stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Juan Bautista

| San Juan Bautista |
| --- | --- |
 San Juan Bautista

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sendain daimio
Kölinlasku:  1613
Laskettu vesille:  1613
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1613
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Espanjalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  500 t
Pituus:  55,35 m
Leveys:  11,25 m
Syväys:  3,80 m
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  16 tykkiä
San Juan Bautista (suom. Pyhä Johannes Kastaja) (alun perin jap. 伊達丸, Datemaru) oli Japanin ensimmäisiä japanilaisvalmisteisia länsimaisia aluksia, kaljuuna (jap. 南蛮船, Nanban-Sen, eteläisten barbaarien laiva).
Datemaru kuljetti paavia tapaamaan 180 japanilaisen lähetystön, jota johti Hasekura Tsunenaga ja saattoi espanjalainen munkki Luis Sotelo. Alus kuljetti lähetystön Uuteen Espanjaan (nykyiseen Meksikoon), mistä se palasi Japaniin. Hasekura ja lähetystö jatkoivat matkaa Roomaan.
Valmistus

Aluksen köli laskettiin vuonna 1613 Tsuki-No-Uran satamassa (nyk. Ishinomaki, Miyagin prefektuuri) Sendain daimio Date Masamunen käskystä. Bakufu, shōgunin hallitus Edossa, oli hyväksynyt projektin.
Sen valmistuksen kerrotaan vieneen 45 päivää ja vaatineen 800 Bakufun mestarin, 800 laivanrakentajan, 700 sepän ja 3 000 kirvesmiehen työpanoksen. Myös kahden espanjalaisen miehen mainitaan osallistuneen työhön: munkki Luis Sotelon ja kapteeni Sebastian Vizcaino. Espanjalainen paikallishallinto Manilassa ei hyväksynyt rakennustoimia, joten Los Rios Coronel esitti, ettei Soteloa enää päästettäisi Japaniin.
Palvelus

Valmistuttuaan alus lähti 28. lokakuuta 1613 Acapulcoon Meksikoon. Aluksella oli noin 180 henkeä: kymmenen Shōgunin samuraita (joita johti laivastoministeri Mukai Shōken), 12 samuraita Sendaista, 120 japanilaista merimiestä, kauppiasta ja palvelijaa ja noin 40 espanjalaista ja portugalilaista merimiestä. Se saapui 25. tammikuuta 1614 kolmen kuukauden merimatkan jälkeen Acapulcoon. Huhtikuussa 1615 alus palasi Japaniin mukanaan yli 50 kaivosalan ja hopeanjalostuksen asiantuntijaa, jotka oli kutsuttu parantamaan Sendain alueen kaivostoimintaa. Hasekura itse jatkoi Eurooppaanselvennä.
Syyskuussa 1616 Datemaru lähti toiselle matkalle Acapulcoon Luis Sotelon pyynnöstä. Laivan kapteenina oli Yokozawa Shogen. Matkalla kuitenkin oli ongelmia. Noin 100 merimiestä kuoli ennen kuin laiva vuonna 1617 saapui Acapulcoon. Sotelo ja Hasekura tapasivat Meksikossa matkatakseen takaisin Japaniin. Alus saapui 1618 Filippiineille, jossa se myytiin paikalliselle espanjalaishallinnolle (laivan nimi muutettiin San Juan Bautistaksi), joka pyrki rakentamaan laivastoa kasvavan hollantilaisten aiheuttaman uhan takia.
Rekonstruktio

Rekonstruktio San Juan Bautista valmistettiin 1993 Daten suvun merkintöjen perusteella. Vaikka tarkkoja piirustuksia ei ole löydetty, laivan mitat on merkitty huolellisesti muistiin, mikä mahdollisti rekonstruktion valmistamisen. Se on tällä hetkellä esillä teemapuistossa Ishinomakissa, Pohjois-Japanissa, lähellä paikkaa, jossa alkuperäinen laiva rakennettiin.
Aiheesta muualla

