stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1981
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Neuvostoliitto | 8 | 1 | 2 | 11 |
| 2 |  Bulgaria | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 3 |  Itä-Saksa | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 4 |  Italia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Jugoslavia | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 6 |  Romania | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 7 |  Puola | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8 |  Alankomaat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 |  Unkari | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 10 |  Suomi | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10 |  Länsi-Saksa | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 12 |  Irlanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 12 | 12 | 24 | 48 |
Suomen joukkue

| Painoluokka | Nyrkkeilijä | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 48 kg | Antti Juntumaa | Ei sijoittunut |
| 51 kg | Jarmo Eskelinen | Pronssia |
| 54 kg | Markku Sarasto | Ei sijoittunut |
| 57 kg | Markku Martikainen | Ei sijoittunut |
| 60 kg | Vesa Wiik | Pronssia |
| 63,5 kg | Joni Nyman | Ei sijoittunut |
| 67 kg | Jari Nikkilä | Ei sijoittunut |
| 71 kg | Topi Mikkola | Ei sijoittunut |
| 75 kg | Tarmo Uusivirta | Ei sijoittunut |
| 81 kg | Juha Hänninen | Ei sijoittunut |
| 91 kg | Risto Grönroos | Ei sijoittunut |
Ornós

| Ornós Ορνός |
| --- | --- |
 Ornóksen kylä.
 Ornós
 Koordinaatit: 37°25′26″N, 25°19′23″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Mýkonos
Kunta:  Mýkonos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6601000110
Väkiluku (2011):  1 025
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ornós (kreik. Ορνός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Mýkonoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 025 (vuonna 2011).
Ornós sijaitsee kannaksella Mýkonoksen lounaisrannikolla noin kolme kilometriä saaren pääkaupungista Mýkonoksen kaupungista etelään. Se on saaren kolmanneksi suurin asutus. Kylässä ovat Mýkonoksen kaupunkia lähimmät uimarannat.
Ornóksen kylä (keskellä kannaksella) ilmasta. Taempana oikealla Mýkonoksen kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ornós Wikimedia Commonsissa
On the Rebound

| ”On the Rebound” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Abominog
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Ashley Howe
 Tyylilaji: hard rock, AOR, pop rock
 Kesto: 03.11
 Levy-yhtiö: Bronze
Uriah Heepin muut singlet
| ”Think It Over” 1981 | ”On the Rebound” 1982 | ”That's the Way That It Is” 1982 |
On the Rebound on Russ Ballardin vuonna 1980 singlenä julkaisema kappale. Uriah Heep -yhtye teki siitä cover-version vuonna 1982. Abominog-albumilla julkaistu kappale julkaistiin myös singlenä.
Uriah Heepin levy-yhtiö Bronze Records päätti julkaista kappaleen singlenä, vastoin yhtyeen jäsenten toiveita. Single ei menestynyt eikä yltänyt listoille. B-puolena toimivat kappaleet ”Tin Soldier” ja ”Son of a Bitch”. Näistä kumpikaan ei kuulu Abominogille.
Octopus card

Octopus card -lukija hongkongilaisessa bussissa.
Octopus card (kiin.: 八達通; Jyutping: Baat3 daat6 tung1) on Hongkongissa käytettävä julkisen liikenteen matkakortti, johon voi ladata rahaa tai aikaa. Järjestelmä otettiin käyttöön syyskuussa 1997, vähän sen jälkeen kun Hongkong oli siirtynyt Ison-Britannian alaisuudesta Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueeksi. Kortit käyttävät RFID-teknologiaa. Octopus Cardeja ylläpitää Octopus Cards Limited.
Octopus-kortteja voi nykyään käyttää joukkoliikenteen lisäksi myös muissa tarkoituksissa, kuten esimerkiksi kaupoissa, kahviloissa sekä elokuvateattereissa.
Octopus Rewards on Octopusin kanta-asiakasohjelma, jossa jokaisessa ostosta osallistuvissa liikkeissä maksutavasta riippumatta saa käyttämistään Hongkongin dollarista ainakin 0,5% Reward$-pisteitä. Yksin Reward$-piste on yhden Hongkongin dollarin arvoinen.
Olavi Keskumäki

