stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lentävä suomalainen

Flying Finn eli lentävä suomalainen on monista menestyneistä suomalaisista urheilijoista kansainvälisesti käytetty lempinimi.
1. Paavo Nurmi vuoden 1924 Olympialaisissa. 2. Timo Mäkinen ja Rauno Aaltonen 1000 Lakes Rallissa
Ensimmäisen kerran lempinimi oli käytössä Tukholman olympiavoittajan Hannes Kolehmaisen yhteydessä hänen voitettuaan 4 kultamitalia pitkänjuoksuissa tehden samalla uusia maailmanennätyksiä. Suomalaisen kestävyysjuoksun nousun suuria nimiä kuten Paavo Nurmea ja Ville Ritolaa kutsuttiin myös samalla nimellä. He rikkoivat useita maailmanennätyksiä uransa aikana. Lasse Virén on viimeinen tunnettu suomalainen juoksija, josta käytetty lausetta "lentävä suomalainen". Hän voitti kultaa 5000 m ja 10 000 m matkoilla 1972 Münchenin ja 1976 Montrealin olympialaisissa. Lisäksi hänellä oli hallussaan näistä matkoissa maailmanennätykset.
Myöhemmin suomalaisen ralliautoilun noustessa maineeseen 1960-luvulla nimi liitettiin myös Timo Mäkiseen sekä  Rauno Aaltoseen. BMC:n kilpailutoiminnasta vastannut Stuart Turner kertoi 1960-luvun alussa Daily Mail -lehden toimittajalle, että hänen palkkaamansa kuljettajat Rauno Aaltonen ja Timo Mäkinen suorastaan lentävät pikataipaleilla. Tämä kommentti sai lehden nostamaan  termin otsikkoonsa ja kansainväliseen maineeseen. Lisäksi lempinimen on saanut ainakin Pauli Toivonen (rallin Euroopan mestari 1968)
Myöhemmin nimitystä alettiin käyttämään myös Mika Häkkisestä, jonka McLaren-auto on eräässä F1-kuvaaja Mark Suttonin ottamassa valokuvassa kaikki neljä pyörää ilmassa. Nimitystä on käytetty myös tennispelaaja Jarkko Niemisestä. Viimeisimpänä nimitystä on käytetty mm. rallin nuoresta lupauksesta Kalle Rovanperästä.
Aiheesta on Irwin Goodman levyttänyt kappaleen Lentävä suomalainen, joka kertoo Paavo Nurmen mukaan nimetystä Finnairin lentokoneesta ja lentomatkailusta. Kappale löytyy Irwinin St. Pauli ja Reeperbahn-albumilta.
Lazar Marković

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Čačak, Jugoslavia
Pelipaikka: oikea laitalinkki
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
: Borac Čačak
0000–2011: Partizan
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 | Partizan | 46 | (13) |
| 2013–2014 | Benfica | 26 | (5) |
| 2014– | Liverpool | 19 | (2) |
| 2015–2016 | → Fenerbahçe (laina) | 14 | (0) |
| 2016–2017 | → Sporting CP (laina) | 6 | (1) |
| 2017 | → Hull City (laina) | 12 | (2) |
| 2018 | → Anderlecht (laina) | 8 | (1) |
| 2019 | Fulham | 1 | (0) |
| 2019– | Partizan | 5 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 137 | (28) |
Maajoukkue
| 2009–2011 | Serbia U17 | 16 | (2) |
| 2011–2013 | Serbia U21 | 3 | (0) |
| 2012– | Serbia | 22 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. maaliskuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. maaliskuuta 2020.
Lazar Marković (serb. Лазар Марковић, s. 2. maaliskuuta 1994 Čačak, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija joka edustaa FK Partizania. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki.
Seurajoukkueura

Marković aloitti ammattilaisuransa Partizanissa 2011–2013. Hän voitti Serbian Superliigan mestaruuden 2012 ja 2013. Hän pelasi kauden 2013–2014 Benficassa, jossa voitti triplamestaruuden: Primeira Ligan, Portugalin cupin ja Taça da Ligan. Hän siirtyi 25 miljoonan euron siirtosummalla Liverpooliin kesällä 2015. Hän pelasi 19 valioliigaottelua kaudella 2014–2015. Tämän jälkeen hän ei enää esiintynyt LIverpoolin ykkösjoukkueessa. Hän vietti lainajakson Fenerbahçessa, Sportingissa, Hullissa ja Anderlechtissa. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Fulhamiin, jossa pelasi vain yhden ottelun. Seuraavana kesänä hän palasi FK Partizaniin.
Maajoukkueura

