stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Millikanin koe
Kokeen merkitys

Millikanin koe oli onnistunut siinä mielessä, että sen avulla pystyttiin määrittämään alkeisvaraus melko tarkasti ja lisäksi myös osoittamaan varauksen kvantittuminen yksinkertaisesti ja havainnollisesti.
Millikanin kokeen avulla saatiin ensimmäiset kohtalaisen tarkat arvot, paitsi alkeisvaraukselle, myös muille atomifysiikan vakioille. Sitä ennen atomien absoluuttisille massoille oli tunnettu vain hyvin karkeita, lähinnä termodynamiikkaan perustuvia, likiarvoja. Eri alkuaineiden atomien massojen suhteet sen sijaan oli kemiallisten reaktioiden avulla määritetty varsin tarkoin ja määritelty atomimassayksikkö alkujaan vetyatomin massaksi. Gramman ja atomimassayksikön suhteen ilmoittaa Avogadron vakio, mutta sen arvoa ei siis tunnettu. Elektrolyysin avulla oli lisäksi Faradayn vakio saatu varsin tarkoin määritetyksi. Kun alkeisvaraus voitiin Millikanin kokeen avulla varsin tarkoin mitata, voitiin Avogadron vakio laskea yksinkertaisesti jakamalla Faradayn vakio alkeisvarauksella, ja täten saatiin ensimmäisen kerran kohtalaisen tarkasti määritetyiksi myös atomien absoluuttiset massat.
Koejärjestely > Laitteisto

Millikanin suunnittelema laitteisto on käytännössä homogeeninen sähkökenttä, joka syntyy kahden vaakatasossa olevan levyn välille, joilla on suuri potentiaaliero. Öljypisarat, jotka tiputetaan leijumaan levyjen väliin, saadaan nousemaan ja laskemaan vaihtelemalla levyjen välistä jännitettä. Levyt on tuettu paikalleen eristerenkaalla, ja niihin on porattu neljä reikää: kolme valoa ja yksi mikroskooppia varten.
Öljy on tavallisesti tyhjiökäyttöön soveltuvaa laatua, sillä tällaisilla on erittäin alhainen höyrynpaine. Tavallinen öljy haihtuisi ilmaan valonlähteen lämpövaikutuksesta, eikä pisaroiden massa näin ollen säilyisi kokeen aikana vakiona. Osa pisaroista varautuu suihkutuksen aikana hankauksesta suuttimen nokassa, mutta pisaroita voidaan varata myös ionisoivalla säteilyllä.
Koejärjestely > Koe

Aluksi öljypisaroiden annetaan pudota levyjen väliin sähkökentän ollessa kytkettynä pois päältä. Ne saavuttavat ilmanvastuksesta johtuvan loppunopeuden nopeasti. Kun sähkökenttä kytketään päälle ja se on tarpeeksi vahva, osa pisaroista alkaa nousta. Näistä yksi otetaan tarkastelun kohteeksi, ja muut pyyhkäistään sivuun kytkemällä jännitettä vuoron perään päälle ja pois.
Pisaran annetaan pudota vapaasti sähkökentän ollessa pois päältä, ja sen loppunopeus v1 lasketaan. Pisaraan vaikuttava ilmanvastus voidaan laskea Stokesin lain avulla:
jossa v1 on pisaran loppunopeus sähkökentän ollessa pois päältä, η on ilman viskositeetti, ja r pisaran säde.
Paino G on tilavuus V kerrottuna öljyn tiheydellä ρ ja putoamiskiihtyvyydellä g. Laskuihin tarvitaan kuitenkin kappaleen paino ilmassa, joka on kappaleen todellinen paino vähennettynä ilman nosteella. Tämä voidaan täydellisen pyöreän pisaran tapauksessa kirjoittaa:
Koska pisara on vapaassa pudotuksessa ja sen nopeus on tasaista, siihen vaikuttavien voimien summan täytyy olla nolla. Siispä voimien F ja G täytyy kumota toistensa vaikutukset.
Koska  F=G nopeuden ollessa tasaista, siitä seuraa
Kun r on ratkaistu, myös G voidaan ratkaista helposti.
Tämän jälkeen sähkökenttä kytketään jälleen päälle, jolloin pisaraan vaikuttavan sähköisen voiman suuruus on
jossa q on öljypisaran varaus ja E levyjen välisen sähkökentän suuruus. Vierekkäisille levyille pätee
jossa V on potentiaaliero ja d on levyjen välinen etäisyys.
Yksi ratkaisu on säätää potentiaalieroa V kunnes pisara pysyy paikallaan, jolloin FE ja G voidaan kirjoittaa yhtä suuriksi. Käytännössä tämä on kuitenkin hyvin vaikeaa tehdä tarkasti. Myös FE:n määrittely on vaikeaa turvautumatta Stokesin lain käyttöön. Käytännöllisempi lähestymistapa on nostaa potentiaalieroa V hieman, jolloin pisara nousee uudella loppunopeudella v2. Silloin
|  qE-G |  = |  6\pi r\eta v_{2} |
| --- | --- | --- |
|  |  = |  {\frac {Gv_{2}}{v_{1}}}. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Millikanin koe Wikimedia Commonsissa
Hunahpu ja Ixbalanque

