stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyūga-luokka
Suunnittelu

Alusten standardiuppouma on noin 13 950 tonnia ja kuormattuna uppouma on noin 19 000 tonnia. Niiden kokonaispituus on 197 metriä, leveys on 33 metriä ja syväys 7 metriä. Komentosilta on sijoitettu kannen kulkusuunnassa lentokannen, joka on samalla nimetty kanneksi No. 1, oikeaan laitaan. Silta on noin 70 metriä pitkä ja kannen tasolla 9 metriä leveä. Siinä on kaikkiaan viisi kerrosta eli lentokannen taso No.1 ja sen yläpuolella kannet 01-04. Kannen tasossa on lentomiehistöjen ja kansihenkilöstön odotushuoneet ja toimistot. Kannet 01 ja 02 on pääosin varattu viestintälaitteille ja varsinainen komentosilta on kannella 03 ja sen takana sijaitsee lennonjohdon vaatimat tilat. Ylin 04 kerroksessa on FCS-3-tutka ja sen tarvitsemat laitteistot. Näiden yläpuolella on vielä etumasto, johon on sijoitettu erilaisia antenneja, tutkia ja elektronisen sodankäynnin järjestelmiä.
Varsinaisessa rungossa on seitsemän kerrosta alkaen lentokannen alla olevasta kannesta No.2 aina pohjan kanteen No.7. Lentokannen pituus on 195 metriä ja sen leveys on 33 metriä. Siinä on neljä nousu- ja laskeutumispistettä ja kaksi suurta hissiä lentokoneiden siirtämiseksi ja kaksi pienempää hissiä ampumatarvikkeiden ja varaosien siirtämiseksi. Lentokonehissit mahdollistavat koneiden siirron kannella No.4 olevaan hangaariin ja sen maksiminostokyky on 30 tonnia. Etummainen 20 × 10 metrin hissi on hieman pienempi kuin taaempi 20 × 13 metrin hissi. Taaempaan hissiin sopii esimerkiksi SH-60K-sukellusveneentorjuntahelikopteri roottori avattuna. Lentokannella on etummaisena Phalanx CIWS -lähitorjuntajärjestelmä ja lisäksi 16 siilon MK 41 VLS, jotka on sijoitettu kannen oikeaan reunaan. Kannella on vielä erilaisia viestintäjärjestelmiä.
Kannen No.2 etuosaan on sijoitettu ankkurilaitteet ja loppuosassa kannesta on muun muassa taistelunjohtokeskus, lääkintatilat, aluksen päällikön toimisto ja lepotilat.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| JS Hyūga | IHI Marine United, Yokosuka | 11. toukokuuta 2006 | 23. elokuuta 2007 | 18. maaliskuuta 2009 |  |
| JS Ise | IHI | 30. toukokuuta 2008 | 21. elokuuta 2009 | 16. maaliskuuta 2011 |  |
Aurélien Tchouaméni

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aurélien Djani Tchouaméni
Syntymäaika: 27. tammikuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Rouen, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Real Madrid
Pelinumero: 14
Junioriseurat
2006–2011: SJ D'Artigues
2011–2018: Bordeaux
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2018 | Bordeaux B | 16 | (3) |
| 2018–2020 | Bordeaux | 25 | (0) |
| 2020–2022 | Monaco | 74 | (5) |
| 2022– | Real Madrid | 74 | (3) |
Maajoukkue
| 2021– | Ranska | 38 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. joulukuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | jalkapallo |  |
Aurélien Djani Tchouaméni (s. 27. tammikuuta 2000 Rouen, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Tchouaméni teki ensiesiintymisensä Bordeaux'n edustusjoukkueessa 26. heinäkuuta 2018 Eurooppa-liigan karsintaottelussa latvialaista Ventspilsia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan 9. elokuuta 2018 Eurooppa-liigan ottelussa Mariupolia vastaan. Hän pelasi Bordeaux'ssa kaikkiaan 25 Ligue 1:n ottelua ja neljä peliä Eurooppa-liigassa.
29. tammikuuta 2020 Tchouaméni allekirjoitti 4,5-vuotisen sopimuksen Monacon kanssa. Hän pelasi seurassa kahden ja puolen vuoden aikana 74 Ranskan pääsarjaottelua, joissa teki viisi maalia. Mestarien liigan karsinnoissa hän pelasi neljä ja Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua.
11. kesäkuuta 2022 Tchouaméni teki kuusivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Real Madridin kanssa. Siirtosumman arvioitiin olevan 80 miljoonaa euroa, joka voi nousta 100 miljoonaan euroon erilaisten menestysehtojen täyttyessä. Tchouaméni pelasi ensimmäisellä kaudellaan Real Madridissa 33 Espanjan liigan ottelua ja toisella 27 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän voitti ensimmäisellä kaudellaan Espanjan cupin ja toisella liigamestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi ensimmäisellä kaudella kymmenen ja toisella kahdeksan ottelua mutta ei päässyt kentälle kesäkuun 2024 voitokkaassa loppuottelussa.
Maajoukkueura

