stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alain Resnais
Filmografia

L'aventure de Guy (1936)
Schéma d'une identification (1946)
Ouvert pour cause d'inventaire (1946)
Visite à Oscar Dominguez (1947)
Visite à Lucien Coutaud (1947)
Visite à Hans Hartnung (1947)
Visite à Félix Labisse (1947)
Visite à César Doméla (1947)
Van Gogh (1947)
Portrait d'Henri Goetz (1947)
Le lait Nestlé (1947)
Journée naturelle (1947)
La bague (1947)
L'alcool tue (nimellä Alzin Rezarail) (1947)
Van Gogh (1948)
Malfray (1948)
Les jardins de Paris (1948)
Châteaux de France (1948)
Guernica (1950)
Gauguin (1950)
Pictura (1952)
Les statues meurent aussi (Chris Markerin kanssa) (1953)
Nuit et bruillard (Yö ja usva) (1955)
Toute la mémoire du monde (Koko maailman muisti) (1956)
Le mystère de l'atelier quinze (André Heinrichin kanssa) (1957)
Le chant du Styrène (1958)
Hiroshima, mon amour (Hiroshima, rakastettuni) (1959)
L'année dernière à Marienbad (Viime vuonna Marienbadissa) (1961)
Muriel ou Le temps d'un retour (Muriel) (1963)
La Guerre est finie (Sota on loppunut) (1966)
Loin du Vietnam, episodi Claude Ridder (1967)
Je t'aime, je t'aime (Rakastan sinua, rakastan sinua) (1968)
Cinétracts (1968)
L'an 01 (1973) (New York scenes)
Stavisky (Stavisky, ihana lurjus) (1974)
Providence (Viimeinen kirja) (1977)
Mon oncle d'Amérique (Amerikan setä) (1980)
La vie est un roman (1983)
L'amour à mort (1984)
Mélo (Musta hehku) (1986)
I Want to Go Home (Tahtoo kotiin) (1989)
Contre l'oubli (1991)
Gershwin (1992)
Smoking/No Smoking (1993)
On connaît la chanson (1997)
Pas sur la bouche (2003)
Cœurs (2006)
Les Herbes folles (2009)
Vous n'avez encore rien vu (2012)
Aimer, boire et chanter (2014)
Kirjallisuutta

Resnais-teemakokonaisuus, Filmihullu 2/2015.
Wilson, Emma: Alain Resnais. Manchester: Manchester University Press, 2006. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Euroscreenwriters-haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alain Resnais Tribute (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Usean Resnaisin elokuvan analyysi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Frenchfilms.comin yleiskatsaus Resnaisin urasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alain Resnais Allmoviessa (englanniksi)
Alain Resnaisin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Andrea (laulaja)

| Andrea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Teodora Rumenova Andrejeva
Syntynyt: 23. tammikuuta 1987 (ikä 37) Sofia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Андреа ja Andrea 
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  pop-folk pop EDM folktronica R'n'B
Levy-yhtiöt:  Payner, Andrea Production
Aiheesta muualla
www.andreasite.eu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Teodora Rumenova Andrejeva (bulg. Теодора Руменова Андреева; s. 23. tammikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Andrea (bulg. Андреа).
Ennen soolouraansa Andrea esiintyi laulaja Costi Ionițăn kanssa. He muodostivat duon nimeltä Sahara. Duo oli mukana Shaggyn kappaleella ”Champagne”.
Diskografia > Sooloalbumit

2008: Ogan v kravta
2009: Men si tarsil
2010: Andrea
2012: Loša
Diskografia > Muut albumit

2018: Andrea’s Best Balkan Hits
Diskografia > Singlet

2009: Tyalee
2009: Bellezza
2010: I Wanna
2011: Champagne
2014: Chupa Song
2014: Nay-dobrata
2014: Besame
2015: Passion
2015: Poludei
2016: Love Is Mine
2016: Vsitško mi vze
2017: Vitamin
2017: Strogo zabraneno
2018: Heart Beating Hard
2018: Miss California
2019: Amor Peligroso
2019: Kak Te Iskam
2020: Soledad
Aiheesta muualla

