stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ulaani
Napoleonin sodat

Ulaanit saavuttivat pelottavan maineen Napoleonin sotien aikaan, ei vähiten Napoleonin puolalaisten ulaanien ansiosta. Ulaanit olivat monipuolinen, nopea ja helposti liikuteltava ratsuväenmuoto ja useat maat ottivat ulaanit osaksi armeijoitaan Napoleonin sotien jälkeen. Ulaanit kasvattivat suosiotaan Euroopan maissa aina 1800-luvun viimeisille vuosikymmenille saakka, tullen lopulta korvatuiksi rakuunoilla ja ratsujääkäreillä, ratsuväen vaatimusten muuttuessa viimeistä kertaa ennen koko aselajin häviämistä.
Univormu

Ulaanien univormu noudatti yleensä alkuperäistä puolalaista esikuvaansa, johon kuului olennaisena osana ulanka. Ulanka oli vyötärön kohdalta kapeneva univormutakki, jonka edessä kulki v-mallinen, alaspäin kapeneva kaksoisrivinapitus. Napoleonin sodista 1800-luvun puoliväliin saakka takki oli tiukka ja vyötäröön asti ulottuva, mutta muuttui tämän jälkeen asetakin mukaiseksi, reisiin ulottuvaksi takiksi. Käännetyissä hihansuissa oli "puolalaiset" koristekärjet. Takissa oli lisäksi olkapoletit sekä korkea pystykaulus. Olkapoletit toimivat paitsi koristeina, myös suojina ylävartaloon kohdistuvia miekan lyöntejä vastaan. Paraateissa rinnustaan voitiin edessä olevilla napeilla kiinnittää vielä erillinen etumusosa eli "plastron", josta saattoi käydä ilmi kulloisenkin kyseessä olevan ulaanirykmentin tunnusvärit, jonka vuoksi plastron erosi yleensä väriltään takin pääväristä ja oli samanvärinen takin käännettyjen hihansuiden ja kauluksen kanssa. Päähineenä oli yläosastaan neliskulmainen lakki, tsapka (puol. czapka), jonka mallista päähinettä Puolan aatelisto oli alkujaan käyttänyt. 1800-luvun puolivälissä tsapkasta kehittyi monissa maissa alkuperäistä tsapkaa vähemmän massiivinen ja enemmän päänmyötäisempi nahkakypärä. Sen laella oli edelleen alkuperäisestä mallista jo tuttu nelikulmainen tasanne, kuitenkin nyt alkuperäistä pienemmässä koossa. Tsapkaan voitiin lisäksi kiinnittää erillinen jouhitöyhtö esimerkiksi paraati-asua varten. Housuina toimivat ratsastushousut, joissa oli sivuun ommellut, monesti punaiset, koristeraidat.
Taktiikat

Ulaanien peitset soveltuivat erityisen hyvin keskitettyyn rynnäkköön. Näin ollen ulaaneja käytettiin iskujoukkona. Koska erittäin kurinalainen jalkaväkijoukko kykenee torjumaan ratsuväkirynnäkön ulaanit sopivat erityisen hyvin ne hajaantuneen, huonosti koulutetun tai pakenevan jalkaväen hätistelyyn ja takaa-ajoon.selvennä
Houkutuslintu (elokuva)

| Houkutuslintu |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Roland af Hällström
Käsikirjoittaja:  Viljo Hela
Tuottaja:  Emil Viljanen
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki
Kuvaaja:  Esko Töyri
Leikkaaja:  Tapio Ilomäki
Lavastaja:  Eero Levä
Pääosat:  Laila Jokimo Eino Kaipainen Eero Leväluoma Maire Hyvönen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fenno-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1946
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Houkutuslintu on Roland af Hällströmin ohjaama ja nimimerkillä Viljo Hela käsikirjoittama elokuva vuodelta 1946. Houkutuslintu on Teuvo Tulio -vaikutteinen film noir -tyyppinen rappioelokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Laila Jokimo  | … |  Marja Linnoila   |
|  Eino Kaipainen  | … |  Antti Kaukonen   |
|  Eero Leväluoma  | … |  Jussi Lehtonen   |
|  Maire Hyvönen  | … |  Tuulikki   |
|  Joel Asikainen  | … |  Riku   |
|  Irja Rannikko  | … |  Liisa   |
|  Kalle Viherpuu  | … |  maalaisisäntä   |
|  Kerttu Salmi  | … |  "hierojatar"   |
|  Hillevi Lagerstam  | … |  Anja   |
|  Mauri Jaakkola  | … |     |
|  Olavi Ahonen  | … |  lehtipoika junassa   |
Tuotanto

