stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minna Suni
Akateeminen ura > Professorina

Suni nimitettiin Jyväskylän yliopistoon kielten laitokselle määräaikaiseen suomen kielen professuuriin elokuun alusta 2015 lukien. Sen ohella hän toimi vuoden ajan vierailevana professorina ELTE-yliopistossa Budapestissä. Vakinaisena suomen kielen professorina hän toimii vuoden 2017 alusta lähtien. Professuurin erikoisala on suomi toisena ja vieraana kielenä. Professorina Suni on vastannut Suomen kielen ja kulttuurin maisterikoulutuksesta. Hän on myös Helsingin yliopiston dosentti. Dosentuurin alana on suomen kieli painopisteenä suomi toisena kielenä.
Kotimaisen tiedetoiminnan lisäksi Suni on tehnyt kansainvälistä tiedeyhteistyötä.
Hän on ottanut osaa kansainväliseen EU-Speak 3-tutkimushankkeeseen. Hanke kestää vuodet 2015–2018 EU:n yhteistä hanketta johtaa englantilainen professori Martha Young-Scholten Newcastlen yliopiston englannin kielen, kirjallisuuden ja kielitieteen laitokselta. Hankkeen vuonna 2016 käynnissä olevassa 3. moduulissa tutkitaan kansallisella tasolla suomen kielen oppimista toisena kielenä. Hankkeen avulla pyritään kehittämään vieraskielisten henkilöiden ammatillista osaamista.
Tutkimusura

Kielitieteilijänä Suni on tutkinut etupäässä, kuinka Suomeen saapuvat maahanmuuttajat oppivat suomen kieltä ja kuinka he käyttävät kieltä. Hänen viimeisimmät tutkimuksensa vuosina 2015–2016 ovat liittyneet tutkimushankkeisiin Suomi työkielenä ja Terveydenhuollon suomi, joissa on tutkittu taustaltaan alun perin vieraskielisten henkilöiden suomen kielen ammatillisen kielitaidon kehittymistä. Hän on ollut myös mukana perustamassa alan kansainvälistä tutkijaverkostoa.
Luottamustoimia

Tieteellisen uran ohella Suni on toiminut Suomen soveltavan kielitieteen yhdistys AFinLA ry:n hallituksen puheenjohtajana. Hän on myös Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) hallituksen jäsen.
Aiheesta muualla

Professori Sunin tieteellisiä julkaisuja. Kielten laitos, JY.
Musta Ritari (tarina)

Musta Ritari Roopen rahasäiliössä ennen kuin hän on varastanut Kertalaakin™ ja pukeutunut sillä siveltyyn haarniskaan.
Musta Ritari (engl. The Black Knight) on vuonna 1998 julkaistu Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä Aku Ankka -tarina. Siinä esiintyi ensimmäistä kertaa Rosan luoma mestarivaras Arpin Lusène alias Musta Ritari. Tärkeässä osassa on myös aiemmin tarinassa Matka Maan keskipisteeseen esiintynyt Pelle Pelottoman keksimä Kertalaaki™, aine joka sulattaa kaikkea paitsi timantteja.
Musta Ritari on 24 sivua pitkä, ja sen tarinakoodi on D 97346. Tarina julkaistiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1998 Aku Ankka -lehden numeroissa 23–24. Vuonna 2005 se julkaistiin kokoelma-albumissa Musta Ritari ja muita Don Rosan parhaita ja vuonna 2012 Don Rosan koottujen seitsemännessä osassa.
Vuonna 2004 ilmestyi Don Rosan laatima tarinan jatko-osa Musta Ritari slurppaa jälleen.
Juoni