Tchouaméni pelasi kaikissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Vuonna 2017 hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolme ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa kaksi ottelua. Hän oelasi Ranskan kaikki neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.
Tchouaméni pelasi ensimmäisen kerran Ranskan A-maajoukkueessa syyskuussa 2021 kolmessa MM-karsintaottelussa. Hän pelasi lokakuussa 2021 Ranskan voittaman Kansojen liigan loppuottelussa Espanjaa vastaan täydet minuutit. MM-kilpailuissa 2022 hän on pelasi avauskokoonpanossa hopeaa saaneen Ranskan kaikki seitsemän ottelua. Hän teki Ranskan ensimmäisen maalin puolivälieräottelussa Englantia vastaan. Hän oli toinen ranskalaispelaaja, joka epäonnistui loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi Ranskan avauskokoonpanossa viidessä ottelussa eli kaikissa lukuun ottamatta ensimmäistä alkulohko-ottelua.
Tchouaméni on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua, joissa 32 kertaa avauskokoonpanossa. Niissä hän on tehnyt kolme maalia, joista ensimmäisen maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan, toisen joulukuussa 2022 MM-kilpailuissa Englantia vastaan ja kolmannen syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan.
Aiheesta muualla

Aurélien Tchouaménin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Real Madrid – Primera División
1 Courtois |
2 Carvajal |
3 Militão |
4 Alaba |
5 Bellingham |
6 Camavinga |
7 Vinícius Júnior |
8 Valverde |
9 Mbappé |
10 Modrić |
11 Rodrygo |
13 Lunin |
14 Tchouaméni |
15 Güler |
16 Endrick |
17 Vázquez |
18 Vallejo |
19 Ceballos |
20 García |
21 Brahim |
22 Rüdiger |
23 Mendy |
Valmentaja Ancelotti
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Disasi |
4 Varane |
5 Koundé |
6 Guendouzi |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Fofana |
14 Rabiot |
15 Veretout |
16 Mandanda |
17 Saliba |
18 Upamecano |
19 Benzema |
20 Coman |
21 L. Hernández |
22 T. Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Camavinga |
26 Thuram |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Samba |
2 Pavard |
3 Mendy |
4 Upamecano |
5 Koundé |
6 Camavinga |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Kanté |
14 Rabiot |
15 Thuram |
16 Maignan |
17 Saliba |
18 Zaïre-Emery |
19 Fofana |
20 Coman |
21 Clauss |
22 Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Barcola |
Valmentaja Deschamps
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Peili (Lost)

