stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael Gruber (kirjailija)
Aiheesta muualla

Putte Wilhelmsson: Pidättäkää tavanomaiset kummitukset. Turun Sanomat 25.5.2006.
Pertti Avola: Emily Dideroffin synnit. Helsingin Sanomat 28.12.2006.
Park Geun-hye

| Park Geun-hye |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (2013).
Korean tasavallan presidentti
 25. helmikuuta 2013 – 10. maaliskuuta 2017  
Pääministeri:  Kim Hwang-Sik Jung Hong-won
Edeltäjä:  Lee Myung-bak
Seuraaja:  Moon Jae-in
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1952 (ikä 72) Daegu, Etelä-Korea
Vanhemmat:  Park Chung-hee (isä) Yuk Young-soo (äiti)
Tiedot
Puolue:  Saenuri
Tutkinnot:  Sogang-yliopisto Université Grenoble-Alpes
Uskonto:  ateisti
 Nimikirjoitus
Park Geun-hye (hangul: 박근혜; hanja: 朴槿惠; uudistettu latinisaatio: Bak Geunhye; s. 2. helmikuuta 1952) on korealainen poliitikko ja entinen tasavallan presidentti vuosilta 2013–2017. Hänet pidätettiin virasta virkarikossyytteiden vuoksi vuonna 2016 ja hänen kautensa päättyi lainvoimaisen tuomion tultua vuoden 2017 alusta.
Tausta ja yksityiselämä

Park on maan entisen diktaattorin Park Chung-heen tytär. Chung-heen ansiona pidetään maan nostamista köyhyydestä, mutta hän myös tukahdutti toisinajattelua kovalla kädellä. Park on julkisesti pyytänyt anteeksi isänsä valtakauden ihmisoikeusrikoksia.
Park syntyi Daegussa vuonna 1952. Sisko Park Geun-ryeong on myös ollut mukana politiikassa, mutta edustaa eri puoluetta. Perhe muutti Souliin jo 1950-luvun alussa ja lapset kasvoivat Sinisessä talossa (presidentin virka-asunnossa).
Vuonna 1974 Park valmistui Sogang-yliopistosta tekniikan kandidaatiksi. Samana vuonna hänen äitinsä kuoli presidenttiä vastaan suunnatussa salamurhayrityksessä, ja Park nousi Etelä-Korean ensimmäiseksi naiseksi. Park oli tuolloin vain 22-vuotias, ja viisi vuotta myöhemmin hänen isänsä salamurhattiin. Tämän jälkeen Park piti matalaa profiilia melkein 20 vuotta, kunnes lähti mukaan politiikkaan.
Park ei ole naimisissa eikä hänellä ole lapsia. Hän on verrannut itseään Englannin kuningatar Elisabet I:een sanomalla, että hän on naimissa Korean tasavallan kanssa ja eteläkorealaisten olevan hänen perheensä. Lisäksi hän on etäytynyt sisaruksistaan.
Parkin katsotaan olevan ateisti huolimatta siitä, että hänellä on erillinen kastenimi. Parkin uskonnottomuutta on pidetty jopa etuna maassa, jossa buddhalaiset ja kristityt ovat isoja ryhmiä, jotka historiallisesti eivät ole tulleet toimeen keskenään. Parkilla on kontakteja molempiin uskontokuntiin.
Poliittinen ura

