stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Altnabreacin rautatieasema

| Altnabreac |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  ABC
Rataosa:  Far North Line
Sijainti:  58°23′17.5″N, 003°42′21.2″W
Osoite:  Ylämaa, KW12 6UR
Paikkakunta:  Altnabreac
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  28. heinäkuuta 1874
Liikenne
Käyttäjiä (v.):  658 (2017–2018)
Liikennöitsijä(t):  Abellio ScotRail
Ratapiha
Raiteisto:  1 laituriraide
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Altnabreacin rautatieasema (gaeliksi Allt nam Breac) on rautatieasema pienessä Altnabreacin taajamassa Ylämaan hallintoalueella, Skotlannissa. Se sijaitsee Far North Linen varrella.
Asema avattiin 24. heinäkuuta 1874. Se on yksi Britannian syrjäisimmistä rautatieasemista: lähimmälle tielle on matkaa 16 kilometriä ja lähimpään kylään  29 kilometriä. Sillä ei ole lainkaan katuosoitetta. Sitä käytti vain 658 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Luettelo tunnetuista savonlinnalaisista

Tunnettuja Savonlinnassa syntyneitä tai Savonlinnassa asuneita henkilöitä on lueteltu seuraavassa:
| --- | --- |
 Hannu Aravirta, valmentaja  Jouni Backman, entinen kansanedustaja  Outi Condit, näyttelijä  Saimi Hoyer, valokuvamalli  Kari Hietalahti, näyttelijä  Katriina Honkanen, näyttelijä  Janne Hyytiäinen, näyttelijä  Henri Ikonen, KHL-jääkiekkoilija  Heli Järvinen, kansanedustaja, toimittaja, entinen Suomen Yrittäjänaisten toimitusjohtaja  Karoliina Kallio, laulaja  Ere Kokkonen, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä  Arttu Käyhkö, tietokirjailija  Risto Kuisma, entinen kansanedustaja  Katariina Lahti, teatteriohjaaja  Eric Laxmann, luonnontieteilijä, Venäjän tiedeakatemian akateemikko  Joel Lehtonen, kirjailija  Ville Leino, NHL-jääkiekkoilija  Petri Manninen, näyttelijä  Janne Mannonen, muusikko :  Sallamaari Muhonen, toimittaja  Jarmo Myllys, jääkiekkomaalivahti  Tuija-Maija Niskanen, elokuvaohjaaja  Tuulikki Paananen, näyttelijä  Pekka Pouta, meteorologi  Kimmo Rahunen, muusikko, kitaristi  Tuukka Rask, NHL-jääkiekkoilija  Hannu Salakka, kirjailija  Pekka Salmi, liikemies, kasinonomistaja  Jorma Silvasti, oopperalaulaja  Juha Taskinen, dokumentaristi, luontokuvaaja  Arto Tiainen, hiihtäjä, entinen kansanedustaja  Pekka Tirkkonen, jääkiekkovalmentaja  Kaj Turunen, entinen kansanedustaja  Marja-Liisa Vartio, kirjailija  Simo Vuorilehto, vuorineuvos, Nokian pääjohtaja 1988–1992  A. O. Väisänen, etnomusikologi, professori  Jarkko Wuorinen, maakuntaneuvos, liikemies
Antonio Brown

| Antonio Brown |
| --- | --- |
 Brown vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1988 Miami, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Seura
Seura:  Tampa Bay Buccaneers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Pittsburgh Steelers
NFL-varaus:  195. varaus, 2010 Pittsburgh Steelers
Pääsarjaura:  2010–
Antonio Tavaris Brown Sr (10. heinäkuuta 1988 Miami, Yhdysvallat) yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Brownin pelipaikka on laitahyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2020 NFL-seura Tampa Bay Buccaneersia. Brown on valittu Pro Bowliin seitsemän kertaa ja All-Pro-joukkueeseen neljä kertaa. Kauden 2018 päätyttyä Brownilla on aktiivisista pelaajista neljänneksi eniten vastaanottoja ja vastaanotettuja jaardeja, viidenneksi eniten vastaanotettuja touchdowneja ja yhdeksänneksi eniten touchdowneja.
Brown pelasi uransa yhdeksän ensimmäistä kautta Pittsburgh Steelersissä. Brown kaupattiin hänen pyynnöstään keväällä 2019 Oakland Raidersiin vaihdossa kahteen tulevan varaustilaisuuden varausvuoroon. Brown solmi uuden rahakkaan sopimuksen Raidersin kanssa, mutta ajautui syksyllä seuran kanssa riitoihin, joiden seurauksena hänen sopimuksensa purettiin. Brown solmi välittömästi yksivuotisen sopimuksen New England Patriotsin kanssa.
Alppirautiainen

| Alppirautiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rautiaiset Prunellidae
Suku::  Prunella
Laji::  collaris
Kaksiosainen nimi
 Prunella collaris  (Scopoli, 1769) 

Katso myös
   Alppirautiainen Wikispeciesissä   Alppirautiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Alppirautiainen (Prunella collaris) on pieni varpuslintu, ja nimensä mukaisesti se asuu vuorilla.
Koko ja ulkonäkö

Pituus 15–17,5 cm, siipien kärkiväli 30–32,5 cm ja paino 25–43 g. Ulkomuodoltaan alppirautiainen on kuin iso ja tukeva rautiainen. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Esiintyminen

Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoseudut, yleensä 1 800–3 000 metrin korkeuksilla. Alppirautiainen elää myös Turkissa ja siitä itään Iraniin. Lajin päälevinneisyysalue on Keski- ja Itä-Aasiassa Himalajalta Kiinaan, Koreaan ja Japaniin. Lajista tunnetaan lähes kymmenen alalajia. Se on pääasiassa paikkalintu, joka talven tullen laskeutuu alemmas vuorenrinteiden vähemmän lumisiin oloihin. Euroopassa elää 200 000–330 000 yksilöä.
Lajia tavataan Suomessa harvoin, vuoden 2006 loppuun mennessä on tehty vain neljä havaintoa, joista ensimmäinen Lågskärillä 1978. Tapaamispaikat ovat olleet ulkomeren saaria.
Elinympäristö

Alppirautiaiset elävät korkealla vuoristossa, tavallisesti 1 800–3 000 metrin korkeudella, mutta laji on tavattu Mount Everestillä 8 000 metrin korkeudella. Ne viihtyvät aukeilla, kivikkoisilla niityillä ja kedoilla puurajan yläpuolella, usein lumisilla rinteillä.
Lisääntyminen

Kuppimainen pesä sijaitsee kiven- tai kallionhalkeamassa tai kivikossa. Naaras munii tavallisesti kolme tai neljä munaa, joita molemmat puolisot vuorotellen hautovat, yhteensä noin kaksi viikkoa. Molemmat emot hoitavat poikasia, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä noin 16 päivän ikäisinä.
Ravinto

Alppirautiaiset syövät pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä siemeniä.
Aiheesta muualla

Karhu, Heikki, Helstola, Jari & Kauppinen, Sakari 1979: Alppirautiainen Prunella collaris* ensi kertaa Suomessa. - Lintumies 1.1979 s. 38-39. LYL.
Alppirautiainen Lintukuva-verkkopalvelussa
Prunella collaris collaris
Alto Alentejo

Alto Alentejo Portugalin kartalla
Alto Alentejo on osa Alentejon aluetta Portugalissa. Sen pinta-ala on 6 230 km² [lähde? ] ja väkiluku noin 118 410 (2011).
Alto Alentejo sijaitsee kokonaan sisämaassa ja sillä on yhteistä rajaa Espanjan kanssa.
Kunnat

Alter do Chão
Arronches
Avis
Borba
Campo Maior
Castelo de Vide
Crato
Elvas
Fronteira
Gavião
Marvão
Monforte
Mora
Nisa
Ponte de Sor
Portalegre
Luettelo Pohjois-Karjalan aluevaltuutetuista

| Pohjois-Karjalan aluevaltuusto |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puheenjohtaja:  Merja Mäkisalo-Ropponen (sd.)
1. varapuheenjohtaja:  Jertta Harinen (kesk.)
2. varapuheenjohtaja:  Matti Kämäräinen (kesk.)
Kokoonpano
Edustajia:  59
Puolueet:       Keskusta (20)       SDP (14)       Kokoomus (8)       Perussuomalaiset (6)       Vasemmistoliitto (5)       Vihreä liitto (3)       KD (2)       Liike Nyt (1)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  23. tammikuuta 2022
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022–2025

