stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S/S Saimaa

SS Saimaa ohittaa Olavinlinnan Savonlinnassa heinäkuussa 2014
S/S Saimaa Karvalakkiregatassa 2016 lähdössä Savonlinnasta Laukansaareen.
S/S Saimaa on vuonna 1893 Turussa Crichtonin telakalla rakennettu höyrylaiva, joka on nykyään Väyläviraston edustuskäytössä.
Alkuperäisessä tehtävässään Saimaan alueen tarkastusaluksena se toimi talvisotaan saakka. Sodan syttymisen jälkeen se toimi Suomenlahdella esikunta-aluksena sekä erilaisissa mittaustehtävissä. Vuosina 1941-42 se toimi Viipurin luotsipiirin tarkastusaluksena, asemapaikkanaan Kotka, jossa se joutui lentopommituksen uhriksi ja sai reikiä kansirakennelmaansa. Alus siirtyi jälleen takaisin Saimaan luotsipiiriin marraskuussa 1942.
Teknisiä tietoja

Pituus: 24,7 m
Leveys: 5,4 m
Syväys: 1,7 m
Uppouma: 74 tn
Nopeus: 10 s
Rak.v: 1893
Rak.aine: Teräs
Rak.paikka: W:m Crichton & C:o, Turku
Höyrykone: W:m Crichton & C:o 1893, Compound, luistiohjattu
Teho: 180 hv, Kierrosluku: 160, Sylinterit: 2, Iskun pituus: 350 mm
Alkuperäinen kattila: Skottilainen, Valmistumisvuosi: 1893
Nykyinen kattila: Lypsyniemen konepaja, Savonlinna 1925
Tulipinta: 60 m2,
Paine: 8 kp/cm2
Tilavuus: 7,2 m3,
Polttoaine: Puu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta S/S Saimaa Wikimedia Commonsissa
S/S Saimaasta Liikenneviraston tiedotteessa[vanhentunut linkki]
S/S Savonlinna

S/S Savonlinna vuonna 2016 Savonlinnan matkustajasatamassa.
S/S Savonlinna on Savonlinnasta risteilevä sisävesihöyrylaiva, jonka kotisatama on Savonlinnan museon laituri Riihisaaressa. Alusta on ulkoasultaan palautettu vuoden 1927 asuun, ja sitä on käytetty myös Savonlinnan kaupungin edustustehtävissä. Alus kuuluu Savonlinnan museon kokoelmiin.
Tekniset tiedot

Aikaisemmat nimet: S/S Suur-Saimaa ("Saimaa Express", "Saimaan pikajuna")
Rakennuspaikka: Paul Wahl & Co., Varkauden konepaja, Varkaus
Rakennusvuosi: 1904
Pituus: 27,86 m
Leveys: 6,69 m
Syväys: 2,43 m
Vetoisuus: 169 brt
Koneen tyyppi: höyrykone
Koneen teho: 200 ihv
Nopeus: 11,5 solmua, risteilynopeus noin 7 solmua
Polttoaine: koivuhalot
Omistajat: Savonlinnan kaupunki 1982–
Entiset omistajat: Saimaan Laivamatkat Oy 1967–1982, Saimaan Höyrylaiva Osakeyhtiö 1903–1967
Kotisatama: Savonlinna
Matkustajia: 99
Varusteet: Ravintola, 12 kahden hengen hyttiä, 3 wc:tä, tupakkasalonki, naistensalonki, kapteenin hytti, suihku, ruumassa kokous-, koulutus- ja näyttelytila, 220 V sähköjärjestelmä, AV/kokousvälineistö, keskusradiojärjestelmä
Alus ei kuulu Museoviraston perinnelaivarekisteriin, mutta se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Aiheesta muualla

S/s Savonlinna Savonlinnan museon sivuilla
Tekniset tiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
Samcor

