stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christmas, with Love
Taustaa

Helmikuussa 2013 Lewisin levy-yhtiön Sycon edustaja ilmoitti, että Lewis aloittaa kappaleiden tekemisen neljännelle studioalbumilleen, joka julkaistaan vuoden 2013 lopulla. Lewis paljasti heinäkuussa sen olevan joulualbumi. Hän kertoi nauhoittavansa motown-vaikutteisia klassikkolauluja ja albumilla olevan myös uutta materiaalia. Lewis kuvaili kappaleiden valitsemista albumille helpoksi, koska tiesi, mitä lauluja halusi siihen sisällyttää. Hän sanoi: "Ne kaikki ovat joululauluja, joita rakastan ja joita olen aina kuunnellut."
Lewis antoi marraskuussa 2013 haastattelun Billboard-lehdelle, jossa hän kertoi miettineensä joulualbumin tekoa jo jonkin aikaa, muttei uskonut julkaisevansa sellaista vuonna 2013. Albumin nauhoittaminen alkoi kesällä 2013 Brightonissa. Sen kansikuva paljastettiin marraskuun alussa. Kanteen on otettu vaikutteita 1960-luvun albumeiden kansista. Siinä on yhdeksän kuvaa, joissa Lewis poseeraa jouluisten esineiden kanssa.
Lewis antoi lokakuussa 2013 lausunnon: ”En malta odottaa tulevaa joulua ja näiden laulujen esittämistä. Minulla on ollut todella hauskaa uuden albumin levyttämisessä ja se varmasti kuuluu levyn lauluissa. Odotan innolla jouluilon levittämistä.”
Kappaleet

Musiikkinäytteet
”One More Sleep” julkaistiin Lewisin joulualbumin singlenä. Näytteessä ote kappaleen ensimmäisestä kertosäkeestä.
”Ave Maria” poikkeaa täysin albumin motown-linjasta. Näytteessä ote kappaleen alusta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Lewis paljasti albumin kappalelistan 4. marraskuuta 2013. Se sisältää kolme täysin uutta joululaulua, joiden kaikkien tekemiseen Lewis on osallistunut, ja seitsemän coverversiota tunnetuista joulukappaleista. Lewisin mukaan albumin musiikki on saanut inspiraationsa motownmusiikista, mutta se ei kuitenkaan ole täysin tyylilajille uskollinen.
Albumin ensimmäinen kappale on sen single, ”One More Sleep”. Laulussa Lewis laskee päiviä jouluun ja siihen, että näkee taas poikaystävänsä. (“Cause I got five more nights of sleeping on my own/ Four more days until you’re coming home/ Three more dreams of you and mistletoe/ Two more reasons why I love you so.”) Kappale sai positiivista palautetta kriitikoilta. Popjusticen musiikkitoimittaja kehui sen sanoituksen rakennetta erinomaiseksi ja musiikkisivusto Idolatorin toimittajan mielestä sen sointi on ”hurmaavan vanhanaikainen”. Toinen kappale, energinen ja big band -tyylinen ”Winter Wonderland”, jatkaa edellisen raidan retrosointia. Music Timesin toimittaja Carolyn Menyes kehui Lewisin vahvaa ääntä, joka ei kuitenkaan hukuta alleen soittimia. Kolmantena oleva ”White Christmas” on yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista joululauluista. Lewis coveroi albumille Otis Reddingin version kappaleesta, joka poikkeaa hieman normaaliversiosta.
”Your Hallelujah” on ”koskettavan kaunis” kappale, jonka artisti on omistanut edesmenneelle isoäidilleen. Sen sanoituksessa lohdutetaan kuolemaa lähestyvää ystävää. Lewisin mukaan kappaleen aihe ei ole normaali aihe joululauluun, mutta silti sydäntälämmittävä. Viides raita on cover Darlene Loven tunnetusta kappaleesta, ”Christmas (Baby Please Come Home)”. Female Firstin toimittaja kehui kappaleen olevan ”fantastinen ja piristävä” versio alkuperäisestä. The Guardianin toimittaja kuitenkin kutsui kappaletta ”Winter Wonderlandin” ohella turhaksi ja tarpeettomaksi. "Mr Right" on albumin kolmas ja viimeinen täysin uusi, ”hauska ja flirttaileva” joululaulu. Kappaleessa Lewis toivoo löytävänsä täydellisen miehen itselleen jouluksi. Seitsemäs kappale, ”O Holy Night”, on kitarajohtoinen versio alkuperäisestä kappaleesta. Viimeinen nopea kappale on Roy Woodin kuuluisa joululaulu, ”I Wish It Could Be Christmas Everyday”. Entertainment Focusin toimittaja kirjoitti, että kappale yllättäen toimii Lewisin laulamana. Albumin päättää kaksi klassikkoa, ”Ave Maria” ja ”Silent Night”. Ave Maria on single ohella albumin tunnetuin ja eniten positiivista palautetta saanut kappale. Female Firstin kriitikko kirjoitti: ”Leona on tunnistamaton, ja jos kuvittelit, ettei hänen äänensä voisi kuulostaa enää yhtään paremmalta - olit väärässä.” Lewis itse on kertonut, että on alun perin saanut klassisen laulun koulutuksen. Alun perin hänen oli tarkoitus luoda myös uraa oopperalaulajana, mutta suuntautui myöhemmin popmusiikkiin.
Markkinointi

