stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Humanistimanifesti I
Allekirjoittajat

J.A.C. Fagginger Auer
E. Burdette Backus
Harry Elmer Barnes
L.M. Birkhead
Raymond B. Bragg
Edwin Arthur Burtt
Ernest Caldecott
A.J. Carlson
John Dewey
Albert C. Dieffenbach
John H. Dietrich
Bernard Fantus
William Floyd
F.H. Hankins
A. Eustace Haydon
Llewellyn Jones
Robert Morss Lovett
Harold P. Marley
R. Lester Mondale
Charles Francis Potter
John Herman Randall, Jr.
Curtis W. Reese
Oliver L. Reiser
Roy Wood Sellars
Clinton Lee Scott
Maynard Shipley
W. Frank Swift
V.T. Thayer
Eldred C. Vanderlaan
Joseph Walker
Jacob J. Weinstein
Frank S.C. Wicks
David Rhys Williams
Edwin H. Wilson
Hr. Ms. Evertsen (F805)

| Hr>  Ms. Evertsen |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Evertsen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Royal Schelde, Vlissingen
Kölinlasku:  3. syyskuuta 2001
Laskettu vesille:  19. huhtikuuta 2003
Palveluskäyttöön:  10. kesäkuuta 2005
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 050 t (kuormattu)
Pituus:  144,24 m (kokonaispituus)
Leveys:  18,80 m
Syväys:  5,18 m
Nopeus:  30 solmua 18 solmua
Miehistöä:  202+30
Aseistus
Aseistus:  2 × neliohjuksista Harpoon-ohjusten laukaisualustaa 1 x Mk 41 VLS -laukaisualusta 1 × 76 mm OTO Melaran tykki 1 × 30 mm Goalkeeper CIWS 2 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 324 mm torpedoputkea 1 x NH90 -helikopteri
Hr. Ms. Evertsen (runkonumero F805) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 2001. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 2003 ja valmistui 10. kesäkuuta 2005.
Palvelus

Alus vieraili 23. syyskuuta 2013 alkaen Helsingissä ja se oli edelleen palveluksessa kesällä 2016.
Ilkka Näsänen

| Ilkka Näsänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilkka Toivo Raineri Näsänen
Syntynyt: 20. lokakuuta 1942 (ikä 81) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1962–1965 1966–1967:   Turun Riento  Oulun NMKY
Ilkka Toivo Raineri Näsänen (s. 20. lokakuuta 1942 Oulu) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Oulun NMKY:n kasvatti Näsänen pelasi miesten SM-sarjassa Turun Riennossa kolme kautta ja kasvattajaseurassaan yhden kauden sen esiintyessä ensimmäistä kertaa pääsarjatasolla kaudella 1966–1967. ONMKY-kausi oli Näsäsen pääsarjauran tehokkain: hän teki 15,9 pistettä ottelua kohden.
Näsänen voitti NMKY:n Euroopan mestaruuden vuosina 1967 ja 1969. Hän pelasi myös kaksi A-nuorten maaottelua.
Inga Nielsen

Inga Nielsen (2. kesäkuuta 1946 Holbæk – 20. helmikuuta 2008) oli tanskalainen sopraano. Hänen äitinsä oli itävaltalainen ja isänsä tanskalainen. Nielsen debytoi vuonna 1971 Gelsenkirchenissä esiintymällä Karl Millöckerin operetissa Der Bettelstudent. Vuonna 1983 hän loi Minetten roolin Hans Werner Henzen oopperassa Die englische Katze. Alun perin Nielsen saavutti mainetta Mozartin tulkitsijana. Hän vakuuttui kyvystään esiintyä suuremmissa rooleissa esiinnyttyään vuonna 1981 New York City Operassa Micaelan roolissa oopperassa Carmen. Hän esiintyi myös muun muassa Kööpenhaminan oopperassa, Salzburger Festspielellä ja Covent Gardenissa.
Nielsen tulkitsi myös Richard Straussin rooleja. Hän esiintyi Marschallinin roolissa Ruusuritarissa Kööpenhaminassa ja lauloi ensimmäistä kertaa Chrysothemiksen roolin Elektrassa Japanissa Giuseppe Sinopolin johtamana. Salomen nimiroolin hän esitti ensimmäistä kertaa Zürichissä 1993, ja hän levytti sen Chandos Recordsille vuonna 1999. Nielsenin muihin rooleihin lukeutuivat Elsa ja Tosca. Hän levytti muun muassa Leonoren roolin Fideliossa Naxos-levymerkille. Nielsen meni naimisiin bassobaritoni Robert Halen kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon.
Nielsen otettiin vuonna 1992 Dannebrogin ritarikuntaan. Hänellä oli myös kuninkaallisen kamarilaulajan arvo. Hän kuoli kärsittyään aivoverenkiertohäiriöstä ja syövästä.
Hullu tiedemies