Park asettui ensimmäistä kertaa ehdolle vuoden 1998 parlamenttivaaleissa Dalseongin vaalipiirissä ja tuli valituksi. Hän uusi paikkansa neljä kertaa ja toimi parlamentin puhemiehenä kahdesti vuosina 2004 ja 2006.. Konservatiiviset äänestäjät kääntyivät yhä enenevissä määrin kannattamaan Parkia, joka muistutti äänestäjiä Korean sodan jälkeisestä noususta ja Parkin äidistä. Suosionsa takia Park sai lempinimen "vaalien kuningatar".
Konservatiivisen Saenuri-puolueen ehdokkaana joulukuun 2012 presidentinvaalissa olleesta Parkista tuli Etelä-Korean ensimmäinen naispresidentti 25.2.2013. Park sai vaalissa 51,6 prosenttia äänistä kun hänen vastaehdokkaan, vasemmistoliberaalin Moon Jae-inin osuus jäi 48 prosenttiin. Park seurasi presidenttinä Lee Myung-bakia, joka kuuluu myös hallitsevaan Saenuri-puolueeseen. Park joutui korruptiosyytteiden vuoksi syrjään presidentin tehtävästä joulukuussa 2016, ja virallinen erottaminen tapahtui 10. maaliskuuta 2017. Samana vuonna kävi myös ilmi, että Etelä-Korean tiedustelupalvelu oli yrittänyt hyödyntää kybersota-asiantuntijoitaan varmistaakseen, että Park voittaisi vaalit.
On esitetty epäilyjä että todellista valtaa maassa käyttää Parkin ystävä ja salainen neuvonantaja Choi Soon-sil, jonka suku kuuluu koralaiseen lahkoon. Neuvonantajan vaikutustavaltaa on protestoitu ankarasti. Parkin ja Choin suhdetta on verrattu Rasputinin vaikutuksen alaisena olevaan Nikolai II:een.
Poliittinen ura > Rikossyytteet ja tuomiot

Kesällä 2016 Etelä-Korean suurin sanomalehti Chosun Ilbo paljasti, että Parkin hallinto oli painostanut useita eteläkorealaisia yrityksiä lahjoittamaan rahaa kahdelle isolle hyväntekeväisyysjärjestölle, joiden johdossa toimi Parkin ystävä Choi, joka sittemmin vaikutti mm. Parkin julkisiin puheisiin. Choi pidätettiin välittömästi, ja Etelä-Korean parlamentti alkoi valmistella lakia, jolla poistettaisiin Parkin perustuslain takaama syytesuoja. Parlamentin 300 edustajasta 171 äänesti syytesuojan poistamisen puolesta, minkä johdosta Park asetettiin virkarikossyytteeseen. Parkin kannatusluvut sukelsivat tuolloin historiallisen alas: 5 %.
Parlamentti poisti Parkin presidentin virasta oikeuden käynnin ajaksi 9. joulukuuta 2016. Virkaa tekeväksi presidentiksi nousi pääministeri Hwang Kyo-ahn, joka toimi virassa uuden presidentinvaaleihin asti. Park kiisti alusta asti kaikki syytteet eikä juurikaan ollut läsnä oikeuden istunnoissa.
Etelä-Korean korkein oikeus ilmoitti 10. maaliskuuta 2017 äänestäneensä yksimielisesti Parkin viraltapanon puolesta. Samassa yhteydessä se määräsi, että uudet vaalit pidetään 60 päivän sisällä. Park on Etelä-Korean ensimmäinen demokraattisesti valittu presidentti, joka on pantu viralta. Vuonna 2017 pidetyissä presidentinvaaleissa uudeksi presidentiksi nousi Moon Jae-in, joka oli vaalien ennakkosuosikki. Eteläkorealaisen paikallislehden Park ei pyytänyt mahdollisuutta äänestää kirjeitse istuessaan tutkintavankeudessa ja jätti siten käyttämättä äänioikeuttaan.
Park tuomittiin huhtikuussa 2018 24 vuodeksi vankeuteen vallan väärinkäytöstä, pakottamisesta ja lahjonnasta. Lisäksi hänelle määrättiin 18 miljardin wonin eli noin 13,7 miljoonan euron sakot. Parkin asianajaja ilmoitti harkitsevansa valittavansa tuomiosta maan korkeimpaan oikeuteen. Heinäkuussa 2020 oikeus lyhensi tuomion 20 vuoteen, koska katsoi Parkin saaneen korruption kautta vähän henkilökohtaista hyötyä. Lisäksi entisen presidentin katsottiin olleen oikeudenkäynnin jäljiltä "poliittisesti vararikossa".
Tammikuussa 2021 julkaistun mielipidekyselyn mukaan 47,7 % kansalaisista kannattaa Parkin armahtamista ja 48 % vastustaa sitä. Presidentti Moon ei tuolloin ollut ottanut harkintaan Parkin, sekä erillisestä korruptiotapauksesta tuomitun Lee Myung-bakin, armahtamista. Armahduksia on perusteltu kansallisen yhtenäisyyden eleenä. Park Geun-hye armahdettiin joulukuussa 2021, perusteluna myös kansallinen yhtenäisyys. Uutistoimisto Yonhapin mukaan huono terveydentila olisi vaikuttanut armahdukseen, koska Park oli joutunut useita kertoja sairaalaan vuoden aikana.
Galleria