Hunahpu ja Ixbalanque
Hunahpu tai Hunapu on kiche-mayojen luojajumala, Hun-Hunahpu -jumalan ja neitsyen poika. Mayojen kansalliseepoksessa Popol Vuhissa kerrotaan, kuinka Hunahpu kukisti yhdessä kaksosveljensä Ixbalanquen kanssa pahan vastustajansa, alamaailman eli Xibalban jumala Vucub Caquixin. Isänsä tavoin Hunahpu menetti manalassa päänsä. Hänelle se tapahtuu "Lepakkojen talossa". Kaksoset onnistuvat kuitenkin voittamaan kuoleman jumalat ja heidät kohotetaan taivaisiin. Hunahpusta tulee Aurinko ja Ixbalanquesta Kuu. Sen jälkeen he luovat ensimmäiset ihmiset.
Huisku-unikot

| Huisku-unikot |
| --- | --- |
 Herttahuisku-unikko (Macleaya cordata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Unikkokasvit Papaveraceae
Suku::  Huisku-unikot Macleaya  R.Br.
Katso myös
   Huisku-unikot Wikispeciesissä   Huisku-unikot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huisku-unikot (Macleaya) on unikkokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Huisku-unikoihin kuuluu vain kaksi lajia: herttahuisku-unikko ja pronssihuisku-unikko, jotka ovat kotoisin Kiinasta ja Japanista. Lajit risteytyvät keskenään. Huisku-unikoita viljellään perennana.
Lajeja

Macleaya cordata – herttahuisku-unikko
Macleaya microcarpa – pronssihuisku-unikko
Macleaya × kewensis – tarhahuisku-unikko (lajien risteymä)
Herttahuisku-unikon kukinto.
Herttahuisku-unikon lehti.
Pronssihuisku-unikko.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Macleaya
Suomen Lajitietokeskus: Huisku-unikot – Macleaya
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2697922  Wikispecies: Macleaya  BOLD: 501613  CoL: 5J5S  EoL: 72664  EPPO: 1MCYG  FNA: 119273  FoC: 119273  GBIF: 2888506  GRIN: 7107  iNaturalist: 156801  IPNI: 31689-1  IRMNG: 1356960  ITIS: 18975  NBN: NHMSYS0000460549  NCBI: 56856  NZOR: 6b341bd2-bc1f-4047-8865-d4cabefff8bb  Open Tree of Life: 96187  PLANTS: MACLE  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:31689-1  Tropicos: 40011061  VASCAN: 1386  WFO: wfo-4000022641
Ilkka Hulkko