San Juan Bautistan jälleenrakennus (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Kuva laivan sisäosista (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Googlen tarjoamia kuvia laivasta (japaniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:San Juan Bautista
Datemaru osana Claude Deruetin maalausta Hasekura Tsunenagasta Roomassa 1617. Mastossa on nähtävissä Hasekuran lippu (punainen hakaristi oranssilla taustalla).
Käännös suomeksi
Jahiliyyah

Pieni etelä-arabialainen steela, jonka huippu ehkä esittää kasvavaa kuuta. Peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta eli tietämättömyden ajalta.
Jahiliyyah (Arab. ‏جَاهِلِيَّة‎‎ dzāhilīyyah, "tietämättömyys", "barbaria") eli tietämättömyyden aika on islamilainen käsite, joka tarkoittaa oloja, jotka vallitsivat Arabian niemimaalla ennen kuin Koraani alkoi laskeutua profeetta Muhammedille vuodesta 610 lähtien, ja ennen kuin hän aloitti julkisen valistustyönsä kolme vuotta myöhemmin. "Jahiliyyah" esiintyy Koraanissa muutaman kerran, ja tällöin se on suomennettu "pakanuudeksi" (33:33 5:50; 48:26). Sanaa käytetään nykyisin myös tarkoittamaan modernia tietämättömyyttä tai luopumista Jumalasta.
Tietämättömyyden ajan tapoja

Ibn Hisham, joka kirjoitti 800-luvulla Muhammedin elämäkerran, antaa kuvauksen oloista, jotka vallitsivat Arabiassa tietämättömyyden aikana 600-luvun alussa. Muhammed lähetti 83 kannattajaansa turvaan Mekassa esiintyviä muslimien vainoja. Pakolaiset menivät Etiopiaan, jonka kristitty kuningas Negus oli oikeamielinen. Pakolaisten edusmies Jafar ibn Abi Talib kuvaili hänelle Arabian tietämättömyyden aikaa seuraavasti:
»Me olimme tietämättömyyteen vajonnut kansa, palvelimme epäjumalia, söimme eläinten raatoja, elimme riettaudessa rikkoen sukulaisuussiteitä ja naapurisopua, sillä mahtavat meillä ryöstivät heikoilta. Sellaisia me olimme, kunnes Jumala meille lähetti sananjulistajan omasta keskuudestamme, ja me tunsimme hänen sukuperänsä, rehellisyytensä, luotettavuutensa ja siveytensä. Hän kutsui meitä Jumalan tykö, että me tunnustaisimme Hänen yksinvaltiutensa, palvelisimme Häntä ja luopuisimme kaikista kivistä ja epäjumalista, joita me isiemme tapaan palvelimme Jumalan rinnalla. Hän kehoitti meitä totuuteen, lupauksemme täyttämiseen, sukulaisuus- ja naapurisuhteiden kunnioittamiseen sekä veren karttamiseen ja kielsi meitä irstaudesta ja valheesta, ryöstämästä orpojen omaisuutta ja syyttämästä kelpo aviovaimoja. Edelleen hän käski meidän palvella ainoastaan Jumalaa asettamatta ketään Hänen rinnalleen; hän velvoitti meitä rukoukseen, säädettyjen almujen antamiseen ja paastoamiseen."
Ibn Hisham kertoo, että Jafarin kertomus teki vaikutukseen Negukseen. Kuningas itki niin, että hänen partansa kastui, ja hänen piispansa itkivät niin, että heidän pyhät kirjansa kastuivat. Negus itsekin kääntyi salaa islamiin tämän selostuksen kuultuaan.
Kaikki muslimit ovat edelleen yhtä mieltä siitä, että islamin saapuminen merkitsi valtavaa korjausta yhteiskunnallisiin oloihin. Jahiliyyah oli suoranainen vastakohta islamille ja aikakausi, joka ei saa koskaan enää palata (kuten se on joskus tehnyt). Tiedetään, että 600-luvun alussa Mekka ja Medina eivät kuuluneet mihinkään valtioon, vaan alueita hallitsivat klaanit. Lähimpiä valtion hallitsemia alueita oli Rooman alaisuudessa ollut Syyria ja Persian hallussa ollut Irak pohjoisessa, sekä Etiopian kristitty valtakunta Punaisenmeren toisella puolella.
Islam kertoo, että tietämättömyyden aikana muun muassa orjuus oli Arabiassa yleistä ja aiheutui monista asioista, kuten sodista, kidnappauksista, kaappauksista sekä siitä, että vanhemmat myivät lapsiaan orjiksi. Ihminen saattoi myös myydä itsensä orjaksi. Islam kielsi nämä lukuisat  orjuuttamisen muodot ja hyväksyi vain kaksi tapaa hankkia orjia: joko sotasaaliina kalifin laillisesti julistamassa pyhässä sodassa tai sitä kautta, että lapsesta tuli orja, jos hänen  molemmat vanhempansa olivat orjia. Kauhistuttavin asia esi-islamilaisena tietämättömyyden aikana oli arabien tapa haudata ei-toivotut tyttölapset elävältä. Koraanissa asiaan viitataan seuraavissa jakeissa : "...kun elävänä haudatulta tyttövauvalta kysytään, miksi hänet surmattiin... " (Koraani 81:8–9). Vasta islam pyyhki tämän kammottavan tavan pois.
Tietämättömyyden ajan tapoja > Miten tietämättömyys voitti islamin

