stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruohikkopyyjuoksija

| Ruohikkopyyjuoksija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Pyyjuoksijat Turnicidae
Suku::  Pyyjuoksijat Turnix
Laji::  maculosus
Kaksiosainen nimi
 Turnix maculosus  (Temminck, 1815) 
Katso myös
   Ruohikkopyyjuoksija Wikispeciesissä   Ruohikkopyyjuoksija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruohikkopyyjuoksija (Turnix maculosus, myös T. maculosa) on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintulaji. Sen esiintymisalue kattaa Indonesian, Papua-Uuden-Guinean ja lähialueen Oseaniasta, sekä Australian pohjois- ja itäosat. Lajista tunnetaan kaikkiaan 14 alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Timorista vuonna 1815.
Ranskantorakka

| Ranskantorakka |
| --- | --- |
 ranskantorakan toukka
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Torakat Blattodea
Yläheimo::  Blaberoidea
Heimo::  Russakansukuiset Ectobiidae
Alaheimo::  Pseudophyllodromiinae
Suku::  Supella
Alasuku::  Supella
Laji::  longipalpa
Kaksiosainen nimi
 Supella longipalpa  (Fabricius, 1798) 
Synonyymit
 Blatta longipalpa Fabricius, 1798 
Katso myös
   Ranskantorakka Wikispeciesissä   Ranskantorakka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ranskantorakka eli TV-torakka (Supella longipalpa) on russakansukuisten (Ectobiidae) heimoon kuuluva torakkalaji, joka kestää kuumuutta ja korkeampia lämpötiloja kuin russakka. Suomessa ranskantorakka kuuluu kansallisen vieraslajistrategian lajeihin. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2019 ranskantorakka katsottiin arviointiin soveltumattomaksi (NA), sillä laji esiintyy ainoastaan sisätiloissa.
Koko ja ulkonäkö

Väritykseltään ranskantorakka on kellanruskea, 11–14 millimetrin pituinen. Keskiruumiin etuselkä on hyvin tumma ja selkäpuolella on hyvin tunnusomainen, kolmen vaalean poikkiraidan muodostama kuviointi. Keskiruumiin selkäkilpi on reunoistaan läpikuultava. Pään etuosassa huulirihmat ovat pitkät mihin tieteellinen lajinimikin viittaa. Täysikasvuinen naaras on lyhytsiipinen, mutta koiraalla on hyvin kehittyneet siivet, jotka peittävät koko takaruumiin, ja se myös lentää aktiivisesti.
Muiden torakoiden tapaan toukat muistuttavat aikuista, mutta ovat pienempiä ja siivettömiä. Ranskantorakan toukkien selkäpuolella on kaksi leveää, vaaleaa poikkivyötä.
Elinympäristö ja elintavat

