stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harukaze-luokka

| Harukaze-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 700 t (standardi) 2 340 t (kuormattu)
Pituus:  106,0 m (vesiraja) 106,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,5 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 × turbiinimoottoria 30 000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  240
Aseistus
Meritorjunta:  3 × 5"/38 tykkiä 2 × Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitintä 8 × K-gun 1 × syvyyspommikisko
Ilmatorjunta:  8 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä
Harukaze-luokka oli Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden hävittäjän muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Alusten suunnittelu oli konservatiivista koon ja aseistuksen suhteen. Niiden runko oli pääosin sähköhitsattu. Aluksilla kokeiltiin erilaisia propulsiojärjestelmiä kuten vuoden 1953 saattuehävittäjilläkin. Harukazelle kytkettiin kahteen akseliin Mitsubishi/Escher Weiss-turbiinimoottorit, joiden höyry tuotettiin kahdella Hitachi/Babcock-kattilalla. Yukikazella oli kahteen akseliin kytketyt Westinghousen turbiinimoottorit, joiden höyry tuotettiin kahdella Combustion Engineeringin kattilalla. Kumpikin järjestelmä tuotti 30 000 hevosvoimaa, millä saavutettiin 30 solmun huippunopeus. Alusten tankeissa oli 557 tonnia öljyä, mikä mahdollisti 6 000 merimailin toimintamatkan 18 solmun nopeudella.
Alusten pääaseina olivat kolme 5 tuuman 38 pituuskaliiperin tykkiä. Ilmatorjuntaa varten aluksilla oli neljä kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja sukellusveneiden torjuntaan kaksi Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitintä, kahdeksan K-tykkiä ja yksi syvyyspommikisko. Kaikki aseet ja elektroniikka hankittiin Yhdysvalloista. Maaliskuussa 1959 aluksille asennettiin torpedoputket sukellusveneidentorjuntatorpedojen laukaisemiseksi.
Niiden elektroniikka koostui SPS-5- ja SPS-6tutkista ja SQS-29-kaikuluotaimesta. Alusten pituus oli vesirajassa 106,0 metriä ja konaispituus 106,3 metriä. Niiden leveys oli 10,5 metriä ja syväys 3,7 metriä. Standardiuppouma oli 1 700 tonnia ja täysin kuormattuna uppouma kasvoi 2 340 tonniin. Miehistöä aluksilla oli 240 henkeä.
Alukset

Alusten hankinta vahvistettiin vuoden 1953 talousarviossa nimellä A-tyypin nopea saattaja.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| JDS Harukaze | Mitsubishi Zosen, Nagasaki | 15. joulukuuta 1954 | 20. syyskuuta 1955 | 26. huhtikuuta 1956 | koululaivaksi 27. maaliskuuta 1981 poistettu palveluksesta 1985 |
| JDS Yukikaze | Shin Mitsubishi, HI, Kobe | 17. lokakuuta 1954 | 20. elokuuta 1955 | 31. heinäkuuta 1957 | koululaivaksi 27. maaliskuuta 1981 poistettu palveluksesta 1985 |
Helvet

| Helvet |
| --- | --- |
 Mailahelpi (Phalaris angusta)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Helvet Phalaris  L.
Katso myös
   Helvet Wikispeciesissä   Helvet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helvet eli tähkähelvet (Phalaris) on heinäkasvien heimoon kuuluva suku. Helpilajeja esiintyy kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta. Sukuun kuuluu noin kaksikymmentä lajia. Lajien lehtilapa on leveä ja litteä. Kukinto on tiheä röyhy.
Lajeja

