stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kruunuerakkohaukka
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 75–85 cm, naaraan ollessa hieman koirasta kookkaamman. Lintu voi painaa 3 kg. Kookas haukka, jolla on lyhyt pyrstö ja pitkät jalat. Höyhenpuku on pääosin tummanruskea, tummassa pyrstössä on vaalea poikkiraita ja koivet ovat keltaiset. Päälaella on töyhtö. Nuoren linnun vaalea vatsapuoli on tummaviiruinen ja höyhenpuku on kauttaaltaan vaaleampi kuin vanhan linnun. Laji voi elää 40-vuotiaaksi.
Kruunuerakkohaukka istuskelee mielellään pylväiden, aidantolppien tms. nokassa vaanien saalista. Se vaikuttaa kömpelöltä mutta on kuitenkin tehokas saalistaja.
Erakkohaukkoja on 2 lajia, tämän lajin lisäksi erakkohaukka (H. solitarius).
Esiintyminen

Laji asuttaa Etelä-Amerikan keskiosia Andien itäpuolella Boliviassa, Brasiliassa, Argentiinassa ja Paraguayssa. Uruguaysta laji on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Laji on uhanalainen, vaarantunut. Vähenemisen syistä ei olla täysin selvillä, mutta ainakin paikalliset maanviljelijät ja karjankasvattajat ampuvat niitä. Tappaminen on vähentynyt viime vuosikymmeninä.
Elinympäristö

Avoimet ja harvakasvuiset metsät sekä pampa.
Lisääntyminen

Naaras munii vain yhden munan.
Ravinto

Pyydystää saaliikseen nisäkkäitä, pääasiassa jyrsijöitä ja jäniseläimiä, sekä lintuja, kaloja ja todennäköisesti myös käärmeitä.
Blind Faith

Vasemmalta Winwood, Grech, Baker ja Clapton.
Blind Faith oli 1960-luvun englantilainen blues rockia soittanut superyhtye. Sen jäsenet olivat Eric Clapton, Ginger Baker, Steve Winwood ja Ric Grech.  Yhtye toimi ainoastaan vuoden 1969 aikana.
Winwood ja Clapton tarkoittivat yhtyeen olevan tuore, entisten yhtyeiden maineesta ja tyyleistä vapaa kokoonpano, joka esittäisi uutta musiikkia.
Blind Faithin jäsenet aloittivat laulujen kirjoittamisen yhdessä alkuvuodesta 1969 . Saman vuoden helmi-maaliskuussa yhtye oli levyttämässä musiikkiaan Lontoon Morgan-studioilla. Yhtyeen ensiesiintyminen oli Lontoon Hyde Parkissa 7. kesäkuuta 1969. Yleisöä ilmaiskonserttiin kerääntyi noin 100 000 henkeä. Yhtyeen seuraava konsertti pidettiin Helsingin Kulttuuritalolla 12. kesäkuuta. Sen jälkeen yhtye kiersi Pohjois-Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Blind Faithin kiertue päättyi 24. elokuuta 1969. Samoihin aikoihin julkaistiin yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi Blind Faith, joka nousi Billboardin kärkeen ja myi platinaa. Yhtye hajosi saman vuoden syksyllä.
Yleisön ja etenkin taustaorganisaation odotukset ja näin myös paineet yhtyeelle olivat kovia. Vielä hioutumassa olleelle kokoonpanolle järjestettiin Yhdysvaltoihin nopeasti kiertue suuriin saleihin, mistä seurasi yhtyeelle musiikillisesti turhauttavan epätasaisia konsertteja. Myös yhtyeen sisällä erityisesti Ginger Baker halusi viedä musiikkia kohti Creamin tyyliä. Clapton ja Winwood totesivat, etteivät asiat toimi, ja hajottivat yhtyeen kiertuesitoumusten jälkeen.
Virallisesti lopettamisesta tiedotettiin lokakuussa, vaikkakin huhuja oli ollut jo aiemmin.
Steve Winwood julkaisi joitain Blind Faithin livekappaleita levyllään The Finer Things.
Jäsenet

