stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarne Hellemaa (preparaattori)
Aiheesta muualla

Paratiisilintuja ja Jäämeren leviä, Suomen Kuvalehti, 13.05.1933, nro 20, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Hellemaa : Kaksi viikkoa syöpäläisinä Suomiäidin päälaessa, Kaleva, 05.09.1937, nro 202, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Hellemaa : 300 km:n jalkamatkalla Lapin tiettömillä tuntureilla, Kaleva, 10.07.1938, nro 154, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Hellemaa : 300 km:n jalkamatkalla Lapin tiettömillä tuntureilla, jatkoa, Kaleva, 17.07.1938, nro 160, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oulun luonnontiet. museo saa harvinaisuuksia - kolme sudenpentua pesässään, Kaleva, 24.09.1939, nro 219, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Selostus retkestä Turtolan pitäjän Porkkajärvelle kesällä 1934. Retken osanottajat olivat Oulun lyseon oppilas Lauri Heikel, sittemmin Heikinheimo, pariskunta Aarne ja Hermine Hellemaa sekä lyseolainen Runar Tallqvist, Antti Rönkän blogi 18.7.2017
Preparaattori Aarne Hellemaan syyshinnasto preparaateista, Kansalliskirjaston pienpainatteet
Adjaha

Adjaha
| --- | --- |
Sijainti:  Grand-Popo  Benin
Korkeus merenpinnasta:  4  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Adjaha on Grand-Popon piirikunnan arrondissementti Monon deopartementissa Beninissä. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Grand-Popon kylän tienristeyksestä Carrefourista koilliseen. Coméen on sieltä on matkaa noin 10 kilometriä.
Piirikunnan osassa oli vuonna 2013 6 877 asukasta.
Adiyogi Shiva -patsas

| Adiyogi Shiva |
| --- | --- |
 Patsas kuvattuna vuonna 2019.
Nimi:  Adiyogi Shiva
Valmistumisvuosi:  2017
Korkeus:  34,24 m
Nykyinen omistaja:  Isha-säätiö
Paikkakunta:   Coimbatore, Tamil Nadu, Intia
Koordinaatit:  10.5821°N, 76.4426°E
Adiyogi Shiva -patsas (tamiliksi ஆதியோகி சிவன் சிலை, Ātiyōki civaṉ cilai) on 34,24 metriä korkea Shiva-jumalaa esittävä rintakuva. Se sijaitsee Coimbatoren kaupungissa, Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Patsas on Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman korkein rintakuva. Patsaan on rakennuttanut intialainen Isha-säätiö omistamilleen maille..
Nimi "adiyogi" tarkoittaa sananmukaisesti ensimmäistä joogia, ja on yksi Shivan lisänimistä.
Patsasta suunniteltiin 2,5 vuotta ja rakentaminen kesti kahdeksan kuukautta. Se on valmistettu teräksestä ja painaa yli 500 tonnia.
Patsaan julkistamistilaisuus pidettiin 24. helmikuuta 2017 ja tilaisuudessa oli paikalla Intian pääministeri Narendra Modi. Isha-säätiön johtaja Sadhguru kertoi suunnittelevansa kolmen vastaavan patsaan pystyttämisestä muualle Intiaan. Mahdollisiksi sijoituspaikoiksi hän nimesi Varanasin, Mumbain ja Delhin.
Marshall

Marshall on yleinen paikannimi Yhdysvalloissa. Lisäksi Marshall on yleinen englanninkielinen sukunimi.
Kuvitteellisia henkilöitä

Marshall, päähenkilö jännityskomediasarjassa Ota iisisti, Marshall
Hayley Marshall, Andrea Labonair, ihmissusi televisiosarjoissa Vampyyripäiväkirjat ja Vampyyrien sukua
Paikkakuntia Yhdysvalloissa

Marshall (Alaska)
Marshall (Arkansas)
Marshall (Kalifornia)
Marshall (nykyinen Lotus), kunnallishallinnoton alue Kaliforniassa
Marshall Pass, osa rautatietä Coloradossa
Marshall (Illinois)
Marshall (Indiana)
Marshall (Michigan)
Marshall (Minnesota)
Marshall (Missouri)
Marshall (Oklahoma)
Marshall (New York)
Marshall (Pohjois-Carolina)
Marshall (Pohjois-Dakota)
Marshall (Texas)
Marshall (Virginia)
Paikkakunnat muualla

