stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ken Robinson
Nykyisen koulutusjärjestelmän kritiikki

Robinsonin pääargumentti on, että jokaisella on syntyessään valtavasti synnynnäisiä lahjoja/lahjakkuuksia, mutta erilaiset instituutiot, erityisesti koulujärjestelmä, tukahduttavat monet niistä. Tuloksena on taloudellinen ja ihmisyyden tuho.
Robinsonin mukaan ahdasmielinen tietynlaisten akateemisten työtehtävien painottaminen, taiteen, humanististen tieteiden ja liikunnan vähentäminen kouluissa, matematiikan ja luonnontieteiden kuiva opetus, pakkomielteinen yhdenmukainen oppilaiden testaaminen kokein ja tiukat rahoitukselliset paineet opettaa juuri näitä kokeita silmällä pitäen johtavat kohtalokkaaseen oppilaiden ja heidän opettajiensa lahjojen hukkaan heittämiseen.
Katastrofin laajuudesta kertovat huolestuttavat tilastot pääaineen vaihtamisen sekä opintojen keskeyttämisen yleisyydestä. Myös tyytymättömyys, stressin määrä ja reseptilääkkeiden käyttö ovat yleistyneet opiskelijoiden keskuudessa. Jopa kursseilla pysyville ja menestyville opiskelijoille menestymisen säännöt ovat muuttuneet peruuttamattomasti. Tämän osoittaa korkeakoulututkintojen arvon romahdus.
Lahjakkuuden tuhlaus ei ole tietoista, mutta se on järjestelmällistä. Lahjojen tuhlaamista tapahtuu osittain siksi, että Isossa-Britanniassa koulutusta ohjaavat järjestelmät perustuvat teollisuuden arvoihin ja vaatimuksiin: lineaarisuuteen, mekaanisuuteen, yhdenmukaisuuteen ja standardointiin. Nämä järjestelmät nujertavat  systemaattisesti oivalluskyvyn, luovuuden ja innovaation, joita nykyisin tarvitaan monien sosiaalisten, taloudellisten ja henkisten haasteiden kohtaamisessa. On muodostettava uusi koulukulttuuri, joka hylkää teolliset tuotantoperiaatteet ja ottaa ihmislahjakkuuden paremmin huomioon. Kulttuurinen vallankumous on luonteeltaan globaali, ja sen seuraukset ennustamattomat.
Koulutus on ihmisten kehittämistä, eikä kehitys ole mekaanista tai lineaarista vaan hidasta ja dynaamista. Kuten kaikki elävät oliot, ihmiset menestyvät tietynlaisissa olosuhteissa ja näivettyvät toisenlaisissa. Hyvät opettajat, vanhemmat ja johtajat ymmärtävät tämän, huonot eivät. Ratkaisu on olla tekemättä koulutuksesta yhdenmukaista. Koulutus täytyy räätälöidä jokaisen lapsen ja yhteisön henkilökohtaisiin tarpeisiin vastaavaksi, sanoo Robinson.
Käännös suomeksi
Anime Expo

Anime Expon logo
Cosplay-harrastajia vuoden 2015 Anime Expossa.
Anime Expo eli AX on Los Angelesissa, Kaliforniassa vuosittain järjestettävä animeaiheinen tapahtuma. Sitä järjestää aatteellinen Society for the Promotion of Japanese Animation (SPJA). Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta tapahtuma on alkanut 4. heinäkuuta ja se on kestänyt neljä päivää. Vaikka tapahtumaa isännöi tällä hetkellä Los Angeles Convention Center, aikaisemmin Anime Expo on järjestetty eri paikoissa, kuten Anaheimissa, San Joséssa, New Yorkissa ja Tokiossa. Anime Expo on merkittävä Yhdysvaltojen suurimpana animekokoontumisena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anime Expo Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anime Expo
Käännös suomeksi
Athos-luokka

