stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ishmael Yartey

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. tammikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Agona Swedru, Ghana
Pelipaikka: laitahyökkääjä, hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 167 cm
Seura
Seura: Alta IF
Pelinumero: 7
Junioriseurat
: Polo FC
: Coastal Fauzan
: Liberty Professionals
2006–2007: All Blacks
2007–2009: Benfica
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Benfica | 0 | (0) |
| 2009 | → Beira-Mar (laina) | 17 | (2) |
| 2010 | → Fátima (laina) | 14 | (21) |
| 2010–2011 | → Beira-Mar (laina) | 10 | (1) |
| 2011–2012 | → Servette (laina) | 31 | (8) |
| 2012–2014 | Sochaux | 10 | (0) |
| 2013–2014 | → Sion (laina) | 22 | (0) |
| 2014–2015 | Sion | 29 | (2) |
| 2015 | → Portland Timbers (laina) | 5 | (0) |
| 2015–2016 | → Gil Vicente (laina) | 22 | (0) |
| 2017–2018 | Sion II | 43 | (17) |
| 2018–2019 | Stade Nyonnais | 17 | (2) |
| 2019–2020 | KPV | 11 | (6) |
| 2021 | Haka | 20 | (4) |
| 2022 | KPV | 9 | (0) |
| 2023– | Alta IF | 8 | (2) |
Maajoukkue
| 2007 | Ghana U17 | 7 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. helmikuuta 2012.
Ishmael Yartey (s. 11. tammikuuta 1990 Agona Swedru, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, joka on pelannut Portugalissa, Sveitsissä, Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Suomessa, jossa hän pelaa Ykkösessä KPV:ssä. Hänellä on synnyinmaansa Ghanan passin lisäksi Portugalin passi.
Yartey siirtyi Portugaliin jo juniorivuosina. Kasvattajaseura Portugalissa oli maan suurseura Benfica, johon hän liittyi 17-vuotiaana. Hän ei kuitenkaan onnistunut pääsemään Benfican ykkösjoukkueeseen, joten hän pelasi lainalla Portugalissa Beira-Marin ja Fátiman riveissä. Vuonna 2011 hän siirtyi Sveitsiin ensin lainasopimuksella Benficasta Servetten riveihin. Sen jälkeen hänen seuraava seuransa Ranskan pääsarjassa oli Sochaux. Keväällä 2015 hän kävi pelaamassa Yhdysvaltain MLS-sarjassa Portland Timbersin riveissä, mutta palasi syksyksi Sveitsiin Gil Vicenten riveihin. Sen jälkeen Yartey pelasi vielä kaksi kautta ensin Sionin 2-joukkueen ja sitten Stade Nyonnaisin riveissä.
Yartey siirtyi Suomeen ja KPV:hen heinäkuussa 2019 loppukauden mittaisella sopimuksella. Yartey olikin tehokas maalinteossa, sillä hän teki loppukauden aikana 11 ottelussa kuusi maalia ja oli KPV:n koko kauden paras maalintekijä.
Irma Koskimies

Irma Ilona Gustava Koskimies-Apiola (3. syyskuuta 1911 Uusikaarlepyy – 19. elokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjailija ja kääntäjä.
Irma Koskimiehen vanhemmat olivat seminaarin musiikinlehtori Ivar Eliel Koskimies, vuoteen 1906 Forsman (1873–1929) ja Hildur Sandström.
Teokset

Uusi aurinko : 4-näytöksinen näytelmä. Gummerus 1934
Voimattomat kädet : yksinäytöksinen näytelmä. WSOY:n näytelmäsarja 135. WSOY 1935
Ihmeellinen seikkailu : 4-näytöksinen satunäytelmä. Gummerus 1935
Varjot väistyvät : romaani. Gummerus 1946
Kuunsäde : musiikkinäytelmä, säv. Kauko Ero. 1962
”Heinolan kukka” ja sen tekijä Axel Gabriel Ingelius. Heinola 1964, nimellä Irma Koskimies-Apiola.
Mennyt maisema : romaani. Flik, Helsinki 1971
Havumäen Eeva : romaani. Lehtikarin kirjapaino, Helsinki 1983
Sumuyön jälkeen aamu : romaani. I. Koskimies, Helsinki 1992
Suomennokset