Peili (engl. Through the Looking Glass) on yhdysvaltalaisen draamasarjan Lostin (2004–2010) kolmannen tuotantokauden kaksiosainen päätösjakso. Sen ovat käsikirjoittaneet sarjan luoja ja vastaava tuottaja Damon Lindelof sekä vastaava tuottaja Carlton Cuse. Sen on ohjannut vastaava tuottaja Jack Bender. ”Peili” koostuu kahdesta osasta, jotka ovat järjestyksessään sarjan 71:s ja 72:s. Jakso esitettiin ensi kerran yhtenäisenä kahden tunnin jaksona Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 23. toukokuuta 2007 ja jaettiin vasta DVD-julkaisua varten kahtia. Sitä pidetään yhtenä Lostin parhaimmista jaksoista. Se sai monia palkintoehdokkuuksia, mukaan lukien kolme Primetime Emmy -ehdokkuutta ja yhden Directors Guild of America -ehdokkuuden.
Jakson tarina sijoittuu joulukuuhun 2004, yli yhdeksänkymmentä päivää sen jälkeen kun Oceanic Airlinesin lento 815 törmäsi salaperäiselle saarelle. Lentoturmasta selviytyneiden ja saarella ennestään asuvien ”Toisten” välinen kilpailu kärjistyy yhteenottoon, kun joukko Toisia hyökkää selviytyjien leiriin. Toisaalla Jack Shephard (Matthew Fox) johtaa suurinta osaa selviytyjistä radiotornille saadakseen yhteyden lähistöllä sijaitsevaan rahtilaivaan. Saaren tapahtumien lisäksi jaksossa näytetään saaren ulkopuolisia tapahtumia, joiden keskeisessä osassa on itsetuhoinen ja päihderiippuvainen Jack. Jakson viimeisen kohtauksen juonenkäänteessä paljastuu, että saaren ulkopuoliset tapahtumat ovat välähdyksiä tulevasta eivätkä takaumia, joita aiemmissa Lost-jaksoissa oli käytetty.
Vierailevat näyttelijät

| --- | --- |
 Malcolm David Kelley  M. C. Gainey  Tania Raymonde  Blake Bashoff  Andrew Divoff  Mira Furlan  Brian Goodman  Marsha Thomason  L. Scott Caldwell  Sam Anderson  Lana Parrilla  Tracy Middendorf :  James Lesure  Nestor Carbonell  Sonya Walger  Julie Bowen  Roxanne Day  Nigel Gibbs  Ariston Green  Joah Buley  Dustin Geiger  Teddy Wells  Kathleen M. Darcy  Kate Connor
Vastaanotto

”Peili” sai hyviä arvosteluja kriitikoilta ja sitä pidettiin yhtenä sarjan parhaimmista jaksoista. Los Angeles Timesin kriitikko kirjoitti, että jakso oli ”poikkeuksellisen dramaattinen ja jännittävä”. Access Atlantan kriitikon mielestä ensimmäinen jakso alkoi hieman hitaasti, mutta toinen osa ”sisälsi hienoja käänteitä ja uskomattoman liikuttavia hetkiä – sekä onnellisia että surullisia”. Associated Press -lehdessä kirjoitettiin, että ”kauden voimakas päätösjakso palautti sarjan kunnian sillä samalla oveluudella ja juonittelulla, mikä teki siitä niin koukuttavan alun perin.” The San Francisco Chroniclessa kirjoitettiin, että ”sen lisäksi, että jakson tahti oli nopea, jännitteet suuria ja jakson sisälsi paljon vastauksia, käsikirjoittajat ottivat houkuttelevan riskin kertoessaan katsojalle, että tulevaisuudessa – – ehkä kaikki – – Lostin saarella olevat pääsevät sieltä pois. Heidän toiveensa toteutuu. Jackin lopullisen kohtalon kautta käsikirjoittajat tuovat esille, mitä on tarkoitettu sanonnalla ’ole tarkkana siitä mitä toivot’”. The San Jose Mercury News -lehden kriitikko kutsui päätösjaksoa ”hämmästyttäväksi työnäytteeksi hyvästä tarinankerronnasta.” The Pittsburg Post-Gazetten kriitikko kommentoi etuuman olleen ”käänne, joka antoi saagalle uutta potkua sen marssiessa kohti vuoden 2010 päätöstään.” The Boston Globessa julkaistuun yhteenvetoon oli kirjoitettu, että jakso oli ”epäilemättä tajunnanräjäyttävä, mullistava kaksituntinen, joka tarjosi suuria harhautuksia, kasapäin ruumiita, pelastuksen mahdollisuuden [ja] monipuolisia kuvauksia sankaruudesta.” Lehdessä jatkettiin, että Charlien kuolema oli ”sarjan koskettavin menetys tähän mennessä.” The Palm Beach Post- ja Wizard-lehdissä se valittiin vuoden 2007 ”parhaaksi cliffhangeriksi”. The Chicago Tribunessa sitä kutsuttiin ”tasokkaaksi menestykseksi” sen tahdista ja toiminnasta, mutta etuumakohtaukset koettiin tylsiksi ja ”kömpelöiksi”. Time valitsi sen vuoden 2007 parhaimmaksi jaksoksi ja sen viimeisen kohtauksen yhdeksi parhaimmista vuonna 2007.
”Peilin” esittämisviikolla Lost oli viikon neljänneksi katsotuin sarja keskimäärin 13,86 miljoonalla katsojalla. Jakso oli ehdolla parhaan ohjauksen, käsikirjoituksen ja leikkauksen Emmy-palkintoihin, mutta ei voittanut yhtään palkintoa. Jakso lähetettiin Emmy-raadille harkittavaksi myös parhaan draamasarjan palkintoa varten. Lisäksi ohjaaja Jack Bender oli ehdolla Directors Guild of America -palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