Phalaris angusta – mailahelpi eli kapeatähkähelpi
Phalaris aquatica – näkinhelpi
Phalaris arundinacea – ruokohelpi (syn. Phalaroides arundinacea)
Phalaris brachystachys – töpöhelpi
Phalaris californica
Phalaris canariensis – kanarianhelpi eli kanarianheinä
Phalaris caroliniana – carolinanhelpi eli karoliinanhelpi
Phalaris coerulescens – välimerenhelpi
Phalaris lemmonii
Phalaris maderensis – madeiranhelpi
Phalaris minor – pikkuhelpi
Phalaris paradoxa – nuijahelpi eli rikkahelpi
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tähkähelvet – Phalaris
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Helvet (Phalaris)
ITIS: Phalaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Phalaris (englanniksi)
Flora of China: Phalaris (englanniksi)
Hemoglobiini A

| --- | --- |
Hemoglobiini A

Ihmisen Hemoglobiini A:n rakenne
Tunnisteet
Tietokannat
PDB: 1BZ0
Hemoglobiini A (HbA) on aikuisen ihmisen yleisin hemoglobiinityyppi. Sitä on 95 % aikuisen hemoglobiinista. Se koostuu neljästä alayksiköstä, kahdesta alfa- ja kahdesta beta-yksiköstä. Hemoglobiini A:n geeni sijaitsee ihmisen kromosomissa 11.
Aiheesta muualla

Hemoglobiini A:n kristallografinen rakenne (englanniksi)
Helppoa soiteltavaa

| Helppoa soiteltavaa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarkko Martikainen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2001
Sivumäärä:  159
ISBN:  952-471-219-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Helppoa soiteltavaa on YUP-yhtyeen 25. marraskuuta 2004 julkaisema ja Liken kustantama yhtyeen kappaleita sisältävä nuottikirja. Jokaiselta levyltä on mukaan otettu kaksi yhtyeen fanien äänestyksellä valitsemaa kappaletta, joista on täydelliset partituurit lukuun ottamatta kappaleiden lyömäsoitinosuuksia, joiden yhtye sanoo[lähde? ] olevan helposti kuultavissa levyiltä. Mukana on myös yhtyeen keulahahmon Jarkko Martikaisen kommentit jokaiseen kappaleeseen muiden jäsenien mielipiteillä ja muisteloilla höystettynä.
Nuotit

Kirja sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:
Paratiisin sahakielet
Paha vaatturi
Minä olen myyrä
Taivaiden maisterit
Homo sapiens
Beelsebub ei nuku koskaan
Yövieraat
Murhaaja soittaa pasuunaa
Mitä luoja teki ennen kuin loi maailman?
Suomen suurin TV
Helppoa soiteltavaa II

Lokakuussa 2005 julkaistiin nuottikirjan toinen osa, Helppoa soiteltavaa II. Se sisältää seuraavien kappaleiden nuotit:
Lihavia luurankoja
Me viihdytämme teitä
Normaalien maihinnousu
Rakkaus on pesti hulluuteen
Rankat ankat
Hyvä hypnoosi
Joutilas
Tehdas
Kaksi lähtee, yksi palaa
Intiaanit ymmärtävät
Hemostaatti

Hemostaatti eli hemostaattinen aine, on useana eri muotona käytetty lääkeaine, jonka tarkoitus on tyrehdyttää massiivisen runsas verenvuoto mahdollisimman nopeasti. Hemostaattia voidaan antaa esim. jauheena, massiivisesti vuotavaan valtimon verenvuotoon. Hemostaattia voidaan sidostaa, vaikuttavaksi aineeksi: myös laastareina taikka painesiteisiin eli kompressi-siteisiin, jotka myös puristussiteinä yleisesti tunnetaan. Esimerkiksi kontakti-urheilussa, voidaan huoltoryhmän lääkärin toimesta (muu vastaava, korkeatasoista ensiavun taitoa omaava ammattihenkilö - kuten sairaanhoitaja) voidaan käyttää hoitotarvikkeita, jotka sisältävät jotain hemostaattista ainetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hemostaatti Wikimedia Commonsissa
Harmaaturska

| Harmaaturska |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Turskakalat Gadiformes
Heimo::  Turskat Gadidae
Suku::  Trisopterus
Laji::  esmarkii
Kaksiosainen nimi
 Trisopterus esmarkii  (Nilsson, 1855) 
Katso myös
   Harmaaturska Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaturska (Trisopterus esmarkii) on Koillis-Atlantilla elävä turskakala.
Ulkonäkö

