stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Astraalikeho
Historia

Astraalikehoajattelun alkuperä paikallistetaan usein joko Platonin tai etenkin uusplatonistien ajatuksiin todellisuuden eri tasoista ja oletukseen sielusta. Käsitys on nähty vastaukseksi erityisesti materialismille. Astraalikeho olisi sielua kantava väline, joka jatkaisi olemassaoloa materiaalisen ruumiin kuoltua.
Vitalistiset opit vaikuttivat etenkin keskiajan uskonnolliseen ajatteluun ja ne näkyvät myös vielä renessanssin lääkinnällisissä uskomuksissa esimerkiksi Paracelsuksella. 1800-luvulla ajatus heräsi uudestaan mm. romanttisten virtausten myötä ja spirituaaliset tulkinnat sähköstä ja magnetismista olivat yleisiä. Esimerkiksi Franz Mesmerin uskomus, että mielellä voi vaikuttaa materiaan oli suosittu vuosisadan loppupuolella. Mesmer uskoi myös astrologiaan, eli että taivaankappaleet ohjailevat ihmisten kohtaloita. Hänellä oli myös kausi, jolloin hän yritti hoitaa sairauksia magneeteilla. Ranskalainen okkultisti Eliphas Levi jalosti ajatusta edelleen ja kirjoitti astraalivalosta, kaiken valon, liikkeen ja energian väliaineesta. Hänen näkemyksensä kulkeutuivat Englantiin ja Golden Dawn -liikkeeseen ja sitä kautta edelleen mm. Helena Blavatskylle.
Astraalikeho teosofiassa

Käsitys astraalikehosta sen nykyisessä merkityksessä yleistyi teosofian mukana 1800-luvun lopussa. Helena Blavasty ilmoitti, että astraalitasoja on useita ja että hän on saanut tätä koskevan salatiedon intialaisista akaasisista aikakirjoista, mystisistä teoksista, joita kukaan ei ole nähnyt. Astraalikeho olisi hänen mukaansa alkuperäinen ja ihmisen materiaalinen ruumis siihen historiallisesti myöhemmin kiinnittynyt elementti. Blavatsky ajatteli astraaliruumiin koostuneeksi eetteristä ja piti mahdollisena, että sitä voi vahingoittaa terävillä esineillä.
Myös teosofi William Quan Judge edusti pääpiirteissään samaa näkemystä. Hänestä astraalikeho on ainoa englanninkielinen sopiva ilmaus termille ja parempi kuin eetterikeho, koska astraalikeho koostuu ”tähtiaineesta”. Hänen mukaansa intialaisten joogien taikatemput kuten kahvikuppien vetäminen, selittyvät sillä, että joogi ojentaa niitä kohti astraaliruumiinsa käden. Hän kritisoi myös spiritistisiä meedioita selittämällä, että he käyttävät samaa tekniikkaa: mystisiä ilmiöitä eivät aiheuta kuolleiden henget.
Teosofi Charles Webster Leadbeater antoi astraalikehosta kuvauksen, joka hänen teoksensa esipuheen kirjoittajan mukaan perustui miehen selvänäkemällä saamiin tietoihin. Kirjoittaja vakuuttui Leadbeaterin paranormaaleista kyvyistä todettuaan, että tämä kykeni lähettämään laatikkoon suljetun kirjan teleporttaamalla Intiasta Tiibetiin. Kun kirjoittaja avasi laatikon, oli kirja kadonnut. Leadbeaterin mukaan joillakin kotieläimillä, jotka ovat jo yksilöllistyneet, on myös astraalikeho. Myös Leadbeater yhdisti astraalikehon kummitteluun.
Blanche Lincoln

