stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veroyksikkö

Veroyksikkö on luku, mitta, paino tai muu tarkasti määrättävissä oleva seikka, jonka perusteella pystytään ilmaisemaan veronkohteen suuruus. Veronkohde on hyödyke tai taloudellinen toimi, josta veroa määrätään maksettavaksi. Veronkohteita ovat esimerkiksi tietynlainen tulo tai kulutus. Veroyksikkönä voi olla esimerkiksi tuloverossa jokin rahamäärä tai maaverossa hehtaari.
Suomessa ja Ruotsissa käytössä olleita historiallisia veroyksikköjä on monenlaisia. Jo erätalouden aikana Savossa oli veroyksikkönä orava eli veronahka. Laajalti käytössä on ollut kyntövälineestä nimensä saanut aatra eli koukku, joka alkuaan tarkoitti peltoalaa, joka tarvittiin yhden perheen elatukseen. Se kyettiin muokkaamaan yhdellä auralla. Veroyksikkönä on käytetty myös normaalitaloa (savu, täysvero), maan rahallista arvoa (veromarkka), kylvöalaa (panninmaa) tai talonpoikien lukumäärää (manttaali eli miesluku).
Uudesta verosta määrättäessä otettiin käyttöön uusi veroyksikkö, joka tarkoitti sen hetkistä täystilaa. Näin syntyi monta kerrostumaa veroyksiköitä ja verolukuja. Suomen eri maakunnissa oli uudelle ajalle tultaessa käytössä erinimisiä veroyksiköitä. Samassakin maakunnassa eri verot saattoivat perustua eri veroyksikköön. Manttaalista kehittyi 1600-luvulta lähtien muita tärkeämpi veroyksikkö. Sen mukaan suoritettiin suurin osa manttaaliverosta ja tilalukuverosta sekä yleisistä rasituksista. Se oli myös kyläosuuden jakoperuste. Suomessa maavero lakkautettiin 1925 ja sen jälkeen enää manttaalilla on ollut merkitystä.
Auri (albumi)

| Auri Auri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 2018
 Kesto: 56.22
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  2. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Aurin muut julkaisut
|   | Auri 2018 | II – Those We Don’t Speak Of 2021 |
Singlet albumilta Auri
 ”Night 13” Julkaistu: 1. helmikuuta 2018  ”The Space Between” Julkaistu: 23. helmikuuta 2018
Auri on suomalaisen Auri-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2018.
Kappaleet

The Space Between – 5.00
I Hope Your World Is Kind – 5.02
Skeleton Tree – 4.19
Desert Flower – 6.03
Night 13 – 4.24
See – 5.12
The Name Of The Wind – 3.50
Aphrodite Rising – 5.33
Savant – 4.27
Underthing Solstice – 7.06
Them Thar Chanterelles – 5.21
Arvostelu

