stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pascal Soriot
Elämäkerta

Soriot syntyi Ranskassa ja opiskeli eläinlääketiedettä École nationale vetérinaire d'Alfortissa. Myöhemmin hän suoritti MBA-tutkinnon HEC Parisissa. Vuonna 1996 hänestä tuli Australian kemianyhtiö Hoechst Marion Rousselin johtaja. Vuonna 2000 hänet nimitettiin Aventis USA:n operatiiviseksi johtajaksi. Lääkeyhtiö muutti nimensä Sanofiksi vuonna 2004. Vuonna 2006 hän siirtyi Rochelle ammatillisesti toimien sen tytäryhtiön Genentechin toimitusjohtajana.
Vuonna 2012 hän aloitti AstraZenecan toimitusjohtajana.
Vuonna 2020 COVID-19-pandemian aikana Soriot toimi yhtiön tiedottajana mahdollisen taudin vastaisen rokotteen kehittämisessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pascal Soriot Wikimedia Commonsissa
Osola

| Osola> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  rock, pop, iskelmä
Kotipaikka:  Kotka
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Petri Osola, laulu ja kitara   Juho Jantunen, kitara ja laulu   Jussi Hartonen, kitara   Petri Anttila, basso   Jan Lorkowski, rummut  
Levy-yhtiö:  Haminian Sounds, (2014-)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osola on vuonna 2013 perustettu kotkalainen yhtye, joka soittaa rockia, poppia ja iskelmää. Tähän mennessä yhtye on julkaissut kaksi EP-levyä ja yhden albumin. Esikoisalbumi Kulkurien kaupunki ilmestyi lokakuussa 2015. Yhtyeen kappaleet on sanoittanut ja säveltänyt laulaja-kitaristi ja yhtyeen keulahahmo Petri Osola.
Jäsenet

Petri Osola – laulu, kitara
Juho Jantunen – kitara, laulu
Jussi Hartonen – kitara
Petri Anttila – basso
Jan Lorkowski – rummut
Julkaisut

Albumit
Kulkurien kaupunki (2015,  Haminian Sounds)
EP-levyt
Muukalaisten legioona (2014,  Haminian Sounds)
Yhdessä ikuisii (2016,  Haminian Sounds)
Pavol Hochschorner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pavol Hochschorner |  Pavol Hochschorner |  Pavol Hochschorner |  |
Maa:   Slovakia
Miesten koskipujottelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | C-2 |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | C-2 |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | C-2 |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | C-2 |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bourg-Saint-Maurice 2002 | C-2 |  |
|  Kultaa | Foz do Iguaçu 2007 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2009 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2009 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tacen 2010 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2011 | C-2 |  |
|  Hopeaa | La Seu d'Urgell 1999 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Bratislava 2011 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Praha 2013 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Deep Creek Lake 2014 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Augsburg 2003 | C-2 |  |
|  Pronssia | Praha 2006 | C-2 |  |
|  Pronssia | Praha 2006 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Foz do Iguaçu 2007 | C-2 joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Roudnice nad Labem 1998 | C-2 |  |
|  Kultaa | Mezzana 2000 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2002 | C-2 |  |
|  Kultaa | Bratislava 2002 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tacen 2005 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Krakova 2008 | C-2 |  |
|  Kultaa | Nottingham 2009 | C-2 |  |
|  Kultaa | La Seu d'Urgell 2011 | C-2 |  |
|  Kultaa | Wien 2014 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Markkleeberg 2015 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Liptovský Mikuláš 2016 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Roudnice nad Labem 1998 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Mezzana 2000 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | L'Argentière-la-Bessée 2006 | C-2 |  |
|  Hopeaa | La Seu d'Urgell 2011 | C-2 joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Augsburg 2012 | C-2 |  |
|  Pronssia | Liptovský Mikuláš 2007 | C-2 |  |
|  Pronssia | Krakova 2008 | C-2 joukkuekilpailu |  |
Pavol Hochschorner (s. 7. syyskuuta 1979) on slovakialainen koskipujottelija. Hän on voittanut C-2 luokan kilpailussa veljensä Peterin kanssa kolmesti olympiakultaa; Sydneystä 2000, Ateenasta 2004 ja Pekingistä 2008. Lontoosta 2012 he saivat pronssia. MM-kilpailuista heillä on kuusi kultamitalia, neljä hopeaa ja neljä pronssia, EM-kilpailuista puolestaan 11 kultaa, viisi hopeaa ja kaksi pronssia.
O’Reilly