| Blanche Lincoln |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Arkansasista
 3. tammikuuta 1999 – 3. tammikuuta 2011  
Edeltäjä:  Dale Bumpers
Seuraaja:  John Boozman
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Arkansasin 1. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 1993 – 3. tammikuuta 1997  
Edeltäjä:  William Vollie Alexander, Jr.
Seuraaja:  Robert Marion Berry
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1960 (ikä 64) Helena, Arkansas, Yhdysvallat
Puoliso:  Steve Lincoln
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  demokraatit
 Nimikirjoitus
Blanche Meyers Lambert Lincoln (s. 30. syyskuuta 1960) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja entinen Yhdysvaltain senaatin jäsen Arkansas'sta.
Lincoln syntyi Arkansas'n Helenassa. Hän valmistui vuonna 1982 Randolph-Macon Woman's Collegesta ja opiskeli lakia Arkansas'n yliopistossa. Hänen sisarestaan Mary Lambertista tuli elokuvaohjaaja.
Lincoln valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuoden 1992 vaaleissa. Hänet valittiin myös toiselle kaudelle, ja hän istui edustajainhuoneessa vuoteen 1997. Hän ei ollut raskauden vuoksi ehdolla vuonna 1996.
Lincoln aloitti senaattorina 3. tammikuuta 1999. Hän voitti vuoden 1998 senaatinvaaleissa vastaehdokkaansa Fay Boozmanin ääniprosentein 55 % – 42 %. Hän oli 38-vuotiaana nuorin Yhdysvaltain senaattiin koskaan valittu naispuolinen poliitikko. Hänet valittiin jatkokaudelle vuonna 2004 noin 56 prosentin ääniosuudella, mutta vuoden 2010 yleisissä vaaleissa hän hävisi John Boozmanille, vuonna 2005 kuolleen Fay Boozmanin veljelle, prosentein 37–58. Lincoln toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 3. tammikuuta 2011 asti.
Blanche Lincoln on ollut vuodesta 1993 naimisissa Steve Lincolnin kanssa. Heillä on kaksi lasta, vuonna 1997 syntyneet kaksoispojat.
Sardinian ralli 2019

|  Sardinian ralli 2019 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2019. 
Pituus:  19 erikoiskoetta, 310,52 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Daniel Sordo  Carlos del Barrio  (Hyundai Motorsport)
Toinen:   Teemu Suninen  Jarmo Lehtinen  (M-Sport World Rally Team)
Kolmas:   Andreas Mikkelsen  Anders Jæger  (Hyundai Motorsport)
Sardinian ralli 2019 (virallisesti 16. Rally Italia Sardegna 2019) oli rallin MM-sarjan kauden 2019 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 13–16. kesäkuuta.
Tapahtumia

Jari-Matti Latvala kaatoi auton erikoiskokeella 6. Auto saatiin takaisin renkailleen ja erikoiskokeen loppuun, mutta he menettivät aikaa lähes 8 minuuttia ja 30 sekuntia. Thierry Neuville ajoi samalla erikoiskokeella pitkäksi johtuen väärinkäsityksestä nuoteissa.
Erikoiskoe 7 keskeytettiin kun katsoja tarvitsi ensiapua. Vain Tänak, Neuville ja Evans olivat ehtineet aloittaa erikoiskokeen ennen keskeyttämistä. Loput kilpailijat ohjattiin erikoiskokeelle 8 vaihtoehtoista reittiä ja heille annettiin nimelliset ajat jälkikäteen.
Erikoiskokeet

