stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jack Palance

Palance televisioelokuvan The Godchild kuvauksissa
Jack Palance (ukr. Володимир Палагнюк Volodymyr Palahniuk, 18. helmikuuta 1919 Lattimer Mines, Pennsylvania – 10. marraskuuta 2006 Montecito Kalifornia) oli ukrainalaissukuinen yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Palance aloitti 1930-luvun lopulla ammattilaisnyrkkeilyuran nimellä Jack Brazzo. Hän voitti 15 ottelua putkeen, joista 12 tyrmäyksellä, ennen kuin hävisi Joe Baksille. Toisessa maailmansodassa Palance toimi B-24-pommikoneen harjoituslentäjänä. Kun Palancen kone joutui harjoituslennolla onnettomuuteen, hän sai pahoja palovammoja ja joutui kasvoleikkaukseen. Onnettomuuden vuoksi hänellä oli yksilölliset, helposti tunnistettavat kasvonpiirteet.
Palance teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1947 ja kolme vuotta myöhemmin hänet nähtiin ensimmäisen kerran valkokankaalla elokuvassa Pakokauhun vallassa. Palancen luonnenäyttelijän taidot havaittiin heti ja hän sai vuonna 1953 Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta vasta kolmannesta roolistaan elokuvasta Pelko. Seuraavana vuonna Palance oli uudelleen ehdolla westernistä Etäisten laaksojen mies. Palance esiintyi useissa muissakin lännenelokuvissa tämän jälkeen, mutta hän oli myös Dr. Jekyll ja Mr. Hyde, Dracula (Kreivi Dracula) ja Attila (Attila, hunnien kuningas).
1980-luvulla Palance juonsi yhdessä tyttärensä Hollyn kanssa Usko tai älä -televisiosarjaa. Vuonna 1991 Palance voitti Oscarin parhaasta miessivuosasta elokuvasta Kaupunkicowboyt.
Palancella on tähti Hollywood Walk of Famella. Eläkkeelle vetäytymisensä jälkeen hän asui Tehachapissa, Kaliforniassa. Jack Palance kuoli 10. marraskuuta 2006 kotonaan Montecitossa Kalifornian Santa Barbarassa 87-vuotiaana.
Filmografiaa

Okinawa (Halls of Montezuma, 1950)
Pakokauhun vallassa (Panic in the Streets, 1950)
Pelko (Sudden Fear, 1952)
Etäisten laaksojen mies (Shane, 1953)
Filmin kulissien takana (The Big Knife, 1955)
Helvetti 1944 (Attack, 1956)
10 sekuntia helvettiin (Ten Seconds to Hell, 1959)
Barabbas (1962)
Sen täytyi tapahtua (Le Mépris, 1963)
Saalistajat (The Professionals, 1966)
Che! (1969)
Petturit hirteen, companeros! (Vamos a matar, compañeros, 1970)
Monte Walsh (1970)
Chaton maa (Chato's Land, 1972)
Hawk the Slayer (1980)
Bagdad Café (Out of Rosenheim, 1987)
Young Guns – nuoret sankarit (Young Guns, 1988)
Batman (1989)
Tango & Cash (1989)
Kaupunkicowboyt (City Slickers, 1991)
Kaupunkicowboyt II (City Slickers II: The Legend of Curly's Gold, 1994)
Joutsenprinsessa (The Swan Princess, 1994, ääni)
Rosvot ja poliisit (Cops and Robbersons, 1994)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jack Palance Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johann Ludwig von Cobenzl