Parkin perhepotretti vuonna 1957.
Parkin virkaanastujaiset vuonna 2013
Park ja Ban Ki-moon vuonna 2013
Parkia vastustava mielenosoitus helmikuussa 2017
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Park Geun-hye Wikimedia Commonsissa
Korean tasavallan presidentit
Rhee
Yun
Park CH
Choe
Chun
Roh TW
Kim YS
Kim DJ
Roh MH
Lee
Park GH
Moon
Yoon
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Park Geun-hye
Käännös suomeksi
María José Martínez Sánchez

| María José Martínez Sánchez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1982  Yecla 
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  176 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  1996–
Palkintorahat:  4 409 022 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  19. (10. toukokuuta 2010)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  361–246
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2009)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2009, 2012)
Wimbledon:  3. kierros (2008, 2011)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2009)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  4  (5. heinäkuuta 2010)
Voitot/tappiot:  491–259
Aiheesta muualla
ITF
WTA
María José Martínez Sánchez (s. 12. elokuuta 1982 Yecla, Murcia) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut naisten maailmanlistalla sijalle 19 toukokuussa 2010.
Tennisura > 2009

Martínez Sánchez aloitti vuoden Australian avoimilla. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti sijalle 32 sijoitetun Tamarine Tanasugarnin 7–5, 6–3. Toisella kierroksella hän voitti Akgul Amanmuradovan 6–2, 6–4, mutta hävisi kolmannella kierroksella Carla Suárez Navarrolle 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän ja Nuria Llagostera Vives olivat 11:nneksi sijoitettuja. Pari voitti kuudenneksi sijoitetut Yan Zin ja Zheng Jien kolmannella kierroksella, mutta hävisivät tiukan puolivälieräottelun Nathalie Dechylle ja Mara Santangelolle 3–6, 7–6(7), 7–6(6).
Martínez Sánchez pelasi seuraavaksi Copa Sony Ericsson Colsanitas -turnauksessa, jossa hän oli seitsemänneksi sijoitettu. Hän voitti Anastasija Jakimovan, Arantxa Parra Santonjan ja Betina Jozamin matkalla semifinaaliin, jossa hän voitti Patricia Mayrin 7–5, 7–5. Martínez Sánchez voitti ensimmäisen WTA-turnauksensa, kun loppuottelussa Gisela Dulko hävisi hänelle 6–3, 6–2. Nelinpelissä Mártinez Sánchez ja Llagostera Vives voittivat Gisela Dulkon ja Flavia Pennettan 7–5, 3–6, 10–7.
Hän pääsi kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa. Toisen WTA-turnausvoittonsa hän otti Ruotsin avoimissa. Turnauksessa hän voitti Kaia Kanepin, Carla Suárez Navarron ja Gisela Dulkon sekä finaalissa Caroline Wozniackin 7–5, 6–4. Martínez Sánchez ja hänen parinsa Nuria Llagostera Vives voittivat vuoden päätteeksi WTA-mestaruuden nelinpelissä. Turnauksessa he voittivat Venus ja Serena Williamsin 2–6, 6–4, 10–8, ja finaalissa maailmanlistan ykkösparin Cara Black ja Liezel Huber 7–6(0), 5–7, 10–7.
Maria pelasi Commonwealth Bank Tournament of Championsissa Balissa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Ágnes Szávayn 4–6, 6–4, 6–0 ja toisella kierroksella Samantha Stosurin 7–6(4), 7–5. Ottelussa Stosur syötti ennätyksellisesti 208 kilometrin tuntivauhdilla, joka on uusi naisten maailmanennätys syöttönopeudessa. Välierässä hän hävisi Aravane Rezaïlle 6–2, 6–3.
Kokonaisuutena vuosi oli Martínez Sánchezin uran paras. Tärkeimpinä kaksi WTA-turnausvoittoa, Bogotasta ja Tukholmasta sekä kolmannelle kierrokselle pääsy Australian avoimissa, Ranskan avoimissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Hän lopetti kauden maailmanlistan sijalla 30. Nelinpelissä hän voitti seitsemän WTA-turnausta. Vuoden päättyessä hänen nelinpelisijoitus oli viides.
Tennisura > 2010

