stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asmara
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asmara Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Näkymä Asmaraan
Höyryjuna Asmaran ulkopuolella Eritrean rautatiellä
Hyatt

| Hyatt Hotels Corporation |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: H
ISIN:  US4485791028
Perustettu:  1957
Perustaja:  Jay Pritzker
Toimitusjohtaja:  Mark Hoplamazian
Kotipaikka:  Chicago, Illinois, USA
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  hotellitoiminta
Liikevaihto:  4,4 miljardia USD (2015)
Henkilöstö:  96 627 (2015)
Kotisivu:  www.hyatt.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grand Hyatt -hotelli Taipeissa.
Hyatt Hotels Corporation on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa toistakymmentä hotelliketjubrändiä ja operoi niitä useimmiten franchising-periaatteella. Yhtiön hotelliketjut vuonna 2016 olivat Andaz, Grand Hyatt, Hyatt Centric, Hyatt Hotels, Hyatt House, Hyatt Place, Hyatt Regency, Hyatt Residence Club, Hyatt Zilara, Hyatt Ziva, Park Hyatt sekä The Unbound Collection by Hyatt.
Historiaa

Hyattin perusti Jay Pritzker vuonna 1957 ostettuaan Hyatt House -⁠nimisen motellin Los Angelesin kansainvälinen lentoaseman liepeiltä. Veljensä Donald Pritzkerin kanssa hän alkoi perheen muiden yritysten ohella laajentaa hotellitoimintaa. Vuonna 1962 Hyatt Corporation vietiin pörssiin. 1968 muodostettiin erillinen pörssiyhtiö Hyatt International, mutta 1980-luvun alussa molemmat yhtiöt otettiin pois pörssistä takaisin Pritzkerin perheen omistukseen. Vuoden 2005 alusta yritykset yhdistettiin nimelle Hyatt Hotels Corporation.
Hyattin hotelliketjuista vanhin on Hyatt Regency. Sitä ylellisemmät Grand Hyatt ja Park Hyatt -ketjut muodostettiin vuonna 1980. Hyatt Place on liikematkustajille suunnattu pelkistetympi ketju. Vuonna 2005 Hyatt hankki omistukseensa lomahotelliketjun Summerfield Suites, jonka nimeksi muutettiin Hyatt House vuonna 2012. Andaz-luksushotelliketju sai alkunsa Lontoon Great Eastern -hotellista, jota seurasivat Andaz-hotellit San Diegossa, West Hollywoodissa, Shanghaissa ja New Yorkissa.
Marraskuussa 2013 Hyatt esitteli ensimmäiset all-inclusive-lomahotelliketjunsa Hyatt Ziva ja Hyatt Zilara. Vuonna 2015 näitä hotelleja oli toiminnassa Meksikon Cancunissa, Puerto Vallartassa ja Los Cabosissa sekä Jamaikan Montego Bayssä.
Vuonna 1979 Hyatt-hotellien perustajasuku perusti nimeään kantavan Pritzker-arkkitehtuuripalkinnon. Vuonna 1981 Kansas Cityn Hyatt Regency -hotellin käytäväsillat romahtivat kutsuvierasjoukon päälle katastrofissa, jossa 114 ihmistä sai surmansa ja yli 200 loukkaantui. Tapaus oli Yhdysvaltojen tuhoisin rakennusromahdus ennen New Yorkin WTC-tornien romahdusta syyskuussa 2001.
Vuonna 2015 Hyatt kävi tarjouskilpailua Marriott International -yhtiön kanssa Starwood-hotelliyhtiön ostamisesta, mutta hävisi.
Toiminta Suomessa

Pohjoismainen ensimmäinen The Unbound Collection by Hyatt -hotelli avautuu Helsinkiin vuonna 2022 Uuden ylioppilastalon tiloihin.
Aiheesta muualla

Hyattin verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyatt Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Hyatt & en:Hyatt Regency walkway collapse
Käännös suomeksi
Suomela (täsmennyssivu)

