stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mario Mandžukić
Ura > Maajoukkueura

Mandžukić on edustanut Kroatian nuorten maajoukkueita useissa ikäluokissa. Ensimmäisen ottelunsa miesten maajoukkueessa Mandžukić pealsi 17. marraskuuta 2007 Makedoniaa vastaan vuoden 2008 EM-karsintaottelussa. Ensimmäisen maalinsa Mandžukić teki 10. syyskuuta 2010 Englantia vastaan karsintaottelussa jalkapallon MM-kilpailuihin 2010.
Mandžukić edusti Kroatiaa EM-kilpailuissa 2012. Hän teki turnauksen alkulohkossa kolme maalia, joista kaksi Irlantia ja yhden Italiaa vastaan. Kroatia jäi lohkossaan kolmanneksi ja karsiutui näin jatkosta. Mandžukić oli jaetusti turnauksen paras maalintekijä. MM-kilpailuissa 2014 Mandžukić oli pelikiellossa ensimmäisestä ottelusta, mutta teki kaksi maalia Kamerunia vastaan. Kroatia sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi ja karsiutui näin jatkosta. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kolme ottelua ilman maaleja Kroatian karsiutuessa neljännesvälierissä.
MM-kilpailuissa 2018 Kroatia voitti hopeaa ja Mandžukić viimeisteli kolme maalia pelaamissaan kuudessa ottelussa. Hän osui neljännesvälierässä Tanskaa vastaan, teki välieräottelussa Englantia vastaan voittomaalin jatkoajalla ja loppuottelussa Ranskaa vastaan 2–4-lohdutusmaalin. Kisojen jälkeen elokuussa 2018 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueessa. Hän on 33 maalillaan maansa kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä Davor Sukerin (45)  jälkeen.
Tilastot

Tilanne 10. heinäkuuta 2020
Tilastot > Seurajoukkue

| Joukkue> Kausi | Joukkue | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Maanosan sisäiset> Ottelut | Maanosan sisäiset> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004–05 | NK Marsonia | 23 | 14 |  |  |  |  | 23 | 14 |  |
| 2005–06 | NK Zagreb | 28 | 3 |  |  |  |  | 28 | 3 |  |
| 2006–07 | NK Zagreb | 23 | 11 |  |  |  |  | 23 | 11 |  |
| 2007–08 | Dinamo Zagreb | 29 | 11 |  |  | 5 | 1 | 34 | 12 |  |
| 2008–09 | Dinamo Zagreb | 28 | 16 |  |  | 10 | 3 | 38 | 19 |  |
| 2009–10 | Dinamo Zagreb | 24 | 14 | 3 | 0 | 13 | 3 | 40 | 17 |  |
| 2010–11 | VfL Wolfsburg | 24 | 8 | 3 | 0 |  |  | 27 | 8 |  |
| 2011–12 | VfL Wolfsburg | 32 | 12 | 1 | 0 |  |  | 33 | 12 |  |
| 2012–13 | Bayern München | 24 | 15 | 5 | 3 | 10 | 3 | 39 | 21 |  |
| 2013–14 | Bayern München | 30 | 18 | 4 | 4 | 10 | 3 | 44 | 25 |  |
| 2014–15 | Atlético Madrid | 28 | 12 | 3 | 2 | 10 | 5 | 41 | 20 |  |
| 2015–16 | Juventus | 27 | 10 | 3 | 0 | 5 | 2 | 35 | 12 |  |
| 2016–17 | Juventus | 34 | 7 | 4 | 1 | 11 | 3 | 49 | 11 |  |
| 2017–18 | Juventus | 32 | 5 | 4 | 1 | 6 | 4 | 42 | 10 |  |
| 2018–19 | Juventus | 25 | 9 | 0 | 0 | 8 | 1 | 33 | 10 |  |
| 2019–20 | Juventus | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2019–20 | Al-Duhail | 5 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 7 | 1 |  |
Tilastot > Maajoukkue

| Vuosi | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- |
| 2007 | 1 | 0 |
| 2008 | 3 | 1 |
| 2009 | 6 | 0 |
| 2010 | 8 | 1 |
| 2011 | 8 | 3 |
| 2012 | 11 | 4 |
| 2013 | 10 | 4 |
| 2014 | 10 | 4 |
| 2015 | 6 | 3 |
| 2016 | 11 | 9 |
| 2017 | 7 | 1 |
| 2018 | 8 | 3 |
| Yht | 89 | 33 |
Saavutukset

