stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilona Ahlgren
Kuvitteellinen henkilöhistoria

Opettajana työskentelevän Ilona Ahlgrenin isä oli professori. Ilonalla on hämäläisiä juuria, sillä hänen isänisänsä oli kotoisin Sääksmäeltä. Kauniiksi kuvattu, emansipoitunut Ilona on asunut koko ikänsä rannikolla ja viettänyt kesiä saaristossa. Hänet pestataan kansakoulun opettajaksi hämäläiseen kirkonkylään. Näin hän tulee muuttaneeksi ensimmäisen kerran elämässään sisä-Suomeen. Pitäjän naisväki on Ilonan opettajaksi valintaa vastaan, miehet taas sen puolesta. Hänet esitellään pitäjän kermalle Niskavuoren naisten prologissa. Niskavuorelaisista hän tuntee ennestään yliopistotoverinsa Anna-Liisan, joka on Loviisa ja Juhani Niskavuoren kuopus. Ilona pitää pateettisen puheen vanhan maalaistalon uljuudesta ja hämäläisistä rotuvaistoista. Mielipiteiltään Ilona on liberaali. Hän aiheuttaa lievähköä närää rovastissa ja muissa konservatiiveissa suoruudellaan. Opettajan ammatissaan Ilona onnistuu erinomaisesti. Hän asustelee yksin kansakoulun yläkerrassa olevassa opettajan huoneistossa ja kävelee kylänraittia housupuvussa.
Niskavuoren perijän Aarnen tapaaminen muuttaa Ilonan elämän. Heidän seurustelunsa pysyy kovin huonosti salassa pitäjän naisväeltä. Erityisesti telefuuni-Santra pitää Aarnen vaimon Martan ajan tasalla. Loviisa, Niskavuoren vanha emäntä, kutsuu Ilonan kahville ja antaa kautta rantain ymmärtää, että Ilonan on lopetettava seurustelunsa Aarnen kanssa. Ilona alkaa odottaa Aarnen lasta. Eräänä yönä Aarnen ollessa hänen luonaan kansakoululla Martta, Sandra ja kansakoulun miesopettaja ryntäävät hänen asuntoonsa. Vaikka Aarne ehtii karata ikkunasta, skandaali on valmis. Martta järjestää kuulustelun, jossa Ilonan on kerrottava totuus. Ilona on valmis lähtemään pitäjästä ja huolehtimaan vielä syntymättömästä lapsestaan yksin. Aarne tekee ratkaisunsa ja lähtee Ilonan mukaan. Pariskunta avioituu ja asettuu Helsingin Töölöön. Heille syntyy kaksi lasta, Paavo ja Lilli. Ilonan äiti Lisbeth Ahlgren asuu samassa taloudessa. Lisäksi Ilonalla on veli Kaarlo, joka mainitaan vain dialogissa. Ohimennen mainitaan myös Ilonan Dagmar-täti, jolla "oli Turun lähellä vanha kartano", jonka torpissa lapsia kuoli keuhkotautiin aliravitsemuksen takia.
Kun Martta avioituu tohtori Vareliuksen kanssa ja myy osuutensa Niskavuoresta Loviisalle, Ilona palaa Aarnen mukana Niskavuorelle, tosin vastentahtoisesti.
Toisessa maailmansodassa Aarne kaatuu. Leskeksi jäänyt Ilona emännöi Niskavuorta yhdessä Loviisan kanssa. Heidän välinsä ovat huomattavasti paremmat kuin Martan ja Loviisan. Ilona rakastuu Aarnen velipuoleen Juhani Multiaan tämän saavuttua Niskavuorelle. Ilona jää hoitamaan Niskavuorta Loviisan kuoleman jälkeen.
Tulkitsijoita