Kilpailun reitti oli lähes samanlainen kuin edellisenä vuonna paitsi Citta Di Ittiri-Coros -erikoiskoe on jätetty pois lauantaipäivän kilpailusta. Kilpailun aloittava Ittiri Arena Show oli entisellä Ittirin motocross-radalla.
Shakedown ja ensimmäinen erikoiskoe ajettiin torstaina 13. kesäkuuta. Kilpailussa oli 19 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 310,52 kilometriä. Siirtymiä oli yhteensä 1 073,12 kilometriä ja rallin kokonaispituus oli 1 383,64 kilometriä.
| Päivä | Aika | Nro | Nimi | Pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. kesäkuuta | 17.00 | SSS 1 | Ittiri Arena Show | 2,00 km |
| 14. kesäkuuta | 8.03 | SS 2 | Tula 1 | 22,25 km |
| 14. kesäkuuta | 9.20 | SS 3 | Castelsardo 1 | 14,72 km |
| 14. kesäkuuta | 10.09 | SS 4 | Tergu-Osilo 1 | 14,14 km |
| 14. kesäkuuta | 11.18 | SS 5 | Monte Baranta 1 | 10,99 km |
| 14. kesäkuuta | 14.42 | SS 6 | Tula 2 | 22,25 km |
| 14. kesäkuuta | 15.59 | SS 7 | Castelsardo 2 | 14,72 km |
| 14. kesäkuuta | 16.48 | SS 8 | Tergu-Osilo 2 | 14,14 km |
| 14. kesäkuuta | 18.04 | SS 9 | Monte Baranta 2 | 10,99 km |
| 15. kesäkuuta | 8.08 | SS 10 | Coiluna-Loelle 1 | 14,97 km |
| 15. kesäkuuta | 9.11 | SS 11 | Monti di Alà 1 | 28,21 km |
| 15. kesäkuuta | 10.03 | SS 12 | Monte Lerno 1 | 28,03 km |
| 15. kesäkuuta | 16.08 | SS 13 | Coiluna-Loelle 2 | 14,97 km |
| 15. kesäkuuta | 17.11 | SS 14 | Monti di Alà 2 | 28,21 km |
| 15. kesäkuuta | 18.03 | SS 15 | Monte Lerno 2 | 28,03 km |
| 16. kesäkuuta | 8.15 | SS 16 | Cala Flumini 1 | 14,06 km |
| 16. kesäkuuta | 9.08 | SS 17 | Sassari - Argentiera 1 | 6,89 km |
| 16. kesäkuuta | 11.15 | SS 18 | Cala Flumini 2 | 14,06 km |
| 16. kesäkuuta | 12.18 | SS 19 | Sassari - Argentiera 2 Power Stage | 6,89 km |
Lähde: 
↑  Castelsardo (EK7) keskeytettiin kun katsoja tarvitsi ensiapua.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Daniel Sordo |  Carlos del Barrio | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:32.27,2 | 0.0 | 25 |
| 2. |  Teemu Suninen |  Jarmo Lehtinen | Ford Fiesta WRC | 3:32.40,9 | +13,7 | 18 |
| 3. |  Andreas Mikkelsen |  Anders Jæger | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:32.59,8 | +32,6 | 15+5 |
| 4. |  Elfyn Evans |  Scott Martin | Ford Fiesta WRC | 3:33.00,7 | +33,5 | 12+1 |
| 5. |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | 3:33.57,3 | +1.30,1 | 10 |
| 6. |  Thierry Neuville |  Nicolas Gilsoul | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:34.43,9 | +2.16,7 | 8+3 |
| 7. |  Esapekka Lappi |  Janne Ferm | Citroën C3 WRC | 3:35.26,8 | +2.59,6 | 6 |
| 8. |  Kris Meeke |  Sebastian Marshall | Toyota Yaris WRC | 3:37.07,3 | +4.40,1 | 4 |
| 9. |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen | Škoda Fabia Rally2 evo | 3:40.51,8 | +8.24,6 | 2 |
| 10. |  Jan Kopecký |  Pavel Dresler | Škoda Fabia Rally2 evo | 3:41.16,4 | +8.49,2 | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2019
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Korsika
Argentiina
Chile
Portugali
Sardinia
Suomi
Saksa
Turkki
Wales
Katalonia
Australia
Rallin maailmanmestaruussarjan Sardinian rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Turun hautausmaa

