stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AmCham Finland
Historia

Ensimmäiseen Amcham Finlandin perustamista ideoineeseen kokoukseen vuonna 2005 osallistuivat eri yrityksiä edustaneet Natasha Seeley, Heikki Jaatinen, Will Cardwell, Mark Sutton sekä Teppo Rantanen. Kokouksen isännöi Yhdysvaltain Suomen-suurlähetystön tuolloinen kaupallinen neuvos Robert Peaslee.
Rekrytoituaan 50 yritystä perustajajäseniksi ryhmä rekisteröi yhdistyksen syyskuussa 2005. Natasha Seeley johti organisaatiota 2005 – 2007.
Suomi oli Euroopan viimeinen maa, johon perustettiin kansainvälisen Amcham -verkostoon kuuluva kauppakamari.
Vuonna 1958 perustettu Helsingin suomalais-amerikkalainen kauppakamari FACC yhdistyi vuonna 2010 Amcham Finlandin kanssa. Samalla Amcham laajensi fokuksensa yleiskansainväliseksi. Strategian muutos perustui huomiolle siitä, että liiketoiminnan kansainvälistyessä ja globaalistuessa yritykset haluavat keskittää resurssejaan ja toimia mahdollisimman laajapohjaisesti. Kansallisvaltiot ja kansallisuus eivät määritä liiketoimintaa samalla tavoin kuin ennen. Samalla Suomelle on enemmän hyötyä yhdestä suuremmasta kansainvälisestä verkostosta kuin monesta pienestä bilateraalisesta kauppakamarista, joiden toiminta jää helposti pienimuotoiseksi.
Amcham -verkosto

Maailmanlaajuisesti AmCham –verkostoon kuuluu 115 kauppakamaria. Vaikka kukin toimija on taloudellisesti itsenäinen ja päättää omista linjauksistaan, organisaatioiden välillä on vilkasta yhteistyötä. AmChamit akkreditoi maailman suurin kauppakamari, Washingtonissa sijaitseva U.S. Chamber of Commerce.
Aiheesta muualla

Ulkoasiainministeriön kauppapoliittinen julkaisu (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 11.11.2007)
Amchamin kotisivut
Zakspeed 861

| Zakspeed 861 |
| --- | --- |
Talli:   Zakspeed
Suunnittelija(t):   Paul Brown
Kuljettajat:   Jonathan Palmer  Huub Rothengatter  Martin Brundle  Christian Danner
Teknisiä tietoja
Renkaat:  G Goodyear
Moottori:  Zakspeed
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Brasilian GP 1986
Kilpailuja:  18
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  0
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Zakspeed 861 ja Zakspeed 861B ovat Formula 1 -talli Zakspeedin käyttämiä autoja kausina 1986–1987. Autoilla kilpailivat Jonathan Palmer, Huub Rothengatter, Martin Brundle ja Christian Danner.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Zakspeed | Zakspeed | G |  | BRA | ESP | SMR | MON | BEL | CAN | DET | FRA | GBR | GER | HUN | AUT | ITA | POR | MEX | AUS | 0 | - |
| 1986 | Zakspeed | Zakspeed | G |  Jonathan Palmer | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 12 | 13 | Kesk. | 8 | Kesk. | 9 | Kesk. | 10 | Kesk. | Kesk. | 12 | 10 | 9 | 0 | - |
| 1986 | Zakspeed | Zakspeed | G |  Huub Rothengatter |  |  | Kesk. | DNQ | Kesk. | 12 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | Kesk. | Kesk. | DNS | Kesk. | 0 | - |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed | G |  | BRA | SMR | BEL | MON | DET | FRA | GBR | GER | HUN | AUT | ITA | POR | ESP | MEX | JPN | AUS | 2 | 10. |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed | G |  Martin Brundle | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 | 10. |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed | G |  Christian Danner | 9 | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 | 10. |
Huomioita

