stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säävelho
Muussa mediassa > Animaatiossa

Säävelho esiintyi Teräsmies-animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Miguel Ferrer. Tämä versio hahmosta on entinen kiristäjä Central Citystä, joka seuraa Teräsmiehen ja Salaman koordinaatteja ja imee niiden energiaa käsivarsien kautta saadakseen voiman säätä manipuloivalle koneelleen, kun he kilpailevat "nopeimman elossa olevan miehen" tittelistä. Sankarit kuitenkin löytävät Markin suunnitelmat ja kukistavat hänet Markin veljen Ben Mardonin avulla.
Säävelho esiintyi animaatiosarjan Justice League jaksossa "Hereafter", jossa Säävelho oli Superman Revenge Squad ryhmän jäsen. Taistellessaan Oikeuden Puolustajia vastaan Batman onnistui kukistamaan Säävelhon lyömällä hänet tajuttomaksi. Säävelho esiintyi myös Justice League Unlimited sarjassa, jossa hän oli liittynyt Gorilla Groddin johtamaan Salaiseen Yhteisöön. Myöhemmin Killer Frost jäädytti Säävelhon ja Darkseid tappoi hänet. Häntä ääninäytteli sarjoissa Corey Burton.
Säävelho esiintyi Batman: The Brave and the Bold animaatiosarjassa, jossa hän oli Konnien ja Tuomion Legioonan jäsen. Häntä ääninäytteli sarjassa Robin Atkin Downes.
Säävelho esiintyi animaatioelokuvassa Justice League vs. Teen Titans, jossa häntä ääninäytteli Rick D. Wasserman. Elokuvassa Säävelho taisteli Salamaa vastaan, mutta pakeni jäätyään tappiolle, kunnes Trigon otti hänet haltuunsa ja lähetti hänet Oikeuden Puolustajien kimppuun, mutta Damian Wayne ja Ihmenainen onnistuivat kukistamaan hänet.
Säävelho esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War, jossa hänellä ei ollut puheroolia.
Videopeleissä

Säävelho esiintyi pelattavana hahmona Batman: The Brave and the Bold – The Videogame pelissä, jossa häntä ääninäytteli Corey Burton.
Säävelho esiintyi ei-pelattavana hahmona DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Brandon Young.
Jakob Wilhelm Chydenius

Jakob Wilhelm Chydenius (12. kesäkuuta 1863 Helsinki – 20. lokakuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi siviilioikeuden professorina Helsingin yliopistossa 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle. Hän oli myös sortovuosien passiivisen vastarinnan organisoija.
Elämä ja ura

J. W. Chydeniuksen isä oli kemian professori Johan Jakob Chydenius. Chydenius valmistui ylioppilaaksi vuonna 1884 ja opiskeli Aleksanterin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1884, lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1888 ja lakitieteen tohtoriksi vuonna 1891. Opintojensa aikana hän teki opintomatkan Pariisiin ja Lontooseen.
Vuonna 1892 Chydenius nimitettiin Aleksanterin yliopiston siviililainopin ja roomalaisen oikeuden virkaa tekeväksi professoriksi, ja tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. Hänen virkanimikkeensä muutettiin siviilioikeuden virkaa tekeväksi professoriksi vuonna 1898, ja hänen virkansa muutettiin vakinaiseksi vuonna 1901. Chydenius toimi myös lainopillisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 1906 alkaen kuolemaansa saakka.
Chydeniuksen oikeustieteellinen tuotanto käsitteli pääasiassa siviili- ja kauppaoikeutta, ja hänen tärkeimmät teoksensa olivat avioliitto-, testamentti-, perintö- ja sopimusoikeuden oppikirjat. Chydenius ei sitoutunut tutkimuksissaan yksinomaan vallalla olleen käsitelainopin systematiikkaan vaan pyrki irrottautumaan perinteestä ja luomaan uutta, minkä johdosta häntä myös arvosteltiin epäsystemaattisuudesta. Chydenius osallistui yhtenä harvoista aikansa oikeustieteilijöistä kansainvälisen tiedeyhteisön toimintaan esimerkiksi kirjoittamalla artikkeleita englantilaisiin ja ranskalaisiin alan julkaisuihin.
Akateemisen uransa ohella Chydenius oli yhteiskunnallisesti aktiivinen. Hän osallistui ensimmäisen sortokauden aikana venäläistämistoimien vastustamiseen kuten salaisen vastarintajärjestö Kagaalin perustamiseen vuonna 1901, joskaan hän ei myöhemmin osallistunut aktiivisesti sen toimintaan, ja kutsuntalakkoihin vuonna 1902. Chydenius pääasiassa pidättäytyi pyrkimästä varsinaisiin poliittisiin luottamustehtäviin ja virkoihin, mutta toimi kuitenkin esimerkiksi säätyvaltiopäiväin lakivaliokunnan sihteerinä vuonna 1909, suuren anomusvaliokunnan sihteerinä vuosina 1904–1905 sekä Helsingin oikeusaputoimikunnan puheenjohtajana vuodesta 1894 alkaen. Chydenius toimi Ruotsalaisessa puolueessa ja kannatti hyvin jyrkkää taloudellista liberalismia.
Jaakko Björkbacka