| Turun hautausmaa |
| --- | --- |

Sijainti:  Vasaramäki, Turku
Seurakunta:  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä
Avattu:  1807
Pinta-ala:  59,2 ha
Kotisivu:  http://www.turunseurakunnat.fi/hautausmaat/turun-hautausmaa
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ensimmäisenä Turun hautausmaalle haudatun William Archibald Crampin hauta.
Ortodoksinen hautausmaa.
Juutalainen hautausmaa.
Islamilainen hautausmaa.
Katolinen hautausmaa.
Paavo Nurmen sukuhauta.
Turun hautausmaa (ruots. Begravningsplatsen i Åbo) on Turun Vasaramäessä sijaitseva, vuonna 1807 käyttöön vihitty hautausmaa. Tuolloisen, puolentoista hehtaarin laajuisen alueen suunnitteli arkkitehti Charles Bassi. Nykyisin hautausmaan pinta-ala on 59,2 hehtaaria, ja sillä sijaitsee noin 45 000 hautaa. Hautausmaalle on haudattu lukuisia historiallisesti merkittäviä henkilöitä, ja haudoilla on useita tunnettujen kuvanveistäjien suunnittelemia veistoksia ja muistomerkkejä.
Turun hautausmaan alueella sijaitsevat evankelis-luterilaisen hautausmaan lisäksi 1800-luvulla käyttöön otetut juutalainen ja ortodoksinen hautausmaa sekä vuonna 1915 perustettu Suomen Islam-seurakunnan hautausmaa ja vuonna 1936 perustettu katolinen hautausmaa.
Hautausmaalla on kaksi rakennustaiteellisesti merkittävää kappelikokonaisuutta: Erik Bryggmanin suunnittelema, vuonna 1941 valmistunut Ylösnousemuskappeli, ja vuonna 1967 käyttöön vihitty Pekka Pitkäsen suunnittelema Pyhän Ristin kappeli ja krematorio. Ylösnousemuskappelin lähellä on lisäksi Bryggmanin suunnittelema sankarihautojen yhteinen muistomerkki.
Museovirasto on määritellyt hautausmaan yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Ensimmäinen hautausmaalle haudattu oli matkallaan Pietarista Turkuun kuollut William Archibald Cramp.
Tunnettuja Turun hautausmaalle haudattuja henkilöitä

Hjalmar Aarnio, tukkukauppias
Arvo Ahola, everstiluutnantti, Mannerheim-ristin ritari
Otto Andersson, professori
John Barker, liikemies
Charles Bassi, arkkitehti
Edvard Bergenheim, arkkipiispa
Erik Bryggman, arkkitehti
Georg Theodor von Chiewitz, arkkitehti
William Crichton, insinööri
Robert Wilhelm Ekman, taidemaalari
Pehr Johan Gylich, Turun kaupunginarkkitehti
Carl von Heideken, lääkäri
Voitto Hellstén, pikajuoksija
Wilho Ilmari, Suomen Teatterikoulun rehtori, elokuvaohjaaja, näyttelijä
Alfred Jacobsson, lahjoittaja ja kauppaneuvos
Gustaf Johansson, arkkipiispa
Erkki Kaila, arkkipiispa
Irma Karvikko, kansanedustaja ja ministeri
Kalevi Keihänen, yrittäjä
Usko Kemppi, säveltäjä, sanoittaja
Irja Ketonen, vuorineuvos
Leo Kinnunen, F1-kuljettaja
V. A. Koskenniemi, kirjailija, akateemikko
Auno Kuiri, jääkärieverstiluutnantti, Mannerheim-ristin ritari
Jarkko Laine, kirjailija
Harri Larva, keskimatkojen juoksija, olympiavoittaja
William Lehtinen, vuorineuvos
Aleksi Lehtonen, arkkipiispa
Arnold Majewski, everstiluutnantti
Jussi Mäntynen, kuvanveistäjä
Kaarlo Mäkinen, painija, olympiavoittaja
Tauno Nurmela, professori, kielitieteilijä
Paavo Nurmi, kestävyysjuoksija, olympiavoittaja
Paavo Paalu, jääkärikenraalimajuri
Rafael Paasio, pääministeri
Gustav Albert Petrelius, kunnallisneuvos
Reima Pietilä, arkkitehti
N. H. Pinello, kirjailija
Anni Polva, kirjailija
Torsten Thure Renvall, arkkipiispa
Eric von Rettig, kansanedustaja
Fredric von Rettig, liikemies
Frans Wilhelm Rothsten, Suomalaisen kirjallisuuden seuran sihteeri
Jarno Saarinen, moottoripyöräilijä
Rami Sarmasto, näyttelijä, muusikko
Sylvi Siltanen, maaherra
Totti Sora, arkkitehti
Allan Staffans, vuorineuvos
Armas Taipale, kiekonheittäjä, olympiavoittaja
Olli Virho, urheiluvalmentaja
Yrjö Väinönheimo, jääkärieversti
Yrjö Väisälä, tähtitieteilijä
Bror Wahlroos, kansliapäällikkö
Victor Westerholm, taidemaalari, Turun Taidemuseon intendentti
Turun hautausmaan julkiset muistomerkit