Tarinan alussa Roope-setä paljastaa pojille, että hän säilyttää kassakaapissaan arvotonta mutta vaarallista Kertalaaki™-ainetta. He kuulevat radiosta, että kuuluisa maailmanmies ja elostelija Arpin Lusène on vierailulla Ankkalinnassa. Kaikki tietävät hänen olevan Musta Ritari -salanimeä käyttävä rikollinen, mutta hän itse väittää vain tuntevansa tämän. Lusène kertoo, että Musta Ritari on tulossa Ankkalinnaan putsaamaan ”la hrahalaarin”, Roopen rahasäiliön. Roope ymmärtää Lusènen yrittävän ryöstää hänet vain näyttääkseen, että pystyy siihen.
Yöllä Aku ja Roope ovat vahdissa rahasäiliön ulko-ovella. He ovat täydessä valmiudessa, mutta Mustan Ritarin onnistuu livahtaa säiliöön. He päästävät tietämättään Mustan Ritarin rahaholviin. Kun he ymmärtävät tämän olevan rahaholvissa ja avaavat oven, Musta Ritari telkeääkin heidät sinne. Roope tietää kuitenkin hätäuloskäynnin. Sillä välin Musta Ritari avaa kassakaapin ja päättelee sen sisältämän Kertalaakin™ olevan arvokasta. Hän varastaa sen, pussillisen timanttipölyä ja haarniskan.
Havaittuaan Kertalaakin™ ominaisuudet Lusène päällystää haarniskan timanttipölyn ja liiman seoksella ja peittää sen sitten Kertalaakilla™. Sen jälkeen hän lähtee kaupunkiin aiheuttamaan tuhoa ja järkytystä. Hän aikoo varastaa rahasäiliön sisällön – nyt häntä ei voi estää mikään. Aku yrittää estää häntä rautapallolla, mutta sillä ei ole mitään vaikutusta. Aku saa kaadettua kerrostalonkin Ritarin päälle, edelleen tuloksetta. Rahasäiliössä Roope yrittää hukuttaa Mustaa Ritaria rikkihappoon, mutta hänen haarniskansa vain imee sitä. Tupu, Hupu ja Lupu yrittävät pidätellä häntä timanteilla ampumalla, mutta haarniskan ansiosta timantit eivät vahingoita häntä. Aku sanoo, että Roope on aina onnistunut lopulta saamaan rahansa takaisin niinäkin harvoina kertoina, kun rosvot ovat onnistuneet ryöväämään hänet. Roope kuitenkin tietää, että Musta Ritari aikoo yksinkertaisesti tuhota Kertalaaki™-päällystetyllä miekallaan Roopen rahat ja väittää sitten maailmalle varastaneensa ne – hänellä on riittämiin rahaa; hän on vain maineen perässä.
Viime hetkillä Roope havaitsee Ritarin seisovan punaisen maton päällä. Siitä kiskaisten Roope kaataa hänet, ja hän putoaa lattioiden läpi pohjakerroksessa sijaitsevaan timanttikasaan ja menettää tajuntansa. Ilman timanttikasaa hän olisi vajonnut maan sisään. Aku ja Roope kiskovat Lusénen pois Mustan Ritarin haarniskasta. Aku lähtee viemään Lusénea vankilaan, mutta tämä onnistuu taas pakenemaan. Tarinan lopussa Tupu löytää Mustan Ritarin jättämän lapun, jossa lukee: ”Palaan vielä!”
D.U.C.K.-omistus

Tarinan D.U.C.K.-omistus on kaukaisen talon ikkunoissa vasemmanpuoleisen ankanpojan lakin lähellä.
Mondo Minerals

Mondo Minerals on talkkiin erikoistunut kaivosyhtiö. Se on perustettu vuonna 1967 nimellä Suomen Talkki Oy, lisäksi yhtiö tunnettiin aikanaan myös nimellä Finnminerals Oy. Yhtiön omistaa Advent International, aikaisempia omistajia ovat olleet HG Capital ja Omya. Mondo Minerals on maailman toiseksi suurin talkin tuottaja Rio Tinton jälkeen.
Mondo Mineralsilla on talkkilouhoksia Sotkamossa ja Polvijärvellä sekä toimintaa myös Alankomaissa ja Saksassa.
Erikoiskemikaaliyritys Elementis plc hankki Mondo Mineralsin omistukseensa vuonna 2018.
Kritiikkiä

Mondon kaivokset Paltamon Mieslahdessa ja läheisessä Kajaanin puolella sijaitsevassa Jormuan kylässä ovat herättäneet myös kritiikkiä vakinaisten ja kesäasukkaiden mielissä.
Aiheesta muualla

Mondo Minerals
Mondo Mini Shows

Mondo Mini Shows (tunnetaan myös nimellä Mondo Media) on internetjakeluun keskittynyt mediatalo, jonka kuuluisin tuotos Joe Cartoon on saavuttanut suurta maailmanlaajuista suosiota.
Mondo Mini Showsin sarjoja

