stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roxy Music
Historia

Roxy Musicin perustivat vuonna 1970 laulaja ja kosketinsoittaja Bryan Ferry ja hänen yhtyetoverinsa Gas Boardista, basisti Graham Simpson. Mukaan otettiin myös saksofonisti Andy Mackay, kosketinsoittaja Brian Eno, lyömäsoittaja Dexter Lloyd ja kitaristi Roger Bunn. Kaksi jälkimmäistä lähtivät pian, ja heidän tilalleen saatiin lehti-ilmoituksen kautta rumpali Paul Thompson ja kitaristi Davy O’List, jonka korvasi vuoden 1972 alussa Phil Manzanera. Yhtyeen nimi oli aluksi pelkkä ”Roxy”, mutta se oli jo toisen yhtyeen käytössä, joten nimi vaihdettiin. Simpson lähti yhtyeestä ennen sen ensimmäistä albumia, ja hänet korvattiin vaihtuvalla basistilla.
Roxy Musicin esikoisalbumi Roxy Music (1972) nousi Britannian albumilistan top-10:een, ja single ”Virginia Plain” nousi singlelistoille. Myös toinen albumi, For Your Pleasure (1973) menestyi Britanniassa hyvin. Yhtyeen hallitsevat jäsenet Bryan Ferry ja Brian Eno vetivät kahden ensimmäisen albumin aikoina yhtyeen musiikkia eri suuntiin. Ferry piti amerikkalaisesta soulista ja beatlemaisesta taidepopista, kun taas Eno piti The Velvet Undergroundin tyylisestä harrastelijamaiselta kuulostavalta kokeellisesta musiikista. Eno jätti yhtyeen vuonna 1973, koska Ferry ei hyväksynyt hänen kappaleitaan yhtyeen albumeille. Enon lähdettyä yhtyeestä se jatkoi vielä joitain vuosia taiderock-tyylillä. Hänen tilalleen tuli Eddie Jobson.
Kolmas albumi Stranded (1973) oli yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Britanniassa. Seuraava albumi Country Life (1974) nousi myös Yhdysvaltain listoille.
Niin Bryan Ferry kuin moni muukin yhteen jäsen julkaisi myös sooloalbumeja 1970-luvulla, ja yhtye piti taukoa vuosien 1976–1978 aikana. Mukaan tulivat kosketinsoittaja Paul Carrack sekä studiobasistit Gary Tibbs ja Alan Spenner. Uudella albumillaan Manifesto (1979) yhtye siirtyi siloiseen diskovaikutteiseen soul-popiin, mutta heidän suosionsa säilyi korkeana niin Britanniassa kuin Amerikassakin. Flesh + Blood (1980) oli yhtyeen toinen Britannian-albumilistan ykkönen. Yhtyeen menestynein albumi on Avalon (1982), joka oli kolmen viikon ajan Britannian albumilistan kärjessä ja nousi yhtyeen ainoaksi kultalevyksi Yhdysvalloissa.
Roxy Music hajosi vuonna 1983, kun Bryan Ferry lähti soolouralle. Yhtye palasi yhteen vuonna 2001 ja teki teki keikkoja vuoteen 2011 asti. Roxy Music esiintyi muun muassa Live 8 -konsertissa Berliinissä 2005. Suomessa yhtye esiintyi ensimmäisen kerran Helsingin Kaisaniemessä kesällä 2010.
Roxy Music nimettiin vuonna 2019 Rock and Roll Hall of Fameen, ja Ferry, Manzanera ja Mackay esittivät seremoniassa kuusi kappaletta.
Jäsenet