Frank Mangs : Kristitty sielujen voittajana. Suomen lähetysseura, Helsinki 1948
Walentin Chorell : Yksinäinen etsijä. Kuva ja sana, Helsinki 1949, 2. painos 1965
Inventure

| Inventure |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Yksityinen osakeyhtiö
Perustettu:  2005
Perustaja:  Sami Lampinen ja Timo Tirkkonen
Toimitusjohtaja:  Sami Lampinen
Puheenjohtaja:  Timo Tirkkonen
Avainhenkilöt:  Sami Lampinen Timo Tirkkonen Tuomas Kosonen Ekaterina Gianelli Linus Dahg
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi Tukholma, Ruotsi
Toimiala:  Venture capital -rahoitus
Henkilöstö:  15
Omistaja:  Toimiva johto
Kotisivu:  www.inventure.vc
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inventure on yksi pohjoismaiden kokeneimmista aikaisen vaiheen teknologiayrityksiin sijoittavista pääomasijoitusyhtiöistä. Yritys hallinnoi kolmessa venture capital -rahastossaan (Inventure Fund Ky, Inventure Fund II Ky ja Inventure Fund III Ky) 230 miljoonan euron sijoituspääomaa. Inventure tekee yleisimmin 1-5 miljoonan euron suuruisia sijoituksia, mutta myös aikaisen seed -vaiheen 500-1000 tuhannen euron sijoituksia. Inventure toimii aktiivisena sijoittajana rakentaen kohdeyhtiöidensä kasvustrategiaa ja arvonnousua tiiviin hallitustyöskentelyn ja laajan yhteistyökumppaniverkoston avulla, keskittyen erityisesti kohdeyritysten henkilöstön kehittämiseen sekä uusille markkinoille laajentumiseen. Inventure tekee tyypillisesti sijoituksia ohjelmistoteollisuuteen, terveysteknologiaan, elektroniikkaan, syväteknologiaan.
Inventuren toimitusjohtaja on Sami Lampinen. Yrityksen omistaa sen toimiva johto.
Sijoitukset

Inventure Fund Ky (2005-)
Beiz
Beneq
Canatu
Conmio
Fastrax
Freespee
Froont
FRWD
Iptune
Merus Power
Miradore
MySQL
Navicore
Protie
Rightware
Scannano
Silex Microsystems
Thinglink
Upstream Engineering
Valon Lasers
Web of Trust
Whitevector
Inventure Fund II Ky (2014-)
Series A:
Aimotive
Beddit
Bitbar
Blueprint Genetics
Detectify
Mekitec
Seed:
Boomlagoon
Cyberlightning
Eliademy
Glimr
Irofit
Klevu
KNL Networks (Kyynel)
Lingvist
Mindfield Games
Spectral Engines
Wolt
Yoogaia
Inventure Fund III Ky (2017-)
12traits
Abzu
Commsignia
Insurello
Leetify
Material Exchange
Mojo
Noquo Foods
Omocom
Platypus
Qvin
Swappie
Whatagraph
Zaver
Aiheesta muualla

Inventure (englanniksi)
EVCA (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
FVCA (englanniksi)
Inventor of Evil

| Inventor of Evil Destruction |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. elokuuta 2005
 Tuottaja(t): Destruction
 Tyylilaji: Speed metal   Thrash metal
 Kesto: 50.27
 Levy-yhtiö: AFM Records
Destructionin muut julkaisut
| Metal Discharge 2003 | Inventor of Evil 2005 | Thrash Anthems 2007 |
Inventor of Evil on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin vuonna 2005 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Soul Collector – 04.46
The Defiance Will Remain – 04.15
The Alliance of Hellhoundz – 05.20
No Mans Land – 04.31
The Calm Before the Storm – 04.59
The Chosen Ones – 05.05
Dealer of Hostility – 04.17
Under Surveillance – 03.38
Seeds of Hate – 06.11
Twist of Fate – 02.55
Killing Machine – 03.30
Memories of Nothingness – 01.00
(We Are) The Road Crew (Motörhead cover)
The Alliance of Hellhoundz (Schmier only)
Aiheesta muualla