| --- | --- |
 Suomen Keskusta Juha Mustonen  Hilkka Tirkkonen  Mirja Karhinen  Sinikka Musikka  Eeva-Liisa Auvinen  Jertta Harinen  Eero Reijonen  Tarja Hyykky  Matti Kämäräinen  Anu Huusko  Pekka Puustinen  Erik Reinikka  Iita Kaarto  Auvo Gustafsson  Anna Karjula  Anna-Helena Kosela  Hannu Urjanheimo  Matti Kuittinen  Marjukka Varonen  Sirpa Piipponen Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Merja Mäkisalo-Ropponen  Jari Ruokolainen  Seppo Eskelinen (2022–2023) Ari Tielinen (2023–)  Anna Puruskainen-Saarelainen  Matti Taponen  Matti Mäntynen  Tarja Kärkkäinen  Sanna Rissanen  Tuula Pakarinen  Eila Heinonen  Virve Mikkonen  Esa Lahtela  Anu Honkanen  Jarmo Tanninen :  Kansallinen Kokoomus Karita Kaita  Timo Elo  Aulikki Sihvonen  Matti Ketonen  Laura Tiittanen  Kari Kulmala  Anssi Törmälä  Pekka Nuutinen Perussuomalaiset Sanna Antikainen (2022–2023) Jussi Wihonen (2023–)  Niko Keronen  Asseri Kinnunen  Timo Vornanen (2022–2023) Outi Mara  Henry Määttä  Ossi Pirhonen Vasemmistoliitto Tapio Hämäläinen  Anni Järvinen  Alia Dannenberg  Petteri Tahvanainen  Maija Kuivalainen Vihreä liitto Heikki Ahtola  Terhi Savolainen (2022) Ninni Saarinen (2022–)  Ella Partanen Suomen Kristillisdemokraatit Maija Silvennoinen  Satu Melkko Muut Sari Huovinen (liik.)
Alto

| Alto |
| --- | --- |

 vaakuna
 Alto
 Koordinaatit: 44°7′N, 8°0′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Cuneo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,59 km²
Väkiluku:  130
Postinumero:  12070
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alto on Luoteis-Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella Cuneon maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 130 vuonna 2017.
Antonio Buoncristiani

Antonio Buoncristiani (s. 20. joulukuuta 1943 Cerreto di Spoleto) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1968 ja nimitettiin Porto-Santa Rufinan hiippakunnan johtoon 21. heinäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Jean-Louis Pierre Tauran ja Giovanni Benedetti.
23. toukokuuta 2001 Buoncristiani sai nimityksen Siena-Colle di Val d'Elsa-Montalcinon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. kesäkuuta.
Lotškina (joki Pihkovan alueella)

| Lotškina Лочкина |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkovan piiri
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Lotškinan valuma-alue
Pääuoman osuudet:  Lotškina, Ostrovitnoje, oja Tutšnojehen
Yhtyy:  Tšorjana (6,3 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Ostrovitnoje, Lugan ylänkö
 :  58.2116°N, 28.4476°E
Laskupaikka:  Tšorjana
 :  58.207811°N, 27.868188°E
Sivu-uomat:  Kolpakova, Sinjaja, Rakovka, Plitkin, Seržinskaja Ludvitsa
Taajamat:  Borovik, Spasovštšina, Ljubotež, Novoje Mozgirino
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  144 m mpy.
Laskukorkeus:  30 m mpy.
Korkeusero:  114 m
Pituus:  51 km  
Kaltevuus:  2,24 m/km
Muuta
Lotškina tai myös Ludvitsa ja Ludva (ven. Лочкина, Лудвица, Лудва) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaavan Tšorjanan sivujoki, jonka pääuoma laskee Peipsijärveen.
Joen kulku

