stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saku Koivu
Seuraura > Nuoruus ja ammattilaisuran alku Turun Palloseurassa (1992–1995)

Koivu syntyi 23. marraskuuta 1974 Tuire ja Jukka Koivun esikoiseksi. Hän kävi peruskoulun ala-asteen Turun Hepokullassa, yläasteen Rieskalähteen koulussa ja valmistui ylioppilaaksi Aurajoen urheilulukiosta vuonna 1993. Hän kävi 15-vuotiaana jääkiekkorippikoulun Turun Ruissalossa ja harrasti jääkiekon ohella jalkapalloa monen muun ikäisensä tavoin. 15-vuotiaana hän oli merkittävässä roolissa Turun Palloseuran C-nuorten joukkueen voittaessa Suomen mestaruuden.
Lukiovuosina jääkiekko sai yhä vankemman jalansijan Koivun elämässä, ja hän teki debyyttinsä jääkiekon SM-liigassa kaudella 1992–1993 Turun Palloseuran liigamiehistössä Vladimir Jurzinovin valmennuksessa. 46 ottelua runkosarjassa pelannut Koivu oli merkittävässä osassa turkulaisseuran edetessä Suomen mestaruuteen vuoden 1993 keväällä, mutta todellisen läpimurtonsa SM-liigaan hän teki seuraavalla kaudella viimeistellessään runkosarjan 47 ottelussa tehopisteet 23+30=53. Hän oli liigan paras maalintekijä ylivoimalla viimeisteltyään runkosarjan aikana 11 ylivoimaosumaa. Pudotuspeleissä Koivu joukkueineen selviytyi loppuotteluun mutta jäi hopealle hävittyään Helsingin Jokereille. Koivu valittiin SM-liigan vuoden pelaajaksi, ja seuraavalla kaudella hän nousi Turun Palloseuran todelliseksi johtohahmoksi voittaessaan koko SM-liigan pistepörssin sekä runkosarjassa (27+47=74) että pudotuspeleissä (7+10=17). Koivun johdolla TPS voitti loppuotteluissa Helsingin Jokerit ja Koivu palkittiin kauden päätteeksi pudotuspelien parhaalle pelaajalle annettavalla Jari Kurri -palkinnolla, pistepörssin voittajalle annettavalla Veli-Pekka Ketola -palkinnolla sekä runkosarjan parhaalle pelaajalle myönnettävällä Lasse Oksanen -palkinnolla. Hän oli jälleen liigan tehokkain ylivoimapelaaja tehtyään runkosarjan 27 maalistaan 11 ylivoimatilanteiden aikana. Lisäksi SM-liigan pelaajat äänestivät hänet keskuudestaan parhaaksi ja näin ollen hänet palkittiin Kultaisella kypärällä. Koivu valittiin myös SM-liigan tähdistökentälliseen ja Osuuspankki palkitsi hänet vuoden avainpelaajana. Kahden SM-kullan ja kevään 1995 maailmanmestaruuden jälkeen Koivu siirtyi Pohjois-Amerikan NHL:ään.lähde?
Uran päättymisen jälkeen

Koivu kertoi jäävänsä uransa jälkeen asumaan perheineen eteläiseen Kaliforniaan, Irvinen kaupunkiin ollakseen mukana tyttärensä jalkapallojoukkueen ja poikansa Aatoksen jääkiekkojoukkueen valmennuksessa ja pitääkseen välivuoden ammattilaisurheilusta. Jo lopettamispäätöksensä jälkeen Koivu alkoi kuitenkin saada työtarjouksia ammattilaisjääkiekkoilun parista, sillä Anaheim Ducksin, Turun Palloseuran ja Suomen jääkiekkomaajoukkueen uutisoitiin neuvottelevan Koivun kanssa työtehtävistä tulevaisuutta koskien. Koivu liittyi vuosien 2015–2016 taitteessa Turun Palloseuran junioripuolen valmennustehtäviin ja toimii yhtenä apuvalmentajana TPS:n 05-ikäluokassa.
Pelaajauransa päättymisen jälkeen kanadalainen televisiokanava RDS tuotti Koivun urasta kertoneen dokumentin Sisu: le courage d’un capitaine (suom. Sisu – kapteenin rohkeus). Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö kutsui Koivun myös itsenäisyyspäivän vastaanotolle, ja Montreal Canadiens ilmoitti kunnioittavansa pitkäaikaisen kapteeninsa uraa joulukuun 18. päivä Anaheim Ducksia vastaan pelattavassa ottelussa.
Pelitapa ja pelaajakuva

