stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alberobello

| Alberobello |
| --- | --- |
 Alberobellon trullitaloja.
 vaakuna
 Alberobello
 Koordinaatit: 40°47′N, 17°14′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Metropolikaupunki:  Bari
Väkiluku (31.12.2015):  10 745
 
 www.comune.alberobello.ba.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alberobello on kaupunki Italiassa, Apulian alueella Barin metropolikaupungissa.
Trulli

Kaupunki on tunnettu Unescon maailmanperintöluetteloon päässeistä tornimaisesti katetuista, pyöreistä rakennuksistaan, joita kutsutaan nimellä trulli (yks. trullo). Ne on rakennettu ilman laastia latomalla kalkkikiven kappaleita kivimuurien tapaan. Tämä rakennustapa on tunnettu esihistorialliselta ajalta asti, ja Alberobellon seudulla sitä käytetään edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alberobello Wikimedia Commonsissa
Barin metropolikaupunki
Acquaviva delle Fonti | Adelfia | Alberobello | Altamura | Bari | Binetto | Bitetto | Bitonto | Bitritto | Capurso | Casamassima | Cassano delle Murge | Castellana Grotte | Cellamare | Conversano | Corato | Gioia del Colle | Giovinazzo | Gravina in Puglia | Grumo Appula | Locorotondo | Modugno | Mola di Bari | Molfetta | Monopoli | Noci | Noicattaro | Palo del Colle | Poggiorsini | Polignano a Mare | Putignano | Rutigliano | Ruvo di Puglia | Sammichele di Bari | Sannicandro di Bari | Santeramo in Colle | Terlizzi | Toritto | Triggiano | Turi | Valenzano
Päätoteuttaja

Päätoteuttaja on lakitermi, joka merkitsee rakennustyömaalla pääasiallista määräysvaltaa käyttävää tahoa kuten pääurakoitsija tai rakennuttaja. Mikäli sopimuksessa ei ole muuta mainittu on päätoteuttaja rakennuttaja itse.
Vastuut

Päätoteuttajan vastuisiin kuuluu töiden organisointi ja tiedonkulun järjestäminen eri osapuolten välille, jotta työ voidaan tehdä turvallisesti ja järjestelmällisesti.
Vastuisiin kuuluu myös tarkastusten ja työturvallisuusseurannan järjestäminen jotta varmistetaan että kaikki tehdään suunnitelman mukaan.
Mikäli tapahtuu työtapaturma tai jotain on tehty turvallisuusmääräysten vastaisesti, joutuu päätoteuttaja vastaamaan siitä.
Pyhän Albanin kirkko

| Pyhän Albanin kirkko |
| --- | --- |
 Pyhän Albanin kirkko kuvattuna etelästä käsin.
Sijainti:  Langelinie, Kööpenhamina
Rakentamisvuosi:  1887
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Albanin kirkko on Kööpenhaminassa sijaitseva anglikaaninen kirkko. Pyhän Albanin kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1887 ja on Tanskan ainoa anglikaaninen kirkko. Pyhän Albanin kirkko kuuluu Canterburyn arkkipiispan johtamaan anglikaaniseen yhteisöön ja Euroopan hiippakuntaan. Pyhän Albanin kirkossa noudatetaan Englannin kirkon mukaista liturgiaa.
Pyhän Albanin kirkko rakennettiin vuosina 1885–1887 noin 30 vuoden varojen keräämisen jälkeen. Kirkon sijaintiin vaikutti Tanskan kuningas Kristian IX:n tytär, Prinsessa Alexandra. Prinsessa Alexandran aviomies, Walesin prinssi Edvard toimi Lontoon varojenkeräyskomitean puheenjohtajana. Prinsessa Alexandra laski peruskiven kirkolle 19. syyskuuta 1885. Kirkko vihittiin käyttöön kaksi vuotta myöhemmin, 17. syyskuuta 1887.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Albanin kirkko Wikimedia Commonsissa
Albert Giger