Ilona on keskeinen naisrooli näytelmissä Niskavuoren naiset, Niskavuoren leipä ja Entäs nyt, Niskavuori?. Niskavuoren naisten kantaesityksessa maaliskuussa 1936 Ilonaa tulkitsi Martta Kontula. Valentin Vaalan mustavalkoelokuvassa Niskavuoren naiset Ilonaa näyttelee Sirkka Sari, vuoden 1958 värielokuvassa puolestaan Teija Sopanen. Edvin Laineen Niskavuoren Aarne pohjautuu näytelmään Niskavuoren leipä. Siinä Ilonaa näyttelee Rauni Ikäheimo. Laineen elokuvassa Niskavuori taistelee Ilonan roolissa on Mirjam Novero. Vuoden 1984 Niskavuori-elokuvassa Ilonana on Satu Silvo.
Jukka Lehto

Jukka Kalevi Lehto (s. 1. lokakuuta 1953 Nokia) on suomalainen radiokemian professori emeritus.
Jukka Lehto syntyi Vilho Armas Lehdon ja Suoma Tuulikki Mäkelän perheeseen. Hän avioitui 1988 kuvataideopettaja Outi Ahon kanssa. Lehto tuli ylioppilaaksi Nokian yhteiskoulusta 1972 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1981 ja lisensiaatiksi 1985. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1987 tutkimuksella Sodium titanate for solidification of radioactive wastes: preparation, structure and ion exchange properties.
Lehto oli Helsingin yliopistossa assistentti vuodesta 1988, yliassistentti ja tutkija 1991–1997, yliassistentti 1996–2001, ylioipistonlehtori 2002–2005 ja radiokemian professori vuodesta 2005 eläköitymiseensä saakka. Hän oli myös yliopiston dosentti 1988–2008. Suomen Akatemian vanhempi tutkija Lehto oli 1995–2000 ja vieraileva tutkija Unkarissa 1981 ja Texasissa 1985–1986. Tieteellisten tutkimusten ja oppikirjojen ohella Lehto on julkaissut Urjalan historiasta teoksen Pohjoisen Urjalan kylät uudella ajalla: vanhat kartat kertovat ja kiehtovat (2025).
Agaavet

| Agaavet |
| --- | --- |
 Sisalagaave (Agave sisalana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Agavoideae
Suku::  Agaavet Agave  L.
Lajeja
 useita kymmeniä, mm: Agave americana  Agave fourcroydes  Agave sisalana  Agave tequilana 
Katso myös
   Agaavet Wikispeciesissä   Agaavet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agaavet (Agave) ovat mehikasveja, jotka kuuluvat laajan parsakasvien (Asparagaceae) heimon alaheimoon Agavoideae. Enimmäkseen ne kasvavat Meksikossa, mutta myös Yhdysvaltojen etelä- ja länsiosissa sekä Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan trooppisilla alueilla. Sukuun kuuluu yli sata lajia. Joitakin kasvatetaan koristekasveina myös Euroopassa kuivilla ja kuumilla alueilla.
Tuntomerkit

Kasvien suuri lehtiruusuke on tukevan ja yleensä hyvin lyhyen varren päässä, jolloin saattaa näyttää siltä kuin lehdet kasvaisivat suoraan maasta. Kukin ruusuke kukkii melko vanhana - yleensä ainakin kahdeksanvuotiaana. Kasvi käyttää kaiken energiansa kukintaan ja siementen tuottamiseen, ja kukkinut lehtiruusuke kuihtuu pois. Joskus kukkavarsista syntyy uusia pikkutaimia.
Lehdet ovat suuria, sitkeitä, meheviä, vahapintaisia, ja niiden kärjessä on vahva ja terävä piikki. Kooltaan ne voivat olla yli metrinkin mittaisia. Kukat ovat valkoisia, kellertäviä tai vihertäviä ja sijaitsevat runsaskukkaisissa, jättiläismäisissä kerrannaistertuissa tai tähkissä pitkien vanojen (jopa 7 m) latvoissa.
Käyttö

