stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kannaksen suurhyökkäys 1944
Karkuruuskysymys

Etenkin ”Kannaksen läpijuoksun” alkuvaiheessa nousi olennaiseksi kysymys taistelumoraalin kestämisestä, sillä sen murtuminen saattoi johtaa rintamakarkuruuteen. Puhuttiin myös metsäkaartilaisista. Kesäkuussa 1944 arveltiin noin 30 000 sotilaan olevan erossa joukostaan, osa eksyneenä mutta osa tietoisesti karanneena.
Kun Ihantalan taistelu oli kiivaimmillaan 4. heinäkuuta, eduskunta sääti asevoimien toivomuksesta lain sotaväen kovennetusta rikoslaista. Pikavauhtia luotu laki mahdollisti kuolemantuomion ”pelkuruudesta taistelussa”, jos sotilas karkasi yksin tai sopimalla tästä toisten kanssa. Ensikertalaista ei voinut asettaa syytteeseen. Tuhansille karkureille esitettiinkin kesällä 1944 kysymys: ”kenttäoikeuteen vai rintamalle?” Suurin osa valitsi rintaman. Oikeustieteen tohtori Jukka Linstedtin mukaan kesän 1944 aikana teloitettiin 46 karkuria ja kolme kieltäytyjää. 14 sotilasta ammuttiin esimiehen aseenkäyttöoikeuden nojalla.
Elokuvat

Päämajan toimia suurhyökkäyksen päivinä on kuvattu Matti Kassilan elokuvassa Päämaja vuodelta 1970. Se perustuu Ilmari Turjan näytelmään Päämajassa vuodelta 1966. Kyseessä ei ole täysin historian mukainen dokumentti, mutta Kassila itse luonnehti sitä elokuvaksi, joka pyrki kuvaamaan Päämajassa silloin vallinnutta henkeä.
Vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Åke Lindmanin ohjaama elokuva Tali-Ihantala 1944 käsittelee Kannaksen torjuntataisteluita, osin myös saman ohjaajan Etulinjan edessä.
Vuonna 2009 valmistunut televisioelokuva Levoton rauha (käsikirjoitus Mikko Viljanen, ohjaus Juha Rosma) sivuaa tarinaltaan sodan loppuvaiheessa tapahtuneita, karkuruudesta syytettyjen sotilaiden teloituksia.
Kirjallisuutta

Sotatieteen laitos (toim.) 1994: Jatkosodan historia / ISBN 951-0-15326-5
Ari Raunio & Juri Kilin / W+G 2005: Sodan taisteluja 2 – jatkosota / ISBN 951-593-927-5
Tapio Tiihonen: Yllätys Kannaksella 1944 (2002), ISBN 9789518621532
Tapio Tiihonen: Karjalan kannaksen suurtaistelut kesällä 1944 (Helsingin yliopisto 1999)
Koskimaa, Matti (1993): Veitsen terällä, vetäytyminen Länsi-Kannakselta ja Talin-Ihantalan suurtaistelu kesällä 1944. ISBN 951-0-18811-5
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Kesän 1944 suurhyökkäyksestä aselepoon
Nopeasti murtuneiden pää- ja VT-linjojen sekä VKT-linjan sijainti kartalla. Luoteessa olevaa Salpa-linjaa ei koskaan käytetty.
Muistomerkki Valkeasaaressa
Muistomerkki Siiranmäellä
Panssaritorjunnassa käytettyjä panssarinyrkkejä tuliasemassa.
Helsinki Biennaali

Helsinki Biennaali on Helsingissä kahden vuoden välein järjestettävä taidenäyttely.
Ensimmäinen vuonna 2021

Ensimmäinen Biennaali oli tarkoitus järjestää kesä–syyskuussa 2020. Koronaviruspandemian takia se kuitenkin siirrettiin vuoteen 2021; kaikki aikaisemmin julkistetut taiteilijat pystyivät siirtämään osallistumisensa uuteen ajankohtaan 12. kesäkuuta – 26. syyskuuta 2021, jolloin Helsingin Vallisaaressa oli esillä kuva- ja äänitaidetta, installaatioita, videoita, elokuvia ja performansseja. Teoksia oli myös eri puolilla Helsinkiä ja Helsingin taidemuseossa HAM:issa, Tennispalatsissa.
Näyttely esitteli teoksia 40 taiteilijalta tai taiteilijaryhmältä ja suurin osa teoksista oli uusia. Biennaalin nimi oli ”Sama meri”, joka viittasi yhteenkytkeytymiseen ja keskinäiseen riippuvuuteen.
Biennaalin pääkuraattoreina toimivat HAM:in näyttelypäällikkö Pirkko Siitari ja julkisen taiteen päällikkö Taru Tappola. Ensimmäinen biennaali tavoitti noin 145 000 kävijää.
Ensimmäinen vuonna 2021 > Taiteilijat