Johann Ludwig von Cobenzl
Johann Ludwig Joseph von Cobenzl (21. marraskuuta 1753 Bryssel – 22. helmikuuta 1809 Wien) oli itävaltalainen diplomaatti, kreivi ja poliitikko.
Vuonna 1800 Cobenzlista tuli Itävallan ulkoministeri.
Jerry Bengtson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jerry Ricardo Bengtson Bodden
Syntymäaika: 8. huhtikuuta 1987
Syntymäpaikka: Santa Rosa de Aguán, Honduras
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Seura
Seura:  CA Belgrano (lainalla New England Revolutionista)
Pelinumero: 38
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007-2010 |  CDS Vida | 81 | (36) |
| 2011-2012 |  CD Motagua | 54 | (26) |
| 2012- |  New England Revolution | 36 | (4) |
| 2014- | →  CA Belgrano | 5 | (0) |
Maajoukkue
| 2010- |  Honduras | 47 | (19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. syyskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. syyskuuta 2014.
Jerry Ricardo Bengtson Bodden (s. 8. huhtikuuta 1987) on hondurasilainen jalkapalloilija. Bengtsonin pelipaikka on hyökkääjä. Hän pelaa myös Hondurasin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Ammattilaisuransa Bengtson aloitti vuonna 2007 paikallisessa Vidassa. Vuonna 2011 hän siirtyi maan suurseuraan CD Motaguaan ja voitti heti ensimmäisellä kaudellaan maan mestaruuden. Bengtson on voittanut kolmesti liigan maalikuninkuuden. Vuonna 2012 hän siirtyi Major League Soccerissa pelaavaan New England Revolutioniin. Bengtsonille ei tullut seurassa onnistumisia paljoakaan, joten hän siirtyi vuonna 2014 lainalle Argentiinan pääsarjan CA Belgranoon.
Maajoukkueura

Bengtson debytoi Hondurasin jalkapallomaajoukkueessa huhtikuussa 2010. Hän edusti maataan vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa olympiajoukkueen kanssa. Vuonna 2014 Bengtson oli mukana myös MM-kisoissa, joissa hän pelasi jokaisessa Hondurasin kolmessa ottelussa. Bengtson on pelannut maajoukkueessa 47 ottelua, joissa on tullut 19 maalia.
Käännös suomeksi
Jan Vertonghen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. huhtikuuta 1987 (ikä 37) 
Syntymäpaikka:  Sint-Niklaas, Belgia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 189 cm
Paino: 79 kg
Junioriseurat
2003−2006: AFC Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2012 2006–2007 2012–2020 2020–2022 2022– |  Ajax →  Waalwijk  Tottenham  Benfica  Anderlecht | 155 (23) 12 (3) 232 (8) 57 (0) 58 (4) |
Maajoukkue
| 2007– |  Belgia | 157 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. kesäkuuta 2024 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. syyskuuta 2024 .
Jan Vertonghen (s. 24. huhtikuuta 1987 Sint-Niklaas, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Alankomaissa, kahdeksan vuotta Englannissa ja kaksi vuotta Portugalissa. Hän on eniten A-maaotteluita pelannut belgialainen.
Seurajoukkueura

Vertonghen aloitti ammattilaisuransa Eredivisien Ajaxissa 2006. Kevätkaudella 2007 hän oli lainalla Waalwijkissä, jossa pelasi 12 Alankomaiden pääsarjaottelua. Ajaxissa hän pelasi kesään 2012 mennessä 155 Eredivisien ottelua, joissa teki 23 maalia. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden 2011 ja 2012 sekä KNVB-cupin 2010. Mestarien liigassa hän pelasi Ajaxissa 11 ottelua. Hänet valittiin Alankomaiden vuoden jalkapalloilijaksi 2012.
Vertonghen siirtyi Englannin Valioliigan Tottenhamiin 12,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2012. Hän pelasi kauden 2019−2020 loppuun mennessä 232 valioliigaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen 2012−2013 ja 2017−2018. Mestarien liigassa hän pelasi Tottenhamissa 24 ottelua. Kaudella 2018−2019 hän pelasi kymmenen ottelua mukaan lukien tappiollinen finaali Liverpoolia vastaan. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen 2018−2019.
Vertonghen siirtyi elokuussa 2020 portugalilaisseura Benficaan. Hän pelasi kaudella 2020−2021 Portugalin liigassa 28 ottelua.
Maajoukkueura

