stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matt Skelton
Ura

Skelton aloitti nyrkkeilyuransa verrattaen vanhana - vasta 35-vuotiaana vuonna 2002 harjoitettuaan sitä ennen huipputasolla potkunyrkkeilyä.
Vuonna 2000 Skelton voitti Kansainvälisen potkunyrkkeilyliiton IKF:n ammattilaisten maailmanmestaruuden voittamalla Jeff Fordin (USA) ajassa 1.51 toista erää North Hamptonissa, Englannissa Hän puolusti titteliään 18. marraskuuta vuonna 2001 kolmannen erän teknisellä tyrmäyksellä unkarilaista Peter Vargaa vastaan. K-1-tapahtumissa Skelton otteli vuosituhannen vaihteen tienoilla kaikkiaan 17 ottelua, joista hän saavutti kymmenen voittoa. Vuoden 2001 Melbournen World Grand Prix -tapahtumassa hän selviytyi loppuotteluun, missä kuitenkin kärsi pistetappion Ernesto Hoostille.
Matt Skeltonilla on yksi MMA-ottelu takanaan. Marraskuun 3. päivänä vuonna 2001 hän hävisi Ton Eriksonille ajassa 1.11 ensimmäisessä erässä.
Ensimmäisessä ammattilaisnyrkkeilyottelussaan syyskuussa 2002 Skelton tyrmäsi Gifford Shillingfordin ottelun ehdittyä toiseen eräänsä. Nyrkkeilykehässä Skelton kohdannut monia lähellä huippua olevia kamppailijoita, kuten Michael Sprottin ja Julius Francisin. Vuonna 2006 Skelton otteli kahdesti Danny Williamsia vastaan kansainyhteisön raskaan sarjan mestaruudesta. Ensimmäisessä kohtaamisessa hän kärsi hajaäänitappion, mutta toisessa ottelussa voitti mestaruuden kaikin tuomariäänin.
Tammikuussa 2008 Skelton kohtasi WBA-liiton hallitsevan maailmanmestarin, voittamattoman Ruslan Chagaevin. Ottelussa oli panoksena Chagaevin mestaruus. Ottelu käytiin 19.01.2008 Saksassa. Ottelu päätyi Chagaevin pistevoittoon 12 erän jälkeen. Vuoden 2008 joulukuussa Skelton voitti nimiinsä avoimena olleen raskaan sarjan Euroopan mestaruuden vastustajansa Paolo Vidozin luovutettua kamppailun ennen kymmenennen erän alkua. Skelton menetti vyönsä ensimmäisessä puolustusottelussaan Martin Roganille.
Skelton jatkoi uraansa 19.09.2009 tappiollisesti luovuttaen saksalaiselle Francesco Pianetalle kahdeksannessa erässä.
Skeltonin valmentajana toimi Frank Maloney
Meurman (suku)

Meurman on suomalainen sivistyssuku. Nimi oli alun perin muotoa Mörman. Aiemmin suvun oletettiin olevan sukua Ruotsissa vuonna 1689 aateloidulle von Meurman -suvulle, mutta tämä oletus on myöhemmin kyseenalaistettu. Nykyinen käsitys suvun alkuperästä perustuu historioitsija Yrjö Blomstedtin tutkimuksiin. Suvun kantaisä lienee ollut 1600-luvulla Turussa elänyt kultaseppä Hugo Mörman ("Hugo Pehrsson"), joka oli lähtöisin Liivinmaalta Baltiasta, Blomstedtin mukaan mahdollisesti Wolmarista. Suvun yksi haara on hallinnut vuodesta 1821 Liuksialan kartanoa Kangasalla. Eräät suvun jäsenet ovat ottaneet sukunimen Liuksiala. Avioliiton kautta sukuun liittyy Tulenheimon suku.
Tunnettuja jäseniä