| Athos-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  80 t (standardi) 108 t (kuormattu)
Pituus:  32,10 m
Leveys:  6,50 m
Syväys:  2,10 m
Koneteho:  2 × SACM-Wärtsilä UD33 V12 M5 4 500 hv (3 310 kW
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  13, joista 1 upseeri
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 12,7 mm konekivääriä
Athos-luokka on Ranskan laivaston kahden vartiolaivan (ransk. Patrouilleurs de surveillance des sites) muodostama alusluokka, jonka aluksia käytetään kalastusalueen valvontaan, etsintä- ja pelastuspalveluun sekä Ranskan talousalueen valvontaan Bayonnessa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Athos | Chantier naval de l'Esterel, Cannes | 1978 | 20. marraskuuta 1979 | 14. maaliskuuta 1980 | palveluksesta 8. joulukuuta 2022 |
| Aramis | Chantier naval de l'Esterel, Cannes | 1979 | 9. syyskuuta 1980 | 29. tammikuuta 1981 | palveluksesta 8. joulukuuta 2022 |
Athlone

| Athlone (Baile Átha Luain) |
| --- | --- |
 näkymä joen yli
 vaakuna
 Athlone
 Koordinaatit: 53°25′N, 7°57′W 
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Connacht
Kreivikunta:  Westmeathin kreivikunta Roscommonin kreivikunta
Väkiluku (2006):  17 544
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Athlone (iiriksi Baile Átha Luain) on kaupunki Irlannin keskiosissa. Se sijaitsee Shannonjoella, osaksi Westmeathin ja osaksi Roscommonin kreivikunnan alueella.
Athlonessa asui vuoden 2006 väestönlaskennassa 17 544 ihmistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Athletic World

| Athletic World |
| --- | --- |

Kehittäjä:  TRY Co
Julkaisija:  Bandai
Julkaistu:  JP 12. marraskuuta 1986NA 1987EU 15. kesäkuuta 1988
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Nintendo Entertainment System
Oheislaite:  Power Pad
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Athletic World (jap. アスレチックワールド) on Bandain vuonna 1986 julkaisema urheilupeli Nintendo Entertainment System -pelikonsolille.
Pelin tarkoituksena on ohjata pelissä esiintyvää juoksijaa juoksuradalla. Pelaamiseen tarvitaan Family Fun Fitness (PowerPad) -peliohjain. Suomessa peliä myytiin aikoinaan samassa paketissa peliohjaimen kanssa.
Peli tuli tunnetuksi myös Spede Pasasen Speden Spelit -televisio-ohjelmasta, jossa kyseisestä peliä pelattiin.
Aiheesta muualla

Athletic World MobyGamesissa (englanniksi)
Atsipádes

| Atsipádes Ατσιπάδες |
| --- | --- |
 Atsipádes
 Koordinaatit: 35°13′26″N, 24°27′10″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Ágios Vasíleios
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7302020602
Väkiluku (2011):  31
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atsipádes (kreik. Ατσιπάδες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella linnuntietä noin 16 kilometriä etelään Réthymnosta. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Foínikaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Foínikaksen kunnallisyksikköön. Kylä on osa Koxarén kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 31 (vuonna 2011).
Atsipádeksen vuorenhuippupyhäkön paikka.
Atsipádes on myös minolaisaikaisen vuorenhuippupyhäkön arkeologinen kohde, joka sijaitsee Kouroúpa-vuorella kylän lähellä ja on saanut nimensä kylästä. Arkeologisten löydösten perusteella paikka on ollut käytössä erityisesti EM I (noin 3650–3000 eaa.) ja MM IA–II -kausilla (noin 2160–1700 eaa.).
Kira Jääskeläinen

| Kira Jääskeläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 Varsova
Ammatti:  dokumenttiohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  2012–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Tagikaks – olimme valaanpyytäjiä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Kira Jääskeläinen (s. 1979 Varsova) on suomalais-puolalainen dokumenttiohjaaja.
Tausta

