stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän Grand Prix 2020
Kilpailu

Ennen kilpailun alkua Hamilton harjoitteli lähtöjä varikkosuoran päässä, hän joutui tilanteen vuoksi tuomariston tutkittavaksi ja sai kaksi 5 sekunnin aikarangaistusta kilpailuun. Hamilton sai myös kaksi rangaistuspistettä ja oli lähellä yhden osakilpailun mittaista kilpailukieltoa. Kilpailun lähdössä Bottas ohitti Verstappenin ja taisteli Hamiltonia vastaan, kunnes Hamilton joutui suorittamaan rangaistuksensa varikolla. Bottaksen aikaisempaa ohitusyritystä Hamiltonista lähdön aikana haittasi myös kypärän visiiriin kovalla vauhdilla osunut mehiläinen. Magnussen puolestaan onnistui ohittamaan yhdeksän kuljettajaa lähdön aikana.
Ensimmäisen kierroksen aikana Sainz ajoi ensimmäiset mutkat pitkäksi, osui kiertoreitin aikana seinään ja keskeytti kilpailun. Myös Stroll keskeytti kilpailun ensimmäisen kierroksen aikana Leclercin osuttua häneen. Turva-auto otettiin tilanteen vuoksi radalle. Albon, Russell ja Norris tekivät aikaisen varikkopysähdyksen ja taistelivat keskenään uusintalähdön jälkeen, kunnes Russell lukitsi jarrunsa mutkissa ja joutui tekemään kuluneiden renkaiden vuoksi ylimääräisen varikkopysähdyksen pudoten viimeisten joukkoon.
Aika-ajoissa kolaroineen Vettelin kilpailu oli vaikea, koska hän joutui väistämään ensimmäisen kierroksen kolaritilanteita ja jäi Haasien sekä Alfa Romeo Racingin autojen taakse ruuhkaan. Renault’n Ricciardo ja Esteban Ocon taistelivat keskenään sijoituksista, kunnes talli määräsi Oconin päästämään nopeammin ajaneen Ricciardon ohitseen, jotta he pystyivät ohittamaan varikkokäyntinsä myöhemmäksi ajoittaneen Vettelin. Alfa Romeo Racingin kilpailu oli haastava hitaiden varikkopysähdysten myötä, mutta Antonio Giovinazzi oli jälkijoukon paras kuljettaja. Grosjeanin kilpailu meni suurelta osin auton heikkouksien ja varikkohenkilökunnan kritisointiin ja hän putosi viimeisten maaliin ajaneiden joukkoon.
Bottas voitti osakilpailun ennen Verstappenia ja rangaistusten jälkeen kolmanneksi ajanutta Hamiltonia. Pérez oli neljäs, vaikka hän menetti sijoituksensa kilpailun lähdössä Renault’n kuljettajille ja joutui ajamaan heidät kiinni varikkokäynnin jälkeen. Leclerc ohitti Oconin ja AlphaTaurin Daniil Kvjatin sijoittuen kilpailussa kuudenneksi, eikä hän saanut rangaistusta Strollin kanssa tapahtuneesta kolaritilanteesta. Kotikilpailussaan ajanut Kvjat oli kahdeksas ja tallikaveri Gasly oli epäonnistuneen virtuaalisen turva-autotaktiikan myötä yhdeksäs. Kilpailun aikana autonsa teknisistä vioista kärsinyt Albon oli kymmenes.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Aika-ajo osiot> Q1 | Aika-ajo osiot> Q2 | Aika-ajo osiot> Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1:32.983 | 1:32.835 | 1:31.304 | 1 |
| 2 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda | 1:33.630 | 1:33.157 | 1:31.867 | 2 |
| 3 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1:32.656 | 1:32.405 | 1:31.956 | 3 |
| 4 | 11 |  Sergio Pérez | Racing Point Mercedes | 1:33.704 | 1:33.038 | 1:32.317 | 4 |
| 5 | 3 |  Daniel Ricciardo | Renault | 1:33.650 | 1:32.218 | 1:32.364 | 5 |
| 6 | 55 |  Carlos Sainz Jr. | McLaren-Renault | 1:33.967 | 1:32.757 | 1:32.550 | 6 |
| 7 | 31 |  Esteban Ocon | Renault | 1:33.557 | 1:33.196 | 1:32.624 | 7 |
| 8 | 4 |  Lando Norris | McLaren-Renault | 1:33.804 | 1:33.081 | 1:32.847 | 8 |
| 9 | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-Honda | 1:33.734 | 1:33.139 | 1:33.000 | 9 |
| 10 | 23 |  Alexander Albon | Red Bull Racing-Honda | 1:33.919 | 1:33.153 | 1:33.008 | 15 |