Eric Clapton - laulu, kitara (John Mayall's Bluesbreakers, Cream, Derek and the Dominoes)
Steve Winwood - laulu, urut, basso, kitara, kosketinsoittimet (Spencer Davis Group, Traffic)
Ginger Baker - lyömäsoittimet, rummut (Graham Bond Organisation, Cream)
Ric Grech - basso, laulu, viulu (Family, Gram Parsons)
Albumit

Blind Faith (1969)
Koskue

| Koskue |
| --- | --- |
 Koskuen kylän Ala-Koskueta Kohtakankaalta nähtynä.
 Koskue
 Koordinaatit: 62°21.527′N, 22°50.921′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kurikka
Entinen kunta:  Jalasjärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Korkeus:  118  m
Väkiluku (2007):  850
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  61720
 
 www.jalasjarvi.fi/kylat/koskue 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koskue on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Vuonna 2007 kylässä oli 850 asukasta. Kylä muodostuu muutamasta pienikokoisesta kyläryhmittymästä, ja sen keskusta on muodostunut lyhyen ja kapean Koskutjärven ympärille. Keskustan eli Koskuen kirkonkylän lisäksi kylään kuuluvat Ala-Koskue, Yli-Koskue, Mustalammi ja Kallionkylä (myös Karjanmaa).
Koskuella on ollut asutusta jo kivikaudella, ja kylästä onkin löytynyt senaikaisia esineitä. Pitkään Koskue oli asumatonta erämaata, jossa käytiin metsästämässä. Pysyvää asutusta alueella on ollut vasta 1500-luvun puolivälistä lähtien.
Kylän viimeinen kauppa lopetti toimintansa 2014. Koskuella oli aikaisemmin myös kaksi pankkikonttoria. Koskuen koulu, jossa ovat luokat 1–6, on kirkonkylässä Koskutjärven rannalla. Koskuen kirkko sijaitsee myös kirkonkylässä, ja sen yhteydessä ovat hautausmaa ja seurakuntakoti.
Koskue rajoittuu etelässä Kihniön kuntaan, Parkanon kaupunkiin ja Karvian kuntaan, lännessä Ilvesjoen kylään, pohjoisessa Keskikylän kylään ja idässä Ylivallin kylään. Koskuen keskellä sijaitsee Kyrönjoen vesistöalueeseen kuuluva Koskutjärvi, joka laskee vetensä Koskutjokeen. Koskutjoki virtaa Koskuen kirkonkylältä Ala-Koskuen läpi kohti pohjoista. Ilvesjoen ja Koskuen rajalla joen nimi muuttuu Mustajoeksi.
Etymologia

Koskue on saanut nimensä perimätiedon mukaan keskellä kylää sijaitsevan Koskutjärven mukaan. Järvi puolestaan on saanut nimensä sen rannalla kasvaneiden isojen koskuskuusten (koskutkuusten) mukaan. Sana koskus tarkoittaa kuusen kuorilevyä tai kuorta. Sana tunnetaan suomen murteissa laajalti. Koskusia eli kuusen kuorilevyjä on aikoinaan hyödynnetty tervahautojen pohjissa sekä rakennusten katoissa. Maanviljelijä Jaakko Hietikko selitti vuonna 1949 pohjalaisperinteen tallettaja Väinö Tuomaalalle järven rannalla kasvaneen komeita kuusia, aivan kuin koskusia varten kasvatettuja. Koskutjärvi mainitaan vuodelta 1757 peräisin olevassa kartassa nimellä Kåskue jerfwi.
Itä-Suomessa on melko yhtenäisellä alueella nimiä Koskutjoki ja Koskutjärvi. Koskuen asutushistorian perusteella koskut-nimen voi tulkita idästä tulleiden asukkaiden jättämäksi perinnöksi, sillä vuonna 1576 Koskutjärvelle on merkitty Savosta tulleita uudisasukkaita.
Historia > Esihistoria