O’Reilly on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bernard O’Reilly (1903–1975), australialainen kirjailija ja luonnontutkija.
Bill O’Reilly (s. 1949), yhdysvaltalainen toimittaja, juontaja, poliittinen kommentaattori ja kolumnisti
Emily O'Reilly (s. 1957), irlantilainen toimittaja, virkamies ja Euroopan oikeusasiamies
Genevieve O’Reilly (s. 1977), irlantilainen näyttelijä
Brian O’Reilly, Bry (s. 1989), irlantilainen laulaja ja lauluntekijä
Cal O’Reilly (s. 1986), kanadalainen jääkiekkoilija
Colm O’Reilly (s. 1935), irlantilainen katolinen piispa
Ryan O’Reilly (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
Terry O’Reilly (s. 1951), kanadalainen jääkiekkoilija
Tim O’Reilly, kirjojen kustantaja, yrittäjä.
Muita merkityksiä

O’Reilly Media, amerikkalainen kustantamo
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Batman of the Future

| Batman of the Future> Batman Beyond |
| --- | --- |
 Tulevaisuuden Batman.
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Bruce Timm Paul Dini Alan Burnett Glen Murakami
Pääosissa:  Will Friedle Kevin Conroy
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Kids' WB  Cartoon Network  The Hub  Cartoon Network
Esitetty:  10. tammikuuta 1999 – 18. joulukuuta 2001
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuottaja(t):  Alan Burnett Paul Dini Glen Murakami Bruce Timm
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jean MacCurdy
Ohjaaja(t):  Butch Lukic Dan Riba Curt Geda Kyung Won Lim James Tucker Yukio Suzuki Rob Davies
Käsikirjoittaja(t):  Stan Berkowitz Rich Fogel Hilary Bader Robert Goodman Alan Burnett Paul Dini John P. McCann Evan Dorkin Sara Dyer Shaun McLaughlin James Tucker John Shirley Joseph Kuhr Tom Ruegger
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Palkinnot
Voitetut:  Annie (1999, 2001) Daytime Emmy (2001)
Ehdokkuudet:  Annie (1999, 2000, 2001) Daytime Emmy (2000, 2001, 2002)
Aiheesta muualla
IMDb 
Batman of the Future, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimellä Batman Beyond, on Emmy-palkittu Warner Bros. Animationin tuottama piirrossarja. Se kuuluu DC-animaatiouniversumiin, jota Bruce Timm oli pääasiassa toteuttamassa. Batman of the Future sijoittuu lähes 50 vuotta tulevaisuuteen eli noin vuoteen 2046, jossa seikkailee uusi Batman.
Sarjaa näytettiin ensi kerran Yhdysvalloissa 10. tammikuuta 1999. Se kesti yhteensä 52 jaksoa loppuen joulukuussa 2001, minkä lisäksi sarjaa julkaistiin myös sarjakuvana. Batman of the Futuresta julkaistiin myös elokuva Batman of the Future: Return of the Joker vuonna 2000. Skandinaviassa sarjaa esitettiin ensi kerran vuonna 2002 Cartoon Networkilla.
Batman of the Futuresta tehtiin myös spin-off-sarja The Zeta Project.
Juoni

