stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Csaba Hegedűs

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Csaba Hegedűs |  Csaba Hegedűs |  Csaba Hegedűs |  |
Maa:   Unkari
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 82 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sofia 1971 | 82 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Leningrad 1976 | 82 kg |  |
|  Kultaa | Bursa 1977 | 90 kg |  |
Csaba Hegedűs (s. 6. syyskuuta 1948 Sárvár) on unkarilainen aktiiviuransa lopettanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Hegedűs voitti maailmanmestaruuden 82 kilogramman painoluokassa Sofian MM-kisoissa 1971, missä hän voitti loppuottelussa hallitsevan mestarin, neuvostoliittolaisen Anatoli Nazarenkon. Samana vuonna hänet valittiin kotimaassaan vuoden urheilijaksi. Seuraavana vuonna Hegedűs voitti kultaa Münchenin kesäolympialaisista, missä jälleen oli finaalissa vastassa Nazarenko.
Vuonna 1973 Hegedűs joutui vakavaan auto-onnettomuuteen, mutta palasi kansainvälisille painimolskeille Minskin MM-kisoissa 1975, missä sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti EM-kultaa Leningradin EM-kisoissa. Bursan EM-kisoissa 1977 Hegedűs paini 90 kilogramman painoluokassa ja voitti uransa toisen Euroopan mestaruuden. Syksyllä Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.
Lopetettuaan uransa Hegedűs nimitettiin vuonna 1979, 30-vuotiaana, Unkarin painimaajoukkueen päävalmentajaksi. Hegedűs teki monia uudistuksia, jotka tuottivat nopeasti tulosta. Jo samana vuonna San Diegon MM-kisoissa unkarilaispainijat voittivat neljä kultamitalia. Hegedűs toimi maajoukkueen päävalmentajana kymmenen vuoden ajan, minä aikana unkarilaispainijat saavuttivat arvokisoista kaikkiaan 83 mitalia, joista 24 kultaisia.
Koulutukseltaan Hegedűs on oikeustieteen tohtori. Hänet on nimetty FILA:n kunniagalleriaan.
Maija Aaltonen

Maija Liisa Aaltonen (1. lokakuuta 1924 Helsinki – 5. maaliskuuta 2017 Uppsala) oli suomalainen taidemaalari, keraamikko ja ikonimaalari ja kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen tytär.
Ura > Taideopinnot

Taiteilijakodissa kasvaneena Maija Aaltonen tutustui jo lapsena aikansa merkittäviin taiteilijoihin, ja se vaikutti hänen tulevaisuudensuunnitelmiinsa.
Aaltonen kirjoitti Helsingissä ylioppilaaksi vuonna 1943 ja haki Ateneumin taideteolliseen kouluun, nykyiseen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakouluun.
Aaltonen sai opiskelupaikan keramiikkalinjalta ensiyrityksellä mutta kertoi asiasta isälleen vasta, kun sisäänpääsy oli jo varmistunut. Maija Aaltonen pelkäsi isänsä reaktiota, sillä tämä oli toivonut tyttärestään lastenlääkäriä. Wäinö Aaltonen kuitenkin ilahtui tyttären alavalinnasta ja tarjosi sen kunniaksi samppanjaa. Aaltonen opiskeli keraamikoksi vuosina 1943–1947.
Ateneumista valmistuttuaan hän opiskeli lisäksi Helsingin yliopiston piirustussalissa sekä isänsä oppilaana. Wäinö Aaltonen nimettiin vuonna 1948 akateemikon virkaan, joka edellytti yhden oppilaan kouluttamista taiteelliseen työhön. Maija Aaltonen pyysi päästä isänsä oppilaaksi, ja tämä suostui sillä ehdolla, että kohtelisi tytärtään kuin vierasta ihmistä. Myöhemmin Maija Aaltonen on muistellut isänsä opetusta erittäin vaativaksi ja ankaraksi, mutta kannustavaksi.
Ura > Taiteellinen ura

