stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Realms of the Ungodly
Kappaleet

Eirgmos.. Aidios.. – 1.00 (instrumentaali)
Ere the Dark Sovereign – 4.09
Baptismal Incineration upon Simonists – 2.57
Catharsis of Human Impurity – 2.15
Embodied in Elms of Eternal Misery – 2.59
Realms of the Ungodly – 4.34
Forged Within Lecherous Offerings – 2.47
The Divine Order of Babylon – 3.32
Manipulated for Servitude – 2.45
Submerged unto Phlegethon – 5.56
Kokoonpano

Angel Ochoa – laulu
Paul Avila – kitara
Steve Crow – kitara
Mario Pena – bassokitara
Forrest Stedt – rummut
Samur Khouja – tuottaja, äänittäjä
Jon Zig – kansikuva
Arvostelut

The Metal Observer: 8.5/10
Global Domination: 8.5/10
Aiheesta muualla

Albumi Realms of the Ungodly Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Shenfieldin rautatieasema

Shenfieldin rautatieasema on rautatieasema Britanniassa Shenfieldin kaupungissa Essexissä. Se sijaitsee Great Eastern Main Linen varrella ja on lisäksi TfL Railin (tulevan Crossrailin) itäinen pääteasema.
Shenfieldin asema avattiin 29. maaliskuuta 1843 ja suljettiin maaliskuussa 1850. Se avattiin uudelleen 1. tammikuuta 1887 nimellä Shenfield and Hutton Junction, mutta alkuperäinen nimi otettiin uudelleen käyttöön 20. helmikuuta 1969. Asemaa käytti 3,87 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Asemien laiturit nähtynä laiturilta 2, kesäkuu 2024
Aseman nimikyltti
Redclouds (albumi)

| Redclouds Redclouds |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. toukokuuta 2003
 Tuottaja(t): Dave Lindholm
 Tyylilaji: rock blues
 Kesto: 36.36
 Levy-yhtiö: Bluelight Records
Redclouds on suomalaisen saman nimisen rockyhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.
Kappaleet

Galaxy Ramone – 2.37
You Promised Me – 3.26
Sari Does It – 3.22
Friends in Prison – 4.31
Looks Like Love – 3.21
Never Let Me Down – 3.20
Givin' & Gettin' – 2.51
Maybe Another Day – 2.33
One of These Things – 3.13
Mysterious Tears – 3.04
Sandwoman – 4.18
Kokoonpano

Dave Lindholm – laulu, kitara & huuliharppu
Jarkko Eve – basso & laulu
Matti A. Takala – rummut
Arvostelut