Ranskantorakka on alun perin kotoisin päiväntasaajan pohjoispuolisesta Afrikasta, ja esiintyy siellä luonnonvaraisena avoimissa elinympäristöissä maanpinnalle kertyneen karikkeen joukossa. Se on kuitenkin levinnyt ihmisen toimesta ympäri maailmaa: Amerikkoihin 1800-luvun lopulla, Australiaan 1920-luvulla ja Suomeenkin 1960-luvulla. Ranskantorakkaa on tavattu siitä lähtien monin paikoin asuinrakennuksista.
Naaras on heikosti kehittyneiden siipiensä vuoksi lentokyvytön, kun taas koiras kykenee lentämään hyvin, ja tekeekin niin herkästi esimerkiksi häirittäessä. Yksilöitä tavataan tyypillisesti huonetilojen yläosista sekä erilaisten huonekalujen sisältä, mihin myös koko suvun tieteellinen nimi viittaa.
Naaras munii 14–18 munaa munakoteloon, jota se kuljettaa takaruumiinsa kärkeen kiinnitettynä reilun vuorokauden ajan, ennen kuin laskee sen sopivaksi katsomaansa paikkaan. On tavallista, että useat naaraat päätyvät valitsemaan saman paikan, jolloin poikasia voi kuoriutua yhdestä paikasta hyvin runsaasti. Munakotelon eli oothecan koko on noin 4 mm x 2,5 mm ja siinä on selvä harjanne. Yksi naaras voi tuottaa elinaikanaan 10–20 munakoteloa. Toukat kuoriutuvat 1–3 kuukauden kuluessa muninnasta, korkeampi lämpötila noupeuttaa kuoriutumista huomattavasti.
Toukka-asteita on 6–8 kappaletta. Kehitys aikuiseksi torakaksi kestää naarailla 56–162 ja koirailla 54–162 vuorokautta. Korkeampi lämpötila ja toukkien mahdollisuus elää ryhmässä nopeuttavat kehitystä. Ranskantorakka on jokseenkin termofiilinen laji, jonka kehityksen optimilämpötila on laboratoriokasvatusten perusteella +27°C. Koiras on valmis parittelemaan 3–5 vuorokautta aikuistumisensa jälkeen ja naaras alkaa munimaan noin viikon kuluttua parittelusta. Aikuinen koirastorakka elää reilut 100 päivää, naaras noin 90.
Hyppykiilupistiäisiin kuuluva Comperia merceti on ilmeisesti täysin ranskantorakkaan erikoistunut parasitoidi, ja sitä käytetään ranskantorakoiden biologisessa torjunnassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ranskantorakka (Supella longipalpa)
Vieraslajit.fi: Ranskantorakka (Supella longipalpa)
Pherobase: Semiochemicals of Supella longipalpa, the Brownbanded cockroach (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Supella longipalpa brown-banded cockroach, kuvia (englanniksi)
Rosvoväijyt

| Rosvoväijyt |
| --- | --- |
 Rosvoväijy (Conopias trivirgatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Rosvoväijyt  Conopias  Cabanis & Heine, 1859
Katso myös
   Rosvoväijyt Wikispeciesissä   Rosvoväijyt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosvoväijyt (Conopias) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku, johon kuuluu neljä lajia.
Rosvoväijyihin (Conopias) kuuluvia lajeja

Keltakulmaväijy (Conopias cinchoneti)
Keltakurkkuväijy (Conopias parvus)
Rosvoväijy (Conopias trivirgatus)
Valkokulmaväijy (Conopias albovittatus)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rosvoväijyt (Conopias)
iNaturalist: Rosvoväijyt (Conopias)
ITIS: Conopias (englanniksi)
UniProt: Taxonomy -  Conopias (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Conopias (englanniksi)
Rudolf I (Baijerin herttua)

Vaaliruhtinaita Henrik VII:n keisarinvaalissa, Rudolf kuvassa oikealla. Yksityiskohta käsikirjoituksen kuvituksesta 1300-luvulta.
Rudolf I Baijerilainen (saks. Rudolf I., Herzog von Bayern, Pfalzgraf bei Rhein; 4. lokakuuta 1274 Basel – 12. elokuuta 1319 Englanti) oli Wittelsbachin sukuun kuulunut Baijerin herttua ja Reinin pfalzkreivi vuosina 1294–1317. Hänen isänsä oli Baijerin herttua Ludvig II ja äitinsä Matilda, kuningas Rudolf I Habsburgilaisen tytär.
Perhe

Rudolf I vihittiin 1. syyskuuta 1294 Nürnbergissä kuningas Aadolf Nassaulaisen tyttären Mechtild Nassaulaisen kanssa. He saivat kuusi lasta:
Ludwig (1297–1311)
Aadolf, Reinin pfalzkreivi (1300–1327)
Rudolf II Sokea (1306–1353)
Rupert I Punainen (1309–1390)
Matilda (1312–1375)
Anna (1318–1319)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Pesaro

| Pesaro (Città di Pesaro) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Pesaro
 Koordinaatit: 43°55′N, 12°54′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Marche
Maakunta:  Pesaro e Urbino
Perustettu:  184 eaa.
Hallinto:  
 – Pormestari:  Luca Ceriscioli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  126,77 km²
Korkeus:  0–314 m
Väkiluku (31.12.2015):  94 582
 – Väestötiheys:  746 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.comune.pesaro.ps.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pesaro on kaupunki Marchen alueella Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee Adrianmeren rannikolla ja on Pesaro e Urbinon maakunnan pääkaupunki. Pesaron pinta-ala on 127 km² ja väkiluku noin 95 000.
Talous

