stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Doorilainen pylväsjärjestelmä
Ominaisuudet

Doorilainen järjestelmä on muodoltaan yksinkertainen, raskas ja karu. Doorilaisissa pylväissä ei ole baasia eli jalustaa eikä sen alapuolista plinttiä, vaan ne kohoavat suoraan alustalta eli stylobaatilta. Tämän vuoksi ne on helppo tunnistaa silloinkin kun pylväästä on säilynyt vain alaosa. Roomalaisissa doorilaisissa pylväissä oli kuitenkin baasi ja plintti. Doorilaisen pylvään varressa on 16–20 pystysuuntaista uurretta eli kanneluuria, ja pylväs kapenee ylöspäin. Kapiteeli muodostuu ulospäin kaarevasta tyynymäisestä pyörölaatasta eli ekinuksesta ja neliskulmaisesta katelaatasta, abakuksesta.
Doorilaiset pylväät kannattelevat koristelematonta arkkitraavia. Sen yläpuolella on friisi, jossa vuorottelevat uurretut laatat eli triglyfit ja usein myös reliefikentät eli metoopit. Arkkitraavin ja friisin välissä on taenia, ja sen alapinnassa triglyfien kohdalla regulat pisaramaisine guttineen. Friisin yläpuolella on kattolista, korniisi, joka muodostaa päätykolmion alareunan. Korniisin alapinnassa on metooppien ja triglyfien kohdalla mutulukset, jotka oli myös koristeltu guttilla. Päätykolmion yläpuolella oli vino kattolista ja räystäslista sima. Päätykolmion kulmissa oli akroterion-koristeet.
Doorilaiset temppelit olivat yleensä peripteraalitemppeleitä. Doorilaisen temppelin klassiseksi perustyypiksi kehittyi 400-luvulla eaa. temppeli, jossa oli pitkillä sivuilla 13 ja lyhyillä sivuilla kuusi pylvästä (heksastyyli), ja naoksen päissä pronaos ja opisthodomos, joiden kummankin edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Joskus esiintyy myös dipteraalitemppeleitä. Pienet temppelit ja doorilaiset aarrekammiot olivat usein anta-temppeleitä.
Doorilainen kapiteeli.
Yksityiskohta Hefaistoksen temppelistä.
Yksityiskohta Olympian Zeuksen temppelin raunioista.
Klassisen doorilaisen peripteraalitemppelin pohjakaava.
Esimerkkejä

Tunnettuja esimerkkejä doorilaisen tyylin käytöstä ovat muun muassa:
Ateenalaisten aarrekammio, Delfoi.
Concordian temppeli, Akragas.
Hefaistoksen temppeli, Ateena.
Heran temppeli II, Poseidonia.
Parthenon, Ateena.
Segestan temppeli, Segesta.
Afaian temppeli, Aigina
Afrodite Euploian temppeli, Knidos
Afroditen temppeli, Dodona
Amfiaraionin stoa, Amfiaraion
Apollon Epikurioksen temppeli, Bassai
Apollonin temppeli, Delfoi
Apollonin temppeli, Korintti
Apollonin temppeli, Kyrene
Apollonin temppeli, Prepesinthos
Apollonin temppeli, Syrakusa
Apollon Karneioksen temppeli, Knidos
Apollon Pythios Soterin temppeli, Ambrakia
Areen temppeli, Ateenan Agora
Artemiin temppeli, Epidauros
Artemiin temppeli, Korkyra
Asklepioksen temppeli, Epidauros
Ateenalaisten aarrekammio, Delfoi
Athene Alean temppeli, Tegea
Athene Arkhegetiin portti, Roomalainen agora, Ateena
Athene Lindian temppeli, Lindos
Athenen temppeli, Assos
Athenen temppeli, Poseidonia (Paestum)
Athenen temppeli, Pergamon
Athenen temppeli, Syrakusa
Athene Iliaan temppeli, Ilion
Athene Pronaian temppeli (arkaainen), Delfoi
Athene Pronaian temppeli (uudempi), Delfoi
Attaloksen stoa, Ateenan Agora (alakerta)
Attalos I:n stoa, Delfoi
Concordian temppeli (nk.), Akragas
Deloslainen Apollonin temppeli, Delos
Doorilainen aarrekammio, Delfoi
Etelästoa, Ateenan Agora
Eumeneen stoa, Ateena
Filippoksen stoa, Delos
Hefaistoksen temppeli, Ateenan Agora
Heraion, Argos
Heran temppeli, Akragas
Heran temppeli, Olympia
Heran temppeli I, Poseidonia (Paestum)
Heran temppeli II, Poseidonia (Paestum)
Hera Lakinian temppeli, Kroton
Herakleen temppeli, Dodona
Keskistoa, Ateenan Agora
Kuninkaallinen stoa, Ateenan Agora
Nemesiksen temppeli, Rhamnus
Olympoksen Zeuksen temppeli, Akragas
Parthenon, Ateenan Akropolis
Poseidonin temppeli, Isthmia
Poseidonin temppeli, Kalaureia
Poseidonin temppeli, Sunion
Propylaia, Ateenan Akropolis
Prytaneion, Dodona
Prytaneion, Efesos
Segestan temppeli, Segesta
Sikyonilaisten aarrekammio, Olympia
Stoa poikile, Ateenan Agora
Tavole Palatine, Metapontion
Telesterion, Eleusis
Temppeli A, Selinus
Temppeli B, Selinus
Temppeli B, Metapontion
Temppeli C, Selinus
Temppeli C, Metapontion
Temppeli D, Selinus
Temppeli E, Selinus
Temppeli F, Selinus
Temppeli G, Selinus
Tholos, Delfoi
Tholos, Epidauros
Vanha Parthenon, Ateenan Akropolis
Voiton temppeli, Himera
Zeuksen temppeli, Kyrene
Zeuksen temppeli, Nemea
Zeuksen temppeli, Olympia
Zeus Olympioksen temppeli, Syrakusa
Zeus Stratioksen temppeli, Stratos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta doorilainen pylväsjärjestelmä Wikimedia Commonsissa
Itsetunto

