stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarno

| Aarno |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  16. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Arni, Aarne, Aarni, Arno
Vastineita eri kielissä:  Arnaud
Nimen alkuperä:  Arnold
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aarno on suomalainen miehen etunimi.
Aarno on muunnos muinaissaksalaisesta nimestä Arnold, joka tarkoittaa "kotkan tavoin hallitsevaa". Tällöin nimi olisi samaa alkuperää kuin Aarne ja Aarno. Saman nimen muunnelmia ovat myös Aarne ja Aarni, jotka tosin saattavat liittyä myös kansanperinteen tuntemaa aarteen vartijaa tarkoittavaan sanaan aarni.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on ollut kirjoilla vuoden 2021 loppuun mennessä 5 747 Aarno-nimistä henkilöä.
Tunnettuja Aarno-nimisiä

Aarno Aho (1896–1987), kultaseppä, yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Aarno Ahtaja (1898–1978), taidemaalari
Aarno Aitamurto (1936–2008), ammattiyhdistysjohtaja ja poliitikko (kommunisti)
Aarno Alikoski, Ali Alikoski (s. 1959), laulaja ja lauluntekijä
Aarno Arvela (1946–2011), asianajaja
Aarno von Bell (s. 1938), SDP:n ent. kansanedustaja ja kunnallisneuvos
Aarno Cronvall (s. 1945), musiikkitoimittaja ja kulttuurivaikuttaja
Aarno Hiekkaranta (1932–2017), jääkiekkoilija
Aarno Jalas, aik. Juslin (1887–1958), yhteiskoulun opettaja, suomentaja ja päätoimittaja
Aarno Jääskö (1920–1975), taidemaalari ja rakennusmestari
Aarno Kahma (1914–2004), geologi ja malminetsintämenetelmien kehittäjä
Aarno Kaila (s. 1943), poliitikko ja televisiojohtaja
Aarno Kalela (1908–1977), kasvitieteilijä
Aarno Karhilo (1927–2008), diplomaatti
Aarno Karimo (1886–1952), kirjailija, runoilija ja taidemaalari
Aarno Kasvi, Arno Kasvi (s. 1941), kasvitieteilijä ja ylipuutarhuri
Aarno Kellberg (1932–2015), kirjailija ja opettaja
Aarno Kemppainen (1886–1947), päätoimittaja
Aarno Rafael Koskimies (1882–19971), lyseon lehtori ja suomentaja
Aarno Laitinen, "Loka-Laitinen" (1943–2021), toimittaja ja kolumnisti
Aarno Lamminparras (s. 1941), merkonomi, lentokonekaappaaja
Aarno Liuksiala (1903–1988), ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvantekijä
Aarno Malin (s. 1976 tai 1977), toimittaja ja tietokirjailija
Aarno Maliniemi (1892–1972), kirkkohistorioitsija
Aarno Musku (1939–1997), pikajuoksija
Aarno Niini (1905–1972), fyysikko, ammattikasvatushallituksen pääjohtaja ja ministeri
Aarno Niinimäki (1931–2007), jalkapalloilija
Aarno Pajunen (1922–1982), kauppias, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos
Aarno Palmroth (1929–2009), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Aarno Palmunen (1936–1978), runoilija
Aarno Palotie (s. 1955), ylilääkäri, professori ja tutkimusjohtaja
Aarno Peromies (1926–1978), kääntäjä
Aarno Pesonen (1886–1927), konsuli, kansanopiston johtaja, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Aarno Planting (1931–2021), opettaja ja nuortenkirjailija
Aarno Raninen (1944–2014), laulaja, säveltäjä, sovittaja, kapellimestari ja kosketinsoittaja
Aarno Raveala (1911–1983), arkkitehti
Aarno Rinne (1941–2024), jalkapalloilija
Aarno Ristimäki (1945–2015), kestävyysjuoksija
Aarno Ruusuvuori (1925–1992), arkkitehti
Aarno Salmela (1916–1991), alttoviulisti ja kapellimestari
Aarno Salosmaa (1941–2008), taidemaalari
Aarno Sihvo (1922–1991), kenraaliluutnantti, Rajavartiolaitoksen päällikkö 1978–1982
Aarno Snellman (1893–1964), ylilääkäri ja professori
Aarno Sola (s. 1948), kunnanjohtaja
Aarno Strömmer (1927–2021), professori, ministeri, Tornion kaupunginjohtaja 1963–1973
Aarno Sulkanen (s. 1940), näyttelijä
Aarno Tertti (1925–2011), tiedottaja, sukututkija ja päätoimittaja
Aarno Turpeinen (1971–2022), jalkapalloilija
Aarno Turunen (1899–1973), lääkäri ja professori
Aarno Vehviläinen (s. 1944), kenraalimajuri
Aarno Vihantola (1903–1963), lääninrovasti ja toimittaja
Aarno Voipio (1928–1990), Merentutkimuslaitoksen ylijohtaja 1975–1990
Aarno Walli (1920–2007), kapellimestari ja pianisti
Aarno Yrjö-Koskinen (1885–1951), varatuomari, suurlähettiläs ja ministeri
Jääpallon SM-sarja 1932