Koivu muistetaan taitavana pelinrakentajana ja joukkueelleen tärkeänä johtajana sekä kaukalossa että sen ulkopuolella. Muun muassa Koivun kanssa pitkän yhteisen uran maajoukkueessa luonut Jere Lehtinen on todennut että "Suomen voittaessa maailmanmestaruuden Koivu oli maailman paras keskushyökkääjä". Turun Palloseurassa Koivua valmentanut Vladimir Jurzinov on sanonut Koivun olevan ”henkisesti ja teknisesti niin vahva, että hän pystyy joukkueensa kanssa tekemään mitä vain.” Koivu tunnettiin sekä seura- että maajoukkuetasolla esikuvallisena, rohkeana ja periksiantamattomana pelaajana, minkä johdosta hän kuului useimmiten seuransa kapteenistoon ja johtaviin pelaajiin. Koivu oli urallaan myös tärkeä esimerkinnäyttäjä ja mentori nuoremmille jääkiekkoilijoille.lähde?
»Hän on auttanut minua urallani todella paljon. Uskon, että urani on lähtenyt nousuun, koska aloin pelata kuten NHL:ssä vaaditaan, ja paljon siitä on Sakun kanssa pelaamisen ansiota.» 
(Koivun ketjukaverina Anaheimissa pelannut Andrew Cogliano.)
»Hän nosti riman korkealla niin jäällä kuin sen ulkopuolella ja todellakin näytti maailmalle, mitä sana rohkeus merkitsee. Saku on yksi hienoimmista ihmisistä, joita olen koskaan tavannut. Olen onnellinen saadessani kutsua häntä joukkuekaverikseni ja vielä enemmän ylpeä siitä, että voin kutsua häntä ystäväkseni.» 
(Koivun kanssa Montréalissa ja Anaheimissa yhdessä pelannut Sheldon Souray.)
Koivu ei kertaakaan urallaan ollut joukkueensa paras maalintekijä, vaan hän pyrki aina luomaan maalintekomahdollisuuksia muille. Hänen uransa suurin maalimäärä, 27 osumaa, syntyi hänen viimeisellä kaudellaan Turun Palloseurassa. Hänen NHL-uransa suurin yhden kauden maalilukema on 22, kun taas 17 kautta kestäneellä NHL-urallaan hän on ylittänyt 30 maalisyötön rajan kaksitoista kertaa ja jäänyt alle 20 maalisyötön ainoastaan neljä kertaa; kausilla 1999–2000, 2001–2002, 2012–2013 ja 2013–2014.
Koivun ura kärsi lukuisista eri loukkaantumisista. Loukkaantumisherkkyyttä pidettiinkin usein hänen ainoana pelillisenä heikkoutenaan. Tulokaskautensa 1995–1996 jälkeen Koivu pelasi NHL:ssä täyden runkosarjan ainoastaan yhden kerran, kaudella 2002–2003.
Yksityiselämä