Karikatyyri hullusta tiedemiehestä
Hullu tiedemies on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Hän on yleensä antagonisti eli sankarin vastustaja. Hullu tiedemies on huippuälykäs, mutta hänessä on samalla ripaus mielenvikaisuutta ja psykopaattisia piirteitä. Tavallisesti häntä ajaa eteenpäin kostonhalu, jonka syy on jokin koettu vääryys tai pettymys. Tohtori Outolempi -elokuvan nimihahmo on yksi esimerkki hullusta tiedemiehestä. Muita tunnettuja esimerkkejä ovat  tohtori Jekyll ja Mr. Hyde sekä Victor Frankenstein.
Hulluja tiedemiehiä kirjallisuudessa ja elokuvissa

Tohtori Ei (tai tohtori No), James Bond -kirjat ja elokuvat
Victor Frankenstein
Lex Luthor
Tohtori Gero, Dragon Ball Z / GT
Tohtori Outolempi
Tohtori Paha, Austin Powers -elokuvien parodia hullusta tiedemiehestä
Rotwang, Metropolis-elokuva
Hulluja tiedemiehiä videopeleistä

Tohtori Neo Cortex, Crash Bandicoot
Tohtori Eggman, Sonic the Hedgehog
Tohtori Nefarious, Ratchet & Clank
Tohtori Albert W. Wily, Mega Man -pelisarja
Tohtori M, Sly-pelisarja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hullu tiedemies Wikimedia Commonsissa
Hullu rakkaus

| Hullu rakkaus> L’amour fou |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  André Breton
Kieli:  ranska
Genre:  omaelämäkerrallinen romaani
Julkaistu:  1937
Suomennos
Suomentaja:  Janne Salo
Kustantaja:  Sammakko
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  163
ISBN:  978-952-483-130-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hullu rakkaus (L’amour fou), on André Bretonin vuonna 1937 ilmestynyt kirja. Sen on suomentanut Janne Salo, ja suomennoksen on vuonna 2010 julkaissut Kustannusosakeyhtiö Sammakko.
Teoksessa Breton vastaa kysymykseen, miten rakkauden voi säilyttää tuoreena, että keino on surrealismi. Surrealismin avulla rakkaus säilyy välittömänä, kun se koetaan kuin ensimmäistä kertaa. Teos kertoo yhden satunnaisen kohtaamisen tarinan, jossa kertoja kohtaa kahvilassa naisen, jonka lumoihin hän jää.
Sisältö

Hullu rakkaus koostuu esseistä, joissa Breton liikkuu vapaasti sekä omien kokemustensa ja elämystensä että taiteen kentällä. Hän analysoi omia rakkauskokemuksiaan, vaeltelee Pariisin kaduilla ja kujilla ja tekee löytöjä, ihailee Teneriffan luontoa, palaa varhaiseen Auringonkukka-runoonsa, jota hän pitää enteellisenä, tarkastelee Paul Cézannen maalausta Hirttäytyneen miehen talo ja kirjoittaa kirjeen 16-vuotiaalle tyttärelleen. Tekstin lomassa on aiheeseen liittyviä mustavalkoisia valokuvia.
Breton pohtii rakkauden etiikkaa unen ja valveen rajamaastossa liikkuen. Teksti on vapaasti assosioivaa, kiemuraista ja vahvalla eroottisella pohjavireellä varustettua. Myös tummasävyinen huumori esiintyy teoksessa toisinaan.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jarkko Koskelaisen mukaan teos vaipuu itsekeskeisyyteen ja sen keskipiste on André Breton ja hänelle merkitykselliset asiat.
Aiheesta muualla

