stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Powerslave
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Aces High | Steve Harris | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 2 Minutes to Midnight | Bruce Dickinson, Adrian Smith | 6.00 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Losfer Words (Big 'Orra) (instrumentaali)  | Harris | 4.13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Flash of the Blade | Dickinson | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Duellists | Harris | 6.06 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Back in the Village | Dickinson, Smith | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Powerslave | Dickinson | 7.12 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Rime of the Ancient Mariner | Harris | 13.42 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 50.48 |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 1995 uusintapainoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Rainbow's Gold (Beckett cover)  | Terry Slesser, Kenny Mountain | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Mission From 'Arry | Harris, Nicko McBrain | 6.42 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | King of Twilight (Nektar cover)  | Nektar | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Number of the Beast (live)  | Harris | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu
Steve Harris – basso, taustalaulu
Dave Murray – kitara
Adrian Smith – kitara, taustalaulu
Nicko McBrain – rummut
Aiheesta muualla

Powerslave Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Powerslave Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iron Maiden
|  Bruce Dickinson  Dave Murray  Adrian Smith  Janick Gers  Steve Harris  Nicko McBrain  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Iron Maiden  Killers  The Number of the Beast  Piece of Mind  Powerslave  Somewhere in Time  Seventh Son of a Seventh Son  No Prayer for the Dying  Fear of the Dark  The X Factor  Virtual XI  Brave New World  Dance of Death  A Matter of Life and Death  The Final Frontier  The Book of Souls  Senjutsu 
Livealbumit:  Live After Death  A Real Live One  A Real Dead One  Live at Donington  A Real Live Dead One  Rock in Rio  BBC Archives  Beast over Hammersmith  Death on the Road  Flight 666 – The Original Soundtrack  En Vivo!  Maiden England ’88  The Book of Souls: Live Chapter  Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
EP:t:  The Soundhouse Tapes  Live!! +one  Maiden Japan  No More Lies 
Kokoelmat:  Best of the Beast  Ed Hunter  Edward the Great  Best of the 'B' Sides  The Essential Iron Maiden  Somewhere Back in Time  From Fear to Eternity 
Boksit:  The First Ten Years  Eddie's Head  Eddie's Archive 
Singlet:  ”Running Free”  ”Sanctuary”  ”Women in Uniform”  ”Twilight Zone”  ”Purgatory”  ”Run to the Hills”  ”The Number of the Beast”  ”Flight of Icarus”  ”The Trooper”  ”2 Minutes to Midnight”  ”Aces High”  ”Wasted Years”  ”Stranger in a Strange Land”  ”Can I Play with Madness”  ”The Evil That Men Do”  ”The Clairvoyant”  ”Infinite Dreams”  ”Holy Smoke”  ”Bring Your Daughter... to the Slaughter”  ”Be Quick or Be Dead”  ”From Here to Eternity”  ”Wasting Love”  ”Fear of the Dark (live)”  ”Hallowed Be Thy Name (live)”  ”Man on the Edge”  ”Lord of the Flies”  ”Virus”  ”The Angel and the Gambler”  ”Futureal”  ”The Wicker Man”  ”Out of the Silent Planet”  ”Wildest Dreams”  ”Rainmaker”  ”The Reincarnation of Benjamin Breeg”  ”Different World”  ”El Dorado”  ”Satellite 15... The Final Frontier”  ”Coming Home”  ”Speed of Light”  ”Empire of the Clouds”  ”The Writing on the Wall”  ”Stratego” 
Videotallenteet:  Live at the Rainbow  Video Pieces  Behind the Iron Curtain  Live After Death  12 Wasted Years  Maiden England  The First Ten Years  From There to Eternity  Donington Live 1992  Raising Hell  Classic Albums: The Number of the Beast  Rock in Rio  Visions of the Beast  The Early Days  Death on the Road  En Vivo!  Maiden England '88 
Katso myös:  Jäsenet  Diskografia  Kappaleluettelo  Kiertueet  Tribuutit  Eddie  Blaze Bayley  Michael Kenney  Psycho Motel  Samson  Urchin  Lauren Harris 
Steve Harris vuonna 2006.
Toikka