Paweł Althamer, ATTAKWAD, Pasi Autio, Samir Bhowmik, BIOS-tutkimusyksikkö, Baran Caginli, Janet Cardiff ja George Bures Miller, Kyungwoo Chun, Janet Echelman, EGS, Katharina Grosse, Gustafsson&Haapoja, Hanna Tuulikki, Honkasalo-Niemi-Virtanen, IC-98, Uwa Iduozee, Wanuri Kahiu, Marja Kanervo, Topi Kautonen, Tadashi Kawamata, Jussi Kivi, Alicja Kwade, Hayoun Kwon, Laura Könönen, Tuomas A. Laitinen, Teemu Lehmusruusu, Dafna Maimon, Antti Majava, Inga Meldere, Jaakko Niemelä, Meiju Niskala, Niskanen & Salo, Sari Palosaari, Outi Pieski, Birit & Katja Haarla, Mario Rizzi, Khvay Samnang, Rirkrit Tiravanija & Antto Melasniemi, Margaret ja Christine Wertheim, Maaria Wirkkala, Zodiak presents: Joni Kärkkäinen & Jukka Tarvainen.
Toinen vuonna 2023

Vuoden 2023 Helsinki Biennaali järjestettiin 11. kesäkuuta – 22. lokakuuta 2023 Vallisaaressa, Helsingin taidemuseossa HAM:issa, Oodissa, Stoassa, Baanalla ja Lyypekinlaiturilla. Mukana oli myös kuusi verkkotaideteosta. Biennaali käsitti teoksia 29 kansainväliseltä taiteilijalta ja kollektiivilta. Kolme biennaalin teoksista jäi osaksi Helsingin julkisen taiteen kokoelmaa. Alicja Kwaden teokset Big Be-Hide ja Pars pro Toto sijoitettiin biennaalin jälkeen pysyvästi Helsingin Kalasatamaan. Laura Könösen teos Ei taivasta rajana sijoitettiin Jätkäsaaren Hyväntoivonpuistoon. Biennaalin kuratoi puolalaissyntyinen, Isossa-Britanniassa asuva Joasia Krysa.
Toinen biennaali tavoitti noin 112 000 kävijää, joista 55 900 vieraili Vallisaaressa ja 56 100 tutustui teoksiin mantereella tai verkossa. Tavoitteeksi oli asetettu 300 000 kävijää, josta jäätiin runsaasti.
Toinen vuonna 2023 > Taiteilijat

Matti Aikio (Sápmi), Ahmed Al-Nawas & Minna Henriksson (FI), Dineo Seshee Bopape (ZA), Danielle Brathwaite-Shirley (UK/DE), Golden Snail Opera (Anna Tsing, Yen-ling Tsai, Isabelle Carbonell, & Joelle Chevrier) (TW/FR/US), Alma Heikkilä (FI), INTERPRT (NO), Keiken (UK), Sonya Lindfors (CM/FI), Lotta Petronella sekä Sami Tallberg & Lau Nau (FI), Asunción Molinos Gordo (ES), Tuula Närhinen (FI), PHOSfate (SH/FI), Diana Policarpo (PR), Sepideh Rahaa (IR/FI), Bita Razavi (FI/IR/EE), RED FOREST (UA/UK/US/MX/DE/FI/ZA), Remedies (Sasha Huber & Petri Saarikko) (CH/FI), Tabita Rezaire (FR), Emilija Škarnulytė (LT), Yehwan Song (KR), Jenna Sutela (FI), Suzanne Treister (UK), Adrián Villar Rojas (AR) ja Zheng Mahler (HK).
Kolmas vuonna 2025

