stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sepeltasku
Levinneisyys ja elinympäristö

Sepeltasku pesii Aasiassa ja itäisimmässä Euroopassa ja talvehtii Vanhan maailman tropiikissa. Aasiassa se pesii Itäisellä Kaukasuksella, Kaakkois-Turkissa, Länsi-Iranissa, Keski-Siperiassa, Himalajalla ja Kiinan länsi- ja keskiosissa. Euroopan alueella sepeltasku pesii Etelä- ja Keski-Euroopassa. Talvehtimisalueita on Aasian lauhkeissa osissa: Japanissa, Thaimaassa ja Intiassa. Lintua tavataan harhailijana Länsi-Euroopassa ja jopa Alaskassa. Pesimäalue kattaa suurimman osan Aasiaa, noin leveyspiirin 71 °N Siperiasta etelään Himalajaan ja Lounais-Kiinaan, ja länteen itä-Turkkiin ja Kaspianmeren alueelle. Se myös pesii kaukana koilliseen Euroopassa, pääasiassa Venäjällä, mutta joskus niin pitkälle länteen kuin Suomessa.
Sepeltasku on Suomessa harhailija, joka on myös pesinyt muutamia kertoja. Sitä tavataan usein rantaniityllä, viljelysmailla tai kedoilla. Sitä tavataan myös luodoilla, kareilla ja saarilla. [lähde? ]
Käyttäytyminen, lisääntyminen ja ravinto

Sepeltasku istuu usein näkyvällä paikalla. Pieni, pystyssä istuva, lyhytpyrstöinen tasku. Istuu pystyssä, ruumis tanakka ja pyrstö lyhyt. Yleensä se istuu pensaiden latvassa ja langalla. [lähde? ]
Sepeltaskun pesä on maassa mättäässä tai matalalla kasvillisuuden varassa. Munia on neljästä kuuteen ja naaras hautoo niitä noin kaksi viikkoa.
Sepeltaskun ravintoa ovat pienet ja keskikokoiset hyönteiset sekä muut selkärangattomat. Se pyydystää sekä lentäviä että maassa tai kasvillisuudessa liikkuvia selkärangattomia. [lähde? ]
Sierra Madren aarre

| Sierra Madren aarre> Treasure of the Sierra Madre |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Huston
Käsikirjoittaja:  John Huston
Perustuu:  B. Travenin romaaniin Sierra Madren aarre
Tuottaja:  Henry Blanke
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Ted D. McCord
Leikkaaja:  Owen Marks
Tuotantosuunnittelija:  John Hughes
Pääosat:   Humphrey Bogart  Walter Huston  Tim Holt 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1948
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sierra Madren aarre on John Hustonin vuonna 1948 valmistunut elokuva, joka perustuu B. Travenin samannimiseen romaaniin vuodelta 1927. Elokuva kertoo kultaa havittelevista onnenonkijoista 1920-luvun Meksikossa.
Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Sierra Madren aarteen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Humphrey Bogart  | … |  Fred C. Dobbs   |
|  Walter Huston  | … |  Howard   |
|  Tim Holt  | … |  Bob Curtin   |
|  Bruce Bennett  | … |  James Cody   |
|  Alfonso Bedoya  | … |  rosvopäällikkö ”Kultahattu”   |
|  Barton MacLane  | … |  Pat McCormick   |
Palkinnot

John Huston sai elokuvasta kaksi Oscaria: ohjauksesta ja muokatusta käsikirjoituksesta. Hänen isänsä Walter Huston palkittiin miessivuosan Oscarilla. Elokuva oli myös ehdokkaana parhaaksi elokuvaksi. Myöhemmin on ihmetelty miksei myös Humphrey Bogart saanut Oscar-ehdokkuutta roolisuorituksestaan rehellisenä pummina, joka muuttuu roistoksi.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Sierra Madren aarre Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Solway Firth

| Solway Firth> Tràchd Romhra |
| --- | --- |
 Robin Riggin tuulivoimapuisto keskellä Solway Firthiä.
 fiSolway Firth 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Merialue:  Irlanninmeri
Pituus:  80 km
Leveys:  2,4–51 km
Solway Firth (gaeliksi Tràchd Romhra) on lahti Irlanninmeressä Luoteis-Englannin ja Lounais-Skotlannin rajalla. Se toimii useiden jokisuiden vaihettumisalueena, johon kuuluu suolamarskeja, suola-aroja, suolaniittyjä, dyynejä, vuorovesialankoa ja laguuneja.
Vuonna 2010 Solway Firthin Skotlannin puoleisella merialueella otettiin käyttöön 180 megawatin suuruinen Robin Riggin tuulivoimapuisto, joka on Britannian suurimpia merituulivoimapuistoja.
Maantiede ja luonto