Olavi Mikael Keskumäki (s. 1928) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut Tampereen yliopiston kansantaloustieteen vt. professori 1969–1975 ja kansantaloustieteen (julkistalous) professori 1976–1992. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet julkinen sektori, eläkkeet ja työkyvyttömyys.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978
Norsunluurannikon departementit

Norsunluurannikon departementit
Norsunluurannikon alueet jakautuvat 58 departementtiin (ransk. département). Departementit ovat alueittain luetteloituina:
Agnébyn alue

Adzopé
Agboville
Bafingin alue

Touba
Bas-Sassandran alue

San-Pédro
Sassandra
Soubré
Tabou
Denguélén alue

Odienné
Dix-Huit Montagnesin alue

Biankouma
Danané
Man
Fromagerin alue

Gagnoa
Oumé
Haut-Sassandran alue

Daloa
Issia
Vavoua
Lacsin alue

Grand-Bassam
Tiébissou
Toumodi
Yamoussoukro
Lagunesin alue

Abidjan
Alépé
Dabou
Grand-Lahou
Jacqueville
Tiassalé
Marahouén alue

Bouaflé
Sinfra
Zuénoula
Moyen-Cavallyn alue

Bangolo
Duékoué
Guiglo
Toulépleu
Moyen-Comoén alue

Abengourou
Agnibilekrou
N'zi-Comoén alue

Bocanda
Bongouanou
Daoukro
Dimbokro
Mbahiakro
Savanesin alue

Boundiali
Ferkessédougou
Korhogo
Tingréla
Sud-Bandaman alue

Divo
Lakota
Sud-Comoén alue

Aboisso
Adiaké
Vallée du Bandaman alue

Béoumi
Bouaké
Dabakala
Katiola
Sakassou
Worodougoun alue

Mankono
Séguéla
Zanzanin alue

Bondoukou
Bouna
Tanda
Aiheesta muualla

Statoids - Norsunluurannikon departementit (englanniksi)
Octopus’s Garden

| ”Octopus’s Garden” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Abbey Road
 Julkaistu: 26. syyskuuta 1969
 Tekijä(t): Richard Starkey
 Kesto: 02.48
 Levy-yhtiö: Apple
Octopus’s Garden on The Beatlesin kappale vuodelta 1969. Sen on kirjoittanut Ringo Starr ja se oli toinen kahdesta Beatles-kappaleesta, jotka Starr kirjoitti yhtyeelle (toinen on ”Don’t Pass Me By”). Kappale julkaistiin The Beatlesin Abbey Road -albumilla sekä myöhemmin ”sinisenä tuplana” tunnetulla kokoelmalevyllä The Beatles 1967–1970.
Elokuvassa Let It Be nähdään Ringo tekemässä kyseistä kappaletta George Harrisonin avustaessa häntä.
Freud Marx Engels & Jung on tehnyt kappaleesta suomenkielisen version nimeltä ”Tursaan puutarhassa”.
Ola Vigen Hattestad

| Ola Vigen Hattestad |
| --- | --- |
 Hattestad Tukholmassa 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Ørje, Norja
Uran tiedot
Seura:  Ørje IL
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2003–2017
Voitot:  13
Palkintokorokkeella:  31
 Tietolaatikko päivitetty 3. toukokuuta 2018 
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | sprintti (v) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Liberec 2009 | sprintti (v) |  |
|  Kultaa | Liberec 2009 | parisprintti (p) |  |
|  Hopeaa | Oslo 2011 | parisprintti (p) |  |
|  Pronssia | Falun 2015 | sprintti (p) |  |
Ola Vigen Hattestad (s. 19. huhtikuuta 1982 Ørje, Østfoldin lääni) on norjalainen maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon. Hän on sprintin ja parisprintin maailmanmestari Liberecin MM-hiihdoista 2009 ja sprintin olympiavoittaja Sotšista 2014. Hän voitti sprintin maailmancupin kausilla 2007–2008, 2008–2009 ja 2013–2014.
Hattestad sijoittui yhdeksänneksi vapaalla hiihtotavalla käydyssä sprinttikilpailussa Torinon olympialaisissa 2006. Liberecin MM-kilpailuissa hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin ennen maanmiestään Johan Kjølstadia. Perinteisellä hiihtotavalla käydyssä parisprintissä hän voitti Kjølstadin kanssa maailmanmestaruuden. Hattestad oli neljäs sekä Vancouverin olympialaisten 2010 perinteisen sprintissä että Oslon MM-kilpailujen 2011 vapaan sprintissä. Oslossa hän sai Petter Northugin kanssa hopeaa parisprintissä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä yhdeksäs. Sotšin olympialaisissa 2014 Hattestad voitti kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Hattestad debytoi maailmancupissa Holmenkollenilla maaliskuussa 2003. Ensimmäisen maailmancupin palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan kolmas vapaan hiihtotavan sprintissä Göteborgissa 16. maaliskuuta 2005. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti perinteisen tyylin sprinttikilpailussa Changchunissa 15. helmikuuta 2007.
Hattestad lopetti uransa keväällä 2018.
Maailmancupin palkintosijat