Jaakko Björkbacka (s. 6. marraskuuta 1992 Karstula) on suomalainen kivääriampuja. Hän edustaa Lehtimäen ampujia (LehA) ja häntä valmentavat Hanna Etula, Juha Hirvi ja Pasi Wedman. Björkbacka kuuluu Suomen olympiaryhmään.
Saavutuksia:
2011 EM 1. Belgrad
2012 EM 2. Bologna
2012 PM 1. Oslo
2012 PM 2. Oslo
Lisäksi hän on saavuttanut useita Suomen mestaruuksia ja Suomen ennätyksiä.
Jacky Duguépéroux

Jacky Duguépéroux (s. 2. tammikuuta 1948 Saint-Malo) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Hän toimi viimeksi RC Strasbourgin päävalmentajana ja nosti seuran takaisin Ligue 2:een kaudella 2015/16.
Seurat pelaajana

–1965 Chantilly
1965–1973 Valenciennes FC
1973–1979 RC Strasbourg
1979–1988 ASP Vauban Strasbourg
Saavutukset pelaajana
Ranskan Ligue 2:n mestaruus: 1972, 1977
Ranskan mestaruus: 1979
Seurat valmentajana

1988–1991 ASP Vauban Strasbourg
1993–1995 RC Strasbourgin juniorijoukkue
1995–1998 RC Strasbourg
1998–2002 RC Strasbourgin urheilujohtaja
2004–2006 RC Strasbourg
2006–2007 Espérance Sportive de Tunis
2007–2008 Étoile Sportive du Sahelin tekninen johtaja
3/2014–2016 RC Strasbourg
Saavutukset valmentajana
Nationalin voitto: 2016
Coupe de la Liguen voitto: 1997, 2005
Coupe de Francen voitto: 2001
Coupe de Francen toinen sija: 1995
Tunisian cup: 2007
Jannica och dockvagnen

Jannica och dockvagnen.
Jannica och dockvagnen (”Jannica ja nukenvaunut”) on ruotsalaisen kuvanveistäjän Gunnel Friebergin suunnittelema taideteos. Pronssinen teos pystytettiin vuonna 1986 Tukholman Södermalmin kaupunginosaan. Veistos esittää realistisesti nuorta tyttöä nukke sylissään sekä vanhanaikaista nukenvaunua. Jannica och dockvagnen on yksi Katarina Bangatan varrella olevista veistoksista.
Jannica Fagerholm

