stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vincente Minnelli
Avioliitot ja kuolema

Minnelli oli naimisissa seuraavasti:
Judy Garland (15. kesäkuuta 1945 – 1951) (liitto päättyi eroon); yksi lapsi, Liza Minnelli (s. 1946)
Georgette Magnani (helmikuu 1954 – 1957); yksi lapsi, Christiane Nina Minnelli (s. 1955); kaksi lastenlasta, Vincent Miro Minnelli (s. 1977), Karla Ximena Miro Minnelli (s. 1979)
Denise (Danica D) Radosavljev (joulukuu 1960 – elokuu 1971) (liitto päättyi eroon); hän meni myöhemmin naimisiin Prentis Cobb Halen kanssa
Lee Anderson (huhtikuu 1980 – 25. heinäkuuta 1986) (liitto päättyi Minnellin kuolemaan)
Minnelli kuoli heinäkuussa 1986 83-vuotiaana kärsittyään viimeisenä elinvuonnaan sairaalahoitoa vaativasta keuhkolaajentumasta ja keuhkokuumeista. Hänellä väitettiin olleen myös Alzheimerin tauti. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle Glendalessa Kaliforniassa.
Minnelli keksi crab dollyn, nelipyöräisen liikuteltavan alustan, johon kytketään varren päässä oleva pystysuunnassa liikkuva elokuvakamera.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vincente Minnelli Wikimedia Commonsissa
Kirk Douglas Särkyneiden haaveiden kaupungin trailerissa (1952).
Vladimir Denisov (miekkailija)

| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München | floretti, joukkuekilpailu |  |
Vladimir Gennadjevitš Denisov (ven. Влади́мир Генна́дьевич Дени́сов; s. 22. toukokuuta 1947 Gorki, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen miekkailija. Denisov voitti olympiahopeaa Münchenin olympialaisissa 1972 floretin joukkuekilpailussa. Hän osallistui myös Montréalin olympialaisiin 1976.
Vladimir Dolgih

Vladimir Dolgih
Vladimir Ivanovitš Dolgih (ven. Владимир Иванович Долгих; 5. joulukuuta 1924 Ilanski – 8. lokakuuta 2020 Moskova) oli venäläinen poliitikko. Hän aloitti uransa Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa ja toimi myöhemmin Yhtenäinen Venäjä -puolueessa.
Dolgih lähti vapaaehtoisena rintamalle toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Hän haavoittui vakavasti taistelussa Orjolin alueella vuonna 1943 ja sai vuonna 1944 vapautuksen palveluksesta terveyssyistä. Vuonna 1949 Dolgih valmistui Irkutskin kaivos- ja metalliteollisuuden instituutista. Hän oli oppiarvoltaan teknillisten tieteiden tohtori ja loi politiikan ulkopuolella uran johtotehtävissä kaivos- ja metalliteollisuuden alalla.
Dolgih istui Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa vuosina 1966–1989. Hän oli kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri vuosina 1972–1988. Vuosina 1982–1988 Dolgih oli myös politbyroon ehdokasjäsen, ja vuonna 1986 hän kuului politbyroossa ryhmään, joka koordinoi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeisiä pelastustoimia. Vuosina 2011–2013 Dolgih oli valtioduuman jäsen. Vuosina 2013–2018 hän istui Venäjän liittoneuvostossa sen vanhimpana jäsenenä.
Dolgih sai kaksi kertaa Sosialistisen työn sankarin arvonimen (1965, 1984). Leninin kunniamerkki hänelle myönnettiin kuudesti. Lisäksi Dolgihilla oli kaksi luokan I Isänmaallisen sodan kunniamerkkiä (1965, 1985) sekä luokkien I, II ja IV kunniamerkit "ansioista isänmaalle" (2014, 2020, 2009). Hänelle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2005. Dolgihin kuoleman jälkeen Istraan perustettiin hänen mukaansa nimetty teknillinen lyseo. Dolgihilla oli kolme tytärtä.
Viherjäsenruoho

| Viherjäsenruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Jäsenruohot Scleranthus
Laji::  annuus
Kaksiosainen nimi
 Scleranthus annuus  L. 
Alalajit
 subsp. aetnensis  höröjäsenruoho (subsp. annuus)  suppujäsenruoho (subsp. polycarpos)  subsp. verticillatus  
Katso myös
   Viherjäsenruoho Wikispeciesissä   Viherjäsenruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherjäsenruoho (Scleranthus annuus) on kohokkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Viherjäsenruoho on yleensä yksivuotinen tai joskus kaksivuotinen, ja kasvaa yleensä 5–25 cm korkeaksi. Väriltään kasvi on harmahtavan- tai kellanvihreä. Sen varsi on haarainen, rento tai pystyhkö. Neulamaiset lehdet ovat yhdistyvisiä ja tyvestä ripsilaitaisia. Kukinnot kasvavat terttuina haarojen päissä. Kukintojen tukilehdet yltävät tavallisesti osakukintojen yläpuolelle. Hyvin vaatimattomista, tähtimäisistä vihreistä kukista puuttuvat teriöt. Vihreä verhiö on viisiliuskainen ja kaksivartaloisen emiön ja hedelmän kanssa yhdiskasvuinen. Verhiöiden liuskat ovat suippoja, kapealti kalvolaitaisia ja suorakärkisiä tai kärjestä suppuun kääntyviä. Sikiäin on lähes kehänalainen. Suomessa viherjäsenruoho kukkii kesä-syyskuussa. Hedelmä on yksisiemeninen pähkylä. Laji muistuttaa jonkin verran Suomessa erittäin harvinaista vaaleajäsenruohoa (S. perennis), jonka kanssa se voi myös risteytyä.
Viherjäsenruoholla on kaksi alalajia, höröjäsenruoho (S. annuus subsp. annuus) ja suppujäsenruoho (S. annuus subsp. polycarpos). Höröjäsenruoho harittavahaarainen ja sen nivelvälit ja lehdet ovat pitkähköjä, kun taas suppujäsenruohon kasvutapa on tiivis ja sen nivelvälit ja lehdet ovat lyhyitä. Myös verhiönliuskat eroavat alalajien välillä. Höröjäsenruoholla ne ovat kapeahkoja, kolmiomaisia, yläviistoja tai lähes pystyjä ja ainakin puolen hedelmän pituisia. Suppujäsenruoholla verhiönliuskat ovat leveähköjä, puikeita, pystyjä, kärjestä suppuun kääntyneitä ja korkeintaan puolet hedelmän pituudesta. Höröjäsenruohon pähkylä on hieman suurempi kuin suppujäsenruohon.
Levinneisyys

Viherjäsenruohoa tavataan lähes koko Euroopassa. Laji puuttuu Islannista, Fennoskandian ja Venäjän pohjoisimmista osista sekä Venäjän itäosista. Viherjäsenruohoa kasvaa paikoitellen Marokossa ja Algeriassa, Etiopiassa, Afrikan mantereen eteläosissa, Israelissa, Palestiinassa, Libanonissa, Turkissa sekä Kaukasuksen alueella. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös eri puolille Pohjois-Amerikkaa. Suomessa viherjäsenruoho on yleinen laji Etelä- ja Keski-Suomessa aina Jyväskylän ja Joensuun korkeudelle saakka. Pohjoisempana laji on harvinaisempi satunnaistulokas. Molempia alalajeja tavataan koko maassa, mutta höröjäsenruoho on pohjoisemmassa yleisempi.
Elinympäristö

Viherjäsenruoho kasvaa kuivilla kallioilla, kedoilla, tienpientareilla, pihoilla, kaduilla ja viljelysmailla. Alalajeista höröjäsenruoho on selvemmin kulttuuriympäristön rikkakasvi, kun taas suppujäsenruoho viihtyy paremmin kallioilla ja kedoilla.
Käyttö

Aikaisemmin viherjäsenruohon nauttimisen uskottiin kansanlääkinnässä auttavan hammassärkyyn.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Viherjäsenruoho (Scleranthus annuus)
Kasviatlas 2022: Viherjäsenruohon levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Viherjäsenruoho (Scleranthus annuus)
Pohjolan kasvien pauloissa: Scleranthus annuus subsp. annuus - viherjäsenruoho subsp. höröjäsenruoho
Pohjolan kasvien pauloissa: Scleranthus annuus subsp. polycarpos - viherjäsenruoho subsp. suppujäsenruoho
ITIS: Scleranthus annuus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Scleranthus annuus (englanniksi)
Viherjäsenruoho kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885).
Vokaaliavaruus