↑  Martin Brundle ajoi Zakspeed 871 -autolla kauden 1987 pisteet San Marinon GP:ssä.
Käännös suomeksi
Zakspeed 871

| Zakspeed 871 |
| --- | --- |

Talli:  Zakspeed
Suunnittelija(t):  Heinz Zollner Chris Murphy
Kuljettajat:   Martin Brundle  Christian Danner
Teknisiä tietoja
Renkaat:  G Goodyear
Polttoaine:  Castrol
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Zakspeed 1500/4 L4T
Voimansiirto:  6-vaihteinen manuaali
Kilpailuhistoria
Debyytti:  San Marinon GP 1987
Kilpailuja:  15
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  2
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Zakspeed 871 on Chris Murphyn ja Heinz Zollnerin suunnittelema Formula 1 -auto, jota West Zakspeed Racing -talli käytti kaudella 1987. Voimanlähteenä autossa oli Zakspeedin oma nelisylinterinen turbomoottori. Autolla kilpailuissa ajoivat brittiläinen Martin Brundle ja saksalainen Christian Danner.
Brundle saavutti autolla tallin historian ainoat MM-pisteet heti sen debyyttikilpailusta, San Marinon GP:sta. Loppukaudesta auton kehitystyö kärsi liian vähäisen rahoituksen puutteessa. Parhaimmillaan Brudle ylsi aika-ajoissa 13. lähtöruutuun Meksikon GP:ssa. Dannerin parhaaksi lähtöruuduksi jäi kolmesti saavutettu 16. Kilpailussa hänen parhaaksi tulokseksi jäi Australian GP:n seitsemäs sija.
Teknisiä tietoja

Moottori: Zakspeed 1500/4 1.5 L4T
Renkaat: Goodyear, 13" vanteet
Polttoaine: Castrol
Paino: 550 kg
Polttoainetankin tilavuus: 195 L
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta.
| Kausi | Talli | Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed L4T G |  | BRA | SMR | BEL | MON | USE | FRA | GBR | GER | HUN | AUT | ITA | POR | ESP | MEX | JPN | AUS | 2 | 10. |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed L4T G | Martin Brundle |  | 5 | Kesk. | 7 | Kesk. | Kesk. | NC | NC | Kesk. | DSQ | Kesk. | Kesk. | 11 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 2 | 10. |
| 1987 | Zakspeed | Zakspeed L4T G | Christian Danner |  |  | Kesk. | DSQ | 8 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 9 | 9 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 7 | 2 | 10. |
Andrea Chiesa

| Andrea Chiesa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Sveitsi
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1992
Talli(t):  Fondmetal
Kilpailuja:  10 (3 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1992
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1992
Aiheesta muualla
www.andreachiesa.com
Andrea Chiesa (s. 6. toukokuuta 1964 Milano, Italia) on entinen sveitsiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kymmeneen kilpailuun, joissa selvitti karsinnat kolme kertaa, mutta ei kertaakaan päässyt maaliin asti. Aika-ajoissa Chiesa oli parhaimmillaan kahdeskymmenes.
Chiesa aloitti kilpailu-uransa kartingin parissa vuonna 1980. Hän hankki kokemusta myös Formula 3000- ja Italian Formula 3 -sarjoista ennen siirtymistä Formula 1 -sarjaan. Menestystä Formuloissa ei tullut, ja hän joutui jättämään Fondmetal-tallin. Hänen tilalleen palkattiin belgialainen Eric van de Poele.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Fondmetal | RSA DNQ | MEX Kesk. | BRA DNQ | ESP Kesk. | SMR DNQ | MON DNQ | CAN DNQ | FRA Kesk. | GBR DNQ | GER DNQ | HUN  | BEL  | ITA  | POR  | JPN  | AUS  | - | 0 |
Allied Forces

| Allied Forces Triumph |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980-1981
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): Triumph
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 38.50
 Levy-yhtiö: RCA
Triumphin muut julkaisut
| Progressions of Power 1980 | Allied Forces 1981 | Never Surrender 1983 |
Allied Forces on Triumphin viides studioalbumi. Albumi on julkaistu 1981. Albumi pääsi listoilla sijalle 23. singlet "Magic Power" ja "Fight The Good Fight" pääsivät sijoille 8 ja 18.
Kappalelista