Maija Aaltonen muutti aviomiehensä Hans Pfeiferin kanssa Norjaan ja perusti keramiikka-ateljeen, jonka näyttelyt saivat positiivista huomiota. Pian hän kuitenkin alkoi suuntautua taidemaalariksi.
Aaltonen maalasi värikkäitä öljymaalauksia ja piti ensimmäisen oman maalausnäyttelyn taidesalonki Kumlinissa Helsingissä vuonna 1958. Ensimmäiset menestyneet näyttelyt Aaltosella oli 1960-luvulla Turkin Istanbulissa. Samoihin aikoihin hän palasi pysyvästi Suomeen ja piti yksityisnäyttelyitä useissa kaupungeissa. Lisäksi hän työskenteli isänsä Wäinö Aaltosen assistenttina ja oppilaana.
Aaltonen kiinnostui ikoneista 1970-luvun lopulla, ja lopulta ikonimaalauksesta tuli merkittävä osa hänen uraansa. Aaltosen kuolema huomioitiin vuonna 2017 Ikonimaalari-lehden juhlanumerossa ilmestyneessä artikkelissa.
1990-luvulta alkaen Maija Aaltonen piti yksityisnäyttelyitä myös poikansa Johan Pfeiferin kanssa. Vuonna 1996 äidin ja pojan yhteisnäyttely nimeltä Aaltosia kolmessa polvessa pidettiin Wäinö Aaltosen museossa Turussa. Maija Aaltosen viimeiseksi näyttelyksi jäi Porvoossa vuonna 2009 Galleria Vanha Kappalaisentalossa järjestetty äidin ja pojan yhteisnäyttely.
Aaltonen jatkoi maalaamistaan kuolemaansa saakka. Hän oli Helsingin Taiteilijaseuran jäsen vuodesta 1968, Porvoon taideyhdistys ry:n jäsen vuodesta 1987, Suomen ikonimaalarit ry:n jäsen vuodesta 1977 ja Suomen muotoilijoiden Ornamo-järjestön jäsen vuodesta 1946.
Ura > Palkinnot

Maija Aaltonen sai Porvoon maalaiskunnan kulttuuripalkinnon vuonna 1994.
Yksityiselämä

Maija Aaltonen syntyi kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen ja laulaja Aino Pietiläisen perheen kolmanneksi lapseksi 1. lokakuuta 1924. Perheeseen kuuluivat myös isosisarukset Matti Johannes (s. 1921) ja Aino Léa (s. 1922) sekä pikkusisko Anja Angelica (s. 1926). Vanhempien avioliitto päättyi eroon vuonna 1929. Eron jälkeen Maija ja siskot jäivät asumaan äitinsä kanssa, veli isän kanssa.
Kun Esko Hakkilan kirjoittama elämäkertateos Wäinö Aaltonen: elämää ja taidetta (1942) ilmestyi, Maija Aaltonen loukkaantui suuresti. Hakkilan kirjassa ei mainittu lainkaan Wäinö Aaltosen tytärten olemassaoloa, vaikka kirjan teossa olivat olleet mukana Wäinö Aaltosen sisaret ja äiti. 17-vuotias Maija Aaltonen suuttui asiasta isälleen, joka oli kuitenkin yhtä yllättynyt eikä tiennyt syytä Hakkilan ratkaisulle. Maija Aaltonen on myöhemmin arvellut tunneryöppynsä vaikuttaneen siihen, että Wäinö Aaltonen otti hänet seuralaisekseen tasavallan presidentin Linnan juhliin vuonna 1959. Hakkilan elämäkertateoksesta julkaistiin vuonna 1953 täydennetty toinen painos, jossa myös tyttäret mainitaan.
Aaltonen avioitui professori Hans Peter Pfeiferin kanssa. Aviomieskin oli taiteilijakodista, sillä hänen isänsä oli saksalainen kuvanveistäjä Felix Pfeifer. Aaltonen ja Pfeifer saivat kaksi lasta,  Johan "Jussi" Pfeiferin, joka toimi arkkitehtinä, kuvanveistäjänä ja Porvoon kaupunkisuunnittelijana, ja Susan Pfeiferin. Perhe asui Norjassa ja monissa muissa maissa, kunnes palasi 1960-luvulla Suomeen. Myöhemmin Aaltonen avioitui ylilääkäri Erkki Himangan kanssa.
Maija Aaltosen lapset ovat kuvanneet äitiään yhteiskunnallisista asioista erittäin kiinnostuneeksi ihmiseksi, joka suhtautui taiteeseen ankaruudella.
Aaltonen kuoli Ruotsin Uppsalassa 5. maaliskuuta 2017.
Coop Eesti