Elokuva on Hällströmin neljäs oma ohjaus, ja hän teki siihen myös käsikirjoituksen nimimerkillä Viljo Hela, jota hän sittemmin käytti vakituisena nimimerkkinä.
Elokuvatarkastamo leikkasi elokuvasta 20 sekuntia, ennen kuin se hyväksyttiin esitettäväksi. Elokuva myytiin useaan maahan, ja leikkaamatonkin versio sai esitysluvan muun muassa Ranskassa, mutta monissa maissa sen esittämistä ei lähinnä saunakohtauksen vuoksi sallittu ollenkaan.
Arviot

Elokuva sai kohtalaisen myönteisen vastaanoton. Vaikka siinä ei Toini Aaltosen mukaan ”täydelleen onnistuta, se ei ole niin vaarallista, pyrkimys on kuitenkin hyvä”. Kuvaaja Esko Töyri aloitti tässä elokuvassa yhteistyön Hällströmin kanssa, ja hänen työnsä sai kiitosta korkeatasoisena. Laila Jokimon pääosasuoristus pantiin merkille myönteisesti (Hans Kutter ja Paula Talaskivi).
Aiheesta muualla

Houkutuslintu ja Läpi usvan, Yle.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Elokuvaa koskeva ennakkoratkaisu KKO 1963-II-71 (koko teksti)
Elokuvaa koskeva ennakkoratkaisu KKO 1963-II-71 (Finlexin tiivistelmä)
Tuomo Lönnmark

| Tuomo Lönnmark |
| --- | --- |
 Tuomo Lönnmark elokuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1981 (ikä 43) Veteli, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Lönni
Ulkopelipaikka:  Sieppari
Seura:  Vimpelin Veto II
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2003–2017 2018 2018 2019 2020–2022 2023:  Vimpelin Veto Alajärven Ankkurit Vimpelin Veto Alajärven Ankkurit Vimpelin Veto Koskenkorvan Urheilijat
Tuomo Lönnmark (s. 14. syyskuuta 1981 Veteli) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti vuosina 2003–2017 Superpesiksessä pelannutta Vimpelin Vetoa ja lopetti uransa kertaalleen kauden 2017 jälkeen.
Lönnmark teki paluun pelikentille kesken kauden 2018, jolloin hän teki sopimuksen Alajärven Ankkureiden kanssa. Loppukaudeksi 2018 Lönnmark siirtyi jälleen Vimpelin Vedon kokoonpanoon, palaten kesällä 2019 Alajärven Ankkureihin. Nykyisin Lönnmark pelaa Vimpelin kakkosjoukkueessa Suomisarjaa. Lönnmarkin kasvattajaseura on Vetelin Urheilijat.
Ura

Ulkopelissä siepparina ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana toimiva Lönnmark pelasi Superpesistasolla vuodesta 2004 saakka, Vimpelin joukkueen noustua edellisellä kaudella Ykköspesiksestä.
Lönnmark kuuluu vuoden 2012 Pesäpallon maailmancupiin lähtevään Suomen joukkueeseen, yhdessä kahdeksan muun Superpesispelaajan kanssa. Turnaus järjestetään Australian Gold Coastilla 8.-12. lokakuuta 2012.
Tilastot

Ottelut: 205
Kunnarit: 2
Lyödyt juoksut: 29
Tuodut juoksut: 138
Kärkilyönnit: 635
Kärkilyöntiprosentti: 54,3%
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-kultaa: 2010, 2016, 2017
5 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
3 SM-pronssia: 2009, 2018, 2020
1 Itä-Länsi-ottelu: 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuomo Lönnmark Wikimedia Commonsissa
Intiaanien pakkomuutot