| Jannica Fagerholm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1961 (ikä 62)
Muut tiedot
Yritys:  Signe ja Ane Gyllenbergin säätiö
Asema:  toimitusjohtaja
Hallitusjäsenyydet:  Kesko, Sampo, Solidium, Hanken Svenska handelshögskolan
Tutkinnot:  kauppatieteiden maisteri (1986)
Jannica Charlotta Einarsdotter Fagerholm (s. 12. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen ekonomi. Hän on työskennellyt vuodesta 2010 lähtien Signe ja Ane Gyllenbergin säätiön toimitusjohtajana.
Fagerholm valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981 ja kauppatieteiden maisterksi 1986 Hanken Svenska handelshögskolanista. Hän on työskennellyt pankki- ja vakuutusalalla Sampo-konsernissa (1990–1998), Handelsbanken Livissä (1998–1999) ja SEB Gyllenberg Private Bankissa (1999–2010).
Fagerholm on toiminut muiden muassa Keskon, Sammon, Solidiumin, Hankenin ja Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksissa sekä Veritas Eläkevakuutuksen hallintoneuvoston jäsenenä. Talouselämä-lehti arvioi hänet vuonna 2017 Suomen talouselämän 11. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi.
Fagerholmin sisko on Catarina Fagerholm. Heidän isoisänsä oli pääministeri Karl-August Fagerholm.
Suomalais-ugrilainen koulu

| Suomalais-ugrilainen koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  ulitsa Maksimа Gorkogo 2, Petroskoi, Karjalan tasavalta, Venäjä
Tyyppi:  koulu/lukio
Perustettu:  1994
Rehtori:  Natalja Barkalova
Suomalais-ugrilainen koulu (ven. Финно-угорская школа, Finno-ugorskaja škola, karjalaksi Šuomelais-ugrilaini koulu, vepsäksi Suomalaiž-ugrilaine škol) on perus- ja toisen asteen koulutuslaitos Petroskoissa, Karjalan tasavallan pääkaupungissa Venäjällä. Koulun täydellinen nimi on Petroskoin Elias Lönnrotin suomalais-ugrilainen koulu.
Koulu avattiin kansallisten yhdistysten ja kansalaisten pyynnöstä osana jokaisen kansan oikeutta opiskella omaa äidinkieltään.
Historia

Suomalais-ugrilainen koulu perustettiin 1. syyskuuta 1994 Petroskoin koulun nro 17 rakennuksessa, jossa se toimi kouluna nro 52. Nykyisin koulu toimii vuonna 1963 rakennetussa koulurakennuksessa.
Aluksi koulussa oli 114 oppilasta ja kymmenen opettajaa.
Koulu nimettiin 1. syyskuuta 2000 Elias Lönnrotin mukaan. Vuosina 2001–2002 koulurakennukseen tehtiin mittava peruskorjaus.
Vuonna 2004 koulu pääsi Venäjän paras koulu 2004 -kilpailun loppukilpailuun kategoriassa ”Koulu, jossa on etnokulttuurinen osa”.
Koulussa oli keväällä 2024 yli 921 oppilasta ja 71 opettajaa.
Opiskelun ohjelma

Oppilaiden opettamiseksi kouluissa on kehitetty omia ohjelmia karjalan, vepsän ja suomen kielistä, Suomen ja Karjalan historiasta, karjalaisten ja vepsäläisten rituaaleista ja perinteistä, Kalevala-eepoksesta sekä karjalaisista kansankäsitöistä kertovia erityiskursseja.
Koulussa on kielilaboratorioita, tietokonehuoneita, liikuntasaleja, puusepän- ja lukkosepänpajoja, ruoanlaitto- ja ompeluhuoneita, kuntosali, kirjasto lukusaleineen, kokoussali, ruokala, lääkäriasema ja tukipalveluhuoneita: puheterapeutin, psykologin ja sosiaalityöntekijän huoneita.
Koulussa toimii karjalaisten ja vepsäläisten historian ja kulttuurin koulumuseo. Museo toimii myös virtuaalisesti.
Koulun oppilaat tekevät säännöllisesti retkiä Karjalan tasavallan museoihin ja näyttelytiloihin, vierailevat eri oppilaitoksissa ja yrityksissä sekä matkustavat retkille muihin Venäjän kaupunkeihin.
Koulussa käyvät käytännön harjoittelussa opiskelijat Petroskoin valtionyliopistosta ja Petroskoin pedagogisesta ammattiopistosta.
Kielet

