stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hangon rata
Nykypäivä

Hangon ja Karjaan liikennöi arkisin seitsemän ja viikonloppuisin kuusi lähijunavuoroa H-tunnuksin molempiin suuntiin. Yksi iltavuoro ajetaan kolme kertaa viikossa Karjaalta edelleen Helsinkiin. Radan asemat ovat Hangon rautatieaseman jälkeen Hanko-Pohjoinen, Santala, Lappohja, Skogby, Tammisaari, Dragsvik ja Karjaa. Tavaraliikenne koostuu Lohjalla sijaitsevien metsäteollisuuden tehtaiden kuljetuksistalähde? ja Hyvinkään kautta muualle Suomeen kulkevasta sataman kautta kulkevasta tavarasta.
Radan henkilöliikenteessä tehdään vuosittain noin 95 000–105 000 matkaa. Määrä on ollut 2000-luvulla laskusuhdantainen, sillä vielä vuonna 2004 matkoja tehtiin noin 140 000.
Nykypäivä > Sähköistys

Vuonna 2020 Väylävirasto aloitti suunnitelmat radan sähköistämisestä ja tasoristeyksien parantamisesta. Ratasuunnitelma jaettiin hyväksyntää varten osiin. Traficom hyväksyi helmikuussa 2021 ratasuunnitelman ensimmäisen osan, joka sisältää Hyvinkää–Hanko-yhteysvälin sähköistyksen kokonaisuudessaan sekä seuraavat tasoristeyskohteet;
Hyvinkäällä: Hyvinkään asema, Backman, Nopontie
Nurmijärvellä: Hyvämäentie, Malkamäki, Kallio, Peräkorventie, Korpi, Åby
Vihdissä: Haimoo, Korkeakalliontie, Jättölä, Yli-Lankila, Laakus, Hemmilä, Toimila, Kuoppanummentie, Mäyrääntie
Lohjalla: Nummenkylä, Lieviö, Kaivurinkatu, Braskintie, Tynninharjuntie, Peter Forsströmintie, Kivelä, Honkaniementie (Gustavsberg)
Raaseporissa: Bålaby, Bredvikintie, Linderintie, Trollböle, Rödgrundet, Leksvall, Helmström, Kisa seisake, Skogby, Skogbyn seisake ja Predium sekä
Hangossa: Santala seisake, Santala ja Kirkkotie.
Ensimmäisen osan hyväksymisen jälkeen hyväksymättä ovat vielä Hyvinkäällä Alanoppo; Nurmijärvellä Laakso, Aalto ja Nykop; Vihdissä Kurkela ja Katinhäntä sekä Raaseporissa Sannäs ja Näseudd. Sähköistys valmistui marraskuussa 2023.
Sivuraiteet > Tammisaaren satamarata

Tammisaareen rakennettiin vuosina 1911–1912 satamarata asemalta Pohjoissatamaan. Rata purettiin vuonna 1996 ja Tammisaaren ratapiha kolme vuotta myöhemmin. Tammisaaressa on nykyään vain läpiajoraide eikä enää tavaraliikennettä.
Sivuraiteet > Rautaruukin/SSAB:n rata

Tämä 2,1 km pitkä raide johtaa Lappohjan ratapihalta SSAB:n tehtaalle. Raide on rakennettu vuonna 1986 silloiselle Rautaruukin tehtaalle. Raiteen tulevaisuus on epävarma SSAB:n ilmoitettua tehtaan sulkemisesta vuonna 2018.
Sivuraiteet > Lappohjan satamarata

Tämä 2,95 kilometriä pitkä raide johti Lappohjan asemalta mainitun paikkakunnan satamaan. Raide avattiin vuonna 1876 ja venäläiset purkivat sen vuosina 1940–1941.
Sivuraiteet > Koverharin rata

Tämä nykyisellään noin 2 kilometriä pitkä raide rakennettiin Koverharin terästehtaan tarpeisiin vuonna 1961. Tehdas lakkautettiin vuonna 2012. Radalla ei ole välitöntä purku-uhkaa, sillä Hangon kaupunki kehittää Koverharin alueesta uutta satamaa ja teollisuusaluetta, jossa tuleville toimijoille tarjotaan raideyhteys.
Sivuraiteet > Dynamiittitehtaan rata