Täysikasvuinen harmaaturska on keskimäärin 19 cm:n pituinen. Sillä on harmaanruskea selkä, hopeiset kyljet ja valkoinen vatsa. Rintaevän tyven yläreunassa on tumma täplä.
Levinneisyys

Harmaaturska elää lauhkeassa ilmastossa, väli- tai avovedessä liejuisen merenpohjan yläpuolella, yleensä 100–200 metrin syvyydessä. Levinneisyysvyöhyke ulottuu Englannin kanaalista lounaiselle Barentsinmerelle ja aina Karhusaaren lähistölle saakka. Lisäksi sitä tavataan Islannin ja Färsaarten ympäristössä.
Elintavat

Harmaaturska syö enimmäkseen planktonäyriäisiä, kuten hankajalkaisia, krillejä, katkarapuja ja katkoja, mutta myös pikkukaloja sekä erilaisia munia ja toukkia.
Kalastus ja käyttö

Harmaaturskaa pyydetään lähinnä kalajauhon ja -öljyn valmistukseen. Tärkeimmät pyyntialueet ovat olleet Pohjanmeren pohjoisosa ja Skagerrak. Suurimmillaan vuosisaaliit olivat vuoden 1980 paikkeilla yli 600 000 tonnia, sen jälkeen 300 000 tonnin luokkaa, mutta ovat 2000-luvulla romahtaneet alle 50 000 tonniin.
Hedvig Karakas

| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten judo.MM-kilpailut  | Maa:   Unkari> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rotterdam 2009 | 57 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | 57 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2020 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2009 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Wien 2010 | 57 kg |  |
| EM-joukkuekilpailu  | EM-joukkuekilpailu  | EM-joukkuekilpailu  |  |
|  Pronssia | Debrecen 2005 | joukkue |  |
Hedvig Karakas (s. 21. helmikuuta 1990 Szolnok) on unkarilainen judon Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Hän on edustanut Budapest Honvédia ja Újpesti TE -seuraa. Hän on pituudeltaan 167 cm.
Nuorten arvokisat

Karakas voitti 52 kg:n painoluokassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2005 ja 2006. Hän sai pronssia Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005. Hän saavutti 57-kiloisissa alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa 2007 ja 2008. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan- ja maailmanmestaruuden 57 kg:n sarjassa 2009.
Aikuisten arvokisat

Karakas saavutti pronssia Debrecenin EM-joukkuekilpailussa 2005. Hän sai 57 kg:n sarjassa pronssia Tbilisin EM-kilpailuissa ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2009 sekä Wienin EM-kilpailuissa 2010. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän oli seitsemäs. Vuonna 2012 hän sijoittui samassa painoluokassa seitsemänneksi Tšeljabinskin EM-kilpailuissa ja viidenneksi Lontoon olympialaisissa. Hän oli EM-kilpailuissa viides Budapestissa 2013 ja seitsemäs Montpellier'ssä 2014.
Karakas saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 hopeaa 57 kg:n painoluokassa hävittyään loppuottelussa Portugalin Telma Monteirolle. Saman vuoden Astanan MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän oli 57-kiloisissa seitsemäs myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Hän voitti 57 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020 kukistettuaan loppuottelussa Telma Monteiron.
Muut kilpailut

Karakas on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi voittoa, viisi kakkossijaa ja 19 kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on viisi turnausvoittoa ja viisi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten tasolla kuusi Unkarin-mestaruutta.
Henrik Freese

| Henrik Freese> Turun hiippakunnan tuomiorovasti |
| --- | --- |
 1460–1465 
Edeltäjä:  Konrad Bitz
Seuraaja:  Maunu Särkilahti
Henkilötiedot
Muut tiedot
Koulutus:  Maisteri
Tutkinnot:  Pariisin yliopisto, Kölnin yliopisto
Uskonto:  Roomalaiskatolilainen
Henrik Freese oli Turun hiippakunnan tuomiorovasti vuosina 1460–1465. Paavi Pius II valitsi hänet virkaan 4. heinäkuuta 1460. Ennen virkaanastumistaan Henrik oli opiskellut Pariisin yliopistossa, mistä hän sai maisterin arvon vuonna 1452. Hän opiskeli myös Kölnin yliopistossa ennen paluutaan Suomeen.
Henry Bauchau