Alice in Wonderland
The God & Devil Show
Queer Duck
Hard Drinkin' Lincoln
Heavy Metal Guy
Inspector Beaver
Jesus & His Brothers
Like, News
Absolute Zero
Piki & Poko
Poker Night
Trailer Court
Thugs on Film
This Modern World
Turbo Fantasy
Zombie College
Spiral
Gone Bad
Baman Piderman (vain 1 tuotantokausi)
Dick Figures
Larva
Aiheesta muualla

kotisivut
Mondo Bizarro

| Mondo Bizarro Ramones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu, 1992
 Julkaistu: 1. syyskuuta, 1992
 Tuottaja(t): Ed Stasium
 Tyylilaji: Punk rock
 Kesto: 37.25
 Levy-yhtiö: Radioactive Records
Ramonesin muut julkaisut
| Brain Drain 1989 | Mondo Bizarro 1992 | Acid Eaters 1993 |
Mondo Bizarro on yhdysvaltalaisen punkyhtye Ramonesin syyskuussa 1992 julkaistu kahdestoista studioalbumi. Albumi on ensimmäinen studioalbumi, jossa bassoa soittaa Dee Dee Ramonen korvannut C. J. Ramone.
Kappalelista

Censorshit – 3.13 (Joey Ramone)
The Job That Ate My Brain – 2.17 (Marky Ramone, Skinny Bones)
Poison Heart – 4.04 (Dee Dee Ramone, Daniel Rey)
Anxiety – 2.04 (Marky Ramone, Skinny Bones)
Strength to Endure – 2.59 (Dee Dee Ramone, Daniel Rey)
It’s Gonna Be Alright – 3.20 (Joey Ramone, Andy Shernoff)
Take It as It Comes – 2.07 (Jim Morrison, John Densmore, Robby Krieger, Ray Manzarek)
Main Man – 3.29 (Dee Dee Ramone, Daniel Rey)
Tomorrow She Goes Away – 2.41 (Joey Ramone, Daniel Rey)
I Won’t Let It Happen – 2.22 (Joey Ramone, Andy Shernoff)
Cabbies on Crack – 3.01 (Joey Ramone)
Heidi Is a Headcase – 2.57 (Joey Ramone, Daniel Rey)
Touring – 2.51 (Joey Ramone)
Muusikot

Joey Ramone - laulu
Johnny Ramone - kitara
C.J. Ramone - basso
Marky Ramone - rummut
Mikael Kriisin

| Mikael Kriisin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. lokakuuta 1920 Korpiselkä, Suomi
Kuollut: 5. elokuuta 2014 (93 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ura
Sukujuuret:  lyydiläinen
Uskontokunta:  Ortodoksinen kirkko
Kirkollinen arvonimi:  Ylidiakoni
Isä Mikael Kriisin (20. lokakuuta 1920 Korpiselkä – 5. elokuuta 2014 Helsinki) oli Helsingin Uspenskin katedraalin ylidiakoni ja sitä ennen oopperalaulaja. Kuollessaan hän oli Suomen ortodoksisen kirkon papiston vanhin jäsen. Kriisin oli etniseltä taustaltaan lyydiläinen.
Tausta ja varhaiset elämänvaiheet

Isä Mikaelin vanhemmat olivat pakolaisia, jotka olivat tulleet Suomeen Venäjän vuoden 1917 bolševikkivallankumouksen jälkimainingeissa. 
Perhe oli kotoisin Karjalan Valkeamäeltä ja asuttuaan ensin muualla Raja-Karjalassa perhe asettui asumaan Valamon luostariin. Isä toimi luostarissa remonttimiehenä, ja Kriisin itse suoritti ensimmäiset työtehtävänsä luostarin kirkon kattoa korjaten. Perheen pojat lauloivat jo pienenä luostarin kuorossa. Kriisin toimi myös kanonarkkina eli esilukijana, joka luki kuorolle, mitä sen tuli laulaa seuraavaksi. Kanonarkin tehtävänä on vastata kuorolaulusta ja kirkkomusiikista jumalanpalveluksissa ja muissa kirkollisissa toimituksissa. Tuohon aikaan Valamon luostarissa toimitettiin paljon palveluksia, joissa lauloi kaksoiskuoro, eli laulu oli antifonista. Palvelukset olivat hyvin pitkiä, Kriisin muisteli myöhemmin, että vigilia kesti yhteensä viisi tuntia.
Kriisin asui Valamossa 15-vuotiaaksi asti ja oli alusta lähtien täysin kaksikielinen, halliten sekä venäjän että suomen kielen. 1930-luvun puolivälissä hän muutti Viipuriin ja aloitti litografian opinnot, mutta talvisodan alkaessa hän joutui asepalvelukseen ja kielitaitonsa vuoksi rintamaesikuntaan tulkin tehtäviin. Hän oli monta vuotta sodassa, eikä hänen tarvinnut ampua laukaustakaan. ”Jumala säästi minua näin kirkon palvelutehtävään”, hän kommentoi asiaa myöhemmin.
Sibelius-akatemiassa ja oopperalaulajaksi