Ennen jahiliyyahia Mekassa oli kuitenkin jo ehditty elää myös islamin alaisuudessa. Siitä kertoo jahiliyyahin ajalta säilynyt rakennus, joka oli melkein yhtä kuuluisa jo tuolloin, nimittäin Kaaban temppeli. Koraani kertoo, että Abraham rakensi yhdessä poikansa Ismaelin kanssa temppelin (2: 125–128), ja muslimit uskovat, että kyse oli tällöin nimenomaan Kaaban temppelistä Mekassa, jonne Abraham oli asettunut. Ibn Hisham selittää, miten islam vähitellen kärsi tappion Mekassa. Mekka alkoi käydä ahtaaksi Ismaelin jälkeläisillä, jolloin he lähtivät etsimään väljempiä maita. Jokainen otti mukaansa yhden kiven Mekan suojellusta temppelistä, jota he kunnioittivat kovasti. Kun poismuuttaja asettui aloilleen, hän pani kiven maahan ja kiersi sen ympäri, kuten Kaaban osalta oli tapana tehdä. Näin he päätyivät palvomaan kauniina pitämiään kiviä, kun vuosisatojen vieriessä tavan alkuperä oli unohtunut. Tästä huolimatta he pitivät kiinni joistakin alkuperäisistä tavoista, kuten Kaaban temppelin kiertämisestä tai tervehdyshuudoista pyhiinvaelluksen yhteydessä — vaikka eivät enää tunnistaneet niiden oikeaa alkuperää.
Tietämättömyys levisi myös Mekkaan, mitä osoitti se, että quraišlaiset ottivat jumalakseen Kaaban temppelin luona kaivon partaalla seisovan jumalan nimeltä Hubal. He palvoivat samassa paikassa myös Isafia ja Nai'ilaa, jotka olivat alun alkaen olleet Jurhum-heimoon kuuluva mies ja nainen. Isaf makasi Nai'lan Kaaban temppelissä, jolloin Jumala muutti heidät kahdeksi  kiveksi. Tarina osoittaa sen, että edes tietämättömyyden aikana kaikki ei ollut luvallista.
Tietämättömyyden ajan tapoja > Islamin paluu