Samcor eli South-African Motor Corporation on eteläafrikkalainen autovalmistaja. Se aloitti toimintansa vuonna 1985, kun Etelä-Afrikan Ford ja  Anglo-American Motor Corporation yhdistyivät. Ford ja Mazda alkoivat yhdistellä mallejaan Etelä-Afrikassa. Mazdat, jotka myytiin Fordin merkillä, eivät kuitenkaan menestyneet yhtä hyvin kuin esimerkiksi Australiassa.
Mazdan ja Fordin mallien lisäksi Samcor valmisti myös Mitsubishin pakettiautoja, minibusseja sekä kuorma-autoja.
Samcorin nimellä toiminta loppui kuitenkin vuonna 1998, kun Ford osti kaikki sen osakkeet ja uudelleennimesi sen Ford Motor Company of Southern Africaksi.
Sauli Rantamäki

Sauli Rantamäki (1. toukokuuta 1936 Lappajärvi – 11. toukokuuta 2007 Savonlinna) oli suomalainen animaattori ja kuvittaja.
Rantamäki opiskeli Kajaanin seminaarissa ja pääsi 1956 Ateneumin taidekoulun karsintakurssille. Hän kuvitti 1950-luvun lopulla kirjankansia WSOY:lle ja novelleja Yhtyneille Kuvalehdille. Vuonna 1960 Bob Balser palkkasi hänet pääsykokeen pohjalta Fennada-Filmin uudelle animaatiostudiolle, joka tuotti mainosanimaatioita. Balserin lähdettyä Suomesta Rantamäki sai johtaa FA-animaatiota vuosina 1961–1964, minkä jälkeen hän perusti Martti Utriaisen kanssa lyhytikäisen oman studion Stemma Filmin. Heidän tekemänsä lyhyt kokeellinen animaatio Kivimies (1964) sai Valtion elokuvapalkinnon 1965 ja Parhaan lyhytelokuvan Jussin 1966. Rantamäki teki edelleen freelancerina töitä myös Fennadalle. Hän toteutti elokuvan Vodkaa, komisario Palmu (1969) animaatiota ja live-kuvaa yhdistelleet alkutekstit, joita on pidetty yhtenä suomalaisen elokuvan parhaista alkutekstijaksoista. Hänet palkittiin niistä Jussi-kunniakirjalla. Lisäksi elokuvassa Kaasua, komisario Palmu (1961) taiteilija Kurt Kuurnan maalaukset ovat todellisuudessa Rantamäen tekemiä.
Rantamäki työskenteli 1960- ja 1970-luvulla Balserin Barcelonaan perustamassa tuotantoyhtiössä Pegbar Productionsissa ja osallistui The Jackson 5 -piirrossarjan animointiin. Hän oli pääanimaattorina sarjan yhdessä jaksossa, ”Ray and Charles: Superstars”. Myöhemmin Rantamäki palasi Suomeen ja teki mainoksia sekä dokumentteja Filmi-Jatalle ja Sektor-Filmille. Vuosina 1980–1994 hänellä oli vaimonsa ja kälynsä kanssa oma tuotantoyhtiö Ukontyttäret ja sen kanssa rinnakkaisyhtiö Ukonfilmi, joka tuotti joitain mainoksia. Rantamäki myös suunnitteli vuosina 1986–1989 varhaisen kuvakäsikirjoituksen ja hahmoja tuottaja Michael Franckin puuhaamaan animaatioelokuvaan Sindbad, joka ei lopulta koskaan valmistunut. Rantamäki jätti animaatiot 1990-luvun puolivälissä, mutta jatkoi levynkansien kuvittajana ja logojen suunnittelijana viimeisiin vuosiinsa asti.
Aiheesta muualla

