stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helmer Stenros
Töitä

Turun kaupunginteatterin teatteritalo yhdessä Aarne Hytösen ja Risto-Veikko Luukkosen kanssa 1962
Kuopion kaupunginteatteri yhdessä R.-V. Luukkosen kanssa 1963
Rakennusmestarien talo Helsingissä 1965
Turun virastotalo yhdessä R.-V. Luukkosen kanssa 1967
Alkon koulutuskeskus Vuoranta Helsingin Vuosaaressa 1970
hotelli Arkipelag Maarianhaminassa 1973
Ahvenanmaan itsehallintotalo 1978
K-instituutti Espoossa 1982, jossa nykyään toimii Siikajärven vastaanottokeskus
Amer-yhtymän pääkonttori Helsingissä 1986
Kirjoja

Helmer Stenros: Suunnitteluperusteet, Tampereen teknillinen korkeakoulu, arkkitehtuurin osasto 1973
Helmer Stenros et al.: Asumisen arvostukset. Selvitys asukkaiden mielipiteiden käyttömahdollisuuksista asunnon ja sen lähiympäristön suunnittelussa, Tampereen teknillinen korkeakoulu, arkkitehtuurin osasto 1974 ISBN 951-720-049-8
Helmer Stenros & Seppo Aura: Arkkitehtuurin muoto ja sisältö. Johdatus arkkitehtuurin muoto-opin ja ihmistiedon yleisteoriaan, Rakennuskirja 1984 ISBN 951-682-105-7
Helmer Stenros & Seppo Aura: Time, motion and architecture - Aika, liike ja arkkitehtuuri, Amer Group 1987 ISBN 951-99861-2-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helmer Stenros Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Stephanocereus

| Stephanocereus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Cereeae
Suku::  Stephanocereus  A. Berger 1926
Katso myös
   Stephanocereus Wikispeciesissä   Stephanocereus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stephanocereus on kaksilajinen kaktuskasvisuku. Tieteellisen nimen alkuosa on kreikankielen kruunua tai seppelettä merkitsevä sana, jolla viitataan varren kärjessä sijaitsevaan kruunumaiseen kefalioon eli erilaistuneeseen verson osaan, johon kukat kehittyvät. Suku on läheinen suvulle Pilosocereus, josta se eroaa vähähaaraisen tai haarattoman vertensa ja sitä peittävien tiheän ja valkoisen karvoituksen ja piikkien osalta.
Tuntomerkit

Stephanocereus-lajit ovat tavallisesti haarattomia ja pylväsmäisiä, toisinaan puumaisia, ja kasvavat 1-5 m korkeiksi. Aluksi varsi on pallomainen tai munamainen, mutta pitenee pylväsmiseksi tai pullomaiseksi kapeine kauloineen. Matalia uurteita varressa on 12-20, ja areoleissa on runsaasti valkoista villakarvaa, jonka alle varsi jää näkymättömiin. Keskipiikkejä on yhdestä neljään, ja ne ovat valkoisia tai kullanvärisiä, kolme tai neljä cm pitkiä. Keltaisia tai valkoisia säteittäispiikkejä on 15-20, ja niiden pituus vaihtelee 0,5 - 1,5 cm:n välillä. Kefaliot ovat varren kärjessä tai rengasmaisesti vuorotellen kasvullisten varren vyöhykkeiden kanssa, ja niissä on tiheässä sukasia, valkoista huopakarvaa ja pidempiä karvoja. Kukat ovat putkimaisia tai suppilomaisia, kehälehdet ovat valkoisia tai toisinaan hieman vaaleanpunertavia. Kukkapohjuksessa on muutamia pieniä suomuja siellä täällä, ja sen areoleissa ovat kaljuja tai vähäkarvaisia. Kehälehdet ovat lyhyitä ja harittavia. Munamainen tai soikea hedelmä on sininen tai purppuran sävyinen vihreä, paljaspintainen ja avautumaton. Hedelmävaiheessa kehälehdet tummenevat mustiksi. Siemenet ovat isoja, munan tai päärynän muotoisia, mustia ja kyhmyisiä.
Levinneisyys

Suku kasvaa Brasiliassa, Bahian osavaltion alueella.
Lajit

Suvussa on kaksi lajia: Stephanocereus leucostele ja S. luetzelburgii.
Alfred Stieglitz