Kausi 2004–2005: Göteborg sprintti (v) kolmas
sprintticupissa yhdeksäs
Kausi 2005–2006: Vernon sprintti (v) kolmas
sprintticupissa kuudestoista
Kausi 2006–2007: Changchun sprintti (p) voitto
sprintticupissa yhdeksäs
Kausi 2007–2008: Rybinsk sprintti (v) toinen, Canmore sprintti (p) toinen, Otepää sprintti (p) kolmas, Lahti sprintti (v) kolmas, Drammen sprintti (p) voitto
sprintticupin voitto
Kausi 2008–2009: Kuusamo sprintti (p) voitto, Davos sprintti (v) voitto, Düsseldorf sprintti (v) voitto, Vancouver sprintti (p) toinen, Otepää sprintti (p) voitto, Valdidentro sprintti (v) voitto, Lahti sprintti (v) toinen, Trondheim sprintti (p) voitto
sprintticupin voitto, maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmas
Kausi 2009–2010: Kuusamo sprintti (p) voitto, Otepää sprintti (p) toinen
sprintticupissa viides
Kausi 2010–2011: Liberec sprintti (v) voitto, Otepää sprintti (p) toinen, Rybinsk sprintti (v) toinen
sprintticupissa toinen
Kausi 2011–2012: Düsseldorf sprintti (v) voitto, Otepää sprintti (p) toinen, Szklarska Poręba sprintti (v) kolmas
sprintticupissa viides
Kausi 2012–2013: Lahti sprintti (v) toinen
sprintticupissa kuudestoista
Kausi 2013–2014: Toblach sprintti (v) voitto, Drammen sprintti (p) voitto
sprintticupin voitto
Kausi 2014–2015: Otepää sprintti (p) toinen, Drammen sprintti (p) kolmas
Kausi 2015–2016: Drammen sprintti (p) toinen, Tukholma sprintti (p) toinen
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (norjaksi)
Miesten sprinttihiihdon maailmanmestarit
Miesten parisprinttihiihdon maailmanmestarit
Miesten sprinttihiihdon olympiavoittajat
Northern Pictures, New England Images

| Northern Pictures Heikki Sarmanto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. marraskuuta 1988
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Heikki Sarmanto
 Tyylilaji: jazz
 Levy-yhtiö: Finlandia Records (Facd 924)
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| Felix the Great 1988 | Northern Pictures 1988 | Salakuljetettu ikoni 1989 |
Northern Pictures, New England Images on Finnish Chamber Choirin ja Heikki Sarmanto Jazz Ensemblen albumi vuodelta 1988.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Heikki Sarmanto.
Kappaleet > Northern Pictures (Pohjoisia kuvia)

I Moment Musical – 2.16
II Nocturne  – 3.08
III The Funeral (Hautaus)  – 4.22
IV The Sorrowful One Lies Dreaming (Rannalle nukkunut)  – 3.25
V When The Clock Stands Still (Kun kello seisoo)  – 2.01
VI Peace (Rauha)  – 4.01
VII Northern Lights (Revontulet)  – 2.30
VIII Evening Prayer (Iltarukous)  – 2.32
Kappaleet > New England Images (Näkymiä Uudesta Englannista)