Koivun vanhemmat ovat Tuire ja Jukka Koivu. Jukka on tunnettu jääkiekkovalmentaja ja -vaikuttaja, ja hän on muun muassa toiminut Turun Palloseuran päävalmentajana vuosina 2003–2005 sekä vuonna 2011.
Myös Sakun pikkuveli Mikko Koivu on ammattilaisjääkiekkoilija, ja hän oli NHL-seura Minnesota Wildin kapteeni ja jääkiekon maailmanmestari vuoden 2011 MM-kilpailuista. Saku ja Mikko tekivät jääkiekon historiaa 30. lokakuuta 2008 pelatussa ottelussa, kun Minnesota kohtasi Montrealin; kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun eurooppalainen veljespari kohtasi toisensa NHL:ssä omien joukkueidensa kapteeneina. Heillä on myös vuonna 1973 syntynyt velipuoli.
Koivu kihlautui Hanna Norion kanssa vuonna 2001 Kakskerrassa, ja heidät vihittiin kesällä 2002. Pariskunnan esikoistytär syntyi loppuvuonna 2004, ja heidän toinen lapsensa, poika Aatos syntyi kesäkuussa 2006. Aatos pelaa myös jääkiekkoa ja hän debytoi TPS:n paidassa miesten SM-liigatasolla tammikuussa 2024.
Vuonna 2008 Koivu esiintyi kanadalaisen Simple Plan -yhtyeen kappaleen "Save You" musiikkivideolla. Videolla esiintyivät myös Koivun tavoin syövän selättäneet Sharon Osbourne, Marissa Winokur ja Kevin Hearn. Videon avulla kerättiin varoja syöpäpotilaiden hyväksi.
Koivu on toiminut vuodesta 2013 Suomen lasten syöpäsäätiö Aamun keulakuvana, ja hän on myös säätiön hallituksen jäsen.
Koivun poika Aatos Koivu pelaa TPS:n U20-SM-liigajoukkueessa ja debytoi 2023 Suomen U18-maajoukkueessa.
Ammattilaisuran tilastot > Kansainvälinen ura

| Arvokisat> Sijoitus | Arvokisat> Vuosi | Arvokisat> Joukkue | Arvokisat> Turnaus | Arvokisat> O | Arvokisat> M | Arvokisat> S | Arvokisat> Pist. | Arvokisat> RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4. | 1992 | Suomi U18 | U18-EM | 6 | 3 | 5 | 8 | 18 |
| 5. | 1993 | Suomi U20 | U20-MM | 7 | 1 | 8 | 9 | 6 |
| 4. | 1994 | Suomi U20 | U20-MM | 7 | 3 | 6 | 9 | 12 |
|  | 1994 | Suomi | olympialaiset | 8 | 4 | 3 | 7 | 12 |
|  | 1994 | Suomi | MM-kilpailut | 8 | 5 | 6 | 11 | 2 |
|  | 1995 | Suomi (A) | MM-kilpailut | 8 | 5 | 5 | 10 | 18 |
| 5. | 1996 | Suomi | maailmancup | 4 | 1 | 3 | 4 | 4 |
| 5. | 1997 | Suomi | MM-kilpailut | 6 | 2 | 2 | 4 | 2 |
|  | 1998 | Suomi (C) | olympialaiset | 6 | 2 | 8 | 10 | 4 |
|  | 1999 | Suomi (C) | MM-kilpailut | 10 | 4 | 12 | 16 | 4 |
| 5. | 2003 | Suomi (C) | MM-kilpailut | 7 | 1 | 10 | 11 | 4 |
|  | 2004 | Suomi (C) | maailmancup | 6 | 3 | 1 | 4 | 2 |
|  | 2006 | Suomi (C) | olympialaiset | 8 | 3 | 8 | 11 | 12 |
|  | 2008 | Suomi | MM-kilpailut | 6 | 0 | 3 | 3 | 4 |
|  | 2010 | Suomi (C) | olympialaiset | 4 | 0 | 2 | 2 | 6 |
Palkinnot ja saavutukset > Jääkiekon SM-liiga