Vuonna 1893 Hankoniemelle perustettiin räjähdysainetehdas syrjäiseen paikkaan räjähteiden aiheuttaman vaaran vuoksi. Tehtaalta rakennettiin vuonna 1914 kapearaiteinen rautatie Hangon radalle, joka korvattiin 2,5 kilometriä pitkällä leveäraiteisella raiteella vuonna 1937. Vaihde, jolla raide liittyy päärataan, on nimeltään Dynamiittivaihde ja sillä oli henkilöliikenteen pysähdyksiä vuoteen 1977 asti.
Sivuraiteet > Koneen rata

Tämä 4 kilometriä pitkä raide johti Kone Oyj:n tehtaalle Stormossen-nimisen suon ja jäteaseman luota. Raide avattiin vuonna 1970. Nykyään linjavaihde ja radan alkuosa on purettu. Loppuosa on jäljellä kasvillisuuden keskellä.
Sivuraiteet > Tykkiradat

Neuvostoliiton joukot rakensivat Hankoniemelle kaksi tykkirataa vuosina 1940–1941. Toinen sijaitsi Hangon radan pohjoispuolella Stormossenin luona ja koostui ratapihasta ilman pitkiä linjaosuuksia. Radan eteläpuolella ollut tykkirata alkoi Hanko-Pohjoisen liikennepaikalta ja jatkui Tvärminneen asti. Rakenteilla oli yhteys Lappohjan suuntaan, mutta se jäi kesken Jatkosodan puhjettua. Ratojen pituus oli yhteensä 23 kilometriä. Suomen läpi tuotiin syksyllä 1940 kolme 305 mm ja neljä 180 mm rautatietykkiä. 305 mm tykit operoivat eteläisellä radalla ja 180 mm tykit pohjoisella radalla. Tykit jäivät suomalaisten saaliiksi Hangon evakuoinnin yhteydessä. Molemmat tykkiradat purettiin sodan päätettyä vuonna 1945, ja tykit palautettiin Neuvostoliittoon.
Tunnelit ja sillat

Radalla ei ole tunneleita Hankoniemen tasaisen maaston vuoksi ja merkittäviä siltoja on vain yksi, Tammisaaren keskustan kupeessa olevat Pohjanpitäjänlahden sillat. Siltoja on kaksi, sillä Kråkholmen-niminen saari jakaa ylityksen kahteen osaan. Alkuperäiset sillat olivat heikkorakenteisia ja ne korvattiin vuosina 1910–1914 uusilla silloilla. Elokuussa 1915 salama räjäytti uuden sillan pilarissa sotatilan takia valmiudessa olleet räjähteet ja liikenne jouduttiin korjaustöiden ajaksi palauttamaan vanhoille silloille.
Vuonna 1941 sillat vaurioituvat tykkitulessa ja pommituksissa. Sillat uusittiin vuosina 1970–1972 ja laivaväylä siirrettiin itäisestä salmesta läntiseen, johon tuli kääntösilta. Töiden ajaksi oli rakennettu väliaikainen pukkisilta. Vanhaa kääntösiltaa poistettaessa tapahtui onnettomuus 18. tammikuuta 1972, jossa ponttonit pettivät ja kääntösilta kaatui.
Rataosalla sattuneet onnettomuudet

Dm12 4405 oli osallisena Raaseporin tasoristeysturmassa 26. lokakuuta 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hangon rata Wikimedia Commonsissa
Hangon rataa Tammisaaressa.
Dynamiittivaihde ratapihoineen.
Nummikuusio