| SM-kilpailu 1932 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  6
Sarjajärjestelmä:  Yksinkertainen sarja
Mestari:  Viipurin Sudet
Toinen sija:  Kronohagens IF
Kolmas sija:  Viipurin Palloseura
Pudonneet joukkueet:  Turun Palloseura
Paras maalintekijä:  Esko Pekonen, HJK (8)
Suurin yleisömäärä:  1.942 (KIF-Sudet)
Alempi sarjataso:  B-sarja
  ← 1931 :  1933 → 
Jääpallon Suomen-mestaruus 1932 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Viipurin Sudet voitti mestaruuden äärimmäisen tasaisessa kamppailussa, sarjan päättyessä kolme joukkuetta oli kärjessä tasapisteissä. Sääntöjen mukaan maalieroltaan kaksi parasta joukkuetta pelasivat uusintaottelun mestaruudesta. Uusintaottelussa Sudet voitti Kiffenin 4-1.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | VS | KIF | VPS | IFK | HJK | TPS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Viipurin Sudet | 5 | 3 | 1 | 1 | 26-10 | 7 |  | 2-2 | 3-4 | 3-1 | 10-2 | 8-1 |
| Kronohagens IF | 5 | 2 | 3 | 0 | 17-8 | 7 |  |  | 1-1 | 3-3 | 5-1 | 6-1 |
| Viipurin Palloseura | 5 | 3 | 1 | 1 | 18-19 | 7 |  |  |  | 5-4 | 2-9 | 6-2 |
| Helsingin IFK | 5 | 2 | 1 | 2 | 13-14 | 5 |  |  |  |  | 3-2 | 2-1 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 5 | 2 | 0 | 3 | 20-22 | 4 |  |  |  |  |  | 6-2 |
| Turun Palloseura | 5 | 0 | 0 | 5 | 7-28 | 0 |  |  |  |  |  |  |
TPS putosi sarjasta. Tilalle nousi Jukolan Pojat.
Uusintaottelu mestaruudesta
Mestaruussarja > Mestarijoukkue

Aleksander Wegelius, Arvo Närvänen, Yrjö Leppänen, Toivo Hahl, Tuovi Koskinen, Kalle Hahl, Aarne Hahl, Eero Sorvali, Väinö Nyyssönen, Mauno Sirén, Niilo Jantunen, Heikki Loikkanen, Paavo Rupponen, Tapio Hahl
Parhaat maalintekijät - runkosarja

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Esko Pekonen | HJK | 8 |
| 2. | Väinö Nyyssönen | Sudet | 7 |
| 3. | Mauno Sirén | Sudet | 6 |
| 4. | Olof Strömsten | KIF | 5 |
| 4. | Birger Lesch | KIF | 5 |
| 4. | Odert Forsstedt | HIFK | 5 |
| 4. | Ilmari Hällström | HJK | 5 |
| 4. | Heikki Loikkanen | Sudet | 5 |
| 9. | Sulo Kirsi | ViPS | 4 |
B-sarja

B-sarjaan osallistui 15 joukkuetta. Sarja pelattiin cup-kilpailuna. Loppuotteluun selvisivät Savonlinnan Pallokerho ja Jukolan Pojat Helsingistä. Savonlinnassa pelatun ottelun voitti Jukolan Pojat, ja joukkue nousi seuraavaksi kaudeksi A-sarjaan josta TPS putosi.
Loppuottelu 