Inventor of Evil Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Inventor of Evil Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jaap Beije

Jacob Leendert ”Jaap” Beije (6. huhtikuuta 1927 Bodegraven – 7. elokuuta 2013) oli alankomaalainen soutaja. Hän edusti Alankomaita Helsingin kesäolympialaisten 1952 perämiehellisessä nelosessa.
Jaap Schröder

Jaap Schröder (31. joulukuuta 1925 Amsterdam – 1. tammikuuta 2020) oli alankomaalainen viulisti, kapellimestari ja pedagogi.
Schröder opiskeli viulunsoittoa Amsterdamissa sekä Pariisissa ja lisäksi musikologiaa Pariisissa. Hän keskittyi periodisoittimin esiintymiseen paitsi barokkimusiikissa, myös klassismin ja romantiikan ohjelmistoissa. 1950–1960-luvuilla hän toimi Alankomaiden jousikvartetin jäsenenä ja Hilversumin radion kamariorkesterin konserttimestarina. Vuonna 1960 hän perusti oman kamariyhtyeensä, Concerto Amsterdamin, ja vuonna 1973 Quartetto Esterházyn. Vuosina 1980–1984 Schröder työskenteli konserttimestarina Lontoon Academy of Ancient Musicissa. Hän oli kokoonpanon kanssa mukana ensimmäisellä Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonioiden kokonaislevytyksellä periodisoittimin. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hän levytti, olivat muiden muassa Johann Sebastian Bach, Antonio Vivaldi, Heinrich Ignaz Franz Biber, Francesco Maria Veracini, Marco Uccellini, Felix Mendelssohn, Niels Gade, Robert Schumann, Clara Schumann ja Paul Hindemith. Schröder johti monia Euroopan barokkiorkestereita ja yhdysvaltalaista Smithsonian Chamber Playersia.
Schröder oli mukana perustamassa Smithsonian-jousikvartettia ja Skálholt-kvartettia. Hän teki opetustyötä Yalen yliopistossa, Peabody-instituutissa ja Banff-koulussa.
Jaap Kraaier

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jaap Kraaier |  Jaap Kraaier |  Jaap Kraaier |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | K-1 1000 m |  |
Jacob ”Jaap” Kraaier (28. marraskuuta 1913 Zaandam – 7. tammikuuta 2004 Egmond aan Zee) oli alankomaalainen ratameloja. Hän saavutti Berliinin kesäolympialaisissa 1936 pronssia 1 000 metrin kajakkiyksikössä.
Ingmar Englund

Ingmar Englundin yhtye vuonna 1944 Balderin salissa Helsingissä: Olle Andersson (trumpetti), Ingmar Englund (kitara), Onni Gideon (viulu), Erik Lindström (basso).
Ingmar Englund (7. lokakuuta 1920 Munsala – 5. elokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kitaristi, banjonsoittaja, sovittaja ja orkesterinjohtaja. Hänellä oli aikoinaan oma Ingmar Englundin yhtye. Vuodesta 1946 alkaen ainakin 15 vuoden ajan hän soitti kitaraa lukuisilla Toivo Kärjen levytyksillä.  Humppa-Veikoissa hän soitti kitaraa ja banjoa vuodesta 1958 1970-luvulle.
1950-luvulla Englund levytti muun muassa hanuristi Matti Viljasen sekä viulisti Per-Erik Förarsin kanssa sekä soolona ”Tumma yö”/”Kerro kultainen kuu” vuonna 1958 sekä ”Säkkijärven polkka”/”Sputnik-polkka” vuonna 1959. Englund kuului Kankkulan kaivolla -radio-ohjelmaa varten kasatun Humppa-Veikkojen peruskokoonpanoon lähes kuolemaansa asti. Hän oli mukana yli 300 levytyksessä.
Aiheesta muualla