Alfred Stieglitz vuonna 1902.
Alfred Stieglitz (1. tammikuuta 1864 – 13. heinäkuuta 1946) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja.
Stieglitz syntyi Hobokenissa New Jerseyssä. Hän oli vanhin kuudesta lapsesta. Hän muutti vuonna 1881 perheineen Saksaan ja opiskeli Berliinin Technische Hochschulessa. Hän kuitenkin palasi Yhdysvaltoihin 1890-luvulla ja kuoli New Yorkissa 82-vuotiaana.
Stieglitz oli naimisissa taidemaalari Georgia O’Keeffen kanssa.
Stieglitz keskeytti uransa 1930-luvun lopussa ja kärsi viimeisinä vuosinaan pitkällisestä sydäntaudista.
Suomennettu artikkeli

Käsikamera - ja sen tämänhetkinen merkittävyys. Julkaisussa: Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 ISBN 951-9086-23-4
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  Photographers' Identities  RKD Artists  Städel  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Yrsa Stenius

Yrsa Stenius Göteborgin kirjamessuilla vuonna 2007.
Yrsa Carola Stenius (7. tammikuuta 1945 Helsinki – 18. toukokuuta 2018 Tukholma, Ruotsi) oli Ruotsissa asunut suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Ura

Yrsa Steniuksen vanhemmat olivat arkkitehti Olof Stenius ja näyttelijä Dorle von Wendt; toimittaja Geo Stenius on hänen veljensä. Stenius opiskeli muun muassa kirjallisuutta Helsingin yliopistossa 1964–1970. Opiskeluaikanaan hän ehti myös toimia Studentbladetin päätoimittajana 1968. Stenius kuului 1960-luvun opiskelijaradikaaleihin, ja puoluekannaltaan hän oli pitkän linjan sosiaalidemokraatti.
Hän toimi helsinkiläisen Arbetarbladetin päätoimittajana 1973–1979, kunnes hän siirtyi 1979 Ruotsiin ja Aftonbladetin toimitukseen. Stenius toimi Aftonbladetissa muun muassa poliittisena päätoimittajana. Hän kirjoitti kolumneja useisiin lehtiin.
Stenius toimi vapaana kirjailijana sekä Aftonbladetin ja Uutispäivä Demarin kolumnistina. Kirjailijana hänet tunnettiin Albert Speerin ja Jussi Björlingin elämää kuvaavista teoksistaan.
Steniuksen teos Totuudesta ja valheesta (2005) kertoo valheesta ja sen eri muodoista. Tämä oli tuttu teema Steniukselle, joka jo Speer-teoksessaan käsitteli Hitlerin luotetun suhtautumista totuuteen ja elämään suurena valheena.
Steniuksen teos Koiria, rakkautta ja surua (2008) on omaelämäkerrallinen teos, jossa hän kertoo elämästään koiriensa kautta. Steniuksella oli elämänsä varrella lukuisia mäyräkoiria, ja hän hahmottikin elämänsä koiriensa mukaan.
Stenius valittiin Ruotsissa lehdistöasiamieheksi (PO eli allmänhetens pressombudsman) toukokuussa 2007. Hän astui virkaan syyskuun puolivälissä 2007 ja jäi eläkkeelle huhtikuussa 2011. Hän joutui voimakkaan kritiikin kohteeksi Expressen-lehteen liittyvästä päätöksestään. Jutussa väitettiin, että Jan Guillou on neuvostoagentti. Guillou vetosi lehdistöasiamieheen eli Steniukseen, joka antoi lehdelle langettavan tuomion. Päätös vuoti julkisuuteen ennen kuin se ehti lopulliseen käsittelyyn lehdistön mielipideneuvostoon (Pressen opinionsnämnd), ja Stenius sai moitteita muun muassa siitä, että hän oli käyttänyt sanaa spion (vakooja) lehden käyttämän sanan agent (agentti) sijasta. Neuvoston päätös oli kuitenkin lehdelle vapauttava.
Stenius vihittiin kunniatohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 2008.
Teokset

