stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koordinaattimittauskone
Koneen rakenne

Koordinaattimittauskone liikkuu kolmella akseleilla, jotka ovat tarkasti toisiaan kohtisuorassa (vastaavat koordinaatistoakseleita X, Y ja Z). Akseleilla on paineilmalaakeroidut johteet, joihin on kiinnitetty erittäin tarkat lasimittasauvat. Lasimittasauvat määrittävät jokaisen akselin paikan ja sietävät lämpötilan muutoksia, jolloin koneen tarkkuus säilyy eri lämpötiloissa. Johteilla olevat akselit liikkuvat paineilmasylinterin voimalla. Koneelle on tärkeää paineilman riittävyys ja laatu (alhainen vesi- ja öljypitoisuus), sekä akseleiden liukujohteiden puhtaus.
KMK on massiivisen graniittisen kivipöydän päällä, jonka tarkoitus on vähentää mittauskoneen taipumia ja venymiä mitattavan kappaleen massan alla. Osassa pöydistä käytetään metallista hunajakennorakennetta graniittipöydän sisällä, joka mahdollistaa nopeamman lämpötilakompensaation, mutta jonkin verran pienemmän kuorman.
Koordinaattimittauskoneita on myös ilman paineilmaa toimivia. Osa koneista toimii lineaarimoottoreita käyttäen, joka sallii käytön esimerkiksi konepajaympäristössä. Koneessa sauvan sisällä on lineaarimoottori, mekaaniset laakerit sekä skaalat, joiden avulla kone tietää sauvan tarkan asennon laskee mittapään paikan. Näillä koneilla on rajoitteena mittausalueen koko, joka on muodoltaan kartiomainen, eli lähempänä pöytää kone pääsee liikkumaan laajemmin X- ja Y-akseleilla. Lineaarimoottorit ovat hitaasti yleistymässä myös perinteisen mallisissa koneissa.
Toimintaperiaate

Koordinaattimittauskone mittaa työkappaleesta pisteitä avaruudessa (koordinaatistossa). Laite voi käyttää esimerkiksi laitteen omaa tai työkappaleen koordinaatistoa. Koordinaatiston valitseminen ja luominen on ensiarvoisen tärkeää mittaustulosten oikeellisuuden kannalta: yleensä koordinaatisto luodaan kulkemaan työkappaleen peruselementtien (taso, lieriö, suora, ympyrä ja piste) kautta. KMK tuottaa ainoastaan koordinaattipisteitä - varsinainen pisteiden yhdistäminen geometriaksi tehdään koordinaattimittauskoneeseen liitetyllä tietokoneella. Mittauskone voidaan myös ohjelmoida automaattiseksi, mikäli tehdään toistuvia mittauksia. Mittauskone voi olla käsi- tai CNC-ohjattava.
Matemaattisia algoritmeja ja suodatustapoja käyttäen pisteistä voidaan muodostaa perusmuotoja, kuten suoria, tasoja, kartioita ja ympyröitä. Näistä perusmuodoista voidaan rakentaa digitaalinen malli mitatusta kappaleesta ja verrata sitä esimerkiksi tekniseen piirustukseen tai CAD-tiedostoon. 3D-digitointitarkoituksessa esimerkiksi savesta luotu malli voidaan siirtää CAD-muotoon tietokoneelle käyttäen CMM-laitetta.
Toimintaperiaate > Koskettava mittauspää