Jääskeläinen syntyi Puolassa taiteilijaperheeseen mutta muutti viisivuotiaana Suomeen, jossa kävi koulunsa. Hänen isänsä oli toimittaja, dokumenttiohjaaja Jarmo Jääskeläinen. 2000-luvun alussa Jääskeläinen opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa Itä-Euroopan tutkimusta ja venäjän kieltä ja teki lopputyönsä Tšukotkassa keräämästään materiaalista. Myöhemmin hän opiskeli Moskovassa Venäjän valtiollisessa elokuvakoulussa pääaineenaan dokumenttielokuva. Jääskeläinen on opiskellut myös klassista musiikkia ja soittaa selloa.
Elokuvat

Jääskeläisen ensimmäinen dokumenttielokuva on 2012 valmistunut Tagikaks — olimme valaanpyytäjiä. Se kertoo kahdesta veljeksestä, jotka kuuluvat siperianjupikkeihin ja asuvat Novoje Tšaplinon kylässä Tšukotkan itäisen kärjen lähituntumassa. Elokuva on esitetty televisiossa ja useilla festivaaleilla kuten Tampereen elokuvajuhlilla maaliskuussa 2014. Jääskeläinen aloitti kuvauksen jäätyään opiskeluaikaisen kenttätyömatkan päätyttyä  oleskelemaan Tšukotkaan. Saatuaan rahoitusta hän jatkoi kuvauksia, joita tehtiin kaikkiaan viitenä vuotena.
Jääskeläinen ohjasi ja käsikirjoitti vuonna 2019 dokumenttielokuvan Pohjankävijäin merkintöjä, jossa seurataan Sakari Pälsin tekemää tutkimusmatkaa Siperiassa sijaitsevalle Tšukotkan alueelle.
Jääskeläinen valmistelee elokuvaa satavuotiaasta sellosta, joka löytyi roskalavalta Kööpenhaminassa.
Aiheesta muualla

Kira Jääskeläinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjeitä Iwo Jimalta

| Kirjeitä Iwo Jimalta> Letters from Iwo Jima |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Clint Eastwood
Käsikirjoittaja:  Iris Yamashita
Tuottaja:  Clint Eastwood Paul Haggis Robert Lorenz Steven Spielberg
Säveltäjä:  Kyle Eastwood Michael Stevens
Kuvaaja:  Tom Stern
Leikkaaja:  Joel Cox Gary Roach
Tuotantosuunnittelija:  Henry Bumstead
Pääosat:  Ken Watanabe Kazunari Ninomiya Tsuyoshi Ihara Ryō Kase Shidō Nakamura
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   9. joulukuuta 2006  20. joulukuuta 2006  16. helmikuuta 2007
Kesto:  142 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani, englanti
Budjetti:  19 000 000 dollaria
Tuotto:  68 673 228 dollaria
Edeltäjä:  Isiemme liput
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjeitä Iwo Jimalta (engl. Letters from Iwo Jima, jap. Iōjima Kara no Tegami) on Clint Eastwoodin ohjaama elokuva Iwo Jiman taistelusta toisessa maailmansodassa. Se ilmestyi kotimaassaan 9. joulukuuta 2006.
Kirjeitä Iwo Jimalta käsittelee aihettaan japanilaisesta näkökulmasta toisin kuin edeltäjänsä Isiemme liput (2006). Lähes kaikki elokuvan vuorosanat ovat japaniksi.
Elokuva sai vuonna 2007 kaikkiaan neljä Oscar-ehdokkuutta, joista se voitti yhden, parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon. Se valittiin Golden Globe -tilaisuudessa parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi.
Juoni