I väntan på vadå. Söderström, 1976.
Rakas minä: Albert Speerin arvoitus.  ((Alkuteos: Jag älskar mig: Gåtan Albert Speer, 1980.) Suomentanut Risto Hannula)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1981.  ISBN 951-26-2168-1
Aikamme sankarit: Poliitikon muuttuva profiili. Suomentanut Risto Hannula. Kirjayhtymä, 1986. (Alkuteos: Vår tids hjältar, 1986.)
Valta ja naiseus. Suomentanut Kaarina Ripatti. Kirjayhtymä, 1994. (Alkuteos: Makten och kvinnligheten, 1993.)
Best in show: Toivosta, epätoivosta ja turhuuksien turhuuksista. Suomentanut Marja Kyrö. Kirjayhtymä, 1996. (Alkuteos: Best in show, 1995.)
Elämäni mies. Suomentanut Risto Hannula. Kirjayhtymä, 1998. (Alkuteos: Mannen i mitt liv, 1998.)
Kunnes siipi murtuu: Jussi Björlingin taru. Suomentanut Risto Hannula. Tammi, 2003. (Alkuteos: Tills vingen brister: en bok om Jussi Björling, 2002.)
Totuudesta ja valheesta. Suomentanut Risto Hannula. Kirjapaja, 2004. (Alkuteos: Lögnens olidliga lätthet, 2005.)
Koiria, rakkautta ja surua. Suomentanut Raija Viitanen. Tammi, 2008.
Sanojen valtias. Suomentanut Laura Jänisniemi. Teos, 2016.
Rättsskandalen!? Kirjoitettu Seppo Penttisen kanssa. Vulkan, 2018.
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1974
Valtion kirjallisuuspalkinto 1981
FST:n kirjallisuuspalkinto 2005 (teoksesta Lögnens olidliga lätthet)
Aiheesta muualla

Yrsa Steniuksen kolumnit UP Demarissa
Johansson, Rolf: / Stenius, Yrsa (1945–2018). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 15.10.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Ritva  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Stendhal

Stendhal (Marie-Henri Beyle), Olof Johan Södermarkin muotokuvaamana.
Stendhal ([stɛ̃.dal] tai [stɑ̃.dal], oik. Marie-Henri Beyle [bɛl], 23. tammikuuta 1783 Grenoble – 23. maaliskuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hänet tunnetaan romaanihenkilöidensä luonteen tarkkasilmäisestä analyysistä. Häntä pidetään yhtenä ensimmäisistä realismin kirjailijoista. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Rakkaudesta (1822), Punaista ja mustaa (1830) ja Parman kartusiaaniluostari (1839).
Elämänvaiheita

Stendhalin lapsuus Ranskan maaseudulla oli ankea, mutta ensimmäisen keisarikunnan aikana hän nautti täysin rinnoin vilkkaasta sotilas- ja teatterielämästälähde?. Hän osallistui sotilaana Napoleonin sotiin vuonna 1812 Venäjällä ja 1813 Saksassa.
Kirjailijanimi viittaa luultavasti Stendhalin antiikin elvyttäjänä ihaileman Johann Joachim Winckelmannin syntymäkaupunkiin Stendaliin. Hän käytti kirjoittaessaan muitakin salanimiä, ja harvat hänen lukijoistaan tiesivät hänen oikean nimensä. Hän salasi huolellisesti omat tunteensa – jopa siviiliroolissaan kirjoittamalla tekstinsä moniselitteiseen asuun.
Stendhal/Beyle teki työuraa diplomaattina. Hän oli muun muassa Ranskan konsulina Italiassa 1830-luvulla ja kiintyi siihen voimakkaasti.
Stendhalin mukaan on nimetty Stendhalin syndrooma, jonka oireina on liiallisesta kauneuden kokemuksesta johtuvaa sydämentykytystä, pyörrytystä, huimausta ja lievää sekavuutta. Firenzessä käytyään Stendhal kuvaili oireita tarkasti. Vaiva määriteltiin vuonna 1979 psykosomaattiseksi oireyhtymäksi.
“Punaista ja mustaa”