Suomela voi tarkoittaa seuraavia:
Suomela, kylä Nummi-Pusulassa, Uudellamaalla
Suomelan talo, kerrostalo Maurinkadulla Helsingissä
Aira Suomela (1935–2022), posliininmaalaustaiteilija
Antti Suomela (s. 1994), jääkiekkoilija
Antti Oskari Suomela (1895–1941), jääkäri
Arvo Suomela (1909–1941), keskimatkojen juoksija
Elina Suomela-Härmä (s. 1946), romaanisen filologian professori
Erkki K. Suomela (1929–2004), nuortenkirjailija
Fabian Suomela (1876–1948), valokuvaaja
Hellä Timo Suomela, visionaristi ja eksentrikko
Iiris Suomela (s. 1994), vihreä poliitikko ja kansanedustaja
J. Suomela, oik. Juho Rännäri (1827–1884), opettaja, kirjailija, toimittaja ja kansanvalistaja
Jakob Suomela (1894–1967), jääkärimajuri
Jukka Suomela (s. 1976), tietotekniikan apulaisprofessori
Kaj Suomela (s. 1957), Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja
Kalevi Suomela  (s. 1939), rauhanliikkeen aktivisti, vapaa kirjoittaja ja kolumnisti
Klaus Suomela (1888–1962), voimistelija, liikuntakasvattaja, filosofian tohtori ja urheilukirjailija
Launo Suomela (1927–2013), nuortenkirjailija ja voimistelunopettaja
Lauri Suomela (s. 1995), potkunyrkkeilijä
Leo Suomela (s. 1934), opettaja ja kirjailija
Mirja Suomela (1913–2001), opettaja ja kirjailija
Olavi Suomela (1913–2000), kolmiloikkaaja ja kuulantyöntäjä
Pentti Suomela (1917–2016), suurlähettiläs
Pirjo Suomela-Chowdhury, diplomaatti
Poppis Suomela (s. 1966), naparetkeilijä
Päivö Suomela (1925–2002), nuortenkirjailija
Reetta Suomela (s. 1998), jalkapalloilija
Saara-Kaisa Suomela (s. 2003), salibandyn pelaaja
Samuli Suomela (1918–2012), Maataloudellisen tutkimuslaitoksen johtaja, professori ja ministeri
Toivi Suomela (1923–1992), kirjailija
Urho Suomela (1902–1945), meriupseeri ja virkamies
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Armas Paasonen

| Armas Paasonen |
| --- | --- |
 Armas Paasonen vuonna 1927.
Kansanedustaja
 1.2.1911–25.9.1918, 1.5.1924–31.7.1929, 21.10.1930–31.8.1933, 1.9.1936–5.4.1945  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Viipurin läntinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1885 Viipuri
Kuollut: 15. marraskuuta 1950 (65 vuotta) Kuopio
Ammatti:  rautatieläinen, kaupanhoitaja
Armas Johannes Paasonen (29. elokuuta 1885 Viipuri – 15. marraskuuta 1950 Kuopio) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana neljään otteeseen vuosien 1911 ja 1945 välillä. Hän oli aikakautensa merkittävimpiä työväenliikkeen vaikuttajia Pohjois-Savossa ja nautti arvostusta kautta poliittisten piirien. Paasonen on myös yksi kaikkien aikojen pitkäaikaisimpia kansanedustajia istuttuaan yhteensä 25 valtiopäivät.
Elämä > Nuoruus

Armas Paasosen vanhemmat olivat viipurilainen jarrumies Erik Johan Paasonen (k. 1909) ja Nastolassa syntynyt Maria Helena Topiasson (1850-1925). Perhe asui myöhemmin Mikkelissä, jossa Paasonen kävi kansakoulua, kunnes siirtyi 12-vuotiaana työelämään. Hän oli muun muassa sisävesilaivojen lämmittäjänä ja konepajan työmiehenä. Vuodesta 1904 lähtien Paasonen työskenteli Valtionrautateiden palveluksessa aluksi vaihdemiehenä Murtomäen asemalla ja vuodesta 1905 Sukevan asemalla. Paasonen oli perustamassa Sukevan työväenyhdistystä 1907 ja toimi useaan otteeseen sen puheenjohtajana. Hän oli myös Sukevan työväentalon puuhamiehiä. Paasonen valittiin eduskuntaan vuonna 1911.
Elämä > Sisällissota