Ingmar Englund Pomuksen tietokannassa
I (Maanalaisen armeijan albumi)

| I Maanalainen armeija |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2020
 Kesto: 44.27
 Levy-yhtiö: Sakara Records
Listasijoitukset
  2. (fyysinen albumilista)    11. (albumilista)
Maanalaisen armeijan muut julkaisut
|   | I 2020 |   |
I on Maanalainen armeija -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2020 levymerkillä Sakara Records. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Variksenpelätin”, ”Rakkaus elää” & ”Miekkataksi”.
Kappaleet

Miekkataksi – 5.02
Hengitä – 4.43
Rakkaus elää – 4.31
Variksenpelätin – 5.01
Kalma – 5.03
Elä tai kuole – 4.34
Via Karelia – 4.13
Nippusiteet – 4.09
Kaikki on haurasta – 7.08
Arvostelut

Soundi:
International Harvester (traktori)

International 824
Amerikkalainen International 5488
International Harvester on amerikkalaisen International Harvester yhtiön traktorimerkki, jota valmistettiin 1902–1985.
Nykyisin merkki on Case IH. Suomessa käytetään lempinimeä Natikka.
Traktoreita valmistetaan Yhdysvalloissa muun muassa Illinoisissa. Merkin valmistus alkoi USA:ssa Titan- ja Mogul-merkeillä, jonka jälkeen tuotannossa olivat McCormick- ja Deering-traktorit. Niiden tuotanto ja markkinointi yhdistettiin vuonna 1924, näin syntyi Farmall-traktori.
Farmall-merkillä valmistus jatkui 1960-luvun puoliväliin, jolloin nimi muuttui International Harvesteriksi. Merkin valmistus laajeni Yhdysvalloista Euroopan puolelle vuonna 1933, jolloin traktoreita alettiin koota Englannissa Yhdysvalloista tuoduilla osilla. IH:n valimo valmistui Englantiin vuonna 1937. International-traktoreita valmistettiin Euroopassa Bradfordissa, Doncasterissa Englannissa ja Neussin tehtailla Saksassa. Ranskassa valmistettiin vastaavia malleja kuin Saksassa.
Valmistus jatkui itsenäisenä vuoteen 1985, jolloin Tenneco-öljy-yhtiö osti International Harvesterin maatalouskonetuotannon brändeineen ja yhdisti entuudestaan omistamaansa Case-traktorimerkkiin, jolloin syntyi Case IH, jonka tuotanto jatkuu edelleen.
Tekninenkehitys

Voimanulosotto otettiin käyttöön vuonna 1917. Vuonna 1924 esiteltiin Farmall-traktori, joka oli mullistavan tehokas keveyteensä nähden kuin raskaat edeltäjänsä. Ensimmäinen dieselmoottori esiteltiin Yhdysvalloissa vuonna 1934. Traktoreiden väri muuttui harmaasta punaiseksi vuonna 1936.
Suorasuihkutus dieselmoottoreiden sarjavalmistus alkoi Euroopassa vuonna 1955. Samassa yhteydessä tuli ajokytkimestä riippumaton ajovoimanotto ja tasauspyörästön lukko.
Hydraulinen nostolaite ja työkoneiden kolmipistekiinnitys otettiin käyttöön vuonna 1947. Vuonna 1961 Yhdysvalloissa esiteltiin keraaminen kytkin, hydrostaattinen ohjaus ja pikavaihde. Vuonna 1965 Saksan malleihin saatiin synkronoitu vaihteisto. Nelivetoja alkoi saada vuonna 1967. Nykyaikainen erityisesti IH traktoreihin suunniteltu XL-ohjaamoiden valmistus alkoi Euroopassa vuonna 1981. IH ohjaamoiden melutaso alitti 80 desibeliä vuonna 1976.
International traktorina