Coop Eesti on virolainen osuustoimintayritys. Ensimmäiset siihen kuuluvat osuuskaupat perustettiin 1902 Antslaan ja Sindiin. Coop Eesti perustettiin vuonna 1917 nimellä Eesti Tarbijateühistute Keskühistu (ETK). Nykyisen Coop Eesti -nimen ETK otti käyttöön vuoden 2015 lopulla
Coop Eesti muodostuu 19 paikallisesta osuuskunnasta, joilla oli puolestaan lähes 83 000 asiakasomistajaa vuonna 2015. Coop Eestiin kuuluvat muun muassa Konsum- ja Maksimarket -kauppaketjut.
Coop Eesti hankki vuonna 2017 yhdessä Inbankin kanssa enemmistöosuuden virolaisesta Eesti Krediidipankista, joka vaihtoi nimensä syksyllä Coop Pankiksi. Pankin tarkoituksena on tuoda palvelunsa paikkakunnille, joista suuret pankit ovat lähteneet ja tarjota pankkipalveluja Coopin kauppojen ja internetin välityksellä Coop Eestin asiakkaille sekä PK-yrityksille. Krediidipankin pääomistaja oli aiemmin venäläinen VTB-pankki noin 60 prosentin osuudella.
Aiheesta muualla

Coop Eesti (viroksi, venäjäksi)
Coop Pank (viroksi, venäjäksi)
Coop Sverige

Coop Sverige (usein käytetään lyhyempää muotoa Coop) on osuustoiminnallinen päivittäistavaraketju Ruotsissa. Aiemmin se oli Coop Nordenin tytäryhtiö. Sillä on viisi eri kauppaketjua: lähikauppa Coop Nära, Coop Konsum, Coop Extra, myös kodinkoneita myyvä Coop Forum sekä Coop Bygg, joka myy tarvikkeita kotiin ja rakentamiseen.
Coopin hyllyillä on kaupan omia X-tra-tuotteita ja Coop-tuotteita, joita myydään myös Tanskassa, Norjassa, Suomessa ja Baltian maissa.
Aiheesta muualla

Coop
Dawson’s Creek

| Dawson’s Creek |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 minuuttia
Luoja(t):  Kevin Williamson
Pääosissa:   James Van Der Beek  Katie Holmes  Michelle Williams  Joshua Jackson  Mary-Margaret Humes  John Wesley Shipp  Mary Beth Peil  Nina Repeta  Kerr Smith  Meredith Monroe  Busy Philipps 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  The WB Television Network
Esitetty:  20. tammikuuta 1998 – 14. toukokuuta 2003
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  128
Tunnuskappale:  "I Don't Want to Wait" mennessä ja Paula Cole
Vastaava(t) tuottaja(t):   Tom Kapinoe  Greg Prange  Paul Stupin  Greg Berlanti  Kevin Williamson (1998-1999) 
Säveltäjä(t):   Danny Lux (kausi 2)  Stephen Graziano (kausi 2)  Mark Mothersbaugh (kausi 3)  Adam Fields (suurin osa)  Dennis McCarthy (kausi 2, ja päättävä teema että kausi 
Levittäjä:  Sony Pictures Distribution
Aiheesta muualla
IMDb 
Dawson’s Creek oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tehtiin vuosina 1998–2003. Sarjan pääosassa olivat muun muassa James Van Der Beek, Katie Holmes, Joshua Jackson, Michelle Williams ja Kerr Smith. Sarja kertoi nuorista ja heidän välisistä suhteistaan. Sarja olikin erityisen suosittu nuorison keskuudessa.
Aiheesta muualla