Kalastus, huonekaluteollisuus ja matkailu ovat kaupungin tärkeimmät elinkeinot.
Historia

Muinaiset roomalaiset perustivat kaupungin latinankielisellä nimellä Pisaurum vuonna 184 eaa., jolloin se kuului Picenumin territorioon. Picenumin muinaisen kansan asutusta on löydetty Novilarasta. 300-luvulla gallialaiset senonit valloittivat Pohjois-Picenumin, joka oli aiemmin ollut etruskien hallinnassa, joten roomalaisten saapuessa sinne paikalliset asukkaat olivat jo etnisesti sekoittuneita. Silti alueella oli edelleen myös etnisiä gallialaisia, sillä roomalaiset erottivat heidät muun väestön joukosta ja karkottivat heidät maasta.
Rooman vallan aikana Pesarosta tuli Via Flaminian ansiosta tärkeä kauppa- ja käsityökeskittymä. Länsi-Rooman imperiumin hajottua itägootit valloittivat Pesaron ja heidän kuninkaansa Vitiges tuhosi sen vuonna 539 goottisodan aikana. Se jälleenrakennettiin nopeasti viisi vuotta Bysantin uudelleen valtaamisen jälkeen, ja se muodosti niin sanotun Pentapoliksen, joka kuului Ravennan eksarkaattiin. Lombardien ja frankkien invaasioiden jälkeen Pesarosta tuli osa Kirkkovaltiota.
Renessanssin aikana sitä hallitsivat Malatesta (1285–1445), Sforza (1445–1512) ja Della Rovere (1513–1631). Viimeisimpänä mainitun aikaan Pesaro eli kaikkein kukoistavinta aikaansa: lukuisia julkisia ja yksityisiä palatseja rakennettiin ja uusi muuririvi (Mura Roveresche) pystytettiin. Tuolloin se myös valittiin herttuakunnan pääkaupungiksi.
11. syyskuuta 1860 piemontelaiset joukot valtasivat Pesaron, ja se liitettiin uuteen Italian kuningaskuntaan.
Nähtävyydet

Herttuan palatsi, jonka Alessandro Sforza rakennutti 1400-luvun lopulla. Julkisivulla on veranta, jossa on kuusi kaarikäytävää ja kuusi raskasta pilaria, sekä yläkerta, jossa on viisi vaakunoiden ja köynnösten koristamaa ikkunaa.
Romaaninen katedraalibasilika, joka rakennettiin 400-luvulla myöhäisroomalaisen rakennuksen raunioiden päälle ja omistettiin keskiajalla St. Terencelle. Romaanis-goottilaistyylinen julkisivu on keskeneräinen: siinä on yksinkertainen suippokaarinen portti, jonka yllä on joukko pieniä holvikaaria. Viimeaikainen entisöinti on tuonut esiin sarjan kauniita lattiamosaiikkeja.
Beata Vergine del Carmelon barokkipyhättö (1700-luku).
St. Augustine, jossa on hulppea goottiportti.
Massiivinen Rocca Costanza-linna, jonka Costanzo I Sforza 1400-luvulla rakennutti, ja jota käytettiin kerran vankilana. Neliömäisessä pohjapiirroksessa on neljä lieriönmuotoista tornia ja leveä kanava.
Gioacchino Rossinin syntymäkoti, joka sijaitsee osoitteessa Via Rossini 34. Siinä on säveltäjälle omistettu museo, josta löytyy manifestejä, kangasmaalauksia, potretteja ja hänen spinettinsä.
1400–1500-luvun Keisarillinen huvila (Villa Imperiale), joka sijaitsee San Bartolo-kukkulan huipulla. Sen huoneita koristavat kuuluisien taiteilijoiden työt, Bronzino, Francesco Menzocchi, Girolamo Genga ja Raffaellino del Colle mukaan lukien.
1600-luvun Mura Rovereschesta (Della Rovere -muurista), joka tuhottiin 1900-luvun alussa, on jäljellä vain kaksi porttia, Porta del Ponte ja Porta Rimini.
Kaupunginmuseossa säilytetään huomiota herättävää Giambellinon valmistamaa Pesaron alttarikiveä. Oliveriani-museossa on useita mielenkiintoisia arkeologisia löytöjä.
Adriatic Arena, Italian kolmanneksi suurin sisäurheiluhalli heti Milanon Mediolanum Forumin ja Rooman PalaLottomatican jälkeen.
Kulttuuri