International Harvester valmisti kuhunkin maanosaan sopivia malleja samalla brändillä. Euroopassa valmistetut mallit olivat pienempiä kuin Yhdysvalloissa. IH-traktoreiden tuotekehitys ja markkinointi oli erittäin määrätietoista. Euroopassa puhuttiin saksalaisista ja englantilaisista malleista. Englantilaisen ja saksalaisen mallin erottaa toisistaan vaihdekepistä, joka englantilaisissa tasalattiamalleissa sijaitsee kuljettajan vasemmalla puolella. Traktoreiden äänitaso on erittäin alhainen sekä ulospäin että sisään hyttiin. XL-ohjaamoita valmistettiin Ranskassa. Hyttien tasalattia otettiin käyttöön 1970-luvun puolivälissä, jolloin kuljettajan jalkatila lisääntyi ja traktoriin nouseminen helpottui. Koneissa kiinnitettiin huomiota työturvallisuuteen jo varhaisessa vaiheessa. Eurooppalaisten mallien painopiste on alhaalla, jolloin kaatumisvaara on vähäinen. Raskaissa kyntötöissä koneiden painonsiirto on optimaalinen ja painopiste kohdistuu työkoneelta vetäville takapyörille. IH on tasapainoinen painavan työkoneen kanssa ja sen ohjattavuus säilyy. Traktoreiden vetovastus tunnustelu on erittäin herkkä. Malliston moottoritehoja on 17 hevosvoimasta aina 330 hevosvoimaan. Kevyemmissä töissä koneet ovat ketteriä ja kääntöympyrä on pieni, johtuen siitä että kääntyvä etupyörä kallistuu sisääpäin. IH käytti ensimmäisenä painevalua, jolloin erillisestä rungosta voitiin luopua ja valuosat toimivat koneen runkona.
Jälkimarkkinat

IH traktoreilla on hyvät jälkimarkkinat ja niitä entisöidään edelleen käyttöä varten innokkaasti Yhdysvalloissa. Merkillä on omia yksityisten ylläpitämiä museoita, joissa traktoreita säilytetään ja myydään sieltä suoraan eteenpäin tai huutokaupataan. Merkkiin on mahdollista saada hyvinkin vanhoihin malleihin uusia varaosia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ivan Alypov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ivan Alypov |  Ivan Alypov |  Ivan Alypov |  |
Maa:   Venäjä
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | parisprintti (p) |  |
Ivan Vladimirovitš Alypov (ven. Иван Владимирович Алыпов, s. 19. huhtikuuta 1982 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä. Alypovin kirkkain saavutus kansainvälisistä arvokisoista on 2006 Torinon olympialaisten parisprintin pronssi yhdessä Vasili Rotševin kanssa. Tammikuussa 2006 hän voitti 50 kilometrillä kotimaansa Venäjän mestaruuden.
Maailmancupissa Alypov on voittanut yhden kilpailun: viestin Bernissä 5. joulukuuta 2004. Viestissä hän on sijoittunut lisäksi kerran toiseksi ja kolmanneksi. Ainoan henkilökohtaisen palkintosijansa maailmancupissa Alypov saavutti Otepäässä 10. tammikuuta 2004 sijoituttuaan 30 kilometrin kilpailussa kolmanneksi.
Alypov lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2014.
Aiheesta muualla

Ivan Alypov Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Imeläkirsikka

| Imeläkirsikka |
| --- | --- |
 lehtiä ja raakoja marjoja.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tuomet Prunus
Alasuku::  Cerasus
Laji::  avium
Kaksiosainen nimi
 Prunus avium  L. 
Synonyymit
 Cerasus avium 
Katso myös
   Imeläkirsikka Wikispeciesissä   Imeläkirsikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Imeläkirsikka eli makeakirsikka (Prunus avium), aikaisemmin linnunkirsikkapuu, on kirsikoiden Cerasus-alasukuun kuuluva puu, jossa kasvaa kirsikoita, punaisia luumarjoja. Se kasvaa villinä Euroopan keski- ja eteläosissa Ruotsia myöten, Pohjois-Afrikassa ja Aasian länsiosassa.
Imeläkirsikka voi kasvaa leikkaamattomana 15–30 metriä korkeaksi. Lehdet ovat soikeat, 7–14 senttimetriä pitkät ja 4–7 cm leveät. Niissä on heleän punainen tai oranssi syysväri. Kukat ovat puhtaan valkoiset. Hedelmä on halkaisijaltaan 1–2 cm punainen marja, jossa on suurehko kova siemen.
Imeläkirsikkaa on viljelty ainakin pronssikaudelta alkaen.[lähde? ] Useimmat tuoreena syötäväksi jalostetut kirsikkalajikkeet ovat tätä lajia; hapankirsikkaa käytetään lähinnä hilloihin, mehuihin ja leivontaan. Kirsikkapuun puuainesta käytetään soittimiin ja huonekaluihin. Kasvia kasvatetaan myös koristeena sen upeiden valkoisten kukkien takia.
Imeläkirsikan terttukukinto.
Aiheesta muualla