Vokaaliavaruus on se mahdollisuuksien avaruus, jossa luonnollisen kielen vokaaleja voi tuottaa. Se voidaan ymmärtää joko universaalisti kaikkia kieliä koskevaksi, jolloin se samastuu vokaalien tuottamisen fysiologisiin rajoihin, tai kielikohtaisesti, jolloin sen voi ajatella yhdeksi osaksi kielen vokaalijärjestelmän fonologista kuvausta. Kielten on usein ajateltu käyttävän fysiologisesti määräytynyttä universaalia vokaaliavaruutta hyväkseen niin, että ensin käytetään periferaaliset eli mahdollisimman kaukana toisistaan olevat avaruuden pisteet ja vasta sitten muut, jotta kielen vokaalijärjestelmän eri vokaalit erottuisivat toisistaan maksimaalisen selkeästi.
Artikulatorinen vokaaliavaruus

Vokaaliavaruus määriteltiin alun perin artikulatorisesti Daniel Jonesin kardinaalivokaalien perusteella.
[i] on ensinnäkin vokaali, jossa kieli on niin edessä ja niin ylhäällä kuin ääniväylän anatomiset rajat eli kitalaki ja yläetuhampaat sallivat; sen diagonaalinen vastakohta on [ɑ], jossa kieli olisi niin takana ja niin alhaalla kuin mahdollista. Jälkimmäistä pistettä on kuitenkin kielen liikkuvuuden ja muovautuvuuden perusteella vaikeampi määrittää, joten yleensä tarkastellaan vain kielen korkeinta kohtaa. Näiden kahden ääripisteen jälkeen muut pisteet määritettiin niin, että kieli pidetään niin edessä kuin [i]:ssä tai niin takana kuin [ɑ]:ssa ja sitä joko lasketaan ([i]:stä lähdettäessä) tai nostetaan ([ɑ]:sta lähdettäessä) niin, että lopputuloksena olevasta asemasta tuotettu vokaali olisi havaintovaikutelmaltaan aina yhtä pitkän askelen päässä edeltäjästään.
Näiden ääriasentojen perusteella on sitten määritetty esimerkiksi IPA-transkription viitevokaalit [i e ɛ a u o ɔ ɑ], jotka perustuvat Daniel Jonesin primaarisiin kardinaalivokaaleihin. Vokaaliavaruuden voi piirtää kielen korkeimman kohdan mahdollisten sijaintien mukaisesti vokaalinelikulmioksi, joka on muodoltaan puolisuunnikas, koska kieli ei suuväylän alaosassa kykene liikkumaan yhtä paljon eteen- ja taaksepäin kuin sen yläosassa.
Akustinen vokaaliavaruus

Vokaaliavaruus voidaan määrittää myös akustisesti käyttämällä vokaalien kahta (tai kolmea) alinta formanttia. Jos esimerkiksi [i]-vokaalin alin formantti F1 on 200 Hz ja toiseksi alin F2 on 2500 Hz, tässä avaruuden pisteessä sijaitsee se kohta, jota alemmas F1 ei voi laskea ja jota ylemmäs F2 ei voi nousta, koska se on ihmiselle fysiologisesti mahdotonta tuottaa (joskaan ei havaita). Vokaaliavaruus voidaan myös mahdollisten F1- ja F2-arvojen perusteella piirtää näiden muodostamaksi koordinaatistoksi, joka vastaa suunnilleen yksi yhteen artikulaation perusteella laadittua vokaalinelikulmiota.
Väinämöisen soitto

| Väinämöisen soitto |
| --- | --- |

Nimi:  Väinämöisen soitto
Tekijä:  Robert Wilhelm Ekman
Valmistumisvuosi:  1866
Korkeus:  390 cm
Leveys:  283 cm
Sijainti:  Vanha ylioppilastalo
Paikkakunta:  Helsinki
Väinämöisen soitto on Robert Wilhelm Ekmanin vuosien 1857 ja 1866 välillä maalaama suurikokoinen Kalevala-aiheinen öljyvärimaalaus, joka esittää Väinämöistä soittamassa kannelta erilaisten taruhahmojen ympäröimänä. Valmistuessaan teos otettiin nuivasti vastaan, mutta nykyään sitä pidetään Ekmanin pääteoksena. Maalauksen omistaa Helsingin yliopiston ylioppilaskunta. Se on ollut vuodesta 1874 sijoitettuna Helsingin Vanhaan ylioppilastaloon.
Maalauksen sisältö