| Nummikuusio |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobranchaceae
Suku::  Kuusiot Pedicularis
Laji::  sylvatica
Kaksiosainen nimi
 Pedicularis sylvatica  L. 
Alalajit
 irlanninnummikuusio (subsp. hibernica)  subsp. lusitanica  euroopannummikuusio (subsp. sylvatica) 
Katso myös
   Nummikuusio Wikispeciesissä   Nummikuusio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nummikuusio
Nummikuusio eli metsäkuusio (Pedicularis sylvatica) on kuusioiden sukuun kuuluva kasvilaji. Kasvi on joko kaksi- tai monivuotinen. Varressa ei ole haaroja. Lehtilapa on kaksittain pariliuskainen ja lehtien muoto on suikea. Kukinnon muoto on harsu ja sen ympärillä on tukilehtiä. Kukkien väri on ruusun- tai vaaleanpunainen. Nummikuusiota tavataan Britteinsaarilla ja Etelä-Skandinaviassa ja sitä esiintyy soilla, metsissä ja tuoreilla nummilla. Suomessa sitä on löydetty satunnaisesti.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nummikuusio – Pedicularis sylvatica
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Nummikuusio (Pedicularis sylvatica)
United States Department of Agriculture (USDA): Pedicularis sylvatica (englanniksi)
http://www.bsbi.org.uk/Pedicularis_sylvatica_Crib.pdf (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q162536  Wikispecies: Pedicularis sylvatica  APDB: 149566  BioLib: 40925  CoL: 768LJ  EoL: 486611  EPPO: PEASI  EUNIS: 182992  GBIF: 3171712  GRIN: 467604  iNaturalist: 129098  IPNI: 807692-1  IRMNG: 11433932  ITIS: 504168  NatureServe: 2.156530  NBN: NBNSYS0000004131  NCBI: 204401  Observation.org: 2669  Open Tree of Life: 376376  Plant List: kew-2550419  PLANTS: PESY  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:807692-1  Tropicos: 29204135  VASCAN: 7066  WFO: wfo-0000475239  Laji.fi: MX.41281
Amybeth McNulty

| Amybeth McNulty> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. marraskuuta 2001 (ikä 23) Letterkenny, Donegal, Ireland
Ammatti:  näyttelijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  2014–
Amybeth McNulty (s. 7. marraskuuta 2001 Letterkenny, Donegal, Irlanti) on irlantilaiskanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Anna Shirleyn roolista CBC:n ja Netflixin draamasarjassa Anna, a lopussa (2017–2019), joka perustui Lucy Maud Montgomeryn vuoden 1908 romaaniin Annan nuoruusvuodet.
Yksityiselämä

Amybeth McNulty syntyi 7. marraskuuta 2001 irlantilaiselle isälle ja kanadalaiselle äidille. Hän on kotoisin Letterkennystä, Donegalista, Irlannista. Hän on ainoa lapsi ja hän kävi kotikoulua. Hänet valittiin yli 1 800 tytön joukosta pääosaan Anna, a lopussa -sarjaan.
Ura

McNultyn esiintymiskokemukset alkoivat varhain baletti- ja amatööriesityksillä An Grianán Theatressa Letterkennyssä ja myöhemmin hän esiintyi kirjailija-säveltäjä Paul Boydin musikaaleissa. Hän esiintyi ensimmäisessä televisiotyössään sarjassa Agatha Raisin, jota seurasi RTÉ One -kanavan sarja Clean Break. Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän näytteli Anna Shirleyn roolin CBC:n/Netflixin draamasarjassa Anna, a lopussa, joka perustui Lucy Maud Montgomeryn romaaniin Annan nuoruusvuodet.
Vuonna 2020 hän sai pääroolin elokuvassa Maternal, jonka ohjaa esikoistyönään vuonna 1985 Anna ystävämme -sarjassa Annaa näytellyt Megan Follows.
Filmografia > Elokuva

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | A Risky Undertaking | Ariadne Pleasant |  |
| 2016 | Morgan | Morgan (10-vuotias) |  |
| 2020 | Maternal | Claire McLeod |  |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Agatha Raisin | Nuori Agatha | 1 jakso |
| 2015 | Clean Break | Jenny Rane | 4 jaksoa |
2015: 
| The Sparticle Mystery | Sputnik | 2 jaksoa |  |
| 2017–2019 | Anna, a lopussa | Anna Shirley | 27 jaksoa |
Palkinnot ja nimitykset

McNulty voitti vuonna 2019 parhaan naispääosan Canadian Screen Awards -palkinnon ja ACTRA Toronto Awards -palkinnon Anna Shirleyn roolista sarjassa Anna, a lopussa.
Aiheesta muualla

Amybeth McNulty Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Luistelijan ensiesiintyminen

| Luistelijan ensiesiintyminen> Débuts d’un patineur |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Louis Gasnier
Kuvaaja:  Henri Stucker
Pääosat:  Max Linder
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Pathé Frères
Ensi-ilta:  10. toukokuuta 1907 (Ranska) 9. kesäkuuta 1908 (Suomi)
Kesto:  125 metriä (5 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luistelijan ensiesiintyminen (ransk. Débuts d’un patineur) on vuonna 1907 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Louis Gasnierin ohjaamaa komediaa pidetään Max Linderin keikarihahmon debyyttinä.
Juoni

