stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ulvilan Pesä-Veikot
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

Helge Kokko (1964, 1965)
Pertti Kurppa (1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1970, 1973)
Erkki Leppäniemi (1966, 1967, 1968, 1970)
Juhani Leppäniemi (1966, 1967, 1970)
Jouko Kaijanen (1968, 1969, 1973)
Raimo Papinaho (1970, 1971, 1972)
Eero Tolonen (1972)
Kari Lakaniemi (1974)
Teemu Haataja (2001)
Janne Oinonen (2001)
Petri Raittila (2001, 2002)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä-Länsi-valinnat

Meeri Sisäharju (1974, 1975)
Tuija Lankinen (1975)
Satu Mikola (1976, 1977, 1978, 1979, 1980)
Teija Grönlund (1977, 1978, 1980, 1981, 1982)
Tuija Timoska (1977)
Merja Virtanen (1978, 1979)
Tuula Heikkinen (1979, 1981, 1983)
Sirpa Katajisto (1980)
Pia Malja (1983, 1984, 1985)
Aila Palonen (1985)
Anne Jokela (1989)
Päivi Myllymäki (1989, 1990)
Sirpa Helin (1990)
Taru Ketonen (1990)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Helge Kokko (1959, 1966)
Pertti Kurppa (1965, 1966, 1967, 1968, 1970, 1971)
Juhani Leppäniemi (1966, 1970, 1971)
Jouko Kaijanen (1967)
Erkki Leppäniemi (1968, 1970)
Raimo Papinaho (1970, 1971)
Jukka Fagerroos (1973)
Eero Tolonen (1973)
Kari Lakaniemi (1974)
Kirjallisuutta

Mäkivalli, Jani: Kunniajuoksuja ja viistotaivalta : Ulvilan Pesä-Veikot 1957-2006.  Ulvila:  Ulvilan Pesä-Veikot, 2006.  ISBN 952-92-1228-3.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Rare

| Rare, Ltd |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Yksityinen
Perustettu:  1982
Avainhenkilöt:  Tim Stamper Chris Stamper
Kotipaikka:  Iso-Britannia
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  Videopelit
Emoyhtiö:  Microsoft Corporation
Kotisivu:  www.rareware.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rare, Ltd on brittiläinen pelitalo. Yrityksen perustivat Tim ja Chris Stamper vuonna 1982 nimellä  Ashby Computer Graphics (ACG). ACG kehitti pelejä 8-bittisille alustoille kuten BBC Microlle, ZX Spectrumille ja Commodore 64:lle. ACG julkaisi pelinsä nimellä Ultimate Play The Game kunnes julkaisunimi myytiin U.S. Goldille vuonna 1985.
Yhtiö voitti Golden Joystick Awards -palkinnon kahdesti parhaana ohjelmistokehittäjänä 1980-luvulla nimellä Ultimate Play The Game. Yhtiötä arvostettiin etenkin Spectrum-omistajien keskuudessa.
1990-luvulla Raresta tuli toisen osapuolen kehittäjä Nintendon konsoleille. Vuonna 2002 Stamperin veljekset myivät 51 % osuutensa yhtiöstä Microsoftille, jolle Nintendo myi myös oman 49 % osuutensa jälkeenpäin. Rare on oston jälkeen kehittänyt pelejä paitsi Microsoftin konsoleille, myös Nintendon käsikonsoleille.
Yritys on tullut tunnetuksi useista luomistaan originaaleista menestyspeleistä, kuten Battletoads, GoldenEye 007 ja Perfect Dark. Microsoftin maksama ostohinta, 377 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, on säilynyt ennätysostohintana pelitalosta.[lähde? ]
Tunnettuja pelejä