Vuoden 2025 Helsinki Biennaali järjestetään 12. kesäkuuta – 21. syyskuuta 2025 Vallisaaressa, Esplanadin puistossa ja Helsingin taidemuseossa HAM:issa.  Biennaalin pääkuraattoreiksi on nimitetty espanjalainen Blanca de la Torre ja Kati Kivinen. Biennaaliin osallistuu kaikkiaan hieman yli 30 taiteilijaa tai taiteilijaryhmää. Mukana on taiteilijoita eri puolilta maailmaa, ja aivan erityisesti Etelä-Amerikasta ja Pohjois-Euroopasta. Uusia tilaustöitä nähdään noin puolelta taiteilijoista.
Kolmas vuonna 2025 > Taiteilijat

Band of Weeds (Fi), Ana Teresa Barboza (PE), Sara Bjarland (FI/NL), Tania Candiani (MX), Olafur Eliasson (DK/IS), Geraldine Javier (PH), LOCUS / Thale Blix Fastvold & Tanja Thorjussen (NO), nabbteeri (FI), Ernesto Neto (BR), Otobong Nkanga (NG/BE) ja Hans Rosenström (FI). Loput taiteilijat julkistetaan 26. maaliskuuta 2025. Biennaalin teema on Suoja.
Aiheesta muualla

Helsinki Biennaalin verkkosivu
Pirkko Kotirinta, Vallisaareen nousee kesällä kuusimetrinen teos, joka kuvaa merenpinnan nousua, ja ruutikellari muutetaan ihmisen suolistoksi – tällainen on Helsinki Biennaali
Eteläsatamaan rakennettiin puinen paviljonki ja kaksi uutta laituria Biennaalin reittiliikenteen lähtöpaikaksi.
Tsoksamidi

| Tsoksamidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,5-dikloori-N-(1-kloori-3-metyyli-2-oksopentan-3-yyli)-4-metyylibentsamidi
CAS-numero:  156052-68-5
PubChem CID:  122087
SMILES:  CCC(C)(C(=O)CCl)NC(=O)C1=CC(=C(C(=C1)Cl)C)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H17NCl3O2
Moolimassa:  337,636 g/mol
Sulamispiste:  159,5-161 °C
Tiheys:  1,38 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Tsoksamidi (C14H16NCl3O2) on aromaattinen amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa tsoksamidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, kloroformiin ja etyyliasetaattiin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu tubuliiniin ja mikrotubuluksien muodostuminen estyy. Seurauksena solut eivät kykene jakaantumaan. Tsoksamidi tehoaa erityisesti munasieniin. Yhdisteen R-enantiomeeri on S-enantiomeeriä tehokkaampi.
Tsoksamidia valmistetaan nelivaiheisessa synteesireitillä lähtien 3,5-dikloori-4-metyylibentsoyylikloridista ja 3-amino-3-metyyli-1-pentyynistä.
Tsoksamidia käytetään esimerkiksi perunan ja viinirypäleiden munasienitautien torjuntaan. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsoksamidi Wikimedia Commonsissa
Penkonatsoli

| Penkonatsoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-[2-(2,4-dikloorifenyyli)pentyyli]-1,2,4-triatsoli
CAS-numero:  66246-88-6
PubChem CID:  91693
SMILES:  CCCC(CN1C=NC=N1)C2=C(C=C(C=C2)Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H15N3Cl2
Moolimassa:  284,18 g/mol
Sulamispiste:  60,7 °C
Tiheys:  1,3 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,07 g/l (20 °C)
Penkonatsoli (C13H15N3Cl2) on triatsolijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa penkonatsoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on kiraalista ja sillä on R(+)- ja S(-)-enantiomeerit. Penkonatsoli ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee esimerkiksi asetoniin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Fungisidiset ominaisuudet perustuvat sterolien, erityisesti ergosterolin, biosynteesin estoon. Penkonatsolin S(-)-enantiomeeri on fungisidina tehokkaampi.
Penkonatsolin synteesiin on kaksi tapaa. 2,4-dikloorifenyyliasetonitriili reagoi bromipropaanin kanssa ja nitriiliryhmä reagoi alkoholin kanssa esteriksi. Esteri pelkistetään hydroksyyliryhmäksi, josta tehdään mesylaatti. Tämä yhdiste reagoi natriumtriatsolidin kanssa muodostaen penkonatsolia. Toinen menetelmä on 2′,4′-diklooributyrofenonin reaktio triatsolyylimetyylifosfonaatin kanssa ja pelkistys vedyttämällä.
Penkonatsolia käytetään muun muassa hedelmäpuiden, marjojen, vihannesten ja koristekasvien sienitautien torjuntaan. Aine levitetään useimmiten emulsiona. Se on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penkonatsoli Wikimedia Commonsissa
Lincolnin muistomerkki

