Turun kauppatori
Historia > Raatihuoneentori ja Aleksanterintori (1827–1924)

Kaikki Uudentorin ympäristön rakennukset tuhoutuivat Turun palossa 1827. Palon jälkeen torin ilme, nimi ja sijainti mullistuivat, kun Carl Ludvig Engel piirsi kaupungin uuden asemakaavan vain kolmessa viikossa. Uusi kaava toteutettiin kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin visioiden mukaisesti avoimen empirekaupungin ihanteita noudattaen. Raatihuoneentoriksi suunnitteluvaiheessa nimetty aukio oli keskeinen osa uutta asemakaavaa, jolla pyrittiin parantamaan kaupungin paloturvallisuutta lisäämällä väljyyttä. Engel piirsi torista Helsingin Senaatintoria suuremman, 120x120-metrisen, ja suunnitteli sen reunalle useita monumentaalisia, empiretyylisiä kivitaloja: kaupungin uuden raatihuoneen, maaherran residenssin sekä hovioikeuden talon ja hovioikeuden presidentin asuintalon. Muidenkin toria ympäröivien rakennusten tuli Engelin suunnitelman mukaan olla kivitaloja. Kaupungin porvarit, muun muassa kauppiaat Pehr Johan Gylich ja Abraham Kingelin sekä kauppaneuvos Kristian Trapp,  vastustivat suunnitelmaa, sillä he olisivat halunneet torin paikaksi jokirannan, jonne kalastajien ja kauppalaivojen olisi ollut helppo saapua.
Torin varsinaiset raivaus- ja rakennustyöt käynnistyivät vuonna 1830 ja keväällä 1837 tori sai mukulakivikatteen. Torin rakennustyöt törmäsivät pian rahoitusvaikeuksiin, sillä Turun palo oli tuhonnut rakennusten lisäksi myös kaupungin asukkaiden varallisuuden. Pietarista saadut avustukset käytettiin vain kaikkein tarpeellisimpiin hankkeisiin, eikä useiden suurten monumentaalirakennusten rakentamiseen ollut lopulta riittävästi rahaa. Yksityiset rakentajat kiinnostuivat torin laidan tonteista vasta sen jälkeen, kun rakennusmääräyksistä poistettiin puutalojen rakennuskielto. Raatihuoneen sijaan torin laidalle rakennettiin lopulta keisari Nikolai I:n käskystä 1838–1845 ortodoksikirkko kaupungin venäläiselle varuskunnalle. Samalla tori nimettiin Aleksanterintoriksi. Engelin visio empireaukiosta jäi suurelta osin lopulta toteutumatta, sillä ortodoksikirkon lisäksi torille ei rakennettu muita suuria empiremonumentteja. Muita nykyisin torin reunalla sijaitsevia empirerakennuksia ovat vuonna 1831 valmistunut Charles Bassin suunnittelema kaksikerroksinen empiretalo sekä vuonna 1839 käyttöön vihitty Gylichin suunnittelema ruotsalainen teatteri, jolla on Engelin piirtämä julkisivu.
Palon jälkeisen rakennusurakan jälkeen torin ympäristö kehittyi hitaammin. Matkailu Turkuun lisääntyi 1800-luvulla esimerkiksi laivayhtiö Boren perustamisen sekä Turku–Toijala-radan valmistumisen jälkeen. Näyttävä Hotelli Phoenix valmistui torin laitaan vuonna 1878 ja 1890-luvulla Eerikinkadulle rakennettiin Hamburger Börsin vanhimmat Frithiof Strandellin suunniittelemat osat. Kauppahallin avauduttua vuonna 1896 kaupunki ilmoitti torikauppiaille, että elintarvikkeiden myynti suolakalaa lukuun ottamatta oli siirrettävä sisälle uuteen kauppahalliin. Ilmoituksesta huolimatta ruuan myynti jatkui laittomasti sekä torilla että Turun Kalasatamassa. Säännöllinen joukkoliikenne käynnistyi torin ympäristössä 22. joulukuuta 1908, kun torin ohittanut sähköinen raitiotielinja otettiin käyttöön. Turun pääpostikonttori muutti Sebastian Gripenbergin suunnittelemaan uusrenessanssia edustaneeseen postitaloon 1899.
C. W. Gyldénin asemakaava vuodelta 1837.
Aleksanterintori, Hotelli Phoenix ja ortodoksikirkko vuonna 1880.
Hotelli Phoenix ortodoksisen kirkon vieressä, 1880
Hamburger Börs ja Uuden Auran toimitus Forssin talossa 1899.
Vuoden 1905 suurlakon julistus Turun torilla 30. lokakuuta 1905.
Torin ympäristö vuonna 1909.