Sarjan kotisivut
Crépand

| Crépand |
| --- | --- |
 Saint-Étiennen kirkko
 Crépand
 Koordinaatit: 47°36′44″N, 4°18′38″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,8 km²
Korkeus:  240 m
Väkiluku (2018):  323 
 – Väestötiheys:  55 as./km²
Kunnan numero:  21212
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Crépand on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Montbardin kaupungin eteläpuolella.
Garibaldi-pylväs
Kunta on tunnettu siellä 8. tammikuuta 1871 käydystä taistelusta. Saksan–Ranskan sotaan liittynyt taistelu käytiin Ricciotti Garibaldin johtamien ranskalaisten sekä preussilaisten välillä. Taistelun ja siinä kuolleiden muistoksi on pystytetty Garibaldi-pylväs, jonne johtaa pitkä kiviportaikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Crépand Wikimedia Commonsissa
Coop Norge

Coop Norge SA (usein käytetään lyhyempää muotoa Coop) on suuri osuustoiminnallinen päivittäistavaraketju Norjassa. Sillä on viisi eri päivittäistavarakauppaketjua. Coop Obs! -kaupat ovat hypermarketteja, Coop Megat supermarketteja, Coop Prixit halpakauppoja, Coop Markedit lähikauppoja ja Coop Extrat keskittyvät alhaisiin hintoihin.
Coop Norge SA perustettiin 27. kesäkuuta 1906. Coop Norgen omistavat 117 paikallisten osuuskuntien yli 1,3 miljoonaa jäsentä. Yrityksen pääkonttori on Oslossa.
Coopin hyllyillä on kaupan omia X-tra-tuotteita ja Coop-tuotteita, joita myydään myös Tanskassa, Ruotsissa, Suomessa ja Baltian maissa.
Aiheesta muualla

Coop
Dashiki

Dashiki ghanalaisen rumpalin yllä.
Dashiki on Länsi-Afrikassa yleinen pään yli puettava väljä paita, jonka V-muotoisen kaula-aukon reunus, helma ja hihat on usein kirjailtu värikkäin kuvioin. Se on yleisempi miesten kuin naisten vaatteena. Arkikäyttöön tarkoitetut dashikit ovat vaatimattomampia, juhlakäyttöön tarkoitetut valmistetaan esimerkiksi silkkibrokadista.
Dashiki nousi 1960-luvun loppupuolen Yhdysvalloissa erääksi mustien vapautusliikkeen symboliksi ja sai hippiliikkeen ja muiden vastakulttuuri-ilmiöiden myötä suosiota myös valkoisten länsimaalaisten keskuudessa. Kirjonnan sijasta painokankaista tehtyjä dashikeja tuotettiin tekstiiliteollisuuden halpatuotantomaissa Aasiassa, ja niiden kuviointiin tuli vaikutteita myös itäafrikkalaisista perinnevaatteista.
Dashiki on ollut muodissa myös 2010-luvulla.
Sana dashiki tulee joruban kielen sanasta danshiki, joka puolestaan johtuu hausankielisestä ilmauksesta dan ciki, joka tarkoittaa ”alla olevaa”.
DFI

DFI:n logo.
DFI on kansainvälinen elektroniikkateollisuusyritys, jonka pääkonttori sijaitsee Taiwanin Hsi-Chih Cityssä. DFI on perustettu 1981 ja sillä on yli 20 vuoden kokemus tietokonekomponenttien valmistamisesta ja markkinoimisesta.
DFM

