stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aigiáli

| Aigiáli Αιγιάλη |
| --- | --- |
 Aigiálin lahti ja Órmos Aigiáliksen kylä Potamóksesta nähtynä, taustalla Tholárian kylä.
 Aigiáli
 Koordinaatit: 36°54′22″N, 25°59′51″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Náxos
Kunta:  Amorgós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6701000201
Väkiluku (2011):  261
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aigiáli (kreik. Αιγιάλη; myös Egiáli, Aegiáli) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Amorgóksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 261 (vuonna 2011).
Órmos Aigiálisin kylä ja satama.
Aigiáli sijaitsee Amorgóksen koillisosassa noin 20 kilometriä saaren pääkylästä Amorgóksen kylästä eli Chórasta koilliseen. Varsinainen kylä sijaitsee ylempänä sisämaassa noin kaksi kilometriä saaren länsirannikosta. Kylän ranta-asutus Órmos Aigiális (Όρμος Αιγιάλης, väkiluku 147) sijaitsee saaren länsirannikolla luonnonsatamalahdessa. Se on saaren toinen pääsatama Katápolan ohella.
Aigiáli on perinyt nimensä antiikin ajan Aigialen kaupungista, joka sijaitsi läheisen Tholárian kylän Víglassa. Aigiale oli Miletoksen siirtokunta ainakin 200-luvulla eaa., ja yksi saaren kolmesta kaupungista Minoan ja Arkesinen ohella. Aigiálin kylä tuhoutui suuressa tulipalossa vuonna 1835, minkä vuoksi sen rakennuskanta on suhteellisen uutta.
Aigiáli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αιγιάλης, Topikí Koinótita Aigiális), johon kuuluvat varsinaisen Aigiálin kylän ja Órmos Aigiálisin lisäksi kylät Ágios Pávlos ja Potamós sekä asumattomat saaret Liadí ja Pláka Liadioú. Koko yhdyskunnan väkiluku on 514. Lähellä Aigiália sijaitsevat Tholárian kylä sekä sen ranta-asutus Paralía Tholaríon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aigiáli Wikimedia Commonsissa
Aika-avaruus

Valokartio
Aika-avaruus on neliulotteinen avaruus, jossa on kolme avaruudellista ulottuvuutta (pituus, leveys ja syvyys) ja yksi aikaulottuvuus. Maailmankaikkeus on efektiivisesti aika-avaruus. Suhteellisuusteoriassa aika-avaruus on yksi keskeisistä käsitteistä, kuten myös intervalli, joka kuvaa tapahtumien välistä 'etäisyyttä' tässä aika-avaruudessa.
Suhteellisuusteoriassa aika-avaruutta voidaan kuvata valokartiolla, jossa origon alapuolella on menneisyys, yläpuolella tulevaisuus ja origossa nykyisyys. Menneen valokartion ulkopuoliset tapahtumat eivät ole voineet vaikuttaa origon tapahtumaan, eikä origon tapahtuma voi vaikuttaa tulevan valokartion ulkopuolisiin tapahtumiin, sillä tämä vaatisi informaation etenemistä valoa nopeammin. Tämä malli ilmentää aika-avaruuden symmetrisyyttä ja sitä, että valon nopeus on vakio kaikissa suunnissa.
Kirjallisuutta

Hawking, Stephen: Ajan lyhyt historia.  Helsinki:  WSOY, 1988.  ISBN 951-0-24821-5
Maudlin, Tim: Philosophy of Physics: Space and Time.  (Princeton Foundations of Contemporary Philosophy)  Princeton:  Princeton University Press, 2012.  ISBN 978-0-691-14309-5
Ido

| Ido |
| --- | --- |

Tiedot
Alue:  Eurooppa
Virallinen kieli:  -
Puhujia:  arviolta 2500–5000, vain satunnaisia äidinkielenään puhuvia
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Uniono por la Linguo Internaciona Ido
Kielikoodit
ISO 639-1:  io
ISO 639-3:  ido
 Ohje 
Ido on esperantosta muokattu kansainvälinen apukieli, jonka Louis de Beaufront julkaisi vuonna 1907. Vaikka idon käyttäjäkunta on pienentynyt viime vuosikymmeninä, on sillä edelleen joitakin puhujia ympäri maailmaa, kuitenkin eniten Euroopassa. Suomessa oli Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2016 päättyessä 18 henkilöä, joiden äidinkieleksi oli rekisteröity ido.
Historia

