stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uudenseelanninhaukka
Koko ja ulkonäkö

Täysikasvuinen uudenseelanninhaukkakoiras on noin 43 cm pitkä ja painaa noin 300 grammaa, naaras 47 cm ja noin 500 g. Ulkonäöltään se sekoitetaan usein australiansuohaukkaan (Circus approximans). Lajista erotetaan kolme eri muotoa, jotka eroavat hieman sekä väreiltään, kooltaan, esiintymiseltään että elinympäristövaatimuksiltaan. Aikuinen vaalean muodon uudenseelanninhaukka muistuttaa väritykseltään nuolihaukkaa. Se on liuskekivenharmaa päältä punertavin poikkijuovin. Alapuoli on valkea mustin pitkittäisjuovin ja kurkku on punertava. Myös lajin "housut" ovat punertavat. Jalat ja nokan vahanahka ovat keltaiset.
Levinneisyys

Uudenseelanninhaukka elää lähinnä tiheän kasvillisuuden ja jyrkän maaston alueilla Uuden-Seelannin Eteläsaarella sekä Pohjoissaaren eteläosissa. Lajin koko populaatio on kooltaan noin 5 000 yksilöä.
Haukka rauhoitettiin kokonaan vuonna 1970.
Uudenseelanninhaukan suojelutyötä ja loukkaantuneiden lintujen hoitoa tehdään The Wingspan National Bird Of Prey Centressä.
Elintavat

Uudenseelanninhaukka on erittäin aggressiivinen ja puolustaa reviiriään väkivaltaisesti. Se voi hyökätä jopa koirien ja ihmisten kimppuun. Haukka on erittäin nopea ja se metsästää saaliinsa lennosta. Saaliina voivat olla muut lentävät linnut tai maassa olevat eläimet. Uhrinsa haukka tappaa nokallaan kuten muutkin jalohaukat (Falconidae), eikä kynsillään kuten esimerkiksi kotkat tekevät.[lähde? ]
Muuta

Uudenseelanninhaukan kuva on Uuden-Seelannin 20 dollarin setelin kääntöpuolella.
Aiheesta muualla

The Wingspan National Bird Of Prey Centre
Tatjana Stukalova

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | painonnosto 63kg |  |
Tatjana Stukalova (ven. Татьяна Сергеевна Стукалова, 3. lokakuuta 1975 Valko-Venäjä) on valkovenäläinen painonnostaja ja olympiamitalisti. Seuratasolla Stukalova edustaa BSKP Vitebskia. Hän on edustanut maataan olympiatasolla yhden kerran. Ateenassa 2004 hän voitti pronssia naisten painnoston 63 kilon sarjassa.
Voimapop

| Voimapop |
| --- | --- |
Alkuperä:  pop rock, rock and roll, beat, rhythm and blues, garage rock, pop
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1960-luku
Tyypillisiä soittimia:  rumpusetti, sähkökitara, koskettimet, bassokitara, syntetisaattori
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  brittipop, pop-punk, indie pop, noise pop
Voimapop (engl. Power pop) on popmusiikin laji, jonka juuret ovat yhdysvaltalaisen popmusiikin kautta brittiläisessä popissa ja rockissa. Siinä käytetään vahvoja melodioita, lyhyitä harmonisia lauluosuuksia, tiiviitä sovituksia ja erottuvia kitarariffejä. Soitinsooloja on vähän, eikä bluesaineksia juuri näy. Soittimia on yleensä yksi tai useampia sähkökitaroita, sähköbasso, rummut ja joskus kosketinsoittimet ja syntetisaattori. Lajin vaikutus vaihteli vuosikymmenien mittaan, mutta on ollut yksi kestävimpiä rockin alalajeja.
The Whon Pete Townshend käytti sitä NME:n haastattelussa vuonna 1967 yhtyeen musiikkityylistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Allmusic.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Viidennen sukupolven suihkuhävittäjät
Käytössä tai koelentovaiheessa olevat viidennen sukupolven suihkuhävittäjät > Yleiset ominaisuudet