Bryan Ferry – laulu, kosketinsoittimet (1971–1983, 2001–2011)
Andy Mackay – saksofoni, oboe (1971–1983, 2001–2011)
Paul Thompson – rummut (1971–1980, 2001–2011)
Phil Manzanera – soolokitara (1972–1983, 2001–2011)
Graham Simpson – basso (1971–1972)
Rik Kenton – basso (1972)
Roger Bunn – kitara (1971)
Dexter Lloyd – rummut (1971)
Brian Eno – syntetisaattori, "treatments" (1971–1973)
David O'List – soolokitara (1971–1972)
John Gustafson – basso (1973–1976)
Eddie Jobson – syntetisaattori, viulu (1973–1976)
John Wetton – basso livelevyllä, "Viva!"
Diskografia > Studioalbumit

Roxy Music (1972)
For Your Pleasure (1973)
Stranded (1973)
Country Life (1974)
Siren (1975)
Manifesto (1979)
Flesh + Blood (1980)
Avalon (1982)
Diskografia > Livealbumit

Viva! (1976)
Heart Still Beating (1990, äänitetty 1982)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen Roxy Music -sivusto
VivaRoxyMusic.com
Sainte-Colome

Sainte-Colome linnanrauniot
Sainte-Colome on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 268 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sainte-Colomen pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Sainte-Colombe

Sainte-Colombe (elänyt 1600-luvulla arviolta 1630–1700 ajalla) oli ranskalainen barokin ajan säveltäjä ja viola da gamban soittaja. Hänen elämästään on säilynyt vain vähän tietoa ja edes hänen ristimänimestään ei ole varmuutta. Siksi hänestä käytetään joskus nimitystä "Monsieur de Sainte-Colombe". Nykyään arvellaan hänen olevan sama henkilö kuin Jean de Sainte-Colombe. Sainte-Colombelta on säilynyt lähinnä viola da gamballe sävellettyä musiikkia. Hänen teostensa sävy on persoonallinen verrattuna ajan yleiseen tyyliin.
Sainte-Colomben oppilaisiin kuului Marin Marais, joka sävelsi opettajansa muistolle kappaleen Tombeau pour Monsieur de Sainte-Colombe. Se julkaistiin vuonna 1701.
Vuonna 1991 sai ensi-iltansa Alain Corneaun ohjaama Sainte-Colombesta ja Marin Maraisista kertova elokuva Kaikki elämän aamut ("Tous les matins du monde").
Saint Kitts ja Nevis kesäolympialaisissa 2016

Saint Kitts ja Nevis osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti seitsemän urheilijaa, kaikki pikajuoksussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi Antoine Adams.
Joukkue > Yleisurheilu

Antoine Adams – miesten 100 m ja 200 m
Kim Collins – miesten 100 m
Brijesh Lawrence – miesten 100 m
Tameka Williams – naisten 200 m
miesten 4×100 metrin viestijoukkue
Antoine Adams
Allistar Clarke
Kim Collins
Brijesh Lawrence
Jason Rogers
Lestrod Roland
Saguenay-Lac-Saint-Jean

Sagueany-Lac-Saint-Jean Quebecissä.
Saguenay-Lac-Saint-Jean on hallinnollinen alue Québecin provinssissa Kanadassa. Sen pinta-ala on 98 708 neliökilometriä, joten se on kolmanneksi suurin Quebecin alueista Nord-du-Québecin ja Côte-Nordin jälkeen. Alueen väkiluku on 272 610 ja väentiheys 2,8 asukasta neliökilometrillä.
Saguenay-Lac-Saint-Jean on osa vuoristoista Kanadan kilpeä. Sen tärkeimmät vesistöt ovat Saint-Jeanin järvi ja Saguenayjoki, joilla on ollut tärkeä merkitys sen historiassa. Se on myös suosittu lomakohde sekä Quebecin itsenäisyysliikkeen vahvinta tukialuetta.[lähde? ]
Aluejako

Aluekunnat:
Le Fjord-du-Saguenay
Lac-Saint-Jean-Est
Le Domaine-du-Roy
Maria-Chapdelaine
Itsenäinen kaupunki:
Saguenay
Intiaanireservaatti:
Mashteuiatsh
Kaupunkeja ja kyliä

