stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stimulanttipsykoosi

| Stimulanttipsykoosi> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  F14 ja F15
ICD-9:  292.1
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Stimulanttipsykoosi on monoamiineita, lähinnä dopamiinia, keskushermostossa vapauttavien stimulanttien käytön aiheuttama psykoosi. Stimulanttipsykoosi on yleinen eritoten niillä, jotka käyttävät runsaasti amfetamiinia tai metamfetamiinia. Esimerkiksi metamfetamiinia päihteenä käyttävistä 30–80%:lle on havaittu kehittyvän stimulanttipsykoosi jossakin vaiheessa mikäli käyttö jatkuu säännöllisenä. Kolmas yleinen stimulanttipsykoosin aiheuttaja on kokaiini.
Stimulanttipsykoosia hoidetaan oireiden mukaisesti. Jopa tahdosta riippumaton sairaalahoito voi olla tarpeen. Stimulanttien käyttö tulee lopettaa. Tarvittaessa hoidon alkuvaiheessa käytetään bentsodiatsepiineja ja antipsyykoottisia lääkkeitä. Lääkehoito lopetetaan oireiden loputtua jos psykoosi ei ole toistuvaa. Käynti psykiatrilla 1–2 vuoden ajan psykoosin jälkeen on suositeltavaa.
Stimulanttipsykoosi kestää yleensä alle kuukauden. Pienellä, mutta merkittävällä osalla se ei parane kokonaan ja se toistuu uudelleen ilman altistusta stimulanteille. Se voi siten olla vaikea erottaa skitsofreniasta, jonka psykoottiset oireet ovat samantapaisia. Stimulanttipsykoosiin voi kuitenkin liittyä hiljattain tapahtuneen stimulanttien käytön sivuvaikutuksia tai vieroitusoireita, kuten unettomuutta tai masennusta. Isällä, äidillä tai sisaruksella ilmenevä skitsofrenia myös lisää stimulanttipsykoosin ilmenemisriskin esimerkiksi metamfetamiinin käyttäjillä noin viisinkertaiseksi.
Oireet

Amfetamiinien aiheuttamassa stimulanttipsykoosissa ilmenee lähes aina hallusinaatioita, jotka voivat olla kuulo-, näkö- tai tuntoaistiharhoja. Yleisimpiä tuntoharhoista on formikaatio, eli se, että psykoosissa oleva tuntee että hänen ihollaan kävelee sitä purevia hyönteisiä. Tällöin henkilö voi nyppiä ja haavoittaa ihoaan pyrkiessään poistamaan siitä kuviteltuja hyönteisiä. Formikaatiota ilmenee myös kokaiinin käyttäjillä. Myös harhaluuloja ilmenee lähes aina. Harhatyypeistä yleisimpiä ovat suuruusharhat, perusteeton mustasukkaisuus, suhteuttamisharhat, syyttelevät harhat, harhat toisten kyvystä lukea psykoosissa olevan ajatuksia ja vainoharhaisuus. Harhoja poteva voi olla ahdistunut tai väkivaltainen.
Skitsofreniasta poiketen "negatiivisia oireita", kuten liike- ja puhehäiriöitä, ilmenee amfetamiinien aiheuttamassa psykoosissa harvemmin. Sanavaraston pelkistymistä (puheen köyhyyttä) ja puheen sekavuutta voi kuitenkin ilmetä melkein puolella amfetamiinien aiheuttamaa psykoosia potevista. Kyvyttömyyttä tehdä päätöksiä (abuliaa) tai välinpitämättömyyttä (apatiaa) voi ilmetä noin puolella ja itsemurha-ajatuksia tai itsetuhoista käytöstä voi ilmetä noin viidesosalla potilaista.
Ennuste

