stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Donald Ramotar

| Donald Ramotar |
| --- | --- |
 Donald Ramotar vuonna 2011.
Guyanan 8. presidentti
 3.12.2011 – 16.5.2015  
Edeltäjä:  Bharrat Jagdeo
Seuraaja:  David Granger
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1950 (ikä 73)
Puoliso:  Deolatchmee Ramotar
Tiedot
Puolue:  Kansan kehityspuolue
Donald Rabindranauth Ramotar (s. 22. lokakuuta 1950) on  guyanalainen poliitikko, joka toimi Guyanan presidenttinä vuosina 2011–2015. Ramotar valittiin virkaan marraskuun 2011 parlamenttivaaleissa. Hänen virkakautensa alkoi seuraavassa kuussa. Ramotar on toiminut Kansan kehityspuolueen (PPP) pääsihteerinä vuodesta 1997 lähtien.
Anna Shaffer

Anna Shaffer (2022)
Anna Shaffer (s. 15. toukokuuta 1992 Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt Romilda Vanea elokuvassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi.
Aiheesta muualla

Anna Shaffer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alfred Kolehmainen

Alfred Kolehmainen (2. helmikuuta 1923 Chisinau, Bessarabia – 26. lokakuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, kansatieteilijä, taidemaalari, kirjankuvittaja, lavastaja ja pukusuunnittelija.
Kolehmainen toimi Kansallismuseon kansatieteellisellä osastolla tutkimusapulaisena 1957–1965 ja sen jälkeen ylimääräisenä amanuenssina ja tutkijana vuoteen 1986 saakka. Hän keräsi muun muassa materiaalia professori Niilo Valosen tutkimukseen suomalaisten asuinrakennusten historiasta, joka ilmestyi 1963 nimellä Zur Geschichte der finnischen Wohnstuben. Kolehmainen keräsi tietoa suomalaisista kansanrakennuksista ja julkaisi aihepiiristä useita teoksia. Kolehmaisen tunnetuin teos on vuonna 1979 ilmestynyt Suomalainen talonpoikaistalo. Hän restauroi presidentti Urho Kekkosen syntymäkodin Lepikon torpan nykyiseen museokuntoonsa. Suomen Rakennustaiteen seura myönsi syksyllä 2001 Alfred Kolehmaiselle professori Erik Kråkströmin nimeä kantavan puurakennusperinne-palkinnon.
Kolehmainen harjoitti taideopintoja 1951–1953 École ABC de Paris -taidekoulussa Eva Cederströmin ja Unto Pusan johdolla. Hän opiskeli 1951–1956 taidehistoriaa ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa ja opiskeli vielä 1968–1971 The Famous Artists Schoolissa Amsterdam-Osdorpissa. Kolehmainen oli 1952–1956 lavastajana Viipurilaisen osakunnan näytelmäkerhossa Ylioppilasteatterissa ja 1976–1983 pukusuunnittelijana Suomen Kansallisteatterin suurella näyttämöllä. Kolehmainen maalasi akvarelleja ja öljymaalauksia sekä toimi kuvittajana. Hän piti useita taidenäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 1992 Kolehmainen lahjoitti Utsjoen kunnan pääkirjastolle kokonaisen akvarellinäyttelyn. Näyttelyn taulujen myyntitulot käytetään saamelaisten lääkäriopintojen ja saamelaisen naistaitovoimistelun tukemiseen.
Julkaisuja