Marković pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Armeniaa vastaan helmikuussa 2012. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsinnassa Walesia vastaan saman vuoden syyskuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Chileä vastaan marraskuussa 2012. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut marraskuussa 2016.
Lauri Haaksi

Lauri Volmari Haaksi (5. toukokuuta 1893 Rauma – 31. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja. Hän oli vakuutusyhtiö Karjalan ja lyhyen aikaa myös Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtaja.
Haaksi kävi viisi luokkaa lyseota ja kauppaopiston. Hän oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon palveluksessa vuosina 1911–1926, Karjalan ja Ilmarisen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1926–1948 ja Vakuutusosakeyhtiö Imatra-Karjalan johtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1948.
Lars Løkke Rasmussenin I hallitus

Pääministeri Lars Løkke Rasmussen.
Lars Løkke Rasmussenin I hallitus oli Tanskan hallitus vuosina 2009–2011. Siihen kuuluivat Venstre ja Konservatiivinen kansanpuolue.
Ministerit

Pääministeri
Lars Løkke Rasmussen (Venstre) 7.4.2009–3.10.2011
Ulkoministeri
Per Stig Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–23.2.2010
Lene Espersen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Valtiovarainministeri
Lars Løkke Rasmussen (Venstre) 5.4.2009–7.4.2009
Claus Hjort Frederiksen (Venstre) 7.4.2009–3.10.2011
Oikeusministeri
Brian Mikkelsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–23.2.2010
Lars Barfoed (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Puolustusministeri
Søren Gade (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Gitte Lillelund Bech (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Kulttuuriministeri
Carina Christensen (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–23.2.2010
Per Stig Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Sisäministeri
Karen Ellemann (Venstre) 7.4.2009–23.2.2010
Bertel Haarder (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Veroministeri
Kristian Jensen (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Troels Lund Poulsen (Venstre) 23.2.2010–8.3.2011
Peter Christensen (Venstre) 8.3.2011–3.10.2011
Talous- ja elinkeinoministeri
Lene Espersen (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–23.2.2010
Brian Mikkelsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Pohjoismaisen yhteistyön ministeri
Bertel Haarder (Venstre) 5.4.2009–3.10.2011
Maatalousministeri
Eva Kjer Hansen (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Henrik Høegh (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Työmarkkinaministeri
Inger Støjberg (Venstre) 7.4.2009–3.10.2011
Tiede-, teknologia- ja kehitysministeri
Helge Sander (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Charlotte Sahl-Madsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Opetusministeri
Bertel Haarder (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Tina Nedergaard (Venstre) 23.2.2010–8.3.2011
Troels Lund Poulsen (Venstre) 8.3.2011–3.10.2011
Kirkollisministeri
Birthe Rønn Hornbech (Venstre) 5.4.2009–8.3.2011
Per Stig Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 8.3.2011–3.10.2011
Kehitysapuministeri
Ulla Tørnæs (Venstre) 5.4.2009–23.2.2010
Søren Pind (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Sosiaaliministeri
Karen Ellemann (Venstre) 7.4.2009–23.2.2010
Benedikte Kiær (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.2.2010–3.10.2011
Tasa-arvoministeri
Inger Støjberg (Venstre) 7.4.2009–23.2.2010
Lykke Friis (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Ilmasto- ja energiaministeri
Connie Hedegaard (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–24.11.2009
Lykke Friis (Venstre) 24.11.2009–3.10.2011
Liikenneministeri
Lars Barfoed (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.4.2009–23.2.2010
Hans Christian Schmidt (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Terveysministeri
Jakob Axel Nielsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 5.9.2009–23.2.2010
Bertel Haarder (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Integraatioministeri
Birthe Rønn Hornbech (Venstre) 5.4.2009–8.3.2011
Søren Pind (Venstre) 8.3.2011–3.10.2011
Ympäristöministeri
Troels Lund Poulsen (Venstre) 5.9.2009–23.2.2010
Karen Ellemann (Venstre) 23.2.2010–3.10.2011
Landsat Island