"Fool for Your Love" – 4:32
"Magic Power"   – 4:56
"Air Raid"      – 1:18
"Allied Forces" – 5:06
"Hot Time (In This City Tonight)" – 3:24
"Fight the Good Fight" – 6:24
"Ordinary Man" – 7:17
"Petite Etude" – 1:15
"Say Goodbye"  – 4:33
Kaikki kappaleet Emmett, Levine ja Moore.
Muusikot

Rik Emmett – kitara, laulu
Gil Moore – rummut, laulu
Mike Levine – basso, piano
Andrea Consigli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. tammikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Milano, Italia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Sassuolo
Pelinumero: 47
Junioriseurat
2004–2006: Atalanta BC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2014 2006–2007 2007–2008 2014– | Atalanta → Sambenedettese → Rimini Sassuolo | 193 (0) 32 (0) 35 (0) 203 (0) |
Maajoukkue
| 2005–2007 2006–2009 |  Italia U-20  Italia U-21 | 5 (0) 21 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2020.
Andrea Consigli (s. 27. tammikuuta 1987 Milano, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 2014 edustanut Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa.
Ura

Consigli vietti kaksi ensimmäistä aikuisten sajoissa pelaamaansa kautta 2006–2008 lainalla Serie C1:ssä ja Serie B:ssä Sambenedettesessa ja Riminissä ennen paluuta kasvattajaseuraansa Atalantaan. Hän pelasi Atalantassa 193 liigaottelua, joista Serie A:ssa 153. Syyskuussa 2014 hän siirtyi Sassuoloon, jossa hän on pelannut 203 Serie A -ottelua.
Alligaattori 2: Mutantti

| Alligaattori 2: Mutantti> Alligator II: The Mutation |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jon Hess
Käsikirjoittaja:  Curt Allen
Tuottaja:  Brandon Chase
Pääosat:   Joseph Bologna  Dee Wallace  Richard Lynch  Woody Brown  Holly Gagnier 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Alligaattori
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alligaattori 2: Mutantti (engl. Alligator II: The Mutation) on vuonna 1991 tehty kauhuelokuva. Se on jatkoa vuonna 1980 valmistuneelle Alligaattori-elokuvalle.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Bologna  | … |  David   |
|  Dee Wallace  | … |  Christine   |
|  Richard Lynch  | … |  Hawk   |
|  Woody Brown  | … |  Rich   |
|  Holly Gagnier  | … |  Sheri Anderson   |
|  Bill Daily  | … |  pormestari Anderson   |
|  Steve Railsback  | … |  Vinnie   |
Aiheesta muualla

Alligaattori 2: Mutantti Elonet.
Alligaattori 2: Mutantti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Afrikan Mestarien liiga

| CAF Champions League |
| --- | --- |

Laji:  Jalkapallo
Perustettu:  1964
Edeltäjä:  African Cup of Champions Clubs
Joukkueita:  8 (alkulohkoissa)
Hallitseva mestari:   Al-Ahli
Eniten mestaruuksia:   Al-Ahli (11)
Sivusto:  CAFonline
Afrikan Mestarien liiga (CAF Champions League) on Afrikan jalkapalloliiton järjestämä jalkapallokilpailu Afrikan eri maiden korkeimpien sarjatasojen parhaimmille joukkueille. Sarjan virallinen nimi on MTN CAF Champions League, jonka omistaa eteläafrikkalainen teleyhtiö MTN Group. Mestarien liigaa on pelattu vuodesta 1997 lähtien. Turnauksen edeltäjä oli African Cup of Champions Clubs, jota pelattiin vuosina 1964–1996.
Historia