Itsetunto eli omanarvontunto tarkoittaa tietoisuutta omasta arvosta, itsekunnioitusta. Psykologi Liisa Keltikangas-Järvisen mukaan itsetunto tarkoittaa ihmisen kykyä luottaa itseensä, pitää itsestään ja arvostaa itseään havaitsemistaan heikkouksista huolimatta. Itsetuntoon kuuluu myös kyky nähdä oma elämänsä tärkeänä ja ainutkertaisena.
Itsetuntoa voi kutsua myös itsearvostukseksi. Se tarkoittaa sitä, että ihminen pitää kiinni oikeiksi katsomistaan päämääristä vastarinnankin edessä. Hän ei anna loukata itseään vaan puolustaa itseään ja pitää kiinni oikeuksistaan. Itseään arvostava ihminen kykenee myös olemaan tyytyväinen omiin suorituksiinsa.
Itsetuntoa voi kuvata itseluottamuksen ja itsevarmuuden määrällä.
Osa-alueet ja muodot

Itsetunto koostuu eri osa-alueista, joiden lukumäärän ja sisällön arvioiminen riippuu käytetystä persoonallisuuden teoriasta ja arviointimittarista. Yksilön itsetunto voi olla joillain osa-alueilla parempi kuin toisilla. Kulttuurista riippuen itsetunnon eri osa-alueita voidaan arvostaa eri tavoin.
Suoritusitsetunto viittaa ihmisen luottamukseen omiin kykyihinsä, osaamiseensa ja selviytymiseensä. Siihen kuuluu myös se, minkälaisen tavoitetason ihminen itselleen asettaa. Itsetunnon muita alueita ovat esimerkiksi tunne sosiaalisesta selviytymisestä, tunne sosiaalisesta suosiosta sekä kotiin ja vanhempiin liittyvä itsetunto, joka ilmenee esimerkiksi lapsen varmuutena siitä, että vanhemmat rakastavat häntä.
Ihmisellä on yksityinen ja julkinen itsetunto, joiden välillä on aina eroa. Yksityisellä itsetunnolla viitataan siihen, mitä ihminen itsestään ajattelee ja kuinka hyvänä hän itsensä näkee. Julkisella itsetunnolla viitataan siihen, mitä ihminen kertoo itsestään muille ja mitä hän ilmaisee käytöksensä kautta tai esimerkiksi psykologisissa testeissä. Ihminen saattaa väheksyä itseään ja osaamistaan julkisesti vaikka ajattelisikin todellisuudessa päinvastaisesti. Hän voi myös piilottaa epävarmuutensa ja itseluottamuksensa puutteen julkisen itsevarmuutensa alle.
Ihmisen julkiseen itsetuntoon vaikuttaa häntä ympäröivä kulttuuri ja hänen saamansa kasvatus. Jokaisen kulttuurin omat normit määräävät sen, mitä ihminen saa itsestään kertoa ja millä tavalla.
Vaihtelu