Batman on taistellut vuosikymmeniä rikollisia vastaan Gothamissa ja lopettanut rikoksen torjumisen 20 vuotta sitten. Batmanin legenda kuitenkin jatkuu, kun eräs lukiolaispoika Terry McGinnis saa vahingossa selville Batmanin todellisen henkilöllisyyden ja varastaa hänen vanhentuneen asunsa kostaakseen isänsä murhan. Tästä alkavat uuden Batmanin seikkailut tulevaisuuden Gothamissa, jossa ikääntynyt Bruce Wayne ja uusi Batman taistelevat uusia ja vanhoja pahiksia vastaan.
Hahmot

Terry McGinnis / Batman
Bruce Wayne
Max Gibson
Dana Tan
Barbara Gordon
Hahmot > Oikeuden Puolustajat

Teräsmies
Big Barda
Sotahaukka
Vihreä Lyhty
Vesityttö
Micron
Hahmot > Viholliset

Derek Powers / Blight
Mr. Fixx
J-Man
Inque
Willie Watt
Jackson Chappell
Royal Flush Gang
Pakkasherra
Spellbinder
Shriek
Curaré
Paxton Powers
tri. Cuvier
Saalistaja
Mad Man
The Brain Trust
Ian Peek
Falseface
Charlie Bigalow / Big Time
Repeller
Rã's al Ghul
Kobran yhteisö
Zander
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Will Friedle  | … |  Terry McGinnis / Batman   |
|  Kevin Conroy  | … |  Bruce Wayne   |
|  Stockard Channing  | … |  komisario Barbara Gordon   |
|  Cree Summer  | … |  Max Gibson   |
|  Lauren Tom  | … |  Dana Tan, Kai-ro / Vihreä Lyhty   |
|  Teri Garr  | … |  Mary McGinnis   |
|  Ryan O'Donohue  | … |  Matt McGinnis   |
|  Sherman Howard  | … |  Derek Powers   |
|  Shannon Kenny  | … |  Inque   |
|  Corey Burton  | … |  Vilmos Egan, Barge kapteeni, kenraali Norman, Istivan Hegendash   |
|  Michael Rosenbaum  | … |  Carter Wilson / Terminal, Wendell, Ollie, Carl, agentti West   |
|  Bruce Timm  | … |  J-Man   |
|  Melissa Disney  | … |  Blade   |
|  Seth Green  | … |  Nelson Nash   |
|  Yvette Lowenthal  | … |  Chelsea Cunningham   |
|  Frank Welker  | … |  Ace   |
|  Chris Mulkey  | … |  Shriek   |
Vastaanotto ja arvostelu

Sarja on listattu IGN-sivuston tammikuussa 2007 laatiman listan seitsemänneksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Batman of the Futuren sijalle kuusi laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Batman of the Future oli sijalla 40.
Palkinnot > Voitetut

Annie
1999: Erinomainen henkilökohtainen saavutus taustapiirroksesta animaatiosarjassa, (Adam Van Wyk).
2001: Erinomainen saavutus päiväaikaisesta animaatiosarjasta.
2001: Erinomainen henkilökohtainen saavutus ohjauksesta animaatiosarjassa (Butch Lukic).
Daytime Emmy
2001: Erinomainen saavutus musiikin ohjauksesta ja säveltämisestä.
2001: Erinomainen erikoisluokiteltu animaatio-ohjelma.
Palkinnot > Ehdokkuudet

Annie
1999: Erinomainen saavutus animaatiosarjasta.
2000: Erinomainen saavutus päiväaikaisesta animaatiosarjasta.
2000: Erinomainen yksilöllinen saavutus käsikirjoituksesta animaatiosarjassa, (Robert Goodman).
2001: Paras yksilöllinen saavutus, naispuoliselta ääninäyttelyssä televisio-ohjelmassa, (Olivia Hussey).
2001: Paras yksilöllinen saavutus, miespuoliselta ääninäyttelyssä televisio-ohjelmassa, (Kevin Conroy).
2001: Erinomainen yksilöllinen saavutus käsikirjoituksesta animaatiosarjassa, (Paul Dini).
Daytime Emmy
2000: Erinomainen saavutus musiikin ohjauksesta ja säveltämisestä.
2000: Erinomainen saavutus äänieditoinnista.
2000: Erinomainen saavutus äänten miksaamisesta.
2000: Erinomainen erikoisluokiteltu animaatio-ohjelma.
2001: Erinomainen saavutus äänieditoinnista.
2001: Erinomainen saavutus äänten miksaamisesta.
2002: Erinomainen erikoisluokiteltu animaatio-ohjelma.
Pekka Kankaanrinta