Soundi:
Shirley Mitchell

Shirley Mitchell
Shirley Mitchell (4. marraskuuta 1919 Toledo, Ohio – 11. marraskuuta 2013 Westwood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän opiskeli Toledon ja Michiganin yliopistoissa.
Mitchell tulkitsi ensimmäisen virallisen roolinsa vuonna 1944. Hän tuli tunnetuksi sekä televisiosta, radiosta että elokuvista, ja 1950-luvulla hän aloitti Marion Strongin esittämisen televisiosarjassa I Love Lucy.
Mitchell solmi vuonna 1992 kypsän iän avioliiton säveltäjä Jay Livingstonin kanssa. Hän jäi leskeksi lokakuussa 2001. Mitchellillä oli lapsia aiemmasta avioliitosta.
Siegfried Herrmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Siegfried Herrmann elokuussa 1956 Erfurtissa Itä-Saksan mestaruuskilpailuissa. |  Siegfried Herrmann elokuussa 1956 Erfurtissa Itä-Saksan mestaruuskilpailuissa. |  Siegfried Herrmann elokuussa 1956 Erfurtissa Itä-Saksan mestaruuskilpailuissa. |  |
Maa:   Itä-Saksa
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Dortmund 1966 | 3 000 metriä |  |
Siegfried Herrmann (7. marraskuuta 1932 Unterschönau – 14. helmikuuta 2017 Erfurt) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili keski- ja pitkienmatkojen juoksuissa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla vuoteen 1951 Rot-Weiß Unterschönauta, 1951–1953 Traktor Unterschönau, Einheit-Mitte Halle, SC Chemie Halle ja vuodesta 1962 SC Turbine Erfurt.
Nuoruudessaan Hermmannin päälaji oli ensin murtomaahiihto, johon hänen kotiseudullaan Thüringenissä oli hyvät mahdollisuudet. Yleisurheilu oli aluksi kesäkausien laji, josta tuli vuodesta 1953 päälaji. Herrmann teki Itä-Saksan ennätyksen 1 500 metrillä, jonka seurauksena hänestä tuli yhteissaksalaisen joukkueen jäsen Melbournen vuoden 1956 olympialaisiin. Hän loukkasi akillesjänteensä, jonka vuoksi joutui keskeyttämään 1 500 metrin alkuerissä. Kisoihin liittyi myös itäblokin joukkueista tapahtuneet loikkaukset. Lähipiiristä tapahtuneiden länteen loikkausten vuoksi Hermannkin joutui vuoden 1957 urheilemaan vain itäblokin alueella. Vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa Hermann oli kärkitaistossa loppusijoituksen ollessa kuudes.
Hermann siirtyi 1960-luvulla pitemmille matkoille eli 5 000 ja 10 000 metrille. Vuoden 1962 Belgradin EM-kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi 5 000 metrillä. Hänet valittiin vuoden 1964 Tokion olympialaisiin yhteissaksalaiseen olympiajoukkueeseen. Hän sijoittui 10 000 metrillä 11:nneksi. Seuraavana kahtena vuonna Hermann teki pari merkittävää suoritusta. Elokuun 5. 1965 hän teki Erfurtissa 3 000 metrillä ME:n 7.46,0 parantaen Ranskan Michel Jazyn ennätystä kolme sekuntia. Ennätys säilyi Hermannin nimissä vain kolme viikkoa, sillä Kenian Kipchoge Keino juoksi 27. elokuuta Ruotsin Helsingborgissa ennätykseksi 7.39,6. Seuraavan talvena pidetyissä ensimmäisissä EM-hallikisoissa Hermann saavutti hopeaa Länsi-Saksan Harald Norpothin jäljessä. Syyskuussa 1966 järjestetyt EM-kisat Budapestissä olivat Hermannin kansainvälisen uran päätepiste. Hänen juoksunsa päättyi 5 000 metrillä alkueriin.
Kaikkiaan Siegried Hermann saavutti kahdeksan Itä-Saksan mestaruutta: 1964, 1965 ja 1966 5 000 metrillä, 1966 10 000 metrillä, 1960 ja 1961 maastojuoksun lyhyillä matkoilla sekä 1964 ja 1966 maastojuoksun pitkillä matkoilla. Hermann teki Itä-Saksan ennätyksiä kaikkiaan 21 ja yhteissaksalaisia ennätyksiä 14 kertaa.
Urheilu-uransa jälkeen Hermannista tuli urheilunopettaja kotiseudullaan. Lisäksi hän toimi valmentajana. Menestynein valmennettava on ollut Hartwig Gauder, vuoden 1980 Moskovan olympialaisten 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja. Valmennusuraa jatkui aina vuoteen 2000 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siegfried Herrmann Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Michel Jazy, Ranska | Miesten 3 000 metrin maailmanennätyksen haltija 5. elokuuta 1965 – 27. elokuuta 1965 | Seuraaja: Kipchoge Keino, Kenia |
Shenay Perry

| Shenay Perry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1984  Washington 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  170 cm
Paino:  66 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  906 548 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  40. (28. elokuuta 2006)
Turnausvoittoja:  0
Voitot/tappiot:  239–165
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2004, 2006, 2007, 2010)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2006)
Wimbledon:  4. kierros (2006)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2005, 2009)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  
Voitot/tappiot:  93–81
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Shenay Perry (s. 6. heinäkuuta 1984 Washington, DC) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla sijalle 40 elokuussa 2006.
Perry ei ole voittanut urallaan yhtään WTA-turnausta, mutta ITF-turnausvoittoja hänellä on kaksinpelissä yhdeksän kappaletta, jotka kaikki ovat tulleet Yhdysvalloissa. Nelinpelissä ITF-turnausvoittoja Perryllä on seitsemän, joista kaikki ovat tulleet Yhdysvalloissa ja yhdysvaltalaisen parin kanssa.
Grand Slam -turnauksissa Perryn paras saavutus on neljännelle kierrokselle pääsy Wimbledonissa vuonna 2006. Ranskan avoimissa vuonna 2006 hän pääsi kolmannelle kierrokselle asti.
Fed Cupissa Perry edusti Yhdysvaltoja maailmanlohkon puolivälierissä Saksaa vastaan. Maaottelun ratkettua Yhdysvaltojen voitoksi hän pääsi pelaamaan Vania Kingin kanssa Anna-Lena Grönefeldiä ja Jasmin Wöhriä vastaan häviten ottelunsa.
Siegfried & Roy