Jääkiekon C-junioreiden Suomen mestaruus Turun Palloseurassa kaudella 1988–1989
Jääkiekon Suomen mestaruus Turun Palloseurassa kausilla 1992–1993 ja 1994–1995
Jääkiekon SM-liigan vuoden pelaaja kaudella 1992–1993
SM-hopeaa kaudella 1993–1994
Jääkiekon Euroopan cupin mestaruus kaudella 1993–1994
Jääkiekon SM-liigan kuukauden pelaaja marraskuussa 1994
Valinta SM-liigan tähdistökentälliseen kaudella 1994–1995
Jari Kurri -palkinto kaudella 1994–1995
Lasse Oksanen -palkinto kaudella 1994–1995
Veli-Pekka Ketola -palkinto kaudella 1994–1995
Kultainen kypärä -palkinto kaudella 1994–1995
Iltalehden Kultaleijona-palkinto kaudella 1994–1995
Palkinnot ja saavutukset > NHL

Bill Masterton Memorial Trophy kaudella 2001–2002
King Clancy Memorial Trophy kaudella 2006–2007
Montreal Canadiensin seurahistorian ensimmäinen eurooppalainen pelaaja, joka on toiminut seuran kapteenina
Montreal Canadiensin pitkäaikaisin kapteeni, Koivu jakaa tämän yhdessä Jean Béliveaun kanssa
Valinta NHL:n tähdistöotteluun vuosina 1998 ja 2003
Montreal Canadiensin 10. paras pistemies 641 tehopisteellään ja kuudenneksi eniten maalisyöttöjä merkkauttanut pelaaja 450 maalisyötöllään
Palkinnot ja saavutukset > Maajoukkue

MM-kultaa vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuista
MM-hopeaa vuosien 1994 ja 1999 maailmanmestaruuskilpailuista
MM-pronssia vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailuista
Olympiahopeaa vuoden 2006 talviolympialaisista
Olympiapronssia vuosien 1994, 1998 ja 2010 talviolympialaisista
Toinen sija vuoden 2004 maailmancupissa
Valinta MM-kilpailujen tähdistökentälliseen vuosina 1994, 1995 ja 1999
Valinta MM-kilpailujen parhaaksi hyökkääjäksi vuosina 1995 ja 1999
Vuoden 1999 MM-kilpailujen pistepörssin voitto
Palkinnot ja saavutukset > Muita palkintoja ja kunnianosoituksia

Suomen vuoden jääkiekkoilija vuosina 1994 ja 1995
Osuuspankin vuoden 1995 avainpelaaja
Suomen Jääkiekkoliitto palkitsi Koivun President’s Trophy -erikoispalkinnolla vuonna 1999.
Jääkiekkoleijona numero 228
Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa jaetaan vuosittain Saku Koivu -palkinto päättyneen kauden parhaalle hyökkääjälle.
Suomen jääkiekkoliitto jäädytti Koivun käyttämän pelinumeron (11) nuorten MM-kilpailujen yhteydessä Helsingissä loppuvuonna 2015.
Saku Koivu palkittiin urheilu-urastaan Suomen Urheilugaalassa 2016.
Kutsu itsenäisyyspäivän vastaanotolle, joulukuussa 2014
Toimi olympiasoihdun kantajana ennen Lontoon kesäolympialaisia 2012.
Valinta IIHF:n Hall of Fameen 2017
Belavia

Belavia (valkoven. Белавія, ven. Белавиа) (IATA: B2, ICAO: BRU) on valkovenäläinen, valtion omistama lentoyhtiö. Se on perustettu vuonna 1996. Yhtiön toiminnan keskuspaikka on Minskin kansainvälinen lentoasema.
Belavian Boeing 737-500.
Belavian Boeing 737-300 Frankfurtissa.
Belavia tekee yhteistyötä usean ulkomaisen lentoyhtiön kanssa. Belavia aloitti lennot Minskin ja Helsingin välillä kesäkuussa 2011 yhteistyössä Finnairin kanssa, reittiä lennetään kolme kertaa viikossa.
Liikennöinti Valko-Venäjän kentiltä

Belavia liikennöi maan päälentoaseman, Minsk-2:n ohella myös valkovenäläisiltä Brestin, Hrodnan (eli Grodnan) ja Homelin lentoasemilta.
Laivasto