Koulu on erikoistunut vepsän, karjalan päämurteiden varsinaiskarjalan ja livvinkarjalan, suomen sekä englannin kielten opettamiseen.
Kaikki oppilaat opiskelevat kahta kieltä: äidinkieltä (suomea, vepsää tai yhtä karjalan kielen kahdesta päämurteesta) ja englantia. Äidinkieltä opiskellaan ensimmäiseltä luokalta alkaen ja englantia toiselta luokalta alkaen.
Juhlat ja tapahtumat

Koulu järjestää karjalan, vepsän ja suomen kielten asiantuntijoiden kilpailuja, etnokulttuurisia festivaaleja sekä seuraavia tapahtumia ja juhlia:
Karjalan jalokivet -kilpailu
suomalaisen kirjallisuuden päivä
Suomen itsenäisyyspäivä
suomalainen joulu
karjalan, vepsän kielen päivä
karjalan, vepsän ja suomen kielen kuukausi
Kalevalan päivät
Kalevalan sankarit -kilpailu
Rohke tutto -kilpailu
perhepäivä
oppilaiden päivä
mestarien kaupunki
Nuoriso. Tiede. Luovuus -koulun tieteellinen konferenssi
teatterifestivaali karjalan, vepsän ja suomen kielillä
Elias Lönnrotin päivä
tapaamisilta valmistuneiden oppilaiden kanssa.
Harrastekerhot

Koulussa toimivat seuraavat kerhot:
pitsikundonta
nuoret toimittajat
karjalan kieli
ohjelmoijien kerho
suomalaisen laulun yhtye ”Lasten piiri”
teatterikerho
Tellervo-kuoro
intialainen tanssikerho
tammikerho.
Koulu julkaisee omaa koululehteä, ja sillä on myös koulu-tv.
Aiheesta muualla

Suomalais-ugrilaisen koulun kotisivu
Into the Labyrinth

| Into the Labyrinth Saxon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 9. tammikuuta 2009
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind
 Tyylilaji: heavy Metal, hard Rock, thrash Metal, power Metal
 Kesto: 50.18
 Levy-yhtiö: SPV
Saxonin muut julkaisut
| The Inner Sanctum 2007 | Into the Labyrinth 2009 | Call to Arms 2011 |
Singlet albumilta Into the Labyrinth
 ”Live to Rock” Julkaistu: 17. marraskuuta 2008
Into the Labyrinth on brittiläisen heavy metal -yhtye Saxonin 18. studioalbumi, joka julkaistiin 9. tammikuuta 2009.
Albumilla on power metal -tyylistä eeppistä julistusta (Battalions of Steel, Valley of the Kings), thrash metallia lähentelevää raskasta paahtoa (Demon Sweeney Todd), bluesia (Slow Lane Blues), raskaampaa, metalcore tyylistä heviä (Crime of Passion, Protect Yourselves), hard rockia (Live to Rock, Come Rock of Ages), punkmetallia (Hellcat) ja rauhallisia balladeja (Voice, Coming Home).
Albumin 13. kappale "Coming Home" on julkaistu myös Saxonin aiemmalla albumilla Killing Ground.
Kappaleet

Battalions of Steel – 6.34
Live to Rock – 5.30
Demon Sweeney Todd – 3.51
The Letter – 0.42
Valley of the Kings – 5.03
Slow Lane Blues – 4.08
Crime of Passion – 4.04
Premonition in D Minor – 0.40
Voice – 4.35
Protect Yourselves – 3.56
Hellcat – 3.54
Come Rock of Ages (The Circle is Complete) – 3.52
Coming Home (Bottleneck Version) – 3.12
Live to Rock (Single Versio, Japanin bonuskappale) – 4.46
Kokoonpano

