stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Bachman

| Charles Bachman |
| --- | --- |
 Charles Bachman vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1924
Kuollut: 13. heinäkuuta 2017 (92 vuotta)
Koulutus ja ura
Palkinnot:  Turing-palkinto
Charles W. ”Charlie” Bachman (11. joulukuuta 1924 Manhattan, Kansas, Yhdysvallat – 13. heinäkuuta 2017 Lexington, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän valmistui Michigan State Collegesta ja  Pennsylvanian yliopistosta.
Bachmanille myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1973 tietokantateknologian kehittämiseen vaikuttamisesta. Hän sai vuonna 1978 British Computer Society Distinguished Fellow -arvon, joka on myönnetty vain parillekymmenelle henkilölle.
Bachman oli tietokantojen hallintajärjestelmien asiantuntija ja kannatti CODASYLin verkkomallin tietokantoja, toisin kuin relaatiomallin kehittäjä Edgar F. Codd. Bachman kehitti tietorakenteen kuvaamiseen Bachman-diagrammin. Vuonna 1963 otettiin käyttöön Bachmanin General Electricille kehittämä Integrated Data Store (IDS). IDS myös vaikutti CODASYLin työhön.
Bachman sai Yhdysvalloissa kuusitoista patenttia ja Britanniassa yhden. Bachman Information Systems Inc. perustettiin 1. huhtikuuta 1983. Charles Bachman jatkoi uraansa vanhuuden päiviinsä saakka. Hänellä oli yli puolivuosisatainen avioliitto Connie Hadleyn kanssa.[lähde? ]
Charles Bacon

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Charles Bacon |  Charles Bacon |  Charles Bacon |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | 400 m aidat |  |
Charles Joseph Bacon, Jr. (9. tammikuuta 1885 – 15. marraskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen juoksija ja 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja 1908 Lontoon kisoista.
Lontoon aitajuoksukilpailut käytiin nurmipäällysteisellä radalla. Ratamerkinnät olivat huonot eikä kunnollisia kalkkiviivoja ollut. Alkukilpailuja järjestettiin kaikkiaan kaksitoista, joista seitsemään osallistui vain yksi juoksija ja neljään seuraavaan kaksi. Aitojen korkeus oli ensimmäistä kertaa 91 senttimetriä. Bacon juoksi alkuerissä uuden olympiaennätyksen 57,0, mutta Harry Hillman paransi sitä välierissä aikaan 56,4. Loppukilpailussa Bacon kävi tiukan kamppailun neljä vuotta aikaisemmin Saint Louisin kisoissa 76 senttimetrin korkuisilla aidoilla juostun kilpailun voittanutta Hillmania vastaan. Viimeiselle aidalle Bacon ja Hillman tulivat tasatahtia, ja aivan loppusuoralla Bacon painoi ohi ja pysäytti kellot uuteen, ensimmäiseen viralliseen maailmanennätysaikaan 55,0 sekuntia. Maailmanennätys pysyi voimassa vuoteen 1920, jolloin Frank Loomis rikkoi sen.
Bacon itse kommentoi jälkeenpäin radan olleen ”suoraan sanottuna perunapelto”. Hän oli tuntenut itsensä voimakkaaksi entisenä 400 ja 800 metrin erikoismiehenä, mutta oli kuitenkin maalissa täysin lopussa.
Chisato Kusunoki