Sisällissodan alettua kansanvaltuuskunta nimitti Paasosen VR:n raha-asiain komissaariksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä vastustaessaan aseellista vallankumousta. Paasonen valittiin myös helmikuun alussa muodostettuun SDP:n uuteen puolueneuvostoon. Sodan aikana hän oleskeli Helsingissä ja osallistui Väinö Tannerin johtaman sosialidemokraattien rauhanopposition kokouksiin. Helsingin taistelun jälkeen Paasonen oli kaupunginfiskaali Adolf Mestertonin kuultavana ja saatuaan matkustusluvan lähti huhtikuun lopussa kotiinsa Sukevaan. Toukokuussa Paasonen oli kotipaikkakunnallaan parin viikon ajan valkoisten vankina, jonka jälkeen hän palasi Aaro Salon kanssa Helsinkiin osallistuakseen eduskunnan istuntoon. Heidät kuitenkin vangittiin heti pääkaupunkiin saavuttuaan ja toimitettiin lopulta heinäkuussa Sörnäisten kuritushuoneeseen muiden vangittujen kansanedustajien tavoin. Lokakuussa Paasonen  sai valtio- ja maanpetoksesta kuuden vuoden kuritushuonetuomion. Syynä olivat hän syksyllä 1917 pitämänsä puheet sekä vallankumoukseeen yllyttäväksi katsotun Me vaadimme -julistuksen allekirjoittaminen. Tammikuussa 1919 valtiorikosylioikeus korotti tuomion kahdeksaksi vuodeksi.
Elämä > Takaisin eduskuntaan

Paasonen armahdetiin syksyllä 1919, jonka jälkeen hän suoritti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppaopiston kurssin ja työskenteli osuuskaupan hoitajana useilla paikkakunnilla Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Paasonen toimi myös Iisalmen sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puhujana sekä Pohjois-Savon piirijärjestön järjestäjänä ja oli Savon Työmiehen pitkäaikainen avustaja. Hän palasi jälleen eduskuntaan vuoden 1924 vaaleissa ja oli vielä myöhemmin 1930–1940-luvuilla kahteen otteeseen kansanedustajana. Vuonna 1930 Paasonen otettiin uudelleen VR:n palvelukseen asemamieheksi Kuopion rautatieasemalle. Hän oli myös Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuuston sekä Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen. Armas Paasonen kuoli 65-vuotiaana marraskuussa 1950. Hänet on haudattu Kuopion Isolle hautausmaalle.
Perhe

Armas Paasosen puoliso oli Nurmeksessa syntynyt kauppa-apulainen Edit Elvira Piironen (1896-1980), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Heillä oli kolme lasta.
Rømer-asteikko

Ole Rømerin muotokuva.
Rømer-asteikko (yksikön tunnus °Rø) on tanskalaisen tähtitieteilijän Ole Rømerin vuonna 1701 esittelemä lämpötila-asteikko. Tässä asteikossa lämpötilaa mitattiin alkoholitäytteisellä lämpömittarilla, jonka referenssipisteet otettiin veden jäätymis- ja kiehumispisteistä. Silloin 0 °Rø oli noin −20 °C, veden jäätymispiste 7,5 °Rø ja veden kiehumispistettä 100 °C merkittiin 60 °Rø. Rømer-asteikko oli laadittu vain etanolille, joten se ei ole lineaarinen suhteessa termodynaamiseen lämpötilaan. Rømer-asteikkoa ei käytetä enää missään maassa.
Historiaa