Landsat Island
| --- | --- |
Sijainti:  Newfoundland ja Labrador Kanada
Sijaintipaikka:  Kanadan arktiset saaret 
Vesialue:  Labradorinmeri 
Korkein kohta:  6,6  m 
Pinta-ala:  noin 0,001125 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Landsat Island on pieni asumaton saari 20 kilometriä koilliseen Labradorin niemimaasta Kanadan Newfoundland ja Labradorin provinssissa. Saari löytyi 1976 Landsat 1 -satelliitin kerämäämiä kuvia analysoimalla ja nimetti satelliitin mukaan Landsat Islandiksi. Sen koko on noin 25 m × 45 m. Landsat Island on Kanadan Labradorin alueen maa-alueiden itäisin piste. Sen löytyminen lisäsi Kanadan pinta-alaa 68 km².
Löytyminen

1976 suoritettiin Kanadan rannikon kartoitusta Landsat 1 -satelliitin keräämän datan pohjalta. Analyysi paljasti uusia ennen havaitsemattomia kohteita, kuten Landsat Island. Saaren olemassaolon todentamiseksi tohtori Frank Hall Canadian Hydrographic Servicestä lähetettiin tutkimaan saarta. Hallista oli tulla ensimmäinen saarella kuollut ihminen, sillä lumesta valkoisella saarella ollut jääkarhu pääsi huitaisemaan häntä, kun hän laskeutui helikopterista valjaissa kaapelia pitkin saarelle. Hall kuitenkin ennätettiin hinata ylös ja hän säilyi hengissä.
Luonto

Landsat Island on kauttaaltaan jään peitossa joten siellä ei kasva kasveja. Saari on kuitenkin jääkarhujen ajoittaisessa käytössä.
Aiheesta muualla

NASA article: Landsat Island (written April 19, 2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  https://dur.ac.uk/resources/ibru/publications/full/bsb8-2_gray.pdf. Tieto on haettu Wikidatasta.
LINPACK

LINPACK on tietokoneen suorituskyvyn mittaamiseen tarkoitettu ohjelmisto. Ohjelma ratkoo lineaariyhtälöitä mitatakseen järjestelmän liukulukulaskentanopeuden.
Ohjelma on kirjoitettu Fortranilla ja sen ovat kehittäneet Jack Dongarra, Jim Bunch, Cleve Moler ja Pete Stewart 1970-luvulla.
Vuonna 2013 Dongarra kertoi HPCG-ohjelmasta, joka jatkossa esitetään TOP500 -listalla LINPACK-tuloksen rinnalla. Linpack on ollut käytössä Top500 -listan ensimmäisestä julkaisusta lähtien vuodesta 1993. Ajan myötä suoritettavat laskennat ovat kehittyneet monimutkaisemmiksi ja vaativat korkeaa kaistanleveyttä sekä alhaista latenssia (viivettä).
Aiheesta muualla

http://www.netlib.org/linpack/
http://www.netlib.org/lapack/
Lauri Friari

Lauri Friari (s. 29. huhtikuuta 1966) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen seuransa on Mikkelin Kilpa-Veikot ja hän vastaa itse omasta valmennuksestaan. SM-tasolla Friari on voittanut maratonilla kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Kullat ovat vuosilta 1998 sekä 1999 ja hopeat vuosilta 1995 sekä 2000.
Jalomäen umpipiha

Jalomäen susiportti. Susiportista (rakennuksissa "susiporstuasta") päästiin nopeasti hätyyttämään ja ampumaan lähestyviä petoeläimiä.
Jalomäen umpipiha Kullaalla Ulvilassa on kymmenistä harmaakylkisistä rakennuksista koottu Suomen ainoa täydellinen umpipiha. Umpipihoja tiedetään olleen Varsinais-Suomessa jo 1300-luvulla. Rakennustapa oli tunnettu lähinnä läntisessä Suomessa. Molemmat Jalomäen pihat - asuinpiha eli miespiha (ruots. mangård) ja talouspiha eli karjapiha - ovat ulkokehältään täysin umpeen rakennetut ja joka kohdassa umpipihaa voi sateella mennä räystässuojaan. Tilan rakennukset on siirretty nykyiselle paikalleen eri puolilta Satakuntaa perinteisen umpipihan mallin mukaisesti 1970-luvun alkupuolelta alkaen. Ensimmäiset rakennukset tilalle siirrettiin kuitenkin jo 1960-luvun alussa. Jalomäen umpipihassa on harjoitettu maataloutta ja siellä tehtiin muun muassa riihirukiita, riihittiin pellavaa sekä poltettiin hiiltä ja tervaa (viimeisen kerran vuonna 1988). 2000-luvun alussa se muutettiin maatilamatkailukohteeksi. Jalomäen umpipihasta on käytetty myös nimitystä talonpoikaiskulttuurikeskus.
Sijainti