”Peili” Internet Movie Databasessa (englanniksi)
”Peili, osa 1” (TV.com) (englanniksi)
”Peili, osa 2” (TV.com) (englanniksi)
| n k Lost-jaksot |
| --- | --- |
1. tuotantokausi: ”Vaellus”
2. tuotantokausi:  
3. tuotantokausi: ”Suurimmat hitit” ”Peili”
4. tuotantokausi: ”Vakio”
5. tuotantokausi:  
6. tuotantokausi: ”Loppu”
Dominic Monaghan esiintyy ”Peilissä” viimeisen kerran sarjan päähenkilönä.
Peili-aseman viestintähuoneen lavaste.
Võ

Võ on vietnamilainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Võ Chí Công (1912–2011), Vietnamin presidentti 1987–1992
Võ Nguyên Giáp (1911–2013), vietnamilainen poliitikko ja kenraali
Võ Quý (1929–2017), vietnamilainen lintutieteilijä
Võ Thị Ánh Xuân (s. 1970), Vietnamin varapresidentti
Võ Thị Sáu (1933–1952), vietnamilainen sissi
Võ Văn Kiệt (1922–2008), vietnamilainen poliitikko
Muita merkityksiä

Võ Bình Định, vietnamilainen itsepuolustuslaji
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Võ”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tarttuva sienimäinen aivosairaus

Mikroleike CJD:tä sairastavan henkilön aivokudoksesta, jossa näkyy pesusienimäinen rakenne.
Tarttuva sienimäinen aivosairaus eli TSE-sairaus (engl. transmissible spongiform encephalopathy) on yleisnimi ihmisten ja eläinten taudeille, joissa aivokudos rappeutuu ja muuttuu rakenteeltaan pesusientä muistuttavaksi. Ne ovat eteneviä, parantumattomia ja kuolemaan johtavia sairauksia, ja ne tarttuvat prionien välityksellä.
TSE-taudit ihmisissä

Ihmisten TSE-tauteja tunnetaan varmasti neljä:
Creutzfeldt–Jakobin tauti, (engl. Creutzfeldt-Jakob disease, lyh. CJD), TSE-taudeista selvästi yleisin mutta silti hyvn harvinainen.
Gerstmann–Sträussler–Scheinkerin tauti, äärimmäisen harvinainen perinnöllinen sairaus, joka johtaa aivojen rappeutumiseen ja kuolemaan.
Fataali familiaalinen insomnia, toinen erittäin harvinainen periytyvä tauti, jossa potilas lakkaa nukkumasta ja kuolee unettomuuden seurauksiin.
Kuru, Papua-Uudessa-Guineassa 1900-luvun puolivälissä havaittu harvinainen aivosairaus, joka liittyi hautajaisten yhteydessä harjoitettuun ihmissyöntiin.
TSE-taudit eläimissä