Henry Bauchau (22. tammikuuta 1913 – 21. syyskuuta 2012) oli belgialainen, ranskaksi kirjoittava romaanikirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija ja psykoanalyytikko.
Bauchau syntyi Mechelenissa ja vietti huomattavan osan aikuisiästään Pariisissa. Hän voitti lukuisia kirjallisuuspalkintoja sekä Belgiassa että Ranskassa, ja hänet valittiin Belgian kuninkaalliseen kirjallisuusakatemiaan vuonna 1990.
Yksi Bauchaun tunnetuimmista romaaneista on Œdipe sur la route, jonka alkukielinen versio ilmestyi vuonna 1990. Kyseinen teos on käännetty myös englanniksi. Näyttelijä Patrick Bauchau on Henryn poika.
Hervannan Sanomat

| Hervannan Sanomat |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  ilmaisjakelu- ja paikallislehti / kaupunkilehti
Julkaisija:  HerMedia Oy
Levikki:  22 000
Perustettu:  1975 
Päätoimittaja:  Johanna Nordlund
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Tampere
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  Broadsheet
Ilmestymistiheys:  Keskiviikkoisin
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
hervannansanomat.fi
Hervannan Sanomat on tamperelainen ilmaisjakelu- ja paikallislehti, jonka jakoalueita ovat Hervannan, Kaukajärven, Lukonmäen, Messukylän, Hallilan ja Vuoreksen alueet. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 1975. Painosmäärä on noin 22 000 kappaletta. Lehdestä on luettavissa näköispainos Hervannan Sanomien kotisivuilla.

Lehden on perustanut Hervannan Tiedotusyhdistys ry, joka myös edelleen omistaa lehden kustannusoikeudet.[lähde? ] Lehteä on julkaissut loppuvuodesta 2015 lähtien HerMedia Oy, ja painopaikka on Alma Manu Oy.
Aiheesta muualla

Hervannan Sanomat
Hervannan historiaa (pdf)
Hilderik

Hilderik kuvattuna 50 denaarin hopeakolikkoon.
Hilderik (k. 533) oli vandaalien kuningas vuosina 523–530. Hän oli vandaalikuningas Hunerikin (Honorikin) ja roomalaisen prinsessan Eudocian poika.
Kuninkaana Hilderik omaksui Bysantille ystävällisen asenteen ja rikkoi liiton ostrogoottien Teoderik Suuren kanssa. Hän murhautti vuonna 525 Bysantille epämieluisan leskikuningattaren Amalafridan, Teoderik Suuren sisaren. Teoderik valmistautui kostamaan murhan, mutta ehti kuolla ennen aikeen toteuttamista. Lisäksi Hilderik oli katolisia kohtaan suvaitsevainen huolimatta siitä, että oli itse areiolainen. Hilderikin politiikka ei kuitenkaan miellyttänyt ylimyksiä, jotka kukistivat Hilderikin vuonna 530 ja asettivat valtaistuimelle Hilderikiä edeltäneen kuningas Trasamundin veljenpojan Gelimerin.
Hildeprand

Hildeprand oli langobardien kuningas vuonna 744 seitsemän tai kahdeksan kuukauden ajan. Paulus Diaconuksen mukaan hän oli edellisen kuninkaan Liutprandin veljenpoika. Hildeprand valloitti Ravennan Peredeon kanssa, mutta jäi Venetsian joukkojen vangiksi. Hildeprand korvattiin lyhyen valtakautensa jälkeen Friulin herttua Ratchisilla.
Hildenbrandiales

| Hildenbrandiales |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Biliphyta
Kaari::  Punalevät Rhodophyta
Alakaari::  Eurhodophytina
Luokka::  Florideophyceae
Alaluokka::  Hildenbrandiophycidae
Lahko::  Hildenbrandiales  Pueschel & Cole
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hildenbrandiales  on punaleviin kuuluva lahko. Siihen kuuluvia lajeja on havaittu Perämerellä ja joissakin sisävesistöjen järvissä. Siihen kuuluva heimo on Hildenbrandiaceae. Lahkoon kuuluva laji on punalaikkulevä (Hildenbrandia rubra).
Handful of Hate