| 11 | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 1:34.071 | 1:33.239 |  | 10 |
| 12 | 26 |  Daniil Kvyat | AlphaTauri-Honda | 1:33.511 | 1:33.249 |  | 11 |
| 13 | 18 |  Lance Stroll | Racing Point Mercedes | 1:33.852 | 1:33.364 |  | 12 |
| 14 | 63 |  George Russell | Williams-Mercedes | 1:34.020 | 1:33.583 |  | 13 |
| 15 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1:34.134 | 1:33.609 |  | 14 |
| 16 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1:34.592 |  |  | 16 |
| 17 | 99 |  Antonio Giovinazzi | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 1:34.594 |  |  | 17 |
| 18 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1:34.681 |  |  | 18 |
| 19 | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 1:35.066 |  |  | 20 |
| 20 | 7 |  Kimi Räikkönen | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 1:35.267 |  |  | 19 |
107 % aika: 1:39.141
Lähteet:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 53 | 1:34.00,364 | 3 | 25+1 |
| 2. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda | 53 | +7,729 | 2 | 18 |
| 3. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 53 | +22,729 | 1 | 15 |
| 4. | 11 |  Sergio Pérez | Racing Point-BWT Mercedes | 53 | +30,558 | 4 | 12 |
| 5. | 3 |  Daniel Ricciardo | Renault | 53 | +52,065 | 5 | 10 |
| 6. | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 53 | +1.02,186 | 10 | 8 |
| 7. | 31 |  Esteban Ocon | Renault | 53 | +1.08,006 | 7 | 6 |
| 8. | 26 |  Daniil Kvjat | AlphaTauri-Honda | 53 | +1.08,740 | 11 | 4 |
| 9. | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-Honda | 53 | +1.29,766 | 9 | 2 |
| 10. | 23 |  Alexander Albon | Red Bull Racing-Honda | 53 | +1.37,860 | 15 | 1 |
| 11. | 99 |  Antonio Giovinazzi | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 52 | +1 kierros | 17 |  |
| 12. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 52 | +1 kierros | 18 |  |
| 13. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 52 | +1 kierros | 14 |  |
| 14. | 7 |  Kimi Räikkönen | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 52 | +1 kierros | 19 |  |
| 15. | 4 |  Lando Norris | McLaren-Renault | 52 | +1 kierros | 8 |  |
| 16. | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 52 | +1 kierros | 20 |  |
| 17. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 52 | +1 kierros | 16 |  |
| 18. | 63 |  George Russell | Williams-Mercedes | 52 | +1 kierros | 13 |  |
| Kesk. | 55 |  Carlos Sainz | McLaren-Renault | 0 | Ulosajo | 6 |  |
| Kesk. | 18 |  Lance Stroll | Racing Point-BWT Mercedes | 0 | Kolari (Leclerc) | 12 |  |
Nopein kierros: Valtteri Bottas (Mercedes) 1.37,030 (kierroksella 51).
Lähteet:
Tulokset > Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Yleisöä päästettiin katsomoihin Venäjän pahentuneesta koronavirustilanteesta huolimatta arviolta 30 000 katsojaa, joka oli puolet katsomopaikkojen määrästä.
Kisaviikonlopun aikana ilmoitettiin, että Formula 1 -sarjan toimitusjohtaja Chase Carey siirtyy muihin johtoportaan tehtäviin tammikuussa 2021, jolloin hänen tilallaan aloittaa entinen Ferrarin tallipäällikkö Stefano Domenicali.
Kimi Räikkönen tasoitti Rubens Barrichellon kanssa GP-starttien lukumäärässä (molemmilla 322 starttia).
Lewis Hamilton joutui tuomariston tutkintaan ennen kilpailun alkua, koska oli tehnyt harjoituslähtöjä sääntöjenvastaisella alueella ja sai tapauksesta aikarangaistuksia kilpailuun.
Ensimmäistä kertaa Red Bullin auto sijoittui palkintokorokkeelle kyseisellä radalla.
Sultanhisar

