stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eva Stenbäck

Eva Sofia Elisabet Stenbäck (25. heinäkuuta 1841 Loviisa – 25. syyskuuta 1928 Helsinki) oli opettaja ja tietokirjailija.
Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Leonard Stenbäck ja Ulrika Eleonora Sucksdorff. Monista muista pohjalaisen Stenbäck-suvun suomalaisuusaatteen sisäistäneistä jäsenistä poiketen Eva Stenbäck kasvoi Uudellamaalla ja opiskeli, opetti ja kirjoitti ruotsiksi. Hänen isänsä oli tullut Loviisaan triviaalikoulun rehtoriksi, mutta 1844 isästä tuli kaupungin kirkkoherra. Stenbäck kävi ensin tyttökoulun ja opiskeli sitten muun muassa saksaa ja ranskaa Forsblomin neitien pensionaatissa Haminassa. 1865-1870 hän toimi valtion kustantaman Loviisan ala-alkeiskoulun apuopettajana ja uuden määräyksen apuopettajaksi hän sai vielä 1870. Stenbäck siirtyi kuitenkin 1873-1882 Loviisan yksityisen tyttökoulun johtajattareksi aina koulun lakkauttamiseen saakka. Musiikkia muun muassa Abraham Ojanperän johdolla opiskellut Stenbäck sai 1874 luvan toimia reaalikoulujen laulun- ja piirustuksenopettajana. Käytännöllisen opettajankokeen Helsingin ruotsalaisessa normaalikoulussa suoritettuaan hänestä tuli 1878 kotikaupunkinsa reaalikoulun musiikinopettaja. 1882 hän siirtyi Helsinkiin Nya svenska läröverketiin, jossa hän opetti laulua, kaunokirjoitusta, uskontoa ja ruotsia vuoteen 1916 saakka.
Stenbäck julkaisi nimimerkillä E.S. alaltaan oppimateriaalia, Flerestämmiga sånger för skolan och hemmet eli Kolmiäänisiä lauluja kotia ja kouluja varten ilmestyi jo 1891. Hän julkaisi myös uskonnollista oppimateriaalia.
Maria-Liisa Nevala

Maria-Liisa Nevala Helsingin kirjamessuilla 2013.
Maria-Liisa Nevala (ent. Kunnas, oik. Saukkonen, s. 24. huhtikuuta 1943 Kauhava) on suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja 1992–2010.
Nevala valmistui filosofian kandidaatiksi 1966 ja lisensiaatiksi 1969 ja väitteli tohtoriksi 1972 kotimaisesta kirjallisuudesta Helsingin yliopistossa. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosenttina 1973–1977 apulaisprofessorina 1977–1991 ja professorina 1991–1992. Lontoon yliopiston vierailevana professorina hän toimi 1982–1983.
Nevala valitsi vuoden 1995 Finlandia-palkinnon voittajan. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä 2002–2007 ja on ollut Teatterikorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja..
Nevalalle myönnettiin vuonna 2009 Ida Aalberg -mitali. 2011 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.
Julkaisuja

Kunnas, Maria-Liisa: Mielikuvien taistelu: Psykologinen aatetausta Eino Leinon tuotannossa.  (Väitöskirja. Suomalaisen kirjallisuuden seuran toimituksia 304)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1972.
Kunnas, Maria-Liisa: Kansalaissodan kirjalliset rintamat eli Kirjallista keskustelua vuonna 1918.  (Suomalaisen kirjallisuuden seuran toimituksia 320)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1976.  ISBN 951-717-072-6
Kunnas, Maria-Liisa: Muodon vallankumous: Modernismin tulo suomenkieliseen lyriikkaan 1945–1959.  (Suomalaisen kirjallisuuden seuran toimituksia 372)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1981.  ISBN 951-717-256-7
Ilmari Kianto – anarkisti ja ihmisyyden puolustaja (1986)
Kirjallisuudentutkimuksen menetelmiä (toim.) (1983)
Kodin suuret klassikot: Eino Leino 1–4 (toim.)
Suomalaisen naiskirjallisuuden linjoja (toim.)
Mieleni talot: totta, tarua ja tulkintaa.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39689-6
Aiheesta muualla

Syntymäpäiväsankari: Maria-Liisa Nevala Yle Areena/Yle Radio 1. 27.4.2013.
Karl Nickul