Hautausmaalla on useita julkisia muistomerkkejä:
Nunnahaudan muistomerkki
Menneitten sukupolvien muistomerkki ja -paikka
Aunuksen kävijäin muistomerkki
Työväenluokan veljeshauta 1918
Sähkölaitoksen räjähdyksessä menehtyneiden muistomerkki
Punavankien joukkohautojen yhteismuistomerkki
1941–1944 veljeshauta
Inkeriläisten vainajien muistomerkki
Karjalaan jääneiden muistomerkki
Meren uhrien muistomerkki
Turun hautausmaan sankarihautojen yhteinen muistomerkki
Tuntemattoman sotilaan hauta
Tuomiokirkon alueelta siirrettyjen vainajien muistomerkki
Koskikivi (Lehtisten sukuhauta)
Muistolehdon yhteismuistomerkki
Neuvostosotilaiden yhteishaudan muistomerkki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turun hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Turun hautausmaa seurakuntayhtymän sivustolla
Turun hautausmaan Interaktiivinen web-kartta.
Tunnettujen henkilöiden hautoja, tunnettujen taiteilijoiden tekemiä hautamuistomerkkejä ja hautausmaan julkiset muistomerkit kartalla (PDF) Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, vanha versio
60 hehtaaria muistoja ja kulttuurihistoriaa (PDF) Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, karttaesite
Bjørn Helge Riise

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. kesäkuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Ålesund, Norja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja, laitalinkki
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
2000: Hessa
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2003 2002 2003–2004 2004–2005 2005–2009 2009– | Aalesund → Viking (laina) Standard Liège → Brussels (laina) Lillestrøm Fulham |  ? (?) 0 (0) 17 (0) 31 (2) 86 0(10) 12 (0) |
Maajoukkue
| 2006–2013 |  Norja | 35 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. lokakuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. elokuuta 2018.
Bjørn Helge Riise (s. 21. kesäkuuta 1983 Ålesund, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Riise on kotimaansa lisäksi pelannut Belgiassa ja Englannissa. Bjørnin veli John Arne Riise on Norjan tunnetuimpia jalkapalloilijoita.
Ura