Hullu rakkaus Sammakon sivustolla.
Roo Ketvel: Hullunkurinen urkuri ja surrealismin siedätyshoito. Kiiltomato.net 4.8.2010.
IndieCo

IndieCo ry on Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistys. Se on yksi Musiikkituottajat – IFPI Finlandin jäsenistä, joita on yhteensä 18. IndieCo on jakanut vuodesta 2020 alkaen Indie Awards -palkintoja tammikuussa. Eri kategorioiden ehdokkaita ja voittajiat on valinnut raati, jossa on edustettuna muun muassa YleX, Soundi, Rumba ja Radio Helsinki.
IndieColla on 70 jäsenyritystä, muiden muassa
Akun Tehdastuotanto/Eppu Normaali,
Apulanta Oy,
Fullsteam Records,
PME Records,
Sakara Records ja
Stupido Records.
IndieCo on Music Finlandin perustajajäsen  ja sillä on edustus Musiikkituottajat IFPI Finlandin sekä IMPALA - Independent Music Companies Associationin hallituksessa. Se toimii myös Musiikin Edistämissäätiössä.
Aiheesta muualla

IndieCon verkkosivut
IMPALA, Independent Music Companies Association
Häiveperhonen

| Häiveperhonen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Häiveperhoset Apaturinae
Tribus::  Apaturini
Suku::  Häiveperhoset Apatura
Laji::  iris
Kaksiosainen nimi
 Apatura iris  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Häiveperhonen Wikispeciesissä   Häiveperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häiveperhonen (Apatura iris) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen, joka on yleistynyt Suomessa 1990-luvulta eteenpäin.
Koko ja ulkonäkö

Häiveperhonen on kookas, tumma perhonen. Etu- ja takasiipien yläpinnat ovat mustanruskeat, ja koiraalla niissä on voimakas violetinsininen metallinkiilto. Etusiiven poikki kulkee katkonainen valkoinen nauha, ja lisäksi siiven ulkosyrjässä on pari valkoista täplää. Takasiiven poikki valkoinen vyö kulkee yhtenäisenä, ja huomattavana tuntomerkkinä siiven takaosassa on oranssinpunainen, rengasmainen silmätäplä. Siipien alapinnat ovat ruskeat ja selväkuvioiset. Etusiiven alapinnalla on mustia ja valkoisia täpliä sekä kookas oranssi silmätäplä, jonka keskellä on sininen pilkku. Takasiiven alapinnalla on yhtenäinen valkoinen vyö, joka kapenee kiilamaisesti, sekä pieni oranssi silmätäplä. Siipiväli 70–92 mm.
Häiveperhosen kanssa varsin samannäköinen ja -kokoinen laji on haapaperhonen, jonka siivissä ei kuitenkaan ole oranssia silmätäplää eikä metallista hohdetta.[lähde? ]
Häiveperhonen
△ Häiveperhonen
Levinneisyys ja lentoaika

Häiveperhosen esiintymisalue ulottuu Länsi-Euroopasta itään Aasian lauhkean vyöhykkeen kautta Japaniin. Euroopassa laji puuttuu eteläisimmistä ja pohjoisimmista osista, muun muassa suurimmasta osasta Fennoskandiaa. Pohjois-Euroopassa se on esiintynyt säännöllisesti Etelä-Englannissa, Tanskassa ja Virossa saakka.
Suomessa häiveperhosia oli 1990-luvulle saakka tavattu vain harvinaisena vaeltajana maan eteläosissa, mutta laji on sen jälkeen vakiintunut ja yleistynyt rajusti. Kesällä 2010 häiveperhonen oli ensimmäistä kertaa Suomessa yleisempi kuin haapaperhonen. Toistaiseksi lajin levinneisyys painottuu Itä-Suomeen ja etelärannikolle. Lentoaika on heinä-elokuussa yhtenä sukupolvena.
Elinympäristö ja elintavat