Lewis esiintyi marraskuun 9. päivänä 2013 Regent Streetin jouluvalojensytyksessä. Tapahtumassa esiintyivät myös Passenger ja Eliza Doolittle. Perjantaina 22. marraskuuta Lewis nähtiin Sveitsissä, Energy Stars For Free-konsertissa. Hän esitti kappaleet ”Bleeding Love”, ”One More Sleep” ja ”O Holy Night”. Marraskuun 29. päivänä Leona Lewis esitti kappaleen ”Winter Wonderland” ensimmäistä kertaa englantilaisessa aamuohjelmassa Daybreak. Lewistä myös haastateltiin ohjelmassa. Seuraavan päivän iltana hän esiintyi Lontoon G-A-Y-klubilla. Marraskuun aikana Lewis kiersi Britannian radioasemia sekä antoi aikakauslehdille, kuten Heatille, Radarille ja Daily Mirrorille haastatteluja. 12 päivää ennen albumin julkaisua Lewis julkaisi kotisivuillaan kalenterin, jossa voi joka päivä kuulla yhden albumin kappaleista ja nähdä yllätyskuvan tai -videon.
Lewisin kolmatta studioalbumia, Glassheartia, ei julkaistu Pohjois-Amerikassa. Joulualbumi sen sijaan julkaistiin, ja Lewis palasi muutaman vuoden tauon jälkeen markkinoimaan musiikkiaan Yhdysvaltoihin. Häntä haastateltiin 4. joulukuuta NBC:n Today-aamuohjelmassa. Saman päivän iltana hän esitti kolme kappaletta albumiltaan ”Rockefeller Center Christmas Tree” -tapahtumassa. Seuraavana päivänä Lewis lauloi singlen ”One More Sleep” Live with Kelly and Michael -ohjelmassa. Lewis esiintyi joulukuun 8. päivänä Ison-Britannian X Factorissa, jossa lauloi singlen ”One More Sleep” ja kappaleen ”White Christmas” Xtra Factorissa.
Single

”One More Sleep” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 5. marraskuuta 2013 Yhdysvalloissa. Britanniassa single julkaistiin joulukuun ensimmäisenä päivänä. ”One More Sleep” sijoittui Britannian singlelistalla sijalle kolme ja oli Lewisin kymmenes top 10 -kappale ja Lewisin parhaiten sijoittuneen kappaleen vuoden 2009 julkaistun ”Happyn” jälkeen.
Vastaanotto