Perinteinen CMM-laite käyttää anturina koskettavaa mittauspäätä, jossa on mittakärki. Yleisimmin mittakärjet ovat pallopäisiä. Mittakärjellä kosketetaan kappaleen pintaa, jolloin laite rekisteröi (digitoi) kosketuspisteen laitteen tai työkappaleen koordinaatistoon.
Koskettavien mittapäiden kolme perustyyppiä ovat mittaava, kytkevä ja kiinteä. Mittaavan mittapään sisällä on kolme vapausasetta, jotka tietokone keskittää mittakärjen koskettaessa kappaletta ja sitten rekisteröi pisteen. Kytkevässä mittapäässä mittakärki on jousikuormitteinen: mittakärki joustaa koskettaessaan työkappaletta ja avaa sisällään olevan virtapiirin, jolloin piste rekisteröidään. Kiinteä mittapää on sananmukaisesti kiinteä ja sitä käytetään käsin digitoidessa: mittapää viedään työkappaleelle ja koordinaattimittakoneelle annetaan käsky tallentaa piste.
Mittauskärkien koko on yleensä ongelmana koskettavissa mittalaitteessa. Mittauskärjen halkaisija ja pituus voivat rajoittaa mittausta, koska esimerkiksi lyhyellä mittauskärjellä ei päästä mittaamaan syvistä rei'istä pisteitä. Pehmeiden materiaalien mittaaminen koskettavalla mittalaitteella antaa epätarkkoja tuloksia.
Toimintaperiaate > Optinen mittauslaite

Optisessa mittauslaitteessa anturina toimii kamera, jolla tunnistetaan paikka, mistä koordinaatit mitataan. Etäisyyden mittaukseen (suoraan anturista) voidaan käyttää myös laser-etäisyysanturia.
Kirjallisuutta

Heikki Tikka: Koordinaattimittaus.  Tampereen Yliopistopaino Oy - Juvenes Print, 2009.  ISBN 952-5657-01-9.
Langtree Park

Langtree Park on St Helensissä sijaitseva rugby league -stadion, johon mahtuu enintään 18 000 ihmistä. Se on St Helens RLFC:n ja Liverpool F.C. Reservesin kotikenttä. Stadion avattiin vuonna 2011. Stadionin ensimmäinen rugby league -ottelu käytiin 20. tammikuuta 2012. Ottelun osapuolet olivat St Helens RLFC ja Widnes Vikings ja ottelu päättyi St Helensin voittoon 42-24.
Language-ryhmä

Language-ryhmä eli kielirunouden koulukunta on Yhdysvalloissa syntynyt 1960-luvun lopulta ja 1970-luvun alusta lähtien vaikuttanut runouden koulukunta. Sen merkittäviä edustajia ovat Rae Armantout, Ron Silliman, Charles Bernstein, Lyn Hejinian, John Ashbery ja Bruce Andrews. Kriitikko Juha-Pekka Kilpiö laskee artikkelissaan koulukunnan ulkojäseneksi Steve McCafferyn
Ryhmä ei ole yhtenäinen koulukunta, eikä sillä ole selvää ohjelmaa eikä jäsenluetteloa. Sen runouden julkaisukanavia ovat olleet pienlehdet, erityisesti Bernstein ja Andrewsin vuosina 1978–1982 toimittama L=A=N=G=U=A=G=E. Viisi koulukunnan runoilijaa, Bruce Andrews, Charles Bernstein, Ray DiPalma, Ron Silliman ja McCaffery julkaisivat yhteiskokoelman Legend (1980).
Koulukunnan keskeisiä tekstejä on Sillimanin essee ”Disappearance of the Word, Appearance of the World”. Runoussuuntausta määrittelevä käsite on Kilpiön mukaan kielen materiaalisuus, joka viittaa kieleen ja runokeinoihin laajasti käsitettynä, niin että siihen kuuluvat äänteelliset ominaisuudet tai sellaiset fragmentaariset tekstit, joiden katkelmia ei voi liittää tunnistettavaan kontekstiin.
Language, Truth and Logic

Language, Truth and Logic on Alfred J. Ayerin vuonna 1936 julkaisema kirja, joka määrittelee ja selittää loogisen positivismin toteamuksen pääperiaatteet. Ayer hylkää teoksessa agnostismin sillä perusteella, että agnostikko, vaikka väittääkin, että tieto jumalasta ei ole mahdollista, on sitä mieltä, että jumalalla on merkitys.
Jouko Lindstedt