Jos Solway Firthin suu määritellään ulottumaan St Bees Headistä Cumbrian länsirannikolla Burrow Headiin Dumfries ja Gallowayn lounaisrannikolla, sen pituudeksi saadaan noin 80 kilometriä. Lahti levenee suppilomaisesti koillis-lounaissuuntaisena, niin että sen leveys on lahden pohjukassa noin 2,4 kilometriä ja suulla 51 kilometriä. Vesi on alueella suhteellisen matalaa, varsinkin laskuveden aikaan lähes kuiva, ja siellä esiintyy säännöllisesti tulvavuoksia.
Solway Firthin Englannin puoleinen rannikko on alavaa lukuun ottamatta kuuden kilometrin osuutta St Bees Headistä pohjoiseen, missä on punaisesta hiekkakivestä muodostuneita rantakallioita. Hadrianuksen valli päättyy lahden etelärannalle. Skotlannin puolella maasto on epätasaisempaa, ja esimerkiksi Wigtowninlahden rannalla kohoavat Criffellin (569 m), Bengairnin (391 m) ja Cairnharrow’n kukkulat (457 m).
Estuaariin laskee useita jokia sekä Englannin että Skotlannin puolelta. Suurimpia jokia ovat Skotlannin rannikolla Cree, Dee, Nith, Annan ja Esk ja Englannin rannikolla Cocker, Eden, Ellen ja Derwent. Merkittävimpiä asutuskeskuksia lahden rannoilla ovat Whitehaven, Harrington, Workington, Maryport ja Silloth Cumbriassa ja Annan, Kirkcudbright, Creetown ja Wigtown Skotlannissa.
Lahti on yksi parhaiten luonnontilaisena säilyneistä estuaareista Euroopassa, ja monipuolisen meriluontonsa ansiosta se on määritelty EU:n erityisten suojelutoimien alueeksi. Suojelun kannalta merkittävimmiksi lajeiksi on määritelty suojeluohjelmassa merinahkiainen ja nahkiainen, jotka käyttävät lahteen laskevia jokia kutupaikkoinaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solway Firth Wikimedia Commonsissa
Skyteam Monkey

Skyteam Monkey on hyvin samanlainen kuvassa näkyvän Honda Monkeyn kanssa.
Skyteam Monkey on kiinalaisen Jiangsu Sacin Motorcycle Co. Ltd:n valmistama nelitahtinen mopo, joka perustuu Honda Monkeyyn. Monkeystä tehdään sekä 50cc että 125cc mallia. Skyteam Monkey 125 on Suomen halvin kevytmoottoripyörä uutena ostettuna. Skyteam on korjannut monta Honda Monkeyn painorajoitteista johtunutta ongelmaa (mm. etuhaarukka ja etulevyjarru) ja on EU -tyyppihyväksytty mopoksi.
Skyteam Monkey on hitaampi ja vähemmän tehokkaampi verrattuna Honda Monkeyseen.
Hondaan verrattuna Skyteam Monkeyssä on mm. Nestevaimennettu teleskooppietuhaarukka, levyjarru edessä, pitkät valot ja vilkut, katalysaattori päästönormien täyttämiseksi sekä sähköstartti. Skyteam Monkeyssä on käsikäyttöinen kytkin ja vaihteiden järjestys on sama kuin Hondan vuosimalli 1987 ja sitä uudemmissa, eli 1-N-2-3-4.  Skyteam Monkeyssä on alaslaskettava kaksiosainen ohjaustanko kuljetuksen ja pienessä tilassa säilyttämisen helpottamiseksi.
Monkey-kopioita valmistavat muutkin merkit, jotka ovat: Jincheng, Keeway ja Zhenhua
Maahantuonti ja myynti