Yhtiön laivasto heinäkuussa 2021:
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Boeing 737-300 | 3 | — | Koneet poistuvat laivastosta vuoden 2021 loppuun mennessä. Yksi 500- malli jää laivastoon. |
| Boeing 737-500 | 3 | — | Koneet poistuvat laivastosta vuoden 2021 loppuun mennessä. Yksi 500- malli jää laivastoon. |
| Boeing 737-800 | 10 | — |  |
| Boeing 737 MAX 8 | 1 | 4 | Korvaa vanhimmat Boeing 737 koneet. |
| Embraer 175LR | 5 | — |  |
| Embraer 195LR | 7 | — |  |
| Embraer E195-E2 | 3 | — |  |
| Yhteensä | 31 | 4 |  |
Laivaston keski-ikä 10,2 vuotta (Heinäkuu 2021).
Yhteistyökumppanit

Yhteisiä code sharing -lentoreittejä Belavialla oli tammikuussa 2014 seuraavien lentoyhtiöiden kanssa:
Aeroflot (Aviakompanija Rossija)
AirBaltic
Air France
Austrian Airlines
Azerbaijan Airlines
Czech Airlines
Etihad Airways
Finnair
KLM
Polskie Linie Lotnicze LOT
Rossiya Airlines
S7 Airlines
Severstal Aircompany
Transaero Airlines
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cherginets: Belavia received no privatization proposals (1/2014) (englanniksi) (belta.by)
Boeing jets to reduce Belavia's ticket prices (26.6.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (belta.by)
Belavian Boeing 737 tulossa laskuun
Unkarin Grand Prix 1995

Unkarin Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. elokuuta 1995 Hungaroringin radalla Budapestissa. Kilpailu oli kauden 10:s. Sen voitti Damon Hill, jolle voitto oli kauden kolmas. Hill ajoi myös nopeimman kierroksen aikaan 1,20.247.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 77 | 1:46:25.721 | 1 | 10 |
| 2 | 6 |  David Coulthard | Williams-Renault | 77 | +33.398 | 2 | 6 |
| 3 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 76 | +1 krs. | 4 | 4 |
| 4 | 2 |  Johnny Herbert | Benetton-Renault | 76 | +1 krs. | 9 | 3 |
| 5 | 30 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 76 | +1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 26 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 76 | +1 krs. | 10 | 1 |
| 7 | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 76 | +1 krs. | 14 |   |
| 8 | 24 |  Luca Badoer | Minardi-Ford | 75 | +2 krs. | 12 |   |
| 9 | 23 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 74 | +3 krs. | 15 |   |
| 10 | 29 |  Jean-Christophe Boullion | Sauber-Ford | 74 | +3 krs. | 19 |   |
| Kesk. | 1 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault | 73 | Moottori | 3 |   |
| 12 | 17 |  Andrea Montermini | Pacific-Ilmor | 73 | +4 krs. | 22 |   |
| Kesk. | 15 |  Eddie Irvine | Jordan-Peugeot | 70 | Kytkin | 7 |   |
| Kesk. | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Mugen-Honda | 67 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 4 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 58 | Kaasupoljin | 16 |   |
| Kesk. | 7 |  Mark Blundell | McLaren-Mercedes | 54 | Polttoainevuoto | 13 |   |
| Kesk. | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 46 | Ulosajo | 17 |   |
| Kesk. | 9 |  Massimiliano Papis | Footwork-Hart | 45 | Jarrut | 20 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 42 | Moottori | 6 |   |
| Kesk. | 21 |  Pedro Diniz | Forti-Ford | 32 | Moottori | 23 |   |
| Kesk. | 10 |  Taki Inoue | Footwork-Hart | 13 | Moottori | 18 |   |
| Kesk. | 22 |  Roberto Moreno | Forti-Ford | 8 | Vaihdelaatikko | 24 |   |
| Kesk. | 16 |  Giovanni Lavaggi | Pacific-Ilmor | 5 | Ulosajo | 24 |   |
| Kesk. | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 3 | Moottori | 5 |   |
Inkeri (lehti)

