stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Sloveniaa olympialaisissa edustaneista urheilijoista
Osallistujat

| Miroslav Vodovnik | Yleisurheilu | 11.09.1977 | Maribor | 2 | 2004 | 2008 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Tjaša Vozel | Uinti | 14.07.1994 | Trbovlje | 1 | 2012 | 2012 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Blaž Vrhovnik | Mäkihyppy | 08.05.1981 | Ljubljana | 1 | 1998 | 1998 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Matjaž Vrhovnik | Alppihiihto | 06.05.1972 | Ljubljana | 1 | 1998 | 1998 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Jože Vrtačič | Yleisurheilu | 01.02.1980 | Novo mesto | 1 | 2000 | 2000 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Damjan Vtič | Yhdistetty | 13.05.1985 | Trebnje | 1 | 2006 | 2006 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Maja Vtič | Mäkihyppy | 27.01.1988 | Novo mesto | 1 | 2014 | 2014 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Renato Vugrinec | Käsipallo | 09.06.1975 | Ptuj | 2 | 2000 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Tanja Žakelj | Pyöräily | 15.09.1988 | Kranj | 1 | 2012 | 2012 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Robert Žbogar | Uinti | 06.03.1989 | Kranj | 1 | 2012 | 2012 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Vasilij Žbogar | Purjehdus | 04.10.1975 | Koper | 4 | 2000 | 2012 | 0 | 1 | 1 | 2 |  |
| Bojan Zdešar | Uinti | 30.11.1984 | Ljubljana | 1 | 2004 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Tomaž Žemva | Ampumahiihto | 18.08.1973 | Pokljuka | 1 | 1998 | 1998 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Damjan Zlatnar | Yleisurheilu | 16.12.1977 | Ljubljana | 2 | 2004 | 2008 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Boštjan Žitnik | Melonta | 31.03.1971 | Ljubljana | 1 | 1992 | 1992 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Urška Žolnir | Judo | 09.10.1981 | Žalec | 3 | 2004 | 2012 | 1 | 0 | 1 | 2 |  |
| Peter Žonta | Mäkihyppy | 09.03.1979 | Ljubljana | 3 | 1998 | 2002 | 0 | 0 | 1 | 1 |  |
| Uroš Zorman | Käsipallo | 09.01.1980 | Kranj | 1 | 2004 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Matjaž Zupan  | Mäkihyppy | 27.09.1968 | Kranj | 2 | 1992 | 1994 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Polona Zupan | Lumilautailu | 09.03.1976 | Naklo | 1 | 1998 | 1998 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Teja Zupan | Uinti | 04.12.1990 | Radovljica | 1 | 2008 | 2008 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Janez Zupanc | Soutu | 08.12.1986 | Brestanica | 1 | 2008 | 2008 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Peter Zupanc | Yleisurheilu | 08.01.1982 | Ljubljana | 1 | 2004 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Jernej Župančič Regent | Melonta | 18.05.1980 | Žusterna | 3 | 1996 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| Denis Žvegelj | Soutu | 24.06.1972 | Jesenice | 2 | 1992 | 1996 | 0 | 0 | 1 | 1 |  |
| Luka Žvižej | Käsipallo | 09.12.1980 | Celje | 1 | 2004 | 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
Huomiot

↑  Bergant osallistui vuoden 1988 talviolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Bonča osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Debevec osallistui vuosien 1984 ja 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Fak osallistui vuoden 2010 talviolympialaisiin Kroatian joukkueessa, voittaen pronssia.
↑  Grajf osallistui vuosien 1984 ja 1988 talviolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa, lajinaan maastohiihto.
↑  Gregorin osallistui vuoden 2002 talviolympialaisiin maastohiihdossa, vuosien 2006, 2010 ja 2014 olympialaisiin ampumahiihdossa.
↑  Janša osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Kolman osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Leščak osallistui vuosien 1984 ja 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Majcen osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Mali osallistui vuoden 2002 talviolympialaisiin maastohiihdossa sekä ampumahiihdossa, vuosien 2006 ja 2010 olympialaisiin ampumahiihdossa.
↑  Mirjanič osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Mujkič osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa, voittaen pronssia.
↑  Ottey-Page osallistui vuosien 1980, 1984, 1988, 1992, 1996 sekä 2000 kesäolympialaisissa Jamaikan joukkueessa.
↑  Puc osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa ja vuoden 1996 kesäolympialaisiin Kroatian joukkueessa.
↑  Pušnik osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Šarec osallistui vuosien 1984 ja 1988 talviolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Martinović-Šestak osallistui vuoden 2004 kesäolympialaisiin Serbia ja Montenegron joukkueessa.
↑  Jure Velepec osallistui vuosien 1984 ja 1988 talviolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Vindiš osallistui vuoden 1988 kesäolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
↑  Zupan osallistui vuoden 1988 talviolympialaisiin Jugoslavian joukkueessa.
Ranskan päärit

