stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teuronjoki (Tammela)
Teuronjoen valuma-alue

Joen valuma-alueen kuvaileminen on helpompi kuvailla lähtien liikkeelle joen alkujuoksulta ja edeten yläjuoksulle päin. Kuuslammi, Hietaslammi, Koskuslammi ja Haukilammi sijaitsevat joen omalla alueella. Seuraavassa kuvaillaan valuma-alueen yli 40 järven ja lammen keskinäisiä yhteyksiä.
Valuma-alueen keskusjärvi on Rautijärvi. Siihen laskevat lännestä Kyläsillanjoki, Alasen laskujoen kautta ylemmällä virtaava Kuorijoki ja idän suunnasta virtaava laskuoja, jonka kautta kulkevat Suojärvenjoen Uljasjärveen tuomat vedet.
Suoraan Uljaslampeen laskee pohjoisesta harjun juurelta pieni Kilpilammi. Samoin tekee suurempi Suojärvi, jonka laskujoki on Suojärvenjoki. Suorjärvenjokeen yhtyy suurten soiden läpi virtaava Korpilammin, Keskilammin ja Haukivahon yhteinen laskuoja. Suojärvi sijaitsee valuma-alueen itärajalla ja sen kautta laskevat loput järvistä. Sen pohjoispäähän laskee pitkä puro, johon on liitettu ympäristön suo-ojaverkosto. Matkalla keskikokoiselle Isolle Tähilammille purossa on Rimpilammi, joka on kuin uoman laajentuma. Se sijaitsee harjun pohjoispuolella ja saattaa siksi olla umpeen kasvanut pohjavesilammikko. Isoon Tähilampeen laskee ylinnä sijaitseva Pikku Tähilammi. Ison Tähilammen lounaispuolella sijaitsevat kolme pikkulampea, joista ei ole laskuojaa minnekään. Kahden nimeksi on merkitty Kissalammi ja Koiralammi.
Kuorijoki, joka laskee Rautijärveen Päällisen ja Alasen kautta, on keskikokoisen Sotkajärven laskujoki. Valuma-alueen kaksi muutakin latvajärveä Ojajärvi ja Pukarojärvi, ovat keskikokoisia.
Kyläsillanjoki laskee Kylänlammista, johon vuorostaan laskee Keskinen Salakkajokea myöten. Keskiseen laskee vesiä kahta kautta. Läntisestä suunnasta laskevat siihen ketjussa Kaukasenviidanlammi, Kaakkolammi ja Koverojärvi. Pohjoisesta laskevat kaikki muut järvet. Ensimmäinen on Ylimmäinen, johon laskee sivulta pieni Pikku Ylimmäinen. Ylimmäiseen laskee 5 kilometriä pitkä Pörrösaarenjoki, joka on Kanalammin laskujoki. Kanalammiin laskee vuorostaan Kivitokeenojaa myöten suurempi Kanajärvi. Pörrösaarenjokeen yhtyvät matkan varrella idästä päin Tuomistonlammin ja Pikku Kaukasenviidanlammin yhteinen laskuoja sekä lännestä päin Lahnalammi. Kanalammiin laskee luoteesta päin ketjussa Kortelammi ja Verikäs. Lopuksi, Kanajärveen laskevat luoteen suunnasta pieni Siirtolammi ja sitten ketjussa sen vierestä Jouhilammi ja Kotalammi.
Historia

Senaatin kartastossa vuodelta 1884 joen nimi kirjoitettiin ”Teuranjoki”.
Turun Osuuskauppa

| Turun Osuuskauppa |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osuuskauppa
Perustettu:  1901
Toimitusjohtaja:  Niklas Österlund
Kotipaikka:  Turku
Toimiala:  päivittäis- ja erikoistavarakauppa, liikennemyymälä-, matkailu- ja ravitsemis- sekä tavaratalokauppa
Liikevaihto:  731  milj. € (2022)
Henkilöstö:  yli 2 600 (2022)
Omistaja:  Yli 171 000 jäsentä
Kotisivu:  https://www.tok.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turun Osuuskauppa (TOK) on Varsinais-Suomessa toimiva S-ryhmään kuuluva alueosuuskauppa, jolla on yli 171 000 asiakasomistajaa. Yli 2 600 henkilöä työllistävä TOK on yksi alueensa suurimmista palvelualan työnantajista. Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli noin 731 miljoonaa euroa.
Historia