Ratkaisu tietämättömyyden ajan barbariaan oli Muhammedin julistama Jumalan laki, šaria. Sen tuli vallita yhteiskunnassa, ja lain toteutumista tuli valvomaan uskon korkeimpana puolustajana kalifi. Muhammed näytti islamin mukaan ulospääsytien tietämättömyydestä sekä saamillaan ilmestyksillä että omalla esimerkillään. Muhammed palautti arabien keskuuteen sen alkuperäisen monoteismin, joka oli unohtunut. Hän vakuutti arabit sekä puheillaan että miekallaan siitä, että näiden pelastus oli Muhammedin seuraamisessa sekä uskonasioissa että maallisten asioiden hoitamisessa.
Muhammed sai ensimmäisen ilmestyksensä vasta 40-vuotiaana, mikä on herättänyt kysymyksen, osallistuiko hän sitä ennen epäjumalanpalvontaan Mekassa. Näin ei ollut, sillä Ibn Hishamin kertoman mukaan Jumala suojeli ja varjeli häntä, ja esti häntä pakanuuden ajan saastasta. Ibn Hisham kertoo, että Jumalan lähettiläs viipyi joka vuosi kuukauden Hiran vuorella ja ruokki pakanoita. Kun hän palasi, hän meni ensin Kaabaan ja kiersi sen seitsemän kertaa ennen kuin meni kotiin. Kaabassa tosin palvottiin epäjumalia, mutta Muhammed toimi tässäkin Jumalan käskyjen mukaan. Fadhlalla Haerin mukaan Kaabaan oli koottu kaikkien klaanien pyhäinkuvat, mutta arabit pitivät silti edelleen Jumalaa korkeimpana jumalana ja kaiken luojana.
Ibn Hisham kertoo tarinan, joka osoittaa, miten Muhammed osallistui jahiliyyahin aikana arvostettuna jäsenenä Mekan yhteiskunnalliseen elämään syyllistymättä kuitenkaan epäjumalanpalvontaan. Tarinan mukaan Mekan heimot riitelivät temppelin korjauksen aikana siitä, kuka saisi asettaa paikalleen Kaaban mustan kiven. Muhammed ratkaisi asian niin, että kivi pantiin kankaan päälle, ja jokainen heimo nosti kangasta omalta kulmaltaan. Kun kivi oli oikealla korkeudella, Jumalan lähettiläs asetti sen paikalleen.
Historiallinen arviointi

Vaikka tiedetään, että Lähi-idässä tapahtui paljon muutoksia 600-luvulla, tarkkaa historiallista tietoa niistä ei ole, sillä kertomukset tietämättömyyden ajasta ja sen loppumisesta merkittiin muistiin vasta abbasidien kaudella 800-luvulla. Tällöin islamista oli jo tullut suuren valtakunnan virallinen uskonto. Kertomukset Muhammedista palvelivat hallitsijahuoneen etuja, sillä vallassa olleet abbasidit kertoivat olevansa valtakuntansa perustajan Muhammedin verisukulaisia ja siksi oikeutettuja hallitsemaan. Tietämättömyyden ajan olojen arviointia vaikeuttaa etenkin se, että esi-islamilaiselta ajalta ei ole säilynyt kirjallisuutta. Varmaa tietoa ei ole, ovatko muistiin merkityt kertomukset 600-luvun tapahtumista aitoja vai ovatko ne kaikki myöhempää keksintöä.
Arabisti Hans Jansen arvelee, että jahiliyyah olisi enemmänkin teologinen kuin historiallinen käsite. Sen merkitys olisi korostaa islamin sitä suurempaa arvoa, kun tämän vastakohdaksi luotiin tietämättömyyden aika kauhuineen.
Profeetta Muhammed asettaa paikalleen Kaaban mustan kiven tietämättömyyden aikana. Maalaus vuodelta 1315.
Pullonpalautus

Kierrätyksen symboli.
Tomran T-820 BC pullonpalautus­automaatti
Pullonpalautus on logistinen järjestelmä, jossa tyhjät tölkit tai pullot kierrätetään uudelleenkäyttöön. Suomessa pullonpalautusjärjestelmä perustuu palautusautomaatteihin, jotka sijaitsevat pääasiassa palautuskelpoisten pullojen myyntipisteiden läheisyydessä.
Suomalainen panttijärjestelmä

