stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ioniapolis

| Ioniapolis> Ἰωνίαπολις.Sijainti |
| --- | --- |
 Ioniapolis
Koordinaatit:  37°28′28″N, 27°30′29″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Pınarcık Yayla (Mersinet İskelesi), Milas, Muğla
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Joonia
Kaupunki:  Miletos
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ioniapolis (m.kreik. Ἰωνίαπολις, Iōniapolis, myös Ἰωνία Πόλις, Iōnia Polis) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Miletoksen poliksen alueella eli Milesiassa nykyisessä Muğlan maakunnan Pınarcık Yaylassa (Mersinet İskelesi).
Ioniapolis oli Miletoksen alaisuuteen kuulunut satamakaupunki, joka sijaitsi antiikin aikaisen, sittemmin täyttyneen Latmoksenlahden etelärannalla itään Miletoksesta. Kaupunki on ollut olemassa hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin, mutta sen olemassaolo jo arkaaisella ja klassisella kaudella ei ole varmaa. Ioniapoliin lähellä oli marmorilouhoksia, joiden kiviä käytettiin Didyman Apollonin temppelin rakentamiseen. Muutoin kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään.
Iolla

| Iolla> Ἰόλλα |
| --- | --- |
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  n. 400–350 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iolla (m.kreik. Ἰόλλα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Adramyttionia.
Myöskään Iollan historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon siksi, että se löi omaa pronssirahaa ainakin klassisen kauden jälkimmäisellä puoliskolla noin 400–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin rahoissa etnonyymiä Iolleus (Ἰολλεύς).
Kaupungin nimen on ehdotettu liittyvän Plinius vanhemman mainitsemaan Ollius-jokeen, jolloin se olisi voinut sijaita joen lähellä ja saada siitä nimensä.
Diapória Nisiá

| Diapória Nisiá> Διαπόρια Νησιά |
| --- | --- |
  Diapória Nisiá 
Maantiede
Muut nimet:  Diapórioi Nísoi (Διαπόριοι Νήσοι), Pentánisa (Πεντάνησα), Pentanísia (Πεντανήσια)
Sijainti:  37°49′18″N, 23°15′44″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Vesialue:  Saroninlahti
Suurin saari:  Ágios Thomás
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Aígina
Väestö
Väkiluku:  0
Diapória Nisiá (kreik. Διαπόρια Νησιά; kath.kreik. Διαπόριοι Νήσοι, Diapórioi Nísoi) eli Pentánisa (kreik. Πεντάνησα, myös Pentanísia, Πεντανήσια) on pieni Kreikan saariryhmä, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Saroninlahdessa Aíginan saaren länsipuolella. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Diapória Nisián saaret kuuluvat Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Saaret

Saariryhmän suurimmat saaret ovat:
|  | Nimi | Väkiluku (2011) | Pinta-ala (km²) (n> ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ágios Thomás | 0 | 0,90 |
| 2 | Ágios Ioánnis | 0 | 0,85 |
| 3 | Ypsilí (Psilí) | 0 | 0,52 |
| 4 | Tragonísi | 0 | 0,21 |
| 5 | Plateiá | 0 | 0,12 |
| 6 | Stachtorrói (Stachtorrogí, Stachteró) | 0 | 0,09 |
| 7 | Ledoú (Kleidoú) | 0 | 0,08 |
| 8 | Kourmouloúdes 1 | 0 | 0,032 |
| 9 | Prasoú | 0 | 0,014 |
| 10 | Kourmouloúdes 2 | 0 | 0,012 |
| 11 | Anagnóstis | 0 | 0,005 |
| 12 | Moládi (Moláthi) | 0 | 0,005 |
Invincible-luokka (taisteluristeilijä)