Vertonghen pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän pelasi Belgian kaikki kuusi ottelua Pekingin olympialaisissa 2012.
Vertonghen on pelannut Belgian maajoukkueessa ennätykselliset 156 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan kesäkuussa 2007. Ensimmäisen  maajoukkuemaalinsa hän teki Tšekkiä vastaan elokuussa 2009. Hän pelasi Belgian kaikki viisi ottelua MM-kilpailuissa 2014 ja teki maalin Etelä-Koreaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi neljä ottelua. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kuusi ottelua Belgian pronssijoukkueessa ja teki maalin ottelussa Japania vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa lukuun ottamatta viimeistä alkulohko-ottelua ja toimi joukkueen kapteenina loukkaantumisista kärsineen vakituisen kapteenin Eden Hazardin ollessa vaihdossa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden ajan kahdessa alkulohko-ottelussa ja Ranskalle hävityssä neljännesvälieräottelussa, jonka ainoa maali merkittiin Vertonghenin omaksi maaliksi.
Saavutukset

Alankomaiden-mestaruus 2011, 2012
Alankomaiden cup 2010
Alankomaiden vuoden jalkapalloilija 2012
MM-kilpailut: pronssia 2018
James Clerk Maxwell -teleskooppi

James Clerk Maxwell -teleskooppi (keskellä)
James Clerk Maxwell-teleskooppi on submillimetri-aalto-teleskooppi joka sijaitsee Mauna Kean Observatoriossa, Havaijilla. Se on yksi Mauna Kean observatorioista lähellä Mauna Kean huippua. Sen ensisijainen peili on 15 metriä halkaisijaltaan: se on suurin yksi-lautasantenninen teleskooppi, joka toimii sähkömagneettisen spektrin submillimetrisillä aalloilla (kauka-infrapuna-aallot ja mikroaallot). Tieteilijät käyttävät sitä Aurinkokunnan, avaruuspölyn, tähtienvälisien aineiden ja kaukaisten galaksien tutkimiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Clerk Maxwell -teleskooppi Wikimedia Commonsissa
Jo Bonfrere

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Johannes Bonfrere
Syntymäaika: 15. kesäkuuta 1946 (ikä 78)
Syntymäpaikka: Maastricht, Limburg, Alankomaat
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  |  MVV Maastricht  KFC Germinal Beerschot |  |
Valmennusura
1983 1985 1991 1995–1996 1996–1997 1999–2001 2001–2002 2002 2004–2005 2007 2011:  MVV Maastricht  MVV Maastricht  Nigerian naisten maajoukkue  Nigerian maajoukkue  Qatarin maajoukkue  Nigerian maajoukkue  Arabiemiirikuntien maajoukkue  Al-Ahli  Etelä-Korean maajoukkue  Dalian Shide FC  Henan Construction FC
Jo Bonfrere (s. 15. kesäkuuta 1946) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura

Bonfrere pelasi urallaan MVV Maastrichtissa ja KFC Germinal Beerschotissa.
Bonfreren valmennusuran suurimpiin saavutuksiin kuuluu Nigerian jalkapallomaajoukkueen johdattaminen olympiakultaan 1996. Kesäkuussa 2004 Bonfrere tuli Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi portugalilaisen Humberto Coelhon saatua potkut Malediivien kanssa pelatun tasapelin jälkeen. Bonfreren johdolla Etelä-Korea selviytyi MM-lopputurnaukseen 2006. Bonfrere kuitenkin erosi ennen kisoja elokuussa 2005 jouduttuaan fanien ja median epäsuosioon muun muassa Itä-Aasian mestaruusturnauksen kehnojen tuloksien vuoksi.
Kaudella 2007 hän valmensi kiinalaista Dalian Shideä. Kesäkuun lopussa 2011 Bonfrere palasi valmennustehtäviin Henan Constructionin päävalmentajana. Bonfrere pelasti seuran putoamiselta sarjasta, mutta sai potkut kauden päätteeksi.
Jacques de Vaucanson

Jacques de Vaucansonin potretti.
Jacques de Vaucanson (24. helmikuuta 1709 – 21. marraskuuta 1782) oli ranskalainen keksijä, joka kehitti maailman ensimmäisen robotin sekä täysin automaattiset kangaspuut. Hän syntyi Grenoblessa, Ranskan eteläosassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques de Vaucanson Wikimedia Commonsissa
Jessica Williams (näyttelijä)