DFM on lyhenne sanoista Design for Manufacturing. Tuotteen valmistettavuus, DFM, ja kokoonpantavuus, DFA, ovat tulleet olennaiseksi osaksi tuotesuunnittelua teollisuusrobotiikan ja automaation kehittymisen myötä. Jo yli 50 vuotta sitten useissa tuotantolaitoksissa tehtiin isoja investointeja kokoonpanoautomaatioon, mutta usein huonolla menestyksellä. Suuri osa ongelmista oli peräisin tuotteiden liian vaikeista konstruktioista, koska automaation rajoituksia ei otettu huomioon.
DFM keskittyy niihin asioihin, joilla pyritään yksinkertaistamaan tuotteen valmistusta. Yksi tärkeimmistä tekijöistä on erilaisten komponenttien määrän minimoiminen. Muita tekijöitä on esimerkiksi turhan toleroinnin välttäminen, valmistuksen aikaisten kiinnityssuuntien standardointi jne.
DFA Design for Assembly keskittyy tuotteen kokoonpantavuuteen. Olennaisia asioita ovat kokoonpanon suuntien minimointi sekä kiinnitysosien standardointi ja yksinkertaistus. Tuote on kokoonpantavissa robotilla jos sen voi koota yhdellä kädellä silmät kiinni.
Créhen

| Créhen (Krehen) |
| --- | --- |
 Château du Guildo
 vaakuna
 Créhen
 Koordinaatit: 48°32′47″N, 2°12′43″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Côtes-d'Armor
Arrondissementti:  Dinan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,2 km²
Väkiluku (2017):  1 640 
 – Väestötiheys:  90 as./km²
Kunnan numero:  22049
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Créhen (bretoniksi Krehen) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Arguenonjoen varrella, lähellä Englannin kanaalin rannikkoa, noin 18 kilometriä Dinanin kaupungista luoteeseen.
Näkymä linnasta Arguenonjoen suuhun
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikaisen linnan Château du Guildon rauniot. Linna on rakennettu Arguenonjoen varrelle kohtaan, missä joki laskee mereen. Linnasta on pysytty hallitsemaan joen sekä rannikon liikennettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Créhen Wikimedia Commonsissa
Mamadou Diallo (malilainen jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Bamako, Mali
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura:  Le Havre
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2003 2003–2004 2004–2007 2007–2008 2008–2009 2009– |  Centre Salif Keita  USM Alger  Nantes  Qatar SC  Al Jazeera  Le Havre | 66 (14) 21 (6) 85 (18) 26 (13) 28 (6) 73 (19) |
Maajoukkue
| 1997–1999 2003–2004 2001– |  Mali U-17  Mali U-23  Mali | 6 (1) 7 (2) 41 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. huhtikuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. huhtikuuta 2011.
Mamadou Diallo (s. 17. huhtikuuta 1982 Bamako, Mali) on malilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Diallo edustaa Ranskan Ligue 2:ssa Le Havre.
Ura

Diallo aloitti uransa Centre Salif Keitassa kaudella 2000. Hän siirtyi sittemmin 2003 Algerian pääsarjaan USM Algerin riveihin. Hän saavutti menestystä voittamalla Algerian cupin. Myös Afrikan Mestarien liigassa Diallo menestyi joukkueen mukana, kun joukkue selvisi lohkovaiheeseen, jossa se jäi lopulta oman lohkonsa kolmanneksi. Diallo voitti myös Mestarien liigan maalikuninkuuden kymmenellä osumalla.
Joulukuussa 2004 Diallo siirtyi Ranskan pääsarjaan Nantesin riveihin. Hän onnistui avauskaudellaan tekemään neljä maalia pelaamassaan yhdeksässätoista ottelussa. Toisella kaudellaan Diallo onnistui maalinteossa kymmennesti, mutta toisella kaudellaan vain neljästi.
Kauden päätyttyä Diallo siirtyi kesällä 2007 Qatarin pääsarjaan Qatar SC:n joukkueeseen.
Maajoukkueura