Turnausta pelattiin ensi kerran vuonna 1964, jolloin turnauksessa oli mukana 14 joukkuetta. Alkusarjat pelattiin alueellisesti neljässä lohkossa. Alkulohkojen voittajat pääsivät välieriin, joista voittajat selviytyivät yksiosaiseen finaaliin.
Seuraavana vuonna turnausta ei pidetty, mutta vuonna 1966 turnaus jälleen pelattiin uudistettuna. Siinä pelasi nyt 12 joukkuetta, jotka tällä kertaa pelasivat sekaisin, eikä maita eroteltu alueiden mukaisesti. Edellisen turnauksen voittaja pääsi suoraan välierävaiheeseen. Turnauksen pelijärjestelmä säilyi samana aina vuoteen 1996 asti sillä erotuksella, että edellisen turnauksen voittaja ei enää selvinnyt suoraan välieriin. Myös joukkueiden määrä nousi aluksi 20:stä yli 30:een. Vuonna 1997 Mestarien liigaa uudistettiin, johon otettiin hieman vaikutteita eurooppalaisesta Mestarien liigasta. Joukkueet pelaavat yhden karsintakierroksen, jonka jälkeen pelaa 32 parasta joukkuetta. Tuolloin tulevat mukaan parhaiten Afrikan Mestarien liigassa pärjänneen maan seurat. Voittajat menevät 16 parhaan joukkoon, joista kaikki kahdeksan voittajaa jaetaan kahteen lohkoon. Vuosina 1997-2000 ainoastaan lohkovoittajat selvisivät loppuotteluun. Vuodesta 2001 alkaen systeemiä muutettiin, että lohkon kaksi parasta pääsivät välieriin, joista voittajat selvisivät loppuotteluun.
Turnauksen nimi muutettiin "African Cup of Champions Clubsista" nykyiseen muotoon "CAF Champions League".
Loppuottelut > African Cup of Champions Clubs

| Vuosi | Voittaja | Toinen sija | 1>  ottelu | 2>  ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 |  Oryx Douala |  Stade Malien | 2–1♣ |  |
| 1966 |  Stade d'Abidjan |  Real Bamako | 1–3 | 4–1 |
| 1967 |  TP Englebert |  Asante Kotoko | 1–1 | 2–2 |
| 1968 |  TP Englebert |  Etoile Filante de Lomé | 5–0 | 1–4 |
| 1969 |  Ismaili SC |  TP Englebert | 2–2 | 3–1 |
| 1970 |  Asante Kotoko |  TP Englebert | 1–1 | 2–1 |
| 1971 |  Canon Yaoundé |  Asante Kotoko | 0–3 | 2–0 1–0♦ |
| 1972 |  Hafia Conakry |  Simba | 4–2 | 3–2 |
| 1973 |  Vita Club |  Asante Kotoko | 2–4 | 3–0 |
| 1974 |  CARA Brazzaville |  Ghazl El-Mehalla | 4–2 | 2–1 |
| 1975 |  Hafia Conakry |  Enugu Rangers | 1–0 | 2–1 |
| 1976 |  MC Alger |  Hafia Conakry | 0–3 | 3–0 (rp. 3–0) |
| 1977 |  Hafia Conakry |  Hearts of Oak | 3–2 | 1–0 |
| 1978 |  Canon Yaoundé |  Hafia Conakry | 0–0 | 2–0 |
| 1979 |  Union Douala |  Hearts of Oak | 1–0 | 0–1 (rp.5–3) |
| 1980 |  Canon Yaoundé |  Bilima | 2–2 | 3–0 |
| 1981 |  JE Tizi-Ouzou |  Vita Club | 4–0 | 1–0 |
| 1982 |  Al-Ahli |  Asante Kotoko | 3–0 | 1–1 |
| 1983 |  Asante Kotoko |  Al-Ahli | 0–0 | 1–0 |
| 1984 |  Zamalek |  Shooting Stars | 2–0 | 1–0 |
| 1985 |  FAR Rabat |  Bilima | 5–2 | 1–1 |
| 1986 |  Zamalek |  Africa Sports | 2–0 | 0–2 (rp. 4–2) |
| 1987 |  Al-Ahli |  Al-Hilal Omdurman | 0–0 | 2–0 |
| 1988 |  ES Sétif |  Iwuanyanwu Nationale | 0–1 | 4–0 |
| 1989 |  Raja Casablanca |  MC Oran | 1–0 | 0–1 (rp. 4–2) |
| 1990 |  JS Kabylie |  Nkana | 1–0 | 0–1 (rp. 5–3) |
| 1991 |  Club Africain |  Villa | 6–2 | 1–1 |
| 1992 |  Wydad Casablanca |  Al-Hilal Omdurman | 2–0 | 0–0 |
| 1993 |  Zamalek |  Asante Kotoko | 0–0 | 0–0 (rp. 7–6) |
| 1994 |  Espérance |  Zamalek | 0–0 | 3–1 |
| 1995 |  Orlando Pirates |  ASEC Mimosas | 2–2 | 1–0 |
| 1996 |  Zamalek |  Shooting Stars | 1–2 | 2–1 (rp. 5–4) |