Max on päättänyt lähteä luistelemaan. Hän vuokraa luistimet, kiinnityttää ne kenkiinsä ja lähtee jäälle. Kokematon luistelija kaatuu kerta toisensa jälkeen, törmäilee muihin ja särkee silinterihattunsa. Arvokkuutensa menettänyt Max viedään pois jäältä ja lopussa hän itkee katkerasti.
Tuotanto ja vastaanotto

Tarinan mukaan ajatus elokuvasta syntyi Pathé Frèresin studion vieressä sijainneen järven jäädyttyä. Paikalle kutsuttiin keikarimaisesti pukeutunut Max Linder, jonka ei tarvinnut edes näytellä, sillä hän ei ollut koskaan luistellut. Yhdeksästä otoksesta koostuva elokuva on puhdasta slapstickiä, mutta sen koomisuutta lisää Linderin keikarihahmo, joka esiintyi nyt ensimmäistä kertaa. Elokuvan tekniikka on vielä hyvin primitiivinen, eikä lähikuvien puuttuminen tee oikeutta Linderin koomikonlahjoille.
Luistelijan ensiesiintyminen ei tehnyt Maxista kerralla suosittua, sillä hänen ohjaajansa Louis Gasnier siirtyi pian Italiaan ja Linder jatkoi sivuosien esittämistä Pathélla. Tie menestykseen avautui vuoden 1909 alussa, jolloin Linderin pahin kilpailija André Deed lähti vuorostaan Italiaan. Linderin kertoman mukaan hänen Luistelijan ensiesiintymisestä saamansa palkkio ei edes korvannut näyttelijän menetyksiä: repeytyneitä housuja, lyttyyn mennyttä silinteriä ja kadonnutta kalvosinnappia.
Elokuvaa esitettiin Suomessa kesäkuussa 1908. Lehti-ilmoituksissa ei vielä mainittu näyttelijän nimeä, mutta Savon Sanomien mukaan kuva oli ”tavattoman naurattava”. Max Linder alkoi tulla tunnetuksi Suomessa syksystä 1909 lähtien.
Aiheesta muualla

Luistelijan ensiesiintyminen Georg Renkenin Max Linder -filmografiassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Luistelijan ensiesiintyminen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Luistelijan ensiesiintyminen Pathén filmografiassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo vuonna 1964 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1964 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Lauri Apajalahti, suomalainen kirkkoherra, Tampereen tuomiokapitulin asessori 1945–1951 ja lääninrovasti (s. 1892)
4. tammikuuta – Severi Savonen, suomalainen tuberkuloosilääkäri ja kansanterveystyön edistäjä (s. 1886)
5. tammikuuta – Aina Mannerheim, suomalainen laulaja (s. 1869)
8. tammikuuta – Julius Raab, Itävallan liittokansleri 1953–1961 (s. 1891)
9. tammikuuta – Halide Edib Adıvar, turkkilainen kirjailija, feministi ja yhteiskunnallinen toimija (s. 1884)
12. tammikuuta – Yrjö Leiwo, suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja päätoimittaja (s. 1884)
13. tammikuuta – Oskari Niemi, suomalainen taidemaalari (s. 1886)
17. tammikuuta – Arthur A. Allen, yhdysvaltalainen ornitologi ja professori (s. 1885)
17. tammikuuta   – T. H. White, englantilainen kirjailija (s. 1906)
18. tammikuuta – Kirsti Liimatainen, suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija (s. 1901)
18. tammikuuta – Tyko Reinikka, suomalainen poliitikko ja pankinjohtaja (s. 1887)
21. tammikuuta – Joseph Schildkraut, itävaltalais-yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1896)
24. tammikuuta – Martti Ranttila, suomalainen taidemaalari (s. 1897)
29. tammikuuta – Alan Ladd, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1913)
30. tammikuuta – Väinö Tikkaoja, suomalainen SDP:n kansanedustaja
Helmikuu