Christmas, with Love sai kriitikoilta pääosin positiivisia arvioita. Poikkeuksen positiivisiin arvioihin teki The Guardianin Alexix Petridis ja Virgin Median Ian Gittins. The Guardian antoi albumille kaksi tähteä viidestä. Toimittaja kuitenkin kehui ”Your Hallelujah”-, ”Mr Right”- ja ”One More Sleep” -kappaleita, jotka ovat täysin uusia joululauluja. Lähes kaikissa arvioissa kiiteltiin The Guardianin tavoin kolmea uutta kappaletta.
Entertainment Focusin kriitikko Pip Ellwood kirjoitti Lewisin kuulostavan ”yksinkertaisesti upealta”. Parhaan palautteen kaikista albumin kappaleista sai ”Ave Maria”, jonka lähes kaikki kriitikot ovat nostaneet kohokohdaksi singlen ohella. Allmusic antoi albumille neljä tähteä ja kommentoi sen olevan ”yksi nykyajan parhaista joulualbumeista.” Female Firstin kriitikko päätti myönteisen arvionsa näihin sanoihin: ”Hän on kajoamassa Mariah Careyn reviirille, ja jos hänellä on onnea, hän tulee saamaan sen menestyksen ja uuden mahdollisuuden, jonka hän ansaitsee.”
Vastaanotto > Arvostelut

AllMusic:
Entertainment Focus:
Female First:
The Guardian:
Knoxville:
Renowned for Sound:
Virgin Media:
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | One More Sleep | Richard Stannard, Iain James, Jez Ashurst, Bradford Ellis, Leona Lewis | Richard Stannard, Ash Howes, Leona Lewis | 3.59 |  |  |  |  |  |
| 2. | Winter Wonderland | Felix Bernand (sävellys), Richard B. Smith (sanat) | Stannard, Howes, Lewis | 2.24 |  |  |  |  |  |
| 3. | White Christmas | Irving Berlin | Stannard, Howes, Lewis | 3.09 |  |  |  |  |  |
| 4. | Your Hallelujah | Lewis, Jon Levine, Autumn Rowe, Lauren Christy | Stannard, Howes, Lewis | 4.14 |  |  |  |  |  |
| 5. | Christmas (Baby Please Come Home) | Jeff Barry, Ellie Greenwich, Phil Spector | Stannard, Howes, Lewis | 2.37 |  |  |  |  |  |
| 6. | Mr Right | Stannard, Camille Purcell, Ashurst, Ash Howes, Lewis | Stannard, Howes, Lewis | 3.14 |  |  |  |  |  |
| 7. | O Holy Night | Adolphe Adam | Stannard, Howes, Lewis | 2.53 |  |  |  |  |  |
| 8. | I Wish It Could Be Christmas Everyday | Roy Wood | Stannard, Howes, Lewis | 3.51 |  |  |  |  |  |
| 9. | Ave Maria | Franz Schubert | Stannard, Howes, Lewis | 4.00 |  |  |  |  |  |
| 10. | Silent Night | Franz Xaver Gruber (sävellys), Joseph Mohr (sanat) | Stannard, Howes, Lewis | 2.19 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 32.46 |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista (2013) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
 Irlanti: 36
 Iso-Britannia: 13
 Britannian latauslista: 5
 Skotlanti: 20
 Sveitsi: 42
 Yhdysvallat: 113
Julkaisu

| Alue | Päivämäärä | Formaatti | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 29. marraskuuta 2013 | CD, digitaalinen | Sony Music Entertainment |
|  Iso-Britannia | 2. joulukuuta 2013 | CD, digitaalinen | Syco Music |
|  Yhdysvallat | 3. joulukuuta 2013 | CD, digitaalinen | RCA Records |