Maalauksen aihe pohjautuu väljästi Kalevalan runoon. Maalauksen keskellä istuu Väinämöinen rantakivellä soittamassa kannelta ja hänen ympärillään on erilaisia kalevalaisen ja muinaissuomalaisen taruston hahmoja. Vasemmalla istuu kasvillisuuden jumala Pellervoinen istuttamassa kasvia. Hänen takanaan ovat metsän jumalat Tapio ja Mielikki. Takavasemmalla on karhun seurassa hiisi. Oikealla alhaalla ovat veden jumalat Ahti ja Vellamo. Etualalla vedessä on Sotkottaria, joiden seurassa on tosin joutsen eikä sotka. Ilman neidot Päivätär, Kuutar, Tähdetär, Otavatar ja viides neito istuvat ylhäällä sateenkaaren päällä.
Aiheesta muualla

Kalevalan kulttuurihistoria: Väinämöisen idea Kalevalaseura
Yhdyskoneisto

Yhdyskoneisto museolaiva S/S Mikon ruumassa Savonlinnassa
Yhdyskoneisto eli compound on höyrykonetyyppi, jossa on kaksi tai useampi erikokoista työsylinteriä. Tarkoitus on ottaa mahdollisimman tarkkaan kaikki energia höyrypaineesta. Arthur Woolf keksi sen jo vuonna 1781, mutta sitä käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1804.
Tyypillisesti siinä on yksi korkeapainemäntä, josta johdetaan höyry useampaan matalapainemäntään, jotta kaikki energia saadaan talteen. Vuoden 1880 jälkeen se oli lähes yksinomainen höyrykone malli höyrylaivoissa, mutta höyryjunissa verraten harvinainen.[lähde? ]
Worms 2

| Worms 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Team 17
Julkaisija:  MicroProse
Jakelija:  GOG.com
Pelisarja:  Worms
Julkaistu:  1997
Lajityyppi:  strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille, kaikenikäisille ja lapsista aikuisille  USK 6 
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Worms 2 on Team 17:n kehittämä, vuonna 1997 julkaistu vuoropohjainen strategiapeli. Pelin julkaisi MicroProse Windows-alustalle.
Worms 2:n pelimoottori rakennettiin uudelleen käyttäen Microsoftin DirectX:ää. Peli on ensimmäistä Wormsia piirrosmaisempi, mikä näkyy esimerkiksi madoissa. Peliä voi myös pelata lähiverkossa tai Internetissä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Team 17:n viralliset kotisivut (englanniksi)
Worms 2 MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| 2D-versiot |
| --- | --- |
Ensimmäinen sukupolvi:   Worms  The Director's Cut 
Toinen sukupolvi:   Worms 2  Armageddon  World Party  Battle Pack 
Kolmas sukupolvi:   Open Warfare  Worms XBLA  Open Warfare 2  A Space Oddity 
3D-versiot
Ensimmäinen sukupolvi:   3D  Forts  Mayhem 
Muut pelit
Muut:   Worms Pinball  Worms Blast  Javapelit
Waka Waka (This Time for Africa)

| ”Waka Waka (This Time for Africa)” Shakira |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 7. toukokuuta 2010
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Shakira, John Hill
 Tyylilaji: maailmanmusiikki afro-fusion synthpop
 Kesto: 03.22
Listasijoitukset
 Suomen virallinen latauslista: 33 listaviikkoa, paras sijoitus: 1.
Shakiran muut singlet
| ”Gypsy” 2010 | ”Waka Waka (This Time for Africa)” 2010 | ”Loca” 2010 |
Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
"Waka Waka (This Time for Africa)" on kolumbialaisen laulajan Shakiran vuonna 2010 julkaisema kappale ja single. Vierailevana artistina kappaleessa esiintyy eteläafrikkalainen yhtye Freshlyground. Kappale oli vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen virallinen tunnuskappale yhdessä sen espanjankielisen version ”Waka Waka (Esto es África)” kanssa. Kappaleen pystyi lataamaan internetistä 11. toukokuuta ja se sai yleisesti myönteisen vastaanoton tullen maailmanlaajuiseksi hitiksi.
Kappale on mukana myös kisojen virallisella Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album -albumilla, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2010. Kappale esitettiin ensi kerran vuoden 2010 jalkapallon MM-kisojen aattona MM-kisakonsertissa Sowetossa 10. kesäkuuta ja se esitettiin vielä kisojen finaalissa 11. heinäkuuta.
YouTubessa olevan kappaleen virallinen musiikkivideo on saanut yli 
kaksi miljardia näyttökertaa, mikä tekee siitä yhden palvelun katsotuimmista videoista.
Waka Waka (This Time for Africa)-kappaleen musiikkivideolla esiintyivät myös jalkapalloilijat Rafael Marquez, Lionel Messi, Carlos Kameni ja Gerard Pique.
Aiheesta muualla