HMS Invincible
Invincible-luokan taisteluristeilijät, jotka rakennettiin Britannian Kuninkaalliselle laivastolle 1908, olivat maailman kolme ensimmäistä taisteluristeilijää. Alusten suunnittelu perustui amiraali Sir John Fisherin ajatuksiin aluksista, joilla on vasta valmistuneen taistelulaiva HMS Dreadnoughtin 12 tuuman pääaseet ja Minotaur-luokan panssariristeilijän 6 tuuman panssarointi ja ennen kuulumaton 25 solmun nopeus. Tällainen yhdistelmä katsottiin merialueiden valvontaan parhaiten sopivaksi.
Suunnittelu

Kolmen aluksen lopulliset suunnitelmat saatiin valmiiksi vuoden 1906 alussa. Alusten aseistuksena tuli olemaan kahdeksan 12 tuuman tykkiä sijoitettuna neljään kahden tykin torniin. Torneista yksi sijoitettiin keulaan ja toinen perään ja loput kaksi aluksen keskelle kumpaankin laitaan. Tykit olivat samoja, joita asennettiin taistelulaivoihin.
Alusten panssarointia jouduttiin keventämään halutun nopeuden saavuttamiseksi. Panssarivyö oli keskilaivassa 6 tuumaa oheten neljään keulaan ja perään mentäessä. Kansipanssari oli joissakin kohdissa ainoastaan 3/4 tuumaa. Amiraali Fisherin mielestä alusten nopeudessa oli niiden paras suoja.
Alusten nopeus oli määrätty 25 solmuun, mutta valmistuttuaan alukset kykenivät 28 solmun nopeuteen.
Inza

Inzan rautatieasema.
Inza (ven. И́нза) on kaupunki Uljanovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suran vesistöön kuuluvan Sjuksjumka-joen varrella 167 kilometriä Uljanovskista lounaaseen. Kaupunki on Inzan piirin keskus. Siellä risteytyvät Uljanovskiin, Syzraniin ja Ruzajevkaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2005).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1897 perustetun rautatieaseman ympärille. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1946. Nykyään Inzassa on rakennustarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Aiheesta muualla

Inzan kaupungille omistettu sivusto (venäjäksi)
Ionidai

| Ionidai> Ἰωνίδαι.Sijainti |
| --- | --- |
 Ionidai
Koordinaatit:  38°1′43″N, 23°54′52″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ntráfi, Pikérmi, Rafína-Pikérmi, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aigeis
Trittys:  mesogeios
Demonyymi:  Iōnidēs (Ἰωνίδης)
Bulen jäseniä:  1 tai 2
 :  2 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ionidai (m.kreik. Ἰωνίδαι, Iōnidai, lat. Ionidae) oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Ionidai sijaitsi Attikan itäosassa. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Ntráfin tienoille lähelle Pikérmin kaupunkia.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin yksi tai kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kaksi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Iōnidēs (Ἰωνίδης).
Diatsiriinit

Diatsiriinien yleinen rakenne
Diatsiriinit ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdistetä. Diatsiridiineille tyypillinen rengasrakenne koostuu yhdestä hiiliatomista ja kahdesta typpiatomista, joiden välillä on kaksoissidos.
Ominaisuudet ja valmistus

Vaikka diatsiriineissa on suhteellisen jännittynyt kolmesta atomista koostuva rakenne, ovat ne suhteellisen stabiileja. Kuumennettaessa ne voivat kuitenkin räjähtää. Pienimolekyyliset diatsiriinit ovat kaasuja tai nesteitä, suuremmat nesteitä tai kiteisiä aineita. Ryhmän yhdisteet ovat heikosti emäksisiä. Kuumennettaessa diatsiriineja tai säteilytettäessä niitä UV-valolla ne hajoavat muodostaen karbeeneja ja typpikaasua. Diatsiriinit ovat diatsoalkaanien isomeereja.
Diatsiriinejä voidaan valmistaa hapettamalla kromihapon, kromitrioksidin, hopeaoksidin tai tert-butyylihypokloriitin avulla diatsiridiinejä, joita saadaan ketoneista. Toinen yleinen tapa on niin kutsuttu Graham-reaktio, jossa amidiini reagoi natriumhypokloriitin kanssa muodostaen diatsiriinirakenteen.
Inkompatibilismi