Kroatian mestaruus: 2007–08, 2008–09, 2009–10
Kroatian cupin voitto: 2007–08, 2008–09
Kroatian liigan paras maalintekijä kaudella 2008–09
Saksan mestaruus: 2012–13, 2013–14
Saksan cupin voitto: 2012–13, 2013–14
DFL-Supercupin voitto 2012–13
Mestarien liigan voitto: 2012–13
UEFA Super Cup: 2013
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2013
Supercopa de Españan voitto: 2014
Serie A: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
Italian cup: 2015–16, 2016–17, 2017–18
Italian supercup: 2015, 2018
MM-hopea: 2018
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mario Mandžukić Wikimedia Commonsissa
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Pletikosa |
2 Strinić |
3 Šimunić |
4 Buljat |
5 Ćorluka |
6 Pranjić |
7 Rakitić |
8 Vukojević |
9 Jelavić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 Kelava |
13 Schildenfeld |
14 Badelj |
15 Vrsaljko |
16 Dujmović |
17 Mandžukić |
18 Kalinić |
19 Kranjčar |
20 Perišić |
21 Vida |
22 Eduardo |
23 Subašić |
Valmentaja Bilić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Pletikosa
2 Vrsaljko
3 Pranjić
4 Perišić
5 Ćorluka
6 Lovren
7 Rakitić
8 Vukojević
9 Jelavić
10 Modrić
11 Srna
12 Zelenika
13 Schildenfeld
14 Brozović
15 Badelj
16 Rebić
17 Mandžukić
18 Olić
19 Sammir
20 Kovačić
21 Vida
22 Eduardo
23 Subašić
Valmentaja Kovač
Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Vargić |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Jedvaj |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 L. Kalinić |
13 Schildenfeld |
14 Brozović |
15 Rog |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Ćorić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Čop |
23 Subašić |
Valmentaja Čačić
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Livaković |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Lovren |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 L. Kalinić |
13 Jedvaj |
14 Bradarić |
15 Ćaleta-Car |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Rebić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Pivarić |
23 Subašić |
Valmentaja Dalić
Medical Hypotheses

Medical hypotheses on testaamattomia hypoteeseja julkaiseva lehti. Lehden tavoite on tarjota kanava lääketieteellisille ideoille, kunhan ne ovat selkeästi ilmaistuja, vaikka olisivat sellaisia jotka eivät pääsisi julki tavanomaisissa lääketieteellisissä julkaisuissa. Vuodesta 2010 alkaen kaikki julkaistavat hypoteesit on vertaisarvioitu tieteellisten standardien ylläpitämiseksi. Tutkimuksiin perustuvien hypoteesien lisäksi osa julkaistuista hypoteeseista on hyvinkin radikaaleja, jopa surrealistisia. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 1,152 vuonna 2013.
Luettelo Wimbledonin sekanelinpelin voittajista

Wimbledonin tennisturnaus on vuosittain järjestettävä tennisturnaus, joka pelataan ruohokentillä All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla Wimbledonin taajamassa Lontoossa, Englannissa.
Merijalkaväen hymni