| Sultanhisar |
| --- | --- |


 Sultanhisar
 Koordinaatit: 37°53′N, 28°09′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Aydınin maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  OSMAN YILDIRİMKAYA
Väkiluku (2019):  20 458
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sultanhisar on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Sultanhisarin väkiluku oli 20 458.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sultanhisar Wikimedia Commonsissa
Takalampi (Ikaalinen)

| Takalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°50′48″N, 23°29′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  Lehmälamminoja 
Järvinumero:  35.343.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,5 m  
Rantaviiva:  1,395 km  
Pinta-ala:  4,333 ha  
Saaria:  1 
 fiTakalampi 
Takalampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Juhtimäen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen yläosan valuma-alueeseen (35.343) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,5 metriä mpy.
Sulttaani Ibrahimin moskeija

| Sulttaani Ibrahimin moskeija> Τζαμί Ιμπραήμ Χαν |
| --- | --- |
 Sulttaani Ibrahimin moskeija, etualalla Pyhän Katariinan (Agía Aikateríni) kirkko.
Sijainti:  Fortétza, Réthymno, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°22′21″N, 24°28′16″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1583
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sulttaani Ibrahimin moskeija (kreik. Τζαμί Ιμπραήμ Χαν, Tzamí Impraím Chan) on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon linnoituksen eli Fortétzan keskellä.
Moskeijaa sisältä.
Rakennus on tehty venetsialaisvallan aikana vuonna 1583 ja toimi alun perin Pyhälle Nikolaokselle (San Nicolò, Ágios Nikólaos) omistettuna kirkkona. Kirkko muutettiin moskeijaksi kaupungin osmanivalloituksen jälkeen vuonna 1646, ja omistettiin nimellään tuolloiselle sulttaanille, Ibrahimille.
Moskeija on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Siinä on suuri puolipallonmuotoinen ja halkaisijaltaan 11-metrinen kupoli, joka lisättiin moskeijaksi muuttamisen yhteydessä. Moskeijaan on kuulunut minareetti, joka purettiin osmaniajan jälkeen. Moskeijan vieressä on pieni Pyhälle Katariinalle (Agía Aikateríni) omistettu kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sulttaani Ibrahimin moskeija Wikimedia Commonsissa
Takalanlammi (Pienilampi)

| Takalanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°22′49″N, 24°23′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Masoon 
Järvinumero:  35.483.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,3 m  
Rantaviiva:  1,543 km  
Pinta-ala:  11,703 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTakalanlammi 
Takalanlammi  on Keski-Suomessa Keuruulla Kömin kylän lähellä sijaitseva lampi. Saman nimisä lampia on kaksi, joista tämä on läntisin. Sitä on kutsuttu myös Pienilammeksi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11,7 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 149,3 metriä mpy.
Strategic Defense Initiative

