stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antiikin kreikkalainen keittiö
Ruoka kulttuurissa

Kreikkalaisessa uskonnollisessa ajattelussa vilja ja leipä kytkeytyivät Demeteriin ja viini Dionysokseen. Demeterin katsottiin antaneen maanviljelyn ja viljat ihmiskunnalle. Kreikkalaisessa mytologiassa hän käski Triptolemosta kylvämään kaikkialle viljaa. Tätä muisteltiin Eleusiin mysteerikultissa.
Kreikkalaiset halusivat ruoillaan ja ruokatavoillaan erottautua barbaareista. Liiallinen ylellisyys ja ylensyönti nähtiin barbaarisena, samoin kuin vedellä laimentamattoman viinin nauttiminen. Kreikkalaiset sen sijaan korostivat ruokatavoissaan kohtuullisuutta ja yksinkertaisuutta.
Antiikista ei ole säilynyt yhtään kreikankielistä varsinaista keittokirjaa. Tällaisia kuitenkin tunnettiin viimeistään 300-luvulla eaa. Keitto- tai muiden ruokakirjojen kirjoittajina tunnetaan nimiltä Mithaikos, joka kirjoitti sisilialaista keittotaitoa käsitelleen teoksen, sekä viinikauppias Sarambos ja sokerileipuri Thearion. Aihetta sivutaan monissa teoksissa. Arkhestratos Gelalaisen teos Hedypatheia käsitteli erityisesti kaloja ja niiden valmistusta. Athenaioksen Deipnosofistai on laaja pitokulttuuria ja monia muita aiheita sivuava teos, joka sisältää paljon lainauksia ja muun muassa kuvauksia aterioista ja ruokalajeista. Galenos kirjoitti ruoasta lääketieteelliseltä kannalta.
Kirjallisuutta

Dalby, Andrew: Food in the Ancient World from A to Z.  (The Ancient World from A to Z)  Routledge, 2013.  ISBN 1135954224
Davidson, James: Courtesans and Fishcakes: The Consuming Passions of Classical Athens.  Fontana Press, 1998.  ISBN 978-0006863434
Detienne, Marcel & Vernant, Jean-Pierre: The Cuisine of Sacrifice Among the Greeks.  University of Chicago Press, 1989.  ISBN 0226143538
Garnsey, Peter: Food and Society in Classical Antiquity.  (Key Themes in Ancient History)  Cambridge University Press, 1999.  ISBN 0521645883
Sparkes, B. A.: The Greek Kitchen. Journal of Hellenic Studies, 1962, 82. vsk, s. 121–137.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta antiikin kreikkalainen keittiö Wikimedia Commonsissa
Nainen vaivaamassa leipätaikinaa. Terrakottafiguriini noin vuodelta 500–475 eaa.
Karjun uhraus. Koristelua attikalaisessa kyliksissä noin vuodelta 510–500 eaa. Uhritoimitukset olivat merkittävin lihan lähde kaupunkilaisille.
Juomankaataja ottaa viiniä krateerista oinokhoella täyttääkseen kyliksinsä. Koristelua punakuviotekniikalla tehdyssä astiassa noin vuodelta 490–480 eaa.
Kohtaus pidoista. Yksi osallistuja pelaa kottabos-peliä, huilunsoittajatar soittaa huilua. Koristelua attikalaisessa punakuviotekniikalla tehdyssä krateerissa noin vuodelta 420 eaa.
Demeter antaa Triptolemokselle viljalyhteen ihmiskunnalle annettavaksi. Eleusiin mysteereihin liittyvä votiivireliefi noin vuodelta 440–430 eaa.
Cantemus