Diallo edusti Malin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 1999 alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa.
Sittemmin Diallo on edustanut Malin A-maajoukkuetta vuodesta 2001 lähtien. Hänet valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2004 kesäolympialaisiin. Diallo on edustanut Malia myös kaksissa Afrikan-mestaruuskisoissa vuosina 2008 ja 2010.
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Mamadou Diallon tilastot Ranskan sarjoissa (ranskaksi)
Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 M. Sidibé |
2 Koné |
3 Tamboura |
4 A. Coulibaly |
5 Diamoutene |
6 M. Diarra |
7 M. Sidibé |
8 Touré |
9 A. Sidibé |
10 D. Traoré |
11 D. Sidibé |
12 Keita |
13 Diallo |
14 D. Diakité |
15 Kanté |
16 S. Diakite |
17 S. Traoré |
18 Dembélé |
19 Kanouté |
20 M. Sissoko |
21 Dissa |
22 O. Sissoko |
22 M. Coulibaly |
Valmentaja Jodar
Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Sidibé |
2 Berthé |
3 Tamboura |
4 Sow |
5 Diamoutene |
6 Diarra |
7 N'Diaye |
8 Diallo |
9 Bagayoko |
10 Maiga |
11 Samassa |
12 Keita |
13 Soumare |
14 A. Traoré |
15 B. Traoré |
16 Diakité |
17 M. Traoré |
18 M. Sissoko |
19 Kanouté |
20 Fané |
21 Yatabaré |
22 O. Sissoko |
23 Maïga |
Valmentaja Keshi
Malummeh

| Malummeh> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  death metal, alternative metal
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Marko Niemistö, laulu                        Mikael Kiikka, kitara                        Jaakko Eskelinen, kitara                        Jukka Vehkamaa, basso                        Valtteri Kallio, rummut  
Levy-yhtiö:  Spikefarm Records, 2007  
Aiheesta muualla
malummeh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malummeh on vuonna 2004 perustettu helsinkiläinen metal-yhtye. Bändi on julkaissut yhden täysipitkän levyn vuonna 2007.
Viimeinen tunnettu kokoonpano

Marko Niemistö – laulu
Jaakko Eskelinen – kitara
Mikael Kiikka – kitara
Jukka Vehkamaa – bassokitara
Valtteri Kallio – rummut
Viimeinen tunnettu kokoonpano > Entiset jäsenet

Ville Nordensved – bassokitara
Diskografia

Turning Point (2005,  demo)
Rape, Repeat, Despise (2006,  demo)
Revival (2007,  Spikefarm Records)
Aiheesta muualla

Malummeh Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Malummeh Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Claude Pierre Charles Schockert

Claude Pierre Charles Schockert (s. 26. tammikuuta 1940) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Belfort-Montbéliardin hiippakunnan piispaksi 1. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugène Georges Joseph Lecrosnier, jota avustivat Yves François Patenôtre ja Jean-Louis Henri Maurice Papin.
Daniel Goleman

Daniel Goleman tammikuussa 2011.
Daniel Goleman (s. 7. maaliskuuta 1946 Stockton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen psykologian tohtori. Goleman opiskeli psykologiaa Harvardin yliopistossa. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1995 julkaisemastaan kirjasta Tunneäly. Teos on ollut myyntimenestys lukuisissa maissa ja se on käännetty ainakin 30 kielelle. Golemanilta on suomennettu myös teokset Tunneäly työelämässä (1998), Sosiaalinen äly (2006) sekä Aivot ja tunneäly (2011).
Suomennetut teokset

Tunneäly. Lahjakkuuden koko kuva.  ((Emotional Intelligence, 1995.) Suomentanut Jaakko Kankaanpää)  Helsingissä:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14457-X.
Tunneäly työelämässä.  ((Working with Emotional Intelligence, 1998.) Suomentanut Jaakko Kankaanpää)  Helsingissä:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15811-2.
Sosiaalinen äly.  ((Social Intelligence. The New Science of Social Relationships, 2006.) Suomentaneet Laura Jänisniemi ja Auri Paajanen)  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21706-0.
Aivot ja tunneäly. Uusimmat oivallukset.  ((The Brain and Emotional Intelligence. New Insights, 2011.) Suomentanut Mia Heiskanen)  Parainen:  Samsaraa-tasapaino-oppaat, 2014.  ISBN 978-952-6676-03-6.
Aiheesta muualla