Karl Voldemar Nickul (31. joulukuuta 1900 Oulu – 2. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen pasifisti ja saamelaisten tutkija ja puolestapuhuja. Ammatiltaan Nickul oli geodeetti.
Nickulin isä oli Oulun Tarkk'ampujapataljoonan virolainen asemestari Johan Wilhelm Nickul. Nickul osallistui 1918 Suomen sisällissotaan valkoisten puolella lääkintäjoukoissa ja palveli vuoteen 1924 lääkintäaliupseerina armeijassa. Hän toimi tämän jälkeen Maanmittaushallituksen palveluksessa geodeettina.
Oman kertomansa mukaan Nickul oli radikaali pasifisti vuodesta 1927 lähtien ja hän joutuikin vankilaan 1930 kieltäydyttyään osallistumasta kertausharjoituksiin. Nickul vaikutti Suomen Rauhanliitossa 1920- ja 1930-luvuilla ja toimi sen sihteerinä 1931–1966 sekä 1935 perustetun Ihmisoikeuksien liiton sihteerinä.
Ollessaan 1920- ja 1930-luvuilla maanmittaustöissä Petsamossa Nickul tutustui kolttasaamelaisiin ja ystävystyi kolttien johtohahmon Jaakko Sverloffin kanssa. Hän alkoi tutkia kolttien elämää ja esiintyi heidän oikeuksiensa puolestapuhujana julkisuudessa. Talvella 1938 Nickul yhdessä Kustaa Vilkunan ja Eino Mäkisen kanssa kuvasi Petsamon kolttien viimeisen talvikylän Suenjelin eli Suonikylän elämää filmille. Kylä tuhoutui talvisodan aikana ja 1944 koltat joutuivat lopullisesti evakoiksi kun Petsamon alue menetettiin. Sodan jälkeen Nickul avusti kolttien uudelleensijoittumisessa, oli mukana Lapin Sivistysseurassa ja toimi muun muassa Pohjoismaiden Saamelaisneuvoston pääsihteerinä.
Teoksia

Suenjel, kolttain maa.  Terra 1933
Petsamon eteläosan koltankieliset paikannimet kartografiselta kannalta.  Maanmittaushallituksen julkaisuja n:o 26 1934
Eräs Petsamokysymys. Suonikylän alueesta kolttakulttuurin suojelualue.  Terra 1935
Suenjel - kuvia kolttalappalaisten maasta.  1936 (yhdessä T. I. Itkosen kanssa)
Suonikylän lappalaiskulttuurin vaaliminen.  1937
Petsamon kolttalappalaiset - eräitä näkökohtia heidän sijoittumisestaan.  1945
The Skolt Lapp community: Suenjelsijd during the year 1938.  Nordiska Museet, Acta Lapponica, Uppsala 1948
Saamelaiset - Lapin kansa.  1954
Saamelaisten sopeutumisongelmia.  Lapin Sivistysseura 1959
Saamelaiset kansana ja kansalaisina.  1970
The Lappish nation: Citizens of four countries.  Indiana University, Bloomington 1977
Kirjallisuutta

Lehtola, Veli-Pekka: Nickul: Rauhan mies, rauhan kansa.  Inari:  Kustannus-Puntsi, 2000.  ISBN 952-5343-05-7
Jussi Aro

| Jussi Aro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jussi Taneli Aro
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1928 Lapua
Kuollut: 11. maaliskuuta 1983 (54 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  Seemiläiset kielet ja kulttuurit, filologia, assyriologia
Jussi Taneli Aro (5. kesäkuuta 1928 Lapua – 11. maaliskuuta 1983 Espoo) oli Helsingin yliopiston seemiläisten kielten professori ja Afrikan ja Aasian kielten ja kulttuurien laitoksen esimies. Hän oli tunnettu monipuolisena tieteilijänä ja islamilaisen maailman asiantuntijana.
Elämä ja ura

