Kankainen (Toivakka)
Historiaa

Ennen pysyvän asutuksen syntymistä 1500-luvun keskivaiheilla Kankaisten seutu oli asumatonta erämaata. Vuoden 1552 erämaiden tarkastuksen mukaan alueella oli kaksi Kangasjärveksi kutsuttua hauholaisten eräomistusta, joista toisen omisti Olavi Jussinpoika Eteläisistä ja toisen Antti Heikinpoika Hahkialasta. Hämeen ja Savon välinen raja ei tuohon aikaan ollut vielä tarkka, minkä vuoksi myös kangasniemeläisillä Ikosen ja Kekkosen suvuilla oli alueella omistuksia. Samana vuonna alueella oli jo ensimmäinen uudisasukas, Pekka Manninen, joka perusti talonsa Eteläisten erämaalle Leppäsen ja Iso-Kankaisen väliselle kannakselle. Kankaisten talo kuului vuonna 1564 perustetun Huikon talon kanssa samaan jakokuntaan. Mannisen perustama uudistalo on vanhin tunnettu talo nykyisen Toivakan kunnan alueella.
Viralliset kylien rajat eivät olleet vielä vakiintuneita 1500-luvulla, ja vanhoista erämaista muodostetut uudiskylät olivat lähinnä viranomaisten muodostamia kokonaisuuksia eivätkä varsinaisia kyläyhteisöjä. Vuonna 1579 Kankaisten talo luettiin yhdessä Huikon, Toivakan, Heiskan ja Oksalan (myöhemmän Savion) talojen kanssa osaksi Leppäpohjan kylää. Kylä jäi kuitenkin lyhytikäiseksi ja viimeistään 1600-luvun alkupuolella Kankainen vakiintui Leppäveden kylän osaksi. Kirkollisesti Leppävesi kuului alkuvuosinaan Rautalampiin ja sittemmin siitä erotettuun Laukaaseen, joka oli ainakin Rautalammin alainen kappeliseurakunta vuodesta 1593 ja viimeistään vuonna 1627 itsenäinen kirkkoherrakunta.
1600-luvun aikana Kankaisten talo autioitui neljä kertaa, ensimmäisen kerran 1620-luvulla, jolloin Leinosen suku joutui lähtemään talosta. Vuosisadan loppupuolella, vuonna 1698, Kankaisista tuli Sysmän komppanian sotilasvirkatalo, jonne asetettiin lampuoti. Kantatalosta erotettiin 1700-luvulla kaksi uutta lampuotitilaa, ensimmäinen vuonna 1753 ja toinen vuonna 1772.
Leppäveden kylä jaettiin neljään osaan vuonna 1829, jolloin syntyivät Kankaisten, Toivakan ja Oravasaaren rekisterikylät. Kankaisten kylää ei muodostettu koko Kankaisten jakokunnasta vaan ainoastaan sotilasvirkatalosta sekä vuonna 1798 perustetusta, kahtia jakautuneesta Ruuhimäen uudistilasta, kun taas Ison- ja Vähän-Huikon talot liitettiin Toivakan kylään. Isojako kylässä toteutettiin vasta vuosina 1829–1830, vaikka jakokunnan maat olikin kartoitettu toimituksia varten ensimmäisen kerran jo vuonna 1788. Vuonna 1849 kylän liikamaille perustettiin Pöllykankaan ja Taulun eli Hautajärven uudistilat. Kaikkien jakotoimitusten jälkeen lopuista liikamaista muodostettiin Kankaisten valtionpuisto.
Lokakuussa 1901 tehtiin päätös perustaa Toivakan seurakunta, johon Kankaisten kylä ja lähellä olevat kruununtorpat siirrettiin Laukaasta. Seurakunta ei kuitenkaan alkanut toimia itsenäisesti heti, vaan vasta vuoden 1909 toukokuussa. Toivakan kunnallishallinto aloitti toimintansa vuonna 1910.
Uusia taloja kylään alkoi syntyä 1900-luvun alkupuolella valtiolle kuuluneen sotilasvirkatalon sekä Taulun ja Pöllykankaan maille. Vuonna 1928 sotilasvirkatalon maille perustettiin Koivulan talo, kun taas Pöllykankaan ja Taulun alaiset torpat erotettiin itsenäisiksi. Lisää asutustiloja syntyi vielä vuonna 1937, mukaan luettuna nykyinen Ranta-Kankaisten talo. Kylän tihein asutuskeskittymä Myllyntien ja Punaisentorintien varsille alkoi muodostua vasta 1980-luvulla.