Meksikossa useista agaavelajeista valmistetaan väkevää mezcal-viinaa. Laji Agave tequilana eli tequila-agaave (siniagaave) on tequilan pääraaka-aine. Lajia Agave sisalana eli sisalagaavea käytetään kuituna naruihin ja köysiin, muun muassa riippumattoihin ja hattuihin. Agaaven mehusta keitetään myös makeutukseen tarkoitettua agave-/agaavesiirappia, jota myydään Suomessa pääasiassa luomukaupoissa.
Lajeja ja lajikkeita

jättiagaave (Agave americana )
kulta-agaave (Agave americana ’Marginata’)
raita-agaave (Agave angustifolia ’Marginata’)
valkoagaave (Agave celsii var. albicans)
siniagaave (Agave ferox)
lanka-agaave (Agave filifera)
hammasagaave (Agave parrasana)
ripsuagaave (Agave schidigera)
sisalagaave (Agave sisalana)
siiliagaave (Agave stricta)
tequila-agaave (Agave tequilana)
kruunuagaave (Agave victoriae-reginae)
jukka-agaave (Agave yuccifolia)
arizonanagaave (Agave arizonica)
tähkäagaave (Agave attenuata)
kuituagaave (Agave fourcroydes)
sonoranagaave (Agave parviflora)
kalifornianagaave (Agave shawii)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Agave
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q155874  Wikispecies: Agave  APDB: 187877  APNI: 77855  BOLD: 196662  CoL: 8VR75  eFloraSA: Agave  EoL: 39864112  EPPO: 1AGVG  FloraBase: 22367  FNA: 100796  FoAO2: Agave  FoC: 100796  GBIF: 2766430  GRIN: 292  iNaturalist: 50822  IPNI: 325900-2  IRMNG: 1267130  ITIS: 182659  NBN: NHMSYS0000455639  NCBI: 39509  NZOR: 6c187076-8a6a-4784-bdb6-572c565f9909  Open Tree of Life: 973369  PLANTS: AGAVE  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:325900-2  Tropicos: 40034234  VicFlora: 98f2e5ff-96d8-467b-9957-579317b60278  WFO: wfo-4000000928
Afrikanvillikissa

| Afrikanvillikissa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Alaheimo::  Kissat Felinae
Suku::  Kissat Felis
Laji::  lybica
Kolmiosainen nimi
 Felis lybica  Forster, 1780 
Synonyymit
 Felis silvestris lybica Forster, 1780   Felis sylvestris lybica 
 Afrikanvillikissan levinneisyys
Katso myös
   Afrikanvillikissa Wikispeciesissä   Afrikanvillikissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikanvillikissa eli nubiankissa (Felis lybica) on Afrikassa ja Aasiassa elävä kissaeläinlaji. Sen kesyttivät aikoinaan muinaiset egyptiläiset ainakin noin 4 000 vuotta sitten, ja sitä pidetään yleisesti kesykissan (Felis catus) esi-isänä.
Ulkonäkö

Afrikanvillikissa on yleisväriltään vaaleanruskea ja siinä on tummia juovia. Turkki on lyhyempi kuin eurooppalaisen metsäkissan. Afrikanvillikissa on myös huomattavasti pienempi: pituus ilman häntää on 45–75 senttimetriä, häntä 20–38 senttimetriä, ja se painaa 3–6,5 kilogrammaa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Afrikanvillikissaa tavataan laajalla alueella Afrikassa ja Aasiassa. Afrikassa lajia ei esiinny tiheissä tropiikin sademetsissä. Saharassa sitä tavataan lähinnä vain vuoristoisilla alueilla, kuten Ahaggarissa ja Tassili n’Ajjerissa. Aasiassa levinneisyysalue ulottuu mantereen lounaisosista Keski-Aasiaan, Intiaan, Kiinaan ja Mongoliaan.
Afrikanvillikissa elää monenlaisissa ympäristöissä aavikoilta ja ruohomailta selametsiin. Se välttelee lähinnä sademetsiä ja hiekka-aavikoita. Vuoristoissa lajia on tavattu jopa kolmessa kilometrissä.
Käyttäytyminen