Andrean virallinen sivusto (bulgariaksi)
Sela Ward

| Sela Ward |
| --- | --- |
 Sela Ward vuonna 1994.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1956 (ikä 68) Meridian, Mississippi
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Teddy Reed Rakkaat siskot
Palkinnot
  Golden Globe Vielä kerran (2001)  Emmy Vielä kerran (2000)  Emmy Rakkaat siskot (1994)  
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Sela Ward (IPA: [ˈsiːlə ˈwɔːɹd], s. 11. heinäkuuta 1956 Meridian, Mississippi) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Golden Globe ja Emmy-palkitusta roolista televisiosarjassa Rakkaat siskot vuosina 1991–1996. Hän on naimisissa Howard Shermanin kanssa ja heillä on kaksi lasta (s. 1994 ja 1998).
Valikoitu filmografia

CSI: New York, Jo Danville, (2010–2013)
House, Stacy Warner, (2005–06, 2012)
The Day After Tomorrow, tohtori Lucy Hall, (2004)
54, Billie Auster, (1998)
Takaa-ajettu, Helen Kimble, (1993)
Rakkaat siskot, Teddy Reed, (1991–96)
Vihoviimeinen hevosooppera, everstin tytär, (1985)
Aiheesta muualla

Sela Ward Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sela Ward Biography (1956-)  Filmreference . Viitattu 9.3.2023. (englanniksi)
Amerikanbassi

| Amerikanbassi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Bassit Moronidae
Suku::  Morone
Laji::  americana
Kaksiosainen nimi
 Morone americana  (Gmelin, 1789) 
Synonyymit
 Roccus americanus (Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Amerikanbassi Wikispeciesissä   Amerikanbassi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanbassi (Morone americana) on bassien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen kalalaji.
Ulkonäkö ja koko

Amerikanbassi on suhteellisen pienikokoinen bassilaji, keskimäärin 13-18 senttimetrin mittainen. Kalan kyljet ovat hopeiset, rintaevät oranssit, muut evät sekä pyrstö tummanharmaat. Amerikanbassi voi elää jopa lähes 20 vuoden ikäiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Amerikanbassi esiintyy luontaisesti Pohjois-Amerikan itärannikolla Kanadan Quebecista Yhdysvaltain Pohjois-Carolinaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Se on pohjakala, joka elää meri- ja murtovesiympäristössä etupäässä estuaareissa keskimäärin 10 metrin syvyydessä. Se on kuitenkin levittäytynyt laajasti myös Yhdysvaltojen sisävesiin, mm. Suuriin järviin ja Mississippijoen vesistöön.
Amerikanbassi on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi koko EU:n alueella ja siis myös Suomessa, vaikka lajia ei ole vielä Euroopassa tavattu.
Sestola

| Sestola |
| --- | --- |

 Sestola
 Koordinaatit: 44°13′53″N, 10°46′21″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Emilia-Romagna
Maakunta:  Modena
Pinta-ala:  
 – Maa:  52,47  km²
Korkeus:  1 020 (min. 321 - maks. 2 165)  m
Väkiluku (2013):  2 545
 – Väestötiheys:  48 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sestola on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunta kuuluu Apenniinien vuoristoon. Alueen korkein vuori 2 165 metriä korkea Monte Cimone on kunnan alueella. Sestolassa on Emilia-Romagnan suosituin talviurheilukeskus. Korkealla Sestolan keskustan yläpuolella on kaupungin suojaksi 1500-luvulla rakennettu linna.
Shayne Toporowski

| Shayne Toporowski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1975 (ikä 49) Paddockwood, SK, CAN
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Topo
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  100 kg
Pelinumero:  88
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2013
Seurat:  Toronto Maple Leafs (NHL)  Espoon Blues (SM-liiga)  Lahden Pelicans (SM-liiga)  Tampereen Ilves (SM-liiga)  Rauman Lukko (SM-liiga) SaiPa (SM-liiga)  Tappara (SM-liiga) EC VSV (EBEL)
NHL-varaus:  42. varaus, 1993 Los Angeles Kings
Shayne Angelo Toporowski (s. 8. joulukuuta 1975 Paddockwood, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen pelaajauransa päättänyt jääkiekkoilija.
Ura