| Cantemus |
| --- | --- |
 Sinikantinen Cantemus-kirja.
Alkuperäisteos
Kieli:  suomi
Genre:  hengellinen laulukokoelma
Kustantaja:  Helsingin katolinen hiippakunta
Julkaistu:  2012
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Cantemus-laulukirja on Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirja.
Cantemus-laulukirja on hyväksytty vuonna 2012. Sen hyväksyi Helsingin piispa Teemu Sippo SCJ ja kirja on julkaistu hiippakuntajuhlassa Lohjalla 11. elokuuta 2012. Kirja on ensimmäinen suomenkielinen painettu katolinen laulukirja. Sitä ennen käytössä on ollut useita vihkoja ja kirjasia, ja ne muodostavat perustan Cantemukselle. Niissä olleita lauluja on muokattu ja täydennetty ottamalla aineistoa, virsiä ja hymnejä katolisesta traditiosta ja ekumeenisesta lauluperinteestä sekä uudempaa aineistoa.
Kirjassa on 314 laulua kahdeksassa osastossa
I Messun pysyvät osat (laulut 1–27)
II Kirkkovuoden ajat ja juhlat (28–56)
III Adoraatio ja eukaristia (157–182)
IV Neitsyt Maria (183–214)
V Pyhimykset (215–242)
VI Rukous ja kirkollinen elämä (243–272)
VII Hautajaiset (273–275)
VIII Kiitos ja ylistys (288–314)
Liitteet (hakemistoja).
Virsien kirjoittajia, kääntäjiä ja muokkaajia ovat muun muassa Adolf Carling (14 virttä), Jaakko Finno (10 virttä), Hemminki Maskulainen (12 virttä), Outi Kecskeméti (9 virttä), Markku Koponen (11 virttä), Elias Lönnrot (14 virttä), Markus Mäkelä (16 virttä), Anna-Maija Raittila (32 virttä) sekä Tuomas Akvinolainen (11 virttä). Jumalanpalveluselämään ja katoliseen hurskauselämään liittyvät hymnit ovat kirjassa yleensä latinankielisinä ja suomeksi. Kirjassa on lähes 50 yhteistä virttä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan kanssa. Osa niistä on eri käännöksinä ja säkeistömäärältään erilaisina. Niiden lisäksi virsien joukossa on muutama yhteinen virsi Ruotsin kirkon virsikirjan kanssa sekä uudempaa ekumeenista aineistoa, muun muassa Taizé-yhteisön lauluja.
Piirpauke 2

| Piirpauke 2 Piirpauke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko- ja syyskuussa 1976
 Julkaistu: 1976   1990 (CD)
 Formaatti: LP-levy (LRLP 192)   C-kasetti (LRC 192)   CD-levy (LRCD 192)
 Tuottaja(t): Hasse Walli
 Tyylilaji: folkrock, maailmanmusiikki, progressiivinen rock
 Kesto: 39.09
 Levy-yhtiö: Love Records   Siboney (CD)
 Levymerkki: Love Records
Muut kannet
   CD-painoksen takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 15. (marraskuu 1976) 
Piirpauken muut studioalbumit
| Piirpauke 1975 | Piirpauke 2 1976 | Yö Kyöpelinvuorella 1980 |
Piirpauke 2 on suomalaisyhtye Piirpauken toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1976.
Levy sisältää maailmanmusiikkia Karjalasta, Kreikasta, Brasiliasta ja Bulgariasta, mutta myös muutamia yhtyeen omia sävellyksiä. Albumin tunnetuin kappale on päätösraita ”Imala Maika”.
Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä LP-levynä kahtena eri painoksena ja C-kasettina. Vuonna 1978 albumi julkaistiin LP-levynä Ruotsissa. Vuonna 1990 albumi julkaistiin Siboneyn toimesta CD-levynä ensimmäistä kertaa kolmena eri painoksena ja seuraavaksi vuonna 2007 remasteroituna painoksena.
Kappaleet > A-puoli

Laulu – 1.56 (eng. ”A Song”, säv. trad., sov. Kukko)
Sirtos – 3.34 (säv. trad., sov. Kukko)
Fyssouni – 6.28 (säv. trad., sov. Kukko)
Prazider Adeus (Sanon hyvästi) – 5.26 (eng. ”Pra Dizer Adeus (To Say Goodbye)”, säv. Edu Lobo, sov. Kukko – Walli – Hytti – Wasama)
Agkjek – 3.21 (säv. ja sov. Kukko – Walli – Hytti – Wasama)
Kappaleet > B-puoli

