stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylinen Löytölampi
Maantietoa

Lammen pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Lampi on keskeltä kapeampi kuin päistää. Se sijaitsee lähellä Parkanon rajaa Susivuorien, Kyntönevan ja Poikkipuolisenkankaan välissä. Alue on mäkien täplittämää ojitettua suomaata, jonka keskellä lampi sijaitsee. Siihen on kaivettu 13 suo-ojaa, joista lounaispäässä oleva toimii lammen laskuojana. Se virtaa Poikkipuolisenkankaan läpi ja laskee 1,5 kilometrin jälkeen Latoveteen. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja se on pääasiassa metsäistä suomaata. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie, joka yhdistää Juhtinmäen ja Vahojärven kylät, ohittaa lammen 200 metriä pohjoisessa.
Vähä Kausjärvi

| Vähä Kausjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Koordinaatit:  61°21′48″N, 23°55′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Myllyojan valuma-alue‎ (35.25)
Laskuoja:  Toussunoja 
Järvinumero:  35.250.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,6  m tai 117  m 
Rantaviiva:  2,587 km 
Pinta-ala:  13,191  ha 
 fiVähä Kausjärvi 
Vähä Kausjärvi  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kolme metsäojaa lähiympäristön ojitetuilta soilta eikä ojien latvoilla ole enää muita järviä. Vähä Kausjärvi on siten valuma-alueensa latvajärviä. Järven laskuoja Toussunoja lähtee järven lounaispäästä ja se putoaa 11 metriä lähes 600-metrisellä matkallansa Kyynäröjärveen. Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Sen leveintä kohtaa lukuun ottamatta järvi on muutoin hyvin kapea. Lähiympäristö on asumatonta kumpareista moreenimaastoa. Järven pohjoispäätä sivuaa metsätie, joka lähtee seututieltä 130 Lastustenkulmalta ja joka vie Tervajärven pohjoispuolelle. Sivuamiskohdan lähellä sijaitsee laavu ja nuotiopaikka, jotka kuuluvat Birgitan polun reitistöön.
Historiaa

Järvi sijaitsi metsässä ja sen kautta kulki ainoastaa talvite, jonka korvasi myöhemmin vuoden 1975 peruskartassa näkyvä metsäautotie. Hailunrahkan luontainen puro avattiin koneellisesti kaivetulla suo-ojalla samaan karttaan mennessä.
Ylävesi

| Ylävesi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Leppävirta Suonenjoki
Koordinaatit:  62°37′48″N, 27°29′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.275.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,4 m 
Rantaviiva:  20,26 km 
Pinta-ala:  1,39 km² 
Tilavuus:  0,00575 km³ 
Keskisyvyys:  4,25 m 
Suurin syvyys:  23 m 
Saaria:  Aittosaari Matosaari
:  7
 fiYlävesi 
Ylävesi on järvi Pohjois-Savon eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 29 kilometriä etelälounaaseen.
Maantiede

Ylävesi on sokkeloinen ja koostuu suurelta osin kapeista lahdista. Valtaosa järvestä sijaitsee Suonenjoen alueella, kapea kaistale järven lounaisosasta sijaitsee Leppävirralla. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 4,6 kilometriä. Yläveden lahtia ovat etelästä lukien Jokilahti, Matolahti, Karhulahti, Tulilahti ja Joutenlahti. Huomattavin niemi on järven eteläosaa jakava Keltunniemi. Yläveden pohja kumpuilee ja noin 12 hehtaaria järven alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Yläveden saariluku on seitsemän. Selkeästi laajin saari on noin yhdeksänhehtaarinen Aittosaari, jota erottaa mantereesta vain vähäinen salmi. Aittosaaren kaakkoispuolella sijaitsee noin puolitoistahehtaarinen Matosaari. Yläveden muut saaret ovat alle hehtaarin laajuisia. Yläveden rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Maasto kohoaa Aittosaaren luoteisosassa noin 20 metriä järvenpintaa korkeammalle.
Yläveteen virtaa tulouomia sen ympärillä sijaitsevista pienistä järvistä (Joutenjärvi, Kirppulampi, Varsolampi). Yläveden luusua sijaitsee järven kaakkoisosassa, josta sen vedet laskevat Koirusjärven (96,4 metriä mpy) luoteisosaan.
Yläveden vesitilavuus on 5 753 000 kuutiometriä.
Ylävesi (04.275.1.017) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Ylävesi on toiseksi laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Koirusjärvi eli Ylä-Koirus ja kolmanneksi laajin on Petäjäjärvi.
Walter Gilbert