Pekka Kankaanrinta, vuoteen 1906 Neiglick  (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö.  Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen.
O’Neill

O’Neill tai O’Neil on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
O'Neill (suku)
Arthur Joseph O’Neill (1917–2013), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Barbara O’Neil (1910–1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Brian O’Neill (s. 1988), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Buck O’Neil, oik. John O’Neil (1911–2006), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
C. William O’Neill (1916–1978), yhdysvaltalainen poliitikko, Ohion kuvernööri
Chris O’Neil (s. 1956), australialainen tennispelaaja
Christopher  O’Neill (s. 1974), brittiläis-yhdysvaltalainen liikemies, Ruotsin prinsessa Madeleinen aviomies
Ed O’Neill (s. 1946), yhdysvaltalainen näyttelijä
Eugene O’Neill (1888–1953), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija
Fabián O'Neill (1973–2022), uruguaylainen jalkapalloilija
Garry O’Neill (s. 1973), australialainen karateka
Gary O'Neil (s. 1983), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Hugh O’Neill (1540–1616), irlantilainen sotapäällikkö ja kapinanjohtaja
Jeff O’Neill (s. 1976), kanadalainen jääkiekkoilija
Jennifer O’Neill (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä
John O’Neil (1898–1950), yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja
John O’Neil (1915–2004), yhdysvaltalainen taidemaalari ja kirjailija
John O’Neil (1920–2012), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
John O’Neil (s. 1971), skotlantilainen jalkapalloilija
Kay O’Neill, uusiseelantilainen sarjakuvantekijä ja kuvittaja
Kevin O’Neill (s. 1953), englantilainen sarjakuvataiteilija
Kevin O’Neill (s. 1957), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja
Kristin O’Neill (s. 1998), kanadalainen jääkiekkoilija
Liam O’Neil (s. 1993), walesilainen jalkapalloilija
Linda O’Neil (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Martin O’Neill (s. 1952), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Melissa O'Neil (s. 1988), kanadalainen laulaja ja näyttelijä
Michael O’Neill (s. 1969), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Michelle O’Neill (s. 1977), pohjoisirlantilainen poliitikko
Mike O'Neill (s. 1967), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Oona Chaplin, o.s. O’Neill (1925–1991), yhdysvaltalainen näyttelijä, Eugene O’Neillin tytär, Charlie Chaplinin puoliso
Owen Roe O’Neill (1580–1649), irlantilainen aatelisherra ja kapinanjohtaja
Phelim O’Neill (k. 1653), irlantilainen kapinanjohtaja
Riley O’Neill (s. 1985), kanadalainen jalkapalloilija
Shane O’Neill (1530–1567), irlantilainen aatelisherra ja kapinanjohtaja
Simon O’Neill (s. 1971), australialainen oopperalaulaja
Susie O’Neill (s. 1973), australialainen uimari ja olympiavoittaja
Terence O’Neill (1914–1990), Pohjois-Irlannin pääministeri 1963–1969
Tip O’Neill (1912–1994), yhdysvaltalainen poliitikko ja edustajainhuoneen puhemies
Kuvitteellisia henkilöitä

