stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wilhelm Leuschner
Poliittinen ura

Vuonna 1924 Leuschnerista tuli Hessenin maapäivien jäsen. Tammikuussa 1933 Leuschnerista tuli Saksan ammattiyhdistysliiton varapuheenjohtaja. Leuschner tapasi Adolf Hitlerin ensimmäisen kerran vuonna 1933, jolloin hänet kutsuttiin kansalliseen vappuparaatiin Berliinissä. Päivää paraatin jälkeen Hitler määräsi SA:n tuhoamaan ammattiyhdistykset. Heidän päämajansa kaikkialla maassa miehitettiin, ammattiliittojen varat takavarikoitiin, ammattiliitot hajotettiin ja johtajat pidätettiin. Suuri joukko lähetettiin keskitysleireille. Muutamassa päivässä 169 eri ammattiliittoa oli natsien hallinnassa.
Wilhelm Leuschner lähetettiin kahdelle keskitysleirille, Börgermooriin ja Lichtenburgiin, ennen kuin hänet vapautettiin kesäkuussa 1934. Pian sen jälkeen hän osallistui Saksan natsihallitusta vastustavaan vastarintaliikkeeseen. Muita hänen ryhmänsä jäseniä olivat Julius Leber ja Jakob Kaiser. Leuschner loi yhteyksiä konservatiivisiin ja sotilaallisiin vastarintaliikkeisiin. Leuschner piti aktiivisesti yhteyttä myös Kreisaun piiriin ja vuodesta 1939 lähtien myös Carl Friedrich Goerdelerin johdolla toimineeseen vastarintaryhmään. Hän väitti, että he pystyisivät järjestämään yleislakon, jota seuraisi sotilasvallankaappaus. Adolf Hitlerin, Hermann Göringin ja Heinrich Himmlerin salamurhien jälkeen Berliinin joukkojen suunniteltiin valtaavan tärkeimmät hallintorakennukset, puhelin- ja signaalikeskukset sekä radioasemat.
Kuolema

Suunnitellun vallankaappauksen jälkeen Leuschnerista olisi tehty mitä todennäköisimmin Saksan varavaltakunnankansleri mutta Claus von Stauffenbergin 20. heinäkuuta 1944 tekemä yritys tappaa Hitler räjähdyksellä Sudespesässä Itä-Preussissa epäonnistui. Wilhelm Leuschner pidätettiin 16. elokuuta 1944, ja hänet tuotiin kansantuomioistuimen eteen, jossa hänet tuomittiin kuolemaan. Hänet teloitettiin 29. syyskuuta 1944 Plötzenseen vankilassa Berliinissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Leuschner Wikimedia Commonsissa
Wulfnoth Cild

Wulfnoth Cild (noin 983–1014) oli Sussexin thegn ja mahdollisesti Wessexin jaarlin Godwinin isä ja Englannin kuninkaan Harald Godwininpojan isoisä. Wulfnoth oli ehkä Wessexin kuninkaan Ethelredin jälkeläinen tämän nuorimman pojan Æthelhelmin kautta.
Wulfnoth johti kapinaa vuonna 1009, jolloin Eadric Streonan veli yritti vangita hänet.
Wuliangye Yibin