I The Ancient Apple Tree (Vanha omenapuu)  – 5.18
II Butterfly (Perhonen)  – 4.48
III Tree Frogs (Sammakot)  – 6.11
IV November Morning (Marraskuun aamu)  – 4.10
V Birches On The Hill (Koivut kukkulalla)  – 4.43
VI Red Wings (Punaiset siivet)  – 2.35
Muusikot

Finnish Chamber Choir – kuoro
Eric-Olof Söderström – kuoronjohtaja
Heikki Sarmanto – piano, yhtye
Juhani Aaltonen – alttosaksofoni
Pekka Sarmanto – kontrabasso
Jukka-Pekka 'Jukkis' Uotila – rummut
Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
Aiheesta muualla

Albumi Fono.fi:in tietokannassa
On the Outside Looking In

| On The Outside Looking In 8-Ball & MJG |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994
 Julkaistu: 24.5.1994
 Tuottaja(t):  8-Ball & MJG
 Tyylilaji: Hip hop
 Kesto: 53.00
 Levy-yhtiö: Suave House Records
8-Ball & MJG muut julkaisut
| Comin' Out Hard 1993 | On The Outside Looking In 1994 | On The Top Of The World 1995 |
On The Outside Looking In on rap-kaksikon 8-Ball & MJG toinen studioalbumi. Sen edeltäjä oli Comin' Out Hard. On The Outside Looking In -albumi julkaistiin vuonna 1994.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| # | Nimi | Featuring |
| 1 | Long Distance (Intro) |  |
| 2 | Lick 'Em Up Shot |  |
| 3 | Crumbz 2 Brixx |  |
| 4 | Players Night Out |  |
| 5 | Sesshead Funk Junky |  |
| 6 | So What U Sayin' |  |
| 7 | No Sellout |  |
| 8 | Anotha Day In Tha Hood |  |
| 9 | No Mercy |  |
| 10 | On Tha Outside Lookin' In |  |
| 11 | Break-A-Bitch College |  |
| 12 | Lay It Down |  |
Nordcenter

| Nordcenter |
| --- | --- |
 Nordcenterin Åminnen kartano
Kerhon tiedot
Koordinaatit:  60.0874°N, 23.5659°E
Sijainti:  Åminnefors, Raasepori
Perustettu:  1988
Omistaja:  Oy Nordgolf Ab
Toimija:  Nordcenter Golf & Country Club ry
Reikiä:  36
Fream
Suunnittelija:  Ronald Fream
Luokitus:  2.
Benz
Suunnittelija:  Bradford Benz
Luokitus:  4.
Nordcenter on golf- ja vapaa-ajankeskus, joka sijaitsee Åminneforsissa Raaseporin kaupungissa entisen Pohjan kunnan alueella, noin tunnin ajomatkan päässä Helsingistä Hangon suuntaan.
Nordcenterissä on golfkokonaisuus, jossa on kaksi golfkenttää, Fream ja Benz, jotka ovat erilaisia niin golfarkkitehtuuriltaan ja haastavuudeltaan kuin luontoarvoiltaankin. Nordcenterin klubirakennus, Åminnen kartano, palvelee Nordcenterin kenttien pelaajia ja vuokraa tilojaan yritysten ja yksityishenkilöiden juhla- ja tapahtumatilaksi.
Alue

Nordcenterin alue, yhteensä noin 200 hehtaaria, on alusta alkaen suunniteltu monipuoliseksi vapaa-ajan keskukseksi. Nordcenter poikkeaa useimmista muista suomalaisista golfkeskuksista siten, että sen kenttien välittömässä läheisyydessä sijaitsee runsaasti vapaa-ajan asutusta. Alueen kehittämistä on määrä jatkaa sekä vapaa-ajanviettomahdollisuuksien kuin pysyvän asumisenkin rakentamisella.
Kahden golfkentän lisäksi alueella sijaitsee pienvenesatama, kaksi tenniskenttää ja lähes sata vapaa-ajan asuntoa. Alueelle jo vuosina 1989-90 valmistuneet Golfstrand-rivitaloasunnot sijaitsevat meren äärellä, Fream-kentän varrella. Fream-kentän kupeessa sijaitsee myös eri aikoina rakennettuja kookkaampia vapaa-ajan asuntoja sekä vuonna 2003 valmistunut, viidestä paritalosta ja yhdestä erillistalosta muodostuva Merivilla-alue. Vuonna 1992 valmistuivat ensimmäiset Golfstudio-asunnot Benz- ja Fream-kenttien väliselle alueelle, jotka muodostavat oman pihapiirin. Vuonna 2008 tälle alueelle valmistui viisi uutta paritaloa.
Historia