Handful of Hate on italialainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Sen ensimmäinen demo, Goetia Summa julkaistiin vuonna 1994. Sitä seurasi vuonna 1999 ensimmäinen studioalbumi, Hierarchy 1999. Yhtyeen uusin täysimittainen albumi on vuonna 2013 julkaistu To Perdition.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Nicola - laulu, kitara
Nicholas - basso
Aeternus - rummut
Gabriele - kitara
Jäsenet > Entiset jäsenet

Ugo Pandolfini - basso
Adriano Di Ricco - basso
Enrico Santi - basso
Matteo Fantozzi - basso
Damiano Michetti - basso
Andrea Zannoni - kitara
Luciano Zella - kitara
Marco Mazzoni - kitara
Claudio Alcara - kitara
Geny - kitara
J.M. - rummut
Gionata Potenti - rummut
Andrea Bianchi - rummut
Geny - kitara
Gionata Potenti - rummut
Diskografia > Täyspitkät albuimit

Qliphothic Supremacy, 1997
Hierarchy 1999, 1999
Vicecrown, 2003
Scorn and Conquest, 2003
Blood Calls Blood, 2004
Gruesome Splendour, 2006
You Will Bleed, 2009
To Perdition, 2013
Adversus, 2019
Diskografia > EP:t

Death from Above, 2001
Diskografia > Demot

Goetia Suma, 1994
Aiheesta muualla

Yhtyeen Facebook-sivu
Yhtyeen MySpace-sivu
Yhtye ReverbNation-sivustolla
Heruuks?

| ”Heruuks?” Fintelligens |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tän tahtiin
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Elastinen
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Fintelligensin muut singlet
| ”Pää pystyyn” 2001 | ”Heruuks?” 2001 | ”Kaks jannuu” 2002 |
Heruuks? on rap-yhtye Fintelligensin toinen single yhtyeen toiselta Tän tahtiin -albumilta. Single julkaistiin vuonna 2001. Kappaleesta on kuvattu musiikkivideo. Single sisältää kappaleen instrumentaalin version sekä Elastisen tekemän remixin.
Kappaleet

Heruuks? (Originaali)
Heruuks? (Instrumentaali)
Heruuks? (Elastinen remix)
Hildi Ennola

Hildi Ennola
Hildi Ennola, ent. Enlund (1854–1929) oli 1900-luvun alkupuolen naisjärjestöaktiivi. Hän kuului Suomen Naisyhdistykseen ja  Suomalaiseen Konkordia-liittoon.
Heponiemen hiljaisuuden keskus on alkujaan Hildi ja Juhana Ennolan omistama tila, jonka he lahjoittivat Diakonissalaitokselle perustettavaa virkistyskotia varten. Osan varoistaan hän testamenttasi Konkordia-liitolle.
Aleksandra Gripenbergin Ennolalle kirjoittamien kirjeiden kautta on tullut julki paljon tietoa Gripenbergin ajatuksista ja toiminnan taustasyistä. Ennola oli  Gripenbergin Koti ja Yhteiskunta -lehden vahva tukija. Hän oli Marttajärjestön alkuunpanija sitä kautta, että oli perustamassa Sivistystä kodeille -yhdistystä, joka myöhemmin nimettiin Marttajärjestöksi.
Kanada-cup 1981

Kanada-cup 1981 (engl. Canada Cup 1981) oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Se oli kaikkien aikojen toinen Kanada-cupin turnaus. Turnauksessa pelattiin vuonna 1981 ensimmäistä kertaa loppuottelun lisäksi välierät. Toisin kuin ensimmäisessä cupissa loppuottelusarjan sijaan pelattiin yksi loppuottelu.
Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, joka voitti Kanadan loppuottelussa ylivoimaisesti maalein 8–1. Tappio on Kanadan jääkiekkomaajoukkueen eräs suurinumeroisimmista tappioista.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Neuvostoliiton maalivahti Vladislav Tretjak.
Suomi turnauksessa