Savonlinnan Pallokerho - Jukolan Pojat 2-3 (jatkoajalla)
TUL:n loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Talikkalan Toverit | 4-3 (jatkoajalla) | Varkauden Tarmo |
TUL:n loppuottelu > Mestarijoukkue

Väinö Wuokko mv., Eino Manni, Eino Poutiainen, Väinö Manni, Aarne Valtonen, Veikko Ruuttu, Armas Holopainen, Esko Nykänen, Eino A. Wuokko, Armas Pääkkönen, Einari Puukko.
Viipurin Sudet - vuoden 1932 jääpallon Suomen mestari. Pelaajat vasemmalta: kolme Hahlin veljestä, Heikki Loikkanen, Arvo Närvänen, Aleksander Wegelius, Yrjö Leppänen, Tuovi Koskinen, Mauno Sirén, Väinö Nyyssönen, Niilo Jantunen.
Bandyn finaaliottelu Sudet - Kiffen Helsingissä 6.3.1932. Sudet voitti mestaruuden 4 - 1. Tilanne Kiffenin maalin edessä, jossa Kiffen-maalia vartioi Josef Leffkowitsch.
Slaakin taistelu

Slaakin taistelu oli 13. syyskuuta 1631 Slaakin salmessa Alankomaiden Zeelandin saaristossa käyty taistelu espanjalaisen ja alankomaisen laivaston välillä. Taistelu päätty espanjalaisten huomattavaan tappioon.
Tausta

Espanja ja Alankomaat kävivät kahdeksankymmenvuotista sotaa. Osapuolet olivat neuvotelleet rauhasta, mutta neuvottelut eivät vuosina 1630 tai 1631 näyttäneet olevan etenemässä.
Espanjalaiset kokosivat syyskuussa 1631 Jean de Nassaun komentaman 90 sluuppia ja proomua käsittäneen laivaston, jonka tehtävä oli purjehtia Antwerpenista Alankomaiden hallitsemaan Zeelandiin, jonne laskettaisiin maihin noin 5 000 miehen maihinnousuosasto.
Taistelu

Espanjalaisten suunnitelmat olivat paljastuneet etukäteen. Maurits Oranialainen lähetti heitä vastaan amiraali Marinus van Valckenissen komentaman 50 kevyen rannikkoaluksen laivaston, joka kohtasi espanjalaiset Zeelandin saariston Slaakin salmessa 13. syyskuuta. Kun Nassau havaitsi lähestyvät alankomaalaiset, hän päätti vallata Tholenin saaren lähellä Bergen op Zoomia. Paikka on nykyisin osa mannerta meren kuivattamisen takia.
Yritys vallata Tholen kaatui alankomaalaisten onnistuttua lähettämään saarelle 2 000 englantilaista ja skotlantilaista palkkasotilasta. Joukot olivat pystyneet kahlaamaan saarelle mantereelta laskuveden aikana. Espanjalainen laivasto kärsi puolestaan suuret tappiot sen jouduttua loukkuun kapeassa salmessa. Aluksista vain kolmasosa pääsi palaamaan takaisin kotisatamaansa.
Seuraukset

Slaakin taistelu oli ollut selvä tappio espanjalaisille. Alankomaalaiset olivat saaneet sotasaaliiksi 50 sluuppia ja isovenettä, 400 pientä tykkiä ja kuusi isoa kanuunaa. Vankeja oli otettu 5 000. Espanjalaisia komentanut Jean de Nassau pääsi tosin pakenemaan. Nassau selitti myöhemmin tappiotaan sanomalla hänen kuunnelleen neuvoja eräältä kapusiinimunkilta ja toiselta alankomaalaiselta maanpakolaiselta. Kummatkin olivat Nassaun mukaan väittäneet operaatiota helpoksi.
Alankomainen kartta taistelusta vuodelta 1631.
Espanjalaisten antautuminen.
HMCS Bonaventure

| HMCS Bonaventure |
| --- | --- |
 HMCS Bonaventure
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  27. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  27. helmikuuta 1945
Palveluskäyttöön:  17. tammikuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  3. heinäkuuta 1970
Loppuvaihe:  romutettu 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  16 000 t
Pituus:  192,0 m
Leveys:  24,38 m (runko) 32 m (lentokansi)
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 hp
Nopeus:  24,5 solmua
Miehistöä:  1 200 rauhanaikana 1 370 sodan aikana
Aseistus
Aseistus:  4 x kaksiputkista 3″ tykkiä 8 x Bofors 40 mm 34 x lentokonetta
HMCS Bonaventure oli Kanadan laivaston Majestic-luokan lentotukialus. Kanada osti 1952 Britannialta keskeneräisenä telakalla seisseen HMS Powerfulin. Alus oli laskettu vesille helmikuussa 1945, minkä jälkeen se oli vain odotellut päätöstä kohtalostaan.
Muutostyöt