Toikka on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aki Toikka (s. 1993), pesäpalloilija
Annikki Toikka-Karvonen (1915–2009), museonjohtaja, taideteollisuuskriitikko ja päätoimittaja
Antero Toikka (s. 1954), kuvanveistäjä, kuvataiteilija ja ympäristötaiteilija
Anu Toikka (s. 1963), jalkapalloilija
Ari Toikka (s. 1968), rumpali ja sessiomuusikko
Atte Toikka (1997–2019), suomalainen rap-artisti
Aurora Toikka, oik. Aurora Aspegren (1844–1911), näyttelijä
Eemeli Toikka (1901–1983), suomalaissyntyinen neuvostoarmeijan upseeri
Inkeri Toikka (1931–2009), lasitaiteilija
Juha Toikka (s. 1988), pesäpalloilija
Jyri Toikka (s. 1988), pesäpalloilija
Marita Toikka (s. 1973), Kouvolan kaupunginjohtaja
Markku Toikka (s. 1955), muusikko ja näyttelijä
Oiva Toikka (1931–2019), muotoilija ja keraamikko
Osmo Toikka (1900–1967), Pohjoismaiden Yhdyspankin toimitusjohtaja
Pietari Toikka (1862–1930), Inkerin itsenäisyystaistelun vaikuttaja, opettaja ja kirjailija
Sasu Toikka (s. 1990), pesäpalloilija
Taru Toikka (s. 2001), pesäpalloilija
Timo Toikka (1959–2002), näyttelijä
Timo Toikka (1938–2018), koripalloilija
Valmari Toikka (1902–1990), maastohiihtäjä
Veera Toikka (s. 2002), pesäpalloilija
Vesa Toikka (s. 1968), pesäpalloilija ja pelinjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aiheesta muualla

Toikka-suku. Tuomas Salste.
Gandhi (elokuva)

| Gandhi |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Attenborough
Käsikirjoittaja:  John Briley
Tuottaja:  Richard Attenborough
Säveltäjä:  George Fenton Ravi Shankar
Kuvaaja:  Billy Williams Ronnie Taylor
Leikkaaja:  John Bloom
Tuotantosuunnittelija:  Stuart Craig
Pukusuunnittelija:  John Mollo
Pääosat:  Ben Kingsley Rohini Hattangadi Candice Bergen Edward Fox Martin Sheen Roshan Seth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  30. marraskuuta 1982   Suomi 25. maaliskuuta 1983
Kesto:  188 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  22 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gandhi on parhaana elokuvana Oscar-palkittu brittiläinen vuonna 1982 valmistunut draamaelokuva. Richard Attenboroughin ohjaama ja John Brileyn käsikirjoittama elokuva kertoo Mahatma Gandhista, joka oli väkivallattoman vastarinnan johtajia brittiläisessä Intiassa.
Nimiosassa Gandhina esiintyy Ben Kingsley. Muissa keskeisissä rooleissa nähdään Rohini Hattangadi, Candice Bergen, Edward Fox, Martin Sheen ja Roshan Seth.
Gandhi sai ensi-iltansa New Delhissä 30. marraskuuta 1982 ja Yhdysvalloissa 8. joulukuuta 1982. Suomessa elokuva ensiesitettiin 25. maaliskuuta 1983.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Gandhi äänestettiin kaikkien aikojen 34. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innoittavimman elokuvan joukkoon.
Tuotanto

Elokuva perustuu Louis Fischerin kirjoittamaan Gandhin elämäkertaan, jonka ohjaaja Attenborough oli lukenut vuonna 1962.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 26. marraskuuta 1980 ja päättyivät 10. toukokuuta 1981.lähde? Gandhin hautauskohtauksen kuvaukseen osallistui ennätykselliset noin 300 000 statistia, mikä on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan enemmän kuin missään muussa elokuvassa.
Palkintoja