Lotškinan lähdejärvi on Ostrovitnoje, joka sijaitsee Lugan ylängöllä pari kilometriä Zakrupitšjen (ven. Закрупичье) pikkukylästä koilliseen. Järven vedenpinnan korkeus on 144,0  metriä mpy. Joki virtaa aluksi hieman mutkitellen kohti länttä. Siihen yhtyy 5,5 kilometrin päässä oikealta Seržinskaja Ludvitsa (ven. Сержинская Лудвица) ja vasemmalta pieni Plitkinin (ven. Плиткин) puro. Kahdeksan kilometrin päässä joki saapuu 1,6 kilometriä pitkälle kosteikkoalueelle, jossa selkeä pääuoma hajoaa useiksi pieniksi uomiksi, jotka hakeutuvat kosteikon toisessa päässä taas yhteen. Joen vedenpinnan korkeus on kosteikon jälkeen 91 metriä mpy. Joki on siten pudonnut 53 metriä alkumatkastaan, mitä tekee kartasta mitattuna uoman kaltevuutena noin 6,2 metriä kilometriltä. Loppumatkan keskikaltevuudeksi jää silloin enää 1,5 metriä kilometrille. Nyt joki kääntyy S-mutkalle kolme kilometriä pohjoiseen päin ja se kohtaa siellä Rakovkan (ven. Раковка). Yhtymäkohdassa sijaitsee pieni kylä Novoje Mozgirino (ven. Новое Мозгирино). Lotškina jatkaa kohti länttä ja kohtaa neljän kilometrin päässä ensin pikkukylän Ljubotežin (ven. Люботеж) ja sen jälkeen suuremman Spasovštšinan (ven. Спасовщина). Joki alittaa tämän jälkeen Pihkovasta Jammin (ven. Ямм) kirkonkylän läpi kulkevan maantien 58K-096 ja virtaa sitten laajan ojitetun alankoalueen läpi, missä siihen yhtyy ensin kaakosta tuleva Sinjaja (ven. Синяя) ja koillisesta tuleva Kolpakova (ven. Колпаковка). Joki saapuu Borovikin (ven. Боровик) pikkukylään ja jatkaa sitten suistoalueen laajojen soiden keskellä. Keskellä suoaluetta, Lotškinan ja Tšorjanan välissä, sijaitsee Ludvan (ven. Лудва) kulmakunta. Suolla joen leveys kasvaa ilmakuvien mukaan havaittavasti ja joensuun lähellä siihen yhtyvä Kobylenka (ven. Кобыленка) on sekä lyhyt että leveä uomainen joki.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Lotškina, joka on siis Tšorjanan sivujoki, sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Tšorjana laskee Pihkovanjärven pohjoisrantaan, joka on Peipsijärven eteläisin järvenosa. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä kohti pohjoista ja laskee viimein Suomenlahteen. Lotškinan valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan piirin alueella.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia

Lotškinan suurimpia sivu-uomia on esitelty alla taulukossa. Tietojen lähteet on kerrottu taulukon alla.
| yhtyy Lotškinaan (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ~0 | Kobylenka | Кобыленка |  |  | 1,2 |
| ~8 | Lotškina | Лочкина |  |  | 1,2 |
| ~13 | Kolpakova | Колпаковка |  |  | 1,2 |
| ~14 | Sinjaja | Синяя |  |  | 1,2 |
|  | Rakovka | Раковка |  |  | 1 |
|  | Plitkin | Плиткин |  |  | 1 |
|  | Seržinskaja Ludvitsa | Сержинская Лудвица |  |  | 1 |

Lähteet: 1 = , 2 =
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Järviä

Lotškinan valuma-alueella on joitakin järviä. Sen lähdejärvi on Ostrovitnoje eikä muita pääuomassa sijaitsevia järviä ole. Sen sijaan Ostrovitnojeen tulo-oja alkaa pienestä Tutšnojen järvestä, joka sijaitsee hieman pohjoisempana. Lotškinan ja sen sivu-uomien alueella sijaitsee vielä muutamia järviä. Seržinskaja Ludvitsan latvoilla sijaitsee Dudinskoje ja Plitkinin valuma-alueella on kaksi järveä, joista toisen nimi on Okunjastoje (ven. Окунястое). Rakovkan valuma-alueelta löytyy viisi järveä, joista kolmelle tunnetaan tässä nimet Sašihino, Zagorodskoje (ven. Загородское) ja Dolgoje (ven. Долгое). Kolpakovan valuma-alueella sijaitsee viisi järveä, joista suurin on Bolšoje Dolgoje, ja tämän lisäksi on vielä Žukovskoje (ven. Жуковское) ja kolme pikkulampea.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027558 .
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Лочкина (приток Чёрной), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Sivujoen etäisyys Tšorjanan suistosta on mitattu Internetin karttapalvelusta Yandex.
Käännös suomeksi
Luettelo Pohjois-Amerikan suurimmista metropolialueista