Ihmisen itseluottamuksen määrä vaihtelee elämän eri alueilla. Itsevarmuuden tunne saattaa vaihdella eri aikoina onnistumisten ja pettymysten vaikutuksesta. Itsetunnossa on perusosa, joka pysyy vakaana, sekä vaihteleva osa, joka nousee ja laskee tilanteen mukaan.
Murrosikäisen itsetunnon vaihtelu on suurimmillaan 12–14 vuoden iässä.
Kehitys

Ihmisen itsetunto muodostuu kokemusten pohjalta, eikä se ole perinnöllinen ominaisuus. On kuitenkin olemassa sellaisia perinnöllisiä ominaisuuksia, joilla on vaikutusta itsetunnon kehitykseen. Nopeasti kypsyvä ja kehittyvä lapsi voi saada ylivertaisuuden kokemuksen, joka aiheuttaa hänelle pitkään säilyvän itseluottamuksen. Synnynnäinen temperamentti voi vaikuttaa lapsen ja vanhempien suhteeseen, ja tietynlainen lapsi voi temperamenttinsa ansiosta esimerkiksi saada paljon kiitosta, mikä näkyy myöhemmässä itsetunnossa.
Koululla, erityisesti ensimmäisillä kouluvuosilla, on suuri vaikutus lapsen itsetunnon kehittymiseen, sillä koulusta lapsi saa palautetta itsestään ja suorituksistaan. Koulumenestys ja muut koulussa saadut kokemukset rakentavat lapsen itsetuntoa. Sen sijaan toistuvasti koulussa pettymään joutuvan lapsen itsetunto voi kärsiä pitkälle myöhempään elämään.
Hyvä ja huono itsetunto

Hyvä itsetunto on ihmisellä, jonka minäkäsityksessä ovat voitolla positiiviset ominaisuudet. Hän korostaa hyviä ominaisuuksiaan ja näkee ne huonoja tärkeämmiksi. Hänen minäkuvansa on kuitenkin ”totuudenmukainen”, sillä hän tunnistaa rehellisesti myös heikkoutensa. Se ei kuitenkaan vie hänen itsekunnioitustaan vaan voi merkitä pyrkimystä päästä huonoista piirteistään eroon.
Huonolla itsetunnolla varustettu ihminen näkee itsessään enemmän kielteisiä kuin myönteisiä piirteitä.
Ihminen, jolla on hyvä itsetunto, kykenee näkemään oman elämänsä ainutkertaisuuden. Hän myös ymmärtää olevansa tärkeä sinänsä, ilman että hänen tarvitsee sitä osoittaa erityisin suorituksin tai onnistumisin. Hän ei tarvitse ulkopuolisten hänelle antamaa arvostusta nähdäkseen oman elämänsä arvo.
Hyvä itsetunto saa ihmisen näkemään elämässään hyviä puolia. Hyvään itsetuntoon liittyy myönteisiä tunteita, kun taas huonoon itsetuntoon liittyy kielteisiä tunteita kuten kateus ja pahansuopuus. Jos ihmisellä on hyvä itsetunto, hän selviytyy pettymyksistä ja epäonnistumisista paremmin kuin jos hänellä on huono itsetunto. Mielialan vaihtelut vaikuttavat voimakkaimmin ihmiseen, jolla on huono itsetunto.
Hyvä itsetunto antaa ihmiselle tunteen, että hän pystyy riittävästi vaikuttamaan omaan elämäänsä. Hän tuntee määräävänsä elämäänsä ja olemaan vastuussa siitä mitä hänelle tapahtuu. Sen ansiosta hän kykenee tekemään omaa elämäänsä haluamaansa suuntaan ohjaavia päätöksiä ja ratkaisuja. Matalaan itsetuntoon liittyy tunne hallinnan puuttumisesta. Tällöin ihminen kokee oman elämänsä olevan kiinni sattumista tai muiden tekemistä päätöksistä.
Hyvään itsetuntoon liittyy sosiaalisia taitoja ja kykyä tulla toimeen muiden ihmisten kanssa. Huono itsetunto sen sijaan aiheuttaa sen, että ihmisten kanssa oleminen kasvattaa omaa huonommuudentunnetta.
Kun ihmisellä on korkea itseluottamus, hänellä on rohkeutta asettaa vaatimustasonsa korkealle sekä ottaa vastaan haasteita ja vaativia tehtäviä. Toisaalta jos hyvä itsetunto aiheuttaa riippumattomuutta yleisistä arvostuksista, henkilöstä voi tulla elämästä nautiskelija. Itsetunnoltaan heikot ihmiset jäävät usein alisuoriutujiksi, jotka jättävät yrittämättä odottaessaan varmaa epäonnistumista. Toisaalta huono itsetunto voi aiheuttaa näyttämisenhalua, joka ajaa ihmistä jatkuviin suorituksiin.
Hyvä itsetunto on yhteydessä vakaaseen itselle asetettuun vaatimustasoon, jota satunnaiset epäonnistumiset eivät heilauta. Matala itsetunto taas johtaa itselle asetetun vaatimustason suureen vaihteluun onnistumisten ja epäonnistumisten mukaan.
Hyvä itsetunto on yksi koulumenestyksen tärkeimpiä selittäjiä. Maailmanlaajuisesti vaikutus on sitä suurempi, mitä ylemmällä luokka-asteella oppilas on, ja tytöillä yhteys on voimakkaampi kuin pojilla.
Itsetunnon suojelun keinot