Leona Lewis keväällä 2014 Wienissä.
Hartlepool United FC

Hartlepool United Football Club on jalkapalloseura Hartlepoolin kaupungista Pohjois-Englannista. Joukkue pelaa kaudella 2021–2022 Kakkosliigassa, neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Entisiä pelaajia

Joukkueen entisiä tunnettuja pelaajia:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Paul Baker  Mick Spelman  Paul Haigh  Ken Johnson |   |  Darrell Clarke  Hugh Robertson  Mark Tinkler |   |  Jan Ove Pedersen  Tony Lormor  Darren Knowles |
Stadion

Joukkueen kotistadion on Victoria Park, joka on avattu 1886. Stadionin osui saksalaisten ilmapommitus ensimmäisen maailmansodan aikana, mikä tuhosi pääkatsomoa. Kesäkuussa 1948 stadionille rakennettiin uudet katokset, jonka tarkoituksena oli nostaa katsojakapasiteetti kymmeneentuhanteen. 1985 stadionin puisia katsomoita vaihdettiin tulenkestävämpiin ja 1995 stadionille rakennettiin uusi itäkatsomo. Kesäkuussa 2001 stadionin kenttä korjattiin ja siihen rakennettiin kastelujärjestelmä. Uudistus maksoi 100 000 £; samoihin aikoihin stadionille tehtiin vajaan kahden miljoonan punnan edestä parannuksia mm. WC-tiloihin ja ravintoloihin.
Stadionin kapasiteetti on 7 784 ja se sijaitsee Hartlepoolin keskustassa. Stadion on jaettu neljään katsomoon, joista kaikki ovat katettuja ja kolmessa on istumapaikat.
Stadion > Kannattajat

Hartpool Unitedin kannattajista käytetään nimitystä poolies ja heillä on oma yhdistys Hartlepool United FC Supporters Association (HUFCSA), jonka puheenjohtajana toimii Noel Brown. Kannattajayhdistyksellä on myös oma klubi, the Corner Flag, joka sijaitsee aivan kotistadionin vieressä. Kannattajille on varattu kolme katsomoa neljästä
Saavutukset

Kakkosliigan (3. divisioona) toinen sija 2003 ja 2007
Kolmas sija 1968 ja 1991
Ykkösliigan pudotuspelien finaali 2005 ja välieräpaikka 2004
Reservijoukkue Division One East Leaguen mestari 2004 ja 2008
Toinen 2007 ja 2010
Hartlepool Unitedin kotistadion Victoria Park.
Keskisen Kello

| Keskisen Kello |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Aika näyttää kuka olet
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1982
Perustaja:  Matti Keskinen
Toimitusjohtaja:  Janne Sorakivi
Kotipaikka:  Tuuri
Toimiala:  verkkokauppa
Tuotteet:  älykellot, urheilukellot, rannekellot, korut ja pientavara
Liikevaihto:  17,5 milj. € (2021)
Liikevoitto:  0,0 milj. € (2021)
Emoyhtiö:  A-lehdet-konserni
Kotisivu:  www.keskisenkello.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keskisen Kellon myymälä Tuurissa
Keskisen Kello Oy on suomalainen verkkokauppayritys, joka toimii kello- ja korualalla. Yrityksellä on kivijalkaliike ja oma varasto Tuurin kylässä Alavuden kunnassa Etelä-Pohjanmaalla.
Keskisen Kellon edustamiin tavaramerkkeihin kuuluu sekä kotimaisia että ulkomaisia brändejä, kuten Garmin, Polar, Suunto, Apple ja Samsung. Muita suosittuja brändejä ovat muun muassa Casio, Gant, Michael Kors, Seiko, ja Tommy Hilfiger. Tunnetuimpiin korumerkkeihin kuuluvat muun muassa Lykka, Kohinoor, Festive, Lumoava, Tommy Hilfiger, Thomas Sabo, Gant, Nomination ja Efva Attling. Tämän lisäksi mallistosta löytää oheistuotteita kuten kellon ja korujen hoitotarvikkeita sekä lompakoita ja kalvosinnappeja.
Historia ja toiminta