Alma
Chambord
Desbiens
Dolbeau-Mistassini
Hébertville-Station
Métabetchouan-Lac-à-la-Croix
Normandin
Roberval
Saguenay
Saint-Ambroise
Saint-Bruno-du-Lac-Saint-Jean
Saint-Félicien
Saint-Honoré
Sainte-Jeanne-d'Arc
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Portail du Saguenay-Lac-Saint-Jean (Arkistoitu – Internet Archive) Alueen viralliset Internet-sivut
Québecin hallinnolliset alueet
Abitibi-Témiscamingue
Bas-Saint-Laurent
Capitale-Nationale
Centre-du-Québec
Chaudière-Appalaches
Côte-Nord
Estrie
Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine
Lanaudière
Laurentides
Laval
Mauricie
Montérégie
Montreal
Nord-du-Québec
Outaouais
Saguenay-Lac-Saint-Jean
Sabahattin Ali

Sabahattin Ali, myös Sabaheddin Ali, (1906 Gümülcine, Osmanien valtakunta – 1948 Kırklareli, Turkki) oli turkkilainen kirjailija ja saksan kielen opettaja.
Sabaheddin joutui vankilaan (1932–1933) kirjoitettuaan satiirisen runon vallanpitäjiä vastaan. Vuodesta 1938 hän toimi musiikinopettajana Ankaran konservatoriossa ja myöhemmin Ankarassa toimittajana. Marko Paşan -lehdessä toimittajana ollessaan hän joutui jälleen vankilaan ja kuoli hämärissä oloissa yrittäessään pakoa Bulgariaan. Sabaheddin aloitti realistisen kertomuksen Turkin kirjallisuudessa. Hän kuvasi erityisesti maaseudun epäkohtia.
Teokset

Değirmen (1935)
Kağnı (1936)
Ses (1937)
Yeni Dünya (1943)
Sırça Köşk (1947)
Salomo Savolainen

| Salomo Savolainen |
| --- | --- |
 Salomo Savolainen päästyään vankeudesta vuonna 1918.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1883 Maaninka
Kuollut: 9. kesäkuuta 1964 (80 vuotta) Kuopio
Poliitikko
Puolue:  Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestö
Asema:  kansanedustaja
Salomo (Salomon) Savolainen (30. syyskuuta 1883 Maaninka –  9. kesäkuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen varastonhoitaja ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Savolaisen vanhemmat olivat maatyömies David Savolainen ja Anna Liisa Erholtz. Hän kävi kansakoulun ja oli kauppa-apulaisena Kuopiossa 1899–1918 ja Osuusliike Kallan keskusvaraston hoitajana Kuopiossa 1920–1950. Savolainen oli vankilassa poliittisista syistä 1918–1921.
Savolainen oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1927–1929 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Savolainen oli myös Kuopion kaupunginvaltuuston ja Vakuutusyhtiö Kansan hallintoneuvoston jäsenenä.
Savolainen oli naimisissa vuodesta 1910 Johanna Fredrika Kuhasen kanssa.
Saint Kitts ja Nevis kesäolympialaisissa 2012

Saint Kitts ja Nevis osallistui Lontoon olympialaisiin vuonna 2012 seitsemän urheilijan joukkueella, josta kaikki osallistuivat pikajuoksuihin. Joukkueen ainoa naispuolinen urheilija, eli Tameka Williams, jäi kuitenkin ennen kisoja kiinni dopingista  ja pudotti näin joukkueen koon kuuteen. Maa ei saavuttanut kisoissa yhtäkään mitalia. Lipunkantajana avajaisissa toimi Kim Collins ja päättäjäisissä Antoine Adams.
Collins lähetettiin kesken olympialaisten kotimaahansa. Syy tähän oli diskaus, joka johtui hänen yövyttyään vaimonsa kanssa hotellissa.
Joukkue > Yleisurheilu