Inkompatibilismi on vapaan tahdon olemassaoloon liittyvä näkemys, jonka mukaan vapaata tahtoa ja determinismiä ei voida sovittaa yhteen. Tämä voi tarkoittaa joko näkemystä, jonka mukaan determinismi on totta ja vapaa tahto pelkkä illuusio (kova determinismi); näkemystä, jonka mukaan vapaa tahto on totta ja tämän vuoksi determinismi ei ole (libertarianismi); tai näkemystä, jonka mukaan sen enempää determinismi kuin vapaa tahtokaan ei ole totta (pessimistinen inkompatibilismi).
Inkompatibilismille vastakkainen näkökanta on kompatibilismi.
Determinismi

Determinismi on filosofinen näkemys, jonka mukaan kaikki tapahtumat, mukaan lukien ihmisen henkiset tapahtumat, päätökset ja teot, määräytyvät kausaalisesti aiemmista tapahtumista katkeamattoman syy-seurausketjun kautta. Tästä seuraa, että mitään täysin sattumanvaraista, spontaania, mysteeristä tai ihmeellistä tapahtumaa ei voi sattua. Determinismiä perustellaan luonnontieteiden tutkimustuloksilla, ja deterministit katsovat, ettei sitä voi torjua pelkästään intuitioon perustuvalla tunteella omasta vapaasta tahdosta.
Koska monet uskovat, että vapaan tahdon olemassaolo on välttämätöntä moraalisen vastuullisuuden kannalta, determinismi nähdään usein ongelmana etiikan kannalta.
Determinismi > Kova determinismi

Kova determinismi on näkemys, jonka mukaan kaikkeus toimii täysin deterministisestä, eikä determinismi ole yhteensopiva vapaan tahdon kanssa. Tämän vuoksi kovan determinismin näkökulmasta vapaa tahto on pelkkä illuusio.
Determinismi > Pehmeä determinismi

William James kehitti termin ”pehmeä determinismi” esseessään The Dilemma of Determinism. Hän katsoi, ettei oleellisin determinismiin liittyvä kysymys koske moraalista vastuuta, vaan toivoa. Jamesin mukaan kova, läpikotainen determinismi johtaa joko synkkään pessimismiin tai turmeltuneeseen subjektivismiin. Hän katsoi, että tämä dilemma voidaan ratkaista sallimalla sattumalle jonkin rooli. Hän ei kuitenkaan vaatinut, että tätä pitäisi kutsua ”vapaaksi tahdoksi”, koska pragmatistina hän halusi keskustella asioista, ei sanoista.
Voidaan katsoa, että toivo olisi moraalista vastuuta riippumattomampi determinismistä. Riippumatta siitä, onko kaikkeus täysin deterministinen, tulevaisuus on joka tapauksessa ihmisille tuntematon, mutta ihmisten teot kuitenkin auttavat sen määräytymisessä. Voitaisiin jopa katsoa, että determinismin kieltäminen voisi johtaa ”synkkään pessimismiin” tai fatalismiin, koska tällöin ihmisellä ei olisi mahdollisuutta olla osallisena tulevien tapahtumien määräytymisessä.
Libertarianismi