Biff Byford – laulu
Paul Quinn – kitara
Doug Scarratt – kitara
Nibbs Carter – basso, kosketinsoittimet
Nigel Glockler – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Blabbermouth: 8.5/10
Desibeli.net:
IGN: 7.7/10
Imperiumi.net: 8–/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Into the Labyrinth Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Into the Labyrinth Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Jack DeJohnette

| Jack DeJohnette |
| --- | --- |
 Jack DeJohnette vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1942 (ikä 82) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  1961–
Aktiivisena:  1961–
Tyylilajit:  jazz, fuusiojazz, new age
Soittimet:  rummut, perkussiot, piano, melodika
Yhtyeet:  Miles Davis, Keith Jarrett, Bill Evans, Joe Henderson, Freddie Hubbard, Sonny Rollins, Charles Lloyd, Michael Brecker, McCoy Tyner, Pat Metheny, Herbie Hancock, Don Byron
Levy-yhtiöt:  Milestone, Prestige, ECM, MCA, Blue Note, Columbia
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jack DeJohnette (s. 9. elokuuta 1942 Chicago) on yhdysvaltalainen jazzrumpali, -pianisti sekä säveltäjä. DeJohnette aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja 14-vuotiaana hän soitti koulunsa orkesterissa rumpuja sekä aloitti yksityistunnit pianonsoitossa Chicago Conservatory of Musicissa. Hän oli pian kysytty muusikko sekä rumpalina että pianistina Chicagon jazzpiireissä. Vuonna 1968 hän liittyi Miles Davisin orkesteriin levyttäen tämän kanssa seuraavana vuonna käänteentekevän Bitches Brew -albumin. Niin ikään vuonna 1968 hän levytti ensimmäisen soololevynsä The DeJohnette Complex.
Jack DeJohnetten kanssa työskennelleitä merkittäviä jazzmuusikoita ovat muun muassa John Coltrane, Ornette Coleman, Sonny Rollins, Thelonious Monk sekä Herbie Hancock.
DeJohnette esiintyi Tampere Jazz Happeningissä vuosina 1991 Special Edition -yhtyeineen sekä 2007 Ripple Effect -yhtyeineen. Vuonna 2000 hän piti tapahtumassa lyömäsoitintyöpajan. Porissa hän vieraili Special Editionin kanssa 1985 ja Helsingissä Charles Lloydin kvartetin rumpalina jo 1966.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Jack DeJohnette MySpace-sivustolla
Jauheliha

Naudan jauhelihaa.
Jauheliha on lihamyllyllä hienonnettua lihaa. Jauheliha on nauhamaista, koska jauhatuksen loppuvaiheessa se puristetaan lihamyllyn pienireikäisen (yleensä 3 mm) reikälevyn läpi.
Jauhelihan raaka-aineena voidaan käyttää mitä tahansa luutonta lihaa. Tavallisimmat Suomessa käytetyt jauhelihat ovat naudanlihaa tai naudan- ja sianlihan sekoitusta. Myös pelkästä sian-, lampaan-, hirven- tai poronlihasta valmistettua jauhelihaa on saatavilla. Myös broileria ja kalkkunaa käytetään nykyään jauhelihan raaka-aineena.
Koska vähempiarvoisissa, halvemmissa ja sitkeämmissä ruhonosissa on yleensä suhteellisen paljon sidekudosta, joka koostuu pääasiassa kollageenista, käytetään näitä osia yleisesti jauhelihan raaka-aineena. Toisaalta esimerkiksi raakana syötävään tartarpihviin käytetään kalliimpia, vähemmän sidekudosta sisältäviä ruhonosia, kuten paisteja.
Sianliha on hinnaltaan edullisempaa ja rasvaisempaa. Rasvaisuutensa vuoksi se sopii hyvin paistokäyttöön. Naudan jauhelihaa, varsinkin paistijauhelihaa, pidetään suomalaisessa kulttuurissa korkealuokkaisempana. Jauhelihasta tehdään jauhelihapihvejä, lihapullia, sitä käytetään lihakeiton ja makaronilaatikon osana, jauhelihakastikkeissa sekä syödään raakana tartarpihveinä.
Kotioloissa jauhelihaa voi valmistaa kotikäyttöön soveltuvalla lihamyllyllä.
Jauheliha Suomessa