Turun Osuuskauppa perustettiin vuonna 1901 edistysmielisten turkulaisten toimesta. Aluksi se toimi nimellä Vähäväkisten Osuusliike. Vuonna 1918 nimi muuttui Turun Osuuskaupaksi. TOK on Suomen ensimmäinen osuustoimintalain aikana perustettu osuuskauppa. Fuusioiden kautta Turun Osuuskauppaan ovat liittyneet Raision Osuusliike vuonna 1927, Piikkiön Osuuskauppa vuonna 1930, Rymättylän Osuuskauppa vuonna 1932, lietolainen Härkätien Osuuskauppa vuonna 1963, Littoisten Osuuskauppa ja Naantalin Osuuskauppa vuonna 1965, nousiaislainen Osuuskauppa Noustenmaa vuonna 1974, Vahdon Osuuskauppa vuonna 1979, sauvolainen Osuuskauppa Aitta vuonna 1980, mynämäkeläinen Osuuskauppa Apaja, pöytyäläinen Osuuskauppa Maapohja ja Vakka-Suomessa toiminut Osuuskauppa Vakkaseutu vuonna 1984 sekä loimaalainen Saviseudun Osuuskauppa vuonna 1985. Handelslaget Öboden, ruotsinkielinen osuuskauppojen yhteenliittymä Turunmaan saaristossa pilkottiin kahtia vuonna 1989, jolloin Dragsfjärd, Kemiö ja Västanfjärd siirtyivät Salon Seudun Osuuskaupan alueeseen sekä Houtskari, Iniö, Korppoo, Nauvo ja Parainen TOK:n alueeseen. Samana vuonna Koski Tl:n ja Marttilan alueet siirtyivät keskinäisellä sopimuksella TOK:lta Salon Seudun Osuuskaupalle. Viimeinen itsenäinen paikallisosuuskauppa alueella oli Vehmaan Osuuskauppa, joka liittyi TOK:iin vuonna 2007. Osuuskauppojen nykyiset toimialueet löytyvät luettelosivulta.
Toimipaikat

Kuusi Prisma-hypermarkettia: Itäharjulla, Länsikeskuksessa ja Tampereentiellä Turussa, Piispanristillä Kaarinassa, Loimaalla ja kauppakeskus Myllyssä Raisiossa
Sokos-tavaratalo: Sokos Wiklund Turussa, Emotion Mylly, Kauppakeskus Mylly, Raisio ja Emotion Skanssi, kauppakeskus Skanssi, Turku.
21 S-marketia ja 28 Sale-myymälää.
Turun Osuuskaupan omistamia hotelleja ovat muun muassa Turussa sijaitsevat Original Sokos Hotel Wiklund, Original Sokos Hotel Kupittaa, Solo Sokos Hotel Turun Seurahuone ja Radisson Blu Marina Palace. 
Osuuskauppa omistaa myös useita ravintoloita ja kahviloita sekä 3 ABC-liikennemyymälää.
Aiheesta muualla

Turun Osuuskaupan kotisivut
| n k S-ryhmän osuuskaupat |
| --- | --- |
Alueosuuskaupat:  Arina  Eekoo  Eepee  HOK-Elanto  Hämeenmaa  Jukola  Keskimaa  Keula  Koillismaa  KPO  KSO  Maakunta  PeeÄssä  Pirkanmaa  PKO  Satakunta  SSO  Suur-Savo  TOK  VBO 
Paikallisosuuskaupat:  Bergö  Brändö  Haapasaari  Kumlinge  Petsmo  Småbönders  Sottunga
Herbet Taylor Ussher