Koskuella on ollut asutusta jo kivikaudella, noin 4 000–500 eaa. Kivikaudella Koskue sijaitsi vielä merenrannalla, jossa oli asumiseen soveltuvia suojaisia ja hiekkaisia rantoja sekä meren ja maan riistaa runsaasti tarjolla. Koskue lukeutuu Etelä-Pohjanmaan tärkeimpiin kivikautisiin alueisiin. Alueelta on löydetty sadoittain sen aikaisia esineitä. Museovirasto on tutkinut aluetta 1940- ja 1960-luvuilla. Koskuelta on löytynyt esimerkiksi nuijakiven puolikkaita, keihäänkärkiä, hioimia ja iskennäisiä.
Pitkään Koskuen alue oli asumatonta erämaata, jossa käytiin metsästämässä ja kalastamassa. Alueet kuuluivat satakuntalaisten ja hämäläisten eräoikeuksiin. Vanhimman asutuksen on kerrottu muodostuneen siten, että erämajoista, kuten Koskutjärven rannalla sijainneista lempääläisten kalamajoista, on tullut pysyviä asuinpaikkoja. Kesäisin alueelle tuli hämäläisiä ja satakuntalaisia. He etenivät vesireittejä pitkin, mutta Pohjanmaan ja Satakunnan rajaseudulla sijaitsevalla vedenjakajalla vesistöt muuttuivat hajanaisiksi. Ihmiset jatkoivat matkaansa vedenjakajalla sijainneita pieniä lampia pitkin aina Niskaluoman latvoille asti. Niskaluomaa pitkin päästiin Koskutjärvelle, josta oli Koskutjoen ja Jalasjoen kautta pääsy edelleen Kyrönjoelle. Talvisin puolestaan alueelle saavuttiin niin kutsuttua Kyrönkankaan talvitietä pitkin. Tie johti Parkanosta Mustajärven kautta Jalasjärven puolelle ja Koskutjärven länsipuolitse kohti pohjoisessa sijaitsevaa Hirvijärveä.
Historia > 1900-luvulta nykypäivään

Kylän väkiluku kasvoi, ja vuonna 1902 koskuelaiset perustivat rahaston Koskuen rukoushuonetta varten. Koskuen kirkonkylään, Koskutjärven rantaan valmistui vuosina 1903–1906 hirsistä rakennettu pärekattoinen rukoushuone. Vuosina 1908–1911 rukoushuoneeseen tehtiin esimerkiksi alttarikehikko, saarnastuolia korvaava parveke, penkit ja lehterit. Viimein vuonna 1912 rukoushuone valmistui. Rukoushuoneesta tuli vuonna 1934 kyläkirkko, kun Jalasjärven kirkkovaltuusto lunasti sen Jalasjärven seurakunnalle. 1950-luvulla lähelle kirkkoa valmistui hautausmaa, ja vuonna 1978 kirkon viereen rakennettiin seurakuntakoti.
Koskuen lounaisosassa virtaavaa Mustaluomaa perattiin 1930-luvun laman aikana hätäaputyönä. Paikoitellen Mustaluoma kaivettiin kulkemaan kokonaan uutta uomaa pitkin.
Koskuelle rakennettiin sotien jälkeen Ruotsin kansan avustuksella terveystalo. Se siirtyi yksityisomistukseen vuonna 1995.
Outokummun kaivokselta eläkkeelle jäänyt Juho Tenhunen teki 1950-luvun puolivälissä valtauksen Koskuen lounaisosasta Mustaluoman läheltä. Hän alkoi etsiä valtaukseltaan kultaa. Etsintä tapahtui pääasiassa talkootyönä poria ja dynamiittia apuna käyttäen, ja työntekijöinä oli enimmäkseen mustalammilaisia. Parin vuoden jälkeen louhinta loppui, koska kultaa ei löytynyt.
Koskuen eteläosaan valmistui 1960-luvun alussa osa Tampere–Seinäjoki-rataa. 13 kilometrin pituisella työmaalla oli töissä yli sata miestä, joista noin puolet oli jalasjärvisiä ja loput muualta Etelä-Pohjanmaalta. Lisäksi työmaalla oli automiehiä. Suunnilleen puolet ratatyömaasta sijaitsi Kihniön puolella. Rakennustyön ajaksi Ison Madesjärven rantaan nousi noin 20 rakennusta käsittänyt parakkikylä.
Koskuen Mustajoen ympäristöstä löydettiin 1970-luvun alussa pohjavesiesiintymiä, joilla tyydytettiin Jalasjärven kunnan vedentarve.
Koskue valittiin lokakuussa 1999 vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi. Valinnan teki Eteläpohjalaiset Kylät ry. Kylästä valittiin vuoden 2012 kunnallisvaaleissa kaksi kunnanvaltuutettua.
Elinkeinoelämä > Maatalous