Intiaanien pakkomuutot on yleisnimitys toimille, joilla Yhdysvallat siirsi intiaaniheimoja Mississippijoen itäpuolelta länsipuolelle. Toimenpiteisiin sisältyi sopimuksia, maakauppaa ja pakkosiirtoja, jopa aseellista sodankäyntiä. Muodollisesti toiminta perustui ”Asetukseen intiaanien siirtämisestä” (Indian Removal Act) vuodelta 1830, vaikka vastahakoisten intiaanien työntäminen yhä lännemmäs oli alkanut jo aikaisemmin. Kuuluisin ”toimenpiteistä” on Kyynelten polku -nimellä tunnettu cherokee-intiaanien pakkomuutto, joka johti tuhansiin kuolonuhreihin.
Viiden ”sivistyneen” heimon pakkomuutto

Thomas Jeffersonin presidenttikaudesta alkaen Yhdysvaltojen politiikkana oli antaa intiaanien asua Mississipin itäpuolella, jos he sopeutuivat yhteiskuntaan. Tämä tarkoitti asumista yhdessä paikassa, maan viljelemistä, yksityistä maanomistusta ja demokratian hyväksymistä.
Vuonna 1830 viisi niin sanottua sivistynyttä heimoa asui edelleen Mississipin itäpuolella: chickasawit, choctawit, creekit, seminolit ja cherokeet. Monet heistä olivat omaksuneet useita euro-amerikkalaisen kulttuurin piirteitä, muun muassa kristinuskon. Cherokeilla oli oma kirjoitusjärjestelmänsä, ja he julkaisivat sanomalehteä sekä cherokeen että englannin kielillä.
Kulttuurin mukautumisesta huolimatta heimojen asema ei ollut turvattu: jotkut eurooppalaissyntyiset kokivat heimojen läsnäolon uhkana rauhalle ja turvallisuudelle, koska monet intiaanit olivat taistelleet aiemmissa sodissa Yhdysvaltoja vastaan, usein Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan aseistamina. Toiset uudisasukkaat taas himoitsivat heimojen asuttamaa maata.
Vuoden 1830 asetuksen jälkeen valtio teki eri heimojen kanssa ”sopimuksia”, joiden mukaan nämä suostuivat muuttamaan länteen, muun muassa Oklahomaan ja Kansasiin. Cherokeet ilmoittivat, että heidän kanssaan tehty sopimus ei ole pätevä, sillä se ei ollut yhdenkään päätösvaltaisen cherokeen allekirjoittama. Georgialaisten himo päästä eroon cherokeista kiihtyi, sillä heidän maaltaan löytyi kultaa. Cherokeet julistivat maansa itsenäiseksi cherokee-valtioksi. Asiasta käytiin oikeutta Korkeimmassa oikeudessa asti. Cherokeiden muutolle asetettiin määräaika. Sen umpeuduttua 7 000 sotilasta pakotti 17 000 cherokeeta kulkemaan, enimmäkseen kävellen, pieni joukko jokilaivoilla, 1 200 mailia (1 800 kilometriä). Arviot kuumuuteen, vatsatauteihin ja nälkään kuolleiden määrästä vaihtelevat 424:stä (hallituksen silloinen virallinen luku) jopa 8 000 henkeen. 4 000 on yleisimmin kuultu arvio.[lähde? ]
Vuonna 1835 seminolit kieltäytyivät lähtemästä Floridasta. Tästä syttyi toinen seminolisota, joka jatkui vuoteen 1842 ja päättyi Yhdysvaltojen voittoon.
Samoin vuonna 1835 noin 15 000 creek-intiaania pakotettiin muuttamaan Alabamasta ja Georgiasta Canadian River -intiaanireservaattiin.
Muita muuttoa vastustaneita heimoja olivat shawneet, ottawat, potawatomit, saukit ja foxit.
”Kyynelten polku”, viiden heimon pakkomuutto
ISO 3166-2:DK