Sauli Rantamäki Elonetissä.
Santa Margarita

Santa Margarita voi tarkoittaa seuraavia:
Santa Margarita, vuonna 1622 uponneen purjealuksen hylky Floridan Key Westin edustalla
Santa Margarita, Mosta, Malta
Santa Margarita Island, Meksiko
Santa Margarita, Samar, Filippiinit
Santa Margarita, Trinidad ja Tobago
Santa Margarita, Kalifornia, Yhdysvallat
Rancho Santa Margarita, Kalifornia, Yhdysvallat
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Santa Margarita”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ryūji Michiki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. elokuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Nagasaki, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992-1997 1998-1999 1999-2002 2003 2003 | Sanfrecce Hiroshima Yokohama F. Marinos Urawa Reds Vissel Kobe Oita Trinita |  |
Maajoukkue
| 1996-1997 | Japani | 4 (0) |
Ryūji Michiki (jap. 路木 龍次; s. 25. elokuuta 1973 Nagasaki, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ryūji Michiki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1996-1997. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996 ja Asian mestaruuskilpailuissa 1996.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 1 | 0 |
| 1997 | 3 | 0 |
| Yhteensä | 4 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 Kojima |
2 Yanagimoto |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Honda |
8 Maezono |
9 Takagi |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Michiki |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saito |
17 Akita |
18 Jo |
19 Shimokawa |
20 Narazaki |
Valmentaja Kamo
Sara Kays

Sara Kays
Sara Kays (s. 1999) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on eri sosiaalisissa medioissa yhteensä yli 2 miljoonaa seuraajaa ja hänen kappaleitaan on streamattu satoja miljoonia kertoja. Hänen musiikkinsa tunnuspiirteitä ovat akustisen kitaran, ukulelen ja pianon säestämät rehelliset sanoitukset, joiden aiheina ovat muun muassa mielenterveys ja kehonkuva.
Kays aloitti kitaransoiton ja laulamisen 12-vuotiaana. 16-vuotiaana hän tiesi haluavansa tehdä musiikkia lopun elämänsä. Hän alkoi julkaista omia kappaleitaan sosiaaliseen mediaan ja hänen videonsa menivät viraaleiksi. Vuonna 2018 hän tapasi tuottaja Steven Martinezin ja muutti kotikaupungistaan Indianan osavaltiossa Nashvilleen tekemään musiikkia.
Kays on ollut Rolling Stonesin Breakthrough 25 -listalla ja hän on päässyt Billboardin listalla top kymmeneen. People-lehti nimesi hänet yhdeksi Talented Emerging Artists Making Their Mark on the Musical Landscape -artistiksi.
Diskografia > Singlet

Show Me Off (2023)
Miss Me The Same (with Anson Seabra) (2023)
Bored (2023)
Fireflies (2023)
Last Christmas (2022)
Watching (2022)
Math (2022)
When You Look At Me (2022)
Struck By Lightning (feat. Cavetown) (2021)
Traffic Lights (2021)
Backseat Rider (2021)
Picture Of You (2021)
Future Kids (2021)
Remember That Night? (Acoustic) (2021)
Remember That Night? (2020)
Chosen Last (2020)
Home for the Summer (2020)
Smaller Than This (2020)
No Matter the Season (Acoustic) (2020)
No Matter the Season (2020)
Is There Anything Else? (2019)
Down Low (2019)
Under Covers (2019)
Lähde:
Diskografia > EPt

Struck By Lightning (2021)
Camera Shy (2020)
A House Too Big (2018)
Lähde:
Santa Luzia

Santa Luzia
| --- | --- |
Sijainti:  Barlavento Kap Verde
Saariryhmä:  Barlavento
Korkeimmat kohdat:  Topona (d), 62  m 
Pinta-ala:  35 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Santa Luzia on yksi Kap Verden saarista Atlantin valtamerellä. Se kuuluu Barlaventosaariin ja sijaitsee São Vicenten ja São Nicolaun välissä. Saaren pinta-ala on 35 km². Korkein kohta on Monte Grande 395 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella.
Santa Luzialla ei ole ollut vakituista ihmisasutusta vuosisatoihin. Saarelle rakennettiin 1900-luvulla sääasema.
Santa Luzia sijaitsee noin 640 kilometrin päässä Länsi-Afrikan rannikolta .
Seitsemän pyhimyksen kappeli