Mielenfilosofinen libertarianismi ei liity poliittiseen libertarianismiin. Mielenfilosofisen libertarianismin mukaan meillä on vapaa tahto, se on epäyhteensopiva determinismin kanssa, ja siksi tulevaisuus ei ole ennalta määrätty deterministisesti. Esimerkiksi tällä hetkellä voit todellisuudessa valita, jatkatko tämän tekstin lukemista vai et. Koska voisit valita jommankumman, laajemmassakaan mittakaavassa se, millaiseksi maailman historia kehittyy, ei ole ennalta määrätty puoleen eikä toiseen.
Historiassa eräs tunnettu libertarianismin kannattaja oli Lucretius. Hän esitteli teoksessaan Maailmankaikkeudesta ajatuksen, jonka mukaan vapaa tahto on seurausta siitä, että atomit poikkeavat välillä satunnaisesti radaltaan (clinamen).
Eräs pääväittämä libertarianismia vastaan on se, että luonnontiede on vaiheittain osoittanut, että suurempi ja suurempi osa fysikaalista todellisuutta noudattaa täydellisen deterministisiä luonnonlakeja. Näin on perusteltua katsoa, että mielemme ovat yhtä lailla osa fysikaalista todellisuutta siinä missä muutkin asiat. Mikäli näin on, inkompatibilistista libertarianismia voitaisiin perustella vain pitämällä vapaata tahtoa yliluonnollisena ilmiönä, joka ei noudata luonnonlakeja, niin kuin joissakin uskonnollisissa perinteissä.
Nykyaikaiset libertarianistit voivat kuitenkin väittää, että ajatus deterministisestä kellokoneiston lailla toimivasta maailmankaikkeudesta olisi vanhentunut kvanttimekaniikan kehityksen myötä. Näkemyksen mukaan kvanttimekaniikkaan liittyvä kvantti-indeterminismi antaa naturalistisesti hyväksyttävissä olevan perustelun libertarianismille. Eräs keskeinen ongelma on sen selittäminen, kuinka epädeterminismi sopii yhteen toisaalta rationaalisuuden kanssa, ja toisaalta sen kanssa, että yksilön uskomukset, halut, luonteenpiirteet ja teot muodostavat yhteenliittyvän kokonaisuuden.
Erästä naturalistisen libertarianismin muotoa on kannattanut Robert Kane, joka on katsonut, että jos luonteemme muotoutuu epädeterministisesti itseään muovaavissa teoissa, silloin tekomme voivat olla seurausta luonteestamme, mutta silti imkompatibilistisesti vapaita.
Eräät toiset filosofit ovat käyttäneet Donald Davidsonin anomaalista monismia perustellakseen, että vaikka mieli onkin tosiasiallisesti osa fysikaalista todellisuutta, siihen liittyy eritasoisia kuvauksia samoista tosiasioista. Näin vaikka fysikaalisen kuvauksen mukaan on deterministisiä lakeja, mentaalisten kuvausten mukaan tällaisia lakeja ei ole olemassa. Tämän vuoksi tekomme ovat vapaita eivätkä deterministisesti määräytyneitä.
Pessimistinen tai ”kova” inkompatibilismi

Kova inkompatibilismi on näkemys, jonka mukaan vapaa tahto on epäyhteensopiva sekä determinismin että epädeterminismin kanssa. Se eroaa kovasta determinismistä siinä, ettei se oleta determinismin totuutta. Näkemys tunnetaan myös pessimistisenä inkompatibilismina.
Kovan inkompatibilismin mukaan meillä ei ole sellaista vapaata tahtoa, joka olisi välttämätön moraalisen vastuullisuuden kannalta. Jos katsotaan, että tapahtumat eivät ole ennalta määräytyneitä (esimerkiksi kvanttimekaniikkaan liittyvistä syistä), tästä seuraisi, että jokaiseen tapahtumaan liittyy jokin todennäköisyys. Jos tämä ajatus viedään pidemmälle, vaikuttaisi siltä etteivät tapahtumat määräydy vapaan tahdon perusteella, mutta eivät minkään muunkaan perusteella. Esimerkiksi jos on olemassa yhden prosentin todennäköisyys, että lopetat tämän artikkelin lukemisen, lopputulos (jatkat tai et jatka artikkelin lukemista) ei ole seurausta vapaasta tahdosta, vaan se on pelkkä satunnainen todellisuutta koskeva tosiseikka. Näin vapaa tahto olisi pelkkä käsitteellinen sekaannus, eli sitä ei ole olemassa riippumatta siitä onko maailma täysin deterministinen tai epädeterministinen.
Aiheesta muualla

