stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Christian Friedrich Hæffner

Johann Christian Friedrich Hæffner
Johann Christian Friedrich Hæffner (2. maaliskuuta 1759 – 28. toukokuuta 1833) oli saksalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut säveltäjä. Hän opiskeli urkujensoittoa ja laulua. Tukholmassa hän työskenteli Saksalaisen kirkon urkurina, laulunopettajana ja hovin musiikillisena johtajana sekä Uppsalan tuomiokirkkourkurina 1821–1833. Hän sävelsi oratorion Försonaren på Golgatha ja muuta hengellistä musiikkia, jota julkaistiin muun muassa Johan Olof Wallinin virsikirjassa. Hæffner sävelsi myös muihin genreihin lukeutuvaa musiikkia, kuten oopperan Electra, jonka levytys julkaistiin Caprice-levymerkillä vuonna 1993. Hänen tuotantonsa oli suurelta osin tilapäismusiikkia. Hän oli merkittävä pedagogi ja kapellimestari ja hänet tunnetaankin ennen muuta kansanlaulujen sovittajana ja koraalikirjan tekijänä.
Kun Ruotsissa hyväksyttiin uusi virsikirja vuonna 1818, ns. Wallinin virsikirja, sai Hæffner tehtäväkseen laatia siihen koraalikirjan. Se valmistui 1820 ja sai nimekseen Svensk Choralbok. Sille oli luonteenomaista, että edellisen, vuoden 1697 koraalikirjan rytmiltään vaihtelevat sävelmät oli muokattu tasajakoisiksi. Tätä perusteltiin pedagogisilla syillä; seurakunnan olisi siten helpompaa yhtyä lauluun. Hæffnerin näkemyksen kolmitahtiset sävelmät sotivat koraalimusiikkia vastaan, jonka tuli olla "vakavaa ja juhlallista". Myöhemmin Hæffnerin koraaleja nimitettiin "haeffnerin tasakäynniksi" (haeffnerlunken), johon syynä oli rytmin vaihtelun puuttuminen ja yhä hidastuva laulun tempo. Tempo saattoi olla jopa 2–4 sekuntia puolinuottia kohti. Hæffnerin koraalikirja oli käytössä 120 vuotta, vuoden 1939 koraalikirjan valmistumiseen saakka. Kuvaavaa Hæffnerin ajan virren laulun nopeudesta on ohje oppikirjassa vuodelta 1828: "Koraalia ei tule laulaa liian nopeasti eikä liian hitaasti. Se, että yhdellä hengityksellä laulaa kaksi yhtä pitkää nuottia, on yleensä sopiva tempo". Kuitenkin tuossa vaiheessa oli tarkoitus nopeuttaa virren laulua.
Verbum Domini

Verbum Domini (lat. Herran sana) on paavi Benedictus XVI:n apostolinen kehotuskirje raamatuntulkinnasta vuodelta 2010.
Verbum Domini on historian laajin Jumalan sanaa käsittelevä paavillinen kehotuskirje. Se muun muassa kuvaa kolme raamatuntulkinnassa käytettävää kriteeriä:
1) Raamat­tua tulkitaan kokonaisuutena. 
2) Uusi raamatuntulkinta ei voi olla räikeässä risti­riidassa sen kanssa, miten kristityt ovat aina ennen Raamattua tulkinneet. 
3) Raamatun tulkinnassa on noudatettava uskon analogiaa eli uskontotuuksien välillä vallitsevaa harmoniaa ja vastaavuutta. (VD 34, 42–44.)
Kirjeen toisessa osassa käsitellään Jumalan sanaa kirkossa. VD 56 puhuu ”sanan sakramentaalisuudesta”, mikä muistuttaa luterilaisuuden käsitystä sanasta armonvälineenä. Kirjeen kolmas osa käsittelee Jumalan sanaa ja kirkon missiota maailmalle.
Suomen Pipliaseura oli vuonna 2012 mukana julkaisemassa Verbum Dominin suomennosta.
Suomennos