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sapporo 1972 | 4x10 km |  |
Albert Giger (7. lokakuuta 1946 – 4. syyskuuta 2021) oli sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1960- ja 1970-luvuilla. Hän oli mukana talviolympialaisissa 1968, 1972 ja 1976. Hän voitti olympiapronssia 4x10 km viestissä Sapporossa 1972.
Al-Kut

| Kut (كوت, al-Kūt) |
| --- | --- |
 Moskeija Kutissa
 Kut
 Koordinaatit: 32°30′20″N, 45°49′29″E 
Valtio:  Irak
Maakunta:  Wasit
Väkiluku (2009):  375 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kut (arab. كوت‎, al-Kūt) on kaupunki Itä-Irakissa, Tigrisin vasemmalla rannalla, noin 160 km etelään Bagdadista. Se asukasluku vuonna 2009  oli noin 375 000. Se on Wasitin maakunnan pääkaupunki.
Kutin vanha kaupunki on joen jyrkässä mutkassa, ja siitä on vain kapea maayhteys.
Kut on ollut vuosisatoja mattokaupan keskus. Se sijaitsee hedelmällisen maanviljelyalueen keskellä. Kaupungin lähellä sijaitsi myös Bagdadin ydintutkimuslaitos.
Kutissa käytiin raskaita taisteluja ensimmäisessä maailmansodassa, kun brittiläinen Mesopotamian siirtoarmeija marssi kenraali Charles Townshendin johdolla pohjoiseen Basrasta syyskuussa 1915. Syyskuun 26. alkaneessa taistelussa osmanit ajettiin kaupungista ja kahden kuukauden jälkeen Townshend jatkoi etenemistä pohjoiseen. Ktesifonin taistelun jälkeen britit peräytyivät takaisin Kutiin, jonne turkkilaiset Colmar von der Goltzin johdolla saartoivat heidät. Townshend antautui huhtikuun lopussa 1916.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Kut Wikimedia Commonsissa
Albert Gingell

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten paini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | vapaapaini, 66.6 kg |  |
Albert Gingell (30. syyskuuta 1883 Bristol – 20. helmikuuta 1947 Cleveland) oli brittiläinen vapaapainija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssia 66,6 kg -sarjassa.
Afrikan nykytaide

El Anatsui, Miehen vaate.
Tapfuma Gutsa, Genesis.
Pascale Marthine Tayou, Colonne Pascale, 2010, Douala, Kamerun.
Afrikan nykytaiteeksi ymmärretään yleisesti taide, jota taiteilijat ovat tehneet Afrikassa ja Afrikan diasporan piirissä itsenäisyyden jälkeisellä ajalla. Afrikan nykytaide ymmärretään kuitenkin yhtä monella tavalla kuin on alalla työskenteleviä kuraattoreja, tutkijoita ja taiteilijoita.
Tämän laaja-alaisen "ei-luokan" kaikki kolme sanaa ovat itsessään ongelmallisia: mitä tarkkaan ottaen on "nykyaika", mikä tekee taiteesta "afrikkalaisen", ja milloin me puhumme taiteesta emmekä muusta luovasta ilmaisusta?
Länsimaiset tutkijat ja kuraattorit ovat yrittäneet määritellä Afrikan nykytaidetta 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa ja he ovat ehdottaneet erilaisia luokkia ja lajityyppejä. He käynnistivät kiihkeitä keskusteluja ja kiistoja erityisesti postkolonialistisen kritiikin perusteista. Viimeaikaisten suuntausten määritelmät ja tunnistetiedot ovat paljon väljempiä. Afrikan ja sen nykytaiteilijoiden globaali läsnäolo ja mukanaolo on tullut laajalti tunnustetuksi tosiasiaksi. Tämä vaatii ja provosoi yhä kriittistä pohdintaa, mutta sen paine itsensä oikeutukseen ei ole enää ajankohtainen.
Afrikka Venetsian biennaalissa 2024