Toporowski on pelannut useissa eri seuroissa ja kahdeksassa eri sarjassa. SM-liigassa hän on edustanut Espoon Bluesia, Lahden Pelicansia, Tampereen Ilvestä, Rauman Lukkoa, Lappeenrannan SaiPaa ja Tampereen Tapparaa. Toporowski edusti Lukkoa neljän kauden ajan.
Toporowski on Los Angeles Kingsin 2. kierroksen NHL-varaus. Hän on pelannut NHL:ssä kolme ottelua Toronto Maple Leafsin joukkueessa. Lisäksi Toporowski on pelannut Saksan DEL-liigassa, Ruotsin Elitserienissä, Venäjän superliigassa, Irlannin Super Leaguessa, American Hockey Leaguessa ja juniorisarja WHL:ssä.
Kausi 2008–2009 oli Toporowskille ehkä uransa parhaimpia, koska hän oli SaiPan paras pistemies koko kauden ajan tehoilla 18+28=46. Kaudeksi 2010–2011 Toporowski siirtyi Tapparaan yksivuotisella sopimuksella. Tappara-vuoden jälkeen Toporowski pelasi yhden kauden Itävallassa monikansallisessa EBEL-liigassa pelaavan Villacher SV:n riveissä. Viimeisen kautensa Toporowski pelasi Yhdysvalloissa CHL-liigan Quad City Mallardsin joukkueessa, jossa kantoi varakapteenin A-tunnusta ja toimi joukkueen pelaaja-valmentajana.
2013–2014 Toporowski toimi yliopistojoukkue College of the Holy Cross'in apuvalmentajana ja vuodesta 2014 alkaen hän on toiminut Worcester State Universityn päävalmentajana alemmassa yliopistoliigassa.
Pelityyli

Toporowski on arvostettu henkilö pelaajien keskuudessa. Lukossa hän oli joukkueen kapteeni. Lisäksi hän toimi SaiPan kapteenina varsinaisen kapteenin Ville Kohon loukkaannuttua. Toporowski tunnetaan pelaajana, joka taistelee ja tekee kovasti töitä joukkueelle. Kovanaamana tunnettu Toporowski on tapellutkin SM-liigassa muutamaan otteeseen.
Aiheesta muualla

Profiili Jatkoaika.comissa
Profiili SaiPa.fissa
Amerikanbandoggi

| Amerikanbandoggi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  harvinainen
Rodun syntyaika:  1969
Alkuperäinen käyttö:  koiratappelut, vahtikoira
Nykyinen käyttö:  vahti- ja taistelukoira
Muita nimityksiä:  Bandogge, Bandog, American Bandogge, Swinford Bandog, American Mastiff
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  54–64 kg
Säkäkorkeus:  66–73 cm
Väritys:  kaikki sallitaan
Amerikanbandoggi (American Bandogge) on yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Amerikanbandoggi on rakenteeltaan voimakas ja sillä on suhteellisen suuri pää. Jalat ovat vahvat ja kuono on neliömäinen. Karva on lyhyttä ja voi olla väriltään mikä tahansa. Rotu painaa 54–64 kg ja sen säkäkorkeus on 66–73 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Amerikanbandoggi on luonteeltaan uskollinen ja puolustaa sitkeästi omistajaansa. Se on hyvin älykäs ja järkähtämätön, kun se päättää tehdä jotain. Rotu osoittaa suurta rohkeutta ja pelottomuutta, mutta samalla ystävällisyyttä ja rauhallisuutta.
Alkuperä