Amfetamiinien aiheuttama psykoosi jatkuu noin 60%:lla alle 10 päivää ja 80%:lla alle kuukauden, mutta 20%:lla psykoosi jatkuu yli kuukauden. Kaikki eivät parane psykoosista koskaan täysin. Amfetamiinien aiheuttama psykoosi myös toistuu useimmilla myöhemmin uudelleen, mutta tämä johtuu yleensä amfetamiinien käytön uudelleen aloittamisesta. Pientenkin annosten käyttö voi laukaista psykoosin jälleen jo viikon sisällä käytön aloittamisesta. Muita laukaisevia tekijöitä ovat muiden päihteiden käyttö (esimerkiksi runsas etanolin juonti), univaje tai psyykkinen stressi. Psykoosiherkkyys voi kuitenkin vähentyä usean vuoden aikana mikäli henkilö ei käytä amfetamiineja uudelleen tänä aikana. Pitkäkestoisen psykoosiherkkyyden kehittymisen arvellaan johtuvan stimulanttien aiheuttamista vaurioista aivojen dopamiiniin liittyvissä alueissa.
Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo

Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo.
Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo on Tampereella Satakunnankatu 10:ssä sijaitseva kolmikerroksinen jugendtyylinen talo, jonka suunnittelivat Toivo Paatola ja Kaarlo Lindroos. Nykyisin talon omistaa Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö TOAS.
Tampereen Ulkotyöväenyhdistys perustettiin 1893. Sen jäsenet olivat vailla vakituista työnantajaa olleita ulkotyömiehiä, esimerkiksi rakennusmiehiä, kun taas Tampereen työväenyhdistykseen kuului vakinaisessa työsuhteessa olleita tehdastyöläisiä. Ulkotyöväenyhdistys olikin tästä syystä radikaalimpi otteissaan. Se keskittyi politiikan asemesta ammattiyhdistystoimintaan, perusti jäsenilleen sairaus- ja hautausapukassan sekä harjoitti työnvälitystä. Yhdistys toimi Tampereen työväentalon tiloissa mutta se rakensi 1907-1908 oman talonsa Satakunnankadulle.
Yhdistyksen jäsenmäärä oli kuitenkin alkanut vähentyä huippuvuosista ja yhdistyksen toiminta hiipui vähitellen niin että se jouduttiin lakkauttamaan 1914. Toiminnan päättymiseen saattoi vaikuttaa myös yhdistyksen voimahahmon J. V. Hellbergin väistyminen yhdistyksen johdosta 1907.
Entisen ulkotyöväenyhdistyksen talon ostivat 1917 virolaiset veljekset Jaan ja John Taug, jotka avasivat siellä joulukuun lopulla 1917 elokuvateatteri Olympian. Elokuvateatteri toimi talossa vuoteen 1986 saakka. Sittemmin talossa toimi Cumulus-ketjun hotelli Pinja, jossa oli 60 huonetta. Talon viereen rakennettiin lisärakennus hotellia varten.  Hotellin toiminta loppui vuoden 2015 lopussa ja Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö TOAS osti talon vuoden 2016 alussa. Katutason liiketilat ja suojeltu Olympia-elokuvateatterin entinen sali vuokrataan ulkopuolisille ja hotelliosaan tullaan remontoimaan opiskelija-asuntoja.
Tampereen Urheilijat -38

seuran logo
Tampereen Urheilijat -38 (TU-38) on tamperelainen vuonna 1938 perustettu urheiluseura. Seuran päälaji on yleisurheilu ja muita lajeja ovat hiihto, lentopallo, suunnistus ja tennis. Seuran tunnettuja edustajia ovat Sinikka Keskitalo ja Aleksi Tammentie.
Lentopallon miesten SM-sarjassa seura pelasi 1965–1966.
Pyynikki-juoksun seura on järjestänyt keväisin vuodesta 1973 lähtien.
Sotilaskotiyhdistys