| Lincolnin muistomerkki |
| --- | --- |
 Lincolnin muistomerkki
Sijainti:  Washington (DC), Yhdysvallat
Koordinaatit:  38°53′21.5″N, 77°3′0.4″W
Suunnittelija:  Henry Bacon Daniel Chester French
Omistettu:  Abraham Lincolnille
Korkeus:  n. 30 m
Valmistusvuosi:  1914–1922
Avattu:  30. toukokuuta 1922
Lincolnin muistomerkki (engl. Lincoln Memorial) on Yhdysvaltain 16. presidentin Abraham Lincolnin (1809–1865) muistoksi pystytetty muistomerkki Washington D.C.:ssä. Muistomerkin suunnitteli arkkitehti Henry Bacon, ja se rakennettiin vuosien 1914–1922 aikana. Se sijaitsee National Mall -puiston päässä lähellä Potomac-joen rantaa, vastapäätä Washington-monumenttia.
Piirteet

Rakennuksen pinta-ala on 2539,6 m2 ja se on 30 metriä korkea. Se on tyyliltään uusklassinen ja jäljittelee kreikkalaista temppeliä. Rakennusta ympäröi 36 doorilaista pylvästä, yksi jokaista Lincolnin kuoleman aikaista Yhdysvaltain osavaltiota kohti.
Muistomerkin keskusaulassa on vuonna 1920 valmistunut, jalusta mukaan lukien 9,1 metrin korkuinen Abraham Lincolnin patsas, jonka suunnitteli Daniel Chester French. Rakennuksen sisäseinien maalaukset teki Jules Guérin.
1 Washington-monumentti, 2 Valkoinen talo, 3 Lincolnin muistomerkki, 4 Jeffersonin muistomerkki, 5 Kongressitalo
Muistomerkin pohjoisen ja eteläisen huoneen seinille on kaiverrettu kaksi Lincolnin kuuluisaa puhetta, Gettysburgin puhe ja Lincolnin toinen virkaanastujaispuhe. Muistomerkillä on sen valmistumisen jälkeen myös pidetty kuuluisia puheita, kuten Martin Luther Kingin I Have a Dream.
Historia

Muistomerkin suunnittelukomitea perustettiin vuonna 1867 pian Lincolnin kuoleman jälkeen. Alkuperäinen projekti kaatui varojen puutteeseen, mutta vuonna 1910 kongressi hyväksyi rakennussuunnitelman, ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1914.
Vieraileminen

Muistomerkillä käy vuosittain miljoonia vierailijoita. Muistomerkki on auki joka päivä klo 8.00–23.45, ja siellä käynti on maksutonta.
Valokuvia

Suora linja muistomerkiltä Washington-monumentille.
Teksti muistuttaa Martin Luther Kingin puheesta.
Shinzo Abe ja Barack Obama muistomerkin edustalla 2015.
Yöllä Lincolnin patsas näkyy rakennuksen sisältä.
Lincolnin patsas rakennuksen aulassa.
Aula kuvattuna patsaan pään päältä.
Patsaan sivulta.
Entiset presidentit ohittavat patsaan MLK:n puheen 50-vuotispäivänä 2013.
Pylväsrivit erottavat muistomerkin kolme salia toisistaan.
Eteläisellä seinällä on Gettysburgin puheen sanat.
Lincolnin toinen virkaanastujais­puhe pohjois­seinällä.
Sisäpuolen pylväitä. Katossa läpikuultavaa Alabaman marmoria.
Urho Kekkonen vierailee Washingtonissa vuonna 1961.
Vierailja mietiskelee Lincolnin sanoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincolnin muistomerkki Wikimedia Commonsissa
Lincolnin patsas muistomerkin keskusaulassa
Psykoterapiakeskus Vastaamo

