stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Texasin moottorisahamurhat (vuoden 2003 elokuva)

| Texasin moottorisahamurhat> The Texas Chainsaw Massacre |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marcus Nispel
Käsikirjoittaja:  Scott Kosar
Tuottaja:  Michael Bay Mike Fleiss
Säveltäjä:  Steve Jablonsky
Kuvaaja:  Daniel Pearl
Leikkaaja:  Glen Scantlebury
Pääosat:  Jessica Biel Jonathan Tucker Erica Leerhsen Mike Vogel Eric Balfour Andrew Bryniarski  R. Lee Ermey
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema Platinum Dunes Focus Features Next Entertainment
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  17. lokakuuta 2003
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  9,5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  107 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Texasin moottorisahamurhat (engl. The Texas Chainsaw Massacre) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut slasherelokuva, joka on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1974 elokuvasta. Elokuvan on ohjannut Marcus Nispel ja sen pääosissa on Jessica Biel, Jonathan Tucker, Thomas Frailer, Mike Vogel, Eric Balfour ja R. Lee Ermey. Elokuvan murhaajaa, Leatherfacea näyttelee Andrew Bryniarski.
Elokuvan esi-osa, Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku sai ensi-iltansa vuonna 2006.
Asetelma

Elokuva kertoo joukosta nuoria, jotka matkalla Lynyrd Skynyrdin konserttiin poimivat kyytiinsä oudosti käyttäytyvän liftarin, joka lopuksi ampuu itsensä. Etsiessään apua Texasin syrjäkyliltä nuoret joutuvat pian paikallisen mielisairaan tappajaperheen kynsiin, joista vaarallisin on moottorisahaa aseenaan käyttävä, kasvosairauksinen Leatherface.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jessica Biel  | … |  Erin    |
|  Jonathan Tucker  | … |  Morgan   |
|  Thomas Frailer  | … |  Pepper   |
|  Mike Vogel  | … |  Andy   |
|  Eric Balfour  | … |  Kemper   |
|  Andrew Bryniarski  | … |  Thomas Hewitt / Leatherface   |
|  R. Lee Ermey  | … |  sheriffi Hoyt   |
|  Marietta Marich  | … |  Luda Mae Hewitt    |
|  Terrence Evans  | … |  Monty Hewitt   |
|  David Dorfman  | … |  Jedidiah Hewitt   |
|  Kathy Lamkin  | … |  Tea Lady   |
|  Heather Kafka  | … |  Henrietta Hewitt   |
|  Lauren German  | … |  liftari   |
Aiheesta muualla

Texasin moottorisahamurhat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tiermasjärvi

| Tiermasjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunnat:  Kuusamo
Koordinaatit:  66°19′33″N, 29°16′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Koutajoen vesistö (73)
Järvinumero:  73.063.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  249 m 
Rantaviiva:  4,72 km 
Pinta-ala:  0,94 km² 
Tilavuus:  0,00714 km³ 
Keskisyvyys:  7,7 m 
Suurin syvyys:  21,9 m 
 fiTiermasjärvi 
Tiermasjärvi on saareton ylänköjärvi Kuusamon pohjoisosassa 40 kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta pohjoiseen. Etäisyys Oulusta on 228 kilometriä koilliseen. Järven pinta-ala on 94 hehtaaria.
Maantiede

Tiermasjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,6 kilometriä. Järven eteläosa muodostuu kolmesta lahdesta (Etelälahti, Pimeälahti, Tuomaanlahti), joiden välissä on kaksi luoteeseen suuntaavaa niemimaata. Muu osa järvestä on yhtenäistä selkävettä. Noin neljäsosa Tiermasjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on huomattavasti syvempi kuin länsiosa. Syvin kohta, 22 metriä, sijaitsee Pimeälahden ja Tuomaanlahden välisen niemen tuntumassa. Järven luoteisosassa on 11-metrinen syvänne.
Tiermasjärven länsipuolella sijaitsee Kallunkijärvi (246,4 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen leveys on noin 150–400 metriä ja sen kapeimmasta kohdasta virtaa oja. Kannaksella on viljeltyä kulttuurimaisemaa ja sen halki kulkee maantie. Tiermasjärven muut ranta-alueet ovat metsämaata. Järven etelä- ja itäpuolella kohoaa vaaroja (Nyppylävaara, Raiskiovaara).
Tiermasjärven vesitilavuus on 7 144 000 kuutiometriä.
Tiermasjärvi (73.063.1.007) kuuluu Rysäjoen valuma-alueeseen (73.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Aventojoen valuma-alue (73.06). Tiermasjärvi on toiseksi laajin Rysäjoen valuma-alueen kolmestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kallunkijärvi ja kolmanneksi laajin on Ronttijärvi.
Moskovan aika