Panttijärjestelmä on erittäin kattava. Pantillisia juomapakkauksia ovat oikeastaan kaikki virvoitusjuoma-, kivennäisvesi-, energiajuoma-, olut-, siideri-, lonkero- ja urheilujuomapullot ja -tölkit. Kierrätysmuovipullon tulon myötä pantillisiksi ovat tulleet myös muun muassa lähdevesi, sima, jäätee ja uusimpana tulokkaana viini. Alkon tuotteista myös moni ”taskumatti”-kokoinen muovipullo on pantillinen. Pantilliset kierrätysmuovipullot sekä useimmat pantilliset alumiinipakkaukset tunnistaa panttimerkinnästä. Kaikissa lasipulloissa panttimerkintää ei ole, vaikka tuotteesta maksetaan pantti.lähde? Metallisten juomatölkkien pantillinen kierrätys aloitettiin Suomessa vuonna 1996.
Panttijärjestelmä on valmistajille Suomessa vapaaehtoinen, mutta hyvin suosittu. Suosio johtuu siitä, että panttijärjestelmään kuulumattomista pakkauksista peritään pakkausveroa 0,51 € / litra. Useimmiten pantilliset pakkaukset otetaan liikkeessä vastaan automaattiin, mutta joissain liikkeissä henkilökunta ottaa panttipakkaukset vastaan käsin. Automaatti lukee nykyisessä suomalaisessa järjestelmässä pulloista yksittäin EAN-viivakoodit ja antaa sen mukaan palautetuista pulloista pantin käteisenä tai lunastettavana kuittina, jota voi käyttää joko ostosten yhteydessä tai lunastamalla pantti käteisenä kassalta. Aiemmin suomalainen järjestelmä perustui pullon muodon ja merkkien tunnistamiseen, jolloin pullon etiketin kunto ei vaikuttanut palauttamiseen. Uudistuksen syiksi mainittiin muun muassa se, että pulloista pystytään tällä tavalla tekemään halutun muotoisia, eikä panttijärjestelmä häiriinny erimuotoisista pulloista. Ainakin osa panttiautomaateista maksaa kuitenkin edelleen tietyistä lasipulloista pantin viivakoodista riippumatta pullon ominaisuuksien perusteella.
Nykyisin suomalaisista Palpan järjestelmässä olevista pulloista pantti on 10, 15, 20 tai 40 senttiä. Suomessa pullonpalautusjärjestelmästä huolehtii Suomen Palautuspakkaus Oy (Palpa). Kaikissa maissa ei ole pullonpalautusjärjestelmää. Juomapakkausten pantillisuus on kansainvälisten kokemusten perusteella todettu ylivoimaiseksi tavaksi huolehtia niiden kierrätyksestä. Pantti motivoi palauttamaan – ja nykyään yhä enemmän myös se, että palauttaminen koetaan ekoteoksi.
Lidl-ketjulla on oma, Palpasta erillinen panttijärjestelmä muovipulloille. Lidlin ylläpitämiin palautuspisteisiin voi ketjun ilmoituksen mukaan palauttaa myös kaikki Palpan järjestelmään kelpaavat pakkaukset, mutta Lidlin muovisista pakkauksista ei saa hyvitystä muista kuin Lidlin omista palautuspisteistä.
Suomalainen panttijärjestelmä > Liittyminen pantillisten juomapakkausten piiriin

Juomien valmistajat ja maahantuojat voivat liittyä pantillisten juomapakkausten kierrätysjärjestelmään. Jokainen juomapakkaus, tölkki tai kierrätysmuovipullo, on rekisteröitävä erikseen järjestelmään. Palpa tarkastaa tuotteen tiedot ja merkinnät rekisteröinnin yhteydessä ja tekee hyväksymispäätöksen mallitölkkien tai -pullojen testaamisen jälkeen. Jos pakkaukseen tehdään materiaali-, muoto-, koko- tai merkintämuutoksia, ne on hyväksytettävä Palpassa aina uudelleen ja uudet mallit toimitettava sekä Palpalle että palautusautomaattitoimittajille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pullonpalautusautomaatti Wikimedia Commonsissa
Pantilliset On Tour
PALPA Pantillisten juomapakkausten kierrätys
Pullonkerääjiä Pori Jazzeilla vuonna 2012.
Apache (palvelinohjelma)

| Apache HTTP Server |
| --- | --- |

Luoja:  Robert McCool
Kehittäjä:  Apache Software Foundation
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1995
Vakaa versio:  2.4.62 (17. heinäkuuta 2024)
Kehitystilanne:  Aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  WWW-palvelin
Alusta:  Alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  C
Lisenssi:  Apache-lisenssi, versio 2.0
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Apache HTTP Server on avoimeen lähdekoodiin perustuva HTTP-palvelinohjelma. Apachen HTTP-palvelin on Apache Software Foundationin tunnetuin tuote.
Yleistä

Apachen HTTP-palvelin on saatavilla Unixille (BSD:t, Linux), Windowsille ja useille muille käyttöjärjestelmille, ja lisäksi se on integroitu OS X -käyttöjärjestelmään. Sen kehitys alkoi NCSA:n httpd-palvelinohjelmasta. Alkujaan Apache oli vain joukko päivityksiä ja korjauksia NCSA:n palvelimeen, mutta version 2.0 myötä se kirjoitettiin kokonaan uudelleen. Apachen nimi viittaa virallisesti Apassi-intiaaniheimoon, mutta sen on sanottu alusta lähtien olevan myös väännös ilmaisusta "a patchy server" (paikattu palvelin).
Pelkkä Apache tukee ainoastaan staattisten tiedostojen jakamista HTTP-protokollan yli. Apachen ydintä voidaan täydentää useilla moduuleilla, jotka mahdollistavat palvelimen räätälöinnin omia tarpeita vastaavaksi. Osa moduuleista tulee ohjelmiston mukana, osa on muiden tahojen tekemiä. Mukana tulevia moduuleita ovat muun muassa mod_cgi, joka mahdollistaa ulkoisten ohjelmien ajamisen CGI-ympäristössä, ja mod_rewrite, joka mahdollistaa erittäin monipuolisen URIen manipuloinnin. Ulkopuolisia moduuleja ovat muun muassa mod_perl, joka integroi Perl-tulkin palvelimeen ja nopeuttaa täten Perl-kielellä kirjoitettujen skriptien suorittamista, ja mod_log_mysql, joka mahdollistaa lokien tallentamisen MySQL-tietokantaan.
Vuoden 1996 huhtikuusta lähtien Apache on ollut Internetin suosituin HTTP-palvelin. Netcraftin tutkimuksen mukaan Apachella on 50 prosentin osuus kaikista palvelimista elokuussa 2008. Toiseksi suosituin palvelinohjelmisto on ollut Netcraftin mukaan Microsoftin IIS. 
Myöhemmin nginx on ohittanut Apachen suosiossa ja Microsoftin palvelin on menettänyt suosiotaan.
Tekniikka

Apache käyttää usean prosessin arkkitehtuuria ilman säikeistystä. Jokainen käynnistetty prosessi voi käsitellä tulevia pyyntöjä, ja pääprosessi hallitsee käynnissä olevien prosessien poolia.
Varhaisissa versioissa oli viivettä, jotta palvelin saavuttaa tietyn määrän lapsiprosesseja kuormituksen palvelemiseen.
Versiointi

Apachen versio 2.2.0 julkaistiin 1. joulukuuta 2005.
Apache käyttää versionumerojärjestelmää, jota Linux-ydin ennen käytti: jos sekundäärinen versionumero on pariton, on kyseessä kehitys- ja testiversio, jossa saattaa olla testaamattomia ja toimimattomia ominaisuuksia, ja jos numero on parillinen, on kyseessä vakaa, tuotantokäyttöön tarkoitettu versio.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Samuli Mansikka

Samuli Mika Mansikka (28. heinäkuuta 1978 Helsinki – 24. maaliskuuta 2015 Annapurna, Nepal) oli suomalainen vuorikiipeilijä. Mansikka aloitti kiipeilyuransa vuonna 2000 kiipeämällä Mont Blancille ja Matterhornille. Alpeilla Mansikka kiipesi toistasataa kertaa yli neljän kilometrin korkeuteen. Vuonna 2004 Mansikka kiipesi Pohjois-Amerikan korkeimmalle vuorelle, Denalille Alaskassa. Vuonna 2006 Mansikka kiipesi ensimmäisen kerran yli kahdeksan kilometrin korkeuteen. Tämä tapahtui Cho Oyulla Himalajan vuoristossa. Mansikka ehti saavuttaa kymmenen yli kahdeksan kilometrin korkuista vuorta, joita maailmassa on kaikkiaan 14. Mansikka sai surmansa maaliskuussa 2015 Annapurna-vuorella paluumatkalla huipulta pudotessaan 7 000 metrin korkeudessa vuoren rinnettä alas. Samassa turmassa kuoli myös nepalilainen Pemba Sherpa.
Jouluvirsi

| ”Jouluvirsi” Juice Leskinen Grand Slam |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: huumorimusiikki, joulumusiikki
 Levymerkki: Grand Slam
Juice Leskinen Grand Slamin muut singlet
| ”Musta aurinko nousee” 1985 | ”Jouluvirsi” 1985 | ”Isoisän hinttipussi” 1986 |
”Jouluvirsi” on Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen humoristinen joululaulu, joka julkaistiin singlenä (GSS 104) vuonna 1985. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen ja sovittanut Anssi Tikanmäki. Kappale levytettiin a cappella -esityksenä, ja laulajina toimivat Leskisen lisäksi Toni Lähteenmäki ja Päivi Portaankorva.
Kappaleen sanoituksessa kerrataan useita suomalaiseen jouluun liitettyjä elementtejä: joulukuusi, tähdet, Pelastusarmeijan joulupata, lumi, ylensyönti, puuro ja perheväkivalta.
Kappale on julkaistu myöhemmin eri esittäjien Joulutahti-levyllä sekä singlekokoelmilla Sietämätön mies ja Syksyn sävel – Kaikki singlet 1974–2004. Playback-esitys ”Jouluvirrestä” on mukana Minä – sunnuntailapsi -DVD:llä.
Lääketiede

Asklepios sauvoineen, joka on toiminut lääketieteen symbolina antiikin ajoista saakka.
Lääketiede tarkoittaa suppeassa merkityksessä terveyden ylläpitämiseen ja palauttamiseen sekä sairauksien ehkäisemiseen ja hoitoon kohdistuvaa tiedettä. Laajassa merkityksessä lääketiede sisältää myös näihin päämääriin tähtäävät käytännön toimet kuten lääkinnän ja operatiivisen hoidon. Lääketieteessä pyritään ymmärtämään, kehittämään ja soveltamaan tapoja, joilla ihmisen tai eläimen terveyttä voidaan vaalia ja parantaa. Lääketiede on soveltava tiede, jossa sovelletaan useita luonnontieteitä, kuten biologiaa, kemiaa ja fysiikkaa. Erityisesti lääketieteessä keskitytään ihmisen anatomiaan, fysiologiaan ja biokemiaan sekä patologiaan ja mikrobiologiaan.
Lääketieteellinen ymmärrys sairauksista, niiden syistä ja hoitomenetelmistä kehittyy kaiken aikaa.
Lääketeollisuus rahoittaa 77 prosenttia Suomessa tehtävästä lääketieteellisestä tutkimuksesta.
Lääkäriseura Duodecim ja erikoislääkäriyhdistykset laativat Suomessa hoitosuosituksia. Isossa-Britanniassa hoitosuositukset laaditaan puolestaan terveydenhuoltoviranomaisen asettamissa riippumattomissa komiteoissa, joiden jäseninä on sekä ammattilaisten että potilaiden edustajia. Myös suurelle yleisölle tarjotaan siellä tilaisuus vaikuttaa prosessissa.