Siegfried (oik.) & Roy
Siegfried & Roy oli saksalais-yhdysvaltalainen viihdyttäjäduo, jotka tunnetaan pitkäaikaisesta taikuus- ja illuusioshowstaan Las Vegasissa. Show’n erikoisuutena olivat siinä käytetyt valkoiset leijonat ja tiikerit. Duon esitykset päättyivät Royn vakavaan onnettomuuteen vuonna 2003.
Siegfried & Roy ovat taikuri Siegfried Fischbacher (13. kesäkuuta 1939 Rosenheim – 13. tammikuuta 2021 Las Vegas) ja eläintenkesyttäjä Roy Horn (3. lokakuuta 1944 Nordenham – 8. toukokuuta 2020 Las Vegas). He tapasivat vuonna 1959 saksalaisella valtameriristeilijällä, jossa molemmat työskentelivät. Vuonna 1967 he aloittivat Las Vegasissa show’n, jossa oli mukana flamingoja ja kaksi simpanssia.
Steve Wynn kiinnitti Siegfried & Royn 57,5 miljoonan dollarin vuosipalkkiosta The Mirage -kasinolle, jossa he esiintyivät vuodesta 1990 lähtien lähes 6 000 kertaa. Vuonna 2001 he solmivat elinikäisen sopimuksen The Miragen kanssa.
3. lokakuuta 2003 seitsemänvuotias urostiikeri Montecore puri Royta hengenvaarallisesti niskaan. Royn loukkaantumisen jälkeen duo ei enää esiintynyt Vegasissa. Roy kuoli covid-19-tautiin vuonna 2020. Siegfried kuoli haimasyöpään 13. tammikuuta 2021.
Siegfried & Roy saivat tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen verkkosivu
Roy Horn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Siegfried Fischbacher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rainbow Islands

| Rainbow Islands |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Taito
Julkaisija:  Taito
Suunnittelija:  Fukio Mitsuji
Säveltäjä:  Hisayoshi Ogura
Pelisarja:  Bubble Bobble
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Alusta:  kolikkopeli, Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, FM Towns, Game Boy Color, IBM PC, NES, PC Engine, Sega Master System, Sega Mega Drive, Sega Saturn, WonderSwan, PlayStation, ZX Spectrum, mobiili
Jakelumuoto:  levyke, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Kuvakaappaus pelistä.
Rainbow Islands (jap. レインボーアイランド) on Taiton kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1987 kolikkopelinä ja on sen jälkeen käännetty useille tietokoneille ja pelikonsoleille.
Pelillä on lisänimi The Story of Bubble Bobble 2 viitaten edellisenä vuonna julkaistuun Bubble Bobbleen.
Pelaaminen

Rainbow Islandsissa pelaaja kuljettaa hahmoa, jonka on liikuttava saarella muodostamiensa sateenkaarten avulla. Pelissä on kymmenen eri saarta, jotka ovat pelaamisjärjestyksessä:
Insect Island
Combat Island
Monster Island
Toy Island
Doh Island
Robot Island
Dragon Island
Lisäsaaria ovat Magical Island, Darius Island ja Bubble Island. Jokaisella saarella pelaajaa on vastassa erilaisia vihollisia, jotka voivat tietyissä tapauksissa muuttua punaisiksi ja tulla nopeammiksi ja aggressiivisemmiksi esimerkiksi sen jäätyä vangituksi sateenkaaren alle. Tason pitkittyessä vesi alkaa tulvia, jolloin se hukuttaa pelaajan alleen, ellei tämä ennätä ajoissa maaliin.
Kehitys