Seitsemän pyhimyksen kappeli
Seitsemän pyhimyksen kappeli (ransk. Chapelle des Sept-Saints) on Le Vieux-Marchéssa sijaitseva pieni, ristinmuotoinen pyhiinvaelluskappeli. Se on rakennettu vuosien 1704 ja 1714 välillä Plouaret'n lähelle, Côtes-d'Armorin departementtiin Bretagneen. "Seitsemän pyhimystä" on alueelle tyypillinen nimi, jonka mukaan on nimetty alueen dolmenit, menhirit ja lähteet.
Kappeli on rakennettu Allée couverten raunioista. Kappelin megaliittirakennelma oli alun perin krypta oikean poikkilaivan alueella, se sijaitsi noin kuusi askelmaa korkeammalla. Dolmenin peitelevyt muodostavat lattian. Alempi alue on yli viisi metriä pitkä ja noin kaksi metriä leveä ja sen korkeus vaihtelee 1,5 ja 1,9 metrin välillä.
Sanotaan, että seitsemän patsasta, jotka nykyään sijaitsevat alttarilla, olisi löydetty dolmenin kaivauksien yhteydessä. Kappelin kerrotaan saaneen nimensä Ephesuksen seitsemän marttyyrin mukaan.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saarenmaa (maakunta)

| Saarenmaa Saare maakond |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Viro
Kuntia:  3
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kuressaare
 – Maaherra:  Kaido Kaasik
Pinta-ala:  2 937,64 km²
Väkiluku (1.1.2018):  33 925
 – väestötiheys:  11,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EE-74
 
Saare maavalitsus
Saarenmaan kunnat vuodesta 2017.
Saarenmaan kunnat vuoteen 2017.
Saarenmaan maakunta  (myös Saaren maakunta[lähde? ], vir. Saare maakond) on Viron maakunta, joka sijaitsee maan länsiosassa. Maakunta muodostuu Saarenmaan, Muhun ja Ruhnun saarista sekä lukuisista pienemmistä saarista.
Kunnat

Saarenmaan maakunnassa on ollut vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen, lokakuusta 2017 alkaen kolme kuntaa: Saarenmaan kunta, Muhun kunta ja Ruhnun kunta. Saarenmaan kunta muodostettiin yhdistämällä pääsaaren kaikki 12 kuntaa 21.10.2017.
Maakunnan asukasluku oli vuoden 2018 alussa 31 925. Maakunnan pinta-ala on 2 938 neliökilometriä ja asukastiheys näin ollen 12 asukasta neliökilometrillä.
Väestö

Vuonna 2011 Saarenmaan maakunnassa oli 31 317 asukasta, joista 30 729 (98,1 %) oli virolaisia, 295 (0,9 %) venäläisiä ja 272 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Talous

Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarviketeollisuus, veneenrakennus ja elektroniikkateollisuus. Näiden lisäksi maakunnassa työllistää korkean teknologian tuotteet sekä matkailu.
Hallinto ja politiikka

Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saarenmaa (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Sebastian Lybeck

Carl Mikael Sebastian Lybeck (3. elokuuta 1929 Helsinki – 11. marraskuuta 2020 Tukholma) oli suomenruotsalainen kirjailija, Mikael Lybeckin pojanpoika.
Lybeck aloitti kirjoittamisen koululaisena Kauniaisissa laatimalla artikkeleita ja runoja koululehteensä. Valmistuttuaan Kadettikoulusta vuonna 1951 hän kokeili useita eri ammatteja ja viimein vuonna 1957 ryhtyi kirjailijaksi. Usein käyttämänsä Latte-siili-hahmon hän keksi työskennellessään Hufvudstadsbladetissa. Hänen teoksiaan on käännetty paitsi suomeksi myös saksaksi.
Sittemmin Lybeck asui Tyresössä Ruotsissa. Hänellä on kaksi tytärtä ja viisi lastenlasta. Hän kirjoitti myös lyriikkaa.
Teoksia