| Wuliangye Yibin |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö, pörssiyhtiö
Osake:  SZSE: 000858
Markkina-arvo:  23,5 mrd. USD (5/2017)
Perustettu:  1950
Toimitusjohtaja:  Lin Chen
Kotipaikka:  : Minjiang West Road 110, Yibin 644007, Kiina
Toimiala:  alkoholiteollisuus
Liikevaihto:   3,402 mrd. USD (2016)
Tilikauden tulos:   1,021 mrd. USD (2016)
Henkilöstö:  25 402 (2016)
Omistaja:  emoyhtiö: Yibin State-owned Assets Operation Co Ltd
Kotisivu:  www.wuliangye.com.cn
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wuliangye-baijiua esillä myymälän ikkunassa Hongkongissa.
Wuliangye Yibin (Wuliangye Yibin Co., Ltd) on kiinalainen, vuonna 1950 perustettu alkoholivalmistaja. Se tunnetaan suurena baijiun valmistajana; yhtiön viinojen pääbrandi on Wuliangye. Alkoholin lisäksi konserniyhtiö (Wuliangye Group Co., Ltd.; aiempi Yibin Wuliangye Distillery) valmistaa tarkkuusmuovituotteita ja autonosia sekä toimii elektroniikan, logistiikan ja liikenteen alueella sekä muilla näihin liittyvillä liiketoiminta-alueilla. Wuliangye Yibinin ja koko konsernin päämaja sijaitsee Yibinissa. Wuliangye Yibin -yhtiön osake noteerataan Shenzhenin pörssissä. Konsernin emoyhtiö on valtiollinen Yibin State-owned Assets Operation Co Ltd.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1106. Vuonna 2016 Wuliangye Yibin oli vuonna 2016 markkina-arvoltaan viidenneksi suurin Shenzhenin pörssiin listautuneista yrityksistä (130,885 mrd. RMB). Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 23,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja vuoden 2016 liikevaihto 3,4 miljardia USD.
Wuling

| Wuling Motors |
| --- | --- |

Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liuzhou Wuling Automobile Industry Co., Ltd. (toimii nimellä Wuling Motors; kiin.: 五菱汽车; pinyin: Wǔlíng Qìchē) on kiinalainen autojen valmistaja, jonka perustivat Liuzhou Wuling Motors Co., Ltd. (lyhennetty "Wuling Group") ja Wuling Automobile Group Holdings Ltd.
Yhdistys valmistaa moottoreita ja erikoisajoneuvoja, nimittäin minisähköautoja, henkilöautoja, kuorma-autoja ja linja-autoja sekä autonosia.
Yhtiöllä on myös SAIC-GM-Wuling (SGMW) -niminen yhteisyritys SAIC:n ja General Motorsin kanssa.
Ruotsin Kultarannikko

Ruotsin Kultarannikko (ruots. Svenska Guldkusten) oli Ruotsin siirtomaa, joka perustettiin vuonna 1650 Henrik Carloffin toimesta Guineanlahdelle nykyisen Ghanan alueelle. Se oli olemassa huhtikuuhun 1663 asti, jolloin Tanska otti haltuunsa koko Ruotsin Kultarannikon ja liitti sen Tanskan Kultarannikkoon.
Historia

Louis De Geerin Ruotsin Afrikan kauppakomppanian perustamisen jälkeen Henrik Carloffin johtama retkikunta lähetettiin Afrikkaan vuonna 1650. Carloff teki sopimuksen paikallisen kuninkaan kanssa alueiden ostamisesta. 22. huhtikuuta 1650 Ruotsin Kultarannikko perustettiin ja Carloffista tuli sen ensimmäinen ylläpitäjä.
Vuonna 1656 Johan Filip von Krusenstierna (Adam Johann von Krusensternin isoisoisän veli) nimitettiin siirtomaan uudeksi ylläpitäjäksi, joka suututti Carloffin. Hän lähti Cabo Corsosta ja palasi 27. tammikuuta 1658 takaisin tanskalaisen kaapparin Glückstadtin matkassa. Fort Carlsborg vallattiin ja liitettiin osaksi Tanskan Kultarannikon siirtomaata.
Tämä oli yksi syistä, jonka takia kuningas Kaarle X Kustaa päätti aloittaa sodan Tanskan kanssa. Kööpenhaminan rauhan jälkeen vuonna 1660 Cabo Corson linnake sovittiin palautettavaksi Ruotsin hallintaan. Tämän jälkeen tosin paljastui, että Carloffin liikekumppani Samuel Schmidt oli jo myynyt siirtomaan huhtikuussa 1659 Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanialle ja oli kadonnut kullan kanssa Angolaan.
Myöhemmin paikallinen väestö aloitti onnistuneen kapinan uutta emämaata vastaan ja joulukuussa 1660 paikallinen kuningas tarjosi jälleen Ruotsille hallintaa alueesta. Uusi retkikunta lähetettiin siirtomaahan, joka oli Ruotsin hallitsemana vain vähän aikaa. Von Krusenstierna uudelleennimitettiin ylläpitäjäksi.
20. huhtikuuta 1663 Fort Carlsborg ja pääkaupunki Fort Christiansborg joutuivat jälleen Tanskan valtaamaksi ruotsalaisen päällikön Anton Vossin johtaman pitkän puolustuksen jälkeen.
9. toukokuuta 1664 alue vallattiin jälleen, tällä kertaa Robert Holmesin toimesta, joka liitti alueen Brittiläisen Kultarannikon siirtomaahan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin Kultarannikko Wikimedia Commonsissa
Ruotsin NUTS-aluejako