| Psykoterapiakeskus Vastaamo |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2008
Perustaja:  Nina Tapio ja Ville Tapio
Lakkautettu:  2021
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Terveyspalvelut
Tuotteet:  psykoterapia-, psykologi- ja psykiatripalvelut
Liikevaihto:   13,9 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:   −0,429 milj. € (2019)
Henkilöstö:  260 (2019)
Emoyhtiö:  Intera Partners
Omistaja:  Intera Partners (71,25 %) sekä Nina Tapio ja Ville Tapio (yhteensä 28,75 %)
Kotisivu:  vastaamo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Psykoterapiakeskus Vastaamo eli Vastaamo oli vuonna 2008 perustettu yksityinen suomalainen terveyspalveluyritys, joka tarjosi psykoterapiaa. Sen toimipisteitä oli 22 paikkakunnalla: Espoo, Helsinki (3 toimipaikkaa), Hämeenlinna, Joensuu, Jyväskylä, Kauhava, Kokkola, Kotka, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Oulu, Pori, Porvoo, Riihimäki, Salo, Seinäjoki, Tampere, Turku, Vaasa ja Vantaa. Lisäksi yritys tarjosi etävastaanottoja.
Vastaamon perustivat teologi, psykoterapeutti Nina Tapio yhdessä poikansa, ohjelmistokehittäjä Ville Tapion kanssa. Tapiot myös omistivat yrityksen pitkään yhdessä kolmannen perheenjäsenen kanssa. Vuonna 2019 sijoitusyhtiö Intera Partners osti osakeyhtiömuotoisesta perheyrityksestä 71,25 prosentin enemmistöosuuden.
Suomalaisen Työn Liitto myönsi Vastaamolle diplomin "yhteiskunnallisen hyvän tuottamisesta", jonka perumista liitto on harkitsemassa joulukuussa 2020.
Vastaamo haettiin konkurssiin helmikuussa 2021 ja sen liiketoiminta myytiin Vervelle. Syinä tähän olivat suuret kertaluontoiset kulut sekä aiemmista tietoturvaloukkauksista aiheutunut epävarmuus.
Yritystoiminta

Psykoterapiaa, psykologisia ja psykiatrisia palveluita yksityisen ja julkisen sektorin asiakkaille tarjoavan yrityksen liikevaihto oli kasvanut vuoden 2015 noin 3,0 miljoonasta vuoteen 2019 saakka voimakkaasti 2–3 miljoonalla eurolla vuodessa. Joulukuussa 2019 päättyneen tilivuoden liikevaihto oli 13,9 miljoonaa euroa ja tulos 0,4 miljoonaa euroa tappiollinen; yrityksen palveluksessa oli 260 ihmistä.
Vuoden 2018 lopussa Vastaamo työllisti 221 psykoterapeuttia ja 10 psykiatria. Vuoden 2020 toimintasuunnitelmansa mukaan Vastaamo pyrkii luomaan Suomeen kansallista (yksityistä) psykoterapiakeskusten verkostoa. Tavoitteeksi yritys oli asettanut läsnäolon ainakin 25 paikkakunnalla ja pyrkimyksensä työllistää 400 psykoterapeuttia vuoden 2020 loppuun mennessä. Suomessa oli samaan aikaan yhteensä noin 4 400 psykoterapeuttia.
Kritiikkiä ja ongelmakohtia > Potilastietojen varastaminen ja asiakkaiden kiristäminen 2020

Psykoterapiakeskus Vastaamo viesti julkisuuteen 21. lokakuuta 2020 joutuneensa tietomurron ja kiristyksen uhriksi. Ilmeisesti jo marraskuussa 2018 tapahtuneen tietomurron kohde oli alustavan tiedon mukaan yhtiön asiakasrekisteri. Lauantaina 24. lokakuuta 2020 Vastaamo tiedotti, että yhtiön järjestelmiin oli tunkeuduttu toisen kerran joskus marraskuun lopun 2018 ja maaliskuun 2019 välisenä aikana. Maanantaina 26. lokakuuta 2020 yhtiön hallitus ilmoitti erottaneensa toimitusjohtajana toimineen Ville Tapion, jonka uskottiin salanneen uudelta omistajalta tiedon tietomurrosta, vaikka oli tullut tietoiseksi asiasta viimeistään maaliskuussa 2019, jolloin uuden tietomurron seurauksena yrityksen tietojärjestelmään lopulta tehtiin korjauksia.
Vastaamon toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi valittiin marraskuussa 2020 Heini Pirttijärvi, mutta hän erosi tehtävistä tammikuussa 2021.
Kritiikkiä ja ongelmakohtia > Negatiivinen maine alalla