Jouko Sakari Lindstedt (s. 1955) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston slaavilaisen filologian professori vuodesta 1986. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet bulgarian kieli ja slaavilaisten kielten varhaishistoria.
Lindstedt kuuluu aktiivisiin esperanton harrastajiin.
Kyknos

Kyknos (m.kreik. Κύκνος 'joutsen') viittaa kreikkalaisessa mytologiassa neljään eri henkilöön.
Zeus erottaa Pallas Athenen ja Areen, kun Kyknos pakenee vaunuihin (oikealla) Herakleen saapuessa (vasemmalla), n. 540–510 eaa.
Areen poika

Kyknos oli Areen ja Pelopeian poika. Makedonialainen Kyknos oli niin verenhimoinen ja julma, että hän suunnitteli rakentavansa isälleen temppelin tappamiensa ohikulkijoiden pääkalloista ja luista. Rakennustyöt jäivät kuitenkin kesken Kyknoksen kohdattua Herakleen. Haluten miellyttää isäänsä hän haastoi tämän taisteluun toivoen voivansa lisätä myös tämän luut temppeliinsä ajattelematta ollenkaan, että Herakles oli päihittänyt hänen isänsä taistelussa.
Areen kuultua heidän kohtaamisestaan hän raivostui ja riensi välittömästi auttamaan poikaansa. Hänet kuitenkin pysäytti Pallas Athene, joka neuvoi häntä odottamaan ja kuulemaan, mitä moirilla, kohtalottarilla, oli varattuna Kyknosta varten. Nämä kertoivatkin, että Kyknos saisi surmansa taistelussa, ellei sankaria tapettaisi aiemmin. Nämä sanat, jotka oli tarkoitettu pysäyttämään Ares menemästä auttamaan poikaansa, itse asiassa vain ruokkivat hänen vihaansa. Ares laskeutui maan päälle auttamaan poikaansa ja alkoi taistella Herakleen kanssa. Juuri kun hän oli iskemäisillään tätä, Pallas Athene ilmestyi ja torjui hänen lyöntinsä, jolloin Herakles onnistui haavoittamaan häntä reiteen ja sai Areen pakenemaan takaisin Olympos-vuorelle. Kyknos jäi kohtalon armolle ja sai surmansa niin kuin oli ennustettu, eikä hänen temppelinsä koskaan valmistunut.
Stheneloksen poika

Kyknos oli Faethonin erittäin hyvä ystävä. Faethonin menetettyä isänsä Helioksen auringonvaunujen hallinnan Zeus joutui tappamaan tämän salamaniskulla pelastaakseen maailman. Kyknos yritti etsiä ystävänsä Eridanosjokeen pudonnutta ruumista uudelleen ja uudelleen, jolloin jumalat muuttivat tämän joutseneksi päästääkseen hänet murheestaan.
Apollonin poika

Kyknos oli Apollonin ja Hyrien poika, jota Fyllios rakasti. Osoittaakseen rakkauttaan Fyllios lahjoitti tälle erilaisia eläimiä, mutta lopulta kyllästyttyään siihen, ettei saanut rakkaudelleen vastakaikua, hän kieltäytyi luovuttamasta kesytettyä härkää, jota Kyknos himoitsi. Tästä katkeroituneena Kyknos tiuskaisi Fyllioksen vielä toivoneen tehneensä niin, ja astui kallion kielekkeeltä alas. Kesken pudotusta hänet kuitenkin muutettiin joutseneksi.
Poseidonin poika

