stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pluto
Pluton löytäminen ja määrittely

Pluton löysi Clyde Tombaugh järjestelmällisen valokuvaetsinnän tuloksena 18. helmikuuta 1930 Lowellin observatoriossa Arizonassa. Tosin valokuva kohteesta oli otettu jo 19. maaliskuuta 1915. Ennen Tombaughia varsinkin Percival Lowell etsi vuodesta 1905 lähtien Neptunuksen takaista ”Planeetta X:ää”. Uuden planeetan olemassaolo pääteltiin Neptunuksen kiertoradassa havaittujen poikkeamien perusteella. Lowell ei kuitenkaan onnistunut löytämään Planeetta X:ää. Nykyään tiedetään että varhaiset mittaukset Neptunuksen sijainnista olivat virheellisiä, eikä Neptunuksen kiertoradassa ole poikkeamia. Käytännössä Pluto löytyi siis sattumalta. Sen massa on niin pieni, ettei se aiheuta häiriöitä suurten planeettojen ratoihin. Pluton massa selvisi vasta 1970-luvun lopussa, kun löytyi sen kuu Kharon.
Pluto on nimetty roomalaisen manalan jumalan Pluton mukaan, ja se on elämälle epäedullinen paikka. Nimen valintaa perusteltiin kuitenkin myös sillä, että se sisältää tuntematonta planeettaa pitkään etsineen Percival Lowellin nimikirjaimet PL. Niistä muodostettiin myös Pluton symboli .lähde?
Aina 1930-luvulta vuoteen 2006 saakka Plutoa pidettiin planeettana. 24. elokuuta 2006 Prahaan kokoontunut Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni äänesti uudesta planeetan määritelmästä, jonka mukaan Plutoa ei enää lasketa planeetaksi, vaan se on kääpiöplaneetta. Päätöksen jälkeen Pluto liitettiin myös IAU:n ylläpitämään pikkuplaneettojen luetteloon numerolla 134340. Vuonna 2008 IAU määritteli uuden nimityksen, jonka perusteella Pluto on plutoidi. Osa tähtitieteilijöistä oli eri mieltä uudesta nimityksestä.
Pluto ei kuitenkaan ole ensimmäinen asemansa menettänyt planeetaksi kutsuttu aurinkokunnan kohde. Ensimmäisinä löydettyjä asteroideja: Cerestä, 4 Vestaa, 2 Pallasta ja 3 Junoa pidettiin planeettoina monen vuosikymmenen ajan 1800-luvulla. Vuonna 1845 löytyi vielä 5 Astraea, ja sen jälkeen uusia asteroideja alettiin löytää yhä nopeammin. Tästä johtuen edellä mainitut asteroidit menettivät planeetta-asemansa 1850–1860-luvulla. Näitä kohteita kutsuttiin siitä pitäen yleisesti pikkuplaneetoiksi tai asteroideiksi, eikä niitä enää pidetty oikeina planeettoina. Vuonna 2006 Cereksestä tuli kääpiöplaneetta Eriksen ja Pluton rinnalle, sillä se täytti kääpiöplaneetta-statukseen vaadittavan määritelmän.
Kiertorata

Pluto poikkeaa planeetoista muutenkin kuin kokonsa puolesta. Sen rata on huomattavan kallellaan (17°) Maan ratatasoon eli ekliptikaan nähden. Rata on myös varsin elliptinen (eksentrisyys 0,25), ja Pluto tuleekin lähimmillään Aurinkoa Neptunuksen radan sisäpuolelle (esimerkiksi vuosina 1979–1999). Neptunus ja Pluto eivät silti voi törmätä toisiinsa, koska niiden kiertoaikojen suhde on lukkiutunut arvoon 2:3. Pluton lisäksi tällaisilla radoilla kiertää muitakin taivaankappaleita kuten Orcus ja Ixion. Plutoa ja näitä muita 2:3 resonanssissa Neptunuksen kanssa olevia kohteita sanotaan Pluton mukaan plutinoiksi. Plutoa pidetään tyypillisenä Kuiperin vyöhykkeen kohteena, ja sen kierto Auringon ympäri kestää 248 vuotta.
Pluton pinta ja rakenne > Pluton pinta lämpenee