Ihmisillä on erilaisia keinoja  pitää yllä ja tukea itsetuntoaan epäonnistumisten hetkillä. Itsetunnoltaan vahvojen ja heikkojen strategiat poikkeavat usein toisistaan.
Usein ensimmäinen keino suojella itsetuntoa on keksiä epäonnistumiselle syitä. Itsetunnoltaan vahva selittää onnistumisensa omaksi ansiokseen ja epäonnistumisensa tilanteesta johtuneeksi sattumaksi, joka ei vaaranna hänen itsetuntoaan. Itsetunnoltaan heikolla on tapana etsiä epäonnistumiselleen syytä omasta huonoudestaan ja onnistumiselleen syytä ulkoisista tekijöistä kuten hyvästä onnesta.
Hyvän itsetunnon omaava ihminen voi tasapainottaa itsetuntoaan määrittelemällä asian tärkeäksi, jos hän onnistui siinä, ja merkityksettömäksi, jos hän epäonnistui. Itsetunnoltaan heikko ei osaa käyttää samaa suojautumismenetelmää.
Ihminen voi tukea itsetuntoaan vertaamalla itseään muihin ihmisiin suotuisalla tavalla. Jos hän epäonnistuu, hän liioittelee muiden samassa asiassa epäonnistuneiden määrää ja aliarvioi onnistujien määrää. Myös onnistuessaan hän aliarvioi muiden onnistujien määrän. Itsetunnoltaan heikko ihminen vertaa epäonnistuessaan itseään toisiin epäedullisesti ja onnistuessaankin vähättelee suorituksensa vaikeutta.
Ihminen, jolla on hyvä itsetunto, voi torjua negatiiviset kokemuksensa kokonaan, unohtaa ne tai vähätellä niiden merkitystä. Epäonnistuttuaan hän lisää työmääräänsä ja yrittää seuraavalla kerralla lujempaa. Itsetunnoltaan heikko ihminen sen sijaan laskee vaatimustasoaan ja työmääräänsä, ehkä jopa luovuttaa ja lakkaa kokonaan yrittämästä.
Ihminen voi suojella itsetuntoaan myös käyttäytymällä korostuneen itsevarmasti. Kun ihmisellä on vahva itsetunto, tämän tarkoitus on ”pukea itsevarmuuden rooli” päälle, jotta hän selviytyisi tilanteesta paremmin.
Häiriöt