Aluksen rakennetta muutettiin, jolloin sille rakennettiin kahdeksan asteen viistokansi, höyrykatapultit sekä vakautettu peililaskeutumisjärjestelmä. Sille asennettiin kaksiputkiset 3 tuuman 50 kaliiperin ilmatorjuntatykit neljälle runkoon valmistetulle hyllylle poiketen muista luokkansa aluksista. Hyllyt levensivät aluksen kokonaisleveyden 39,01 metriin. Kannelle asennettiin myös jarruvaijerit.
Uudelleen suunniteltu komentosilta valmistui savuhormin ympärille aluksen oikealle puolelle. Sillan yläpuolelle rakennettiin korkea verkkorakenteinen masto alkuperäisen kolmijalkaisen tilalle. Mastoon asennettiin Yhdysvalloista hankitut SPS-10-pintamaalitutka, SPS-12-ilmamaalitutka ja SPS-8-korkeudenilmaisututka.
Palvelus

Alus otettiin 17. tammikuuta 1957 Kanadan laivaston palvelukseen HMCS Bonaventurena. Kanada kääntyi ainoastaan Yhdysvaltojen puoleen hankkiessaan lentokaluston lentotukialukselleen. Lento-osastoksi hankittiin 30. marraskuuta 1955 – 16. kesäkuuta 1958 Yhdysvaltain laivaston Quesant Pointin varikolta Rhode Islandilta 39 kpl McDonnell F2H-3 Banshee -suihkuhävittäjiä, jotka mahdollistivat rajallisen joka sään ilmapuolustuskyvyn lentotukialukselle. Lisäksi hankittiin laivue kaksimoottorisia Grumman Tracker -sukellusveneentorjuntalentokoneita sekä pieni määrä Sikorsky HO4S-3 -sukellusveneentorjuntahelikoptereita. Trackerit valmistettiin lisenssillä Kanadassa, jolloin ne saivat tyyppimerkinnäkseen CS2F-1 ja kehittyneempi versio CS2F-2. HO4S-3-helikopterit korvattiin 1960-luvun alussa American HSS-2 Sea Kingeillä, joista pari toimitettiin Yhdysvalloista ja loput koottiin Kanadassa.
Viimeiset 11 Bansheeta poistettiin palveluskäytöstä 12. syyskuuta 1962, jolloin hankittiin lisää Trackereita. Alus muuttui samalla sukellusveneentorjunta-alukseksi.
Aluksella toteutettiin modernisointi 1960-luvun lopulla, jolloin se oli Davies Shipbuildingin telakalla. Modernisoinnin yhteydessä sille asennettiin Fresnel-laskeutumisjärjestelmä sekä kanneltaputoamisverkot. Aluksen ilmatorjuntatykit korvattiin neljällä yksiputkisilla kolmituumaisilla ja etummaiset hyllyt poistettiin merenkulkuominaisuuksien parantamiseksi.
Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1970 hieman modernisoinnin jälkeen. Alus myytiin romutettavaksi.
HMCS Bonaventuren ankkuri muistomerkissä
Tuoksutraakkipuu

| Tuoksutraakkipuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Traakkipuut Dracaena
Laji::  fragrans
Kaksiosainen nimi
 Dracaena fragrans  (L.) Ker Gawl. 
Katso myös
   Tuoksutraakkipuu Wikispeciesissä   Tuoksutraakkipuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuoksutraakkipuu (Dracaena fragrans syn. Dracaena deremensis) on traakkipuiden (Dracaena) sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä käytetään huonekasvina.
Sitä kasvaa luonnonvaraisena Länsi-Afrikassa sekä Tansaniassa ja Sambiassa. Sen lehdet ovat 45–90 senttimetriä pitkiä ja 5–10 senttimetriä leveät. Luonnossa kasvi kasvaa kuusimetriseksi, mutta huonekasvina se kasvaa yleensä vain muutaman metrin mittaiseksi. Kukat ovat valkoiset, tuoksuvat ja kasvavat terttuina. Niistä kehittyy punaoransseja marjoja.
Tuoksutraakkipuuta pidetään huonekasvina valoisassa tai puolivarjoisessa paikassa. Kirjavalehtiset yksiköt tarvitsevat enemmän valoa. Kasvia kastellaan, kun pintamulta on kuivahtanut. Se ei kestä märkyyttä, mutta ei myöskään kuivuutta. Lannoitetta voi antaa kasvukaudella kahden viikon välein. Sitä on myös hyvä sumuttaa välillä. Tuoksutraakkipuuta voi lisätä latvapistokkaista.
Osuusliike Koiton tavaratalo Centrum

| Osuusliike Koiton tavaratalo Centrum |
| --- | --- |
Osoite:  Apiankatu 2, 37600 Valkeakoski
Sijainti:  Valkeakoski
Rakennustyyppi:  liiketalo
Valmistumisvuosi:  1966
Suunnittelija:  arkkitehti Jouko Ylihannu ja rakennusmestari H. Ruotsalainen				          ja sisustusarkkitehti G. Johansson
Rakennuttaja:  Osuusliike Koitto
Urakoitsija:  rakennusliike K.R. Koivisto
Omistaja:  Osuusliike Koitto, E-osuusliike EKA
Käyttäjä:  Osuusliike Koitto, E-osuusliike EKA
Kerrosluku:  2 ja kellarikerros
Huoneistoala:  2342 m2 sekä kellarikerros
Tilavuus:  12.500 m3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tavaratalo 1960-luvulla.
Ilmakuva.
Tavaratalo Centrumin avajaisyleisö kokeilemassa uusia liukuportaita.
Centrum oli Valkeakoskella vuosina 1962–1982 toiminut Osuusliike Koiton omistama tavaratalo.
Alkuvaiheet

Osuusliike Koitto perustettiin Valkeakoskella vuonna 1925. Vuonna 1965 Koitto oli toiminut neljä vuosikymmentä. Sen juhlistamiseksi olivat hallintoelimet jo vuonna 1964 ryhtyneet suuren unelman suunnitteluun, uuden modernin tavaratalon rakentamiseksi. Asiasta oli neuvoteltu useasti keskusjärjestöjen kanssa ja tehty anomus kaupungille rakennuspaikasta. Kun luvat oli saatu, teki hallintoneuvosto 10. helmikuuta 1965 päätöksen rakentamisesta.
Tavaratalon rakentaminen ja avajaiset

KK:n arkkitehtiosastolla laadittiin suunnitelmat. Niistä vastasivat arkkitehti Jouko Ylihannu ja rakennusmestari H. Ruotsalainen. Rakennussuunnitelmat ja piirustukset laadittiin KK:n insinööriosastolla. Sisustussuunnitelmat laati sisustusarkkitehti G. Johansson.
Rakennuksen kokonaistilavuus on 12 500 m3, siinä on kaksi maanpäällistä kerrosta, joiden pinta-ala on 2342 m2 sekä kellarikerros. Rakennuspaikalla suoritti jo etukäteen louhintatyöt Maa ja Kallio Oy. Kalliota louhittiin noin 4000 m3.
Urakkasopimus allekirjoitettiin rakennusliike K.R. Koiviston kanssa 29. toukokuuta 1965. Harjannostajaiset olivat 10. joulukuuta 1965 ja lopullinen rakennuksen valmistuminen ja käyttöönotto tapahtui 5. huhtikuuta 1966.
Tavaratalo Centrum avattiin linja-autoaseman rakennuskompleksissa 5. toukokuuta 1966. Jo edellisenä iltana tavaratalo esiteltiin pienessä juhlatilaisuudessa, joka oli järjestetty tavaratalon edustalle. Valkeakosken Soittokunta soitteli iloisia säveliä. Sadat yläilmoihin nousseet ilmapallot kertoivat lähiseutujen asukkaille edessä olevasta merkkitapauksesta. Osuusliike Koiton toimitusjohtaja Paavo Salonen esitteli puheessaan valkeakoskelaisille tavarataloa.
Valkeakosken ensimmäinen tavaratalo avattiin suurin juhlallisuuksin. Avauksen piti kaupunginjohtaja Kaino Dahl. Ensimmäiselle asiakkaalle ojensi hallintoneuvoston puheenjohtaja, talousneuvos K. Vuorinen kukkavihon. Avauskahvit tarjottiin asiakkaille vasta seuraavana päivänä. Tavaratalopäällikkönä aloitti Oiva Järvinen.
E-liikkeen piirissä kehitellystä tavaratalotyypistä suunniteltiin koko maan kattavaa ketjua. Valkeakoski oli tässä askeleen edellä monia muita paikkakuntia.
Jatkovaiheet