Afrikanvillikissa syö pääasiallisesti jäniseläimiä ja jyrsijöitä. Jos tilanne vaatii, se syö myös lintuja, matelijoita, sammakkoeläimiä ja hyönteisiä. Botswanan puoliaavikoilla tärkeä osa ruokavaliota ovat hämähäkit. Kissa lähestyy saalista hitaasti ja hyökkää päästyään noin metrin etäisyydelle.
Afrikanvillikissa on aktiivinen lähinnä yöaikaan ja hämärässä. Päivällä se piileksii pensaikossa, joskin se on toisinaan aktiivinen myös hämärinä, pilvisinä päivinä. Urosten reviiri kattaa muutaman naaraan, jotka puolustavat aluetta tunkeilijoilta. Naaras synnyttää 2–6 pentua, mutta keskimäärin kolme. Tiineys kestää 56–69 päivää. Pennut syntyvät sokeina, ja ne ovat riippuvaisia emonsa huolenpidosta. Useimmiten pennut syntyvät sadekaudella, jolloin ravintoa löytyy riittävästi. Pennut ovat emonsa luona 5–6 kuukautta ja saavuttavat sukukypsyyden vuoden ikäisinä.
Alalajit

A revised taxonomy of the Felidae (2017) jakaa afrikanvillikissan seuraaviin alalajeihin:
Felis lybica caffra – Eteläinen Afrikka
Felis lybica lybica – Itä-, Länsi- ja Pohjois-Afrikka, Arabian niemimaa, Lähi-itä, Korsika, Sardinia ja Kreeta
Aavikkokissa (Felis lybica ornata) – Kaakkois- ja Keski-Aasia, Afganistan, Pakistan, Intia, Mongolia ja Kiina
Aiheesta muualla

IUCN/SSC Cat Specialist Group – African wild cat (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Digimorph, University of Texas at Austin – Felis silvestris lybica, African Wildcat (englanniksi)
Wild animals of Africa – African Wild Cat (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q47482585  Wikispecies: Felis lybica  CoL: 3DXVF  GBIF: 2435046  iNaturalist: 371414  IRMNG: 10516791  ITIS: 183799  IUCN: 131299383  MDD: 1005987  Paleobiology Database: 224043  Paleobiology Database: 224043  Species+: 36712
Ahmadiyya

Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Ahmadiyya -liikkeen lippu. Valkoinen minareetti liittyy islamissa lopun aikojen tapahtumiin.
Mirza Ghulam Ahmad
Ahmadiyyalainen Wilmersdorfin moskeija Berliinissä.
Baitul Futuh -moskeija Lontoossa.
Ahmadiyya on islamilainen liike, joka vaikuttaa Intiassa ja Pakistanissa. Sen perustaja, varakas maanomistaja Mirza Ghulam Ahmad (n. 1839–1908) julisti olevansa odotettu messias, mahdi ja mujaddid. Hän julistautui myös Krishnan manifestaatioksi eli avatariksi. Tämä johti riitoihin Intian muslimien kanssa. Liikkeen kannattajat tunnustavat muiden muslimien tavoin Koraanin arvovallan mutta eivät lukeudu mihinkään lakikoulukuntaan. Vuonna 1889 perustetun liikkeen parissa lähetystyö on ollut arvostettua. Ahmadiyyat kannattavat pyhää sotaa eli jihadia vain, jos muslimit ovat uhattuna ja heitä estetään harjoittamasta uskontoaan.
Liike jakautui myöhemmin kahtia. Ahmadiyya-yhteisö on palannut lähemmäs perinteistä islamia ja luopunut väitteestä, että Ahmad oli mahdi ja messias. Toinen haara on Lahoren Ahmadiyya-liike. Tiedot kannattajista vaihtelevat miljoonasta kymmeneen miljoonaan.
Suomessa liike on rekisteröitynyt uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimellä Ahmadiyya Muslimi Jamaat Suomi vuonna 2015. Sillä oli 158 jäsentä vuonna 2018.
Islamilaisen maailman suhtautuminen liikkeeseen

Islamilainen maailma on suhtautunut hyväksyvästi erilaisiin islamilaisiin liikkeisiin maailmalla. Monista erikoisuuksistaan huolimatta on esimerkiksi Nation of Islam hyväksytty islamilaiseksi. Ahmadiyyaa ei silti ole hyväksytty kaikkialla, vaan esimerkiksi Indonesiassa muslimimielenosoittajat ovat vaatineet liikkeen kieltämistä. Pakistanin kansalliskokous teki vuonna 1974 perustuslakiin lisäyksen, jolla liike tuomittiin harhaoppiseksi. Muslimit ovat vainonneet ahmadiyya-liikkeen kannattajia myös Pakistanissa.
Näkyviä yrityksiä määritellä islamin yhteistä sisältöä on Ammanin julistus, joka hyväksyttiin 9. marraskuuta 2004 Jordanian  pääkaupungissa Ammanissa. Siinä ei mainita Ahmadiyya-liikettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ahmadiyya Wikimedia Commonsissa
Ahmadiyya-muslimiyhteisön sivut (englanniksi)
Lahoren Ahmadiyya-liikkeen sivut (englanniksi)
Avatar (animaatiosarja)