Suomeen Skyteam Monkeyta tuo maahan Motorpower Finland Oy ja sitä on tuotu Suomeen vuodesta 2005 lähtien. Skyteam Monkey on Suomen myydyin Monkey-kopio ja yksi yleisimmistä mopoista nuorten keskuudessa. Skyteam Monkeyn suosio perustuu hinta-laatu-suhteeseen, hyvään vara- ja viritysosien saantiin sekä uutena edulliseen hintaan.
Nykyään moni pienipyöräistä mopoa etsivä kallistuukin usein kiinalaiseen Honda Monkeyn kopioon, koska Suzuki PVn, aitojen Hondien ja monen muun pienmopon mm. Helkama Ässän ja Tunturi Hopperin valmistus on lopetettu ja käytetyt yksilöt ovat usein kuntoonsa nähden kalliita, huonokuntoisia ja/tai huonosti tarjolla.
Skyteam Monkeystä on tehty muutamia Suomeen tuotuja erikoisversioita, kuten LeMans (mm.10 tuuman pyörät, levyjarru myös takapyörässä, +10 alumiininen takahaarukka, kromiosia, leveämpi ohjaustanko). Full Black -juhlamalli (mattamusta). MadNut edition, jota on saatavana 8 tuumaisilla renkailla, sekä 10 tuumaisilla.
Tekniset tiedot

| Merkki ja malli | Skyteam Monkey 50 | Skyteam Monkey 125 | Skyteam Monkey 125 E5 |
| --- | --- | --- | --- |
Moottori: 1-sylinteri, 4-tahti
| Iskutilavuus | 49 cm3 | 124 cm3 | 124 cm3 |
| Teho | 1,9 kW | 6 kW | 6 kW |
| Vääntö | 3,0 Nm | 9,0 Nm | 9,0 Nm |
Jäähdytys: Ilmajäähdytys
Käynnistys: Sähkö/poljin
| Eturengas | 3.50-8 | 3.50-8 | 3.50-10 |
| Takarengas | 3.50-8 | 3.50-8 | 3.50-10 |
Etujarru: Levyjarru
| Takajarru | Rumpujarru | Rumpujarru | Levyjarru |
Etujousitus: Nestevaimennettu teleskooppi
Takajousitus: Keinuhaarukka, iskunvaimentimet
| Tankki | 4,5 l | 5,5 l | 8,5 l |
| Pituus | 1350 mm | 1350 mm | 1400mm |
| Leveys | 680 mm | 680 mm | 660mm |
| Korkeus | 905 mm | 905 mm | 900mm |
Skyteam Monkey 50:sen moottorin tehoa on laskettu, jotta se voidaan rekisteröidä mopoksi Suomessa. tehoa on laskettu kuristamalla mm. imukaulan sisähalkaisijan ja ilmansuodattimen muutoksin imuvirtauksen rajoittamiseksi ja pakoputkimuutoksilla suurennettu pakokaasuvastusta.
Aiheesta muualla

Skyteam Monkey 50
Skyteam Monkey 125
Solvej Balle

| Solvej Balle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1962 (ikä 62) Bovrup, Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: tanska
Esikoisteos:  Lyrefugl (romaani, 1986)
Pääteokset:  Ifølge loven (1993)   Om utregning av romfang (2020–)
Palkinnot
 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto (2022) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Solvej Balle (s. 16. elokuuta 1962 Bovrup, Tanska) on tanskalainen kirjailija, joka oli 1990-luvulla mukana nostamassa pinnalle tanskalaisen kirjallisuuden uutta minimalismia teoksellaan Ifølge loven. Sen jälkeen hän kirjoitti vain harvakseltaan ja julkaisi taideteoriaa, muistelmia ja lyhytproosaa, mutta vuonna 2020 ilmestyi ensimmäinen osa sarjasta Om utregning av romfang. Hänet palkittiin 2022 sarjan kolmesta ensimmäisestä osasta Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnolla.
Uran alku ja läpimurtoteos