| --- | --- |
Ruotsin NUTS1-aluejako. Östra Sverige sinisellä, Södra Sverige vihreällä ja Norra Sverige oranssilla. Mustat viivat näiden alueiden sisällä ovat NUTS2-alueiden rajoja.: Ruotsin NUTS2-aluejako. Kunkin NUTS1-alueen sisällä nämä alueet on ilmoitettu sinisen, vihreän ja oranssin eri sävyillä.

Ruotsin NUTS-aluejako (ruots. riksområde) on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. Aluejaon ruotsinkielinen nimitys on sananmukaisesti käännettynä "valtakunnan alue". NUTS1-tasolla Ruotsi jakaantuu kolmeen alueeseen, NUTS2-tasolla kahdeksaan alueeseen ja NUTS3-tason muodostavat Ruotsin läänit, joita on tällä hetkellä 21 kappaletta.
NUTS-alueet

Seuraavassa on hierarkkinen luettelo NUTS-aluejaotuksesta, joka on ollut voimassa vuoden 2008 alusta lähtien. Suluissa olevat suomenkieliset nimet ovat Tilastokeskuksen ilmoittamia nimiä, jotka löytyvät Suomen tilastollisesta vuosikirjasta.
SE1, Östra Sverige (Itä-Ruotsi )
SE11, Stockholm (Tukholma )
SE110, Tukholman lääni
SE12, Östra Mellansverige (Itäinen Keski-Ruotsi )
SE121, Uppsalan lääni
SE122, Södermanlandin lääni
SE123, Itä-Götanmaan lääni
SE124, Örebron lääni
SE125, Västmanlandin lääni
SE2, Södra Sverige (Etelä-Ruotsi )
SE21, Småland med öarna (Småland saarineen )
SE211, Jönköpingin lääni
SE212, Kronobergin lääni
SE213, Kalmarin lääni
SE214, Gotlannin lääni
SE22, Sydsverige (Etelä-Ruotsi )
SE221, Blekingen lääni
SE224, Skånen lääni
SE23, Västsverige (Länsi-Ruotsi )
SE231, Hallandin lääni
SE232, Länsi-Götanmaan lääni
SE3, Norra Sverige (Pohjois-Ruotsi )
SE31, Norra Mellansverige (Pohjoinen Keski-Ruotsi )
SE311, Värmlannin lääni
SE312, Taalainmaan lääni
SE313, Gävleborgin lääni
SE32, Mellersta Norrland (Keski-Norlanti )
SE321, Västernorrlandin lääni
SE322, Jämtlandin lääni
SE33, Övre Norrland (Ylä-Norlanti )
SE331, Västerbottenin lääni
SE332, Norrbottenin lääni
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Statistiska centralbyrån: EU:s regioner - NUTS (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Riksområde
Käännös suomeksi
Salaóra