Arboretum Mustila: Imeläkirsikka (Prunus avium) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Prunus avium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Prunus avium (englanniksi)
Flora of China: Cerasus avium (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Prunus avium (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Prunus avium (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Prunus avium (sweet cherry) (englanniksi)
Hilary Haag

| Hilary Haag> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hilary A. Haag
Syntynyt: 3. tammikuuta 1972 (ikä 52)  Mount Horeb, Wisconsin
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Hillary Haag Ditzie Hightower
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Nene Romonova (Bubble Gum Crisis 2040) Chloe (Noir) Chihiro (Azumanga Daioh)
Palkinnot
 ADR 2002 Princess Nine  2004 Chrono Crusade 
Aiheesta muualla
IMDb 
Hilary A. Haag (s. 3. tammikuuta 1972 Mount Horeb, Wisconsin) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka sai American Anime -ehdokkuuden vuonna 2007
Elämäkerta

Haag syntyi pienessä kylässä Mount Horebilla, Wisconsinissa. Haagista oli tulla aluksi lakimies, mutta työskentelikin hetken aikaa tarjoilijana Texasissa ennen kuin hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Tämä ei kuitenkaan tuottanut tulosta ja Haag palasi takaisin Texasiin, jossa hän alkoi työskentelemään tietokoneiden myymisen ohella ääninäyttelemistä ADV Filmsillä vuodesta 1999 lähtien.
Elämäkerta > Ääninäyttelijänä

Haagin ensimmäinen merkittävä rooli oli Nene Romonova animessa Bubble Gum Crisis 2040, joka oli myös yksi hänen ainoa äänirooli, jossa Haag menetti hetkellisesti äänensä huutamisen vuoksi, jota esiintyi sarjan aikana useaan otteeseen. Hän on myös harvoja ääninäyttelijöitä, jotka kykenevät dubbaamaan japanilaisten ääninäyttelijöiden todella kimeitä ääniä. Haag ei ollut aluksi mikään suuri animen ystävä, ennen kuin hän ryhtyi dubbaamaan sarjoja englanniksi. Haag pitää animesarjoja saippuasarjoina, joiden seuraavaa jaksoa ei malta odottaa. Haag palkittiin ensimmäisen kerran työstään vuonna 2002 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä animesarjasta Princess Nine.
Hän tehnyt urallaan yli 130 dubbausroolia, joiden ohella Haag on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa My Gym Partner's a Monkey -animaatiosarjaan.
Aiheesta muualla

Anime News Network
TV.com
Crystalacids
Voice Chasers
Iskuvasara

Iskuvasara on kone, jota käytetään rakennus-, remontointi- ja purkutöissä. Niitä käytetään myös raudan vasarointiin ja kivien murskaamiseen. Osa iskuvasaroista toimii hydraulisesti. Joidenkin iskuvasaroiden kärki on piikkimäinen. Piikki-iskuvasaraa käytettäessä verrattuna muihin iskuvasaroihin hyötyjä ovat osien vähä kuluminen ja huollon tarve, alhaisemmat öljyn lämpötilat, tehokas hydrauliikan ja tärinän vaimennus, terien helppo vaihdettavuus sekä hyvä männän ja terän halkasijoiden suhde.
Ivan Aramilev