Venäjän 11 aikavyöhykettä. Moskovan aika (UTC+3) on käytössä kartan vasemman laidan punaisella alueella. Kartassa tämä aikavyöhyke on esitetty myös kiistanalaiselle, Venäjän miehittämälle, mutta kansainvälisesti Ukrainalle kuuluvalle Krimin niemimaan alueelle.
Euroopan aikavyöhykkeet:


vaaleansininen Länsi-Euroopan aika (UTC±0)
sininen Länsi-Euroopan aika (UTC±0) 

Länsi-Euroopan kesäaika (UTC+1)
punainen Keski-Euroopan aika (UTC+1) 

Keski-Euroopan kesäaika (UTC+2)
keltainen Kaliningradin aika (UTC+2)
kultainen Itä-Euroopan aika (UTC+2) 
Itä-Euroopan kesäaika (UTC+3)
vihreä Moskovan aika, Turkin aika (UTC+3)

Kesäaika ei ole käytössä Islannissa (UTC±0), Turkissa (UTC+3), Valko-Venäjällä (UTC+3) eikä Venäjällä (UTC+2 ja UTC+3). Kartalla on esitetty kiistanalainen Krimin niemimaa Venäjän miehityksen johdosta osana aikavyöhykettä UTC+3, vaikka kansainvälisesti (de jure) se kuuluu Ukrainaan.
Moskovan aika (ven. моско́вское вре́мя, moskovskoje vremja, MSK), joka 26. lokakuuta 2014 lähtien seuraa aikaa UTC+3, on maantieteellisesti aikavyöhyke, johon sisältyy valtaosa Euroopan-puoleista Venäjää ja Valko-Venäjä. Venäjän kaikki rautatie- ja lentoliikenne käyttää Moskovan aikaa.
Neuvostoliiton aiemmin Itä-Euroopan aikaa noudattanut länsiosa, mm. Moskova, Leningrad, Ukraina ja Valko-Venäjä, siirtyi uuteen, erilliseen Moskovan aikaan 21. kesäkuuta 1930, jolloin Neuvostoliiton kaikkien aikavyöhykkeiden kelloja siirrettiin tunnilla eteenpäin.
Baltian maat käyttivät Moskovan aikaa 1940–1941 ja uudelleen vuodesta 1944 Neuvostoliiton miehittäessä ne. Neuvostovallan purkautumisesta seurasi, että Baltian maat sekä Moldova, Ukraina, Valko-Venäjä ja Venäjän Kaliningradin alue siirtyivät Moskovan ajasta Itä-Euroopan aikaan vuosina 1989–1991. Venäjään kuuluvat Udmurtia ja Samaran alue siirtyivät Moskovan aikaan 2010.
Moskovan normaali- eli talviaika oli UTC+3 vuoteen 2011, jolloin Venäjällä luovuttiin vuonna 1981 voimassa olleesta normaali- ja kesäaikojen vaihtelusta sekä siirryttiin ympärivuotisesti noudattamaan kunkin aikavyöhykkeen aiempaa kesäaikaa, jolloin Moskovan ajaksi tuli UTC+4.
Kesällä 2014 Venäjällä päätettiin palata 26. lokakuuta 2014 alkaen pysyvään talviaikaan. Samalla aikavyöhykkeiden lukumääräksi palautettiin yksitoista, joskin vyöhykejako poikkesi paikoin aiemmasta. Moskovan aikavyöhykkeeksi palautettiin UTC+3.
Ukrainan separatistialueet – Luhanskin ja Donetskin kansantasavallat sekä Krimin tasavalta – siirtyivät 2014 Moskovan aikaan, poiketen muusta Ukrainasta, jonka aikavyöhyke on Itä-Euroopan aika (kesällä Itä-Euroopan kesäaika).
Tietoyhteiskuntaohjelma