| Ilma-alus | Valmistaja | Ensilento | Tuotanto- määrä | Status | Käyttöönotto | Keskimääräinen hinta (USD) | Pituus m | Kärkiväli m | Siipipinta-ala sq>  m | Tyhjäpaino | Lentopaino | Suurin lentoon- lähtöpaino | Lentoonlähtö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| F-22 |  USA | 1997 | 195 | käytössä (FOC) | 2005 | 150 M | 18,87 | 13,56 | 78,04 | 19 700 kg | 29 410 kg | 38 000 kg | CTOL |
| F-35A |  USA | 2006 | 90 | käytössä (IOC) | 2016 | 105 milj. (tavoite) | 15,67 | 10,70 | 42,70 | 13 300 kg | 22 470 kg | 31 800 kg | CTOL |
| F-35B |  USA | 2008 | 40 | käytössä (IOC) | 2015 | 113 milj. (tavoite) | 15,61 | 10,70 | 42,70 | 14 700 kg |  | 27 300 kg | STOVL |
| F-35C |  USA | 2010 | 20 | käytössä (IOC) | 2018 | 125 milj. (tavoite) | 15,67 | 13,10 | 62,10 | 15 800 kg |  | 31 800 kg | CATOBAR |
| Suhoi Su-57 |  Venäjä | 2010 | 5 | koekäytössä | 2020 | 54 M | 19,80 | 14,00 | 78,80 | 18 500 kg | 29 270 kg | 37 000 kg | CTOL |
| J-20 |  Kiina | 2011 | 9 | käytössä (IOC) | 2017 |  | 20,36 | 13,47 | 73,00 | 19 390 kg | 32 090 kg | 36 287 kg | CTOL |
| Shenyang FC-31 |  Kiina | 2012 | 4 | koekäytössä |  |  | 17,3 | 11,5 | 50,0 | 14 500 kg |  | 28 000 kg | CTOL |
Käytössä tai koelentovaiheessa olevat viidennen sukupolven suihkuhävittäjät > Suorituskyky

| Nimi | Valmistaja | Huippunopeus km/h | Matkalento- nopeus km/h | Siirtolento- matka | Lakikorkeus m | Voimalaite | Kokonais- työntövoima (kuivana) | Kokonais- työntövoima (jälkipoltin) | Teho-painosuhde | Työntövoiman suuntaus (TVC) | Tutkapinta-ala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| F-22 |  USA | 2 410 | 1 963 | 2 960 | 20 000 | 2 | 232 kN | 312 kN | 1,08 | 2D |  0,0001-0,4 |
| F-35A |  USA | 1 930 | 1 362 | 2 220 | 18 288 | 1 | 128 kN | 191 kN | 0,87 | ei |  0,005-0,3 |
| F-35B |  USA | 1 930 | 1 362 | 1 670 | 18 288 | 1 | 120 kN | 182 kN | 0,90 | nousua ja laskua varten | 0,005-0,3 |
| F-35C |  USA | 1 930 | 1 362 | 2 520 | 18 288 | 1 | 128 kN | 191 kN | 0,75 | ei | 0,005-0,3 |
| Suhoi Su-57 |  Venäjä | 2 440 | 1 700 | 3 500 | 20 000 | 2 | 177 kN | 294 kN | 1,02 | 3D |  0,3-0,5 |
| J-20 |  Kiina | 2 450 |  |  | 20 000 | 2 | 172 kN | 294 kN | 0,94 |  | <0.05 |
| Shenyang FC-31 |  Kiina | 2 200 |  |  | 16 000 | 2 | 152 kN | 220 kN | 0,94 |  |  |
Käytössä tai koelentovaiheessa olevat viidennen sukupolven suihkuhävittäjät > Aseistus ja avioniikka