| Avatar> Avatar: The Last Airbender |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus.
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  24 min.
Luoja(t):  Michael Dante DiMartino Bryan Konietzko
Pääosissa:  Zach Tyler Eisen Mae Whitman Jack DeSena Jessie Flower Dante Basco Dee Bradley Baker Mako Greg Baldwin
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Nickelodeon  Nelonen  Fox
Esitetty:  21. helmikuuta 2005 – 19. heinäkuuta 2008
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  61 (luettelo jaksoista)
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Giancarlo Volpe Lauren MacMullan Dave Filoni Ethan Spaulding Anthony Lioi Joaquim Dos Santos
Käsikirjoittaja(t):  Michael Dante DiMartino Bryan Konietzko Aaron Ehasz James Eagan John O'Bryan Tim Hedrick Elizabeth Welch Ehasz Nick Malis Joshua Hamilton Giancarlo Volpe Pete Goldfinger Josh Stolberg  Katie Mattila
Säveltäjä(t):  Jeremy Zuckerman
Tuotantoyhtiö(t):  Nickelodeon Animation Studios Nickelodeon Studios
Palkinnot
Voitetut:  Annie (2006, 2007, 2009) Primetime Emmy (2007)
Ehdokkuudet:  Annie (2006) Primetime Emmy (2007)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Avatar (engl. Avatar: The Last Airbender) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatiosarja, jonka loivat Michael Dante DiMartino ja Bryan Konietzko. Sarjan tuotti televisioyhtiö Nickelodeon omalle kanavalleen, jossa sen esittäminen alkoi 21. helmikuuta 2005. Sarja päättyi 19. heinäkuuta 2008.
Sarjasta tuli hyvin suosittu Yhdysvalloissa, ja Nickelodeon tilasi sarjaan kaksi tuotantokautta lisää. Sarjan suosion myötä jaksot ovat päätyneet DVD:lle ja sarjan oheistuotantoa on myyty muun muassa lelufiguurien, pelikorttien, videopelien ja pehmolelujen muodossa. Suomessa sarja on näkynyt televisiokanava Nelosella loppuvuodesta 2007 lähtien.
Sarjan fantasiamaailmassa itämaisiin taistelulajeihin perustuvien liikesarjojen avulla voi hallita klassisia alkuaineita. Aasialais-vaikutteisen maailman neljä suurinta kansaa on nimetty näiden elementtien (sarjan jälkiäänityksessä "alkuvoimien") mukaan Tulen, Veden, Maan ja Tuulen kansoiksi, joiden jäsenet voivat hallita ainoastaan omaa elementtiään. Nimihahmo Avatar on ikuisesti uudelleensyntyvä silta fyysisen maailman ja animististen henkien välillä, ja jo kuolleiden avatarien henget auttavat joskus myöhempää inkarnaatiotaan. Tämä mystinen yhteys ilmenee myös luontaisena kykynä oppia hallitsemaan kaikkia neljää voimaa, jokaista paremmin kuin lahjakkainkaan normaali ihminen. Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Avatar oli sijalla 35.
Sarjalle julkaistiin jatkoa vuonna 2012 jatkosarja The Legend of Korra sijoittuu aikaan 70 vuotta tämän sarjan tapahtumien jälkeen. Lisäksi Avatarista on tehty myös yksi näytelty elokuva sekä Netflixiin julkaistu näytelty televisiosarja.
Juoni > Ennen sarjan tapahtumia