Tunnetuimmat eläinten TSE-taudit ovat:
Hullun lehmän tauti (engl. bovine spongiform encephalopathy, BSE). Voi tarttua ihmisiin, jolloin aiheuttaa Creutzfeld-Jacobin taudin yhden alalajin.
Skrapi (engl. scrapie) eli vuohien ja lampaiden kutkatauti. Ei tiedetä tarttuneen ihmisiin.
Hirvieläinten näivetystauti  (engl. chronic wasting disease, CWD) Pohjois-Amerikassa hirvissä, peuroissa ja muissa sorkkaeläimissä. Ei tiedetä tarttuneen ihmisiin.
TSE-sairauksia on havaittu myös turkiseläiminä kasvatetuissa minkeissä (Transmissible mink encephalopathy, TME), myös Suomessa vuonna 1966, sekä kissaeläimissä (Transmissible feline encephalopathy, TFE) ja sorkkaeläimissä.
Elämä pelissä (televisiosarja)

| Elämä pelissä |
| --- | --- |

Pääosissa:  Marco Bjurström (2007–2013) Heli Koskela (2007–2013) Heimo Langinvainio (2007–2013) Anne Hyvén (2007–2013) Jenni Pääskysaari (2016–) Tony Dunderfelt (2016–)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  6. syyskuuta 2007 –
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  28
Aiheesta muualla
IMDb 
Elämä pelissä on Yle TV1:llä vuodesta 2007 alkaen esitetty ohjelma, joka on kannustanut katsojia nettitestien ja myöhemmin myös sähköpostivalmennuksen tuella tavoittelemaan pidempää ja laadukkaampaa elämää.
Ohjelman vastaavana tuottajana on toiminut Jukka Heinonen, ensimmäisellä kaudella Kari Tervon ja kolmannella kaudella Heli Koskelan kanssa.
Elämä pelissä -tv-sarjan on tuottanut Tarinatalo (nykyään ITV Studios Finland) yhteistyössä Ylen kanssa. Nettitestit on kehittänyt ja toteuttanut Kustannus Oy Duodecim yhteistyössä Ylen kanssa (ja ensimmäisellä kaudella Kansanterveyslaitoksen kanssa). Valmennusohjelmat Duodecim on toteuttanut yksin.
1. tuotantokausi

Teema: Kuinka vanhaksi haluat elää?
Ohjelman vuonna 2007 kuvatuissa seitsemässä jaksossa nähtiin promoottori Wallu Valpio, Paperiliiton puheenjohtaja Jouko Ahonen, ministeri Liisa Hyssälä, jääkiekkojohtaja Pentti Matikainen, näyttelijä Raakel Lignell ja rocklaulaja Marjo Leinonen. Juontajina toimivat Marco Bjurström ja Heli Koskela ja valmentajina Heimo Langinvainio ja Anne Hyvén.
Ohjelman henkilöt tekivät ensin elinajanodotetestin, jonka tulokset julkistettiin sarjan studioavauksessa. Sen jälkeen he aloittivat kolmen valmentajan tuella elämäntaparemontin, jonka vaiheet kerrottiin kullekin omistetussa seurantajaksossa. Uudet elinajanodotteet julkistettiin sarjan päätösjaksossa. Kansanterveyslaitoksen ja Kustannus Oy Duodecimin valmistama elinajanodotetesti julkistettiin Ylen nettisivulla, ja se tehtiin yli 600 000 kertaa.
2. tuotantokausi

Teema: Onnellisuuden salaisuus
Ohjelman vuonna 2009 kuvatuissa seitsemässä jaksossa nähtiin muusikko Ville Pusa, Pia Matilainen, Teija Halonen, laulaja Anneli Saaristo ja Martti Attila. Juontajina toimivat Marco Bjurström ja Heli Koskela ja valmentajina Heimo Langinvainio ja Anne Hyvén.
Päähenkilöt tekivät ensin onnellisuustestin ja tavoittelivat sen jälkeen onnellisuutensa kohentamista positiiviseen psykologiaan nojautuvan valmennuksen tukemana. Sarjan rakenne vastasi muuten ensimmäistä kautta, mutta tällä kertaa päähenkilöiden valmennusta seurattiin rinnatusten dokumentaarisissa jaksoissa. Onnellisuustesti oli myös edelleen katsojien tehtävissä netissä.
3. tuotantokausi

Teema: Voiko siihen kuolla?
Ohjelman vuonna 2012-2013 esitetyissä seitsemässä jaksossa nähtiin Timo T. A. Mikkosen puoliso Nina Mikkonen, näyttelijä Oskari Katajisto, liikemies Kai Mäkelä, kiinteistövälittäjä Jethro Rostedt ja näyttelijä Irina Krohn. Juontajina toimivat Marco Bjurström ja Heli Koskela ja valmentajina Heimo Langinvainio ja Anne Hyvén.
Yli 400 000 suomalaista teki Elämä pelissä -testin, jonka päätulokset olivat V-indeksi ja elinajanodote. Sähköpostivalmennukseen osallistu yli 50 000 katsojaa.
4. tuotantokausi