Koskuen pääelinkeino on maatalous. Kylässä harjoitetaan perinteisen maatalouden lisäksi maaseutuyritystoimintaa, kuten maatilamatkailua. Koskuen väkiluku on vähentynyt 1980-luvun 1 250:stä nykyiseen 850 henkilöön. Samassa ajassa karjatilojen määrä on vähentynyt 120:stä 40:een. Koskuen maatalous on pääasiassa karjanhoitoa, koska kylä sijaitsee yli 110 metrin korkeudessa merenpinnasta Suomenselällä ja karjanhoito on varmempaa kuin viljanviljely. Koskue sijoittuu joissakin meteorologisissa laskelmissa mikroilmastollisesti suunnilleen Oulun korkeudelle.
Koskuen maatalous alkoi koneellistua, kun otettiin käyttöön hevosvetoisia korjuu- ja maanmuokkauskoneita. Puimakoneet saapuivat Koskuelle 1920-luvulta alkaen. Traktorit yleistyivät polttoaineen saatavuuden parannuttua 1950-luvulla, vaikka kylässä olikin ollut muutamia traktoreita jo 1930-luvun lopulla. Koskuella järjestettiin toisinaan myös traktorikursseja, joita veti tavallisesti maatalouskonekeskuksen konsulentti. Traktoreiden yleistymisen jälkeen alettiin hankkia myös hydraulisia nostolaitteita, joiden avulla traktoreihin voitiin yhdistää enemmän työkoneita. Esimerkiksi multapohtimet, äkeet, perälevyt, perunankaivu-, niitto- ja haravakoneet saapuivat Koskuelle. Myöhemmin hankittiin muun muassa niittosilppureita, kippikärryjä, etu- ja takakuormaajia sekä kotitarvemyllyjä. Leikkuupuimurit alkoivat yleistyä 1950-luvun loppupuolella. Koskuen peltoja alettiin salaojittaa jo 1940- ja 1950-luvuilla, mutta enimmät ojitukset tehtiin 1960- ja 1970-luvuilla. Koskuella on toiminut muutamia maatalousyhdistyksiä, jotka hankkivat yhteistä käyttöä varten maatalouskoneita.
Elinkeinoelämä > Palvelut > Kaupat