SDI:n tunnus.
Taiteilijan näkemyys avaruuteen ja maahan sijoitetusta laserpuolustusjärjestelmästä.
Strategic Defense Initiative (SDI) oli Yhdysvaltojen pyrkimys rakentaa avaruuteen sijoitettu ohjuspuolustusjärjestelmä. Aloitteen julkisti presidentti Ronald Reagan televisiopuheessaan 23. maaliskuuta 1983. Sen tarkoituksena oli suojata Yhdysvaltoja Neuvostoliiton mannertenvälisiltä ballistisilta ydinaseilta. Hankkeen vastustajat Yhdysvalloissa antoivat suunnitelmalle nimen ”Tähtien sota”, viitaten sen väitettyyn scifimäisen korkeaan teknologiaan.
Reaganin kauden varustelukilpaa ja etenkin SDI:tä on väitetty erääksi syyksi Neuvostoliiton kansantalouden romahdukseen. Yhdysvallat ei pystynyt hankkeen puitteissa rakentamaan kattavaa ohjuspuolustusta 1980-luvun teknologialla. Neuvostoliitto kuitenkin vastasi haasteeseen lisäämällä omien ohjustensa määrää (muun muassa SS-18 Satan -ohjus, jonka Neuvostoliitto nimesi SDI:n vasta-aseeksi, ja Buran-sukkula) aikana, jolloin sen kansantaloudessa oli ongelmia.
Avaruudesta käsin tehtävä ohjusten torjunta ja avaruussota Neuvostoliiton satelliitteja vastaan oli kesken jääneenä pyrkimyksenäkin merkittävä teknologiahyppy. Samanlainen teknologiahyppäys tapahtui aiemmin 1970-luvun lopulla risteilyohjusten ja häiveteknologian ohittaessa Neuvostoliiton ilmapuolustuksen torjuntatehon ja pakottaen Neuvostoliiton suurempiin puolustusjärjestelmien investointeihin kuin Yhdysvallat hyökkäysjärjestelmiinsä. SDI:n kannattajien mukaan Neuvostoliitto ei pystynyt kilpailemaan Yhdysvaltain kanssa huipputeknologisessa asevarustelussa lähiavaruuden alueella. Ranska aloitti Eurooppaan EUREKA-teknologiaohjelman SDI:n siviilivastineeksi.
Ohjelmaa jatkettiin Reaganin kauden jälkeen eri nimillä ja sen piti saavuttaa operatiivinen tila vuonna 2005 perustuen kymmeneen siiloihin sijoitettuun torjuntaohjukseen. Tällä torjuntaohjusmäärällä uskotaan pystyttävän ampumaan yksittäinen Yhdysvaltoja kohti ammuttava ohjus, joka on nykyisen terrorisminvastainen sota -doktriinin mukainen uhkakuva. Koelaukaisutietojen mukaan järjestelmä ei ole operatiivinen vaan kokeellinen.
Suunnitelma

Suunnitelmaan sisältyi pääosin miehittämättömien avaruusasemien rakentaminen, jotka olisivat pystyneet tuhoamaan avaruuteen nousevia ballistisia ohjuksia ennen niiden terminaalivaihetta. Suunnitelmaan kuului laseraseita (mahdollisesti ydinräjähdystä voimanlähteenään käyttäviä) ja kineettisellä energialla toimivia ammuksia. Myös avaruussukkulalla on tietty perinne 1960-luvun ohjuspuolustuskaavailuihin; 1950-luvulla Yhdysvaltain ilmavoimat aikoivat rakentaa miehitetyn avaruusaseman sotilaallisiin tarpeisiin.
Ehdotusta kritisoitiin sen kustannusten, teknisten toteutusmahdollisuuksien ja torjunnan kattavuuden sekä poliittisten näkemysten vuoksi. Lisäksi asejärjestelmien asettaminen kiertoradalle olisi rikkonut vuoden 1972 Anti-Ballistic Missile (ABM) -sopimusta ja Outer Space Treaty -sopimusta.
Tutkimusta ohjasi Strategic Defense Initiative -toimisto Yhdysvaltain puolustusministeriössä vuoteen 1993 asti. SDI-ohjelman kustannuksiksi arvioitiin 1984–1993 32,6 miljardia dollaria. Riippumaton tutkimuskeskus on arvioinut kustannuksiksi 70 miljardia dollaria. Todellinen kustannus olisi ollut todennäköisesti vielä suurempi. Vain kymmenien miljardien dollarien hinta ei ollut Pentagonille merkittävä kustannus.
Historia