Miesten 100 metrin juoksuun osallistui Antoine Adams ja Jason Rogers. Adams oli alkulohkonsa neljäs ajalla 10,22, joka riitti paikkaan seuraavalla kierroksella. Välierissä Adams jäi lähtönsä sijalle 7. ajalla 10,27 eikä päässyt loppukilpailuun. Rogers saavutti ajan 10,30, joka ei riittänyt paikkaan välierissä. Adams osallistui myös 200 metrin kilpailuun. Hän oli oman alkulohkonsa toinen ajalla 20,59, mikä takasi paikan välierissä. Välierissä Adams hylättiin.
Adams osallistui Delwayne Delaneyn, Brijesh Lawrencen ja Lestrod Rolandin kanssa vielä 4 × 100 metrin viestiin. Saint Kitts ja Nevis jäi sijalle 6. omassa alkulohkossaan ajalla 38,41, mikä ei riittänyt loppukilpailuun.
Ruissalon Kansanpuisto

Ruissalon Kansanpuiston päärakennus, jossa toimii muun muassa kahvila.
Kansanpuiston hiekkaranta maaliskuussa.
Ruissalon kansanpuisto (ruots. Runsala folkpark), vuoteen 1937 asti Yleinen käytävä (ruots. Allmänna promenaden), on Turun Ruissalossa sijaitseva puisto. Turussa siitä käytetään myös pelkästään nimeä Kansanpuisto, mutta kansanpuistoja on Suomessa myös muualla. Puiston pinta-ala on 4,7 hehtaaria. Se on kasvillisuudeltaan monipuolinen..
Historia

Ruissalo jaettiin vuonna 1847 47 palstaan, ja yksi näistä palstoista, numero 35, jätettiin kaupunkilaisten yhteiskäyttöön. Palsta sijaitsi Choraeuksen lähteen ympärillä. Kunnostetulle alueelle rakennettiin parin vuoden kuluessa ravintola ja paikka sai nimen Yleinen käytävä. Sinne kuljettiin yleensä kuitenkin hankalasti vesitse ja paikan todettiin olevan liian syrjässä. Niinpä virkistyspuisto siirrettiin vuonna 1860 toiselle puolelle saarta, palstalle numero 33, joka sijaitsi helpompien kulkuyhteyksien päässä Pukinsalmen rannassa. Paikalla oli sijainnut ennen Manillan huvipuisto.
Historia > Uudella paikalla

Yleisellä Käytävällä avattiin jo vuonna 1860 keilarata ja ravintola, jonka tuli kuitenkin tuhosi 1864. Kahden vuoden päästä valmistui uusi ravintolarakennus, vuokralaisen saaminen ravintolaan vain oli vaikeaa. Puistoon kuitenkin tuli ulkoilijoita ja siellä järjestettiin monenlaista viihdykettä, muun muassa konsertteja ja nyyttikestejä. Puutarha-arkkitehti Knut Forsberg teki Yleisen Käytävän alueelle puutarhasuunnitelman, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Yleinen käytävä oli hyvin suosittu vapaa-ajanviettoalue, siellä oli tanssiaisia, laulutilaisuuksia ja ilotulituksia. Sinne pääsi maanteitse tai höyrylaivalla, johon vähävaraiset perheet saivat kaupungilta alennuslippuja. Juhannusjuhlat olivat hyvin suositut. Yleinen käytävä sai vuonna 1937 nimekseen Kansanpuisto. Sen käyttö väheni 1950- ja 1960-luvuilla, kun kesämökit yleistyivät.
Ravintola