Jussi Aro oli pienviljelijä Maria Aron poika, joka kiinnostui kirjoista ja vieraista kielistä jo lapsena. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 alle 17-vuotiaana.
Aro valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1949, lisensiaatiksi 1956 ja väitteli filosofian tohtoriksi joulukuussa 1961. Hän toimi Helsingin yliopiston assyriologian ja seemiläisen filologian dosenttina vuodesta 1956 ja seemiläisten kielten professorina vuodesta 1965. Hän oli yliopiston Afrikan ja Aasian kielten ja kulttuurien laitoksen esimies ja sai teologian kunniatohtorin arvon 1973.
Raamatunkäännöskomitean jäsen Aro oli vuodesta 1974 ja Vanhan testamentin käännösyksikön puheenjohtaja vuodesta 1976. Suomen Pipliaseura julkaisi Aron suomentamana Psalmit nykysuomeksi vuonna 1973. Aro oli suomentamassa ensimmäisen kerran Koraania Armas Salosen kanssa.
Aro oli näkyvä esiintyjä ja kannanottaja Lähi-idän sekä muinaisuuden että nykytapahtumien alalla, tuottelias kirjoittaja, monipuolinen kääntäjä sekä maahanmuuttajien ja pakolaisten tukija.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

He nousevat osaansa.  Lapua:  Herättäjäyhdistys, 1964.
Arabialainen kulttuuri.  (Jokamiehen korkeakoulu 27)  Helsinki:  Otava, 1967.
Zarathustran arvoitus.  (Demavend, 3)  Helsinki:  Suomi-Iran -seura, 1969.
Aabrahamin perilliset.  Porvoo:  WSOY, 1970.
Iraanin maailmasta.  (Demavend, 4. Toim. Armas Salonen, Jussi Aro)  Helsinki:  Suomi-Iran -seura, 1971.
Pyhissä maissa ja pahoissa.  Helsinki:  Otava, 1975.  ISBN 951-621-138-0
Tie ja veräjä.  Helsinki:  Kirjapiiri, 1978.  ISBN 951-819-004-6
Juutalaisuuden ja Islamin peruspiirteitä.  Kirjaneliö, 1978.  ISBN 951-600-412-1
Viisautta minareetin varjossa.  (Toim. Jussi Aro, kuvittanut P. O. Nyström. Elämänviisautta)  Helsinki:  WSOY, 1979.  ISBN 951-0-09461-7
Arabiaa ilman kyyneliä: nykyarabian oppikirja.  Helsinki:  Gaudeamus, 1980.  ISBN 951-662-267-4
Lähi-idän solmut.  Helsinki:  Kirjapaja, 1981.  ISBN 951-621-315-4
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Koraani.  (Suom. Jussi Aro, Armas Salonen ja Knut Tallqvist)  Porvoo:  WSOY, 1957.
Desroches-Noblecourt, Christiane: Tutankhamon: Faaraon elämä ja kuolema.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Vie et mort d'un pharaon Toutankhamon)  Helsinki:  Weilin + Göös, 1964.
Bollnow, Otto Friedrich: Miten jaksamme elää: aikalaistemme ajatuksia ja tunnustuksia.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Kraft zu leben)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1965.
Wallin, Georg August: Tutkimusmatkoilla arabien parissa: otteita matkapäiväkirjasta ja kirjeistä.  (Suomeksi toim. Jussi Aro ja Armas Salonen)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1966.
Agnon, Samuel Josef: Uskollisuuden vala.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Švuat emunim)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1966.
Agnon, Samuel Josef: Kun väärä oikaistaan.  (Kertomuksia. Suomentanut Jussi Aro)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1967.
Baillie, John: Kutsu pyhiinvaellukselle.  (Avain-sarja. Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Invitation to pilgrimage)  Lapua:  Herättäjäyhdistys, 1969.
Wright, Georg Henrik von: Ajatus ja julistus.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Tanke och förkunnelse)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06289-8
Mroueh, Sahban: Sylini on seetripuu.  (Suomentanut Jussi Aro)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1979.  ISBN 951-26-1767-6
Daniel-Rops: Sellaista oli elämä Jeesuksen ajan Palestiinassa.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta La vie quotidienne en Palestine au temps de Jésus)  Helsinki:  WSOY, 1980.  ISBN 951-0-09726-8
Husain, Taha: Päivät.  (Suomentanut Jussi Aro alkuteoksesta Al ayyam)  Helsinki:  Librum, 1982.  ISBN 951-862-043-1
Wright, Georg Henrik von: Ihminen kulttuurin murroksessa.  (Suom. Risto Hannula, Jussi T. Aro ja Heikki Nyman)  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14004-3
Wright, Georg Henrik von: Tieto ja ymmärrys.  (Suom. Risto Hannula, Jussi T. Aro ja Heikki Nyman)  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15733-7
Kirjallinen tuotanto > Artikkeleita teoksissa