Tarina sijoittuu sekä  ihmisten ja kimeeristen eläinlajien asuttamaan maailmaan että rinnakkaismaailmaan nimeltä "henkimaailma" (engl. Spirit World). Ihmiset ovat jakautuneet neljäksi kansakunnaksi – Vesiheimot (engl. Water Tribes), Maan valtakunta (engl. Earth Kingdom), Tulikansa (engl. Fire Nation) ja Tuulenkulkijat (engl. Air Nomads). Jokaisen kansan joukossa oli miehiä ja naisia, jotka pystyivät hallitsemaan kansansa alkuvoimia eli elementtejä erilaisten taistelulajien avulla. Ainoa olento, joka pystyy taitamaan (engl. bend) kaikkia neljää alkuvoimaa, on Avatar. Aina kun edellinen Avatar kuolee, Avatarin henki syntyy uudelleen kiertokulun mukaisesti seuraavaan kansakuntaan.
100 vuotta ennen sarjan alkua, Tulikansan silloinen hallitsija Tulen valtias Sozin uskoi Tulimaan olevan voimakkain ja hyvinvoivin kansakunta. Siksi hän uskoi myös tekevänsä koko maailmasta paremman paikan laajentamalla valtakuntaansa. Mutta hänen entinen ystävänsä, Avatar Roku, uskoi, että neljän kansakunnan oli pysyttävä sellaisina kuin ne olivat. Rokun kuoltua, Sozin sai vaihdoin tilaisuutensa aloittaa täysimittaisen sodan muita kansoja vastaan. Tuulenkulkijoiden joukkoon syntynyt uusi Avatar Aang ei halunnut ottaa vastuuta sodan lopettamisesta, eikä erota mentoristaan munkki Gyatsosta. Aang karkasi asuinpaikastaan Eteläisestä tuulitemppelistä lentobiisoninsa Appan kanssa. He joutuivat myrskyyn ja Aang jäädytti Avatar-tilassa itsensä ja Appan jään sisään noin sadaksi vuodeksi. Sinä aikana, Sozin surmasi kaikki maailman Tuulenkulkijat tuhotakseen Avatarin näiden mukana. Mutta sai huomata, ettei Avatar ollut tuhoutuneiden Tuulenkulkijoiden joukossa. Näin Aangista tuli kansansa viimeinen jäsen.
Sota jatkui, ja Sozinin jälkeen Tulen valtiaaksi nousi Azulon, ja Azulonin perään tämän toinen poika Ozai, joka on tällä hetkellä hallitseva Tulen valtias.
Juoni > Kirja yksi: Vesi (水)

Katara, 14-vuotias vedentaitaja Eteläisestä vesiheimosta ja hänen 15-vuotias veljensä Sokka löytävät Aangin ja Appan jään sisältä. Aang palaa kotiinsa, mutta se onkin aikoja sitten tuhoutunut. Aang ottaa toiseksi lemmikikseen viimeisen elävän lentolemurin Momon.
Aang lähtee kohti pohjoista mukanaan Katara, Sokka, Appa ja Momo. Määränpää on Pohjoinen vesiheimo, jonka luona Aangin on tarkoitus oppia vedentaitamista. Matkan aikana häntä jahtaavat Ozain karkotettu poika  prinssi Zuko ja tämän setä Iroh. Iroh on Tulikansan entinen kenraali ja Ozain isoveli. Zukon lisäksi Aangia jahtaa myös komentaja Zhao, jonka Ozai ylentää myöhemmin amiraaliksi.
Matkan aikana Aang tapaa muun muassa Sukin johtamat Kyoshi-soturit, lapsuudenystävänsä Bumin, Jetin ja tämän vapaustaistelijat, sekä Zhaon entisen opettajan, Jeong Jeongin. Aang puhuu Avatar Rokun hengen kanssa ja saa tietää, että hänen on kukistettava Tulen valtias Ozai ennen seuraavan kesän päättymistä, koska sadan vuoden välein planeetan ohi kulkeva Sozinin komeetta palaa silloin takaisin ja antaa tulentaitajille väliaikaisesti suuremmat voimat. Tämän saman komeetan voimilla aikoinaan tuhottiin myös Tuulitemppelit.
Pohjoisessa vesiheimossa Aang ja Katara oppivat vedentaitamista mestari Pakkun opastuksella ja Sokka rakastuu päällikön tyttäreen Yueen. Yue kantaa sisällään osaa Kuuhengen elinvoimasta. Amiraali Zhaon johdolla Tulikansa tekee hyökkäyksen ja pyrkii tappamaan Kuuhengen ja Merihengen kuolevaiset muodot. Zhao onnistuu surmaamaan Kuuhengen, mutta Yue uhraa itsensä elvyttääkseen tämän. Aang yhdistää voimansa Merihengen kanssa ja tuhoaa Tulikansan laivaston, minkä jälkeen Merihenki kostaa Zhaolle.
Ozai julistaa Zukon ja Irohin maanpettureiksi, koska he vastustivat Zhaon aikeita. Niinpä Ozai lähettää lahjakkaan mutta sadistisen tyttärensä Azulan vangitsemaan heidät.
Juoni > Kirja kaksi: Maa (土)