Chisato Kusunoki (jap. 楠千里) on japanilainen pianisti.
Kusunoki syntyi Düsseldorfissa ja varttui Kanagawassa. Hän on asunut vuodesta 1993 Lontoossa. Kusunoki opiskeli Oxfordin yliopiston University Collegessa, jossa sai Gibbs-palkinnon esiintymisestä. Valmistumisen jälkeen hän pääsi stipendillä Royal Academy of Musiciin, josta sai esiintyjän diplomin kunniamaininnalla. Kusunokia opettivat muiden muassa Hamish Milne, Dmitri Baškirov, Aleksandr Sats, Rosalyn Tureck ja Ronald Stevenson. Vuonna 2003 Kusunoki palkittiin Newportin kansainvälisessä nuorten pianistien kilpailussa, ja samana vuonna hän pääsi kutsusta esittämään Frédéric Chopinin musiikkia BBC Radio 3:n ohjelmaan.
Vuonna 2007 Kusunoki teki Wigmore Hall -debyyttinsä. Ison-Britannian ohella hän on esiintynyt laajasti myös esimerkiksi Saksassa, Venäjällä, Ukrainassa, Kaukasuksella, Japanissa ja Singaporessa. Kamarimusiikissa Kusunokin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Allegri-jousikvartetti, Annar Follesø, Francis Pott ja Aleksandr Ivaškin.
Standardiohjelmiston ohella Kusunoki on keskittynyt vähemmälle huomiolle jääneeseen ohjelmistoon esimerkiksi Nikolai Medtneriltä. Uusia teoksia hänelle ovat säveltäneet Justin Connolly, Ronald Stevenson ja David Hackbridge Johnson. Kusunoki on myös levyttänyt Stevensonin teoksia tämän valvonnassa. Hän tutustui lisäksi Murad Kažlajevin musiikkiin ja esiintyi tämän kutsumana Bakussa. Kusunokin soittotyyliin vaikuttaneita pianisteja ovat olleet Ignaz Friedman ja Benno Moiseiwitsch. Maaliskuussa 2011 Kusunokista tuli Steinway-taiteilija.
Channel Islandsin kansallispuisto

Sijainti Yhdysvalloissa
| --- | --- |
Sijainti:  Kalifornia, Yhdysvallat
Lähin kaupunki:  Santa Barbara, Kalifornia
Pinta-ala:  1009,10 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Channel Islands National Park 
Tyyppi:  Yhdysvaltain kansallispuisto, biosfäärialue, kansallispuisto 
Perustettu:  5. maaliskuuta 1980
Kävijämäärä:  324 816 (2015)
Hallinto:  National Park Service
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Channel Islandsin kansallispuisto (engl. Channel Islands National Park) on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa, Tyynen valtameren saarilla sijaitseva kansallispuisto. Se julistettiin Yhdysvaltain kansalliseksi suojelumonumentiksi vuonna 1938 ja kansallispuisto siitä tehtiin 5. maaliskuuta 1980. Puiston 1 009,10 km² laajuista aluetta hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service.
Puistossa elää yli 2 000 kasvi- ja eläinlajia. Saarilla ja niiden lähiympäristössä elää muun muassa merileijonia, saarikettuja, kirjohylkeitä ja jopa sinivalaita. 145 saaren lajeista ei löydy mistään muualta.
Channel Islands
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Channel Islandsin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Kansallispuiston verkkosivusto
Yhdysvaltain kansallispuistot
Acadia
American Samoa
Arches
Badlands
Big Bend
Biscayne
Black Canyon of the Gunnison
Bryce Canyon
Canyonlands
Capitol Reef
Carlsbad Caverns
Channel Islands
Congaree
Crater Lake
Cuyahoga Valley
Death Valley
Denali
Dry Tortugas
Everglades
Gates of the Arctic
Glacier
Glacier Bay
Grand Canyon
Grand Teton
Great Basin
Great Sand Dunes
Great Smoky Mountains
Guadalupe Mountains
Haleakalā
Hawaii Volcanoes
Hot Springs
Isle Royale
Joshua Tree
Katmai
Kenai Fjords
Kings Canyon
Kobuk Valley
Lake Clark
Lassen Volcanic
Mammoth Cave
Mesa Verde
Mount Rainier
North Cascades
Olympic
Petrified Forest
Pinnacles
Redwood
Rocky Mountain
Saguaro
Sequoia
Shenandoah
Theodore Roosevelt
Virgin Islands
Voyageurs
Wind Cave
Wrangell-St. Elias
Yellowstone
Yosemite
Zion
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Christian Ludwig Brehm