Kinnunen, Aarne (toim.): Itämaiden estetiikka.  (Klassisen arabialaisen kirjallisuuden estetiikasta)  Helsinki:  WSOY, 1980.  ISBN 951-0-08484-0
Aiheesta muualla

Jussi Aron elämäkerta Kansallisbiografiassa
Juhani Heinola: Murtunut ruoko, kestävä pilari (Arkistoitu – Internet Archive).
Studia Orientalia 55 (1984) (Dedicated to the memory of Jussi Aro)
Matti Riekki

Matti Riekki (s. 20. maaliskuuta 1974) on suomalainen musiikkitoimittaja ja tietokirjailija.
Riekki aloitti musiikkitoimittajan uransa Rumba-lehdessä vuonna 1998. Vuodesta 2003 alkaen hän toimi Rumban raskaampaan musiikkiin keskittyneen sisarlehden Hamaran päätoimittajana. Rumban, Rytmin ja Infernon siirryttyä yhteisomistukseen vuonna 2005 ja Hamaran yhdistyttyä Infernoon hän on jatkanut Infernon päätoimittajana. Vuodesta 2024 alkaen hän on toiminut myös Soundin päätoimittajana.
Riekki juonsi YleX:n Metalliliitto-ohjelmaa vuosina 2004–2009, aluksi vuorotellen Klaus Flamingin kanssa ja vuodesta 2006 alkaen yksin.
Riekki on kirjoittanut kirjat Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus- ja Sentenced-yhtyeistä.
Teokset

Isoaho, Timo & Riekki, Matti: Trio Niskalaukaus.  Helsinki:  Ranka Kustannus, 2003.  ISBN 952-99206-0-1
Riekki, Matti: Täältä pohjoiseen: Sentencedin tarina.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1140-3
Toivo Salonen (filosofi)

Toivo Salonen (s. 27. heinäkuuta 1949) on suomalainen filosofi, joka on työskennellyt Lapin yliopistossa filosofian opettajana vuodesta 2000 lähtien. Häntä on nimitetty ”Lapin ainoaksi ammattifilosofiksi”. Salonen on julkaissut useita artikkeleita sekä tietoteoksissa että lehdissä. Artikkelit käsittelevät muun muassa filosofian eri aloja, etiikan ja kasvatuksen kysymyksiä, yliopistoa, ympäristöä ja ihmistä itseään.
Suomen humanistiliitto on valinnut Salosen vuoden 2011 humanistiksi ja myöntänyt hänelle humanistisen kunniamaininnan.
Teoksia

Filosofia perennis: Ihmisen idea ja ajatus filosofisesta järjestelmästä.  (Lapin yliopiston menetelmätieteellisiä tutkimuksia 3)  Rovaniemi:  Lapin yliopisto, 2002.  ISBN 951-1-15356-0
Filosofian sanat ja konseptit.  (Toimittanut Eleni Mizaras. 3. uudistettu painos. Lapin yliopiston menetelmätieteellisiä julkaisuja: Esseitä, puheenvuoroja ja raportteja 2)  Rovaniemi:  Lapin yliopisto, 2003.  ISBN 951-634-902-1
Ihmisen idea: Ihminen filosofiassa ja ihmisen ongelma filosofisessa ihmistutkimuksessa.  Rovaniemi:  Lapin yliopistokustannus, 2008.  ISBN 978-952-484-246-4
Tieteenfilosofia.  (4. täydennetty painos)  Rovaniemi:  Lapin yliopistokustannus, 2007.  ISBN 978-952-484-076-7
Anne Saarikalle

Anne Johanna Saarikalle on suomalainen suomen kielen asiantuntija ja tietokirjailija. Hän on kirjoittanut kieliaiheisia kirjoja Johanna Vilkunan (aikaisemmin Suomalainen) kanssa. Saarikalle voitti Helsingin Sanomien kilpailun, jossa etsittiin tablettitietokoneelle uutta nimeä. Saarikallen ehdotus nimeksi oli sormitietokone. Anne Saarikalle opettaa suomen kieltä Porin ruotsalaisessa yhteiskoulussa.
Teoksia

Saarikalle, Anne & Suomalainen, Johanna: Eka oikea suomen kielen sanakirjani (2005), puuhavihko liittyen tähän
Saarikalle, Anne & Suomalainen, Johanna: Suomalaiset etunimet Aadasta Yrjöön.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7143-2
Saarikalle, Anne; Vilkuna, Johanna: Suomen kielen sanakirja maahanmuuttajille.  Helsinki:  Gummerus, 2010.  ISBN 9789512082001
Marko Hamilo