1900-luvun alussa kansainvälisen apukielen valitsemiseksi muodostettu valtuusto (Délégation pour l’adoption d’une langue auxiliaire internationale) valitsi ido-ehdotuksen monien ehdokkaiden joukosta. Perustana oli esperanto, johon oli tehty lukuisia korjauksia. Valtuuston asettama komissio kehitti ehdotelmaa edelleen monta vuotta. Myös esperanton luoja L. L. Zamenhof ehdotti luomuksensa käyttökokemuksien perusteella muutamia parannuksia, jotka otettiin idoon mukaan. Myöhemmin esperantoliike Zamenhofin johdolla kieltäytyi ehdotetuista korjauksista.
Luokitus

Koska ido on keinotekoinen kieli, se ei ole minkään luonnollisen kielen sukulainen. Se pohjautuu kuitenkin esperantoon, ja monet pitävätkin idoa vain esperanton murteena. Ido on perinyt esperanton fonologiaan, kielioppiin ja sanastoon saamat vaikutteet indoeurooppalaisista kielistä, mutta se on vielä erityisesti korostanut sanastossa ja ääntämyksessään romaanisia kieliä, toisin kuin esperanto, jonka ääntämykseen ovat vaikuttaneet myös slaavilaiset kielet, ja perussanastoon indoeurooppalaisten kielten eri kieliryhmät.
Alueellinen sijoittuminen

Keinotekoisesti luotuna kansainvälisenä apukielenä ido ei kuulu millekään kansalle tai valtiolle eikä se myöskään ole minkään valtion virallinen kieli. Sen puhujia on ympäri maailmaa, eniten kuitenkin keskisessä ja eteläisessä Euroopassa. Idoa ei ole rajoitettu millekään ihmisryhmälle, joten sitä voi opiskella kuka tahansa.
Äänteet > Vokaalit

|  | etu | taka |
| --- | --- | --- |
| suppea | i | u |
| puolisuppea | e | o |
väljä: a
Äänteet > Vokaalit > Diftongit

Au, eu, ai, ei, oi ja ui lausutaan kuten suomessa. Muut vokaaliyhdistelmät lausutaan erillisinä.
Äänteet > Vokaalit > Painotus

Painotus on yleensä toiseksi viimeisellä tavulla: 
chagréno, brosílo, dejúno, ésas, aránjas.
"Io"-diftongiin päättyvää lopputavua ei jaeta kahtia, eli o:ta edeltävä i ei saa painoa, vaan sanotaan:
rádio, ekonómio, demokrátio jne.
Infinitiivin lopputavu (-ar,-ir,-or,-ur) siirtää painon viimeiselle tavulle: esár, facár.
Äänteet > Konsonantit

|  | bilabiaalinen | bilabiaalinen | labio- dentaalinen | labio- dentaalinen | apiko- aveolaarinen | apiko- aveolaarinen | postal- veolaarinen | postal- veolaarinen | palataalinen | palataalinen | dorso- velaarinen | dorso- velaarinen | glottaalinen | glottaalinen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| plosiivinen | p | b |   |   | t | d |   |   |   |   | k | g |   |   |
| nasaalinen |   | m |   |   |   | n |   |   |   |   |   |   |   |   |
| tremulanttinen |   |   |   |   |   | ɾ |   |   |   |   |   |   |   |   |
| frikatiivinen |   |   | f | v | s | z | ʃ | ʒ |   |   |   |   | h |   |
| affrikatiivinen |   |   |   |   | ʦ |   | ʧ |   |   |   |   |   |   |   |
| lateraalinen puolivokaali |   |   |   |   |   | l |   |   |   |   |   |   |   |   |
| puolivokaali |   | w |   |   |   |   |   |   |   | j |   |   |   |   |
Kirjoitusjärjestelmä

Idon aakkosto sisältää seuraavat kirjaimet:
a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z
Kielioppi