Peäldoaivi – 3.21 (säv. ja sov. Kukko – Walli – Hytti – Wasama)
Penang – 10.53
Osa 1 (säv. Hytti, sov. Hytti – Walli)
Osa 2 (säv. Kukko, sov. Kukko – Walli)
Imala Maika – 4.10 (säv. D. Janev – K. Stefanov, sov. Kukko)
Kappaleet > Tietoa kappaleista

Levyn aloittaa ytimekkäästi nimetty ”Laulu”, joka on vanha itäkarjalainen jouhikkosävelmä, jota on soittanut muun muasssa kansantaiteilija Feodor Pratšu. Seuraavana kullaan ”Sirtos”, joka puolestaan on kreikkalainen tanssi Rumelin seudulta. Rytmilajina on kalamatiano. ”Fyssouni” on kreikkalainen tanssisävel Epeiroksen maakunnasta. Kappaletta on perinteisesti soitettu klarinetilla. ”Prazider Adeus” on taas brasilialainen kansansävelmä. A-puolen päättää ”Agjek”, joka on yhtyeen oma sävellys ja sävelletty soittotilanteessa. Myös B-puolen aloittava ”Peäldoaivi” on myös sävelletty soittotilanteessa. Kaksiosainen ”Penang” on omistettu eteläisen Afrikan tummien väestön oikeuksien puolesta käydyille taisteluille. Levyn päättää yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista ”Imala Maika”, joka on sävelletty bulgarialaisen kansanperinteen pohjalta.
Kokoonpano > Piirpauke

Sakari Kukko – piano (4, 8), huilut (norjalainen tunturihuilu: 5-6, bengalihuilu: 7.1, sicuhuilu: 8, bengalin poikkihuilu: 8), saxello (1), bouzuki (2), sopraano- (3) ja tenorisaksofonit (4), savi- ja donnorummut (7.1)
Hasse Walli – kitarat (akustinen: 2, sähkö: 3-4, 8, paperikitara: 7.1), turkkilainen savirumpu (5-6, 7.1), marakassit (6; olkimarakassit: 7.1), tamburiini (5-6), intialaiset kellot (6, 7.1) ja harmoni (1)
Antti Hytti – bassot (4, 8; bassoviulu: 1, kontrabasso: 2, basso continuo: 3), egyptiläinen viulu (1, 6), afrikkalaiset puukellot (5, 7.2) ja peukalopiano (7.2), tamburiini (5, 7.2), turkkilainen savirumpu (5), torvi (7.2), gopijantra (7.2)
Jukka Wasama – lyömäsoittimet (1-4, 7.2-8), intialaiset lampunjalat (5-6), kellopeli (5), japanilaiset puukellot (5), kiinalaiset hääkellot (6)
Kokoonpano > Tuotanto

Hasse Walli – tuottaja
Pekka Ojamaa – levykansi
Timo Kelaranta – valokuvat (Saftra)
Eero Raunio – valokuvat
Timo Kesäläinen – valokuvat
Pauli Saastamoinen – vuoden 2007 CD-painoksen remasterointi
Japa Mattila – vuoden 2007 CD-painoksen ulkoasu
Markku ”Jazz Preacher” Salo – vuoden 2007 CD-painoksen kansiseloste
Miyeok-guk