Marshallinsaaret, saarivaltio Tyynellämerellä
Muita merkityksiä

Marshallin kieli, jota puhutaan Marshallinsaarilla
Marshall-apu, Yhdysvaltojen ohjelma Euroopan jälleen rakentamiseksi toisen maailmansodan jälkeen
Marshall Amplification, englantilainen yritys, joka valmistaa kitaravahvistimia
Marshall Space Flight Center, NASAn alkuperäinen päätoimipaikka Huntsvillessä, Alabamassa
Marshallin oireyhtymä, muun muassa kasvojen ja luuston rakennepoikkeavuuksia sekä näön ja kuulon ongelmia aiheuttava oireyhtymä
United States Marshals Servicen palveluksessa oleva liittovaltion sheriffi
The Marshall Mathers LP, yhdysvaltalaisen rap-artisti Marshall Mathersin (Eminemin) vuonna 2000 julkaisema albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marshall”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ad Sidera, Ad Infinitum

| Ad Sidera, Ad Infinitum Asgaard |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marras-joulukuussa 1999 Manek Studio
 Julkaistu: lokakuussa 2000
 Tyylilaji: black metal death metal
 Kesto: 40.21
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Asgaardin muut julkaisut
| When the Twilight Set in Again 1998 | Ad Sidera, Ad Infinitum 2000 | Ex Oriente Lux 2001 |
Ad Sidera, Ad Infinitum on puolalaisen black/death metal -yhtye Asgaardin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000.
Kappaleet

Sadness of Stony Angel (Imm Ensum Reliquus Tollor In Aethera) – 1.01
The Way of the Secret Rapture (Pati Natae) – 8.14
Mon Ange (Per Aspera Ad Astra) – 7.12
Love... Blood... & Eternity (Irreme Abilis Unda) – 5.00
I've Brought a Flower for You... For Us (Moriar... Sic Astra Volunt) – 5.11
... about Love (Iniuria Solvit A Morem) – 7.38
Let Me Die... (Funeris Audit Supremum Vale) – 6.05
Kokoonpano

Przemysław "Quazarre" Olbryt – laulu
Bartłomiej Kostrzewa – kitara
Jacek Monkiewicz – bassokitara
Roman Golębiowski – rummut
Wojciech Kostrzewa – kosketinsoitin
Honorata Stawicka – viulu
Aiheesta muualla

Ad Sidera, Ad Infinitum Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Ad Sidera, Ad Infinitum Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
ATP Cup

| ATP Cup> Tiedot |
| --- | --- |
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Brisbane, Perth ja Sydney  Australia
Kilpailupaikka:  Pat Rafter Arena Perth Arena Ken Rosewall Arena
Kenttätyyppi:  Kova
Kaavio:  24 joukkuetta
Palkintorahaa:  15 000 000 $
Virallinen sivusto
ATP Cup on vuosittain järjestettävä maiden välinen tennisturnaus miehille. Turnaukseen osallistuu joukkue 24 maasta, joista jokaiseen kuuluu kolme pelaajaa. Joukkueet on jaettu kuuteen alkulohkoon. Jokaisessa maiden välisessä kohtaamisessa on kaksi kaksinpeliä ja yksi nelinpeli. Se oli kauden 2020 avausturnaus ja kilpailukaupunkeina toimivat Australian Brisbane, Perth ja Sydney. Ensimmäisen ATP Cupin voitti Serbia, joka löi loppuottelussa Espanjan 2–1.
Vuonna 2021 kilpailuun osallistuu 12 joukkuetta, ja se pelataan Melbournessa.
Aiheesta muualla

Turnauksen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Turnaus ATP:n sivuilla
Alalian meritaistelu

Alalian meritaistelu oli kreikkalaisten taistelu yhdistynyttä etruskien ja puunilaisten laivastoa vastaan vuonna 535 eaa. Kreikan laivasto koostui 60 kolmisoudusta, ja vastapuolella oli 120 laivaa. Etruskien ja Karthagon liitto oli ainutlaatuinen ja sen tarkoitus oli kreikkalaisten vaikutusvallan vähentäminen. Historioitsija Herodotos on kirjannut sodan tapahtumat teoksiinsa.
Taistelu päättyi kreikkalaisten tappioon, mutta sitä seuranneet taistelut he voittivat. Tämän jälkeen Kreikka saattoi perustaa siirtokuntia läntiselle Välimerelle. Korsika oli kreikkalaisten, mutta Sardinia säilyi Karthagon omistuksessa. Karthago aloitti laajan merirosvouksen, joka oli suunnattu Kreikkaa vastaan.
Aimo Ronkanen