Elokuva voitti yhteensä kahdeksan Oscaria. Parhaan elokuvan tittelin lisäksi muun muassa Ben Kingsley sai parhaan miespääosan, Richard Attenborough parhaan ohjauksen ja John Briley parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen palkinnon. Lisäksi elokuva sai viisi Baftaa ja Golden Globea.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Kingsley  | … |  Mahatma Gandhi   |
|  Rohini Hattangadi  | … |  Kasturba Gandhi   |
|  Candice Bergen  | … |  Margaret Bourke-White   |
|  Roshan Seth  | … |  Jawaharlal Nehru   |
|  Om Puri  | … |  Nahari   |
|  Saeed Jaffrey  | … |  Vallabhbhai Patel   |
|  Alyque Padamsee  | … |  Muhammad Ali Jinnah   |
|  Amrish Puri  | … |  Khan   |
|  Martin Sheen  | … |  Vince Walker   |
|  Ian Charleson  | … |  Pastori Charlie Andrews   |
|  Edward Fox  | … |  Prikaatikenraali Reginald Dyer   |
|  Geraldine James  | … |  Mirabehn   |
|  Daniel Day-Lewis  | … |  Colin   |
|  John Gielgud  | … |  Lordi Irwin   |
|  Trevor Howard  | … |  Tuomari Broomfield   |
|  John Mills  | … |  Lordi Frederic Thesiger   |
|  Athol Fugard  | … |  Kenraali Jan Smuts   |
|  Günther Maria Halmer  | … |  Tohtori Herman Kallenbach   |
Palkintoja > Oscarit

Paras elokuva
Paras miespääosa: Ben Kingsley
Paras ohjaus: Richard Attenborough
Paras alkuperäinen käsikirjoitus: John Briley
Paras kuvaus: Billy Williams, Ronnie Taylor
Paras leikkaus: John Bloom
Paras lavastus: Stuart Craig, Robert W. Laing ,Michael Seirton
Paras puvustus: John Mollo, Bhanu Athaiya
Ehdokkaana:
Paras maskeeraus: Tom Smith
Paras elokuvamusiikki: Ravi Shankar, George Fenton
Paras äänitys: Gerry Humphreys, Robin O'Donoghue, Jonathan Bates, Simon Kaye
Palkintoja > BAFTAt

Paras elokuva
Paras miespääosa: Ben Kingsley
Paras naissivuosa: Rohini Hattangadi
Paras ohjaus: Richard Attenborough
Paras uusi tulokas: Ben Kingsley
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Edward Fox
Paras miessivuosa: Roshan Seth
Paras naissivuosa: Candice Bergen
Paras käsikirjoitus: John Briley
Paras kuvaus: Billy Williams, Ronnie Taylor
Paras leikkaus: John Bloom
Paras tuotantosuunnittelu: Stuart Craig
Paras puvustus: John Mollo, Bhanu Athaiya
Paras maskeeraus: Tom Smith
Paras elokuvamusiikki: Ravi Shankar, George Fenton
Paras äänitys: Gerry Humphreys, Robin O'Donoghue, Jonathan Bates, Simon Kaye
Palkintoja > Golden Globet

Paras ulkomaalainen elokuva
Paras miespääosa draamaelokuvassa: Ben Kingsley
Paras ohjaus: Richard Attenborough
Paras käsikirjoitus: John Briley
Paras uusi miesnäyttelijä: Ben Kingsley
Rolf Edberg

| Rolf Edberg |
| --- | --- |
 Edberg Jotunheimenin kansallispuistossa vuonna 1979.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Rolf Filip Edberg
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1912 Lysvik, Ruotsi
Kuollut: 27. helmikuuta 1997 (83 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, poliitikko, diplomaatti
    
Rolf Filip Edberg (14. maaliskuuta 1912 Lysvik – 27. helmikuuta 1997 Karlstad) oli ruotsalainen toimittaja, kirjailija, poliitikko ja diplomaatti. Hän työskenteli Länstidningen Östersundissa vuosina 1933–1940 ja oli sosiaalidemokraattisen Ny Tid -lehden päätoimittaja 1945–1956. Vuosina 1941–1945 ja 1949–1956 hän toimi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen kansanedustajana ja 1956–1967 Ruotsin suurlähettiläänä Norjassa. Vuosina 1967–1977 hän oli Värmlannin läänin maaherra. Kirjailijana hän julkaisi muun muassa Fridtjof Nansenin elämäkerran sekä esseitä, joissa hän käsitteli ihmisen luonnolle aiheuttamia uhkia. Ne innoittivat ympäristöliikettä.
Teoksia