Kyknos oli Poseidonin ja nymfi Kalyken poika. Kalastajat nimesivät hänet Kyknokseksi, koska löytäessään lapsen rannalta joutsenet kiertelivät hänen ympärillään. Uskoen toisen vaimonsa ja erään huilunsoittajan panettelua hän antoi laittaa molemmat lapsensa ensimmäisestä liitostaan, Teneen ja Hemithean, ruuheen merelle, joka rantautui Tenedokseen (Bozcaada), jonka kuningas Teneestä myöhemmin tuli. Valheen paljastuttua Kyknos antoi kivittää huilunsoittajan ja haudata vaimonsa elävältä. Myöhemmin Kyknos ja hänen isänsä osallistuivat Troijan sotaan. Sen aikana Akhilleus surmasi Kyknoksen kuristamalla tämän kypärän hihnalla, koska Poseidonin lapsena häntä ei voitu surmata miekalla eikä keihäällä.
Kõvera järv

| Kõvera järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°54′07″N, 27°30′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Mädajõen valuma-alue
Laskuoja:  Varsaoja Mädajõgeen
Järvinumero:  VEE2130100
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  56 m  mpy. 
Rantaviiva:  2,236 km  
Pinta-ala:  12,1 ha  
Tilavuus:  0,00071 km³  
Keskisyvyys:  6,4 m  
Suurin syvyys:  15 m  
Valuma-alue:  2,3 km²  
Saaria:  ei saaria
 fiKõvera järv 
Kõvera järv (myös Kõvera Väikejärv, Mustajärv, Orava Kõverjärv) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Kõveran ja Riihoran kylissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee metsäalueella Kõveran kulmakunnalla, jonka länsipuolella kohoaa Tornimägi. Järven keskisyvyys on saatu luotaamalla 6,4 metriä ja järven suurin syvyys on 15 metriä. Sen tilavuudeksi on arvioitu 0,000710 kuutiokilometriä eli 0,710 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Alle sadan metrin päässä sijaitsee Väikujärv ja noin 300 metrin päässä on pieni Tahojärv.
Järven ekologia ja luontoarvoja

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv). Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (vir. atsidotroofne tai mineraalmaa huumustoiteline, AT).
Järven rannat ovat pohjastaan kovia ja ne ovat paikoin sora- tai hiekkapohjaa. Syvemmällä on vallitsevana mutapohja. Vedenväri vaihtelee kellertävän ruskeasta punertavan ruskeaan ja sen näkösyvyys on 0,5–2,6 metriä. Järvi on niin syvä, että sen vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Vuonna 1974 tehdyn vesikasvillisuuden inventoinnin mukaan järvessä kasvaa 18 eri vesikasvilajia. Silmämääräisesti vallitseva on siimapalpakkokasvustot ja rannan tuntumasta löytää erityisesti katkeravesirikkoa. Järvestä tavataan muutama kalalaji, joista yleisiä ovat hauki, ahven, särki, sorva ja ruutana. Järvellä esiintyy myös euroopanmajava.
Vesistösuhteita

Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen 15 kilometriä pitkä laskuoja Varsaoja on Mädajõen sivuhaara, joka on puolestaan Võhandu jõen sivujoki. Järveen ei ole johdettu ympäristöstään ojia ja järvi on laskuojansa Varsaojan lähdejärvi. Järven valuma-alueen laajuus on 2,3 neliökilometriä. Järven vesi viipyy järvessä laskennallisesti noin vuoden. Varsaojan keskijuoksua kutsutaan myös Suurkraaviksi ja alajuoksua myös Tandsaojaksi. Varsojan toinen yleisesti käytetty nimi on Selise peakraav. Varsaoja yhtyy Mädajõgeen yhdeksän kilometriä ennen Võhandu jõen yhtymäkohtaa. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Kurta

Silkkikurtaan pukeutunut mies.
Kurta on löysä, kaulukseton paita Etelä-Aasiasta. Se on perinteisesti ollut miesten vaate; nykyään naisten käyttämää lyhyempää kurtaa kutsutaan usein nimellä kurti.
Historia

Kurta juontaa juurensa keski-Aasian paimentolaiskansojen käyttämiin tunikoihin. Se yleistyi Intiassa mogulien aikaan, ja sitä käytetään niin arkivaatteena kuin juhla-asuna. Nykyään kurtat ovat suosittuja paitsi Intiassa myös Pakistanissa ja Bangladeshissä. Siitä on useita paikallisia muunnelmia ja tyylejä.
Kuvaus