Otto Reinhold Meurman (1750–1815), everstiluutnantti, Ahvenanmaan varamaaherra Suomen sodan aikana
Otto Meurman  (1817–1850), virkamies ja venäläisen kirjallisuuden ruotsintaja
Agathon Meurman (1826–1909), poliitikko, kunnallisneuvos, suomalaisuusmies, tietokirjailija, Otto Meurmanin veli
Otto Meurman (1859–1929), piirilääkäri, Agathon Meurmanin poika
Yrjö Meurman (1888–1960), korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori, Otto Meurmanin poika
Otto H. Meurman (1921–2011), korva-, nenä- ja kurkkutautien professori, Yrjö Meurmanin poika.
Otto-Iivari Meurman (1890–1994), asemakaava-arkkitehti, Otto Meurmanin poika.
Jukka H. Meurman (s. 1947), Helsingin yliopiston kovakudos- ja infektiosairauksien professori, Otto-Iivari Meurmanin pojanpoika.
Kristian A. J. Meurman (s. 1979), laulaja, Jukka H. Meurmanin poika
Olavi Meurman (1893–1969), professori, kasvinjalostuksen kehittäjä, Otto Meurmanin poika
Lauri Meurman (s. 1924), patologian professori, Olavi Meurmanin poika
Alfred Agathon Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1861–1944), hovioikeudenneuvos ja senaattori, Agathon Meurmanin poika
Werner Elias Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1863–1935), kanslianeuvos, Agathon Meurmanin poika
Aarno Liuksiala (1903–1988), ylimetsänhoitaja, Werner Elias Liuksialan poika
Jalmari Meurman (1870–1946), kunnallisneuvos, kansanedustaja, Agathon Meurmanin poika
Jaakko Meurman (1905–1981), maanviljelysneuvos, toimitusjohtaja, Jalmari Meurmanin poika
Aarno Liuksiala (1903–1988), ylimetsänhoitaja, Werner Elias Liuksialan poika
Agathon Meurman (1826–1909), poliitikko, kunnallisneuvos, suomalaisuusmies, tietokirjailija
Alfred Agathon Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1861–1944), hovioikeudenneuvos ja senaattori, Agathon Meurmanin poika
Jaakko Meurman (1905–1981), maanviljelysneuvos, toimitusjohtaja, Jalmari Meurmanin poika
Jalmari Meurman (1870–1946), kunnallisneuvos, kansanedustaja, Agathon Meurmanin poika
Jukka H. Meurman (s. 1947), Helsingin yliopiston kovakudos- ja infektiosairauksien professori, Otto-Iivari Meurmanin pojanpoika.
Kristian A. J. Meurman (s. 1979), laulaja, Jukka H. Meurmanin poika
Lauri Meurman (s. 1924), patologian professori, Olavi Meurmanin poika
Olavi Meurman (1893–1969), professori, kasvinjalostuksen kehittäjä, Otto Meurmanin poika
Otto Meurman  (1817–1850), virkamies ja venäläisen kirjallisuuden ruotsintaja
Otto Meurman (1859–1929), piirilääkäri
Otto H. Meurman  (1921–2011), korva-, nenä- ja kurkkutautien professori
Otto Reinhold Meurman (1750–1815), everstiluutnantti, Ahvenanmaan varamaaherra Suomen sodan aikana
Otto-Iivari Meurman (1890–1994), asemakaava-arkkitehti
Werner Elias Liuksiala, vuoteen 1906 Meurman (1863–1935), kanslianeuvos, Agathon Meurmanin poika
Yrjö Meurman (1888–1960), korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori, Otto Meurmanin poika
Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa poliitikko ja yliopistomies Antti Tulenheimo (1879–1952) ja urkujenrakentaja Martti Tulenheimo (1883–1945), jotka olivat Agathon Meurmanin tyttärenpoikia.
Aiheesta muualla