Sodan päätyttyä Kriisin opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja työskenteli tulkkina. Vuonna 1952 hän alkoi laulaa Sävelpojat-yhtyeessä, jonka nimi muuttui pian Kimarakvartetiksi. Kimarakvartetin johtajana oli kapellimestari, sovittaja Peter Mirolybov (1919–2004). Sittemmin Kriisin ilmoitti jättävänsä yhtyeen vedoten muihin kiireisiin, sillä hän oli saanut kiinnityksen oopperaan. Oman ensikonserttinsa hän piti vuonna 1952.
Kimarakvartetin toiminta loppui vuonna 1975, mutta tältä lauluyhtyeeltä ilmestyi kokoelmalevy vuonna 2004.
Kriisin lauloi oopperassa kymmenen vuoden ajan, mutta koki, ettei päässyt urallaan eteenpäin, sillä roolien saaminen vaati suhteita. Hän toimi samalla myös kielenkääntäjänä ja kävi myös laulamassa Uspenskin katedraalin kuorossa.
Opiskelu pappisseminaarissa ja työskentely diakonina

Kriisin aloitti opinnot ortodoksisessa pappisseminaarissa, saatuaan rohkaisua tälle uralle eräältä rovastilta. ”Valamossa asuminen ja kirkon syvä tuntemus, jumalanpalvelukset ja kaikki – ne sitten vain ottivat minut mukaansa”, hän kommentoi asiaa myöhemmin. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 1961. Tämä merkitsi liittymistä ortodoksisen kirkon papistoon. Tässä vaiheessa hän lopetti uransa oopperalaulajana, sillä hän ei katsonut maallisen laulajan uran ja työskentelemisen papistossa sopivan yhteen toistensa kanssa.
Ylidiakonin arvon Kriisin sai vuonna 1971. Vuoteen 1987 saakka hän toimi Uspenskin katedraalin diakonina, eli käytännössä toimitti palvelukset yhdessä Helsingin metropoliitan kanssa. Hänen tapaansa toimittaa palveluksia ylistettiin laajasti. Jopa arkkipiispakin, tullessaan toimittamaan palvelusta Helsinkiin, luotti Kriisinin palveluksiin eikä ottanut mukaan omaa diakoniaan. Kriisinin sanottiin olevan ”kävelevä Typikon” ja hänen liturginen tajunsa oli erehtymätön.
Muu toimintaja ja luottamustehtävät

Kriisinin erityisenä elämäntyönä oli Venäläinen nuorisokerho, jonka hän perusti ja jota hän johti. Kerhon piirissä syntyi mm. ruotsinkielinen kuoro, jota tätä kieltä taitamaton Kriisin johti. Tämä kerto aloitti myös ikonimaalauksen kerhotoiminnan Suomessa.
Kriisin palveli useissa luottamustoimissa, esimerkiksi Sinisen Prikaatin säätiössä ja Helsingin sotaveteraanien hengelliseen toimikunnassa sekä myös Venäläinen Hyväntekeväisyysyhdistys Suomessa -yhdistyksen kunniajäsenenä.
Kriisin pääsi käymään uudelleen lapsuutensa Valamossa vuonna heinäkuussa 1988, ensimmäisellä Valamoon sotien jälkeisenä aikana Suomesta suoritetulla ryhmämatkalla. Tuohon aikaan Valamossa ei ollut luostaritoimintaa. Suomen ortodoksista kirkkoa edusti tuolla matkalla Oulun metropoliitta Leo, ja mukana olivat myös Valamon poikakodissa kasvanut isä Arvi Karpov sekä Valamon luostaria edustanut talousjohtaja, isä Ambrosius. Myös Valamo-seuran matkoilla Kriisin pääsi Vanhaan Valamoon myöhemmin useastikin, toimien näiden ryhmämatkojen tulkkina.
Eläkkeellä ollessaankin Kriisin palveli kirkkoaan, esimerkiksi osallistumalla palvelusten toimittamiseen Helsingin Helenan Vanhainkodin kirkossa.
Kriisin esiintyi sivuroolissa neljällä Jussi-palkinnolla palkitussa kotimaisessa elokuvassa Tulipää (1980).
Yksityiselämä