Narsistinen persoonallisuushäiriö eli minävaurio on vakavin itsetunnon häiriö. Narsismiin liittyy itsetunnon puute. Minävaurioisella ihmisellä itsetunnon puutteesta voi aiheutua itsekeskeisyyttä, joka saa aikaan jatkuvaa huomionkipeyttä, ihailun, esillä olemisen ja näyttämisen tarvetta.
Heikko tai selvästi heikentynyt itsetunto yhdistetään usein psyykkisiin häiriötiloihin kuten pitkäaikaiseen masennukseen, ahdistuneisuuteen, paniikkihäiriöihin ja sosiaalisiin pelkoihin, sillä se voi olla niiden syy tai seuraus.
Kirjallisuutta

Kiviruusu, Olli: Itsetunnon kehitys nuoruudesta aikuisuuteen ja siihen vaikuttavat tekijät : 26 vuoden seurantatutkimus. Helsingin yliopisto, 2017. Julkaisu verkossa.
NRP Douro (1913)

| NRP Douro |
| --- | --- |
 NRP Douro

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lissabonin laivastontelakka
Laskettu vesille:  22. tammikuuta 1913
Poistui palveluskäytöstä:  1931
Tekniset tiedot
Uppouma:  515 t (standardi) 660 t (kuormattu)
Pituus:  73,2 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  11 000 shp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  80
Aseistus
Aseistus:  2 × 4"/40 tykkiä 3 × 3 naulan tykkiä 4 x 18" torpedoputkea
NRP Douro oli Portugalin laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu Guadiana-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta, mistä se laskettiin vesille 22. tammikuuta 1913.
Palvelus

Alus poistettiin laivastoluettelosta vuonna 1931.
Dori (Burkina Faso)

| Dori |
| --- | --- |
 Vanhan kaupungin katuelämää.
 Dori
 Koordinaatit: 14°2′0″N, 0°1′58″W 
Valtio:  Burkina Faso
Alue:  Sahel
Provinssi:  Séno
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 532 km²
Väkiluku (2019):  180 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dori on kaupunkikunta sekä Sahelin alueen ja Sénon provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 265 kilometriä Ouagadougousta koilliseen. Kunnassa on 180 500 ja kaupunkialueella 46 600 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta).
Maantiede ja väestö

Dorin kunnan pinta-ala on 2 532 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Gorom-Goromin ja Falangountoun, idässä Seytengan, kaakossa Sampelgan, etelässä Banin ja lännessä Gorgadjin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä suurten hiekkadyynien leimaamaa tasankoa. Se kuuluu Nigerin sivujoen Gourouolin vesistöalueeseen.
Seutu kuuluu Sahelin ilmastovyhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Epäsäännöllinen sadekausi kestää kesäkuusta elokuuhun. Keskilämpötila vaihtelee joulu-tammikuun 25,5 ja maalis-huhtikuun 34,5 asteen välillä. Luonnonvarainen kasvillisuus on lähinnä metsä- ja pensasaroa.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kaupunginosaa ja 78 kylää. Asukkaista 70,1 % on fulbeja, 8 % moseja, 5,5 % songhaita, 3,6 % gurmia, 3 % djermoja ja 2,5 % belloja. Muslimeja on 91 %, katolisia 5,5 % ja protestantteja 3,8 %.
Historia

Dori on perinteisen Liptakon emiirin asuinpaikka. Se oli siirtomaa-aikana hallintopiirin ja vuodesta 1974 Sahelin departementin keskus. Dori sai kunnallishallinnon vuonna 1979.
Liikenne, talous ja palvelut

Dori on ympäröivän maatalousalueen taloudellinen ja liikennekeskus. Sen kautta kulkevat Ouagadougousta Malin rajalle johtava valtatie RN3 sekä Djibon ja Nigerin rajan välinen RN23.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsätalous, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, seesami, lehmänpapu, maapapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, vähäisessä määrässä siat ja kamelit sekä siipikarja. Kaupungissa on liikenneasema ja keskustori. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan. Seudulla harjoitetaan kullankaivua perinteisin ja nykyaikaisin menetelmin.
Matkailu ja nähtävyydet