«Inkeri», № 47, 1913
Inkeri oli Pietarissa vuosina 1884–1917 ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Samalla nimellä ilmestyy nykyään Viron inkerinsuomalaisten liiton tiedotuslehti sekä Pietarin Inkerin Liiton julkaisu.
Sanomalehti Inkeri

Lehden ensimmäinen numero ilmestyi tammikuun alussa 1884. Sen alaotsikkona oli Pietarin ja Inkerin suomalainen äänenkannattaja. Päätoimittajana oli Pietarin ylemmän kirkkokoulun johtaja A. F. Silén. Muita toimittajia ja avustajia olivat kirkkoherrat Otto Rokkanen, A. J. Piispanen, opettajat Paavo Räikkönen, Abram Tiisnekka, Johannes Häyhänen, Sakari Putro, Pekka Niukkanen, Robert Seppänen sekä lehden koko ilmestymisajan Mooses Putro.
Uutiset käsittelivät etupäässä Pietarin elämää, mutta kirjeenvaihtajat lähettivät kertomuksia myös maaseudulta, varsinkin Pietarin lähiympäristöstä. Pääpaino annettiin seurakunta- ja kouluelämälle sekä raittiustyölle, mutta lehti käsitteli myös talouselämää, kotiseutuharrastusta, kunnallista toimintaa sekä maailman tapahtumia. Kaunokirjallisia teoksia julkaistiin usein jatkokertomuksina.
Inkeri ilmestyi ensin kerran ja myöhemmin kaksi kertaa viikossa. Se oli taloudellisesti kannattamaton, minkä vuoksi tilalle päätettiin perustaa uusi lehtiyritys. Joulukuussa 1905 alkoi ilmestyä Uusi Inkeri, jonka johdossa olivat opettajat Kaapre Tynni ja Paavo Räikkönen. Kustantajina toimivat kirkkokoulun johtaja Pietari Toikka ja liikemies Joonas Peusa. Kolme kertaa viikossa ilmestynyttä lehteä painettiin sensuurivaikeuksien takia Viipurissa. Uuden Inkerin linja oli entistä radikaalimpi, ja viranomaiset lakkauttivat sen vuonna 1906.
Kirkollisten piirien edustajat perustivat vuonna 1906 uuden Inkeri-lehden, mutta heistä eronneet edistysmieliset siirtyivät kannattamaan Uuden Inkerin korvannutta Nevaa. Inkerin ensimmäisenä toimittajana oli kokenut lehtimies Paavo Räikkönen. Lehti oli kirkollisten asiain harras äänenkannattaja ja harrasti kansallisasiaa lämpimämmin kuin sen kilpailija. Papisto avusti Inkeriä muun muassa erityisin kotiseutunumeroin. Myös lehden päätoimittajiin kuului pappeja, kuten Otto Louhelainen.
Inkeri lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen joulukuussa 1917.
Nykyiset lehdet

Viron inkerinsuomalaisten etujärjestö Viron inkerinsuomalaisten liitto ryhtyi julkaisemaan samannimistä tiedotuslehteä elokuussa 1993. Lehti ilmestyi pitkään joka kuukausi, mutta nykyään se ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Se keskittyy Viron inkerinsuomalaisten toimintaan ja yleisemmin erilaisiin Suomeen liittyviin tapahtumiin Virossa. Suomenkielinen lehti on Virossa asuville inkeriläisille tärkeä yhdysside äidinkieleen. Lehden päätoimittajana toimii Vironsuomalaisten kulttuuri-itsehallinnon (Eestisoomlaste Kultuuriomavalitsus eli ESKO) kulttuurineuvoston puheenjohtaja Taisto-Kalevi Raudalainen. Lehti ilmestyy myös sähköisesti, ja sitä voi lukea Vironsuomalaisten kulttuuri-itsehallinnon verkkosivuilla.
Pietarissa on ilmestynyt samanniminen lehti vuodesta 1998. Se on nykyään Pietarissa toimivan Inkerin Liiton julkaisu, ja sen päätoimittaja on myös Inkerin Liiton puheenjohtaja Aleksanteri Kirjanen. Muut toimittajat ovat Antti Pyykkönen, Antti Syrov ja Aleksei Krjukov. Lehden painosmäärä oli vuonna 2008 250 kappaletta.
Aiheesta muualla