Aang jättää Pohjoisen vesiheimon taakseen ja jatkaa vedentaitamisopintojaan Kataran avulla. Seuraavaksi Aang etsii maantaitajaopettajaa ja tapaa Toph Beifongin, 12-vuotiaan sokean maantaitajan. Toph liittyy joukkoon.
Samaan aikaan Zuko ja Iroh aikovat aloittaa uuden elämän Maan valtakunnassa Tulikansan pakolaisina. Azula värvää avuksi sukulaistensa ja Avatarin metsästykseen lapsuudenystävänsä Main ja Ty Leen. Aang ja hänen ystävänsä löytävät Wan Shi Tong -nimisen hengen vartioiman kirjaston ja saavat selville, että muutama viikko ennen Sozinin komeetan saapumista tapahtuu auringonpimennys. Pimennyksen aikana tulentaitajat eivät voisi käyttää voimiaan, mikä antaisi Aangille mahdollisuuden päihittää Tulen valtias. Mutta sitten Appa joutuu hiekantaitajien vangiksi.
Aang ystävineen lähtee kohti Maan valtakunnan pääkaupunkia Ba Sing Seitä. He aikovat kertoa auringonpimennyksestä Maan valtias Kueille. Myös vanhat tutut Vapaustaistelijat Jet, Haisu ja Pitkula lähtevät sinne – hekin aikovat aloittaa alusta ja parantaa tapansa.
Ba Sing Sein salaisen poliisin Dai Lin johtaja Long Feng on kuitenkin salannut sodan olemassaolon Maan valtiaalta, sillä tosiasiassa hän hallitsee kaupunkia itse. Dai Li lähettää kepulikonsteja käyttämällä Jetin hämäämään Avatar-tiimiä, mutta hänet saadaan palautettua takaisin selväjärkiseksi. Jet auttaa Avatar-tiimiä löytämään Appan. Sen jälkeen Long Feng tappaa Jetin Dai Lin päämajassa Laogai-järvellä. Lopulta Aang löytää Appan ja paljastaa Maan valtiaalle Long Fengin juonittelun. Azula, Mai ja Ty Lee naamioituvat Kyoshi-sotureiksi ja soluttautuvat Ba Sing Seihin. He saavat Dai Lin agentit liittolaisikseen.
Aang lähtee Itäisen tuulitemppelin raunioilla oleskelevan Guru Pathikin luokse, jotta oppisi avaamaan kehonsa seitsemän chakraa ja saisi Avatar-tilan täyteen hallintaansa. Hän kuitenkin  keskeyttää opinnot kun huomaa, että viimeisen chakran avaamiseksi hänen pitäisi luopua tunteistaan Kataraa kohtaan.
Zuko ja Katara joutuvat Azulan vangeiksi. Katara yrittää saada Zukon puolelleen, mutta Zuko liittoutuukin sisarensa kanssa. Aang tajuaa  vihollisen ylivoiman ja siirtyy lopulta Avatar-tilaan, mutta Azula ampuu häntä salamalla selkään ja haavoittaa samalla Avatarin henkeä. Katara onnistuu estämään Aangin kuoleman ja Avatarin kiertokulun katkeamisen Pohjoisen vesiheimon henkien lähteestä saadulla vedellä. Ba Sing Sei kuitenkin kukistuu, ja niin Maan valtakunta valloitettiin.