Ranskan päärit (ransk. Pairs de France) olivat merkittävien, Ranskan monarkista riippuvien feodaalivasallien ryhmä. Alun perin vasallien muodostaman ryhmän jäseniä oli kaksitoista: kuusi hengellistä ja kuusi maallista pääriä, kuten apostoleitakin. Heidän etuoikeutenaan oli tulla tuomituksi vain päärien muodostamassa oikeudessa. Vastapalveluksena heidän tuli vannoa uskollisuudenvala (Hommage lige) Ranskan kuninkaalle. Vuodesta 1180 lähtien pääreillä oli oma seremoniallinen roolinsa kuninkaan voitelun yhteydessä. Kuudella keskeisellä hengellisellä päärillä oli myös maallisen arvonimi ja sen mukaiset läänitykset.
Vuosina 1814–1848 Ranskassa oli käytössä Englantia vastaava järjestelmä, jossa parlamentin ylähuoneena toimineen päärien kamarien paikat oli sidottu perinnöllisiin päärinarvoihin.
Käsitteestä

Sana pääri tulee latinasta, jossa se esiintyy muodossa pair, ja tarkoittaa saman arvoista. Keskiajan ja uuden ajan päärit eivät olleet karolingisen ritarirunouden sankareiden jälkeläisiä.  Heidät on valittu merkittävimpien läänitysruhtinaiden joukosta ja heidän tehtävänään oli muodostaa curia regis, koska hallitsijan neuvominen oli yksi feodaalisvasallin keskeisistä velvollisuuksista.
Myöhemmin herttua-päärin ja kreivi-päärin titteli oli korkein ranskalaisessa hierarkiassa kuninkaan ja suoraan kuninkaasta polveutuvien ruhtinaiden jälkeen. Pääreistä käytettiin titteliä ”serkkuni” (mon cousin) ja heitä voitiin nimittää tittelillä Monseigneur tai Votre grandeur. Heidän oli sallittua tanssia kuninkaallisen perheen jäsenten kanssa, heidän oli mahdollista ajaa vaunuissa kuninkaallisiin linnoihin ja päärien vaimoilla oli jakkara kuningattaren luona.
Päärit saattoivat halunsa mukaan osallistua Pariisin parlamentin istuntoihin. Siellä he saattoivat kantaa miekkaansa oikeusmiesten suureksi harmiksi. He istuivat puheenjohtajan oikealla puolella. Arvojärjestys määräytyi päärikuntaan kohottamisvuoden mukaan. Yleensä päärit saivat kertoa näkemyksensä tuomioistuimen presidenttien ja neuvosten jälkeen, paitsi silloin, kun he tuomitsivat vertaisiaan.
Päärien rooli Ranskan kuninkaan voitelun yhteydessä > Kuusi hengellistä feodaaliruhtinasta

Reimsin arkkipiispa-herttua oli valtakunnan ensimmäinen pääri, joka toimi kaikkein keskeisimmässä tehtävässä uuden kuninkaan voitelun yhteydessä. Tehtävä oli perua Klodovigin kasteen ja kruunajaisten yhdistämisestä, jonka suoritti Pyhä Remigius. Arkkipiispa-herttuan tehtävään kuului varsinaisen voitelun suorittaminen sekä kuninkaan kruunun painaminen tämän päähän voiteluseremonian aikana.
Laonin piispa-herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli pidellä Pyhää Ampullia, jonka nesteellä voiteleminen tapahtui, koko voiteluseremonian ajan.
Langresin piispa-herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kannatella kuninkaan valtikkaa voiteluseremonian ajan.
Beauvais’n piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan viittaa voiteluseremonian aikana.
Châlonsin piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan sormusta voiteluseremonian aikana.
Noyonin piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan vyötärönauhaa voiteluseremonian aikana.
Päärien rooli Ranskan kuninkaan voitelun yhteydessä > Kuusi maalista feodaaliruhtinasta