Musiikkinäyte
Instrumentaalinen versio, esittäjänä Yhdysvaltain laivaston soittokunta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Marines’ Hymn eli Merijalkaväen hymni on yhdysvaltalainen marssilaulu ja Yhdysvaltain merijalkaväen virallinen kunniamarssi.
Merijalkaväen hymni on vanhin Yhdysvaltain asevoimien virallisista tunnuslauluista. Laulun sanoittajaa tai sanojen laatimisen ajankohtaa ei tunneta. Niiden oletetaan syntyneen joskus 1800-luvulla, mutta varhaisimmat julkaistut versiot ovat vasta 1900-luvulta. Lauluun kuuluu kolme säkeistöä. Melodia on lainattu saksalais-ranskalaisen säveltäjän Jacques Offenbachin vuonna 1859 säveltämän operetin Geneviève de Brabant niin sanotusta santarmiduetosta, operetin vuoden 1867 uudistetusta versiosta. Hymnin tekijänoikeus vahvistettiin vuonna 1919 kuuluvaksi Yhdysvaltain merijalkaväelle. Kun sanat vahvistettiin vuonna 1929 merijalkaväen komentajan määräyksellä, ensimmäisen säkeistön jälkimmäinen puolisko muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Laulun ensimmäisissä säkeissä (”From the Halls of Montezuma / To the shores of Tripoli”) mainitut kaukaiset paikat viittaavat eräisiin merijalkaväen varhaisiin taisteluihin. ”Montezuman salit” (The Halls of Montezuma) viittaavat vertauskuvallisesti Yhdysvaltain–Meksikon sodassa vuonna 1847 käytyyn Chapultepecin taisteluun, ”Tripolin rannat” (the shores of Tripoli) puolestaan ensimmäisessä barbareskisodassa vuonna 1805 käytyyn Dernan taisteluun, jossa Yhdysvaltain joukot suorittivat ensimmäisen maihinnousunsa Vanhan maailman alueella. Ensimmäisen säkeistön neljäs rivi muutettiin alkuperäisestä muodostaan ”On the land as on the sea” nykyiseen muotoiluun ”In the air, on land, and sea” vuonna 1942.
Wired

| Wired |
| --- | --- |


Aihealue:  tietokonekulttuuri
ISSN:  ISSN 1059-1028 ja 1078-3148
Perustettu:  1993
Kotimaa:  Yhdysvallat
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Wired on yhdysvaltalainen tietokonekulttuuria käsittelevä aikakauslehti, joka perustettiin vuonna 1993. Sen kultakausi koitti yhtä aikaa 1990-luvun pörssihuuman kanssa, ja se oli aikakautensa keskeisiä julkaisuja. Perustajansa Louis Rossetton mukaan Wiredin oli määrä olla 1990-luvun Rolling Stone, ja joissakin suhteissa kuvaus pätee. Lehti oli osaltaan nostamassa internetiä yleiseen tietoisuuteen ja oli mukana luomassa nettikuplaa.
Wired keskittyi poikkeuksellisesti teknologian sijaan kulttuuriin, joka muuttui ja kehittyi tietotekniikan vaikutuksesta tai sen yhteydessä. Mukana olivat vahvasti myös liike-elämän ilmiöt sekä poliittiset näkemykset. Lehden toimittajakunta edusti erään tyyppistä liberalismia, kalifornialaista filosofiaa ja utopistista teknologiaoptimismia. Lehden suojelijaksi nimettiin mediateoreetikko Marshall McLuhan.
Sisältö

Wired herätti huomiota vallankumouksista pauhaavalla hypellään, silmiinpistävällä grafiikallaan ja harvinaisilla painoteknisillä ratkaisuillaan (kuten lämpöön reagoiva, pimeässä loistava tai metallinhohtoinen muste). Alkuvuosinaan lehti sai useita alan palkintoja.
Lehden artikkelit julkaistiin kokonaan myös verkossa. Lisäksi lehdestä tehtiin japanilainen ja brittiläinen painos. Lehden lisäksi julkaistiin kirjoja, oma osakeindeksi Wired 40 sekä HotWired-verkkosivusto, josta sikisivät www-sivuntekijöiden opas Webmonkey, hakukone Hotbot sekä varhainen blogi Suck.com.
Vuosien saatossa lehteen ovat kirjoittaneet muun muassa Stewart Brand, Douglas Coupland, Joshua Davis, J. Bradford DeLong, Cory Doctorow, Esther Dyson, Mark Frauenfelder, William Gibson, George Gilder, Steven Johnson, Bill Joy, Mitch Kapor, Jon Katz, Kevin Kelly, Lawrence Lessig, Jaron Lanier, Steven Levy, Nicholas Negroponte, Rudy Rucker, Peter Schwartz, Bruce Sterling, R. U. Sirius ja Neal Stephenson.
Wiredissä on julkaistu muun muassa Bill Joyn merkittävä artikkeli Why the Future Doesn’t Need Us. Lehden kuuluisimmat artikkelit ovat käsitelleet esimerkiksi vetytaloutta, avoimuutta muun muassa lähdekoodissa (kannessa Linus Torvalds), tekijänoikeusasioita (mukana Creative Commons -lisensoitu CD-levy), ulkoistamista sekä top ten -listojen vastaparia, erikoisuuksien markkinoita (ns. long tail).
Wiredin historia kulkee yhdensuuntaisesti erään alakulttuurin mukauttamisen kanssa: alkujaan muun muassa Mondo 2000 -lehdessä kehittynyt cyberkulttuuri tuli tunnetuksi Wiredissä, joka yhdisti siihen koreampaa pintaa ja rahan tuoksua. Pörssihuuman haihduttua Wiredistä tuli varovaisempi. Lähestyessään valtavirtaa Wired muuttui ulkoasultaan vähemmän haastavaksi.
Nykytilanne