Häiveperhosen elinympäristöä ovat varjoisat lehtimetsät, metsänreunat, puistot ja puutarhat. Se lentää usein korkealla puunlatvojen ympärillä. [lähde? ] Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Häiveperhosen toukan ravintokasveja ovat pajut (Salix), kuten raita (Salix caprea), virpapaju (Salix aurita) ja tuhkapaju (Salix cinerea). Kukkien sijaan perhosta houkuttavat voimakkaat hajut, kuten raadot ja mädät hedelmät.
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Häiveperhonen
Iltalehti: Häiveperhonen (Apatura iris) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Apatura iris (englanniksi)
Hwang Ok-Sil

| Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten kaukalopikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten kaukalopikaluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Naisten kaukalopikaluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Pohjois-Korea> Naisten kaukalopikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | 500 m |  |
Hwang Ok-Sil (s. 25. maaliskuuta 1972 Pjongjang) on pohjoiskorealainen entinen kaukalopikaluistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia 500 metrin matkalta Albertvillen olympialaisissa 1992 ajallaan 47,23 sekuntia. Hwang oli mukana myös Naganon kisoissa 1998, joissa hän oli mukana maansa seitsemänneksi sijoittuneessa 3 000 metrin viestijoukkueessa ja sijoittui 500 metrin matkalla 22:nneksi.
Hwang Woo-suk

Hwang Woo-suk
Hwang Woo-suk (kor. 황우석) (s. 29. tammikuuta 1953 Bu-yeo) on eteläkorealainen kantasolututkija, joka toimi biotekniikan ja eläinten lisääntymistutkimuksen (engl. theoriogenology) professorina Seoul National Universityssä maaliskuuhun 2006 asti. Hwang tunnetaan parhaiten kahdesta vuosina 2004 ja 2005 Science-lehdessä julkaistuista tutkimuksestaan, joissa hän väitti onnistuneensa valmistamaan ihmisen embryonaalisia kantasoluja kloonaamalla. Vuoden 2005 lopulla osoittautui, että molemmat Hwangin tutkimuksista perustuivat merkittäviltä osilta väärennettyihin koetuloksiin.
Hwang tunnusti vuonna 2006 vääristelleensä tutkimustuloksiaan. Vuonna 2009 hänet tuomittiin vankeuteen taloudellisista ja eettiistä väärinkäytöksistä. Hän oli ostanut ihmisen munasoluja laittomasti.
Humalapyökit

| Humalapyökit |
| --- | --- |
 Euroopanhumalapyökki (Ostrya carpinifolia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (engl. Eudicots)
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit
Suku::  Humalapyökit Ostrya  Scop.
Katso myös
   Humalapyökit Wikispeciesissä   Humalapyökit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Humalapyökit (Ostrya) on koivukasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kahdeksan lajia. Niistä esiintyy Euroopassa yksi: euroopanhumalapyökki eteläisessä Euroopassa.
Lajit

euroopanhumalapyökki (Ostrya carpinifolia)
Ostrya chinensis
Ostrya japonica
arizonanhumalapyökki (Ostrya knowltonii)
Ostrya rehderiana
Ostrya trichocarpa
amerikanhumalapyökki (Ostrya virginiana)
Ostrya yunnanensis
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ostrya
Suomen Lajitietokeskus: Humalapyökit (Ostrya)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ostrya (englanniksi)
ITIS: Ostrya (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ostrya (englanniksi)
Flora of China: Ostrya (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ostrya (englanniksi)
ISO 3166-2:AG

Antiguan kuntajako.
ISO 3166-2:AG on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Antigua ja Barbudalle. ISO 3166-2:AG on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kuuden Antiguan saarella sijaitsevan kunnan sekä kahden alusmaan (Barbudan ja Redondan saaret) koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Antigua ja Barbudan maakoodi ”AG” ja toinen osa on aluekohtainen numero.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
AG-03: Saint George
AG-04: Saint John
AG-05: Saint Mary
AG-06: Saint Paul
AG-07: Saint Peter
AG-08: Saint Philip
AG-10: Barbuda
AG-11: Redonda
Hurja remontti