I tornet (1951)
Latte Igelkott och Vattenstenen (1956), suom. Latte-siili ja Vesikivi
Fågel over sju floder (1956)
Latte Igelkott reser till Egypten (1957)
Jorden har alltid sitt ljus (1958)
Dikter från Lofoten (1961)
Liten stad vid havet (1963)
Als der Fuchs seine Ohren verlor (1966)
När elefanten tog tanten (1967), suom. Kun elefantti Kyösti puistotädin ryösti
Bokstavskatten (1969)
Mitt i den nordiska idyllen (1972)
Är det liv i ditt liv? (1974)
Vi ska slå upp portarna (1978)
Dikter från Bohuslän (1980)
Råttansiktet (1981)
Latte Igelkott och Svarta Skuggan, suom. Latte-siili ja Musta Varjo
Latte Igelgott reser till Lofoten, suom. Latte-siili Lofooteilla
Rose Namajunas

| Rose Namajunas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Milwaukee, Wisconsin
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Thug Rose
Aktiivisena:  2013–
Pituus:  165 cm
Paino:  52 kg
Painoluokka:  korsisarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  taekwondo, karate, potkunyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  303 Training Center Grudge Training Center (2012–2016) Minnesota Martial Arts Academy (2011–2012)
Tilastot
Ottelut:  16
Voitot:  11
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  4
Tappiot:  5
– tyrmäyksellä:  1
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  3
Aiheesta muualla
rose-namajunas.com
Rose Namajunas (s. 29. kesäkuuta 1992 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen korsisarjan vapaaottelija. Hän on kaksinkertainen UFC:n korsisarjan mestari.
Alkuvuodet

Namajunas syntyi Yhdysvalloissa liettualaisille vanhemmille. Hän alkoi harjoittelemaan taekwondoa 5-vuotiaana ja saavutti nuorten mustan vyön 9-vuotiaana, jonka jälkeen Namajunas harjoitteli karatea ja brasilialaista jujutsua. High Schoolissa opiskelessaan hän harrasti potkunyrkkeilyä ja vapaaottelua Roufusport MMA Academy salilla.
Vapaaottelu-ura > Amatöörinä (2010–2012)

Namajunas aloitti vapaaottelun amatööritasolla 2010 Wisconsinin osavaltiossa. Hän voitti ensimmäisen ottelunsa Melissa Pachecoa vastaan teknisellä tyrmäuyksellä ja siirtyi ottelemaan King of the Cage -organisaatioon, jossa hän voitti kaikki kolme otteluaan. Heather Bassettia ja Moriel Charneskia vastaan tuomariäänin ja lopulta Jen Anianon teknisellä tyrmäyksellä 33 sekunnissa.
Vapaaottelu-ura > Ammattilaisura (2013–)

Namajunas siirtyi suoraan Invictaan, jossa hän aloitti ammattilaisuransa tammikuussa 2013. Namajunas voitti avausottelunsa Emily Kagania vastaan takakuristuksella kolmannessa erässä. Hän otteli saman vuoden huhtikuussa Kathina Catronia vastaan, jonka Namajunas voitti lentävällä käsilukolla 12 sekunnissa. Hän ansaitsi molemmista voitoistaan illan luovutus bonuksen. Kolmannessa ottelussaan Namajunas kohtasi Tecia Torresin heinäkuussa Invicta FC 6: Coenen vs. Cyborg -tapahtumassa. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin (27-30, 28-29, 28-29).
Vapaaottelu-ura > Ammattilaisura (2013–) > Ultimate Fighter (2014)

11. joulukuuta 2013 Namajunasin ilmoitettiin olevan osana UFC:n Ultimate Fighter turnausta, joka järjesti ensimmäistä kertaa naisten korsisarjaturnauksen. Turnauksessa oli mukana kymmenen ottelijaa. Namajunas valittiin Gilbert Melendezin joukkueeseen neljäntenä valintana. Hän voitti avauskierroksella Alex Chambersin takakuristuksella ensimmäisessä erässä. Toisella kierroksella Namajunas puolestaan voitti Joanne Calderwoodin kimuralla toisessa erässä ja eteni välieriin, jossa hän voitti Randa Markosin myös kimuralla ensimmäisessä erässä.
Loppuottelupaikan myötä Namajunas kohtasi ensimmäisessä UFC-tapahtumassaan Carla Esparza 12. joulukuuta 2014. Mestaruuskamppailu käytiin The Ultimate Fighter: A Champion Will Be Crowned Finale -tapahtumassa, jonka Namajunas hävisi takakuristuksella kolmannen erän alussa. Tappiosta huolimatta hänet palkittiin yhteensä 50 000 dollarin bonuksella Ultimate Fighterin ottelusta Calderwoodia vastaan, josta hän sai kauden kamppailu ja kauden suoritus bonukset.
Vapaaottelu-ura > Ammattilaisura (2013–) > UFC (2015–)