Wired ilmestyy edelleen kuukausittain. Sitä julkaisee kiiltokantisista lehdistään tunnettu Condé Nast. Wired News -verkkosivu ja Wired-lehti eivät enää liity toisiinsa. Lehden nykyisen päätoimittajan Chris Andersonin aikana lehti on saanut useita palkintoja. Viime aikoina se on nostanut profiiliaan NextFest-festivaaleilla ja omaa nimeään kantavalla myymälällä.
Wired Science on Wired-lehden ja PBS-televisiokanavan yhteinen tiedetelevisio-ohjelma, jota PBS lähettää. Ohjelma on nähtävissä myös ohjelman kotivivuilla.
Sanottua

Wiredin perimmäinen sanoma David Bennahumin mukaan:
»Teknologia, etenkin digitaalinen teknologia on jatkoa psykedeeliselle kuusikymmentäluvulle. Aikoinaan LSD:n oli määrä muuttaa maailma, mutta hanke epäonnistui, ja nyt tehtävän perivät tietokoneet. Koneen ja ihmisen yhteenliittymästä kannettu huoli on nautinnon ja samalla valaistumisen vastaista. Me näytämme tietä kulta-ajalle, digitaaliselle nirvanalle, jossa mielen ja ruumiin erottelu lakkaa, kun mieltä edustava binäärinen informaatio ja ruumiin biologinen DNA yhtyvät. Tämä lopulta kohottaa meidät lähemmäksi Jumalaa tai jotakin sen kaltaista. Teknologia on elävä olento. Ihmiset ovat vain syntyvän konetietoisuuden siittäjiä ja levittäjiä. Kaiken taustalla on ihmisen suunnitelman sijaan kohtalo, eikä valintojen tekeminen ole meidän vallassamme, minkä Wiredin perustajan Kevin Kellyn kirja Out of Control ilmoittaa. Historia on pahasta, koska historia on ristiriidassa sen ajatuksen kanssa, että kyberavaruus olisi kehittyvä olento. Historia osoittaa, että ennalta määrätyn tulemisen sijaan visionäärit suunnittelivat kyberavaruuden tietoisesti tiettyyn tarkoitukseen. Tästä syystä teknologian historiaa ei koskaan kerrota Wiredissä, lukuun ottamatta bisneslegendoja, jotka käsittelevät suurimpia epäonnistumisia tai menestystarinoita. Liike-elämä vastaa darwinilaisen kohtalon mallia kyberavaruuden kehityksestä; hallitsemattomuuden ajatus sopii hyvin yhteen laissez faire -oppia edustavan taloustieteen kanssa. On kaksi klaania, Verkottuneet ja Väsähtäneet. Lehden artikkeleiden tulee painottaa verkottuneiden klaanin seikkailuja Väsähtäneiden kustannuksella. Esimerkiksi Manhattan on väsähtänyt ja San Francisco verkottunut. Teknologiayhtiöiden johtajilla - verkottuneiden klaanin ruhtinailla - on näkemys, tulinen voima ja ylivertainen kyky rakentaa oikeamielinen, verkottunut tulevaisuus. Kaikki heidän tiellään oleva on väsähtänyttä ja sen kohtalo on kuolla sukupuuttoon evoluution lakien nojalla. Muiden tarpeista huolehtiminen on merkityksetöntä ajan haaskausta.»
Aiheesta muualla