Balle asui ja matkusteli 1979–1990 Ranskassa, Australiassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa ensin kirjallisuustiedettä ja sitten filosofiaa. Kööpenhaminan kirjailijoille tarkoitettua Forfatterskolenia hän kävi 1987–1989.
Ballen esikoisteos oli vuonna 1986 julkaistu romaani Lyrefugl. Lyhytproosakokoelma & puolestaan ilmestyi vuonna 1990. Ballen läpimurtoteos oli Ifølge loven (1993), josta myytiin Frankfurtin kirjamessuilla käännösoikeudet yli kymmeneen maahan. Se oli 1990-luvulla Tanskan kirjallisuuden kehutuimpia teoksia, ja se oli osaltaan luomassa uutta tanskalaista minimalismia yhdessä Helle Hellen, Kirsten Hammannin, Christina Hesselholdtin ja Merete Pryds Hellen kanssa. Tyylille tunnusomaisesti proosatekstit olivat romaanien, novellien ja runouden välimaastossa. Teoksessa Ifølge loven on neljä toisiinsa limittyvää tarinaa, joissa Balle tutkii tieteellisen ja subjektiivisuuden välistä suhdetta.
Pitkä tauko ja Om utregning av romfang

Balle vietti kriittisesti arvostetun romaaninsa jälkeen yllättävää hiljaiseloa ja julkaisi 2000-luvun alussa vain joitakin tietoteoksia sekä lyhytproosaa. Hän muutti Kööpenhaminasta Ærøn saarelle, ja hänen ympärillään liikkui huhuja uuden suuren romaanin kirjoittamisesta. Taideteoreettinen Det umuliges kunst ilmestyi 2005, ja siinä hän pyrkii luomaan estetiikan ja taiteen teoriaa, jonka lähtökohtana on aistilliset ja kognitiiviset rajoitteet. Taiteen avulla ihmiset pystyvät Ballen mukaan saamaan kokemuksia, joihin heillä ei muuten olisi mahdollisuuksia, tai tekemään tai kokemaan mahdottomia asioita. Ballan muistelmaessee Frydendal – og andre gidsler (2008) puolestaan kuvaa hänen perhehistoriaansa rinnan Tanskan yhteiskunnallisten ja kulttuuristen muutosten kanssa. Vuonna 2013 Balle palasi kertomakirjallisuuteen, sillä hän julkaisi kaksi lyhytproosateosta, Hvisin ja Sån.
Ballen ensimmäinen romaani 27 vuoteen julkaistiin vuonna 2020. Om utregning av romfang I on tarkoitus olla ensimmäinen osa seitsemänosaiseksi kaavailtua sarjaa. Kirjan päähenkilö on Tara Salter, joka elää uudestaan ja uudestaan marraskuun 18. päivän. Kahdessa ensimmäisessä niteessä Tara kokee päivien toiston yksinään, mutta kolmannessa niteessä mukaan tulee toinen samassa päivässä jumissa oleva henkilö, Henry Dalen. Kirja on ollut menestys, ja Balle palkittiin kolmesta ensimmäisestä kirjasta Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnolla.
Om utregning av romfang -sarjan kolme ensimmäistä osaa julkaistaan Sanna Mannisen suomentamana ja Kosmoksen kustantamana vuosien 2024 ja 2025 aikana. Sarjan suomenkielinen nimi on Tilavuuden laskemisesta.
Raivalammi

| Raivalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  61°58′45″N, 22°41′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Raivaluomaan 
Järvinumero:  35.556.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,7 m 
Rantaviiva:  0,714 km 
Pinta-ala:  0,02525 km² 
 fiRaivalammi 
Raivalammi  eli Raivolampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Kuusijärven kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Raivalammi on osa Laholuoman valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee Laholuoman ja Kuusijärven kylien välissä soistuneella metsäalueella matalassa painanteessa, mutta koneellisella ojan-kaivulla siihen on onnistuttu kaivamaan riittävän syvä laskuojaoja, joka on johdettu Laholuomaan. Lampeen on johdettu kahdesta suunnasta suo-ojien vettä. Rantaviivan pituus on 700 metriä. Ranta on kaakkoispäätä lukuun ottamatta suota, joka on enimmäkseen avosuota. Rannoille ei ole rakennettu mitään. Lammen ohittaa 50 metrin etäisyydeltä traktoripolku, jolle pääsee Laholuoman kylästä.
Punaotsaräätäli