Aimo Ronkanen (16. joulukuuta 1913 Mikkeli – 18. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, joka asui vuodesta 1955 alkaen Helsingissä Pohjois-Haagassa. Ronkanen suunnitteli Helsingin olympialaisia 1952 varten julkaistuista neljästä postimerkistä yhden, uimahyppääjää esittäneen merkin.
Teoksia

Pohjois-Haagan kirkon alttaritaulu Jeesus siunaa lapsia. 1949
Mark Hunt

| Mark Hunt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1974 (ikä 50) Auckland, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Vapaaottelija
Lempinimi:  Super Samoan
Aktiivisena:  2004–2018
Pituus:  178 cm
Paino:  120 kg
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  potkunyrkkeily, nyrkkeily
Seura:  Oceania Super Fighter Gym Tony Mundine Boxing Club American Top Team Oliver MMA
Tilastot
Ottelut:  29
Voitot:  13
– tyrmäyksellä:  10
– päätöksellä:  3
Tappiot:  14
– tyrmäyksellä:  5
– luovutuksella:  7
– päätöksellä:  2
Tasapelit:  1
Aiheesta muualla
www.jugnt.com
| Mark Hunt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1974 (ikä 50) Auckland, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  Super Samoan
Aktiivisena:  1998–2003, 2008
Pituus:  178 cm
Paino:  125 kg
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Liverpool Kickboxing Gym
Tilastot
Ottelut:  43
Voitot:  30
– tyrmäyksellä:  13
– päätöksellä:  17
Tappiot:  13
Aiheesta muualla
www.jugnt.com
Mark Richard Hunt (s. 23. maaliskuuta 1974 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen vapaaottelija ja entinen potkunyrkkeilijä. Hän on voittanut potkunyrkkeilyssä muun muassa K-1 Grand Prix mestaruuden 2001. Vapaaottelussa Hunt on otellut kerran Priden raskaansarjan mestaruudesta Fjodor Jemeljanenkoa vastaan, jolle hän hävisi luovutuksella. Lisäksi Hunt otteli Fabricio Werdumia vastaan UFC:n tilapäisesta raskaansarjan mestaruudesta, mutta hävisi kamppailun.
Nuoruus

Hunt syntyi Etelä Aucklandissa samoalaiseen perheeseen. Hänen isänsä kohteli perheen lapsia väkivalloin ja joutui itsekin vankilaan. Hunt vietti lapsena ja teininä aikaa tapellen koulussa ja kaduilla. Hän myös varasteli muun muassa autoja ja kenkiä, jotka johtivat hänet kahdesti vankeuteen. Vankilassa ollessaan hän tutustui ensimmäistä kertaa potkunyrkkeilyyn auttaessaan erästä vankia harjoittelemaan. Hunt itse ei harjoitellut ollenkaan ennen, kuin sattuman kautta päästyään vankilasta pois, hän joutui yökerhon edessä tappeluun. Hunt löi useamman henkilön maihin, jonka myötä yökerhon ovimies Sam Marsters oli vakuuttunut hänen tyrmäysvoimastaan ja kutsui Huntin potkunyrkkeily salilleen. Hunt harjoitteli aluksi huvin vuoksi, koska se auttoi häntä käyttämään aikaansa järkevämmin, kuin aiemmin tekemällä rikoksia. Hunt päätti sittemmin kokeilla ottelemista saatuaan tilaisuuden Marstersin kehotuksesta kokeilla ottelemista kehässä. Hän voitti ensimmäisen ottelunsa tyrmäyksellä, josta palkinnoksi Hunt sai kuusi tölkkiä olutta. Sen jälkeen Hunt ei aluksi menestynyt vaan hävisi useamman amatööritason ottelunsa tuomariäänin.
Potkunyrkkeily (1998–2003)