Vuonna 1830 julkaistiin Stendhalin teos Punaista ja mustaa, joka on ilmestymisestään saakka kuulunut Ranskan kirjallisuuden klassikoihin. Teoksen alaotsikko on Kronikka XIX vuosisadalta. On melko varmaa, että sitä ei olisi voitu julkaista ennen heinäkuun vallankumousta. Teos kuvaa liian todentuntuisesti Bourbonien hallituskauden viimeisten vuosien yhteiskunnallisia ongelmia Ranskassa. Maata vaivasivat konservatiivien ja vapaammasta yhteiskunnasta haaveilevien liberaalien väliset jännitteet. Yhteiskuntaluokat olivat täydellisesti vieraantuneet toisistaan ja tunsivat toisiaan kohtaan suoranaista inhoa. Lopulta jännite huipentui vuoden 1830 vallankumouksessa.
Teoksen päähenkilö on vaatimattomista oloista kotoisin oleva Julien Soriel. Teoksen alussa hän on maalaismainen, kokematon ja ujo. Hänellä on kuitenkin palava halu päästä elämässään eteenpäin ja tahto nousta ylemmälle askelmalle hierarkkisessa sääty-yhteiskunnassa. Nuorella Julienilla on terävä äly, hän on ovela, halu käyttää vihaamaansa suku- ja raha-aatelia hyväkseen pyrkimyksissään eikä hän koskaan suostu nöyristelemään ylempiään. Hän osaa käyttää hyväkseen myös edullista ulkonäköään. Alun perin hänet on määrätty ryhtymään hengelliselle uralle.
Napoleon on Julienin suuri ihanne ja hän haluasi raivata tiensä idolinsa tavoin miekalla. Todellisuudentajuinen Julien huomaa kuitenkin, että hänen aikanaan ei asemaa yhteiskunnassa enää raivata miekalla, vaan tahdonvoimalla, älyllä ja oveluudella.
Teoksellaan Stendhal osoitti olevansa suuri ihmistuntija ja tarkkanäköinen vallitsevien yhteiskunnallisten olojen arvostelija sekä vastustaja. Vaikka hän oli vapaamielinen hän ei kuitenkaan uskonut vapaamielisyydellä olevan todellista sijaa yhteiskunnassa. Ranskaa hän piti maana, joka oli juuttunut vanhanaikaiseksi yhteiskunnaksi ja joka oli pysähtynyt ja muuttunut tympeän makuiseksi. Ulkonainen säädyllisyys ja tekosiveys menivät hänen mukaansa kaiken edelle, eikä Ranska siksi kyennyt luomaan kansakunnalle George Washingtonin kaltaista sankaria.
Suomennetut teokset

Rakkaudesta.  (Alkuteos: De l’amour, 1822)  Suomentanut Kyllikki Nurminen. Gummerus, 1949.
Punaista ja mustaa , suomentanut Joel Lehtonen, Karisto, 1929 – Hämeenlinna: Karisto 1991 ISBN 951-23-3030-X
Punainen ja musta, suomentanut J. A. Hollo, WSOY, 1956 Alkuteos: Le rouge et le noir, 1830
Parman kartusiaaniluostari.  (Alkuteos: La chartreuse de Parme, 1839)  Suomentanut Aimo Sakari. Otava, 1971.
Italialaisia kronikoita, suomentanut Timo Tuura ja Annikki Suni, Karisto, 1982; ilmestynyt aiemmin nimellä Vanina Vanini, Alkuteos: Chroniques italiennes, 1839
Vanina Vanini, kaksi novellia, suomentanut Timo Tuura, Hämeenlina: Karisto, 1957.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Stendhalin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
Stendhalin teoksia Gutenberg-projektissa (saksaksi, ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC 2  IdRef
Madagaskarinmangustit

| Madagaskarinmangustit |
| --- | --- |
 Puumangusti (Galidia elegans)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia
Heimo::  Eupleridae
Alaheimo::  Madagaskarinmangustit Galidiinae  Gray, 1865
Katso myös
   Madagaskarinmangustit Wikispeciesissä   Madagaskarinmangustit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Madagaskarinmangustit eli linnustajanäädät (Galidiinae) on Madagaskarilla kotoperäisenä elävään Eupleridae-petoeläinheimoon kuuluva alaheimo. Siihen kuuluu kuusi lajia, jotka edustavat neljää sukua. Aiemmin madagaskarinmangustit luokiteltiin mangustien heimoon, josta ne 2000-luvun alussa erotettiin ja yhdistettiin ennen sivettieläimiin luettujen kolmen Euplerinae-alaheimon lajin kanssa uudeksi Eupleridae-heimoksi.
Madagaskarinmangustit ovat hoikkia, lyhytjalkaisia ja pitkänomaisia eläimiä, jotka liikkuvat ryhminä etsien pieniä selkärankaisia ja hyönteisiä. Ne painavat 600–900 grammaa ja ovat 25–38 sentin pituisia. Ne elävät etupäässä metsissä ja ovat päiväaktiivisia. Kaikki lajit ovat harvinaistuneet elinalueiden vähenemisen ja vieraslajien aiheuttaman kilpailun takia. Kolme alaheimon lajeista on vaarantunut ja kaksi on luokiteltu uhanalaisiksi.
Puumangusti Galidia elegans
Juovamangusti Galidictis fasciata
Galidictis grandideri
Kapeajuovamangusti Mungotictis decemlineata
Ruskomangusti Salanoia concolor
Salanoia durrelli
Lyla Stevens