Martínez Sánchezin vuoden ensimmäinen turnaus oli Hopman Cup, jonka hän voitti yhdessä Tommy Robredon kanssa. He voittivat matkalla finaaliin Australian, Yhdysvallat ja Romanian, ilman yhtäkään henkilökohtaista tappiota. Maria kärsi yllätystappion brittiläiselle Laura Robsonille, mutta Espanja voitti lopulta Ison-Britannian 2–1. Indian Wellsissä hän voitti Alexandra Dulgherun kolmessa erässä toisella kierroksella ja kolmannella Viktoryja Azarenkan 7–6(4), 6–2. Neljännellä kierroksella hän voitti Yanina Wickmayerin 6–4, 6–4. Semifinaalissa Martínez Sánchez hävisi Samantha Stosurille 3–6, 6–7(7). Hän otti kolmannen turnausvoittonsa Roomassa 8. toukokuuta sijoittamattoma pelaajana. Semifinaalissa hän voitti Ana Ivanovićin ja finaalissa seitsemänneksi sijoitetun Jelena Jankovićin 7–6, 7–5.
Hän lähti yhtenä mahdollisena yllättäjänä mukaan Ranskan avoimiin, mutta hävisi jo ensimmäisellä kierroksella Uzbekistanin Akgul Amanmuradovalle luvuin 6–2, 6–4.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
María José Martínez Sánchez WTA:n sivuilla
Petteri Nisunen

Antti-Petteri Nisunen (s. 19. joulukuuta 1962 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija, joka on tehnyt yhteistyötä Tommi Grönlundin kanssa nimellä Grönlund–Nisunen. Nisunen toimi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun nykytaiteen Professor of Practice -tehtävässä vuodesta 2012 vuoteen 2017.
Nisunen opiskeli Tampereen yliopiston arkkitehtiosastolla ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Opiskellessaan Tampereella Nisunen tapasi Grönlundin. He tekivät ensimmäisen yhteisen teoksensa vuonna 1993. Samana vuonna he pitivät ensimmäisen näyttelynsä Turun Titanik-galleriassa .
Nisusella on ollut arkkitehtitoimisto vuodesta 1993.
Vuonna 2021 Tommi Grönlundille ja Petteri Nisuselle myönnettiin molemmille valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha.
Nisusella on vaimo ja kaksi lasta. Hän harrastaa purjehdusta.
Aiheesta muualla

Grönlund–Nisunen-taiteilijaparin kotisivut (englanniksi)
Marvel One-Shots

Marvel One-Shots on sarja suoraan videolle julkistuja Marvel Studiosin tuottamia lyhytelokuvia, jotka sijoittuvat Marvel Cinematic Universeen (MCU) ja ovat julkaistu vuosina 2011–2014. Ne ovat sisällytetty erityisominaisuuksina MCU-elokuvien Blu-ray -versioilla ja digitaalisissa julkaisuissa, mutta niitä ei ole sisällytetty DVD-versioille. Jokainen elokuva kestää 4–14 minuuttia ja ne ovat suunniteltu itsenäisinä tarinoina, jotka kertovat tarkemmin täyspitkien elokuvien hahmojen ja tapahtumien taustoista. Kaksi lyhytelokuvaa antoivat myös inspiraation MCU:hun sijoittuville televisiosarjoille.
Elokuvissa The Consultant (2011) ja A Funny Thing Happened on the Way to Thor’s Hammer (2011) Clark Gregg palaa agentti Phil Coulsonin rooliin, ja tarjoavat itsenäisiä tarinoita siitä, millaista on olla S.H.I.E.L.D.:n agentti. Elokuvan Item 47 (2012) pääosassa Lizzy Caplan ja Jesse Bradford esittävät onnenonkijapariskuntaa, jotka löytävät chitaurien jälkeen jättämän aseen The Avengersin tapahtumien jäljiltä. Elokuva Agent Carter (2013) kertoo Hayley Atwellin esittämän Peggy Carterin vaiheista elokuvan Captain America: The First Avenger jälkeen, kun taas All Hail the King (2014) kertoo Ben Kingsleyn esittämän Trevor Slatteryn vaiheista elokuvan Iron Man 3 jälkeen. Kaikki One-Shots -lyhytelokuvat lisättiin Disney+:aan tammikuussa 2022, ja silloin Team Thor -piladokumentit (2016–2018) luokiteltiin myös sellaisiksi.
Elokuvat