Jalomäen umpipiha sijaitsee aivan Pori–Nokia (Tampere) -tien (valtatie 11) vieressä 20 kilometriä Porista entisessä Kullaan kunnan Levanpellon kylässä, joka on vuodesta 2005 alkaen kuulunut Ulvilan kaupunkiin. Se sijaitsee valtatiestä erkanevan Johan Granlundin tien varrella, joka on saanut nimensä Kullaalla vuodesta 1842 lähtien asuneen Johan Granlundin mukaan.
Jalomäen umpipihan rakennukset > Miespiha

Jalomäen miespihassa on kolme asuinrakennusta, savupirtti, lakeeton porstua, kiertokoulu, suutarinverstas, luhtiaitta, tarvikevarasto, vaateaitta, käsityötarvikeaitta, hirsikäymälä, ruokavaja ja savusauna, joka umpipihoissa tehtiin perinteisesti miespihan yhteyteen, joskin myöhemmät rakennusmääräykset pyrkivät palovaaran vuoksi kieltämään tavan. Viimeistään pihapiirien savusaunat siirtyivät palovaarallisina syrjemmälle palovakuutusten yleistyessä 1800-luvun lopulta alkaen.
Suurin asuinrakennus oli alkujaan vuosina 1672–1673 rakennettu savupirtti. Vuosisatojen saatossa savupirtistä rakennettiin savupiipullinen tupa ja rakennusta laajennettiin kahdessa vaiheessa: 1700-luvun lopussa ja vuonna 1918. Toinen asuinrakennus, kulmittain edelliseen on kahdesta erikseen salvotusta tuvasta tehty paritupa. Erilliset tuvat on yhdistetty väliin rakennetulla porstualla, eteisellä ja sen perähuoneella. Toinen tuvista on rakennettu 1843.  Suurinta asuinrakennusta vastapäätä on kaksitupainen asuinrakennus, joka on yhdistetty porstualla savupirttiin. Yhä alkuperäisessä asussaan olevan savupirtin ikää ei ole määritetty. Savupirtin kyljessä, kylkiäisenä, on suutarin verstasasunto.
Asuinrakennusten väliin sijoittuvat vaate-, ruoka- ja sahtiaitta. Miespihalta perältä löytyvät maitohuone, luhti, keittokota, porstuallinen savusauna ja käymälä.
Jalomäen umpipihan rakennukset > Karjapiha

Karjapihassa on navettarakennus, lantala, paja, hiilikoppi, kalastustarvikevaja, nahkiaismertavaja, tahkokatos ja karjakatos ja savupirtin karjapihan puoleinen porstua.
Jalomäen umpipihan rakennukset > Muut rakennukset

Pihapiirissä on myös esimerkiksi vuonna 1872 rakennettu riihi, 1700-luvulta peräisin olevat luhti ja aitta, sekä toinen aitta 1800-luvun alusta. Jalomäessä toinen savusauna (palvisauna) on sijoitettu jonkin verran pihapiirin ulkopuolelle Joutsijoen (Kokemäenjoen haara) varrelle. Joutsijoki oli aikoinaan uittoväylä, jota pitkin Joutsijärven ympärillä olleet laajat Kullaan metsäalueet hakattiin ja tukin uitettiin Poriin Kokemäenjoen suulla sijaitseville höyrysahoille. Jalomäellä on Joutsijoen varrella uittovälinelato, jossa on esillä Kullaalla käytettyä uittovälineistöä. Tilan alueella on myös kolmiosainen riihi, tervalato, tervahauta, ruiskukoppi, riista-aitta, polttopuulato, kaksi vilja-aittaa ja kaksi olkikattoista niittylatoa. Lisäksi alueella on kahvioksi tehty rakennus.
Jalomäen umpipihan yhteyteen on rakennettu jäljennös metsästys- ja osin kaskitalouden aikaisesta maakodasta. Kodasta kehittynyt maakota tehtiin aikoinaan kaivamalla maahan kuoppa, kuopan päälle salvettiin muutaman hirren korkuinen hirsikehikko ja sen päälle rakennettiin katto. Maapohjaisen rakennuksen lavitsana toimivat multapenkit. Jalomäen umpipihan maa-asunnossa on kuusenjuurista tehdyt puusaranat puuovessa. Maakodan vieressä on umpimähkä, turpeella ja maalla peitelty tulensäilytyspaikka, josta saattoi löytää hiilloksen parinkin viikon ajan.
Rakennusten tulisijat