Keskisen Kellon perusti Matti Keskinen vuonna 1982 ja siitä on kasvanut Suomen suurin kello- ja korualan myyjä. Vuonna 2020 mediatalo A-lehdet osti Keskisen Kellon osake-enemmistön ja vuonna 2023 yrityksen toimitusjohtajana aloitti Janne Sorakivi. Keskisen suvun Jari- ja Marko Keskinen toimivat edelleen yrityksen taustalla. Vuonna 2023 yritys työllistää yli 30 ihmistä.
Keskisen Kellon pääkonttori sijaitsee Helsingin Kulosaaressa A-lehtien tiloissa. Tuurin Kivijalkamyymälässä on mahdollista nähdä verkkokaupan mallistoa niin korujen että myös kellojen muodossa.. Täysi valikoima löytyy kuitenkin yrityksen nettikaupasta. Tuurin varastosta käsin hoidetaan verkkokaupan logistiikkaa. Yli 90% tuotteista tulee suoraan yrityksen omalta varastolta, jonka takia tuotteille annetaan normaalisti 1-2 arkipäivän toimitus. Tämän lisäksi Keskisen Kello tarjoaa ilmaista toimitusta, 60 päivän palautusoikeutta ja ilmaista kaiverrusta. Yli 40 vuotta alalla toimineella verkkokaupalla on yli 300 000 tyytyväistä asiakasta
Aiheesta muualla

Keskisen Kellon kotisivut
https://www.a-lehdet.fi/artikkelit/a-lehdet-ostaa-enemmistoosuuden-verkkokauppa-keskisen-kellosta
https://www.a-lehdet.fi/artikkelit/janne-sorakivesta-keskisen-kellon-toimitusjohtaja
https://www.keskisenkello.fi/info/miksi-ostaa-meilta
Perun laivasto

Perun laivasto (esp. Marina de Guerra del Perú, MGP eli kirjaimellisesti käännettynä Perun sotalaivasto) on Perun asevoimien puolustushaara, joka vastaa Perun merialueiden, järvien ja jokien valvonnasta, partioinnista ja puolustuksesta. Maan merialueiden valvonta alue kattaa 200 merimailia eli noin 370 kilometriä rannikosta. Muina tehtävinä on kansainvälisiin pelastus- ja rauhanvalvontatehtäviin osallistuminen.
Laivasto viettää perustamisensa vuosipäiväänsä 8. lokakuuta 1821 kunniaksi ja samalla vuoden 1879 Perun ja Chilen välisen Tyynenmeren sodan ratkaisseen Angamosin taistelun vuosipäivää.
Organisaatio

Nykyinen Perun laivaston komentaja on amiraali Nicolas Rios Polastri. Merivoimat kuuluvat Perun puolustusministerin alaisuuteen ja presidentti on sotavoimien ylipäällikkö. Operatiivisesti joukot on jaettu kolmeen osaan. Tyynenmeren alueen ylijohdon alaisuuteen kuuluvat pinta-alukset, sukellusveneet, laivaston lentojoukot, merijalkaväki ja erikoisjoukot. Amazonin alueen ylijohto vastaa partioinnista joilla ja Perun alueella olevassa Amazonin suistossa. Rannikkovartiosto vastaa rannikko alueen valvonnasta.
Organisaatio > Rannikkovartiosto

Rannikkovartiosto valvoo Perun aluevesialuetta, jokia ja järviä osallistuen myös huumekaupan torjuntaan.
Organisaatio > Laivaston lentojoukot