Hunt aloitti kilpailemaan ammattilaisena 1998 potkunyrkkeilyn parissa muutettuaan Australiaan ja voitti WKBF-liiton super raskaansarjan mestaruuden Chris Chrispoulidesia vastaan tuomariäänin. Hän osallistui sittemmin 2000-luvulla K-1 turnauksiin. Ensimmäinen näistä oli Oseaanian K-1 Grand Prix, jossa Hunt eteni aina loppuotteluun saakka voittaen mestaruuden, tyrmättyään Phil Faganin toisessa erässä. Mestaruuden myötä Hunt pääsi ottelemaan Nagoyassa järjestettävään K-1 tapahtumaan heinäkuussa 2000. Hän kohtasi avausottelussaan Jérôme Le Bannerin, jolle Hunt hävisi tuomariäänin.
Potkunyrkkeily (1998–2003) > Oseaanian K-1 mestaruus (2001)

2001 Hunt osallistui Oseaanian K-1 Grand Prix'hin Melbournessa, jossa hän selvitti tiensä loppuotteluun Peter Grahamin vastaan. Hunt voitti mestaruuden tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Hunt kilpaili seuraavaksi kesäkuussa 2001 K-1 World Grand Prix'ssa, joka myös pidettiin Melbournessa. Hän voitti avauskierroksellaan Hiromi Amadan tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Hunt sai seuraavaksi vastaansa Ernesto Hoostin, joka oli voittanut K-1 Grand Prix'n kahdesti 1997 ja 1999. Hunt hävisi ottelun tuomariäänin ja putosi jatkosta. Turnauksen jälkeen Hunt otteli yhden superottelun Peter Grahamia vastaan Uuden-Seelannin K-1 GP:ssä. Viisi erää kestänyt kamppailu päättyi Huntin tappioon tuomariäänin.
Potkunyrkkeily (1998–2003) > K-1 mestaruus (2001)

Lokakuussa 2001 Hunt osallistui Fukuokassa pidettyyn K-1 Grand Prix'hin. Hunt kohtasi avauskierroksella maamiehensä Ray Sefon, jolle hän hävisi kolme erää kestäneen kamppailun tuomariäänin. Sefo kuitenkin kärsi ottelun jälkeen silmävammasta ja Hunt pääsi hänen tilalleen ottelemaan mestaruudesta Adam Wattia vastaan. Hunt voitti B-pudotussarjan mestaruuden kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Voiton myötä joulukuussa Hunt osallistui vuorostaan Tokiossa järjestettiin vuoden viimeiseen K-1 GP:hen. Hän voitti avauskierroksella Jérôme Le Bannerin tyrmäyksellä toisessa erässä ja oli määrä otella seuraavaksi Ernesto Hoostia vastaan. Hän kuitenkin loukkaantui Stefan Lekoa vastaan, jonka myötä Leko asettui Huntin vastustajaksi. Hunt voitti Lekon tuomariäänin ja eteni loppuotteluun. Hunt kohtasi loppuottelussa Francisco Filhon, jonka hän voitti yhden ylimääräisen erän jälkeen tuomariäänin. Hunt voitti samalla uransa toisen K-1 Grand Prix mestaruuden.
Nyrkkeily

Hunt otteli potkunyrkkeilyuransa alussa myös kahdesti nyrkkeilyssä. Hänen ensimmäinen ottelu käytiin elokuussa 1998 Sydneyssä, Bondi Diggers Clubilla. Hunt kohtasi John Wybornin, joka oli voittanut ennen ottelua kolmesti yhdeksästä käymästään ottelusta. Hunt hävisi kolmieräisen ottelun tuomariäänin.
Toisen ottelunsa Hunt kävi huhtikuussa 2000 Wyongissa Joe Askewia vastaan, joka oli voittanut kaikki kahdeksan ottelua. Huntin ja Askewin ottelu päättyi tasapeliin.
Lokakuussa 2020 Huntin ilmoitettiin ottelevan Paul Gallenia vastaan joulukuussa 2020. Hunt ilmoitti päättävänsä kamppailu-uransa ottelun jälkeen. Ottelu käytiin Bankwest Stadiumilla, jossa Hunt hävisi kuusieräisen ottelun tuomariäänin (56-58, 55-59, 56–58).
Vapaaottelu