Tähtitieteilijät ovat tehneet vuonna 2002 tapahtuneen tähdenpeiton perusteella laskelmia, joiden mukaan Pluton pinta saattaa olla lämpeämässä ja vastaavasti ilmakehä viilenemässä. Laskelmat perustuvat havaintoihin vuonna 2002 tapahtuneesta tähdenpimennyksestä, jolloin Pluto kulki tähden P126A edestä.lähde?
Pluton kuut > Kharon

Pluton suurin kuu Kharon löytyi vuonna 1978. Se on noin 1 210 kilometrin läpimittainen ja samaa kokoluokkaa kuin 2 370-kilometrinen Pluto. Kappaleiden pyörähdysajat ja kiertoajat toistensa ympäri ovat täsmälleen samat (6,39 vuorokautta), joten niistä näkyy toisiinsa aina sama puoli. Plutoa ja Kharonia voidaan pitää kaksoisplaneettana (oikeastaan kaksoiskääpiöplaneettana, koska Pluto ei ole planeetta vaan kääpiöplaneetta), sillä tosiasiassa ne kiertävät yhteistä massakeskipistettä, joka sijaitsee Pluton ulkopuolella. Järjestelmän yhteinen massa on vain 0,2 prosenttia Maan massasta eli noin 1,36 × 1022 kg. Pluton ja Kharonin välinen etäisyys on noin 20 000 kilometriä. Kharon koostuu enimmäkseen jäästä, toisin kuin Pluto. Sen tiheys on vain 1,2–1,3 g/cm3. Kharonin pinnalla on paljon vesijäätä, mikä hallitsee myös sen absorptiospektriä. Kharonin spektrissä on tuntematon absorptioviiva 3,7 µm:n kohdalla.
Kesällä 2005 sattuneen tähdenpeiton aikana tehdyistä havainnoista ESO:ssa on mitattu Kharonin säteeksi 604 km ja tiheydeksi 1,71 g/cm3. Lisäksi voitiin päätellä, ettei Kharonilla ole kaasukehää ja että sen paine voi olla korkeintaan miljoonasosan Maan ilmakehän paineesta. Kharon on Pluton lähin kuu.lähde?
Pluton kuut > Hydra ja Nix

Plutolta löydettiin toukokuussa 2005 kaksi kuuta, S/2005 P 1 ja S/2005 P 2, joille annettiin kesäkuussa 2006 pysyvät nimet Hydra ja Nix. Kuut sijaitsevat suunnilleen samalla ratatasolla kuin Kharon ja kiertävät Plutoa noin kaksi kolme kertaa kauempana. Nix on läpimitaltaan noin 35 km ja Hydra noin 45 km. Nykyään tiedetään, että Nix on Pluton kolmanneksi lähin kuu ja Hydra kaukaisin.lähde?
Hydra ja Nix eivät suoranaisesti kierrä Plutoa vaan koko järjestelmän yhteistä massakeskipistettä, joka on Pluton ja Kharonin välissä, eli ne ovat yhtä lailla myös Kharonin kuita.lähde?
Pluton kuut > Kerberos

Avaruusteleskooppi Hubble löysi heinäkuussa 2011 neljännen Plutoa kiertävän kuun, joka sai väliaikaisesti nimen S/2011 (134340) 1 (se tunnettiin myös epävirallisesti nimellä P4). Pienikokoisen kuun arvioidaan olevan halkaisijaltaan 13–34 kilometriä, ja se on siten Pluton tunnetuista kuista pienin. S/2011 (134340) 1 näyttää sijaitsevan noin 59 000 kilometrin päästä Plutosta. Kuu sai viralliseksi nimekseen Kerberos IAU:n 2. heinäkuuta 2013 julkaisemassa tiedonannossa.
Pluton kuut > Styx

Kesäkuussa 2012 avaruusteleskooppi Hubble löysi viidennen kuun, joka sai väliaikaisen nimen S/2012 (134340) 1 ja tunnettiin myös nimellä P5. IAU julkisti 2. heinäkuuta 2013 kuun viralliseksi nimeksi Styx.
Pluton rataelementit