Marko Hamilo Helsingissä 21.9.2020.
Marko Hamilo (s. 1968) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Vuoteen 2015 saakka hän toimi tiedetoimittajana ja kirjoitti pääasiassa yleistajuisia tiedeaiheisia juttuja muun muassa Helsingin Sanomiin, Vihreään Lankaan, Suomen Kuvalehteen sekä Tiede-lehteen. Hamilo on kritisoinut psykokulttuuria ja on ollut useammassa kirjassaan sitä mieltä, että mielenterveyden häiriöt eivät ole ihmiselle luontaisia, vaan vääränlainen ympäristö aiheuttaa niitä ihmisille.
Tiede-lehden yhteyteen hän kirjoitti Skeptikon päiväkirja -blogia vuosina 2008–2014. Vuodesta 2015 lähtien Hamilo on keskittynyt politiikkaan ja kirjoittanut muun muassa Perussuomalainen-paperilehteen ja Suomen Uutiset -verkkolehteen. Hän toimi tammi–huhtikuussa 2017 oikeistolaisen Oikea Media -vastamedian päätoimittajana.
Tausta

Hamilo on suorittanut perusopintoja psykologiassa, sosiologiassa ja filosofiassa Helsingin yliopistossa. Hän on kertonut lopettaneensa psykologian opinnot, koska hän totesi niiden olevan ”soopaa”. Sittemmin Hamilo on kertonut olevansa kiinnostunut evoluutiopsykologian malleista ihmisen ja yhteiskunnan selittämisessä.
Yhteiskunnallinen vaikuttaminen

1990-luvulla Hamilo toimi nuorsuomalaisissa ennen puolueen lakkauttamista. Hamilo tuli aluksi tunnetuksi psykoterapian sekä tieteellisesti huonosti perusteltujen pseudotieteiden, mukaan lukien ilmastodenialismin, kriitikkona. Myöhemmin Hamilo on profiloitunut maahanmuuton, islamin ja punavihreyden kriitikkona sekä arvokonservatismin puolustajana.
Hamilo käytti käsitettä punavihreä kupla pamfletissaan Punavihreä kupla: Perussuomalaiset ja media, jonka perussuomalainen Suomen Perusta -ajatuspaja julkaisi vuonna 2015. Pamfletissa Hamilo väitti lanseeranneensa käsitteen Perussuomalainen-lehden numerossa 8–9/2014 julkaistussa kirjoituksessaan Helsingissä Kalliossa muhii punavihreä kupla, mutta häntä ennen ilmausta olivat käyttäneet ainakin City-lehden toimittaja Antti Pikkanen 2012 ja Helsingin kaupungin nuorisojohtaja Tommi Laitio 2013.
Pamfletissaan Hamilo muodosti kyseisen samanmielisten kuplan käsitteen erilaisista arvomaailmaa ja elämäntapaa koskevista tilastotiedoista koostamalla. Hänen mielestään se oli yksinkertainen kaupunkimaantieteellinen havainto. Hamilon punavihreä kupla -käsite ei pelkästään kuvaillut pääkaupungin asukkaita, vaan se oli selitys siihen, miksi tiedotusvälineet vastustavat perussuomalaisia. Hamilo järkeili, että tämä punavihreä kupla vaikuttaa tiedotusvälineiden toimintaan joukkoharhan kaltaisesti, koska tiedotusvälineet ovat vasemmistovihreiden hallitsemia.
Vuonna 2017 Hamilo perusti yhdessä Jukka-Pekka Rahkosen ja Joonas Konstigin kanssa Oikea Media -nimisen verkkolehden.
Vuoden 2020 tammikuussa Hamilo aloitti Suomen Perusta -ajatuspajan toiminnanjohtajana. Ajatuspaja julkaisi Jukka Hankamäen teoksen Totuus kiihottaa, ja Hamilo sanoi seisovansa kirjan pääväitteiden takana. Työsuhde päättyi vuonna 2021, kun Simo Grönroos palasi ajatuspajan toiminnanjohtajaksi.
Politiikka

Hamilo oli ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa perussuomalaisten listalta Helsingissä. Hän sai 121 ääntä eikä tullut valituksi.
Teokset