Luettelo Pohjois-Amerikan suurimmista metropolialueista. Luettelossa on myös huomioitu hallinnollisen alueen tiedot.
Luettelo

| metropolialue | Väestö (2022) | Vuosi | Valtio | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| México | 21 804 515 | 2020 |  Meksiko |  |
| New York City | 19 557 311 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Los Angelesin suuralue | 12 872 322 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Suur-Toronto | 9 765 188 | 2021 |  Kanada |  |
| Chicago | 8 984 000 | 2024 |  Yhdysvallat |  |
| Dallasin–Fort Worthin metropolialue | 8 100 037 | 2023 |  Yhdysvallat |  |
| Houston | 7 368 466 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Washington  D.C. | 6 265 183 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Philadelphia | 6 241 164 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Atlanta | 6 237 435 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Miami | 6 139 340 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Detroit-Windsor | 5 976 595 | 2009 |  Yhdysvallat/ Kanada |  |
| San Diego-Tijuana | 5 434 061 | 2020 |  Yhdysvallat/ Meksiko |  |
| Monterrey | 5 341 171 | 2020 |  Meksiko |  |
| Guadalajara | 5 286 642 | 2020 |  Meksiko |  |
| Phoenix | 5 015 678 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Boston | 4 900 550 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Inland Empire | 4 667 558 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| San Franciscon lahden ympäristö | 4 579 599 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Montreal | 4 291 732 | 2021 |  Kanada |  |
| Santo Domingo | 4 274 651 | 2022 |  Dominikaaninen tasavalta |  |
| Seattle | 4 034 248 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Minneapolis–Saint Paul | 3 693 729 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Tampa | 3 290 730 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Puebla | 3 199 530 | 2020 |  Meksiko |  |
| San Jose | 3 160 000 | 2021 |  Costa Rica |  |
| Guatemala | 3 160 000 | 2024 |  Guatemala |  |
| Denverin metropolialue | 2 985 871 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Baltimore | 2 835 672 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| St. Louis | 2 809 299 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Orlando | 2 764 182 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Charlotte | 2 756 069 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| San Antonio | 2 655 342 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Vancouverin metropolialue | 2 642 825 | 2021 |  Kanada |  |
| Port-au-Prince | 2 618 894 | 2015 |  Haiti |  |
| Portland | 2 509 489 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Pittsburgh | 2 434 021 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Austin | 2 421 115 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Sacramento | 2 416 702 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| San Salvador | 2 404 097 | 2022 |  El Salvador |  |
| El Paso–Ciudad Juárez | 2 384 645 | 2020 |  Meksiko/ Yhdysvallat |  |
| Toluca | 2 353 924 | 2020 |  Meksiko |  |
| Las Vegas | 2 322 985 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Cincinnati | 2 258 099 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Kansas City | 2 209 494 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Columbus | 2 161 511 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Cleveland | 2 160 146 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Havanna | 2 137 847 | 2012 |  Kuuba |  |
| Indianapolis | 2 119 839 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
| Nashville | 2 072 283 | 2022 |  Yhdysvallat |  |
American Progress

| American Progress |
| --- | --- |

Nimi:  American Progress
Tekijä:  John Gast
Valmistumisvuosi:  1872
Taiteenlaji:  historiamaalaus
Korkeus:  29,2 cm
Leveys:  40 cm
Nykyinen omistaja:  Autry Museum of the American West
Sijainti:  Autry Museum of the American West, Los Angeles, Kalifornia
American Progress on preussilaissyntyisen John Gastin vuonna 1872 tekemä maalaus, joka kuvaa kutsumuskohtaloa ja Yhdysvaltain länteen laajentumista. Maalaus on nykyään Autry Museum of the American West -museossa, Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Lännenvarpuspöllö

| Lännenvarpuspöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Varpuspöllöt Glaucidium
Laji::  gnoma
Kaksiosainen nimi
 Glaucidium gnoma  (Sclater, 1857) 
Katso myös
   Lännenvarpuspöllö Wikispeciesissä   Lännenvarpuspöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lännenvarpuspöllö (Glaucidium gnoma) on pieni pöllöihin kuuluva lintu Pohjois- ja Keski-Amerikassa.
Lintu on hyvin runsaslukuinen, eikä se ole vaarantumassa, vaan päinvastoin, populaatio on kasvamassa. Lintua tavataan Kanadassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen kosteat vuoristometsät, kuivat savannialueet ja yli 8 hehtaarin laajuiset pysyvät järvet.
Kuvaus