Ilkka Hulkko on rockmuusikko Andy McCoyn isoveli, joka soitti 1970-luvun lopulla bassoa punk-yhtye Briardissa. Briardin vuonna 1977 ilmestynyttä singlelevytystä "I Really Hate Ya" pidetään ensimmäisenä suomalaisena punk-levynä. Ilkka Hulkosta käytettiin rockpiireissä kutsumanimiä Ile, Ikke ja Iggy sekä joissakin levynkansissa taiteilijanimeä Jan Vincent (joissakin yhteyksissä nimi on kirjoitettu myös muotoon Ian Vincent). Hulkko oli Briardin toisen ja kolmannen singlen aikana suorittamassa asepalvelustaan ja tästä suivaantuneena Briardin pääasiallinen sanoittaja Pete "Räkä" Malmi kirjoitti myöhemmin punk-klassikoksi luokitellun ”Fuck The Army” -kappaleen.
Sheriffi McCoy -kirjan mukaan Ilkka Hulkko oli omalta osaltaan luomassa uraa pikkuveljelleen musiikin parissa ehdottamalla häntä tekeilläolleeseen Briardiin kitaristiksi.
Hulkko osallistui myös Hanoi Rocksin ”Whispers In The Dark” -kappaleen säveltämiseen, krediiteissä Hulkosta on käytetty Ian Vincent -taiteilijanimeä. Lisäksi samalla taiteilijanimellä hän osallistui Twelve Shots On The Rocks -albumin tuotantotehtäviin.
Ilkka Hulkko päätyi lukion käytyään yliopisto-opiskelujen ohessa IT-alalle ja oli muun muassa perustamassa Oy Trema AB:ta ja työskenteli 2006 johtavassa asemassa Suomi-Finland Networksissa. Kokonaan hän ei kuitenkaan ole musiikkiharrastustaan jättänyt, vaan on muun muassa ollut perustamassa Anyhow Music Organisationia, joka ajaa muun muassa kopiosuojausten poistamista äänilevyistä.
Diskografia

(Levyt, joilla Ilkka Hulkko soittaa)
I Really Hate Ya/I Want Ya Back (Briard, 1977)
Rockin' On The Beach/Miss World (Briard, 1979)
Hilselp (eri esittäjiä, Briard / Philosophy, 1979)
Metropolis (eri esittäjiä, Briard / 5 live-kappaletta, kokoelman julkaisuvuosi: 1980)
Miss World (Briard, 1983)
Huaoranin kieli

| Huaorani |
| --- | --- |
Oma nimi:  Huao Terero
Tiedot
Alue:  Oriente tai ecuadorilainen Amazonin jokialue
Virallinen kieli:  Ecuador, Peru
Puhujia:  1650
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielikoodit
ISO 639-2:  mis
ISO 639-3:  auc
ISO 639-3:  auc
 Ohje 
Huaoranin kieli eli huao terero (tunnetaan myös nimillä huao, auishiri, aushiri, waorani, wao, sabela, ssabela sekä pejoratiiveilla auka, auca) on isolaattikieli, jota puhuvat Amazonin sademetsässä Napo- ja Curarayjokien välillä asuvat huaoranit. Yhteensä kielen puhujia on 1650. Myös Perussa saattaa asua pieni määrä sen puhujia, ja he kuuluvat niin sanottuihin tavoittamattomiin kansoihin.
Murteet

Huaorani jakautuu kolmeen murteeseen:
tiguacuna eli tiwakuna
tuei eli tiwi tuei tai tiwi
shiripuno'
Geneettiset suhteet

Osa kielitieteilijöistä ei pidä huaoranin kieltä isolaattikielenä, vaan liittävät sen johonkin kielikuntaan:
Joseph Greenbergin Andienkielten kielikunta
Morris Swadeshin makrojíbaron kielikunta
Jorge Suárezin Hívaro-Kawapana -kielikunta
Aiheesta muualla

