Herakleia Pontike
Historia

Herakleia perustettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 558–550 eaa. Se oli Megarasta tai Nisaiasta tulleiden asuttajien perustama siirtokunta. Näihin liittyi mahdollisesti siirtokuntalaisia Boiotian Tanagrasta. Siirtokuntalaisten johtajaksi mainitaan megaralainen Gnesiokhos. Strabon kutsuu kaupunkia virheellisesti Miletoksen siirtokunnaksi. Herakleian nimi viittasi Herakleehen, jota herakleialaiset pitivät kaupunkinsa myyttisenä perustajana. Kaupungin lisänimi, jolla se erotettiin antiikin lukuisista muista Herakleia-nimisistä kaupungeista, viittasi Mustaanmeren. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Hērakleiōtēs (Ἡρακλειώτης) ja Hērakleōtēs (Ἡρακλεώτης).
Herakleia oli ensimmäinen merkittävämpi kreikkalaiskaupunki Bosporoksen itäpuolella. Se nousi edullisen sijaintinsa ansiosta nopeasti merkittäväksi ja kukoistavaksi kaupungiksi, ja alisti valtaansa paitsi mariandynit myös useita lähiseudun muista kreikkalaiskaupungeista, kuten Sesamoksen, Tieionin ja Kieroksen. Herakleian tiedetään perustaneen kaksi omaa siirtokuntaa, jotka olivat Kallatis ja Khersonesos, jotka sijaitsivat Pontoksen vastarannoilla. Ne perustettiin ehkä 400–300-luvuilla eaa. Herakleialaiset perustivat myös useita kauppa-asemia kaupungista länteen Bosporoksen suuntaan. Eräs sijaitsi Thyniaksen (myös Apollonia/Dafnusia, nyk. Kefken Adası) saarella.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Herakleia Pontike kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Noihin aikoihin kaupunki oli ainakin jossakin määrin demokratia. Kaupungilla oli suuri laivasto ja palkkasotilasarmeija. Herakleia löi omaa aiginalaisen standardin mukaista hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien.
Aristoteles kuvaa, että Herakleiassa oli pitkään kiistoja aristokratian ja kansan välillä. Aristokraatit ajettiin ensin pois, mutta he palasivat myöhemmin ja kumosivat kansanvallan. Välillä Herakleia oli tyrannia, ja sen tyranneiksi mainitaan Eurytion ja Euopios. Nämä kiistat ajoitetaan 400-luvun eaa. loppuun ja 300-luvun eaa. alkuun. Vuonna 364 eaa. Klearkhos (hallitsi n. 364–353/352 eaa.) perusti tyrannien dynastian. Siihen kuuluivat hänen jälkeensä Satyros (tyrannina n. 353/352–345 eaa.), Timotheos (n. 345–337 eaa.) ja Dionysios (345–305 eaa.) sekä Amastris (305–290 eaa.), joka oli Dareios III:n sukua ja ensin Dionysioksen ja myöhemmin Lysimakhoksen vaimo.
Herakleian suurinta kukoistusaikaa oli Dionysioksen aika. Kaupungin kukoistus ei kuitenkaan kestänyt kauaa, sillä samaan aikaan Bithynian kuningaskunnan valta kasvoi. Kun gallit tulivat Vähään-Aasiaan, bithynialaiset yllyttivät näitä Herakleiaa vastaan, ja nämä valtasivat vaiheittain suuren osan kaupungin alueesta. Tämänkin jälkeen Herakleia säilyi vielä varsin merkittävänä paikkana, kunnes sai kuoliniskun Rooman sodissa Mithridatesta vastaan. Kaupunki alistui Mithridates VI:lle ja surmautti roomalaisia publikaaneja. Siksi Aurelius Cotta ryösti ja osittain tuhosi kaupungin vuonna 70 eaa.
Herakleia kunnostettiin sodan jälkeen, mutta ei enää koskaan noussut entiseen asemaansa. Bithynia et Pontuksen provinssin perustamisen yhteydessä vuonna 64 eaa. Herakleia luettiin osaksi Pontuksen eli Pontoksen puolta. Julius Caesar teki kaupungista colonian eli sotilassiirtokunnan. Marcus Antonius antoi kaupungin galatialaisen Adiatorixin hallittavaksi. Hän surmautti kaupungin kaikki roomalaiset siirtokuntalaiset. Augustus tuomitsi hänet kuolemaan.
Nykyinen Ereğlin kaupunki on perinyt antiikin aikaisen kaupungin nimen muuntuneessa muodossa.