Teema: Jotta suomalaiset rakastaisivat enemmän
Ohjelman vuonna 2015 kuvatuissa ja vuoden 2016 keväällä lähetetyissä seitsemässä jaksossa nähtiin mäkihyppääjä Toni Nieminen vaimonsa Heidin kanssa, näyttelijä Lena Meriläinen miehensä tv-vaikuttaja Olli Tolan kanssa ja malli Ninja Sarasalo-Tamura ja aviomies Yoshiki Tamura sekä tatuointitaiteilija Wilma Schlizewski ja puolisonsa Olli Väätäinen. Ohjelman juontajana toimi Jenni Pääskysaari ja parisuhdevalmentajana psykologi Tony Dunderfelt. Elämä pelissä -parisuhdetesti oli katsojien tehtävissä netissä. Sen päätulos oli Rakkausarvio.
Palkinnot

Elämä pelissä -sarjan ensimmäinen tuotantokausi valittiin vuoden parhaaksi tosi-tv-ohjelmaksi Kultainen TV -gaalassa.
Toiseen tuotantokauteen perustuva formaatti The Happiness Project voitti Formaatti Finlandian ja saavutti kolmannen sijan EBU:n Creative Forumin formaattikilpailussa Genevessä.
Kolmanteen kauteen pohjautuva Pissed Off voitti tv-media C21:n ja formaattijärjestö Frapan järjestämän formaattikilpailun monimediasarjan Cannesissa vuonna 2013. Lisäksi Pissed Off saavutti ”Runner-up”-pakinnon EBU:n Creative Forumin formaattikilpailussa Berliinissä.
Formaattimyynti

Elämä pelissä -formaatit ovat tuoneet vientituloja yli kymmenestä maasta. Menestynein formaateista on The Happiness Project, josta on tehty kymmenen optio- ja kaksi lisenssisopimusta. Pro Sieben toteutti ohjelman Saksassa vuonna 2011 ja NRK Norjassa vuonna 2013. Molemmissa maissa julkaistiin myös suomalaisten kehittämä onnellisuustesti.
ITV Studios Finland, Yle ja Kustannus Oy Duodecim omistavat yhdessä The Happiness Project- ja Pissed Off -formaatit.
Aiheesta muualla

Ylen Elämä pelissä sivusto
Twitter
Facebook
Oliver Solberg

| Oliver Solberg |
| --- | --- |
 Solberg Monzan rallissa 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Ruotsi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2019–
Kartanlukija(t):  Elliott Edmondson
Nykyinen talli:  Printsport
Entiset tallit:  Hyundai 2C Competition Hyundai Motorsport Toksport Škoda Motorsport
Kilpailuja:  26
MM-pisteitä:  63
Ensimmäinen kilpailu:  Walesin ralli 2019
Sijoitus kaudella 2022:  12. (33 p.)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Oliver Solberg (s. 23. syyskuuta 2001) on ruotsalainen rallikuljettaja. Hän on ruotsalaisen rallikuljettaja Pernilla Walfridssonin ja norjalaisen rallin maailmanmestari Petter Solbergin poika. Solberg aloitti autourheilun crosskarteilla, kunnes siirtyi 15-vuotiaana rallin pariin. Hän osallistui ensimmäisen kerran MM-sarjan osakilpailuun Walesin rallissa 2019. Kaudella 2021 Solberg kilpaili Hyundain WRC2-tallissa ja ajoi yksittäisissä osakilpailuissa Hyundain WRC-autolla. Kaudella 2022 Solberg ajoi rallin MM-sarjassa Hyundain tehdaskuljettajana jakaen tallin kolmannen auton Dani Sordon kanssa, kunnes sai potkut lokakuussa kesken kauden, vain kaksi osakilpailua ennen kauden päätöstä.
Ralliura