Hunt siirtyi K-1 uran jälkeen vapaaottelun pariin 2004. Hän otteli ensimmäiset ottelunsa Pridessa, jossa avausottelussaan Hunt kohtasi Judossa olympiakultaa voittaneen Hidehiko Yoshidan. Hän hävisi ottelun käsilukolla ensimmäisessä erässä. Toinen kamppailu Pridessa päätyi voittoon Dan Bobishia vastaan, joka oli aiemmin hävinnyt kaksi ottelua peräkkäin. Hunt voitti lokakuun Pride 28 -tapahtumassa käydyn kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Hunt otteli vielä kolmannen kerran vuonna 2004, PRIDE Shockwave 2004 -tapahtumassa Priden keskisarjan mestaria Wanderlei Silvaa vastaan. Kamppailu käytiin raskaassasarjassa, jossa Hunt voitti kolmieräisen kamppailun hajaäänin.
2005 Hunt otteli yhden ottelun, joka käytiin uudenvuoden aattona PRIDE Shockwave 2005 -tapahtumassa. Hän kohtasi Marko Filipovicin, jonka Hunt voitti hajaäänin. Hunt otteli vielä 2006 yhden ottelun ennen osallistumistaan Priden avoimeen turnaukseen. Hän kohtasi Yosuke Nishijiman helmikuussa, jonka hän voitti tyrmäyksellä kolmannen erän alussa.
Vapaaottelu > Priden avoin GP-turnaus (2006)

Hunt osallistui toukokuussa Priden avoimeen painoluokka turnaukseen. Hän kohtasi avauskierroksella kokeneen Tsuyoshi Kohsakan, joka oli aikaisemmin muun muassa otellut UFC:ssä ja voittanut Pancrasen superraskaansarjan mestaruuden. Hunt voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä ja eteni neljännesvälieriin. Hunt kohtasi seuraavaksi Josh Barnettin, joka oli myös entinen Pancrasen mestari, sekä UFC:n raskaansarjan mestari. Heinäkuussa 2006 käyty kamppailu päättyi ensimmäisessä erässä Huntin tappioon luovutuksella jäätyään kimuralukkoon.
Vapaaottelu > Haastaminen Priden raskaansarjan mestaruudesta ja DREAM (2006–2009)

Pudottuaan toisella kierroksella Priden avoimesta turnauksesta Hunt sai tilaisuuden otella Priden raskaansarjan mestaruudesta Fjodor Jemeljanenkoa vastaan. Jemeljanenko puolusti mestaruuttaan kolmannen kerran Huntia vastaan. Kamppailu käytiin Pride FC - Shockwave 2006 -tapahtumassa 31. joulukuuta 2006. Hunt oli hallinnut kamppailua suurilta osin, mutta yrittäessään americana lukkoa Jemeljanenkolle, hän epäonnistui ja Jemeljanenko sitä vastoin onnistui tekemään Huntille kimuralukon, jolla Hunt joutui luovuttamaan kamppailun kahdeksan minuutin jälkeen ensimmäistä erää. Se oli samalla Huntin uran viimeinen kamppailu Pridessa, josta hänelle jäi tilastoksi viisi voittoa ja kolme tappiota.
Hunt pysyi Japanissa ja siirtyi ottelemaan DREAM järjestöön. Ura DREAMissa ei kuitenkaan mennyt Huntin kannalta hyvin. Hän hävisi avauskamppailunsa Alistair Overeemille vain minuutin jälkeen luovutuksella ensimmäisessä erässä. Seuraavaksi Hunt hävisi tyrmäyksellä Melvin Manhoefille vain 18 sekunnissa. Hän osallistui vielä toukokuussa 2009 DREAMin Super Hulk Grand Prix:hin, jossa hän kuitenkin putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Gegard Mousasille luovutuksella minuutin jälkeen.
Vapaaottelu > UFC (2010–2018)