Ohjuspuolustusta tutkittiin ajatuksena toisen maailmansodan jälkeen. Eräällä tavalla natsi-Saksan Bachem Natter -rakettihävittäjä (ei tullut operatiiviseen käyttöön) oli strategisen pommitushyökkäyksen vasta-ase, joka toimi ohjuspuolustuksen esikuvana. Iso-Britannia tuhosi jo vuonna 1944–1945 V-1-risteilyohjuksia Spitfire-hävittäjillä. Ballistinen V-2-ohjus oli kuitenkin mahdoton torjua millään lentokoneella.
1950-luvulla Yhdysvallat kehitti Nike Zeus -ohjustorjuntajärjestelmän, jossa vihollisen ohjukset tuhotaan korkealla oman maan päällä ydinkärjillä varustetuilla ohjuksilla. Sen ensimmäinen onnistunut koe tehtiin 1962.
Vuonna 1962 tehtiin ainakin Starfish-koe, jossa yhdysvaltalainen atomipommi räjäytettiin avaruudessa. Sillä saatiin tietoa räjäytyksen vaikutuksista maassa ja avaruudessa.
Yhdysvaltain ilmavoimien avaruusohjelma rajattiin John F. Kennedyn presidenttikaudella koskemaan vain tiedustelu- ja tietoliikennesatelliitteja. Tässä vaiheessa ohjuspuolustus ajettiin ensi kerran alas.
1960-luvun puolivälistä lähtien Neuvostoliitto alkoi tehdä tappajasatelliittikokeita avaruudessa ja otti käyttöön ohjuspuolustustukikohtia. Tämä vaati kykyä vastatoimiin Yhdysvaltain ilmavoimilta.
Richard Nixonin kaudella hanketta edistettiin muun muassa avaruussukkulan toteutuksella, jonka silloin katsottiin olevan järjestelmän mahdollinen osa.
Vuoden 1972 ABM-sopimus (Anti-Ballistic Missile) salli kaksi kiinteää ballististen ohjusten torjuntaohjusten tukikohtaa Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa. Toinen sai suojata pääkaupunkia, toinen yhtä ohjustukikohtaa. Vuoden 1974 lisärajoitus salli vain yhden puolustustukikohdan.
Gerald Fordin aikana otettiin käyttöön yksi ohjuspuolustustukikohta (Grand Forks, Pohjois-Dakota) Safeguard-ohjelmassa. Neuvostoliitto päätti keskittää ohjuspuolustuksen Moskovan ympärille. Yhdysvallat luopui tukikohdasta kustannusten vuoksi jo 1975, mutta Neuvostoliitto säilytti ohjuksensa huolimatta epäilystä ohjuspuolustuksen toimivuudesta.
Seuraava vaihe oli Reaganin SDI. SDI:n yhteydessä 1980-luvulla eräät Yhdysvaltain ilmavoimien F-15-hävittäjälaivueet varustettiin ASAT-ohjuksilla (Anti Satellite).
Ohjuspuolustuksen tilanne vuonna 2007