Ge dem en chans (1939)
Politiska perspektiv på Europas enhetsproblem (1952)
Nansen – europén (1961)
Spillran av ett moln (1966)
Vid trädets fot (1971)
Brev till Columbus (1973)
Dalens ande (1976)
Skuggor över savannen (1977)
De glittrande vattnens land (1980)
Årsbarn med plejaderna (1987)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rolf Edberg Wikimedia Commonsissa
Jukka Sariola

| Jukka Sariola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1963 Jyväskylä
Kuollut: 2. marraskuuta 2024 (60 vuotta) Helsinki
Titteli:  puheenjohtaja
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Hyväosainen 2002, Ystäväni Seija – kutsumuksena Afganistan 2015
Järjestö:  Hengityslaitepotilaat ry, Lihastautiliitto, Heta-Liitto, Harvinaiset-verkosto
Edeltäjä:  Kalle Könkkölä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jukka Pekka Sariola (28. joulukuuta 1963 Jyväskylä – 2. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen vammaisjärjestövaikuttaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria

Jukka Sariola syntyi Jyväskylässä Yrjö Sariolan ja Anna-Maija Sariolan (o.s. Ahva) kolmanneksi lapseksi. Hän kasvoi kirkollisessa ympäristössä, kun hänen isänsä eteni pappisurallaan Lapuan hiippakunnan piispaksi.
Sariolan liikkuminen lapsena ei ollut missään vaiheessa normaalia. Kuusivuotiaana hänellä diagnosoitiin harvinainen lihastauti, jonka vuoksi Sariola liikkui teini-iästä lähtien pyörätuolilla.
Sariola pääsi ylioppilaaksi Lapuan lukiosta vuonna 1982. Yliopisto-opiskelut loppuivat heti alkuunsa hengitysongelmien takia. Hengityskone oli hänen apuvälineenään 19-vuotiaasta lähtien. Sariola suoritti yo-merkonomin tutkinnon Lapuan kauppaoppilaitoksessa vuonna 1985.
Järjestöura

Sariolan ensimmäinen kosketus järjestötoimintaan oli, kun hän oli perustamassa Pohjanmaan lihastautiyhdistystä vuonna 1987. Hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuodet 1990–1997. Alueyhdistyksestä hän siirtyi myös valtakunnalliselle tasolle ja oli eri ajanjaksoina Lihastautiliiton hallituksessa 14 vuotta, joista kahdeksan puheenjohtajana.
Hengityslaitteen myötä Sariola alkoi osallistua myös Hengityslaitepotilaat ry:n toimintaan 1990-luvun puolessa välissä. Parin vuoden jälkeen hänet valittiin Kalle Könkkölän seuraajaksi yhdistyksen puheenjohtajaksi vuonna 1998.
Sariola toimi Harvinaiset-verkoston vaikuttamistyön suunnittelijana vuoden 2016.
Heta – Henkilökohtaisten avustajien työnantajaliitto oli kolmas valtakunnallinen järjestö, jonka luottamustehtäväjohdossa Sariola oli. Hän oli hallituksen puheenjohtaja vuodet 2017–2018 ja valtuuston puheenjohtaja vuodesta 2020 alkaen.
Edustukset neuvottelukunnissa ja työryhmissä

Vammaisten henkilöiden oikeuksien neuvottelukunta VANE (ent. Valtakunnallinen vammaisneuvosto)
Puheenjohtaja 2016
Varsinainen jäsen 2010–2012, 2017–2022
ETENE:n jäsen 2014–2026
Sosiaali- ja terveysministeriö
Harvinaiset sairaudet -työryhmien jäsenyyksiä 2012–2016
Hengityshalvauspotilaiden hoidon valtakunnallisen asiantuntijatyöryhmän jäsen 2006
Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Kirkon saavutettavuuden ja vammaisuuden neuvottelukunnan puheenjohtaja 2013–2023
Kirjailijan ura

Jukka Sariolan ensimmäinen teos Hyväosainen julkaistiin vuonna 2002. Se sai julkisuutta näkökulmallaan, että vaikeasti vammainen henkilö voi nähdä itsensä hyväosaisena.
Toinen kirja Hän vahvistaa minun askeleeni on hartauskirjan tyyppinen teos, johon oman näkökulmansa tuovat Sariolan ystävän Seija Järvenpään ottamat valokuvat Afganistanista.
Sariolan kolmas kirja Ystäväni Seija – kutsumuksena Afganistan voitti vuoden kristillinen kirja -palkinnon 2015. Voittajan valitsi kansanedustaja Jutta Urpilainen. Kirja voitti myös yleisöäänestyksen. Kirja kertoo Sariolan ystävyydestä Seija Järvenpäähän, joka sai surmansa Afganistanissa vuonna 2014 ollessaan maassa kehitysyhteistyössä.
Aiheesta muualla