Oy Nordgolf Ab:n perustamiskokous pidettiin marraskuussa 1986. Ensimmäisen hallituksen muodostivat puheenjohtaja Pohjan kunnanjohtaja Kalle Lindqvist sekä jäsenet Ritva Rissanen ja Lasse Heikkinen. Alkuperäisenä liikeideana oli perustaa valikoiduille osakkaille yksityiskenttä ja -klubi, jolle green fee -pelaajat eivät pääsisi.
Nordcenter Golf & Country Club ry:n perustava kokous pidettiin elokuussa 1988. Puheenjohtajana toimi Niilo Pellonmaa. Yhdistys hyväksyttiin Suomen Golfliiton jäseneksi joulukuussa 1988. NGCC ry:n ensimmäiseen hallitukseen valittiin Seppo Sipola (pj), Pekka Sinkkilä (kapteeni), Göran Stubb, Bertel Andler, Outi Eriksson, Riitta Lindegren-Pajarinen, Heikki S. Von Hertzen, Mikko Raunio ja Esko Paltanen.
Seuran ensimmäiseksi toiminnanjohtajaksi valittiin majuri Kari Jaarva lokakuusta 1989 alkaen. Ensimmäisenä varsinaisena pelikautena luotiin pohja monille klubin perinteisille kilpailuille ja tapahtumille. Naistoimikunta kehitti Yötön Yö - kilpailun.
Kartano maa-alueineen siirtyi osakkaiden omistukseen vuonna 1991, kun Oy Nordgolf Ab osti itselleen Oy Åminne Gård Ab:n osakekannan yhtiökokouksen päätöksen mukaisesti. Kymmenvuotisjuhlia vietettiin 1.8.1998 juhlakilpailun ja -illallisen merkeissä. Uuden par 3 -kentän rakentaminen käynnistyi 2000. Samana vuonna caddiemasterin ja seuran toimistot muuttivat nykyiselle paikalleen tallirakennukseen.
Kentät > Fream

Fream-kenttä uudisti golfkenttäsuunnittelun Suomessa ja siitä tuli heti valmistuttuaan kenttien lippulaiva niin rakennustavoiltaan kuin myös puitteiltaan. Fream on Suomen kahdeksanneksi vanhin golfkenttä. Kenttä kiertää vaihtelevaa maisematyyppiä vehmaasta merenrannasta suurien korkeuserojen metsäylänköön ja kartanon vanhaan puistoalueeseen.
Amerikkalainen Ronald Fream valittiin kansainvälistä kilpatasoa olevan 18-reikäisen golfkentän suunnittelijaksi. Lemminkäinen vastasi kentän rakennustöistä ja SKOP rahoituksesta. Fream-kentän rakentaminen ja alueen rakennusten peruskorjaaminen kestivät runsaat kaksi vuotta. Fream-kenttä avattiin osakkaiden käyttöön 6.8.1988. Ensimmäisellä pelikaudella pelipäiviä oli 87 ja lähtöjä noin 1 000. Vuoden lopussa osakkaita oli 116 ja jäseniä 132. Ensimmäisenä prona vuonna 1988 toimi englantilainen Mark Whithorn, joka otti myös pro shopin hoitoonsa.
Fream kentällä aloitettiin mittava peruskorjaus elokuussa 2007. Lähes kaikki tiiauspaikat, väylät ja greenit uusittiin. Uusien viheriöiden koko on 20 prosenttia suurempi ja tiiauspaikat ovat kaksinkertaisia aiempiin verrattuina. Fream-kentän luonne pyrittiin kuitenkin säilyttämään mahdollisimman lähellä alkuperäistä. Siitä on huolehtinut kentän alkuperäinen suunnittelija Ronald W. Fream, joka oli vahvasti mukana kentän uudistamisessa. Uudistetun kentän ensimmäiset yhdeksän väylää avattiin alkukesästä 2009 ja takaysi kesäkuussa 2010. Viralliset avajaiset pidettiin Avajaiskilpailun merkeissä 14.9.2010 ja juhlallisuuksissa oli myös kentän suunnittelija Ronald Fream paikalla.
Kentät > Benz