Suomi pelasi ensimmäisen ottelunsa Edmontonissa Kanadaa vastaan, joka oli ylivoimainen maalein 9–0. Suuresta maalierosta huolimatta Suomen paras pelaaja oli maalivahti Markus Mattson. Kanadan paras hyökkäysketju oli puolestaan Wayne Gretzkyn, Guy Lafleurin ja Gilbert Perreaultin hyökkäyskolmikko. Ensimmäinen erä oli tasaväkinen ja päättyi Kanadan johtaessa lukemin 1–0. Suomen pelikuri kuitenkin heikkeni, minkä johdosta Kanada voitti. Seuraavassa ottelussa Suomi kohtasi Tšekkoslovakian, joka sai ottelun avausmaalin onnekkaasti. Jari Kurri yritti purkaa kiekkoa Suomen maalin edestä, mutta kiekko osuikin Pavel Richterin luistimeen ja kimposi siitä Suomen maaliin. Matti Hagman tasoitti ottelun, mutta Tšekkoslovakia siirtyi 1–2-johtoon. Toinen erä oli vielä tasaväkinen ja maaliton, mutta lopulta Tšekkoslovakia oli ylivoimainen maalein 1–7.
Myös Ruotsi voitti Suomen ylivoimaisesti lukemin 5–0, samoin Neuvostoliitto maalein 6–1, vaikka mahdollisuus suurempaankin tappioon oli olemassa. Viimeisen ottelunsa Suomi pelasi Montrealissa, jossa vastaan asettui Yhdysvallat. Ottelussa Suomi nousi tappioasemasta 4–4-tasapeliin. Erikoista oli, että ottelun jälkeen hallissa ei soitetukaan kisafanfaaria, vaan Maamme-laulu. Suomen pelaajat pitivät tätä ilkeänä. Merkille pantavaa on, että turnauksessa Suomi pelasi heikosti otteluiden kolmansissa erissä. Kaikki ottelut yhteen lukien Suomi hävisi ensimmäiset erät maalein 2–7, toiset 2–8 mutta kolmannet 2–16.
Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |
|  | 11.9. − Montreal | 11.9. − Montreal |  |  |  |  |  |
|  |   Kanada | 4 |   |  |  |  |  |
|  |   Yhdysvallat | 1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 13.9. − Montreal | 13.9. − Montreal |  |
|  |   |   |   |   |   Kanada | 1 |  |
|  |   |   |   |   |   Neuvostoliitto | 8 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  | 11.9. − Ottawa | 11.9. − Ottawa |   |  |  |  |  |
|  |   Neuvostoliitto | 4 |   |  |  |  |  |
|  |   Tšekkoslovakia | 1 |   |  |  |  |  |
Mitaliottelut > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.9. |  Tšekkoslovakia | 1-4 |  Neuvostoliitto | Ottawa |  |

|  | (0–3, 0–1, 1–0)  | (0–3, 0–1, 1–0)  | (0–3, 0–1, 1–0)  | Yleisömäärä: 7 500 |  |
|  |      Jiří Lála − 47:39 |  0-1 0-2 0-3 0-4 1-4 |  08:36 − Sergei Šepelev yv.  15:12 − Vladimir Golikov 16:41 − Viktor Šalimov 31:09 − Sergei Šepelev     | Yleisömäärä: 7 500 |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.9. |  Yhdysvallat | 1-4 |  Kanada | Montreal |  |

|  | (0–3, 1–0, 0–1)  | (0–3, 1–0, 0–1)  | (0–3, 1–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 15 660 |  |
|  |     yv. Mike Eaves − 39:34 |  0-1 0-2 0-3 1-3 1-4 |  02:01 − Brian Engblom 07:27 − Mike Bossy 17:54 − Mike Bossy  52:18 − Marcel Dionne    | Yleisömäärä: 15 660 |  |
|  |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 15 660 |  |
|  | Tony Esposito |  | Mike Liut | Yleisömäärä: 15 660 |  |
Mitaliottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.9. |  Neuvostoliitto | 8-1 |  Kanada | Montreal |  |

