Charles Darwinin nuoruus
Edinburghin opinnot

Vuonna 1825 Darwinin isä otti poikansa pois sisäoppilaitoksesta, koska poikaa eivät tuntuneet opinnot kiinnostavan lainkaan. Kesän Darwin vietti lääkäriharjoittelijana auttaen isäänsä hoitamaan Shropshiren köyhiä. Darwinin isän yllätykseksi hänen poikansa näytti pitävän alasta. Isä päätti, että Darwinin tulisi opiskella lääketiedettä isänsä ja isoisänsä tavoin. Lokakuussa Charles Darwin matkusti Erasmus-veljensä kanssa Skotlantiin opiskelemaan lääketiedettä Edinburghin yliopistoon, joka oli Euroopan parhaimpia lääketieteen opiskelupaikkoja tuohon aikaan. Erasmus oli suorittanut suurimman osan opinnoistaan Cambridgessa, mutta tuli Skotlantiin suorittamaan loppukokeet. Veljekset asettuivat asumaan Lothian Street -nimiselle kadulle. Darwin huomaisi ajan mittaan, että opiskelu Edinburghissa oli yhtä lailla ajanhaaskausta kuin aiemmassa opinahjossa. Ainoat luennot, jotka Darwinia saattoivat kiinnostaa, olivat professori Thomas Hopen kemian luennot. Darwin kävi myös professori Jamesonin geologian luennoilla, mutta piti koko aihetta erittäin tylsänä. Darwinin tiedetään kammoksuneen veren näkemistä ja pitäneen ihmisten leikkaamista raakana toimenpiteenä. Tämän piirteen usein sanotaan olleen syy lääketieteen opintojen loppumiseen hänen kohdallaan. Ilmeisempi syy on se, että Darwin piti lääketieteen opiskelua tylsänä, vaikkakin oli aiemmin kesällä ilmeisesti pitänyt lääketieteestä.
Darwinille oli ajansaatossa syntynyt valtava kiinnostus luonnonhistoriaa kohtaan. Suurimpina syinä tähän olivat nuoruuden patikoinnit muun muassa Pohjois-Walesin luonnossa, hänen lukemansa kirjat, erityisesti Wonders of the World -niminen teos, ja kemian harrastus veljensä kotilaboratoriossa. Siksi oli melko luontevaa, että Darwinin opintojen edelle nousivat luonnonhistorialliset harrastukset, kuten taksidermia eli eläinten täyttäminen. Sitä hänelle opetti guyanalainen John Edmonstone, joka oli vapautettu mustaihoinen orja. Edmonstonella oli myös tapana kertoa Darwinille jännittäviä tarinoita Etelä-Amerikan sademetsistä. Myöhemmässä elämässään Darwin käytti Edmonstonen kautta saatuja kokemuksia apuna todistaessaan The Descent of Man -teoksessa, että “mustaihoiset ja eurooppalaiset“ olivat hyvin samankaltaisia, vaikkakin myönsi pinnalliset eroavaisuudet ulkonäössä.
Toisena yliopistovuonna Darwin liittyi Plinian Society -nimiseen luonnonhistoriaan suuntautuneeseen opiskelijajärjestöön. Järjestössä Darwin sai kokemuksia tieteellisistä väittelyistä ja kristinuskon vastaisuudesta. Darwinista tuli innokas Robert Edmund Grantin oppilas, ja opiskellessaan hän innostui Grantin tavoin Jean-Baptiste Lamarckin ja Charlesin isoisän Erasmuksen hankittuja ominaisuuksia koskevista teorioista. Darwin osallistui Firth of Fortissa Erasmuksen uraauurtaviin tutkimuksiin, joissa selviteltiin rannikolla elävien merieläinten elämänkiertoa. Näissä tutkimuksissa Grant löysi todisteita "homologialle", radikaalille teorialle siitä, että kaikilla eläimillä olisi samanlaiset elimet, mutta näillä olisi vain erilaiset kompleksisuudetselvennä. Vuoden 1827 maaliskuussa Darwin esitelmöi löydöistään, joiden mukaan ostereiden kuorista usein löydetyt mustat pisteet olivat erään juotikaslajin (engl. skate leech) munia. Darwin osallistui myös luonnonhistorian kurssille, jossa hän oppi muun muassa stratigrafista geologiaa. Hän auttoi lisäksi Euroopan laajimpiin kuuluvan Skotlannin kuninkaallisen museon kokoelmien järjestämisessä.