Elokuva alkaa japanilaisten arkeologien tehdessä kaivauksia Iwo Jiman saarella. Heidän löytäessään jotain hiekasta kohtaus vaihtuu tapahtumiin vuonna 1944. Korpraali Saiko (Kazunari Ninomiya) kaivelee saaren rannalle juoksuhautaa yhdessä muiden sotilaiden kanssa. Kapteeni Tanida (Takumi Bando) on miltei rankaista Saikoa ja tämän ystävää Kashiwaraa (Takashi Yamaguchi) ”isänmaan vastaisesta puheesta”. Paikalle puolustusvarusteluja tutkimaan tullut kenraaliluutnantti Tadamichi Kuribayashi (Ken Watanabe) säästää kuitenkin ystävykset rangaistukselta ja määrää joukot pois rannalta valmistelemaan sen sijaan puolustusvarusteluja Suribachivuorelle. Everstiluutnatti Takeichi Nishi (Tsuyoshi Ihara), olympialaisiinkin osallistunut esteratsastaja, on eri mieltä Kuribayashin strategiasta. Kuribayashi selittää amerikkalaiten pääsevän helposti läpi rannan puolustuksista ja että sisämaan vuoria on helpompi puolustaa.
Japanilaissotilaiden olosuhteet ovat huonot. Kashiwara (Takashi Yamaguchi) ja monet muut kuolevat punatautiin. Hänen korvaajakseen tulee Shimizu (Ryô Kase), jota muut epäilevät sotilaspoliisin eli Kempeitain vakoojaksi. Hieman myöhemmin koittaa amerikkalaisten hyökkäys. Amerikkalaisten edetessä Suribachille Kuribayashi antaa vetäytymiskäskyn. Paikallisen varuskunnan johtaja määrää kuitenkin sotilaat surmaamaan itsensä vetäytymisen sijaan. Saigo ja Shimizu pakenevat. He kohtaavat sotilaiden ryhmän, joiden kanssa he yrittävät paeta vuorelta pimeyden turvin. Amerikkalaiset huomaavat joukon ja kaikki Saigoa lukuun ottamatta kuolevat. Seuraa japanilaisten vastahyökkäys, joka johtaa vain suuriin tappioihin. Selviytyneet tapaavat everstiluutnantti Nishin, joka taistelun jatkuessa sokeutuu sirpaleista. Nishi surmaa itsensä aseellaan. Ito lähtee yrittämään tuhota panssarivaunua heittäytymällä sen alle miinojen kanssa. Shimizu yrittää antautua amerikkalaisille, mutta häntä vartioivat sotilaat murhaavat hänet. Tällä välin myös Ito antautuu. Okubo saa surmansa ja Saigo tapaa Kuribayashin. Kuribayashi suunnittelee japanilaisten viimeistä hyökkäystä.
Yöllä japanilaisten hyökätessä suurin osa japanilaisista kaatuu ja Kuribayashi haavoittuu. Hänen apulaisensa Fujita saa raahattua hänet turvaan. Seuraavana aamuna Kuribayashi määrää Fujitan lyömään hänen päänsä irti. Fujita kuolee amerikkalaisten luotiin juuri ennen kuin hän iskee Kuribayashia. Tällä välin Saigo hautaa maahan asiakirjoja ja kirjeitä, jotka on annettu hänelle tuhottavaksi. Hän tapaa vielä Kuribayashin, joka tekee itsemurhan. Saigo hautaa Kuribayashin ja amerikkalaissotilaat saapuvat paikalle. Yksi heistä varastaa Kuribayashin aseen, josta Saigo raivostuu hyökäten sotilaiden kimppuun lapiollaan. Saigolta lyödään taju pois ja hänen herätessään hän näkee auringonlaskun. Elokuva loppuu alkukohtauksen arkeologeihin, joiden löytämä asia paljastuu Saigon hautaamiksi kirjeiksi.
Tuotanto