Verbum Domini (Herran sana). Katolinen tiedotuskeskus 2012, 120 s. ISBN 978-952-9627-73-8
Aiheesta muualla

Verbum Domini (englanniksi)
Lanka palaa

| Lanka palaa Yö |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–lokakuu 1987, Finnvox-studio, Helsinki
 Julkaistu: tammikuu 1988
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 36.32
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut julkaisut
| Poko-klassikko 1987 | Lanka palaa 1988 | Suurimmat hitit 1983–88 1988 |
Lanka palaa on tammikuussa 1988 ilmestynyt Yön viides studioalbumi. Sen ensimmäinen single ”Tia-Maria” äänitettiin ja julkaistiin jo lähes vuotta aikaisemmin, jonka jälkeen kitaristi Markku Petander ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Hän oli mukana vielä kesällä 1987 ilmestyneellä singlellä ”Tää kesä”, kunnes uudeksi kitaristiksi pestattiin Juha Mielonen.
Albumi nousi listoille helmikuussa kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20. Vaikka levy sisälsi tulevia klassikoita, kuten ”Tia-Maria” ja ”Laulu rakkaudelle”, alkoi albumista Yön useita vuosia kestänyt alamäki, joka näkyi paitsi taiteellisesti, myös yhtyeen suosiossa.
Kappaleet

Mutta kun tulee aamu – 2.53 (säv. & san. Juha Mielonen)
Pojat – 3.54 (säv. & san. Olli Lindholm)
Jumalatar – 2.11 (säv. & san. Juha Mielonen)
Karnevaalien kaupunki – 3.29 (säv. & san. Olli Lindholm)
Tia-Maria – 3.47 (säv. Markku Petander, san. Juice Leskinen)
Laulu rakkaudelle – 2.55 (säv. & san. Olli Lindholm)
Viimeisen hetken kyyneleet – 3.11 (säv. & san. Juha Mielonen)
Kai edes sinä jäät? – 3.42 (säv. Jani Viitanen & Olli Lindholm, san. Juha Mielonen)
Kaupungin kaunein tyttö – 3.04 (säv. & san. Olli Lindholm)
Kotiin – 3.48 (säv. & san. Olli Lindholm)
Kiitos – 3.38 (säv. Jani Viitanen, san. Olli Lindholm)
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Juha Mielonen – kitara
Markku Petander – kitara (A5)
Jani Viitanen – kitara
Juha Rauäng – basso, taustalaulu
Veikko Lehtiranta – rummut, taustalaulu
Pedro Hietanen – haitari (A6)
Giddyups – taustalaulut (B2)
Aiheesta muualla

Lanka palaa discogs.com -sivustolla (englanniksi)
| n k Yö |
| --- | --- |
 Olli Lindholm  Jussi Turpeinen  Timo Mynttinen  Mikko Kangasjärvi  Jari Latomaa  Ari Toikka   Entiset jäsenet:  Jussi Hakulinen  Juha Rauäng  Jani Viitanen  Veikko Lehtiranta  Markku Petander  Juha Mielonen  Jesu Hämäläinen  Jukka Mänty-Sorvari  Antti Mäkinen  Daffy Terävä  Jukka Lewis 
Studioalbumit:  Varietee  Nuorallatanssija  Myrskyn jälkeen  Äänet  Lanka palaa  Toinen puoliaika  Antaa soittaa  Tänä yönä  Kymmenes kevät  Hyviä vuosia  Satelliitti  Pirstaleet  13. Yö  Valo  Rakkaus on lumivalkoinen  Kuolematon  Valtakunta  Loisto  Pelko ja rakkaus  Hyvässä ja pahassa  Mitä jos mä rakastan 
Livealbumit:  ...ja tapahtui niinä päivinä  Täältä tulee Yö...live  Yhden yön tarinoita  Kolmen illan varietee  Yön ensimmäinen keikka 
Kokoelmat:  Poko klassikot  Suurimmat hitit 1983–88  Parhaat  Yön pimeä puoli  Legenda  Yön valoisa puoli  Sound Pack  Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma  1983–2011  Klassikot 
VHS / DVD:  Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti  Kolmen illan varietee  Yö-karaoke 2  Kiitos ja kunnia live – Hartwall Areena 10.12.2011
René Binder