Oopperasäveltäjä Gioacchino Rossini syntyi Pesarossa vuonna 1792, minkä vuoksi Pesarossa on vietetty Rossinin oopperafestivaaleja aina kesäisin vuodesta 1980 lähtien.
Pesaron elokuvafestivaalit (Mostra Internazionale del Nuovo Cinema) on pidetty Pesarossa vuosittain vuodesta 1965 lähtien.
Pesarossa järjestetään Victoria Libertas -koripallojoukkueen kotiottelu, joka tunnetaan muualla Euroopassa paremmin nimellä Scavolini Pesaro.
Kuuluisia pesarolaisia

Gioachino Antonio Rossini, italialainen säveltäjä
Massimo Ambrosini, italialainen jalkapalloilija
Cristiano Mozzati, Lacuna Coilin rumpali
Angelo Romani, italialainen olympiauimari
Renata Tebaldi, italialainen oopperasopraano
Anna Maria Alberghetti, laulaja ja näyttelijä
Riz Ortolani, elokuvasäveltäjä
Ystävyyskaupungit

Pesarolla on seitsemän ystävyyskaupunkia:
| --- | --- |
  Rovinj, Kroatia   Nanterre, Ranska   Ljubljana, Slovenia   Watford, Iso-Britannia:   Qinhuangdao, Kiina   Rafah, Palestiina   Keita, Niger
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pesaro Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
Pesaro e Urbinon maakunta
Acqualagna | Apecchio | Auditore | Barchi | Belforte all’Isauro | Borgo Pace | Cagli | Cantiano | Carpegna | Cartoceto | Fano | Fermignano | Fossombrone | Fratte Rosa | Frontino | Frontone | Gabicce Mare | Gradara | Isola del Piano | Lunano | Macerata Feltria | Mercatello sul Metauro | Mercatino Conca | Mombaroccio | Mondavio | Mondolfo | Monte Cerignone | Monte Grimano Terme | Monte Porzio | Montecalvo in Foglia | Monteciccardo | Montecopiolo | Montefelcino | Montelabbate | Montemaggiore al Metauro | Orciano di Pesaro | Peglio | Pergola | Pesaro | Petriano | Piagge | Piandimeleto | Pietrarubbia | Piobbico | Saltara | San Costanzo | San Giorgio di Pesaro | San Lorenzo in Campo | Sant’Angelo in Vado | Sant’Ippolito | Sassocorvaro | Sassofeltrio | Serra Sant’Abbondio | Serrungarina | Tavoleto | Tavullia | Urbania | Urbino | Vallefoglia
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pesaro
Käännös suomeksi
Roswell (Georgia)

| Roswell |
| --- | --- |
 Roswellin kaupungintalo.

 Koordinaatit: 34°01′19″N, 84°21′33″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Georgia
Piirikunta:  Fulton
Hallinto:  
 – Pormestari:  Lori Henry (R)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  108,8 km²
 – Josta vettä:  3,3 km² (3,1 %)
Korkeus:  350 m
Väkiluku (2010):  88 346
 – Väestötiheys:  892,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
 
 www.roswellgov.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Roswell on kaupunki Fultonin piirikunnassa, Georgian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupunki on perustettu 16. helmikuuta 1854. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 88 346. Kaupungin pormestarina toimii nykyisin republikaanisen puolueen Lori Henry.
Kuvia kaupungista