Herbet Taylor Ussher (1836–1880) oli brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies ja lintutieteilijä.
Ussher toimi Afrikassa Kultarannikon (nykyään Ghana) asiainhoitajana 1867–1872 ja  kuvernöörinä kesäkuusta 1879 joulukuun alkuun 1880. Hollantilaisten vuonna 1642 rakentama linnoitus Fort Creve Coer nimettiin hänen kunniakseen Fort Ussheriksi linnoituksen siirtyessä englantilaisten haltuun 4. tammikuuta 1868.
Kultarannikolta Ussher komennettiin Tobagon kuvernööriksi vuosiksi 1872–1875.
Ussher nimesi, yhdessä Richard Bowdler Sharpen kanssa, raitahuuhkajan (Bubo shelleyi) ja punamuurahaispeipon (Parmoptila rubrifrons). Ussherin kunniaksi on nimetty ghanankalapöllö (Scotopelia ussheri), suomukiitäjä (Telacanthura ussheri) ja pääskysieppo (Muscicapa ussheri).
Henri Laurila

| Henri Laurila |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Henkka, Hemu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  48
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2015
Seurat:  Pelicans (SML) Ilves (SML) A&O Asiago (Italia) HC Fassa (Italia) MODO Hockey (SEL) KalPa (SML) Blues (SML)   EC Bad Nauheim (DEL2)
Henri Mikael Laurila (s. 1. maaliskuuta 1980 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi kaudeksi jäi kausi 2015–2016 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan EC Bad Nauheimissa. Laurila pelasi 13 kautta SM-liigassa edustaen Pelicansia, Ilvestä, KalPaa ja Bluesia. Hän oli pelityyliltään peruspuolustaja ja laukoo oikealta.
Ura

Laurila aloitti jääkiekkoilun Nastolan Nopsassa, mutta on varsinaisesti Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa. Laurila oli kaudella 1998–1999 Pelicansin A-nuorten I-divisioonajoukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+17=28. Kauden 1999–2000 päätteeksi hän oli nostamassa joukkuetta seuraavaksi kaudeksi A-nuorten SM-liigaan. Laurila nousi kaudella 2000–2001 Pelicansin SM-liigajoukkueeseen ja teki 42 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin 5. joulukuuta 2000 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kaudella 2001–2002 Laurilan odotettiin tekevän läimurron SM-liigassa, mutta hänen runkosarjansa jäi vain 39 ottelun mittaiseksi sormivamman takia.
Kolmen Pelicansissa vietetyn SM-liigakauden jälkeen Laurila siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen kaudeksi 2003–2004. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi kautta Italian Serie A:ssa; kauden 2005–2006 A&O Asiagon ja kauden 2006–2007 HC Fassan riveissä. Kaudeksi 2007–2008 Laurila palasi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella Pelicansiin. Hän oli 11 osumallaan Pelicansin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Laurila teki helmikuussa 2008 kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Syksyllä 2009 Laurila kärsi nivusvaivoista, jonka takia hän pelasi kauden 2009–2010 aikana Pelicansissa vain 13 runkosarjaottelua ja kävi kahden ottelun verran hakemassa pelituntumaa Mestis-joukkue Heinolan Kiekosta. Tammikuun 2010 lopulla Laurila siirtyi loppukaudeksi Ruotsiin Elitserien-joukkue MODO Hockeyn riveihin.
Kaudeksi 2010–2011 Laurila siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Pallon riveihin. Hän jäi ensimmäisellä kaudellaan ajoittainen kokoonpanon ulkopuolelle, mutta kuului seuraavalla kaudella 2011–2012 KalPan onnistujiin ja teki 37 runkosarjaottelussa 16 tehopistettä. Laurila kuitenkin loukkasi vuodenvaihteessa kätensä ja oli sivussa kaksi kuukautta. Toukokuussa 2012 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Laurila teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+17=23, joilla hän oli Bluesin tehokkain puolustaja Joonas Jalvannin kanssa.
Huhtikuussa 2013 Laurila ja Blues purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä jo ensimmäisen sopimuskauden jälkeen. Jo seuraavana päivänä hän teki kaksivuotisen sopimuksen Pelicansin kanssa. Lokakuussa 2015 Laurila siirtyi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan EC Bad Nauheimiin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2015–2016. Hänet hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Joel Johanssonin loukkaantumista. Marraskuussa Laurila teki joukkueen kanssa loppukauden jatkosopimuksen.
Romania toisessa maailmansodassa

Romania suurimmillaan toisen maailmansodan aikana 1942.
Ion Antonescu Adolf Hitlerin vieraana Münchenissa 10. kesäkuuta 1941.
Toisessa maailmansodassa Romania kuului vuosien 1941–1944 välisen ajan akselivaltoihin ja elokuusta 1944 alkaen liittoutuneisiin.
1939