| Nimi | Valmistaja | Sisäiset kiinnityspisteet | Ulkoiset kiinnityspisteet | X-kaistan tutka (edessä) | X-kaistan tutka (takana) | L-kaistan tutka | Tutkan kantama (1 m² maali) | IRST |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| F-22 |  USA | 8 | 4 | Kyllä | - | - | 240 km | Ohjusvaroitin |
| F-35A |  USA | 4/6 |  7 | Kyllä | - | - | 150 km | Täysi |
| F-35B |  USA | 4 | 7 | Kyllä | - | - | 150 km | Täysi |
| F-35C |  USA | 4/6 | 9 | Kyllä | - | - | 150 km | Täysi |
| Suhoi Su-57 |  Venäjä | 6 | 6 | Kyllä | Kyllä | Kyllä |  | Kaareva edessä |
| J-20 |  Kiina | 6/8 | 4 | Kyllä | - | - |  | Täysi |
| Shenyang FC-31 |  Kiina | 4 | 6 | Kyllä | - | - |  | Täysi |
Tatjana Sorina

| Mitalit> Maastohiihto.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Maastohiihto.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Maastohiihto.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Maastohiihto> Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | 4×5 km viesti |  |
Maa:   Venäjä
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | 4×5 km viesti |  |
Tatjana Andrejevna Sorina (ven. Татьяна Андреевна Сорина, o.s. Aljošina, ven. Алёшина; s. 13. huhtikuuta 1994) on venäläinen maastohiihtäjä. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidenneksi, yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 21:nneksi. Hän saavutti hopeaa Venäjän viestijoukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti kolmannen osuuden Venäjän olympiakomitean kultaa voittaneessa viestijoukkueessa sekä sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa viidenneksi, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kymmenenneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi.
Maailmancupissa Sorina kilpaili ensimmäisen kerran maaliskuussa 2017 ja sijoittui marraskuussa 2020 Rukan minikiertueella (Ruka Tripla) toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoitui viidenneksi kaudella 2020–2021. Saman kauden Tour de Skillä hän oli neljäs. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui Tour de Ski -kiertueella Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmanneksi ja Tourin kokonaiskilpailussa kuudenneksi.
Viuhkakerttuset

| Viuhkakerttuset |
| --- | --- |
 Afrikanviuhkakerttunen (Schoenicola brevirostris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Viuhkakerttuset Schoenicola  Blyth, 1844
Katso myös
   Viuhkakerttuset Wikispeciesissä   Viuhkakerttuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viuhkakerttuset (Schoenicola) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi kerttuihin. Viuhkakerttusiin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Lajit

Afrikanviuhkakerttunen (Schoenicola brevirostris)
Viuhkakerttunen (Schoenicola platyurus)
Aiheesta muualla

ITIS: Schoenicola (englanniksi)
Talvimerenkulku

Talvimerenkulku on pohjoisilla, jäätyvillä merialueilla harjoitettavaa merenkulkua.
Suomen talvimerenkulku

Suurin osa Suomen satamista jäätyy useimpina talvina. Vuodesta 1973 on ollut voimassa päätös, että 50 satamasta on pidetään talvisin auki 23. Pohjanlahdella reitti pidetään auki jäänmurtajilla yhteistyössä Ruotsin kanssa. Yhteistyötä harjoitetaan myös muilla merialueilla. Suomessa on yhdeksän jäänmurtajaa, joista uusimmat on monitoimimurtajia ja siten käytössä ympäri vuoden.
Aluksilla on oltava jääluokitus, jotta ne saavat purjehtia Suomeen. Parhaan jääluokituksen, 1A- tai 1A Super -luokkien, alukset eivät juuri tarvitse avustusta, heikompia avustetaan jäänmurtajilla tai hinaajilla. Suomen merialueilla talvimerenkulun avustamisesta vastaa Liikennevirasto.
Vuonna 1977 Suomen postilaitos julkaisi postimerkin 100-vuotisen talvimerenkulun kunniaksi. Kuvassa suomalainen Urho-luokan jäämurtaja avustamassa rahtilaivaa.
Talvikynteli