Yleisen käytävän ravintolan hintoja moitittiin ensin kalliiksi ja teetä "kamalaksi". Tarjoiluihin oltiin kuitenkin ilmeisesti lopulta liiankin tyytyväisiä, koska toimintaa yritettiin rauhoittaa ja lopulta vuonna 1899 ravintola annettiin puolikunnallisen monopoliyhtiön hoitoon ja siitä tuli alkoholiton raittiusravintola. Ravintola pysyi alkoholittomana ainakin kieltolain  säätämiseen 1919 asti.
Vuodesta 1922 alkaen ravintolaa vuokrasi Turun Työväenyhdistys. Alueelle rakennettiin myös kesäteatteri- ja ravintolarakennus ja hiekkaranta pukuhuoneineen.
Vuonna 2004 Turun Sosialidemokraattinen Kunnallisjärjestö ry osti kaupungilta ravintolarakennuksen, tanssilavan ja pukuhuoneet, rakennusten ympärillä oleva noin 8500 neliön tontti on kaupungilta vuokralla. Yhdistys perusti vuonna 2005 rakennusten omistusta varten säätiön, Ruissalon Kansanpuiston säätiön. Vanhassa ravintolarakennuksessa toimii muun muassa kahvila ja sen yläkertaa vuokrataan juhlatilaisuuksiin. 1920-luvulla kesäteatteriksi rakennettu rakennus on kokenut muodonmuutoksia ja toimii vuokrattavana juhlatilana.
Muuta huvia > Hiekkaranta

Kansanpuiston rannan uimalaa kehitettiin 1800-luvun lopulta ja rantaan tehtiin uimalarakennuksia useaan otteeseen ainakin vuosien 1899–1907 välillä, suosionsa huipun uimahuoneet saavuttivat 1920- ja 1930-luvuilla.
Nykyään Ruissalon kansanpuiston ranta on  menettänyt viehätystään uimarantana, koska se on kanadanhanhien ja valkoposkihanhien valloittama. Pikkusaarilla pesivät hanhet valloittavat hiekkarannan heinäkuun loppupuolella. Ne tarvitsevat ruuansulatuksensa ylläpitoon hiekkaa. Kaupunki on yrittänyt häätää lintuja hätistelemällä niitä ja järjestämällä niille korvaavia hiekkarantoja sieltä, missä ihmiset eivät liiku. Vuonna 2005 valkoposkihanhia, jotka ovat rauhoitettuja, oli Ruissalossa noin tuhat ja kanadanhanhia noin 150 kappaletta. Lintuja on yritetty häätää myös metsästämällä kanadanhanhia, toivoen metsästyksen myös pelottavan lintuja pois. Hanhipopulaation johdosta uimaranta on aika ajoin käyttökiellossa.
Muuta huvia > Ruisrock

Ruissalo tunnetaan myös siellä järjestettävästä Ruisrock-musiikkifestivaalista. Vuonna 1970 alkunsa saanut Ruisrock on järjestetty Kansanpuistossa vuodesta 1972 lähtien.
Salme Kinnunen

Salme Kinnunen (s. 5. heinäkuuta 1961) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän edusti Kemin Intoa, jossa hän voitti muun muassa Suomen mestaruuden ja Naisten Suomen Cupin. Kinnunen pelasi vuosina 1979–1986 maajoukkueessa 26 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Sabahinkannukasvi

| Sabahinkannukasvi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kannukasvikasvit Nepenthaceae
Suku::  Kannukasvit Nepenthes
Laji::  rajah
Kaksiosainen nimi
 Nepenthes rajah  Hook.f. 
Katso myös
   Sabahinkannukasvi Wikispeciesissä   Sabahinkannukasvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sabahinkannukasvi (Nepenthes rajah) on kannukasvien sukuun kuuluva laji, jota tavataan Malesian Sabahin Kinabalu- ja Tambuykonvuoren rinteiltä. Se on yksi maailman suurimmista lihansyöjäkasveista. Sen kannuun mahtuu jopa kaksi litraa vettä. Sabahinkannukasvi on tunnettu siitä, että sen kukasta on joskus löydetty jopa pieniä nisäkkäitä, mutta todellisuudessa nisäkkäät jäävät kannuun hyvin harvoin. Sen sijaan sabahinkannukasvilla on mutualistinen suhde ainakin kahden nisäkkään kanssa. Vuoritupaija ja kinabalunrotta käyvät kannun kannen alareunalta syömässä makeaa mettä ja samalla ulostavat kannuun. Sabahinkannukasvit saavat todennäköisesti lähes kaiken tarvitsevansa typen ulosteista.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sabahinkannukasvi (Nepenthes rajah)
ITIS: Nepenthes rajah (englanniksi)
Saintlucianamatsoni

| Saintlucianamatsoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Amatsonit Amazona
Laji::  versicolor
Kaksiosainen nimi
 Amazona versicolor  (P. L. S. Müller), 1776 
Katso myös
   Saintlucianamatsoni Wikispeciesissä   Saintlucianamatsoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Saintlucianamatsoni (Amazona versicolor) on Saint Lucian saarella Karibianmerellä kotoperäisenä esiintyvä papukaijalaji. Sen holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Saint Luciasta vuonna 1776.
Saintluciankerttuli

| Saintluciankerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Leucopeza
Laji::  semperi
Kaksiosainen nimi
 Leucopeza semperi  P. L. Sclater, 1876 
Katso myös
   Saintluciankerttuli Wikispeciesissä   Saintluciankerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Saintluciankerttuli (Leucopeza semperi) on endeemisenä Saint Lucian saarella elävä lintu. Laji on äärimmäisen uhanalainen ja mahdollisesti jopa hävinnyt.
Kooltaan saintluciankerttuli on noin 15 cm. Aikuisen linnun selkä ja pää ovat harmaat. Rinta ja vatsa ovat väritykseltään vaaleat. Mustaa saintluciankerttulilla on siivissä ja pyrstössä. Lajin laulu on tuntematon. Kutsuääni on tuck-tick-tick-tuck .
Saintluciankerttuli elää vuoristometsien aluskasvillisuuden joukossa. Lajin elintavoista ei tiedetä paljoakaan. Lintu tekee pesänsäkin mahdollisesti maahan. Lajista ei ole varmoja havaintoja vuoden 1961 jälkeen. Varmistamattomia havaintoja on ollut vuoden 1961 jälkeen neljä, viimeisin vuonna 2003. Saintluciankerttulikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurin lajiin kohdistuva uhka on sen elinympäristön häviäminen. Saarella on kuitenkin edelleen lajille soveltuvia metsiä. Myös saarelle vuonna 1884 saapuneet mungot ovat vähentäneet lintujen määrää .
Salme Sarajas-Korte

Salme Inkeri Sarajas-Korte (o.s. Sarajas; 21. huhtikuuta 1925 Loppi – 11. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen taidehistorian tutkija, jolle on myönnetty professorin arvonimi.
Sarajas-Kortteen vanhemmat olivat lääkäri Lauri Heikki Sarajas (ent. Andell) ja Sylvi Martta Elina Wathén. Professorit Annamari Sarajas ja Samuli Sarajas olivat hänen sisaruksiaan. Sarajas-Korte valmistui maisteriksi 1949. Opiskeltuaan vuoden Ranskassa hänestä tuli Ateneumin taidemuseon ensimmäinen amanuenssi 1955. Hänen symbolismia käsitellyt väitöskirjansa Suomen varhaissymbolismi ja sen lähteet: Tutkielma Suomen maalaustaiteesta 1891–1895 valmistui 1966. Samana vuonna ilmestyi tutkimusjulkaisu Uuden taiteen lähteillä: Suomalaisia taiteilijoita Pariisissa, Berliinissä ja Italiassa 1891–1895.
Suomen taideakatemian näyttely- ja tiedotusosaston johtajana Sarajas-Korte toimi 1967–1983, ja Jyväskylän yliopiston taiteentutkimuksen professuuria hän hoiti 1969–1971. Professorin virasta hän veti hakemuksensa pois ennen nimitystä. Sarajas-Korte oli päätoimittaja vuosina 1984–1990 julkaistussa laajassa kokoomateoksessa Ars: Suomen taide, jossa on yli 50 kirjoittajaa, 6 osaa ja noin 2 000 sivua. Hän sai työstään Suomen Taideyhdistyksen taidekirjallisuuspalkinnon. Useiden hoitamiensa luottamus- ja asiantuntijatehtävien ohella Sarajas-Korte on julkaissut alaltaan runsaasti artikkeleita. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1983.
Sarajas-Kortteen puoliso vuodesta 1950 oli oikeuskansleri Kai Korte (1922–1992).
Sainte-Enimie