Namajunasin oli määrä otella toukokuussa 2015 Nina Ansaroffia vastaan, mutta ottelu peruttiin vain kaksi tuntia ennen alkamista Ansaroffin kärsittyä flunssan oireilusta ja painon pudotuksesta johtaneista ongelmista. Lokakuussa Namajunas sai lopulta itselleen vastustajan, kun hän kohtasi Angela Hillin UFC 192 -tapahtumassa. Namajunas voitti kamppailun seisaaltaan tehdystä takakuristuksesta ensimmäisessä erässä. Joulukuussa hän kohtasi Paige VanZantin UFC Fight Night: Namajunas vs. VanZant -tapahtumassa, joka oli samalla Namajunasin toinen kerta illan pääotteluna. Hän voitti kamppailun takakuristuksella viidennessä ja viimeisessä erässä, josta hänet palkittiin myös illan suoritus bonuksella.
2016 Namajunas otteli kaksi ottelua, joista ensimmäinen käytiin huhtikuussa Tecia Torresia vastaan UFC on Fox: Teixeira vs. Evans -tapahtumassa. Hän oli aiemmin urallaan kohdannut Torresin, jolle Namajunas oli hävinnyt Invictassa lähes kolme vuotta sitten. Tällä kertaa Namajunas voitti kamppailun tuomariäänin (29-28, 29-28, 29-28). Heinäkuussa Namajunas kohtasi Karolina Kowalkiewiczin, jonka voittaja pääsisi ottelemaan korsisarjan mestaruudesta. Kamppailu käytiin UFC 201 -tapahtumassa, jonka Namajunas hävisi hajaäänin (29-28, 28-29, 28-29). Hänet palkittiin ottelusta illan kamppailu bonuksella.
2017 Namajunas kohtasi huhtikuussa entisen Invictan mestarin Michelle Watersonin UFC on Fox: Johnson vs. Reis -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun takakuristuksella toisessa erässä, potkaistuaan sitä ennen Watersonia päähän, jonka myötä Namajunas onnistui kuristamaan vastustajansa.
Vapaaottelu-ura > Ammattilaisura (2013–) > UFC (2015–) > Korsisarjan mestaruus (2017–2019)

Namajunas sai voiton myötä tilaisuuden otella korsisarjan mestaruudesta Joanna Jędrzejczykia vastaan, jonka oli määrä puolustaa mestaruuttaan kuudennen kerran. Kamppailu käytiin 4. marraskuuta 2017 UFC 217 -tapahtumassa, Madison Square Gardenilla. Namajunas oli vedonlyöntiennakossa altavastaajana ja yllätti useat voittamalla Jędrzejczykin teknisellä tyrmäyksellä lyönnein ensimmäisessä erässä. Mestaruuden lisäksi Namajunas palkittiin illan suoritus bonuksella. Muun muassa Awakening Fighters -sivuston lukijat äänestivät Namajunasin suorituksen naisvapaaottelun vuoden tyrmäykseksi. Lisäksi useat mediasivustot ja lehdet, kuten Metro.co.uk, Sherdog, Sports Illustrated ja MMAjunkie äänestivät Namajunasin voiton vuoden yllätystulokseksi. Myös MMAjunkie palkitsi Namajunasin vuoden naisottelijaksi.
Namajunas puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan 7. huhtikuuta 2018 uusintaottelussa Joanna Jędrzejczykia vastaan. Kamppailu käytiin UFC 223 -tapahtumassa ja toistamiseen New Yorkin osavaltiossa. Namajunas onnistui puolustamaan mestaruuttaan tuomariäänin (49-46, 49-46, 49-46). Kamppailun jälkeen Namajunas vietti loppuvuoden toipuessaan harjoitusleirillä saamista kaularangan vammoista.
Hän puolusti toisen kerran mestaruuttaan 11. toukokuuta 2019 Jéssica Andradea vastaan. Ottelu käytiin Andraden kotimaassa, Brasiliassa UFC 237 -tapahtumassa. Namajunas hallitsi ottelun ensimmäistä erää, mutta hävisi mestaruuden toisessa erässä, kun Andrade heitti hänet mattoon, joka johti Namajunasin tyrmäyksen. Molemmat palkittiin illan kamppailu bonuksella.
Saavutukset