Pelin suunnittelija on Fukio Mitsuji (MTJ), joka kehitti myös Bubble Bobblen. Mitsuji tunnetusti kieltäytyi tekemästä suoraa jatko-osaa Bubble Bobbleen koska koki huonona ajatuksena rahastaa innovaation kustannuksella.
Musiikki

Pelin musiikki perustuu Ihmemaa Oz -elokuvan lauluun "Over the Rainbow". Tekijänoikeussyistä kappale on joissakin versioissa muutettu.
Vastaanotto

MikroBitissä Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 95 pistettä sadasta.
Amiga Power -lehti piti peliä monta vuotta sadan parhaan pelin listassaan kärkipaikalla.
Pelin Amiga-versio sai Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 95%.
Jatko-osat

Peli sanotaan olevan seuraaja Bubble Bobbleen huolimatta Mitsujin kieltäytymisestä suoran jatko-osan tekemisestä.
Pelin seuraajan sanotaan olevan Parasol Stars.
Muita sarjan pelejä ovat Bubble Bobble Part 2 sekä Bubble Symphony ja Bubble Memories.
Uusintajulkaisut

Rainbow Islands julkaistiin vuonna 2005 osana Taito Legends -kokoelmaa PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.
Aiheesta muualla

Rainbow Islands Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Rainbow Islands MobyGamesissa (englanniksi)
Rainbow Islands Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Rainbow Islands Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Siina Simola

Eufrosyne (Siina) Raitanen (o.s. Simola; 1. syyskuuta 1880 Keikyä – 19. kesäkuuta 1949 Lieto) oli suomalainen yleisurheilija, joka tunnettiin erityisesti pikajuoksijana. Liedon Parmaa edustanut Simola innostui urheilusta 20-vuotiaana seurattuaan paikallisen nuorisoseuran järjestämiä kilpailuja. Hän pystyi kuitenkin aloittamaan kilpailemisen vasta muutamaa vuotta myöhemmin Liedon Parman perustamisen myötä. Pikajuoksun ohella Simola harrasti kuulantyöntöä, pituushyppyä ja moniotteluita.
Heinäkuussa 1911 Simola teki 100 metrin ensimmäisen virallisen naisten suomenennätyksen juostessaan Turun urheilupuistossa järjestetyissä kilpailuissa ajan 13,8. Hän sivusi tulostaan vielä kaksi vuotta myöhemmin Turun Urheiluliiton kansainvälisissä kilpailuissa.
Kesäkuussa 1913 Simola hyppäsi Turussa pituushypyn Suomen ennätyksen 440. Viikkoa myöhemmin Simola saavutti Lisie Nyströmin jälkeen 100 metrin SM-hopeaa Turussa järjestetyissä ensimmäisissä naisten SM-kilpailuissa.
Siina Raitanen toimi myös Liedon Parman seuratyön hyväksi ja hänestä tuli seuran kunniajäsen vuonna 1937. Siina Raitanen osallistui myös Liedon Sikilässä harrastajateatterin toimintaan.
Siina & Taikaradio

Siina & Taikaradio on lastenmusiikkia esittävä orkesteri, jossa musisoivat Siina Hirvonen sekä neljä muuta monipuolista ammattimuusikkoa. Heidän ohjelmistoonsa kuuluu leikittävää ja laulettavaa lastenmusiikkia joka lähtöön. Lastenkonsertit vievät kuulijansa tuttujen ja vähän uudempienkin laululeikkien sävelin erilaisiin musiikkimaailman seikkailuihin.
Siina & Taikaradio on konsertoinut ympäri Suomea niin isoilla kuin pienemmilläkin musiikkijuhlilla ja eri tapahtumissa.
Yhtyeeltä on ilmestynyt oma äänite: Siina & Taikaradio sekä Siinan taikaradio -laulukirja+cd (Tammi).
Aiheesta muualla