Pato Roswellissä.
Rosswellin presbyteriaaninen kirkko.
Vuonna 1842 valmistunut Barrington Hall.
Roswell High School.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roswell (Georgia) Wikimedia Commonsissa
Runkauksen luonnonpuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Simo, Tervola Suomi
Lähin kaupunki:  Rovaniemi (52 km)
Pinta-ala:  70,5 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Luonnonpuisto 
Perustettu:  1956
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Runkauksen luonnonpuisto on luonnonpuisto Simon ja Tervolan kunnissa Lapin maakunnan lounaisosassa. Luonnonpuiston pinta-ala on 70,5 km² ja se on perustettu vuonna 1956. Puistoon kuuluu kaksi erillistä aluetta, Ahma-aapa Simossa ja Hattuselänaapa Tervolassa.
Luonnonpuistossa liikkuminen on kiellettyä ympäri vuoden. Poikkeuksia tähän ovat paikallisten paliskuntien poronhoitoon liittyvä liikkuminen sekä Simon ja Tervolan asukkaiden oikeus poimia oman kuntansa puoleiselta alueelta marjoja ja sieniä.
Aivan luonnonpuiston rajan tuntumassa, Ahma-aavan länsipuolella on Lapin sodassa syksyllä 1944 ammuttuna pakkolaskun tehneen ja täysin tuhoutuneen Junkers Ju 88 A-4 -koneen sekä sen miehistön muistoksi pystytetty muistomerkki.
Runkauksen luonto

Runkauksen luonnonpuisto on erittäin tärkeä Perämeren alueen soidensuojelualue. Ahma-aapa on pohjoissuomalainen aapasuo, jonka pääosan muodostavat aukeat ja tyypiltään vaihtelevat nevat. Edustettuja nevatyyppejä ovat rimpi-, jänne-, rahka-, kalvakka-, aito- ja vihernevat. Ahma-aavan ylittää likimain pohjois-eteläsuuntaisesti sähkölinja. Pohjoisempi Hattuselänaapa on pääasiassa koivuletto-tyyppinen lettosuo.
Alueella esiintyviä, Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittuja lajeja ovat ainakin saukko, lapinleinikki sekä lettorikko.
Rauba järv

| Rauba järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°43′26″N, 27°15′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Piusa jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Rauba oja
Laskuoja:  Rauba oja 
Järvinumero:  VEE2144770
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,5 m  mpy. 
Pituus:  0,42 km  
Leveys:  0,15 km  
Rantaviiva:  1,287 km  
Pinta-ala:  2,6 ha  
Saaria:  1 
 fiRauba järv 
Rauba järv on Virossa Võrun kunnassa Vastseliinan lähellä sijaitseva padottu tekojärvi.
Maantietoa

Tekojärvi on 420 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, johon luetaan mukaan järven ainoa pinta-alaltaan 0,19 hehtaarin kokoinen saari. Järvi on muodostettu patoamalla Raudoja (Pille oja) maapadolla. Patoamisessa hyödynnetään Rauba ojan kuluttamaa jyrkkärinteistä laaksoa. Järvi jää myös Piusa jõen jokilaakson rinteiden yläpäähän Viinamäen alle. Viinamäessä on karttaan merkittyjä ja itäpuoliselta asuinalueelta tulevia kävelypolkuja ja saareen on rakennettu kaksi siltaa länsipuolen asuinalueelta. Siellä sijaitsevat myös järven rantaan ulottuvat niityt. Muu järven ympäristö on metsämaata. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä. Järvessä on ilmakuvien perusteella kesäaikaan runsaasti vesikasvillisuutta, joten se on varmasti myös matala.
Vesistösuhteita