Kriisin avioitui Terijoella syntyneen Antoninan kanssa 1947. Avioliitto kesti harmonisena yli 50 vuoden ajan aina puolison kuolemaan saakka.
Mourad Karouf

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 27. joulukuuta 1970 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Tizi-Ouzou, Algeria
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
1979–1987: JS Kabylie
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2003 | JS Kabylie US Chaouia USM Blida JS Bordj Menail USM Tébessa USM Béjaïa CA Batna MB Bouira |  |
Valmennusura
2001–2002 2007–2008 2009–2010: MB Bouira JS Kabylie (juniorit) JS Kabylie
Mourad Karouf (s. 27. joulukuuta 1970 Tizi-Ouzou) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Karouf pelasi koko uransa Algeriassa.
Ura

Karouf aloitti jalkapalloilun nuorena, mutta harrasti sitä ennen käsipalloa ASTO:n joukkueessa. Lopulta hän valitsi jalkapallon vuonna 1979 liittyessään JS Kabylien junioreihin. Sittemmin hänet nostettiin harjoittelemaan edustusjoukkueeseen kaudella 1987–1988 ja seuraavalla kaudella Karoufia pääsi pelaamaan muutamassa ottelussa. Hän nousi lopulta JS Kabylien avain pelaajaksi puolustuksessa ja oli voittamassa Algerian mestaruutta vuosina 1989, 1990 ja 1995. Lisäksi se juhli Afrikan Mestarien liigan voittoa vuonna 1990.
Karouf päätti jättää seuran huomattuaan ettei menestyksen jälkeen joukkueen sisäisen asiat olleet enää kunnossa. Hän siirtyi kaudeksi 1995–1996 US Chaouiaan ja vaihtoi seuraa kausittain pelaten USM Blidassa, JS Bordj Menailissa, USM Tébessassa, USM Béjaïassa, CA Batnassa ja lopulta kaksi kautta MB Bouirassa, jossa hän myös päätti pelaajauransa.
Ura > Saavutukset

Algerian mestaruus: 1989, 1990, 1995
Hopeaa: 1988
Algerian Super Cup: 1992
Algerian cup: 1992, 1994
Afrikan Mestarien liiga: 1990
Afrikan Cup-voittajien cup: 1995
Valmennusura

Karouf aloitti valmentamisen MB Bouirassa kaudella 2001–2002, jolloin hän toimi pelaaja-valmentajana. Karouf kuitenkin keskittyi lopulta viimeisellä kaudellaan pelaamiseen ja jätti valmentamisen hetkeksi.
Sittemmin hän siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa JS Kabylieen, jossa Karouf työskenteli juniorijoukkueiden parissa. Hän siirtyi lopulta kaudella 2007–2008 juniorivalmentajaksi ja myöhemmin Karouf kutsuttiin valmentamaan hetken aikaa edustusjoukkuetta marraskuussa 2009. Pesti päättyi lopulta tammikuussa 2010, kun joukkue palkkasi vakituisen valmentajan loppukaudeksi.
NES Open Tournament Golf

| NES Open Tournament Golf |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo R&D2
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Kenji Miki
Tuottaja:  Masayuki Uemura
Taiteilija:  Eiji Aonuma Mikio Mishima
Säveltäjä:  Akito Nakatsuka Shinobu Amayake
Pelisarja:  Mario Golf
Julkaistu:  NES/FamicomJP 20. syyskuuta 1991NA 29. syyskuuta 1991EU 18. kesäkuuta 1992
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3
Alusta:  Nintendo Entertainment System, Virtual Console
Jakelumuoto:  Pelimoduuli ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
NES Open Tournament Golf (Japanissa nimellä Mario Open Golf) on Nintendo R&D2:n kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli, joka julkaistiin alun perin 20. syyskuuta 1991 Nintendo Entertainment Systemille. Peli on toinen osa Mario Golf -pelisarjaa ja samalla myös toinen Nintendo Entertainment Systemille julkaistu golf-peli.
Pelissä pelataan golfia. Pelaajalla on pelattavanaan kolme erilaista pelitilaa: Stroke Play, Match Play ja Tournament. Pelaajalla on valittavanaan myös kolme erilaista rataa: Yhdistynyt kuningaskunta, Yhdysvallat ja Japani. Peliä voi pelata joko yksin tai kaksinpelinä.
Aiheesta muualla