Virallinen musiikkivideo
Shakira
| --- | --- |
Studioalbumit:   Magia  Peligro  Pies descalzos  ¿Dónde están los ladrones?  Laundry Service  Fijación Oral Vol. 1  Oral Fixation Vol. 2   She Wolf  Sale el Sol  Shakira  El Dorado  Las Mujeres Ya No Lloran 
Livealbumit:   MTV Unplugged  Live & Off the Record  Oral Fixation Tour  Live from Paris  Shakira in Concert: El Dorado World Tour 
Kokoelmat:   The Remixes  Grandes Éxitos  Oral Fixation Volumes 1 & 2 
EP:t:   Pepsi CD  Love in the Time of Cholera EP 
Singlet:   ”Magia”  ”Lejos De Tu Amor”  ”Esta Noche Voy Contigo”  ”Sueños”  ”Peligro”  ”Brujería”  ”Eres”  ”Tú Serás la Historia de Mi Vida”  ”¿Dónde Estás Corazón?”  ”Estoy Aquí”  ”Pies Descalzos, Sueños Blancos”  ”Un Poco de Amor”  ”Antología”  ”Se Quiere, Se Mata”  ”Ciega, Sordomuda”  ”Tú”  ”Inevitable”  ”No Creo”  ”Si Te Vas”  ”Octavo Día”  ”Ojos Así”  ”Moscas En La Casa”  ”No Creo” (live)  ”Whenever, Wherever” / ”Suerte”  ”Underneath Your Clothes”  ”Te Dejo Madrid”  ”Objection” (Tango) / ”Te Aviso, Te Anuncio” (Tango)  ”Que Me Quedes Tú”  ”Fool”  ”The One”  ”Poem To A Horse” (live)  ”La Tortura” (ft. Alejandro Sanz)  ”No” (ft. Gustavo Cerati)  ”Don't Bother”  ”Hips Don't Lie” (ft. Wyclef Jean)  ”Día de Enero”  ”La Pared”  ”Illegal” (ft. Carlos Santana)  ”Te Lo Agradezco, Pero No” (ft. Alejandro Sanz)  ”Beautiful Liar” (Beyoncé & Shakira)  ”Las de la Intuición” (2007)  ”Si Tú No Vuelves” (Miguel Bosé ft. Shakira)  ”Hay Amores”  ”She Wolf” / ”Loba”  ”Did It Again” / ”Lo Hecho Esta Hecho”  ”Give It up to Me” (ft. Lil Wayne)  ”Gypsy” / ”Gitana”  ”Waka Waka”  ”Loca” (ft. Dizzee Rascal) / ”Loca” (ft. El Cata)  ”Sale El Sol”  ”Rabiosa” (ft. Pitbull) / ”Rabiosa” (ft. El Cata)  ”Antes de las Seis”  ”Je L'Aime À Mourir”  ”Addicted To You”  ”Get It Started” (Pitbull ft. Shakira)  ”Dançando” (Ivete Sangalo ft. Shakira)  ”Can’t Remember to Forget You” (ft. Rihanna)  ”Empire”  ”Dare (La La La)”  ”Medicine” (ft. Blake Shelton)  ”Mi Verdad” (Maná ft. Shakira)  ”Try Everything”  ”La Bicicleta” (Carlos Vives & Shakira)  ”Chantaje” (ft. Maluma)  ”Deja Vu” (Prince Royce & Shakira)  ”Comme Moi” (Black M & Shakira)  ”Me Enamoré”  ”Perro Fiel” (ft. Nicky Jam)  ”Trap” (ft. Maluma)  ”Clandestino” (Shakira & Maluma)  ”Nada”  ”Tutu (Remix)” (Camilo, Shakira, Pedro Capó)  ”Me Gusta” (Shakira & Anuel AA)  ”Girl Like Me” (Black Eyed Peas & Shakira)  ”Don’t Wait Up”  ”Te Felicito” (ft. Rauw Alejandro) (2022)  ”Don't You Worry” (Black Eyed Peas, Shakira & David Guetta)  ”Monotonía” (Shakira & Ozuna)  ”Shakira: Bzrp Music Sessions, Vol. 53” (Bizarrap & Shakira)  ”TQG” (Karol G & Shakira)  ”Acróstico”  ”Copa Vacía” (ft. Manuel Turizo)  ”El Jefe” (ft. Fuerza Regida) 
DVD:t:   MTV Unplugged  Live & Off the Record  Oral Fixation Tour  Live from Paris  Shakira In Concert: El Dorado World Tour 
Muuta:  Diskografia
Vivianne