Some features of the wooden-locks in Romania. Tekijä, Helsinki 1972
Eräitä kansantieteen kysymyksiä ja kansanperinteitä. Tekijä, Helsinki 1973
Suomalais-romanialainen keskusteluopas: Ghid de conversaţje fino-român. Suomi-Romania-seura, Helsinki 1975
Murtovaara: talomuseo Valtimolla; tekijät Alfred Kolehmainen, Veijo A. Laine.  Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö, Joensuu 1976
Laitilan museot; teksti, piirrokset ja taitto Alfred Kolehmainen ; kuvat Arto Kaarma. Laitilan kulttuurilautakunta, Laitila 1978
Ulkomaankaupan käyttösanasto: venäjä-englanti-saksa-ranska-espanja-albania-bulgaria-puola-romania-tšekki-unkari. WSOY 1978
Suomalainen talonpoikaistalo; teksti ja piirrokset Alfred Kolehmainen ; valokuvat Veijo A. Laine. Otava 1979, 2. painos 1980, 3. painos 1998, 4. painos 2004
Suomalaiset uunit; teksti ja piirrokset Alfred Kolehmainen ; valokuvat Veijo A. Laine. Otava 1981
Suomalainen aitta; teksti ja piirrokset Alfred Kolehmainen ; valokuvat Veijo A. Laine. Otava 1983
Lukkoperinne. Koliprint, Joensuu 1988
Vanhat lukot : Ancient locks - Drevnie zamki. A. Kolehmainen, Helsinki 1988
Lukkoperinne 2, Karjalaiset vanhat lukot. Koliprint, Joensuu 1989
Perinteellistä suurriistan pyyntiä Länsi- ja Pohjois-Siperiassa suomalais-ugrilaisilla kansoilla. Koliprint, Joensuu 1990
Kämppiä ja pihapiirejä: Rural building styles in Finland - L'architecture rurale en Finlande - Landwirtschaftliche Bauweise in Finnland. Koliprint, Eno 1992
Karjalainen vanha kyly. Koliprint, Eno 1993
Esi-isien jäljillä ja muuallakin. A. Kolehmainen, Helsinki 1994
Hirsirakentamisperinne. Rakennustieto, Helsinki 1996
Linkut ja salpasulkimet. Rakennusalan kustantajat, Helsinki 1998
Puurakentamisperinne. Rakennustieto, Helsinki 1998
Asumukset aikojen alussa. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 1999
Puusta tehdyt. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 1999
Savusauna Karjalassa. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 1999
Uunit. Rakennusalan kustantajat, Helsinki 1999
Lepikon torppa. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 2000
Kuvitustöitä

Ivalojoen kultalat; toim. Martti Hanhivaara, Keijo Kaskimies ja Paavo Pitkänen ; työryhmä Martti Hanhivaara ym. ; kuvitus Alfred Kolehmainen ja Veijo Laine. Lapin kultala säätiö, Inari 1984
Kotiseutuni Vakka-Suomi; toim. Aarne Helminen, Matti Jussila, Sinikka Uusitalo ; piirrokset Henry Dravantti ja Alfred Kolehmainen ; valokuvat Fredrik Aalto ym. Otava 1988
Kauppilan umpipiha: ainutlaatuinen ulkomuseo aidossa ympäristössä; tekijät Salme Kotivuori ja Martti Puhakka ; piirrokset Alfred Kolehmainen ; valokuvat Martti Puhakka. Laitilan kaupunki, Laitila 1991
Tukkikämpät: metsien miesten arkkitehtuuria; teksti Eero Väänänen ; piirroskuvia Alfred Kolehmaiselta ja Risto Vuolle-Apialalta. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 2003
Murtovaara: kruununmetsätorppa Valtimolla - a crown forest croft in Valtimo; toimittaja Netta Böök.  Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö, Joensuu 2008
Amal McCaskill

| Amal McCaskill> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Amal Omari McCaskill
Syntynyt: 28. lokakuuta 1973 (ikä 50) Maywood, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  211 cm
Paino:  110 kg
Nyk. joukkue:  
NBA-varaus:  49. varaus 1996, Orlando Magic
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1992–1996:  Marquetten yliopisto
Seurajoukkueet
1996–1997 1997–1998 1998 1998–1999 1999 2000–2001 2001 2001 2001–2002 2002–2003 2003 2003–2004 2004–2005 2005 2006 2007–2008 2008 2009 2009 2009–2011 2011 2011 2011–:   Orlando Magic  Fort Wayne Fury  FC Barcelona  Panionios BC  Baloncesto León  CB Lucentum Alicante  Guaiqueríes de Margarita  Brujos de Guayama  San Antonio Spurs  Atlanta Hawks  CB Valladolid  Philadelphia 76ers  Fortitudo Bologna  Hekmeh BC  Los Barrios  Albany Patroons  Magnolia Beverage Masters  Qingdao DoubleStar  KK Igokea  Land Black Slamer  Goyang Orions   KTP-Basket 
Amal Omari McCaskill (s. 28. lokakuuta 1973 Maywood, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija. McCaskill on Marquetten yliopiston kasvatti. NBA:ssa McCaskill pelasi neljä kautta.
Urheilu-ura