Laivaston lentojoukot on ilmasotatoimista vastaava aselaji laivastossa, minkä tehtävänä on sukellusveneidentorjunta, pinta-alusten torjunta, merialueen valvonta, tiedustelu ja kuljetustehtävät. Lisäksi merijalkaväen joukkojen siirrot ovat osittain lentojoukkojen vastuulla.
Organisaatio > Merijalkaväki

Laivaston alaisuudessa on merijalkaväkiprikaati, johan kuuluu kaksi Ancóniin sijoitettua merijalkaväkipataljoonaa ja prikaatijoukot. Lisäksi merijalkaväkeen kuuluvat Tumbesiin sijoitettu kolmas ja Punoon sijoitettu neljäs merijalkaväkipataljoona, Iquitosin ja Pucalipan viidakkopataljoonat sekä merijalkaväkiosasto Littoral Sur Mollendossa.
Tukikohdat

Perun laivaston tukikohtina ovat:
Ancón, jossa on muun muassa merijalkaväen esikunta
Callao on laivaston merkittävin tukikohta, jossa on telakka,  ilmailuosaston tukikohta ja laivaston lääketieteenkeskus, jossa toimii muun muassa Yhdysvaltain laivaston Naval Medical Research Unit Six
Chimbote pienehkö tukikohta, jossa telakka
Iquitos Amazonilla
Paita
Pisco
Puno Titicaca-järvellä
San Juan de Marcona ilmailuosaston tukikohta
Vaikka pääosa laivastosta on sijoitettu Callaoon, joka ei ole sijainniltaan ihanteellinen sen ollessa myös kaupan keskus, mikä aiheuttaa tila ja turvallisuus ongelmia. 1980-luvulla aloitettu Chimboten tukikohdan laajennus keskeytyi korkeisiin kustannuksiin.
Henkilöstö

Vuonna 2023 arvioitiin että Perun laivastossa palvelee noin 25000 sotilasta, joista noin 4000 merijalkaväessä ja tuhat rannikkovartiostossa.
Vuoden 2001 tilastojen mukaan upseereita palveluksessa oli 2 107, aliupseereita 16 863, kadetteja 620, koulutettavia aliupseereita 1 533, miehistöä 4 855 ja siviilityöntekijöitä 5 079. Yhteensä sotilashenkilöstöä oli 25 988.
Alukset

Laivastolla on käytössään kuusi sukellusvenettä, seitsemän fregattia, kuusi korvettia, kolme maihinnousualusta, kuusi jokitykkivenettä, kaksi koululaivaa sekä viisi hinaajaa ja apualusta. Näiden lisäksi laivastoon kuuluu kolme tankkeria ja huoltolaiva, viisi sairaalalaivaa ja kuusi tutkimusalusta.
Käännös suomeksi
Luettelo kylmän sodan sotilaslentokoneloikkauksista

Tämä on luettelo ihmisistä jotka ovat loikanneet lentokoneilla kylmän sodan aikana itäblokin, länsiblokin ja sitoutumattomista maista.
Alankomaat

7. maaliskuuta 1964 lentokoneinsinööri Theo van Eijck Alankomaiden meri-ilmavoimista varasti kaksimoottorisen Grumman S-2 Tracker merenkulkupartion lentokoneen Maltalla ja lensi Bengasin lähelle olevalle Beninan lentokentälle.
Afganistan