Inkeri (1884–1905, 1907–1917) digitoituna kansalliskirjastossa
Uusi Inkeri (1905–1906) digitoituna kansalliskirjastossa
Viron inkerinsuomalaisten liitto: Inkeri-lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Marketplace

Marketplace (suom. markkinapaikka) on alusta, joka mahdollistaa ostajien ja myyjien välisen kaupankäynnin verkossa. Marketplace-alustat tarjoavat yrityksille ja kuluttajille välineet tuotteiden ja palveluiden ostamiseen ja myymiseen. Marketplace voi keskittyä erityiseen tuote- tai palvelusegmenttiin, tai se voi tarjota laajan valikoiman eri kategorioita. Tunnettuja markkinapaikkoja ovat Amazon, Alibaba, eBay ja Tori.fi.
Markkinapaikat voidaan jakaa kolmeen pääkategoriaan:
B2C (Business-to-Consumer): B2C-markkinapaikat yhdistävät yritykset ja kuluttajat. Esimerkkejä tällaisista alustoista ovat Amazon ja Zalando, joissa yritykset voivat myydä tuotteitaan suoraan kuluttajille.
B2B (Business-to-Business): B2B-markkinapaikat on tarkoitettu yritysten väliseen kaupankäyntiin. Tällaisilla alustoilla yritykset voivat ostaa ja myydä tuotteita tai palveluita toisilleen. Esimerkkejä B2B-markkinapaikoista ovat Alibaba ja suomalainen Offerswap.
C2C (Consumer-to-Consumer): C2C-markkinapaikat mahdollistavat kuluttajien välisen kaupankäynnin. Näillä alustoilla yksityishenkilöt voivat myydä tuotteitaan suoraan toisille yksityishenkilöille. Tunnettuja esimerkkejä ovat eBay ja Tori.fi.
Marketplace-alustat keräävät yhteen useita eri myyjiä, jolloin ostajat voivat vertailla tuotteita ja palveluita ja valita heille parhaiten sopivan vaihtoehdon.
Ne ovat usein helppokäyttöisiä ja tarjoavat keskitetyn alustan, jossa kaupankäynti on sujuvaa ja turvallista.
Ne luovat myös hintakilpailua ja tarjoaa kuluttajille edullisempia vaihtoehtoja.
Marketplace-alustat voivat kasvaa ja mukautua vastaamaan kasvaviin kysyntämääriin, mikä mahdollistaa suuremman myyjä- ja tuotevalikoiman.
Unkarin Grand Prix 1998