Piirron kaupan Koskuen kirkonkylään perusti Ilmajoella syntynyt kauppias Iisakki Piirto vuonna 1898. Kaupan nimeksi tuli Toiminimi F. I. Piirto. Piirto perusti samaan kaupparakennukseen Koskuelle tullessaan samalla myös apteekin, kevarin, leipomon, kirjakaupan ja postin. Kaupparakennuksessa on toiminut lisäksi leipomo, kahvila ja Jalasjärven Säästöpankin konttori. Kaupasta tuli K-kauppa 1980-luvulla. Lisäksi Piirto sai yhdessä Juho Säntin kanssa aikaan rukoushuoneen rakentamisen. Koskuen tilavaa rukoushuonetta kutsuttiin Koskuen kirkoksi, ja se oli ennen väriltään keltainen niin kuin Jalasjärven kirkkokin. Nykyään se on vaalean punainen.
Syntyperäiset koskuelaiset Linda ja hänen veljensä Matti Mattila perustivat 1920-luvulla kaupan Koskuelle. He kävivät viikoittain tai kuukausittain markkinoilla Parkanossa tavaroita myymässä. Sittemmin Matti lähti Vihantiin, ja Linda jäi yksin kauppiaaksi. Myöhemmin Linda Mattilan kauppa toimi myös noutotukkuna. Kauppa lopetettiin vuonna 1956 Mattilan kuoltua. Mattilan jälkeen Kauko Myllymäki vuokrasi kaupparakennuksen ja piti siinä kauppaa vuoteen 1965 saakka. Vilho ja Anni Risku jatkoivat vuonna 1966 kaupanpitoa, ja kaupasta tuli Koskuen ensimmäinen valintamyymälä. Riskun kauppa loppui vuonna 1982.
Artturi Myllymäki perusti vaimonsa Tyynen kanssa 1930-luvun puolivälissä kaupan Ala-Koskuelle. Kauppa lakkautettiin vuonna 1984.
Toini ja Väinö Männikkö perustivat vuonna 1951 Osuusliike Satapohjan myymälän Koskuelle. Myymälässä toimi myös osuusliikkeen säästökassa. Osuusliike Satapohja lakkautti Koskuen myymälänsä vuonna 1970, minkä jälkeen Toini Männikkö perusti oman kaupan ja hoiti sitä vuoteen 1988 saakka.
Saara ja Sameli Aho aloittivat vuonna 1959 Mustalammilla kaupan- ja taksinpidon. Taksi on toiminnassa edelleen, mutta kauppa lopetettiin jo vuonna 1964.
Teuvalaissyntyinen Pentti Varttila siirtyi vuonna 1973 hoitamaan Jalasjärven Osuuskaupan Koskuen myymälää. Pentti Varttila osti vaimonsa kanssa myymälän Osuuskaupalta vuonna 1987. Kauppa sai asiamiespostin vuonna 1996, kun Koskuen posti lakkautettiin. 1990-luvulla kauppa tuli myös osaksi Tarmo-ketjua. Kauppa lopetti toimintansa vuonna 2014.
Elinkeinoelämä > Palvelut > Kahvilat

1930-luvun alussa Lauri Hakkarainen perusti Koskuelle leipomon, joka joidenkin vuosien kuluttua lopetettiin. Tällöin Helmi Mäntykoski tuli jatkamaan sinne leipomista. Leipomo suljettiin 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Koskuella aloitti vuonna 1936 Vuorisen kahvila, joka sotien vuoksi lakkasi toimimasta. Kahvilatoiminta alkoi uudestaan vuonna 1952. Koskuelle avattiin vuosien 1957–1958 aikana Matkahuolto, jossa Vuorisen kahvila jatkoi toimintaansa. Kahvila lakkautettiin ennen 1990-lukua. 1950-luvun puolivälissä Ilmajoelta tulleet Eero ja Maria Lainonen perustivat Koskuelle leipomon ja sekatavarakaupan. Leipomotuotteita myytiin esimerkiksi Koskuen Esson baariin. Myös Jalasjärven seurakunnan Mustalammen rannassa sijaitseva leirikeskus Kesäranta osti tuotteita. Leipomo ja kauppa lopetettiin vuonna 1982. 1950- ja 1960-lukujen taitteessa toimintansa aloitti Riskun kahvila, joka lopetettiin kymmenisen vuotta myöhemmin. Koskuella avattiin vuonna 1985 Majan leipomo ja kahvila, joka on sittemmin lakkautettu.
Koskuelaiset alkoivat toivoa kylälle pub-kahvilaa 1990-luvulla. Koskuen kirkonkylälle entiseen Jalasjärven Säästöpankin rakennukseen avattiin vuonna 1995 Koskuen Piristys -niminen pub-kahvila. Piristyksellä oli b-oikeudet ja tilaa noin 30 henkilölle. Pub-kahvila on lakkautettu.
Elinkeinoelämä > Palvelut > Pankit

Koskuella on aikaisemmin toiminut myös kaksi pankkikonttoria. Koskuelle perustettiin vuonna 1917 Koskuen Osuuskassa, joka vuonna 1949 sulautettiin Jalasjärven Osuuskassaan. Osuuskassa toimi alkuvuosinaan eri taloissa, ja sulautumisen jälkeen se siirtyi Koskuen Osuuskaupan tiloihin. Koskuen Osuuskassasta tuli vuonna 1970 Koskuen Osuuspankki, joka vuonna 1981 siirtyi toimimaan kokonaan uuteen rakennukseen. Koskuen Osuuspankki lakkautettiin vuonna 2006.
Koskuelle perustettiin Jalasjärven Säästöpankin konttori vuonna 1945. Konttori toimi vuoteen 1959 saakka melko erikoisella henkilökunnalla, sillä Koskuen pastori toimi virkailijana ja pastorin vaimo konttorin hoitajana. Pankissa käytiinkin asioimassa pyhävaatteissa. Vaikka "pappisvalta" oli loppunut jo vuonna 1959, siirtyi pankki vasta vuonna 1962 omaan rakennukseensa pikkupappilan tiloista. Suomen 1990-luvun alun laman johdosta pankki yhdistettiin Koskuen Osuuspankin konttoriin vuonna 1994.
Elinkeinoelämä > Palvelut > Posti