Jukka Sariola Jukka Sariolan sivut. Viitattu 22.11.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Säätyvaltiopäivät 1863

| Helsingin valtiopäivät 1863 |
| --- | --- |
Kesto:  15.9.1863–15.4.1864
Aatelissääty:  Johan Mauritz Nordenstam, Ritarihuone
Pappissääty:  Edvard Bergenheim, Ritarihuone
Porvarissääty:  Robert Isidor Örn, Ritarihuone
Talonpoikaissääty:  Aukusti Mäkipeska, Ritarihuone
Keskeisiä päätöksiä
valtiosääntö:  valtiopäivien kokoontuminen määrävuosin
Helsingin valtiopäivät 1863–1864 olivat Suomen autonomian ajan toiset säätyvaltiopäivät. Ne kutsuttiin koolle Venäjän keisari Aleksanteri II:n määräyksestä. Vuoden 1863 valtiopäivät käytännössä aloittivat 1900-luvun alkuun saakka jatkuneen valtiopäivien säännöllisten kokoontumisten ajan ja siten päättivät 54 vuotta – aina Porvoon valtiopäivistä asti – jatkuneen ”valtioyön”.
Helsingin valtiopäivien valtakirjojen tarkastus tapahtui 15.–16. syyskuuta, järjestäytymisistunnot 17. syyskuuta, ja Aleksanteri II:n suorittama valtiopäivien varsinainen avaus 18. syyskuuta 1863. 15. huhtikuuta 1864 Aleksanteri II ei pitänyt itse valtiopäivien päättäjäispuhetta, jonka luki hänen edustajanaan kenraalikuvernööri. Kenraalikuvernöörinä oli jalkaväenkenraali Platon Rokassovski, jonka viransijaisena 1864 toimi kenraaliluutnantti Johan Mauritz Nordenstam, Suomen Senaatin talousosaston varapuheenjohtajana 1858–1882.
Avajaiset

Keisari avasi valtiopäivät 15.–19. syyskuuta 1863 pidetyissä juhlallisuuksissa. Helsinkiin oli saapunut juhlavieraita ympäri maata. Viralliset avajaiset  alkoivat 18. syyskuuta Nikolainkirkossa juhlajumalanpalveluksella ja jatkuivat Keisarillisessa palatsissa pidetyllä valtaistuinpuheella. Puheen jälkeen luettiin ääneen keisarin antamien armollisten esitysten otsikot. Lopuksi säädyt kiittivät keisaria. Avajaisiin liittyi 20 000 sotilaan ohimarssi Kauppatorilla. Avajaiset huipentuivat illalla tanssiaisiin Helsingin  rautatieaseman hallissa, joka oli ainoa riittävän suuri tila Helsingissä. Seuraavana aamuna keisari lähti paluumatkalle Pietariin säädyille Keisarillisessa palatsissa tarjotun varhaispäivällisen jälkeen. Varsinainen valtiopäivätyö pääsi alkamaan vasta juhlallisuuksien jälkeen.
Valtaistuinpuhe