Tanskan aluejako vuodesta 2007 lähtien.
ISO 3166-2:DK on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Tanskalle. ISO 3166-2:DK on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää viiden alueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Tanskan maakoodi ”DK” ja toinen osa on aluekohtainen numero.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
DK-81: Nordjylland
DK-82: Midtjylland
DK-83: Syddanmark
DK-84: Hovedstaden
DK-84: Sjælland
Koodit > Koodit ennen vuotta 2007

| Koodi | Alue |
| --- | --- |
DK-015: København amt
DK-020: Fredriksborg
DK-025: Roskilde
DK-040: Vestsjælland
DK-035: Storstrøm
DK-040: Bornholm
DK-042: Fyn
DK-050: Sønderjylland
DK-055: Ribe
DK-060: Vejle
DK-065: Ringkøbing
DK-070: Århus
DK-076: Viborg
DK-080: Nordjylland
DK-101: København
DK-147: Frederiksberg
Hybridisana

Hybridisana on sana, joka on etymologisesti peräisin ainakin kahdesta eri kielestä.
Yleiset hybridit

Yleisin englannin kielen hybridisana yhdistää kreikkaa ja latinaa.
Esimerkkejä englannin kielestä

Aquaphobia – latinan aqua (vesi) ja kreikan fobos (pelko).
Genocide – kreikan genos (rotu, kansa) ja latinan cīdere (tappaa)
Esimerkkejä suomen kielestä

Huilisti – suomen huilu ja kreikkalaisperäinen tekijäjohdos -isti
Tavarahissi – venäläisperäinen tavara ja ruotsalaisperäinen hissi
Vuorenseinä – kotoperäinen vuori ja balttialaisperäinen seinä
Hotellissa tapahtuu

| Hotellissa tapahtuu> Double Whoopee |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lewis R. Foster
Käsikirjoittaja:   Leo McCarey  H. M. Walker 
Tuottaja:  Hal Roach
Kuvaaja:  George Stevens
Leikkaaja:  Richard C. Currier (käännä suomeksi)
Pääosat:   Stan Laurel  Oliver Hardy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Metro-Goldwyn-Mayer  Hal Roach Studios 
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  18. toukokuuta 1929 (US)
Kesto:  20 minuuttia
Alkuperäiskieli:   mykkäelokuva  englanti 
Edeltäjä:   Ristiriitoja  (Unaccustomed As We Are, 1929) 
Seuraaja:   Makuuvaunussa  (Berth Marks, 1929) 
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hotellissa tapahtuu (engl. Double Whoopee on Lewis R. Fosterin ohjaama yhdysvaltalainen lyhyt mykkäkomediaelokuva vuodelta 1929, jonka pääosissa ovat Ohukainen ja Paksukainen eli Stan Laurel ja Oliver Hardy. Sivuosissa ovat muiden muassa Jean Harlow ja Ed Brandenberg.
Käsikirjoituksen laativat Leo McCarey ja H. M. Walker. Hotellissa tapahtuu on mustavalkoinen ja pituudeltaan 20 minuuttia. Hotellissa tapahtuu kuvattiin viidessä päivässä helmikuussa 1929. Hotellissa tapahtuu sai ensi-iltansa kotimaassaan 18. toukokuuta vuonna 1929. Metro-Goldwyn-Mayer ja Hal Roach Studios -yhtiöt tuottivat elokuvan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Stan Laurel   | … |   Stan   |
|   Oliver Hardy   | … |   Ollie   |
|   Jean Harlow   | … |   tyylikäs vaaleaverikkö   |
|   Ed Brandenburg   | … |   kantaja   |
|   William Gillespie   | … |   hotellimanageri   |
|   Charlie Hall   | … |   taksinkuljettaja   |
|   Hans Joby (Kapteeni John Petersinä)   | … |   trinssiselvennä   |
|   Ham Kinsey   | … |   taksinkuljettaja   |
|   Sam Lufkin   | … |   silmään tökätty mies   |
|   Charley Rogers   | … |   pääministeri   |
|   Tiny Sandford   | … |   poliisimies   |
|   Rolfe Sedan   | … |   työpöytävirkailija   |
Aiheesta muualla

Hotellissa tapahtuu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hotellissa tapahtuu AllMoviessa. (englanniksi)
Hotellin Lakanat

Hotellin Lakanat oli suomalainen huumorirockyhtye, joka julkaisi vuonna 1984 kuusi kappaletta sisältäneen EP-levyn Reissumiehen kissa nimellä Who Cares & Hotellin Lakanat sekä 1986 Kompass Records -levy-yhtiön kautta albumin Elämä. EP-levy äänitettiin Turun kauppakorkeakoulun tiloissa ja albumi turkulaisessa Studio 55:ssä ja ulvilalaisessa Laser Studiossa.
Kokoonpano