Nykyään suurin osa myytävästä jauhelihasta on elintarviketeollisuuden valmiiksi pakkaamaa. Jotkut myymälät jauhavat vielä itse jauhelihaa palvelutuotteeksi. Teollisuuden valmistama jauheliha on lähes poikkeuksetta pakattu suojakaasuun, joka muodostuu hapen (80 %) ja hiilidioksidin (20 %) seoksesta. Hiilidioksidi estää bakteerien kasvua, kun taas happi pitää lihan kauniin punaisena. Suojakaasupakkauksen ansiosta teollisuuden pakkaaman jauhelihan myyntiaika on noin viikko pakkaamisesta.
Aikaisemmin jauhelihan myyntiaikaa sääteli lihavalmisteasetus (902/1988), joka kuitenkin kumottiin kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksellä (138/1996), ja nykyään valmistajat määrittelevät itse tuotteittensa säilyvyyden huomioiden muut elintarvikelainsäädännön määräykset. Koska jauheliha on suuren pinta-alansa ja korkean vesipitoisuutensa vuoksi erinomainen mikrobien kasvualusta, on lihateollisuudessa jauhelihan tuotantolinja hygienialtaan kaikkein korkein.
Teollisuudessa jauheliha valmistetaan tuoreesta ja jäisestä lihasta, niin että yleinen sekoitussuhde on noin 70 % tuoretta ja 30 % jäistä[lähde? ]. Jäinen liha rouhitaan tarkoitukseen suunnitellulla myllyllä pieneksi silpuksi. Tuore liha muserretaan myös eräänlaisella myllyllä pienemmiksi partikkeleiksi. Näin syntyneet komponentit laitetaan lihamyllyyn, jossa ne sekoitetaan keskenään ja jauhetaan halutunlaiseksi. Näin pystytään merkittävästi vaikuttamaan tuotteen säilyvyyteen, sillä jauhelihan lämpötila on pakattaessa jopa hieman nolla-asteen alapuolella.
Pakastus rikkoo lihan solurakenteen ja muuttaa massan vetiseksi. Suomalaisista valmistajista Snellman ja Saarioinen tekevät jauhelihansa pakastamattomasta lihasta. Snellman ryhtyi käyttämään tätä hyväksi markkinoinnissaan vuonna 2009 ja onnistui parantamaan tällä myyntiään merkittävästi. Samalla aiemmin bulkkituotteena pidetystä jauhelihasta kehitettiin brändituote. Kaupallisesti katsoen jauhelihan maustamiseen löytyy markkinoilta myös erityisiä valmiita mausteseoksia. Suomalaisia valmistajia on esimerkiksi Meira.
Kaupan itse jauhama ja pakkaama jauheliha on harvoin suojakaasupakattua, ja siksi sen myyntiaikakin on lyhyempi. Kaupan pakkaamaa jauhelihaa saa myydä ainoastaan jauhatuspäivän ja sitä seuraavan päivän ajan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Finlex, Kauppa- ja teollisuusministeriön päätös lihasta ja lihatuotteista
HS 26.5.2008, Teollisesti pakattu jauheliha vanhenee ennen viimeistä myyntipäivää
Jauheliharuokien ravintoarvoja[vanhentunut linkki] fineli.fi
Ignalinan kunnallispiiri

| Ignalinan kunnallispiiri (Ignalinos rajono savivaldybė) |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Liettua
Lääni:  Utenan lääni
Hallinnollinen keskus:  Ignalina
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1447 km²
Väkiluku (2008):  20 147
 – Väestötiheys:  15,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ignalinan kunnallispiiri (liett. Ignalinos rajono savivaldybė) on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä. Se sijaitsee Utenan läänissä. Kunnallispiirin väkiluku oli vuonna 2008 20 147 asukasta (11,7 % läänin väkiluvusta).
Asutuskeskukset > Kaupungit