Hunt siirtyi Priden myötä UFC:hen, kun yhtiö osti Priden ja lakkautti järjestön toiminnan. Alun perin UFC:n puheenjohtaja Dana White oli tarjonnut Huntin ostamista ulos sopimuksesta tarjoten hänelle yhteensä 450 000 dollaria, mutta Hunt kieltäytyi ja halusi sitä vastoin otella UFC:ssä. Syyskuussa 2010 Hunt otteli ensimmäisen kerran UFC:ssä. Hän hävisi kamppailunsa Sean McCorklelle ensimmäisessä erässä luovutuksella.
Helmikuussa 2011 Hunt otteli toisen ottelunsa Chris Tuchschereria vastaan. Hunt voitti kamppailun tyrmäyksellä toisessa erässä, joka samalla päätti hänen kuuden ottelun tappioputken. Huntin voitto palkittiin samalla Illan tyrmäys bonukella. Hän jatkoi voittokulkuaan syyskuussa 2011 Ben Rothwellia vastaan, jonka Hunt voitti tuomariäänin.
2012 Hunt otteli yhen ottelun, joka käytiin 26. helmikuuta Denverissä. Vastaan asettui Cheick Kongo, joka oli sitä edellisessä ottelussa ansainnut vuoden tyrmäys maininnan Pat Barrya vastaan. Hunt voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
2013 Hunt otteli kolmesti, joista ensimmäinen ottelu käytiin maaliskuussa 2013 Stefan Struvea vastaan. Hunt voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä, joka palkittiin myös tapahtuman Illan tyrmäys bonuksella. Toukokuussa Hunt kohtasi Junior dos Santosin, jolle hän hävisi tyrmäykseen johtaneella kierrepotkulla kolmannen erän lopussa. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Hunt kohtasi vielä joulukuussa Antônio Silvan, joka päättyi tasapeliin. Myös kyseinen ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Vapaaottelu > UFC (2010–2018) > UFC:n tilapäismestaruudesta ja viimeiset ottelut (2014–2018)

2014 Hunt aloitti vuoden voitolla Roy Nelsonia vastaan. Hän voitti syyskuussa käydyn ottelun tyrmäyksellä toisessa erässä. Hänet palkittiin Illan suoritus bonuksella. Hunt pääsi myöhemmin ottelemaan raskaansarjan tilapäisestä mestaruudesta, kun mestarina ollut Cain Velasquez loukkaantui ennen UFC 180 -tapahtumaa. Hän kohtasi Fabrício Werdumin, jolle Hunt hävisi teknisellä tyrmäyksellä saatuaan polvesta päähän.
2015 Hunt otteli kahdesti häviten ensimmäisen ottelunsa Stipe Miocicille teknisellä tyrmäyksellä viimeissä erässä. Miocic teki ottelussa UFC:n ennätyksen eniten lyöntiosumia yhdessä ottelussa voittaen Huntin lyönnein 361–48. Marraskuussa hän kohtasi toisen kerran Antônio Silvan, jonka hän voitti tällä kertaa teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
2016 Hunt kohtasi Frank Mirin viikkoa ennen 42-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja ansaitsi illan suoritus bonuksen voittonsa myötä. Heinäkuussa Hunt kohtasi UFC 200 -tapahtumassa Brock Lesnarin. Hän hävisi ottelun tuomariäänin, mutta tulos mitätöitiin, kun viikkoa myöhemmin Yhdysvaltain antidopingtoimikunta kertoi Lesnarin jääneen kiinni dopingista 28. kesäkuuta 2016 ennen ottelua tehdyssä testissä.
2017 Hunt otteli ensin maaliskuussa Alistair Overeemia vastaan UFC 209 -tapahtumassa. Kaksikko kohtasi toisen kerran. Hunt hävisi kamppailun kolmannessa erässä Overeemin polviosumille. Kesäkuussa Hunt kohtasi Derrick Lewisin kotikaupungissaan Aucklandissa. Hän voitti viisieräisen kamppailun neljännessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Hunt jahtasi Lewisia neljännen erän aikana lyöden useita kertoja Lewisia kehoon ja potkien reisiin, jonka myötä Lewis kaatui. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
2018 Hunt ilmoitti helmikuussa ennen Curtis Bladesia vastaan käytyä kamppailua, ettei tulisi enää jatkamaan sopimustaan UFC:n kanssa, joka päättyisi kahden ottelun jälkeen. Kamppailu käytiin Perthissä, Australiassa UFC 221 -tapahtumassa. Hunt onnistui ottelun aikana pudottamaan Bladesin kanveesiin, mutta hävisi ottelun lopulta tuomariäänin (26–30, 26–30, 27–29). Syyskuussa Hunt kohtasi Moskovassa Aleksei Oleinikin Illan pääottelussa, jonka hän hävisi luovutuksella, jouduttuaan takakuristukseen. Hunt kohtasi viimeisessä ottelussaan UFC:ssä Justin Willisin UFC Fight Night: dos Santos vs. Tuivasa -tapahtumassa. Joulukuussa käyty kamppailu päättyi tappioon tuomariäänin (28–29, 28–29, 28–29).
Saavutukset > Potkunyrkkeily