Sotilaskotijärjestönselvennä tarkoitus on toimia maanpuolustushenkeä ja -valmiutta edistävänä maanpuolustusjärjestönäselvennä. Järjestö huolehtii varusmiesten ja reservin kertausharjoituksissa olevien, sotilaskotiyhdistysten jäsenten ja henkilöstön hyvinvoinnista. Sotilaskotihenkilöstöä osallistuu muun muassa Puolustusvoimien valtakunnallisen lippujuhlapäiväparaatin maanpuolustusjärjestöjen kulkueen lippulinnaan.
Vuonna 2017 sotilaskotijärjestöön kuului 4 848 vapaaehtoista sotilaskotisisarta ja toimenhaltijoita 184. Vapaaehtoistyötä tehtiin kaikkiaan 187 864 tuntia.
Sotilaskotitoiminta Suomessa alkoi vuonna 1918 Saksasta koulutuksesta palanneiden jääkärien aloitteesta ja Suomen ensimmäisen sotilaskodin avasi Helsingin NMKY 15. huhtikuuta 1918.
Sotilaskotiyhdistykset Suomessa

| Sotilaskotiliitto - Soldathemsförbundet r> y | Perustettu |
| --- | --- |
Dragsvik soldathemsförening rf: 
Haminan sotilaskotiyhdistys ry: 1923
Helsinki-Santahamina sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Helsingin sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Hämeenlinnan sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Jyväskylän sotilaskotiyhdistys ry: 
Kajaanin sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Kauhavan sotilaskotiyhdistys ry: 
Keuruun sotilaskotiyhdistys ry: 
Kokkolan sotilaskotiyhdistys ry: 
Kontiolahden sotilaskotiyhdistys ry: 
Korian sotilaskotiyhdistys ry: 
Kotkan sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Kouvolan-Utin sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Kuoreveden sotilaskotiyhdistys ry: 
Lappeenrannan sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Luonetjärven sotilaskotiyhdistys ry: 
Mikkelin sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Niinisalon sotilaskotiyhdistys ry: 
Oulun sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Porin sotilaskotiyhdistys ry: 
Rajasotilaskotiyhdistys ry: 
Rannikkosotilaskotiyhdistys ry: 192
Riihimäen sotilaskotiyhdistys ry: 1924
Rissalan sotilaskotiyhdistys ry: 
Rovaniemen sotilaskotiyhdistys ry: 1925
Seinäjoen seudun sotilaskotiyhdistys ry: 
Sodankylän sotilaskotiyhdistys ry: 
Sotilaskotiperinneyhdistys ry: 
Säkylän sotilaskotiyhdistys ry: 
Tampereen Seudun sotilaskotiyhdistys ry: 
Turun sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Tuusulan sotilaskotiyhdistys ry: 1922
Tampereen Seudun sotilaskotiyhdistys ry: 
Vaasan sotilaskotiyhdistys ry: 
Valkealan sotilaskotiyhdistys ry: 
Ähtärin sotilaskotiyhdistys ry: 1960
Sotilaskotityötä voi tehdä jokainen 16 vuotta täyttänyt Suomen kansalainen, jonka jokin sotilaskotiyhdistys hyväksyy jäsenekseen. Liiton arvot ovat vapaaehtoisuus, osaaminen ja itsensä kehittäminen sekä luotettavuus, iloisuus ja palvelualttius.
Sota-aikana rintamalla sotilaita palveli yli 1 000 sotilaskotia, joissa työskenteli yli 3 000 sotilaskotisisarta. Lisäksi kotirintamalla toimivat sotilaskotiyhdistykset ja sotilaskotiliitto lähettivät niin sanottuja tuntemattoman sotilaan paketteja rintamalle useita satojatuhansia kappaleita.
Sotilaskotityöntekijää kutsutaan sotilaskotihenkilöstön kesken usein edelleen sisareksi.
Aiheesta muualla