Jussi Litmanen – laulu
Pekka Koivunen – kitara, laulu
Hannu Niiranen – kitara, lyömäsoittimet, laulu
Olli Kurki – sello, laulu
Paavo Virkkunen – kitara, basso, rummut, laulu
Risto Virtanen – kitara, basso, laulu, nokkahuilu
Mikko Koivusalo – kitara, kosketinsoittimet, basso, laulu
Useimmat jäsenet mainitaan levytysten tiedoissa myös eri kappaleiden tekijöinä.
Diskografia

1984: Who Cares & Hotellin Lakanat: Reissumiehen kissa (EP-levy, Cicci Systems Unlimited CSUEP-1, 6 kappaletta)
1986: Hotellin Lakanat: Elämä (LP-levy, Kompass Records KOLP-69, 14 kappaletta)
Ilmari Haapalainen

Eino Ilmari Haapalainen (1. maaliskuuta 1897 Lappeenranta – 30. heinäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen sellotaiteilija. Hän toimi Turun kaupunginorkesterin soolosellistinä 1929–1929 ja siirtyi sitten Radion sinfoniaorkesteriin, jossa soitti eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Sellon ohella Ilmari Haapalainen tunnettiin viola da gamban soittajana myös Suomen ulkopuolella.
Haapalainen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1960.
Ilkka Salo

Ilkka Salo (s. 1962), oik. nimeltään Ilkka Takkunen on suomalainen iskelmälaulaja, joka teki kolme levytystä vuonna 1983. Kaksi käännösiskelmää Se ikuista on ja Kun katsot noin yhdessä Mona Caritan kanssa. Kolmas Salon levytyksistä oli soolokappale Julie.
Aiheesta muualla

Ilkka Salon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
How to Socialise and Make Friends

| How to Socialise and Make Friends Camp Cope |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2018
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Camp Cope
 Tyylilaji: alternative rock, emo
 Kesto: 38.33
 Levy-yhtiö: Run For Cover & Poison City
Listasijoitukset
  Australia: 6.
Camp Copen muut julkaisut
| Camp Cope 2016 | How to Socialise and Make Friends 2018 |   |
Singlet albumilta How to Socialise and Make Friends
 ”The Opener” Julkaistu: 16. marraskuuta 2017  ”How To Socialise and Make Friends” Julkaistu: 24. tammikuuta 2018
How to Socialise and Make Friends on australialaisen alternative rock-yhtye Camp Copen toinen studioalbumi, jonka julkaisi Poison City Records ja Run for Cover Records 2. maaliskuuta 2018. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "The Opener" ja "How to Socialise and Make Friends".
Kappaleet

The Opener – 3.40
How to Socialise and Make Friends – 3.14
The Face of God – 3.50
Anna – 5.22
Sagan-Indiana – 3.55
The Omen – 3.58
Animal & Real – 3.47
UFO Lighter – 4.31
I've Got You – 5.23
Arvostelut

Pitchfork: 7.8/10
The Guardian:
Hovd

| Hovdin provinssi Ховд аймаг |
| --- | --- |
 Harjärvi
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Mongoliassa
Valtio:  Mongolia
Perustettu:  1931
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hovd
Pinta-ala:  76 100 km²
Väkiluku (2010):  76 252
 – väestötiheys:  1 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MN-043
 
Provinssin internetsivut
Hovd (mong. Ховд аймаг, Hovd aimag) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa ja rajautuu Bajan-Ölgiin, Uvsin, Zavhanin ja Govi-Altain provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 76 252 asukasta ja sen pinta-ala on 76 100 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Hovd.
Aluejako