NES Open Tournament Golf MobyGamesissa (englanniksi)
Peli Super Mario Wikissä (englanniksi)
NES Open Tournament Golf Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mooren tornado 2013

Tutkakuvaa Mooren tornadosta
Tornado teki tuhoja Oklahoman osavaltiossa Mooressa ja sen lähialueilla 20. toukokuuta 2013. Fujita-asteikolla korkeimpaan eli EF5-luokkaan kuulunut tornado surmasi 24 ihmistä, minkä lisäksi aineelliset vahingot olivat suuret.
Vaikutus

Oklahoman hätätilaministeriön mukaan 24 ihmistä kuoli, 387 loukkaantui ja tuhoja aiheutui arviolta kahden miljardin dollarin arvosta. Kotinsa menettäneille perustettiin väestönsuojia, ja myös yliopistot tarjosivat majoitusta.
Presidentti Barack Obama julisti Oklahomaan hätätilan ja lähetti liittovaltion apua. Hätäapua myönnetään Clevelandin, Lincolnin, McClainin, Oklahoman ja Pottawatomien piirikuntiin asuntojen ja yritysten toimitilojen korjaamiseen sekä muihin kustannuksiin, joihin ei saa muuta korvausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mooren tornado 2013 Wikimedia Commonsissa
NRP Albacora (S163)

| NRP Albacora |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantiers Dubigeon, Nantes
Kölinlasku:  6. syyskuuta 1965
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1966
Palveluskäyttöön:  1. lokakuuta 1967
Poistui palveluskäytöstä:  2000
Tekniset tiedot
Uppouma:  860 t (pinnalla) 1 038 t (sukellus)
Pituus:  57,75 m
Leveys:  6,74 m
Syväys:  5,25 m
Koneteho:  1 600 shp
Nopeus:  12 solmua (pinnalla) 15 solmua (sukellus)
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  12 × 550 mm torpedoputkea
NRP Albacora (runkonumero S163) oli Portugalin laivaston vuonna 1966 vesillelaskettu Albacora-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Chantiers Dubigeonilta Nantesista, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1965. Se laskettiin vesille 15. lokakuuta 1966 ja otettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1967.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2000.
Musta Ritari (Dane Whitman)

| Musta Ritari |
| --- | --- |
Luoja(t):  Roy Thomas ja John Buscema
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  The Avengers #48 (joulukuu 1967)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Dane Whitman
Ryhmäsidokset:   Kostajat  Puolustajat  Vuokrasankarit  MI13 
Voimat:  Miekkailu, hevosella ratsastaminen, läpäisemätön kokovartalohaarniska
Dane Whitman on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä hahmo ja kolmas Mustan Ritarin titteliä kantanut henkilö. Hän teki ensiesiintymisensä The Avengers-lehden numerossa 48 joulukuussa 1967. Hän on alkuperäisen Mustan Ritarin, Sir Percyn, jälkeläinen ja peri aseman enoltaan Nathan Garrettilta, joka oli käyttänyt sitä rikollisiin tarkoituksiin.
Hahmon fiktiivinen historia > Varhainen historia

Dane Whitman syntyi Gloucesterissa, Massachusettsissa, rikkaaseen perheeseen. Hän opiskeli nuorena fysiikkaa. Hänen enonsa oli ryhtynyt superoistoksi nimellä Musta Ritari. Tittelin alkuperäinen kantaja oli ollut keskiajalla sankarillinen ritari. Garrett haavoittui kuolettavasti taistelussa Rautamiestä vastaan, mutta onnistui pakenemaan perheensä kartanolle sisarenpoikansa luokse. Ennen kuolemaansa hän pyysi Whitmania kertomaan totuuden rikoksistaan poliiseille ja supersankareille sekä käyttämään Mustan Ritarin varusteita perheensä kunnian palauttamiseen.
Hahmon fiktiivinen historia > Kostajien jäsenenä