Koskuella avattiin postipysäkki 1. marraskuuta 1904. Seuraavana vuonna postipysäkki muutettiin postiasemaksi. Postiasema sai vuonna 1908 toisen luokan postitoimituksen ja 1980-luvulla sanomalehtien sunnuntaikannon. Vuonna 1991 Suomen posti vähensi huomattavasti toimipaikkojaan, mutta Koskuelle konttori vielä jäi. Siitä lähtien posti jaettiin Koskuelta myös Ilvesjoelle, Keskikylän Pentinmäelle sekä Ylivalliin. Myös Koskuen postin henkilökunnan lukumäärä kasvoi. Suomen posti lakkautti vuonna 1996 Vaasan läänin alueelta yhdeksän postia, joista yksi oli Koskuen posti. Tämän jälkeen Varttilan kaupassa toimi asiamiesposti. Koskuen postinumero on 61720.
Elinkeinoelämä > Palvelut > Muu yritystoiminta

Koskuen kirkonkylässä sijaitsee entinen Esso-huoltoasema. Koskuen Esson ensimmäinen rakennus valmistui valtatie 3:n varteen vuonna 1959. Aluksi Esso tarjosi ainoastaan polttoaineiden myyntiä sekä koneiden ja autojen huoltoa. 1960-luvulla Essolle avattiin ympäri vuorokauden auki oleva baari. Se oli Suomen ensimmäisiä vuorokauden ympäri olleita huoltoasemia. Sittemmin Essoa laajennettiin useaan otteeseen. Koskuen Esso oli vielä 1980-luvullakin erityisesti kuorma-autonkuljettajien suosima levähdyspaikka, ja se lukeutui monena vuonna Koskuen suurimpiin työnantajiin. Valtatie 3:n linjauksen siirron jälkeen kävijät vähenivät, ja Koskuen Esso lopetti toimintansa vuonna 1994. Entisen huoltamorakennuksen pohjoispuolella sijaitsee De Havilland Vampire -lentokone betonijalustalla kolmen paksun teräsputken varaan laskettuna.
Koskutjärven rannassa Hebroninmäellä toimi aikoinaan leirintäalue. Sitä seurasi Jalas-leirintä-niminen leirintäalue. Jalas-leirinnän ympäristössä on järjestetty Koskuthölkkä- ja Hela-Ventti-nimisiä juoksutapahtumia.
Elinkeinoelämä > Teollisuus > Myllyt ja sahat

Mustaluomaan perustettiin mylly noin vuonna 1860. Paikkaa, johon mylly valmistui, alettiin kutsua Myllykoskeksi. Vuodesta 1903 lähtien koskea alettiin kutsua Harjun koskeksi ja myllyä Harjun Sampan myllyksi, sillä Samuel Valentin Harju osti myllyn. Vasta vuonna 1917 myllylle haettiin perustamislupa. Myllyn toiminta lopetettiin vuosien 1955 ja 1974 välisenä aikana.
Koskutjokeen valmistui vuonna 1892 Rintamäenkosken mylly. Vuonna 1917 myllylle haettiin käyttölupaa, joka saatiinkin. Jauhaminen myllyssä loppui vuonna 1969, ja nykyisin myllyn rakennukset ovat luhistuneet.
Vuonna 1919 Vaasan läänin maaherra antoi luvan perustaa vesilaitoksen Koskutjoen Mäntylänkoskeen. Vesilaitos oli saha- ja myllylaitos. Laitos paloi vuonna 1934, jonka jälkeen samalle paikalle rakennettiin uusi laitos. Laitos toimi jopa hetken vientisahana, mutta 1950-luvun lopusta lähtien vain rahtisahana. Saha- ja myllylaitos lopetti vuonna 1981 toimintansa.
Vuonna 1917 Vaasan lääninhallitus antoi luvan rakentaa myllyn Mustaluoman Kovaaskoskeen. Myöhemmin myllyn yhteyteen valmistui myös saha. Myös Mustaluoman Rumassakoskessa oli 1890- ja 1900-lukujen aikana mylly.
Koskutjärven rannalla on sijainnut Seilon saha. Saha lopetti toimintansa vuonna 1983. Seilon sahan edeltäjä oli Järvensuusaha, jonka tulipalo tuhosi vuonna 1928.
Elinkeinoelämä > Teollisuus > Muu teollisuus