Hamilo, Marko (toim.): Älkää säätäkö päätänne – häiriö on todellisuudessa: Suomalaisen psykokulttuurin kritiikki.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7202-6
Luonnollisesti hullu.  Helsinki:  Avain, 2011.  ISBN 978-951-692-787-2
Vihavainen, Timo & Hamilo, Marko & Konstig, Joonas (toim.): Mitä mieltä Suomessa saa olla. Suvaitsevaisto vs. arvokonservatiivit.  Helsinki:  Minerva, 2015.  ISBN 978-952-312-123-2
Punavihreä kupla: Perussuomalaiset ja media.  Helsinki:  Suomen Perusta, 2015.  ISBN 978-952-7145-06-7  Teoksen verkkoversio (pdf).
Aiheesta muualla

Skeptikon päiväkirja. Hamilon Blogspot-blogi tammikuusta 2014 alkaen.
Skeptikon päiväkirja. Hamilon blogi Tiede-lehdessä (4.1.2014 asti).
Örn, Tiina: Tietokirjailija: Muukalaisviha on ihmiselle ominaista (Arkistoitu – Internet Archive) Vantaan Sanomat. 5.7.2011.
Eljas Pölhö

Heimo Heikki Eljas Pölhö (s. 14. kesäkuuta 1949 Haukivuori) on suomalainen tietokirjailija ja rautatiehistoriallisten julkaisujen toimittaja. Oppiarvoltaan Pölhö on filosofian lisensiaatti. Hän on raideliikenneharrastuslehti Resiinan perustaja ja ensimmäinen toimittaja.
Julkaisuja

Pölhö, Eljas: Humppila-Forssa rautatie. JFR.  Turku:  Resiinan julkaisusarja 1, 1970.
Tapio Eonsuu, Pekka Honkanen & Eljas Pölhö: Suomen veturit. Osa 2, Moottorikalusto.  Helsinki:  Elokuvan maailma, 1995.  ISBN 952-5060-02-0
Eljas Pölhö & Mia Pykälä-aho: Kiskojen kiiltävät valtiaat.  Helsinki:  Suomen rautatiehistoriallinen seura, 1995.  ISBN 952-5060-00-4
Eljas Pölhö & Mia Pykälä-aho: Pikku-Taneli käy katsomassa oikeita junia.  Helsinki:  Suomen rautatiehistoriallinen seura, 1995.  ISBN 952-5060-01-2
Eljas Pölhö & Pekka Honkanen: Höyryveturit Valtionrautateillä.  Helsinki:  Suomen rautatiehistoriallinen seura, 2017.  ISBN 978-952-9-39066-3
Julkaisuja > Toimittajana

Eljas Pölhö, Tapio Keränen & Eero Laaksonen (toim.): Rautatiet sotavuosina TK-miesten kuvaamana. Finnish railways in wartime : in the lens of army photographers.  Helsinki:  Kustantaja Laaksonen, 2014.  ISBN 978-952-5805-59-8
Raimo Lehti

| Raimo Lehti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1931 Viipuri
Kuollut: 30. lokakuuta 2008 (77 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Gustaf Järnefelt
Instituutti:  Teknillinen korkeakoulu
Oppilaat:  Mats Gyllenberg ja Pertti Olavi Lounesto
Tutkimusalue:  matematiikka
Raimo Lehti (4. lokakuuta 1931 Viipuri – 30. lokakuuta 2008 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun matematiikan professori vuosina 1967–1989. Matematiikan lisäksi hän oli perehtynyt myös tähtitieteeseen. Hän oli erityisesti perehtynyt taivaanmekaniikkaan ja matematiikan ja tähtitieteen historiaan. Suomen oppihistoriallinen seura kutsui Lehden kunniajäsenekseen vuonna 1991 ja Tähtitieteellinen yhdistys Ursa vuonna 1996
Raimo Lehti kirjoitti ylioppilaaksi 1952 Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta, valmistui filosofian lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1957 ja väitteli tohtoriksi seuraavana vuonna Gustaf Järnefeltin oppilaana tensorilaskentaa ja projektiivista geometriaa käsittelevällä tutkimuksella. Lehti toimi eri tehtävissä Helsingin yliopiston tähtitieteellisessä observatoriossa 1955–1964. Vuonna 1964 hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun matematiikan apulaisprofessoriksi ja vuonna 1967 varsinaiseksi professoriksi. Helsingin yliopiston matematiikan dosentin nimityksen Lehti oli saanut jo 1961.  Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Lehti oli vuodesta 1983.
Raimo Lehti oli Professoriliiton puheenjohtaja 1973–1978 ja International Association of University Professors and Lecturers -järjestön puheenjohtaja 1980–1984. Lehti oli myös Ursan puheenjohtaja 1990–1993.
Lehti oli erityisesti tunnettu lukuisista radioesitelmistään ja monista tietokirjoista, joista hän sai muun muassa valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1999, Vuoden tiedekirja -palkinnon 1999 ja Lauri Jäntin palkinnon kunniamaininnan 2000.
Raimo Lehti oli Suomen fyysikkoseuran, Suomen matemaattisen yhdistyksen ja Fysikersamfundet i Finlandin julkaiseman Arkhimedes-aikakauslehden päätoimittaja 1973–1987.
Teoksia