Agathon Meurmanin sukuseuran kotisivu
Miikka Laiho

| Miikka Laiho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Raisio
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  400 metrin juoksu
Seura:  Raision Kuula
Miikka Laiho (s. 3. huhtikuuta 1991 Raisio) on suomalainen entinen pikajuoksija, joka edusti Raision Kuulaa.
Laiho saavutti vuoden 2010 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 400 metrin juoksussa.
Miikka Kinnunen

| Miikka Kinnunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Pohti SkiTeam
Laji:  maastohiihto
Miikka Kinnunen (s. 21. kesäkuuta 1991) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Pohti SkiTeamia.
Kinnunen voitti pronssia Pohti SkiTeamin viestijoukkueessa hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2018.
Merja Otava

Merja Otava vuonna 1962.
Merja Tuulikki Otava (vuosina 1958–1986 Schroderus; s. 27. syyskuuta 1935 Helsinki) on suomalainen nuortenkirjailija.
Elämäkerta

Otavan vanhemmat olivat filosofian maisteri Taito Otava ja taiteilija Saimi Karoliina Otava (o.s. Törmänen). Hän valmistui Ateneumista koristetaiteilijaksi vuonna 1958.
Otava voitti 1959 WSOY:n järjestämän Anni Swanin muistokilpailun nuorisoromaanillaan Priska, joka kertoi nuoren tytön siirtymisestä lapsuudesta murrosikään.
Teoksia

Priska: kesästä kesään. WSOY 1959, 12. painos 2001
Minä, Annika ÄP. WSOY 1961, 5. painos 1962
Kävelyillat. WSOY 1963
Puzzle. WSOY 1966
Kuuvuosi. WSOY 1969
Fifti-fifti.  WSOY 1971
Palkinnot

Anni Swanin palkinto 1959
Nuorten kirjan Valistuksen palkinto 1960
Anni Swan -mitali 1961
Topelius-palkinto 1962, 1970
Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1970
Aiheesta muualla

Heikkilä-Halttunen, Päivi: / Otava, Merja (1935–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Mena (Arkansas)

| Mena |
| --- | --- |
 Kaupungintalo.

 Koordinaatit: 34°35′10″N, 94°14′23″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Arkansas
Piirikunta:  Polk
Hallinto:  
 – Pormestari:  Seth Smith
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,44 km²
 – Josta vettä:  0,11 km² 
Korkeus:  357 m
Väkiluku (2010):  5 737
 – Väestötiheys:  321,42 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Motto::  Where good things happen!
 
 City of Mena Arkansas 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mena on kaupunki Arkansas’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 5 737. Mena on Polkin piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki.
Mena on osa Ark-La-Tex -talousaluetta. Ouachitan kansallispuisto ympäröi kaupunkia.
Asukkaat

Kaupungin asukkaista 92,4 prosenttia on valkoisia ja 2,05 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 0,698 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 98,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 40,9 vuotta.
Kuvia kaupungista

Polkin piirikunnan oikeustalo.
Menan rautatieasema.
Kaupungin läpi kulkeva maantie.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mena (Arkansas) Wikimedia Commonsissa
Mielenterveysyhdistys Taimi

Taimi ry (entinen Mielenterveysyhdistys Taimi ry) on Tampereella toimiva mielenterveyskuntoutujien oma yhdistys, johon voivat liittyä kaikki mielenterveysasioista kiinnostuneet. Yhdistyksen toimintaan kuuluu mielenterveysasioista tiedottaminen, vertaistukitoiminta, mielekkään toiminnan tarjoaminen mielenterveyskuntoutujille ja Kipunoita-lehden julkaiseminen sekä printti- että verkkolehtenä. Yhdistys toimii Ruusantalossa Tampereen Koulukadulla. Yhdistyksellä oli myös kahvila nimeltä "Ruusan kahvila". Taimi ry on perustettu 1976 ja sen jäsenmäärä on noin 850 (2019)[lähde? ].
Aiheesta muualla