Venetsian kuvataidebiennaaalissa vuonna 2024 Afrikka pyrkii ehkäisemään aliedustusta. Marokkon ja Beninin paviljongit debytoivat ja Nigeria on mukana toista kertaa. Beninin paviljongin nigerialainen kuraattori Azu Nwagbogu sanoo, että Benin ja Marokko ovat maita, joilla on rikas taiteellinen historia ja niiden samanaikainen osallistuminen biennaaliin on virstanpylväs Afrikan mantereelle. Vuoden 2024 biennaaliin osallistuu Venetsiassa yhteensä 13 Afrikan maata.
Suomessa

Tampereen taidemuseo esitteli näyttelyssä Africa/Now afrikkalaista nykytaidetta joulukuusta 2008 helmikuulle 2009. Näyttelyn tarkoituksena oli esitellä Pohjoismaissa suhteellisen tuntematonta afrikkalaista taiteilijaidentiteettiä, Tampereen taidemuseon lisäksi afrikkalaiseen nykytaiteeseen erikoistunut tanskalainen thorupART vastasi näyttelyn toteutuksesta. Africa/Now nähtiin myös Lofooteilla Norjassa. Suurin osa näyttelyn 38 taiteilijasta asui ja työskenteli Afrikassa, mutta yksikään ei ollut Pohjois-Afrikasta. Muutama heistä eli maanosan ulkopuolella, niin sanotussa afrikkalaisessa diasporassa.
Helsingin taidemuseo järjesti näyttelyn otsikolla Peekaboo 20. 8. 2010–16. 1. 2011 Tennispalatsissa. Se esitteli eteläafrikkalaista nykytaidetta. Näyttelyssä oli teoksia 20 taiteilijalta. Näyttelyn nimen alaotsikko oli Uusi Etelä-Afrikka, jossa ”uusi” tarkoitti apartheidin päättymisestä alkanutta aikaa.
15.4.-27.11. 2011 järjestetyn Ars 11:n teema oli ”Afrikka nykytaiteessa”. Näyttelyyn osallistui yhteensä 30 taiteilijaa. Siinä ei rajattu osallistuvien taiteilijoiden kansallisuutta tai etnistä taustaa. Näyttelyn katalogin esipuheen mukaan sen tarkoitus on monipuolistaa kapeita ja pessimistisiä käsityksiä Afrikan nykytodellisuuksista ja tarkastelemalla taideteoksia katsojan on mahdollista omaksua tietoa Afrikasta ja kasvattaa ymmärrystään.
Näyttelykatalogin esseessä Muistin menetyksiä todetaan: ”Postkoloniaalinen diskurssi tuo toistuvasti esiin muuttuvan Afrikan vastakohtana myytille pysähtyneestä maanosasta, joka ei ole kiinni nykypäivässä. Postkoloniaalisen diskurssin kamppailu stereotypioita vastaan kulminoituu pysähtyneen maanosan myyttiin, jonka kaikki luettelon esseet tavalla tai toisella torjuvat. Koska postkoloniaalinen diskurssi korostaa nykyaikaista ja muuttuvaa Afrikkaa, se suhtautuu kielteisesti käsitteisiin ”aito”, ”alkuperäinen” ja ”autenttinen”. Ars 11 asettuu edustamaan näkemystä, joka ei etsi afrikkalaisesta taiteesta aitoutta tai autenttisuutta.”
Galleria

Dominique Zinkpè, Taxi Taf-Taf, 2002.
Gilbert G. Groud, Norsunluurannikon lapsisotilas, 2007.
Tagirumukiza Innocent, sarjasta Pitkä tie.
Joseph-Francis Sumegné, La Nouvelle Liberté, 1996, Douala, Kamerun.
Tietokannat

AAVAA - Afrikan ja Aasian visuaalisen taiteilijan arkisto , nimeltään Diversity Art Forum , Lontoo, vuodesta 1989.
Afrikan kirjakeskus - Afrikasta ja Lontoosta tulevat kirjat .
Africaserver  , Amsterdam.
Africinfo  , Dakar, Senegal.
Afrikan värit . (Arkistoitu – Internet Archive)
Afrikkalainen Loxo .
Afrikan etelä-taide-aloite - ASAI , Kapkaupunki.
Afrikkalaisten taiteilijoiden arkisto  , Washington, DC, USA.  Warren M. Robbins -kirjasto, Afrikan taiteen kansallismuseo, Smithsonian Institution.
Artafrica-projekti .
Nykytaiteen Afrikan taidekokoelma .  Jean Pigozzin kokoelma.
Nykyaikainen Afrikan musiikin ja taiteen arkisto
Devearts  : Kehitysmaiden nykyaikaisen taiteen kansainvälinen foorumi
Nykytaiteen säätiö - Ghana
Maailmanlaajuinen Afrikan taidemarkkinaraportti   : vuosittainen analyysi nykyaikaisesta ja nykyaikaisesta Afrikan ja sen diasporan taidemarkkinoista.
Moderni afrikkalainen taide: perusluettelo  , Washington DC, USA.  Opettaja: Janet L. Stanley, Warren M. Robbins -kirjasto, Afrikan taiteen kansallismuseo, Smithsonian Institution Libraries.  Vuonna 1995 aloitettu huomautusluettelo päivitetään jatkuvasti.
OCPA: n kulttuuripolitiikan seurantakeskus Afrikassa (Arkistoitu – Internet Archive)  (Arkistoitu – Internet Archive) , Maputo, Mosambico.
Kulttuurin voima , Amsterdam.
Universumit Universumissa  , Berliini.
Virtuaalinen modernin nigerialaisen taiteen museo (Arkistoitu – Internet Archive)  (Arkistoitu – Internet Archive) , isännöi Pan-Atlantin yliopiston verkkosivuilla.  Luonut Jess Castellote.
Virtuaalinen nykytaiteen museo  , Amsterdam.  Fons Geerlingsin ja Maarten Rensin perustama vuodesta 2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afrikan nykytaide Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Contemporary African art
Käännös suomeksi
Ahvenlampi (Multia)

| Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°33′48″N, 25°02′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskuoja:  oja Kylmäpuroon 
Järvinumero:  14.625.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  224,2 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,661 km  
Pinta-ala:  2,79 ha  
Tilavuus:  0.000085 km³ 
Keskisyvyys:  3,06 m  
Suurin syvyys:  6,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhvenlampi 
Ahvenlampi  on Keski-Suomessa Multialla  Ahvenperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 85 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 6,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Konttijoen valuma-alueeseen (14.625) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 224,2 metriä mpy.
Albergaria-a-Velha

| Albergaria-a-Velha |
| --- | --- |
 Kunnantalo ja Jardim da Praça Ferreira Tavares
 lippu:  vaakuna
 Albergaria-a-Velha Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 40°42′N, 8°29′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro
Ala-alue:  Baixo Vouga
Piiri:  Aveiro
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  António Augusto Amaral Loureiro e Santos
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  159 km²
Väkiluku (2022):  25 263
 – Väestötiheys:  159,1 as./km²
 
 www.cm-albergaria.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Albergaria-a-Velha on Portugalin kunta Aveiron piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 159 neliökilometriä ja väkiluku 25 263 (vuonna 2022). Kaupungin väestötiheys on siten 159,1 asukasta neliökilometrillä.
Albergaria-a-Velhan pormestari on kansanpuolueen António Augusto Amaral Loureiro e Santos.
Freguesiat

Albergaria-a-Velha
Alquerubim
Angeja
Branca
Frossos
Ribeira de Fráguas
São João de Loure
Valmaior
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albergaria-a-Velha Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Aveiron piirin kunnat
Águeda
Albergaria-a-Velha
Anadia
Arouca
Aveiro
Castelo de Paiva
Espinho
Estarreja
Ílhavo
Mealhada
Murtosa
Oliveira de Azeméis
Oliveira do Bairro
Ovar
Santa Maria da Feira
São João da Madeira
Sever do Vouga
Vagos
Vale de Cambra
Al-Madina

Al-Madina Sports Club (arab. نادي المدينة الليبي‎) on libyalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1953. Se on voittanut yhteensä kolme kertaa Libyan mestaruuden, joista viimeisin on vuodelta 2001. Seuran kotistadion on June 11 Stadium, joka sijaitsee Tripolissa.
Saavutukset

Libyan mestaruus (3): 1976, 1983, 2001
Libyan cup (3): 1977, 1987, 1990
Libyan supercup: 2001
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Pyramidien taistelu

Pyramidien taistelu oli Egyptiä hallinneiden mamelukkien ja Ranskan joukkojen välinen taistelu 21. heinäkuuta 1798 Napoleonin Egyptin-sotaretkellä. Napoléon Bonaparten johtamat ranskalaiset olivat nousseet maihin Aleksandriassa ja kohtasivat Murad Bein johtamat mamelukkien joukot Niilin länsirannalla Embabehissa hieman Kairon pohjoispuolella. Ranskalaisten neliömuodostelmat kukistivat egyptiläisen ratsuväen hyökkäykset ajaen Murad Bein pakoon kärsien vain joitakin satoja tappioina noin 6 000 kaatunutta egyptiläistä vastaan. Kairo vallattiin hieman myöhemmin, mutta pian ranskalaiset oli saarrettu Egyptiin osmanien ja brittien merisaarrossa.
Tausta

Egypti oli ollut aikanaan tärkeä Ranskan kauppakumppani, mutta Egyptin kansainvälinen kauppa kärsi huomattavasti mamelukki-beiden hirmuvallasta. 1770-luvun lopulta lähtien Egypti oli eri liittokuntien välisten taistelujen väkivallan kierteessä. Osmanien valtakunnan valta Egyptissä oli romahtanut ja valtaan olivat nousseet Murad Bei ja Ibrahim Bei osmanien ylivallan muuttuessa muodolliseksi. Taisteluja oli rahoitettu esimerkiksi ulkomaalaisia kauppiaita kiristämällä ja näiden yhteisö esimerkiksi Aleksandriassa oli kutistunut mitättömäksi. Monet ranskalaiset kauppahuoneet olivat ajautuneet kehityksen tuloksena konkurssiin. Ranska oli antanut uhkavaatimuksen Egyptille vuonna 1795, mutta se sivutettiin kokonaan. Ibrahim ja Murad eivät pitäneet hyökkäystä kaukaiseen Egyptiin todennäköisenä.
Tuolloin Ranskan vallankumouksellisen direktoraatin sotilasneuvonantajana toiminut Napoléon Bonaparte esitti hyökkäystä Egyptiin vuoden 1798 alussa. Näin saataisiin takaisin aiemmin tuottoisa kauppa-alue, mutta estettäisiin myös Ranskan vihollisen Ison-Britannian pääsy Punaisellemerelle ja edelleen Intian niemimaalle, jolla oli briteille huomattava taloudellinen merkitys. Direktoraatti saattoi myös haluta kasvavaa kansansuosiota nauttineen Napoléonin lähtevän maasta mahdollisimman kauaksi. Napoléonin suunnitelma hyväksyttiin ja 1. heinäkuuta 1798 noin 30 000–36 000 ranskalaista nousi maihin Aleksandriassa. Kaupungin pieni varuskunta kukistettiin nopeasti. Aleksandriassa perustettiin Egyptin väliaikaishallitus, jonka propagandassa käytettiin hyväksi mamelukkien hirmuvaltaa.
7. heinäkuuta Napoléon alkoi edetä kohti etelää ja Kairoa. Ibrahim ja Murad Bei oltiin yllätetty, eivätkä ranskalaiset kohdanneet aluksi juurikaan vastarintaa. Paikalliset beduiinit tekivät joitakin häirintähyökkäyksiä, minkä lisäksi ranskalaiset kärsivät ruokahuollon puutteista. Monet ranskalaiset menehtyivät nestehukkaan. Vaikeuksista huolimatta ranskalaisten onnistui edetessään voittaa 12. heinäkuuta noin 15 000–18 000 mamelukkia pienen Šubrakhaitin kaupungin luona.
Pyramidien taistelu

Ranskalaiset saapuivat 20. heinäkuuta Umm Dinariin noin 29 kilometrin päähän Kairosta etelään. Täällä he saivat tiedon Murad Bein johtamien joukkojen kerääntyneen Niilin länsirannalle Embabehissa 10 kilometrin päässä Kairosta ja 25 kilometrin päähän Gizan pyramideista. Murad Bein joukkoihin kuului todennäköisesti 20 000 sotilasta. Napoléon itse väitti joukkoa aikanaan paljon suuremmaksi. Samaan aikaan Ibrahim Bein joukot olivat kerääntyneet Niilin itäpuolelle, eivätkä he ottaneet osaa tulevaan taisteluun. Monet ranskalaisista olivat Ranskan vallankumoussotien veteraaneja, kun taas egyptiläiset olivat huonosti koulutettuja ja motivoituneita. Egyptiläisillä oli kuitenkin ylivoimainen ratsuväki, jota ranskalaisetkin kunnioittivat. Ranskalaisjoukot aloittivat etenemisen egyptiläisiä vastaan 21. heinäkuuta kello 2 aamulla ja saapuivat tulevalle taistelukentälle 12 tuntia myöhemmin. Tunnetun, mutta epäluotettavan tarinan mukaan Napoléon olisi ennen taistelua innostanut joukkojaan puheella, jossa hän lausui ”Sotilaat! Neljäkymmentä vuosisataa katsoo teitä näiden pyramidien huipuilta”.
Taistelukentällä Napoléon jakoi mukanaan olleet noin 25 000 miestä viiteen neliömuodostelmaan, jollaisia ranskalaiset olivat käyttäneet jo Šubrakhaitissa. Tykistön suojaamat neliömuodostelmat olivat tehokkaita mamelukkien ratsuväkeä vastaan. Kussakin muodostelmassa oli kuusi riviä jalkaväkeä. Iltapäivällä kello puoli neljän aikoihin noin 6 000 miehen vahvuinen egyptiläinen ratsuväki rynnäköi ranskalaisten muodostelmia vastaan. Ranskalaisten taktiikkaan tottumattomat egyptiläiset eivät pystyneet käyttämään hyväksi ylivoimaista ratsuväkeään. Muodostelmia vastaan hyökätessään he kärsivät huomattavasti ranskalaisia suurempia tappioita. Ratsuväen rynnäkkö tyrehtyi ranskalaisten keskustan muodostelmiin samalla, kun sivustan muodostelmat etenivät saartaen egyptiläisjoukot. Pian vallattiin egyptiläisten joukkojen leiri ja egyptiläiset hajaantuivat. Osa egyptiläisistä hukkui heidän yrittäessään paeta Niilin yli ja hajaantuneita joukkoja vastaan käydyissä yhteenotoissa kuoli tuhansia. Taistelu päättyi useita tunteja kestäneiden yhteenottojen jälkeen.
Seuraukset

Egyptiläiset olivat menettäneet taistelussa noin 6 000 miestä. Ranskalaisten tappiot olivat haavoittuneina ja kaatuneina vain joitakin satoja. Murad Bei poltti laivastonsa Niilillä ja pakeni joukkoineen Ylä-Egyptiin. Kairon väkijoukot ajautuivat paniikkiin ja beduiinisotilaat ryöstelivät paikallisia ennen pakoaan. Niilin itäpuolella ollut Ibrahim Bei pakeni kohti itää. Ranskalaiset saapuivat 27. heinäkuuta Kairoon. Hieman myöhemmin Horatio Nelsonin johtama brittilaivasto tuhosi ranskalaisten laivaston Abu Qirin lahdella ja ranskalaiset Egyptissä eristettiin brittien ja osmanien merisaarrolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyramidien taistelu Wikimedia Commonsissa
Eyptiläistä ratsuväkeä Wojciech Kossakin maalauksessa.
Taistelu Louis-François Lejeunen maalauksessa.
Akvaario (albumi)