Imperiumi: 9½/10
Kaaoszine: 9-/10
Soundi:
Valde Nevalainen

| Valde Nevalainen |
| --- | --- |

Suomen työvoimaministeri
 Sorsan I hallitus 4.9.1972–13.6.1975  
Edeltäjä:  Veikko Helle
Seuraaja:  Ilmo Paananen
Suomen liikenneministeri
 Paasion II hallitus 23.2.1972–4.9.1972  
Edeltäjä:  Esa Timonen
Seuraaja:  Pekka Tarjanne
Kansanedustaja
 5.4.1966–26.9.1975  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1919 Pielisjärvi
Kuollut: 8. helmikuuta 1994 (74 vuotta) Espoo
Ammatti:  sosiaalijohtaja
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  kansakoulu Työväen Akatemia
Valde Nestori Nevalainen (8. huhtikuuta 1919 Pielisjärvi – 8. helmikuuta 1994 Espoo) oli suomalainen SDP:n poliitikko ja kansanedustaja (1966–1975), Nevalainen toimi Paasion toisen hallituksen liikenneministerinä vuonna 1972 ja Sorsan hallituksen työvoimaministerinä 1972–1975. Lisäksi hän toimi SDP:n järjestösihteerinä vuosina 1957–1966 sekä valitsijamiehenä vuosien 1968 ja 1978 presidentinvaaleissa.
Nevalaisen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Eino August Nevalainen ja Kaisa Amanda Turunen. Naimisiin hän meni vuonna 1946 Aune Inkeri Ijäksen kanssa. Kansakoulun lisäksi Nevalainen opiskeli Työväen Akatemiassa vuonna 1949. Hän työskenteli metsätyömiehenä ja hitsaajana vuoteen 1950 saakka, ja aloitti tämän jälkeen poliittisen uransa toimimalla Kymen sosialidemokraattisen piirijärjestön piirisihteerinä vuosina 1950–1957. SDP:n järjestösihteerinä Nevalainen työskenteli 1957–1966 toimien myös SDP:n vastaavana puoluesihteerinä vuonna 1966. Eduskuntaan Nevalainen valittiin vuoden 1966 vaaleissa.
Kansanedustajakausiensa jälkeen Nevalainen siirtyi Outokumpu Oy:n sosiaalijohtajaksi 1975 ja yhtiön johtokunnan jäseneksi 1977.
Taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko Pekka Nevalainen on Valde Nevalaisen poika.[lähde? ]
Aiheesta muualla

.aspx Valde Nevalainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Valde Nevalainen Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Uola, Mikko: / Nevalainen, Valde (1919–1994). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Esa Timonen | Suomen liikenneministeri 1972 | Seuraaja: Pekka Tarjanne |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Veikko Helle | Suomen työvoimaministeri 1972−1975 | Seuraaja: Ilmo Paananen |
Auri

| Auri |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  10. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Aura
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Aurora
Infobox OKNimi-testi OK: 
Auri on suomalainen naisen, joskus miehenkin etunimi. Nimi on muunnos Aurorasta ja Aurasta. Aurora tarkoittaa aamuruskoa. Aurin, Auroran ja Auran nimipäivää vietetään 10. maaliskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Auri on Suomessa annettu hieman alle 340 naiselle ja noin 20 miehelle.
Tunnettuja Auri-nimisiä

Auri Ahola (s. 1984), suomalainen balettitanssija ja saamelaiskulttuurin läänintaiteilija
Auri Kananen, Aurikatariina, YouTube-videoiden tekijä ja tiktokkaaja
Nimen muita merkityksiä

Auri, suomalainen yhtye
Valde Aulanko

Hjalmar Valdemar (Valde) Aulanko, sukunimi aik. Ahlman (19. marraskuuta 1883 Keuruu – 19. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Valde Aulangon vanhemmat olivat kanttori Karl Arvid Ahlman ja Josefina Wilhelmina Enqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1904 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1912.
Aulanko toimi arkkitehtinä Helsingissä. Hän oli SOK:n rakennusosaston johtajana 1920–1939. Aulanko suunnitteli SOK:n rakennuksia muun muassa Helsinkiin, Turkuun, Viipuriin, Vaasaan, Ouluun, Kuopioon, Raumalle ja Jyväskylään. Lisäksi hän suunnitteli SOK:n jäsenosuuskaupoille lisärakennuksia ja myymälöiden sisustuksia. Aulanko teki opintomatkoja Skandinavian maihin.
Valde Aulanko oli naimisissa 1910–1916 Aune Amanda Vaulan (k. 1916) kanssa ja vuodesta 1920 Iida Ester Tuompon kanssa.
Suunnittelutöitä

Kansallispirtti, Keuruu 1910, purettu 1977
Valtakulma, Rauma 1930, arkkitehti Erkki Huttusen kanssa
SOK:n varastorakennukset, Linnankatu 72, Turku 1930–1937, nykyisen Forum Marinum -merenkulkumuseon Linnanpuomi -rakennus
SOK:n tuotantolaitosrakennukset, Vallila, Helsinki 1930-luvulla, arkkitehti Erkki Huttusen kanssa
Uusi Tehdas