Vuonna 1889 Jalasjärvelle perustettiin kolme yhtiömeijeriä. Yksi niistä oli Koskuen meijeri. Runsaat kymmenen vuotta toimittuaan Koskuen meijeri myytiin Osuusmeijeri Murtajan kuorima-asemaksi. Kokonaan uusi meijerirakennus valmistui Koskuelle vuonna 1923. Samana vuonna Osuusmeijeri Murtaja hajosi ja Koskuen Osuusmeijeri perustettiin. Osuusmeijeri lopetti toimintansa vuonna 1974. Koskuella toimi 1890-luvulla myös pienikokoinen Juvosen meijeri.
Ala-Koskuelle, entisestä Ritalan koulusta pohjoiseen sijaitsevalle pellolle rakennettiin kasvihuoneita vuodesta 1968 alkaen. Kasvihuoneet olivat Suomen ja koko maailmankin ensimmäiset muovikatteesta tehdyt kaksikerroksiset kasvihuoneet. Kasvihuoneissa viljeltiin aluksi tomaatteja, myöhemmin leikkokukkia.
Koulut

Koskuen koulu päätettiin perustaa vuonna 1886. Koulunkäynti alkoi syksyllä 1887 Ala-Seilon päärakennuksessa, mutta seuraavana vuonna koulu sai oman rakennuksen. Koskuen kansakoulusta tuli Koskuen ala-aste, kun siirryttiin peruskouluun. Vuonna 1976 kouluun siirtyivät lakkautetun Seilon koulun oppilaat ja vuonna 2000 lakkautetun Ylivallin koulun oppilaat. Vuonna 2024 koulussa oli peruskoulun luokat ensimmäisestä kuudenteen, 59 perusoppilasta ja 17 esioppilasta sekä viisi opettajaa.
Seilon koulu aloitti Saari-Seilon tuvassa vuonna 1917. Koulunkäynti jatkui samassa rakennuksessa vuoteen 1921 saakka, koska Jalasjärven kunta osti Saari-Seilon tuvan. Syksyllä 1921 Seilon koululle valmistui uusi rakennus. Koulu sai myös oman ruokalan vuonna 1948. Seilon koulu lakkautettiin vuonna 1976.
Vuonna 1920 Ala-Koskuen Ritalaan alettiin valmistella koulua. Vielä saman vuoden aikana hankittiin piirustukset koulua varten. Rakennustyöt pääsivät alkuun vuoden 1921 puolella, ja syksyllä rakennus oli siinä kunnossa, että voitiin aloittaa koulunpito. Ritalan kansakoulu aloitti vuonna 1921 ja lopetti toimintansa vuonna 1966. Osa koulun oppilaista siirtyi tämän jälkeen kouluun Keskikylään ja osa puolestaan Koskuen kouluun. Kansakoulun rakennuksesta tuli kauppapuutarhan päärakennus vuonna 1967.
Karjanmaan koulu aloitti toimintansa vuonna 1938. Koulu muutti vuonna 1948 uuteen rakennukseen. Se toimi yhden opettajan voimin vuoteen 1952 asti, jolloin saatiin toinen opettaja. Koulurakennuksessa toimi vuodesta 1957 vuoteen 1966 saakka Karjanmaan kirjasto. Vuonna 1966 Karjanmaan koulu lakkautettiin, koska oppilaat olivat alkaneet vähentyä sivukylillä.
Lisäksi Koskuella on ollut koulut Mustalammilla ja Yli-Koskuella.
Koskuella oli myös kiertokoulutoimintaa, joka alkoi vähentyä, kun kylät saivat omia alakouluja. Koskuen kirkonkylän alueella kiertokoulut loppuivat vuonna 1935. Mustalammilla kiertokoulu loppui vuonna 1933, kun perustettiin Mustalammin kansakoulu. Ala-Koskuen Erkkilänmäellä pidettiin kiertokoulua vielä 1940-luvulla.
Kirjastot