Burgundin herttua oli maallisista pääreistä ensimmäinen. Kaikki maalliset päärit tulivat hengellisten päärien jälkeen. Hänen tehtävänään, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan kruunua sekä vyöttää kuningas vyötärönauhalla voiteluseremonian aikana.
Normandian herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan ensimmäistä lippua voiteluseremonian aikana.
Guyennen herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan toista lippua voiteluseremonian aikana.
Toulousen kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan kannuksia voiteluseremonian aikana.
Flanderin kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan miekkaa voiteluseremonian aikana.
Champagnen kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan sotalippua voiteluseremonian aikana.
Muutokset tehtävissä

Päärien rooli tuli täysin seremonialliseksi 1200-luvun kuluessa. Pääriys oli kuninkaallinen tehtävä, ei kuningaskunnan aatelisarvo. Se mahdollisti, että kuningas saattoi luokitella aatelisia oman valtansa ja valtakuntansa kannalta tärkeämpiin ja vähemmän tärkeisiin. Kuningas nimesi silloin tavallisia aatelismiehiäkin pääreiksi ja nosti heidät näin ranskalaisen yhteiskunnan titteleiden huipulle. Nimeämistahti kiihtyi 1500-luvulla. Päärinä olemiseen riitti  verovapaan maan omistaminen, jos siihen oli liitetty pääriys ja polveutuminen aikaisemmasta päärin tehtävää hoitaneesta henkilöstä. Ranskassa vanhan vallan (Ancien régime) aikana tehtävät erosivat brittien päärien tehtävistä. Ne olivat puhtaasti kunniatehtäviä. Kuitenkin päärit säilyttivät myös Ranskassa merkittävän privilegion, sillä heillä oli oikeus istua Pariisin parlamentissa, joka oli valtakunnan tärkein ja suurin oikeusistuin.
Ranskan suuri vallankumous 1789 aiheutti katkoksen päärien asemaan. Vuonna 1814 Ludvig VIII loi englantilaismallisen päärien ylähuoneen, joka osallistui lainsäädäntöön. Myös Napoleon nimesi päärejä satapäiväisen keisarikunnan aikana. Toisen restauraation aikana vuonna 1815 luotiin ylähuone eli päärien kamari, jonka nimitykset olivat perinnöllisiä. Vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksen jälkeen kuningas Ludvig Filip säilytti päärien kamarin, mutta poisti päärinpaikkojen periytymisen. Vuoden 1848 vallankumouksessa päärien kamari lakkautettiin kokonaan.
Alkuperäiset päärit > Hengelliset päärit

Reimsin arkkipiispa-herttua, valtakunnan ensimmäinen pääri
Laonin piispa-herttua
Langresin piispa-herttua
Beauvais’n piispa-kreivi
Châlonsin piispa-kreivi
Noyonin piispa-kreivi
Alkuperäiset päärit > Maalliset päärit

Burgundin herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1477
Normandian herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1204
Guyennen herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1453
Toulousen kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1271
Flanderin kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1477
Champagnen kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1314
Myöhemmät päärit > 1200-luku

Bretagnen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1297 (yhdistettiin Ranskaan 1532)
Anjoubin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1297
Artois’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1297
Myöhemmät päärit > 1300-luku

Poitoun kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1314
La Marchen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1316
Évreux’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1316
Angoulêmen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1317
Étampesin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1327
Bourbonin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1327
Beaumont-le-Roger kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1328
Mainen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1331
Orléansin herttuakunta, kohosi pääkunnaksi 1344
Valois’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1344
Neversin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1347
Mantesin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1353
Anjoun herttuakunta, kohosi 1356
Mâconin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1359
Berryn kreivikunta, kohosi herttua-päärikunnaksi 1360
Auvergnen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1360
Tourainen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1360
Montpellier’n herrakunta, kohosi paroni-päärikunnaksi 1371
Pèrigordin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1399
Myöhemmät päärit > 1400-luku

Alençonin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1404
Soissonsin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1404
Couvyn vapaaherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1404
Nemoursin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1404
Châtillon linnanherrakunta. kohosi päärikunnaksi 1404
Rethelin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1405
Valois’n herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1406
Mortainnen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1407
Mortainin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1407
Évry-le-Châtelin linnanherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1408
Jouy-le Châtelin linnanherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1408
Évreux’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1427
Saintongen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1428
Foix’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1458
Eun kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1458
Villefranchen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1480
Päärien kamari kokouksessaan Palais du Luxembourgissa (1841).
Rizelmine