Alueen matkailupotentiaali perustuu Sahelin maisemiin ja luontoon ja sen asukkaiden kulttuuriperinteisiin. Paikallisena nähtävyytenä mainitaan Djongan hiekkadyynit. Kaupungin majoituspalvelut ovat vaatimattomia, ja matkailu on lakannut vuonna 2015 alkaneiden levottomuuksien seurauksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dori (Burkina Faso) Wikimedia Commonsissa
Dire Straits

| Dire Straits |
| --- | --- |
 Dire Straits Norjassa lokakuussa vuonna 1985. Vasemmalta oikealle: Guy Fletcher (takana), John Illsley, Mark Knopfler & Jack Sonni
Tiedot
Toiminnassa:  1977–1988, 1990–1995
Tyylilaji:  roots rock, bluesrock, pub rock
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Mark Knopfler  David Knopfler  John Illsley  Pick Withers  Alan Clark  Hal Lindes  Terry Williams  Guy Fletcher  Jack Sonni  Chris White  Phil Palmer  Chris Whitten
Levy-yhtiö:  Phonogram Records   Vertigo Records   Warner Bros. Records (USA)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dire Straits oli brittiläinen rockyhtye, jonka perustivat vuonna 1977 Mark Knopfler, hänen veljensä David Knopfler, John Illsley ja Pick Withers. Blues-vaikutteista kitararockia soittanut yhtye nousi nopeasti suosioon niin Britanniassa, Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin, ja albumi Brothers in Arms (1985) nosti yhtyeen yhdeksi maailman suosituimmista. Yhtye julkaisi kuudennen ja viimeisen studioalbuminsa vuonna 1991 ja lopetti toimintansa sitä seuranneen kiertueen jälkeen.
Dire Straitsin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Sultans of Swing”, ”Tunnel of Love”, ”Telegraph Road”, ”Romeo and Juliet”, ”Private Investigations”, ”Money for Nothing”, ”Walk of Life” ja ”Brothers in Arms”.
Historia > Perustaminen ja varhaisvaiheet

Dire Straitsin perusti Lontoossa asunut newcastlelaistaustainen kitaristi Mark Knopfler vuonna 1977. Knopfler oli soittanut kitaraa coverkappaleita esittäneessä lontoolaisessa Café Racers -yhtyeessä, kun hänen veljensä, rytmikitaristi David Knopfler esitteli hänelle kämppäkaverinsa, basisti John Illsleyn. Rumpaliksi uuteen yhtyeeseen löydettiin David ”Pick” Withers, joka oli juuri jättänyt Magna Carta -nimisen yhtyeen.
Nelikko alkoi harjoitella huhti-toukokuussa 1977 Illsleyn ja David Knopflerin vuokra-asunnossa. Ensimmäisellä keikallaan Lontoon Farrer Housessa 26. kesäkuuta 1977 yhtye esiintyi Mark Knopflerin entisen yhtyeen nimellä Café Racers mutta vaihtoi sen jo samana kesänä Dire Straitsiksi, (suom. ’kiipeli’). Yhtyeen ohjelmistoon tässä puolen tunnin keikassa kuului sekä lainakappaleita että Mark Knopflerin omia kappaleita. Mark ja David käyttivät yhtyeen alkuaikoina heikkotehoisia vahvistimia, jotta pubien asiakkaat kykenivät keskustelemaan yhtyeen soittaessa. Tämä oli tuolloin harvinaista rockmusiikissa.
Yhtye äänitti heinäkuussa 1977 studiossa demonauhalle viisi kappalettaan. Nauha annettiin radiotoimittaja Charlie Gillettille, joka soitti siltä Honkey Tonk -ohjelmassaan 31. heinäkuuta 1977 ainakin kappaleen ”Sultans of Swing”. Radiosoitto johti nopeasti levytyssopimukseen, kun Polygramin John Stainze kuuli ohjelman ja teki yhtyeen kanssa sopimuksen Vertigo Recordsille. Muutamaa kuukautta myöhemmin Warner Bros. ryhtyi yhtyeen levittäjäksi Yhdysvalloissa. Knopflerin veljekset jättivät työnsä ja opintonsa, luottaen menestykseen musiikkiurallaan.
Yhtye alkoi harjoitella joen varrella sijaitsevalla Wood Wharfin studiolla ja keikkaili Lontoon pubeissa ja yökerhoissa. Lokakuussa 1977 äänitettiin lisää demoja, ja tässä vaiheessa oli jo kasassa lähes kaikki seuraavana vuonna äänitettävän esikoislevyn materiaali. Joulukuussa yhtye sai managerikseen Ed Bricknellin NEMSistä. Bricknell buukkasi yhtyeen 16 illan Britannian-kiertueelle yhdysvaltalaisen Talking Headsin lämmittelijänä tammi-helmikuussa 1978. Sitä seurasi sarja konsertteja pääesiintyjänä Lontoon Marqueessa.
Historia > Esikoisalbumi Dire Straits (1978)