Vuonna 1969 eläinlääkäri John Swinford alkoi risteyttää keskenään amerikanpitbullterrierejä ja mastiffeja, tarkoituksenaan luoda amerikanpitbullterrierin kookas versio koiratappeluita varten. Hän kutsui näin syntyneitä koiria bandogeiksi, joka oli alun perin erään sukupuuttoon kuolleen englantilaisen vahtikoirarodun nimi. Swinfordin kuoltua uudet kasvattajat jatkoivat hänen työtään ja käyttivät jalostukseen napolinmastiffia ja englantilaista mastiffia. Napolinmastiffi periytti taistelukoiralta vaadittua luonnetta, mutta samalla myös lonkkavikaa. Mastiffilta ei periytynyt kyseistä ongelmaa, mutta sen luonne oli vastaavasti joidenkin kasvattajien mielestä liian säyseä. Täten jalostusohjelmassa päätettiin käyttää molempia rotuja: ensin risteytettiin napolinmastiffi ja englantilainen mastiffi keskenään, ja sen jälkeen niiden jälkeläisiä pitbullterriereiden kanssa.
Amerikanbandoggi on harvinainen kaikkialla, jopa siellä missä sitä esiintyy yleisimmin eli Yhdysvaltojen koillisosassa.
Anne Constance Jackson

Anne Constance Jackson (2. kesäkuuta 1889 – 6. heinäkuuta 1928 Swordale, Skotlanti) oli skottilainen lintutieteilijä.
Anne, tai Annie, Jackson syntyi joko 1988 tai 1989 Skotlannin Ylämailla. Hänen isänsä oli majuri Randle Jackson. Jo nuorena Jackson kiinnostui luonnosta ja etenkin linnuista. Hän opiskeli kolme vuotta eläintiedettä Imperial College Londonissa, yhdessä nuoremman sisarensa Dorothy Jacksonin kanssa, josta tuli sittemmin hyönteistutkija.
Pääasiallisen tutkimustyönsä Jackson teki Skotlannissa. Hän tutki lintujen muuttoa ja oli kirjeenvaihdossa majakanvartijoiden kanssa, jotka toimittivat hänelle majakan valoihin törmänneitä lintuharvinaisuuksia. Hän muun muassa keräsi Britannian ensimmäisen syksyisen taigauunilinnun, ja ensimmäisenä havaitsi punajalkaviklon islantilaisen alalajin (Tringa totanus robusta) Britanniassa.
Jackson julkaisi artikkeleita kahlaajista ja sorsista, muun muassa brittiläisten sorsien sulkasadosta. Ibiksessä julkaistiin hänen kahlaaja-artikkelinsa Burhinus (1924), Scolopacidae (1926) ja Cursoridae (1927). Hän kirjoitti kahlaajien pukutuntomerkeistä Henry Witherbyn teokseen A Practical Handbook of British Birds (1919–1924).
Jackson oli British Ornithologists' Unionin kunniajäsen vuodesta 1915, ja American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1919.
Anne Jackson avioitui eversti ja lintutieteilijä Richard Meinertzhagenin kanssa 3. maaliskuuta 1921, ja otti nimekseen Meinertzhagen. Yhdessä miehensä kanssa hän matkusti Intiassa, Sikkimissä ja Tiibetissä. Hän kuoli heinäkuussa 1928 ilmeisesti vahingonlaukaukseen revolverinluodista ollessaan harjoittelemassa ampumista miehensä kanssa. Miestä epäiltiin taposta, mutta häntä vastaan ei koskaan nostettu syytettä. Anne Jacksonilta jäi kolme lasta: Anne, Daniel ja Randle Richard, joista nuorin oli vasta kolmen kuukauden ikäinen hänen kuollessaan.
Alumiinifosfaatti