Ivan Andrejevitš Aramilev (ven. Ива́н Андре́евич Ара́милев, oikealta sukunimeltään Zyrjanov, Зыря́нов; 1896 – 11. huhtikuuta 1954 Moskova) oli neuvostovenäläinen kirjailija.
Ivan Aramilev syntyi talonpojan perheeseen luoteis-Uralilla. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän kansalaissotaan. Aramilev valmistui Moskovan yliopiston filologisesta tiedekunnasta ja alkoi julkaista teoksiaan 1920-luvun puolivälissä. Romaani Junost Matveja (”Matvein nuoruus”, 1941) kuvaa vallankumousta edeltävää Uralia. Aramilevin kertomusten aiheita ovat metsästys ja luonto.
Suomennettuja teoksia

Metsästäjän poluilla. Suom. Alli Airola. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.
Metsästystä taigalla. Saksankielisestä laitoksesta suom. Asko Kaikusalo. Helsinki: Aalto, 1965.
James Dewar

| James Dewar |
| --- | --- |
 James Dewar vuonna 1910
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1842 Kincardine, Skotlanti
Kuollut: 27. maaliskuuta 1923 (80 vuotta) Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:  Skotti
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Lyon Playfair, 1st Baron Playfair (käännä suomeksi)
Tutkimusalue:  Fyysikko, kemisti
Tunnetut työt:  Vedyn nesteytys
James Dewar (20. syyskuuta 1842 Kincardine, Skotlanti – 27. maaliskuuta 1923 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen fyysikko ja kemisti, joka oli erityisen kiinnostunut hyvin kylmistä olosuhteista.
Vuodesta 1858 Dewar opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Edinburghin yliopistossa ja myöhemmin Gentissä, opettajanaan aikansa huippukemisti August Kekulé. Vuonna 1873 hänet nimitettiin professoriksi Cambridgen yliopistoon ja 1877 kemian professoriksi Lontoon Royal Institutioniin. Hän keksi termospullon, mutta ei patentoinut sitä. Se oli kuitenkin vain sivupolku hänen varsinaisessa tavoitteessaan tuottaa nesteitä aineista, jotka  ovat yleensä kaasuja. Vuonna 1891 hänen onnistui tuottaa teollisessa mittakaavassa nestemäistä happea – asia, jonka ranskalaiset olivat onnistuneet toteuttamaan laboratorio-olosuhteissa jo vuonna 1877. 1898 hän onnistui ensimmäisenä ihmisenä nesteyttämään vedyn.
Ivan Gotti

| Ivan Gotti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1969 (ikä 55)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1991–1993 1994  1995–1996 1997–1998 1999–2000 2001–2002:  Gatorade Polti Gewiss Saeco Polti Alessio
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo 1997, 1999, 2 etappia Katalonian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 1. elokuuta 2007 
Ivan Gotti (s. 28. maaliskuuta 1969 San Pellegrino Terme, Lombardia) on entinen italialainen maantiepyöräilijä, kaksinkertainen Italian ympäriajon voittaja.
Gotti aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991, jolloin hän sijoittui toiseksi Giro dell'Emiliassa. Seuraavana vuonna hän oli Italian ympäriajon nuorten kilpailussa toinen. Vuonna 1994 hän oli Giro d'Italiassa kuudestoista. Seuraavana vuonna hän sijoittui Ranskan ympäriajossa viidenneksi ja Sveitsin ympäriajossa kuudenneksi. Vuonna 1996 hän oli Italian ympäriajon 20. osuudella toinen ja voitti 21. etapin sijoittuen kokonaiskilpailussa viidenneksi.
Ivan Gotti voitti Giro d'Italian vuonna 1997 oltuaan paras 14. etapilla ja toinen 21. osuudella. Hän uusi kokonaisvoittonsa vuonna 1999, jolloin hänen paras etappisijoituksensa oli 21. osuuden kolmostila. Vuosina 2000–2002 Gottin sijoitukset Italian ympäriajossa olivat 19, 7 ja 13. Hän voitti Katalonian ympäriajon kuudennen etapin vuonna 2001.
Gotti lopetti ammattilaisuransa vuonna 2002.