Lintu painaa keskimäärin 61,5 grammaa.
Aikuisen linnun pituus on 15–17 cm, ja se on väriltään harmaa, ruskeanharmaa tai punaruskea. Sen pää on pyöreä valkotäpläinen, sillä on heikosti rajattu naama, ja sen ylärinta, siivet ja pyrstö ovat tummat. Pyrstö on pitkä verrattuna muihin pöllöihin. Silmät ovat keltaiset, ja nokka on kellanharmaa. Linnun pään takana on silmiltä näyttävät valkorajaiset mustat niskatäplät. Rinnan keski- ja alaosa on valkoinen, ja siinä on tummempia vaakasuoria juovia. Jaloissa on höyhenet, ja sillä on neljä varvasta.
Alalajit

Laji jakautuu seitsemään alalajiin:
Glaucidium gnoma californicum P. L. Sclater, 1857
Glaucidium gnoma cobanense Sharpe, 1875
Glaucidium gnoma gnoma Wagler, 1832
Glaucidium gnoma grinnelli Ridgway, 1914
Glaucidium gnoma hoskinsii Brewster, 1888
Glaucidium gnoma pinicola Nelson, 1910
Glaucidium gnoma swarthi Grinnell, 1913
Altmühl

| Altmühl |
| --- | --- |
 Altmühl Riedenburgin alapuolella
Alkulähde:  Fränkische Alb
Laskupaikka:  Tonava
Maat:   Saksa
Pituus:  220 km
Valuma-alue:  3 258 km²

Altmühl on noin 220 kilometriä pitkä Tonavan sivujoki. Altmühl saa alkunsa lähteestä Baijerissa. Joki kulkee Treuchtlingenin, Eichstättin ja Beilngriesin kaupungin kautta, minkä jälkeen se on yhdistetty Ludwigin kanavalla Reiniin Mainin kautta. Joki yhdistyy Tonavaan Kelheimin kohdalla.
Kauneudestaan kuuluis jokilaakso on kansallispuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Altmühl Wikimedia Commonsissa
American Scene

American Scene (engl.) oli Yhdysvalloissa 1920-luvun puolivälistä 1940-luvun alkupuolelle vaikuttanut maalaustaiteen suuntaus. Siinä pyrittiin kuvaamaan kohdetta tinkimättömän todenperäisesti ja vaalimaan perinteistä maalaustekniikkaa. Suuntaus syntyi modernismin vastavoimaksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Yhteiskunnallisuuteen viittaavat aiheensa American Scene etsi yhdysvaltalaisista pikkukaupungeista ja maaseudulta.
Luettelo merkittävistä postimerkeistä

Tämä on luettelo tunnetuimmista postimerkeistä.
Tunnetuimmat merkit

Kolmen killingin keltainen ("Keltainen kummitus")
Brittiläisen Guianan 1 centin magenta
Penny Black
Mauritius Post Office
Inverted Jenny
Baselin kyyhky
Z Grill eli Benjamin Franklin Z Grill
Merkit maittain > Englantilainen Guiana

Brittiläisen Guianan 1 centin magenta
Merkit maittain > Iso-Britannia

Penny Black
Merkit maittain > Kiina

Koko maa on punainen
Merkit maittain > Mauritius

Mauritius "Post Office"
Merkit maittain > Ruotsi

Kolmen killingin keltainen
Merkit maittain > Suomi

Zeppelin "1830"
Merkit maittain > Sveitsi

Basel Dove
Merkit maittain > Yhdysvallat

Benjamin Franklin Z Grill
Inverted Jenny
Kolmen skillingin keltainen värivirhepainama (1855).
Black Penny.
1983

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1983 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.