| Punaotsaräätäli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Phyllergates
Laji::  cucullatus
Kaksiosainen nimi
 Phyllergates cucullatus  (Temminck, 1836) 
Synonyymit
 Orthotomus cucullatus 
Katso myös
   Punaotsaräätäli Wikispeciesissä   Punaotsaräätäli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punaotsaräätäli (Phyllergates cucullatus) on eteläaasialainen varpuslintu. Sen laaja elinympäristö ulottuu Koillis-Intiasta Kaakkois-Aasiaan, Etelä-Kiinaan, Filippiineille, ja Indonesiaan aina Pienten Sundasaarten Floresille saakka. Lajista tunnetaan neljätoista alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Jaavalta 1836.
Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018

|  Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 9. osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  13. toukokuuta 2018
Sijainti:  Barcelona, Espanja
Rata:  Moottorirata   4,655 km
Porsche Supercup
Pituus:  14 kierrosta
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Michael Ammermüller  (BWT Lechner Racing)
Aika:  1.47,252
Nopein kierros
Kuljettaja:   Michael Ammermüller  (BWT Lechner Racing)
Aika:  1.49,087
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Michael Ammermüller  (BWT Lechner Racing)
Toinen:   Jaap van Lagen  (Fach Auto Tech)
Kolmas:   Dylan Pereira  (Momo Megatron Lechner Racing Team)
Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 13. toukokuuta  Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa. Kilpailun voitti Michael Ammermüller.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Michael Ammermüller | BWT Lechner Racing | 14 | 27.28,358 | 1 |
| 2. | 5 |  Jaap van Lagen | Fach Auto Tech | 14 | +3,426 | 4 |
| 3. | 3 |  Dylan Pereira | Momo Megatron Lechner Racing Team | 14 | +3,618 | 8 |
| 4. | 19 |  Julien Andlauer | Martinet by Alméras | 14 | +4,031 | 2 |
| 5. | 23 |  Larry ten Voorde | Team Project 1 | 14 | +8,982 | 7 |
| 6. | 6 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | 14 | +10,137 | 5 |
| 7. | 29 |  Philip Hamprecht | Lechner Racing Middle East | 14 | +10,367 | 10 |
| 8. | 12 |  Alberto Cerqui | Dinamic Motorsport | 14 | +10,597 | 9 |
| 9. | 4 |  Josh Webster | Momo Megatron Lechner Racing Team | 14 | +10,955 | 13 |
| 10. | 10 |  Mattia Drudi | Dinamic Motorsport | 14 | +11,185 | 6 |
| 11. | 26 |  Tom Sharp | IDL Racing | 14 | +11,547 | 15 |
| 12. | 14 |  Mikkel O. Pedersen | MRS GT-Racing | 14 | +11,729 | 16 |
| 13. | 8 |  Al Faisal Al Zubair | Lechner Racing Middle East | 14 | +12,047 | 14 |
| 14. | 20 |  Florian Latorre | Martinet by Alméras | 14 | +13,130 | 3 |
| 15. | 25 |  Gustav Malja | Team Project 1 | 14 | +14,508 | 17 |
| 16. | 9 |  Roar Lindland | Lechner Racing Middle East | 14 | +15,781 | 18 |
| 17. | 16 |  Richard Heistand | MRS Cup-Racing | 14 | +16,059 | 19 |
| 18. | 11 |  Ronnie Valori | Dinamic Motorsport | 14 | +16,646 | 20 |
| 19. | 21 |  Nicolas Misslin | Pierre Martinet by Alméras | 14 | +19,430 | 21 |
| 20. | 24 |  Egidio Perfetti | Team Project 1 | 14 | +21,969 | 26 |
| 21. | 7 |  Christof Langer | Fach Auto Tech | 14 | +25,757 | 27 |
| 22. | 17 |  Yuey Tan | MRS Cup-Racing | 14 | +27,994 | 22 |
| 23. | 27 |  Mark Radcliffe | IDL Racing | 14 | +28,121 | 23 |
| 24. | 34 |  Yannick Mallegol | RMS | 14 | +29,235 | 28 |
| 25. | 33 |  Howard Blank | RMS | 14 | +54,541 | 30 |
| Kesk. | 2 |  Thomas Preining | BWT Lechner Racing | 10 | DNF | 12 |
| Kesk. | 28 |  Pablo Otero | MRS GT-Racing | 10 | DNF | 29 |
| Kesk. | 15 |  Zaid Ashkanani | MRS GT-Racing | 6 | DNF | 11 |
| Kesk. | 22 |  Stephane Denoual | Pierre Martinet by Alméras | 3 | DNF | 25 |
| Kesk. | 18 |  Philipp Sager | MRS Cup-Racing | 0 | DNF | 24 |
Lähde:
Punaotsaviuhko