Aikaisella urallaan Riise oli yhteyksissä monien seurojen, kuten Manchester Cityn ja Cardiff Cityn, mutta ei päässyt sopimukseen. Riise oli lähellä jo lopettaa uransa, kun sopimus Cardiffin kanssa epäonnistui.
Tammikuussa 2003 Riise kirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Standard Liègen kanssa muutaman vakuttavan reservipelin jälkeen. Joukkueessa oli myös yksi Riisen maanmiehistä, Martin Årst. Vain 17 pelin jälkeen Standard Liège lainasi Riisen Brusselsiin. Riise palasi Norjaan Lillestrømiin kesällä 2005, kun hän kirjoitti kolmen ja puolen vuoden sopimuksen. Hän pelasi debyyttinsä 3. heinäkuuta Moldea vastaan.
18. heinäkuuta 2009 norjalainen media kertoi Riisen siirtyvän maajoukkuetoveireidensa Brede Hangelandin ja Erik Nevland seuraan Fulhamiin, joka tarjosi Riiselle 2 miljoonaa puntaa. Kolmen vuoden sopimus varmistui 22. heinäkuuta.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Norjan jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006 Serbiaa vastaan. Toisessa ottelussaan Riise syötti kolme maalia ja näki veljensä John Arne Riisen tekevän maalin. Ainoan maajoukkuemaalinsa hän teki Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 35 maaottelua, viimeksi tammikuussa 2013.
Rikkiplasmalamppu

Rikkiplasmalamppu
Rikkiplasmalamppu on kasvivalo, jossa mikroaaltoja suunnataan rikki- ja argontäytteiseen polttimoon.
Vuonna 1998 julkaistussa yksittäistutkimuksessa kurkut saatiin kasvamaan kasvuvaiheessa yhdellä 1000 W:n rikkiplasmalampulla nopeammin kuin kuudella 400 W:n monimetallivalaisimella kasvatetut kasvit.
Aiheesta muualla

Various notes on the sulfur lamp members.misty.com.  1999.
Sulphur Plasma sound.westhost.com.  18. huhtikuuta 2010.
Plasma Lighting System/Light Pipe System.  2008. LG Technology Center Europe. Arkistoitu 4.3.2016.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Valonlähteet
| --- | --- |
Luonnollinen:   Luminesenssi  Taivaankappaleet  Salama  Tuli 
Palaminen:   Kynttilä  Lyhty  Kalkkivalo  Kaasuvalaistus  Öljylamppu  Öljytuikku  Argand-lamppu  Bude-lamppu  Carcel-lamppu 
Hehkuminen:   Hehkulamppu  Halogeenilamppu  Nernst-lamppu  PAR-lamppu  Tilley-lamppu  Voimavalolyhty 
Fluoresenssi:   Loistelamppu  Energiansäästölamppu  Induktiolamppu 
Valokaari:   Kaarilamppu  Jablotškovin kynttilä 
Kaasupurkauslamppu:   Suurpainenatriumlamppu  Pienpainenatriumlamppu  Monimetallilamppu  Elohopeahöyrylamppu  Ksenonlamppu  Hohtolamppu 
Muut:   hohtodiodi (LED)  Rikkiplasmalamppu  Plasmapallo 
Käännös suomeksi
Kannelmäen kirkko

| Kannelmäen kirkko |
| --- | --- |
 Kannelmäen kirkko
Sijainti:  Vanhaistentie 6  Kannelmäki, Kaarela, Helsinki
Koordinaatit:  60°14′38.5″N, 24°52′59″E
Seurakunta:  Kannelmäen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1967–1968
Suunnittelija:  Martti Jaatinen
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  520
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kannelmäen kirkko on 1. syyskuuta 1968 käyttöön vihitty, arkkitehtitoimisto Marjatta ja Martti Jaatisen suunnittelema kirkkorakennus Kannelmäen osa-alueella Kaarelan kaupunginosassa luoteisessa Helsingissä.
Kirkko on rakennettu vuosina 1967–1968 kutsukilpailun voittaneen suunnitelman mukaan. 30 metriä korkea, telttamaiseen muotoon rakennettu, julkisivultaan kuparilla verhoiltu katto peittää kirkkosalia. Kirkkoväen ylle muodostuu neliosaisen katon väliin jäävien ikkunoiden muodostama valon ja taivaan esilletuova risti.
Kirkon 29-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas. Alttaritaulu on Hilkka Toivolan lasimaalaus Elämänpuu vuodelta 1972. Kalusteina on Kari Asikaisen suunnittelemien Kari-tuolien prototyyppejä.
Kirkkoa käyttävät sekä Kannelmäen seurakunta että ruotsinkielinen Petrus församling.
Kannelmäen seurakunnan virasto- ja kerhotilat sijaitsevat matalammassa siipirakennuksessa.
Kirkko on vuodesta 2010 lähtien kuulunut Museoviraston arvokohteiksi luokittelemien, valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle.
Aiheesta muualla