Louis Rossetto ja Kevin Kelly muistelevat lehteä lyhyissä videohaastatteluissa
Wired-lehti verkossa
Wired Science tiedetelevisio-ohjelma
Marraskuun manifesti

Marraskuun manifestin ensimmäinen sivu asetuskokoelmassa.
Marraskuun manifesti eli Keisarillisen Majesteetin Armollinen Julistuskirja toimenpiteistä laillisen järjestyksen palauttamiseksi maahan (AsK 49/1905) on tsaari Nikolai II:n 4. marraskuuta 1905 antama säädös, jonka on katsottu päättäneen niin sanotun ensimmäisen sortokauden Suomessa. Manifestilla kumottiin toistaiseksi helmikuun manifestin säännökset ja luvattiin kutsua kokoon Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät säätämään kansanedustuslaitoksen uudistuksesta ja kansalaisvapauksista. Samalla manifesti peruutti myös Suomen kenraalikuvernöörin diktaattorinvaltuudet. Julistuksen sisällön muotoili perustuslaillisten johtaja Leo Mechelin.
Säädöstä nimitetään yleisesti manifestiksi, koska sen ruotsinkielinen otsikko kuuluu: "Hans Kejserliga Majestäts Nådiga Manifest."
Manifestin syyt

Venäjä hävisi vuonna 1905 päättyneen sodan Japanille, mistä Suomessakin riemuittiin. Venäjällä käynnistyi laaja yhteiskunnallinen mellakointi ja lakkoilu, minkä seurauksena lopulta Nikolai II taipui 30. lokakuuta allekirjoittamassaan lokakuun manifestissa luopumaan itsevaltiudestaan ja antamaan valtaa kaksikamariselle parlamentille sekä hyväksymään joitain kansalaisoikeuksia.
Mellakoinnin ollessa päättymässä se levisi Suomeen, joskin rauhanomaisena. SDP:n ja perustuslaillisten kannattajakunta laajensivat passiivisen vastarintansa lakkoiluksi ja mielenosoituksiksi. Suurlakko käynnistyi Suomessa marraskuun alussa. Perustuslaillisten virkamiesten lakko sulki virastot, työläisten lakot pysäyttivät muun yhteiskunnan, mutta työnantajat maksoivat silti heille usein palkkaa tukeakseen lakkoilua.
Muun muassa 1. marraskuuta julkistetussa Tampereen punaisessa julistuksessa — johon perustuslaillisetkin aluksi yhtyivät — yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta vaatinut SDP olisi halunnut vielä jyrkempiä toimia ja kutsua yleisen kansalliskokouksen päättämään valtiopäivä- ja äänioikeusuudistuksesta, mutta lopulta perustuslaillisille riitti laillisuuden palauttaminen. He hyväksyivät vaatimukset uudesta valtiopäiväjärjestyksestä, kunhan siitä päätettäisiin laillisessa järjestyksessä. Perustuslaillisten johtohahmo, sitoutumaton Leo Mechelin kirjasi perustuslaillisten vaatimukset ja luovutti ne kenraalikuvernööri Ivan Obolenskille. Keisari Nikolai hyväksyi sitten vaatimuslistan manifestissaan. Siihen oli lisätty nyt myös lupaus kansanedustuslaitoksen reformista, joka oli ollut nimenomaan työväenliikkeen ja suuria kansanjoukkoja keränneiden lakon aikaisten joukkomielenosoitusten ensisijainen vaatimus. Osa työläisistä olisi yhä halunnut jatkaa lakkoilua mutta taipui muutamaa päivää myöhemmin.
Manifestin seuraukset