♣=Yksiosainen loppuottelu.


♦=Turnauksessa laskettiin vain pisteet, jonka myötä ottelu uusittiin tasapisteiden myötä. Canon Yaoundé lopulta julistettiin voittajaksi, kun ottelu keskeytettiin yleisöryntäyksen vuoksi.
Loppuottelut > Mestarien liiga

| Vuosi | Voittaja | Toinen sija | 1>  ottelu | 2>  ottelu |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 |  Raja Casablanca |  Obuasi Goldfields | 0–1 | 1–0 (rp. 5–4) |  |
| 1998 |  ASEC Abidjan |  Dynamos FC | 4–2 | 0–0 |  |
| 1999 |  Raja Casablanca |  Espérance | 0–0 | 0–0 (rp. 4–3) |  |
| 2000 |  Hearts of Oak |  Espérance | 2–1 | 3–1 |  |
| 2001 |  Al-Ahli |  Mamelodi Sundowns | 1–1 | 3–0 |  |
| 2002 |  Zamalek |  Raja Casablanca | 0–0 | 1–0 |  |
| 2003 |  Enyimba |  Ismaili SC | 2–0 | 0–1 |  |
| 2004 |  Enyimba |  ES Sahel | 1–2 | 2–1 (rp. 5–3) |  |
| 2005 |  Al-Ahli |  ES Sahel | 0–0 | 3–0 |  |
| 2006 |  Al-Ahli |  CS Sfaxien | 1–1 | 1–0 |  |
| 2007 |  ES Sahel |  Al-Ahli | 0–0 | 3–1 |  |
| 2008 |  Al-Ahli |  Cotonsport Garoua | 2–0 | 2–2 |  |
| 2009 |  TP Mazembe |  Heartland | 1–2 | 1–0 |  |
| 2010 |  TP Mazembe |  Espérance | 5–0 | 1–1 |  |
| 2011 |  Espérance |  Wydad Casablanca | 0–0 | 1–0 |  |
| 2012 |  Al-Ahli |  Espérance | 1–1 | 2–1 |  |
| 2013 |  Al-Ahli |  Orlando Pirates | 1–1 | 2–0 |  |
| 2014 |  ES Sétif |  AS Vita Club | 2–2 | 1–1 |  |
| 2015 |  TP Mazembe |  USM Alger | 2–1 | 2–0 |  |
| 2016 |  Mamelodi Sundowns FC |  Zamalek | 3–0 | 0–1 |  |
| 2017 |  Wydad Casablanca |  Al-Ahli | 1–1 | 1–0 |  |
| 2018 |  ES Tunis |  Al-Ahli | 1–3 | 3–0 |  |
| 2019 |  ES Tunis |  Wydad Casablanca | 1–1 | 1–0 | Espérance julistettiin mestariksi Wydadin lopetettua pelaamisen toisella puoliajalla hylätyn maalin jälkeen. |
| 2020 |  Al-Ahli |  Zamalek | 2–1♣ |  |  |
Mestaruudet > Joukkueittain