Jessica Williams
Jessica Renee Williams (s. 31. heinäkuuta 1989, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan yhdysvaltalaisesta uutissatiirista The Daily Showsta, jossa hän on esiintyi vuosina 2012–2016. Williams on näytellyt myös muun muassa tv-sarja Girlsin kolmannella tuotantokaudella Karen-nimistä sivuhahmoa. Tällä hetkellä hän tekee Phoebe Robinsonin kanssa komediapodcast-sarjaa 2 Dope Queens.
Jo Ann Davis

| Jo Ann Davis |
| --- | --- |

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Virginian 1. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2001 – 6. lokakuuta 2007  
Edeltäjä:  Herbert H. Bateman
Seuraaja:  Rob Wittman
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1950 Rowan, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 6. lokakuuta 2007 (57 vuotta) Gloucester Courthouse, Virginia, Yhdysvallat
Puoliso:  Chuck Davis
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Tutkinnot:  Hampton Roads Business College
Jo Ann Davis (29. kesäkuuta 1950 – 6. lokakuuta 2007) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui vuodesta 2001 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Virginian ensimmäisestä piiristä.
Davis syntyi Pohjois-Carolinan Rowanin piirikunnassa ja muutti Virginiaan ollessaan yhdeksän vuoden ikäinen. Hänet valittiin Virginian edustajainhuoneeseen vuonna 1996 sekä uudelleen 1998. Hän pääsi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vastikään menehtyneen Herbert H. Batemanin seuraajaksi. Hän kuului Assemblies of God -helluntaikirkkoon.
Davis valittiin edustajainhuoneeseen uudelleen vuosina 2002, 2004 ja 2006. Hänellä todettiin syyskuussa 2005 rintasyöpä, jonka uusiutumiseen hän kuoli kotonaan Gloucesterissä, Virginiassa 57-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Davis Biographical Directory of the United States Congressin sivuilla
James Cleveland

James Cleveland (1754?–1791) oli Sierra Leonen Banana Islandsin kuningas.
Varhainen elämä

James Cleveland syntyi Banana Islandsilla William Clevlandille, joka oli englantilais-skotlantilainen ja Ndamballe, joka oli kissin etniseen ryhmään kuulunut nainen. Hänen isänsä oli työskennellyt kauppiaana Royal African Companylle. Hänen laivansa saapui Banana Islandsin satamalle vuonna 1730. William Clevland julisti itsensä kyseisen saaren kuninkaaksi. William Clevland lähetti poikansa Jamesin kouluun Liverpooliin.
Jani Luukkonen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Mikkeli, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
1988–1997: MP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995–1998 | MP | 18 | (0) |
| 1999–2000 | TP-Seinäjoki | 33 | (0) |
| 2001 | KajHa | 5 | (0) |
| 2001–2002 | Tervarit | 32 | (0) |
| 2003–2006 | AC Oulu | 104 | (0) |
| 2007–2008 | MyPa | 2 | (0) |
| 2007–2008 | → MP (laina) | 5 | (0) |
| 2009 | FC OPA | 26 | (0) |
| 2010–2013 | AC Oulu | 1 | (0) |
| 2010 | → TP-47 (laina) | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 229 | (0) |
Maajoukkue
| 1992 | Suomi U15 | 10 | (0) |
| 1995 | Suomi U18 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jani-Petteri Luukkonen (s. 7. kesäkuuta 1977 Mikkeli) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 2011 jälkeen. Pelipaikaltaan Luukkonen oli maalivahti. Luukkonen toimii nykyisin AC Oulun maalivahtivalmentajana ja Tervareiden junioripäällikkönä.
Jani Luukkonen aloitti pelaajauransa MP:ssa, josta hän siirtyi kauden 1998 jälkeen Seinäjoelle TP-Seinäjoen joukkueeseen. Kahden Seinäjoella vietetyn kauden jälkeen Luukkonen siirtyi Ouluun, jossa hän edusti 2001–2002 Tervareita ja 2003–2006 AC Oulua. Luukkonen pelasi kaikki AC Oulun 104 sarjaottelua 2003–2006. Kauden 2006 jälkeen Luukkonen siirtyi MyPa:n kakkosmaalivahdiksi 2007–2008, mutta palasi kahden kauden jälkeen takaisin Ouluun. Kaudella 2009 Luukkonen pelasi FC OPA:n maalilla Kakkosessa. Vuosina 2010–2011 Luukkonen toimi AC Oulun kakkosmaalivahtina.
Jacuzzi