Sainte-Enimien kylää.
Sainte-Enimie on Ranskan kunta maan eteläosan Occitanien alueella Lozèren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 529. Kunta kuuluu departementissaan La Canourguen kantoniin Floracin arrondissementissa.
Tarn-joen jyrkkärotkoisessa laaksossa sijaitseva Sainte-Enimie kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu samasta departementista myös Prévenchèresin kunnan kylä La Garde-Guérin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sainte-Enimie Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Sainte-Enimie
Käännös suomeksi
Sam Brittain

| Sam Brittain |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1992 (ikä 32) Calgary, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Manchester Monarchs
Sarja:  ECHL
Pelinumero:  1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
NHL-varaus:  92. varaus, 2010 Florida Panthers
Sam Brittain (s. 10. toukokuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa ECHL-joukkue Manchester Monarchsissa. Hän on Florida Panthersin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2010.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sam Brittain
Sainte-Christie-d'Armagnac

| Sainte-Christie-d'Armagnac |
| --- | --- |

 Sainte-Christie-d'Armagnac
 Koordinaatit: 43°47′07″N, 0°00′27″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Gers
Arrondissementti:  Condom
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,5 km²
Väkiluku (2020):  374 
 – Väestötiheys:  16 as./km²
Kunnan numero:  32369
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sainte-Christie-d'Armagnac on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 42 kilometriä Condomin kaupungista lounaaseen.
Kunta sijaitsee Santiago de Compostelaan johtavan Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitin varrella. Sen nähtävyys on arkkitehtoninen kokonaisuus Le Castet, joka on peräisin pääasiassa 1100-1500-luvuilta, ja joka on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 2016. Siihen kuuluvat keskiaikaisten rakennuksien lisäksi Saint-Pierren kirkko, jonka rakentaminen aloitettiin 1000-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Kirkkoa on rakennettu vuosisatojen ajan, ja viimeiset muutostyöt on tehty 1800-luvulla. Linnoituksesta on jäljellä 1200-luvulta peräisin oleva keskiaikainen valli, jonka pituus on 19 metriä ja korkeus 7 metriä. Linnoituksen vieressä on katkaistun kartion muotoinen keinotekoinen maakumpu, motte, jonka halkaisija on 50 metriä ja korkeus 10 metriä. Se on peräisin 1000-luvun ensimmäiseltä puoliskolta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sainte-Christie-d'Armagnac Wikimedia Commonsissa
Saint Kitts ja Nevis yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 69. | 1 | 0 | 4 | 5 |
Saint Kitts ja Nevis on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä viisi mitalia, joista yksi on kultainen.
Saint Kitts ja Nevisin menestynein yleisurheilija on Kim Collins, joka voitti kultaa 100 metrin juoksussa Pariisissa 2003. Lisäksi hän saavutti pronssia 200 metrin juoksussa Edmontonissa 2001 sekä 100 metrin juoksussa Helsingissä 2005 ja Daegussa 2011. Edmontonissa hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Daegussa 2011 Saint Kitts ja Nevis saavutti pronssia miesten 4 × 100 metrin viestissä.