Salaóran kukkula Tsoukaliósta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  39°02′09″N, 20°51′55″E, Árta Árta, Epeiros Kreikka
Vesialue:  Amvrakikóslahti
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  1,06 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Salaóra (kreik. Σαλαώρα) on pieni Kreikan saari tai niemi, joka sijaitsee Amvrakikóslahdessa. Saaren pinta-ala on noin 1,06 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Salaóra kuuluu Ártan kuntaan, Árta alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.
Salaóran Rámman rantaa.
Salaóra sijaitsee Logaróksen laguunin ja Tsoukalión laguunin välissä niiden etelälaidalla. Sen eteläpuolella on varsinainen Amvrakikóslahti. Salaóran saari on muutettu niemeksi laguunien välissä kulkevalla pengertiellä, joka jatkuu edelleen Koronisían saarelle saakka. Salaórassa on pieni satama sekä kukkula.
Salaóra on ollut seudulla merkittävä satama- ja kauppapaikka bysanttilaisella kaudella ja osmanivallan aikana ja vielä vuoteen 1912 saakka. Paikan nimi tulee nimestä Alatagorá (Αλαταγορά), Salagorá (Σαλαγορά), ”Suolatori”, joka viittaa seudulla harjoitettuun suolakauppaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salaóra Wikimedia Commonsissa
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten telinevoimistelun karsinnat

Miesten telinevoimistelun karsinnat Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 24. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Karsintoihin osallistuu 98 urheilijaa.
Karsinnat olympialaisiin

Telinevoimistelun karsintoihin pääsee yhteensä 98 urheilijaa. Näistä urheilijoista 48 tulee niistä joukkuekilpailujen perusteella. Joukkuekilpailun karsintoihin pääsee yhteensä 12 maata. Kolme MM-kilpailujen 2018 ja yhdeksän MM-kilpailujen 2019 parasta maata pääsevät joukkuekilpailun karsintoihin. Loput 50 urheilijaa tulevat yksilökarsintojen kautta. Yksilökarsinnat jakautuvat seuraavasti:
Kriteeri 3: MM-kilpailujen 2019 moniottelun 12 parasta urheilijaa.
Kriteeri 4: MM-kilpailujen 2019 telineiden loppukilpailujen kolme parasta urheilijaa eli yhteensä 18 voimistelijaa.
Kriteeri 5: kuusi voimistelijaa valitaan yksittäisten telineiden 2018-19 ja 2019-20 World Cup Seriesin perusteella
Kriteeri 6: kolme voimistelijaa valitaan vuoden 2020 moniottelun World Cup Seriersin perusteella.
Kriteeri 7: yhdeksän urheilijaa valitaan alueellisten mestaruuskilpailujen perusteella. Aasialle, Afrikalle, Amerikalle ja Euroopalle on varattu kaksi paikkaa ja Oseanialle yksi paikka.
Kriteeriin 3, 4 ja 7 ei lasketa urheilijoita sellaisista maista, jotka ovat saaneet paikan joukkuekilpailukarsintojen kautta. Samoin kriteeristä 4 yksi urheilija voi päästä vain yhdeltä telineeltä olympialaisiin. Näiden lisäksi isäntämaa Japanille taataan yksi paikka olympialaisiin. Yksi miesurheilija kutsutaan olympialaisiin erillisellä kutsulla.
Karsinnat olympialaisiin > Olympialaisiin päässeet joukkueet ja urheilijat

Joukkue
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2018 | 25. lokakuuta – 3. marraskuuta 2018 | 3 |  Japani    Kiina    Venäjä |
| MM-kilpailut 2019 | 4. – 13. lokakuuta 2018 | 9 |  Brasilia    Espanja    Etelä-Korea    Iso-Britannia    Kiinan Taipei    Saksa    Sveitsi    Ukraina    Yhdysvallat |