Unkarin Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. elokuuta 1998 Hungaroringin radalla Unkarissa. Kilpailun voitti Michael Schumacher, joka nousi kolmannesta lähtöruudusta voittoon käyttämällä onnistuneesti kolmen pysähdyksen taktiikkaa. Schumacher ajoi kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,19.286.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Michael Schumacher | Ferrari | 77 | 1'45:25.550 | 3 | 10 |
| 2 | 7 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 77 | 9.433 | 2 | 6 |
| 3 | 1 |  Jacques Villeneuve | Williams-Mecachrome | 77 | 44.444 | 6 | 4 |
| 4 | 9 |  Damon Hill | Jordan-Mugen-Honda | 77 | 55.076 | 4 | 3 |
| 5 | 2 |  Heinz-Harald Frentzen | Williams-Mecachrome | 77 | 56.51 | 7 | 2 |
| 6 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 76 | +1 krs. | 1 | 1 |
| 7 | 14 |  Jean Alesi | Sauber-Petronas | 76 | +1 krs. | 11 |   |
| 8 | 5 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Playlife | 76 | +1 krs. | 8 |   |
| 9 | 10 |  Ralf Schumacher | Jordan-Mugen-Honda | 76 | +1 krs. | 10 |   |
| 10 | 15 |  Johnny Herbert | Sauber-Petronas | 76 | +1 krs. | 15 |   |
| 11 | 16 |  Pedro Diniz | Arrows | 74 | +3 krs. | 12 |   |
| 12 | 11 |  Olivier Panis | Prost-Peugeot | 74 | +3 krs. | 20 |   |
| 13 | 19 |  Jos Verstappen | Stewart-Ford | 74 | +3 krs. | 17 |   |
| 14 | 21 |  Toranosuke Takagi | Tyrrell-Ford | 74 | +3 krs. | 18 |   |
| 15 | 22 |  Shinji Nakano | Minardi-Ford | 74 | +3 krs. | 19 |   |
| Kesk. | 6 |  Alexander Wurz | Benetton-Playlife | 69 | Vaihdelaatikko | 9 |   |
| Kesk. | 18 |  Rubens Barrichello | Stewart-Ford | 54 | Vaihdelaatikko | 14 |   |
| Kesk. | 12 |  Jarno Trulli | Prost-Peugeot | 28 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 17 |  Mika Salo | Arrows | 18 | Vaihdelaatikko | 13 |   |
| Kesk. | 4 |  Eddie Irvine | Ferrari | 13 | Vaihdelaatikko | 5 |   |
| Kesk. | 23 |  Esteban Tuero | Minardi-Ford | 13 | Moottori | 21 |   |
| DNQ | 20 |  Ricardo Rosset | Tyrrell-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Kysymys ensimmäisestä paavista

| --- | --- |
Paaviuden historia
   Pietarinkirkossa oleva luettelo niistä paaveista, jotka on haudattu Pietarinkirkkoon. Ensimmäisenä on Pyhä Pietari.
Kysymys ensimmäisestä paavista: 
Varhaiskirkko ja myöhäisantiikki: (n. 30 – 600 )
Keskiaika: (600 – 1400)
Uusi aika: (1400 – )
1800-luvulta nykypäivään: (1800 – )
Kysymyksellä ensimmäisestä paavista tarkoitetaan kysymystä siitä, kuka oli ensimmäinen Rooman piispa eli paavi, sekä samalla apostoli Pietarin mahdollista yhteyttä paaviuteen. Eri tahoilla on tästä asiasta erilaisia näkemyksiä. Katolinen kirkko katsoo paavin nykyään kirkossa käyttämän vallan sisältyneen Rooman piispan virkaan Pietarin elinpäivistä asti, mutta tulleen kirkolle tarpeelliseksi ja siten otetuksi käyttöön vasta ajan myötä.. Muut kirkot ja kristilliset yhteisöt katsovat, ettei koko kirkkoa koskeva valta kuulunutkaan Pietarille, ja monet niistä katsovat myös, ettei Rooman piispa ole Pietarin seuraaja.
Kysymys ensimmäisestä paavista on tärkeä, koska katolinen kirkko perustelee paaviuden valtaa sen väitetyillä yhteyksillä apostoli Pietariin.
Katolisen kirkon näkemys

Katolinen kirkko pitää Taivasten valtakunnan avaimien luovutusta apostoli Pietarille merkkinä tämän julistamisesta kaikkien muiden apostolien johtajaksi ja ensimmäiseksi Rooman piispaksi eli paaviksi. Pietarinkirkon kupolin sisäreunaan onkin kirjoitettu: Tu es Petrus et super hanc petram aedificabo ecclesiam meam et tibi dabo claves regni caelorum (suomeksi Sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan kirkkoni. Minä olen antava sinulle taivasten valtakunnan avaimet) kuten Jeesuksen kerrotaan sanoneen Pietarille Matteuksen evankeliumin mukaan (Matt. 16: 18–19).