Uusi Tehdas on Tampereen Finlaysonin tehdasalueella toimiva innovaatioalusta ja startup-yrityshautomo. Uusi Tehdas yhdistää yritykset ja ihmiset tarjoamalla työskentelytilaa, työkaluja sekä mahdollisuudet yhteistyölle. Saman katon alla toimii korkeakouluopiskelijat ja yritykset yhdistävä yhteisinnovaatioalusta Demola sekä yrityksien kasvun kiihdyttämiseen apua tarjoava ilmainen Startup -ohjelma.
Demola Tampere

Demola Tampere yhdistää korkeakouluopiskelijat ja yritykset. Demolassa ryhmä opiskelijoita etsii yrityksen idealle tai haasteelle mahdollista ratkaisua. Lopputuloksena syntyy demo, konsepti tai prototyyppi, jota yritys voi hyödyntää toiminnassaan. Ensimmäinen Demola perustettiin Tampereelle vuonna 2008. Nykyisin Demola toimii jo 13 eri maassa.
Startup-ohjelma

Tiimeille ja yrittäjille Uusi Tehdas tarjoaa ilmaisen kolmen kuukauden mittaisen intensiivikurssin lean-yrittämiseen osaavien asiantuntijoiden johdolla. Startup-ohjelmassa tiimit ja yrittäjät saavat kattavaa tietoa yrittämisestä, mentorointia eri alojen yrittäjiltä ja asiantuntijoilta, verkostoitumismahdollisuuden investoijien kanssa, työskentelytilaa ohjelman ajaksi ja mikä tärkeintä, yhteisöllistä tukea muilta startup-yrittäjiltä.
Aiheesta muualla

Uusi Tehdas
Unto Turunen

Unto Juhani Turunen (s. 1939) on suomalainen diplomaatti, arvoltaan varatuomari. Hän on ollut ulkoministeriössä toimistopäällikkönä 1980–1983, suurlähettiläänä Jeddassa 1983–1985, Riadissa 1983–1987, Varsovassa 1988–1991, ulkoministeriössä ulkoasiainneuvoksena 1991–1993, kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1993–1995 ja linjajohtajana 1995–1996, suurlähettiläänä Soulissa 1996–2000 ja Kuala Lumpurissa (Malesia) 2000–2004.
Aston Martin DBR5

| Aston Martin DBR5 |
| --- | --- |
Talli:   David Brown
Suunnittelija(t):   Ted Cutting
Kuljettajat:   Roy Salvadori  Maurice Trintignant
Teknisiä tietoja
Renkaat:  D Dunlop
Moottori:  Aston Martin
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Britannian GP 1960
Kilpailuja:  1
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  0
Aston Martin DBR5 on Aston Martinin valmistama Formula 1 -auto, jolla David Brown Corporation -talli osallistui Britannian GP:hen kaudella 1960. Autolla kilpailivat Roy Salvadori ja Maurice Trintignant.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | David Brown | Aston Martin | D |  | ARG | MON | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | POR | ITA | USA | 0 | 8. |
| 1960 | David Brown | Aston Martin | D |  Roy Salvadori |  |  |  |  |  |  | Kesk. |  |  |  | 0 | 8. |
| 1960 | David Brown | Aston Martin | D |  Maurice Trintignant |  |  |  |  |  |  | 11 |  |  |  | 0 | 8. |
Aston Martin Aramco F1 Team
Tallipäällikkö:
 Mike Krack


Kilpakuljettajat:
14.  Fernando Alonso ·  18.  Lance Stroll


Testikuljettajat:
34.  Felipe Drugovich ·   Stoffel Vandoorne


Formula 1 -autot:

DBR4 ·  DBR5 ·  AMR21 ·  AMR22 ·  AMR23 ·  AMR24
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aston Martin DBR5
Käännös suomeksi
Unto Uotila