3. helmikuuta – Giuseppe Amato, italialainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja (s. 1899)
4. helmikuuta – Rolf Nordenstreng, ruotsinsuomalainen kirjailija ja rotuteoreetikko (s. 1878)
6. helmikuuta – Emilio Aguinaldo, Filippiinien presidentti 1897–1901 (s. 1869)
8. helmikuuta – Ernst Kretschmer, saksalainen psykiatri (s. 1888)
10. helmikuuta – Eugen Sänger, itävaltalainen lentokoneinsinööri (s. 1905)
12. helmikuuta – Jalmari Jaakkola, suomalainen historiantutkija ja professori (s. 1885)
13. helmikuuta – Paulino Alcántara, filippiiniläis-espanjalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja lääkäri (s. 1896)
13. helmikuuta – Werner Heyde, saksalainen lääkäri ja sotarikollinen (s. 1902)
14. helmikuuta – Otto Wuorio, suomalainen rakennusalan vaikuttaja ja teollisuusneuvos (s. 1887
15. helmikuuta – Aarne Blick, suomalainen jääkärikenraali (Mannerheim-ristin ritari) (s. 1894)
23. helmikuuta – Fredrik Klingstedt, suomalainen kemisti, kasvitieteilijä ja professori (s. 1881)
25. helmikuuta – Alexander Archipenko, ukrainalais-yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1887)
26. helmikuuta – Homer Martin Adkins, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Arkansas'n kuvernööri 1941–1945 (s. 1890)
28. helmikuuta – Georg Eriksson, suomalainen SDP:n kansanedustaja (s. 1901)
Maaliskuu

6. maaliskuuta – Paul I, Kreikan kuningas (s. 1901)
6. maaliskuuta – Ellen Johansson, suomenruotsalainen kirjailija
9. maaliskuuta – Paul Erich von Lettow-Vorbeck, saksalainen kenraali (Saksan joukkojen komentaja Itä-Afrikassa ensimmäisessä maailmansodassa) (s. 1870)
15. maaliskuuta – Waldemar Wohlström, suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja (s. 1879)
16. maaliskuuta – Atte Arola, suomalainen poliitikko, Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1936 ja kansanhuoltoministeri 1941–1942 (Maalaisliitto), yritysjohtaja, Kelan pääjohtaja 1944–1945 ja maanviljelysneuvos (s. 1893)
18. maaliskuuta – Norbert Wiener, yhdysvaltalainen matemaatikko ja kybernetiikan perustaja (s. 1894)
22. maaliskuuta – Addison Richards, yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä (s. 1887)
23. maaliskuuta – László Löwenstein (”Peter Lorre”), unkarilaissyntyinen näyttelijä (Maltan haukka) (s. 1904)
Huhtikuu

5. huhtikuuta – Douglas MacArthur, yhdysvaltalainen kenraali (s. 1880)
9. huhtikuuta – Eino Luukkanen, suomalainen hävittäjä-ässä ja Mannerheim-ristin ritari (s. 1909)
12. huhtikuuta – Matti Ahonen, suomalainen jääkärimajuri (s. 1891)
13. huhtikuuta – Veit Harlan, saksalainen elokuvaohjaaja (s. 1899)
14. huhtikuuta – Rachel Carson, yhdysvaltalainen biologi ja kirjailija (s. 1907)
16. huhtikuuta – Jorma Korpela, suomalainen kirjailija (s. 1910)
18. huhtikuuta – Ben Hecht, yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja (s. 1894)
19. huhtikuuta – Adolf Jahr, ruotsalainen näyttelijä (s. 1893)
22. huhtikuuta – Lars Moen, norjalainen poliitikko (s. 1885)
24. huhtikuuta – Gerhard Domagk, vuoden 1939 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen lääkäri ja bakteriologi (s. 1895)
28. huhtikuuta – Milton Margai, Sierra Leonen pääministeri (s. 1895)
29. huhtikuuta – Hilma Jalkanen, suomalainen naisvoimistelun uranuurtaja (s. 1889)
30. huhtikuuta – Olli Aulanko, suomalainen panssariässä, poliitikko, kansanedustaja (Kokoomus), opettaja, Päivölän kansanopiston johtaja 1949–1964 ja Mannerheim-ristin ritari (s. 1921)
Toukokuu

