stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giuseppe Saracco

| Giuseppe Saracco |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 24. kesäkuuta 1900 – 15. helmikuuta 1901  
Edeltäjä:  Luigi Pelloux
Seuraaja:  Giuseppe Zanardelli
Italian työministeri
 1887–1889 ja 1893  
Italian senaatin puhemies
 1898–1900 ja 1902–1905  
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1821 Bistagno, Sardinian kuningaskunta
Kuollut: 9. tammikuuta 1907 (85 vuotta) Bistagno, Italian kuningaskunta
Ammatti:  asianajaja
Tiedot
Puolue:  Vasemmisto
Muut puolueet:  maltilliset liberaalit
Giuseppe Saracco (6. lokakuuta 1821 Bistagno – 9. tammikuuta 1907) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1900–1901.
Saracco oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja. Hänen poliittinen uransa alkoi jo vuonna 1849 Sardinian kuningaskunnan kansalliskokouksen jäsenenä. Hän tuki Camillo Cavouria. Vuodesta 1865 Saracco kuului Italian senaattiin. Hän toimi 1887–1889 ja 1893 työministerinä sekä 1898–1900 ja 1902–1905 senaatin puhemiehenä. Hän kokosi kesäkuussa 1900 maltillisista liberaaleista muodostuneen hallituksen, mutta joutui eroamaan jo seuraavan vuoden helmikuussa, sillä parlamentin mielestä hän oli toiminut liian pehmeästi Genovan suuren satamalakon suhteen.
Saraccon pääministerikauden merkittävin tapahtuma Italiassa oli kuningas Umberto I:n salamurha heinäkuussa 1900.
Gordan Jandroković

| Gordan Jandroković |
| --- | --- |

Kroatian ulkoministeri
 12. tammikuuta 2008 –  23. joulukuuta 2011  
Edeltäjä:  Kolinda Grabar-Kitarović
Seuraaja:  Vesna Pusić
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1967 (ikä 57) Bjelovar
Tiedot
Puolue:  HDZ
Gordan Jandroković (s. 2. elokuuta 1967, Bjelovar) on kroatialainen diplomaatti ja poliitikko. Vuosina 2008–2011 hän toimi Kroatian ulkoministerinä ja varapääministerinä.
Vuodesta 2017 hän on parlamentin puhemies.
Koulutus

Jandroković opiskeli vuosina 1986–1991 maa- ja vesirakennusinsinööriksi ja 1989–1993 valtiotieteen kandidaatiksi Zagrebin yliopistosta. Vuonna 1996 hän opiskeli Kroatian ulkoministeriön diplomaattikoulussa. Vuonna 1995 hän suoritti maisterinopintonsa kansainvälisistä suhteista Clingendael-instituutissa Haagissa ja Rotterdamin Erasmus-yliopistossa.
Työura

Vuodesta 1989 vuoteen 1994 Jandroković työskenteli yksityisessä rakennusyrityksessä. Vuosina 1994–2000 hän oli töissä Kroatian ulkoministeriössä. Vuonna 2000 hän palasi takaisin julkiselle sektorille ja työskenteli Zagrebilaisessa Stanić -yrityksessä. Hän vaihtoi työpaikkaa vuonna 2002 Beming-yritykseen syntymäkaupungissaan Bjelovarissa. Vuonna 2003 hän palasi politiikkaan tullessaan valituksi kansanedustajaksi. Ensimmäisellä virkakaudellaan hän toimi ensin tiede-, kehitys- ja uudelleenrakennusvaliokunnan puheenjohtajana ja vaihtoi sitten ulkoasiainvaliokuntaan. Samaan aikaan hänestä tuli Euroopan unioniin liittymiseen pyrkivän valiokunnan puheenjohtaja. Vuonna 2007 hänet valittiin uudelle kansanedustajakaudelle. Vuotta myöhemmin hänet nimettiin jo toiseen kertaan ulkoministeriehdokkaaksi, ja tuli valituksi.
Puoluetehtävät

Jandroković on ollut puolueensa HDZ jäsen vuodesta 1992. Samasta puolueesta oli Kroatian tuolloinen presidentti, Franjo Tuđman. Vuodesta 2002 alkaen hän toimi puolueensa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin keskittyvän toimikunnan johdossa. Vuonna 2003 hänestä tuli myös Bjelovar-Bilogoran alueeseen keskittyvän toimikunnan puheenjohtaja. Hänet valittiin puolueensa puheenjohtajaksi vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kroatian ulkoministeriö (Arkistoitu – Internet Archive) (kroatiaksi), (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kolinda Grabar-Kitarović | Kroatian ulkoministeri 2008– | Seuraaja: – |
Andrés Guglielminpietro