| Lyla Stevens> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lyla Stevens, myös Betty Sue, on australialainen kirjailija.
Palkinnot ja tunnustukset

1956 "suositeltava" Children's Book Council, Book of the Year Awards
Teokset > Suomennetut teokset

Debbie-koiran tarina (A dog called Debbie), suom. Eila Mellin. Otava, 1978 ISBN 951-1-05059-1
Kaikki teokset

Around the Corner: and Other Bits and Pieces of Verse and Prose, Melbourne: Modern Printing Company, 1943
tekijänimellä Betty Sue: The Adventures of Bonnie and Bonza, Melbourne: Modern Printing Company, 1946
Life: Song, Melbourne: Allan and Co., 1944
Bonnie and Bonza at the Concert, Melbourne: Modern Printing Company, 1946
The Bushland Ballet, Melbourne: Modern Printing Company, 1946
'Bush Magic' and Other Verses, Melbourne: s.n., 1940-1949
Birds of Australia in Colour, Anne Lissenden (kuvitus), Melbourne: Whitcombe and Tombs, 1955
The Land Where the Kangaroo Lives: a true nature book, London: Sampson Low, Marston, 1960
A Dog Called Debbie, Hornsby: Hodder and Stoughton Australia Brockhampton Press, 1973
Gunnar Stenmark

Gunnar Mikael Stenmark (29. syyskuuta 1889 Parainen – 3. lokakuuta 1928) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan patteriupseerina Valkoisen armeijan jääkärirykistössä.
Perhe ja opinnot

Stenmarkin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Magnus Karlsson ja Agvilina Wilhelmina Karlsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Fanny Augusta Johanssonin kanssa. Hän kävi neljä luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota.
Jääkärikausi

Stenmark työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. marraskuuta 1915, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Stenmark saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi patteriupseeriksi Jääkäritykistön 3. patteriin, josta hänet siirrettiin 2. patteriin 11. maaliskuuta 1918 alkaen. Hän osallistui edellä mainituissa joukoissa osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valloituksen jälkeen tykistön uudelleen järjestelyn myötä jaosjohtajaksi Jääkäritykistöprikaatin II patteriston 3. patteriin ja osallistui kyseisessä tehtävässä osaa taisteluihin Karjalankannaksella, muun muassa Raivolassa ja Inossa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Stenmark palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä hänet siirrettiin kenttätykistörykmentti 1:een ja määrättiin 11. marraskuuta 1918 alkaen 7. patterin ja 14. tammikuuta 1919 alkaen 4. patterin päälliköksi. Myöhemmin hän toimi rykmentin majoitusmestarina ja patteristonkomentajana. Hän erosi armeijasta 27. huhtikuuta 1921 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä ja työnjohtajana Paraisten kalkkitehtaan palveluksessa. Hän kuoli tapaturmaisesti 3. lokakuuta 1928.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917  Gruppenführer 19. syyskuuta 1917  Luutnantti 11. helmikuuta 1918  Kapteeni 31. heinäkuuta 1919 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi |
Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916.
Jermaine Stewart

| Jermaine Stewart> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1957
Kuollut: 17. maaliskuuta 1997 (39 vuotta)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, tanssija
Muusikko
Aktiivisena:  1983–1997
Tyylilajit:  R&B, soul, funk
Levy-yhtiöt:  Arista Records Reprise Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
William Jermaine Stewart (7. syyskuuta 1957 – 17. maaliskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen R&B-laulaja, joka tunnetaan parhaiten hänen vuoden 1986 hitistänsä ”We Don’t Have to Take Our Clothes Off”. Kyseinen kappale saavutti toisen sijan sekä Britanniassa että Kanadassa. Lisäksi se pääsi Billboard Hot 100:n sijalle 5.
Diskografia > Albumit