Marquetten yliopistossa neljä kautta pelannut McCaskill varattiin NBA:han vuoden 1996 varaustilaisuudessa. Varaajana oli 49. vuorolla Orlando Magic. NBA:ssa McCaskill pelasi neljänä kautena Orlandon, San Antonio Spursin, Atlanta Hawksin ja Philadelphia 76ers:in joukkueissa. Hän on pelannut myös useissa muissa maissa, muun muassa useasti Espanjassa. Joulukuussa 2011 McCaskill siirtyi Suomeen, KTP-Basketin joukkueeseen. Hän pelasi viidessä sarjaottelussa ennen paluutaan Etelä-Koreaan.
Anna Silfverblad

Anna Lydia Silfverblad, o.s. Talaskivi (2. toukokuuta 1889 Saarijärvi – 22. toukokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Anna Silfverblad syntyi Saarijärven Mahlulla Ramsin talon tyttärenä ja hän kävi koulunsa Jyväskylässä ja Helsingissä suorittaen ylioppilastutkinnon. Silfverblad oli ensin ulkoasiainministeriössä virkailijana ja oli sen jälkeen toistakymmentä vuotta Kustannusosakeyhtiö Kirjan ja sittemmin WSOY:n palveluksessa. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 50-vuotiaana toukokuussa 1939.
Suomennoksia

Jakob Wassermann : Nuoren Renate Fuchs'in tarina: romaani. Ahjo, Helsinki 1919
Alexandre Dumas : Historialliset romaanit 8, Kreivitär de Charny: romaani Ranskan vallankumouksesta; ranskankielestä suom. Anna Silfverblad. Karisto 1924, nimellä Kreivitär de Charny. Tiberius kirjat, Valkeakoski 2022
Panait Istrati : Kira Kiralina: Adrien Zograffin ensimmäinen kertomus. Kirja, Helsinki 1926
Panait Istrati : Anghel-eno: Adrien Zograffin toinen kertomus. Kirja, Helsinki 1927
Panait Istrati : Heitukat: Adrien Zograffin kolmas kertomus. Kirja, Helsinki 1927
Luigi Pirandello : Elämän filmi. Kirja, Helsinki 1927 (alkuteos Sigira)
Panait Istrati : Snagovin valtiatar. Kirja, Helsinki 1928
André Maurois : Rakkauden murroskaudet: romaani; ranskankielestä suomentanut Anna Silfverblad. Kirja, Helsinki 1929 (alkuteos Climats)
Clément Vautel : Pastori ja rajasuutari. Kirja, Helsinki 1929
Edvin Gideon Wasastjerna

Edvin Gideon Wasastjerna (5. kesäkuuta 1824 Maalahti – 28. helmikuuta 1877 Kaskinen) oli suomalainen juristi, virka- ja valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Wasastjernan vanhemmat olivat konttorikirjuri Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna, ja Katarina Kristina Bange ja puoliso vuodesta 1855 Rudolfina Charlotta Barck (k. 1916). Wasastjerna tuli ylioppilaaksi 1841, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1846 ja valmistui molempien oikeuksien kandidaatiksi 1851. Varatuomarin arvon hän sai 1853. Wasastjerna oli senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri ja kamaritoimituskunnan kopisti vuodesta 1854 ja sotilastoimituskunnan 1. apukamreeri 1858–1861. Hän toimi samalla Uudenmaan läänin vt. lääninkamreerina 1856–1857 ja Suomen maalaisten paloapuyhtiön sihteerinä ja asiamiehenä vuodesta 1858 ja 1. asiamiehenä vuodesta 1864. Wasastjerna oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1863–1864, 1867 ja 1872.
Taidemaalari Torsten Wasastjerna oli Edvin Gideon Wasastjernan poika, samoin kuin juristi ja virka- ja valtiopäivämies Björn Rudolf Wasastjerna ja sisustusarkkitehti Nils Wasastjerna.
Elbe–Lyypekki-kanava

Kanavan ylittävä silta Lyypekissä.
Elbe–Lyypekki-kanava on kanava Saksan pohjoisimmassa osavaltiossa Schleswig-Holsteinissa. Se yhdistää Elben ja Traven joet, muodostaen näin väylän Lyypekin kaupungista Itämerelle. Kanava on 67 kilometriä pitkä, ja sen pohjoisena pääteasemana toimii Lyypekki, kun taas eteläinen pääteasema on Lauenburg. Kanavan edeltäjä oli Stecknitzin kanava, jonka se korvasi vuonna 1900.
Erik Nygård