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: San Nicolás de los Arroyos, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Lempinimi: Guly
Seura
Seura: Douglas Haig
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1994 | Renato Cesarini | – | (–) |
| 1994–1998 | Gimnasia LP | 105 | (21) |
| 1998–2001 | Milan | 57 | (6) |
| 2001–2004 | Internazionale | 30 | (0) |
| 2003–2004 | → Bologna (laina) | 18 | (2) |
| 2004–2005 | Boca Juniors | 24 | (6) |
| 2005–2006 | Al-Nasr Dubai | 9 | (4) |
| 2006 | → Gimnasia LP (laina) | 11 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 254 | (40) |
Maajoukkue
| 1999 | Argentiina | 6 | (0) |
Valmennusura
2014–: Douglas Haig
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Andrés Guglielminpietro (s. 10. huhtikuuta 1974 San Nicolás de los Arroyos, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa päätyttyä Guglielminpietro on toiminut valmentajana.
Guglielminpietro pelasi pääsarjatasolla argentiinalaisissa Gimnasia LP:ssa ja Boca Juniorsissa, italialaisissa Milanissa, Internazionalessa ja Bolognassa sekä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa Al-Nasr Dubaissa.
Argentiinan A-maajoukkueessa Guglielminpietro pelasi kuusi ottelua vuonna 1999.
Anambra

| Anambra |
| --- | --- |

 Sijainti
 Koordinaatit: 6°20′N, 7°00′E 
Valtio:  Nigeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Awka
Pinta-ala:  4 844 km²
Väkiluku (2006):  4,2 miljoonaa
Kansat:  igbot
Aikavyöhyke:  UTC+1
Anambra on  yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Anambran pinta-ala on 4 844 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Anambrassa oli 4 182 032 asukasta. Anambra on siis yksi Nigerian tiheimmin asuituista osavaltioista. Suurin etninen ryhmä on igbot.
Osavalttio pohjoisosa on ruohotasankoa, etelässä kasvaa trooppista sademetsää.
Anambran  pääkaupunki on Awka. Toinen suuri kaupunki on Onitshan jokisatama Niger-joen varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anambra Wikimedia Commonsissa
Nigerian osavaltiot
Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara

Pääkaupunkiterritorio
Gloria Gaynor

| Gloria Gaynor |
| --- | --- |
 Gloria Gaynor esiintymässä vuonna 2003.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gloria Fowles
Syntynyt: 7. syyskuuta 1943 (ikä 81) Newark, New Jersey
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Gloria Gaynor Queen of Disco
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1965–
Tyylilajit:  soul, disco, R&B
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Soul Satisfiers, Marvin Gaye, Luther Vandross
Levy-yhtiöt:  MGM (1965–76) Polydor (1976–83) Chrysalis (1984–85) Stylus (1986–88) Hot Productions (1996–97) Logic (2000–04) Radikal (2005–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gloria Gaynor (oik. Gloria Fowles, s. 7. syyskuuta 1943 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen soul-laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten discohiteistään ”Never Can Say Goodbye” (1974) ja ”I Will Survive” (1979). Gaynor oli laulaja Soul Satisfiers -jazz-popyhtyeessä 1960-luvulla. Gaynorin ensimmäinen soolosingle oli ”She'll Be Sorry/Let Me Go Baby” (1965). Kappaleen ”I Will Survive” on laulanut suomeksi mm. Virve Rosti nimellä ”Oon voimissain”.
Hänen varsinainen läpimurtonsa oli vuoden 1975 albumi Never Can Say Goodbye, joka pohjusti hänen maineensa diskoartistina. Levyn ykköspuoli käsitti vain kolme diskokappaletta (”Honey Bee”, ”Never Can Say Goodbye” ja ”Reach Out, I’ll Be There”) ilman kappaleiden välisiä taukoja. Tämä 19 minuuttia kestävä tanssimaraton tuli suosituksi etenkin klubeilla.
Diskografia > Albumit