René Binder vuonna 2012.
René Binder (s. 1. tammikuuta 1992 Innsbruck) on itävaltalainen moottoriurheilija. Hänen setänsä on entinen Formula 1 -kuljettaja Hans Binder.
Ura

Binder aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuosina 2002–2008. Vuonna 2009 hän kilpaili ADAC Formel Masters sarjassa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2010 Binder kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Seuraavana vuonna hän jatkoi sarjassa sijoittuen kahdeksanneksi. Samana vuonna Binder ajoi kaksi kilpailua Formula 2 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2012 Binder jatkoi Saksan Formula 3 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Samana vuonna hän ajoi GP2-sarjassa kuusi kilpailua saavuttamatta pisteitä. Binder jatkoi täyden kauden GP2:ssa vuonna 2013 saavuttaen 11 pistettä. Vuonna 2014 Binder jatkoi GP2:ssa ja siirtyi Arden-talliin saavuttaen kolme pistettä. Vuonna 2015 Binder jatkoi jälleen GP2:ssa siirtyen Trident-talliin. Vuonna 2016 Binder tuurasi GP2:ssa Itävallan GP-viikonloppuna Nobuharu Matsushitaa ART GP:n ratissa, sekä Saksan GP-viikonloppuna Sergio Canamasasia Carlinin ratissa.
Vuonna 2017 hän ajoi FIA Formula 2 Championship -sarjassa.
Vuonna 2021 hän ajoi Asian Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokan autolla G-Drive Racing -tallille.
Tulokset > GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Venezuela GP Lazarus | MALFEA   | MALFEA   | BHR1FEA   | BHR1SPR   | BHR2FEA   | BHR2SPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA 19 | BELSPR 17 | ITAFEA 17 | ITASPR 13 | SINFEA Kesk. | SINSPR Kesk. | 0 | 31. |
| 2013 | Venezuela GP Lazarus | MALFEA 11 | MALSPR 8 | BHRFEA 18 | BHRSPR 25 | ESPFEA 20 | ESPSPR 19 | MONFEA 7 | MONSPR 6 | GBRFEA 16 | GBRSPR 13 | GERFEA 20 | GERSPR 10 | HUNFEA 22 | HUNSPR 13 | BELFEA DNS | BELSPR 20 | ITAFEA 16 | ITASPR 14 | SINFEA 18 | SINSPR 9 | ABUFEA 15 | ABUSPR 16 |  |  | 11 | 23. |
| 2014 | Arden International | BHRFEA 9 | BHRSPR 8 | ESPFEA 15 | ESPSPR Kesk. | MONFEA Kesk. | MONSPR 20 | AUTFEA 12 | AUTSPR 12 | GBRFEA 24 | GBRSPR 19 | GERFEA 11 | GERSPR 22 | HUNFEA 20 | HUNSPR 14 | BELFEA Kesk. | BELSPR 23 | ITAFEA 20 | ITASPR Kesk. | RUSFEA 23 | RUSSPR Kesk. | ABUFEA Kesk. | ABUSPR 23 |  |  | 3 | 25. |
| 2015 | Trident | BHRFEA 17 | BHRSPR Kesk. | ESPFEA 22 | ESPSPR Kesk. | MONFEA 11 | MONSPR 16 | AUTFEA 17 | AUTSPR 14 | GBRFEA 17 | GBRSPR 18 | HUNFEA 23 | HUNSPR 24 | BELFEA   | BELSPR   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 | 22. |
| 2015 | MP Motorsport |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ITAFEA 10 | ITASPR 8 | RUSFEA 16 | RUSSPR Kesk. | BHRFEA 20 | BHRSPR Kesk. | ABUFEA 14 | ABUSPR C |  |  | 2 | 22. |
| 2016 | ART Grand Prix | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | EURFEA   | EURSPR   | AUTFEA 16 | AUTSPR 15 | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 23. |
| 2016 | Carlin |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GERFEA 13 | GERSPR 15 | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | MALFEA   | MALSPR   | ABUFEA   | ABUSPR   |  |  | 0 | 23. |
Tulokset > Formula 2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Rapax | BHRFEA   | BHRSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | AZEFEA   | AZESPR   | AUTFEA   | AUTSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | JERFEA 15 | JERSPR 17 | ABUFEA   | ABUSPR   | 0 | 28. |
Nicolaus Decius