Iwo Jiman taistelu käytiin 19. helmikuuta – 26. marraskuuta 1945. Taistelu oli yksi Tyynenmeren sodan verisimmistä. Saaren 22 786 japanilaisesta puolustajasta selviää elossa vain 1 083. Taistelu on ollut sittemmin useampien eri elokuvien aiheena. Clint Eastwood ohjasi vuonna 2006 ensi-iltansa saaneen elokuvan aiheesta nimeltä Isiemme liput. Tarkoituksena oli alun perin esittää elokuvassa taistelun tarina molempien osapuolten näkökulmasta, mutta lopulta materiaalia oli Eastwoodin mielestä liian paljon. Eastwood päätti sen sijaan tehdä kaksi erillistä elokuvaa eri näkökulmista. Toisen elokuvan käsikirjoittivat Paul Haggis ja Iris Yamashita. Tarina perustuu Iwo Jiman japanilaisia komentaneen kenraali Tadamichi Kuribayashin kirjeisiin, sekä Kumiko Kakehashin teokseen So Sad to Fall in Battle: An Account of War. Kirjeitä Iwo Jimalta kuvattiin heti Isiemme lippujen jälkeen. Elokuvassa käytetään miltei yksinomaan japania ja sen näyttelijät palkattiin Ken Watanabea lukuun ottamatta Japanista.
Elokuvan budjetti oli 19 miljoonaa dollaria. Sen alkuperäinen nimi oli Red Sun, Black Sand. Kuvaukset alkoivat keväällä 2006 Malibussa Leo Carrillo State Beach-suojelualueella. Paikalle tuotiin kuvauksia varten mustaa hiekkaa Pisgah Crater-tulivuorelta. Japanilaisten tunneleissa tapahtuvat kohtaukset on kuvattu Calicon aavekaupungin vanhalla hopeakaivoksella. Kohtauksia laiastosta kuvattiin taistelulaiva USS Texasilla. Maisemakuvaukset saatiin loppuun 8. huhtikuuta, jonka jälkeen tehtiin vielä sisätilojen kohtausten kuvauksia Warner Bros. studiolla. Kuvauksia tehtiin vielä lopuksi yhden päivän verran itse Iwo Jiman saarella.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ken Watanabe  | … |  Kuribayashi   |
|  Kazunari Ninomiya  | … |  Saigo   |
|  Tsuyoshi Ihara  | … |  Nishi   |
|  Ryo Kase  | … |  Shimizu   |
|  Shidô Nakamura  | … |  Ito   |
|  Hiroshi Watanabe  | … |  Fujita   |
|  Takumi Bando  | … |  Tanida   |
|  Yuki Matsuzaki  | … |  Nozaki   |
|  Takashi Yamaguchi  | … |  Kashiwara   |
|  Eijiro Ozaki  | … |  Okubo   |
Vastaanotto

Kirjeitä Iwo Jimalta sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2006 Japanin Tokion Budokan Arenalla. Elokuva siirtyi laajempaan levitykseen Japanissa 9. joulukuuta 2006 – 15. huhtikuuta 2007. Yhdysvalloissa elokuva siirtyi rajalliseen levitykseen jouluviikonloppuna 2006. Elokuva oli menestys Japanissa, jossa se tuotti 42,9 miljoonaa dollaria. Yhdysvalloissa lipputulot jäivät 13,75 miljoonaan. Muiden ulkomaiden lipputulot mukaan laskettuna elokuvan yhteistuotto oli 68,7 miljoonaa, eli selvästi elokuvan budjettia enemmän.
Elokuvakriitikot ottivat elokuvan pääosin vastaan erittäin hyvin niin Japanissa kuin Yhdysvalloissakin. Elokuva poikkesi selvästi esimerkiksi toisen maailmansodan aikaisista japanilaisten rasistisista kuvauksista. Siitä puuttuivat myös joskus muille elokuville tyypilliset kömpelösti japaniksi kirjoitetut vuorosanat ja sanojen väärä lausuminen. Elokuva sai neljä Oscar-ehdokkuutta vuonna 2007 ja voitti parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon. Elokuva sai myös parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe-palkinnon 2007.
Monet japanilaiset katsojat pitivät elokuvan sodanvastaisesta sanomasta ja tavasta kuvata japanilaisia amerikkalaiselle elokuvalle epätavallisen sympaattisesti. Tiettyjä seikkoja toisaalta myös kritisoitiin. Elokuva ei selitä, minkä takia japanilaiset halusivat niin kiihkeästi puolustaa pientä saarta. Saaren valtaus mahdollisti lisääntyvät ilmaiskut japanilaisia kaupunkeja ja siviilejä vastaan. Ilman selitystä monet japanilaiset näyttäytyvät yksinkertaisina fanaatikkoina. Elokuvassa on myös yleinen tapa esittää amerikkalaismieliset japanilaiset hyvinä ja päinvastoin.
Iwo Jima ja Suribachi (vas.) ilmakuvassa taistelujen aikana.
Clint Eastwood, Ken Watanabe, Kazunari Ninomiya ja Tsuyoshi Ihara Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2007.
Atsipópoulo