Idon kieliopin keskeisiä piirteitä ovat seuraavat:
sanoilla ei ole sukua eikä epämääräistä artikkelia
sanajärjestys on subjekti–verbi–objekti
käytetään prepositioita ja liitteitä
kaikki sanat taipuvat säännöllisesti paitsi toisinaan verbi esar, jonka preesens on perussäännön mukaan esas mutta usein es.
Eroavaisuuksia esperantoon

kirjoitusjärjestelmä – käytetään normaaleja latinalaisen aakkoston kirjaimia q, w, x ja y, muttei tarkkeellisia merkkejä ĉ, ĝ, ĥ, ĵ, ŝ ja ŭ
monikko – substantiivin monikko muodostetaan korvaamalla -o, -i:llä
infinitiivi – infinitiivin pääte ei ole -i vaan -ar
infinitiivit taipuvat aikamuotoihin – ei esperantossa
adjektiivit – eivät taivu pääsanan mukaan
sanasto – erityisesti käytetyimpiä sanoja on muutettu, lähinnä romaanisempaan tai helpommin lausuttavaan muotoon: demandas → questionas; scias → savas
akkusatiivi – akkusatiivia käytetään vain, jos objekti edeltää subjektia: Me manjis pano == Panon me manjis.
sanojen suku – sana ei ole oletuksena maskuliini, toisin kuin esperantossa, jossa sana sisko saadaan muodostettua päätteellä sanasta veli
Esimerkkejä > Lauseita

Saluto! = Terve!
Bonveno a Finlando! = Tervetuloa Suomeen!
Til rivido! = Näkemiin!
Danko. = Kiitos.
Voluntez. = Ole hyvä.
Me amas tu. = Minä rakastan sinua.
Ka tu amas me? = Rakastatko minua?
Quo esas tua nomo? = Mikä on sinun nimesi?
Mea nomo esas... = Minun nimeni on...
Ube tu lojas? = Missä sinä asut?
Me lojas... = Minä asun...
Me ne parolas Ido bone. = Minä en puhu idoa hyvin.
Ka tu parolas en la Finlandana/Sueda/Angla? = Puhutko suomea/ruotsia/englantia?
Esimerkkejä > Isä meidän – Patro Nia

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Patro nia, qua esas en la cielo,

tua nomo santigesez;

tua regno advenez;

tua volo facesez quale en la cielo

tale anke sur la tero.

Donez a ni cadie l'omnadiala pano,

e pardonez a ni nia ofensi,

quale anke ni pardonas a nia ofensanti,

e ne duktez ni aden la tento, 

ma liberigez ni del malajo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Idonkielinen Wikipedia
Idonkielinen Wikisanakirja
Uniono por la linguo internaciona Ido
Suomenkieliset idosivut
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Luettelo vuonna 1962 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1962 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tai 3. tammikuuta – Cecil Dye, kanadalainen jääkiekkoilija, baseballpelaaja ja kanadalaisen jalkapallon pelaaja (s. 1898)
3. tammikuuta – Arvo O. Aalto, suomalainen arkkitehti (s. 1903)
3. tammikuuta – Frans Härmä, suomalainen poliitikko, toimittaja ja kaupunginjohtaja (s. 1881)
5. tammikuuta – Teppo Repo, inkeriläissyntyinen suomalainen paimen ja kansanmuusikko (s. 1886)
7. tammikuuta – Väinö Musikka, suomalainen rehtori ja tietokirjailija (s. 1887)
8. tammikuuta – Roger Ducret, ranskalainen miekkailija ja kolminkertainen olympiavoittaja (s. 1888)
10. tammikuuta – Matti Hietaranta, suomalainen maataloustieteilijä (s. 1916)
13. tammikuuta – Ernie Kovacs, yhdysvaltalainen koomikko ja televisiokomedian uranuurtaja (s. 1919)
20. tammikuuta – Robinson Jeffers, yhdysvaltalainen runoilija (s. 1887)
21. tammikuuta – Harry Dickason, brittiläinen voimistelija ja olympiamitalisti (s. 1890)
24. tammikuuta – Stanley Lord, brittiläinen merikapteenu (s. 1877)
25. tammikuuta – Reino Volanen, suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (s. 1890)
26. tammikuuta – Lucky Luciano, amerikanitalialainen gangsteri ja mafioso (s. 1897)
29. tammikuuta – Fritz Kreisler, itävaltalainen viulisti ja säveltäjä (s. 1875)
31. tammikuuta – Urpo Lauri, suomalainen kirjailija ja dramaturgi (s. 1919)
Helmikuu