Kannelmäen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kirkkoesittelyt – Kannelmäen kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannelmäen seurakunnan sivut
| n k Helsingin kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Mikael Agricola  Alppila  Andreaskirkko  Diakonissalaitoksen kirkko  Hakavuori (ei enää käytössä)  Herttoniemi  Huopalahti  Itäkeskus  St. Jacobs kyrka  Jakomäki (purettu 2023)  Johanneksenkirkko  Kallio  Kannelmäki  Karunan kirkko  Konala (ei enää seurakuntakäytössä)  Kontula  Koskelan kirkko  Kristuskyrkan  Kulosaari  Käpylä  Laajasalo  Lauttasaari  Luther-kirkko  Lähetyskirkko  Malmi  Maunula  Meilahti  Merimieskirkko  Munkkiniemi  Munkkivuori  Myllypuro  Olaus Petrin kirkko  Oulunkylä  Oulunkylän puukirkko  Paavali  Pakila  Pasila (purettu 1978)  Pihlajamäki  Pitäjänmäki  Puistola  Pyhän Henrikin katedraali  Pyhän Kolminaisuuden kirkko  Pyhän Marian kirkko  Pyhän Nikolauksen kirkko  Roihuvuori  Saalem-temppeli  Saksalainen kirkko  Suomenlinna  Tammisalo  Tapanila  Temppeliaukio  Tuomaankirkko  Tuomiokirkko  Töölö  Uspenskin katedraali  Vanha kirkko  Vartiokylä  Viikki  Vuosaari  Östersundom 
Kappelit:  Herttoniemenranta  Jätkäsaari  Kamppi  Katukappeli (Vuosaari)  Leposaari (Kulosaari)  Länsi-Pasila (ei enää seurakunnan käytössä)  Malminkartano  Merirasti-kappeli  Puotila  Pyhän Laurin kappeli  Pyhän Sydämen kappeli  Ruoholahti  Vankilahotellin kappeli
Deportivo Alavés

Deportivo Alavés on espanjalainen jalkapalloseura Vitoria-Gasteizin kaupungista Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Alavés on pelannut Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa yhteensä 11 kautta vuosina 1930–1933, 1954–1956, 1998–2003 ja 2005–2006. Segunda Divisiónin ensimmäiseksi seura on sijoittunut kausilla 1929–1930, 1953–1954 ja 1997–1998. Kaudella 2000–2001 Alavés ylsi UEFA Cupin loppuotteluun, jonka Liverpool voitti lopulta 5–4 Alavésin tehtyä oman maalin jatkoajan 26. minuutilla.
Aiheesta muualla

Deportivo Alavésin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Primera División 2024–2025
Alavés
Athletic
Atlético Madrid
Barcelona
Celta
Espanyol
Getafe
Girona
Las Palmas
Leganés
Mallorca
Osasuna
Rayo Vallecano
Real Betis
Real Madrid
Real Sociedad
Sevilla
Valencia
Valladolid
Villarreal
Blackfriars (Newcastle)