Christian Ludwig Brehm.
Christian Ludwig Brehm (24. tammikuuta 1787 Schönau vor dem Walde – 23. kesäkuuta 1864 Renthendorf) oli saksalainen pappi ja lintutieteilijä.
Brehmin syntymäpaikkakunta Schönau oli Gothan kaupungin lähellä Gothan piirikunnassa. Hän opiskeli Jenan yliopistossa. 1813 hänestä tuli Renthendorfin kirkkoherra, missä virassa hän pysyi kuolemaansa saakka. Renthendorf on kylä Leipzigista noin 90 kilometriä etelään.
Brehmin laaja tuotanto käsitti muun muassa teokset Beitrage zur Vogelkunde (1820–22), jossa hän kuvaili 104 saksalaista lintulajia tarkkoine tuntomerkkeineen, sekä Handbuch der Naturgeschichte aller Vogel Deutschlands (1831).
Brehm keräsi suuren kokoelman linnunnahkoja, noin 15 000 kappaletta. Hän tarjosi kokoelmaansa Berliinin eläinmuseolle, mutta kauppoja ei syntynyt. Brehmin kuoleman jälkeen kokoelma löytyi hänen kotinsa ullakolta. Muutamia vuosia myöhemmin Otto Kleinschmidt taivutteli lordi Lionel Walter Rothschildin ostamaan kokoelman, ja vuonna 1900 se päätyi Walter Rothschildin museoon Tringiin Englantiin.
Eläintieteilijä Alfred Edmund Brehm (1829–1884) oli Christian Brehmin poika.
Christian Ludwig Brehm kuvaili tieteelle lukuisia uusia lintulajeja, muun muassa mustakaulauikun, etelänsatakielen ja laulurastaan.
Bullitt Group

| Bullitt Group |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  yksityinen yritys
Perustettu:  1. kesäkuuta 2009
Perustaja:  Colin Batt David Floyd Richard Wharton
Toimitusjohtaja:  Peter Stephens
Puheenjohtaja:  Keith Pacey
Kotipaikka:   Reading, Englanti
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Kotisivu:  www.bullitt-group.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bullitt Groupin valmistuttama Cat-brandätty älypuhelin (2018).
Bullitt Group on brittiläinen elektroniikkayhtiö. Se kehittää, valmistuttaa ja markkinoi kestäviä puhelimia tunnettujen brändien nimillä. Bullitt Group perustettiin 1. kesäkuuta 2009 Readingissa. Sillä on toimipisteitä Britannian lisäksi Shenzhenissa ja New Yorkissa. Bullit Group on tehnyt puhelimia Caterpillarin, Kodakin ja Land Roverin nimillä.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bullitt Group
Käännös suomeksi
Cesare Fiorio

Lancian tallipäällikkö Cesare Fiorio vuonna 1975.
Cesare Fiorio (s. 26. toukokuuta 1939 Torino) on italialainen entinen Formula 1 -johtaja.
Elämä > Lancian tallipäällikkönä

Fiorio valmistui valtiotieteistä, ja hän oli 25 vuoden ajan yksi tärkeimmistä henkilöistä rallin ammattimaistamisessa. Vuonna 1961 hän voitti GT-luokan nopeusmitalin (1150 kuutiota) Lancia Appia Zagato -ajoneuvollaan.
Vuonna 1963 Cesare Fiorio perusti Lancian HF (High Fidelity) -tallin , josta tuli isojen kansainvälisten rallikilpailuiden vakiokasvo. Cesare Fiorio on voittanut 18 maailmanmestaruutta Lancian ja Fiatin tallipäälliköiden rooleissa ja FIAT-yhtymän kilpailuvastaavan roolissa. Mestaruuksista 10 oli valmistajien mestaruuksia, joista seitsemän oli Lancian (1972, 1974, 1975, 1976, 1983, 1987, 1988) ja loput kolme FIATin (1977, 1978, 1980). Mestaruuksista viisi oli kuljettajien mestaruuksia (Sandro Munari 1977, Markku Alén 1978, Walter Röhrl 1980, Juha Kankkunen 1987, Miki Biasion 1988). Lisäksi Fiorio sai kolme maailmanmestaruutta Endurance-luokassa vuosina 1979, 1981 ja 1982.
Fiorio on myös ajanut moottorivenettä voittaen kaksi kertaa maailmanmestaruuden ja kuusi kertaa Euroopan mestaruuden.milloin? Yhteensä hän on saavuttanut 31 voittoa. Vuonna 1992 hän ylitti Atlantin Destriero-veneellä 58 tunnissa 34 minuutissa lännestä itään ilman kaupallisia navigointilaitteita. Saavutus pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan.
Elämä > Lancian jälkeen