Proel: Sabelan kieli (espanjaksi)
Kirjallisuutta

Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-509427-1.
Gordon, Raymond G., Jr. (Ed.). (2005). Ethnologue: Languages of the world (15th ed.). Dallas, TX: SIL International. ISBN 1-55671-159-X. (Online version: http://www.ethnologue.com).
Greenberg, Joseph H. (1987). Language in the Americas. Stanford: Stanford University Press.
Kaufman, Terrence. (1990). Language history in South America: What we know and how to know more. In D. L. Payne (Ed.), Amazonian linguistics: Studies in lowland South American languages (pp. 13-67). Austin: University of Texas Press. ISBN 0-292-70414-3.
Kaufman, Terrence. (1994). The native languages of South America. In C. Mosley & R. E. Asher (Eds.), Atlas of the world's languages (pp. 46-76). London: Routledge.
Rival, Laura. Trekking Through History: The Huaorani of Amazonian Ecuador, Columbia University Press, 2002.
Isolaattikielet
abinomn
aimara
ainu
baski
bung
burušaski
hadza
haida
huaorani
japani
jeniseiläiskielet
jukagiiri
karkar-yuri
kehu
korea
kuot
kutenai
nihali
nivhi
odiai
porome
sandawe
sause
washo
yaghan
yalë
zuni
Erik Humbla

Kuningaskalastaja, Erik Humblan tutkimuskohde
Erik Humbla (k. 3. toukokuuta 1710 Kjula, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja lintutieteilijä.
Erik Humbla oli syntyisin Ruotsin Smålandista,selvennä Närkestä. Isä Petter Humbla toimi kappalaisena Svennevadissa. Äidin nimi ei ole tiedossa, mutta hänen isänsä oli Svennevadin kirkkoherra Jonas Blybergius. Erik kävi Strängnäsin lukion ja tuli opiskelemaan Turun Akatemiaan lukukaudella 1678–1679. Hänen pro exercitio väitöksensä käsitteli jäälintua eli kuningaskalastajaa. Väitöksen ohjaajana toimi Anders Wanochius helmikuussa 1682 (Disputatio Physica de Halcyone). Väitös oli akatemian ensimmäinen lintua tarkasteleva väitöskirja. Humblan pro gradu käsitteli kruunun alamaisia ja heiltä odotettavia vaatimuksia. Se tarkastettiin kolme vuotta myöhemmin 1685, ohjaajana toimi Daniel Achrelius. Humbla suoritti maisterin tutkinnon, jonka jälkeen hän palasi Ruotsiin, jossa hänet vihittiin papiksi Strängnäsin hiippakunnassa 1686. Humbla nimitettiin Dunkerin kirkkoherran apulaiseksi.
Vuonna 1688 Humbla ryhtyi opettajaksi. Hänestä tuli Strängnäsin lukion kaunopuheisuuden ja runousopin lehtori. 1693 hänet valittiin lukion toiseksi teologian lehtoriksi. Samaan aikaan hän oli palkkapitäjänsä Aspön kirkkoherra. 1694 hänet nimitettiin Kjulan kirkkoherraksi, missä virassa hän sitten toimi kuolemaansa asti.
Erik Humbla oli kahdesti avioliitossa. Ensimmäinen puoliso oli Erik Hambreliuksen tytär. Toinen vaimo oli Maria Gudmundsdotter Lithovius, jonka isä oli Eskilstunan kirkkoherra Gudmund Lithovius.
Aiheesta muualla

Väitöskirjan käännös (Arkistoitu – Internet Archive) (osa) http://www.faroskustannus.fi/
Henry Miller

| Henry Miller |
| --- | --- |
 Henry Miller Valokuva: Carl Van Vechten, 1940.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1891 Yorkville, Manhattan, New York
Kuollut: 7. kesäkuuta 1980 (88 vuotta) Pacific Palisades, Los Angeles
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija, esseisti
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Kravun kääntöpiiri (1934 Kauriin kääntöpiiri (1939) Ruusuinen ristiinnaulitseminen -trilogia (1949–1959)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.henrymiller.info
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henry Valentine Miller (26. joulukuuta 1891 New York, Yhdysvallat – 7. kesäkuuta 1980 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Miller oli aikansa kirjallisten normien rikkoja, joka yhdisti romaaneissaan henkilökuvausta, yhteiskuntakritiikkiä, filosofista pohdintaa, mystiikkaa, roisia seksuaalisuutta ja vapaata assosiaatiota. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Kravun kääntöpiiri (1934), Musta kevät (1936), Kauriin kääntöpiiri (1939) ja Ruusuinen ristiinnaulitseminen -trilogia (1949–1959), jotka perustuvat hänen kokemuksiinsa New Yorkissa ja Pariisissa.
Elämä