Maan uusi hallitus eli Mechelinin senaatti muodostettiin yksinomaan perustuslaillisista. Sortokaudella laittomasti irtisanotut virkamiehet palautettiin virkoihinsa ja heidän tilalleen nimitetyt myöntyväisyyssuuntauksen tukijat (yleensä vanhasuomalaiset) samalla erotettiin. Tärkein manifestiin perustuvista uudistuksista oli säätyvaltiopäivien korvaaminen uudella eduskunnalla. Uusi vaalilaki ja valtiopäiväjärjestys valmisteltiin Robert Hermansonin johtamassa komiteassa, jossa olivat edustettuina eri puolueet, myös vanhasuomalaiset ja sosiaalidemokraatit. Viimeiset säätyvaltiopäivät hyväksyivät kesällä 1906 uudistuksen, joka toteutti ensimmäisenä maailmassa sekä naisten äänioikeuden että vaalikelpoisuuden. Samana vuonna hyväksyttiin myös Mechelinin senaatin esitys lausunto-, kokoontumis- ja yhdistymisvapauden taanneesta perustuslaista. Suuriruhtinas jätti sen sijaan vahvistamatta paino- ja yhdistymisvapauslait. Vapaampi ajanjakso jäi väliaikaiseksi, ja parin vuoden kuluttua käynnistyi toinen sortokausi (1908–1917), joka päättyi maaliskuun manifestiin.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Marraskuun manifesti on Wikiaineistossa
Martin Hugo Haš

| Martin Hugo Haš> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. helmikuuta 2001 (ikä 23) Praha, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  194 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura (P):  Guelph Storm
Sarja:  OHL
Nyk. seura:  HC Benátky nad Jizerou (Tšekki I)
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Tappara (SML) KOOVEE (Mestis)
NHL-varaus:  153. varaus, 2019 Washington Capitals
Martin Hugo Haš (s. 2. helmikuuta 2001 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Benátky nad Jizeroussa lainalla OHL-joukkue Guelph Stormista. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Haš pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2020 ja 2021. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista ensimmäisessä turnauksessa Haš valittiin Ruotsia vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2019 turnauksessa hän toimi joukkueensa varakapteenina.
Haš pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 29 nuorten ja 56 poikien maaottelua.
Pelityyli

ISS Hockey -sivuston mukaan Haš on kahden suunnan puolustaja, joka luistelee isoon kokoonsa nähden hyvin, tekee fiksuja ratkaisuja kiekollisena, laukoo kovaa ja käyttää ulottuvuuttaan vastustajan syöttöjen katkaisemiseen. Hän on pitänyt itseään peliä tekevänä pelaajana, joka pelaa mieluummin teknisesti kuin kovaa, mutta tarvittaessa myös fyysisesti. Haš on maininnut esikuvikseen Erik Karlssonin ja Victor Hedmanin.
Yannick Ossok

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Yannick Dieudonné Ossok
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Yaoundé, Kamerun
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: PIF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007 | Royal Thai Police | – | (–) |
| 2008 | BEC Tero Sasana | – | (–) |
| 2009 | P-Iirot | 24 | (2) |
| 2010 | SalPa | 21 | (1) |
| 2010–2011 | Għajnsielem FC | 18 | (1) |
| 2011–2012 | Mosta | 28 | (0) |
| 2013 | Police United FC | 27 | (0) |
| 2015 | Mosta | 7 | (0) |
| 2015 | Għajnsielem FC | – | (–) |
| 2016– | PIF | 7 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 132 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. elokuuta 2016.
Yannick Dieudonné Ossok (s. 6. kesäkuuta 1986 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Ossok edustaa PIF:iä.
Ossok pelasi kaudet 2007 ja 2008 Thaimaan pääsarjassa Royal Thai Policen ja BEC Tero Sasanan joukkueissa. Kaudeksi 2009 hän siirtyi Pallo-Iiroihin Suomen Kakkoseen allekirjoittaen yhden kauden mittaisen sopimuksen. Hän kävi tätä ennen Veikkausliigassa pelaavan Valkeakosken Hakan testattavana. Kaudeksi 2010 Ossok teki sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan VPS:n kanssa. Sopimus kuitenkin purettiin siihen sisältyneen koeajan aikana, ja Ossok siirtyikin toiseen Kakkosen seuraan, Salon Palloilijoihin. Elokuussa 2010 Ossok siirtyi maltalaiseen Ghajnsielemiin.
Ossok pelasi kaudella 2011–2012 Mostassa 28 Maltan Valioliigan ottelua. Kaudella 2013 hän pelasi 27 ottelua Thaimaan pääsarjassa edustaen Police Unitedia. Keväällä 2015 Ossok edusti jälleen Mostaa pelaten seitsemän liigaottelua.
Ossok on edustanut Kamerunia juniorimaajoukkuetasolla.
Aiheesta muualla