Jalomäen umpipihan rakennuksissa on esillä 17 erilaista tulisijamallia, muun muassa savupirtin savupiiputon tulisija, vanha Ruotsista omaksuttu savupiipullinen uunimalli, puujalkojen varaan rakennettu kustavilaistyylinen kaappimallinen uuni (v. 1842), ovellinen iso tulisija, jossa pääsi uuninpankolle nukkumaan ja satakuntalaisen (harjavaltalainen) uuniseppä Hartlingin 1800-luvun puolivälissä käsintekemistä kaakeleista tehty kakluuni.
Esineistö

Jalomäen umpipihassa on esillä kattava satakuntalainen talonpoikaisesineistö eri tyylisuuntien aikakausilta. Vanhin huonekalu on keskiajalta, mutta 1700–1800-lukujen satakuntalaiset talonpoikaishuonekalut ovat monipuolisesti esillä ja niitä on kaikilta aikakauden tyylisuunnilta. Jalomäen umpipihassa on myös erittäin runsas kokoelma satakuntalaisia talonpoikaisia tarvekaluja ja muuta pikkuesineistöä.
Esineistö > Muut kokoelmat

Jalomäen umpipihan kokoelmiin kuuluvat myös laaja Vanha Fennica -kokoelma (ennen vuotta 1810 ilmestynyt suomenkielinen kirjallisuus) ja myös hyvin laaja kokoelma vuoden 1810 jälkeistä kirjallisuutta, muun muassa Johan Granlundin ja Elias Lönnrotin kokoelma heidän kirjoittamaansa kirjallisuutta sekä Lönnrotin käsin kirjoittamat paperit ja reseptit hänen syksyllä 1836 alkaneen seitsemännen matkan alkuajalta. Jalomäen umpipihan kirjaston (Vanha Fennica, taide-, kulttuuri-, kansanperinnekirjat) kokonaismäärä on yli 27 000 kappaletta ja se on tämän sektorin kirjastona merkittävä yksityinen kokoelma. Esineistöön kuuluu myös laaja hopeakokoelma vuosilta 1700-1810. Kokoelmia ei säilytetä Jalomäen umpipihassa, mutta ne ovat nähtävissä tilattaessa. Kokoelmiin kuuluu myös yksi Suomen suurimmista kunniamerkkikokoelmista, lähes 2 000 kunniamerkkiä, joka on esillä pysyvästi muualla.
Lazar Kaganovitš

Lazar Kaganovitš
Lazar Moisejevitš Kaganovitš (ven. Ла́зарь Моисе́евич Кагано́вич, 22. marraskuuta (J: 10. marraskuuta) 1893 Habnoje, Kiovan alue, Ukraina –  25. heinäkuuta 1991) oli neuvostoliittolainen poliitikko.
Kaganovitš oli Molotovin kanssa Stalinin lähin apulainen ja luottomies 1930-luvulta lähtien. 
Hän johti vuodesta 1930 puolueen Nimitysosastoa (Orgraspred), joka hallitsi puolueen nimityksiä ja sai näin vaikutettua keskuskomitean nimityksiin. Hän johti myös kommunistisen puolueen Moskovan osastoa.
Kaganovitš oli myös rautatieministerinä ja sotilaskomentajana toisessa maailmansodassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lazar Kaganovitš Wikimedia Commonsissa
Ihmiset: Lazar Kaganovitš (venäjäksi)
Lammin Sullay