Unto Uotila vuonna 1967.
Unto Uuno Uotila (30. joulukuuta 1910 Tampere – 14. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Uotilan vanhemmat olivat isännöitsijä Frans Eevert Uotila ja Elise Maria Hellsten ja puoliso vuodesta 1941 Hilkka-Liisa Tiisala. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937. Väitöstutkimustaan Uotila puolusti jo 1934, lääketieteen ja kirurgian tohtori hänestä tuli 1937. Uotila oli Helsingin yliopiston yliopiston patologisen anatomian professori 1945–1946 ja oikeuslääketieteen professori vuodesta 1946.
Uotilaa on pidetty alalla uuden ajan airuena, hän loi jo 1930-luvulla suhteita Yhdysvaltoihin opiskellessaan siellä. Uotila kehitti muun muassa menetelmän määritellä mikroskooppisesta leikkeestä määrällisesti kilpirauhasen kolloidi. Hän osoitti myös, että aivoissa hypothalamus erittää ainetta, joka stimuloi hypofyysin kilpirauhasta vapauttavan hormonin eritystä. Aine on sittemmin tunnistettu hormoniksi "thyrotrophin-releasing hormone" (TRH).
Uotilan mukaan on nimetty nuoren endokrinologin Unto Uotila -palkinto, jota on jaettu vuodesta 1987 lähtien.
Valde Hämäläinen

Valte Viljo Vieno Hämäläinen (aik. Lohi; 29. syyskuuta 1910 Rautalampi – 10. huhtikuuta 1992 Nastola) oli suomalainen opettaja ja  sotakirjailija. Hän oli kotoisin Joroisista ja toimi kansakoulunopettajana.
Vänrikki Valte Hämäläinen osallistui talvisotaan JR 7:n panssarintorjuntakomppaniassa. Hänen joukkueensa tuhosi Summan ja Viipurin taisteluiden aikana 91 panssarivaunua. Jatkosodan aikana kapteeniksi ylennyt Hämäläinen oli mukana Tyrjän mottitaisteluissa ja sitten tammikuusta 1942 alkaen Siiranmäellä. Hämäläinen haavoittui vakavasti Siiranmäen torjuntataisteluissa kesäkuussa 1944.
Hämäläisen puoliso oli sodan aikana lottana toiminut Anna-Liisa Hämäläinen (o.s. Vuolas) (1921–2017).
Teoksia

Rivimiehenä talvisodan Summassa. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1976, 2. painos Koala-kustannus, Helsinki 2009
Ihmeellisiä pelastumisia sodassa : sodissa olleiden kertomuksia ihmeellisistä varjeluksista ; kirj. Lahja Cantell, Valde Hämäläinen. Karisto 1976
Siiranmäen päiväkirja : Etulinjassa 1941-1944 ;  Valde Hämäläisen päiväkirjojen pohjalta kirjoittanut Tuomo Hämäläinen. Koala-kustannus, Helsinki 2009, 2. painos 2016
Aiheesta muualla

GENi: Valte Viljo Vieno Hämäläinen (Lohi) []
Verrazzano-Narrows Bridge

| Verrazzano-Narrows Bridge |
| --- | --- |

Ajokaistoja:  12
Ylittää:  Narrowsin salmen
Sijainti:  Staten Island ja Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Ylläpitäjä:  Metropolitan Transportation Authority
Siltatyyppi:  riippusilta
Pisin jänneväli:  1 298 m m
Pituus:  4176 m m
Leveys:  31.4 m m
Korkeus:  211 m (pylonit) m
Alituskorkeus:  69.5 m m
Avattu liikenteelle:  21. marraskuuta 1964
Tullimaksu:  11 USD (henkilöautot)
Koordinaatit:  40°36′23″N, 074°02′44″W
Karttalinkit:  40.606389-74.045556
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Verrazzano-Narrows Bridge on Narrowsin salmen ylittävä kaksikantinen riippusilta New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Silta yhdistää Staten Islandin ja Brooklynin hallintoalueet.
Italialaisen tutkimusmatkailijan Giovanni da Verrazzanon mukaan nimetyn sillan suunnitteli siltainsinööri Othmar Ammann. Sillan rakentaminen aloitettiin elokuussa 1959 ja New Yorkin pormestari Robert F. Wagner vihki sen käyttöön 21. marraskuuta 1964. Alempi kansi avattiin liikenteelle kuitenkin vasta 28. kesäkuuta 1969. Sillan rakentaminen maksoi 320 miljoonaa dollaria. Lämpölaajenemisen vuoksi sillan kannen korkeus saattaa vaihdella jopa 3,5 metriä. Maan kaareutumisen vuoksi sillan pylonit on rakennettu hieman vinoon. Yläpäät ovat neljä senttimetriä etäämpänä toisistaan kuin tyvipäät.
Vuoteen 1981 saakka Verrazzano-Narrows oli pisin riippusilta maailmassa, ja se on edelleen Amerikan pisin.
New Yorkin maraton on vuodesta 1976 alkaen lähtenyt sillalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Verrazzano-Narrows Bridge Wikimedia Commonsissa
Areva