Rømerin jälkeen jääneistä papereista on voitu lukea, että jo 12.12.1692 tehdyissä lämpölaajenemista koskevissa kokeissa on kirjattu muistiin lämpötiloja. Hänellä oli tuolloin käytössään lämpömittari, jonka hän ilmeisesti toi ulkomaanmatkoiltaan mukanaan ja jonka lämpötila-asteikko on tuntematon. Se selviää kuitenkin, että hänen 1° vastaa nykyistä 1,9 °C, mutta nollapisteen sijaintia ei ole pystytty selvittämään.
Vuonna 1702 hän valmisti lämpömittareita 18 tuuman lasiputkista, jotka olivat riittävän tasapaksuja ja jonka alapäähän hän liitti nestetäytteisen laajennusosan. Nesteeksi hän oli valinnut noin 39 tilavuus-% alkoholia ("spiritus vini" eli etanolia), jonka hän oli värjännyt sahramilla. Täytettyään mittarin laajennusosan ja osan putkea, sinetöi hän mittarin. Asteikon luomiseksi hän upotti mittarin jääveteen ja merkitsi siihen merkin. Saman hän teki kiehuvassa vedessä. Kahden merkin välin hän jakoi 7 yhtä pitkään osaan ja lisäsi yhden samanpituisen osan jäätymispisteen alle. Tämän viimeisen merkin hän merkitsi 0 °Rø. Kiehumispisteen hän merkitsi 60 °Rø. Veden jäätymispisteeksi tuli näin 7,5 °Rø. Tämänkin mittarin asteikkoväli on 1,9 °C = 1 °Rø.
Vuonna 1708 Gabriel Fahrenheit vieraili hänen kotonaan tarkoituksenaan tutustua Rømerin lämpömittareihin. Fahrenheitille hän esitteli "lyhyttä mittaria". Sen alamerkki haettiin jäätymispisteessä (noin 7,5 °Rø) ja ylämerkki ihmisen ruumiinlämmöstä (22,5 °Rø, ehkä suusta). Merkkien väli oli jaettu kahteen osaan, josta yksi osa merkittiin veden jäätymispisteen alapuolelle (0 °Rø). Tämä mittari oli ilmeisesti tarkoitettu ihmisen ruumiinlämmön mittaamiseen, sillä sitä ei voinut käyttää korkeiden lämpötilojen mittaamiseen. Vaikuttaa siltä, että tämän mittarin asteikko vaikutti suuresti Fahrenheit-asteikon muodostumiseen.
Aiheesta muualla

CSGNetwork: Temperature Conversion – Celsius, Fahrenheit, Kelvin, Réaumur, and Rankine
The Straight Dope: Why do we have so many temperature scales?, 2004
Hämeenlinnan Tarmo

| Hämeenlinnan Tarmo |
| --- | --- |

Perustettu:  1903
Paikkakunta:  Hämeenlinna
Lajit:  yleisurheilu,  voimailu,  suunnistus,
Jäseniä:  1 000
Puheenjohtaja:  Hannu Lähteenmäki
Hämeenlinnan Tarmo on vuonna 1903 perustettu hämeenlinnalainen urheiluseura, jolla on tällä hetkellämilloin? noin 1 000 jäsentä.
Tarmolla on yleisurheilu-, voimailu-,  suunnistusjaostot. Seuran puheenjohtajana toimii Hannu Lähteenmäki. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja sen perustamisesta aina vuoteen 1923 asti oli Eemeli Juureva.
Vielä 1970-luvulle seuran toimintaan kuului jääkiekko, jossa sen paikallisvastustajat olivat HPK ja sittemmin maahockeyyn erikoistunut Tiikerit eli HT-85.
Jääkiekko