Tietoyhteiskuntaohjelma on Suomen hallituksen politiikkaohjelma, jonka tavoitteena on edistää suomalaista kilpailukykyä ja hyvinvointia tieto- ja viestintäteknologian avulla. Tietoyhteiskunnallista kehittämistä johtamaan ja koordinoimaan on asetettu Tietoyhteiskuntaneuvosto, jonka puheenjohtaja on pääministeri Matti Vanhanen.
Tietoyhteiskuntaohjelma on jaettu kahdeksaan osa-alueeseen, ja ohjelmaa toteutetaan noin sadassa eri ministeriöiden projektissa. Tietoyhteiskuntaohjelman toiminta päättyi 30.4.2007.
Tietoyhteiskuntaohjelma oli Suomen hallituksen politiikkaohjelma joka päättyi 30.4.2007. Sen tavoitteena oli edistää suomalaista kilpailukykyä ja hyvinvointia tieto- ja viestintäteknologian avulla. Tietoyhteiskunnallista kehittämistä johtamaan ja koordinoimaan asetettiin Tietoyhteiskuntaneuvosto, jonka viimeisenä puheenjohtaja toimi pääministeri Matti Vanhanen. Tämän jälkeen vastaavia hankkeita on edistetty kansallisen tietoyhteiskuntastrategian avulla.
Tietoyhteiskuntaohjelma oli jaettu seitsemään osa-alueeseen, ja ohjelmaa toteutetaan noin sadassa eri ministeriöiden projektissa. Nämä osa-alueet olivat:
Tietoliikenneyhteydet ja digitaalinen televisiotoiminta
Kansalaisten tietoyhteiskuntavalmiudet ja turvallinen yhteiskunta
Koulutus, työelämä, tutkimus ja tuotekehitys
Tieto- ja viestintätekniikan hyödyntäminen julkishallinnossa
Liiketoiminnan ja sisältöjen sähköistäminen
Lainsäädännölliset toimenpiteet
Kansainvälinen ulottuvuus
Ohjelman tulokset ja kritiikki

Ohjelman tuloksena saatiin suurin osa suunnitelluista laajakaistaverkoista rakennettua suunnitelmien mukaisesti. Useat hankkeet eivät kuitenkaan saavuttaneet niille asetettuja tavoitteita. Valtiontalouden tarkastusviraston tekemän tarkastuksen mukaan tietoyhteiskuntaohjelman alueelliset vaikutukset olivat vähäisiä verrattuna huomattaviin panostuksiin
Valtionhallinto ei ole riittävästi vaikuttanut ja koordinoinut tietoyhteiskuntaohjelman tavoitteiden toteutumista. Esimerkiksi julkisen hallinnon sähköisen asioinnin kehittämishankkeelle JUPA:lle asetettu aikataulu oli suhteessa tavoitteisiin epärealistinen. Lisäksi hanke olisi tullut toteuttaa valtakunnallisesti eikä alueellisesti jotta uusia verkkopalveluja oltaisiin voitu ottaa käyttöön mahdollisimman tehokkaasti.
Aiheesta muualla

Tietoyhteiskuntaohjelma (Arkistoitu – Internet Archive)
The Antichrist (Destructionin albumi)

| The Antichrist Destruction |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. elokuuta 2001
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 42.28
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Destructionin muut julkaisut
| All Hell Breaks Loose 2000 | The Antichrist 2001 | Alive Devastation 2002 |
The Antichrist on thrash metal -yhtye Destructionin studioalbumi. Se julkaistiin 27. elokuuta 2001.
Kappaleet