Osuusliike Koitto oli 1960-luvulla Valkeakosken suurin vähittäismyyntiliike. Sen kannattavuus kuitenkin heikkeni vähitellen. Koitto joutui lopettamaan toistakymmentä myymälää.
Vuonna 1982 päätettiin organisaation muutoksesta. 39 paikallista osuusliikettä fuusioitiin OTK:n kanssa E-osuuskunta EKA:ksi. Osuusliike Koitto oli näistä yksi. E-liike jaettiin valtakunnallisesti eri toimialoihin.
Päivittäistavarakaupoista muodostettiin Siwa-myymälöitä, Centrumit korvattiin Eka-marketeilla. 1980-luvulla tulivat Sateenkaaret ja seuraavalla vuosikymmenellä Tennat ja Mistot. Vuonna 1992 Centrumin entisiin tiloihin asettui Valintatalo, sillä Eka-yhtymä oli ostanut tämän ketjun 1986.
Eka-yhtymä ajautui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Sen yhteydessä päivittäistavarakauppaa hoitanut osuuskunta Tradeka muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1995.
Vuonna 2012 Centrumin entisiin alakerran tiloihin avattiin K-market. Kellarikerroksessa ja toisessa kerroksessa aloitti Walkkistori, joka on erikoistunut käytettyjen huonekalujen myyntiin ja kirpputoritoimintaan. Nyt 12 vuoden toiminnan jälkeen Walkkistorin yrittäjä Mika Niittymäki etsii uutta vetäjää.
Erämaan vaeltaja
Aiheesta muualla

Erämaan vaeltaja Project Gutenberg Australiassa kokotekstinä (englanniksi)
Luettelo vuonna 1919 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1919 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Maria Tirkkonen, suomalainen kauppias (s. 1842)
3. tammikuuta – Gustaf Vilhelm Wilén, suomalainen kirjanpainaja ja lahjoittaja (s. 1835)
25. tammikuuta – Matti Rossi, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1849)
27. tammikuuta – Endre Ady, unkarilainen runoilija (s. 1877)
29. tammikuuta – Richard Bergh, ruotsalainen taidemaalari (s. 1858)
31. tammikuuta – Carl Alexander Almqvist, suomalainen hovioikeuden asessori ja senaattori (s. 1859)
31. tammikuuta – Konstantin Samsonov, venäläis-suomalainen kenraaliluutnantti ja Suomen suuriruhtinaskunnan luotsi- ja majakkalaitosten ylihallituksen luotsitirehtööri 1910–1917 (s. 1860 tai 1861)
Helmikuu

26. helmikuuta – Paul Due, norjalainen arkkitehti (s. 1835)
Maaliskuu

2. maaliskuuta – Kustaa Pellonpää, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1839)
3. maaliskuuta – Johan Koren, norjalainen eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija (s. 1879)
13. maaliskuuta – Kristian von Alfthan, suomalainen lääkäri, poliitikko, kansanedustaja (RKP), RKP:n puoluesihteeri 1906–1913 ja vapaaherra (s. 1864)
16. maaliskuuta – Hjalmar Avellan, suomalainen hammaslääkäri ja professori (s. 1872)
30. maaliskuuta – Juho Heikki Filppula, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1843)
Huhtikuu

16. huhtikuuta – Iivo Ahava, vienankarjalainen upseeri, punainen heimosoturi ja henkirikoksen uhri (s. 1896)
Toukokuu