Toinen maailmansota syttyi, kun Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Tällöin Kaarle II:n hallitsema Romanian kuningaskunta omaksui puolueettomuuden. Euroopan nopeasti muuttuva poliittinen tilanne ja maan sisäpoliittiset mullistukset hankaloittivat tilannetta. Saksan kanssa liittoutumista ajaneet fasistiset liikkeet kuten Rautakaarti keräsivät suosiota ja vaikutusvaltaa. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat taanneet Romanialle koskemattomuuden, mutta Saksa oli voittanut taistelun Ranskasta ja tuhonnut liittoutuneiden sotilaallisen voiman manner-Euroopassa. Romania kääntyi Saksan puoleen vastaavien takuiden toivossa, tietämättä, että allekirjoittaessaan Molotov–Ribbentrop-sopimuksen salaisen lisäpöytäkirjan 1939, oli Saksa jo tällöin luvannut Romanian alueita Neuvostoliitolle.
1940

Kesällä 1940 Romania menetti aluekiistoissa sille ensimmäisen maailmansodan jälkeen luovutettuja alueita. Se joutui luovuttamaan heinäkuussa uhkavaatimuksen jälkeen Bessarabian ja Pohjois-Bukovinan Neuvostoliitolle sekä elokuun lopussa Saksan painostuksesta Pohjois-Transylvanian Unkarille ja syyskuussa Etelä-Dobrudzhan Bulgarialle. Tämä laski Romanian hallituksen suosion pohjalukemiin. Samalla fasististen ja sotilaallisten ryhmittymien suosio puolestaan kasvoi, kunnes ryhmittymät kaappasivat vallan marsalkka Ion Antonescun johdolla syyskuun 1940 alussa. Kuningas Kaarle II pakotettiin luopumaan kruunusta 19-vuotiaan poikansa Mikael I:n hyväksi. Romanian uusi johto alkoi ajamaan maata kohti akselivaltoja, joihin se liittyi virallisesti 23. marraskuuta 1940. Marsalkka Antonescun ja Rautakaartin yhteistyö päättyi tammikuussa 1941, jolloin Antonescu murskasi kaappausta yrittäneen Rautakaartin kolme päivää kestäneessä sisällissodassa, ja hallitsi sen jälkeen käytännössä sotilasdiktaattorina. Saksa ei tukenut tappiolle joutuneita Romanian fasisteja, sillä se luotti yhteistyöhön Antonescun kanssa. Kymmenen päivää ennen Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon Antonescu lupasi Saksalle, että ”Romaniaan voi luottaa aina, kun on kyse slaavien vastaisesta toiminnasta”.
1941–1944

Romania hyökkäsi Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941 operaatio Münchenissä. Se toimitti Saksalle öljyä ja lähetti itärintamalle enemmän joukkoja kuin kaikki muut Saksan liittolaiset yhteensä. Romanian joukot osallistuivat taisteluihin Ukrainassa, Bessarabiassa, Stalingradissa ja muualla. Myös 260 000 juutalaista joutui erilaisten vainojen uhreiksi Bukovinassa, Bessarabiassa, Transylvaniassa ja Moldovassa. Suurin osa Romanian juutalaisista selvisi hengissä vainoista, mutta Iașin pogromissa surmattiin yhden yön aikana tuhansia ihmisiä ja useita lähetettiin keskitysleireille. Romania suoritti vastaavia joukkomurhia Odessassa, Bogdanovkassa, Domanovkassa ja Peciorassa.
Akselivaltain sotaonnen käännyttyä liittoutuneet alkoivat pommittaa Romaniaa vuodesta 1943 eteenpäin. Puna-armeija eteni maahan vuonna 1944. Fasistitselvennä ja sotilaalliset ryhmittymät menettivät suosionsa romanialais-saksalaisten linjojen murtuessa ja vetäytyessä Neuvostoliiton joukkojen edessä. Muutamaa päivää puna-armeijan ratkaisevan läpimurron jälkeen, 23. elokuuta 1944 kuningas Mikael onnistui kaappaamaan vallan Antonesculta ja julisti saman tien sodan Saksalle. Saksan armeija yritti vallata Bukarestin suistaakseen kuninkaan vallasta, mutta Romanian armeija onnistui torjumaan hyökkäyksen. Samalla puna-armeija miehitti Romanian ja ehdottoman antautumisen sisältänyt aselepo Neuvostoliiton kanssa allekirjoitettiin 12. syyskuuta. Romanian puolenvaihto mahdollisti neuvostojoukoille syyskuun 1944 alussa etenemisen myös Bulgariaan, joka sitä ennen ei ollut sodassa Neuvostoliiton kanssa. Maailmansodan loppuun asti Romanian armeija taisteli liittoutuneiden puolella. Se osallistui muun muassa Unkarin ja Tšekkoslovakian valtaamiseen.
Sodan jälkeen