| Atsipópoulo Ατσιπόπουλο |
| --- | --- |
 Atsipópoulo
 Koordinaatit: 35°21′10″N, 24°26′4″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Réthymno
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7301040401
Korkeus:  140 m
Väkiluku (2011):  1 392
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atsipópoulo (kreik. Ατσιπόπουλο) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Nikifóros Fokáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Nikifóros Fokáksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 392 (vuonna 2011).
Atsipópoulon kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä länsilounaaseen Réthymnon kaupungista ja vajaan kilometrin lounaaseen Violí Charákin kaupungista. Se on rakennettu noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän ympäristössä on Kreetalle harvinaista tammimetsää. Atsipópoulon nimeä on selitetty monella tavalla. Yleisemmin sen katsotaan viittaavan atsipádeihin, jotka olivat mukana Nikeforos Fokaksen armeijassa Bysantin vallattua Kreetan takaisin arabeilta. Osmanit tuhosivat kylän vuonna 1866.
Atsipópoulossa on kymmenen kirkkoa, joista tärkeimmät on omistettu Pyhälle Eleutheriokselle ja Pyhälle Kharalampokselle (Ágios Elefthérios kai Ágios Charálampos), Neitsyt Marialle (Panagía), Neitsyt Marian Pyhälle vyölle (Agía Zóni), Pyhälle Johannes Khrysostomokselle (Ágios Ioánnis Chrysóstomos) sekä Pyhälle Antoniokselle (Ágios Antónios). Kylästä oli kotoisin näytelmäkirjailija Geórgios Chortátzis.
Atsipópoulo muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ατσιποπούλου, Dimotikí Koinótita Atsipopoúlou), johon kuuluvat varsinaisen Atsipópoulon kylän lisäksi Violí Charákin kaupunki sekä Agnán ja Panóraman kylät. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 947.
Kihlaus (vuoden 1955 elokuva)

| Kihlaus |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Erik Blomberg
Käsikirjoittaja:  Mirjami Kuosmanen
Perustuu:  Aleksis Kiven näytelmään Kihlaus (1866)
Kuvaaja:  Erik Blomberg
Leikkaaja:  Ossi Skurnik
Lavastaja:  Tapio Tapiovaara
Pääosat:  Hannes Häyrinen Heimo Lepistö Mirjami Kuosmanen Pertti Weckström
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Allotria Filmi Oy
Ensi-ilta:  1955
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kihlaus on Erik Blombergin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Elokuva perustuu Aleksis Kiven näytelmään Kihlaus (1866).
Tuotanto

Kiven näytelmästä oli tehty aiemmin kaksi elokuvaa, Oski Talvion ohjaama Kihlaus vuodelta 1920 ja Teuvo Puron ohjaama Kihlaus vuodelta 1922.
Tähän pitempään versioon tehtiin johdanto, joka kertoo Eevan ja Aapelin lapsuudesta sekä Aapelin tuntemuksista ennen kosioretkelle lähtöä. Muuten käsikirjoituksen repliikit ovat kaikki peräisin näytelmästä. Lopun kamera-ajo tehtiin teknisten laitteiden puutteessa kiinnittämällä kattoon tuoli, jossa kuvaaja Blomberg istui, ja ripustusköyttä kierrettiin ja päästettiin pyörimään ja häntä ohjattiin jaloista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hannes Häyrinen  | … |  Aapeli Simeoninpoika, kraatari   |
|  Heimo Lepistö  | … |  Eenokki, kraatari   |
|  Mirjami Kuosmanen  | … |  Eeva Matintytär Helander   |
|  Pertti Weckström  | … |  Jooseppi, Aapelin oppipoika   |
|  Leif Wager  | … |  herra   |
|  Tarmo Manni  | … |  herra   |
|  Jaakko Talaskivi  | … |  Aapeli lapsena   |
|  Nina Blomberg  | … |  Eeva lapsena   |
Arviot