http://www.sotilaskotiliitto.fi
Stabiilisuuden saari

3D-mallinne stabiilisuuden saaresta ja epästabiilisuuden merestä.
Stabiilisuuden saari eli vakaussaareke (engl. island of stability) on ydinfysiikan termi, joka kuvaa mahdollisia alkuaineita, joilla on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Protonien ja neutronien lukumääriä kutsutaan "maagisiksi luvuiksi" (engl. "magic numbers"). Tämä mahdollistaa tiettyjen transuraanien isotooppien olevan vakaampia, eivätkä ne hajoa niin nopeasti.
Idean "saaresta" keksi yhdysvaltalainen ydinkemisti Glenn Theodore Seaborg. Hypoteesin mukaan atomin ydin, nuklidi, koostuu kuorista samalla tavalla kuin elektroniverho koostuu elektronikuorista. Molemmissa tapauksissa kuoret ovat energiatasoja, jotka ovat verrattain lähellä toisiaan. Kahden erillisen energiatason välillä on Seaborgin hypoteesin mukaan suhteellisen suuri aukko. Kun neutronit ja protonit täyttävät tietyn kuoren atomin ytimessä, nukleonien sidosenergia saavuttaa miniminsä, ja ydin on stabiilimpi, eikä hajoa niin nopeasti kuin isotoopit, joilla näitä kuoria ei ole täytetty.
Tietylle kuorelle mahtuu vain tietty määrä protoneja ja neutroneja. Lukumäärää tietylle kuorelle mahtuvista nukleoneista sanotaan "maagisiksi luvuiksi". Yksi mahdollinen maaginen luku neutroneille on 184, ja sitä vastaavia protonin maagisia lukuja ovat 114, 120 ja 126, mikä tarkoittaisi sitä, että kaikkein kestävimmät isotoopit olisivat flerovium-298, unbinilium-304 ja unbiheksium-310.
Luettelo alkuaineiden isotooppien puoliintumisajoista

| Järjestysluku | Nimi | Tunnetut isotoopit | Havaitut isotoopit | Pitkäikäisin isotooppi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 110 | darmstadtium | 15 | 10 | 210 ms |
| 111 | röntgenium | 12 | 4 | 3,6 s |
| 112 | kopernikium | 9 | 1 | 1,1 ms |
| 113 | nihonium | 6 | 2 | 480 ms |
| 114 | flerovium | 5 | 4 | 2,6 s |
| 115 | moskovium | 5 | 2 | 87 ms |
| 116 | livermorium | 5 | 4 | 61 ms |
| 117 | tennessiini | 2 | 0 | - |
| 118 | oganesson | 1 | 1 | 0,89 ms |
| 119 | ununennium | 0 | 0 | - |
| 120 | unbinilium | 0 | 0 | - |
Saarella esiintyvien alkuaineiden puoliintumisajasta ei ole päästy tiedeyhteisössä yksimielisyyteen. Osa fyysikoista ajattelee, että alkuaineet puoliintuvat muutamassa minuutissa. Toiset taas ajattelevat, että ne voisivat kestää jopa päiviä. Laskelmien mukaan alkuaineiden puoliintumisaika voisi olla hyvin pitkä, jopa miljardi vuotta. Mikäli alkuaineilla on hyvin pitkä puoliintumisaika, niillä voisi olla hyvin erikoisia käyttötarkoituksia muun muassa ydinfysiikassa. Kuitenkin muutamilla isotoopeilla on vain muutama neutroni liian vähän, jotta ne voisivat pysyä vakaina.
Epästabiilisuuden meri

Epästabiilisuuden meri (engl. sea of instability) on ydinfysiikan nimitys, joka kuvaa alkuaineiden joukkoa, jossa alkuaineet ovat hyvin epävakaita ja niiden puoliintumisaika on alle mikrosekunti tai jopa alle nanosekunnin.
Aiheesta muualla

http://www.rzuser.uni-heidelberg.de/~q61/el118.html
First postcard from the island of nuclear stability CERN Viitattu 10.12.2018
Second postcard from the island of stability CERN Viitattu 10.12.2018
Lövö (Hiittinen)