Keskimääräiset rataelementit epookin J2000.0 suhteen. Kaavoissa t on epookista J2000.0 kulunut aika vuorokausina ja T sama vuosisatoina. Siis kun juliaaninen päivämäärä on J, on t = J - 2451545.0  ja T = t/36525.lähde?
isoakselin puolikas a = 39,48168677 + 0,00076912 T AU
eksentrisyys e = 0,24880766 + 0,00006465 T
inklinaatio i = 17,14175° + 11,07" T
nousevan solmun pituus Ω = 110,30347° - 37,33" T
perihelin pituus ω = 224,06676° - 132,25" T
keskilongitudi L = 238,92881° + 0,00397557° t
Luotaimet

Nasa lähetti 19. tammikuuta 2006 New Horizons -ohilentoluotaimen kohti Plutoa. Helmikuussa 2007 luotain ohitti Jupiterin käyttäen planeettaa painovoimalinkona. Luotain lensi Pluton ohi 14. heinäkuuta 2015 noin 12 500 kilometrin etäisyydellä hieman ennen kello 15 Suomen aikaa.
New Horizons -luotaimen ohilento Plutosta 14. heinäkuuta 2015
Kaunokirjallisuudessa

Kauhukirjailija H. P. Lovecraft oli kiinnostunut tähtitieteestä ja ehdotti vastalöydetylle Plutolle nimeksi Yuggoth. Samanniminen planeetta esiintyy hänen novellissaan ”Kuiskaus pimeässä” (1930). Yuggothista on sittemmin tullut osa Cthulhu-tarustoa ja joissakin tarinoissa se samaistetaan Plutoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pluto Wikimedia Commonsissa
Pluto URSA. Viitattu 16.11.2018.
Kalliola, Kia: Viisi erikoista Pluto-faktaa Tekniikka & Talous. 24.8.2011. Viitattu 16.11.2018.
Pluto menetti asemansa planeettana Yle - Uutiset. 24.8.2006. Viitattu 16.11.2018.
Pluto Facts Nine Planets. Viitattu 16.11.2018. (englanniksi)
Stern, Alan & Weaver, Hal & Mutchler, Max & Steffl, Andrew & Merline, Bill & Buie, Marc & Spencer, John & Young, Eliot & Young, Leslie: Background Information Regarding Our Two Newly Discovered Satellites of Pluto Boulder.swri.edu. Viitattu 16.11.2018. (englanniksi)
Numbered minor planets IAU Minor Planet Center. Viitattu 16.11.2018. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: (134339) 5628 T-3 | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: (134341) 1979 MA |
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut: Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat: Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet: Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Merkittävät Kuiperin vyöhykkeen kappaleet
| --- | --- |
Varsinainen vyöhyke:  Pluto  Kharon  Hydra  Nix  Kerberos  Styx  Albion  1993 RO  1993 SB  1993 SC  1998 WW31  Orcus  Vanth  Ixion  Huya  Chaos  2007 JH43  2002 UX25  Varuna  2002 TX300  Haumea  Hiʻiaka  Namaka  Salacia  Actaea  Arrokoth  Arawn  Lempo  Hiisi  Paha  1996 TP66  2003 VS2  Quaoar  Weywot  Makemake  S/2015 (136472) 1  Rhadamanthus  Teharonhiawako  Sawiskera  Borasisi  Pabu  Deucalion  2002 MS4  Mors–Somnus  Varda  Ilmarë  Manwë  Sila–Nunam  Praamzius  2002 AW197  2002 WC19  2003 AZ84  2009 YE7  2014 EZ51  1999 DE9  2004 GV9 
Hajanainen kiekko:  1996 TL66  2010 RE64  2013 FY27  2014 AN55  Gonggong  Xiangliu  Eris  Dysnomia  2004 XR190  Gǃkúnǁʼhòmdímà  Dziewanna  2005 RM43 
Pluton rata (sinisellä) verrattuna uloimpien planeettojen (Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus) ratoihin (punaisella).
Pluton pintaa lähellä päiväntasaajaa New Horizonsin kuvaamana 14. heinäkuuta 2015. Kuvassa näkyvät vuorijonot kohoavat korkeimmillaan noin 3 500 metrin korkeuteen Pluton pinnasta.
Pluton järjestelmä.
Jonas Lie (poliitikko)