1984: The Word Is Out
1986: Frantic Romantic
1988: Say It Again
1989: What Becomes a Legend Most
1992: Set Me Free
2005: Attention: A Tribute to Jermaine Stewart
2011: Greatest Hits
Diskografia > Singlet

1983: ”The Word Is Out”
1985: ”I Like It”
1985: ”Get Over It”
1986: ”We Don’t Have to Take Our Clothes Off”
1986: ”Frantic Romantic”/”Versatile”
1986: ”Jody”
1987: ”Don’t Ever Leave Me”
1987: ”Say It Again”
1988: ”Get Lucky”
1988: ”Don’t Talk Dirty to Me”
1989: ”Is It Really Love?”
1989: ”Hot and Cold”
1989: ”Tren de Amor”
1990: ”Every Woman Wants To”
1992: ”Set Me Free”
Igor Štiks

| Igor Štiks |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1977 Sarajevo, Jugoslavia
Kansalaisuus:  kroaatti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: kroatia
Tuotannon kieli: kroatia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Igor Štiks (s. 1977 Sarajevo, Jugoslavia) on kroatialainen  kirjailija, joka työskentelee Edinburghin yliopistossa.
Štiks muutti Sarajevosta 1992 Zagrebiin. Hän on opiskellut Pariisissa ja Chicagossa. Hänen teoksiaan on palkittu useita kertoja ja käännetty monille kielille. Štiks osallistui 2009 Lahden kirjailijakokoukseen.
Suomennetut teokset

Elian tuoli (alkuteos: Elijahova stolica) suom. Kari Klemelä, Mansarda 2010 ISBN 978-952-5664-10-2
Bernard Stiegler

Bernard Stiegler
Bernard Stiegler (1. huhtikuuta 1952 Villebon-sur-Yvette, Ranska – 5. elokuuta 2020) oli ranskalainen filosofi. Hän käsitteli muun muassa teknologiaa ja teknologista konvergenssia, aikaa, individuaatiota, konsumerismia, kuluttajakapitalismia, amerikkalaistumista sekä politiikan ja ihmisyhteisön tulevaisuutta.
Teoksia

La technique et le temps. Tome 1: La faute d’Epiméthée (1994). ISBN 2-7186-0440-9
La technique et le temps. Tome 2: La désorientation (1996). ISBN 2-7186-0468-9
Échographies de la télévision. Entretiens filmés (Jacques Derridan kanssa, 1996). ISBN 2-7186-0480-8
La technique et le temps. Tome 3: Le temps du cinéma et la question du mal-être (2001). ISBN 2-7186-0563-4
Passer à l'acte (2003). ISBN 2-7186-0616-9
Aimer, s'aimer, nous aimer: Du 11 septembre au 21 avril (2003). ISBN 2-7186-0629-0
De la misère symbolique: Tome 1. L'époque hyperindustrielle (2004). ISBN 2-7186-0635-5
De la misère symbolique: Tome 2. La Catastrophè du sensible (2004). ISBN 2-7186-0634-7
Philosopher par accident: Entretiens avec Elie During (2004). ISBN 2-7186-0648-7
Mécréance et Discrédit: Tome 1, La décadence des démocraties industrielles (2004). ISBN 2-7186-0660-6
Constituer l'Europe: Tome 1. Dans un monde sans vergogne (2005). ISBN 2-7186-0689-4
Constituer l'Europe: Tome 2. Le motif européen (2005). ISBN 2-7186-0690-8
L'attente de l'inattendu (2005). ISBN 2-9700474-8-9
Mécréance et Discrédit: Tome 2. Les sociétés incontrolables d'individus désaffectés (2006). ISBN 2-7186-0706-8
Mécréance et Discrédit: Tome 3. L'esprit perdu du capitalisme (2006). ISBN 2-7186-0715-7
Des pieds et des mains: Petite conférence sur l'homme et son désir de grandir (2006). ISBN 2-227-47566-8
Le théâtre, le peuple, la passion (Jean-Christophe Baillyn ja Denis Guénounin kanssa, 2006). ISBN 2-84681-170-9
La télécratie contre la Démocratie (2006). ISBN 2-08-210569-5
Réenchanter le monde : La valeur esprit contre le populisme industriel (Marc Créponin, George Collinsin ja Catherine Perretin kanssa, 2006). ISBN 2-08-210585-7