Projektia pienennettiin useita kertoja, ja vuonna 1991 se uudelleen nimettiin nimelle Global Protection Against Limited Strikes (GPALS; Tähtien sodan poika) ja suunnattiin rajoitettuja hyökkäyksiä vastaan. Ohjelman yhteydessä tutkittiin mahdollisuutta sijoittaa laser Boeing 747 -lentokoneeseen ilmasta ilmaan tapahtuvaa torjuntaa varten. GPALS perustuu pääasiassa maasta-ammuttaviin ohjuksiin, joilla voidaan torjua ”roistovaltioiden” hyökkäyksiä Yhdysvaltoihin. Torjuntajärjestelmän kokeet eivät ole kuitenkaan olleet täysin onnistuneita.
Bill Clintonin aikana SDI:stä ei enää puhuttu, mutta ohjuspuolustusta kehitti Yhdysvaltain ilmavoimien Ballistic Missile Defense Organization (BMDO). 1990-luvun lopulla ohjelman nimi muuttui muotoon National Missile Defence (NMD). Ohjelmaa toteuttaa Missile Defence Agency (MDA).
Isku New Yorkiin syksyllä 2001 antoi tällekin ohjelmalle psykologista perustelua: Yhdysvaltoihin voi kohdistua hyökkäyksiä, ehkä myös ohjuksilla. George W. Bush ilmoitti 13. joulukuuta 2001 Yhdysvaltojen vetäytyvän ABM-sopimuksesta, koska se estäisi maata puolustautumasta terroristeja tai ”roistovaltioita” vastaan. Yhdysvallat luopui sopimuksesta 13. kesäkuuta 2002.
Vuonna 2005 Yhdysvalloissa on kaksi ohjustukikohtaa nimellisesti operatiivisina – toinen on Kaliforniassa sijaitseva Vandenbergin tukikohta ja toinen Ft. Greely Alaskassa. Niissä on yhteensä kymmenen puolustusohjusta. Jotkin maat kuten Etelä-Korea ja Japani ovat liittyneet järjestelmään, osa maista kuten helmikuussa 2005 Kanada ovat päättäneet jättäytyä sen ulkopuolelle.
EADS-konserniin kuuluvan MBDA-ohjusyhtiö on kehittänyt Eurooppaan 1990- ja 2000-luvuilla Nato-maiden rahoituksella omaa versiotaan ohjuspuolustusjärjestelmästä, joka perustuu pitkälle muun muassa Patriot-ohjuksiin.
George W. Bushin kaudella Yhdysvallat solmi sopimukset tutka-aseman rakentamisesta Tšekkiin ja ohjustukikohdasta Puolaan. Presidentti Obaman hallinto peruutti suunnitelman. Tšekkiin tutka oli tarkoitus siirtää Kwajaleinin atollilta.
Puolan tukikohta liittyi alun perin Ground-based Midcourse Defense (GMD) -ohjelmaan, jonka yhteydessä Puolan Redzikowoon piti sijoittaa kymmenen siiloihin sijoitettua GBI-torjuntaohjusta (Ground Based Interceptor, taistelukärkenä Exoatmospheric Kill Vehicle, EKV).
Uudistettu sopimus Puolan tukikohdasta allekirjoitettiin 2010., jonka jälkeen Yhdysvallat sijoitti Puolaan Patriot-patterin, tarkoituksena sijoittaa kehitysvaiheessa olevia maalle sijoitettuja, merivoimien Standard Missile 3 -ohjuksesta kehitettyjä ohjuksia 2015.
Kalifornian ja Alaskan tukikohtien lisäksi Yhdysvaltain nykyiseen ohjuspuolustukseen kuuluu tutka Britanniassa Fylingdalesissa ja toista on suunniteltu Grönlantiin. Ohjuksia on 40 Alaskassa ja neljä Kaliforniassa. Lisäksi suunnitelmiin kuuluu 130 ohjustentorjuntaohjuksen sijoitus merille laivoihin.
Viihde ja media