4. helmikuuta – Elli Tompuri, suomalainen näyttelijä, lausuja ja kirjailija (s. 1880)
7. helmikuuta – Pentti Niemi, suomalainen SDP:n kansanedustaja (s. 1902)
13. helmikuuta – Ormonde Winter, brittiläinen prikaatikenraali, talvisodan vapaaehtoistaistelija ja poliisipäällikkö (s. 1875)
16. helmikuuta – Heikki Borenius, suomalainen asianajaja ja varatuomari (s. 1884)
17. tai 18. helmikuuta – Philippe Cattiau, ranskalainen miekkailija ja kolminkertainen olympiavoittaja (s. 1892)
17. helmikuuta – Bruno Walter, saksalainen kapellimestari ja säveltäjä (s. 1876)
18. helmikuuta – Ole Edgren, suomalainen kapellimestari, orkesterinjohtaja ja säveltäjä (s. 1898)
20. helmikuuta – Kyösti Alho, suomalainen urkutaiteilija, kuoronjohtaja ja director musices (s. 1875)
22. helmikuuta – Atilla the Hun (oik. Raymond Quevedo), trinidadtobagolainen calypsomuusikko ja poliitikko (s. 1892)
24. helmikuuta – David L. Leivo, suomalainen tietokirjailija, kirjankustantaja ja arkkiveisujen tekijä (s. 1890)
26. helmikuuta – Laina Laine, suomalainen näyttelijä (s. 1890)
27. helmikuuta – Albéric Collin, belgialainen kuvanveistäjä ja olympiavoittaja (s. 1886)
28. helmikuuta – Mikko Halkilahti, suomalainen taidemaalari (s. 1884)
Maaliskuu

3. maaliskuuta – Pierre Benoit, ranskalainen kirjailija (s. 1886)
4. maaliskuuta – Woldemar Miettinen, suomalainen restauroija ja taidemaalari (s. 1886)
5. maaliskuuta – Alexander Mellblom, suomalainen jääkärieverstiluutnantti (s. 1894)
9. maaliskuuta – Rafael Stenius, suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja (s. 1897)
15. maaliskuuta – Arthur H. Compton, vuoden 1927 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (Comptonin ilmiö) (s. 1892)
15. maaliskuuta – Fanny Davidsson, suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija (s. 1877)
19. maaliskuuta – Eino Heikura, suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja ja kunnallisneuvos (s. 1893)
24. maaliskuuta – Auguste Piccard, sveitsiläinen fyysikko ja tutkimusmatkailija (s. 1884)
27. maaliskuuta – James Basevi, brittiläinen elokuvalavastaja (s. 1890)
Huhtikuu

1. huhtikuuta – Michel de Ghelderode (oik. Adémar Martens), belgialainen näytelmäkirjailija (s. 1898)
3. huhtikuuta – Ernst Grünfeld, itävaltalainen shakinpelaaja ja kirjailija (s. 1893)
4. huhtikuuta – Klaus U. Suomela, suomalainen kirjailija (s. 1888)
5. huhtikuuta – Anna Snellman-Kaila, suomalainen taidemaalari (s. 1884)
7. huhtikuuta – Walerian Czuma, puolalainen kenraali (s. 1890)
8. huhtikuuta – Juan Belmonte, espanjalainen härkätaistelija (s. 1892)
9. huhtikuuta – Harold Lamb, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1892)
10. huhtikuuta – Michael Curtiz (synt. Manó Kertész Kaminer), unkarilais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (s. 1886)
10. huhtikuuta – Stuart Sutcliffe, brittiläinen taiteilija ja muusikko (s. 1940)
11. huhtikuuta – Arvo Manner, suomalainen maaherra ja ministeri (s. 1887)
11. huhtikuuta – Axel Revold, norjalainen taidemaalari (s. 1887)
12. huhtikuuta – Ron Flockhart, brittiläinen Formula 1 -kuljettaja ja lentäjä (s. 1923)
12. huhtikuuta – Aili Somersalmi, suomalainen näyttelijä (s. 1891)
12. huhtikuuta – Urho Somersalmi, suomalainen näyttelijä (Tukkipojan morsian) (s. 1888)
13. huhtikuuta – Culbert Olson, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kuvernööri (s. 1876)
15. huhtikuuta – Clara Blandick, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1876)
17. huhtikuuta – Anni Collan, suomalainen naisvoimistelun ja partiotyttötoiminnan kehittäjä, partiojohtaja ja kouluneuvos (s. 1876)
18. huhtikuuta – Bertel Strömmer, suomalainen arkkitehti (Hotelli Tammer) (s. 1890)
Toukokuu