Logo
Jacuzzi on yhdysvaltalainen yhtiö, joka valmistaa poreammeita. Jacuzzi oli toimintansa aloitettuaan vuonna 1955 ensimmäinen poreammeiden valmistaja. Nykyään Jacuzzin valmistamia ammeita on yli viidessä miljoonassa taloudessa.
Aiheesta muualla

Jacuzzin kotisivut (englanniksi)
Jack Pack

| Jack Pack> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2014–
Tyylilaji:  swing
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sean Ryder Wolf, (2014–)   Alfie Palmer, (2014–)   Andrew Bourn, (2014–)   Martin McCafferty, (2015–)  
Entiset jäsenet:  Adam Chandler, (2014–2015)  
Levy-yhtiö:  Syco Music, (2014–)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jack Pack on vuonna 2014 perustettu brittiläinen swing-yhtye, joka tuli tunnetuksi vuoden 2014 Britain’s Got Talent -kilpailussa, jonka seitsemänneksi se sijoittui. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii Syco Music, joka on kilpailun tuomarin Simon Cowellin oma levy-yhtiö.
Jack Pack julkaisi lokakuussa 2015 omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa, joka sisältää kymmenen kappaletta, joista seitsemän on cover-versioita ja kolme yhtyeen omaa kappaletta.
Jäsenet

Sean Ryder Wolf (2014–)
Alfie Palmer (2014–)
Andrew Bourn (2014–)
Martin McCafferty (2015–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Adam Chandler (2014–2015)
Diskografia > Albumit

Jack Pack (2015,  Syco, Sony)
James Clugnet

James Clugnet vuonna 2019.
James Clugnet (s. 4. joulukuuta 1996) on brittiläinen maastohiihtäjä.
Clugnet sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli parhaimmillaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 67:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudes.
Clugnet kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2017. Hän oli samalla kaudella Dresdenin vapaan hiihtotavan parisprintissä Andrew Youngin kanssa yhdeksäs. Ensimmäiset henkilölkohtaiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2018. Saman kauden Tour de Skillä hän sijoittui 17:nneksi Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs FIS Ski Touriin kuuluneessa Åren vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2020. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Clugnet Wikimedia Commonsissa
Jessie Bartlett Davis

Jessie Bartlett Davis
Jessie Bartlett Davisin hauta Oak Woodsin hautausmaalla, Chicagossa
Jessie Bartlett Davis (1859 lähellä Morrisia, Illinois – 14. toukokuuta 1905 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja vaudevillelaulaja, äänialaltaan kontra-altto.
Bartlett Davis syntyi maatilalla lähellä Morrisia Illinoisissa Elias Lynnin ja Rachel Ann Bartlettin tyttäreksi. Hän sai varhaista musiikillista kasvatusta isältään ja lauloi lapsena kirkkokuorossa sekä monissa musiikillisissa tapahtumissa. 15-vuotiaana Bartlett Davis liittyi Caroline Richings Bernardin Old Folks Concert Companyyn. Tämän jälkeen hän pääsi laulamaan Chicagon Messiaan kirkkoon (Church of the Messiah) ja asettui perheensä kanssa Chicagoon. Chicagossa Bartlett Davis sai opetusta Frederick Rootilta, joka oli balladisäveltäjä George F. Rootin poika. Bartlett Davis sai lauluopetusta myös New Yorkissa. Hän sai kannustusta oopperalavoja varten opiskeluun James Henry Maplesonilta. Lisäksi hän opiskeli yhden kauden Pariisissa. Heinäkuussa 1879 Bartlett Davis liittyi Chicago Church Choir Pinafore -yhtiöön, jossa saavutti mainetta Buttercupin roolissa oopperassa H.M.S. Pinafore. Hän esitti oopperaa myös New Yorkissa ja tulkitsi Siebelin roolin Adelina Pattin esiintyessä Margueriten roolissa oopperassa Faust.
Bartlett Davis kiersi Yhdysvaltoja Carleton Opera Companyn ja American Opera Companyn kanssa. Palattuaan Yhdysvaltoihin Pariisissa suorittamiensa opintojen jälkeen hänestä tuli prima donna The Bostonians -oopperayhtiössä. The Bostoniansin esiintyjänä hän saavutti menestystä varsinkin Reginald De Kovenin oopperassa Robin Hood. Bartlett Davis jätti The Bostoniansin vuonna 1901 ja suuntasi vaudevillen pariin. Viimeisen vakituisen kiinnityksensä oopperassa hän sai vuonna 1904 Francis Wilsonin yhtiössä, jonka kanssa esiintyi Erminie-teoksessa.
Bartlett Davis oli vuodesta 1880 naimisissa Will J. Davisin kanssa. Will J. Davis oli Chicagon Iroquois Theatren osaomistaja ja manageri. Iroquois Theatren palo tapahtui vuonna 1903. Bartlett Davis kuoli Chicagossa 46-vuotiaana kärsittyään sydänsairaudesta ja munuaistulehduksesta.
Johann Martin Schleyer