| Elokuva | Ensi-ilta | Ohjaaja | Käsikirjoittaja | Tuottaja | Kotimediajulkaisu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Consultant | 2011-09-1313. syyskuuta 2011 | Leythum | Eric Pearson | Kevin Feige | Thor |
| A Funny Thing Happened on the Way to Thor’s Hammer | 2011-10-2525. lokakuuta 2011 | Leythum | Eric Pearson | Kevin Feige | Captain America: The First Avenger |
| Item 47 | 2012-09-2525. syyskuuta 2012 | Louis D’Esposito | Eric Pearson | Kevin Feige | The Avengers |
| Agent Carter | 2013-09-033. syyskuuta 2013 (digitaalisena) 2013-09-2424. syyskuuta 2013 (fyysisesti) | Louis D’Esposito | Eric Pearson | Kevin Feige | Iron Man 3 |
| All Hail the King | 2014-02-044. helmikuuta 2014 (digitaalisena) 2014-02-2525. helmikuuta 2014 (fyysisesti) | Drew Pearce | Drew Pearce | Kevin Feige | Thor: The Dark World |
Elokuvat > The Consultant (2011)

Iron Man 2:n ja The Incredible Hulkin tapahtumien jälkeen, Phil Coulson kertoo Jasper Sitwellille, että Maailman turvallisuusneuvosto haluaa vapauttaa Emil Blonskyn vankilasta liittääkseen hänet mukaan Kostajat-hankkeeseen. He näkevät tämän sotasankarina ja syyttävät New Yorkin tuhoista Bruce Banneria. Neuvosto käskee lähettämään agentin pyytämään kenraali Thaddeus ”Thunderbolt” Rossia luovuttamaan Blonskyn S.H.I.E.L.D.:n huostaan. Koska Nick Fury ei halua vapauttaa Blonskya, agentit päättävät lähettää jonkun höynäytettävän sabotoimaan tapaamista. Sitwellin vaatimuksesta, Coulson lähettää vastentahtoisesti "Konsultin": Tony Starkin. Osittain tulkittuna The Incredible Hulkin lopussa, häpäistyksi itsensä tunteva Ross istuu baarissa juomassa, kun Stark saapuu hänen luoksee. Stark ärsyttää Rossia niin paljon, että yrittää heittää Starkin ulos baarista. Stark kuitenkin ostaa baarin ja määrää sen purettavaksi. Seuraavana päivänä Coulson ilmoittaa Sitwellille suunnitelman onnistuneen ja että Blonsky pysyy vankilassa.
Vuoden 2011 San Diego Comic-Con Internationalissa, Marvel ilmoitti, että The Consultant julkaistaisiin vain Thorin Blu-ray -versiolla 13. syyskuuta 2011. Lyhytelokuvan ohjaajana toimi Leythum, käsikirjoittajana Eric Pearson, ja säveltäjänä Paul Oakenfold. Clark Gregg ja Maximiliano Hernández palasivat agentti Phil Coulsonin ja agentti Jasper Sitwellin rooleihin elokuvista. Näyttelijäkaartiin liittyvät arkistokuvan kautta Robert Downey Jr. Tony Starkina / Konsulttina, William Hurt kenraali Thaddeus ”Thunderbolt” Rossina ja Tim Roth Emil Blonskyna Kuvotus-muodossaan. Yhteistuottaja Brian Winderbaum kertoi tuottajien "halunneen maalata kuvan S.H.I.E.L.D.:istä vetämässä naruja ja olemassa vastuussa joistakin elokuvien tapahtumista. Kuka olisikaan parempi hahmo edustamaan tätä ideaa kuin agentti Coulson, ensimmäinen S.H.I.E.L.D.-agentti, joka esiteltiin ensimmäisessä Iron Man -elokuvassa?" Gregg sanoi, että hänelle kerrottiin lyhytelokuvasta puhelinsoitolla, jossa varoitettiin, että Coulson kuolisi The Avengersissä. Näyttelijä huomasi, että One-Shot -lyhytelokuvat voisivat kertoa tarkempaa tietoa Coulsonista, ”rakentaakseen katsojille suhteen hänen kanssaan” ennen hänen iskevää kuolemaansa. The Consultant käsikirjoitettiin lyhytelokuvan A Funny Thing Happened on the Way to Thor’s Hammer jälkeen, koska myöhemmälle varattiin 80% Marvelin näille kahdelle lyhytelokuvalle varaamasta budjetista, jättäen jäljellä olevan budjetin "kahden miehen puheeksi". Auttaakseen tässä, Pearson otti mukaan lyhytelokuvaan Sitwellin, joka nähtiin sivuroolissa Thorissa, ja asetti hänet sekä Coulsonin "mettimään miten huolehtia tästä Kostajat-hankkeen byrokraattisen politiikan hallinnollisesta taakasta".
Elokuvat > A Funny Thing Happened on the Way to Thor’s Hammer (2011)