Huolimatta myöhäisestä loikkauksestaan voittajien leiriin Suur-Romania lakkautettiin ja se menetti alueita Bulgarialle ja Neuvostoliitolle, mutta sai pohjois-Transylvanian Unkarilta. Romania menetti arviolta 370 000 henkeä sodan aikana. Neuvostoliiton miehityksen seurauksena kommunistien suosio nousi maassa. Vuonna 1947 Mikael I menetti valtansa ja Romaniasta tehtiin kansantasavalta, jota hallitsi yksipuoluejärjestelmä vuoteen 1989 saakka.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Romania in World War II
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Romania toisessa maailmansodassa Wikimedia Commonsissa
Vallan kaapannut kuningas Mikael I.
Käännös suomeksi
Hannu Björkbacka

Hannu Björkbacka on suomalainen elokuvakriitikko, joka on kirjoittanut 1980-luvun lopulta alkaen Kokkolassa ilmestyvään Keskipohjanmaa-lehteen elokuva- ja televisiokritiikkejä sekä tekijäesittelyjä ja -haastatteluja. Hän sai elämänurastaan Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 2019 Sodankylä-palkinnon.
Palkintoperusteluissa todettiin Björkbackan olevan ”alan viimeisiä mohikaaneja kunnialla edustava henkilö”, koska hänenlaisiaan merkittäviä maakuntalehden itsenäisiä elokuvakriitikkoja ei Suomessa enää juuri ole vaihtoehtona valtakunnallisten mediakonsernien kaikkiin lehtiinsä monistamille helsinkiläiskriitikoiden arvioille.
Björkbacka tunnetaan perusteellisesta työtavastaan: hän haluaa nähdä elokuvan kolmesti ennen
kuin kirjoittaa siitä arvostelun. Elokuvakritiikki alkoi harrastuksena, kunnes hän irtisanoutui päätyöstään pankkivirkailijana, kun ei saanut vapaata töistä osallistuakseen Helsingissä Jussi-gaalaan. Kotikaupungissaan Kokkolassa Björkbacka on toiminut aktiivisesti myös elokuvakerhojen Outolempi ja Cinema piirissä sekä Kokkolan Kinojuhlien järjestäjänä ja Keski-Pohjanmaan kansanopiston opettajana. Kokkolasta kotoisin oleva elokuvaohjaaja Juho Kuosmanen on muistellut Björkbackan elokuvakritiikkien olleen hänen nuoruudessaan ”paikallisen lehdistön parasta antia koulujen ruokalistojen ohella”.
L-luokan linnakevene

| L-luokan Linnakevene |
| --- | --- |
 L105 Suomenlinnassa
Tekniset tiedot
Uppouma:  14 t
Pituus:  13 m
Leveys:  4 m
Syväys:  1,5 m
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  2
L-luokan linnakeveneet ovat Suomen merivoimien kolmentoista yhteysveneen muodostama alusluokka, jota käytetään huolto- ja henkilökuljetuksiin.
Kotkan rannikkopatteristolle hankittiin 1980- ja 1990-luvuilla kaksi luokan alusta, jotka osoittautuivat tehtäviinsä hyvin soveltuviksi. Tammikuussa 1992 L-104 ja L-107 olivat kuljetusveneinä Kotkan rannikkopatteristossa.
Alukset