Rauba järv, jonka vedenpinta sijaitsee 152,5 metrin korkudella mpy., kuuluu Rauba ojan valuma-alueeseen, jossa Rauba oja on Piusa jõen 7,7 kilometriä pitkä sivu-uoma, ja jonka valuma-alueen pinta-ala on 12,6 neliökilometriä. Oja yhtyy kilometrin päässä Vastseliinan länsipuolella Piusa jõgeen (140 metriä mpy.) noin 89 kilometriä sen joensuusta.
Piusa jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Tieto on peräisin vironkielisesta artikkelista et:Rauba järv, mutta sitä ei ole voitu vahvistaa muista lähteistä.
Rungonsalmen silta

| Rungonsalmen silta |
| --- | --- |
 Rungonsalmen silta vuonna 2007
Ajokaistoja:  2
Ylittää:  Rungonsalmen
Sijainti:  Sauvo ja Kemiönsaari
Siltatyyppi:  palkkisilta
Pituus:  noin 300 m
Alituskorkeus:  16 m
Avattu liikenteelle:  1972
Koordinaatit:  60°13′46.4″N, 022°36′37.2″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rungonsalmen silta on Sauvon ja Kemiönsaaren rajalla sijaitseva vuonna 1972 valmistunut 300 metriä pitkä teräspalkkisilta. Sillä kulkee seututie 181, ja se yhdistää Kemiönsaaren kiinteällä tieyhteydellä mantereeseen Sauvoon. Sillan alituskorkeus on 16 metriä ja laivaväylän syväys 4,6 metriä. Silta ja uusi tieyhteys korvasivat kaksi lossia, hieman lännempänä sijainneen Eknäsin lossin ja vanhalla Sauvo–Kemiö-maantiellä sijainneen Rajalahden–Lappdalin lossin kuusi kilometriä idempänä.
Silta peruskorjattiin vuosina 2003 ja 2004 jolloin sen liikuntasaumalaite kunnostettiin ja teräspalkit pintakäsiteltiin. Urakoitsijana oli Tieliikelaitos ja korjaustyö maksoi 1,3 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rungonsalmen silta Wikimedia Commonsissa
Rukousmatto

Rukousmatto 1800-luvulta.
Rukousmatto on muslimien käyttämä matto, jolle he polvistuvat rukoilemaan. Maton tarkoituksena on olla puhdas ja rajattu rukouspaikka. Se voi olla yksivärinen, kuviollinen tai siinä voi olla Islamin pyhiä paikkoja esittävää kuvastoa. Maton kuvitusta on tarkoitus tarkastella vain yhdestä suunnasta, sillä muslimit polvistuvat rukoillessaan aina Mekkaa kohti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rukousmatto Wikimedia Commonsissa
Rukousmylly

Avattu rukousmylly, jonka sisällä on rukouksilla täytetty paperirulla.
Tiibetiläinen vanhus käsissään rukousmylly.
Rukousmylly on tiibetinbuddhalaisissa rituaaleissa käytettävä pyhä esine, joka koostuu varteen kiinnitetystä pyöritettävästä sylinteristä ja sen sisään laitetusta rukouspaperista tai paperirullasta. Ulkopuolelta sylinteri on koristeltu sanskritinkielisellä mantralla ”om mani padme hum”. Tiibetinbuddhalaiset uskovat, että rukousmyllyn pyöriessä mantrat ja paperille kirjoitut rukoukset tulevat luetuiksi. Rukousmyllyä on tapana pyörittää myötäpäivään ja ohittaa se myllyn vasemmalta puolelta. Myllyn sivussa on pyörityksen avuksi myös ketjuun kiinnitetty pallo.
Kädessä pidettävät rukousmyllyt saattavat olla halkaisijaltaan vain muutaman sentin mittaisia, kun taas suurimmat ovat halkaisijaltaan jopa kolmemetrisiä. Suuria rukousmyllyjä voi olla ainakin tiibetinbuddhalaisten luostarien pihoilla. Osa suurista rukousmyllyistä pysyy liikkeessä tuuli- tai vesivoiman avulla.
Galleria

Automatisoituja rukousmyllyjä.
Käsikäyttöinen rukousmylly.
Shangri-Lassa sijaitsevan Guishanin temppelin valtava rukousmylly.
Kathmandulainen suuri rukousmylly.
Vesivoimalla pyörivä rukousmylly.
Runonlaulajapatsas (Tolvajärvi)