Siina Hirvosen kotisivut
Reidarin sähköiset kuvat

| Reidarin sähköiset kuvat Åke Andersson & Antero Honkanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Yleisradion kokeilustudio
 Julkaistu: helmikuussa 1977
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Otto Donner
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Levy-yhtiö: Love Records (LRLP 218)
Reidarin sähköiset kuvat on Åke Anderssonin & Antero Honkasen esikoisalbumi vuodelta 1977. Elektronimusiikkia Reidar Särestöniemen maalauksista.
Kappaleet > A-puoli

Lapin kylä jää tekojärven alle – 5.25 (säv. Åke Andersson)
Kevään kukka suopursu tuoksuu – 7.25 (säv. Antero Honkanen)
Viuluniekka – 9.17 (säv. Andersson)
Isähahmo agraarikylän patriarkaalisen taivaan yllä – 3.35 (säv. Andersson)
Kappaleet > B-puoli

Tapporaha – 5.28 (säv. Honkanen)
Ruskea syksy – 5.50 (säv. Andersson)
Kaukonen ennen vanhaan – 7.05 (säv. Andersson)
Luostari lumipyryssä – 7.00 (säv. Honkanen)
Kappaleet > Tuotanto

Otto Donner – tuottaja
Matti Koivumäki – kansi
Reidar Särestöniemi – maalaukset
Aiheesta muualla

Reidarin Sähköiset Kuvat discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Silvio Fauner

| Silvio Fauner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. marraskuuta 1968 (ikä 55) Pieve di Cadore
Kansalaisuus:   Italia
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Seura:  C.S. Carabinieri
Kilpauran kesto:  1988–2006
Silvio Fauner (s. 1. marraskuuta 1968 Pieve di Cadoressa)  on italialainen entinen maastohiihtäjä.
Faunerin uran parhaat saavutukset ovat ajoittuneet 1990-luvulle. Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat Talviolympialaiset 1992 Ranskan Albertvillessä, missä hän saavutti hopeamitalin Italian viestijoukkueessa. Vuotta myöhemmin 1993 Falunin MM-hiihdoissa hän sai jälleen viestihopeaa ja hiihti pronssille takaa-ajossa. 1994 Lillehammerin olympialaisissa hän saavutti pronssia takaa-ajossa ja hiihti Italian viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa norjalaisten isäntien nenän edestä.
1995 Thunder Bayn MM-hiihdoissa Fauner voitti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kultaa, takaa-ajosta hopeaa ja viestistä pronssia. Lisäksi hän oli 10 kilometrillä neljäs ja 30 kilometrillä viides. 1997 MM-hiihdoissa Trondheimissa hän oli mukana Italian pronssiviestijoukkueessa ja 1998 Naganon talviolympialaisissa hän toimi joukkueen ankkurina häviten monon mitalla kultamitalista käydyn loppukirikamppailun Norjan Thomas Alsgaardille. Samoissa kisoissa hän hiihti 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssille. Faunerin viimeisin arvokisamitali on viestipronssi 1999 Ramsaun MM-kisoista. Vuosituhannen vaihteen jälkeen Fauner keskittyi muutaman vuoden ajan pääasiassa sprinttimatkoille ja kilpaili 2001 Lahden MM-kisoissa ja 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa kuitenkin saavuttamatta entisaikojensa menestystä. Vuodesta 2003 hän keskittyi ns. maratonmatkoille ja kiersi Marathon Cupin kisoja.
Maailmancupissa Fauner on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 18 palkintopallisijoitusta. Cupin loppupisteissä hän on ollut parhaimmillaan kolmas, vuonna 1995. Silvio Fauner lopetti hiihtouransa vuonna 2006.
Seuratasolla Fauner edusti C.S. Carabinieri -hiihtoseuraa. Siviiliammatiltaan hän on poliisi. Hän asuu Sappadassa ja harrastaa musiikkia ja kotona olemista. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
Raceway Park (Ohio)