Korsisarjan mestaruus (kahdesti, puolustanut kerran)
Illan suoritus (kahdesti, vs. Paige VanZant ja Joanna Jędrzejczyk)
Illan kamppailu (kerran, vs. Karolina Kowalkiewicz)
Illan luovutus (kahdesti)
Seitsemän laaksoa

| Seitsemän laaksoa> Haft-Vádí.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Baha’ullah
Kieli:  Persian kieli
Genre:  Uskonto
Julkaistu:  1860 (noin)
Suomennos
Suomentaja:  Harri Peltola (tarkistamaton)
Kustantaja:  Suomen bahá’íden kansallinen henkinen neuvosto
Julkaistu:  1993
Sivumäärä:  30
ISBN:  952-9584-23-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keskeiset henkilöt
Bab
Baha’ullah
Abdulbaha’
Shoghi Effendi
Kirjoitukset
Kaikkein pyhin kirja
Varmuuden kirja
Kätketyt sanat
Seitsemän laaksoa
Bahai-uskon kirjoitukset
Hallinto ja tapakulttuuri
Bahain maailmankeskus
Oikeusneuvosto
Bahai-kalenteri
Historia
Historia
Aikajana
Šaikhilaisuus
Baabilaisuus
Bahai-uskon vainot
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Seitsemän laaksoa (pers. ‏هفت وادی‎, Haft-Vádí) on bahai-uskon perustajaprofeetta Baha’ullah kirjoittama kirja. Se on runollinen teos elämän tarkoituksen löytämisestä. Kirja on kirjoitettu persiaksi noin vuoden 1860 tienoilla Bagdadissa.
Sam Robards

| Sam Robards |
| --- | --- |
 Sam Robards (1975)
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1961 (ikä 62) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Sam Prideaux Robards (s. 16. joulukuuta 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa 1980-luvulta lähtien, enimmäkseen sivuosissa. Hän sai Young Artist -palkintoehdokkuuden debyyttiroolistaan vuoden 1982 elokuvassa Myrsky. Robards on näyttelijöiden Jason Robardsin ja Lauren Bacallin poika. Hänellä itsellään on kolme lasta kahdesta avioliitosta.[lähde? ]
Filmografia

Myrsky (1982)
Prisoner without a Name, Cell without a Number (1983)
Fandango (1984)
Donor Unknown (1995)
A.I. – Tekoäly (2001)
Pakko rakastaa (2002)
Operaatio: Luvaton (2004)
Aiheesta muualla

Sam Robards Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sambre

| Sambre |
| --- | --- |
 Namurin keskustan halki virtaava Sambrejoki.
Alkulähde:  Le Nouvion-en-Thiérache
Laskupaikka:  Maasjoki
Maat:   Ranska,  Belgia
Pituus:  193 km
Virtaama:  36 m³/s
Valuma-alue:  2 740 km²

Sambre on 193 kilometriä pitkä Pohjois-Ranskan ja eteläisen Belgian halki virtaava Maasjoen sivujoki.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.geoportail.fr (Arkistoitu – Internet Archive)
Sambre Sandre -tiedostossa
Samuel Gustaf Bergh

Samuel Gustaf Bergh (2. joulukuuta 1803, Oulu – 5. heinäkuuta 1852, Halikko), kirjailijanimeltään Kallio ja suomalaisittain Samuli Kustaa Bergh, oli suomalainen runoilija. Hänen tuotantonsa jäi suppeaksi, mutta erityisesti runot ”Ystävälleni”, ”Sirkka” ja ”Oma maa” ovat tulleet tunnetuiksi.