24. marraskuuta 1960 Afghanin kuninkaallisten ilmavoimien lentäjä Abdus Samad Fazli loikkasi lentämällä Piper Cub -lentokoneella rajan yli Pakistaniin.
26. helmikuuta 1981 Afganistanin ilmavoimien lentäjä kapteeni Jamal ud Din loikkasi miehistöineen Pakistaniin Mil Mi-8T -helikopterilla, jonka numero on 285, huoltolentokoneen aikana Kandaharin lentotukikohdasta.
20. marraskuuta 1983 kapteeni Mohammed Nabi Korinzay loikkasi Pakistaniin Sukhoi Su-7 -hävittäjäpommikoneella. Lentokone hajosi törmäyslaskun yhteydessä kiitotielle Dalbandinissa.
22. syyskuuta 1984 eversti Haji Fakir lensi An-26:lla, joka loikkasi Afganistanista Miranshahin lentotukikohtaan Pakistaniin.
28. kesäkuuta 1985 kahden Mi-24 Hind-D:n miehistö loikkasi Afganistanista Pakistaniin. Helikopterit siirrettiin myöhemmin Yhdysvaltoihin arvioitavaksi, ne palautettiin myöhemmin ja yksi niistä on nyt esillä Khalidin lentotukikohdassa  Quettassa.
8. joulukuuta 1988 kapteeni Asadullah lensi MiG-21:llä, joka loikkasi Afganistanista Miranshahin lentotukikohtaan Pakistaniin.
3. heinäkuuta 1989 kapteeni Mohammed Hamid lensi Mi-25:llä, joka loikkasi Afganistanista Kican lentotukikohtaan Pakistaniin.
6. heinäkuuta 1989 Afganistanin ilmavoimien kapteeni Jan Pahrand loikkasi Pakistaniin Suhoi Su-17-hävittäjäpommikoneella.
Algeria

Algerialainen helikopterin lentäjä, kapteeni Alili Messaoud lensi Mi-8:lla Blidan ilmavoimien tukikohdasta Algerian lounaispuolella ensin Formenteran saarelle ja sitten Ibizalle Espanjaan 17. kesäkuuta 1998 päästäkseen eroon Algerian sisällissodasta (1992–2002). Helikopteri palautettiin myöhemmin Algeriaan, kun lentäjä pyysi poliittista turvapaikkaa, jota ei myönnetty Algerian painostuksen vuoksi, mutta hänelle myönnettiin oleskeluviisumi joka vuosi, joka jatkui tähän päivään asti.
Dominikaaninen tasavalta

Huhtikuussa 1959 kapteeni Juan de Dios Ventura Simó loikkasi Dominikaanisen tasavallan ilmavoimien de Havilland Vampire-suihkukoneella Puerto Ricoon.
Egypti

19. tammikuuta vuonna 1964 lentäjä Mahmud Abbas Hilmi loikkasi Egyptistä Israeliin Jakovlev Jak-11-lentokoneella.
Etiopia

Vuonna 1976 kaksi etiopialaista lentäjää loikkasi Sudaniin lentämällä Northrop F-5A -hävittäjänsä Kassalaan.
Vuonna 1977 Etiopian ilmavoimien lentäjä majuri Afeworki Mekonnen loikkasi Somaliaan English Electric Canberra -pommikoneensa kanssa. Tapaus sattui Ogadenin sodan aikana.
Koko 1980-luvun ja 1990-luvun alun (vuoteen 1991 asti) useat etiopialaiset lentäjät loikkasivat koneillaan Sudaniin ja Jemeniin.
26. toukokuuta 1991 seitsemän Mil Mi-8:sta, Aero L-39 Albatrosin kahden Antonov An-12in, kolmen lentäjät MiG-23sta, kolme Mi-24sta ja kolme Mi-35stq loikkasivat Etiopiasta Djiboutiin.
Kiinan tasavalta