| Hurja remontti> Extreme Makeover: Home Edition |
| --- | --- |

Kestoaika:  43 minuuttia
Pääosissa:  Ty Pennington Paul DiMeo Alle Ghadban Paige Hemmis Tracy Hutson Daniel Kucan Tanya McQueen Michael Moloney Constance Ramos Ed Sanders Preston Sharp Eduardo Xol John Littlefield Rib Hillis Didiayer Snyder Dawson Connor Leigh Anne Tuohy Jillian Harris Xzibit
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC (2003–2012) HGTV (2020–)
Esitetty:  3. joulukuuta 2003 –
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  200
Tuotanto
Tuottaja(t):  Endemol USA
Vastaava(t) tuottaja(t):  Base Camp Films Hoosick Falls Productions Endemol USA
Tuotantoyhtiö(t):  Greengrass Productions / ABC
Aiheesta muualla
IMDb 
Hurja remontti (engl. Extreme Makeover: Home Edition) on Nelosella esitetty yhdysvaltalainen tositelevisiosarja. Aluksi koko talo puretaan ja sen jälkeen rakennetaan tilalle uusi isompi talo tilalle, myös piha uusitaan.
Ennen töiden aloitusta kohteen perhe lähetetään lomalle remontin tieltä. Monihenkinen sisustus- ja remonttiryhmä käy taistelua aikaa vastaan ja tekee viikossa sen, mihin tavallisesti vierähtäisi neljä kuukautta.
Hurja remontti on palkittu Emmyllä Yhdysvaltain parhaana tositelevisiosarjana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Hurja remontti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
ISO 3166-2:BA

Kartassa Bosnia-Hertsegovinan federaatio vihreällä, Serbitasavalta valkoisella ja Brčkon piiri punaisella.
ISO 3166-2:BA on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Bosnia ja Hertsegovinalle. ISO 3166-2:BA on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kolmen poliittisen entiteetin koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Bosnia ja Hertsegovinan maakoodi ”BA”. Toinen osa on aluekohtainen kolmikirjaiminen tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
BA-BIH: Bosnia-Hertsegovinan federaatio
BA-BRC: Brčkon piiri
BA-SRP: Serbitasavalta
ISO 3166-2:BH

Bahrainin maakuntajako.
ISO 3166-2:BH on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Bahrainille. ISO 3166-2:BH on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää neljän maakunnan koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Bahrainin maakoodi ”BH” ja toinen osa on aluekohtainen numero.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
BH-13: Al ‘Āşimah
BH-14: Al Janūbīyah
BH-15: Al Muḩarraq
BH-17: Ash Shamālīyah
IL-2 Sturmovik (pelisarja)

| IL-2 Sturmovik |
| --- | --- |
Lajityyppi:  lentosimulaattori
Ensijulkaisu:  IL-2 Sturmovik (2001)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
IL-2 Sturmovik on lentosimulaattorisarja, joka on saanut nimensä  neuvostoliittolaisesta Iljušin Il-2 maataistelukoneesta.
Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin Microsoft Windows -alustalle vuonna 2001.
Sarjan kehitys on nykyisin Rise of Flight -simulaattorista tunnetun 777 Studiosin hallussa.
Sarja

IL-2 Sturmovik (2001)
IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles (2003)
Ace Expansion Pack lisäosa
Pacific Fighters lisäosa
IL2 Sturmovik 1946
IL-2 Sturmovik: Birds of Prey, pelikonsolit
Wings of Prey, Windows-julkaisu
IL-2 Sturmovik: Cliffs of Dover (2011)
IL-2 Sturmovik: Battle of Stalingrad (2013)
IL-2 Sturmovik: Battle of Moscow
IL-2 Sturmovik: Battle of Kuban
IL-2 Sturmovik: Battle of Bodenplatte
Jatko-osat

IL-2 Sturmovik: Battle of Stalingrad on kehitetty yhteistyössä Rise of Flight simulaattorin tekijöiden kanssa.
Jatko-osat IL-2 Sturmovik: Battle of Moscow ja IL-2 Sturmovik: Battle of Kuban jatkavat kehitystä.
Battle of Moscow ja Battle of Kuban ovat saatavilla erillisinä, mutta voivat myös käyttää laajennuksena Battle of Stalingradiin.
Käthe Kruse