| Joukkue | Mestaruudet | Mestaruusvuosi |
| --- | --- | --- |
|  Al-Ahli | 9 | 1982, 1987, 2001, 2005, 2006, 2008, 2012, 2013, 2020 |
|  Zamalek | 5 | 1984, 1986, 1993, 1996, 2002 |
|  TP Mazembe | 5 | 1967, 1968, 2009, 2010, 2015 |
|  Espérance | 4 | 1994, 2011, 2018, 2019 |
|  Hafia FC | 3 | 1972, 1975, 1977 |
|  Canon Yaoundé | 3 | 1971, 1978, 1980 |
|  Raja Casablanca | 3 | 1989, 1997, 1999 |
|  Asante Kotoko | 2 | 1970, 1983 |
|  JS Kabylie | 2 | 1981, 1990 |
|  Enyimba | 2 | 2003, 2004 |
|  ES Sétif | 2 | 1988, 2014 |
|  Wydad Casablanca | 2 | 1992, 2017 |
|  Oryx Douala | 1 | 1964 |
|  Stade d'Abidjan | 1 | 1966 |
|  Ismaily | 1 | 1969 |
|  AS Vita Club | 1 | 1973 |
|  CARA Brazzaville | 1 | 1974 |
|  MC Alger | 1 | 1976 |
|  Union Douala | 1 | 1979 |
|  FAR Rabat | 1 | 1985 |
|  Club Africain | 1 | 1991 |
|  Orlando Pirates FC | 1 | 1995 |
|  ASEC Mimosas | 1 | 1998 |
|  Hearts of Oak SC | 1 | 2000 |
|  ES Sahel | 1 | 2007 |
|  Mamelodi Sundowns FC | 1 | 2016 |
Mestaruudet > Sarjoittain

| Sarjat | Mestaruudet | Mestaruusvuosi |
| --- | --- | --- |
|  Egypti | 14 | 1969, 1982, 1984, 1986, 1987, 1993, 1996, 2001, 2002, 2005, 2006, 2008, 2012, 2020 |
|  Tunisia | 6 | 1991, 1994, 2007, 2011, 2018, 2019 |
|  Kongon demokraattinen tasavalta | 6 | 1967, 1968, 1973, 2009, 2010, 2015 |
|  Marokko | 6 | 1985, 1989, 1992, 1997, 1999, 2017 |
|  Kamerun | 5 | 1964, 1971, 1978, 1979, 1980 |
|  Algeria | 5 | 1976, 1981, 1988, 1990, 2014 |
|  Guinea | 3 | 1972, 1975, 1977 |
|  Ghana | 3 | 1970, 1983, 2000 |
|  Norsunluurannikko | 2 | 1966, 1998 |
|  Nigeria | 2 | 2003, 2004 |
|  Etelä-Afrikka | 2 | 1995, 2016 |
|  Kongo | 1 | 1974 |
Maalikuninkuuden voittaneet