Taimi ry:n kotisivut
Michael Landes

Michael Christopher Landes (s. 18. syyskuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista Teräsmieheni (Jimmy Olsen), Special Unit 2, Bel-Airin prinssi ja The Wedding Bells. Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Final Destination – viimeinen määränpää 2 (2003).
Landes syntyi Bronxissa, New Yorkissa, ja meni vuonna 2000 naimisiin näyttelijä Wendy Bensonin kanssa.
Aiheesta muualla

Michael Landes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mikkelin pitäjän vanha kirkko

Mikkelin pitäjän vanhan kirkon urkujen piirros, rakentanut Olof Schwan 1800
Mikkelin pitäjän vanha kirkko oli silloisen Savilahden pitäjän kirkko, joka sijaitsi vuosina 1754–1806 nykyisen Mikkelin Kirkkopuiston paikalla.
Mikkelin vanhan pitäjänkirkon suunnitteli kirkonrakentaja August Sorsa ja se sijaitsi keskeisellä paikalla, Hämeestä ja Loviisasta tulevien maanteiden risteyksen eteläpuolella. Vuonna 1754 valmistunut kirkko korvasi läheisen Savilahden kivisakastin yhteydessä sijainneen aiemman kirkon. Kirkon viereinen kellotapuli oli mahdollisesti rakennettu jo aiemmin. Punamullalla maalattu kirkko oli aikaansa nähden suurikokoinen ja tiettävästi Suomen ensimmäinen pohjakaavaltaan kahdennettu eli kaksoisristikirkko. Kirkkoon hankittiin 1770-luvulla aikaa näyttävä kello, joka kuitenkin pian myytiin pois huonolaatuisena. Vuonna 1800 hankittiin myös uudenaikaiset urut. Kirkko ja kellotapuli paloivat maan tasalle salaman sytyttämässä tulipalossa 7. elokuuta 1806. Kirkon ympärillä toimi hautausmaa 1760-luvulta 1800-luvun alkukymmenille.
Tuhoutuneen kirkon korvaajaksi rakennettiin aluksi silloisen kirkkoherran Henrik Forsiuksen aloitteesta vuonna 1807 valmistunut tilapäinen rukoushuone. Sen korvasi nykyinen Mikkelin pitäjänkirkko, joka rakennettiin vuosina 1816–1817 jonkin matkaa silloisen kirkonkylän ulkopuolelle, Kangasniemelle johtavan maantien risteykseen. Kun Mikkelin kaupunki perustettiin vuonna 1838, entisen pitäjänkirkon paikalle sijoitettiin Kirkkopuisto, johon myös kaupungin kirkkoa alkujaan kaavailtiin, mutta se rakennettiin myöhemmin toiseen kortteliin. Hautausmaan hautakivet ja ympärysmuuri poistettiin vuonna 1841, mutta joukko hautoja ja pätkä muuria löydettiin puiston alta viemäritöiden yhteydessä vuonna 2003.
Kirkkopuistoon pystytettiin vuonna 1953 kuvanveistäjä Eino Räsäsen toteuttama Mikkelin pitäjän vanhan kirkon muistomerkki.
Maurice Evans (näyttelijä)

Maurice Evansin 1950-luvun promokuva televisiosarjaan Hallmark Hall of Fame.
Maurice Herbert Evans (3. kesäkuuta 1901, Dorchester – 12. maaliskuuta 1989, Rottingdean) oli englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan monista rooleistaan yhdysvaltalaisissa Shakespeare-elokuvissa. Muista rooleista tunnetuimpia ovat Dr. Zaius elokuvassa Apinoiden planeetta (1968) ja Vaimoni on noita televisiosarjassa Samantha Stephenin isän Mauricen rooli (1964–1971).
Evans näytteli ensimmäistä kertaa brittielokuvassa vuonna 1930 elokuvassa White Cargo. Hän muutti 1930-luvulla Yhdysvaltoihin. Evans sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1941 ja liittyi armeijaan vuonna 1942. Toisessa maailmansodassa hän yleni majuriksi ja palveli viihdytysjoukoissa Tyynellä valtamerellä. Yhdysvalloissa hän esiintyi monissa Shakespearen näytelmien rooleissa teatterissa ja esiintyi yhdysvaltalaisessa elokuvassa ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1951 (Kind Lady, naispääosassa Ethel Barrymore). Myöhempia elokuvarooleja olivat muun muassa Caesar elokuvassa Androkles ja leijona (1952), Hutch elokuvassa Rosemaryn painajainen (1968). Hän oli mukana myös Apinoiden planeetan jatko-osassa Paluu apinoiden planeetalle (1970). Hänellä oli rooleja myös useissa TV-sarjoissa ja televisioelokuvissa (Macbeth, Hamlet, Dial M for Murder jne.).
Evans muutti takaisin Englantiin 1960-luvun lopulla. Hän kuoli hoitokodissa 87-vuotiaana Rottingdeanissa lähellä Brightonia.
Maurice Evans ja Elizabeth Montgomery televisiosarjassa Vaimoni on noita (1971).
Aiheesta muualla