| Lammin Sullay> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1965 Lunsar, Sierra Leone
Kuollut: 25. helmikuuta 2004 (38 vuotta) Suomi
Kansalaisuus:  sierraleonelainen
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Lapset:  yksi lapsi
Kirjailija
Äidinkieli: temne
Tuotannon kieli: englanti
Esikoisteos:  Messages from Finland (1996)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lammin Sullay (oik. Lamin-Sullay Sesay, 13. syyskuuta 1965 Lunsar, Sierra Leone – 25. helmikuuta 2004 Suomi) oli sierraleonelaissyntyinen suomalainen kirjailija.
Lammin Sullay syntyi Lunsarissa Sierra Leonessa, josta hän muutti Freetowniin 1980-luvun puolivälissä ja työskenteli toimittajana paikallisessa Globe-lehdessä. 1980-luvun lopussa Sullay muutti Pariisiin, jossa hän työskenteli kuriirina, kunnes lopulta muutti Suomeen vuonna 1990. Turussa hän perusti kolme sanomalehteä; Scandi-B, josta julkaistiin kuusi numeroa vuosina 1993–1995, Finn-African ja Turku City Magazine. Uransa aikana Suomessa hän haastatteli toimittajana muun muassa silloista Suomen pääministeriä Paavo Lipposta, Boney M. -yhtyettä sekä Dr. Albania. Newcomer-sarjassaan Sullay kertoo kokemuksistaan Suomessa oman sanomalehden perustaneena ulkomaalaisena. Lammin Sullay kuoli 38 vuoden ikäisenä helmikuussa 2004.
Teokset > The Newcomer Series

Messages from Finland: The Exciting Book about the Experiences of a Foreign Student in Finland.  Reindeer Books, 1996.  ISBN 951-97561-0-8.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 2: A Magazine for Foreigners?.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 3: Life as a Book Publisher.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 4: A Search for Survival.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 5: A Search for the Right Papers.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 6: A Search for Peace and Solitude.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 7: Selected Writings.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 8: Even Foreigners are Trouble.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
A Newcomer in Finland 9: Dear Executive.  Reindeer Books, 1999.  (englanniksi)
Teokset > Making it!

Making it!: In the Arts, Theatre & Music.  Reindeer Books, 1997.  ISBN 951-97561-8-3.  (englanniksi)
Making it!: In Hotels & Catering: Finland.  Reindeer Books, 1997.  (englanniksi)
Making it!: In the Media: Finland.  Reindeer Books, 1997.  ISBN 951-97561-4-0.  (englanniksi)
Making it!: As an Air Hostess: Finland.  Reindeer Books, 1997.  (englanniksi)
Teokset > Muut teokset

Starting!: Your Own Small Business in Finland.  Reindeer Books, 1997.  ISBN 951-97561-9-1.  (englanniksi)
Basics of Working & Living in Finland.  Reindeer Books, 1997.  (englanniksi)
How to Stay Under 10 mk a Day and Live Like a Finn!: The Ultimate Guide to Living, Working and Surviving in Finland.  Reindeer Books, 1998.  (englanniksi)
How to Get More Value for Your Money: A Practical, Step by Step Kit on Managing Your Personal Income!.  Reindeer Books, 1998.  ISBN 952-5234-30-4.  (englanniksi)
How to Buy Your Own Car in Finland.  Reindeer Books, 1998.  (englanniksi)
How to Get a Bank Loan: A Step by Step Guide on How to Ask for and Get Personal, Student or Business Loans!.  Reindeer Books, 1998.  ISBN 952-5234-29-0.  (englanniksi)
How to Raise Money for Your Small Business in Finland.  Reindeer Books, 1997.  ISBN 952-5234-00-2.  (englanniksi)
Lamson’s Guide to Business Opportunities in Finland.  Reindeer Books, 1996.  ISBN 951-97561-1-6.  (englanniksi)
Lamson’s Guide to the Media in Finland.  Reindeer Books, 1997.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Lammin Sullay Wikisitaateissa
Lauri Haapanen

Lauri Johannes Haapanen (9. elokuuta 1889 Viljakkala – 24. huhtikuuta 1947 Tampere) oli suomalainen painija. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa vuonna 1912. Hän eteni kreikkalais-roomalaisen painin 60 kilon sarjassa kuudennelle kierrokselle.
Jean Sylvain Bailly

Jean Sylvain Bailly, Jean-Laurent Mosnier’n maalaama muotokuva vuodelta 1789.
Jean Sylvain Bailly (15. syyskuuta 1736 Pariisi – 12. marraskuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja Ranskan vallankumouksen alkuvaiheen merkittävä poliitikko. Hän toimi muun muassa perustuslakia säätävän kansalliskokouksen ensimmäisenä puhemiehenä kesällä 1789 ja Pariisin pormestarina vuosina 1789–1791. Hän oli Ranskan akatemian jäsen ja kirjoitti suosittuja teoksia tähtitieteen historiasta. Perustuslaillista monarkiaa kannattanut ja vuoden 1791 Marskentän verilöylyn aiheuttamisesta syytetty Bailly tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin terrorin aikana.