Tarmo oli yksi Suomen parhaita jääkiekkoseuroja 1940- ja 1950-luvulla. Seura voitti Jääkiekon SM-kultaa vuosina 1948 ja 1949. Mitalisijoilla Tarmo oli noina vuosikymmeninä yksitoista kertaa.
Tarmo oli vuonna 1903 perustetun Hämeenlinnan Tarmon jääkiekkojaosto. Jääkiekkotoiminta Tarmossa alkoi 1935 ja toiminta loppui 1975, jolloin Hämeenlinnan jääkiekkotoiminta keskitettiin HPK:lle.
Saavutuksia
SM-kultaa 1948, 1949
SM-hopeaa 1945, 1946, 1947, 1950, 1951, 1953, 1956
SM-pronssia 1952, 1958
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
| n k Jääkiekon Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1927–28: Viipurin Reipas  1928–29: HJK  1929–30: ei pelattu  1930–31: TaPa  1931–32: HJK  1932–33: HSK  1933–34: HSK  1934–35: HJK  1935–36: Ilves  1936–37: Ilves  1937–38: Ilves  1938–39: KIF  1939–40: ei pelattu  1940–41: KIF  1941–42: ei pelattu  1942–43: KIF  1943–44: ei jaettu  1944–45: Ilves  1945–46: Ilves  1946–47: Ilves  1947–48: Tarmo  1948–49: Tarmo  1949–50: Ilves  1950–51: Ilves  1951–52: Ilves  1952–53: TBK  1953–54: TBK  1954–55: TBK  1955–56: TPS  1956–57: Ilves  1957–58: Ilves  1958–59: Tappara  1959–60: Ilves  1960–61: Tappara  1961–62: Ilves  1962–63: Lukko  1963–64: Tappara  1964–65: Karhut  1965–66: Ilves  1966–67: RU-38  1967–68: KooVee  1968–69: HIFK  1969–70: HIFK  1970–71: Ässät  1971–72: Ilves  1972–73: Jokerit  1973–74: HIFK  1974–75: Tappara  1975–76: TPS  1976–77: Tappara  1977–78: Ässät  1978–79: Tappara  1979–80: HIFK  1980–81: Kärpät  1981–82: Tappara  1982–83: HIFK  1983–84: Tappara  1984–85: Ilves  1985–86: Tappara  1986–87: Tappara  1987–88: Tappara  1988–89: TPS  1989–90: TPS  1990–91: TPS  1991–92: Jokerit  1992–93: TPS  1993–94: Jokerit  1994–95: TPS  1995–96: Jokerit  1996–97: Jokerit  1997–98: HIFK  1998–99: TPS  1999–00: TPS  2000–01: TPS  2001–02: Jokerit  2002–03: Tappara  2003–04: Kärpät  2004–05: Kärpät  2005–06: HPK  2006–07: Kärpät  2007–08: Kärpät  2008–09: JYP  2009–10: TPS  2010–11: HIFK  2011–12: JYP  2012–13: Ässät  2013–14: Kärpät  2014–15: Kärpät  2015–16: Tappara  2016–17: Tappara  2017–18: Kärpät  2018–19: HPK  2019–20: ei jaettu  2020–21: Lukko  2021–22: Tappara  2022–23: Tappara  2023–24: Tappara
Trapetsoedri

| Trapetsoedrit |
| --- | --- |

Conwayn merkintä: dAn
Schläflin symboli: { } ⨁ {n}
Coxeterin diagrammit:  
Tahkoja: 2n leijaa
Särmiä: 4n
Kärkiä: 2n + 2
Tahkokonfiguraatio: V3.3.3.n
Symmetriaryhmä: Dnd, [2+,2n], (2*n), kertalukua 4n
Rotaatioryhmä: Dn, [2,n]+, (22n), kertalukua 2n
Duaalikappale: antiprisma
Ominaisuudet: kupera, tahkotransitiivinen
n-kulmainen trapetsoedri, antidipyramidi, antibipyramidi eli deltoedri on avaruusgeometriassa n-kulmaisen antiprisman duaalikappale. Symmetrisimmillä trapetsoedreilla on tahkoinaan 2n keskenään yhtenevää leijaa, joita sanotaan myös trapetseiksi eli deltoideiksi. Tahkot sijaitsevat symmetrisesti kappaleen akselin ympärillä.
Luku n, jonka mukaan trapetsoeria nimitetään n-kulmaiseksi, ei tarkoita, että tahkot olisivat n-kulmioita, sillä ne ovat aina nelikulmioita. Sen sijaan luku viittaa kärkien sijoittumiseen kappaleen symmetria-akselin ympärillä. Sen sijaan n-kulmaisella antiprismalla todella on tahkoina kaksi n-kulmiota.
n-kulmainen trapetsoedri voidaan jakaa kahdeksi yhteneväksi n-kulmaiseksi pyramidiksi sekä yhdeksi n-kulmaiseksi antiprismaksi.
Nimi

Trapetsoedreja sanotaan joskus myös deltoedreiksi- Ne ovat kuitenkin aivan eri asia kuin deltaedrit, joiden sivut ovat tasasivuisia kolmioita.
Kristallografiassa trapetsoedrilla tarkoitetaan usein 24-tahkoista monitahokasta, jonka tahkot ovat epäsäännöllisiä nelikulmioita. Tämä monitahokas tunnetaan myös nimellä deltoidinen ikositetraedri,  leukitoedri tai tetragonaalinen trisoktaedri.
Tahkot, kärjet ja särmät