Ignalina (hallinnollinen keskus)
Dūkštas
Asutuskeskukset > Kauppalat

Mielagėnai
Rimšė
Asutuskeskukset > Kylät

Didžiasalis
Vidiškės
Kazitiškis
Strigailiškis
Naujasis Daugėliškis
Kaniūkai (Ignalina)
Jack Latvala

| Jack Latvala |
| --- | --- |

Floridan senaatin edustaja
 2. marraskuuta 2010 –  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1951 (ikä 72) Oxford, Mississippi, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Jack Latvala (s. 3. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli senaattori Floridan osavaltion senaatissa missä edustai Pinellasin piirikuntaa. Hän oli ehdokkaana vuoden 2018 kuvernöörivaaleihin.
Latvalan ura päättyi marraskuussa 2017 skandaaliin. Kuusi naista syytti häntä ahdistelusta.
Jack Lawrence

Jack Lawrence (7. huhtikuuta 1912 – 15. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä.
Lawrence syntyi New Yorkissa ortodoksijuutalaiseen perheeseen ja opiskeli podiatriaa. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1932, mutta sai ensimmäisen laulunsa julkaistuksi samana vuonna, ja päätti ryhtyä musiikkialalle.
Lawrence on tehnyt musiikkia useille esiintyjille kuten Dinah Shorelle, The Ink Spotsille, Don Cornellille ja Frank Sinatralle. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1975.
Israelin parlamenttivaalit 2013

Likud-puolueen Benjamin Netanjahu on toiminut Israelin pääministerinä vuodesta 2009.
Israelin 19. knessetin vaalit olivat 22. tammikuuta 2013 järjestetyt ylimääräiset parlamenttivaalit, jotka jouduttiin järjestämään, kun verovuoden 2013 budjetista ei päästy sopimukseen lokakuussa 2012. Benjamin Netanjahun II hallitus oli ollut kaatumaisillaan jo alkuvuodesta 2012 kiistaan Tal-laista, joka mahdollistaa ješiva-kouluissa opiskelevien haredijuutalaisten vapautuksen asepalveluksesta. Riita johti Työväenpuolueen eroon hallituksesta 17. tammikuuta 2012, minkä myötä spekulaatiot uusista vaaleista kiihtyivät. Netanjahu onnistui kuitenkin torjumaan hallituksensa kaatumisen toistaiseksi muodostamalla Israelin historian laajapohjaisimman "kansallisen yhtenäisyyden hallituksen" Kadiman kanssa 8. toukokuuta 2012. Tosin lopulta Kadimakin jätti hallituksen Tal-lakia koskevien erimielisyyksien takia heinäkuun puolivälissä 2012.
Oikeistolaisten päähallituspuolueiden Likudin ja Jisrael Beiteinun muodostama vaaliliitto Likud-Beiteinu säilytti asemansa knessetin suurimpana ryhmänä 31 edustajallaan 11 paikan menetyksestä huolimatta. Vaalien suurin voittaja oli uusi keskustalainen Jesh Atid-puolue, joka ensimmäisissä vaaleissaan nousi 19 paikallaan knessetin toiseksi suurimmaksi parlamenttiryhmäksi. Suurin häviäjä taas oli entinen ykköspuolue Kadima, joka menetti 25 paikkaa joutuen tyytymään kahdella edustajallaan knessetin pienimmän puolueen asemaan. Tosin Kadiman oli ennen vaaleja arveltu jopa putoavan kokonaan pois parlamentista.
Vaaleihin osallistui kaikkiaan 34 puoluetta. Äänioikeutettuja oli noin 5,6 miljoonaa.
Vaalien jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus.
Vaalien taustaa

Aiemmat vuoden 2009 parlamenttivaalit oli voittanut Israelin oikeisto. Oikeistolaiset ja uskonnolliset puolueet olivat saaneet knessetin 120 paikasta 65. Oppositiojohtaja Benjamin Netanjahun Likud ja Avigdor Liebermanin Jisrael Beiteinu olivat vaalivoittajia, jotka muodostivat Netanjahun johdolla oikeistoenemmistöisen koalitiohallituksen, johon myös vasemmistolainen Työväenpuolue osallistui. Pienempinä hallituskumppaneina olivat uskonnollista oikeistoa edustavat Shas, Yhdistynyt toorajuutalainen puolue ja Juutalainen koti. Knessetin suurin puolue Kadima jäi oppositioon.