Erottuaan vaimostaan ja kyllästyttyään porvarilliseen elämään synnyinkaupungissaan New Yorkissa Miller muutti 39-vuotiaana vuonna 1930 Pariisiin ryhtyäkseen vapaaksi kirjailijaksi. Millerin vietettyä joitakin vuosia Montparnassen boheemissa taiteilijakaupunginosassa syntyi vuonna 1934 läpimurtoteos Kravun kääntöpiiri. Sen jälkeen Miller kirjoitti teokset Musta kevät, Kauriin kääntöpiiri ja Hiljaiseloa Clichyssä. Useat teoksista kiellettiin Yhdysvalloissa säädyttöminä ja pornografisina, minkä jälkeen päätökseen yhdyttiin useissa muissa maissa. Suomessa Pentti Saarikosken kääntämän Kravun kääntöpiirin ensimmäinen painos takavarikoitiin oikeuden päätöksellä vuonna 1962.
Miller pakeni 1940-luvulla toisen maailmansodan alta takaisin Yhdysvaltoihin, ja siellä ilmestyivät muiden muassa Musta kevät, Marussin kolossi ja Ilmastoitu painajainen.
Millerin kolmiosainen kasvukertomus Ruusuinen ristiinnaulitseminen kuvaa päähenkilönsä varttumista taiteilijaksi New Yorkissa 1910- ja 1920-luvulla. Teemat vaihtelevat rivosta seksuaalisuudesta kristillis-buddhalaisiin filosofioihin, joista on vaikea etsiä alku- tai loppupäätä. Kirjat ovat nimeltään Sexus, Plexus ja Nexus.
Millerin porvarilliselle turvallisuushakuisuuden ja sovinnaisuuden vastainen asenne löi todella läpi 1960-luvulla, jolloin uusi sukupolvi oli halukas hylkäämään edeltäjiensä opit niin seksuaalisuuden kuin yleisen moraalin suhteen. Miller vietti vanhuutensa eräänlaisena tiedotusvälineiden maskottina, joka kirjoitti vielä kuolinvuoteellaan eroottisia kirjeitä nuorille rakastajattarilleen. Hänen viimeinen suuri rakkautensa oli nuori malli ja näyttelijä Brenda Venus.
Millerin esikoisromaanin suomennoksen ilmestyttyä 1962 Väinö Linna piti Hymy-lehdessä Urpo Lahtisen haastattelussa Milleriä keskenkasvuisena poikasena: "Miller on suuri kirjailija. Hän on kuin pikkuinen poika, joka riemuissaan näyttelee kaikille kikkeliään, oikein ylvästelee sen kanssa."
Teokset > Suomentamattomia teoksia