Johann Martin Schleyer
Litzelstettenin pappilassa oleva Schleyerin muistolaatta saksaksi ja volapükiksi.
Johann Martin Schleyer (18. heinäkuuta 1831 – 16. elokuuta 1912) oli saksalainen katolinen pappi, joka kehitti volapükin kielen. Hän syntyi Oberlaudassa Badenissa. Hanns Martin Schleyer oli Johann Martin Schleyerin veljen pojanpojan pojanpoika.
Schleyerin kertoman mukaan hän kehitti kielen tavattuaan saksalaisia talonpoikia, ja Jumala käski häntä unessa luomaan sen. Talonpojat kertoivat heidän Amerikkaan muuttaneen maamiehensä kohtaamista kielivaikeuksista ja siitä aiheutuneista ongelmista.
Elämä

Schleyer toimi vuosina 1867–1875 Krumbachnin pastorina. Hän oli neljä kuukautta vankilassa, koska hän oli tukenut sosialismia Kulturkampfin aikana. Vuosina 1875–1885 oli Litzelstettenin kirkkoherra. Hän toimi katolilaisia runoutta julkaisevan Sionsharfe -lehden toimittajana. Toukokuussa 1879 hän julkaisi artikkelin volapükiksi Sionsharfessa.
Vuonna 1880 hän julkaisi ensimmäisen kirjan volapükiksi. Kieli levisi ympäri Eurooppaa. Vuonna 1885 Schleyer jäi eläkkeelle papin ammatista, mutta jatkoi töitä volapükin kanssa. Vuonna 1894 Leo XIII antoi hänelle Vatikaanin siunauksen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jessica Wik

Jessica Samuelsson
Jessica Wik (o.s. Samuelsson, s. 30. tammikuuta 1992) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2021 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 61 maaottelua.
Wik pääsi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2010 vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa marraskuussa 2011 ja pelasi neljä ottelua vuoden 2013 EM-kisoissa, joissa Ruotsi selviytyi välieriin saakka, sekä kolme ottelua vuoden 2017 EM-kisoissa, joissa Ruotsi hävisi puolivälierissä. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän pelasi kolmessa Ruotsin neljästä ottelusta.
Wik edustaa kotimaassaan Rosengårdia. Hänen kasvattajaseuransa on Åby IF, ja vuodet 2007–2010 hän pelasi Smedby AIS:ssä sekä vuodet 2010–2013 ja 2014–2017 Linköpings FC:ssä. Kaudella 2013–2014 hän pelasi australialaisessa Melbourne Victoryssa ja kaudet 2017–2019 englantilaisessa Arsenalissa.
Jo Bonney

Jo Bonney on yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja. Hän on naimisissa näyttelijä-käsikirjoittaja Eric Bogosianin kanssa. Bonney asuu New Yorkissa. Hän on toimittanut kirjan Extreme Exposure: An Anthology of Solo Performance Texts from the Twentieth Century, johon on koottu performanssitaiteilijoiden, stand up-koomikoiden ja muiden sooloesiintyjien tekstejä.
Teatteriohjauksia

Living Out
Fifth of July
References to Salvadore Dali
Humpty Dumpty
Funhouse
Sex, Drugs, and Rock & Roll
Pounding Nails into the Floor with My Forehead
Televisio- ja elokuvaohjauksia

Funhouse (1986) (TV)
Random Positions (1983)