| Vuosi | Peli | Alusta(t) | Julkaisija |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Jetpac | ZX Spectrum, BBC Micro, Commodore VIC-20 |  |
|  | Atic Atac | ZX Spectrum |  |
|  | Dragon Skulle | Commodore 64 |  |
Banjo-Kazooie, (Nintendo 64)
Banjo-Tooie, (Nintendo 64)
Battletoads, (NES)
Cobra Triangle, (NES)
Conker's Bad Fur Day, (Nintendo 64)
Conker: Live & Reloaded, (Xbox)
Diddy Kong Racing, (Nintendo 64)
Digger T. Rock: The Legend of the Lost City, (NES)
Donkey Kong 64, (Nintendo 64)
Donkey Kong Country, (SNES)
Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest, (SNES)
Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble!, (SNES)
Donkey Kong Land III, (Game Boy)
GoldenEye 007, (Nintendo 64)
Jetpac (ZX Spectrum, BBC, Commodore VIC-20)
Kameo: Elements of Power, (Xbox 360)
Killer Instinct, (SNES)
Killer Instinct 2, (kolikkopeli, N64)
Perfect Dark, (Nintendo 64)
Perfect Dark Zero, (Xbox 360)
R.C. Pro-am (NES)
Snake Rattle 'N' Roll, (NES)
Star Fox Adventures, (Nintendo GameCube, Raren viimeinen peli Nintendon konsoleille)
Viva Piñata , (Xbox 360 ja Windows)
Wizards & Warriors, (NES)
Lisäksi lukuisia käännöksiä muiden yhtiöiden peleistä NES:lle.
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rauli Pudas

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Praha 1978 | seiväshyppy |  |
Rauli Antero Pudas (s. 13. syyskuuta 1954 Alavieska) on suomalainen seiväshyppääjä ja valmentaja. Urheilu-urallaan hän edusti Alavieskan Viriä.
Pudas voitti Prahassa 1978 seiväshypyssä pronssia tuloksella 545 cm. Samassa kisassa Suomen Antti Kalliomäki otti hopeaa. Vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisissa Pudas oli kahdestoista.
Suomen-mestaruuden Pudas voitti Kalevan kisoissa 1980 ja vuonna 1978 hän sai hopeaa ja vuonna 1977 pronssia. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1978 ja 1982 ja sai hopeaa vuonna 1979 ja pronssia 1977.
6. heinäkuuta 1978 Pudas hyppäsi Nivalassa Pohjoismaiden ja Suomen ennätyksen 556 cm. Tuloksella hän oli sen vuoden maailmantilaston seitsemäs. Ennätyksekseen Pudas hyppäsi 560 cm Raahessa 13. heinäkuuta 1980. Samassa kisassa Antti Kalliomäki hyppäsi Suomen ennätyksen 566 cm.
Pudas on valmentanut muun muassa Elina Lampelaa ja Urho Kujanpäätä.
Raquel Zimmermann

Raquel Zimmermann muotinäytöksessä vuonna 2008.
Raquel Zimmermann (s. 6. toukokuuta 1983 Novo Hamburgo, Rio Grande do Sul) on brasilialainen malli.
Elämä ja ura

Zimmermann ryhtyi malliksi jo 14-vuotiaana. Vuonna 2002 hän esiintyi ensi kertaa Victoria’s Secret fashion show’ssa.
Zimmermann on työskennellyt muun muassa Chanelille, Pradalle, Balenciagalle, Hermèsille, Guccille, Diorille, Max Maralle, Versacelle, Louis Vuittonille, Fendille, Giorgio Armanille sekä Valentinolle. Hän on ollut Marie Clairen kannessa ja esiintyy säännöllisesti sellaisten julkaisujen kuin American Voguen, French Voguen, Italian Voguen, W:n, Harper’s Bazaarin, Visionairen, POPin ja Self Servicen sivuilla. Zimmermann esiintyi vuosina 2003, 2005 ja 2006 Victoria’s Secretin muotinäytöksessä. Lisäksi Zimmermann on esiintynyt Viktor & Rolfin luomassa H&M-malliston televisiomainoksessa.
Toukokuussa 2007 Zimmermann esiintyi American Voguen kannessa yhdessä Hilary Rhodan, Caroline Trentinin, Doutzen Kroesin, Saša Pivovarovan, Agyness Deyn, Coco Rochan, Jessica Stamin, Chanel Imanin, ja Lily Donaldsonin kanssa. Lehden numerossa heidät kaikki määriteltiin tuleviksi uuden sukupolven supermalleiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raquel Zimmermann Wikimedia Commonsissa
Zimmermann Fashionmodeldictionary.comissa
Zimmermann Style.comissa
Uno Lindbäck