| Lövö> Maantiede |
| --- | --- |
Saariryhmä:  Turunmaan saaristo
Merialue:  Itämeri
Pinta-ala:  3,13 km²
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Kemiönsaari
Väestö
Väkiluku:  9
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lövö on saari Hiittisten saaristossa Kemiönsaaren kunnassa. Lövön pinta-ala on 313 hehtaaria ja saarella asuu vakituisesti yhdeksän ihmistä. Lisäksi saarella on paljon kesäasutusta. Lövön halki kulkee Dragsfjärdin ja Kasnäsin yhdistävä tie, minkä vuoksi Lövö on tärkeä läpikulkupaikka saariston asukkaille.
Lövö sijaitsee Hiittisten saariston pohjoisosassa. Saaren itäpuolella aukenee merenselkä Falkö fjärden. Lövöstä on siltayhteys naapurisaareen Kaxskälaan. Lövö on yhdistetty Kemiönsaareen Lövön salmen yli Söljeholmeniin kulkevalla Lövön sillalla, joka valmistui vuonna 2011. Aiemmin paikalla operoi Lövön lossi. Sillan myötä sadat saariston asukkaat pääsivät kulkemaan kätevämmin mantereelle.
Lövön itäosa on saareen kiinni kasvanut entinen saari Falkö. Saarten välistä salmea ei ole enää havaittavissa. Lövön keskiosassa on korkea kallioalue Kasberget. Osia saaresta on suojeltu ja liitetty osaksi Saaristomeren kansallispuistoa.
Tantaali

Tantaali (lat. tantalum) on siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen, siniharmaakiiltoinen alkuaine, jonka järjestysluku on 73. Sitä käytetään kirurgien välineissä ja implanteissa, sillä se ei reagoi ruumiinnesteiden kanssa. Tantaalia käytetään myös kemianteollisuudessa, tantaalikondensaattoreissa, sähköputkissa ja aikaisemmin hehkulampun hehkulangoissa. Tantaalikarbidi (TaC, CAS-numero 12070-06-3) on osana kovametalliseoksissa. Tantaalia tavataan pääasiassa tantaliittimineraalissa ((Fe,Mn)Ta2O6).
Tantaalin CAS-numero on 7440-25-7. Tantaali reagoi halogeenien ja hapettimien kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran.
Luonnossa oleva tantaali sisältää kahta isotooppia eli 180Ta ja 181Ta. Tantaalilla on olemassa myös muita ydinreaktioissa esiintyviä isotooppeja, mutta niitä ei käytännössä esiinny luonnossa esiintyvissä mineraaleissa.
Tantaalia
Ruotsalainen kemisti ja mineralogi Anders Gustaf Ekeberg löysi tantaalin vuonna 1802 analysoidessaan kahta mineraalinäytettä. Toinen näytteistä oli peräisin Kemiöstä Suomesta ja toinen Ytterbystä Ruotsista. Monet kemistit pitivät tantaalia kuitenkin tuolloin samana aineena kuin vuotta aiemmin löydettyä niobiumia. Tantaalin eristi (epäpuhtaana) ensimmäisenä ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius vuonna 1820. Puhdasta tantaalia onnistui kuitenkin valmistamaan vasta saksalainen kemisti Werner von Bolton vuonna 1903. Tantaali on saanut nimensä kreikkalaisessa mytologiassa esiintyneen Lyydian kuninkaan ja Zeuksen pojan Tantaloksen mukaan. Niobium on puolestaan saanut nimensä Tantaloksen tyttären Nioben mukaan.
Suurimmat tantaalikaivokset ovat nykyisin Thaimaassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Brasiliassa, Portugalissa ja Kanadassa. Suurin osa tantaalista saadaan kuitenkin tinan valmistuksen sivutuotteena.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tantaalin kansainvälinen kemikaalikortti
Tantaali
Helsingin Sanomat: Alkuaineet kirjoitussarja: Tantaali, 28.2.2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
Periodictable: Technical data for Tantalum (englanniksi)
Webmineral: Tantalum Mineral Data (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Tantalum (englanniksi)
Mindat: Tantalum (englanniksi)
Luettelo tantaalin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Tantalum (englanniksi)
PeriodicTable: Tantalum (Ta) (englanniksi)
PubChem: Tantalum (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Tantalum (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Tantalum (englanniksi)
DrugBank: Tantalum (englanniksi)
Stanislav Rostotski