|  | (0–0, 3–1, 5–0)  | (0–0, 3–1, 5–0)  | (0–0, 3–1, 5–0)  | Yleisömäärä: 16 001 |  |
|  |  Igor Larionov − 24:56  Sergei Šepelev − 31:15 yv. Sergei Šepelev − 36:28 Sergei Šepelev − 41:39 rl. Vladimir Krutov − 44:08 Igor Larionov − 56:00 Vladimir Golikov − 58:39 Aleksandr Skvortsov − 59:19 |  1-0 1-1 2-1 3-1 4-1 5-1 6-1 7-1 8-1 |   28:02 − Clark Gillies | Yleisömäärä: 16 001 |  |
|  |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 16 001 |  |
|  | 12 min |  | 12 min | Yleisömäärä: 16 001 |  |
|  |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 16 001 |  |
|  | Vladislav Tretjak |  | Mike Liut | Yleisömäärä: 16 001 |  |
Lopputulokset

Neuvostoliitto
Kanada
Tšekkoslovakia
Yhdysvallat
Ruotsi
Suomi
Pistepörssi

| Nimi | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Wayne Gretzky | 7 | 5 | 7 | 12 |
| 2.  Mike Bossy | 7 | 8 | 3 | 11 |
| 3.  Bryan Trottier | 7 | 3 | 8 | 11 |
| 4.  Guy Lafleur | 7 | 2 | 9 | 11 |
| 5.  Aleksei Kasatonov | 7 | 1 | 10 | 11 |
| 6.  Gilbert Perreault | 4 | 3 | 6 | 9 |
| 7.  Sergei Makarov | 7 | 3 | 6 | 9 |
| 8.  Sergei Šepelev | 7 | 6 | 2 | 8 |
| 9.  Vladimir Krutov | 7 | 4 | 4 | 8 |
| 10.  Vjatšeslav Fetisov | 7 | 1 | 7 | 8 |
Tähdistökentällinen

Maalivahti:  Vladislav Tretjak
Puolustajat:  Arnold Kadlec,  Aleksei Kasatonov
Hyökkääjät:  Mike Bossy,  Gilbert Perreault,  Sergei Šepelev
Arvokkain pelaaja:  Vladislav Tretjak
Suomen joukkue

Maalivahdit: Hannu Lassila, Markus Mattsson
Puolustajat: Juha Huikari, Tapio Levo, Timo Nummelin, Pekka Rautakallio, Reijo Ruotsalainen, Risto Siltanen, Juha Tuohimaa
Hyökkääjät: Pekka Arbelius, Matti Hagman, Raimo Hirvonen, Kari Jalonen, Arto Javanainen, Veli-Pekka Ketola, Markku Kiimalainen, Jari Kurri, Mikko Leinonen, Kari Makkonen, Jukka Porvari, Jorma Sevon, Ilkka Sinisalo
Valmentajat: Kalevi Numminen, Kari Mäkinen
Harmaatuulihaukka

| Harmaatuulihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  ardosiaceus
Kaksiosainen nimi
 Falco ardosiaceus  Vieillot, 1823 
Katso myös
   Harmaatuulihaukka Wikispeciesissä   Harmaatuulihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaatuulihaukka (Falco ardosiaceus) on afrikkalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 30–33 cm ja paino 205–255 g (koiras) ja 240–300 g (naaras). Harmaatuulihaukan höyhenpuku on kokonaan liuskeenharmaa ja sen silmät, nokka, vahanahka ja koivet ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun puvussa on ruskehtava sävy.
Esiintyminen

Harmaatuulihaukka elää Afrikassa Sahelin alueella, Senegalista lännessä Etiopiaan ja Eritreaan idässä, ja aina Namibian ja Zambian pohjoisosiin asti. Lajin elinympäristön ala on noin 12 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, mutta osa Länsi-Afrikan kannasta suorittaa ajoittain vaelluksia.