| Walter Gilbert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1932 (ikä 92) Boston, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Abdus Salam
Instituutti:  Harvardin yliopisto
Oppilaat:  Gerald Guralnik
Tutkimusalue:  Biokemia, fysiikka
Tunnetut työt:  DNA-tutkimus
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1980)
Walter Gilbert (s. 21. maaliskuuta 1932 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen  biokemisti, fyysikko ja molekyylibiologian pioneeri. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1980 DNA:n ja geenien rakenteen tutkimisesta. Gilbert jakoi palkinnon Paul Bergin ja Frederick Sangerin kanssa.
Gilbertin molemmat vanhemmat olivat syntyneet ukrainanjuutalaisille siirtolaisille. Gilbert opiskeli Harvardin ja Cambridgen yliopistoissa. Myöhemmin hän palasi Harvardiin. Yhdessä Allan Maxamin kanssa Gilbert kehitti uuden tavan DNA:n sekvensointiin.
Vuonna 1979 Gilbert sai yhdessä Sangerin kanssa Columbian yliopiston myöntämän Louisa Gross Horwitz -palkinnon. Gilbert esitti ensimmäisenä teorian RNA-maailmaa ensimmäisenä elämänmuotona. Samaa teoriaa ehdotti myös Carl Woese vuonna 1967.
Gilbert oli myös yksi Biogen-yhtiön perustajista ja toimi sen ensimmäisenä johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1981–1984. Tieteellisen työn ja liike-elämän yhdistäminen oli vaikeaa; Harvard vaati Gilbertiä valitsemaan yrityksen ja yliopiston välillä. Gilbert valitsi yrityksen, mutta sen rahoittajat valittivat hänen käyttäytyvän kuin yrityksen pääoma olisi tutkimusapuraha. 1984 Gilbert jätti yrityksen ja palasi Harvardiin.
Aiheesta muualla

Gilbertin omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Ylíki

| Ylíki Υλίκη |
| --- | --- |
 Ylíki-järvi.
Valtiot:   Kreikka
Paikkakunta:  Boiotia, Keski-Kreikka
Koordinaatit:  38°23′52″N, 23°16′58″E
Laskujoki:  Kifisós 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80 m
Pituus:  108  km
Leveys:  56  km 
Pinta-ala:  19,1 km²
Suurin syvyys:  24 m
 fiYlíki 
Ylíki (kreik. Υλίκη, myös Ilíki), antiikin Hylike (m.kreik. Ὑλική, lat. Hylica), on järvi Boiotiassa Keski-Kreikassa. Se on Kreikan kymmenenneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on noin 19,1 neliökilometriä. Ylíki on suurimmillaan noin 10,8 kilometriä pitkä ja noin 5,6 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 80 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 24 metriä.
Ylíki-järveä.
Ylíki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista. Antiikin aikana sen lähellä sijaitsi Hylen kaupunki, josta se sai nimensä. Nykyisin järven pohjoispuolella sijaitsee Ylíkin kylä. Kifisós-joki laskee järveen sen luoteisosassa. Ylíki-järven koillispuolella sijaitsee Paralímni-järvi ja länsipuolella entisen Kopais-järven tasanko eli Kopaḯda.
Vuodesta 1956 Ylíki on ollut kytketty Marathónaksen tekojärveen Ateenan vesihuoltoa varten. Nykyisin vesihuolto on järjestetty enimmäkseen muuta kautta, ja Ylíkin vettä käytetään vain tarvittaessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylíki Wikimedia Commonsissa
Vähä Kivijärvi (Keuruu)

| Vähä Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°24′02″N, 24°31′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  joki Kupanjärveen 
Järvinumero:  35.662.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154,2 m  
Rantaviiva:  3,649 km  
Pinta-ala:  13,798 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Kivijärvi 
Vähä Kivijärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Suojärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.
Vättern