What Are You Going to Do about Alf? (Paris: Printed at author's expense, 1935).
Aller Retour New York (Paris: Obelisk Press, 1935).
Max and the White Phagocytes (Paris: Obelisk Press, 1938).
Henry Miller's Hamlet Letters (with Michael Fraenkel). Vol. I (Santurce, Puerto Rico: Carrefour, 1939)
Vol. II (New York: Carrefour, 1941). Vol. I complete (New York: Carrefour, 1943).
The Cosmological Eye (New York: New Directions, 1939, osin suom.)
The World of Sex (Chicago: Ben Abramson, Argus Book Shop, 1940).
The Wisdom of the Heart (New York: New Directions, 1941, osin suom.)
Sunday after the War (New York: New Directions, 1944).
Semblance of a Devoted Past (Berkeley, Calif.: Bern Porter, 1944).
The Plight of the Creative Artist in the United States of America (Houlton, Me.: Bern Porter, 1944).
Echolalia (Berkeley, Calif.: Bern Porter, 1945).
Henry Miller Miscellanea (San Mateo, Calif.: Bern Porter, 1945).
Why Abstract? with Hilaire Hiller and William Saroyan (New York: New Directions, 1945)
Maurizius Forever (San Francisco: Colt Press, 1946).
Remember to Remember (New York: New Directions, 1947, osin suom.)
The Waters Reglitterized (San Jose, Calif.: John Kidis, 1950)
The Books in My Life (New York: New Directions, 1952)
Big Sur and the Oranges of Hieronymus Bosch (New York: New Directions, 1957)
The Red Notebook (Highlands, N.C.: Jonathan Williams, 1958).
Reunion in Barcelona (Northwood, England: Scorpion Press, 1959).
To Paint Is to Love Again (Alhambra, Calif.: Cambria Books, 1960).
Watercolors, Drawings, and His Essay "The Angel Is My Watermark" (Abrams, 1962).
Stand Still Like the Hummingbird (New York: New Directions, 1962)
Just Wild about Harry (New York: New Directions, 1963)
Greece (New York: Viking Press, 1964).
Kirjallisuutta

Dearborn, Mary V.: The Happiest Man Alive: A Biography of Henry Miller.  New York:  Simon & Schuster, 1991.  ISBN 978-0-67167-704-6
Ferguson, Robert: Henry Miller: A Life.  New York:  W. W. Norton & Company, 1993.  ISBN 978-0-39331-019-1
Hoyle, Arthur: The Unknown Henry Miller: A Seeker in Big Sur.  New York:  Arcade Publishing, 2014.  ISBN 978-1-61145-899-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Miller Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Henry Miller Wikisitaateissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Hukanputki

| Hukanputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Hukanputket Aethusa
Laji::  cynapium
Kaksiosainen nimi
 Aethusa cynapium  L. 
Katso myös
   Hukanputki Wikispeciesissä   Hukanputki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hukanputki (Aethusa cynapium) on erittäin myrkyllinen syksyisin kukkiva sarjakukkaiskasvi. Se muistuttaa koiranputkea sekä keväällä kasvukauden alkupuolella syötäviä yrttejä, kuten persiljaa ja kirveliä. Hukanputken kaikki osat ovat tuoreina myrkyllisiä. Kasvi sisältää muun muassa koniinia ja etusiinia. Hukanputki aiheuttaa pahoinvointia ja on Euroopassa aiheuttanut jopa kuolemaan johtaneita myrkytyksiä. Hukanputki on Suomessa muinaistulokaskasvi.
Hukanputken Suomessa kasvavia muunnoksia ovat: rikkahukanputki (Aethusa cynapium var. cynapium), pikkuhukanputki (Aethusa cynapium var. agrestis), tarhahukanputki (Aethusa cynapium var. domestica) ja isohukanputki (Aethusa cynapium var. gigantea).
Kirjallisuutta

Jouni Paarlahti, Myrkkykasvit, WSOY, 2005, ISBN 951-0-30079-9
Aiheesta muualla

Hukanputki, Aethusa cynapium LuontoPortti. Viitattu 19.2.2021.
Vildpersilja, Aethusa cynapium L. Den virtuella floran. Viitattu 19.2.2021. (ruotsiksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Aethusa cynapium (TSN 29569) itis.gov. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
Aethusa cynapium L., fool's parsley Natural Resources Conservation Service – USDA.gov. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
Aethusa cynapium (Apiaceae) Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases. Arkistoitu 19.3.2021. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q627429  Wikispecies: Aethusa cynapium  APA: 320  APDB: 154222  APNI: 77503  BioLib: 40297  CoL: 65CDF  EoL: 584981  EPPO: AETCY  EUNIS: 151502  GBIF: 5371825  GRIN: 316872  iNaturalist: 158043  IPNI: 837341-1  IRMNG: 10591862  ISC: 112052  ITIS: 29569  MichiganFlora: 104  NatureServe: 2.133678  NBN: NBNSYS0000003696  NCBI: 40954  NZOR: b2a2e289-7458-45fd-a8be-e107acb2329a  Observation.org: 6320  Open Tree of Life: 1005122  PfaF: Aethusa cynapium  PFI: 3516  Plant List: kew-2624785  PLANTS: AECY2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:837341-1  Tropicos: 1700288  VASCAN: 2530  WisFlora: 8010  WFO: wfo-0000522564  Laji.fi: MX.39209
Mikojan MiG-29