Yksilö
| Karsintatapahtuma | Teline | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | Moniottelu | 4.–13. lokakuuta 2018 | 12 |  Carlos Yulo (PHI)    Manrique Larduet (CUB)    Ludovico Edalli (ITA)    Milad Karimi (KAZ)    Loris Frasca (FRA)    Robert Tvorogal (LTU)    Alexander Shatilov (ISR)    Ferhat Arıcan (TUR)    Artur Davtyan (ARM)    David Huddleston (BUL)    Bart Deurloo (NED)    Daniel Corral (MEX) |
| MM-kilpailut 2019 | Permanto | 4.–13. lokakuuta 2018 | 1 |  Artem Dolgopyat (ISR) |
| MM-kilpailut 2019 | Hyppy | 4.–13. lokakuuta 2018 | 3 |  Shek Wai Hung (HKG)    Lê Thanh Tùng (VIE)    Marian Drăgulescu (ROU) |
| MM-kilpailut 2019 | Hevonen | 4.–13. lokakuuta 2018 | 2 |  Rhys McClenaghan (IRL)    Cyril Tommasone (FRA) |
| MM-kilpailut 2019 | Renkaat | 4.–13. lokakuuta 2018 | 3 |  İbrahim Çolak (TUR)    Marco Lodadio (ITA)    Samir Aït Saïd (FRA) |
| MM-kilpailut 2019 | Nojapuut | 4.–13. lokakuuta 2018 | 1 |  Ahmet Önder (TUR) |
| MM-kilpailut 2019 | Rekki | 4.–13. lokakuuta 2018 | 2 |  Tin Srbić (CRO)    Tyson Bull (AUS) |
| MM-kilpailut 2019 | Uudelleensijoittelu | 4.–13. lokakuuta 2018 |  |  René Cournoyer (CAN)    Rasuljon Abdurakhimov (UZB)    Marios Georgiou (CYP)    Ivan Tikhonov (AZE)    David Rumbutis (SWE)    Sofus Heggemsnes (NOR)    David Jessen (CZE)    Tomás González (CHI) |
| World cup Series 2018–2020 | Permanto | 2018–2021 | 1 |  Rayderley Zapata (ESP) |
| World cup Series 2018–2020 | Hyppy | 2018–2021 | 1 |  Shin Jae-hwan (KOR) |
| World cup Series 2018–2020 | Hevonen | 2018–2021 | 1 |  Kohei Kameyama (JPN) |
| World cup Series 2018–2020 | Renkaat | 2018–2021 | 1 |  Eleftherios Petrounias (GRE) |
| World cup Series 2018–2020 | Nojapuut | 2018–2021 | 1 |  You Hao (CHN) |
| World cup Series 2018–2020 | Rekki | 2018–2021 | 1 |  Epke Zonderland (NED) |
| World cup Series 2020 | Moniottelu | 2020–2021 | 3 |  Venäläiset olympiaurheilijat    Kiina    Japani |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Aasia | 2020 | 2 |  Đinh Phương Thành (VIE)    Loo Phay Xing (MAS) |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Afrikka | 2021 | 2 |  Omar Mohamed (EGY)    Uche Eke (NGR) |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Amerikka | 2021 | 2 |  Yhdysvallat    Brasilia |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Eurooppa | 2021 | 2 |  Venäläiset olympiaurheilijat    Adem Asil (TUR) |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Oseania | 2021 | 1 |  Mikhail Koudinov (AUS) |
| Maanosien mestaruusturnaukset | Kutsu | 2021 | 1 |  Matvei Petrov (ALB) |
Tulokset

| Maa/urheilija | Permanto> Pisteet | Permanto> Sijoitus | Hevonen> Pisteet | Hevonen> Sijoitus | Renkaat> Pisteet | Renkaat> Sijoitus | Hyppy> Pisteet | Hyppy> Sijoitus | Nojapuut> Pisteet | Nojapuut> Sijoitus | Rekki> Pisteet | Rekki> Sijoitus | Yhteensä> Pisteet | Yhteensä> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Tulokset > Moniottelu

| Sijoitus | Urheilija | Permanto | Hevonen | Renkaat | Hyppy | Nojapuut | Rekki | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Tulokset > Permanto

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Tulokset > Hevonen

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Tulokset > Renkaat

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Tulokset > Hyppy

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Tulokset > Nojapuut

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Tulokset > Rekki

| Sijoitus | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
Wichmann

Wichmann on sukunimi ja tarkoittaa seuraavia:
Wichmann I (k. 944), Saksin hallitsijasukuun kuulunut kreivi
Wichmann II (k. 967), Saksin hallitsijasukuun kuulunut kreivi
Sukunimenä