| Vivianne |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Vivan, Vivi 
Vastineita eri kielissä:  Vivean, Vivian, Viviane, Viviann, Vivien, Vivienne 
Nimen alkuperä:  latinan Viviana; tulee sanasta vivus ’eläväinen’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vivianne on naisen etunimi. Se on muunnos latinalaisesta nimestä Viviana, jonka pohjana on sana ’eläväinen’ (vivus). Koska Vivianne muistuttaa nimeä Marianne, se on toisinaan hahmotettu myös Vivin ja Annen yhdistelmäksi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 110 Viviannea.
Nimipäivät

Vivianne-nimi sisältyy Ruotsin almanakkaan. Nykyään nimipäivä on sen mukaan 20. helmikuuta. Aikaisemmat nimipäivät olivat 29. lokakuuta (vuosina 1986–1992) ja 5. toukokuuta (vuosina 1993–2000).
Tunnettuja Vivianneja

Vivianne Miedema (s. 1996), alankomaalainen jalkapalloilija
Veikko Halmetoja

Veikko Halmetoja vastaanottamassa Suomi-palkintoa vuonna 2022.
Veikko Matias Halmetoja (s. 16. kesäkuuta 1977 Turku) on suomalainen kuvataidekriitikko, kuraattori ja galleristi.
Ura

Halmetoja toimi Aamulehden kuvataidekriitikkona vuosina 2002–2007 sekä Helsingin Sanomien kuvataidekriitikkona vuosina 2010–2014.
Vuosien 2003–2007 aikana hän työskenteli myös Rosa Meriläisen eduskunta-avustajana. Vuosina 2007–2010 hän oli Mäntän kuvataideviikkojen toiminnanjohtaja.
Vuonna 2014 hän perusti yhtiökumppaneidensa kanssa ARTag Galleryn, joka toimi kuusi vuotta Hietalahdenkadulla Helsingissä. Halmetoja toimi gallerian galleristina. Vuonna 2020 galleria muutti Kalevankadulle ja sai nimekseen Galleria Halmetoja, jossa Halmetoja jatkaa galleristina.
Veikko Halmetoja on toiminut myös lukuisien näyttelyiden kuraattorina ja toimittanut Yleisradiolle podcast-sarjaa Monet ovat minulta kysyneet. Hän on työskennellyt Kajaanin Runoviikon tiedottajana vuodesta 2011 alkaen.
Halmetojalle myönnettiin Suomi-palkinto marraskuussa 2022.
Luottamustoimet

Kimmo Kaivanto säätiö, hallituksen jäsen 2020–
Suomen arvostelijain liitto, hallituksen jäsen 2016–2017
Mäntän kuvataideviikot, hallituksen jäsen 2012–2017 ja 2019–
Helsingin taidemuseon johtokunta, puheenjohtaja 2008–2012
Sara Hildénin taidemuseon johtokunta, jäsen 2000–2008
Seta ry, hallituksen jäsen 2007–2010
Vihreät, puoluehallituksen jäsen 2003–2007
Suomen ylioppilaskuntien liitto, hallituksen jäsen 2002
Yksityiselämä

Veikko Halmetoja on lähtöisin Mäntästä. Hän asuu ja työskentelee sekä Mäntässä että Helsingissä.
Artikkeleita kirjoissa