Maurice Evans Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matt Schaub

| Matt Schaub |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1981 Pittsburgh, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  196 cm
Paino:  109 kg
Pelipaikka:  pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  8
Seura:  Atlanta Falcons
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Houston Texans   Oakland Raiders   Baltimore Ravens
NFL-varaus:  90. varaus, 2004 Atlanta Falcons
Pääsarjaura:  2004–
Matthew Rutledge "Matt" Schaub (s. 25. kesäkuuta 1981 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Atlanta Falconsissa.
NFL-ura

Atlanta Falcons varasi Virginian yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Schaub vuoden 2004 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden kuudennella kierroksella. Hän pelasi Falconsissa kolmen kauden ajan tähtipelinrakentaja Michael Vickin varamiehenä. Houston Texans hankki Schaubin aloittajakseen ennen kautta 2007, annettuaan sitä ennen kenkää edelliselle ykköselleen David Carrille. Schaub toimi Houstoniin saapumisensa jälkeen joukkueen ykköspelinrakentajana seitsemän kautta, lukuun ottamatta loukkaantumisten takia sivuun jääneitä otteluita.
Maaliskuussa 2014 Texans myi Schaubin Oakland Raidersiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon. Oaklandissa Schaub joutui antamaan tilaa tulokkaalle Derek Carrille, mutta sai myös peliaikaa joukkueessa. Oakland vapautti Schaubin sopimuksesta kauden 2014 päätteeksi.
Kaudeksi 2015 Schaub teki sopimuksen Baltimore Ravensin kanssa. Hän pelasi Baltimoressa Joe Flaccon varamiehenä. Kaudeksi 2016 Schaub siirtyi Atlanta Falconsiin. Hän on pelannut joukkueessa Matt Ryanin varamiehenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matt Schaub Wikimedia Commonsissa
Menolippu (kappale)

Menolippu on Sauvo Puhtilan suomennos alun perin Neil Sedakan vuonna 1959 levyttämästä kappaleesta ”One Way Ticket”. Alkuperäisen kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Hank Hunter ja Jack Keller.
Ensimmäisen suomenkielisen levytyksen kappaleesta teki Theresa Rosenius vuonna 1965. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Satu Pentikäinen (1979), Vicky Rosti (1979), Nummisuutarit (1980), Markku Aro (1989) ja Tuomari Nurmio (1989).
Marja Salmela

| Marja Salmela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Naemi Maria Stenroth
Syntynyt: 25. syyskuuta 1875 Helsinki
Kuollut: 9. marraskuuta 1924 (49 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Hanna Jaakkola
Äidinkieli: suomi
Aikakausi:  1902-1923
Esikoisteos:  Unelmiensa uhri, 1902
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marja Salmela (oik. Naemi Maria Stenroth, 25. syyskuuta 1875 Helsinki – 9. marraskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Henkilöhistoria