April O’Neil, IDW-kustantamon sarjakuvahahmo
Jack O’Neill, yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti tv-sarjassa Tähtiportti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
O’Neil Bell

| O'Neil Bell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  O'Neil Bell
Syntynyt: 29. joulukuuta 1974 Jamaika
Kuollut: 25. marraskuuta 2015 (40 vuotta) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Jamaika
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Supernova, Give 'em hell
Painoluokka:  alempi raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  32
Voitot:  27
– tyrmäysvoitot:  25
Tappiot:  4
Ratkaisemattomat:  1
O'Neil Bell (29. joulukuuta 1974 – 25. marraskuuta 2015) oli jamaikalainen nyrkkeilijä. Ammattilaisena hän voitti alemman raskaansarjan WBA- ja WBC-liittojen vyöt.
Bell muutti 7-vuotiaana perheensä kanssa Jamaikalta Yhdysvaltoihin. High schoolissa hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa ja voitti painissa osavaltion mestaruuden. Delawaren osavaltion yliopisto tarjosi hänelle painistipendiä, mutta hän kieltäytyi ja muutti Atlantaan, missä hän alkoi nyrkkeillä 21-vuotiaana. Amatööriurallaan hän otteli vain 12 ottelua ja voitti kaikki tyrmäyksellä. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1998 ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla William Holyfieldiä vastaan. Ammattilaisuransa toisessa ottelussa hän hävisi teknisellä tyrmäyksellä Mohamed Benguesmialle. Seuraavan parin vuoden aikana hän tyrmäsi kaikki vastustajansa ja eteni 19. lokakuuta 2000 NBA:n alemman raskaansarjan mestaruusotteluun Michael Rushia vastaan, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä. Seuraavassa ottelussaan James Waltonia vastaan avoimesta NABF:n mestaruustittelistä hän voitti vastustajansa teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Jose Luis Riveraa, kahdesti Arthur Williamsia ja Kelvin Davisia ja Derrick Harmon vastaan.
Voitettuaan 24. syyskuuta 2004 Ezra Sellersin, pääsi Bell iskemään avoimesta IBF-liiton maailmanmestaruudesta Dale Brownia vastaan. 20. toukokuuta 2005 käydyn 12-eräisen ottelun hän voitti tuomarien oltua yksimielisiä. Hän puolusti ensin mestaruuttaan Sebastiaan Rothmannia vastaan, ja 7. tammikuuta 2006 voitti Madison Square Gardenissa Jean-Marc Mormeckin ottelussa, jonka voittajan tunnustivat mestariksi WBC, WBA ja IBF. Voittonsa myötä hänestä tuli ensimmäinen kolmen liiton tunnustama alemman raskaansarjan mestari sitten vuoden 1988 ja Evander Holyfieldin. Bell kuitenkin myöhemmin menetti IBF-mestaruutensa, koska ei loukkaantumisen takia voinut otella haastajaansa Steve Cunninghamia vastaan. 17. maaliskuuta 2007 hän hävisi mestaruutensa Jean-Marc Mormeckille. Aiemmin helmikuussa hän oli heittänyt kirveellä sparraajaansa. Bell palasi kehään huhtikuussa 2008. Paluuottelussaan hän hävisi kahdeksannen erän teknisellä tyrmäyksellä Tomasz Adamekille. Tämän jälkeen Bell lopetti nyrkkeilyn yli kolmeksi vuodeksi. Paluuottelussaan kesäkuussa 2011 hän hävisi toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä Richard Hallille. Uransa viimeisessä ottelussa joulukuussa 2011 Bell voitti Rico Casonin teknisellä tyrmäyksellä, kun ottelua oli käyty vain 58 sekuntia.
Bell sai surmansa marraskuussa 2015, kun häntä ammuttiin ja puukotettiin hänen noustessaan linja-autosta kotikaupungissaan Atlantassa.
Aiheesta muualla

Ammattilaistilastot BoxRec-tietokannassa
Bellin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pentti Järvenranta