2. toukokuuta – Nancy Astor, brittiläinen poliitikko ja Britannian ensimmäinen naiskansanedustaja (s. 1879)
3. toukokuuta – Gösta Diehl, suomalainen taidemaalari (s. 1899)
3. toukokuuta – Väinö Meltti, suomalainen poliitikko ja maaherra (s. 1898)
4. toukokuuta – Kaarel Robert Pusta, virolainen poliitikko ja diplomaatti (s. 1883)
5. toukokuuta – Hjalmar Mäkelä, suomalainen pyöräilijä ja liikemies (s. 1891)
7. toukokuuta – Gustav Sjaastad, norjalainen poliitikko (s. 1902)
9. toukokuuta – Lauri Simonsuuri, suomalainen kansanrunoudentutkija (s. 1910)
11. toukokuuta – Johannes Mustonen, suomalainen SKDL:n kansanedustaja (s. 1901)
17. toukokuuta – Otto Wille Kuusinen, suomalais-neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko (Terijoen hallituksen pääministeri) (s. 1881)
21. toukokuuta – James Franck, vuoden 1925 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut saksalainen fyysikko (s. 1882)
23. toukokuuta – Ada Nilsson, ruotsalainen lääkäri (s. 1872)
26. toukokuuta tai 27. toukokuuta – Ruben Oskar Auervaara, suomalainen huijari ja varas (s. 1906)
27. toukokuuta – Jawaharlal Nehru (”Pandit Nehru”), ensimmäinen Intian pääministeri (s. 1889)
29. toukokuuta – Vihtori Karpio (”Olavi Kallio”), suomalainen kirjailija (s. 1885)
30. toukokuuta – Leó Szilárd, unkarilais-yhdysvaltalainen ydinfyysikko (s. 1898)
Kesäkuu

3. kesäkuuta – Frans Eemil Sillanpää (”Taata”), vuoden 1939 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut suomalainen kirjailija (s. 1888)
6. kesäkuuta – Albina Osipowich, yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja (s. 1911)
9. kesäkuuta – Max Aitken Beaverbrook, kanadalais-brittiläinen lehdenkustantaja ja poliitikko (s. 1871)
13. kesäkuuta – Erik Furuhjelm, suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija (s. 1883)
14. kesäkuuta – W. G. Palmqvist, suomalainen arkkitehti (s. 1882)
18. kesäkuuta – Gunnar Calenius, suomalainen oopperalaulaja (s. 1896)
29. kesäkuuta – Eric Dolphy, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (s. 1928)
Heinäkuu

1. heinäkuuta – Sigurd Islandsmoen, norjalainen säveltäjä (s. 1881)
8. heinäkuuta – Herman Paavilainen, suomalainen poliitikko ja ministeri (s. 1879)
10. heinäkuuta – Elin Juselius, suomalainen keramiikkataiteilija ja muotoilija (s. 1872)
14. heinäkuuta – Axel, Tanskan ja Islannin prinssi ja kuningas Kristian IX:n pojanpoika (s. 1888)
19. heinäkuuta – Olavi Paavolainen, suomalainen kirjailija (Synkkä yksinpuhelu) (s. 1903)
21. heinäkuuta – Jean Fautrier, ranskalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari (s. 1898)
23. heinäkuuta – Oskari Lehtonen, suomalainen lakimies ja poliitikko (s. 1889)
23. heinäkuuta – Gunnar Marklund, suomalainen kasvitieteilijä (s. 1892)
26. heinäkuuta – William A. Seiter, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (s. 1892)
Elokuu