| Punaotsaviuhko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Viuhkot Rhipiduridae
Suku::  Viuhkot Rhipidura
Laji::  rufifrons
Kaksiosainen nimi
 Rhipidura rufifrons  (Latham, 1802) 
Katso myös
   Punaotsaviuhko Wikispeciesissä   Punaotsaviuhko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punaotsaviuhko (Rhipidura rufifrons) eli aikaisemmalta nimeltään punaotsamonarkki on viuhkoihin kuuluva laji. Se on 16 cm pitkä. Sillä on punaruskeaa väriä otsassa ja pyrstön tyvessä, mikä on varsin hyvin näkyvä. Sitä tavataan Australiassa ja sitä esiintyy sademetsissä puiden keskikerroksessa ja metsän aluskerroksessa. Sillä on tapana heiluttaa pyrstöä, jolloin se saa pelotettua hyönteiset liikkeelle. Tämän jälkeen se pystyy pyydystämään ne helpommin.
Raidantuoksukääpä

| Raidantuoksukääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
  
Suomessa::  Vaarantunut 
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Polyporaceae
Suku::  Tuoksukäävät Haploporus
Laji::  odorus
Kaksiosainen nimi
 Haploporus odorus  (Sommerf.) Bondartsev & Singer 
Katso myös
   Raidantuoksukääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raidantuoksukääpä (Haploporus odorus) on harvinainen monivuotinen kääpä. Se kasvaa vain vanhoissa raidoissa.
Raidantuoksukäävän itiöemä on kiilamainen ja kova. Yläpinnan kermanvalkoinen väri muuttuu ruskeahkoksi ajan myötä. Alapuolen pillistö on valkoinen, ja pillejä on noin neljä millimetrillä. Korkinomainen malto on niin ikään valkeaa. Haju on luonteenomainen ja voimakas niin tuoreena kuin kuivanakin. Tuoksun aiheuttaa anisaldehydi, joka tuo mieleen aniksen tuoksun. Myös raidantuoksukäävän aiheuttama valkolaho tuoksuu anikselle.
Raidantuoksukääpä on Suomessa harvinainen, ja se puuttuu eteläisimmästä Suomesta ja pohjoisimmasta Lapista. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi. Raidantuoksukääpä on harvinaistunut vanhojen metsien vähenemisen ja hakkuiden takia.
Carl von Linné kuvaili raidantuoksukäävän ensimmäisenä kirjassaan Lapinmatka. Kääpä oli tuolloin suosittu lahjaesine. Linné kertoi kuinka nuoret miehet ennen lähtöään kosiomatkalle ripustivat käävän vyölleen. Sitä on myös käytetty antamaan hyvää tuoksua ja karkottamaan koiperhosia liinavaatekaapeista.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Raidantuoksukääpä – Haploporus odorus
Encyclopedia of Life (EOL): Haploporus odorus (englanniksi)
Scream (televisiosarja)