2. toukokuuta – Samuli Harima, suomalainen talouselämän vaikuttaja ja kauppaneuvos (s. 1879)
2. toukokuuta – Leo Laaksonen, suomalainen jalkapalloilija (s. 1905)
4. toukokuuta – Pekka Enkainen, suomalainen eversti (s. 1896)
8. toukokuuta – Alfred Madsen, norjalainen poliitikko (s. 1888)
8. toukokuuta – Martti Ruuth, suomalainen opettaja, dosentti, kirkkohistorioitsija ja professori (s. 1870)
9. toukokuuta – Raoul Duquette, kanadalainen sellisti ja musiikkipedagogi (s. 1879)
11. toukokuuta – Onni Okkonen, suomalainen taidehistorioitsija ja akateemikko (s. 1886)
14. toukokuuta – Silpa Bhirasri (synt. Corrado Feroci), italialais-thaimaalainen professori ja kuvanveistäjä (s. 1892)
15. toukokuuta – Nicola Canino, italialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1896 tai 1897)
21. toukokuuta – Pietro Bianchi, italialainen painonnostaja ja olympiamitalisti (s. 1895)
23. toukokuuta – Olga Leino, suomalainen näyttelijä (s. 1871)
25. toukokuuta – Waldemar Fagerström, suomalainen asianajaja, varatuomari ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos (s. 1867)
26. toukokuuta – Aida de Acosta, yhdysvaltalainen seurapiirihenkilö, ensimmäinen moottoroitua ilma-alusta yksin lentänyt nainen (s. 1884)
30. toukokuuta – Eljas Kahra, suomalainen Tullihallituksen pääjohtaja ja hallitusneuvos (s. 1888)
31. toukokuuta – Adolf Eichmann, saksalainen SS-everstiluutnantti ja holokaustin pääsuunnittelija (s. 1906)
31. toukokuuta – Signe Relander, presidentti Lauri Kristian Relanderin puoliso (s. 1886)
Kesäkuu

2. kesäkuuta – Æneas MacKenzie, skotlantilais-yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja (s. 1889)
3. kesäkuuta – William Ernest Castle, yhdysvaltalainen geneetikko (s. 1867)
6. kesäkuuta – Yves Klein, ranskalainen taidemaalari (s. 1928)
6. kesäkuuta – Tom Phillis, australialainen ratamoottoripyöräilijä (s. 1934)
12. kesäkuuta – John Ireland, englantilainen säveltäjä (s. 1878)
15. kesäkuuta – Albert Brommels, suomalainen poliitikko, kansanedustaja (RKP), opettaja ja toimittaja (s. 1891)
15. kesäkuuta – Alfred Cortot, ranskalais-sveitsiläinen pianisti ja kapellimestari (s. 1877)
19. kesäkuuta – Frank Borzage, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja mykkäelokuvien näyttelijä (s. 1893 tai 1894)
20. kesäkuuta – Martti J. Ekblom, suomalainen kunnallispoliitikko (SDP) ja Porin kaupunginjohtaja 1947–1962 (s. 1898)
24. kesäkuuta – Kaija Rahola, suomalainen näyttelijä (s. 1920)
29. kesäkuuta – Inkeri Virtanen, suomalainen SKDL:n kansanedustaja (s. 1921)
30. kesäkuuta – Nikolai Burenin, venäläinen vallankumouksellinen, kirjailija ja pianisti (s. 1874)
30. kesäkuuta – Karl Fager, suomalainen teatteri- ja elokuvalavastaja (s. 1883)
Heinäkuu