| Alumiinifosfaatti |
| --- | --- |
 Alumiinifosfaattia AlPO4 koeputkessa.
Tunnisteet
Muut nimet:  Alumiinimonofosfaatti
CAS-numero:  7784-30-7
PubChem CID:  16693906 ja 64655
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AlPO4
Moolimassa:  121,9529 g/mol
Ulkomuoto:  Valkeita romboedrisiä levymäisiä kiteitä
Sulamispiste:  yli 1 460 °C (> 2 660 °F) (> 1 733 K)
Kiehumispiste:  Hajoaa
Tiheys:  2,56 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenematon veteen, liukoinen happoihin
Alumiinifosfaatti on alumiinin (Al3+) ja fosfaatin (PO43-) muodostama ioniyhdiste. Alumiinifosfaattia on luonnossa berliniitti-fosfaattimineraalina.
Alumiinifosfaatista on myös kidevedellinen dihydraatti, AlPO4•2 H2O (CAS 13477-75-3, 157,984 g/mol, 2,7 g/cm3), joka muodostaa valkeita monokliinisiä kiteitä ja hajoaa 1 500 °C lämpötilassa. Dihydraattia löytyy variskiitti- ja meta-variskiittimineraaleista. On myös olemassa eräs keinotekoinen hydraatti, AlPO4•1,5 H2O.
Käyttö

Alumiinifosfaattia käytetään alumiinihydroksidin tavoin vatsahappoja neutraloivana antasidinä. Se reagoi vatsan suolahappojen kanssa alumiinikloridiksi (AlCl3). Suun kautta otetun alumiinifosfaatin alumiinista enintään 20 % voi imeytyä ruoansulatuskanavasta muualle kehoon, josta se poistuu lähinnä virtsan kautta. Ainetta pidetään silti normaalikäytössä turvallisena, myös raskauden ja imetyksen aikana.
Alumiinifosfaatti on alumiinihydroksidin ohella rokotteissa yleisimmin käytetty apuaine (adjuvantti). Alumiiniadjuvantit tehostavat immuunivastetta rokotteen antigeeniin tuntemattomalla tavalla. Alumiiniyhdisteitä käytetään niiden halpuuden, pitkän käyttöhistorian takaavan tunnetun turvallisuuden vuoksi ja siksi että ne yleensä toimivat kyllin hyvin eri antigeenien kanssa. Ne voimistavat kuitenkin usein huonosti IgE-välitteistä vastetta ja voivat aiheuttaa pistosalueella mm. turvotusta tai punoitusta.
Alumiinifosfaattia käytetään molekyyliseulana piidioksidin ja zeoliittien tavoin. AlPO4 muodostaa erilaisia kiderakenteita, joissa olevien huokosten halkaisija voi olla esimerkiksi 2 nanometriä. Tällaisia molekyyliseuloja voidaan käyttää teollisuudessa esim. aineiden kuivaukseen, hajujen ja saasteiden poistoon, ioninvaihtoon ja veden pehmentämiseen. Alumiinifosfaatin molekyyliseulakäyttö keksittiin 1982.
Lisäksi alumiinifosfaattia käytetään yksin tai yhdessä muiden aineiden kanssa joissain valkeissa väriaineissa, syöpymisen estoaineissa, sementeissä ja hammaslääketieteessä käytetyissä hammassementeissä.
American Electric Power

| American Electric Power |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: AEP NASDAQ: AEP NASDAQ-100
ISIN:  US0255371017
Perustettu:  (1906)
Kotipaikka:  Ohio, USA
Toimiala:  energia
Kotisivu:  AEP.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
American Electric Power AEP on yhdysvaltalainen sähköyritys. AEP on Ohiossa ja sillä on 5,2 miljoonaa asiakasta 11 osavaltiossa.
Ympäristökysymykset