Vastaamo oli huonossa maineessa alalla toimivien psykoterapeuttien keskuudessa, jotka pitävät sen toimintatapoja epäeettisinä. Yrityksen sivuilla, psykoterapeuttien kuvauksissa on mainittu sellaisia psykoterapian suuntauksia, joihin kyseisillä terapeuteilla ei ole lain mukaista pätevyyttä.
Ammattilaiset pitävät sen mainontaa harhaanjohtavana ja aggressiivisena. He myös kritisoivat yrityksen toimivan liikaa liiketalouden logiikalla. Yrityksellä oli tapana uhata kritiikkiä esittäviä tahoja, mukaan lukien sen omia työntekijöitä, asianajajan läsnä ollessa oikeustoimilla.
Aiheesta muualla

Elina Ranta (25.10.2020) Tällainen yritys on tietomurron kohteeksi joutunut Vastaamo (Taloussanomat) (is.fi)
Lilija Nurutdinova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1991 | 800 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Split 2000 | 800 m |  |
Maa:   IVY
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 800 m |  |
Lilija Foatovna Nurutdinova (s. 15. joulukuuta 1963) on venäläinen entinen 800 metrin juoksija. Aktiiviaikanaan hän edusti Neuvostoliittoa ja "IVY:n joukkuetta".
Tataari Nurutdinova saavutti 1990 Splitin EM-kisoissa pronssimitalin 800 metrillä. Seuraavana vuonna 1991 MM-kisoissa Tokiossa hän voitti matkalla kultaa ajalla 1.57,50. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän johti kilpailua vielä ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta jäi lopulta niukasti hopealle kultamitalin mentyä Alankomaiden Ellen van Langenille. Samoissa kisoissa hän sai kuitenkin kultamitalin 4 × 400 metrin viestistä hänen juostua IVY:n joukkueessa alkuerissä.
Nurutdinovan ennätys 800 metrillä on Barcelonan olympialaisissa juostu 1.55,99. 400 metriä hän on juossut aikaan 51,34.
Pikonlinna

Keski-Hämeen parantola vuonna 1937.
Pikonlinna (Keski-Hämeen parantola, Pikonlinnan parantola, myöhemmin Pikonlinnan sairaala) on Kangasalle vuonna 1931 perustettu sairaala, joka toimi aluksi tuberkuloosiparantolana. Sairaala toimi talvi- ja jatkosodan aikana 10. sotasairaalana ja 55. sotasairaalana. Vuonna 1968 se liitettiin osaksi Tampereen keskussairaalaa, jolloin sinne muodostettiin keuhkotauti- ja reumaosastot sekä syöpätautien osasto. Pikonlinnan sairaalan toiminta tässä muodossa päättyi vuonna 2007, kun Tampereelle valmistuivat uudet tilat. Tämän jälkeen rakennukseen on tullut monia palveluyrityksiä, joissa oli vuonna 2017 noin 250 työpaikkaa.
Aiheesta muualla

Pikonlinna-verkkonäyttely; Aikanaan.fi
Keski-Hämeen parantola tyydyttää nyt kaikki ajanmukaiselle ja käytännölliselle parantolalle asetettavat vaatimukset, Aamulehti, 07.11.1937, nro 301, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
IP-luokitus

IP65-luokiteltu kosteiden tilojen kytkentärasia.
IP68-luokiteltu matkapuhelin kestää jatkuvan upotuksen matalaan veteen.
IP-luokitusjärjestelmä on kansainvälisesti käytössä oleva järjestelmä sähkölaitteiden ja laitekoteloiden tiiviyden määrittämiseksi. Luokitus kertoo laitteen suojauksen ulkoisia uhkia, kuten pölyä ja vettä vastaan. Luokituksen sisältö on esitetty standardissa SFS-EN 60529 (IEC 60529). Erilaisista asennustilamääräyksistä kertoo artikkeli sähkökomponenttien IP-luokitusvaatimukset.
Merkintä koostuu tekstistä IP (lyhennys termistä engl. International Protection Code, suom. ’kansainvälinen suojausluokka’), kahdesta numerosta ja lisäkirjainmerkinnöistä. IP voi viitata myös termiin engl. Ingress Protection (suom. ’sisäänmenon suojaus’). Ensimmäinen numero kertoo laitteen suojauksen vieraita esineitä ja pölyä vastaan, toinen numero kertoo laitteen suojauksen vettä ja kosteutta vastaan. Suojaustaso voidaan testata vakioiduilla testijärjestelyillä.
Lyhenteen alkuperä