| Kausi | Paras maalintekijä | Maalit | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  Ahmed Belal | 7 |  Al-Ahli |
2003: 
| 2004 |  Mamadou Diallo | 10 |  USM Alger |
| 2005 |  Mohamed Barakat  Joetex Frimpong | 7 |  Al-Ahli  Enyimba |
| 2006 |  Mohamed Aboutrika | 8 |  Al-Ahli |
| 2007 |  Mabi Mputu | 9 |  TP Mazembe |
| 2008 |  Stephen Worgu | 13 |  Enyimba |
| 2009 |  Dioko Kaluyituka | 8 |  TP Mazembe |
| 2010 |  Michael Eneramo | 8 |  Espérance |
| 2011 |  Edward Sadomba | 7 |  Al-Hilal |
| 2012 |  Emmanuel Clottey | 12 |  Berekum Chelsea |
| 2013 |  Alexis Yougouda Kada | 7 |  Coton Sport |
| 2014 |  El Hedi Belameiri  Haythem Jouini  Ndombe Mubele  Mrisho Ngasa | 6 |  ES Sétif  Espérance  AS Vita Club  Young Africans |
| 2015 |  Bakri al-Madina  Mbwana Samatta | 7 |  Al-Merreikh  TP Mazembe |
| 2016 |  Basem Morsi | 4 |  Zamalek |
| 2017 |  Yassine Khenissi  Saladin Said | 7 |  Espérance Sportive de Tunis  Saint George SC |
Menestyneimmät valmentajat

| Valmentaja | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
|  Manuel José | 4 | 2001, 2005, 2006, 2008 |
|  Oscar Fulloné | 2 | 1998, 1999 |
Aiheesta muualla

MTN CAF Champions League (englanniksi)
Afrikan Mestarien liigan voittajat
| --- | --- |
1990-luku:  1997  Raja Casablanca ● 1998  ASEC Mimosas ● 1999  Raja Casablanca
2000-vuosikymmen:  2000  Hearts of Oak ● 2001  Al-Ahli ● 2002  Zamalek SC ● 2003  Enyimba ● 2004  Enyimba ● 2005  Al-Ahli   2006  Al-Ahli ● 2007  ES Sahel ● 2008  Al-Ahli ● 2009  TP Mazembe
2010-luku:  2010  TP Mazembe ● 2011  Espérance ● 2012  Al-Ahli ● 2013  Al-Ahli ● 2014  ES Sétif ● 2015  TP Mazembe ● 2016  Mamelodi Sundowns ● 2017  Wydad Casablanca ● 2018  Espérance ● 2019  Espérance ● 2020  Al-Ahli ● 2021  Al-Ahli
Vuosina 1997–2004 käytetty logo.
Alligaattori (elokuva)

| Alligaattori> Alligator |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lewis Teague
Käsikirjoittaja:  John Sayles Frank Ray Perilli
Tuottaja:  Brandon Chase
Säveltäjä:  Craig Huxley
Pääosat:  Robert Forster Robin Riker Michael V. Gazzo Dean Jagger Sydney Lassick
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Group 1 Films
Ensi-ilta:  14. marraskuuta 1980 (Yhdysvallat) 13. toukokuuta 1983 (Suomi)
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Alligaattori 2: Mutantti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alligaattori on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuva pohjautuu löyhästi amerikkalaiseen kaupunkitarinaan, jonka mukaan Yhdysvaltojen viemäriverkoissa olisi albiinoalligaattori. Elokuvan on ohjannut Lewis Teague.
Juoni

Kendallin perheen ollessa lomamatkalla Floridassa perheen tyttö Marisa anelee vanhemmiltaan pientä alligaattorin poikasta, jonka lopulta saakin. Mutta pian isä kyllästyy poikaseen ja huuhtoo sen WC:stä. Kaksitoista vuotta myöhemmin viemäreistä löytyy raadeltuja ihmisruumita ja kaupungissa liikkuu huhu, jonka mukaan liikkeellä olisi sarjamurhaaja. Rikosetsivä Madison kuitenkin asiaa tutkiessaan tulee toisiin ajatuksiin ja uskoo, että viemäreissä asustelee alligaattori. Ainoa joka uskoo Madisonia on nuori tunnettu matelijatutkija Marisa. Pieni alligaattorin poikanen on saanut kaikki nämä vuodet ravintoa koiranraadoista, joihin kokeiltiin kasvuhormoneja. Vuosien saatossa tuo otus on kasvanut yli 11-metriseksi ja painaa 600 kiloa. Lopulta alligaattori kyllästyy koiriin ja päättää nousta viemäristä hankkimaan ravintonsa ihmisistä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Forster  | … |  David Madison   |
|  Robin Riker  | … |  Marisa Kendall    |
|  Michael V. Gazzo  | … |  Clark   |
|  Dean Jagger  | … |  Slade   |
|  Sydney Lassick  | … |  Luke Gutchel   |
Yövuoro (televisiosarja)