Yannick Ossok Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Merihirviö

Merihirviö Jules Vernen kirjasta Sukelluslaivalla maapallon ympäri
Merihirviö tarkoittaa tieteelle tuntematonta suurikokoista merieläintä tai myyttiä sellaisesta. Merenkulkijat ovat pelänneet merihirviöitä jo ammoisista ajoista. Niitä lisättiin usein karttoihin koristeiksi. Alkujaan myös jotkin valaat, airokalat ja jättiläiskalmarit olivat merihirviöitä, sillä niistä ei tiedetty juuri mitään. Jättiläismustekalat saattoivat upottaakin pienikokoisia laivoja ja valaiden syöksemä höyrypatsas toi mieleen lohikäärmeen.
Nykyajan suosituimpia merihirviöitä ovat joutsenliskot. Tällaisia asuu kansanperinteen mukaan sisämaavesistöissäkin, esimerkiksi Loch Nessin hirviö.
Muutamia merihirviöitä:
Kraken, Iku-Turso , hippokamppi, Skylla ja Kharybdis, valaskala eli cetus, merimunkki tai -piispa, merenneito, merikäärme, Leviatan, Ceto eli Keto, Cadborosaurus willsi eli Caddy[lähde? ].
Piirros Cape Annissa Massachusettsissa vuonna 1639 nähdyksi ilmoitetusta merikäärmeestä.
1800-luvun piirros merikäärmeestä.
Aiheesta muualla

Vaarallinen merihirviö Raippaluodon vesillä puoli vuosisataa sitten, Suomen Kuvalehti, 27.03.1934, nro 13-14, s. 42, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pitko

Pitko on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aija Pitko-Korkeila (1906–1961), suomalainen kirjailija
Alex Pitko (1914–2011), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Janne Pitko (s. 1981), suomalainen curling-pelaaja ja pokeriammattilainen
Jenni Pitko (s. 1986), suomalainen arkkitehti ja kansanedustaja (Vihreä liitto)
Matti Pitko (s. 1942), suomalainen toimittaja, kolumnisti, pakinoitsija ja jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Marraskuun singlet

| Marraskuun singlet Viikate |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 11. kesäkuuta 2008
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, rautalankamusiikki
 Kesto: 58.09
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Viikatteen muut julkaisut
| Marraskuun lauluja II 2007 | Marraskuun singlet 2008 | Kesävainaja 2009 |
Marraskuun singlet on suomalaisen metalliyhtye Viikatteen 11. kesäkuuta 2008 ilmestynyt kokoelma-albumi. Levy sisältää Viikatteen Marraskuun lauluja I, sekä Marraskuun lauluja II -albumeilta julkaistut singlet b-puolineen, sekä Marraskuun lauluja I & II julkaistut kappaleet ”Uurastaja”, ”Hallamaat” ja ”Suruvaippa”, jotka on irrotettu omiksi kuvitteellisiksi singleiksi, ja joiden Marraskuun singleille lisätyt b-puolet jäivät bändin sanojen mukaan julkaisematta nauhojen katoamisen vuoksi.
Levy on julkaistu CD-painoksen lisäksi rajoitettuna, viidensadan kappaleen 7"-boksina, jossa on mukana vinyylien alkuperäinen kansitaide.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

Ah, ahtaita aikoja – 3.59
Sarkajako-twist – 4.01
Ei enkeleitä – 4.23
Liperi-twist – 2.14
Uurastaja – 3.41
Korkeat kotkain tiet -twist – 4.16
Me olemme myöhäiset – 4.26
Mintun ja Vernerin häävalssi – 4.00
Orret – 3.49
Teuvo, maanteiden kuningas – 4.29 (Leevi and the Leavings -cover)
Hallamaat – 4.17
Musta kuin puku – 4.37
Suruvaippa – 4.04
Mies ja kuusi kantajaa – 4.54
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu, kitara
Arvo Viikate – kitara, laulu
Ervo Viikate – basso, laulu
Simeoni Viikate – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Marraskuun singlet Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Marraskuun singlet Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)