Benz-kentällä on leveitä väyliä, suuria greenejä sekä kauniita maisemallisia yksityiskohtia. Strategisesti sijoitettujen hiekkaesteiden lisäksi useat ruohobunkkerit ja suuret metsälammet tekevät kentästä puistomaisen ja ystävällisen. Monet greeneistä ovat laajojen kumpareiden ympäröimiä. Koko kenttä kiertää metsäylängöllä, jossa korkeuserot ovat huomattavasti pienempiä kuin Fream-kentällä.
Amerikkalaisen Bradford Benzin suunnitteleman Benz-kentän rakentaminen alkoi 1990 ja sen yhdeksän ensimmäistä väylää avattiin 26.6.1993. Loput väylät valmistuivat syksyllä. Benz-kenttä avattiin kesäkuussa 1994. Kenttä osoittautui jo ensimmäisenä kesänä suurmenestykseksi jäsenistön keskuudessa. Benz-kentälle rakennettiin kioski vuonna 1995, kun kentällä järjestettiin sen ensimmäiset arvokilpailut, SM-joukkuekilpailut. Tuolloin myös rangelle rakennettiin kohdistusviheriöt ja lyöntikatos opetusta varten. Vuonna 1997 Benzillä pelattiin Naisten joukkue EM-kilpailu, jonka Ruotsi voitti.
Åminnen kartano

Åminnen kartanon historia ulottuu 1570-luvulle saakka. 1700–1800-luvuilla se oli muun muassa Hisingerin, Aminoffin ja Linderin aatelissukujen omistuksessa. Vuosina 1890–1972 krtanon omisti Fiskars Oy ja sen jälkeen Ovako Steel Oy. Vuonna 1986 perustetun Oy Nordgolf Ab:n ensimmäisen hallituksen puheenjohtajan K. E. Lindqvistin aikana Oy Nordgolf Ab osti kartanon Ovako Steel Oy:ltä samana vuonna, jolloin myös alkoi Fream- kentän rakentaminen.
Åminnen kartanon saneeraus saatiin valmiiksi kesällä 1988 sisustusarkkitehti Leena Kolisen johdolla. Kartanoon rakennettiin pukuhuoneet, peseytymistilat, ravintola-, oleskelu- ja kokoustilat sekä pieni kahvila. Kartanoa uudistettiin vuonna 1995 nostamalla kirjasto yläkertaan, jotta ruokailijoille saatiin enemmän tilaa alakertaan. Kartanon uusittu terassi otettiin käyttöön vuonna 2002. Samassa yhteydessä uusittiin myös kartanon julkisivu.
Harjoitusalueet

Käytössä alueella on putti- ja chippialue, joka sijaitsee keskeisellä paikalla kartanon läheisyydessä ja matkalla caddiemasterista Benzin ykköstiille. Rangella on kohdegreenejä ja vanha par-3 -lähipelialue on kunnostettu ja otettu uudelleen käyttöön 14.7.2010. Lisäksi Nordcenteriin on rakennettu täysin uusi harjoituspaikka lähipelin hiomista varten. Freamin 17. väylän ja kartanolle johtavan tien välissä on yli 1 000 neliömetrin harjoitusgreeni, jossa voi harjoitella hiekkalyöntejä, pitkiä pitchejä ja chippejä. Fream-kentän ensimmäisen lyöntipaikan vieressä oleva harjoitusgreeni on myös uusittu ja sen yhteydessä on myös bunkkeri.
Aiheesta muualla