| Areva |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyritys
ISIN:  FR0004275832
Perustettu:  2001
Avainhenkilöt:  Philippe Braidy, pääjohtaja
Kotipaikka:  Courbevoie, Ranska
Toimiala:  ydinvoima
Tuotteet:  EPR-reaktori
Kotisivu:  www.sa.areva.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Areva on ranskalainen yritys, joka on keskittynyt pääasiallisesti ydinvoimaan. Areva perustettiin vuonna 2001 yhdistämällä ydinvoimaloita ja niiden komponentteja valmistava Framatome, Siemensin ydinvoimaliiketoiminta, uraanintuottaja Cogema sekä Technicatome. Areva oli maailman ainut yhtiö, joka osallistui ydinpolttoainekierron kaikkiin vaiheisiin.
Areva joutui talousvaikeuksiin vuonna 2011. Se totesi silloin, että sen 2,5 miljardilla dollarilla ostaman kanadalaisen uraanikaivosyhtiön Uraminin uraaniesiintymät olivat arvottomia. Ydinvoimaloiden rakennusprojektit Olkiluodossa ja Ranskan Flamanvillessa viivästyivät ja kävivät kalliiksi. Yhtiö hävisi tarjouskilpailuja uusien ydinvoimaloiden rakentamisesta. Vuonna 2014 Areva teki jo 4,8 miljardia euroa tappiota.
Areva jaettiin vuonna 2016 osiin. Ydinreaktoriliiketoiminta myytiin Électricité de Francelle, Mitsubishi Heavy Industriesille ja Assystemille. Myöhemmin tämä osa vanhaa Arevaa otti käyttöön aikaisemman nimensä Framatome. Suurin osa uraaniliiketoiminnasta myytiin Ranskan valtiolle ja nimettiin Oranoksi. Arevaan jäi enää Olkiluoto 3 -projektin loppuunsaattaminen sekä 40 prosentin omistusosuus Oranosta.
Ydinpolttoaine

Ranskan valtio perusti vuonna 1946 julkisen laitoksen Commissariat à l’Énergie Atomique (CEA – Atomic Energy Commissariat) ydinvoiman sotilas- ja siviiliohjelmia varten. CEA kattoi koko tutkimus-, polttoaine- ja reaktoritekniikan ketjun. Nykyään CEA on energian ja puolustuksen tutkimuslaitos. CEA perusti Cogeman teollisuustoimintoihin. [lähde? ]
Cogema (Compagnie Générale des Matières Nucléaires, General Company for Nuclear Materials) perustettiin yksityisenä yrityksenä vuonna 1976. Se yhdistyi vuonna 2001 ydinreaktoriyritys Framatomen kanssa. Yhteisyrityksen nimi on Areva group.
Vuonna 2005 Areva tuotti Greenpeacen mukaan 20 prosenttia maailman ydinpolttoaineesta.
Ydinpolttoaine > Uraanikaivokset