Solberg aloitti autourheilun crosskarteilla, joilla voitti ensimmäisen kilpailunsa kahdeksanvuotiaana. Hän voitti crosskartien Norjan mestaruuden vuosina 2012 ja 2014 sekä kolme perättäistä Pohjoismaiden mestaruutta 2014–2016. Hän siirtyi rallin pariin 15-vuotiaana ja osallistui rallin Latvian mestaruussarjan kaudelle 2017. Hän saavutti kauden aikana kaksi luokkavoittoa ja sijoittui LRC3-sarjassa toiseksi. Myös kaudella 2018 hän sijoittui Latvian LRC3-luokan toiseksi. Rallin ohella hän kilpaili rallicrossin RallyX Nordic -sarjassa, jossa hän sijoittui toiseksi kaudella 2017 ja voitti mestaruuden kaudella 2018.
Kaudella 2019 Solberg ajoi Latvian, Viron ja Baltian rallisarjojen pääluokissa voittaen Latvian mestaruuden ja Baltic Rally Trophyn sekä sijoittuen Viron mestaruussarjassa toiseksi. Kauden lopulla hän osallistui Pohjois-Amerikan rallisarjaan, jossa hän voitti kolme kilpailua sijoittuen sarjan toiseksi, ja teki MM-rallidebyyttinsä Walesin rallissa 2019. Kaudeksi 2020 hän siirtyi täysiaikaisesti rallin MM-sarjaan, jossa hän ajoi osan kaudesta omalla Volkswagen Polo GTI R5 -autollaan ja osan kaudesta Škoda Motorsportin Fabia Rally2 evolla. Hän ajoi kauden aikana yhden luokkavoiton ja sijoittui WRC3-sarjan neljänneksi. MM-sarjan ohella hän ajoi rallin EM-sarjaa, jossa hän sijoittui toiseksi ja voitti juniorimestaruuden.
Kaudeksi 2021 Solberg teki sopimuksen Hyundai Motorsportin kanssa. Hän ajoi pääasiassa WRC2-sarjaa kartanlukijanaan Aaron Johnston, mutta teki WRC-debyyttinsä Arctic Rallyssa ja ajoi sen jälkeen yksittäisiä kilpailuja WRC-autolla Hyundain kakkostiimi Hyundai 2C Competitionin kuljettajana. Solberg vaihtoi loppukaudesta kartanlukijaa ajaen ensin kaksi kilpailua Craig Drew’n kanssa. Kauden viimeisessä kilpailussa Monzassa Solbergin pariksi tuli Elliott Edmondson.
Kaudeksi 2022 Solberg siirtyi Hyundain tehdaskuljettajaksi jakaen tallin kolmannen Rally1-auton Dani Sordon kanssa. Vaikean, ulosajojen ja ajovirheiden täyttämän alkukauden jälkeen hän saavutti siihenastisen uransa parhaan tuloksen sijoituttuaan neljänneksi Ypresissä. Lokakuun alussa Hyundai ilmoitti, ettei tarjoa Solbergille sopimusta kaudesta 2023. Hänen viimeiseksi kilpailukseen Hyundain Rally1-autolla jäi Uuden-Seelannin ralli, jossa hän sijoittui viidenneksi.
Kaudelle 2023 Solberg tehnyt sopimuksen Toksportin kanssa WRC2-sarjaan. Toksportin auto on Škoda Fabia RS Rally2. Solberg voitti kaksi WRC2-sarjassa ajettua kilpailua kaudella 2023.
Kaudella 2024 Solberg kilpaili WRC2-sarjassa Škoda Motorsportilla. Solberg sijoittui sarjassa toiseksi jääden kolme pistettä Sami Pajarille.
Kaudella 2025 Solberg kilpailee Printsport-tallissa WRC2-sarjassa. Tallin vaihdon myötä auto vaihtuu Toyota GR Yaris Rally2:een.
Yksityiselämä

Solberg on kolmannen polven rallikuljettaja. Hänen äitinsä on 14 MM-ralliin osallistunut Pernilla Walfridsson ja äidin isä Per-Inge Walfridsson, joka osallistui kymmeneen MM-sarjan osakilpailuun sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi. Solbergin isä on kaudella 2003 rallin maailmanmestaruuden voittanut Petter Solberg, ja myös hänen setänsä Henning Solberg on menestyksekäs rallikuljettaja.