Days of Confusion – 00.49
Thrash 'til Death – 04.23
Nailed to the Cross – 03.46
Dictators of Cruelty – 04.31
Bullets from Hell – 05.07
Strangulated Pride – 03.27
Meet Your Destiny – 04.03
Creations of the Underworld – 03.54
Godfather of Slander – 04.09
Let Your Mind Rot – 04.15
The Heretic – 03.53
Rajoitetun painoksen bonuskappale:
Curse The Gods – 05.26 (Uudelleennauhoitettu versio)
Raidat 12–65 ovat tyhjiä.
Kokoonpano

Marcel "Schmier" Schirmer – basso, laulu
Mike Sifringer – kitara
Sven Vormann – rummut
Aiheesta muualla

The Antichrist (Destructionin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Antichrist (Destructionin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Catalyst

| ”The Catalyst” Linkin Park |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: A Thousand Suns
 Julkaistu: 2. elokuuta 2010 (digitaalisena) 24. elokuuta 2010 (CD)
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Rick Rubin, Mike Shinoda
 Tyylilaji: alternative rock rap rock electronic rock
 Kesto: 05.42
 Levy-yhtiö: Warner Brothers Records
Linkin Parkin muut singlet
| ”New Divide” 2009 | ”The Catalyst” 2010 | ”Waiting for the End” 2010 |
The Catalyst on Linkin Parkin neljännen studioalbumin, A Thousand Suns ensimmäinen single, joka julkaistiin 2. elokuuta 2010. Musiikkivideon kappaleeseen on ohjannut Joe Hahn, ja se julkaistiin 26. elokuuta 2010.
Taustaa

Linkin Park järjesti heinäkuussa 2010 yhteistyössä MySpacen kanssa kilpailun, jossa yli 18-vuotiaat yhtyeen fanit saivat tehdä omia remix-versioita "The Catalyst" -kappaleesta yhtyeen julkaisemien "stemmojen" avulla. Kilpailuun sai osallistua 50 eri maasta, joihin ei kuulunut Suomi. Kilpailun voitti Czeslaw "NoBraiN" Sakowski Puolasta, jonka tekemä remix sisältyy albumeille, jotka on ostettu Best Buysta tai Napsterista.
"The Catalyst" -kappale soi myös Medal of Honor -videopelin trailerissa, jonka on ohjannut Linkin Park -yhtyeen dj/ohjaaja Joe Hahn. Kappale on myös pelin soundtrackilla, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2010.
Linkin Park esitti kappaleen ensimmäistä kertaa MTV Video Music Awardsissa 12. syyskuuta 2010.
Australiasta kotoisin oleva, elektronista musiikkia esittävä yhtye Pendulum on tehnyt oman versionsa "The Catalyst" -kappaleesta.
Musiikkivideo

Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo heinäkuussa 2010. Video julkaistiin 26. elokuuta 2010 ensimmäisenä MTV:n ja VH1:n kotisivuilla. Videon on ohjannut yhtyeen jäsen Joe Hahn.
Kappalelista

| CD single |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Catalyst | 5.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | New Divide (Terra Vibe Park, Ateena, Kreikka (live), 21. heinäkuuta 2009)  | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| Digitaalinen single |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Catalyst | 5.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| iTunes Exclusive EP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Catalyst | 5.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Catalyst ("Bobby Bloomfield" Does It Offend You, Yeah Remix)  | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Catalyst (King Fantastic remix)  | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Catalyst (featuring DJ Endorphin)  | 5.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Catalyst (featuring Cale Pellick)  | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

Musiikkinäytteet
”The Catalyst” oli ensimmäinen single albumilta  (2010).
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
"The Catalyst" debytoi ykkössijalla Billboardin Rock Songs -listalla 12,2 miljoonalla kuuntelukerralla. Siitä tuli ensimmäinen kappale Rock Songs-listan 14-kuukautisen historian aikana, joka menee suoraan listan ykköseksi. "The Catalyst" debytoi kolmossijalla Alternative Songs -listalla, ja siitä tuli yhtyeen neljästoista kappale, joka on päässyt listalla top 5:een. Kappale nousi listan kärkeen kolmannella listaviikollaan ja siitä tuli yhtyeen yhdeksäs kappale, joka on päässyt listan ykköspaikalle. Kappale debytoi sijalla 35 Billboard Hot 100 -listalla, myyden 60 000 kappaletta ensimmäisellä viikolla. Kappale debytoi sijalla 20 Hot Digital Songs -listalla ensimmäisellä viikollaan.
| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaiden singlelista: 95
Australian Aria Charts: 33
Belgian Ultratop 40 (Vallonia): 9
Belgian Ultratop 50 (Flanderi): 7
Britannian rock-lista: 1
Britannian singlelista: 40
Canadian Hot 100: 28
European Hot 100: 29
Itävallan singlelista: 18
Puolan singlelista: 25
Ruotsin singlelista: 31
Saksan singlelista: 11
Sveitsin singlelista: 29
U.S. Billboard Alternative Songs: 1
U.S. Billboard Hot 100: 27
U.S. Billboard Hot Digital Songs: 16
U.S. Billboard Mainstream Rock Songs: 12
U.S. Billboard Rock Songs: 1
Uuden-Seelannin singlelista: 27
The Castle of Fu Manchu

| The Castle of Fu Manchu |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jesús Franco
Käsikirjoittaja:  Jaime Jesús Balcázar Manfred Barthel Michael Haller Harry Alan Towers
Perustuu:  Sax Rohmerin hahmoihin
Tuottaja:  Harry Alan Towers Jaime Jesús Balcázar
Säveltäjä:  Gert Wilden
Kuvaaja:  Manuel Merino Rodríguez (käännä suomeksi)
Pääosat:  Christopher Lee Gunther Stoll Maria Perschy Richard Greene
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Länsi-Saksa  Italia  Espanja  Yhdistynyt kuningaskunta  Liechtenstein
Tuotantoyhtiö:  Balcázar Producciones Cinematográficas International Cinema Italian International Film Terra-Filmkunst Tilma Films Towers of London
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   30. toukokuuta 1969  1972  1972  18. syyskuuta 1972
Kesto:  88 minuuttia 85 minuuttia (Saksa) 92 minuuttia (Espanja) 92 minuuttia (USA)
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  12 985 224 ESP (Espanja)
Edeltäjä:  Fu Manchu – himon herra (1968)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Castle of Fu Manchu (myös engl. Sax Rohmer's The Castle of Fu Manchu, Assignment Istanbul, Fu Manchu's Castle ja The Torture Chamber of Fu Manchu; saks. Die Folterkammer des Dr. Fu Man Chu; esp. El castillo de Fu-Manchu; ital. Il castello di Fu Manchu) on vuonna 1969 julkaistu Jesús Francon ohjaama toiminnallinen seikkailutrilleri, jonka pääosissa ovat Christopher Lee, Gunther Stoll, Maria Perschy ja Richard Greene. The Castle of Fu Manchu on viimeinen elokuva Fu Manchu -elokuvasarjassa.
The Castle of Fu Manchu on tohtori Petrietä näytelleen Howard Marion-Crawfordin viimeinen elokuva. Hän kuoli puoli vuotta elokuvan ensi-illan jälkeen 55-vuotiaana.
Juoni

The Castle of Fu Manchu kertoo pahan tohtori Fu Manchun (Christopher Lee) suunnitelmasta jäädyttää kaikki maapallon valtameret uudella pirullisella aseellaan saadakseen maailman herruuden. Fu Manchulla on kuitenkin vastassa hänen arkkivihollisensa Interpolin Nayland Smith (Richard Greene).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Fu Manchu   |
|  Richard Greene  | … |  Sir Denis Nayland Smith   |
|  Howard Marion Crawford  | … |  Tohtori Petrie   |
|  Gunther Stoll  | … |  Curt   |
|  Rosalba Neri  | … |  Lisa   |
|  Maria Perschy  | … |  Marie   |
|  Jose Manuel Martin  | … |  Omar Pasha   |
|  Werner Aprelat  | … |  Melnik   |
|  Tsai Chin  | … |  Lin Tang   |
Tuotanto ja julkaisu

Elokuvan tuottajana toimi Harry Alan Towers ja Jaime Jesús Balcázar. Towersin ja Balcaázarin lisäksi Manfred Barthel ja Michael Haller laativat käsikirjoituksen. The Castle of Fu Manchu kuvattiin Espanjan Barcelonassa ja Turkin Istanbulissa.
The Castle of Fu Manchu sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 30. toukokuuta vuonna 1969. Ison-Britannian ja Yhdysvaltain ensi-illat olivat vasta vuonna 1972. Espanjassa elokuva julkaistiin 18. syyskuuta vuonna 1972. The Castle of Fu Manchu on saatavilla videona ja DVD:nä.
Aiheesta muualla

The Castle of Fu Manchu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Castle of Fu Manchu Elonet.
The Castle of Fu Manchu AllMoviessa. (englanniksi)
Morris Graves

Morris Graves (28. elokuuta 1910 Fox Valley, Oregon, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 2001 Loleta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen surrealistinen modernia tyylisuuntaa edustanut taidemaalari. Hän sai vaikutteita itäaasialaisesta taiteesta. Gravesin puolittain surrealistisissa töissä, joissa usein on pieniä eläimiä, eritoten lintuja, on havaittavissa yhtäältä romanttista, toisaalta realistista ainesta.
Aiheesta muualla

Teoskuvia MoMA
Teoskuvia Portland Art Museum
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Graves, Morris
Käännös suomeksi
The Saboteur

| The Saboteur |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Pandemic Studios
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Electronic Arts
Suunnittelija:  Tom French
Pelimoottori:  Odin Havok
Julkaistu:  AUS 3. joulukuuta 2009NA 4. joulukuuta 2009EU 8. joulukuuta 2009
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  BBFC: 15 ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Saboteur on Pandemic Studiosin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli. 
Peli julkaistiin joulukuussa 2009 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Pelaaminen

Pelin päähenkilönä toimii irlantilainen Sean Devlin, joka natsi-Saksan miehityksen aikana liittyy Ranskan vastarintaliikkeeseen. Pelaajalla on käytettävissä lukuisia aseita, kuten dynamiittia, jolla on mahdollista tuhota muun muassa vihollisen tarkkailutorneja, tukiasemia, tykistöä ja rautateitä. Peli yhdistää toimintapelien ja hiiviskelypelien elementtejä: pelissä on esimerkiksi mahdollista joko hyökätä vartioidulle alueelle aiheuttamalla suuri kaaos tai varastaa vihollisen univormu ja soluttautua tukikohtaan.
Pelin alussa pelimaailma on sävyltään mustavalkoinen, mutta pelaajan sabotoidessa vihollista sävy alkaa palautua normaaliksi. Tarinatehtävien lisäksi pelissä on lukuisia sivutehtäviä.
Pelin pääasiallisena pelialueena toimii Pariisi, mutta avoimen pelimaailman alueisiin kuuluu muun muassa myös länsi-Ranskan Le Havre ja Saksan Saarbrücken. Ranskalaisista maamerkeistä peli sisältää Eiffel-tornin.
Vastaanotto

Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robin Atkin Downes  | … |  Sean   |
|  Karen Strassman  | … |  Veronique / Franziska / Francine / Giselle   |
|  André Sogliuzzo  | … |  Jules / Luc   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Skylar   |
|  Mischa Pfister  | … |  Dierker / Franz   |
Aiheesta muualla

The Saboteur MobyGamesissa (englanniksi)
The Saboteur Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Sabbath Stones

| The Sabbath Stones Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–1995
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 1996
 Tuottaja(t): Steve Bennett ja Paul Banfield (kokoelma)
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 79.59
 Levy-yhtiö: I.R.S. Records
Black Sabbathin muut julkaisut
| Between Heaven and Hell 1995 | The Sabbath Stones 1996 | Reunion 1998 |
The Sabbath Stones on Black Sabbath -yhtyeen kokoelma-albumi vuosilta 1983–1995. Se keskittyy pääasiassa yhtyeen I.R.S. Recordsin vuosiin eli 1989–1995. Näin kokoelma kattaa yhtyeen vähemmälle huomiolle jääneen, laulajien Ozzy Osbournen ja Ronnie James Dion jälkeisen niin sanotun kolmannen kauden, jolloin laulajana oli Tony Martin. Dion kanssa tehdyltä vuoden 1992 Dehumanizer-albumilta on vain yksi kappale. Kokoelma julkaistiin vain Euroopassa.
Yhtyeen (pääasiassa kitaristi ja johtohahmo Tony Iommin) sopimusta I.R.S.:n kanssa oli tuolloin jäljellä yhden albumin verran, joten kokoelma julkaistiin lähinnä vain sopimuksellisten velvoitteiden vuoksi. Pian kokoelman julkaisun jälkeen yhtyeen alkuperäinen kokoonpano teki comebackin.
Albumi sisältää myös neljä bonuskappaletta, Forbidden-albumin Japanin-versiossa alun perin julkaistun "Loser Gets It All" -kappaleen sekä kolme kappaletta vuosien 1983–1987 albumeilta Born Again, Seventh Star ja The Eternal Idol, vaikkakin ne julkaisi vielä Vertigo Records. Kokoelman kansivihko sisälsi osittain virheellisen parin sivun mittaisen yhtyeen historiikin.
Kappaleet

"Headless Cross" (Iommi, Powell, Martin)
"When Death Calls" (Iommi, Powell, Martin, Nicholls)
"Devil And Daughter" (Iommi, Powell, Martin)
"The Sabbath Stones" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"The Battle Of Tyr" (Iommi, Powell, Murray, Nicholls)
"Odin's Court" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"Valhalla" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"TV Crimes" (Butler, Dio, Iommi)
"Virtual Death" (Butler, Iommi, Martin)
"Evil Eye" (Butler, Iommi, Martin)
"Kiss Of Death" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"Guilty As Hell" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"Loser Gets It All" (Iommi, Martin, Nicholls, Powell, Murray)
"Disturbing The Priest" (Gillan, Iommi, Butler, Ward)
"Heart Like A Wheel" (Iommi, Hughes, Nicholls, Glixman)
"The Shining" (Iommi, Daisley, Gillen, Nicholls)
Kpl. 1-3 albumilta Headless Cross (1989)
kpl. 4-7 albumilta Tyr (1990)
kpl. 8 albumilta Dehumanizer (1992)
kpl. 9-10 albumilta Cross Purposes (1994)
kpl. 11-12 albumilta Forbidden (1995)
kpl. 13 Forbidden-albumin Japanin painokselta (1995)
kpl. 14 albumilta Born Again (1983)
kpl. 15 albumilta Seventh Star (1986)
kpl. 16 albumilta The Eternal Idol (1987)
Muusikot

Tony Iommi – kitara
Geoff Nicholls – kosketinsoittimet
Tony Martin – laulu (kpl 1–7, 9–13, 16)
Ronnie James Dio – laulu (kpl 8)
Ian Gillan – laulu (kpl 14)
Glenn Hughes – laulu (kpl 15)
Laurence Cottle – basso (kpl 1–3)
Neil Murray – basso (kpl 4–7, 11–13)
Geezer Butler – basso (kpl 8–10, 14)
Dave Spitz – basso (kpl 15)
Bob Daisley – basso (kpl 16)
Cozy Powell – rummut (kpl 1–7, 11–13)
Vinny Appice – rummut (kpl 8)
Bobby Rondinelli – rummut (kpl 9–10)
Bill Ward – rummut (kpl 14)
Eric Singer – rummut (kpl 15–16)
Brian May – kitarasoolo kappaleessa "When Death Calls"
Julkaisuhistoria

huhtikuu 1996: I.R.S. Records, 7243-8-37532-2-2, UK, CD
Aiheesta muualla

The Sabbath Stones Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Sabbath Stones Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)