| Scream |
| --- | --- |
 Sarjan aloitusruutu
Tyyli:  slasher kauhu mysteeri trilleri
Kestoaika:  42 minuuttia
Luoja(t):  Jill Blotevogel Dan Dworkin Jay Beattie Kevin Williamsonin ja Wes Cravenin Scream -elokuvien pohjalta
Pääosissa:  Willa Fitzgerald Bex Taylor-Klaus John Karna Amadeus Serafini Connor Weil Carlson Young Tracy Middendorf Jason Wiles
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   MTV  Netflix
Esitetty:  30. kesäkuuta 2015 – 10. heinäkuuta 2019
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Matthew Signer Keith Levine
Vastaava(t) tuottaja(t):  Harvey Weinstein Bob Weinstein Wes Craven† Tony DiSanto Liz Gateley Marianne Maddalena Cathy Konrad Kevin Williamson
Leikkaaja(t):  Brian Dannelly
Tuotantoyhtiö(t):  MTV Production Development Dimension Television The Weinstein Company
Edeltäjä:  Scream -elokuvat
Aiheesta muualla
IMDb
Scream on yhdysvaltalainen kauhusarja, jonka ovat luoneet Kevin Williamson ja Wes Craven. Sarjaa alettiin esittää MTV-kanavalla 30. kesäkuuta 2015. Suomessa ja useissa muissa maissa sarja on nähtävillä myös Netflixissä. Scream on samannimisen elokuvasarjan televisioon tehty uusintaversio.
Tuotanto

Scream -kauhuelokuviin perustuvaa tv-sarjaa alettiin suunnitella vuonna 2012. Pilottijakson ohjaajana puhuttiin olevan Wes Craven, alkuperäisten Scream -elokuvien ohjaaja. Cravenista tulikin yksi sarjan vastaavista tuottajista. Sarjaa oli tarkoitus alkaa esittää jo vuonna 2014, mutta tv- ensi-ilta siirtyi kesään 2015. Sarja on kuvattu Louisianassa.
Sarjan ensimmäinen traileri esitettiin vuoden 2015 MTV Movie Awardseissa.
Sarjan pääroolia tarjottiin aluksi Bella Thornelle, mutta tämä kieltäytyi tarjouksesta koska suosi pienempää roolia. Thorne esiintyy sarjassa Drew Barrymoren kuuluisan Scream-elokuvakohtauksen uusintaversiossa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Willa Fitzgerald  | … |  Emma Duval   |
|  Bex Taylor-Klaus  | … |  Audrey Jensen   |
|  John Karna  | … |  Noah Foster   |
|  Amadeus Serafini  | … |  Kieran Wilcox   |
|  Connor Weil  | … |  Will Belmont   |
|  Carlson Young  | … |  Brooke Maddox   |
|  Tracy Middendorf  | … |  Margaret ”Maggie” Duval   |
|  Jason Wiles  | … |  seriffi Clark Hudson   |
|  Tom Maden  | … |  Jake Fitzgerald   |
|  Amelia Rose Blaire  | … |  Piper Shaw   |
|  Bobby Campo  | … |  Seth Branson   |
|  Bryan Batt  | … |  Quinn Maddox   |
|  Brianne Tju  | … |  Riley Marra   |
|  Sophina Brown  | … |  etsivä Lorraine Brock   |
|  Bella Thorne  | … |  Nina Patterson   |
|  Sosie Bacon  | … |  Rachel Murray   |
|  Tom Everett Scott  | … |  Kevin Duval   |
|  Kiana Ledé  | … |  Zoe Vaughn   |
|  Sean Grandillo  | … |  Eli Hudson   |
|  Santiago Segura  | … |  Gustavo Acosta   |
|  Anthony Ruivivar  | … |  seriffi Miguel Acosta   |
Juoni

George Washington -lukiossa leviää nettikiusaamistapaus, ja videon salaa kuvannut tyttö murhataan raa'asti. Tapaus tuo esille 20 vuotta vanhan murhien sarjan, jonka tekijä ammuttiin läheiseen Wren-järveen. Tarinan keskiössä on ryhmä haavoittuvaisia teinejä, jotka joutuvat sadistisen sarjamurhaajan uhan alle. Emma Duval saa tekijältä pelottavia puheluita, jotka vihjaavat perhesalaisuuksista. Myös Emman poikaystävällä ja tämän parhaalla kaverilla on likainen salaisuus, ystävättärellä taas on salasuhde opettajaan. Entinen paras ystäväkin salailee jotain ja sarjamurhista intoileva nörttikaveri luo villejä teorioita silpojan henkilöllisyydestä. Murhien sarja tuntuu jatkuvan, eikä pienessä Lakewoodin kaupungissa ole enää kukaan turvassa.