Rizelmine on Yukiru Sugisakin tekemä mangasarja, joka ilmestyi Ace Next -lehdessä vuosina 2001-2002 ja kirjamuodossa yhtenä osana 2002. Sen pohjalta on tehty anime, joka esitettiin kahtena tuotantokautena vuonna 2002 ja sisälsi yhteensä 24 osaa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Rob McElhenney

| Rob McElhenney |
| --- | --- |
 McElhenney vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1977 (ikä 47)  Philadelphia, Pennsylvania
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  Kaitlin Olson (2008–)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Ronald "Mac" McDonald (Elämää Philadelphiassa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Rob McElhenney (s. 14. huhtikuuta 1977 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Elämää Philadelphiassa, jossa hän esittää yhtä pääosaa ja on myös yksi sarjan käsikirjoittajista ja tuottajista.
McElhenney on myös walesilaisen jalkapalloseura Wrexhamin omistaja yhdessä näyttelijä Ryan Reynoldsin kanssa. He ostivat seuran helmikuussa 2021. McElhenneyn ja Reynoldsin aikakaudesta seuran omistajina on tehty dokumenttisarja Welcome to Wrexham (2022–).
McElhenney on naimisissa näyttelijä Kaitlin Olsonin kanssa.
Miyako Ōtsuka

| Miyako Ōtsuka> 大塚 宮子.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Miyako Ōtsuka
Syntynyt: 21. helmikuuta 1953 (ikä 71) Sagan prefektuuri, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Koripalloilija
Pituus:  170 cm
Paino:  58 kg
Maajoukkueet
:   Japani
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kolumbia 1975 |  |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Teheran 1974 |  |  |
Miyako Ōtsuka (jap. 大塚 宮子, Ōtsuka Miyako, s. 21. helmikuuta 1953 Sagan prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ōtsuka kuului Japanin naisten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa MM-hopeaa Kolumbiassa 1975. Mitali oli Tokion kesäolympialaisiin 2020 asti Japanin ainoa koripallon olympia- tai MM-mitali aikuisten tasolla. Ōtsuka kuului myös Japanin viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Montréalin kesäolympialaisissa 1976 ja Aasian kisoissa 1974 kultaa voittaneeseen kokoonpanoon.
Aiheesta muualla

Miyako Ōtsuka Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Japanin joukkue – MM-kilpailut 1975
4 Hayashida ·
5 Furuno ·
6 Aonuma ·
7 Ōtsuka ·
8 Namai ·
9 Miyamoto ·
10 Hashimoto ·
11 Yamamoto ·
12 Kadoya ·
13 Satake ·
14 Wakitashiro ·
15 Fukui ·
Valmentaja Ozaki
Muroleen kanava

Muroleen kanava
Muroleen kanava on Ruovedellä sijaitseva kanava, joka yhdistää kanavan yläpuolisen Paloveden ja alapuolisen Vankaveden vesiyhteydellä toisiinsa.
Kanava on 315 metriä pitkä, ja sen putouskorkeus on 0,9–1,5 metriä. Aluksen suurin pituus 40 metriä, leveys 7,7 metriä ja syväys 2,4 metriä. Maston enimmäiskorkeus on 18 metriä. Se rakennettiin vuosina 1850–1854. Muroleen kanavan ylittävä silta yhdystiellä 3382 on tyypiltään kääntösilta, joka vuonna 1877 korvasi kanavan yli rakennetun ainutlaatuisen kaksiosaisen nostosillan.
Kanavan sulkuportit ovat tyypiltään salpausportteja joissa on tyhjennys- ja täyttöluukut. Porttien koneistot ovat sähköhydraulisia kun taas kääntösillan koneisto on sähkömekaaninen.
Alueella on leiriytymismahdollisuus. Kanavan kautta liikennöi muun muassa SS Tarjanne. Kanavan kupeessa on laivalaituri, jossa Tarjanne pysähtyy aikataulun mukaisesti matkalla Tampereelta Ruovedelle ja Virroille ja päinvastoin.
Kanava on palvelusulku josta suoritetaan myös Herraskosken, Valkeakosken ja Lempäälän kanavien sekä Visuveden kääntösillan valvonta. Kaikkien näiden kanavien ja siltojen käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Kanava kulttuurissa