Koskuen kansakoulun opettaja Henrik Iivar Westerlund perusti kylään helmikuussa 1891 laulu- ja keskustelukerhon. Samoihin aikoihin keskusteltiin, olisiko mahdollista saada kylään oma lainakirjasto. Kirjasto avattiin marraskuussa, jolloin kirjastoon oli arpajaisilla sekä lahja- ja rahankeräyksillä ansaituilla varoilla hankittu 25 nidettä kirjallisuuden eri aloilta. Aluksi opettaja Westerlund toimi itse kirjastonhoitajana. Sittemmin Koskuen laina-asema siirtyi Jalasjärven kunnan hoitoon, jolloin siitä tuli piirikirjasto. Kirjasto lopetti toimintansa vuonna 1973.
Koskuen Kallionkylään, Karjanmaan koululle perustettiin Karjanmaan piirikirjasto vuonna 1957. Ensimmäinen kirjastonhoitaja oli opettaja Martta Mustola. Kirjojen määrä kasvoi vähitellen, ja 1960-luvun alkupuolella niteiden lukumäärä oli 265 kappaletta. Vuonna 1967 kirjasto muutti pois Karjanmaan koululta uuden kirjastonhoitajan Toivo Topparin taloon. Kirjastossa oli 1980-luvun alussa melkein 3 000 nidettä. Karjanmaan kirjasto lopetti toimintansa vuoden 1996 lopussa, ja seuraavan vuoden alussa kirjaston kirjat vietiin Jalasjärven pääkirjastoon. Nykyisin Kallionkylässä käy kirjastoauto.
Liikenne

Valtatie 3 kulkee Koskuen läpi pohjois–etelä-suunnassa. Tampereentie eli paikallistie 17073 kulkee pohjois–eteläsuunnassa Ala-Koskuen, Koskuen kirkonkylän ja Yli-Koskuen läpi. Tie oli vuoteen 1994 saakka osa valtatietä 3. Tampereentie yhdistyy Ala-Koskuella ja Yli-Koskuella valtatiehen 3, joka tunnetaan Koskuen kohdalla nimellä Koskuen kehätie. Seututie 273 alkaa Koskuen ja Keskikylän rajalta ja johtaa Ilvesjoen ja Karvian kautta Kankaanpäähän. Koskuen kirkonkylältä on matkaa Jalasjärven keskustaan 17 kilometriä, Keskikylään yhdeksän kilometriä, Ilvesjoelle yhdeksän kilometriä, Ylivalliin 7,5 kilometriä, Alavalliin noin 17 kilometriä, Hirvijärvelle noin 21 kilometriä ja Jokipiihin noin 21 kilometriä. Parkanoon matkaa on 42,5 kilometriä, Kihniöön 31,5 kilometriä, Kauhajoelle 42 kilometriä, Seinäjoelle 51,5 kilometriä ja Helsinkiin 310 kilometriä.
Koskuen eteläosassa Matehenperällä on Tampere-Seinäjoki-radan varrella Madesjärven rautatieasema. Asemalla on vakituista tai kausiluonteista tavaraliikennettä.
Tunnettuja koskuelaisia

Kanamäen veljekset, taloissa kiertelevät kulkurit 1900-luvun alussa
Sinikka Keskitalo, kestävyysjuoksija
Reijo Maja, ampuja, SM-kultaa trapissa
Pirjo Männikkö, tikanheiton nuorten Suomen mestari 1988 ja 1990
Kirsi Ranto, laulaja, tangokuningatar 1998