Jekaterina Dolgorukova
Elämäkerta

Dolgorukovan isä ruhtinas Mihail Mihailovitš Dolgorukov (1816–1865) oli taloudellisesti riippuvainen maaorjuudesta. Venäjän keisari  Aleksanteri II kuitenkin kielsi maaorjuuden vuonna 1861. Jekaterinan lisäksi perheeseen kuului neljä veljeä ja yksi sisar. Perheen huonon taloudellisen tilanteen vuoksi Jekaterinan äiti Vera Gavrilovna Višnevskaja (1820–1867) lähetti tyttärensä opiskelemaan Smolnan instituuttiin. Monet instituutin oppilaista olivat yläluokkaisista mutta huonossa taloudellisessa asemassa olevista perheistä.
Aleksanteri II:n puolison keisarinna Maria Aleksandrovnan terveys alkoi heikentyä sen jälkeen, kun hän synnytti parin kahdeksannen lapsen vuonna 1860. Lääkärit määräsivät ettei Maria saa tulla enää raskaaksi, joten keisarinna ei myöskään voinut olla seksuaalisessa kanssakäymisessä aviomiehensä kanssa. Maria Aleksandrovna vietti aikaa lähinnä terveyskylpylöissä ja talvisin taas Krimillä.
16-vuotias Jekaterina Dolgorukova kiinnitti keisarin huomion tämän virallisella vierailulla Smolnan insituutissa vuonna 1864. 45-vuotias Aleksanteri II alkoi viedä Jekaterinaa kävelyille ja vaunuajeluille sekä oli kiinnostunut tytön liberaaleista mielipiteistä. Heidän välillään alkoi 13. heinäkuuta 1866 suhde, joka kesti lopulta neljätoista vuotta. Tytön isä ruhtinas Mihail Mihailovitš Dolgorukov oli kuollut vuonna 1865. Keisari nimitti Jekaterinan vaimonsa hovineidoksi vuonna 1868. Tässä vaiheessa myöskään tytön äiti ei enää ollut elossa. Aleksanteri II osti Jekaterinalle asunnon Pietarista ja lupasi ottaa hänet vaimokseen heti, kun se vain olisi mahdollista.
Kesäkuun alussa 1880 keisarinna Maria Aleksandrovna kuoli tuberkuloosiin. Jo 46 päivän päästä keisarinnan kuolemasta Aleksanteri ja Jekaterina Dolgorukova avioituivat, vaikka perinteisesti keisarin olisi pitänyt kunnioittaa vuoden mittaista suruaikaa. Pari solmi niin kutsutun morganaattisen eli epäsäätyisen avioliiton: puolisoiden yhteiskunnallinen asema ei ollut tasavertainen. Näitä liittoja pidettiin Venäjällä tuolloin sopimattomina.
Ruhtinatar Jurjevskaja -arvonimen saaneen Dolgorukovan ja pariskunnan yhteisten lasten Georgin (1872–1913), Olgan (1873–1925) ja Jekaterinan (1878–1959) sukunimeksi tuli Jurjevski ja arvonimeksi ruhtinas tai ruhtinatar. Kaikki jälkeläiset menivät naimisiin venäläisperäisen aatelisen kanssa, ja puolisot olivat heidän serkkujaan. Pariskunnalla oli alkujaan kaksi poikaa, mutta toinen pojista kuoli pian syntymänsä jälkeen vuonna 1876.
Keisari Aleksanteri II:n ja Jekaterina Dolgorukovan välinen avioliitto kesti vain seitsemän kuukautta, sillä Aleksanteri II sai surmansa pommiattentaatissa 13. maaliskuuta 1881. Aleksanteri II:sta valtaistuimelle seurasi hänen poikansa Aleksanteri III. Aleksanteri III oli antanut isälleen lupauksen, että hän pitäisi Jekaterinasta huolta sitten kun isä kuolee. Dolgorukova sai Aleksanteri III:ta noin 3,4 miljoonan ruplan eläkkeen (~49 miljoonaa dollaria vuoden 2017 valuutassa) sillä ehdolla, että Jekaterina muuttaa pois Talvipalatsista.
Kansa hyljeksi Jekaterinaa, ja niin tämä muutti Ranskaan. Siellä hänellä oli 20 palvelijan talous, talot Pariisissa ja Biarritzissa, ja lisäksi Villa Georges -niminen huvila boulevard Dubouchage'lla Nizzassa. Matkustamiseen Jekaterina käytti yksityistä junavaunua. Jekaterina Dolgorukova kuoli Nizzan huvilassa vuonna 1922. Tällöin hän oli jo velkaantunut ja myynyt omaisuutensa suurimmaksi osaksi pois alle sen todellisen arvon.