| Vättern |
| --- | --- |
 Näkymä Grännasta
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Länsi-Götanmaa, Jönköping, Itä-Götanmaa, Örebron lääni
Maakunnat:  Länsi-Götanmaa, Småland, Itä-Götanmaa, Närke
Kunnat:  Askersund, Motala, Vadstena, Ödeshög, Jönköping, Habo, Hjo, Karlsborg
Koordinaatit:  58°24′N, 14°36′E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Motalanvirran vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Huskvarnaån, Edsån, Mjölnaån, Tabergsån, Röttleån
Laskujoki:  Motalanvirta Götan kanava
Taajamat:  Jönköping, Karlsborg, Askersund, Hjo, Motala, Vadstena, Gränna
Järvinumero:  646703-142522
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,51 m  
Pituus:  135 km  
Leveys:  31 km  
Rantaviiva:  554 km  
Pinta-ala:  1 886 km²  
Tilavuus:  73,5 km³  
Keskisyvyys:  39,9 m  
Suurin syvyys:  128 m  
Valuma-alue:  6 376 km²  
Keskiylivirtaama:  52,1 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  39,1 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  27,2 m³/s (MNQ) 
Veden viipymä:  55,9 vuotta 
Saaria:  858 
:  Visingsö, Öna, Stora Aspön, Lilla Aspön
 fiVättern 
Vättern  (aik. suom. Vetteri ) on Keski-Ruotsissa sijaitseva järvi, joka on Motalanvirran vesistön pääjärvi. Sen jakavat neljä lääniä seuraavasti: pohjoisessa Örebron, lännessä Länsi-Götanmaan, idässä Itä-Götanmaan ja etelässä Jönköpingin lääni. Se on perinteisesti kuulunut vastaavasti Närken, Länsi-Götanmaan, Itä-Götanmaan ja Smålandin maakuntiin. Vättern on Ruotsin toiseksi suurin järvi Vänernin jälkeen. Sen laskujoki on Motalanvirta, joka laskee Norrköpingin Bråvikenissä Itämereen. Motalanvirran vettä on hyödynnetty, kun Götan kanavan itäistä osuutta rakennettiin kulkemaan Vätternin kautta. Kanava poistuu Motalanvirrasta Norsholmissa ja se laskee Itämereen Slätbakenissa Söderköpingissä.
Vuosittainen suurtapahtuma Vätternrundan pyöräillään järven ympäri Motalasta.
Maantietoa > Yleistä

Vätternin järviallas on muodostunut kallioperän ruhjelaaksoon, joka on murtumisensa jälkeen joutunut useiden jääkausien aikana mannerjäätiköiden kuluttamaksi . Vättern on 130 kilometriä pitkä, 31 kilometriä leveä ja sen keskimääräinen pinta-ala on 1 886 neliökilometriä. Järven rantaviivan pituus on 554 kilometriä . Tiedot pinta-alasta, tilavuudesta ja rantaviivan pituudesta vaihtelevat lähteestä toiseen. Rantaviivan pituus on määritetty kartoista, joiden mittakaava on 1:10 000.
Järven suuri syvyys on kiehtonut ranta-asukkaita aina, vaikka pitkään sanottiin järven olevan pohjaa vailla. Syvin kohta sijaitsee järven eteläpäässä suurimman saaren Visingsön eteläpuolella. Sieltä on mitattu yli 120 metrin arvoja  ja kaikuluotauksen aikakaudella on lukema 128 metriä valittu suurimmaksi syvyydeksi . Mittaamista haittaa liejupohja, joka antaa pehmeänä massana kaikuluotauksessa huonosti vastakaikua. Järven keskisyvyyden selville saamiseen on täytynyt luodata koko järvi. Keskisyvyys on 40,8 metriä, mutta sille on julkaistu muitakin arvoja kuten esimerkiksi 39,9 metriä  ja 40 metriä . Järven tilavuuden arvo riippuu määritetystä keskisyvyydestä. Virallista tilavuutta etsiessä voi löytää arvoja 77,6 kuutiokilometriä (km³ ), 78 km³ , 73,5 km³  tai 74 km³ . Myös valuma-alueen koosta on erilaisia arvioita, joiden suhteelliset erot ovat kuitenkin pieniä. Valuma-aluen pinta-ala on 6 376 km² ja järven pinta-ala, joka on 1 886 km², on siitä 30 %. Järvi laskee itään päin Motalassa alkavaa Motalanvirtaa myöten noin 39 kuutiometriä sekunnissa. Valuma-alueen pinta-alan ja järven vesitilavuuden suhde tuottaa harvinaisen pitkän teoreettisen viipymäajan 55,9 vuotta . Viipymäksi on ilmoitettu myös esimerkiksi 58–60 vuotta .
Jönköping
Näkymä Brahehusin kukkoilta
Hiekkarantaa Habossa
Maantietoa > Järvenosia