Symmetrisellä n-trapetsoedrilla on 2n tahkoa, jotka kaikki ovat muodoltaan yhteneviä leijoja, erikoistapauksessa neliöitä.
n-trapetsoedrilla on 2n + 2 kärkeä. Niistä kaksi on huippuja, joissa kohtaa toisensa n tahkoa ja yhtä monta särmää, kun taas kaikissa muissa kohtaavat toisensa kolme tahkoa ja kolme särmää.
Särmiä n-trapetsoedrilla on 4n. Kumpaankin huippuun johtaa n särmää, kun taas loput 2n särmää yhdistävät trapetsoedrin muut kärjet toisiinsa.
Myös kuutio voidaan käsittää trapetsoedrin erikoistapaukseksi, 3-trapetsoedriksi, jonka tahkot ovat neliöitä. Se on oktaedrin duaalikappale, ja oktaedri on samalla antiprisma.
Symmetria

Symmetrisimmän n-kulmaisen trapetsoedrin symmetriaryhmä on Dnd, kertalukua 4n, paitsi kuution tapauksessa, jolla on laajempi symmetriaryhmä Od, kertalukua 48, jolla on aliryhminään neljä versiota ryhmästä D3d.
Trapetsoedrin rotaatioryhmä on Dn, kertalukua 2n, paitsi kuution tapauksessa, jolla on laajempi rotaatioryhmä O, kertalukua 24, jolla on aliryhminään neljä versiota ryhmästä D3.
Jos trapetsoedrin tahkoina olevat leijat korvataan sellaisilla keskenään yhtenevillä nelikulmioilla, joissa vain kaksi sivuista on yhtä pitkiä, saadaan väännetty trapetsoedri. Sen symmetria on Dh. Rajatapauksessa jokaisen nelikulmion sivuista yhden pituus menee nollaksi, jolloin kappale muuttuu bipyramidiksi.
Jos vastakkaisia huippuja ympäröivät leijat ovat eri muotoisia, kappaleella on vain symmetria Cnv, kertalukua 2n. Kappaletta sanotaan tällöin asymmetriseksi trapetsoedriksi. Sellaisen duaali on asymmetrinen antiprisma, jonka ylä- ja alapuolen monikulmioilla on eri pituiset säteet. Jos se vielä väännetään, sen symmetria supistuu sykliseksi symmetriaksi Cn kertalukua n.
| Tyyppi> Symmetria | Väännetty trapetsoedri> Dn, (nn2), [n,2]+ | Väännetty trapetsoedri> Dn, (nn2), [n,2]+ | Asymmetrinen trapetsoedri> Cnv, (*nn), [n] | Asymmetrinen ja väännetty trapetsoedri> Cn, (nn), [n]+ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Kuva (n=6): 
Verkko:
Muodot

n-trapetsoedrillä on 2n nelikulmaista tahkoa ja 2n+2 kärkeä. Kärjistä kaksi on polaarisella akselilla, muut sijaitsevat kahdella eri tasolla olevan säännöllisen n-kulmion kärjissä.
| Trapetsoedrit V> n.3.3.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Pohjana monitahokas: 
Pallopinnan laatoitukset: 
| Konfiguraatio | V2.3.3.3 | V3.3.3.3 | V4.3.3.3 | V5.3.3.3 | V6.3.3.3 | V7.3.3.3 | V8.3.3.3 | ...V10.3.3.3 | ...V12.3.3.3 | ...V∞.3.3.3 |
Erikoistapauksia:
n=2: Degeneroitunut muoto, muodostaa geometrisen tetraedrin, jolla on 6 kärkeä, 8 särmää ja tahkoina 4 kolmiota. Näiden kolmioiden voidaan ajatella syntyneen siten, että leijan kaksi vierekkäistä, yhtä suurta sivua ovat samalla suoralla. Tämän duaalikappale on antiprisman degeneroitunut muoto, joka sekin on tetraedri.
n =3: Kyseessä on kolmikulmaisen antiprisman duaalikappale, jonka tahkot ovat neljäkkäitä tai neliöitä, minkä vuoksi nämä trapetsoedrit ovat samalla zonoedreja. Niitä sanotaan romboedreiksi. Ne ovat ikään kuin kuutioita, joita mahdollisesti on venytetty yhden avaruuslävistäjänsä suunnassa. Samalla ne ovat suuntaissärmiöitä, joilla on yhtenevät neljäkkään muotoiset tahkot.60°:n romboedri rhombohedron, joka on sen leikkavilla tasoilla jaettu keskellä olevaksi säännölliseksi oktaedriksi ja kahdeksi säännölliseksi tetraedriksi.
Romboedristä on olemassa sellainen erikoistapaus, jossa sen tahkojen kulmat ovat 60° ja 120°. Tällainen romboedri voidaan jakaa kahdeksi säännölliseksi tetraedriksi ja säännölliseksi oktaedriksi. Koska suuntaissärmiöillä voidaan täyttää tila, voidaan samoin tehdä myös yhdistelmällä tetraedreja ja oktaedreja, vaikka tilaa ei voidakaan täyttää pelkillä tetraedreilla eikä pelkillä oktaedreilla.
Sovelluksia