| Miyeok-guk |
| --- | --- |

Alkuperä
Alkuperämaa:  Etelä-Korea
Tiedot
Tyyppi:  keitto
Pääainesosat:  merilevä
Miyeok-guk (kor. 미역국) on korealainen merileväkeitto. Eteläkorealaisessa kulttuurissa vastasynnyttäneet äidit ovat perinteisesti syöneet miyeokgukia 2–3 kertaa päivässä siinä uskossa, että se auttaa maitoa nousemaan ja kohtua supistumaan. Keiton päivittäinen syöminen kestää tavan mukaan kahden kuukauden ajan, ja erään tutkimuksen perusteella yli 90 % eteläkorealaisista synnyttäjistä syö päivittäin miyeokgukia synnytyksen jälkeisenä ensimmäisenä viikkona. Perinne tunnettiin jo Goryeon kuningaskunnassa ja Joseonissa. Goryeo perustettiin vuonna 918.
Miyeokguk sisältää paljon jodia, ja yhdessä kulhollisessa eli noin 250 ml merileväkeittoa on jodia arviolta 1705 µg. Maailman terveysjärjestö on kuitenkin suositellut raskaana olevia ja imettäviä naisia rajoittamaan syömänsä jodin määrän 500 µg päivässä. Etelä-Koreassa jodin päivittäinen enimmäissaantisuositus on 2400 µg, raskaana olevia erikseen erittelemättä. On epäilty, että liiallinen jodinsaanti voisi aiheuttaa vauvalle kilpirauhasen vajaatoimintaa. Tutkimukset ovat kuitenkin päätyneet eriäviin tuloksiin siitä, onko riski todella olemassa.
Pyötikön luostari

Pöytikön luostarista on jäljellä kiviaidan rajaama kalmisto, jossa on vuonna 1977 valmistunut Ristin ylentämisen tsasouna ja muutama grobu.
Pyötikön luostari oli Juuan Vuokon kylässä Pielisen länsirannalla Vihtasuon Kojonniemessä vuosina 1847–1890 toiminut ortodoksinen vanhauskoisten luostari. Luostarin rahoitti vanhauskoisiin kuulunut moskovalainen kauppias, ja siinä asui enimmillään noin 30 erakkomunkkia. Munkit olivat tulleet Suomen puolelle Vienasta ja Aunuksesta uskonnollista vainoa pakoon.
Luostarista on jäljellä kiviaidalla aidattu kalmisto, jossa sijaitsee Nurmeksen ortodoksisen seurakunnan vuonna 1977 rakentama Pyötikön tsasouna (Ristin ylentämisen tsasouna). Kalmistossa on kolme restauroitua taitekattoista hirsikehikkohautaa ja kolme alkuperäisessä kunnossa olevaa hautaa. Varsinainen luostarirakennus lienee sijainnut nykyisen Pyötikön talon paikalla.
Routio

| Routio> Routiobacka |
| --- | --- |
 Lohjan ABC Roution kaupunginosassa.
Kaupunki:  Lohja
Suuralue:  Länsi-Lohja
Väkiluku:  2 474 (2013)
Postinumero(t):  08350
Lähialueet:  Hiidensalmi, Paloniemi, Karnainen
Routio (ruots. Routiobacka) on Lohjan 22. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä keskustasta pohjoiseen. Alue oli vuoteen 1997 osa Lohjan kuntaa, jolloin se oli yksi sen suurimmista asuinalueista. Tällöin se oli kaupungin ja kunnan rajan välittömässä läheisyydessä. Routio rajautuu lännessä Paloniemen kaupunginosaan, idässä Väänteenjokeen ja etelässä Hiidensalmeen sekä Lohjanjärveen.
Routiolla on Routionmäellä sijaitseva kerrostaloalue ja sen ympärillä viime vuosina voimakkaasti laajentunut omakotitaloalue. Roution liikenneyhteydet paranivat merkittävästi kun Helsinki-Turku moottoritien toinen vaihe valmistui vuonna 2008.
Roution postinumero on 08350 LOHJA (ennen Lohjan postitoimipaikkojen yhtenäistämistä 08350 ROUTIO).
Historia

Hiiden kartanon maihin aikoinaan kuulunut ja kunnallisneuvos Wikströmin perikunnalta ostettu Routionmäki oli aina 1960-luvulle lähes kokonaan metsää, kunnes ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1967. Korkeiden talojen ylimmistä kerroksista avautuu näkymiä järville ja Lohjan kaupunkiin. Aivan lähellä Pitkäniemessä toimivat isot työllistäjät Lohjan paperitehdas, Mahoganyn viilutehdas ja Finnforestin kertopuutehdas. Taloja muualta Suomesta Lohjalle muuttavan teollisuustyöväen tarpeisiin rakennettiin läpi 1970-luvun, mutta 1980-luvulla kehitys pysähtyi. Syynä pidettiin valtion suuria maavarauksia alueella tulevaa Turun-moottoritietä ja Espoo–Lohja–Salo-oikorataa varten. Aikoinaan alueella sijaitsi mm. R-kioski, posti, apteekki sekä terveyskeskus.
1980-luvun puolivälissä Helsingin Sanomat kirjoitti väen muuttaneen pois Routiolta siinä määrin, että alueen koulusta on jouduttu vähentämään opettajia. Asukkaiden kerrottiin moittivan alueen epäviihtyisyyttä, palvelujen puutetta ja nuorison harjoittamaa vandalismia. 1990-luvun alkupuolella levottomat ajat olivat jo takana. Sittemmin Roution taloissa on tapahtunut muun muassa perheriitaan liittynyt henkirikos kesällä 2014 ja huhtikuussa 2018 sekä huoneistopalo lokakuussa 2024.
Roution asuinaluetta ryhdyttiin 1990-luvulla kohentamaan muun muassa laajoin kukkaistutuksin. Paljolti asukasyhdistys Routio-seuran vetämä hanke sai Puutarhaliiton Vihreä kaupunki -mitalin.
Väestö

Vuoden 1998 paikkeilla Roution kerrostaloissa asui noin 1 600 henkeä, 40 prosenttia vuokrataloissa ja 60 prosenttia omistusasunnoissa. Ympäristön rivi- ja pientaloasunnoissa oli lisäksi noin 400 asukasta..
Vuonna 2013 alueella asui 2 474 asukasta. Heistä naisia oli 50,2 ja miehiä 49,8 prosenttia. Kotitalouksia alueella oli 1 264. Vuonna 2012 alueella oli 202 työtöntä.
Palvelut

Nykyisin kaupunginosan palvelutarjonta on varsin suppeaa. Roution liikekeskuksessa toimivat kampaamo Kirke, ravintola Kayatepe, konditorio, seurakuntakoti, jossa on kerhoja ja diakonin vastaanotto. Tämän lisäksi moottoritien varrella, noin kahden kilometrin päässä Routionmäeltä toimii Lohjan ABC-liikenneasema. Alueen viimeinen päivittäistavarakauppa lakkautettiin vuonna 2020 kannattamattomuuden takia. Myös routiolaisia palvelemaan rakensi S-ryhmä 2020-luvun alkupuolella Sale-myymälän Hiidensalmeen, noin kilometrin päähän. Nuorisotalo Mesta, Routionmäen yhtenäiskoulu, kirjasto ja päiväkoti sijaitsevat nykyisin samassa, vuonna 2017 valmistuneessa Routionmäen monitoimijatalossa.
Liikenne

Routionmäen eteläpuolella kulkevaa Karstuntietä pääsee sekä Lohjan keskustaan että myös Sammattiin päin. Alueen pohjoispuolella kulkee Valtatie 1, jolta myös pääsee myös Routiolle Lohjan läntistä sisääntulotietä, Hossantietä.
Sammatin ja Lohjan väliä ajava linja-auto kulkee myös Routionmäen kautta, joka mahdollistaa keskustaan kulkemisen myös julkisilla kulkuneuvoilla.
Dead Silence

| Dead Silence |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Wan
Käsikirjoittaja:  Leigh Whannell
Tuottaja:   Mark Burg  Oren Koules  Gregg Hoffman 
Säveltäjä:  Charlie Clouser
Kuvaaja:  John R. Leonetti
Leikkaaja:  Michael Knue
Pääosat:   Ryan Kwanten  Judith Roberts  Donnie Wahlberg  Amber Valletta  Michael Fairman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Twisted Pictures 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  16. maaliskuuta 2007
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 dollaria
Tuotto:  22 217 407 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dead Silence on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi James Wan ja käsikirjoitti Leigh Whannell, jotka ovat tunnettuja myös Saw-elokuvasta. Dead Silencen pääosissa esiintyvät Ryan Kwanten, Judith Roberts, Donnie Wahlberg ja Amber Valletta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ryan Kwanten  | … |  Jamie Ashen   |
|  Amber Valletta  | … |  Ella Ashen   |
|  Donnie Wahlberg  | … |  Jim Lipton   |
|  Bob Gunton  | … |  Edward Ashen   |
|  Judith Roberts  | … |  Mary Shaw   |
|  Michael Fairman  | … |  Henry Walker    |
|  Laura Regan  | … |  Lisa Ashen   |
Aiheesta muualla

Dead Silence Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dead Silence Elonet.
Appendix

| Appendix |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1980–1985, 1995–
Tyylilaji:  hardcore punk, punk rock
Kotipaikka:   Pori, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Mikki Borgersen, laulu   Miksa Huhdanpää, basso   Ahti Impola, kitara   Sami Valverinne, rummut   Jaska Karumo, Kitara  
Entiset jäsenet:  Vesku Koivusalo, rummut (1980–1999)  Jaska Karumo, kitara (1982–2010)  Tomi Hyppänen, basso (1982–1984)  Tom Lepistö, basso (1982–1984)  Olli Lindholm, laulu, kitara (1982–1982)  Juha Rauäng, basso (1982–1982) 
Levy-yhtiö:  Propaganda records, 1982–   Kråklund Records, 1996   UHO Production, 2006  
Aiheesta muualla
www.appendix.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Appendix on 1980-luvun alussa perustettu porilainen punk-yhtye, jonka Vesku Koivusalon 1981 perustamassa kokoonpanossa mukana olivat  (1982) Olli Lindholm ja Juha Rauäng, jotka tunnetaan paremmin Yö-yhtyeen jäseninä.
Mikki Borgersen, joka oli mukana ensimmäisellä äänitteellä taustalaulajana, siirtyi keväällä 1982 yhtyeen laulajaksi Ollin keskittyessä kitaraan. Lindholm teki Jussi Hakulisen kanssa Appendixin kappaleen "Ei raha oo mun valuuttaa".
Yhtye muutti nimeä vuonna 1985 Aktion ja Mata Hari -yhtyeiksi,
Keväällä 2015 Appendix teki Yhdysvalloissa länsirannikon kiertueen. Yhtye esiintyi Manic Relapse -festivaalin pääesiintyjänä ja soitti myös muun muassa loppuunmyydyn keikan Hollywoodin Sunset Bulevardilla Los Globos klubilla.
Huhtikuussa 2016 Appendixin ja Pori Big Bandin muodostama Bigpendix esiintyi Porissa kulttuuritehdas Kehräämöllä. Muina Appendixin uudempina kokoonpanoina ovat toimineet myös Wolfendix ja levyttänytkin AMC.
Appendixin 2013 ilmestyneen albumin Extraneus miksasi iskelmätuotannoista ja Seinäjoen Tangomarkkinoilta tuttu kapellimestari Mika Toivanen. Albumin masteroi Mika Jussila. Appendixin levy-yhtiönä on ollut vuodesta 1982 asti Propaganda Records.
Yhtyeen keikoista vuoden 2010 jälkeen yli puolet on tehty ulkomailla. Appendix on vieraillut erilaisissa tapahtumissa ja klubeilla muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Tšekin tasavallassa ja Yhdysvalloissa sekä Meksikossa.
Yhtye teki suomipunkin vientikiertueen Meksikoon 2017. Kiertue käsitti yhden keikan Teksasissa ja kuusi keikkaa Meksikossa. Keikoista 2 oli loppuunmyytyjä. Kiertue päättyi Mexico Cityyn. Myös keväällä 2018 yhtye kävi soittamassa Kaliforniassa ja Mexico Cityssä. Nykyään (2024) Appendix tekee jopa enemmän keikkoja ulkomailla kuin Suomessa. Los Angelesissa yleisöä oli parhaimmillaan tuhat henkeä.
Kokoonpanoja > Kokoonpano (1982)

Olli Lindholm – laulu/kitara
Mikki Borgersen – taustalaulut, laulu
Juha Rauäng – basso
Vesku Koivusalo – rummut (pre appendix 1981)
Kokoonpanoja > Kokoonpano (1982–1984)

Mikki Borgersen – laulu
Jaska Karumo – kitara
Tomi Hyppänen, nyk. Tomi Raita – basso – ”Ei raha oo..”
Miksa Huhdanpää – basso
Tom Lepistö – basso – ”Listahitit”..
Vesku Koivusalo – rummut
Kokoonpanoja > Kokoonpano (1985)

Mikki Borgersen – laulu
Jaska Karumo – kitara
Dr. Kimmo Tuuri – koskettimet
Miksa – basso
Vesku Koivusalo – rummut
Kokoonpanoja > Kokoonpano vuonna 1995

Mikki Borgersen – laulu
Jaska Karumo – kitara
Miksa Huhdanpää – basso
Vesku Koivusalo – rummut
Kokoonpanoja > Kokoonpano (1999–2010)

Mikki Borgersen – laulu
Jaska Karumo – kitara
Miksa Huhdanpää – basso
Sami Valverinne – rummut
Kokoonpanoja > Kokoonpano (2010-2017)

Mikki Borgersen – laulu
Ahti Impola – kitara (pre appendix 1981, 2010–)
Miksa Huhdanpää – basso
Sami Valverinne – rummut
Kokoonpanoja > Nykyinen kokoonpano (2017–)

Mikki Borgersen – laulu (1982–)
Ahti Impola – kitara (pre appendix 1981, 2010–)
Miksa Huhdanpää – basso (1984–)
Sami Valverinne – rummut (1999–)
Jaska Karumo - Kitara (1982–2010, 2017–)
Diskografia

Studioalbumit
Ei raha oo mun valuuttaa (1983,  Propaganda Records)
Top of the Pops (1984,  R-O-R)
Syyntakeeton (2006, UHO)
Studio-Live (2011, Propaganda)
EXTRANEUS (2013, Propaganda)
Kokoelma-albumit
Diagnosis (Years 1982–83) (1994,  Along the Way)
PAROCK (2002,  Propaganda records)
Ei raha oo mun valuuttaa - Diagnosis (2004,  Propaganda Records)
Listahitit (2012,  Propaganda)
Ekat 35 vuotta (2017 ilmestyi vain Meksikossa)
EP:t
Huora (1983)
Suomineito (1996)
Pop-idols (2006,  UHO)
Singlet
TV (2012, Propaganda)
Kokoelmilla
Pultti EP (1982,  Glash)
Propaganda LP (1982,  Propaganda Records)
Finnish Spunk / Hard Beat (1984,  Rock-O-Rama Records)
Isältä pojalle - Suomipunk 1978-2001 (2001,  Megamania)
Punk On! (2008,  AXR)
Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 (2009,  Stupido Records)
Muuta tuotantoa
Aktion: Aamu / Sanoja (1985,  Poko Rekords)
Mata Hari: Pariisin Helmi (1986,  Euros Records)
AMC: Heinillä härkien kaukalon (2013, digital, Propaganda Records) (Ahtin projekti)
Aiheesta muualla

Appendix-yhtyeen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE Elävä arkisto: Appendix - Kuitenkin kuolemme (1984) (Arkistoitu – Internet Archive)
Appendix-yhtyeen diskografia tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)
Propaganda Records -levy-yhtiön ja -levymerkin verkkosivut
Propaganda Records -levy-yhtiön ja -levymerkin
Propaganda-levymerkin diskografia verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi) diskografia verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)
YLE Elävä arkisto: Olli Lindholmin oppivuodet & videot, Yleisradio
Suntuubi - Punk Tampere: (Arkistoitu – Internet Archive) Verkkosivusto, jossa kerrotaan Tampereen punk-historiasta alkaen vuodesta 1976
Die Dead Enough

| ”Die Dead Enough” Megadeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The System Has Failed
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Jeff Balding Dave Mustaine
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 04.18
 Levy-yhtiö: Sanctuary
Megadethin muut singlet
| ”Dread and the Fugitive Mind” 2001 | ”Die Dead Enough” 2004 | ”Of Mice and Men” 2004 |
Die Dead Enough on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Megadethin kappale vuodelta 2004. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta The System Has Failed, jonka julkaisupäivä oli 13. syyskuuta 2004. ”Die Dead Enoughin” oli tarkoitus olla elokuvassa Saw, mutta syystä tai toisesta sitä ei käytetty.
Kappaleet

Die Dead Enough – 4.18
Kokoonpano

Dave Mustaine – kitara, laulu
Chris Poland – kitara
Jimmie Lee Sloas – basso
Vinnie Colaiuta – rummut
Twisted Pictures

Twisted Pictures on yhdysvaltalainen tuotantoyhtiö, joka tuottaa lähinnä kauhuelokuvia.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Ohjaaja | Elokuvat> Budjetti (dollaria) | Elokuvat> Tuotto (dollaria) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Saw (lyhytelokuva) | James Wan | – | – |
| 2004 | Saw | James Wan | 1 200 000 | 103 096 345 |
| 2005 | Saw II | Darren Lynn Bousman | 4 000 000 | 147 748 505 |
| 2006 | Saw III | Darren Lynn Bousman | 9 800 000 | 164 874 275 |
| 2007 | Catacombs | Tomm Coker David Elliot | – | 476 201 |
| 2007 | Dead Silence | James Wan | 20 000 000 | 22 217 407 |
| 2007 | Saw IV | Darren Lynn Bousman | 10 000 000 | 139 352 633 |
| 2008 | Saw V | David Hackl | 10 800 000 | 113 864 059 |
| 2008 | Repo! The Genetic Opera | Darren Lynn Bousman | 8 500 000 | 188 127 |
| 2009 | The Tortured | Robert Lieberman | – | – |
| 2009 | Saw VI | Darren Lynn Bousman | 11 000 000 | 68 233 629 |
| 2010 | Mother’s Day | Darren Lynn Bousman | – | – |
| 2010 | Chain Letter | Deon Taylor | 3 000 000 | 585 362 |
| 2010 | Saw VII 3D | Kevin Greutert | 20 000 000 | 136 150 434 |
| 2013 | Texas Chainsaw 3D | John Luessenhop | 20 000 000 | 47 241 945 |
Aiheesta muualla

Twisted Pictures Internet Movie Databasessa (englanniksi)
-elokuvasarja
| --- | --- |
Elokuvat:  Saw-lyhytelokuva (2003) • Saw (2004) • Saw II (2005) • Saw III (2006) • Saw IV (2007) • Saw V (2008) • Saw VI (2009) • Saw VII 3D (2010) • Jigsaw (2017) • Spiral (2021) • Saw X (2023) 
Näyttelijät:  Tobin Bell (Jigsaw) • Shawnee Smith (Amanda Young) • Costas Mandylor (Mark Hoffman) • Betsy Russell (Jill Tuck) • Donnie Wahlberg (Eric Matthews) • Danny Glover (David Tapp) • Cary Elwes (Lawrence Gordon) • Leigh Whannell (Adam Stanheight) • Lyriq Bent (Daniel Rigg) • Dina Meyer (Allison Kerry) • Michael Emerson (Zep Hindle) • Ken Leung (Steven Sing)
Videopelit:  Saw  • Saw II: Flesh & Blood