Daniel Golemanin blogi (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Daniel Golemanin kotisivut. (englanniksi)
Hardvard University. (englanniksi)
Mind and Life Institute (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Emotional Intelligence Consortium. (englanniksi)
International Institute of Management. (englanniksi)
Tunneälyn osatekijöitä Daniel Colemanin mukaan (Arkistoitu – Internet Archive). Ei pääsyä ilman Duodecimin myöntämää käyttäjätunnusta.
Daniel Gazda

| Daniel Gazda> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. elokuuta 1997 (ikä 27) Zlín, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Gazdič
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Ilves
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  33
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  SHKM Baník Hodonín (Tšekki II) HC ZUBR Přerov (Tšekki I) HC Poruba 2011 (Tšekki I) Berani Zlín (ČEL/Tšekki I) Motor České Budějovice (ČEL) HC Kometa Brno (ČEL)
Daniel Gazda (s. 13. elokuuta 1997 Zlín) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Gazda on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa 14 ottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 17. joulukuuta 2020 Moskovan TsSKA Arenassa Suomea vastaan. Gazda merkittiin Tšekin kolmospuolustajapariin Pavel Pýchan viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki turnauksen päättäneessä kolmannessa ottelussaan 20. joulukuuta 2020 Ruotsia vastaan.
Cicely Tyson

| Cicely Tyson |
| --- | --- |
 Cicely Tyson Time 100 -gaalassa vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1924 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 28. tammikuuta 2021 (96 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Cicely L. Tyson (19. joulukuuta 1924 New York, New York – 28. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar- ja Golden Globe -palkintoihin roolistaan elokuvassa Sounder (1972). Hän on saanut urallaan kolme Emmy-palkintoa kahdestatoista ehdokkuudesta. Lisäksi hän on voittanut muun muassa Tony- ja Screen Actors Guild -palkinnot.
Tyson oli naimisissa jazz-muusikko Miles Davisin kanssa vuosina 1981–1988. Tyson kuoli 96 vuoden ikäisenä 28. tammikuuta 2021, vain pari päivää muistelmiensa ilmestymisen jälkeen.
Aiheesta muualla

Cicely Tyson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cicely Tysonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cicely Tyson
Käännös suomeksi
Coop Norrbotten Arena

| Coop Norrbotten Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Luulaja, Ruotsi
Koordinaatit:  
Avattu:  2002
Omistaja:  Kooperativa förbundet
Käyttäjät
 Luleå HF 
Katsojakapasiteetti
 6 300 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Coop Norrbotten Arena on vuonna 2002 rakennettu Ruotsin Luulajassa sijaitseva sisäpalloiluareena. Areenan katsojakapasiteetti on 6 300 katsojaa. Coop Arena toimii SHL-seura Luleå HF:n kotihallina.
Kuvia

Coop Arena sisältä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Claude Ollier

| Claude Ollier> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1922 Pariisi, Ranska
Kuollut: 2014 (91–92 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Claude Ollier (1922 Pariisi, Ranska – 2014) oli ranskalainen kirjailija. Hän työskenteli yritysmaailmassa vuoteen 1955, jolloin hän keskittyi kirjoittamiseen ja kirjoitti esimerkiksi Cahiers du Cinéma- ja Nouvelle Revue Française -lehtiin. Hän kirjoitti myös kuunnelmia ja romaaneja. Teoksesta La mise en scène hän sai Médicis-palkinnon. Ollier sai vaikutteita tuotantoonsa Jacques Lacanin psykoanalyyttisistä teorioista.
Daniel Giraud Elliot

Fasaanihybridi, litografia kirjasta A Monograph of the Phasianidae.
Daniel Giraud Elliot (7. maaliskuuta 1835 New York, Yhdysvallat – 22. joulukuuta 1915 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.