1975: Never Can Say Goodbye (MGM) - US Pop #25, US R&B #21
1975: Experience Gloria Gaynor (MGM) - US Pop #64, US R&B #32
1976: I’ve Got You (Polydor) - US Pop #107, US R&B #40
1977: Glorious (Polydor) - US Pop #183
1978: Park Avenue Sound (Polydor)
1978: Love Tracks (Polydor) - US Pop #4, US R&B #4
1979: I Have a Right (Polydor) - US Pop #58, US R&B #56
1980: Stories - US Pop #178
1981: I Kinda Like Me (Polydor) -US Pop #206
1982: Gloria Gaynor (Ecstasy) - US Pop #210
1983: I Am Gloria Gaynor (Chrysalis)
1986: The Power of Gloria Gaynor (Stylus)
1990: Gloria Gaynor ’90
1992: Love Affair
1995: I’ll Be There (Radikal)
1997: The Answer (Florical)
2002: I Wish You Love (Bell)
2005: Live! At John J. Burns Town Park (Instant Live)
2007: Christmas Presence (Glolo)
Diskografia > Kokoelma-albumit

1977 – The Best of Gloria Gaynor
1982 – Greatest Hits
1994 – Reach Out
1995 – I’ll Be There
1996 – The Collection
1998 – I Will Survive: The Anthology
1998 – The Gloria Gaynor Album
2000 – 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Gloria Gaynor
2001 – Ten Best: The Millennium Versions
2002 – I Will Survive
2006 – All The Hits Remixed
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
HC Giants

| HC Giants |
| --- | --- |
Perustettu:  2014
Kaupunki:   Hollola
Kotiareena:  Hat areena
Sarjataso:  Suomi-sarja
Toimitusjohtaja:  Kari Mäkitalo
Päävalmentaja:   Arto Remes
Kapteeni:  Tomi Stylman
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Giants on vuonna 2014 perustettu hollolalainen jääkiekkoseura. Seura aloitti pelaamisen III-divisioonassa kaudella 2014–2015 ja nousi seuraavaksi kaudeksi II-divisioonaan. Vuonna 2018 se nousi kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Suomi-sarjaan. 2021-22 jälkeen Giants tippui II-Divisioonaan.
Aiheesta muualla

HC Giantsin kotisivut
Anna-Liisa Leino

Anna-Liisa Leino (o.s. Hovi, 22. elokuuta 1935 Säkkijärvi – 13. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori 1985–1999. Hänen tutkimuskohteitaan olivat vieraan kielen opetus ja oppimistyylit.
Teokset

Kielididaktiikka, 1979
Kasvatustieteen perusteet (Jarkko Leinon kanssa), 1988
Oppimistyyli: teoriaa ja käytäntöä, 1990
Opettaminen ammattina (Jarkko Leinon kanssa), 1997
Ambla

| Ambla |
| --- | --- |
 Preedikujärvi
 Ambla
 Koordinaatit: 59°11′40″N, 25°51′00″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Järvamaa
Kunta:  Järvan kunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.ambla.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ambla on pienkauppala ja entinen kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa seitsemän Järvamaan kuntaa, Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi, yhdistettiin Järvan kunnaksi. Amblan kunnan keskus, Amblan pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta

Amblan kunta sijaitsi maakunnan pohjoisosassa Tallinnan kaakkois- ja Paiden pohjoispuolella. Amblassa oli arviolta 2 013 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 166,6 neliökilometriä.
Amblaan kuului 3 pienkauppalaa (alevik) – Ambla, Aravete ja Käravete – sekä 10 kylää: Jõgisoo, Kukevere, Kurisoo, Mägise, Märjandi, Raka, Rava, Reinevere, Roosna ja Sääsküla.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Amblan kunnassa oli 1 935 asukasta, joista 1 836 (94,9 %) oli virolaisia, 45 (2,3 %) venäläisiä ja 51 (2,6 %) muita kansallisuuksia.
Kuvia

Käraveten kartano
Amblan kirkko
Amblan kunnantalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambla Wikimedia Commonsissa
Amerikanjuutalainen komitea