| Mikojan MiG-29 |
| --- | --- |
 Slovakian ilmavoimien MiG-29AS
Tyyppi:  monitoimihävittäjä
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto  Venäjä
Valmistaja:  Mikojan
Ensilento:  6. lokakuuta 1977
Esitelty:  heinäkuu 1983
Tila:  käytössä
Pääkäyttäjät:  Venäjän ilmavoimat Intian ilmavoimat Puolan ilmavoimat Ukrainan ilmavoimat Syyrian ilmavoimat
Valmistusmäärä:  1 600+ 
Valmistusvuodet:  1982–
Yksikköhinta:  11 milj. USD (MiG-29B, 1984, 1999) 29 milj. USD (2009)
Muunnelmat:  Mikojan MiG-35
Mikojan-Gurevitš MiG-29 (ven. МиГ-29, Nato-raportointinimi Fulcrum, "tukipiste") on vuonna 1983 Neuvostoliiton ilmavoimien palvelukseen astunut Mikojan-Gurevitšin suunnittelema ja valmistama monitoimihävittäjä. Konetyypin ensimmäiset versiot suunniteltiin ilmaherruushävittäjiksi, mutta myöhempiin malleihiin liitettiin myös valmiuksia myös maassa sijaitseviin kohteisiin tehtäviin hyökkäyksiin. Ilmaherruushävittäjänä Mig-29 on poikkeuksellisen ketterä, mikä tekee siitä kyvykkään vastuksen ilmataisteluissa. Konetyyppiä on valmistettu ainakin 1500 kappaletta ja se on käytössä lukuisissa ilmavoimissa ympäri maailmaa. Sen modernisoidut versiot ovat edelleen tuotannossa.
Entisiä ja nykyisiä käyttäjämaita > Aasia

Bangladesh (Vuonna 2024 8 kappaletta)
Etelä-Jemen (Entinen käyttäjä, kalusto siirtyi Jemenille 1990)
Intia (Vuonna 2024 101 kappaletta)
Irak (Entinen käyttäjä)
Iran (Vuonna 2024 18 kappaletta)
Israel (Vain testaus- ja arviointikäytössä)
Jemen (Vuonna 2024 23 kappaletta ja 32 tilauksessa)
Kazakstan (Vuonna 2024 21 kappaletta)
Korean demokraattinen kansantasavalta (Vuonna 2024 35 kappaletta)
Malesia (Entinen käyttäjä, luopui kalustostaan vuonna 2017)
Myanmar (Vuonna 2024 28 kappaletta)
Syyria (Vuonna 2024 19 kappaletta)
Turkmenistan (Vuonna 2024 24 kappaletta)
Uzbekistan (Vuonna 2024 38 kappaletta)
Entisiä ja nykyisiä käyttäjämaita > Afrikka

Algeria (Vuonna 2024 39 kappaletta ja 5 tilauksessa)
Eritrea (Entinen käyttäjä, varastoi koneensa vuonna 2024)
Sudan (Vuonna 2024 10 kappaletta.Saanut kalustoa eri lähteistä, mahdollisesti myös Venäjältä, vaikka maa on ollut asevientikiellossa Darfurin konfliktin takia. Huhtikuussa 2024 Algerian raportoitiin lahjoittavan käytöstä poistunutta kalustoaan Sudanille.)
Entisiä ja nykyisiä käyttäjämaita > Amerikka

Kuuba (Vuonna 2024 3 kappaletta
Peru (Vuonna 2024 6 kappaletta)
Yhdysvallat (Vain arviointi- ja testauskäytössä.)