| Jonas Lie |
| --- | --- |

Poliisiministeri
 1940–1945  
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1899 Kristiania (nyk. Oslo), Norja
Kuollut: 11. toukokuuta 1945 (45 vuotta) Skallum, Bærum, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Tiedot
Puolue:  Nasjonal Samling
Koulutus:  juristi
Jonas Lie (kirjailijanimi Max Mauser; 31. joulukuuta 1899 Kristiania (nyk. Oslo) – 11. toukokuuta 1945 Skallum, Bærum) oli norjalainen poliisi ja rikoskirjailija, joka toimi poliisijohtajana ja -ministerinä toisen maailmansodan aikaisessa miehitetyn Norjan nukkehallinnossa.
Elämä

Lien isoisä oli tunnettu kirjailija Jonas Lie ja isä kirjailija ja toimittaja Erik Lie. Lie oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotakirjeenvaihtajana Saksan rintamalla, mikä loi pohjan hänen myöhemmälle saksalaismielisyydelleen. Hän suoritti Norjassa sotakoulun ja oikeustieteellisen tutkinnon. Toimittuaan muutaman vuoden asianajajana hän siirtyi vuonna 1930 poliisiksi ja työskenteli Statspolitiet-erikoisyksikössä, kunnes se lakkautettiin 1937. Lie osallistui useisiin kansainvälisiin komennuksiin, ja hän muun muassa saattoi Norjasta vuonna 1936 karkotetun entisen neuvostojohtajan Lev Trotskin Meksikoon. Talvisodan aikana hän komensi poliisin tiedustelua Kirkkoniemessä lähellä Petsamon rajaa. Lie kuului jo 1930-luvulla Vidkun Quislingin perustamaan kansallissosialistiseen Nasjonal Samling -puolueeseen, mutta erosi siitä vuonna 1935.
Lie julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1924, mutta varsinaisen menestyksen hän saavutti vuodesta 1932 alkaen salanimellä Max Mauser julkaisemillaan rikosromaaneilla, joista yksi on suomennettu nimellä Hai seuraa laivaa ja palkittu pohjoismaisessa salapoliisiromaanikilpailussa.
Kun Saksa huhtikuussa 1940 miehitti Norjan, saksalaismielisen hallituksen koonnut Quisling nimesi Ruijassa oleskelleen Lien ministeriksi, mutta Lie halusi mieluummin jatkaa vastarintaa. Hän muutti mielensä, kun saksalaiset korvasivat pian Quislingin ensimmäisen hallituksen omalla miehityshallinnollaan. Lie nimitettiin aluksi Saksan yhteyshenkilöksi Norjan poliisissa. Syyskuussa 1940 hän liittyi uudelleen Nasjonal Samlingiin. Quisling nimitti Lien 25. syyskuuta 1940 perustamansa väliaikaisen valtioneuvoston poliisiasioiden valtioneuvokseksi, ja Lie oli tästä alkaen nukkehallituksen alaisten poliisivoimien ylin johtaja.
Kun Quislingin valtioneuvosto 2. helmikuuta 1942 muutettiin virallisesti Norjan hallitukseksi, Lie jatkoi poliisiministerinä. Tässä ominaisuudessa hän muun muassa perusti uuden pahamaineisen valtiollisen poliisin, osallistui Norjan juutalaisten vainoamiseen ja toimi Norjan vastarintaliikettä vastaan sekä järjesti poliisikomentaja Gunnar Eilifsenin teloituksen. Hänen on sanottu olleen Quislingin jälkeen nukkehallinnon toiseksi näkyvin johtaja ja eräs vihatuimmista. Lie ryhtyi myös norjalaisten SS-vapaaehtoisjoukkojen komentajaksi ja osallistui Saksan armeijan mukana taisteluihin Balkanilla keväällä 1941, Leningradin rintamalla sekä Suomessa syksyllä 1942. Hän sai 1. luokan rautaristin. Lie johti Ruijan evakuointia yhdessä J. A. Lippestadin kanssa syksyllä 1944.
Sodan päätyttyä Saksan antautumiseen Lie aavisti kuolemantuomion odottavan, ja hän vetäytyi yhdessä ministeritovereidensa Sverre Riisnæsin ja Henrik Rogstadin kanssa Akershusin maaseudulle tehdäkseen itsemurhan. Lien kuolinsyy on epäselvä, sillä hänen ruumiistaan ei löydetty ulkoisia vammoja. Kuoleman on oletettu aiheutuneen stressin ja kroonisten sairauksien yhdistelmästä.
Suomennettu teos