Kurta tehdään perinteisesti joko puuvillasta tai silkistä, joskus myös pellavasta tai pellavasekoitteesta. Se on leikkaukseltaan yksinkertainen, kaulukseton ja pitkähihainen paita. Paidan helma yltää yleensä polviin asti, ja siinä on sivuhalkiot. Kurta koristellaan usein kirjonnalla, etenkin juhlakäyttöön tarkoitetut kurtat.
Kuvat

Juhlakurta, jossa epäsymmetrinen napitus ja koristeellinen kirjonta
Kurtaan ja dhotiin pukeutunut mies
Punjabilaisia miehiä yllään kurta chaadra
Khadi-kankaasta tehty sininen kurta
Jouko Lindgren

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 1980 | 470-luokka |  |
Jouko Rainer Lindgren (s. 15. huhtikuuta 1955 Helsinki) on  suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Lindgren voitti Moskovan kesäolympialaisissa 1980 pronssia 470-luokassa yhdessä Georg Tallbergin kanssa. Saman vuoden EM-kilpailuissa he sijoittuivat kahdeksansiksi.
Suomen mestaruuden Lindgren voitti Windmill-luokassa 1973 sekä 470-luokassa 1976, 1977 ja 1980. Lindgren jatkoi purjehtimista ensiksi Star-luokassa ja purjehtii edelleen Louhi-luokassa, kansainvälisissä kilpailuissa mn. Välimerellä. Lindgren on myös kysytty taktikko/miehistönjäsen kölivenekilpailuissa itämerellä. Hän oli mm. tärkeä osa Condoleezza-nimisen Swan 43:sen kolmosijassa Oras-Swan-regattassa 2016.
Jouko Lindgrenin pojat Niklas ja Joonas Lindgren ovat myös purjehduksen olympiaedustajia.
Le Zèbre

Le Zèbre C5 vuodelta 1913 (5 hv).
Le Zèbre on vuosina 1909–1931 valmistettu ranskalainen automerkki.
Le Zèbren vuosien 1909–1919 pikkuautomallit A, B, C ja D suunnitteli Jules Salomon, joka myöhemmin siirtyi Citroënin palvelukseen. Le Zèbre Type A -malli oli pieni yksipaikkainen auto. A-mallissa oli 616 cm³ yksisylinterinen moottori teholtaan 3,5 kW (5 hv). A:n huippunopeus oli 50 km/h. B-mallin valmistus alkoi vuonna 1913. Siinä oli 785 cm³ nelisylinterinen moottori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Zèbre Wikimedia Commonsissa
Kuutarha

| Kuutarha Lau Nau |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004–2005
 Julkaistu: 2005
 Tyylilaji: Folk, kokeellinen musiikki
 Kesto: 41.04
 Levy-yhtiö: Locust music
Lau Naun muut julkaisut
|   | Kuutarha 2005 | Nukkuu 2008 |
Kuutarha on Lau Naun vuonna 2005 julkaisema albumi.
Kappaleet

Jos minulla olisi – 3.53
Kuula – 4.14
Pläkkikanteletar – 4.33
Tulkaa! – 5.31
Puuportti rautaportilta – 4.09
Johdattaja-Joleen – 2.48
Hunnun – 4.38
Kuljen halki kuutarhan – 3.48
Kivi murenee jolla kävelee – 4.24 (nepalilainen trad.)
Sammiolinnut – 3.06
Muusikot