Salmelan vanhemmat olivat kirkkoherra Otto Adolf Stenroth ja Fanny Maria Ehrnström. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Laukaassa, missä hänen isänsä työskenteli kirkkoherrana. Vuosina 1888–1892 Salmela asui Kuopiossa, missä hän kävi Kuopion suomalaista tyttökoulua ja Suomalaista jatko-opistoa. Vuonna 1907 hän isänsä kuoltua muutti Marjaniemen tilalle Kaarinaan Littoistenjärven ääreen, missä hän kirjoitti tunnetuimman teoksensa Kappale kahden matkaa. Hän teki useita ulkomaanmatkoja, muun muassa vuoden kestäneen esitelmä- ja puhujamatkan Yhdysvaltoihin vuosina 1922–1923 ja matkan Norjaan seuraavana vuonna.
Osallistuminen raittiusliikkeeseen

Salmelan elämänkäsitys oli ihanteellinen ja siveellisesti velvoittava. Aatteellisia virikkeitä hänen arvellaan saaneen pohjoismaisilta kirjailijoilta kuten Bjørnstjerne Bjørnsonilta. Hän halusi ihmisten näkevän vakavammin ja syvemmin oman itsensä ja ne velvoitteet, jotka kullakin on. Erityisesti häntä elähdytti raittiusaate. Vuodesta 1904 Salmela toimi Valkonauhaliitossa ja vaikutti monin tavoin raittius- ja naisasialiikkeen hyväksi. Monet hänen ulkomaanmatkoistaan olivat aatteellisten järjestöjen puhujamatkoja.
Kirjallinen tuotanto

Ensimmäiset Maria Salmelan julkaistut tekstit ilmestyivät Uuden Suomettaren palstoilla, mutta hän oli jo 27-vuotias, kun hänen esikoisteoksensa ilmestyi vuonna 1902. On katsottu, että hänen laaja järjestötoimintansa viivytti kirjailijan uran alkua. Toisaalta hän sai matkoiltaan aineksia kirjoihinsa. Esimerkiksi ensimmäinen maailmansota kuvastuu hänen teoksissaan Pakenevien parissa (1914) ja Palaavien parissa (1915). Kirjailijana Salmelan teoksissa kuvastuu aatteellinen ja yhteiskunnallinen vakaumus, mutta myös naissydämen sisäiset taistelut ja tilinteot, joiden päämääränä on kirkkaampi, syvällisempi ja siveellisesti velvoittavampi elämänymmärrys.
Kirjallinen tuotanto > Teokset

Unelmiensa uhri, 1902
Murusia, 1904
Taistojen teitä, 1905
Kappale kahden matkaa, 1908
Syvistä hetteistä, 1910
Pohjavirtoja, 1911
Pakenevien parissa, 1914
Näytelmä Ester Lönn, salanimellä Hanna Jaakkola
Palaavien parissa, 1915
Leimattu. Kaksi elämäntarinaa., 1915
Lyhyt tarina nuoresta tytöstä, 1916
Naiskohtalo, 1917
Samasta kodista, 1918
Martti Jänne, 1919
Veripunainen ruusu, 1921
Frances E. Willard, 1922
Kulkijoita, 1923
Valitut teokset, (4 osaa) 1922-34.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Marja Salmelan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Jauhiainen, Olivia: Maria Stenroth (Marja Salmela): Elämäkerta.  Porvoo:  WSOY, 1929.
Matti Karjalainen (suomentaja)

Matti Juhani Virokannas Karjalainen, kirjailijanimi Juho Virokannas (30. joulukuuta 1907 Riihimäki – 15. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, nuortenkirjailija ja suomentaja.
Karjalaisen vanhemmat olivat Eero Karjalainen ja Anni Kritz. Hän sai Nuorten kirjallisuuden Valistuksen palkinnon 1952.
Teoksia