1. heinäkuuta – Kaarlo Anttila, suomalainen maanviljelijä, kauppias, poliitikko, kansanedustaja (Kokoomus) ja herastuomari (s. 1874)
1. heinäkuuta – Fiinu Autio, suomalainen elokuva-alan puvustonhoitaja, puvustaja ja avustajaroolien esittäjä (s. 1888)
4. heinäkuuta – Karl Aloys Schenzinger, saksalainen lääkäri ja kirjailija (s. 1886)
5. heinäkuuta – Karl Ekman, suomalainen tietokirjailija, toimittaja ja kääntäjä (s. 1895)
6. heinäkuuta – John Anderson, skotlantilais-australialainen filosofi (s. 1893)
6. heinäkuuta – William Faulkner (oik. William Cuthbert Falkner), vuoden 1949 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut yhdysvaltalainen proosakirjailija (Ääni ja vimma) (s. 1897)
9. heinäkuuta – Georges Bataille, ranskalainen kirjailija, antropologi ja filosofi (s. 1897)
10. heinäkuuta – Sulo Honkanen, suomalainen taidemaalari (s. 1905)
10. heinäkuuta – Mikko Hovi, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1879)
13. heinäkuuta – Jerry Wald, yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -käsikirjoittaja (s. 1911)
25. heinäkuuta – Hjalmar Brotherus, suomalainen fysiikan professori ja Teknillisen korkeakoulun rehtori 1937–1940 (s. 1885)
26. heinäkuuta – Juho Kosonen, suomalainen päätoimittaja, kunnallisneuvos ja SDP:n kansanedustaja (s. 1888)
27. heinäkuuta – Richard Aldington, brittiläinen kirjailija (s. 1892)
29. heinäkuuta – Leonardo De Lorenzo, italialainen huilisti ja professori (s. 1875)
29. heinäkuuta – Ronald Fisher, englantilainen tilastotieteilijä, evoluutiobiologi ja geneetikko (s. 1890)
Elokuu

4. elokuuta – V. A. Koskenniemi, oululainen runoilija (”Finlandia”) (s. 1885)
5. elokuuta – Paavo Ant-Wuorinen, suomalainen juristi, virkamies ja Patentti- ja rekisterihallituksen ylijohtaja 1942–1962 (s. 1897)
5. elokuuta  – Norma Jeane Mortenson (”Marilyn Monroe”), yhdysvaltalainen näyttelijätär (Piukat paikat) (s. 1926)
7. elokuuta – Carl-Otto Bremer, suomalainen ralli- ja rata-autoilija ja toimitusjohtaja (s. 1933)
9. elokuuta – Hermann Hesse, vuoden 1946 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen kirjailija ja taidemaalari (Lasihelmipeli) (s. 1877)
9. elokuuta – Leo Savioja, suomalainen kansansoittaja (murhattiin)
9. elokuuta – Reino Valkama, suomalainen näyttelijä (s. 1906)
13. elokuuta – Erland Haapaniemi, suomalainen päätoimittaja ja Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1894)
14. elokuuta – Toivo Paatela, suomalainen arkkitehti (s. 1890)
15. elokuuta – Dan Bain, kanadalainen jääkiekkoilija ja liikemies (s. 1874)
15. elokuuta – Eemil Pääkkönen, suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja ja taloustirehtööri (s. 1892)
16. elokuuta – Kaarlo Metsävainio, suomalainen rehtori ja suomentaja (s. 1890)
17. elokuuta – Peter Fechter, itäsaksalainen muurari ja Berliinin muurin uhri (s. 1944)
17. elokuuta – Ensio Jouko, suomalainen näyttelijä ja ohjaaja (s. 1905)
19. elokuuta – Kerstin Hesselgren, ruotsalainen poliitikko (s. 1872)
23. elokuuta – Joseph Berchtold, saksalainen kenraali ja poliitikko (s. 1897)
28. elokuuta – Léon Binoche, ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti (s. 1878)
29. elokuuta – Georgina de Albuquerque, brasilialainen taidemaalari (s. 1885)
30. elokuuta – Aaslaug Aasland, norjalainen poliitikko (s. 1890)
30. elokuuta – Jarl Eklund, suomalainen arkkitehti (s. 1876)
Syyskuu