| Talvikynteli |
| --- | --- |
 Talvikynteli
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Kyntelit Satureja
Laji::  montana
Kaksiosainen nimi
 Satureja montana  L. 
Katso myös
   Talvikynteli Wikispeciesissä   Talvikynteli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talvikynteli (Satureja montana) on monivuotinen maustekasvi. Suomessa se ei oikein menesty talven yli avomaalla. Sitä käytetään mausteena esimerkiksi papuihin, makkaraan ja patoihin. Talvikynteli on varpumaisempi ja voimakasaromisempi versio kesäkyntelistä (Satureja hortensis). Talvikyntelin lehdet ovat myös tiheämmässä ja usein pienempiä kuin kesäkyntelillä.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Talvikynteli (Satureja montana)
Yrttitarha: Kynteli
ITIS: Satureja montana (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Satureja montana (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Satureja montana[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Satureja montana (englanniksi)
Plants For A Future: Satureja montana (englanniksi)
Viidennen tasavallan vaalit

Tämä artikkeli on osa Ranskan viidennen tasavallan poliittista elämää ja rakennetta koskevasta kokonaisuudesta
Viides tasavalta
Ranskan perustuslaki (1958)
Ranskan perustuslakineuvosto
Ranskan tasavallan presidentti
Ranskan pääministeri
Ranskan hallitus
Ranskan parlamentti:
Ranskan kansalliskokous
Ranskan senaatti
Alueneuvosto (Ranska)
Yleisneuvosto (Ranska)
Ranskan departementit
Ranskan arrondissementit
Ranskan kantonit
Ranskan kunnat
Ranskan presidentinvaalit
Ranskan kansalliskokouksen vaalit
Ranskan senaatin vaalit
Ranskan aluevaalit
Ranskan kantonivaalit
Ranskan kunnallisvaalit
Ranskan kansanäänestykset
Ranskan Viidennen tasavallan vaalit ovat perustana edustukselliselle vallankäytölle. Ranskan kansalaiset valitsevat kaikki lakiasäätävät tai toimeenpanovaltaa käyttävät edustajiksi joko suorilla vaaleilla tai erilaisten valitsijamiesyhteisöjen välityksellä. Ranskan kansalaisilta voidaan myös kysyä neuvoa erinäisissä yhteyksissä neuvoantavalla kansanäänestyksellä.
Vaalit > Kansallinen taso

Kansallisella tasolla ranskalaiset valitsevat valtionpäämiehensä, tasavallan presidentin sekä lakiasäätävän kansalliskokouksen:
Tasavallan presidentti valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan (aiemmin seitsemäksi) yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvilla vaaleilla eli presidentinvaalilla,
Parlamentti koostuu kahdesta kamarista, joiden vaalitapa on erilainen:
Kansalliskokous käsittää 577 edustajaa, jotka valitaan viiden vuoden edustajakaudeksi kerrallaan yleisillä ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvilla suorilla vaaleilla alueellisesti jaetusta vaalipiireistä. Tätä vaalia kutsutaan lainsäädäntävaaleiksi.
Senaatti koostuu 331 jäsenestä eli senaattorista, jotka valitaan kuuden vuoden edustajakaudeksi epäsuorilla yleisillä vaaleilla. Senaattoreista 319 valitaan suurten vaalikollegioiden välityksellä. Vaalikollegiot koostut departementtien valituista kansanedustajista, sekä alue- ja yleisneuvostojen jäsenistä sekä kuntien ja merentakaisten yhteisöjen edustajista. Senaatin 12 jäsentä valitsee 150 edustajan muodostama Ranskan ulkopuolella asuvien kansaisten itselleen äänestämän neuvosto. Näitä vaaleja kutsutaan senaattorivaaleiksi.
Vaalit > Alueellinen taso