Käthe Kruse ja hänen tyttärensä Maria ja Sofie
Käthe Kruse, syntyjään Katharina Simon (17. syyskuuta 1883 Dambrau – 19. heinäkuuta 1968 Murnau am Staffelsee), oli saksalainen näyttelijä, yrittäjä ja nukentekijä. Hän oli saksalaisen nukenvalmistuksen edelläkävijä, joka loi nukkejen valmistukseen periaatteet, joita käytetään tänäkin päivänä. Käthe Kruse -nukeissa keräilijöihin vetoaa niiden realistisuus ja kestävyys.
Varhaiset vaiheet

Katharina Simonin vanhemmat olivat  Breslaun pääkirjanpitäjä Robert Rogaske ja ompelija Christiane Simon. Hän eli äitinsä kanssa vaatimattomissa olosuhteissa, vaikka hänen isänsä tarjosi heille tukeaan. Valmistuttuaan julkisesta koulusta Simon opiskeli näyttelemistä ja sai 17-vuotiaana paikan Berliinin Lessing-teatterissa vuonna 1900. Hän esiintyi nimellä "Hedda Somin" myös muissa Saksan kaupungeissa sekä Varsovassa ja Moskovassa. Vuonna 1902 hän tapasi kuvanveistäjänä ja satunnaisena lavastajana itsensä työllistäneen Max Krusen ja heille tuli suhde. Heidän ensimmäinen lapsensa syntyi vielä samana vuonna.  Vuonna 1905 pariskunnan ensimmäinen tytär toivoi joululahjaksi nukkea. Max Kruse etsi nukkeja kaupoista, muttei suostunut ostamaan posliininukkea, sillä ne olivat hänen mielestään kylmiä ja kankeita ja pyysi Simonia valmistamaan nuken itse. Hänen ensimmäinen pyyhkeestä valmistamansa nukke oli tyttärelle rakas, mutta hajosi pian ja niin hän alkoi valmistaa lapsilleen lisää nukkeja.
Vuoteen 1909 mennessä pariskunta oli saanut kolme tytärtä ja he päättivät mennä naimisiin.
Ura

Vuonna 1910 Käthe Krusen nukkeja esiteltiin ensimmäisen kerran julkisesti Warenhaus Tietz -tavaratossa. Nuket osoittautuivat suosituiksi ja Kruse alkoi tehdä yksittäisiä tilauksia. Ensimmäiset nuket olivat yksinkertaisia, mutta ajan kuluessa niistä alkoi tulla eloisampia. Kehitettyään tuotantomenetelmiään Kruse otti nukkejen malleiksi omat lapsensa. Nukkejen luonnollisuus muihin tarjolla oleviin nukkeihin verrattuna teki Krusesta kuuluisan.
Saatuaan Yhdysvalloista kaksi isoa tilausta, joista ensimmäinen käsitti 150 nukkea ja toinen yli 500, Kruse palkkasi nukkepajaansa työntekijöitä. Vuonna 1912 Krusen perhe muutti Berliinistä Bad Köseniin, jossa jatkettiin nukkejen valmistamista käsin, vaikka tilausten määrät jatkoivat kasvuaan. Vuonna 1916 alettiin valmistaa nukkekodin nukkeja.
Bing Company oli alkanut valmistaa teollisesti kopioita Krusen nukeista, joita se myös markkinoi Käthe Krusen nimellä. Kruse vei tapauksen oikeuteen ja vuonna 1925 hän voitti oikeudenkäynnin tekijänoikeuksistaan. Vuonna 1928 hänen yrityksensä alkoi valmistaa mallinukkeja kauppojen näyteikkunoita varten.
Sodan aikana tarvittavien materiaalien saaminen oli vaikeaa ja siksi asiakkaat lähettivät Kruselle omia kankaitaan ja jopa hiuksiaan. Kruse lähetti kaksi poikaansa vuonna 1946 Länsi-Saksaan, jonne nämä perustivat nukkepajat, Max Kruse Junior Bad Pyrmontiin ja Michael Kruse Donauwörthiin.
Vuonna 1952 Itä-Saksassa Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä sijainnut Krusen yritys siirtyi valtion omistukseen ja jatkoi nukkejen valmistusta 1960-luvulle asti.
Länsi-Saksaan muutettuaan Kruse suunnitteli edelleen käsityönä valmistetut nukkensa, mutta jättäytyi pois tuotannosta heikentyneen terveytensä vuoksi. Michael Kruse sulki nukkepajansa vuonna 1953 ja muutti Afrikkaan. Vuonna 1958 lastenkirjailija Max Kruse Junior siirsi oman yrityksensä hallinnon sisarelleen Hanne Adler-Kruselle ja hänen puolisolleen. Ensimmäiset Hanne Kruse -nuket oli julkaistu vuotta aiemmin. 1960-luvulla Adler-Kruse alkoi suunnitella leluja myös vauvoille ja taaperoille. Tuotteet valmistettiin veluurista tai froteesta. Viimeiset vuotensa Käthe Kruse vietti vanhimman tyttärensä Marian kanssa Münchenissä.
Perintö