Ennen Thorin tapahtumia, Phil Coulson pysähtyy huoltoasemalle kesken Albuquerqueen, New Mexicoon. Coulsonin ostaessa huoltuasemalta hieman välipaloja, kaksi ryöstäjää astuu sisään ja vaatii myyjää luovuttamaan kassan rahat. Kun ryöstäjät kysyvät kenen auto ulkona on, Coulson paljastaa itsensä, luovuttaa avaimensa, ja on aikeissa luovuttaa myös aseensa. Ollessaan luopumaisillaan aseesta, Coulson hämää ryöstäjiä hetken ajan, ja tainnuttaa rikolliset muutamassa sekunnissa. Hän maksaa ostoksensa huolettomasti ja pyytää myyjää olemaan kertomatta hänen osuudestaan poliisille, minkä jälkeen hän poistuu huoltoasemalta.
A Funny Thing Happened on the Way to Thor’s Hammer oli sisällytettynä Captain America: The First Avengerin Blu-ray -julkaisussa 25. lokakuuta 2011. Lyhytelokuvan ohjaajana toimi Leythum, käsikirjoittajana Eric Pearson, ja säveltäjänä Paul Oakenfold. Lyhytelokuvan pääosassa Clark Gregg uusii roolinsa agentti Phil Coulsonina. Sen tarkoitus oli esittää Coulson "muunakin kuin vain ärsyttävänä byrokraattina" S.H.I.E.L.D.:istä.
Elokuvat > Item 47 (2012)