Maailmalla öljyn ja kaasun tarjonnan epävarmuus sekä halu vähentää kasvihuonepäästöjä on kasvattanut ydinvoiman kysyntää, minkä vuoksi ydinpolttoaineesta on pulaa ja uusia uraaniesiintymiä etsitään kiivaasti. Areva Finland suunnitteli vuonna 2008 avaavansa Suomen ensimmäisen uraanikaivoksen. Yhtiö suunnitteli Ylitornion ympäristöön 13 000 hehtaarin kaivosvaltausaluetta, josta suurin osa on Natura-suojelun piirissä. Arevan Suomen johtaja Osmo Kaipainen uskoi, että korkein hallinto-oikeus antaa luvan yhtiön Enon uraanikaivoshankkeelle. Yhtiön seuraavat merkittävät valtauskohteet olivat Ranualla ja Ylitorniolla.
Arevan tytäryhtiö aloitti marraskuussa 2008 Ranualla yllättäen koelouhinnan pelkällä maanomistajien luvalla, ilman elinkeinoministeriön lupapäätöstä. Yhtiön mukaan ministeriön lupa liittyi ainoastaan alueen myöhempään hyödyntämiseen, mikäli kaivostoiminta aloitetaan. Tutkimuskaivaukset kestivät kaksi viikkoa.
Tuulivoima

Areva ja intialainen tuulivoimayhtiö Suzlon Energy kävivät helmikuussa 2007 tarjouskilpailun saksalaisen tuulivoimayhtiön REpowerin osakkeista. Suzlon sai toukokuussa 2007 yhdessä portugalilaisen Martifer Groupin kanssa enemmistön REpowerin osakkeista. Kesäkuussa 2008 Suzlon osti Arevan hallussa olleen 30 prosentin osuuden REpowerin osakkeista, jolloin sen omistus nousi 66 prosenttiin REpowerin osakekannasta.
Lokakuussa 2007 Areva osti 51 prosentin osuuden saksalaisesta Multibrid-tuulivoimayhtiöstä 75 miljoonalla eurolla.
Talous

Arevan luottoluokitusta laskettiin Olkiluodon viivästysvarausten takia Standard & Poor'sin asteikolla kesäkuussa 2010.
Arevan merkittäviä yhteistyökumppaneita olivat muun muassa Technicatome, Euriware, STMicroelectronics, Eramet ja Safran. Areva T&D osti suomalaisen Nokian Capacitorsin vuoden 2008 alussa.[lähde? ]
Areva on tehnyt Siemensin kanssa ydinvoimayhteistyötä. Siemens omisti 34 prosenttia yhteisyritys Areva NP:stä, joka muun muassa rakentaa Suomen viidettä ydinvoimalaa Olkiluoto 3:a. Areva rakentaa laitoksen ydinvoimalaosan ja Siemens turbiiniosan. Tammikuussa 2009 Siemens ilmoitti käyttävänsä yhteistyösopimuksen mahdollisuutta myydä osuutensa yhtiöstä Arevalle, ja Areva otti yhtiön haltuunsa. Osakkeet siirtyvät Arevalle varsinaisesti tammikuussa 2012, kun ulkopuolinen konsultti on määrittänyt niiden arvon. Yhteistyö joutui EU:n kartellitutkintaan kesäkuussa 2010. Komission mielestä on mahdollista, että Siemensin vetäytyessä yhtiöiden väliset sopimukset ovat saattaneet estää avointa kilpailua.
Arevaa kohtaan esitettyä kritiikkiä > Ympäristörikkeet

Ranska tuottaa pääosan sähköstään ydinvoimaloissa, mutta maan omat uraanivarat ovat lopussa ja kaivokset suljettu. Arevan kaivosten sulkeminen Ranskassa ei ole tapahtunut ongelmattomasti, vaan jälkiä on jätetty siivoamatta, mikä on herättänyt huomiota julkisuudessa. Criidad on tutkinut kaivoksen jälkihoitoa esimerkiksi Les Bois Noirsissa Ranskassa.
Ympäristöjärjestö Greenpeacen vuonna 2006 julkaiseman raportin mukaan 1999 paljastui Arevan toimittaneen Ranskassa 100 000 tynnyriä radioaktiivista jätettä talousjätteelle tarkoitetulle kaatopaikalle.
Edelleen raportin mukaan La Haguen polttoaineen jälleenkäsittelylaitos laski mereen vahvasti radioaktiivista jätevettä yli 200 000 m³ vuodessa. Sadan metrin korkeudella ilmassa laitoksen ympäristössä krypton-pitoisuudet olivat olleet 20 000 -kertaisia luonnolliseen tasoon verrattuna. Yhtiö oli antanut päästöistään julkisuuteen jopa 40 kertaa pienempiä arvoja kuin riippumattomat lähteet.
Arevaa kohtaan esitettyä kritiikkiä > Työympäristö ja työturvallisuus