Wichmann, suomalainen suku
Aaro Wichmann, suomalainen näyttelijä ja laulaja
Aksel Benjamin Wichmann (1866–1932), suomalainen tuomari
Assar Wichmann (1877–1948), suomalainen metsänhoitaja ja Kajaanin Puutavara Oy:n toimitusjohtaja
Elna Wichmann (1877–1924), suomalainen kirjailija
Eva Wichman (1908–1975), suomenruotsalainen kirjailija, lelusuunnittelija
Emil Wichmann (1856–1938), suomalainen kirjailija ja poliitikko
Eyvind Wichmann (1928–2019), ruotsalais-yhdysvaltalainen fyysikko
Karl Ossian Wichmann (1864–1918), suomalainen kuuromykkäinkoulun johtaja, Kuuromykkäin lehden perustaja
Mathias Wichmann (s. 1991), tanskalainen jalkapalloilija
Seth Wichmann (1885–1939), suomalainen lääkäri ja professori
Sharon Wichman (s. 1952), yhdysvaltalainen uimari
Yrjö Wichmann (1868–1932), suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori
Sukunimenä > Entisenä sukunimenä

Einar Vihma ent. Wichmann (1893–1944), suomalainen jääkärikenraalimajuri ja Mannerheim-ristin ritari
Väinö Vihma ent. Wichmann (1907-1958), juristi, asianajaja, kauppaoikeuden professori.
Muita

7103 Wichmann, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wichmann”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ruotsin Liivinmaa

Ruotsin Liivinmaa (ruots. Svenska Livland) oli osa Ruotsia vuodesta 1629 vuoteen 1721. Alue koostui nykyisen Viron eteläosasta ja Saarenmaasta, jonka Tanska oli luovuttanut Ruotsille Brömsebron rauhassa, sekä nykyisen Latvian pohjoisosasta eli Vidzemen alueesta. Riika oli tuolloin Ruotsin valtakunnan toiseksi suurin kaupunki.
Venäjän keisarikunta valloitti Ruotsin Liivinmaan suuressa Pohjan sodassa ja perusti vuonna 1710 Liivinmaan kuvernementin. Alue luovutettiin Venäjälle virallisesti Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Ruotsin Inkerin ja Ruotsin Viron kanssa.
Kenraalikuvernöörit

Jakob De la Gardie (1622–1628)
Kustaa Horn (1628–1629)
Johan Skytte (1629–1633)
Nils Assersson Mannersköld (1633–1634)
Pentti Pentinpoika Oxenstierna (1634–1643)
Herman Wrangel (1643)
Erik Eriksson Ryning (1644)
Gabriel Pentinpoika Oxenstierna (1645–1647)
Magnus Gabriel De la Gardie (1649–1651)
Gustaf Horn (1652–1653)
Magnus Gabriel De la Gardie (1655–1657)
Axel Lillie (1661)
Pentti Gabrielinpoika Oxenstierna (1662–1665)
Clas Åkesson Tott (1665–1671)
Fabian von Fersen (1671–1674)
Krister Klasson Horn (1674–1686)
Jacob Johan Hastfer (1687–1695)
Eric Dahlberg (1696–1702)
Carl Gustaf Frölich (1702–1706)
Adam Ludvig Lewenhaupt (1706–1709)
Henrik Otto Albedyll (1709)
Niels Jonsson Stromberg af Clastorp (1709–1710)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin Liivinmaa Wikimedia Commonsissa
Liivinmaan ja Kuurinmaan herttuakunnat vuonna 1705 julkaistussa kartassa.
Ryōgokun silta

| Ryōgokun silta Ryōgoku-bashi |
| --- | --- |
 Nykyinen silta vuonna 2005.
Ylittää:  Sumidajoki
Sijainti:  Tokio,  Japani Chūō – Sumida
Koordinaatit:  35°41′40″N, 139°47′19″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ryōgokun silta (jap. 両国橋, Ryōgoku-bashi) on Sumidajoen ylittävä silta Japanin pääkaupungissa Tokiossa. Useaan otteeseen jälleenrakennettu silta on alun perin rakennettu vuonna 1659.
Kohde

Ryōgokun silta sijaitsee Japanin pääkaupungissa Tokiossa. Sumidajoen ylittävä silta yhdistää Chūōn erillisalueen Higashi-Nihonbashin kaupunginosan Sumidan erillisalueen Ryōgokun kaupunginosaan.
Historia