Aluksia on valmistanut kaksi valmistajaa:
Uudenkaupungin veneveistämö Oy, vuosina 1985–1986.
Finnspeed Boats Oy, vuosina 1991–1992.
| Luovutusvuosi | Kylkinumero | Nimi | Käyttäjäyhteisö | Kotikaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | L101 | m/s Sommarö | Vaasan meripuolustustaidon kehittämisyhdistys | Vaasa |
| 2016 | L103 | m/s Lavansaari | Pelikaanikilta, Helsingin Reservimeriupseerit ja Merireserviläiset | Helsinki |
| 2014 | L104 | m/s Kuivasaari | Suomenlinnan rannikkotykistökilta | Helsinki |
| 2015 | L105 | m/s Halkokari | Keski-Pohjanmaan meripuolustajat | Kokkola |
| 2015 | L106 | m/s Gyltö | Saaristomeren Merivartiokilta (Nylands brigads gille 2015-2020) | Turku |
| 2016 | L112 | m/s Mäkiluoto |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta L-luokan linnakevene Wikimedia Commonsissa
Minnan

| Minnan |
| --- | --- |
 Minnanin varianttien puhuma-alueet
Oma nimi:  bân-lâm-gú bân-lâm-gí
Tiedot
Alue:   Kiina  Taiwan
Virallinen kieli:   Taiwan (kansalliskieli)
Puhujia:  50,4 milj.
Sija:  33.
Kirjaimisto:  latinalainen bopomofo
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  siniittiset kielet min-kiina
ISO 639-3:  nan
 Ohje 
Minnan eli min nan (perinteiset merkit: 閩南語, pe̍h-ōe-jī: bân-lâm-gú tai bân-lâm-gí) on siniittinen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään hieman yli 50,4 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä maailman 33. suurimman kielen, pääasiassa Etelä-Kiinassa Jiangxin, Fujianin, Guangdongin, Hainanin ja Zhejiangin maakunnissa sekä Taiwanissa. Kieltä kirjoitetaan yleensä latinalaisilla kirjaimilla. Taiwanissa oli vuoteen 1945 asti käytössä japanilainen katakana-kirjaimisto, ja nykyisin minnanin kirjoittamiseen käytetään Taiwanissa latinalaisten aakkosten lisäksi myös bopomofo-merkistöä.
Nimitys min perustuu Minyue-kuningaskuntaan, joka sijoittui Fujianin provinssin alueelle vuosina 334–110 eKr.
Minnan ei ole virallinen kieli missään maassa, mutta Taiwanin murteella on ollut Taiwanissa kansalliskielen asema vuodesta 2018 lähtien. Minnanin puhujia on Kiinassa ja Taiwanissa yhteensä noin 40 miljoonaa. Malesiassa, Thaimaassa, Indonesiassa ja Singaporessa puhujia on noin 5 miljoonaa.
Minnan luokitellaan min-kielten ryhmään yhdessä muun muassa minbein ja mindongin kanssa. Ylemmällä tasolla se luetaan osaksi kiinan makrokieltä.
Fonologia

Quanzhoun Hui’anin murteen äännerakenne on seuraavanlainen:
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Dentaali | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | (m) | (n) |  | (ŋ) |  |
| Klusiili | tav. | p | b | t | c* | k | g | ʔ |
| Klusiili | asp. | pʰ | tʰ |  | kʰ |  |
| Affrikaatta | tav. |  |  | tɕ |  |  |
| Affrikaatta | asp. |  |  | tɕʰ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  |  | ɕ |  | h |
Foneemin /c/ tarkka äännearvo on epäselvä: sitä voidaan pitää joko klusiilina tai lateraalina.
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ɯ | u |
| Puolisuppea | e | ə | o |
| Puoliavoin | ɛ | ə | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Vokaalit /ɔ e a/ voivat esiintyä myös nasaalisina. Tooneja on kahdeksan.
Lähde:
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Hellurei ja hellät tunteet

| Hellurei ja hellät tunteet Eino Valtanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 23.–29. elokuuta 1979
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Pekka Härkönen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Anuco
Eino Valtanen muut julkaisut
| No justiinsa juu 1978 | Hellurei ja hellät tunteet 1979 | Kuka puolestani itkee 1980 |
Hellurei ja hellät tunteet on Eino Valtasen studioalbumi vuodelta 1979. Se ylsi korkeimmillaan maaliskuussa 1979 Suomen albumilistan sijalle 14 ja Juice Leskisen kirjoittama albumin nimikappale samassa kuussa singlelistan sijalle 7.
Kappaleet > A-puoli