1990-luvulla Yhdysvaltain ilmavoimat teki laajan julkisuuden saaneita tutkimuksia mahdollisesta tarpeesta ohjuspuolustukseen asteroiditörmäyksiä vastaan. Teema oli tuohon aikaan myös Hollywoodin elokuvatuottajien suosiossa, muun muassa Armageddon ja Deep Impact (vrt. 1950-luvun yhdysvaltalaiset UFO-hyökkäyselokuvat, joissa peilattiin kommunistisen Kiinan ja Neuvostoliiton uhkaa). Ajatus asteroidin maahantörmäyksen estämisestä pommittamalla sitä ydinaseilla on siitä lähtien tullut esiin mediassa jokaisen potentiaalisen törmääjään ylitettyä uutiskynnyksen.
17. tammikuuta 2007 Yhdysvallat läheisten liittolaistensa (Kanada, Australia, Englanti, Etelä-Korea, Japani) tukemana aloitti mediassa kampanjan, jossa Kiinaa syytetään "ensimmäisesti avaruusasekokeesta yli 20 vuoteen". Kiina ampui 11. tammikuuta 2007 maasta keskimatkan ohjuksen, jonka kuljettama kineettisen energian ase (ts. satelliittiin törmäävä massa) tuhosi Kiinan oman, käytöstä poistetun, sääsatelliitin. Kiinan tekemä koe on teknologisesti samankaltainen kuin Yhdysvaltain nykyinen maasta laukaistaviin ohjuksiin perustuva ohjuspuolustusjärjestelmä, jota on testattu viime vuosina. Muun muassa Venäjän avaruusjärjestön johto on puhunut avaruusromua vastaan vuoden 2007 alussa: satelliitin tuhoamiskoe tuottaa kymmeniä tuhansia romunpalasia kiertoradalle. Vuoden 2007 alussa on Yhdysvalloissa julkistettu, että eräs Yhdysvaltain (uusista?) tiedustelusatelliteista ei toimi, ja ohjuskoeuutisissa muistetaan liittää tämä uutinen todeten, ettei se liity Kiinan toimiin. Tällaisten uutisten esiintyminen on yleensä suurinta Yhdysvaltain budjetin viimeistelyn aikaan. Helmikuun alkuun EU ja Venäjä eivät kommentoineet asiaa, Intia ja Kiina ilmeisesti neuvottelivat asian tiimoilta. Yhdysvaltain mediassa ja politiikassa (ministeritason alapuolella) keskustelussa vaaditaan toimia testejä vastaan – vastaavia testejä Yhdysvallat ja Neuvostoliitto teki 1960-luvun alusta 1980-luvun puoliväliin. Nyt kuitenkin avaruusromu on tulossa muutenkin merkittäväksi keskustelunaiheeksi (tutkimusta muun muassa ESA:ssa ja EU:n puiteohjelmassa). Tällaisten testien tuottama avaruusromu kiertää kuten satelliitti noin 900 km radalla aikanaan pudoten ilmakehään. Romu voi esimerkiksi vaikeuttaa tiedustelusatelliittien Kiinaa koskevia kuvauslentoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vandenbergin tukikohta (englanniksi)
Ohjuspuolustuksen lobbausorganisaatio (englanniksi)
Ohjuspuolustusta seuraava sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
MDA:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ohjuspuolustuksen historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Taiteilijan näkemys avaruuteen sijoitetusta laseraseella varustetusta satelliittijärjestelmästä.
SDI ei käsittänyt pelkästään lasereita. Tässä kineettisen aseen testissä seitsemän kilometrin sekuntinopeudella ammuttu seitsemän gramman Lexan-ammus on osunut alumiinivalulohkoon. Lexan on polymeeri, jota käytetään panssarilasin valmistamiseen. Kuvan viivaimessa on tuuma-asteikko.
Torjuntaohjuksen (ERINT - Extended Range Interceptor) laukaisu White Sandsin koealueella.
Strategiapeli

Alustat
kolikkopeli
pelikonsoli
käsikonsoli
mobiilipeli
tietokonepeli
verkkopeli
Lajityypit
kasuaalipeli
roolipeli
seikkailu
toiminta
toimintaseikkailu
simulaatio
strategia
urheilu
Historia
kolikkopelien kulta-aika
vuoden 1983 videopelilama
Atarin videopelihautajaiset
Aiheet
videopelien vaikutustutkimus
videopelikulttuuri
videopelikeräily
videopelien säilöminen
videopelilokalisointi
videopelimusiikki
videopeliteollisuus
elektroninen urheilu
Lisää aiheita
Videopelien teemasivuilla
Strategiapeli on peli, jossa kaksi tai useampi osapuoli yrittää saavuttaa pelin voittoon tekemällä suunnitelmia ja toteuttamalla ne vastustajan tai vastustajien päihittämiseksi.
Strategialauta- ja korttipelit

Perinteisesti strategiapelejä on pelattu lautapeleinä. Klassisia strategialautapelejä ovat muun muassa shakki, tammi ja go. Myös monet pelikorttipelit ovat strategisesti suuntautuneita.
Uudemmissa strategiapeleissä tavoitellaan todellisen maailman tuntua. Näiden klassikoita on Diplomacy, joka on kehitelty alun perin diplomatiaan tutustumisvälineeksi, simulaatioksi. Sitä voidaan pelata myös kirjepelinä. Viihteellisimmistä tutuimpia lienevät Risk ja Catan. Monista laudalla pelattavista strategiapeleistä on tehty tietokoneversio.