Vätternin järvenselkä on avoin ja lähes saareton. Järvi on muodoltaan kuin vene eikä sillä esiinny niemiä ja lahtia merkittävästi. Motalan kaupungin edustalla sijaitsee kuitenkin laaja Motalabukten eli Motalanlahti. Se on leveäsuinen lahti, jossa sijaitsee pieniä saaria. Motalabuktenin vastarannalla Karlsborgin edustalla on toinen pienempi lahti. Molemmissa lahdissa kulkee Göta kanavan vesiliikennettä. Järven pohjoispäässä on rantaviiva mutkittelevampi kuin muualla järvellä. Rannikolla esiintyy pieniä niemiä ja lahtia sekä pienimuotoinen saaristo. Kaksi suurimpia lahtia ovat itärannassa sijaitsevat Forsaviken ja Hargeviken. Duvfjärdenin takana muuttuu järvi salmien muodostamaksi sokkeloksi, jonka takana aukeaa luoteessa Alsenin lahti ja koillisessa monilahtinen Kärrafjärden. Sokkelossa sijaitsevia salmia ovat esimerkiksi Stora Hammarsundet ja Lillasundet. Alsenin perällä sijaitsee kapea lahti Viken.
Maantietoa > Saaria

Järven saaret sijaitsevat yleensä rannikon tuntumassa ja ovat pieniä. Jos mukaan lasketaan kaikki yli 25 neliömetrin saaret, saadaan 858 saarta. Niiden rantaviivan pituus on noin 250 kilometriä.
Vätternillä on muutama suurikin saari. Vätternin keskellä sijaitsee Visingsön saari (26 km²), josta yli puolet on viljelyssä. Se on 14 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Saarella asuvista alle 800 asukasta suurin osa on Tunnerstadissa ja sinne kulkee Grännasta lautta. Järven pohjoisosassa sijaitsee keskellä järvenselkää Stora Röknen, joka on metsäinen saari, joka on lähes autio. Saaren länsipuolella lähellä rantaa on Lilla Röknen, joka on samanlainen saari. Pohjoispään saaristossa sijaitsee vielä kolme suurempaa saarta: Stora Aspön ja Lilla Aspön, jotka ovat metsäsaaria, sekä salmissa sijaitseva Öna, joka on osin viljelty saari. Duvfjärdenin saariston keskisuuria saaria ovat esimerkiksi Svilen, Trulsan, Grönön, Kärholmen, Äspholmen, Sneden, Enholmen ja Lövön. Motalan edustalla sijaitsevassa Fjukissa on majakka.
Visingön linnanrauniot
Visingön lautta Grännassa
Ombergin rinteitä
Rantatien linjaus
Maantietoa > Ilmasto

Alueellinen sadanta on 650 millimetriä vuodessa ja haihdunta 450 millimetriä vuodessa. Motalavirran keskivirtaama on 39 kuutiometriä sekunnissa, joka vastaa valuntana noin 200 millimetrin vuosipoistumaa.
Järvi jäätyy harvoin kokonaan. Vuosina 1880–1951 jäätyi järvi 26 kertaa. Nykyaikana on järvelle kehittynyt jääpeite keskimäärin seitsemän vuoden välein.
Yhteiskunta > Asutus

Järven rannat ovat paikoin jyrkkärinteistä metsämaata, joka ei ole soveltunut viljelyyn. Alavilla alueilla on maata raivattu laajoiksi peltoaukeiksi, jossa on myös tiheämpi asutus. Järven rantakaupunkeja ovat etelästä vastapäivään lueteltuna Bankeryd, Jönköping, Huskvarna, Gränna, Vadstena, Motala, Askersund, Olshammar, Karlsborg ja Hjo. Rannan läheisyydessä sijaitsevat myös Habo, Ödeshög ja Mölltorp. Vätternistä otetaan raakavettä, josta valmistetaan juomavettä 250 000 asukkaalle .
Vättern on yhdistetty Vänerniin Götan kanavalla, jota pitkin voi kuljettaa tavaraa tai kulkea veneellä. Kanava jatkuu Vänernistä Götajokea pitkin Kattegatiin ja Atlantille. Vätternistä kanava jatkaa itään Itämerelle.
Yhteiskunta > Vesiliikenne