Kolmannessa maailmassa, esimerkiksi Nigerissä, Arevan kaivosten työturvallisuus ja muu toiminta on aiheuttanut ongelmia. Riippumaton tutkimuslaitos Criirad on selvittänyt näitä seurauksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Areva Wikimedia Commonsissa
Arevan viralliset kotisivut (ranskaksi)
B-siipinen

B-siipinen (engl. B-wing) on Kapinaliiton avaruusalus Tähtien sota -universumissa. B-siipinen suunniteltiin Star Wars: Episodi VI – Jedin paluu -elokuvaa varten. Se piti nähdä useassa kohtauksessa, mutta vaikean kuvattavuden takia se nähdään selvästi vain parissa kohtauksessa.
B-siipinen on yksi kapinallisten raskaiten aseistettuja hävittäjiä. Aseistuksena sillä on yksi Gyrhil R-9X -laserkanuuna, kaksi Gyrhil 72 -tupla-autoblasteria, kolme ArMek SW-7a -ionikanuunaa ja kaksi Krupx MG9 -protonitorpedoheitintä (joissa kummassakin 6 torpedoa).
Alus on amiraali Gial Ackbarin ja apuna olleiden taitavien Verpine-alusrakentajien suunnittelema. Radikaalin suunnittelun ja suuren asemäärän takia B-siipistä on vaikea hallita, vain taitavimmat lentäjät voivat ohjata alusta. Taitavimmat B-siipipilotit ovat sullustilaisia, mukaan lukien Nien Nunb. B-siipisillä oli iso rooli Endorin taistelussa ja Coruscantin valtaamisessa.
Endorin taistelun jälkeen B-siipisestä tehtiin B-wing/E2 -malli, jossa on lentäjän lisäksi ampuja. Tämä helpottaa B-siipisen ohjausta.
Muita Kapinaliiton hävittäjiä

A-siipinen
U-siipinen
X-siipinen
Y-siipinen
Bahrainin Grand Prix 2012

|  Bahrainin Grand Prix 2012  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2012. 

Päivämäärä:  22. huhtikuuta 2012
Sijainti:  Bahrain International Circuit, Sakhir, Bahrain
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,406 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,236 km
Sää:   Aurinkoinen ja kuuma
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.32,422
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (Lotus)
Kolmas:   Romain Grosjean   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Kierrosaika:  1.36,379 (kierroksella 41)
Kilpailun startti.
Bahrainin Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 20.–22. huhtikuuta 2012 Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Bahrain palasi kalenteriin vuoden tauon jälkeen, kun viime vuoden Bahrainin GP jouduttiin perumaan maan levottomuuksien vuoksi.
Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Red Bullin Sebastian Vettel, Lotuksen Kimi Räikkönen sijoittui toiseksi ja kolmanneksi ajoi hänen tallikaverinsa Romain Grosjean. Räikkönen nousi toiselle sijalle kilpailun yhdennestätoista lähtöruudusta.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20. huhtikuuta | 10:00–11:30 | 10:00–11:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 27–29 °C | 37–41 °C | 30–43 % |
| 20. huhtikuuta | 14:00–15:30 | 14:00–15:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 30–32 °C | 32–40 °C | 17–33 % |
| 21. huhtikuuta | 11:00–12:00 | 11:00–12:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 27–30 °C | 40–42 °C | 40–31 % |
| 21. huhtikuuta | 14:00–15:00 | 14:00–15:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 30–31 °C | 43 °C | 30 % |
| 22. huhtikuuta | 15:00–17:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 31–33 °C | 27 °C | 30–33 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla.