stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susendalin kirkko

| Susendalin kirkko Susendal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2018.
Sijainti:  Hattfjelldal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  2001
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Susendalin kirkko (norj. Susendal kirke) on Hattfjelldalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Susendalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Särölammit

| Särölammit |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°57′16″N, 24°01′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Renkajärveen 
Järvinumero:  35.885.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,3 m  
Rantaviiva:  0,481 km  
Pinta-ala:  1,334 ha  
Saaria:  1 
 fiSärölammit 
Särölammit  ovat Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rimmilän kylän lähellä sijaitsevat lammet.
Maantietoa

Särölamminkorvessa ja sen pohjoispuolella on kolme lampea, joita kutsutaan monikossa Särölammit. Niistä pohjoisin on samalla suurin lammista. Sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Etelämpänä oleva lampi on 200 metriä pitkä ja eteläpuolella oleva kolmas lampi on alle 100 metriä leveä. Pohjoisen lammen rantaviivan pituus on 500 metriä. Kaikkien lampien rannat ovat soistunutta metsämaata, mutta eteläisen lammen rannat ovat avosuota. Pohjoisimmassa lammessa on saari.
Vesistösuhteet

Lammet sijaitsevat Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen yläosan valuma-alue kuuluu. Lampien vedenpintojen korkeudet ovat 143,3 metriä mpy. (suurin), 143,5 metriä (keskimmäinen) ja 143,9 metriä (eteläisin). Lammet on yhdistetty toisiinsa ja eteläisiin soihin kaivetuilla ojilla, joita on lampien välissäkin useita. Lammet laskevat ojaa myöten, joka yhtyy alempana Sitturinojaa, joka laskee Renkajärveen.
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
| Maakoodi: | Maakoodi: |  FIN |  FIN |  FIN |
| IAAF:n jäsenliitto: | IAAF:n jäsenliitto: | Suomen Urheiluliitto / EAA | Suomen Urheiluliitto / EAA | Suomen Urheiluliitto / EAA |
Daegu 2011
Sijoitus mitalitaulukossa: –
|   |   | Yhteensä | miehet | naiset |
| Urheilijoita | Urheilijoita | 13 | 10 | 3 |
|  kultaa |  kultaa | – | – | – |
|  hopeaa |  hopeaa | – | – | – |
|  pronssia |  pronssia | – | – | – |
| pistesijat 4.–8. | pistesijat 4.–8. | – | – | – |
Osallistumisvuodet
1983 • 1987 • 1991 • 1993 • 1995 • 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2022
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 käsittelee Suomen joukkueen valintaa Daegussa 27.8.–4.9.2011 pidettyihin vuoden 2011 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin ja menestymistä niissä. Suomi on ollut alusta asti jokaisissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa mukana ja osallistui kisoihin 13. kerran. Suomen Urheiluliiton tavoite oli yksi mitali ja kaksi pistesijaa. Tavoitetta ei saavutettu. Suomen parhaiksi sijoituksiksi jäivät Antti Ruuskasen ja Olli-Pekka Karjalaisen yhdeksännet sijat keihäässä ja moukarissa.
Aiheesta muualla

YLE: MM-yleisurheilu 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Vehmasmäen kappeli

| Vehmasmäen kappeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Kuopio
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion hiippakunta
Seurakunta:  Kallaveden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1956
Suunnittelija:  Elsi Borg
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vehmasmäen kappeli eli Vehmasmäen siunauskappeli on Kuopion evankelis-luterilaiseen seurakuntayhtymään kuuluvan Kallaveden seurakunnan käyttämän Vehmasmäen hautausmaan yhteydessä oleva siunauskappeli, jota käytetään vainajien siunaamisten lisäksi kyläkirkkona. Rakennuksessa on myös vainajien säilytystilat.
Siunauskappeli rakennettiin 1916 vihityn kylähautausmaan läheisyyteen. Arkkitehti Elsi Borgin suunnittelema rakennus valmistui 1956. Sen tunnusmerkkinä on korkea harjakatto, kuten monessa muussakin kirkossa ja kappelirakennuksessa. Vehmasmäen kappelin alkuperäisen asun arkkitehtoninen muoto oli saanut vaikutteita ruotsalaisen arkkitehdin Gunnar Asplundin 1910-luvulla Tukholman Eteläiselle hautausmaalle (Skogskyrkogårdeniin) suunnittelemasta metsäkappelista. Myös arkkitehti Oiva Kallion 1920-luvulla suunnittelemassa Ruoveden siunauskappelissa oli vaikutteita Tukholman metsäkappelista. Vaikutteiden siirtymistä selittää osaltaan se, että Elsi Borg työskenteli tuolloin Oiva Kallion arkkitehtitoimistossa. Vehmasmäen kappelin alkuperäinen asu on paljolti kadonnut myöhemmissä muutostöissä.
Vehmasmäen kappelin laajentamisen suunnitteli Oulussa arkkitehdiksi opiskellut Matti Höyhtyä (1942–1999). Rakennuksen laajentaminen tapahtui 1980-luvun puolivälissä.
Suuret setelit (televisiosarja)

| Suuret setelit |
| --- | --- |

Tyyli:  Viihde Gameshow
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Heikki Paasonen (juontaja)
Verkko:  MTV3
Esitetty:  7. maaliskuuta 2014 – 9. toukokuuta 2014
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mikko Räisänen Aleksi Alku (apulaistuottaja)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Michael Porseryd Hanna Kortti (MTV)
Ohjaaja(t):  Kim Sainio
Leikkaaja(t):  JH Jylkkä
Tuotantoyhtiö(t):  Endemol Finland 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Suuret setelit oli suomalainen MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa kilpailevat parit tavoittelivat 100 000 euroa. Ohjelmaa esitettiin 7. maaliskuuta – 9. toukokuuta 2014. Suuret setelit perustui Money Drop -formaattiin, johon perustuvia ohjelmia on esitetty aiemmin muun muassa Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa.
Suuret setelit kuvattiin kesällä 2013 Tukholmassa. Ohjelman juonsi Heikki Paasonen.
Jaksot

| Jakso | Kilpailijat | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | - | 7. maaliskuuta 2014 |
| 2. | Lauri ja Juhani | 14. maaliskuuta 2014 |
| 3. | Tuomas ja Matti | 21. maaliskuuta 2014 |
| 4. | Leena ja Jesper | 28. maaliskuuta 2014 |
| 5. | Laura ja Tiia-Linda | 4. huhtikuuta 2014 |
| 6. | Kari ja Kaj | 11. huhtikuuta 2014 |
| 7. | Tarmo ja Saara | 18. huhtikuuta 2014 |
| 8. | Jussi ja Timo | 25. huhtikuuta 2014 |
| 9. | Kalle ja Ilmari | 2. toukokuuta 2014 |
| 10. | - | 9. toukokuuta 2014 |
Veijo Lassila

Veijo Päiviö Lassila (6. syyskuuta 1933 Karjala Tl – 4. heinäkuuta 2000 Kuopio) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Kuopion yliopiston kliinisen hammaslääketieteen professori vuodesta 1986. Hänen tutkimuskohteensa oli protetiikka.
Lassila oli Helsingin yliopiston geroprotetiikan ja geriatrisen hammashoidon dosentti 1990–1998.
Takamoottorirakenne

Takamoottorirakenne takavetoisessa autossa.
Takamoottorirakenne on auton rakenne, jossa moottori sijaitsee taka-akselin takana. Myös vetävät pyörät ovat takana. Takamoottori ei ole tavallinen rakenne ja moottori ei suojaa kuljettajaa onnettomuuden sattuessa. Takamoottori on yksinkertainen rakenne, joka tekee voimansiirrosta yksinkertaisen ja kevyen. Takamoottorisessa rakenteessa ei ole tarvetta kardaaniakselille ja tasauspyörästö voidaan yhdistää vaihteiston kanssa tilan säästämiseksi.
Volkswagen 1200 (1964)
Takamoottorisessa autossa on epätasainen painojakauma. Kaikilla neljällä pyörällä on sama kuormitus jarrutuksessa, jolloin jarrutusmatka lyhenee. Takamoottorisen auton haittapuolena on taipumus yliohjautumiseen hidastaessa, jolloin autosta tulee epävakaa. Rakenne on myös huono nestejäähdytteiselle moottorille, koska se vaatii pitkiä putkia auton eteen sijoitettaville jäähdytyselementeille tai ilman ohjaamista auton takaosassa sijaitsevalle jäähdyttimelle. Takamoottorisen auton hallittavuutta on parannettu runkoa ja jousitusta kehittämällä, mutta se on silti tiedostettava asia.
Smart Fortwossa on takamoottorirakenne.
Menestyksekkäisiin takamoottorisiin autoon kuuluu Porsche 911. Muita takamoottorisia autoja ovat Volkswagen Kupla, Tatra T77 ja Alpine A110. Takamoottoriset pienet henkilöautot olivat Suomessakin suosittuja 1950- ja 1960-luvulla, jolloin niitä olivat Volkswagenin eri mallien lisäksi monet Fiatin, Renaultin, Simcan ja NSU:n mallit. Viimeisiä ”perätuuppareita” eli takamoottorisia henkilöautoja oli 1980-luvulla valmistettu Škoda 105/120/130 M-sarja, kunnes vuosituhannen vaihteessa rakennetta taas sovellettiin kääpiöautoihin Renault Twingo III ja Smart Fortwo.
Takamoottorisia automalleja

Alpine A110
BMW 600
BMW 700
Chevrolet Corvair
DeLorean DMC-12
Fiat 500
Fiat 600
Fiat 850
Fiat 126
Goggomobil
Hillman Imp / Sunbeam 900
Mercedes-Benz 130
Messerschmitt KR200
NSU Prinz
NSU 110
Porsche 356
Porsche 911
Porsche 959
Porsche 997
Renault 4CV
Renault Caravelle ja Floride
Renault Dauphine
Renault 8 ja 10
Renault Twingo III
Simca 1000
Škoda 1000 MB
Škoda 105/120/130 M-sarja
Smart Fortwo
Steyr-Puch 500
Subaru 360
Subaru Fronte
Tata Nano
Tatra 77
Tatra 87
Tatra 97
Tatraplan
Tucker 48
Volkswagen Kupla
Volkswagen Transporter
Volkswagen Typ 3
Volkswagen Typ 4
Volkswagen Karmann Ghia
ZAZ 965 ja 968, Suomessa nimellä Jalta
Taisto Huuskonen

Taisto Huuskonen (4. marraskuuta 1925 Tampere – 28. marraskuuta 1990 Mouhijärvi) oli suomalainen kirjailija, joka asui 26 vuotta elämästään Neuvostoliitossa ja toimi myös siellä kirjailijana.
Nokialta kotoisin oleva Huuskonen osallistui sotiin, ja sodan jälkeen hän oli mukana SKDL:n toiminnassa. Tyytymättömänä silloisen Suomen oloihin hän loikkasi vaimonsa Ennin kanssa Suomesta Neuvostoliittoon 1949. Ensimmäisellä kerralla he eksyivät takaisin Suomen puolelle, mutta toisella kerralla he onnistuivat pääsemään rajan yli. Neuvostoliitossa Huuskosia pidettiin kuitenkin vakoilijoina, ja he joutuivat viettämään vajaat kaksi vuotta työleireillä Uralin tällä puolen..
Vapauduttuaan leiriltä Huuskonen vaimoineen oleskeli ensin sisä-Venäjällä, mutta onnistui
sitten muuttamaan Petroskoihin Karjalais-suomalaisessa SNT:ssa. Siellä Huuskonen työskenteli ensin metalliteollisuudessa ja sitten toimittajana.  Hän alkoi myös kirjoittaa kirjoja, ja julkaistuaan hyvän vastaanoton saaneen sotakirjansa Teräsmyrsky Kannaksella (1970) hän pääsi myös Karjalan Kirjailijaliiton jäseneksi.
Vuonna 1975 Huuskoset palasivat Suomeen ja eri vaiheiden jälkeen asettuivat lopulta asumaan Mouhijärvelle.
Vuonna 1979 Huuskonen julkaisi elämänvaiheistaan teoksen Laps Suomen, joka herätti suurta huomiota ja väittelyä, sillä siinä kuvattiin todenmukaisesti Neuvostoliiton oloja ja elämää siellä.  Kirjasta tehtiin myös samanniminen näytelmä 1990.
Huuskonen julkaisi tämän jälkeen myös muitakin kirjoja (Ennin tarina, sotakirjat Jermut ja Jermut jatkosodassa), mutta ne eivät enää herättäneet niin suurta huomiota.
Teokset

Rehua, rehua! : kertomus, ilmestyi kokoomateoksessa Nykypäivämme uurastajia. Kuvauksia. Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, Petroskoi 1961
Huomenen oraat. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1963
Maa kaipaa isäntää : Huomenen oraat-romaanin 2. osa. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1968
Juttuja ja kertomuksia eri vuosilta. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1969
Teräsmyrsky Kannaksella : romaani. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1970
Rakkaasti, hehkuvin rinnoin. 1978
Laps Suomen. WSOY 1979, 14. painos 1987
Teräsmyrsky : romaani. WSOY 1981
Ennin tarina. WSOY 1984
Jermut : romaani. WSOY 1983
Jermut jatkosodassa : romaani. WSOY 1986
Moukarin kaiku : romaani. WSOY 1988
Linkit

One Life and Two Perspectives Separated by the Border. The case of Taisto Huuskonen. Tuulikki Kurki
Venäjänkääpiöhamsteri

| Venäjänkääpiöhamsteri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Myyrät Cricetidae
Alaheimo::  Hamsterit Cricetinae
Suku::  Kääpiöhamsterit Phodopus
Laji::  sungorus
Kaksiosainen nimi
 Phodopus sungorus  (Pallas, 1773) 
Katso myös
   Venäjänkääpiöhamsteri Wikispeciesissä   Venäjänkääpiöhamsteri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Venäjänkääpiöhamsteri eli talvikko, virallisesti pikkuhamsteri (Phodopus sungorus) on kääpiöhamsterien sukuun (Phodopus) kuuluva pienikokoinen jyrsijälaji. Talvikot lienevät yleisimpiä Suomessa lemmikkinä pidettävistä kääpiöhamstereista. Muut kääpiöhamsterilajit ovat campbellinkääpiöhamsteri (Phodopus campbelli) ja roborovskinkääpiöhamsteri (Phodopus roborovskii). Venäjänkääpiöhamsterin on todettu olevan oma lajinsa, mutta Suomessa käytetään toisinaan nimitystä "venäjänkääpiöhamsteri" myös muista kääpiöhamsterilajeista. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on dzungarianhamsteri.
Luonnossa venäjänkääpiöhamsteri elää muun muassa Kazakstanin ja Siperian ruohikkoaroilla. Laji löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1773, ja löytäjänä oli eläintieteilijä Peter Simon Pallas. Lajin yksilöt kasvavat 6–10 cm kokoisiksi, ja niiden väritys on yleensä sekoitus ruskean ja harmaan sävyjä. Lisäksi selässä useimmiten on tummempi selkärangan suuntainen juova. Tämän normaalin värityksen lisäksi venäjänkääpiöhamstereita on olemassa ainakin helmiäisnormaalin, safiirin ja helmiäissafiirin väreissä. Nimitys talvikko tulee turkista, joka luonnossa muuttuu normaalista valkeaksi talvisin.
Venäjänkääpiöhamsteri, normaali väritys.
Lisääntyminen

Venäjänkääpiöhamsterin, kuten muidenkin kääpiöhamstereiden, keskimääräinen elinikä on 1,5–3 vuotta. Ne voivat silti elää yli kolmevuotiaiksikin. Naarashamsteri on sukukypsä 4–5 viikon ikäisenä, mutta lemmikkieläinten suositeltava lisääntymisaika on vasta noin 4–6 kuukauden iässä. Yhdellä naaraalla tulisi teettää korkeintaan kaksi poikuetta, sillä poikueet ovat rankkoja emolle ja lyhentävät sen elinikää huomattavasti. Poikaset syntyvät sokeina ja karvattomina. Poikueen koko voi vaihdella, mutta keskimäärin talvikot saavat 3–4 poikasta. Enimmillään poikasia voi syntyä yhdellä kerralla kymmenen. Venäjänkääpiöhamsteri on tiineenä 20–22 päivää. Emo imettää poikuetta 15–21 päivää. Kiima on neljän päivän välein, ja sitä on ihmissilmin lähes mahdoton huomata.
Käyttäytyminen ja ravinto

Hamsterit ovat useimmiten toiminnassa öisin. Ne ovat luonteeltaan erakkoja eikä niitä yleensä voi pitää pareittain, elleivät ne ole tottuneet toisiinsa syntymästään asti. Kommunikointi tapahtuu sekä korkeataajuisilla äänillä että ihmiskorvan kuulemalla vikinällä/narinalla. Kuulo- ja tuntoaistit ovat venäjänkääpiöhamstereilla tarkat.
Pesän venäjänkääpiöhamsterit rakentavat luonnossa yleensä maan alle, käyttäen ruohoa, villaa, sulkia ja muita pehmeitä pesänrakennusaineita. Lemmikkitalvikolle kelpaa näitä vastaavasti mm. vessapaperi. Ruokatottumuksiltaan ne ovat lähinnä kasviksia ja siemeniä syöviä. Luonnossa venäjänkääpiöhamsterit syövät löytämiään siemeniä ja kasvinosia, lemmikeille yleensä suositellaan syötettäväksi myös pieniä määriä lihaa tai jauhopukin toukkia eli jauhomatoja. Ruoan kuljettamiseksi ne käyttävät poskipussejaan muiden hamsterilajien tapaan.
Värimuodot

Normaali: ruskea selkä, jossa häivähdys harmaata. Mustia sekakarvoja. Selkäjuova musta. Vatsa 
valkea.
Safiiri: selkä savunharmaa. Selkäjuova tummanharmaa. Tummanharmaita sekakarvoja. Vatsa valkea.
Helmiäisnormaali: lähes kokonaan valkoinen. Selkäjuova harmaa. Mustia sekakarvoja. Vatsa valkoinen.
Helmiäissafiiri: melkein saman värinen kuin helmiäisnormaali, mutta hieman vaaleampi, sillä helmiäisnormaalilla sekakarvat ovat mustia, kun taas helmiäissafiirilla ne ovat sinertävän harmaita.
Selkäjuova vaalean harmaa.
Aiheesta muualla

Development of Species Preferences in Two Hamsters, Phodopus campbelli and Phodopus sungorus: Effects of Cross-Fostering[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Turkin Grand Prix 2009

|  Turkin Grand Prix 2009  |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2009. 

Päivämäärä:  7. kesäkuuta 2009
Sijainti:  Istanbul Park, Istanbul, Turkki
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,338 km
Kilpailun pituus:  58 kierrosta, 309,396 km
Sää:   Aurinkoinen, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.28,316
Palkintokoroke
Voittaja:   Jenson Button   (Brawn)
Toinen:   Mark Webber   (Red Bull)
Kolmas:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jenson Button   (Brawn)
Kierrosaika:  1.27,579 (kierroksella 40)
Turkin Grand Prix 2009 (virallisesti 2009 Formula 1 ING Turkish Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2009 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 7. kesäkuuta Istanbul Parkin moottoriradalla Turkissa. Jenson Button otti kilpailussa jo neljännen peräkkäisen ja kauden kuudennen voittonsa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. kesäkuuta | 10:00–11:30 | 10:00–11:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 23–24 °C | 32–38 °C | 60–61 % |
| 5. kesäkuuta | 14:00–15:30 | 14:00–15:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 26–27 °C | 38–44 °C | 40–47 % |
| 6. kesäkuuta | 11:00–12:00 | 11:00–12:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 27 °C | 38–43 °C | 31–33 % |
| 6. kesäkuuta | 14:00–15:00 | 14:00–15:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 28–29 °C | 46 °C | 26 % |
| 7. kesäkuuta | 15:00–17:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 32 °C | 47–49 °C | 29–33 % |
Lähde:
Raportti > Aika-ajot

Kauden seitsemänteen kilpailuun paalulta lähti toisen kerran kuluvalla kaudella ja kolmannen kerran urallaan Sebastian Vettel. Hänen perästään lähtivät Brawnin kaksikko Jenson Button ja Rubens Barrichello. Mark Webberin vauhti riitti neljänteen ruutuun ja edellisen kilpailun ensimmäiseen aika-ajo-osioon jäänyt Jarno Trulli ajoi nyt viidenteen ruutuun. Kimi Räikkönen lähti kisaan kuudennesta lähtöruudusta ja kolmena peräkkäisenä vuotena paalulta Turkissa lähtenyt Felipe Massa vasta seitsemännestä ruudusta.
McLaren-tallin Lewis Hamilton jäi toisen kerran peräkkäin jo ensimmäiseen aika-ajo-osioon. Hamilton ajoi useita aikakierroksia kovemmilla renkailla, mutta ei saanut tehtyä toiseen osioon riittävää aikaa. Hän jäi 16. lähtöruutuun. Tallikaveri Heikki Kovalainen ajoi myös kovemmilla renkailla ja pystyi nousemaan toiseen osioon mutta, hän karsiutui kuitenkin viimeisestä osiosta ollen 14. nopein.
Aika-ajon jälkeen Hamilton kritisoi nykyistä McLarenin MP4-24-autoa, joka olisi pitänyt hänen mielestään hylätä jo kauden alussa ja rakentaa sen tilalle kokonaan uusi. Nelson Piquet'n aika-ajo taas päättyi hänen pyörähdettyään hiekalle ensimmäisessä aika-ajossa. Hän jäi 17. lähtöruutuun.
Raportti > Kilpailu

Kilpailun startissa kaikilla muilla, paitsi Fernando Alonsolla ja Heikki Kovalaisella oli kovemmat renkaat. Kärkimiehet Sebastian Vettel ja Jenson Button pääsivät välittömästi ensimmäisen mutkan jälkeen omille teilleen. Vettel ajoi kuitenkin myöhemmin mutkan hieman leveäksi ja Button siirtyi hänen edelleen kärkeen.
Kolmannesta ruudusta lähteneen Rubens Barrichellon lähtö epäonnistui täysin. Hänellä oli vaikeuksia saada autoaan liikkeelle ruudusta ja hän putosi lopulta 12. sijalle pari pykälää parantaneen Heikki Kovalaisen eteen. He kävivät kovaa taistelua sijoituksistaan seitsemän kierroksen ajan, kunnes Barrichellon yrittäessä ohittaa Kovalaista hän osui Heikin auton takarenkaaseen ja pyörähti. Kovalainen pystyi jatkamaan kisaa normaalisti, mutta Barrichello putosi sijalle 17, Lewis Hamiltonin perään. Sieltä Barrichello alkoi tehdä uutta nousua ohittaen ensin Hamiltonin ja sen jälkeen Nelson Piquet'n. 14. sijalla ajanutta Adrian Sutilia ohittaessaan Barrichello osui hänen autonsa takarenkaaseen, rikkoen oman autonsa etusiiven. Barrichello joutui tulemaan seuraavalla kierroksella varikolle vaihtamaan etusiipensä ja hän putosi jälleen joukon hännille. Myöhemmin Barrichello ajoi varikkopilttuuseen 10 kierrosta ennen maalia vaihdelaatikon vioittelun vuoksi ja hänestä tuli kilpailun toinen keskeyttäjä Giancarlo Fisichellan jälkeen, jonka kilpailu jäi vain neljän kierroksen pituiseksi jarruongelmien vuoksi.
Kimi Räikkönen sai myös huonon lähdön ja putosi heti avauskierroksella kuudennelta sijalta yhdeksänneksi. Muun muassa tallikaveri Felipe Massa pystyi ohittamaan Räikkösen nousten kuudenneksi. Samalla sijalla Massa tuli myös maaliin. Räikkönen yritti ensimmäisen kierroksen lopussa ohittaa edellä ajanutta Alonsoa, mutta otti yhteen hänen kanssaan ja rikkoi samalla hieman etusiipeään, mikä hidasti Kimin menoa ennen ensimmäistä varikkokäyntiä. Maalin Räikkönen ajoi yhdeksäntenä ja jäi niukasti MM-pisteiden ulkopuolelle.
McLarenin kaksikolla kilpailu sujui jälleen alavireisesti, kun useiden ohitusten kohteeksi joutunut Hamilton oli lopulta 13. ja Kovalainen hänen jälkeensä 14. Hamilton nousi Kovalaisen edelle yhden varikkokäynnin taktiikkansa ansiosta. Kovalainen kävi varikolla lähes kaikkien muiden tapaan kahdesti.
Kilpailussa kauden kuudenteen ja neljänteen peräkkäiseen voittoonsa ajoi lähes koko kilpailun ylivoimaisessa johdossa ollut Jenson Button. Toiseksi tuli Mark Webber ja kolmanneksi paalulta lähtenyt Sebastian Vettel. Vettel ajoi kisan kolmen pysähdyksen taktiikalla. Muille pistesijoille tultiin järjestyksessä Trulli, Rosberg, Massa, Kubica ja Glock.
Tulokset

Kilpailussa ja aika-ajoissa käyttivät KERSiä tallit Ferrari ja McLaren.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1>  erä) | Aika (2>  erä) | Aika (3>  erä) | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.27,330 | 1.27,016 | 1.28,316 | 1 |
| 2 | 22 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | 1.27,355 | 1.27,230 | 1.28,421 | 2 |
| 3 | 23 |  Rubens Barrichello | Brawn-Mercedes | 1.27,371 | 1.27,418 | 1.28,579 | 3 |
| 4 | 14 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 1.27,466 | 1.27,416 | 1.28,613 | 4 |
| 5 | 9 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.27,529 | 1.27,195 | 1.28,666 | 5 |
| 6 | 4 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.27,556 | 1.27,387 | 1.28,815 | 6 |
| 7 | 3 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.27,508 | 1.27,349 | 1.28,858 | 7 |
| 8 | 7 |  Fernando Alonso | Renault | 1.27,988 | 1.27,473 | 1.29,075 | 8 |
| 9 | 16 |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 1.27,517 | 1.27,418 | 1.29,191 | 9 |
| 10 | 5 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1.27,788 | 1.27,455 | 1.29,357 | 10 |
| 11 | 6 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.27,795 | 1.27,521 |  | 11 |
| 12 | 17 |  Kazuki Nakajima | Williams-Toyota | 1.27,691 | 1.27,629 |  | 12 |
| 13 | 10 |  Timo Glock | Toyota | 1.28,160 | 1.27,795 |  | 13 |
| 14 | 2 |  Heikki Kovalainen | McLaren-Mercedes | 1.28,199 | 1.28,207 |  | 14 |
| 15 | 20 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 1.28,278 | 1.28,391 |  | 15 |
| 16 | 1 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 1.28,318 |  |  | 16 |
| 17 | 8 |  Nelson Piquet Jr. | Renault | 1.28,582 |  |  | 17 |
| 18 | 12 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 1.28,708 |  |  | 18 |
| 19 | 21 |  Giancarlo Fisichella | Force India-Mercedes | 1.28,717 |  |  | 19 |
| 20 | 11 |  Sébastien Bourdais | Toro Rosso-Ferrari | 1.28,918 |  |  | 20 |