Erik Nygård  (1815–1901) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen Erik Nygård Lappträskistä oli talonpoikaissäädyssä Kymin (Uudenmaan lääni) tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän kuului säädyn ruotsinkieliseen ryhmään.
Anthology (Obituaryn albumi)

| Anthology Obituary |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 23. tammikuuta 2001
 Formaatti: CD, C-kasetti
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 77.37
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Obituaryn muut julkaisut
| Dead 1998 | Anthology 2001 | Frozen in Time 2005 |
Anthology on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Roadrunner Records. Albumi julkaistiin myös C-kasetti -formaatissa Metal Mind Recordsin kautta.
Kansikuvan on toteuttanut Andreas Marschall.
Kappaleet

Find the Arise – 2.39 (Demo)
’Til Death – 3.57
Internal Bleeding – 3.02
Intoxicated – 4.40
Slowly We Rot – 3.39
Cause of Death – 6.31
Dying – 4.32
Chopped in Half – 3.45
Turned Inside Out – 5.11
Back to One – 3.42
The End Complete – 4.05
I’m in Pain – 4.04
Kill for Me – 2.57
Final Thoughts – 4.10
Don’t Care – 3.13
Threatening Skies – 2.19
By the Light – 2.56
Back from the Dead – 4.59
Buried Alive – 3.34 (Venom -cover)
Boiling Point – 3.42 (212° Sporadic Mix)
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Anthology (Obituaryn albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Anthology discogs.com -sivustolla
Obituary
| --- | --- |
Studioalbumit:  Slowly We Rot • Cause of Death • The End Complete • World Demise • Back from the Dead • Frozen in Time • Xecutioner’s Return • Darkest Day • Inked in Blood • Obituary • Dying of Everything
EP:t:  Don’t Care • Left to Die
Kokoelmat:  Anthology • The Best of Obituary
Livealbumit:  Dead
DVD:t:  Frozen Alive • Live Xecution in Bad Berka 2008
Katso myös:  Death • Deicide • Six Feet Under • Andrew W.K.
Erik Ode

Erik Ode (6. marraskuuta 1910 – 19. heinäkuuta 1983) oli saksalainen näyttelijä ja ohjaaja.
| Erik Ode |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1910  Berliini 
Kuollut: 19. heinäkuuta 1983
Puoliso:  Hilde Volkin
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Oden tunnetuin rooli oli televisiosarjassa Komissaari Herbert Kellerinä vuosina 1968–1975. Hän on myös itse ohjannut kolme sarjan jaksoa.
Erik Norman Svendsen

Erik Norman Svendsen
Erik Norman Svendsen (s. 27. tammikuuta 1941) on evankelis-luterilaisen Tanskan kansankirkon pappi. Hän on toiminut vuodesta 1992 Kööpenhaminan hiippakunnan piispana.
Efterslægtselskabets Skolesta valmistuttuaan Svendsen lähti teologian opintoihin, jotka johtivat menestyksekkääseen kirkolliseen uraan. Hän pääsi myös uskonnonopettajaksi vanhaan kouluunsa.
Svendsenistä tuli vuonna 2006 Dannebrogin ritarikunnan ensimmäisen asteen komentaja. Vuonna 2008 hänestä tuli kuningasperheen pappi.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
All Nippon Airways