IP-luokat määrittelevän kansainvälisen standardin (IEC 60529:2013) mukaan (s. 12) koodikirjaimet IP tarkoittavat International Protection. Sähköalan standardointijärjestö Seskon mukaan sama määritelmä löytyy myös standardin vanhemmista painoksista vuosilta 1999 ja 1989. Standardin aivan ensimmäisessä painoksessa vuodelta 1976 puolestaan ei selitetä kirjaimien merkitystä mitenkään, vaan kirjaimet otetaan käyttöön sellaisenaan. IEC:n verkkosivuilla puolestaan käytetään sanoja ingress protection (suojaus sisääntunkeutumiselta). On myös mahdollista, että lyhenne on yhdistelmä englannin kielen ingress ja ranskan kielen sanasta pénétration, jotka molemmat tarkoittavat sisääntunkeutumista.
Ensimmäinen numero

| 1>  numero  | Suojaustason kuvaus |
| --- | --- |
0: Ei suojausta.
1: Suojaus suuria kappaleita vastaan, halkaisija 50 mm tai suurempi.
2: Suojaus keskikokoisia kappaleita vastaan, halkaisija 12,5 mm tai suurempi.
3: Suojaus pieniä kappaleita vastaan, halkaisija 2,5 mm tai suurempi.
4: Suojaus erittäin pieniä kappaleita vastaan, halkaisija 1 mm tai suurempi.
5: Suojattu pölyltä. Ei edellytä täydellistä tiiveyttä, mutta haitallisia pölykertymiä ei saa syntyä.
6: Täydellinen suojaus. Pölytiivis.
Toinen numero

| 2>  numero  | Suojaustason kuvaus |
| --- | --- |
0: Ei suojattu vedeltä.
1: Suojaus pystysuoraan tippuvalta vedeltä.
2: Suojaus pystysuoraan tai korkeintaan 15 asteen kulmassa tippuvalta vedeltä.
3: Suojaus korkeintaan 60 asteen kulmassa satavaa vettä vastaan.
4: Suojaus roiskuvalta vedeltä.
5: Suojaus joka suunnasta tulevalta vesisuihkulta.
6: Suojaus joka suunnasta tulevalta voimakkaalta vesisuihkulta.
7: Kestää hetkellisen upotuksen veteen
8: Kestää jatkuvan upotuksen veteen. Lisämerkintänä voi olla suurin sallittu asennussyvyys. Yleensä laite on täysin tiivis, mutta ei välttämättä, vaan vettä voi päästä laitteen sisälle niin, ettei se aiheuta haitallisia vaikutuksia.
9K: Kestää suurella paineella läheltä ruiskutettua kuumaa vettä ja höyryä. (DIN 40050-9, ei kuulu varsinaiseen IP-luokitusjärjestelmään)
Asennusmääräyksissä tai asiakkaan asettamissa laitevaatimuksissa voidaan käyttää numeron tilalla kirjainta X, jolloin asennuspaikka ei aseta kyseiselle ominaisuudelle erityisiä vaatimuksia. Esimerkiksi kuivissa sisätiloissa riittää IP2X, jolloin ainoa asetettu vaatimus on kosketussuoja 12,5 mm tai suurempia esineitä vastaan.
Joskus käytetyt lisäryhmät > Lisäkirjain

| Kirjain | Vaaralliset osat kosketussuojattu |
| --- | --- |
A: nyrkiltä
B: sormelta
C: työkalulta
D: langalta
Joskus käytetyt lisäryhmät > Täydentävä kirjain

| Kirjain | Merkitys |
| --- | --- |
H: Suurjännitelaite.
M: Vesisuojaus koetestattu laitteen ollessa käynnissä.
S: Vesisuojaus koetestattu laitteen ollessa pysähdyksissä.
W: Laite on koetestattu erityisiin sääolosuhteisiin.