World Kickboxing Federation
1999 WKBF Australian superraskaansarjan mestaruus
K-1
2000 K-1 Oceania Grand Prix mestaruus
2001 K-1 Oceania World Grand Prix mestaruus
2001 K-1 World Grand Prix Repechage B mestaruus
2001 K-1 World Grand Prix mestaruus
2002 K-1 World Grand Prix: 3. sija
Saavutukset > Vapaaottelu

UFC
Illan tyrmäys (kahdesti, vs. Chris Tuchscherer, Stefan Struve)
Illan kamppailu (kahdesti, vs. Junior dos Santos, Antônio Silva)
Illan suoritus (kahdesti, vs. Roy Nelson,  Frank Mir)
21 grammaa

| 21 grammaa> 21 Grams |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Alejandro González Iñárritu
Käsikirjoittaja:  Guillermo Arriaga
Tuottaja:   Alejandro González Iñárritu  Robert Salerno 
Säveltäjä:  Gustavo Santaolalla
Kuvaaja:  Rodrigo Prieto
Leikkaaja:  Stephen Mirrione
Pääosat:   Sean Penn  Benicio del Toro  Naomi Watts 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Focus Features  This is That Productions  Y Productions  Mediana Productions 
Levittäjä:  Focus Features Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   2003-12-2626. joulukuuta 2003 (Yhdysvallat)  2004-02-2727. helmikuuta 2004 (Suomi)  
Kesto:  126 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 miljoonaa dollaria
Tuotto:  60,4 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Amores perros
Seuraaja:  Babel
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
21 grammaa (engl. 21 Grams) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Alejandro González Iñárritu. Sen on käsikirjoittanut Guillermo Arriaga. Elokuvan pääosia esittävät Sean Penn, Benicio del Toro ja Naomi Watts. Se on toinen osa Iñárritun ja Arriagan ”kuolemantrilogiaa”, johon kuuluvat myös elokuvat Amores perros (2003) ja Babel (2006). 21 grammaa kertoo kohtalokkaan auto-onnettomuuden seurauksista, ja seuraa useita eri juonenpalasia esittäen ne epälineaarisessa järjestyksessä.
21 grammaa sai ensi-iltansa 26. joulukuuta 2003. Elokuva sai myönteisen vastaanoton ja se oli yksi vuoden 2003 parhaiten arvostelluista elokuvista. Se sai kaksi Oscar-ehdokkuutta parhaasta naispääosasta ja miessivuosasta. Lisäksi elokuva keräsi muun muassa neljä Bafta-ehdokkuutta ja kaksi SAG-ehdokkuutta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Penn   | … |  Paul Rivers   |
|  Benicio del Toro   | … |  Jack Jordan   |
|  Naomi Watts   | … |  Cristina Peck   |
|  Charlotte Gainsbourg   | … |  Mary Rivers   |
|  Danny Huston   | … |  Michael Peck   |
|  John Rubenstein   | … |  Gynekologi   |
|  Clea DuVall   | … |  Claudia   |
|  Melissa Leo   | … |  Marianne Jordan   |
Vastaanotto

21 grammaa sai hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 80% kriitikoista antoi sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 7,5 perustuen 178 arvosteluun.
Vuoden 2004 Oscar-gaalassa Naomi Watts sai parhaan naispääosan ehdokkuuden ja Benicio del Toro oli ehdolla miessivuosan palkintoon. Lisäksi he saivat SAG-ehdokkuudet samoissa kategorioissa. 21 grammaa oli ehdolla viiteen Bafta-palkintoon parhaasta naispääosasta, leikkauksesta, alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja sekä del Toro että Sean Penn olivat ehdolla parhaasta miespääosasta.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
21 grammaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
21 grammaa Elonet.
21 grammaa Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
21 grammaa Metacriticissä. (englanniksi)
Al Mahwitin piirikunta

| Al Mahwitin piirikunta |
| --- | --- |
Valtio:  Jemen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Al Mahwit
Väkiluku (2003):  50 526
Al Mahwitin piirikunta sijaitsee Al Mahwitin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 50 526.