American Electric Power on Yhdysvaltojen sähköyrityksistä suurin hiilenkuluttaja ja hiilidioksidin tuottaja. AEP kulutti Yhdysvalloissa energiayrityksistä kolmanneksi eniten varoja kongressin poliittiseen vaikuttamiseen vuonna 2008: 12 miljoonaa dollaria. Vuonna 2007 AEP hävisi suuren oikeustapauksen ilmansuojelulain toistuvista rikkomuksista.
Anne Donovan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Donovan vuonna 2011. |  Donovan vuonna 2011. |  Donovan vuonna 2011. |  |
Naisten koripallo
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 |  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1986 |  |  |
|  Hopeaa | Brasilia 1983 |  |  |
Naisten koripallo (päävalmentajana)
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 2006 |  |  |
Anne Theresa Donovan (1. marraskuuta 1961 – 13. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Donovan syntyi ja kasvoi New Jerseyssä. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti naisten koripallon kultaa kesäolympialaisissa Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1995, Women’s Basketball Hall of Fameen vuonna 1999 ja FIBA Hall of Fameen vuonna 2015.
Päätettyään peliuransa vuonna 1989 Donovan siirtyi valmentajaksi. Hän valmensi muun muassa viittä eri WNBA-seuraa, Indiana Feveriä kaudella 2000, Charlotte Stingiä kausina 2001–2002, Seattle Stormia kausina 2003–2007, New York Libertyä kausina 2009–2010 ja Connecticut Sunia kausina 2013–2015. Storm voitti hänen valmennuksessaan WNBA:n mestaruuden kaudella 2004. Pekingissä 2008 Donovan toimi olympiakultaa voittaneen Yhdysvaltain naisten koripallomaajoukkueen päävalmentajana.
Donovan kuoli 56-vuotiaana sydämen petettyä.
Anna Jakimova

Anna Jakimova.
Anna Vasiljevna Jakimova (ven. А́нна Васи́льевна Яки́мова, naimisissa ollessaan Dikovskaja, Диковская, salanimeltään Baska, Баска; 24. kesäkuuta 1856 Vjatkan läänin Uržumin kihlakunnan Tumjumutšaštšan kylä – 12. kesäkuuta 1942 Novosibirsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Anna Jakimova syntyi maalaispapin perheeseen. Hän suoritti Vjatkan hiippakuntakoulun ja opettajakurssin. Vuodesta 1873 lähtien hän työskenteli opettajana ja levitti vallankumouksellista propagandaa talonpoikaiston keskuuteen. Jakimova pidätettiin toukokuussa 1875. Hänet vapautettiin ns. 193:n oikeudenkäynnissä vuonna 1878.
Vuonna 1879 Jakimova kuului ”Vapaus tai kuolema” -nimiseen narodnikkiryhmään ja sen jälkeen Narodnaja voljan toimeenpanevaan komiteaan osallistuen Aleksanteri II:n murhayrityksiin. Hänet pidätettiin huhtikuussa 1881 ja tuomittiin kuolemaan ns. 20:n oikeudenkäynnissä. Tuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyörangaistukseksi, jota hän kärsi Karan ja Akatuin pakkotyövankiloissa.
Vuonna 1899 Jakimova siirrettiin karkotuspaikkaan, josta hän pakeni vuonna 1904. Hän liittyi sosialistivallankumouksellisiin ja osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin. Vuosina 1907–1917 hän oli karkotettuna Tšitassa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jakimova asui Moskovassa, jossa hän osallistui entisten poliittisten rangaistusvankien yhdistyksen toimintaan. Hän on kirjoittanut Aleksanteri II:n murhaa käsittelevän muistelmateoksen Pokušenije na Aleksandra II, joka ilmestyi vuonna 1927.
Simo Hurtta (elokuva)