Valtaistuinpuheessaan keisari lupasi säädyille aloiteoikeuden kaikissa muissa paitsi perustuslakikysymyksissä eli vallanjakoa koskevissa kysymyksissä:
”Useat säännöt Suuriruhtinanmaan perustus-laeissa eivät enää ole sopivat niissä suhteissa, jotka sen yhdistys Keisarikunnan kanssa on synnyttänyt; toisissa taas ei ole tarpeellista selkeyttä ja vakavuutta. Haluten saada nämä puutteet autetuiksi, tahdon Minä valmistaa selitysten ja lisäysten ehdotuksia erinäisiin kohtiin perustus-laeissa, pantaviksi säätyjen tutkinnon alle tulevilla valtio-päivillä, jotka Minä aion kolmen vuoden kuluttua kutsua kokoon. Pysyvä sen perustus-laillisesti rajoitetun ruhtina-vallan pohjalla, jota Suomen kansan mieli-ala suosii ja joka on kasvanut maan lakien ja laitosten kanssa yhteen, tahdon minä mainituilla ehdotuksilla laajentaa sen itseveroitus-oikeuden, joka säädyillä perustuslakia myöten nyt on, kuin myös antaa säädyille takaisin sen ehdotus-oikeuden valtio-päivillä, joka heillä vanhastaan on ollut, kuitenkin pidättäen ainoastaan Itselleni oikeuden nostaa kysymystä perustus-lakien muuttamisesta.”
Suomalaiset olivat toivoneet, että valtiopäivät saisivat itsenäistä päätösvaltaa keisariin nähden, mutta tämä toivomus ei toteutunut, ei edes keisarin lupaamaan aloiteoikeuden osalta, vaan valtiopäiväasiat kiersivät senaatin ja kenraalikuvernöörin kautta keisarin hyväksyttäviksi, tosin vuoteen 1898 saakka keisari vahvisti jokaisen lain siinä muodossa kuin valtiopäivät sen päättivät.
Toiminta ja päätökset

Säädyt kokoontuivat kukin erikseen. Ensimmäiset istunnot pidettiin Ritarihuoneella 17. syyskuuta. Säätyjen edustajien toiminta oli aluksi hapuilevaa, koska edellisistä valtiopäivistä oli kulunut yli 50 vuotta. Lisäksi toimintaohjeet, jotka oli julkaistu edellisenä keväänä, oli jouduttu kokoamaan Ruotsin vallan aikaisista säädöksistä.
Valtiopäivät ottivat käyttöön Ruotsin mallin mukaisen puhemiesneuvoston, jonka tehtävänä oli sopia etukäteen, mitä asioita säätyjen täysistunnoissa käsiteltiin. Jokaisella säädyllä oli puhemies, jonka keisari oli valinnut. Aatelissäädyn puhemiehen titteli oli maamarsalkka. Puhemiesneuvoston muodostivat maamarsalkka ja muiden säätyjen puhemiehet sekä kaksi edustajaa kustakin säädystä. Puhemiesneuvoston tarkoituksena oli, että asiat tulisivat samanaikaisesti kaikkien säätyjen käsittelemiksi. Lisäksi säädyt asettivat valiokuntia, joiden tehtävänä oli valmistella keisarin armollisiin esityksiin liittyvät asiat ennen säätyjen täysistuntokäsittelyä.
Valtiopäivät sai käsiteltäväkseen 50 keisarilta saatua armollista esitystä, joita tämä oli hahmotellut valtaistuinpuheessaan. Asiamäärän runsauden takia valtiopäivien kestoa pidennettiin kahteen otteeseen. Vuoden 1863 valtiopäivät päättivät kuntien erottamisesta seurakunnista. Tästä annettiin myöhemmin erillinen vuoden 1865 kunnallisasetus, joka edellytti kunnallishallinnon erottamista maaseutukunnissa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista 1865 tai siirtymäajan jälkeen 1866.
Valtiopäivät hyväksyivät hallitsijan esityksen useiden aatelin privilegioiden lakkauttamisesta. Näitä olivat muun muassa aatelin yksinoikeus säterien omistukseen, vapautus henkirahan maksamisesta, oikeus pitää säteritiloilla krouveja sekä oikeus erityiskohteluun kaksintaisteluja koskeneissa oikeusjutuissa. Lisäksi Helsingin valtiopäivät myönsivät lisävaroja kansakoulujen perustamiseen ja kielsivät paloviinan kotipolton. Jatkossa oikeus paloviinan valmistamiseen oli vain tehtailla.
Päätöspuhe

Valtiopäivien virallinen päättäjäispäivä oli 15. huhtikuuta 1864. Kenraalikuvernööri Platon Rokassovskin lukemassa Aleksanteri II:n valtiopäivien päätöspuheessa mainittiin muun muassa: "Ollessaan erottamattomasti yhdistettynä Venäjään Suomi on säilyttänyt kaikki sille luvatut oikeudet loukkaamattoninasekä nauttii jatkuvasti lakiensa suojelemana, kaikkia niitä henkisiä ja aineellisia etuja, joihin keisarikunnan voima antaa mahdollisuuden. Venäjä tarjoaa Suomen asukkaille laajan alan kauppaa ja teollisuutta, varten, ja ystävävällismielinen Venäjän kansa on useammin kuin kerran Teidän isänmaatanne kohdanneet kovat koettelemukset, osoittanut veljellistä osanottoa ja tehokasta apua. Näin ollen tulee selvän käsutyksen Suomen todellisesta parhaasta saada Teidät lujittamaa eikä suinkaan heikentää sitä yhteyttä Venäjään, joka antaa varmat takuut Teidän isänmaanne menestymisestä.
Puhe kokonaisuudessaan oli lyhyt ja loppuosan kannanotto koettiin napakaksi arvosteluksi valtiopäivämiesten keskuudessa.
Edustajat > Pappissääty

Papistolla oli valtiopäivillä 33 edustajaa puhemies, arkkipiispa Edvard Bergenheim mukaan luettuna. Papiston edustajat valittiin hiippa- ja rovastikunnittain äänestyksissä, joissa äänioikeus oli kirkkoherroilla ja kappalaisilla. Arkkipiispa ja piispat saivat edustusoikeuden suoraan ilman äänestystä. Edustajat olivat seuraavat:
Piispat:
Edvard Bergenheim, arkkipiispa (säädyn puhemies), Porvoon hiippakunnan piispa  Carl Gustaf Ottelin, Kuopion hiippakunnan piispa Robert Frosterus.
Papiston edustajat:
Turun arkkihiippakunnan papiston valitsemat: tuomiorovasti Torsten Thure Renvall, Mynämäen ja Perniön rovastikunnista Maskun kirkkoherra Elias Malakias Rosengren, Vehmaan rovastikunnasta Taivassalon kirkkoherrai Karl Jakob Helander,  Porin alarovastikunnasta Ulvilan kirkkoherra, Herman Hellén, Porin ylärovastikunnasta Loimaan kirkkoherra Fredrik Hertzberg, Tyrvään rovastikunnasta Tyrvään kirkkoherra Karl Efraim Lilius, Tampereen ja Hattulan rovastikunnista Messukylän kirkkoherra Josef Grönberg, Hämeenlinnan rovastikunnasta Tammelan kirkkoherra August Edvard Granfelt, Raaseporin itärovastikunnasta Espoon kirkkoherra Gabriel Geitlin, Raaseporin länsirovastikunnasta Inkoon kirkkoherra Frans Ludvig Schauman, Ahvenanmaan rovastikunnasta Kumlingen kirkkoherra Benjamin Sulin, Vaasan ala- ja ylä- sekä Pietarsaaren, Lapuan ja Kokkolan rovastikunnista Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra Otto Vilhelm Ehrström, Pietarsaaren kirkkoherra Henrik Heikel sekä Kuortaneen kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck ja Turun hiippakunnan kappalaisten puolesta Ilmajoen kappalainen Carl Gustaf von Essen.
Porvoon hiippakunnan papiston valitsemat: Lappträskin kirkkoherra Alexander Ferdinand Borenius, Muolaan kirkkoherra Johan Matias Hackzell, Helsingin toinen kappalainen Frans Arvid Snellman, Nurmijärven kirkkoherra Axel Fredrik Granfelt, litin kappalainen Samuel Henrik Nordström, Hauhon kirkkoherra Adolf Fredrik Sirén, Juvan kirkkoherra Magnus Erik Alopaeus ja Rantasalmen kirkkoherra Johan Fredrik Bergh sekä Käkisalmen pohjoisen rovastikunnan valitsemana Jääsken kappalainen Claes Gustaf Beyrath.
Kuopion hiippakunnan papiston valitsemat: tuomiorovastikunnasta tuomiorovasti Aaron Gustaf Borg, Karjalan ylä- ja alarovastikunnista Liperin kirkkoherra Anders Josef Europaeus, Raahen ja Kalajoen rovastikunnista Pyhäjärven kirkkoherra Zakarias Castren, Oulun rovastikunnasta Limingan kirkkoherra Julius Immanuel Bergh, Kajaanin rovastikunnasta Hyrynsalmen kirkkoherra Kustaa Adolf Saxbäck ja Kemin rovastikunnasta Ylitornion kirkkoherra Albert Heikel.