Pentti Brynolf Järvenranta  (10. maaliskuuta 1929 Kankaanpää – 20. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Järvenrannan vanhemmat olivat kirvesmies Eemil Järvenranta ja Lahja Ilona Koukku ja puoliso sairaanhoitaja Sirppa Maria Hinkkala. Järvenranta valmistui rakennusmestariksi Porissa 1957 ja toimi valmistuttuaan Turun tie- ja vesirakennuspiirin tilapäisenä rakennusmestarina. Jatkettuaan opiskeluaan vuodesta 1960 hän valmistui rakennusinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1964 ja meni sitten Asuntokeskuskunta Tampereen Hakan teknilliseksi johtajaksi. Sieltä hän siirtyi ammattiaineiden opettajaksi Pohjois-Satakunnan ammattikouluun Kankaanpäähän  ja Porin teknilliseen ammattikouluun sekä tuntiopettajaksi Porin teknilliseen oppilaitokseen.
Vuonna 1969 Järvenranta perusti Elementtityö-yhtiön ja ryhtyi sen toimitusjohtajaksi. Yrityksestä tuli merkittävä asuntorakentaja ensin Satakunnassa ja sitten muuallakin Suomessa ja se rakensi myös jukisia ja liikekiinteistöjä. Pormarkussa sillä oli oma elementtitehdas. Pitkään hyvin menestynyt yritys ajautui lopulta konkurssiin vuonna 1993. Järvenranta siirtyi toimimaan muissa omistamissaan yrityksissä, jotka harjoittivat rakennus- ja kiinteistöalan liiketoimintaa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1981, Insinööriliiton kun­nia­jäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1995.
Palvelija (elokuva)

| Palvelija> The Servant |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph Losey
Käsikirjoittaja:  Harold Pinter (käsikirjoitus) Robin Maughamin romaanin pohjalta
Tuottaja:  Joseph Losey Norman Priggen
Säveltäjä:  John Dankworth
Kuvaaja:  Douglas Slocombe
Leikkaaja:  Reginald Mills
Pääosat:  Dirk Bogarde Sarah Miles James Fox Wendy Craig
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Britannia
Tuotantoyhtiö:  Elstree Studios Springbok Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  marraskuu 1963
Kesto:  112 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palvelija on brittiläinen elokuva vuodelta 1963. Sen on ohjannut Joseph Losey, ja pääosissa näyttelevät Dirk Bogarde, Sarah Miles, Wendy Craig ja James Fox. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Harold Pinter Robin Maughamin saman nimisen romaanin pohjalta. Elokuva oli ensimmäinen kolmesta yhteistyöstä Joseph Loseyn kanssa. Se on tiivis psykologinen draama, jonka keskeisenä aiheena ovat neljän päähenkilön väliset suhteet. Yhteiskuntaluokkien välisten suhteiden koukerot, rasitukset, pitkästyminen ja Pyrrhoksen voitto ovat aiheita, joita elokuva tutkii.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Palvelija äänestettiin kaikkien aikojen 22. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.The New York Timesin kriitikot valitsivat Palvelijan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Varakas nuori lontoolaismies Tony (James Fox) palkkaa Hugo Barrettin (Dirk Bogarde) miespalvelijakseen. Aluksi Barrett tuntuu sopeutuvan työhönsä hyvin, ja hänen ja Tonyn välille muodostuu hyvä suhde, jossa heidän sosiaaliset roolinsa kuitenkin säilyvät. Suhde alkaa muuttua, ja muutoksen aiheuttajana on Susan (Wendy Craig), joka on Tonyn kuivakiskoinen tyttöystävä, joka tuntuu halveksivan Barrettia ja kaikkea mitä tämä edustaa. Ongelmia lisää Vera (Sarah Miles), jonka piti olla Barrettin sisar ja jonka Barret ottaa palvelijattareksi taloon. Vera on kuitenkin hänen rakastettunsa.
Kun mikään ei ole miltä näyttää, henkilöt kieroilevat toisiaan vastaan, kunnes roolit kääntyvät päinvastaisiksi, ja Tonysta paljastuu aivan toisenlainen henkilö. Keskeisenä ajatuksena elokuvassa on henkilöiden kyllästyminen omiin sosiaalisiin rooleihinsa.
Elokuvan musiikki on John Dankworthin, ja kappaleen "All Gone" laulaa Cleo Laine.
Pan (kuu)