Alue jakautuu 17 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
| Sum | Mongoliksi | Väkiluku (2015) |
| --- | --- | --- |
| Altai | Алтай | 3 086 |
| Bujant | Буянт | 3 392 |
| Bulgan | Булган | 9 381 |
| Darvi | Дарви | 2 817 |
| Duut | Дуут | 1 947 |
| Dörgön | Дөргөн | 2 893 |
| Erdenebüren | Эрдэнэбүрэн | 2 339 |
| Hovd | Ховд | 3 477 |
| Manhan | Манхан | 4 067 |
| Mjangad | Мянгад | 3 581 |
| Mönhhairhan | Мөнххайрхан | 2 184 |
| Möst | Мөст | 3 075 |
| Tšandmani | Чандмань | 2 860 |
| Tsetseg | Цэцэг | 2 922 |
| Ujentš | Үенч | 4 083 |
| Žargalant* | Жаргалант | 27 880 |
| Zereg | Зэрэг | 3 143 |
* Provinssin pääkaupunki Hovd muodostaa oman, Žargalant-nimisen sumin. Sitä ei tule sekoittaa siitä erilliseen Hovdin sumiin.
Kuvia

Ovoo Dörgönjärven rannalla
Altaivuoriston reunavuoria
Bujantjoki Hovdissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hovd Wikimedia Commonsissa
Provinssin internetsivut
Mongolian provinssit
Provinssit: Arhangai | Bajan-Ölgii | Bajanhongor | Bulgan | Darhan-Uul | Dornod | Dornogovi | Dundgovi | Govi-Altai | Govisümber | Hentii | Hovd | Hövsgöl | Ömnögovi | Orhon | Övörhangai | Selenge | Sühbaatar | Töv | Uvs | Zavhan
Kunta: Ulan Bator
Hyasintti (jalokivi)

Punainen zirkonikide eli hyasintti
Hyasintti on nimitys zirkonin keltaisille, oransseille ja punaruskeille värimuunnoksille. Hyasinttia ei juuri käytetä jalokivikaupassa. Hyasintti mainitaan Vanhassa testamentissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyasintti (jalokivi) Wikimedia Commonsissa
Hwayang-yeonhwa

| Hwayang-yeonhwa> 화양연화 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Yoo Ji-tae  Lee Bo-young  Park Jinyoung  Jeon So-nee 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   tvN
Esitetty:  25. huhtikuuta 2020 – 14. kesäkuuta 2020
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Bon Factory Worldwide
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Hwayang-yeonhwa (hangul: 화양연화, engl. When My Love Blooms) on televisioyhtiö tvNin esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yoo Ji-tae, Lee Bo-young, Park Jinyoung ja Jeon So-nee.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmari Florell von Delwig

Oskar Ilmari "Pussi" Florell von Delwig, sukunimi vuoteen 1924 Florell (16. elokuuta 1880 Hamina – 19. marraskuuta 1945 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen paroni, oopperalaulaja ja laulupedagogi.
Ilmari Florell von Delwigin vanhemmat olivat Haminan kadettikoulun ranskan kielen opettaja, kollegiasessori Otto Henrik Florell (1842–1902) ja Sofia Emilia Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1900 ja opiskeli sitten Polyteknillisessä opistossa. Hän opiskeli vuosina 1902-1911 laulua Julius Heyn johdolla Berliinissä, Ernesto Boezin johdolla Roomassa ja Alfred J. Boruttaun johdolla Wienissä ja konsertoi laulajana Suomessa, Ruotsissa, Saksassa ja Itävallassa. Florell von Delwig oli kiinnitettynä sankaritenoriksi 1911–1912 Colmarin valtionteatterissa Saksassa. Hän toimi laulunopettajana Berliinissä vuodesta 1913 alkaen, Lundissa Ruotsissa vuodesta 1914 alkaen sekä vuodesta 1925 alkaen Kööpenhaminassa ja Tukholmassa. Florell von Delwig perusti Lundissa ollessaan Delwigska kören-nimisen kuoron. Hänestä tuli Ruotsin kansalainen vuonna 1919.
Florell von Delwig sävelsi teoksia mieskvarteteille, romansseja ja pianopreludeja, muun muassa Span auf den Wellen (1908), Deux préludes pour piano (1913) ja Vuggevise ved lille Majas Sygeleje (1913).
Oskar Ilmari Florell sai vuonna 1909 vapaaherra Rudolf Fredrik Axel von Dellwigiltä (1851–1916) luvan käyttää von Dellwig sukunimeä ja vuonna 1923 vapaaherran sisarpuoli Marie Eleonore Antonie von Dellwig (s. 1858) adoptoi Oskar Ilmari Florellin. Saksalaisen tuomioistuimen tammikuussa 1924 tekemän ratkaisun nojalla Florell saattoi käyttää paroni von Dellwigin arvonimeä.
Käännös suomeksi
Hyljekäsi