10. elokuuta – Kalle Kaarna, suomalainen elokuvaohjaaja ja taidemaalari (s. 1887)
11. elokuuta – Albin Ahonen, suomalainen päätoimittaja ja tietokirjallisuuden ja radiokuunnelmien suomentaja (s. 1900)
11. elokuuta – Letitia Marion Hamilton, irlantilainen taidemaalari ja olympiamitalisti (s. 1878)
11. elokuuta – Sulo Teittinen, suomalainen yli-insinööri ja Edistyspuolueen kansanedustaja (s. 1882)
12. elokuuta – Ian Fleming, brittiläinen kirjailija (James Bond) (s. 1908)
12. elokuuta   – Olavi Laakso, suomalainen jalkapalloilija (s. 1912)
13. elokuuta – Oiva Kallio, suomalainen arkkitehti (Äyräpään kirkko) (s. 1884)
14. elokuuta – Johnny Burnette, yhdysvaltalainen rockabilly-muusikko (s. 1934)
18. elokuuta – Georgi Skrebitski, venäläinen eläintieteilijä ja lastenkirjailija (s. 1903)
20. elokuuta – Gyda Christensen, norjalainen näyttelijä (s. 1872)
21. elokuuta – Palmiro Togliatti, italialainen kommunistijohtaja (s. 1893)
22. elokuuta – Jaakko Hakala, suomalainen pappi, kansanedustaja ja päätoimittaja (s. 1912)
23. elokuuta – Matti Klemettilä, suomalainen monarkisti (s. 1875)
24. elokuuta – Uuno Alanko, suomalainen taidemaalari ja arkkitehti (s. 1878)
27. elokuuta – Gracie Allen, yhdysvaltalainen komedienne, näyttelijä ja Burns ja Allen -koomikkoparin jäsen (s. 1895)
28. elokuuta – Yrjö Suomalainen, suomalainen viulisti ja musiikkikirjailija (s. 1893)
Syyskuu

1. syyskuuta – Holger Nystén, suomalainen paperiteollisuuden vaikuttaja (s. 1905)
2. syyskuuta – Hugo Makkonen, suomalainen näyttelijä (s. 1896)
4. syyskuuta – Werner Bergengruen, saksalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä (s. 1892)
6. syyskuuta – Vernon Cottle, englantilainen moottoripyöräilijä (s. 1926)
6. syyskuuta – Iosif Sîrbu, romanialainen ampuja ja olympiavoittaja (s. 1925)
9. syyskuuta – Sakari Tuomioja, suomalainen poliitikko ja diplomaatti (virkamieshallituksen pääministeri) (s. 1911)
12. syyskuuta – Jenny Paulaharju, suomalainen kuurojen koulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä (s. 1878)
13. syyskuuta – Lempi Jääskeläinen, suomalainen kirjailija (s. 1900)
21. syyskuuta – Otto Grotewohl, DDR:n pääministeri (s. 1894)
26. syyskuuta – Alpo Autio, suomalainen diplomi-insinööri, kaupungininsinööri (Lappeenranta 1922, Oulu 1923–1930), Oulun apulaiskaupunginjohtaja 1930–1957 ja tietokirjailija (s. 1891)
28. syyskuuta – Harpo Marx, yhdysvaltalainen koomikko (Marxin veljekset) (s. 1888)
Lokakuu

3. lokakuuta – Mikko Collan, suomalainen Edistyspuolueen kansanedustaja (s. 1881)
5. lokakuuta – Egon Schultz, itäsaksalainen rajavartioston kersantti (s. 1943)
6. lokakuuta – Eino Noponen, suomalainen näyttelijä (s. 1893)
10. lokakuuta – Eddie Cantor, yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko (s. 1892)
10. lokakuuta – Heinrich Neuhaus, venäläinen pianisti ja musiikinopettaja (s. 1888)
15. lokakuuta – Cole Porter, yhdysvaltalainen säveltäjä (”Love for Sale”) (s. 1891)
19. lokakuuta – Aarne Härkönen, suomalainen diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja vuorineuvos (s. 1900)
20. lokakuuta – Herbert Hoover, Yhdysvaltain presidentti 1929–1933 (s. 1874)
21. lokakuuta – Lino Liviabella, italialainen säveltäjä ja olympiamitalisti (s. 1902)
21. lokakuuta – Aarno Snellman, suomalainen lääkäri ja neurokirurgi (s. 1893)
26. lokakuuta – Louis Sparre, ruotsalais-suomalainen taidemaalari (s. 1863)
29. lokakuuta – Osmo Pertola (”Kokemäen Uuno"), suomalainen koomikko (s. 1927)
29. lokakuuta – Väinö Salovaara, suomalainen poliitikko (s. 1888)
30. lokakuuta – Pertti Mutru, suomalainen koripalloilija ja käsipalloilija (s. 1930)
30. lokakuuta – Anna Wiik, suomalainen työväenliikkeen valistaja ja arkistonhoitaja (s. 1891)