Amerikanjuutalainen komitean logo
Amerikanjuutalainen komitea (engl. The American Jewish Committee (AJC). )  on 1906 perustettu puolustamaan juutalaisten oikeuksia. Se perustettiin alun perin vastustamaan Venäjän keisarikunnassa harjoitettuja juutalaisvastaisia pogromeja.
Andrés Gimeno

| Andrés Gimeno |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1937
Kuollut: 9. lokakuuta 2019 (82 vuotta)
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  89 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1960–
Palkintorahat:  2 500 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  9.
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  247–128
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (1969)
Ranskan avoimet:  voittaja (1972)
Wimbledon:  välierät (1970)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (1969, 1972)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  216  (1. maaliskuuta 1976)
Voitot/tappiot:  94–60
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Andrés Gimeno (3. elokuuta 1937 Barcelona – 9. lokakuuta 2019 Barcelona) oli espanjalainen tennispelaaja. Hän voitti vuonna 1972 Ranskan avoimet 34-vuotiaana, ollen tuolloin vanhin Ranskan avointen voittaja. Vuonna 2009 hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen. Kaksinpelin maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan sijalla yhdeksän.
Aiheesta muualla

Andrés Gimeno ATP:n sivuilla (englanniksi)
Amerikanjatobapuu

| Amerikanjatobapuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Caesalpinioideae
Suku::  Jatobapuut Hymenaea
Laji::  courbaril
Kaksiosainen nimi
 Hymenaea courbaril  L. 
Katso myös
   Amerikanjatobapuu Wikispeciesissä   Amerikanjatobapuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanjatobapuu (Hymenaea courbaril) on puulaji, joka kuuluu hernekasvien heimoon.
Arvokkaalla puulla on monta nimeä. Nicaraguassa guapinolina tunnettua puuta kutsutaan englanniksi nimellä “Brazilian cherry”, vaikka puu ei ole millään tavalla sukua kirsikkapuulle. Perun Amazonin alueella puusta käytetään nimeä Azucar huayo ja Brasiliassa Jatobá. Lisäksi se tunnetaan ainakin nimillä “Courbaril”, “West Indian locust”, “Brazilian copal” ja “Amami-gum”. Puun muut kutsumanimet “stinking toe”, “old man’s toe” ja “stinktoe” viittaavat sen hedelmään, koska hedelmälihan tuoksu on sangen outo, vaikkakin liha sinällään on erinomaista ja terveellistä syötävää.
Puun hedelmä (toisinaan englanniksi myös locust) on ollut tärkeä osa Amerikan alkuperäiskansojen ruoka-valiota. Hajusta huolimatta hedelmä maistuu makealta. Siitä tehdään myös leivontajauhoa ja ”atole” nimistä juomaa. Hedelmälihan ravintoarvo on korkea ja se on tärkkelyksen ja proteiinin lähde. Tämän hedelmän on todettu myös alentavan verenpainetta, vähentävän sydänverisuonitautien riskiä ja parantavan veren sokeriarvoja. Uusia lääketieteellisiä hyödyntämismahdollisuuksia tutkitaan.
Amerikanjatobapuun puuaines on todella kovaa ja se arvostetaan korkealle käsityö- ja huonekaluteollisuudessa. Puuta on käytetty paljon myös mm. huonekalujen ja veneiden rakentamisessa. Puun punaruskeat värisävyt höystettynä musta-punaisilla raidoilla tekevät siitä koristeellisen. Tästä syystä puuta käytetään paljon myös koriste-esineiden valmistuksessa. Amerikanjatobapuu kasvaa yli 30 metriä korkeaksi ja sitä esiintyy luontaisesti kaikkialla Keski- ja Etelä Amerikassa. Tosin monihyödyllisyytensä vuoksi se alkaa olla hyvinkin uhanalainen laji monilla sen luontaisilla esiintymisalueilla.
Günther Ortmann

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | käsipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1938 | käsipallo |  |
|  Kultaa | Saksa 1938 | ulkopeli |  |
Günther Ortmann (30. marraskuuta 1916 Liebau – 10. tammikuuta 2002) oli saksalainen käsipalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ortmann voitti Saksan joukkueessa kultaa Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Turnauksessa hän pelasi kaksi ottelua, ja teki niissä seitsemän maalia. Kaksi vuotta Berliinin olympiakisojen jälkeen Ortmann oli mukana Saksassa järjestetyissä ensimmäisissä hallikäsipallon ja ulkona pelatun käsipallon MM-kilpailuissa. Saksa voitti kummankin turnauksen, ja Ortmann on näin yksi niistä harvoista käsipalloilijoista, jotka ovat voittaneet käsipallossa sekä sisä- että ulkopelin maailmanmestaruuden.
Günther Mader