Blackfriarsin julkisivu nykyisin. Kuva vuodelta 2010.
Luostarin sisäpihaa vuonna 2011.
Blackfriars on 1200-luvulta säilynyt entinen luostari Newcastlen keskustassa Englannissa.
Luostarin perustivat dominikaanimunkit vuonna 1239. Luostaria kutsutaan nimellä Blackfriars (’mustat munkit’), koska dominikaaniveljet pukeutuivat mustiin kaapuihin. Vuonna 1250 munkit rakensivat kirkon, joka sijaitsi nykyisen Pyhän Andreaan kirkon lounaispuolella. Vuonna 1265 pystytetty kaupunginmuuri jakoi luostarin tilukset kahtia.
Blackfriars lakkautettiin reformaation myötä Henrik VIII:n määräyksestä vuonna 1539. Luostarin omaisuus joutui pormestarin haltuun, joka vuokrasi tilat killoille. Killat käyttivät tiloja kokoontumisiinsa, mutta muunsivat osia niistä vähävaraisten asunnoiksi. 1900-luvun loppupuolella rakennukset kunnostettiin, ja nyt niissä toimii kahviloita ja käsityöläispajoja. Laajalla sisäpihalla esiintyy kesäteatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blackfriars Wikimedia Commonsissa
Suomen satamat

Nesteen Sköldvikin satama Porvoon Kilpilahdessa on Suomen suurin satama.
Suomen satamat ovat Suomen rannikoille ja suurten järvien rannoille rakennettua infrastruktuuria, joka sopii vesialusten, kuten laivojen ja veneiden, lastin purkamista ja lastaamista sekä matkustajien laivaannousua ja maihinnousua varten.
Tavaraliikenteen satamat

Vuonna 2015 Suomen satamien ulkomaan tavaraliikenteen yhteismäärä oli 89,1 miljoonaa tonnia (2014: 96,1 milj. t). Satamien kautta kulkenut kokonaisrahtimäärä oli kotimaanliikenteen kanssa vuonna 2015 yhteensä 96,6 miljoonaa tonnia (2014: 102,3 milj. t).
Alla on lueteltu Suomen suurimpia satamia tavaramäärässä mitattuna ja näiden kautta kulkeneen kokonaisrahdin (eli ulkomaan ja kotimaan liikenteen rahdin yhteismäärä) vuosina 2010, 2012 , 2014 ja 2015. Vuonna 2011 aiemmin erilliset Kotkan ja Haminan satamat yhdistyivät Hamina-Kotkan satamaksi.
| Satama | Rahti  2010 (milj>  t) | Rahti  2012 (milj>  t) | Rahti  2014 (milj>  t) | Rahti  2015 (milj>  t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sköldvikin satama | 20,54 | 23,21 | 22,43 | 20,63 |
| Hamina-Kotkan satama | 15,81 11,299 (Kotkan satama) 4,511 (Haminan satama) | 14,52 | 13,44 | 12,98 |
| Helsingin satama | 10,94 | 10,83 | 10,83 | 11,41 |
| Naantalin satama | 8,11 | 6,66 | 6,66 | 6,87 |
| Rauman satama | 5,70 | 5,97 | 5,67 | 5,73 |
| Kokkolan satama | 6,34 | 7,41 | 8,57 | 5,72 |
| Raahen satama | 6,20 | 5,43 | 5,41 | 5,57 |
| Hangon satama | 3,58 | 3,23 | 3,74 | 4,17 |
| Oulun satama | 3,60 | 3,58 | 3,45 | 3,44 |
| Porin satama | 4,98 | 3,74 | 4,01 | 3,39 |
| Tornion satama | 1,96 | 2,27 | 2,79 | 2,92 |
| Turun satama | 2,96 | 2,53 | 2,56 | 2,24 |
| Uudenkaupungin satama | 1,20 | 1,46 | 1,79 | 2,03 |
| Kemin satama | 2,20 | 1,98 | 1,95 | 1,93 |
| Inkoon satama | 1,34 | 1,54 | 1,43 | 1,44 |
| Vaasan satama | 1,40 | 1,20 | 1,58 | 1,22 |
| Pietarsaaren satama | 1,66 | 1,32 | 0,97 | 0,86 |
| Loviisan satama | 1,15 | 1,03 | 0,94 | 0,68 |
| Kaskisen satama | 1,07 | 0,93 | 0,97 | 0,91 |
| Kantvikin satama |   | 0,79 | 0,63 | 0,56 |