Dire Straits äänitti esikoisalbuminsa Dire Straits Basing Streetsin studiolla Notting Hillissä Lontoossa helmi-maaliskuussa 1978. Albumi julkaistiin Britanniassa kesäkuussa 1978 ja Yhdysvalloissa lokakuussa, ja single ”Sultans of Swing” julkaistiin toukokuussa. Dire Straits oli esikoisalbumiksi poikkeuksellisen kypsä, ja se sai hyvät arvostelut ja myi hyvin, nousten seuraavan vuoden keväällä parhaimmillaan Britannian albumilistan sijalle kaksi ja Yhdysvaltain listan sijalle viisi. Musiikillisesti albumi rinnastettiin J. J. Calen ja Bob Dylanin musiikkiin, jossa kuuluu amerikkalainen country, blues ja R&B sekä englantilainen pub rock ja The Shadows-vaikutteet.
Yhtye teki Britanniassa kuuden viikon kiertueen pääesiintyjänä kesällä 1978 ja soitti lokakuussa kaksi viikkoa manner-Euroopassa, missä se oli myös alkanut nousta suosituksi. Ensimmäisen Amerikan-kiertueensa yhtye teki keväällä 1979.
Historia > Communiqué (1979)

Dire Straits äänitti toisen albuminsa Communiqué Bahamalla marras-joulukuussa 1978, ja se julkaistiin kesäkuussa 1979. Albumi on hidastempoisempi, rennompi ja siloitellumman kuuloinen kuin esikoisalbumi, eikä se herättänyt yhtä suurta innostusta arvostelijoissa ja yleisössä. Albumi nousi parhaimmillaan brittilistan sijalle viisi ja Yhdysvaltain listalla sijalle 11. Saksan listalla se nousi suoraan ykköseksi.
Historia > Making Movies (1980)

Keikkailtuaan ahkerasti kahden vuoden ajan Dire Straits oli keikkatauolla alkuvuoden 1980. Yhtye levytti kesä-elokuussa 1980 New Yorkissa Mark Knopflerin tauon aikana kirjoittamista uusista kappaleista kolmannen albuminsa Making Movies. Se julkaistiin lokakuussa 1980 ja nousi Britannian albumilistan sijalle neljä ja Yhdysvaltain listasijalle 19. Yhtyeen soundi muuttui tällä albumilla edeltäjiään täyteläisemmäksi, sillä albumin tuotti Bruce Springsteenin tuottaja Jimmy Iovine, ja sillä kuullaan paljon The E Street Bandin kosketinsoittaja Roy Bittanin pianoa. Myös Knopflerin sanoitukset ovat aiempaa henkilökohtaisempia, syvällisempiä ja elokuvallisempia. Singleistä ”Tunnel of Love”, ”Romeo and Juliet” ja ”Skateway” julkaistiin promovideot. Albumin julkaisua seurasi pitkä kiertue Pohjois-Amerikassa, Britanniassa, Oseaniassa ja Euroopassa. Konserteissaan Dire Straits oli alkanut esittää vanhoistakin kappaleistaan laajennettuja versioita. Niissä oli pitkiä kitarasooloja ja muita instrumentaaliosia, ja ne saattoivat olla kaksikin kertaa albumiversioita pidempiä.
Mark Knopfler oli jo noussut Dire Straitsin ehdottomaksi johtajaksi, joka määräsi kaikesta. Tämä johti välirikkoon David Knopflerin kanssa, joka erosi yhtyeestä albumin levytysten lopulla elokuussa 1980. Hänen paikalleen rytmikitaristiksi levytyksiin otettiin Sid McGinnis ja kiertueelle kalifornialainen Hal Lindes. Kosketinsoittajaksi yhtyeeseen otettiin englantilainen Alan Clark, joka soitti yhtyeessä aina sen loppuun asti. Yhtyeen konserteissa vuosina 1981–1988 soitti lisäksi lyömäsoittimia rumputeknikko Joop de Korte.