MCU:n tulokkaat, Jesse Bradford (vasemmalla) ja Lizzy Caplan (oikealla) lyhytelokuvan  pääosissa.
Onnenonkijapariskunta Bennie and Claire löytävät hylätyn chitaurien aseen ("Esine 47"), jonka ne jättivät jälkeensä hyökättyään New Yorkiin The Avengersissä. Pariskunta käyttää sitä pankkiryöstöihin, mikä herättää S.H.I.E.L.D.:n huomion. Agentit Sitwell ja Blake saavat tehtäväkseen hankkia aseen käsiinsä ja "neutraloida" pariskunta. Agentti Sitwell jäljittää pariskunnan motellihuoneeseen, joka tuhoutuu varastettujen rahojen kanssa yhteenoton aikana. Pariskunnan tappamisen sijaan, Sitwell pyytää heitä liittymään S.H.I.E.L.D.:iin, jolloin Bennie saa paikan tutkimus- ja kehitysosastolta chitaurien teknologian hyödyntämiseksi ja Clairesta tulee Blaken assistentti.
Item 47 julkaistiin The Avengersin Blu-ray -versiolla 25. syyskuuta 2012. Elokuvan pääosassa ovat Jesse Bradford ja Lizzy Caplan Bennien ja Clairen rooleissa. Elokuvassa tekee paluun myös Agent Sitwell, näyttelijänä Maximiliano Hernández, sekä ensiesiintymisensä Blake, näyttelijänä Titus Welliver. Sen ohjaajana toimi Marvel Studiosin toinen puheenjohtaja Louis D’Esposito, käsikirjoittajana Eric Pearson, ja säveltäjänä Christopher Lennertz. Neljässä päivässä kuvattu lyhytelokuva kesti 12 minuuttia,, pidempään kuin edelliset lyhytelokuvat, joiden kesto oli 4 minuuttia. Pearson ja D’Esposito saivat ideaan lyhytelokuvaan katsottuaan The Avengersin ja jattelivat, "New York on sekaisin. Aseita on oltava kaikkialla". Item 47 auttoi inspiroimaan MCU:n televisiosarjan S.H.I.E.L.D. Agentit
Elokuvat > Agent Carter (2013)

Vuosi Captain America: The First Avengerin tapahtumien jälkeen, agentti Peggy Carter, nyt Strategisen tiedereservin (Strategic Scientific Reserve) jäsen, joutuu tavallisiin toimistotöihin kenttätehtävien sijaan. Eräänä yönä ollessaan yksin toimistossa, puhelin soi ja Carter saa selville salaperäisen Zodiac-järjestön piilopaikan. Hän menee paikan päälle, ja saa seerumin helposti käsiinsä. Seuraavana päivänä, hänen esimiehensä, agentti John Flynn, moittii häntä omin päin toimimisesta asianmukaisten menettelyjen sijaan. Carter selitti tehtävän olleen kiireellinen, mutta Flynn ei välitä tästä, vaan pitää puuttenalaista Carteria pelkkänä Kapteeni Amerikan "vanhana heilana", joka sai nykyisen työnsä vain säälin vuoksi. Puhelin soi jälleen, ja tällä kertaa langan päässä on Howard Stark, joka kertoo Flynnille haluavansa Carterin yhteisjohtamaan vastamuodostettua S.H.I.E.L.D.:iä. Lopputekstien aikana näytetyssä kohtauksessa, Dum Dum Dugan istuu uima-altaan reunalla Starkin kanssa, ihastelemassa kahta naista, jotka pitivät yllään vastakeksittyjä bikineitä.
Agent Carter julkaistiin Iron Man 3:n Blu-ray -versiolla 24. syyskuuta 2013, sekä digitaalisesti ladattavana 3. syyskuuta 2013, ja se nähtiin hyvänä siltana tulevaan elokuvaan Captain America: The Return of the First Avenger. Aiemmin sen julkaisua harkittiin muillekin kotimedioille. Hayley Atwell palaa Peggy Carterin rooliin, Dominic Cooperin, Neal McDonoughin, ja Chris Evansin uusiessa roolinsa Howard Starkina, Timothy "Dum Dum" Duganina, ja Steve Rogersina / Kapteeni Amerikkana, jälkimmäisen esiintyessä vain arkistokuvan kautta. Lyhytelokuvassa Bradley Whitford esittää agentti Flynnia ja Shane Black esitti tehtävän välittänyttä puhelinsoittajaa. Lyhytelokuvan ohjasi Louis D’Esposito ja käsikirjoitti Eric Pearson. Se kuvattiin yli viidessä päivässä, ja käytti uudelleen visuaalisia efektejä 1940-luvun New Yorkista Captain America: The First Avengeristä rahan säästämiseksi. Christopher Lennertz työskenteli jälleen D'Espositon kanssa, säveltäessään lyhytelokuvan musiikin. Hän sävelsi myöhemmin musiikin myös televisiosarjaan Agent Carter, joka kehitettiin lyhytelokuvan inspiroimana.