Clarke, Randolph: Incompatibilist (Nondeterministic) Theories of Free Will The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Strawson, Galen: Free Will: Incompatibilism (Arkistoitu – Internet Archive) Routledge Encyclopedia of Philosophy (englanniksi)
Vihvelin, Kadri: Arguments for Incompatibilism The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Compatibilism and incompatibilism
Käännös suomeksi
Interlaken Ost

| Interlaken Ost |
| --- | --- |
 Interlaken Ostin asemarakennus.
Perustiedot
Sijainti:  46°41′25.62″N, 7°52′9.48″E
Kunta:  Interlaken, Bernin kantoni
Valtio:  Sveitsi
Avattu:  1874
Liikenne
Käyttäjiä:  BLS, BOB, ZB, SBB, DB, TGV Lyria
Kaukoliikenne:  TGV/ICE/IC: Basel–Frankfurt–Berliini / Bern–Pariisi
Taajamajunat:  IR: Luzern
Lähijunat:  R: Meiringen, Spiez, Grindelwald, Lauterbrunnen
Ratapiha
Raiteisto:  8
Interlaken Ostin rautatieasema (suom. Interlakenin itäinen rautatieasema) on Sveitsin rautatieliikenteen solmukohtia. Asema sijaitsee Interlakenin kunnassa. Interlakenissa on myös vanhempi, läntinen asema (Interlaken West). Interlaken Ostin rautatieasema on avattu vuonna 1874 Bödelibahnin varteen.
Liikenne > Junaliikenne

Interlaken Ostin asemalta on henkilöliikennettä kolmeen suuntaan:
BLS:n normaaliraiteinen rata Thunista ja Spiezistä (entinen Thunerseebahn, aikaisemmin Bödelibahn) kulkee aseman kautta BLS:n varikolle Bönigeniin, pari kilometriä asemalta itään.
Berner Oberland-Bahn (BOB) Grindelwaldiin ja Lauterbrunneniin, ja edelleen muun muassa Jungfraujochille ja Mürreniin, alkaa asemalta.
Zentralbahnin (ZB) kapearaiteinen Brünigbahn Luzerniin alkaa asemalta.
Interlaken Ost on vilkas vaihtoasema, sillä se on kaikkien asemalle ajavien henkilöjunien pääteasema. Asemalla on 8 raidetta. Junavuoroja lähtee päivittäin noin 150 kpl. Asemalta on suora kaukojunayhteys muun muassa Berniin, Baseliin ja Luzerniin sekä Berliiniin ja Pariisiin.
Normaalien junien lisäksi aseman läheisyydestä on kesäkaudella funikulaariyhteys Harderkulmvuorelle (1 306 m mpy.)
Liikenne > Bussiyhteydet

Interlaken Ostin asemalta on paikallisliikenteen lisäksi säännöllinen bussiliikenne Thuninjärven pohjoispuolitse Beatenbuchtin kautta Thuniin sekä Brienzjärven pohjoispuolelle Ringgenbergiin ja eteläpuolelle Iseltwaldiin.
Liikenne > Laivaliikenne

Interlaken Ostin aseman läheisyydestä, Aarejoelta, on BLS:n laivayhteys Brienziin.
Asema idästä nähtynä.
Dibentsyylieetteri