Stanislav Rostotski
Stanislav Josifovits Rostotski (ven. Станисла́в Ио́сифович Росто́цкий; 21. huhtikuuta 1922 Rybinsk – 10. elokuuta 2001 Viipuri) oli venäläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka teki monia suosittuja elokuvia Neuvostoliitossa etenkin 1960- ja 1970-luvulla. Hänen kansainvälisesti tunnetuimat ohjauksensa ovat isäntäänsä etsivästä koirasta kertova traaginen perhe-elokuva Bim mustakorva (1977) ja naisista kertova sotaelokuva Ja ilta oli rauhaisa (1972), jotka molemmat saivat  parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkuuden.
Rostotski oli toisen maailmansodan veteraani ja sai ohjatakseen useita sotaelokuvia. Hän opiskeli valtion elokuvainsitituutissa, työskenteli välillä Mosfilmissa nelisen vuotta kunnes palasi viimeistelemään tutkintonsa vuosina 1950–1952, opettajanaan muun muassa Grigori Kozintsev. Vuonna 1951 hän liittyi NKP:n jäseneksi.
Rostotski sai uransa aikana muun muassa kaksi Neuvostoliiton valtionpalkintoa, kansantaiteilijan arvonimen sekä Leninin palkinnon.
Filmografiaa

1962: Seitsemän tuulen talo (Na semi vetrah)
1964: Bela
1966: Arvoituksen avain (Maksim Maksimytsh, Taman)
1967: Aikamme sankari (Geroi nashego vremeni, Lermontovin romaanista)
1972: Ja ilta oli rauhaisa (A zori zdes tihije...)
1977: Bim mustakorva (Belyi Bim – tšornoje uho)
1985: Mahtavat viikingit (I na kamnjah rastut derevja, tv-elokuva)
Aiheesta muualla

Stanislav Rostotski Elonetissä.
Stanislav Rostotski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Stanislav Rostotsky
Käännös suomeksi
Tampereen Uimaseura

Tampereen Uimaseura (TaUs) on tamperelainen entinen uintiurheilun erikoisseura, jonka tarjoamiin lajeihin kuuluivat kilpauinti, vesipallo, hydrobic ja uimaopetus. Seura perustettiin vuonna 1904, ja sen urheilutoiminta loppui vuonna 2013. Nykyisin seura keskittyy Uinti Tampereen tukemiseen ja varainhankintaan.
TaUs oli Suomen paras uintiseura vuoden 2006 SM-uinneissa, ja se palkittiinkin kisoissa Suomen Uimaliiton kiertopalkinnolla, Kalevan Maljalla.
Vuoden 2013 tammikuussa TaUs ja Koovee ilmoittivat yhdistävänsä uintilajien kilpajaostonsa uudeksi huippu-uinnin erikoisseuraksi, Uinti Tampereeksi (UiTa). Yhdistymisen myötä TaUs:n urheilutoiminta loppui, ja nykyisin seura keskittyy UiTa:n varainhankintaan ja toiminnan tukemiseen.
Aiheesta muualla

Tampereen Uimaseura 25-vuotias, Aamulehti, 04.08.1929, nro 210, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen polaariretkikunta

Suomen polaariretkikunta suoritti vuosina 1882–1884 magneettisia ja meteorologisia mittauksia Sodankylässä ja Ivalossa.
Retkikunta sai alkunsa kun Pietariin kokoontunut kansainvälinen napaseutujen tutkimuskomissio julisti vuoden 1. kesäkuuta 1882 – 1. syyskuuta 1883 Kansainväliseksi polaarivuodeksi. Ilmastollisten ja maamagneettisten havaintojen keräämiseksi perustettiin arktisille alueille 12 havaintoasemaa ja näistä yksi tuli Sodankylään.
Polaariretkikunnan osanottajat

Selim Lemström, retkikunnan johtaja, vastasi magneettisista määrityksistä
Ernst Biese, Helsingin yliopiston fysikaalisen laboratorion assistentti, Sodankylän havaintoaseman johtaja, vastasi magneettisista määrityksistä
Alfred Petrelius, ylioppilas, vastasi tähtitieteellisistä paikan- ja ajanmäärityksistä
Karl Granit, retkikunnan insinööri ja valokuvaaja
Santeri Dahlström, retkikunnan valokuvaaja 1882–1883
E. Sundman, luonnontieteiden tutkija
E. W. Blom, kasvitutkija, oli mukana 1882-1883
Uno B. Roos, mukana 1883–1884
Axel Heinrichs, mukana 1883–1884
Retkikunnan havaintovuodet 1882–1884