4. toukokuuta – Väinö Alasmaa, suomalainen jääkäriluutnantti (s. 1887)
11. toukokuuta – Urho Aaltonen, suomalainen yleisurheilija ja palomestari (s. 1889)
15. toukokuuta – Aaron Aaronsohn, romanialainen kasvitieteilijä, maataloustieteilijä, sionisti ja vakooja (s. 1876)
20. toukokuuta – Knut Fredrik Durchman, suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1846)
Kesäkuu

29. kesäkuuta – Ole Falck Ebbell, norjalainen arkkitehti (s. 1839)
30. kesäkuuta – Dionisio Avila, bolivialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1876)
Heinäkuu

2. heinäkuuta – Anna Howard Shaw, yhdysvaltalainen pappi ja naisasianajaja (s. 1847)
21. heinäkuuta – Gustaf Retzius, ruotsalainen lääkäri, anatomi, antropologi, kustantaja, kirjailija, päätoimittaja, professori ja Ruotsin akatemian jäsen (s. 1842)
28. heinäkuuta – Antti Rentola, suomalainen kappalainen ja Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1881)
Elokuu

2. elokuuta – Juhana Koponen, suomalainen maakauppias, sahanhoitaja ja valtiopäivämies (s. 1837)
10. elokuuta – Kaarle Konsti, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari (s. 1846)
12. elokuuta – Adolf Natanael Colliander, suomalainen agronomi, tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1854)
12. elokuuta – Oscar Strugstad, norjalainen upseeri ja poliitikko (s. 1851)
24. elokuuta – Gösta Sandels, ruotsalainen taidemaalari (s. 1887)
Syyskuu

12. syyskuuta – Leonid Andrejev, venäläinen kirjailija (s. 1871)
22. syyskuuta – Vilhelm Pääkkönen, suomalainen opettaja ja valtiopäivämies (s. 1844)
25. syyskuuta – Karl Molin, suomalainen apteekkari ja yksi lääketukkuyritys Tamron perustajista (s. 1842)
27. syyskuuta – Theodor Frosterus, suomalainen insinööri ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1842)
Lokakuu

15. lokakuuta – Adolf Wilhelm Edelsvärd, ruotsalainen arkkitehti (s. 1824)
22. lokakuuta – K. J. Mandelin, suomalainen faktori, kirjapainonjohtaja ja päätoimittaja (s. 1869)
26. lokakuuta – Motojirō Akashi, japanilainen kenraali ja Taiwanin kenraalikuvernööri 1918–1919 (s. 1864)
Castanopsis

| Castanopsis |
| --- | --- |
 Castanopsis sieboldii
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Alaheimo::  Quercoideae
Suku::  Castanopsis  (D.Don) Spach
Tyyppilaji
 Castanopsis armata (Roxb.) Spach. 
Katso myös
   Castanopsis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Castanopsis on pyökkikasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 144 lajia. Castanopsis-suvun kasveja kasvaa itäisessä ja kaakkoisessa Aasiassa Intiasta Japaniin ja Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella.
Lajeja

Castanopsis acuminatissima
Castanopsis argentea
Castanopsis armata
Castanopsis costata
Castanopsis cuspidata
Castanopsis indica
Castanopsis javanica
Castanopsis rhamnifolia
Castanopsis sieboldii
Castanopsis tribuloides
Castanopsis tungurrut
Castanopsis wallichii
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailunsa 1908 useammassa eri paikassa ja eri aikoina.
Helsingissä 9. elokuuta 100 m ja 1 000 m vapaauinti, kerroshypyt ja vesipallo miehille.
Turussa 26. heinäkuuta miesten ponnahduslautahypyt ja naisten 100 m vapaauinti.
Vaasassa 2. elokuuta yhdistetty hengenpelastus ja uinti 100 m:n matkalla sekä viesti.
Tampereella 16. elokuuta miesten 200 m rintauinti ja naisten suorat hypyt.
Miehet > 100 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | V. Finnberg | 1.27,4 |
| 2 | K. Ekholm | 1.28,0 |
| 3 | V. Wanhala | 1.28,0 |
Miehet > 1 000 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Jarl Wasström | 17.57,4 |
| 2 | H. Jonsson | 19.22,6 |
| 3 | E. Ojanen | 18.32,6 |
| 4 | K. Aaltonen | 19.06,8 |