Whitman ryhtyy uudeksi Mustaksi Ritariksi ja käyttää enonsa kehittämää geeniteknologiaa kasvattaakseen hevoselleen Aragornille siivet. Häntä luullaan aluksi enokseen, jolloin Kostajat hyökkäävät hänen kimppuunsa, kunnes he myöhemmin tajuavat kyseessä olevan eri uusi Musta Ritari. Hän todistaa arvoisuutensa Kostajille soluttautumalla Pahuuden Mestareihin ja pääsee Kostajien väliaikaisjäseneksi. Pian hän perii Garrettin linnan ja matkustaa Englantiin, missä Sir Percyn henki lahjoittaa hänelle mustasta meteoriitista taotun aseensa Eebenmiekan. Hän auttaa myös Tohtori Outoa taistelussa ulottuvuuksienvälistä uhkaa Tiboroa vastaan.
Ollessaan yhä Kostajien väliaikaisjäsen, hän auttaa näitä taistelussa Kang Valloittajaa vastaan. Sekä Kang että Whitman päätyivät osaksi Suurmestarin järjestämää peliä. Kang oli voittanut pelissä voiman tappaa kenet tahansa Kostajien jäsenistä pelkällä toivomuksella. Whitman avusti pelissä Goljattia tämän omien vastustajien voittamisessa, mutta Suurmestari piti peliä tasapelinä, koska Kostajat eivät voittaneet vastustajiaan yksin. Whitman ei ollut täysinäinen Kostajien jäsen, joten hän oli sen vuoksi immuuni Kangin uudelle voimalle. Tämä antaa Whitmanin helposti voittaa Kangin, minkä jälkeen Whitman liittyy viralliseksi jäseneksi Kostajiin. Eebenmiekka päätyy myöhemmin Areksen haltuun, joka sammuttaa Prometheuksen liekin ja muuttaa useimmat olympiaaneista kristalliksi. Whitman matkustaa Olympokselle muiden Kostajien kanssa ja he kukistavat Areksen.
Muissa medioissa > Elokuvat

Kit Harington näyttelee Dane Whitmania Marvel Cinematic Universen elokuvissa ja hahmo tekee ensiesiintymisensä elokuvassa Eternals (2021). Whitman työskentelee historian professori Natural History Museumissa, Lontoossa, ja tapailee Sersiä. Hän kuitenkin jää Lontooseen, kun Sersi, Sprite ja Ikaris lähtevät taistelemaan palanneita deviaaneja vastaan. Elokuvan aikana hän saa selville muutamia taustoja sukunsa historiasta, ja lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa hänen sukunsa perintökalleus, Eebenmiekka, toimitetaan hänelle, Bladen äänen kysyessä, että onko hän valmis käyttämään sitä.
NRO

| National Reconnaissance Office  |
| --- | --- |
 NRO:n tunnus
Perustettu:  6. syyskuuta 1961
Toimivalta:  Yhdysvaltain hallitus
Ministeriö:  Yhdysvaltain puolustusministeriö
Päätoimi­paikka:  Chantilly, Virginia, US
Pääjohtaja:  Betty J. Sapp
NRO (engl. National Reconnaissance Office) on yksi Yhdysvaltain 16 tiedustelupalvelusta. NRO on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen virasto. Se operoi Yhdysvaltain vakoilusatelliitteja ja rahoittaa niiden suunnittelun ja rakentamisen. NRO työskentelee läheisesti NSA:n (Kansallinen turvallisuusvirasto), NGA:n, CIA:n ja DIA:n kanssa kooten kaikki satelliiteilla ja ilma-aluksilla kerätyn tiedusteluaineiston.
Vuoden 2010 huhtikuussa NRO:n johtaja Bruce Carlson vaati organisaation salaisen budjetin nostamista mm. teknologian kehityksen rahoitusta varten.  Tämä tapahtui sen jälkeen, kun sekä NOAAn ja puolustusministeriön yhteinen NPPOESS-satelliittiurakka että NASAn Constellation-ohjelma katkaistiin suurten kustannusylitysten vuoksi – nämä tilausten peruutukset merkitsevät avaruusteollisuudelle tulon menetyksiä. Vuoden 2010 syyskuussa NRO:n johtaja valitti rahoituksensa marginaalisuutta, koska budjetti on pysynyt dollarimäärässä vakiona.[lähde? ] Satojen miljoonien dollarien rahoituksella tilataan vuosittain Raytheonilta, Northrop Grummanilta, Boeingilta (mm. Future Imagery Architecture -tilaus) ja Lockheed Martinilta.