Alueellisella tasolla ranskalaiset valitsevat yleisellä ja yhtäläisellä äänioikeudella sekä suoralla vaalilla useita eri edustajia eri alueelliseen hallintoelimiin:
Alueneuvoston jäsenet jokaiselle alueelle, eli aluevaalit;
Yleisneuvoston jäsenet jokaisen departementin yleisneuvostoon, eli kantonivaalit;
Kunnallisvaltuuston vaalit jokaisessa Ranskan kunnassa, eli kunnallisvaalit.
Erilaiset merentakaiset alueelliset yhteisöt valitsevat myös omat alueelliset ja yhteisölliset edustajansa, Ranskan Polynesiassa pidetään territoriaaliset vaalit ja Uudessa-Kaledioniassa valitaan territoriaalinen kansalliskokous.
Lisäksi eri yhtiöissä valitaan luottamusmiesneuvostot, joiden valinnan suorittavat yrityksen palkatut työntekijät. Näitä vaaleja kutsutaan luottamusmiesvaaleiksi.
Vaalit > Kansainvälinen taso

Ranskan kansalaiset valitsevat myös muiden eurooppalaisten tavoin Euroopan parlamentin jäsenten vaaliin. Näitä vaaleja kutsutaan eurovaaleiksi.
Äänestäjät

Äänestää vaaleissa voivat kaikki 18 vuotta täyttäneet Ranskan kansalaiset, jotka ovat kirjoittautuneet äänioikeutettujen listalle. Eurovaaleissa ja kunnallisvaaleissa myös muiden Euroopan unionin jäsenmaiden kansalaiset voivat käyttää äänioikeuttaan ja kirjoittautua äänioikeutettujen listalle.
Kirjoittautuminen äänioikeutettujen listalle ei ole pakollista, mutta se on välttämätöntä, jotta äänestäjä voi käyttää äänioikeuttaan. Nykyisin kaikki 18 vuotta täyttävät ranskalaiset kirjataan automaattisesti äänioikeutettujen listalle. Äänioikeutetut kansalaiset voivat kirjoittautua asuinpaikkakunnallaan tai kunnassa, jossa he ovat vähintään viiden vuoden ajan maksaneet paikallisen veron. Ulkomailla asuvat ranskalaiset voivat kirjoittua paikallisessa konsulaatissa.
Vain äänioikeutettujen listalle kirjoitetut äänestäjät voivat olla ehdokkaina vaaleissa. Joissakin tapauksissa rikoksesta tuomitut eivät voi kirjoittautua äänioikeutettujen listalle, mikä myös estää heidän ehdokkuutensa vaaleissa.
Uudenseelanninalbatrossi

| Uudenseelanninalbatrossi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Albatrossit Diomedeidae
Suku::  Etelänalbatrossit Thalassarche
Laji::  bulleri
Kaksiosainen nimi
 Thalassarche bulleri  (Rothschild, 1893) 
Katso myös
   Uudenseelanninalbatrossi Wikispeciesissä   Uudenseelanninalbatrossi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Uudenseelanninalbatrossi (Thalassarche bulleri) on pienikokoinen, eteläinen ulappalintu. Lajin nimesi Walter Rothschild vuonna 1893 uusiseelantilaisen lintutieteilijä Walter Bullerin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on keskimäärin 79 cm, siipien kärkiväli 2,1 m ja paino 2–3,1 kg. Olemukseltaan se on lokkimainen. Linnun alapuoli on valkoinen, yläpuoli tummanharmaa. Pää ja kaula ovat vaalean hopeanharmaat ja silmän ympärillä on mustavalkoinen kuviointi. Nokka on keltamusta. Nuoren linnun pää on tumman ruskehtava ja myös nokka on ruskea. Sukupuolet ovat samanväriset.
Esiintyminen