Eräissä kidehiloissa atomit ovat sijoittuneet tilaan sillä tavoin, että ne muodostavat kolmikulmaisia tai kuusikulmaisia trapetsoedrin muotoisia soluja.
Viisikulmainen trapetsoedri on ainoa Platonin kappaleisiin kuulumaton monitahokas, jota yleisesti käytetään arpanoppana, pääasiassa eräissä roolipeleissä kuten Dungeons & Dragons. Koska sillä on 10 tahkoa, sitä toistuvasti heittämällä voidaan valita satunnaisesti desimaaliluku, jossa on haluttu määrä desimaaleja. Tyypillisesti käytetään kahta eriväristä noppaa, joilla saadaan valituksi satunnaisesti jokin kokonaisluvuista väliltä 00 .. 99.
Tähtitrapetsoedrit

On olemassa myös itsensä leikkaavia trapetsoedrejä, joiden keskuskuviona on tähtimonitahokas. Ne määritellään leijan muotoisten tahkojen avulla, jotka yhdistävät monikulmion sivut kahteen annettuun pisteeseen. Tähtitrapetsoedreja merkitään murtoluvuilla samaan tapaan kuin tähtimonikulmioitakin, ja p/q-trapetsoedrin Coxeterin diagrammi on .
| 5/2 | 5/3 | 7/2 | 7/3 | 7/4 | 8/3 | 8/5 | 9/2 | 9/4 | 9/5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 
| 10/3 | 11/2 | 11/3 | 11/4 | 11/5 | 11/6 | 11/7 | 12/5 | 12/7 |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Trapetzohedron
60°:n romboedri rhombohedron, joka on sen leikkavilla tasoilla jaettu keskellä olevaksi säännölliseksi oktaedriksi ja kahdeksi säännölliseksi tetraedriksi.
Käännös suomeksi
Hämähäkkikukat

| Hämähäkkikukat |
| --- | --- |
 Otahämähäkkikukka (Cleome hassleriana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Hämähäkkikukkakasvit Cleomaceae
Suku::  Hämähäkkikukat Cleome  L.
Katso myös
   Hämähäkkikukat Wikispeciesissä   Hämähäkkikukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hämähäkkikukat (Cleome) on hämähäkkikukkakasvien (Cleomaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu vähän yli 200 lajia ja se on heimonsa runsaslajisin suku.
Suku Tarenaya, jota on pidetty toisinaan Cleome-suvun synonyyminä, tunnetaan myös nimellä hämähäkkikukat.
Lajeja

Cleome angustifolia – kultasiipikukka
Cleome arabica
Cleome chelidonii
Cleome dendroidea
Cleome gynandra (syn. vihanneslukkikukka Gynandropsis gynandra)
Cleome hassleriana, syn. Tarenaya hassleriana – otahämähäkkikukka
Cleome isomeris
Cleome lutea – keltahämähäkkikukka
Cleome monophylla
Cleome rutidosperma
Cleome serrulata
Cleome spinosa
Cleome viscosa