| Pan |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Mark R. Showalter
Löytöaika:  16. heinäkuuta 1990
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  133 584 km
Eksentrisyys:  0,000035
Kiertoaika:  0,575050718 d
Inklinaatio:  0,0010
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  35 × 35 × 23 km
Massa:  4,9 × 1015 kg
Keskitiheys:  0,36 ± 0,16 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,001 m/s2
Pyörähdysaika:  synkroninen
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,5
Pinnan lämpötila:  alin: K 
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  ei ole
Pan on Saturnuksen sisin kuu. Sen löysi Mark R. Showalter vuonna 1990 Voyager 2 -avaruusluotaimen ottamista kuvista. Se sai väliaikaisen nimen S/1981 S 13, koska löytöön johtaneet kuvat olivat vuodelta 1981. Kuu sai nimen Pan 16. syyskuuta 1991 ja sillä on myös nimi Saturn XVIII.
Pan on pieni, säteeltään noin 15 kilometrin mittainen kuu, joka kiertää Encken jaossa Saturnuksen A-renkaassa ja pitää sen auki. Kuun painovoima aiheuttaa aaltoilua Encken jaon reunoissa ja tämä ilmiö johti myös Voyagerin kuvien uudelleentutkimiseen ja kuun löytymiseen. Tällaisen kuun olemassaolon Encken jaossa olivat ennustaneet ensimmäisenä Jeffrey N. Cuzzi ja Jeffrey D. Scargle vuonna 1985.
Oikosulkumoottori

Tyypillinen oikosulkumoottori purettuna kahteen osaan: etualalla roottori, ja takana lieriömäinen valurautakotelo, jonka sisällä kiinteä seisojakäämitys eli staattori.
Tyypillinen oikosulkumoottori
Oikosulkumoottori on teollisuudessa yleisin käytetty vaihtovirtasähkömoottorityyppi. Sen periaatteen keksi vuonna 1888 serbialais-yhdysvaltalainen insinööri Nikola Tesla.
Rakenne

Moottori muodostuu kiinteästä kotelosta, jossa ovat staattorikäämit, ja näiden sisäpuolella pyörivästä roottorista. Oikosulkumoottori toimii vain vaihtovirralla. Nimitys oikosulkumoottori tulee siitä, että roottorin navat ovat oikosuljettuja keskenään. Vaihtovirta kytketään staattoriin siten, että muodostuu roottorin ympärillä pyörivä magneettikenttä. Roottoriin indusoituu oikosulkuvirta vastustamaan pyörivää kenttää, toisin sanoen staattorin kenttä vääntää roottoria.
Koska roottorin magnetointivirta otetaan pyörimisliikkeestä, niin tämä pieni energiahäviö aiheuttaa jättämää vaihtovirran synnyttämään magneettikentän pyörimisnopeuteen. Tämän vuoksi oikosulkumoottoria kutsutaan myös epätahtimoottoriksi verrattuna muihin vaihtovirtamoottoreihin.
Toimintaperiaate

Vaihtovirralla syötetty staattorikäämitys luo koneen ilmaväliin pyörivän magneettivuon, joka leikkaa roottorin oikosuljetun häkkikäämityksen sauvoja. Tämän seurauksena roottorisauvoihin indusoituu virtaa, joka magnetoi roottorin. Magnetoitunut roottori pyrkii seuraamaan staattorin pyörivää magneettivuota, ja tämä aikaansaa roottorin vääntömomentin.
Toimintaperiaate > Tahtinopeus

Staattorikäämityksen muodostaman magneettikentän pyörimisnopeus on
n_{s}={{f} \over {p}} (kierrosta / sekunti),
tai kierroksina minuutissa
n_{s}={60\times {f} \over {p}} (RPM),
missä f on moottoria syöttävän verkon taajuus ja p on magneettisten napaparien lukumäärä. Napaparien lukumäärä on puolet magneettisten napojen lukumäärästä.