Laura Naukkarinen – laulu, akustinen basso, bassonokkahuilu, viisikielinen kantele, akustinen kitara, tenorinokkahuilu, viulu, bambuhuilu, värikkäät mehulasit, mortar, mandoliini, leikkihelistimet, pyöränkellot, banjo, lehmänkellot, sähkökitara, urut, pajupilli, tablat, lyömäsoittimet, symbaalit, oluttölkit, megafoni, kampa, huhmar
Pekko Käppi – tambura, jouhikko (raidat 1 ja 6)
Antti Tolvi – huilut, kantele, chimes, mandoliini (raidat 2, 4, 5 ja 8)
Tomas Regan –  akustinen basso, banjo (raidat 1 ja 6)
Laatokannorppa

| Laatokannorppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Hylkeet Phocidae
Suku::  Pusa
Laji::  Norppa hispida
Alalaji::  ladogensis
Kolmiosainen nimi
 Pusa hispida ladogensis  (Nordquist, 1899)  
Katso myös
   Laatokannorppa Wikispeciesissä   Laatokannorppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Laatokannorppa eli laatokanhylje (Pusa hispida ladogensis, aiemmin Phoca hispida ladogensis) on norpan alalaji, jota elää vain Laatokan järvessä Venäjällä. Niitä on noin 2 000–3 000 yksilöä. Tärkeimmät elinalueet sijaitsevat pohjoisella Laatokalla Sortavalan ja Valamon saaristossa.
Aikuinen laatokannorppa on noin 150 senttimetriä pitkä ja painaa 60–70 kilogrammaa. Kuutit ovat syntyessään 50–60 senttimetriä pitkiä ja painavat 4–5 kilogrammaa.  Naarasnorpat saavuttavat sukukypsyyden 4–5-vuotiaana ja urosnorpat 6–7-vuotiaana. Kuutit syntyvät helmi–maaliskuussa. Norppien elinikä on noin 30–35 vuotta.
Aiheesta muualla

Ladoga Seal (Arkistoitu – Internet Archive)
Seal Conservation Society (Arkistoitu – Internet Archive)
Ladoga Seal in Brief
John Lax

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Garmisch-Partenkirchen 1936 |  |  |
John Charles ”Johnny” Lax (23. heinäkuuta 1911 Arlington, Massachusetts – 14. heinäkuuta 2001 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa, joissa maa saavutti pronssia.
Lax pelasi vuosina 1932–1935 NCAA:n yliopistosarjassa, jossa hän edusti Bostonin yliopistoa. Hän muodosti joukkueessa hyvän tutkaparin Paul Rowen kanssa.
John Egan

John Egan (s. 20. lokakuuta 1992 Cork) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
Egan pelasi Sunderlandin nuorisojoukkueessa mutta aloitti liigauransa lainapelaajana Crystal Palacessa, Sheffield Unitedissa, Bradford Cityssä ja Southend Unitedissa. Vuonna 2014 hän siirtyi Gillinghamiin, vuonna 2016 Brentfordiin ja vuonna 2018 Sheffield Unitediin, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa elokuussa 2019. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa Sheffield Unitedin joukkueessa 36 ottelua, joista 34:ssä täydet 90 minuuttia. Hän teki maalin heinäkuussa 2020 Burnleyä ja kolme päivää myöhemmin Wolverhampton Wanderersia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 31 valioliigaottelua ilman maaleja. Englannin mestaruussarjassa Egan on pelannut 203 ottelua ja tehnyt 11 maalia. Englannin ykkösliigassa pelaamissaan 82 ottelussa hän on tehnyt kymmenen maalia ja kakkosliigan 17 ottelussa yhden maalin.
Egan on pelannut Irlannin A-maajoukkueessa heinäkuun 2023 loppupuolelle mennessä 34 ottelua, joista ensimmäisen maaliskuussa 2017. Otteluista kuusi on ollut MM- ja seitsemän EM-karsintaotteluita. Hän on tehnyt maalin MM-karsintaottelussa Portugalia vastaan syyskuussa 2021 sekä kolmen päivän välein pelatuissa Kansojen liigan otteluissa Skotlantia ja Armeniaa vastaan syyskuussa 2022. Hän on toiminut ajoittain maajoukkueen kapteenina.
Lahorusokkaat

| Lahorusokkaat |
| --- | --- |
 Keltalahorusokas Pluteus leoninus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Pluteaceae
Suku::  Lahorusokkaat Pluteus  Fr.
Katso myös
   Lahorusokkaat Wikispeciesissä   Lahorusokkaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahorusokkaat (Pluteus) on helttasienisuku. Eräät lahorusokaslajit sisältävät hermoston toimintaa väliaikaisesti häiritseviä hermomyrkkyjä – psilosybiiniä ja psilosiinia – mutta niitä voidaan käyttää psykedeelisen vaikutuksen vuoksi myös päihteenä, kuten muitakin psilosybiinisieniä.
Lajeja