Nimimerkillä Juho Virokannas:
Levoton leiri : seikkailuromaani ; kuv. Aarne Nopsanen.     Otava 1952 (ilmestyi saksan kielisenä nimellä Piraten auf Hanhimaa, Bayerische Verlagsanstalt, Wiesbaden 1955)
Vanhaa hopeaa : seikkailukertomus ; kuv. Aarne Nopsanen.     Otava 1954
Nukutusnuolet : kertomus Kanadan intiaaneista ja suomalaisista.       Otava 1958
Nimellä Matti Karjalainen:
Kimmo-poika 1947 : lukemista ja askartelua reippaille pojille ; toim. Matti Karjalainen, Lasse Marttinen, Olli Nuorto.      Lehtiyhtymä, Helsinki 1946
Kimmo-tyttö 1947 : lukemista ja askartelua reippaille tytöille ; toim. Matti Karjalainen, Lasse Marttinen, Olli Nuorto.      Lehtiyhtymä, Helsinki 1946
Meren riistaa.      Otava 1948
Karhulavalla  ; kuvitus Erkki Tanttu.      Otava 1962, uusi painos 2006
Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFami

Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFami on vuonna 1991 perustettu sosiaali- ja terveysalan järjestö, johon kuuluu 17 jäsenyhdistystä ympäri Suomea. FinFami on alueellisten omaisyhdistysten keskusjärjestö ja mielenterveyskuntoutujien omaisten valtakunnallinen edunvalvoja.
Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFamin toiminnan tarkoituksena on tukea ja palvella alueellisia jäsenyhdistyksiä työssä mielenterveysomaisten hyväksi. Keskusliitto lisää mielenterveysomaisia koskevaa tietoutta ja omaistyön asiantuntijuutta. Sen vaikuttamistyö kohdistuu muun muassa mielenterveysomaisia koskeviin asioihin poliittisessa päätöksenteossa ja palvelujärjestelmän kehittämisessä.
Keskusliitto kehittää omaistyötä yhdessä alueellisten omaisyhdistysten sekä muiden toimijoiden kanssa, osallistuu yhteiskunnalliseen keskusteluun ja ylläpitää kansainvälisiä yhteyksiä. Lisäksi se tukee ja kehittää vapaaehtoisille suunnattua toimintaa.
Keskusliitto julkaisee myös Labyrintti-lehteä, joka on ainoa mielenterveysomaisille suunnattu lehti Suomessa.
Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFamin toimintaa rahoittaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus. Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFami on SOSTEn jäsen.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen sivusto
Labyrintti-lehti
Melíssia

| Melíssia Μελίσσια |
| --- | --- |
 Melíssian kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Melíssia
 Koordinaatit: 38°03′26″N, 23°50′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Pohjois-Ateena
Kunta:  Pentéli
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  461001
Väkiluku (2011):  22 741
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  151 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Melíssia (kreik. Μελίσσια) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pentélin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μελισσίων, Dimotikí Enótita Melissíon) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 22 741 (vuonna 2011). Melíssia on Pentélin kunnan kuntakeskus.
Melíssia sijaitsee Pentelikon-vuoren juurella noin 13 kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Melíssia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pentélin kuntaan yhdessä Néa Pentélin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Dimokratías-valtakatu Melíssiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melíssia Wikimedia Commonsissa
Melívoia

| Melívoia Μελίβοια |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Melívoia
 Koordinaatit: 39°44′57″N, 22°47′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Lárisa
Kunta:  Agiá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  220204
Väkiluku (2011):  2 195
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 173
 – Kylä:  805
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  400 03
Rekisterikilpi:  RI
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Melívoia (kreik. Μελίβοια; myös Melívia) on Kreikan kylä sekä samanniminen Agián kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μελίβοιας, Dimotikí Enótita Melívoias) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 195 ja varsinaisen Melívoian kylän väkiluku 805 (vuonna 2011).
Melívoian kylä sijaitsee linnuntietä noin 35 kilometriä itäkoilliseen Lárisasta ja noin 5,5 kilometriä sisämaahan Egeanmeren rannasta. Melívoian kunnallisyksikkö käsittää Agián kunnan itäosan rannikolla. Melívoia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Agián kuntaan yhdessä Evrymenéen ja Lakéreian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.