Elokuva sai sekä kehuvia että kriittisiä arvioita. Kun näytelmässä ei ole riittävästi ainesta, Valma Kivitien mukaan lisäys on rikkonut hienon taideteoksen. Leo Nordberg totesi, että lopun tanssijakso on ”liiankin riehakas piste muuten luonteeltaan verraten harvakäyntiselle komedialle”. Juha Nevalainen kiitti elokuvan yleistä henkeä: ”– – hitaus, millä elokuvan tapahtumat edistyvät, on oivallinen tyylikeino, joka auttaa katsojaa uppoutumaan komedian hienoon henkeen”.
Aiheesta muualla

Kihlaus Elonet.
Korppinen

Korppinen on harvinainen suomalainen sukunimi. Vanhaan karjalaiseen henkilönimistöön kuitenkin sisältyy paljon linnunnimityksiä, yksi niistä on korppi.
Sukunimenä Korppi on esiintynyt mm. Johanneksessa, missä on elänyt esim. Peckoi Korppi 1617. Lisäksi mm.Wiipurin pitäjässä 1555 Anders Kårp, Savonlinnassa 1561 Joen Kårp, Jääskessä 1567 Henrich Korppi ja Uudellamaalla Hopeaveroluettelossa 1571on merkitty Hans Person Korpp. Eräiden kirjatietojen mukaan sukunimenä Korppi(nen) esiintyy Savossa pitäjittäin 1694 seuraavasti: Mikkeli 2kpl, Pieksämäki 3kpl, Rantasalmi 1kpl, Leppävirta 4kpl. Esimerkiksi Puumala, Juva ja Sulkava ovat paikkakuntia, joissa henkikirjoihin nimeä ei vielä olisi tuolloin kirjattu. Nimikartoituksista löytyy merkintöjä nimen käytöstä 1800-luvulta myös länsisuomesta, pohjanmaalta.
Sukunimen "nen"-pääte on yleistynyt nimistökäyttöön vasta 1850-luvulla
Korppinen paikannimenä

Korppinen on myös seuraavien järvien nimi tai nimen osa:
Korppinen, järvi Keiteleellä lähellä Korppiskylää
Korppinen, järvi Lappeenrannassa
Korppinen, järvi Pielavedellä lähellä Korppiskylää
Korppinen, lampi Pielavedellä lähellä Karhuahoa
Korppinen, järvi Pielavedellä ja Keiteleellä
Korppinen, järvi Pihtiputaalla
Korppinen, järvi Rautalammilla
Iso-Korppinen, järvi Karstulassa
Iso-Korppinen, järvi Äänekoskella ja Viitasaarella
Pieni-Korppinen, järvi Karstulassa
Pieni-Korppinen, järvi Äänekoskella lähellä Kalaniemeä
Pieni-Korppinen, järvi Viitasaarella lähellä Keitelepohjaa
Aiheesta muualla

Korppinen sukunimenä. Blogi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korppinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kiinanharjakoira

| Kiinanharjakoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Kiina
Määrä:  Suomessa rekisteröity 8 832
Rodun syntyaika:  1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  13–18 vuotta
Muita nimityksiä:  harjis, puuterihuisku, naku, chien chinois à crête, Chinesischer Schopfhund, perro crestado chino, hiina harjaskoer
FCI-luokitus:  ryhmä 9 Seura- ja kääpiökoirat alaryhmä 4 Karvattomat koirat #288
Ulkonäkö
Paino:  enintään 5,5 kg
Säkäkorkeus:  Uros 28–33 cm, narttu 23–30 cm
Väritys:  kaikki värit ja väriyhdistelmät sallittuja
Puuterihuisku
Kiinanharjakoira (engl. Chinese Crested Dog) on alkuperältään kiinalainen rotu, mutta nykyinen isäntämaa on Iso-Britannia. Kiinanharjakoirista on kolme muunnosta, karvaton, powderpuff  (puuterihuisku) sekä näiden välimuoto.