Sodankylän havaintoaseman rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1882 ja retkikunnan pääosa lähti 21. heinäkuuta 1882 laivalla Helsingistä Kemiin josta matkattiin edelleen hevoskyydillä Kemijärvelle ja sieltä veneillä Sodankylään jonne saavuttiin 5. elokuuta. Magneettiset ja meteorologiset havainnot päästiin aloittamaan elokuun lopulla 1882 ja ensimmäinen havaintojakso kesti syyskuun alkuun 1883 saakka. Havaintoja tehtiin myös Ivalojoen Kultalaan sijoitetussa sivuasemassa. Tutkijat mittasivat tunnin välein ilman lämpötilan, tuulen suunnan ja voimakkuuden, maan magneettikentän voimakkuuden ja ilman sähköisyyden. Retkikunta yritti valokuvata myös revontulia mutta siihen ei silloinen valokuvaustekniikka riittänyt vaan heidän oli tyydyttävä maisemien ja ihmisten kuvaamiseen.
Toisena havaintovuonna 1883–1884 mittauksia jatkettiin samaan tapaan Sodankylässä ja Kultalassa. Virallisen ohjelman ulkopuolella Lemström koetti todistaa oikeaksi teoriaansa revontulien sähköisestä alkuperästä. Hän koetti synnyttää keinotekoisesti revontulia ja sijoitti tätä varten kuparisilmukan aluksi Oratunturin ja sitten Pietarintunturin laelle. Kokeiden tulokset vakuuttivat ainakin Lemströmiä itseään mutta muualla niitä arvosteltiin. Havaintojakson päätyttyä Sodankylän havaintoasema purettiin. Seuraavan kerran Sodankylässä tehtiin maan magneettikentän mittauksia 1910-luvulla kun Sodankylään perustettiin geofysiikan observatorio Tähtelä.
Kirjallisuutta

Suomalaisesta tutkimusretkestä Sodankylään ja Kultalaan vuosina 1882-83 ja 1883-84 ynnä kuvaelmia Lapista. Matkueen jäsenten kirjoittamat. G. W. Edlund, Helsinki 1885
Some Kind of Bliss

| ”Some Kind of Bliss” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Impossible Princess
 Julkaistu: 8. syyskuuta 1997
 Formaatti: CDS
 Tekijä(t): Kylie Minogue, James Dean Bradfield, Sean Moore
 Tuottaja(t): James Dean Bradfield, Dave Eringa
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.13
 Levy-yhtiö: Deconstruction
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Where the Wild Roses Grow” 1995 | ”Some Kind of Bliss” 1997 | ”Did It Again” 1997 |
"Some Kind of Bliss" on kappale Kylie Minoguen albumilta Impossible Princess (1997). Se on albumin ensimmäinen single julkaistiin 8. syyskuuta 1997. Kappaleen kirjoittivat Minogue, James Dean Bradfield ja Sean Moore.
Kappaleet

"Some Kind of Bliss" (Album version) – 4:13
"Limbo" – 4:06
"Some Kind of Bliss" (Quivver Mix) – 8:39
"Some Kind of Bliss" (Album version) – 4:13
"Limbo" – 4:06
"Some Kind of Bliss" (Radio Edit) – 3:50
"Limbo" – 4:06
"Some Kind of Bliss" (Radio Edit) – 3:50
"Love Takes Over Me" (Single version) – 4:09
Esitykset konserteissa

Intimate and Live Tour
Listasijoitukset

| Lista (1997) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 27
Eurooppa (European Hot 100): 24
Kreikka (IFPI Greece): 7
Unkari (Mahasz): 3
Italia (FIMI): 17
Uusi-Seelanti (RIANZ): 46
Venäjä (Russian Singles Charts): 20
Britannia (UK Singles Chart): 22
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)