Tanssi auringon ympäri: Kopernikus, Kepler ja aurinkokeskisen tähtitieteen synty.  (Prometheus)  Oulu:  Pohjoinen, 1989.  ISBN 951-749-104-2  (Tieto-Finlandia-palkintoehdokas)
Tähtiä ja ihmisiä.  (Ursan julkaisuja 58)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1996.  ISBN 951-9269-81-9
Lumihiutaleet ja maailmankuvat.  (Ursan julkaisuja 67)  Helsingissä:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1998 (2. painos 2000).  ISBN 951-9269-92-4  (tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1999)
Leijonan häntä: Luoko tietoa luonto vai ihminen?.  (Ursan julkaisuja 78)  Helsingissä:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-10-0
Tieteen rannalla: Pohdiskeluja tieteen arvosta ja merkityksestä.  (Ursan julkaisuja 94)  Helsingissä:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2005.  ISBN 952-5202-61-5
Sfairopoiia: Pallojen ja ympyröiden koneistot vanhalla ajalla.  (Ursan julkaisuja)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2009.  ISBN 978-952-5329-76-6
Teoksia > Toimittajana

Lehti, Raimo & Markkanen, Tapio (toim.): Tieteen tienhaaroja: Ristiriitojen kautta tietoon.  (Sisältää Helsingin yliopiston keväällä 1993 järjestämän Studia generalia -luentosarjan Maailmankaikkeus: Ristiriidat ja tiede esitelmät. Ursan julkaisuja 49)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1994.  ISBN 951-9269-69-X
Aiheesta muualla

Tieteellisen edistyksen vuosisadat. Ylen Elävä arkisto.
Pentti Määttänen

Pentti Määttänen (s. 1952 Kokkola) on suomalainen filosofian dosentti ja tietokirjailija. Määttänen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1993. Hän toimii dosenttina Helsingin yliopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Tutkijana hän on perehtynyt erityisesti mielenfilosofiaan.
Teoksia

Määttänen, Pentti: Action and Experience. A Naturalistic Approach to Cognition. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1993.
Määttänen, Pentti: Filosofia: Johdatus peruskysymyksiin.  (3. painos 2003)  Helsinki:  Gaudeamus, 1995.  ISBN 951-662-633-5
Määttänen, Pentti: Toiminta ja kokemus: Pragmatistista terveen järjen filosofiaa.  Helsinki:  Gaudeamus, 2009.  ISBN 978-952-495-087-9
Määttänen, Pentti: Taide maailmassa. Helsinki Gaudeamus 2012.
Määttänen, Pentti: Mind in Action: Experience and Embodied Cognition in Pragmatism.  Springer, 2015.  ISBN 978-3-319-17622-2  (englanniksi)
Teoksia > Artikkeleita

Määttänen, Pentti: ”Merkitykset musiikissa: Pragmatismin näkökulma” teoksessa Torvinen, Juha & Padilla, Alfonso (toim.): Musiikin filosofia ja estetiikka: Kirjoituksia taiteen ja populaarin merkityksistä.  Helsinki:  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-581-9
Aiheesta muualla

Kotisivut
Pentti Määttänen, Helsingin yliopisto
Määttänen, Pentti: "Philosophical Inspiration" (englanniksi)
Määttänen, Pentti: "A Pragmatist Notion of Work of Art" (englanniksi)
Johdatusta filosofiaan, kirja-arvio teoksesta Filosofia: johdatus peruskysymyksiin. niin&näin 4/1998.