Nordgolf ja Nordcenter -yhtiöt Pörssitiedossa
1 2  Kenttäranking Golfpiste. Viitattu 24.6.2024.
Fream väylä nro 2
Benz väylä nro 16
Åminnen kartano
Olaf Beyer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Olaf Beyer Grimman kaupunkijuoksussa 2004. |  Olaf Beyer Grimman kaupunkijuoksussa 2004. |  Olaf Beyer Grimman kaupunkijuoksussa 2004. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1978 | 800 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Milano 1978 | 800 metriä |  |
Olaf Beyer (s. 4. elokuuta 1957 Grimma) on entinen itäsaksalainen 800 metrin juoksija.
Potsdamilaisen Olaf Beyerin uran paras vuosi oli 1978. Hän sai talvella sisäratojen EM-kisoissa 800 metrillä hopeaa Suomen Markku Taskisen jälkeen. Prahan EM-kisoissa samana syksynä hän paransi 800 metrin loppukilpailussa ennätystään kahdella sekunnilla ja voitti kultaa ajalla 1.43,84, joka oli kaikkien aikojen neljänneksi nopein aika 800 metrillä. Himmeämmille mitaleille jäivät suosikit, tuleva olympiavoittaja Steve Ovett ja tuleva maailmanennätysjuoksija Sebastian Coe.
Syksyllä 1978 Beyer loukkasi jalkansa pelatessaan jalkapalloa, eikä leikkauskaan korjannut jalkaa entiselleen. Beyer osallistui Moskovan 1980 olympialaisiin, mutta karsiutui välierissä. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei päässyt olympiaboikotin vuoksi. Hän lopetti uransa kauden 1985 jälkeen.
Beyer on ammatiltaan matematiikan, fysiikan ja tietotekniikan opettaja. Hän jatkaa edelleen juoksuharrastusta. Hänen isänsä kilpaili aikoinaan keskimatkoilla ja hänen poikansa Stefan Beyer kilpailee 400 metrin juoksussa. Olaf Beyerin valmentaja oli Bernd Dießner.
Saavutukset

EM-kultaa 800 metrillä Prahassa 1978 (aika 1.43,84)
EM-hallihopeaa 800 metrillä Milanossa 1978 (aika 1.47,68)
Parhaat tulokset vuosittain

| Vuosi | 800 metriä | 1 500 metriä |
| --- | --- | --- |
| 1972 | 2.05,5 | - |
| 1973 | 1.55,5 | 4.07,0 |
| 1974 | 1.50,8 | 3.55,8 |
| 1975 | 1.50,3 | 3.49,3 |
| 1976 | 1.46,8 | 3.42,6 |
| 1977 | 1.46,1 | 3.47,3 |
| 1978 | 1.43,84 | 3.37,1 |
| 1979 | 1.46,6 | - |
| 1980 | 1.45,5 | 3.39,5 |
| 1981 | 1.44,31 | 3.35,58 |
| 1982 | 1.45,09 | 3.38,30 |
| 1983 | - | 3.37,45 |
| 1984 | 1.46,60 | 3.39,28 |
| 1985 | - | 3.40,96 |
Nöjesguiden

Nöjesguiden on kerran kuussa ilmestyvä ruotsalainen ilmaisjakelulehti, jonka pääsisältö on hauskanpito, musiikki, elokuva, huvit ynnä muut. Nöjesguidenin perustivat Malmössä 1982 Ajje Ljungberg ja Michael Marlow. Vuonna 1984 toimitus siirtyi Tukholmaan. Vuonna 1985 perustetun City-lehden 1986 tapahtuneen formaatin vaihdon esikuvana oli Nöjesguiden. Nöjesguiden ja City-lehti olivat läheisessä yhteistyössä koko 80-luvun aina City-lehden vuonna 1992 tapahtuneeseen omistajamuutokseen saakka. Vuonna 2001 Nöjesguiden förlag myytiin suomalaiselle Aktivist Networksille. Aktivist network joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja lehteä julkaissut Nöjesguiden förlag siirtyi vuonna 2009 monien vaiheiden jälkeen takaisin ruotsalaisomistukseen.