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Crans-Montana 1987 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Crans-Montana 1987 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Vail 1989 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Saalbach 1991 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Sierra Nevada 1996 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Sestriere 1997 | supersuurpujottelu |  |
Günther Mader (s. 24. kesäkuuta 1964 Matrei am Brenner, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Mader voitti pitkän uransa (1982–98) aikana yhteensä 14 maailmancuposakilpailua, suurpujottelucupin 1990 ja alppiyhdistetyn cupin 1996.
Mader oli erittäin monipuolinen laskija ja kuuluu Marc Girardellin, Pirmin Zurbriggenin, Kjetil André Aamodtin ja Bode Millerin ohella joukkoon, jotka ovat voittaneet maailmancuposakilpailun pujottelussa, suurpujottelussa, supersuurpujottelussa, syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä.
Mader ei voittanut koskaan maailmancupin kokonaiskilpailua, mutta sijoittui toiseksi kausina 1995 ja 1996 ja oli kolmas vuonna 1990. Maailmanmestaruuskilpailuissa Maderin paras sijoitus on pujottelun hopeamitali 1987 ja olympialaisissa pronssi syöksylaskussa 1992.
HMS Emerald (D66)

| HMS Emerald |
| --- | --- |
 HMS Emerald

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Whitworth, Newcastle-on-Tyne
Kölinlasku:  23. syyskuuta 1918
Laskettu vesille:  19. toukokuuta 1920
Palveluskäyttöön:  14. tammikuuta 1926
Poistui palveluskäytöstä:  tammikuu 1945
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 23. kesäkuuta 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 550 t (standardi) 9 712 t (kuormattu)
Pituus:  170 m
Leveys:  16,6 m
Syväys:  5,0 m
Koneteho:  80 000 shp
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  572
Aseistus
Aseistus:  7 × BL 6" (152 mm)/45 Mk XII -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 3 × 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykkiä 2 × 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 12 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Emerald oli Britannian kuninkaallisen laivaston Emerald-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa risteilijänä ja  muutettiin sen aikana ilmatorjuntaristeilijäksi.
Valmistus

Alus tilattiin Newcastle-on-Tynestä Armstrong Whitworthilta, missä köli laskettiin 23. syyskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1926.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Itä-Intian laivastoaseman 4. risteilijäviirikköön, mistä se palasi 15. heinäkuuta 1933 Britteinsaarille  palveluksesta poistettavaksi ja Chathamin telakalle siirrettäväksi. Alus palasi 31. elokuuta 1934 palvelukseen Itä-Intian asemalle, jossa alus oli syyskuuhun 1937, jolloin risteilijä HMS Liverpool vapautti sen tehtävistä. Alus palasi Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta huollettavaksi. Huollon jälkeen alus siirrettiin reserviin.
Syyskuussa 1939 alus palautettiin palvelukseen 12. risteilijäviirikköön. Kuitenkin saksalaisten saarronmurtajien esiintyminen Atlantilla pakotti siirtämään aluksen lokakuussa Halifaxiin suojaamaan kotiinpalaavia saattueita. Aluksen kotisatamana oli Halifax vuoden 1940 loppuun. Lokakuusta 1939 elokuuhun 1940 alus kuljetti 58 miljoonan punnan arvosta kultaa Britteinsaarilta Kanadaan.
Vuonna 1941 alus siirrettiin Intian valtamerelle, jossa aluksen tehtävänä oli suojella joukkojenkuljetussaattueita Lähi-itään ja suojata huhtikuussa Persianlahden aluetta Irakin vastaisen operaation aikana. Joulukuussa 1941 Japanin sotaan liittymisen jälkeen, Emerald liitettiin Itäisen laivaston nopeaan osaan. Alus oli maaliskuussa 1942 osaston lippulaivana. Elokuussa alus palasi Britteinsaarille, missä se poistettiin palveluksesta sekä siirrettiin telakalle Portsmouthiin. Alus palautettiin huhtikuussa 1943 palvelukseen Itäisen laivaston 4. risteilijäviirikköön saattuetehtäviin. Alus palasi Britteinsaarille Normandian maihinnousuun, jossa se oli Force K:ssa tukemassa Gold-rannan maihinnousua.
Tammikuussa 1945 alus liitettiin reservilaivastoon ja siitä tehtiin 1947 maalilaiva. Se upposi 24. lokakuuta Kamesin lahteen Rothesayhin, josta hylky nostettiin 9. kesäkuuta 1948. Hylylle telakalla tehtyjen tutkimusten jälkeen alus myytiin 23. kesäkuuta BISCOlle. Alus romutettiin Arnott Youngilla Troonissa, jonne se saapui 5. heinäkuuta.
HMS Electra (H27)