12. tammikuuta 1955 majuri Xao Long loikkasi miehistöineen Kiinan kansantasavaltaan C-46 Commando -kuljetuskoneella.
23. helmikuuta 1955 kaksi Kiinan tasavallan ilmavoimien kadettia loikkasi PT-17 -koulutuskoneella.
18. toukokuuta 1955 luutnantti Hui Wei yritti loikata F-47 -koneella mutta laskeutui aivan Guangdongin sisälle.
15. elokuuta 1956 majuri Gang Huang, Kiinan tasavallan ilmavoimien akatemia-kouluttajalentäjä, loikkasi Kiinan kansantasavaltaan AT-6 Texan koulutuslentokoneella.
1. kesäkuuta 1963 Kiinan tasavallan ilmavoimien 43 -lentueen lentäjä Tingze Xu loikkasi Kiinan kansantasavaltaan F-86F Sabrella Hsinchusta Longtianiin, Fujianin maakuntaan.
26. toukokuuta 1969 kaksi Kiinan tasavallan ilmavoimien lentäjää Wang Tianming ja kadetti Zhu Jingrong loikkasivat Kiinan kansantasavaltaan T-33 Shooting Star-koulutuskoneella.
8. elokuuta 1981 majuri Huang Zhi Cheng  loikkasi Kiinan kansantasavaltaan F-5F-koneella.
22. huhtikuuta 1983 Li Dawei loikkasi U-6A Beaver:lla Kiinan tasavallasta Kiinan kansantasavaltaan.
4. toukokuuta 1986 Wang Xijue kaupallisen lentoyhtiön lentäjä loikkasi Kiinan tasavaltaan Boeing 747 -koneella.
2. marraskuuta 1989 Taiwanin ilmavoimien F-5E:en lentäjä Lin Xianshun lensi 80 kilometrin päähän Guangdongin maakuntaan Manner-Kiinaan; suihkukone syöksyi maahan.
Kiinan kansantasavalta

12. tammikuuta 1960 Kansan vapautusarmeijan lentäjä Yang Decai lensi Mikojan-Gurevitš MiG-15:llä Luqiaon lentotukikohdasta Yilanin piirikuntaan Taiwaniin.
15.syyskuuta 1961, Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjät Shao Xiyan ja Gao Youzong lensivät Antonov An-2:lla Shandongiin maakunnasta Jeju-saarelle, Etelä-Koreaan.
3. maaliskuuta 1962 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Liu Chengsi lensi Mikojan-Gurevitš MiG-105:llä Luqiaon lentotukikohdasta Zhejiangista Taoyuanin piirikuntaan Taiwaniin.
11. marraskuuta 1965 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienkapteeni Li Xianbin lensi pommikoneella Jianqiaon lentotukikohdasta Hangzhoussa Taoyuanin piirikuntaan Taiwaniin.
On July 7, 1977, Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Fan Yuanye lensi Shenyang J-6:lla Jinjiangista lentotukikohtaan Tainaniin.
7. elokuuta 1983 Sun Tianqin, Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienentinen lentäjälensi J-7II:lla Dalianista Soulin lentotukikohtaan Etelä-Koreaan.
14. marraskuuta 1983 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Wang Xuecheng lensi Shenyang J-5:llä Daishanista Zhejiangin maakuntasta Taiwaniin.
25. elokuuta 1985 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienkomentaja Xiao Tianrun lensi Iljušin Il-28:lla Shandongin maakunnasta Iksaniin, Etelä-Koreaan.
21. helmikuuta 1986 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Chen Baozhong lensi Shenyang J-6:lla Shenyangin lentokentältä Suwonin lentotukikohtaan, Etelä-Koreaan.
24. lokakuuta 1986 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Zheng Caitian lensi Shenyang J-6:lla Yantaista Soulin lentotukikohtaan.
19. marraskuuta 1987 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Liu Zhiyuan  lensi Shenyang J-6:lla Longxin lentokentältä Zhangzhousta Ching Chuan Kangin lentotukikohtaan Taichungiin, Taiwaniin.
6. syyskuuta 1989 Jiang Wenhao, 23-vuotias Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienluutnantti lensi Shenyang J-6:lla Longxin lentokentältä Zhangzhista Fujianista Kinmenin  lentokentälle.
25. elokuuta 1990 Kansan vapautusarmeijan ilmavoimienlentäjä Wang Baoyu loikkasi Vladivostokiin, Neuvostoliittoon Shenyang J-6:lla noustuaan Jiaohen sotilaslentokentältä Mudanjiangista, Jiaohen kaupungista.