Hai seuraa laivaa (En hai fölger båten), julkaistu tekijänimellä Max Mauser,  Otava, 1939.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonas Lie (poliitikko) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  IdRef
Mommila

Mommila on Mommilan rautatieaseman ympärille muodostunut asemakylä, kulmakunta ja aiempi taajama Hausjärvellä. Sen nimi on johtuu Mommilan rautatieasemasta, joka on nimetty asemasta noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen sijaitsevan Mommilan kartanon mukaan.
Mommilan kartano

Hausjärvellä Mommilan kartanon ja Mommilan aseman välisellä tiellä tapahtuivat vuonna 1917 Mommilan veriteot, joissa sai surmansa silloinen Suomen rikkain mies, Alfred Kordelin. Kordelin oli surmansa saadessaan matkalla Mommilan kartanosta kohti Mommilan asemaa. Kordelinin mukana matkasi muun muassa hänen asianajajansa Risto Ryti. Tämä oli Suomen sisällissodan alkuun voimakkaasti vaikuttaneita tapahtumia.
Pursijärven kansakoulu

Mommilan asemalla on toiminut Pursijärven kansakoulu, jonka opettajina alusta asti toimivat Viljo Saraja ja Milia Aaltonen. Pian heidän jäätyään eläkkeelle 1960-luvulla koulu lopetettiin.
Saidan saha

Asemalla oli useita sivuraiteita ja Haminankylässä toimineen Saidan sahan lastaussilta puruille ja sahatavaralle. Asemaa vastapäätä sijaitsi Sakkisen puusepäntehdas, joka vaurioitui tulipaloissa.
Vähittäiskauppa

Kylällä toimi kolme sekatavarakauppaa: Oitin osuusliikkeen sivumyymälä, Paasosen K-kauppa ja Unto Pullisen K-kauppa. Mommilan kartanosta tuotiin aikoinaan paljon maitoa junalla vietäväksi Pietariin ja myöhemmin Helsinkiin. Entisellä asemalla toimi myös postikonttori vielä 1970-luvulla.
Toukokuusta syyskuuhun Mommilan kartanon rakennuksilla on toiminut ja toimii 1.5.-29.9.2024 kesäisin Mommilan kyläpuoti, mikä on elintarvikekautta, mutta samalla myös vähittäiskauppamuseo. Kaupan alueella järjestetään kesäisin lukuisia kesätapahtumia.  Varsinaisen ympärivuotisen elintarvikeliikkeen pitäminen sen tiloissa lakkasi 2005. Mommilan kyläpuoti julkaisee vuosittain tiedotuslehden, mitä jaetaan Keski-Hämeessä ja Päijät-Hämeen eteläosissa, mm. Kärkölässä.
Hietoinen

Nimeä Mommila käytetään myös vuoteen 2009 Lammin kuntaan kuuluneesta Hausjärven Hietoisten kylästä, jossa Mommilan rautatieasemalle nimensä antanut Mommilan kartano sekä Mommilan kirkko sijaitsevat. Historiallisessa kyläjaossa Mommilan asemakylä on osa Hausjärven Torholan kylää.
XU

XU oli norjalainen tiedusteluorganisaatio, joka toimi toisen maailmansodan aikana Norjassa maan miehityksen jälkeen 1941–1945. Suurin osa organisaation toiminnasta pysyi salaisena vuoteen 1988. Sæter & Sæterin mukaan se oli suurin ja tärkein Norjassa toimineista tiedusteluverkostoista. XU:lle keräsi tietoa yhteensä noin 1 500 agenttia, joista noin sata paljastui ja menetti henkensä.
Alku