| Yövuoro |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 minuuttia
Pääosissa:  Ville Haapasalo Petra Karjalainen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  12. tammikuuta 2005 – 26. tammikuuta 2005
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  3
Tuotanto
Tuottaja(t):  Anneli Pallas
Ohjaaja(t):  Saara Saarela
Käsikirjoittaja(t):  Atro Lahtela
Leikkaaja(t):  Jorma Höri
Tuotantoyhtiö(t):  Yle Draamaohjelmat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Yövuoro on vuonna 2005 Yle TV2-kanavalla esitetty suomalainen 3-osainen jännityssarja, jonka on käsikirjoittanut Atro Lahtela ja ohjannut Saara Saarela.
Rooleissa > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ville Haapasalo  | … |  Turvapäällikkö Jari Viirilä   |
|  Petra Karjalainen  | … |  Marja Riihinen   |
Rooleissa > Muissa rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maria Heiskanen  | … |  Kati Paanala   |
|  Vera Kiiskinen  | … |  Johanna Mäki   |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  Lääkäri Timo Pelkonen   |
|  Maija Junno  | … |  Rikosylikonstaapeli Anja Lepistö   |
|  Esa Latva-Äijö  | … |  Rikoskonstaapeli Mattinen   |
|  Jukka Leisti  | … |  Vartija Heikkilä   |
|  Kari Ketonen  | … |  Vartija Petteri   |
|  Marc Gassot  | … |  Patologisenvahtimestari Kai Englund   |
|  Kai Lehtinen  | … |  Laitosmestari Veijo Karas   |
|  Liisa Vuori  | … |  Hoitaja Jenna   |
|  Irma Junnilainen  | … |  Hoitaja Högfors   |
|  Tanjalotta Räikkä  | … |  Ylihoitaja Suvanto   |
|  Lars Svedberg  | … |  Ylilääkäri Norén   |
|  Aliisa Pulkkinen  | … |  Lääkäri Veikkonen   |
|  Juhani Niemelä  | … |  Entinen turvapäällikkö Korhonen   |
|  Seppo Merviä  | … |  Marjan veli Hannes   |
|  Pentti Helin  | … |  Antero Paanala   |
|  Tarja Keinänen  | … |  Potilas Eila   |
|  Marja Myllylä  | … |  Potilas Riitta   |
|  Eila Roine  | … |  Potilas Mirja   |
|  Ola Tuominen  | … |  Potilas Untonen   |
|  Jevgeni Haukka  | … |  Potilas Boris   |
|  Mikko Majanlahti  | … |  Potilas Heino   |
|  Pekka Krook  | … |  Onnettomuusuhri   |
|  Maija-Liisa Majanlahti  | … |  Aine Heino   |
|  Ilkka Tyynelä  | … |  Hoitaja   |
|  Jukka Alander  | … |  Patologi   |
|  Mikko Pohjakallio  | … |  Ensihoitaja   |
|  Martti Mäkelä  | … |  Ensihoitaja   |
Jaksot

| Jakso | Ensiesitys |
| --- | --- |
1.: 12. tammikuuta 2005
2.: 19. tammikuuta 2005
3.: 26. tammikuuta 2005
Aiheesta muualla

Yövuoro Ylen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)