Hellurei ja hellät tunteet – 2.59 (säv. ja san. Juice Leskinen)
Humppamuistoja – 2.20 (säv. Erkki Helenius, san. Ismo Mäki)
Metsätiellä – 3.25 (säv. Antti Hyvärinen, san. Juha Vainio)
Tuo suru jonka sain – 3.10 (Un giorno ti diro, säv. Gorni Cramer, san. Kerttu Mustonen)
Huomisen huolet – 2.30 (säv. ja san. Matti Siitonen)
Näin se juttu on – 2.45 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Chrisse Johansson)
Tyttö metsässä – 2.52 (Girl in the Wood, säv. Terry Gilkyson, Neal Gilkyson, Stuart Gilkyson, san. Saukki)
Kappaleet > B-puoli

Just eikä melkein – 2.50 (säv. Jukka Kuoppamäki, san. Chrisse Johansson)
Muistojen sävel – 2.50 (säv. Antti Hyvärinen, san. Vexi Salmi)
Kirjoita vielä kerran – 3.00 (säv. Toivo Kärki, san. Olavi Polvi)
Tällaista rakkaus on – 2.56 (Eso es el amor, säv. Pepe Iglesias, san. Saukki)
Ei kanneta kaunaa – 2.28 (säv. Toivo Kärki, san. Tuula Valkama)
Kaunis Lestijärvi – 3.12 (säv. ja san. Toivo Honkonen)
Aamun auringossa – 2.38 (säv. Heikki Annala, san. Markus Similä)
Muusikot

Jorma Ylösen jouset – jousisoittimet
Martti Metsäketo, Pekka Pohjola – basso
Ilpo Kallio, Tomi Parkkonen – rummut
Heikki Laurila, Kalle Lae – kitara
Pentti Lasanen – klarinetti
Raimo Roiha, Olli Ahvenlahti, Antti Hyvärinen – kosketinsoittimet
Markku Johansson – trumpetti
Juhani Aaltonen – tenorisaksofoni
Irina Milan, Irma Tapio – taustalaulu
Aiheesta muualla

Hellurei ja hellät tunteet discogs.com -sivustolla
Henri Johansson

| Henri Johansson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. lokakuuta 1985 (ikä 39) Toijala
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Näätäkuningas,  Jöpö
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seura:   Nokian KrP
Pelinumero:  72
Pituus:  175 cm
Paino:  75 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| -2002 2002-2009  2009-2024 | Toijala Fumblers Team Classic Nokian KrP | – 187 (194+152=346) 386 (484+347=831) | – 187 (194+152=346) 386 (484+347=831) |
Maajoukkue
|  |  Suomi | 26 (15+12=27) | 26 (15+12=27) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 2010 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Zürich 2012 | Salibandy |  |
Henri Johansson, Näätäkuningas, (s. 18. lokakuuta 1985, Toijala) on suomalainen, uransa lopettanut salibandynpelaaja. Kaudesta 2009-10 alkaen hän on edustanut Nokian KrP:ta, joka pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla F-liigassa. Hyökkääjänä pelaavan Johanssonin vahvuuksia ovat tehokkuus ja monipuolisuus. Salibandynpelaaja Mikko Kohosen mukaan Johansson on yksi taitavimmista salibandynpelaajista.
Johansson on salibandyn pääsarjatason kaikkien aikojen tehotilaston ensimmäisenä, ja runkosarjan pistepörssin hän on voittanut neljä kertaa. Johansson ylitti ensimmäisenä 1000 runkosarjatehopisteen rajan 04.11.2020. Pisteet syntyivät 469 ottelussa. Johansson ylitti samaten ensimmäisenä 700 pääsarjatasomaalin rajan 15.12.2021. Kyseinen maalimäärä syntyi 499 ottelussa.
Johansson päätti salibandyuransa keväällä 2024 saavuttaen kauden päätteeksi pronssimitalin. Hän voitti urallaan kaiken kaikkiaan neljä SM-hopeaa, neljä SM-pronssia ja kahdesti Suomen Cupin. Maajoukkueessa Johansson saavutti MM-kultaa 2010 ja MM-hopeaa 2012.