| Raceway Park (Ohio) |
| --- | --- |
 peitsarilähtö Raceway Parkissa
Sijainti:  Toledo, Ohio (Yhdysvallat)
Koordinaatit:  
Avattu:  1959
Omistaja:  Penn National Gaming
Kotisivu
Raceway Park on Toledossa Yhdysvaltain Ohiossa sijaitseva hevoskilpa-ajorata. Se perustettiin vuonna 1959 ja alun perin siellä järjestettiin myös laukka- ja autokilpailuita. Raceway Parkin omistaa Penn National Gaming.
Raceway Parkin 1341 metrin pituisella radalla ajetaan kilpaa huhtikuusta syyskuuhun lauantai- ja sunnuntai-iltaisin. Radalla voi lyödä vetoa myös suorana lähetettävistä muiden ratojen lähdöistä ympäri vuoden. Sen katsomossa on 2 100 istumapaikkaa.
Raceway Parkin päätapahtumia ovat Ohio Sire Stakes, Buckeye-Wolverine Pace, James Holes Memorial ja Hickory Lane Farm Matchmaker Pace. Buckeye-Wolverine Pace -kilpailun tulosten kerrotaan ennustaneen sitä seuranneen Ohion ja Michiganin välisen jalkapallo-ottelun tuloksen 75 prosentin tarkkuudella.
Historia

Raceway Park rakennettiin 1950-luvulla alun perin autokilpailuradaksi. Myöhemmin se muutettiin laukkaradaksi englannintäysiverisille hevosille. Ensimmäiset hevoskilpa-ajot Raceway Parkissa järjestettiin vuonna 1962. Raceway Parkin etävedonlyöntipiste Cedar Downs oli lajiaan ensimmäinen Ohiossa.
Raceway Park myytiin Penn National Gamingille vuonna 2005.
Historia > Muutto Daytoniin

Vuonna 2011 Ohion kuvernööri John Kasich myönsi Raceway Parkin omistajalle Penn State National Gamingille oikeuden pitää ratatiloissa myös rahapeliautomaatteja. Sopimukseen sisältyi velvollisuus investoida kymmenen vuoden aikana 110 miljoonaa dollaria verohelpotuksia vastaan ja Penn State National Gamingin sitoumus uudistaa rataa 300 miljoonalla dollarilla. "Racinojen" eli yhdistettyjen hevoskilparatojen ja kasinojen salliminen muutti vedonlyöntipaikkojen tasapainoa ja yhtiö totesi ratakasinoidensa kilpailevan muiden omistamiensa vedonlyöntikeskusten kanssa asiakkaista.
Välttääkseen sisäistä kilpailua Penn National Gaming haki ja sai osavaltiolta luvan siirtää Raceway Parkin Columbusista Daytoniin ja Beulah Parkin Toledosta Youngstowniin. Alueilla ei ollut ennestään huomattavaa vedonlyöntitoimintaa ja kuvernööri Kasichin edustaja totesi haastattelussa ratojen siirron tasapainottavan Ohion vedonlyönnin kehitystä. Osavaltio asetti siirtojen ehdoksi 150 miljoonan dollarin siirtolupamaksun, vähintään 300 miljoonan dollarin investoinnit uusiin tiloihin sekä vanhojen ratojen sulkemisen myötä työnsä menettävien ensisijaisuuden uusien ratojen työntekijöitä palkattaessa. Lisäksi ratojen siirtokuluihin sisälty 100 miljoonaa dollaria rahapeliautomaattilupia varten.
Raceway Parkin vuoden 2013 kilpakausi päätettiin käydä loppuun vanhoissa tiloissa ja myös osa vuoden 2014 lähdöistä järjestettäneen siellä kunnes uusi rata valmistuu 51 hehtaarin laajuiselle tontilleen.. Rata nimetään siirron myötä Hollywood Dayton Racewayksi. Uusien tilojen odotetaan valmistuvan keväällä 2014.päivitettävä
Aiheesta muualla

Radan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Skhedios

Skhedios (m.kreik. Σχεδίος, lat. Schedius) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Skhedios, Ifitoksen poika ja Epistrofoon veli, oli yksi Helenan kosijoista, joka valansa velvoittamana johti veljensä kanssa fokislaiset kymmenellä aluksella Troijan sotaan. Hän sai surmansa, kun Hektor heitti Aiasta keihäällä, mutta tämän väistettyä keihäs osuikin Skhediokseen.
Skhedios, Perimedeen poika, jonka Hektor surmasi.
Skhedios, yksi dolikhelainen Penelopen kilpakosijoista, jonka Odysseus surmasi.
Skhedios, troijalainen soturi, jonka Neoptolemos surmasi.
Siina Hirvonen