Uudenseelanninalbatrossi elää eteläisellä Tyynellämerellä. Se on endeeminen laji Uudessa-Seelannissa ja pesii kuudella saarella. Maailman kokonaispopulaatio on noin 64 000 lisääntymisikäistä yksilöä eli noin 32 000 paria. Lajin kanta on vakaa, mutta se on luokiteltu vaarantuneeksi. Nuoret ja pesimättömät linnut sekä vanhat linnut pesimäajan ulkopuolella vaeltelevat Australian, Tasmanian ja Uuden-Seelannin vesillä sekä Etelä-Amerikan länsirannikon tuntumassa Humboldtin merivirralla.
Elinympäristö

Linnun elinympäristönä ovat pesimäaikana syrjäiset saaret, muun osan vuotta se vaeltelee eteläisellä Tyynellämerellä.
Lisääntyminen

Uudenseelanninalbatrossi pesii joka vuosi. Pesä voi sijaita niityllä, suolla tai kalliojyrkänteellä. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat. Tutkimusten mukaan menestyksellinen pesintä kasvaa iän mukana niin, että yli 20-vuotiaiden lintujen pesintä onnistuu huomattavasti paremmin kuin nuorempien.
Ravinto

Laji käyttää ravintonaan kaloja, mustekaloja, vaippaeläimiä ja äyriäisiä.
Aiheesta muualla

savethealbatross (Arkistoitu – Internet Archive)
CAT.INIST[vanhentunut linkki]
Hieno kuva
rsnz
Violence Unimagined

| Violence Unimagined Cannibal Corpse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. huhtikuuta 2016
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 42.48
 Levy-yhtiö: Metal Blade
Listasijoitukset
  12. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Cannibal Corpsen muut julkaisut
| Red Before Black 2017 | Violence Unimagined 2021 | Chaos Horrific 2023 |
Violence Unimagined on Cannibal Corpsen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2021.
Kappaleet

Murderous Rampage – 4.07
Necrogenic Resurrection – 3.06
Inhumane Harvest – 4.32
Condemnation Contagion – 4.17
Surround, Kill, Devour – 4.10
Ritual Annihilation – 3.48
Follow the Blood – 4.39
Bound and Burned – 4.04
Slowly Sawn – 3.30
Overtorture – 2.28
Cerements of the Flayed – 4.07
Arvostelut

Imperiumi:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Violence Unimagined Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Violence Unimagined Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Viuhkakerttulit

| Viuhkakerttulit |
| --- | --- |
 Andienviuhkakerttuli (Myioborus melanocephalus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Viuhkakerttulit Myioborus  S. F. Baird, 1865
Katso myös
   Viuhkakerttulit Wikispeciesissä   Viuhkakerttulit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viuhkakerttulit (Myioborus) on kerttuleiden heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLife Suomen luokituksen mukaan 12 lajia.
Viuhkakerttuleihin (Myioborus) kuuluvia lajeja

Andienviuhkakerttuli Myioborus melanocephalus
Huppuviuhkakerttuli Myioborus miniatus
Keltapääkerttuli Myioborus ornatus
Keltarillikerttuli Myioborus pariae
Kolumbianviuhkakerttuli Myioborus flavivertex
Loistoviuhkakerttuli Myioborus pictus
Nokiviuhkakerttuli Myioborus brunniceps
Suruvyökerttuli Myioborus torquatus
Tepuinviuhkakerttuli Myioborus castaneocapilla
Valkonaamakerttuli Myioborus albifacies
Valkorillikerttuli Myioborus albifrons
Venezuelanviuhkakerttuli Myioborus cardonai
Aiheesta muualla