Fiorio oli Ferrarin tallipäällikkö vuodesta 1989 vuoden 1991 alkuun, missä roolissa hän sai 25 palkintosijaa ja 9 voittoa 36 GP:stä. Voitoista kolme tapahtui vuonna 1989 ja kuusi vuonna 1990. Neljän ensimmäisen kilpailun jälkeen vuonna 1991 hän jätti tallin jouduttuaan erimielisyyksiin johdon kanssa.
Fiorio siirtyi Ligierille vuonna 1994 ja saavutti toisen ja kolmannen sijan Saksan Grand Prix'ssä samana vuonna (kuljettajina Panis ja Bernard). Hän siirtyi sen jälkeen Fortille aina kauden 1996 puoliväliin asti, kunnes italialainen joukkue vetäytyi kilpailusta. Tämän jälkeen Fiorio palasi Ligierille (voitto Monacon GP:ssä vuonna 1996) ja pysyi siellä, vaikka Alain Prost osti Ligier-tallin vuonna 1997. Vuoden 1998 lopussa hän siirtyi vielä Minardille, jossa hän pysyi vuoden 2000 puoliväliin asti.
Elämä > Myöhempi elämä

Eläköidyttyään hän on tehnyt yhteistyötä televisiokanava Rain kanssa ohjelmassa Pole Position, ja hänellä on maatilamatkailuun keskittyvä yritys Ceglie Messapican kunnassa Apulian alueella. Hänen lapsensa ovat rallikuski ja autourheilujohtaja Alex Fiorio ja näyttelijä-laulaja-valokuvaaja Giorgia Fiorio.
Charles Grigsby

Charles Grigsby vuonna 2010.
Charles Jason Grigsby, Jr. (s. 15. syyskuuta 1978 Oberlin, Ohio) on yhdysvaltalainen laulaja, joka sijoittui yhdenneksitoista American Idol -kykyjenetsintäkilpailun toisella tuotantokaudella. Hän putosi American Idolista 19. maaliskuuta 2003.
Hänen esikoisalbuminsa on nimeltään Charles Grigsby, joka julkaistiin vuonna 2005.
Bresso

| Bresso |
| --- | --- |

 vaakuna
 Koordinaatit: 45°32′0″N, 9°11′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Metropolikaupunki:  Milano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,38 km²
Korkeus:  142 m
Väkiluku (29.2.2020):  26 412
 – Väestötiheys:  7 809 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  20091
Suuntanumero(t):  02
 
 https://www.bresso.net/home 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bresso on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on kahdeksan kilometriä pohjoiseen. Bresso on osa Nord Milanon aluetta, eli Milanon pohjoista esikaupunkivyöhykettä, jonka pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja väkiluku noin 270 000 (2019).
Maantiede

Bresso sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Milanon metropolikaupungin pohjoisosassa. Pinta-alaltaan pieni ja tiheään asuttu Bresso nivoutuu tiiviisti yhteen Milanon ja muiden naapurikaupunkiensa kanssa. Yli 600 hehtaarin laajuinen Parco Nord Milano ulottuu Bresson alueelle.
Historia

Bresso sijaitsi aikoinaan roomalaistie Via Mediolanum-Bellasiumin varrella, tie yhdisti Milanon Bellagioon. Kaupungin latinalainen nimi on Brixium. Vuonna 1869 Bresso yhdistettiin  Bruzzanon ja Derganon kanssa Afforiin, ja ne muodostivat kunnan Affori e uniti aina elokuuhun 1894, jolloin Bresso sai takaisin asemansa itsenäisenä kuntana. Muut alueet ovat nykyisin Milanon pohjoisia kaupunginosia.
Bresso teollistui nopeasti 1900-luvun puolen välin jälkeen ja väkiluku moninkertaistui vuodesta 1951 vuoteen 1977, jolloin se oli 34 590. Väentiheys oli tuolloin yli 10 000 asukasta neliökilometriä kohden. Vuoteen 2011 tultaessa väkiluku oli vähentynyt noin neljänneksen. 1900-luvun lopulla suuri osa Bresson teollisuudesta kuihtui ja tilalle tuli palvelusektorin työpaikkoja.
Bresson vanhin kirkko on Chiesa dei Santi Nazaro e Celso 1400-luvulta. Kaupungissa sijaitsee näyttävä Villa Rivolta (Villa Patellani De Bortoli Rivolta) 1700-luvulta. Sitä ympäröi puisto Parco Renzo Rivolta.
Talous ja liikenne