| Simo Hurtta |
| --- | --- |
 Simo Affleck "Simo Hurtta" (Santeri Karilo).
Ohjaaja:  Roland af Hällström
Käsikirjoittaja:  Vilho Heinämies
Perustuu:  Eino Leinon runokokoelmat Simo Hurtta. Runoja Isonvihan ajoilta. 1. sarja (1904) ja Simo Hurtta. Runosikermä Isonvihan ajoilta. 2 sarja (1919) sekä näytelmä Simo Hurtta (1908)
Tuottaja:  Kurt Jäger
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki (musiikin johto)
Kuvaaja:  Konstantin Märska
Leikkaaja:  Tapio Ilomäki
Lavastaja:  Elo Kuosmanen
Pääosat:  Santeri Karilo Aili Tikka Alpo Parma Urho Somersalmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jäger-Filmi Oy
Ensi-ilta:  29. syyskuuta 1940 Helsinki/Kuopio/Tampere
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Simo Hurtta on Roland af Hällströmin ohjaama historiallinen elokuva vuodelta 1940. Elokuva perustuu Eino Leinon samannimisiin runoihin ja näytelmään. Sen tapahtumat sijoittuvat isonvihan aikaan 1700-luvun alkuun.
Elokuva kuvaa Simo Hurtaksi kutsutun majuri Simon Affleckin toimia Lieksassa, jossa hän oli veronvuokraajana eli keräsi kruunun verot vuokraamassaan silloisessa Pielisjärven pitäjässä. Affleckin julma toiminta nostatti häntä vastaan useita talonpoikien kapinaliikkeitä. Elokuvassa tapahtumiin on liitetty myös romanttinen rakkaustarina Simo Hurtan ja varakkaan talonpojan Reittu Sormusen tyttären Irja Sormusen välillä. Elokuvan loppukohtauksessa Simo Hurtta surmaa Irjan luullessaan taloaan lähestyvää talonpoikien joukkoa venäläisiksi. Viimein hän surmaa itsensä pistoolilla tajuttuaan erehdyksensä.
Elokuvan ulkokuvauksia tehtiin kesällä 1939 ainakin Suomussalmella, Kangasalla ja Siuntiossa. Elokuvatarkastamo lyhensi muutamia elokuvan kohtauksia. Elokuvan yleisömenestys ei ollut hyvä eivätkä kriitikotkaan olleet siihen kaikin osin tyytyväisiä. Elokuva on sittemmin nähtävästi tuhoutunut.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Santeri Karilo  | … |  majuri Simo Hurtta   |
|  Urho Somersalmi  | … |  talonpoika Reittu Sormunen   |
|  Aili Tikka  | … |  Irja Sormunen   |
|  Teuvo Puro  | … |  Sippo Nevalainen   |
|  Hannes Veivo  | … |  Juho Nevalainen   |
|  Hugo Hytönen  | … |  rovasti Pietari Haerkepaeus   |
|  Aarne Jaatinen  | … |  henkikirjuri Arnkil   |
|  Sven Relander  | … |  tulliherra Pietari Jessenhaus   |
|  Onni Korhonen  | … |  nimismies Björn Finne   |
|  Aune Kemppainen  | … |  Kaunikki, venetyttö    |
|  Anton Soini  | … |  Pyykönen   |
|  Rauha Autere  | … |  Pyykösen vaimo   |
|  Sylvi Koskinen  | … |  Reetta   |
|  Lida Salin  | … |  Pirkko, Hovilan emäntäpiika   |
Alex Trivellato

| Alex Trivellato |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1993 (ikä 31) Bolzano, Italia
Kansalaisuus:   Italia  Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Schwenninger Wild Wings
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  FASS Berlin (Saksa3) Eisbären Berlin (DEL) Dresdner Eislöwen (DEL2) EC Bad Nauheim (DEL2) Krefeld Pinguine (DEL) Västerås IK (Allsv.) HC Bolzano (ICEHL)
Alex Trivellato (s. 5. tammikuuta 1993 Bolzano, Italia) on italialais-saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissä.
Ura > Seuraura

Trivellaton kasvattajaseura on SSV Leifers. Hän pelasi viimeisimmät juniorivuotensa kuitenkin Saksassa. Trivellato pelasi kauden 2009–2010 ESV Kaufbeurenin B-nuorissa ja kaksi seuraavaa A-junioriliiga Deutsche Nachwuchsligaa Eisbären Junior Berlinin paidassa. Kaudella 2011–2012 hän toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2012–2013 Trivellato debytoi miesten peleissä vietettyään kautensa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa FASS Berlinin joukkueessa.
Heinäkuussa 2013 Trivellato teki sopimuksen DEL-joukkue Eisbären Berlinin kanssa. Hänen ensimmäinen kautensa liigassa toi 51 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Huhtikuussa 2014 Trivellato teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudesta 2014–2015 hän pelasi ison osan myös lainalla sarjatasoa alempana DEL2-liigan Dresdner Eislöwenissä.
Kaudeksi 2015–2016 Eisbären lainasi Trivellaton toiseen DEL-joukkueeseen, Schwenninger Wild Wingsiin. Helmikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Trivellato siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella DEL2-liigan EC Bad Nauheimiin.