| Dibentsyylieetteri |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Fenyylimetoksimetyylibentseeni
CAS-numero:  103-50-4
PubChem CID:  7657
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)COCC2=CC=CC=C2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H14O
Moolimassa:  198,252 g/mol
Sulamispiste:  3,6 °C
Kiehumispiste:  296–298 °C
Tiheys:  1,043 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,042 g/l (20 °C)
Dibentsyylieetteri (C14H14O) on aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovinpehmentimenä, muiden yhdisteiden valmistamiseen ja liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa dibentsyylieetteri on väritöntä nestettä, jolla on heikko karvasmantelinkaltainen tai kukkaismainen haju. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Dibentsyylieetteri hajoaa kuumennettaessa voimakkaasti bentsaldehydiksi ja tolueeniksi. Yhdisteen huuruilla voi olla huumaava vaikutus.
Suurin osa käytetystä dibentsyylieetteristä muodostuu sivutuotteena, kun bentsyylialkoholia valmistetaan bentsyylikloridista emäksisissä oloissa. Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla bentsyylialkoholia happaman katalyytin läsnä ollessa.
Dibentsyylieetteriä käytetään muovinpehmentimenä, kumien ja pinnoitteiden valmistuksessa ja hajusteiden liuottimena. Dibentsyylieetteristä valmistetaan klooraamalla esimerkiksi bentsotrikloridia ja bentsoyylikloridia.
Iolkos

| Iolkos> Ιωλκός.Sijainti |
| --- | --- |
 Iolkos
Koordinaatit:  39°21′39″N, 22°53′38″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Dimíni, Vólos, Magnesia, Thessalia
Historia
Tyyppi:  palatsikeskus ja asutus
Kulttuuri:  mykeneläinen kulttuuri antiikki
Alue:  Magnesia, Thessalia
Pinta-ala:  100 000 m²
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iolkos (m.kreik. Ιωλκός, lat. Iolcus) oli mykeneläisaikainen palatsikeskus ja asutus sekä antiikin aikainen kaupunkivaltio (polis) Magnesiassa, Thessaliassa Kreikassa. Sen todennäköinen arkeologinen kohde sijaitsee Vóloksen kunnassa lähellä Dimínin kaupunkia.
Iolkoslainen raha 300-luvulta eaa. Toisella puolella on esitetty Artemis Iolkia, toisella argonauttien Argo-laiva ja teksti ΙΩΛΚΙΩΝ (”iolkoslaisten”).
Iolkos oli kreikkalaisessa mytologiassa paikka, josta argonautit lähtivät retkelleen Argo-laivalla Iasonin johdolla. Iolkoksen kuninkaana myyteissä toimivat Iasonin isä Aison sekä Pelias.
Iolkoksen oletetaan olevan sama paikka kuin Dimínin läheltä löydetty mykeneläisaikainen asutus. Nykyinen Iolkóksen kylä sijaitsee eri paikassa. Dimínin alue oli ollut asuttu jo neoliittisella kivikaudella. Varhaisella tai keskisellä helladisella kaudella eli pronssikaudella asutus siirtyi alemmaksi noin 150 metriä kaakkoon neoliittisen asutuksen paikasta. Asutus on perustettu 1400-luvulla eaa. ja kukoisti 1300- ja 1200-luvuilla eaa. Se koostui megaron-tyylisistä taloista, jotka oli rakennettu noin 4,5 metriä leveän pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun varrelle. Katua on säilynyt noin 45 metrin matkalta. Asutuksen koko on ollut noin 100 000 neliömetriä ja se sijaitsi Pagasainlahden pohjukassa.
Iolkoksesta on löydetty myös mykeneläisaikainen palatsikeskus, joka syntyi 1200-luvun eaa. alkupuolella. Se oli ilmeisesti rakennettu varhaisemman, 1300-luvulla eaa. rakennetun megaronin paikalle. Palatsissa oli kaksi megaronia sekä pienempiä rakennuksia ja keskuspiha. Se tuhoutui tulipalossa 1200-luvun eaa. lopulla tai 1100-luvun eaa. alkupuolella.
Järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alueella alkoivat vuonna 1980 ja jatkuvat edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dimínin arkeologinen kohde Wikimedia Commonsissa
FS Invincible (1861)

| Invincible |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  1. toukokuuta 1858
Laskettu vesille:  4. huhtikuuta 1861
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1862
Poistui palveluskäytöstä:  12. elokuuta 1872
Loppuvaihe:  romutettu 1876
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 650 t
Pituus:  78,25 m
Leveys:  17 m
Syväys:  8,48 m
Koneteho:  2 500 hv
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  570
Aseistus
Aseistus:  36 × Canon de 164 mm Modèle 1858
Invincible oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Gloire-luokan ironclad.
Valmistus