Bresson vaakunassa oleva mulperipuun kuva viittaa alueen perinteiseen elinkeinoon, joka on silkkiäistoukkien viljely. Palvelusektorin merkitys on kasvanut 2000-luvulla. Bresson halki etelästä pohjoiseen kulkee Via Vittorio Veneto. Moottoritie A4 kulkee kaupungin pohjoispuolitse, lähimmät liittymät ovat naapurikaupunkien alueella. Bresson itäosassa on lentopaikka Aeroporto di Bresso. Sen 1 080 metriä pitkä kiitotie on rakennettu täsmälleen etelä–pohjoissuuntaiseksi. Kenttä liittyy ilmailun historian varhaisvaiheisiin, sillä sen rakennustyö aloitettiin 1912.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bresso, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Bresso
Milanon metropolikaupunki
Abbiategrasso | Albairate | Arconate | Arese | Arluno | Assago | Baranzate | Bareggio | Basiano | Basiglio | Bellinzago Lombardo | Bernate Ticino | Besate | Binasco | Boffalora sopra Ticino | Bollate | Bresso | Bubbiano | Buccinasco | Buscate | Bussero | Busto Garolfo | Calvignasco | Cambiago | Canegrate | Carpiano | Carugate | Casarile | Casorezzo | Cassano d’Adda | Cassina de’ Pecchi | Cassinetta di Lugagnano | Castano Primo | Cernusco sul Naviglio | Cerro Maggiore | Cerro al Lambro | Cesano Boscone | Cesate | Cinisello Balsamo | Cisliano | Cologno Monzese | Colturano | Corbetta | Cormano | Cornaredo | Corsico | Cuggiono | Cusago | Cusano Milanino | Dairago | Dresano | Gaggiano | Garbagnate Milanese | Gessate | Gorgonzola | Grezzago | Gudo Visconti | Inveruno | Inzago | Lacchiarella | Lainate | Legnano | Liscate | Locate di Triulzi | Magenta | Magnago | Marcallo con Casone | Masate | Mediglia | Melegnano | Melzo | Mesero | Milano | Morimondo | Motta Visconti | Nerviano | Nosate | Novate Milanese | Noviglio | Opera | Ossona | Ozzero | Paderno Dugnano | Pantigliate | Parabiago | Paullo | Pero | Peschiera Borromeo | Pessano con Bornago | Pieve Emanuele | Pioltello | Pogliano Milanese | Pozzo d’Adda | Pozzuolo Martesana | Pregnana Milanese | Rescaldina | Rho | Robecchetto con Induno | Robecco sul Naviglio | Rodano | Rosate | Rozzano | San Colombano al Lambro | San Donato Milanese | San Giorgio su Legnano | San Giuliano Milanese | San Vittore Olona | San Zenone al Lambro | Santo Stefano Ticino | Sedriano | Segrate | Senago | Sesto San Giovanni | Settala | Settimo Milanese | Solaro | Trezzano Rosa | Trezzano sul Naviglio | Trezzo sull’Adda | Tribiano | Truccazzano | Turbigo | Vanzaghello | Vanzago | Vaprio d’Adda | Vermezzo | Vernate | Vignate | Villa Cortese | Vimodrone | Vittuone | Vizzolo Predabissi | Zelo Surrigone | Zibido San Giacomo
Oxy.gen-paviljonki Bresson lounaisosassa
Käännös suomeksi
Caterpillar (albumi)

| Caterpillar Mina |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Studio : Studi PDU, Lugano
 Julkaistu: 18. lokakuuta 1991
 Formaatti: CD, LP, c-kasetti
 Tyylilaji: pop, rock, jazz
 Kesto: 82.25
 Levy-yhtiö: PDU
Listasijoitukset
  52.  4.
Minan muut julkaisut
| Ti conosco mascherina 1990 | Caterpillar 1991 | Sorelle Lumière 1992 |
Caterpillar on Minan studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 1991.
Kappaleet