Ryōgokun silta rakennettiin alun perin vuonna 1659. Meirekin tulipalo oli tuhonnut vuonna 1657 huomattavia osia historiallisesta Edosta. Kaupunkia haluttiin laajentaa tuolloin vielä vain vähän rakennetulle Sumidajoen itärannalle tulipalojen ehkäisemiseksi kaupunkia tiheästi rakennetulta alueelta lännessä laajentamalla. Kaupunki tarvitsi lisää tilaa myös sen kasvun kannalta. Sillan valmistumisen jälkeen joen itärannalle muodostui Ryōgokun kaupunginosa. Sillan länsipuolelle rakennetusta tulipalolta suojaavasta rajoituslinjasta muodostui puolestaan suosittu  Ryōgoku Hirokōjin viihdekortteli (sakariba). Nimi Ryōgoku viittaa puolestaan "kahteen maahan", koska silta yhdisti historiallisia Musashin ja Shimōsan maakuntia. Silta esiintyi monissa oman aikansa japanilaisissa puupiirroksissa. Sitä kuvailivat esimerkiksi kuuluisat Hokusai ja Utagawa Hiroshige.
Vanha puinen silta romahti suuressa Kantōn maanjäristyksessä vuonna 1923. Silta on myöhemmin rakennettu uudestaan vuosina 1932 ja 2008. Nykyinen Ryōgokun silta sijaitsee hieman alkuperäisestä historiallisesta sillasta jokea pitkin ylävirtaan.
Historiallinen silta Utagawa Hiroshigen puupiirroksessa vuodelta 1856.
Ryō Hatsuse

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ryō Hatsuse
Syntymäaika: 10. heinäkuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Osaka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2016–2018 2019– | Gamba Osaka Vissel Kobe | 34 (0)  |
Maajoukkue
| 2017 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ryō Hatsuse (jap. 初瀬 亮, Hatsuse Ryō; s. 10. heinäkuuta 1997 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hatsuse kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017.
Aiheesta muualla

Soccerway
Yates

Yates on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam Yates (s. 1992), englantilainen maantiepyöräilijä
Alan Geoffrey Yates, Carter Brown, (1923–1985), englantilais-australialainen rikoskirjailija
Andrea Yates (s. 1964), yhdysvaltalainen murhaaja
Archie Yates (s. 2009), brittiläinen näyttelijä
Cassie Yates (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
David Yates (s. 1963), brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja
Frederick Yates (1884–1932), brittiläinen shakinpelaaja
Paula Yates (1959–2000), brittiläinen televisiojuontaja ja julkisuuden henkilö
Pauline Yates (1929–2015), brittiläinen näyttelijä
Peter Yates (1929–2011), brittiläinen elokuvaohjaaja
Richard Yates (1926–1992), yhdysvaltalainen kirjailija
Ryan Yates (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija
Simon Yates (s. 1992), englantilainen rata- ja maantiepyöräilijä, Adam Yatesin kaksoisveli
T. J. Yates (s. 1987), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ruotsinsalmen merilinnoitus

Fort Katarinan entisöityä muuria ja raunioita Katariinassa.
Fort Slavan entisöityä ulkomuuria Kukourin saarella.
Ruotsinsalmen merilinnoitus oli linnoitusjärjestelmä Kymissä nykyisessä Kotkan kaupungissa. Se kuului osana venäläisten Kustaa III:n sodan jälkeen rakennuttamaan Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmään. Linnoitus muodosti Kyminlinnan kanssa kaksoislinnoituksen ja sen eteläisen osan, jonka tarkoituksena oli toimia Ruotsin puolella sijainneiden merilinnoitusten, Loviisan Svartholman ja Helsingin Sveaborgin eli Suomenlinnan vastapainona sekä Pietarin suojaksi rakennetun Kronstadtin merilinnoituksen etuvartiona. Krimin sodan aikana vuonna 1855 brittiläis-ranskalainen laivasto tuhosi linnoitukset.