Ranskan meriministeri tilasi 4. maaliskuuta 1858 kolme 900 nhp:n höyrykoneella varustettua panssarifregattia, joista kaksi määrättiin valmistettavaksi Toulonin laivastontelakalta ja kolmas Lorientista. Aluksen nimeksi vahvistettiin 8. maaliskuuta Invincible. Meriministeri hyväksyi 20. maaliskuuta Stanislas-Charles-Laur Dupuy de Lôme suunnitelmat uudeksi alukseksi. Köli laskettiin 1. toukokuuta 1858. Alukselle tilattiin höyrykone Mazelinelta samalla kertaa kuin Couronnelle. Tilaus hyväksyttiin 4. kesäkuuta. Höyrykone asennettiin kuitenkin Napoléonille ja alukselle tilattiin uusi höyrykone Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, joka hyväksyi tilauksen 18. toukokuuta 1860. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1861 ja otettiin palvelukseen 6. huhtikuuta 1861 ja uudelleen maaliskuussa 1862. Alus valmistui lopulta maaliskuussa 1863.
Palvelus

Alus osallistui syyskuusta marraskuuhun 1863 ironcladien koepurjehdukseen, minkä jälkeen palvelukseen otettu alus liitettiin Ranskan Välimeren laivastoon. Laivaston mukana alus vieraili elokuussa 1865 Brestissä ollen satamassa vierailleen Britannian kuninkaallisen laivaston Kanaalin laivaston isäntänä. Muutamaa päivää myöhemmin alus osallistui Ranskan laivaston vastavierailuun Portsmouthiin, missä isäntänä oli Kanaalin laivasto. Ranskan ja Saksan sodassa 1870-1871 alus lähetettiin suojaamaan Saint Pierren ja Miquelon saaria kaappareilta.
Heikkolaatuisesta puutavarasta valmistettu alus oli Ranskaan palattuaan huonossa kunnossa ja poistettiin palveluksesta. Alus poistettiin alusluettelosta 12. elokuuta 1872 Cherbourgissa ja romutettiin vuosina 1875-1877.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:French ironclad Invincible
Käännös suomeksi
Instituutio

Diskurssianalyysi · Positivismi
Konfliktiteoria · Kriittinen teoria
Rakenteellinen funktionalismi
Sosiaalinen konstruktionismi
Émile Durkheim
Karl Marx · Max Weber
Julkinen sosiologia

Laki · Kasvatus
Poikkeavuus · Rikollisuus
Sosiaalinen verkosto
Stratifikaatio · Talous · Tiede
Tieto · Uskonto
Väestö · Yhteiskuntaluokka
Ympäristö · Armeija
Kaupunki
Habitus · Identiteetti · Normi
Jälkimoderni · Myöhäismoderni
Notkea moderni
Sosiaalinen pääoma · Valta
Instituutiot ovat sosiaalisen järjestyksen ja yhteistyön rakenteita ja mekanismeja, jotka ohjaavat kahden tai useamman yksilön käyttäytymistä. Instituutiot muokkaavat ihmisten toimia ja tavoitteita, ja ne luovat ja pitävät yllä ihmisten yhteistoiminnan sääntöjä. Termiä "instituutio" käytetään usein kuvaamaan yhteiskunnalle tärkeitä ja vakiintuneita tapoja sekä käyttäytymismalleja, mutta myös nimenomaisia hallituksen ja julkisen vallan organisaatioita. Ihmisten välisen sosiaalisen järjestyksen rakenteina ja mekanismeina instituutiot ovat yhteiskuntatieteiden kuten sosiologian, valtio-opin ja kansantaloustieteen tärkeimpiä tutkimuskohteita. Historia tieteenä puolestaan tutkii instituutioiden syntyä ja kehittymistä.