Lähellä kanavaa on graniittikivessä Murolekoskella asuneen ja maalanneen Ellen Thesleffin muistokilpi. Kanavalla on kuvattu vuonna 1956 ensi-iltansa saanut Matti Kassilan ohjaama elokuva Elokuu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muroleen kanava Wikimedia Commonsissa
Muinaisranska

| Muinaisranska> Tiedot |
| --- | --- |
Ajoitus:  n. 800 – 1400
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  itaaliset kielet – romaaniset kielet – länsiromaaniset kielet – d’oïl-kielet
 Ohje 
Muinaisranska (franceis, françois tai romanz; nykyranskaksi ancien français) on nykyisen Ranskan pohjoisosassa noin 700-luvun jälkipuoliskolta 1300-luvulle puhuttu romaaninen kieli. Kieli oli luonteeltaan varsin epäyhtenäinen, ja sen muodosti joukko keskenään ymmärrettäviä paikallismurteita. Île-de-Francen alueella puhuttu murre nousi 1100-luvulta alkaen vähitellen johtavaan asemaan, mikä liittyi kiinteästi keskiajan jälkipuoliskolla tapahtuneeseen kuninkaanvallan nousuun sekä paikallaan pysyvän hovin perustamiseen Ranskassa. Muinaisranska kehittyi 1300-luvulla keskiranskaksi, joka puolestaan on nykyranskan suora edeltäjä.
Muinaisranska kehittyi muiden romaanisten kielten tapaan latinasta, joka oli levinnyt nyky-Ranskan pohjoisosiin Julius Caesarin valloitusretkien myötä 58–51 eaa., siinä missä eteläisin Ranska oli kuulunut Rooman valtakunnan piiriin jo vuodesta 121 eaa. lähtien ja tämän vuoksi latinalaistunut huomattavasti muuta Ranskaa aiemmin. Pääosin kelttiläistä gallia puhunut väestö omaksui useiden vuosisatojen kuluessa latinan kielen ennen kaikkea koulutuksen kautta ja latinankielisyyden tuomien sosioekonomisten etujen vuoksi. Muinaisranskaan jäi verraten vain vähän vaikutteita gallian kielestä: substraattivaikutuksen kautta nykyranskassa on jäljellä vain noin 70 gallialaisperäistä sanaa, joista useimmat liittyvät maanviljelyyn ja arkielämään. Frankit valloittivat nykyisen Pohjois-Ranskan roomalaisilta 400-luvulla, mutta heidän puhumansa germaaninen muinaisfrankki ei siitä huolimatta syrjäyttänyt paikallisten romaanista kielimuotoa. Frankkien kielestä tuli silti vaikutteita esimerkiksi lainasanojen muodossa muinaisranskan varhaisiin muotoihin.
Muinaisranska on ymmärretty latinasta erilliseksi kieleksi viimeistään 800-luvun alussa. Toursin kirkolliskokouksessa vuonna 813 tehtiin päätös, jonka mukaan saarna toimitettaisiin jatkossa ”kansankielisenä” eikä latinaksi, mikä tarkoittaa, että kielet ovat erkaantuneet tässä vaiheessa toisistaan niin paljon, että keskinäinen ymmärrettävyys niiden välillä on katkennut. Vanhin säilynyt muinaisranskankielinen teksti on Strasbourgin valojen ”romaaninen” osuus vuodelta 842.
Rafael Kubelík

Rafael Kubelík (1950)
Rafael Jeroným Kubelík (29. kesäkuuta 1914 – 11. elokuuta 1996) oli tšekkiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen isänsä oli viulisti ja säveltäjä Jan Kubelík.
Kubelík syntyi Býchoryssä ja opiskeli musiikkia Prahassa. Vuosina 1936–1939 ja 1942–1948 hän toimi Tšekin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Hän lähti Tšekkoslovakiasta toisen maailmansodan yhteydessä ja sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1967.
Kubelík toimi vuosina 1950–1953 Chicagon sinfoniaorkesterin, vuosina 1955–1958 Royal Opera Housen, vuosina 1961–1979 Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja vuosina 1972–1974 Metropolitan-oopperan musiikillisena johtajana. Hänen levytyksiään ovat muiden muassa Mahlerin ja Schumannin sinfoniat sekä monien tšekkiläisten säveltäjien teokset.
Kubelíkin sävellyksiin kuuluu viisi oopperaa, sinfonioita ja kamarimusiikkia. Hän kuoli Kastanienbaumissa lähellä Luzernia vuonna 1996, jolloin hänet haudattiin Vyšehradin hautausmaalle Prahaan.
Rizokárpaso