1. syyskuuta – Hans-Jürgen von Arnim, saksalainen kenraalieversti (s. 1889)
2. syyskuuta – Eino Tulenheimo, suomalainen pankinjohtaja ja Kokoomuksen kansanedustaja (s. 1885)
3. syyskuuta – Dorothy Brookshaw, yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti (s. 1912)
3. syyskuuta – E. E. Cummings, yhdysvaltalainen kirjailija ja taiteilija (s. 1894)
6. syyskuuta – Hanns Eisler, saksalainen säveltäjä (s. 1898)
7. syyskuuta – Karen Blixen, tanskalainen kirjailija ja paronitar (s. 1885)
9. syyskuuta – Paavo Aaltonen, suomalainen telinevoimistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja (s. 1919)
9. syyskuuta – Isaac Béen, ruotsalainen pappi (s. 1888)
10. syyskuuta – Artturi Ikkala, suomalainen juristi ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos (s. 1895)
10. syyskuuta – Onni Syrjäniemi, amerikansuomalainen toimittaja ja puhuja (s. 1889)
10. syyskuuta – Mogens Wieth, tanskalainen näyttelijä (s. 1919)
14. syyskuuta – Erkki Raappana, suomalainen jääkärikenraali (Mannerheim-ristin ritari) (s. 1893)
18. syyskuuta – Therese Neumann, saksalainen katolinen mystikko ja stigmaatikko (s. 1898)
21. syyskuuta – Manuel Andrada, argentiinalainen poolonpelaaja ja olympiavoittaja (s. 1890)
21. syyskuuta – Marie Bonaparte, ranskalainen psykoanalyytikko ja Kreikan prinssin Yrjön puoliso 1907–1957 (s. 1882)
29. syyskuuta – Owe Jonsson, ruotsalainen pikajuoksija (s. 1940)
Lokakuu

1. lokakuuta – Henry Kjellson, ruotsalainen lentoinsinööri ja lentojohtaja (s. 1891)
3. lokakuuta – Oskari Arjanne, suomalainen juristi, poliitikko ja Suomen kansanvaltuuskunnan jäsen (s. 1888)
5. tai 6. lokakuuta – Tod Browning, yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja ja vaudeville-esiintyjä (s. 1880)
5. lokakuuta – Gustaf Hallström, ruotsalainen arkeologi (s. 1880)
5. lokakuuta – Helka Hiisku, suomalainen runoilija, toimittaja ja kääntäjä (s. 1912)
7. lokakuuta – Lyydia Almila, suomalainen filosofian maisteri, rehtori ja oppikirjojen tekijä (s. 1892)
7. lokakuuta – Scrapper Blackwell, yhdysvaltalainen blueskitaristi ja laulaja (s. 1903)
7. lokakuuta – Bertel Fallenius, suomalainen jääkärimajuri ja liikemies (s. 1893)
8. lokakuuta – Toivo Aro, suomalainen uimahyppääjä, urheiluvaikuttaja ja pankinjohtaja (s. 1887)
8. lokakuuta – Erkki Ervamaa, suomalainen pastori, opettaja ja Akateemisen Karjala-Seuran aktivisti (s. 1915)
8. lokakuuta – Solomon Linda, eteläafrikkalainen säveltäjä, laulaja ja muusikko (s. 1909)
10. lokakuuta – Trygve Gulbranssen, norjalainen kirjailija, liikemies ja toimittaja (s. 1894)
12. lokakuuta – Anders Hagström, suomalainen nahkatehtailija ja toimitusjohtaja (s. 1876)
16. lokakuuta – Gaston Bachelard, ranskalainen filosofi ja runoilija (s. 1884)
19. lokakuuta – Rafael Engelberg, suomalainen kirjailija, järjestövaikuttaja ja kanslianeuvos (s. 1882)
21. lokakuuta – Edoardo Facchini, italialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1886)
21. lokakuuta – Kalle Rouni, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1898)
22. lokakuuta – Domenico Bernareggi, italialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1877)
22. lokakuuta  – Samuil Feinberg, venäläinen säveltäjä ja pianisti (s. 1890)
25. lokakuuta – Louis Abell, yhdysvaltalainen kilpasoutaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja (s. 1884)
26. lokakuuta – Armand Bénédic, ranskalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti (s. 1875)