| Volume 1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Stardust | Hoagy Carmichael Mitchell Parish | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | La casa del serpente | Ivano Fossati | 6.10 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Canto (Anche se sono stonato) | Leo Chiosso Lelio Luttazzi | 3.13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I'm a Fool To Care | Ted Daffan | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Love Me, Please Love Me | Michel Polnareff Frank Gerald | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Doodlin' | Horace Silver | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | California | Gianna Nannini | 5.29 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lo shampoo | Giorgio Gaber | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Love Me Tender | Elvis Presley Vera Matson | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Legata ad uno scoglio | Chiosso Luttazzi | 2.25 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 40.29 |  |  |  |  |  |  |
| Volume 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Il corvo | Marco Luberti | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Acquolina | Samuele Cerri Roberto Costa | 5.00 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Lunarità | Cerri Fabio Sinigaglia | 5.05 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Flamenco | Massimiliano Pani Giorgio Calabrese Massimo Bozzi | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Traditore | Giorgio Faletti | 4.33 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Fermi | Cerri Mauro Paoluzzi | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Il genio del bene | Maurizio Morante | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | L'indifferenza | Silvestro Longo Carlo Ambrosio | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Amanti | Gino De Nicola Nicola Di Battista | 5.15 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 41.56 |  |  |  |  |  |  |
Charles Haberkorn

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten köydenveto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
Charles Haberkorn (16. marraskuuta 1880 Baden-Württemberg, Saksa – marraskuu 1966 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen Southwest Turnverein 2 -joukkueeseen.
Samoissa olympialaisissa Haberkorn osallistui myös vapaapainiin.
Bullfinch-luokka

| Bullfinch-luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus HMS Bullfinch

Tekniset tiedot
Uppouma:  345 t (standardi) 390 t (max)
Pituus:  65,38 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,25 m
Syväys:  2,39 m
Koneteho:  5 800 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Meritorjunta:  1 QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 18" torpedoputkea
Bullfinch-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka, joka muodostui kahdesta aluksesta. Alukset valmisti hullilainen Earle's Shipbuilding.
Alukset

Amiraliteetti lähetti 5. lokakuuta 1895 tarjouspyynnön Earle's Shipbuildingille Hulliin kahdesta 30 solmun nopeuteen kykenevästä aluksesta. Luokan alukset olivat huono kauppa telakalle, joka ajautui konkurssiin ennen niiden valmistumista.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Bullfinch | Earle's Shipbuilding, Hull | 17. syyskuuta 1896 | 10. helmikuuta 1898 | kesäkuu 1901 | romutettu 1919 |
| HMS Dove | Earle | 17. syyskuuta 1896 | 21. maaliskuuta 1898 | heinäkuu 1901 | romutettu 1920 |
Claes Egnell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Egnell vuonna 1945. |  Egnell vuonna 1945. |  Egnell vuonna 1945. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten nykyaikainen viisiottelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
Claes Robert Herman Vidarsson Egnell (29. tammikuuta 1916 Örebro – 15. tammikuuta 2012 Falun) oli ruotsalainen ampuja ja nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ollen 25 metrin kuvioammunnassa 24:s. Vuonna 1952 Helsingissä Egnell oli nykyaikaisen viisiottelun yksilökilpailussa 11:s ja kuului hopeaa saavuttaneeseen Ruotsin joukkueeseen.
Vuoden 1948 talviolympialaisissa Egnell osallistui näytöslajina käytyyn talviviisiotteluun.
Vuonna 1945 hän sai arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena.
Claes Elmstedt

Claes Elmstedt
Claes Yngve Elmstedt (31. maaliskuuta 1928 – 14. helmikuuta 2018) oli ruotsalainen keskustalainen poliitikko. Hän oli valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä vuosina 1965–1970 ja sitten yksikamaristen valtiopäivien jäsenenä vuosina 1971–1984. Hän oli viestintäministerinä Fälldinin hallituksessa vuosina 1981–1982 ja toimi Gotlannin läänin maaherrana vuosina 1984–1991.
Käännös suomeksi