| Rizokárpaso Ριζοκάρπασο Dipkarpaz |
| --- | --- |
 Rizokárpason kylää.
 Rizokárpaso
 Koordinaatit: 35°35′55″N, 34°22′51″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Famagusta
Hallintovallan käyttäjä (de facto):   Pohjois-Kypros
Alue:  İskele
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2011):  2 349
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rizokárpaso (kreik. Ριζοκάρπασο, turk. Dipkarpaz) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa İskelen alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Turkkilainen Dipkarpaz muodostaa Dipkarpazin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on 2 349 ja varsinaisen Rizokárpason kylän väkiluku 2 016 (2011).
Vanha kirkko Rizokárpasossa.
Rizokárpason kylä sijaitsee Kyproksen koilliosan pitkällä Karpasían niemimaalla noin 20 kilometriä sen kärjestä. Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Karpasian kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rizokárpaso Wikimedia Commonsissa
Dipkarpaz Belediyesi (Arkistoitu – Internet Archive). Turkkilaisen Dipkarpazin kunnan verkkosivut. (turkiksi)
Famagustan alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Yhdyskunnat (koinótita):  Acherítou · Áchna · Afáneia · Agía Triáda · Ágios Andrónikos Gialoúsas · Ágios Andrónikos Trikómou · Ágios Charíton · Ágios Efstáthios · Ágios Geórgios Spatharikoú · Ágios Iákovos · Ágios Ilías · Ágios Nikólaos Lefkonoíkou · Ágios Sérgios · Ágios Symeón · Ágios Theódoros Karpasías · Agkastína · Alóa · Árdana · Arnadí · Ártemi · Ássia · Avgolída · Avgórou · Bogázi · Davlós · Eftakómi · Égkomi · Flamoúdi · Frénaros · Gaïdourás · Galáteia · Galinóporni · Gastriá · Génagra · Geráni · Gialoúsa · Goúfes · Gýpsou · Kalopsída · Knódara · Koilánemos · Kóma tou Gialoú · Kómi Kepír · Kontéa · Kornókipos · Koróvia · Koúklia · Krídia · Lápathos · Leivádia Trikómou · Leonárisso · Limniá · Liopétri · Lythrágkomi · Makrásyka · Mántres Trikómou · Marátha · Marathóvounos · Melánarka · Meloúnta · Miliá · Monarká · Mousoulíta · Néta · Óvgoros · Patríki · Peristeróna · Perivólia tou Trikómou · Pigí · Platáni · Platanissós · Prasteió Mesaorías · Psyllátos · Pyrgá · Rizokárpaso · Santaláris · Sínta · Spatharikó · Strongylós · Stýlloi · Sýgkrasi · Távrou · Tziáos · Tríkomo · Trypiméni · Vasíli · Vathýlakas · Vatylí · Vitsáda · Voukolída
Muromachi-kausi

Paleoliittinen kausi
Jōmon-kausi
Yayoi-kausi
Yamato-kausi
Kofun-kausi
Asuka-kausi
Nara-kausi
Heian-kausi
Kamakura-kausi
Kenmu-restauraatio
Muromachi-kausi
Nanboku-chō-kausi
Sengoku-kausi
Azuchi-Momoyama-kausi
Nanban-kaupan kausi
Edo-kausi
Bakumatsu
Meiji-kausi
Taishō-kausi
Japani I maailmansodassa
Shōwa-kausi
Miehitetty Japani
Heisei-kausi
Reiwa-kausi
Muromachi-kausi (jap. 室町時代, Muromachi jidai), joka tunnetaan myös nimellä Ashikaga-kausi, on Japanin historian ajanjakso noin vuosivälillä 1333–1573. Sen aikana valta Japanissa oli nimellisesti keskittynyt Ashikaga Takaujin perustaman Ashikaga-shōgunaatin haltuun. Kauden katsotaan päättyneen vuonna 1573, jolloin viimeinen shōgun Ashikaga Yoshiaki ajettiin pois pääkaupunki Kiotosta Oda Nobunagan johdolla.
Kausi jaetaan yleensä kahteen osaan. Nanboku-chō-kaudella (1336–1392) Japanissa oli kaksi keskeistä hovia, pohjoinen ja eteläinen, kun taas Sengoku-kautta (1467–1573) leimasivat poliittiset levottomuudet ja jatkuvat sodat.
Kausi on saanut nimensä Kiotossa sijainneen Muromachi-alueen mukaan, jossa kolmas shōgun Ashikaga Yoshimitsu piti hoviaan. Yoshimitsu myönsi lisää valtaa aluepäälliköilleen, joita alettiin ajan kuluessa kutsua daimioiksi.