| HMS Electra |
| --- | --- |
 HMS Electra

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn
Kölinlasku:  15. maaliskuuta 1933
Laskettu vesille:  15. helmikuuta 1934
Palveluskäyttöön:  15. syyskuuta 1934
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut Jaavanmeren taistelussa 1. maaliskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 405 t (standardi) 1 940 t (kuormattu)
Pituus:  100,28 m
Leveys:  10,13 m
Syväys:  3,81 m
Koneteho:  36 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX 2 × nelipiippuista Vickers .50" -ilmatorjuntakonekivääriä 8 × 21" torpedoputkea
HMS Electra (viirinumero H27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan hävittäjä maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Hebburnista Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1933. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, missä se oli sisaralustensa. Koko laivue siirrettiin juuri sodan alla vuonna 1939 reserviin ja vasta palvelukseen otetut K-luokan hävittäjät muodostivat 5. hävittäjälaivueen. Toisen maailmansodan alettua Electra palautettiin palvelukseen Kotilaivastoon.
Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentokoneen havaittua Saksan laivaston taisteluristeilijät Gneisenaun ja Scharnhorstin sekä raskaan risteilijän Admiral Hipperin suojueineen. Electra lähti 8. huhtikuuta vastaisena yönä 1940 Scapa Flowsta laivasto-osastossa, jossa olivat taistelulaivat HMS Rodney ja HMS Valiant sekä taisteluristeilijä HMS Repulse sekä runsaasti kevyempiä aluksia.
Alus oli 11. huhtikuuta suojaamassa HMS Escapaden kanssa suojaamassa risteilijä HMS Southamptonia, joka kuljetti joukkoja Narvikiin.
Alus osallistui Saksan laivaston taistelulaiva Bismarckin tuhoamiseen. Se lähti 22. toukokuuta 1941 Scapa Flowsta suojaten hävittäjien HMS Anthonyn, HMS Echon, HMS Icaruksen, HMS Achatesin ja HMS Antelopen kanssa taisteluristeilijä HMS Hoodia ja taistelulaiva HMS Prince of Walesia.
Alus suojasi ensimmäistä Jäämeren saattuetta Neuvostoliittoon operaatio Dervishissä. Saattue lähti 21. elokuuta 1941 Islannista Hvalfiordurista ja sen suojana oli ainoastaan kevyitä aluksia. Samalla toteutettiin operaatio Strength, jossa lentotukialus HMS Argus toimitti 24 Hawker Hurricanea Neuvostoliittoon. Paluumatkalla alus suojasi saattuetta QP1 risteilijöiden HMS Londonin ja HMS Shropshiren, hävittäjä HMS Activen ja troolareiden HMS Macbeth, HMS Hamlet, HMS Celia ja HMS Ophelia kanssa.
Alus sai 20. lokakuuta 1941 käskyn HMS Expressin kanssa saattaa Prince of Wales Kauko-Itään vara-amiraali Sir Tom Phillipsin alaisuudessa. Osaston tuli olla muodostettavan Itäisen laivaston ytimenä. Se aloitti matkansa Greenockista 25. lokakuuta ja saapui 2. joulukuuta 1941 Singaporeen.
Alus kuului Phillipsin johtamaan Force Z:aan, jonka muut alukset olivat Prince of Wales ja Repulse sekä hävittäjät Express, HMAS Vampire ja HMS Tenedos. Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat upottivat raskaat alukset, mutta ei estänyt hävittäjien suorittamaa pelastusoperaatiota. Taistelussa menehtyivät Phillips sekä 327 miestä Prince of Walesilla ja 513 miestä Repulsella.
Jaavanmeren taisteluussa 1. maaliskuuta 1942 alus joutui Sunda salmessa risteilijöiden HMS Exeterin ja USS Popen kanssa keisarillisen Japanin laivaston yllättämiksi ja upottamiksi.