ITIS: Myioborus (englanniksi)
Viuhkakattarat

| Viuhkakattarat |
| --- | --- |
 Kattokattara (Anisantha tectorum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Kladi::  Yksisirkkaiset engl. Monocots
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Viuhkakattarat Anisantha  K.Koch (1848)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viuhkakattarat (Anisantha) on heinäkasveihin kuvattu kasvisuku, jota ei yleensä pidetä itsenäisenä sukuna. Siihen kuitenkin luokitellaan suomenkielisessä kasvitieteen kirjallisuudessa lajeja. Sukuun kuuluvat Suomessa tavatuista heinäkasveista nuokkukattara, jäykkäkattara, tupsukattara, hietakattara ja kattokattara. Muissa maissa viuhkakattarat yleensä luetaan töpökattaroiden (Bromus) suvun osaksi.
Lajeja

Anisantha diandra, syn. Bromus diandrus — sutikattara
Anisantha madritensis, syn. Bromus madritensis — nuokkukattara
Anisantha rigida, syn. Bromus rigidus — jäykkäkattara
Anisantha rubens , syn. Bromus rubens — tupsukattara
A. rubens subsp. kunkelii — kanariantupsukattara
A. rubens subsp. rubens — espanjantupsukattara
Anisantha sterilis, syn. Bromus sterilis — hietakattara
Anisantha tectorum, syn. Bromus tectorum — kattokattara
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Viuhkakattarat – Anisantha
Tekijänoikeusjärjestö

Tekijänoikeusjärjestöt valvovat luovan työn tekijöille syntyviä tekijänoikeuksia tekijöiden puolesta. Saadakseen korvauksia näiltä järjestöiltä, tekijän on rekisteröidyttävä järjestöjen asiakkaaksi.
Järjestöt keräävät erilaisia tekijänoikeuskorvauksia usein niin sanotun sopimuslisenssijärjestelmän kautta. Sen mukaan järjestö edustaa tekijöitä ja antaa luvan siten käyttää teoksia. Tyypillinen tilanne on kopiokoneisiin liittyvä tekijänoikeuskorvaus, jota maksetaan kaikista kopiokoneista yrityksissä ja yhteisöissä. Tällöin teoksen kopioijan ei tarvitse hankkia lupaa erikseen teoksen osien kopioimisesta (lupaa koko teoksen kopioimiseen ei näinkään ole) kaikilta tekijöiltä. Tarkoituksen on siis helpottaa teosten käyttöä mutta samalla taata tekijöille korvaus teoksen kopioinnista.
Suomalaisia tekijänoikeusjärjestöjä:
Teosto: säveltäjät, sanoittajat, sovittajat ja kustantajat
Gramex: äänitteillä esiintyvät taiteilijat ja äänitteiden tuottajat
Kopiosto: myöntää lupia painotuotteiden kopiointiin, nauhoitettujen tv- ja radio-ohjelmien käyttöön ja tv-kanavien jakeluun sekä edelleen lähettämiseen
Kuvasto: kuvataiteilijat
Sanasto: kirjailijat ja kääntäjät.
Tuotos: Itsenäiset AV-tuottajat
Vratsan alue

Vratsan alue (bulg. Област Враца) on yksi Bulgarian alueista. Se sijaitsee maan luoteisosassa Romanian rajalla. Alue sijoittuu Balkanvuorten ja Tonavan väliselle tasangolle. Vratsan alue on jaettu kymmeneen kuntaan.
Kunnat

| --- | --- |
 Bjala Slatina  Borovan  Hajredin  Kozloduj  Krivodol :  Mezdra  Mizija  Orjahovo  Roman  Vratsa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vratsan alue Wikimedia Commonsissa
Bulgarian alueet
Blagoevgrad
Burgas
Dobritš
Gabrovo
Haskovo
Jambol
Kărdžali
Kjustendil
Lovetš
Montana
Pazardžik
Pernik
Pleven
Plovdiv
Razgrad
Ruse
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Sofian kaupunki
Stara Zagora
Šumen
Tărgovište
Veliko Tărnovo
Varna
Vidin
Vratsa