Runonlaulajapatsas Tolvajärvellä
Runonlaulajapatsas oli Korpiselän Tolvajärven kylässä niin sanotun Kivisillan luona sijainnut muistopatsas, joka paljastettiin 20. heinäkuuta 1929. Patsaan pystytti Karjalan Sivistysseura Shemeikan ja Vormasten runonlaulaja- ja metsämiessukujen muistolle.
Helsinkiläisen Wilhelm Ekmanin kivenveistämön valmistaman patsaan kiillotetulla mustalla pinnalla oli kultainen kantele ja omistuskirjoitus:
»Shemeikan ja Vormasten laulaja- ja metsämiessukujen muistolle. Matkamies pysähdy! Sukukuntasi parhaitten henget haastavat muinaisuudesta. Karjalan Sivistysseura pystytti patsaan kansalaisten avulla kesällä 1929»
[lähde? ]
Runonlaulajan patsas kaadettiin talvisodan tai välirauhan aikana. Jatkosodan alussa heinäkuun lopulla 1941 rintamakirjeenvaihtaja Olavi Paavolainen kävi Tolvajärvellä, ja silloin jäljellä oli vain tyhjä patsaan jalusta ja itse patsas oli syösty alas järveen. Kaadettu muistomerkki hävisi sittemmin jäljettömiin.
Karjalan Sivistysseura pystytti Tolvajärven runonlaulajapatsaan kopion Tuupovaaran Hoilolaan kesällä 1986.
Retortti

Retortti (lat. retorquere = taivuttaa takaperin) on lasinen, metallinen, posliininen tai savinen tislausastia. Retortteja on eri kokoisia ja muotoisia eri tarkoituksiin. Laboratorioissa käytetään pieniä, 50–3 000 kuutiosenttimetrin vetoisia lasisia retortteja, kemianteollisuudessa suuria rautaisia, esimerkiksi paloviinaa ja kivihiiltä tislattaessa. Puuta tislattaessa käytetään usein 400 kuutiometrinkin vetoisia rautaretortteja.
Retorttiuunissa on useita retortteja, joita voidaan kuumentaa yhtaikaa esimerkiksi valmistettaessa valokaasua ja tislattaessa puuta.
Kupariretortti
Retortti tuotanto
Lasiretortti
Retortti käytössä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Retortti Wikimedia Commonsissa
Ruutukaava (lehti)

| Ruutukaava |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sarjakuvalehti
Julkaisija:  Oulun sarjakuvaseura
ISSN:  ISSN 1799-7496
Perustettu:  2011
Päätoimittaja:  Harri Filppa
Kotikunta:  Oulu
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  148 × 210 mm
Ilmestymistiheys:  kerran kahdessa kuukaudessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ruutukaava on Oulun sarjakuvaseura ry:n julkaisema verkkosarjakuvalehti. Lehti julkaisee kotimaista sarjakuvaa. Lehden numerot käsittelevät yleensä valittua teemaa. Sarjakuvien lisäksi Ruutukaavassa julkaistaa muun muassa artikkeleita sarjakuviin liittyvistä aiheista. Oulun sarjakuvaseura on tehnyt verkkosarjakuvalehdistä kaksi painettua koostealbumia.
Ruutukaava on kolmas Oulun sarjakuvaseura ry:n julkaisema lehti. Aikaisemmin seura on julkaissut Kupla- ja Ruuvari -lehtiä.
Runic Games

| Runic Games |
| --- | --- |
Perustettu:  2008
Perustaja:  Travis Baldree, Max Schaefer, Erich Schaefer, Peter Hu
Emoyhtiö:  Perfect World
Kotisivu:  www.runicgames.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Runic Games on yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna 2008.
Perfect World on ilmoittanut studion sulkemisesta vuonna 2017.
Yritys oli yksi viidestä parhaimmista videopelin kehittäjästä Gamasutra-sivuston listauksessa vuonna 2009.
Pelit

Torchlight (2009)
Torchlight II (2012)
Hob (2017)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)