Nimen XU alkuperä on epävarmaa, mutta sen keksijäksi arvellaan erästä organisaation perustajaa, Lauritz Sandia. Hän oli palvellut ensimmäisessä maailmansodassa brittiläistä tiedustelupalvelua Hollannin Itä-Intiassa. Sand muodosti tuolloin tiedusteluorganisaation nimeltä XU, jossa X tarkoitti tuntematonta ja U maanalaista (undercover) agenttia. Sand ehdotti kyseistä nimeä Norjassa useiden tiedusteluorganisaatioiden liityttyä yhteen vuonna 1941.
Muita organisaation perustajia olivat Arvid Storsveen ja Ivan Rosenqvist, jotka jo ennen XU:ta olivat muodostaneet pienen tiedusteluverkoston Østlandetille, jolla oli haaroja myös Vestlandetilla.
Saavutuksia

Sodan loppuvaiheessa XU:n tiedusteluverkostossa toimi 1500 asiamiestä koko Norjassa ja se oli muodostanut kuriiriyhteydet Ruotsin kautta Englantiin. Asiamiehet olivat soluttautuneet poliisiin, postilaitokseen, rautatielaitokseen, tielaitokseen, satamaviranomaisiin, väestörekisteriin, merenkulkulaitokseen, majakkalaitokseen, lennätinlaitokseen ja meteorologiseen instituuttiin. XU toimitti yksityiskohtaisen kokonaiskuvan Saksan toiminnasta Norjassa ja liittoutuneet saivat käsiinsä informaatiota saksalaisista sotilaskohteista ja joukkojen ryhmityksistä. Organisaatio toimitti myös tiedusteluinformaatiota Saksasta, josta muun muassa agentti Sverre Bergh toimitti varhain informaatiota V2-rakettiaseesta sekä Saksan atomiaseprojektin edistymisestä.
XU:n agentteja oli myös Nasjonal Samling -puolueen sisällä, jopa Vidkun Quislingin lähipiirissä. Puolueen agenteilla oli myös kontakteja Saksan miehitysvallan edustajiin, kuten Wehrmachtiin ja Gestapoon, sekä norjalaiseen Stapoon ja vankiloihin. Naiset olivat huomattavassa määrin mukana organisaation toiminnassa - kaksi neljästä tärkeimmästä johtajasta Oslossa oli naisia, ja organisaatiossa toimi myös paljon naispuolisia agentteja.
Arvid Storsveenin muistomerkki Oslossa
Luckiefun’s

Luckiefun’s Sushibuffet (vuoteen 2015 asti Restaurant Hong Fu) on suomalainen sushiin ja kiinalaiseen ruokaan erikoistunut buffetravintola.
| Luckiefun’s Sushibuffet |
| --- | --- |
 Luckiefun’s -ravintola Seinäjoen Ideaparkissa.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1996 (Restaurant Hong Fu)
Perustaja:  Baon perhe
Toimitusjohtaja:  Luckie Bao
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  buffetti
Tuotteet:  sushi, kiinalainen ruoka
Omistaja:  Luckiefun Suomi Oy
Kotisivu:  www.luckiefun.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yrityksen perustivat vuonna 1996 Luckie Baon vanhemmat nimellä Restaurant Hong Fu. Ensimmäinen ravintola sijaitsi Helsingin Sörnäisissä. Nimenmuutos Luckiefun’siksi osui juuri sopivaan kohtaan silloin, kun sushin suosio Suomessa nousi räjähdysmäisesti. Sukupolvenvaihdos tapahtui vuonna 2015, jolloin yrityksen nykyinen johtohahmo ja luotsaaja Luckie Bao astui johtotehtäviin. Yritys on jatkanut kasvua ja avaa aktiivisesti uusia ravintoloita.
Tarjonta

Ravintola on erikoistunut sushiin, mutta tarjoaa myös kiinalaista ruokaa sekä esimerkiksi ranskalaisia perunoita ja sipulirenkaita. Sushitarjontaan kuuluu perinteisen nigirin lisäksi kasvissusheja ja yhtiö pyrkii hyödyntämään kotimaisia raaka-aineita. Erilaisia susheja ravintolalla on 40 (tilanne 2025).
Kiinalaisen ruoan valikoimaan kuuluu esimerkiksi nuudeleita, paistettua ja friteerattua kanaa, kevätkääryleitä ja hapanimeläkastiketta. Valikoimaan kuuluu myös neljä eri vokkiannosta: kana-, nauta-, possu-, ja tofuwokki.
Ravintolat