Siina Hirvonen  (s. 1977)[lähde? ] on suomalainen muusikko, musiikkipedagogi, musiikkileikkikoulunopettaja, televisiojuontaja ja -toimittaja. Hirvonen on oopperalaulaja-laulutaiteen lehtori Anssi Hirvosen ja kanttori-filosofian tohtori Riitta Hirvosen tytär.[lähde? ]
Siina Hirvonen opiskeli musiikkipedagogiksi Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa 1999–2003.[lähde? ] Hirvonen aloitti jatko-opintonsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 2006 Musiikkikasvatuksen osastolla. Hirvonen on työskennellyt varhaisiän musiikinopettajana esimerkiksi Helsingin Konservatoriossa, Pirkanmaan musiikkiopistossa, Maija Salon musiikkiopistossa ja MLL:n paikallisyhdistyksissä. Lisäksi Hirvonen on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia lastenkonsertteja ja -tapahtumia sekä musiikkiäänitteitä.
Hirvonen tekee yhteistyötä Yle TV2:n lastenohjelmatuotannon kanssa. Hän on ollut mukana suunnittelemassa ja toteuttamassa erilaisia musiikkiohjelmasarjoja vuodesta 2006 alkaen. Vuosina 2008-2014 Hirvonen on toiminut Pikku Kakkosen maanantai-iltojen eli Musamaanantain viikoittaisena juontajana. Hän juonsi Pikku Kakkosen viimeistä kertaa 11. elokuuta 2014, ja hänen tilalleen tuli Tuomo Rannankari.
Opetus- ja tv-työnsä ohessa Siina Hirvonen keikkailee ahkerasti ympäri Suomea mm. Siina & Taikaradio -lastenmusiikkiorkesterinsa kanssa. Siina & Taikaradiolta on ilmestynyt oma äänite. 
Keikkailun lisäksi hän tekee paljon yhteistyötä eri orkestereitten kanssa. Hirvonen on ollut Savonlinnan Oopperajuhlilla sekä esiintynyt myös Radion sinfoniaorkesterin, Oulu Sinfonian ja Hyvinkää Orkesterin kanssa.
Hirvonen sai Vuoden Kasvattaja 2010 -palkinnon ansiokkaasta, laadukkaasta ja monipuolisesta työstään varhaisiän musiikkikasvatuksen ja -opetuksen sekä lastenmusiikin ja -kulttuurin saralla.
Aiheesta muualla

http://www.siinahirvonen.fi/
Shenge

| Shenge |
| --- | --- |
 Shenge
 Koordinaatit: 7°54′00″N, 12°56′00″W 
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Eteläinen maakunta
Piirikunta:  Moyamban piirikunta
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shenge on rannikkokaupunki Atlantin valtamerellä, joka sijaitsee Sierra Leonen Moyamban piirikunnassa, Eteläisessä maakunnassa.
Kaupungin väestö kuuluu etniseltä taustaltaan suurimmaksi osaksi sherbrojen ja mendejen etnisiin ryhmiin. Shengen asukkaat ovat pääosaksi kalastajia ja Shenge onkin yksi Sierra Leonen suurimpia kalantuottajia.
Edustettuna populaarikulttuurissa

Edward Zwickin ohjaamassa vuoden 2006 elokuvassa Blood Diamond – veritimantti Shengen sanotaan olevan Djimon Hounsoun näyttelemän protagonistin Solomon Vandyn koti.
R. A. Salvatore

| R>  A. Salvatore |
| --- | --- |
 R. A. Salvatore.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1959 (ikä 65) Leominster, Massachusetts
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Diane Salvatore
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  1988-
Tyylilajit:  fantasiakirjallisuus, tieteiskirjallisuus
Esikoisteos:  Kristallisauva
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Robert Anthony ”Bob” Salvatore (s. 20. tammikuuta 1959 Leominster, Massachusetts) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija, joka tunnetaan erityisesti Forgotten Realms -romaaneistaan ja luomastaan Drizzt Do’Urden -hahmosta.