Donauwörthin Käthe Kruse -tehtaan nuket valmistetaan yhä käsityönä. Osalla nukeista on musliinista tehty vartalo, joka täytetään poronkarvoilla, osalla taas on sisällä metallilangasta tehty runko, joka on peitetty trikooneuloksella. Nukkejen päät valmistetaan kankaasta, paperimassasta tai polystyreenistä ja ne maalataan käsin. Nukkejen hiukset on tehty joko aidoista hiuksista tai mohairista. Yritys on myyty kaksi kertaa, vuonna 1990 Andrea ja Stephen Christensonille ja vuonna 2013 Luzernin Hape Holding AG:lle.
Donauwörthissä sijaitsee Käthe-Kruse-nukkemuseo, myös Bad Kösenin "Romanisches Hausissa" on pysyvä näyttely Krusen tuotannosta.
Yksityiselämä

Kruse oli naimissa Max Krusen kanssa ja heillä oli seitsemän lasta Maria (s. 1902), Sofie, Hanne, Michael, Jochen, Friedebald ja Max (s. 1921).
Kirjallisuutta

Thomas Dahl: Käthe Kruse Puppen. Katalog und Preisführer. Puppen und Spielzeug, Duisburg 2005, ISBN 3-87463-374-8
Gabriele Katz: Käthe Kruse. Die Biografie. Osburg Verlag, Berliini 2010, ISBN 978-3-940731-38-8 .
Käthe Kruse, uusi painos, toimittaja Sofie Rehbinder-Kruse: Ich und meine Puppen. Herder, Freiburg, 1986, ISBN 3-451-07934-8, aiemmin nimeltään Das grosse Puppenspiel, 1951.
Max Kruse: Die versunkene Zeit - Enemmän Kindheit im Käthe Kruse Haus (1921–1933). BoD, Norderstedt 2000, ISBN 3-89811-469-4 .
Max Kruse: Die behütete Zeit - eine Jugend im Käthe Kruse Haus (1933–1945). BoD, Norderstedt 2000, ISBN 3-89811-717-0 .
Max Kruse: Die verwandelte Zeit - Der Wiederaufbau der Käthe Kruse Werkstätten Bad Pyrmontissa (1945–1958). Puppen und Spielzeug, Duisburg 1996, ISBN 3-87463-237-7 .
Käthe Kruse, Ursula Abels: Mein liebes Bärchen. Puppen und Spielzeug, Duisburg 1996, ISBN 3-87463-234-2 .
Sabine Reinelt: Käthe Kruse, Leben und Werk. Kunstverlein Weingarten, Weingarten 1988, ISBN 978-3-8170-1001-1 .
Sabine Reinelt: Käthe Kruse - Auf dem Höhepunkt ihres Schaffens. Puppen und Spielzeug, Duisburg 2000, ISBN 3-87463-266-0 .
Aiheesta muualla

Käthe Kruse: Yrityksen verkkosivusto
Puppenliste - Alte Käthe Kruse Puppen
Käthe Kruse -museon verkkosivusto
Näyttely @ Haus Schlesien, 2010
Käthe Kruse -kokoelma Romanischen Hausissa, Bad Kösen (Arkistoitu – Internet Archive)
KK-nukke nro 1 vuodelta 1918
Käthe Krusen vuonna 1954 suunnitelemat mallinuket.