Virve Lilja / Graafikon maalauksia, maalarin grafiikkaa, 2019
Jasmin Anoschkin / Kultaiset kuukautiset 2019
Taru Mäntynen / Kulkijan näyt, 2019
Ilona Valkonen / Between Science and Melancholia, 2017
Merja Haapala / Olipa kerran, 2017
Kim Simonsson / Tales of the Moss People, 2017
Reima Nevalainen / Paintings Drawing Upon Pain and Ecstasy, 2016
Tamara Piilola / Maisemalla on monet kasvot, 2016
Janne Laine / Hiljaisuuden kuvaaja 2015
Die Horen / Ari Pelkonen – Die Stille ist gut zu hören, 2014
Riitta Uusitalo / Vapaa viiva ja levoton mieli, 2014
Erno Enkenberg / Maalauksissa vallitsee pienoismallien todellisuus, 2014
Outi Heiskanen ja Janne Laine / Maisemat taipuvat tarinaksi, 2013
Ari Pelkonen / Self-portrait Developing Self-image, 2012
Sirkka-Liisa Lonka / Kuvaavia havaintoja, 2012
Tiina Kivinen / Vaisto ja Tunteet, 2010
Aiheesta muualla

Veikko Halmetoja Twitterissä
Kuusi kuvaa kuraattori Veikko Halmetojan elämästä. Yle Areena 8.6.2018.
Vladimir Froloff

Vladimir (Vova) Froloff (15. elokuuta 1914 Pietari – 26. elokuuta 1997) oli suomalainen kauppias, venäjän kielen opettaja ja tulkki sekä kulttuurivaikuttaja.
Froloffin vanhemmat olivat kauppias Johannes Froloff ja Paraskieva Froloff. Hänen äitinsä kuoli Vladimirin ollessa parivuotias ja Venäjän vallankumouksen jälkeen perhe muutti Viipuriin, jonne Johannes Froloff perusti 1919 Repolan Tukku-nimisen tukkuliikkeen. Repolan Tukku hankki Itä-Suomen alueelta turkiksia ja vei niitä ulkomaille. Liike harjoitti myös merkittävää tekstiilien kauppaa. Froloffien liike oli mukana myös viiden liikkeen perustamassa Muurahaismunien viejien yhdistyksessä joka osti lääketeollisuuden käyttämiä muurahaisenmunia ja vie niitä ulkomaille. Yhdistys toimi 1950-luvulle saakka.
Froloff pääsi ylioppilaaksi Viipurin venäläisestä lyseosta. Hän tapasi tanssiharrastuksensa yhteydessä tulevan vaimonsa Kiovasta kotoisin olleen Vera Timofejevin ja he menivät naimisiin 1937. Froloff opiskeli kahden vuoden ajan lääketiedettä Prahan yliopistossa ja jatkoi siellä myös tanssiharrastustaan. Hän palasi kuitenkin Suomeen ja työskenteli sitten isänsä yrityksessä. Sotavuosina Froloff oli sotilasvirkailijana, venäjän kielen tulkkina ja etulinjassa kovaäänispropangandan kuuluttajana. Froloffien liike evakuoitiin sotien aikana Kokkolaan ja Froloff oli liikkeen palveluksessa aina 1970-luvulle saakka, jolloin liike lopetettiin. Froloff toimi tämän jälkeen venäjän kielen opettajana Kokkolan oppilaitoksissa ja oli myös venäjän kielen tulkkina eri tilaisuuksissa. Vladimir Froloff oli harrastajanäyttelijänä ja -ohjaajana Kokkolan teatterissa ja teatteri Iltatähdessä. Froloff järjesti vaimonsa kanssa Kokkolassa useita ooppera- ja operettiesityksiä 1970-luvulla. Froloff sai vuonna 1988 Kokkola-päivän kulttuuripalkinnon.
Vladimir Froloffin vaimo Vera Timofejev oli koloratuurisopraano, joka esiintyi oopperoissa ja konsertoi Suomessa ja ulkomailla.
Vladimir Froloffin rahasto perustettiin vuonna 1998 järjestetyn kansalaiskeräyksen tuloksena. Rahasto edistää Keski-Pohjanmaan teatteri- ja musiikkitoimintaa sekä historiantutkimusta.