Hyljekäsi (myös: hyljesormi, traanimyrkytys) on suolaisen veden hylkeiden sukuisten eläinten käsittelystä ilman suojakäsineitä tarttuva kivulias bakteeriperäinen infektiotauti, joka paranee hitaasti ja saattaa jättää pysyviä vaurioita.
Koska tartunta tulee yleensä hylkeen käsittelyn yhteydessä, ihminen saa tartunnan useimmiten käteen. Tartunta aiheuttaa tartunta-alueelle ihon alaisen tulehduksen, joka aiheuttaa turpoamista ja suurta kipua. Hylkeenpyytäjät ovat aikoinaan jopa amputoineet tartunnan saaneita sormia tartunnasta aiheutuneen haitan vuoksi. Oireet voivat aiheuttaa nivelvaurioita. Tartunta on nykyisin harvinainen. Hyljekäsitautia hoidetaan tetrasykliiniantibiooteilla.
Infektion tarkka aiheuttaja oli pitkään epäselvä. Tutkimukset ovat kuitenkin vahvistaneet hyljekäden aiheuttajaksi hylkeissä esiintyvän mykoplasmabakteerin. Tartunnan voi saada muun muassa hylkeen pureman tai hylkeennahkojen käsittelyn yhteydessä. Tartunnan välttämiseksi hyljettä ei tulisi käsitellä paljain käsin, vaan tulisi käyttää asianmukaisia suojakäsineitä. Hylkeiden välityksellä ihmiseen voi tarttua myös Leptospira- ja Brucella-bakteerien aiheuttamia infektiotauteja.
Invisiom

Invisiom on suomalainen moninpeliprojekti. Se aloitettiin syyskuussa 2001 ja ensimmäisen pelipalvelimen ylläpidon se aloitti toukokuussa 2002.
Tunnetuimmat projektiin kuuluneet pelit ovat olleet Ultima Online freeshard "Invisiom: Age of Prospect" 2002–2004, "Invisiom: Shadows of Andromeda" 2004–2005 ja "Invisiom II" 2005–2006. Vuoden 2006 alusta lähtien projekti on rahoittanut Invisiom-palvelimen ylläpitoa. Lokakuusta 2007 lähtien Invisiom on tehnyt yhteistyötä 10th Communityn kanssa ja ylläpitänyt yhteistä pelipalvelinta.
Aiheesta muualla

Armed Assault - Game Tracker
10th Community (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilona Prunyi

Ilona Prunyi vuonna 2012.
Ilona Prunyi (s. 1. toukokuuta 1941 Debrecen) on unkarilainen pianisti. Hän on levyttänyt enimmäkseen Naxokselle ja Hungarotonille. Hän on soittanut muun muassa hyvin tunnettujen säveltäjien vähemmän tunnettuja teoksia. Hän on myös esittänyt Leopold Godowskyn ja Erich Wolfgang Korngoldin tuotantoa sekä kamarimuusikkona Kurt Atterbergin, Vincent d’Indyn, Christian Sindingin ja Franz Berwaldin teoksia. Prunyi on esittänyt lukuisten unkarilaisten nykysäveltäjienkin teoksia, joskus ensimmäisenä.
Prunyi opiskeli Franz Liszt -akatemiassa Budapestissa; hänen keskeisimmät opettajansa siellä olivat András Mihály ja József Gát. Hän valmistui vuonna 1964 ja pysyi akatemiassa opettajan ominaisuudessa. Prunyin uran alkua viivästyttivät terveysongelmat, mutta vuonna 1974 hän piti virallisen debyyttikonserttinsa. Hänen uransa on painottunut pitkälti Unkariin, mutta hän on konsertoinut myös Englannissa, Kiinassa ja Kanadassa.
Prunyin levytysten joukossa ovat Sergei Rahmaninovin Paganini-rapsodian (1994) ja Ernő Dohnányin pianomusiikin (2000, 2004) tulkinnat. Myöhempiin tuotoksiin lukeutuu Stephen Hellerin pianomusiikista koostuva levytys (2006).