Götan kanavaa rakennettiin 20 vuotta ja se valmistui 1832. Vänernin ja Vätternin välinen osuus valmistui 1822 ja Vätternistä Itämerelle vuonna 1832. Kanava rakennettiin liian myöhään, sillä sen kilpailija rautatiet saivat tavarakuljetuksista pääosan. Osa kanavasta on niin matala, etteivät merikelpoiset laivat pysty oikasemaan sen kautta sisämaahan. Kanavalla toimii edelleen pienimuotoista tavarankuljetusta ja matkustajaliikennettä, mutta pääosan käyttäjistä ovat pienveneilijöitä.
Kanavasta huolimatta Vätternillä ei ole kauppamerenkulun satamia tai luotsitoimintaa ulkomaankauppaa varten.
Järvellä on jonkin verran ammattikalastusta ja runsaasti veneliikennettä, joka hyödyntää myös Götan kanavaa.
Kaksi matkustajalaivaa Motalassa
Motalan kaupunkia ja Götan kanava 1990-luvulla
Götan kanava Karlsborgissa
Gränna ja Visingön saari
Hjon vierassatama
Hjon majakka
Jönköpingin satamakavana
Askersund
Luontoarvoja > Järven tila

Vättern on lähes oligotrofinen järvi. Järven vesi on hyvin kirkasta ja sen näkösyvyys on noin 10–15 metriä. Veden ravinnepitoisuudet ovat verrattain alhaiset, koska veden fosforipitoisuus 4–6 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), typpipitoisuus 700–800 μg/l ja klorofyllipitoisuus 800–1 200 μg/l.
Luontoarvoja > Eläimiä

Kirkasvetinen Vättern on kalaisa järvi, jossa elää noin 30 kalalajia. Tavallisia ja harvinaisempia kalalajeja ovat ahven, ankerias, hauki, harjus, härkäsimppu, kiiski, kirjoeväsimppu, kirjolohi, kivisimppu, kolmipiikki, kuha, kuore, kymmenpiikki, lahna, lohi, made, muikku, mutu, nahkiainen, nieriä, pasuri, pikkunahkiainen, rantanuoliainen, salakka, siika, sorva, suutari, särki, taimen, toutain ja  turpa. Arvostetumpia saaliskaloja ovat nieriä, taimen, siika, harjus ja salakka. Järvessä elää sekä jokirapu että täplärapu . Järvessä elää reliktinä viime jääkauden loppuvaiheen arktista eläimistöä. Ne viihtyvät yleensä pohjan lähellä, missä vesi on kylmintä. Reliktieläimiksi luetaan esimerkiksi erilaiset massiäyriäiset (Mysis relicta, Idothea entomon), valkokatka, okakatka sekä eräät muut katkat (Gammaracanthus loricatus, Gammarus cancelloides, Pontoporeia Weltneri ja Limnocalanus marcrurs) ja härkäsimppu. Järven kuroutuessa irti Itämerestä jäi järveen vangiksi myös nieriä, harjus ja kuore.
Luontoarvoja > Luonnonsuojelu

Vätternin rannikot ovat pääosin asuttuja ja viljeltyjä. Järven saariastoa ja rannikoita on suojeltu katoavien elinympäristöjen ja lintujen pesimärauhan säilymisen vuoksi. Saaristojen vähäisyys ja poikkeuksellisen jyrkät rinteet rannikoiden metsärannoilla ovat olleet suojelun perusteina.
| --- | --- |
 Järven itärannikolla sijaitsee seuraavia suojelualueita (ruotsinkieliset nimet): Hagre uddars naturreservat  Rå uddars naturreservat  Motalabuktens öresevats naturreservat  Stora Lunds naturreservat  Kråkeryds naturreservat  Holkabergs och Narbäcks naturreservat  Sjöbergens naturreservat  Röjebergets naturreservat  Säbybrantens naturreservat  Bosgårdsbrantens naturreservat :  Järven länsirannikolla sijaitsee seuraavia suojelualueita: Norra Vätterns skärgårds naturreservat  Utnäsets naturreservat  Uvviken-Kyrkogårdsöns naturreservat  Grevbäcks Ekhagars naturreservat
Vedenpinnan korkeus ja sen säännöstely