Keltalahorusokas
Koivulahorusokas
Kääpiölahorusokas
Lehtolahorusokas
Pajulahorusokas
Ryppylahorusokas
Aiheesta muualla

Funet: Lahorusokkaat (Pluteus)
MushroomExpert: The Genus Pluteus (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Pluteus (englanniksi)
La Caution

| La Caution |
| --- | --- |
 La Caution esiintymässä vuonna 2014
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  hip hop
Kotipaikka:  Ranska
Jäsenet:  Hi-Tekk Nikkfurie
Levy-yhtiö:  Kerozen, Wagram
Infobox OKNimi-testi OK: 
La Caution on ranskalainen hip hop -duo, joka koostuu marokkolaistaustaisista jäsenistä Hi-Tekk ja Nikkfurie. Duo tunnetaan kappaleestaan ”Thé à la Menthe”, joka esiintyy instrumentaalisena versiona vuoden 2004 yhdysvaltalaisessa rikoskomediaelokuvassa Ocean’s Twelve. Lause ”thé à la menthe” tarkoittaa ranskaksi minttuteetä. La Cautionin kappale ”Briques” esiintyy myös yhdysvaltalaisen televisiosarjan Ensisilmäyksellä viidennen tuotantokauden 18. jaksossa.
Diskografia > Studioalbumit

Asphalte hurlante (Kerozen, 2001)
Peines de maures / Arc-en-ciel pour daltoniens (Kerozen, Wagram, 2005)
Des gens revisitent La Caution / La Caution rend visite aux gens (Kerozen, Wagram, 2006)
Diskografia > EP-levyt

Les rues électriques (Assassin, 1999)
Asphalte hurlante, ultime édition (2002)
Peines de maures / Arc-en-ciel pour daltoniens (version instrumentale) (Kerozen, 2006)
Thé à la menthe (The Infamous Laser Dance Song) (Kerozen, 2007)
Diskografia > Yhteistyönä tehdyt albumit

Un jour peut-être (1999)
L’antre de la folie (2000)
Crash Test (Kerozen, Wagram, 2002)
Cadavre exquis (2003)
Quinte Flush Royale (2006)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Caution Wikimedia Commonsissa
Le bateau sur l’herbe

| Le Bateau sur l’herbe |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gérard Brach
Käsikirjoittaja:  Gérard Brach
Tuottaja:  Jean-Pierre Rassam
Säveltäjä:  François Rabbath
Kuvaaja:  Etienne Becker
Pääosat:   Claude Jade  John McEnery  Jean-Pierre Cassel  Valentina Cortese 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Cinétel  Sinar Film  Vicco Films 
Ensi-ilta:  1971
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Le bateau sur l’herbe on ranskalainen tragikomedia jonka ensi-ilta oli vuonna 1971. Sen on ohjannut Gérard Brach.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Claude Jade  | … |  Eleonor   |
|  John McEnery  | … |  Olivier   |
|  Jean-Pierre Cassel  | … |  David   |
|  Valentina Cortese  | … |  Christine   |
Lähde:
Kahdella miehellä on yhteinen veneenrakennusprojekti. He kiinnostuvat samasta naisesta josta aiheutunut kitka vaikuttaa veneenrakennukseen. Eléonore haluaa kuitenkin myös tulla ystävien väliin. Kun hän huomaa virheensä, hän ei voi enää tehdä sitä tekemättömäksi.[lähde? ]
Elokuva oli Ranskan virallinen ehdokas Cannesin elokuvajuhlille vuonna 1971.[lähde? ]