| Nicolaus Decius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: n. 1485 Hof, Oberfranken, Baijeri
Kuollut: n. 1546 Stettin
Kansalaisuus:  saksalainen
Ammatti:  pappi
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  Evankelisuus
Nicolaus Decius tai Nicolaus Tech (n. 1485 Hof, Oberfranken, Baijeri – n. 1546 Stettin) oli saksalainen munkki ja reformaation jälkeen evankelinen pappi Stettinissä.
Decius oli saksalaisen reformaation alkuvaiheen merkittävimpiä virsirunoilijoita. Hän opiskeli Leipzigin yliopistossa. Vuonna 1523 hän kirjoittautui Wittenbergin yliopistoon nimellä Nicolaus Tecius de Curia, ja opintonsa päätettyään hän toimi opettajana Braunschweigissä ja rehtorina Hannoverin koulussa. Vuonna 1540 hänet mainitaan hovisaarnaajana Königsbergissä. Decius harrasti paitsi virsirunoutta, myös muita kirjallisia töitä ja sävellystä. Hän oli sekä saarnaaja että kanttori, ja virsirunoilijana hän esiintyi jo ennen Lutheria.
Hän on kirjoittanut muutaman virren, joita lauletaan edelleen. Virsi ”Allein Gott in der Hör sei Ehr” on saksankielinen parafraasi, mukaelma latinankielisestä Gloria-hymnistä. Toinen hänen nimiinsä merkitty virsi on messun Agnus Dein mukaelma ”O Lamm Gottes, unschuldig”. Tätä virttä on Johann Sebastian Bach käyttänyt Matteus-passion alkukuoron cantus firmuksena.
Molemmat tulivat nopeasti suosituiksi ja ne käännettiin muun muassa tanskaksi, ruotsiksi ja suomeksi.
”Allein Gott” ilmestyi ruotsiksi 1562 ja suomeksi Jacobus Finnon virsikirjaan 1583. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 128, "Ainoan Herran Jumalan”. Ruotsin kirkon virsikirjassa siitä on toinen käännös, virsi 18 ”Soi kiitosvirsi Herralle”.
”O lamm Gottes” ilmestyi ruotsinkielisenä 1536 Olaus Petrin kääntämänä ja suomeksi Mikael Agricolan 1549 kääntämänä. Suomessa siihen on myöhemmin lisätty kaksi säkeistöä. Suomen kirkon virsikirjassa se on virsi 65 "Oi Jumalan Karitsa", kolmisäkeistöisenä ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 143 yksisäkeistöisenä.
Suomen kirkon virsikirjassa on myös kolmas Deciuksen virsi, virren 131, "Oi Isä kaikkivaltias", neljäs säkeistö, joka on liitetty Jacobus Finnon muotoilemaan Herran rukouksen parafraasiin.
Arsen Avakov

| Arsen Avakov |
| --- | --- |
 Avakov vuonna 2010.
Ukrainan sisäministeri
 Jatsenjukin I ja II, Hroismanin, Hontšarukin ja Šmyhalin hallitus 27. helmikuuta 2014 – 15. heinäkuuta 2021  
Edeltäjä:  Vitali Zahartšenko
Seuraaja:  Denys Monastyrskyi
Ukrainan Verhovna Radan edustaja VII-VIII vaalikaudella
 27. marraskuuta 2014. – 2. joulukuuta 2014. 12. joulukuuta 2012. – 17. maaliskuuta 2014.  
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1964 Bakun kaupunki, Azerbaidžanin SNT
Tiedot
Puolue:  Kansanrintama (vuodesta 2014)
Muut puolueet:  Batkivštšyna (2010–2014) Meidän Ukrainamme (vuoteen 2010)
Koulutus:  Harkovan polytekninen instituutti
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
avakov.com
Arsen Borysovytš Avakov (ukr. Арсен Борисович Аваков, arm. Արսեն Բորիսի Ավակով, Arsen Borisi Avakov; s. 2. tammikuuta 1964 Baku, Azerbaidžan, Neuvostoliitto), on armenialaissyntyinen ukrainalainen valtiomies ja poliitikko. Hän toimi Ukrainan sisäministerinä vuosina 2014–2021.
Tausta

Avakov syntyi 2. tammikuuta 1964 Bakussa sotilasperheeseen. Kansallisuudeltaan hän on armenialainen. Vuodesta 1966 lähtien hän on asunut pysyvästi Ukrainassa. Hän on Ukrainan kansalainen. Avakov valmistui järjestelmäinsinööriksi Harkovan polyteknisestä instituutista vuonna 1988. Vuonna 1990 Avakov perusti Investor JSC:n. Vuosina 2005–2010 Avakov toimi Harkovan aluehallinnon puheenjohtajana. Syksystä 2011 joulukuuhun 2012 Avakov oli poliittisessa maanpaossa Italiassa Viktor Janukovytšin hallinnon vainon vuoksi Ukrainassa.
Sisäministerinä

Avakov valittiin vuonna 2012 Ukrainan Verh’ovna Radaan. Vuoden 2014 vallankumouksen aikana Avakov oli yksi Euromaidanin komentajista. Ukrainan parlamentti hyväksyi 27. helmikuuta 2014 Arsen Avakovin Ukrainan sisäministeriksi.
Avakovia pidettiin Azov-liikkeen suojelijana ja isäntänä ja sen katupartiota Kansallinen militia hänen henkilökohtaisena armeijanaan.
Avakovin aloitteesta perustettiin vuonna 2014 Ukrainan kansalliskaarti ja Ukrainan vapaaehtoispataljoonat. Ne auttoivat pysäyttämään Venäjän federaation sotilaallisen hyökkäyksen Itä-Ukrainassa. Huhtikuun 7.-8. päivän yönä 2014. Avakov valvoi henkilökohtaisesti Harkovan aluehallinnon rakennuksen valtaamista Venäjän federaation separatistien ja taistelijoiden toimesta. Avakov käynnisti sisäministeriön työn biometristen passien käyttöön ottamiseksi. Tämä oli edellytys sille, että Ukraina voi saada viisumivapauden EU-maihin.
Avakov puolusti Ukrainan kansalliskaartin taistelijaa Vitali Markivia Italiassa. Avakovin avustuksella italialainen tuomioistuin Milanossa luopui Markivia ja Ukrainaa vastaan nostetuista syytteistä, jotka liittyivät italialaisen kuvajournalistin Andrea Rocchellin ja venäläisen Andrei Mironovin kuolemaan Slavjanskissa toukokuussa 2014.
Avakov toimi Ukrainan sisäministerinä 24. helmikuuta 2014–15. heinäkuuta 2021 kahden presidentin – Petro Porošenkon ja Volodymyr Zelenskin – aikana, ja hän oli ministerinä viisi kautta. Tämä on pisin toimikausi tässä tehtävässä itsenäisessä Ukrainassa.
Valtion kunniamerkit

Ukrainan ansioitunut ekonomisti (22.6.2007).
III asteen ansioristi (15.4.2016).
Kunnialegioonan ritarikunta (Ranska) (09.06.2022).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arsen Avakov Wikimedia Commonsissa
Arsen Avakov Ukrainan hallituksen verkkosivuilla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle
Paul Nilsson

Lars Johan Paulinus "Paul" Nilsson (22. kesäkuuta 1866 Längjum, Varan kunta – 28. lokakuuta 1951) oli ruotsalainen pappi, kirjailija ja virsirunoilija, joka julkaisi useita virsikirjaehdotuksia.
Paul Nilsson suoritti teologisen tutkinnon Uppsalan yliopistossa 1990. Hänet vihittiin papiksi Skaran hiippakuntaan, jossa hän hoiti useita eri virkoja. Vuonna 1922 hänestä tuli Sjogerstadin kirkkoherra. Hänet nimitettiin ylimääräiseksi hovisaarnaajaksi 1908.
Nilsson julkaisi useita hengellisiä runokokoelmia, virsikirjaehdotuksia, saarnakokoelmia ja oppikirjoja. Hänen ensimmäinen virsijulkaisunsa ilmestyi 1895. Hänen virtensä liittyvät usein jumalanpalvelukseen ja kirkkovuoteen, erityisesti kirkkovuoden suuriin juhlapäiviin. Kaikki virtensä hän julkaisi yhdessä kirjassa ”Tempelsånger till högmässotexter” 1940. Hän kirjoitti virtensä vanhoihin, tunnettuihin sävelmiin. Säveltäjä Otto Olsson on säveltänyt useita hänen joululaulujaan, tunnetuin niitä on sekakuorolle ja uruille sävelletty ”Advent” ja se on edelleen suosittu kuorojen laulama adventtihymni.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi:
Virsi 54: Käykäämme nyt Jerusalemiin (Se, vi går upp till Jerusalem)
Ruotsin kirkon virsikirjassa on seitsemän hänen kirjoittamaansa virttä:
Virsi 98: Voi hyvä sana ihmeen tuottaa (Ett vänligt ord kan göra under, suom. William Snell 1968, uud. suom. Pekka Kivekäs 1997)
Virsi 110: Hän saapuu keskellemme (Han kommer i sin kyrka, suom. Niilo Rauhala 1998)
Virsi 135: Käykäämme nyt Jerusalemiin (Se, vi går upp till Jerusalem, suom. Pauli Vaalas 1951, uud. Anna-Maija Raittila 1979)
Virsi 161: Oi Pyhä Henki, ihme tee (Helige Ande, låt nu ske, suom. Anna-Mari Kaskinen 1998)
Virsi 168: Tulkaa, me saamme nyt yhdessä Isäämme kiittää (Kom inför Herren med tacksamhet, suom. Anna-Maija Raittila 1999)
Virsi 415: Vain kunniaa Herran soi taivas ja maa (I makt utan like, suom. Niilo Rauhala 1997)
Virsi 597: Kun myrsky ärjyy, raivoaa (När stormen gryter vilt på hav, suom. Pekka Kivekäs 1996)
Suomenruotsalaisessa virsikirjassa on kahdeksan hänen kirjoittamaansa virttä
Švenčionėliai

| Švenčionėliai |
| --- | --- |

 vaakuna
 Sijainti kartalla.
 Koordinaatit: 55°10′N, 26°0′E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Vilna
kunnallispiiri:  Švenčionysin kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  6 162
 
 www.svencionys.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Švenčionėliai on itäisessä Liettuassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Švenčionysin kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 162 asukasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnallispiirin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi, englanniksi, puolaksi)
Ilmakuva kaupungista (Arkistoitu – Internet Archive)
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Multics

| Multics |
| --- | --- |
Kehittäjä:  MIT, Bell Labs, General Electric
Ohjelmointikielet:  PL/I
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen ydin
Lisenssi:  MIT-lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Infobox OKNimi-testi OK: 
sisäänkirjautuminen
Multics (Multiplexed Information and Computing Service) oli varhainen osituskäyttöjärjestelmä, jonka kehittämisen MIT, Bell Labs ja General Electric (GE) käynnistivät yhteistyössä vuonna 1964. Tavoite oli valmistua vuonna 1967. Multics ohjelmoitiin alkujaan pääasiassa korkean tason PL/I-ohjelmointikielellä General Electricin Multicsia varten rakentamalle moniprosessoriselle GE-645-suurtietokoneelle. Multics oli varhainen pääasiassa korkean tason ohjelmointikielellä toteutettu järjestelmä (ensimmäinen oli mahdollisesti Burroughs B5000:n MCP). Multicsissa yhdistettiin useita innovaatioita, joista kuitenkin vain osa oli alkuperäisiä Multicsille kehitettyjä.
Ominaisuudet

Käyttöjärjestelmässä oli tuki virtuaalimuistille. Käyttöjärjestelmässä oli hierarkkinen tiedostojärjestelmä ja siinä oli tuki käyttäjäoikeuslistoille.
GE-645 oli jatkokehitystä GE-635:stä. GE-645 oli 36-bittinen tietokone, jossa oli 4 megatavun magneettinen rumpumuisti tallennustilaa varten ja kykeni 435 tuhanteen käskyyn sekunnissa.
Multicsin parissa Bell Labsilla työskentelivät Rudd Canaday, Ken Thompson, Dennis Ritchie ja Malcolm Douglas McIlroy. Bell Labsin tehtävä oli avustaa ohjelmoinnissa MIT:n tuottamien määrittelyjen mukaan.
Eräiltä näkökulmilta Multics oli epäonnistunut kun taas eräiden mielestä se oli onnistunut. 
Järjestelmä oli aluksi erittäin hidas ja vuonna 1968 ARPA:n uhattua vetää rahoituksen järjestelmää yksinkertaistettiin. 
Bell Labs vetäytyi projektista vuonna 1969. Kaupalliseen käyttöön Multics esiteltiin vuonna 1973. MIT myi suoritusaikaa Multics-koneilla ja General Electric menestyi laitteiden toimittajana, mutta GE myi nopeasti tietokoneliiketoimintansa Honeywell-yhtiölle.
Multics käytti segmentoitua sivutettua muistiavaruutta. Multics tuki etänä käyttöä päätteiden avulla.
Multics:in jälkeen General Electric kehitti General Comprehensive Operating System (GECOS) käyttöjärjestelmän. Bell Labs kehitti Unix-käyttöjärjestelmän.
Multics-järjestelmiä ei ole enää käytössä; viimeinen ajettiin alas vuonna 2000.
Käyttöjärjestelmän lähdekoodit on julkaistu vuonna 2007.
Kirjallisuutta

Organick, Elliott: The Multics System: An Examination of its Structure.  MIT Press, 1972.  ISBN 0-262-15012-3  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Multicians.org (englanniksi)
Multics Mainzin yliopistossa (englanniksi)
Final report of the Multics kernel design project (PDF) (englanniksi)
Multics--The first seven years (englanniksi)
Katriina Aalto-Setälä

Erja Katriina Aalto-Setälä (s. 7. elokuuta 1960 Kuopio) on ollut Tampereen yliopiston fysiologian professori vuodesta 2014.
Aalto-Setälä kirjoitti ylioppilaaksi Uudenkaupungin lukiossa 1980, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1986 ja väitteli lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1989. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa nimike on Molecular genetics of hypercholesterolemia. Sisätautien erikoislääkäriksi Aalto-Setälä valmistui Tampereen yliopistossa 1999 ja kardiologian erikoislääkäriksi Tampereella 2002.
Työurallaan Aalto-Setälä on toiminut Tampereen yliopiston Kliinisen kudospankin lääketieteellisenä johtajana 2005–2011, vierailevana professorina yhdysvaltalaisessa Gladstone Institutessa San Franciscossa 2008–2009 ja vierailevana professorina yhdysvaltalaisessa Stanfordin yliopistossa 2018.