Järven vedenpinnan korkeudet on mitattu Motalassa vuodesta 1807 alkaen, ilmeisesti epäsäännöllisesti, ja vuodesta 1858 alkaen kerran päivässä. Toinen mittauspiste perustettiin järven eteläpäähän Jönköpingiin vuonna 1901. Nykyiset mittaukset suoritetaan korkeusjärjestelmässä RH1900 eli RH00, joka vastaa karkeasti korkeutta metreinä merenpinnasta. Mittaustilastoja kootaankin vertailukelpoisiin taulukoihin, jonka rajana on vuosi 1959. Tässä esitettävät luvut sisältävät tiedot ajalta 1807–1936 ja 1959–2020.
Vuosina 1807–1936 ovat vedenpinnan korkeudet vaihdelleet arvojen 87,97 metriä (LW) ja 89,08 metriä (HW) välillä, keskikorkeuden ollessa 88,49 metriä (MW). Vuosina 1959–2020 ovat vastaavat arvot olleet 87,92 metriä (LW), 88,95 metriä (HW) ja 88,51 metriä (MW). Vuosisatojen jälkeen on maankohoamisen epätasaisuus saattanut järven etelä- ja pohjoispäät erlaiseen tilanteeseen. Eteläpää kohoaa hitaammin kuin järven pohjoispää, joten järviallas kallistuu hiljalleen kohti etelää. Siksi siellä sijaitsevassa Jönköpingissä koetaan toistuvasti korkeita vedenkorkeuksia ja jopa tulvia enemmän kuin järven pohjoispäässä.
Järven säännöstely aloitettiin 1930-luvulla ja vuonna 1959 sovittiin nykyäänkin käytössä oleva säännöstelyohjeistus. Säännöstelyn eräs tehtävä on tasoittaa suuria vedenkorkeuseroja juoksuttamalla vettä hallitusti. Säännöstelyohjeissa määrätäänkin ehkäisemään vedenkorkeuden ylittämästäi ylärajaa 88,70 metriä ja toisaalta alittamasta alarajaa 88,30 metriä. Vuosittaiset korkeusvaihtelut ovat tavallisesti olleet noin 0,3–0,4 metriä . Korkeuserojen sisältämä vesimäärä on 0,73 kuutiokilometriä eli hyvin suuri. Korkeanveden aikana ovat juoksutukset kasvaneet suurimpia virtaamia 100 kuutiometristä 110 kuutiometriin sekunnissa, mutta samalla on pystytty pienentämään keskivirtaamia 42 kuutiometristä 40 kuutiometriin sekunnissa.
Vesistösuhteita

Vättern on Motalanvirran vesistön (päävesistötunnus 67) läpivirtausjärvi, jossa Motalanvirta, Vättern ja Husqvarnaån latvavesineen muodostavat sen pääuoman. Motalanvirta laskee Itämereen Norrköpingin kautta ja Götan kanavaa myöten Söderköpingissä. Motalanvirran valuma-alueen pinta-ala on 15 481 neliökilometriä, josta Vätternin valuma-aluen ala on 6 376 neliökilometriä eli noin 41 % siitä.
Vesistösuhteita > Järven laskevia jokia ja puroja