Espoo – Leppävaara, Iso Omena
Helsinki – Hertsi, Itis, Tripla, Redi, Columbus, Kamppi, Lauttasaari, Kaivokatu, Lönnrotinkatu
Oulu – Ideapark Oulu, Kirkkokatu
Tampere – Koskikeskus, Hämeenkatu
Turku – Skanssi, Wiklund
Joensuu – Koskikatu
Jyväskylä – Asemakatu
Kerava – Karuselli
Kuopio – Matkus
Lahti – Karisma
Lappeenranta – IsoKristiina
Mikkeli – Hallituskatu
Rovaniemi – Rinteenkulma
Salo – Vilhonkatu
Seinäjoki – Ideapark Seinäjoki
Vantaa – Kivistö
Lähde:
Sisaryhtiöt

Emoyhtiö Luckiefun Suomi Oy:hyn kuuluu lukuisia muita tytäryhtiöitä:
Qitea (kuplateemerkki)
Crazybing (kiinalainen katuruoka)
Sizzle Station (korealais-japanilainen ruoka)
Burger Dojo (aasialainen burgeriravintola)
Lähde:
Tyypillinen annos, jossa näkyvillä muun muassa lihasuikaleita ja kevätkääryleitä.
Luca De Aliprandini

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Luca De Aliprandini. |  Luca De Aliprandini. |  Luca De Aliprandini. |  |
Maa:   Italia
Alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Cortina d'Ampezzo 2021 | suurpujottelu |  |
Luca De Aliprandini (s. 1. syyskuuta 1990) on italialainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa De Aliprandini kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2012 oltuaan 11:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Val d'Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2013. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintokorokesijansa sijoittumalla toiseksi Alta Badian jälkimmäisessä suurpujottelussa joulukuussa 2021. Hän sijoittui kolmanneksi Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2025.
Sotšin olympialaisissa 2014 De Aliprandini oli suurpujottelussa yhdestoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hänet hylättiin suurpujottelun ensimmäisellä kierroksella. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa 20:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa sekä sijoittui parisuurpujottelussa viidenneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän keskeytti suurpujottelun toisella kierroksella. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli parisuurpujottelussa kahdeksas ja suurpujottelussa neljästoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi.
Luca De Aliprandini seurustelee vakituisesti sveitsiläisen alppihiihtäjän Michelle Gisinin kanssa.
I. A. O.

| I>  A. O..Interparliamentary Assembly on Orthodoxy |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Tyyppi:  parlamenttienvälinen yhteistyöjärjestö
Toimiala:  ortodoksisten maiden yhteistyö
Päämaja:  Ateena, Kreikka
Aiheesta muualla
eiao.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
I. A. O. (lyhenne sanoista Interparliamentary Assembly on Orthodoxy) on kansainvälinen parlamenttienvälinen ortodoksinen yhteistyöelin. Se on perustettu vuonna 1993. I. A. O. perustettiin Kreikan parlamentin aloitteesta ja Suomi kuuluu järjestön perustajajäseniin. Järjestön sihteeristön toimisto sijaitsee Ateenassa.
I. A. O. muodostuu jäsenmaiden parlamenttien puhemiesten nimeämistä delegaatioista sekä Euroopan ulkopuolisten maiden parlamentaarikkoryhmistä. Järjestön jäsenet ovat Albania, Armenia, Bulgaria, Georgia, Kazakstan, Kreikka, Kypros, Latvia, Liettua, Moldova, Montenegro, Puola, Romania, Serbia, Slovakia, Suomi, Tšekki, Ukraina, Valko-Venäjä, Venäjä ja Viro. Lisäksi järjestössä ovat edustettuna ryhmät Australiasta, Aasiasta, Afrikasta ja Yhdysvalloista.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta I. A. O. Wikimedia Commonsissa