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 11. tammikuuta 1891
Kuolinaika: 8. tammikuuta 1970 (78 vuotta)
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1908–1911 | HIFK |  |  |
Maajoukkue
| 1911 |  Suomi | 1 | (1) |

Uno Edmund Lindbäck (11. tammikuuta 1891 – 8. tammikuuta 1970) oli suomalainen jalkapalloilija, jonka seura oli HIFK.
Lindbäck pelasi urallaan yhden A-maaottelun. Hän jäi historiaan Suomen jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäisen maalin tekijänä vietyään Suomen 1–0-johtoon Ruotsia vastaan vuonna 1911 Helsingissä pelatussa maaottelussa.
Lindbäck kirjoitti ylioppilaaksi Svenska normallyceum i Helsingforsista ja työskenteli myöhemmin kirjanpitäjänä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Uno Pihlström

Uno Rafael Pihlström (1. marraskuuta 1903 Tampere – 28. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän kuvasi Suomi-Filmille pitkiä elokuvia, teki lyhyitä dokumenttielokuvia ja yrityselokuvia, kuvauksia puolustusvoimille TK-kuvaajana ja kymmeniä Finlandia-katsauksia.
Ensimmäisen kuvaustyönsä hän teki 1935. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Poikamiesten holhokki (1938).
Pihlström oli paikalla kun Adolf Hitler kävi tervehtimässä Mannerheimiä tämän 75-vuotispäivillä 4. kesäkuuta 1942.
Elokuvakriitikko Hans Kutter arvioi vuonna 1939 elokuvassa Avoveteen Pihlströmin hienoa kuvausta toteamalla, että aiemmin hänen kuvauksensa on ollut yksitotista mutta tässä elokuvassa hän osoittautuu hienoksi taiteilijaksi.
Reinhold Roine

Reinhold Roine (sukunimi vuoteen 1886 ja vuodesta 1920 Silfverström; 14. heinäkuuta 1866 Helsinki – 2. toukokuuta 1937 Kymi) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjailija ja kansakoulutarkastaja. Hän käytti nimimerkkejä Reeni Roine, R. R. ja Watson.
Roineen vanhemmat olivat kirvesmies Anders Silfverström ja Karolina Tiljander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1886 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1895 ja maisteriksi 1897. Roine toimi Kotkan piirin kansakoulutarkastajana 1911–1925 ja Kymenlaakson piirin kansakoulutarkastajana 1925–1933.
Roine oli yksi keskeisistä henkilöistä muun muassa Juhani Ahon ja Eero Erkon kanssa Päivälehden perustamisessa.
Roineen ensimmäinen avioliitto oli Hulda Olivia Takolanderin (k. 1935) kanssa.
Toinen avioliitto Elin Klemolan (k.1950) kanssa. Toisesta avioliitosta syntyi kaksi lasta, Maria Beata (1919–1995) ja Boy Gottfried (1926–1998).
Teoksia

Kaikuja Skandinaviasta : suomennoksia Skandinavian nykyisimmästä lyyrillisestä runoudesta ; toim. Reinhold Roine. Tuhansille kodeille tuhatjärvien maassa 20. WSOY 1894
Suomen teollisuuskalenteri 1900, toim. Reinhold Roine. Söderström, Helsinki 1900
Taloutta ja tuhlausta : neljä esitelmää kansamme eräästä elinkysymyksestä. Kansanvalistusseura, Helsinki 1900
Venäjän maantiede. Tekijä, Helsinki 1912, 6. painos 1914, 7. painos 1916 (ilmestyi ruotsiksi nimellä Rysslands geografi, Kouvola 1913)
Atlas öfver Ryssland : bilaga till Rysslands geografi. Kouvola 1913
Suomennoksia

Ei sovi : neuvoja sievään käytöstapaan kuuluvissa asioissa : meidän oloihimme mukailtu saksalaisten ja ruotsalaisten lähteitten mukaan ; suom. Reinhold Roine. Holm, Helsinki 1886
Siitinelo ja avioliitto : ylen tärkeitä terveysohjeita sekä naimattomille että naineille ; suom. Reinhold Roine. Helsinki 1898, 1900, 4. uud. tark. ja parann. helppohintainen painos Lindstedtin antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1904, 5. painos 1906, 6. painos 1910
Irving Hancock : Dshiu-Dshitsu : ikivanha, päälle 2,500 vuotinen japanilainen järjestelmä 1 : Japanilainen ruumiin kasvatus : harjoitus- ja ravintojärjestelmä sekä yleinen elantotapa, jotka yhteisesti ovat tehneet Mikadon kansan miehet ja naiset terveimmiksi voimakkaimmiksi ja onnellisimmiksi maailmassa ; kuvat George J. Haren ottamia ; suom. englannink. Reinhold Roine. Lindstedtin antikvaarinen kirjakauppa, Helsinki 1905 (alkuteos Japanese physical training)
Raija Riikkala

Raija Mirjami Riikkala (o.s. Hankipohja, 2. syyskuuta 1926 Jaakkima – 20. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja ja suomalaisen modernin tanssin uranuurtaja. Hän teki kymmenien vuosien mittaisen uran koreografina ja valmentajana ja oli perustamassa 1961 Suomen ensimmäistä modernin tanssin tanssiryhmää Praesensiä yhdessä Ritva Arvelon kanssa. Hänen tunnetuimpia ohjelmiaan on Suomen suvi, joka esitettiin ensimmäisen kerran SVUL:n suurkisoissa Tampereella 1980.
Julkaisut

Opi rentoutumaan, Seepra-sarja, WSOY, 1975
Rentoutuskasetti Äänite, Suomen kuntourheiluliitto, [1983]
Palkinnot ja tunnustukset

Pro Urheilu -mitali 2005
professorin arvonimi
Pro Finlandia -mitali 1983
Aiheesta muualla

Raija Riikkalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
René Follet

René Follet (10. huhtikuuta 1931 Bryssel – 14. maaliskuuta 2020) oli belgialainen sarjakuvan tekijä sekä kuvittaja.
Sarjakuvia

1979 : Ivan Zourine
1985 : Jan Brega (Dupuis Avonturen)
1975–1983 : Steve Severin (Yvan Delporte)
1987–1990 : Edmund Bell (Jean Ray)
1984–1986 : Jan Kordaat
1991–1992 : Daddy (Loup Durand)
1995–1997 : Ikar (Makyo)
1996–1998 : Les autos de l’aventure  (Citroën)
2002–2004 : Terreur  (Madame Tussauds)
Kuvituksia

Aarresaari (kirj. Robert Louis Stevenson)
Viimeinen mohikaani (kirj. James Fenimore Cooper)
Tom Sawyerin seikkailut (kirj. Mark Twain)
Sindbad Merenkulkija
Rautasormus

Rautasormus
Rautasormus on sormus, jonka suomalainen sai vastineeksi lahjoittaessaan kultasormuksensa talvisotaa käyvän Suomen sotavarusteiden hankkimista varten ja Moskovan rauhan jälkeen erityisesti ilmapuolustuksen tarpeita varten. Noin 315 000 suomalaista vaihtoi kultaiset sormuksensa ”rautasormuksiksi”. Toisin kuin nimi antaa ymmärtää, sormus on valmistettu uushopeasta.
Kultakeräys

Vuonna 1939 juuri talvisodan kynnyksellä, 20. lokakuuta, julkaistiin Helsingin Sanomissa ja Uudessa Suomessa kirjoitus, jossa ehdotettiin, että suomalaiset kävisivät vaihtamassa kultaiset sormuksensa rautasormuksiin, jotta Suomi saisi hankittua sotavarusteita.[lähde? ]
»Kultasormukset isänmaalle

Täällä kaukana kotoa tuumin yöllä päivystävänä upseerina isänmaan asiaa ja ehkä alkavia taloudellisia vaikeuksia. Ehdotan, että jokainen Suomen mies ja nainen, jolla on vasemman käden nimettömässään kultasormus vaihtaisi sen teräksiseen sormukseen, jonka saisi vastineeksi. Kultasormuksista saataisiin varmasti kokoon kymmeniä tuhansia maanpuolustukseen. - Reservin vänrikki Jussi Lappi-Seppälä»
Myös suomalaisen kansanperinteen ja suomen murteiden tutkija  Astrid Reponen-Juvas toimi ahkerasti rautasormus-kampanjan hyväksi.
Keräys viivästyi niin, että se pääsi käyntiin käytännössä vasta talvisodan jälkeen 2. huhtikuuta 1940. Sormuksia saatiin kerätyksi noin 315 000 kappaletta ja sen lisäksi 19 100 muuta kultaesinettä. Puolustusministeriö saikin kerättyä yhteensä yli 1 750 kiloa kultaa. Sillä kultamäärällä olisi saanut hankittua jopa 30 hävittäjäkonetta. Lahjoittajat saivat tilalle vastikkeiksi halvat rautasormuksiksi kutsutut, uushopeasta eli alpakasta valmistetut sormukset. Sormuksia valmistettiin kahta tyyppiä eli sileärautasormus ja ns. ilmapuolustussormus, jossa oli Ilmavoimien tunnus. Sormuksia jäi sodan aikana vaihtamatta 30 000.[lähde? ]
Rahojen käyttö viivästyi

Keräyksen tulosta ei kuitenkaan ehditty käyttää maanpuolustustarkoituksiin ennen jatkosodan syttymistä. Kullan sulattaminen kansainvälisesti hyväksyttäviksi harkoiksi tuotti ongelmia, samoin kultaesineiden käyttö maksuna sotatarvikkeista. Hyvistä aikeista huolimatta kulta jäi makaamaan Suomen Pankin holviin. Arkaluontoisesta asiasta vaiettiin sodanaikaisen sensuurin turvin.[lähde? ]
Kullan kohtalo oli epäselvä monta vuotta, mutta vuonna 1944 valtioneuvosto ryhtyi venäläismiehityksen pelossa siirtämään kultalastia ulkomaille. Kulta siirrettiinkin Ruotsiin Suomen suurlähetystön kellariin. Kultaa ruvettiin hyödyntämään vasta syksyllä 1945, kun Suomi oli ajautunut valuuttapulaan. Suomen pankki tarjoutui ostamaan kultaerän valtioneuvostolta 140 miljoonalla markalla. Suurimman osan kullasta pankki myi ruotsalaisille ja ilmoitti rahoittavansa saaduilla neljällä miljoonalla kruunulla kansanhuollolle tärkeitä hankintoja, lähinnä viljaostoja.
Historiallisesti arvokkaimmat kultaesineet myytiin nimellisellä arvolla kansallismuseolle ja maakuntamuseoille. Ruotsiin myytiin koruista irrotetut aidot jalokivet, puolitoista kiloa. Kaupan hoiti Suomen ystävä, johtaja Nils Palme.
Koko myyntihankkeesta tiesi vain kolme miestä: Suomen Pankin pääjohtaja Jukka Rangell, aarteen Ruotsiin diplomaattipassin suojissa vienyt hänen apulaisensa Segercranz ja kassaholvista vastannut pankin ylivahtimestari, joka pakkasi aarteen.[lähde? ]
Kultakeräystä selviteltiin perusteellisesti 1950-luvulla, mutta sen jälkeen paperit hautautuivat Suomen Pankin holveihin. Ylen radio-ohjelmaa varten 1980-luvulla esiin kaivetut asiakirjat osoittavat, että vaikka kultaa ei käytetty alkuperäisen tavoitteen mukaisesti ilmapuolustukseen, keräyksessä ei ollut kyse huijauksesta. Keräyksen tuotto jäi vain realisoimatta sodasta aiheutuneiden muuttuneiden olosuhteiden takia. Kauppoja ei saatu aikaan, ja tuotto jäi käyttämättä kansan tarkoittamaan kohteeseen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Säkylän talvi- ja jatkosotamuseo
Kaleva.fi
Kadonnut kulta Karpolla on asiaa
Uudenguineankaislakerttunen

| Uudenguineankaislakerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Australiankerttuset Poodytes
Laji::  albolimbatus
Kaksiosainen nimi
 Poodytes albolimbatus  (d'Albertis & Salvadori, 1879) 
Synonyymit
 Megalurus albolimbatus 
Katso myös
   Uudenguineankaislakerttunen Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Uudenguineankaislakerttunen (Poodytes albolimbatus) on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen varpuslintu. Se elää Fly- ja Bensbachjokien keskivaiheilla maan eteläosassa. Luigi D’Albertis ja Tommaso Salvadori kuvailivat lajin holotyypin Timorista 1879.
Valkomalikka

| Valkomalikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Suku::  Malikat Clitocybe
Laji::  phyllophila
Kaksiosainen nimi
 Clitocybe phyllophila  (Pers.) P. Kumm. 
Katso myös
   Valkomalikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkomalikka (Clitocybe phyllophila) on kupera tai laakealakkinen suppilomainen valkohärmäinen tai lihanpunertava malikkalaji. Sen jalka on lakin värinen tai vaaleanruskea. Malto on valkeaa tai ruskeaa. Sienen heltat ovat valkoiset tai lihanpunaiset. Valkomalikkaa pidetään lievästi myrkyllisenä. Se on hyvin yleinen seka- ja kuusimetsissä sekä lehdoissa.
Rhesos

Odysseus ja Diomedes varastamassa Rhesoksen hevosia, punakuviositula, n. 360 eaa.
Rhesos (m.kreik. Ῥῆσος, Rhēsos, lat. Rhesus) oli kreikkalaisessa mytologiassa traakialainen kuningas, joka liittyi mukaan Troijan sotaan sen viimeisenä kymmenentenä vuonna troijalaisten puolelle. Homeros nimeää hänet Eioneuksen pojaksi, mutta myöhemmät versiot kertovat nymfien kasvattaneen hänet Rhesoksen, jonka oikeat vanhemmat olivat jokijumala Strymon ja eräs muusista.
Odysseus ja Diomedes saivat tietää Dolonilta, että Rhesos oli juuri saapunut joukkoineen troijalaisten puolelle. Tällöin he päättivät hyökätä yöllä näiden leiriin – Diomedeen tehtäväksi tuli surmata nukkuvia traakialaisia, kun taas Odysseus varasti näiden jalot hevoset. Diomedes surmasi kaikkiaan Rhesoksen ja tämän kaksitoista soturia.
Rhesoksen surma ja tämän hevosten varastaminen esiintyy paitsi Homeroksen Iliaassa myös erityisesti tragediassa Rhesos, joka on laitettu Euripideen nimiin mutta saattaa olla epäperäinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rhesos Wikimedia Commonsissa
Rallineloset

| Rallineloset> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  laulu
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Ami Loven   Pekka Nuotio   Reino Ahtiainen   Urho Niemelä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rallineloset oli 1950-luvun alussa perustettu suomalainen lauluyhtye, jonka tunnetuimmat kappaleet olivat Toivo Kärjen-Reino Helismaan "Viimeinen cowboy", "Jätkällä on joulu" ja "Meni neljä miestä kaupunkiin". Yhtye on levyttänyt myös Tapio Rautavaaran ("Laivat puuta, miehet rautaa"), Matti Louhivuoren ("Pirssimiehen päivä", "Lauttaralli") sekä Poju Turakaisen ("Tietysti") kanssa.
Jäsenet

Ami Loven
Pekka Nuotio
Reino Ahtiainen
Urho Niemelä
Aiheesta muualla

Rallineloset esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Rallineloset Last.fm:ssä (englanniksi)
Laulujen tekstit ja käännökset
Reposaaren Kunto

| Reposaaren Kunto |
| --- | --- |
Perustettu:  1932
Kaupunki:   Pori
Kenttä:  Reposaaren kenttä
Sarja:  Satakunnan Kutonen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reposaaren Kunto on vuonna 1932 perustettu, noin 550-jäseninen[lähde? ] yleisseura Porin Reposaaressa. Vuonna 2020 ReKu:n jalkapallojoukkue pelaa Satakunnan Kutosessa.
Reposaaren Kunnon urheilijoista painija Kelpo Gröndahl on voittanut olympiakultaa ja pituushyppääjä Maire Österdahl on saavuttanut EM-pronssia.
Toimintamuodot

Säännöllistä sekä tapahtumakohtaista kuntoliikuntaa kaikenikäisille lapsille, miehille ja naisille
Jalkapallo
Yleisurheilu / talviurheilu
Karate
Nuorisotoiminta
Naistoiminta
Oman saaren Kuntolan hyödyntäminen esim. leiritoiminta, retket, siikajuhlat ym.
Aiheesta muualla

Facebook-sivu
Psychotic Waltz

| Psychotic Waltz> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1996
Tyylilaji:  progressiivinen metalli
Kotipaikka:  San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Buddy Lackey, laulu, huilu, kosketinsoitin ja akustinen kitara   Dan Rock, sähkökitara, 6- ja 12-kielinen akustinen kitara ja piano   Brian McAlpin, kitara   Norman Leggio, rummut   Phil Cuttino, basso  
Entiset jäsenet:  Ward Evans, basso, tamburiini  
Levy-yhtiö:  Metal Blade Records   Rising Sun Productions   Dream Circle Records   Zardoz Music  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Psychotic Waltz oli yhdysvaltalainen progressiivista metallia esittänyt yhtye. Se perustettiin San Diegossa, Kaliforniassa. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1990 julkaistu A Social Grace. Psychotic Waltz hajosi virallisesti vuonna 1997 yhtyeen jäsenten erilaisten musiikillisten kiinnostusten vuoksi.
Historiaa > Alkuvaiheet

Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Aslan, C. S. Lewisin Velho ja leijona -romaanin Aslan-leijonan mukaan. Paikallisista esiintymisistä ja T-paidoista ansaituilla rahoilla he äänittivät demonauhan ”Aslan” vuonna 1986. Kun he saivat selville, että oli olemassa toinen samanniminen yhtye, he vaihtoivat nimensä Psychotic Waltziksi ja äänittivät uuden nelikappaleisen demon 1988.
Historiaa > A Social Grace (1990–1991)

Vuonna 1990 Psychotic Waltz debytoi itsenäisesti rahoitetulla levyllään A Social Grace, joka julkaistiin Euroopassa saksalaisen Rising Sun Productions -levy-yhtiön kautta. Vaikka albumi otettiin hyvin vastaan Euroopassa, missä se muun muassa nimettiin joissakin lehdissä kuukauden albumiksi, tilanne Yhdysvalloissa oli hankalampi. Siellä albumi julkaisijana toimi yhtyeen oma levy-yhtiö Sub Sonic Records, eli käytännössä albumi julkaistiin lähes ilman mainontaa ja pienellä levityksellä, joten se jäi erittäin tuntemattomaksi. Vuonna 1991 Psychotic Waltz esiintyi kaikesta huolimatta tunnetuilla Dynamo-festivaaleilla Alankomaissa.
Historiaa > Into the Everflow (1992–1993)

Kiertueen jälkeen yhtyeen kitaristi Dan Rock putosi sillalta kiipeillessään ja loukkaantui vakavasti. Hänen toivuttuaan yhtye aloitti toisen studioalbuminsa Into the Everflow’n äänitykset elokuussa 1992. Nauhoitukset Phoenix Studiossa Saksassa kestivät kolme kuukautta. Levyn tuottajana toimi Mekong Delta -yhtyeen keulahahmo Ralph Hubert. Albumi otettiin hyvin vastaan Euroopassa, ja se sai taas kuukauden albumi -tittelin monessa lehdessä. Nauhoitusten jälkeen yhtye teki pienen kirtueen, joka ennakoi tulevaa levyä.
Historiaa > Mosquito (1994–1995)

Yhtye oli suosionsa huipulla. He tekivät sopimuksen kolmannesta albumistaan Ralph Hubertin oman levy-yhtiön, Zardoz Musicin kanssa. Mosquito-albumi äänitettiin vuoden 1994 lopulla Record Plant ja Madhatter -studioilla Los Angelesissa tunnetun metallituottaja Scott Burnsin avustuksella.
Albumin vastaanotto oli vaihteleva, sillä levyn kappaleet oli sävelletty miellyttämään suurempaakin kuulijakuntaa, mikä sai monet yhtyeen faneista leimaamaan sen ”loppuun myydyksi”.selvennä Mosquito oli viimeinen albumi, jolla yhtye esiintyi alkuperäisessä kokoonpanossaan, sillä basisti Ward Evans jätti yhtyeen kahden Euroopan-kiertueen jälkeen, ja hänen tilalleen tuli Phil Cuttino.