Vättern on valumalueensa pääjärvi, jolloin sen laskujoki Motalanvirta kuuluu myös vesistöalueen pääuomaan. Tulouomat on luetteloitu Motalasta alkaen kiertäen järvi pohjoisen kautta vastapäivään. Vesistöviranomaiset ovat valinneet järven eteläpäähän tulevan Husqvarnaånin yläjuoksun pääuomaksi, joten sen nimi on järveen tulevien jokien luettelossa kirjoitettu lihavoituna. Taulukkoon viittaavat lähteet on koottu sen alapuolelle ja rivikohtaiset viittäukset on mainittu oikeassa sarakkeessa.
| Joen nimi     | Etäisyys Motalasta (km) | Rannikon kohta   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sätersån | 5 | Motalabukten | 10 | 0,3 | 32 | 3,4,4,5,3,3 |
| Forsån | 29 | Forsaviken |  |  |  | 3,4,4,–,–,– |
| puro Verkasjönistä | 44 | Kärrafjärden |  | 0,3 | 31 | 3,4,4,–,3,3 |
| Vennaån | 45 | Kärrafjärden |  | 2 | 185 | 3,4,4,–,3,3 |
| Bronaån | 49 | Alsen |  | 0,8 | 74 | 3,4,4,–,3,3 |
| Dohnaforsån | 44 | Alsen | 14 | 0,8 | 83 | 3,4,4,5,3,3 |
| Aspaån | 32 | Aspafjärden |  | 0,7 | 65 | 3,4,4,–,3,3 |
| Tivedsdalbäcken | 26 | Boviken | 8 | 0,1 | 12 | 3,4,4,5,3,3 |
| Moabäcken | 26 | Klintanäset | 3 | 0,2 | 19 | 3,4,4,5,3,3 |
| Granviksån | 25 | Granvik | 4 | 0,2 | 16 | 3,4,4,5,3,3 |
| Edsån | 30 | Karlsborg |  | 7 | 907 | 3,4,4,–,3,3 |
| Storebäcken | 34 | Kråksviken |  | 0,2 | 25 | 3,4,4,–,3,3 |
| Hjoån | 50 | Hjo |  | 0,5 | 63 | 3,4,4,–,3,3 |
| Almnäsbäcken | 54 |  | 4 |  | 13 | 3,4,–,5,–,3 |
| Erlandstorpabäcken | 55 |  | 8 |  | 25 | 3,4,–,5,–,3 |
| Holmån | 70 | Brandstorp | 6 | 0,3 | 27 | 3,4,4,5,3,3 |
| Svedån | 75 | Svedudden | 17 | 0,6 | 49 | 3,4,4,5,3,3 |
| Gagnaån | 79 | Fagerhult | 13 | 0,3 | 29 | 3,4,4,5,3,3 |
| Hornaån | 83 |  | 17 | 0,3 | 30 | 3,4,–,5,3,3 |
| Knipån | 85 |  | 17 | 0,6 | 53 | 3,4,–,5,3,3 |
| Hökesån | 87 | Habo | 17 | 0,7 | 67 | 3,4,4,5,3,3 |
| Domneån | 89 |  | 10 | 0,8 | 66 | 3,4,–,5,3,3 |
| Lillån | 91 | Bankeryd | 14 | 0,3 | 35 | 3,4,4,5,3,3 |
| Dunkehallaån | 99 | Jönköping | 14 | 0,3 | 26 | 3,4,4,5,3,3 |
| Tabegsån | 99 | Jönköping |  | 5 | 245 | 3,4,4,–,3,3 |
| Huskvarnaån | 96 | Jönköping |  | 7 | 662 | 3,4,4,–,3,3 |
| joki Landsjönistä | 88 | Kaxholmen |  | 0,4 | 54 | 3,4,4,–,3,3 |
| Röttleån | 70 | Gränna | 12 | 0,4 | 216 | 3,4,4,1,3,3 |
| Orrnäsaån | 44 | Ödeshög | 20 | 0,4 | 64 | 3,4,4,5,3,3 |
| Mjölnaån | 12 | Vadstena |  | 2 | 417 | 3,4,4,–,3,3 |
Lähteet: 1 = ruotsinkielisestä wikipediasta, 2 = tieto saatu SMHI:n verkkopalvelusta etsimällä sieltä joen tiedot, 3 = tieto saatu SMHI:n jokien karttatietopalvelusta (lähde Modeldata ), 4 = mitattu kartasta (ei tarkka arvo ), 5 = tieto saatu SMHI:n järvien karttatietopalvelusta VISS
Historiaa > Etymologiaa

Järven nimi katsotaan aiemmin tarkoittaneen muinaisruotsissa sanaa ”vettä” (muinaisgermaaninen *watōr, muinaisruotsin *vætur). Järven nimen kirjoitusasu on eri aikoina ollut Wetur (vuosina 1222–1230, 1246), Uætur (1231–1240), Wætor (1289, 1297, 1454), Wætir (1303), Uætur (1325), Wætur (1325, 1413) ja Wæt(h)ur (1420, 1445, 1505, 1526). Nimen nykyinen kirjoitusasu on vakiintunut myöhemmin. Vanhoissa eri-ikäisissä paikannimissä on esiintynyt jälkiliitteenä -vättern, mikä vahvistaa kirjoitusasun tarkoittavan sanaa ”vettä”.