| Akvaario Indica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2014
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Roland Spremberg 
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 40.14 (Digitaalinen versio) 
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Indican muut julkaisut
| A Way Away 2010 | Akvaario / Shine 2014 |   |
Singlet albumilta Akvaario
 ”Älä kanna pelkoa” Julkaistu: marraskuu 2013  ”Suunta on vain ylöspäin” Julkaistu: maaliskuu 2014
Akvaario on suomalaisyhtye Indican kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Suomen Musiikki sekä CD-levynä että digitaalisesti ladattavana 24. tammikuuta 2014. Albumin CD-versiossa on mukana kaksi akustista versiota albumin kappaleista, joita ei tule lainkaan digitaalisesti myyntiin. Albumin ensimmäinen single, "Älä kanna pelkoa", julkaistiin marraskuussa 2013.
Albumi tuotettiin samaan aikaan heidän englanninkielisen studioalbumin, Shinen kanssa, joka aiheutti yhtyeen jäsenille niin paljon paineita, että yhtye oli jopa lähellä hajota.
Levy sijoittui julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi ja lisäksi nousi Rumba-listan ykköseksi. Myös levyn arvostelut olivat myönteisiä, mm. Keskisuomalaisen toimittaja Aki Lehti, kehui albumia Indican uran parhaaksi todeten, että Jonsun sävellykset ja tekstit ovat ensimmäistä kertaa tasapainossa.
Kappaleet

Älä kanna pelkoa – 2.58
Liian kaunis vailla suuntaa – 3.33
Suunta on vain ylöspäin – 3.05
Savuton ja onneton – 3.51
Sun oma – 4.10
Nirvanaan – 3.35
Tuuliajolla – 4.25
Kultaan kuun – 3.52
Tuule tuuli – 3.39
Maailma loppuu – 2.53
Onnen syy – 4.13
Älä kanna pelkoa (akustinen)
Akvaario (akustinen)
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen
Noise.fi:
Soundi:
V2.fi:
Albert Gore, Sr.

Albert Gore
Albert Arnold Gore, Sr. (26. joulukuuta 1907 Granville, Tennessee – 5. joulukuuta 1998 Carthage, Tennessee) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Tennesseen neljännestä[lähde? ] vaalipiiristä vuosina 1939–1953, poikkeuksena noin kuukauden mittainen ajanjakso vuosien 1944 ja 1945 vuodenvaihteessa, jolloin hän erosi edustajainhuoneesta voidakseen palvella Yhdysvaltain armeijassa. Edustajainhuoneen jälkeen Gore toimi senaattorina vuosina 1953–1971. Hän pyrki vielä vuoden 1970 vaaleissa jatkokaudelle, muttei tullut valituksi.
Gore oli syntyperäinen tennesseeläinen ja koulutukseltaan lakimies. Hän meni vuonna 1937 naimisiin Pauline LaFonin kanssa. Parin avioliitosta syntyi kaksi lasta – Nancy ja Al – joista ensimmäinen menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1984. Jälkimmäinen toimi Yhdysvaltain varapresidenttinä vuosina 1993–2001 ja sai Nobelin rauhanpalkinnon syksyllä 2007.
Gore opetti vuosina 1970–1972 lakia Vanderbiltin yliopistossa. Hän piti myöhempinä vuosinaan antiikkikauppaa ja kuoli vain hieman ennen kuin olisi täyttänyt 91 vuotta.
Akvaariokasvit

Kierrevallisneriaa (Vallisneria spiralis) akvaariossa
Akvaariokasvit ovat huonekasveja, joita kasvatetaan akvaarioissa.
Joillekin akvaarioharrastajille kasvit ovat pääosassa, puhutaan erityisesti kasviakvaarioista. Monille kasvit ovat akvaarion sisustuselementti. Monet kalalajit kaipaavat kasvitiheikköjä itsensä tai jälkikasvunsa suojaksi.
Kasvit voidaan jakaa istutuspaikkansa mukaan akvaarion etuosan matalakasvuisiin kasveihin, keskiosan kasveihin, korkeisiin takaosan kasveihin ja pintakasveihin. Toinen tapa on luokitella ne muodon mukaan köynnösmäisiin, suikertaviin, ruusukkeisiin ja kelluskasveihin. Kasveja voi myös luokitella lämpötilan tai alkuperämaan mukaan.