| All Nippon Airways 全日本空輸 Zen-nippon Kūyu |
| --- | --- |

 IATA: NH  –  ICAO: ANA 
Kutsukoodi:  ALL NIPPON
Toiminimi:  All Nippon Airways Co., Ltd.
Perustettu:  1952 nimellä Nippon Helicopter
Laivaston koko:  204
Kohteiden määrä:  71
Solmukohdat:  Naritan kansainvälinen lentoasema Hanedan lentoasema Kansain kansainvälinen lentoasema Itamin lentoasema
Emoyhtiö:  ANA Holdings Inc.
Kotipaikka:   Tokio, Japani
Kanta-asiakasohjelma:  ANA Mileage Club
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Mineo Yamamoto (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.ana.co.jp
All Nippon Airways (jap. 全日本空輸, Zen-nippon kūyu), tunnettu myös nimellä ANA (jap. 全日空, Zennikkū) (IATA: NH, ICAO: ANA) (TYO: 9202, LSE: ANA), on japanilainen lentoyhtiö. Aikaisemmin se oli Japanin suurin lentoyhtiö kotimaan lennoilla, mutta nykyisin se on maan toiseksi suurin lentoyhtiö sekä kansainvälisillä lennoilla että kotimaanlennoilla Japan Airlinesin jälkeen.
ANA:n päälentoasemat ovat Naritan ja Hanedan lentoasemat Tokion seudulla sekä Kansain ja Itamin lentoasema, Osakassa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokiossa.
ANA liittyi Star Allianceen vuonna 1999.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Helmikuussa 2023 All Nippon Airwaysin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 9,2 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320neo | 11 | — | 146 |  |
| Airbus A321-200 | 4 | — | 194 |  |
| Airbus A321neo | 22 | 4 | 194 |  |
| Airbus A380-800 | 3 | — | 520 |  |
| Boeing 737-800 | 39 | — | 166 |  |
| Boeing 737-800 | 39 | — | 167 |  |
| Boeing 737 MAX 8 | — | 20 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2025. |
| Boeing 767-300ER | 18 | — | 202 |  |
| Boeing 767-300ER | 18 | — | 270 |  |
| Boeing 777-200 | 2 | — | 405 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-200ER | 8 | — | 392 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-200ER | 8 | — | 405 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-300 | 5 | — | 514 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-300ER | 13 | — | 212 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-300ER | 13 | — | 250 | Poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-9 | — | 18 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2025. |
| Boeing 787-8 | 36 | — | 169 |  |
| Boeing 787-8 | 36 | — | 240 |  |
| Boeing 787-8 | 36 | — | 335 |  |
| Boeing 787-9 | 40 | 8 | 215 | Toimitukset vuoteen 2025 asti. |
| Boeing 787-9 | 40 | 8 | 246 | Toimitukset vuoteen 2025 asti. |
| Boeing 787-9 | 40 | 8 | 395 | Toimitukset vuoteen 2025 asti. |
| Boeing 787-10 | 3 | 10 | 294 | Toimitukset vuoteen 2024 asti. |
| Mitsubishi SpaceJet M90 | — | 15 | vahv. myöh. |  |
| Yhteensä | 204 | 75 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Boeing 767-300BCF | 5 | — |  |
| Boeing 767-300F | 4 | — |  |
| Boeing 777F | 2 | — |  |
| Boeing 777-8F | — | 2 | Toimitukset alkavat vuonna 2028. |
| Yhteensä | 11 | 2 |  |
Laivasto > ANA:n historiallinen laivasto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ANA:n historiallinen laivasto
| Konetyyppi | Koneiden lukumäärä enimmillään | Käytössä vuosina | Lisätietoja |  |  |  |
| DeHavilland DH-104 Dove | ? | 1953–1961 |   |  |  |  |
| DeHavilland DH-114 Heron | ? | 1954–1961 |  |  |  |  |
| Handley Page HP-104 Marathon | ? | 1954–1960 |  |  |  |  |
| Douglas DC-3 | ? | 1955–1964 |  |  |  |  |
| Convair 440 Metropolitan | ? | 1959–1964 |  |  |  |  |
| Fokker F-27 Friendship | ? | 1961–1973 |  |  |  |  |
| Vicker's Viscount | ? | 1961–1969 |  |  |  |  |
| Boeing 727-100 | ? | 1964–1974 | Kone oli yhtiön ensimmäinen suihkumoottorikone. |  |  |  |
| NAMC YS-11 | ? | 1965–1991 |  |  |  |  |
| Boeing 737-200 | 23 | 1969–1992 |  |  |  |  |
| Boeing 727-200 | ? | 1969–1990 |  |  |  |  |
| Lockheed L-1011 TriStar | ? | 1974–1995 |  |  |  |  |
| Boeing 747-100SR | 17 | 1979–2006 | Kone suunniteltiin Japanin sisäisille lennoille. |  |  |  |
| Boeing 767-200 | 27 | 1983–2004 | Kaksi koneista oli rahtiversioita. |  |  |  |
| Boeing 747-200 | 6 | 1986–2005 |  |  |  |  |
| Boeing 767-300 | 34 | 1987–2020 |  |  |  |  |
| Boeing 747-400 | 23 | 1990–2014 | Kaksi koneista oli maalattu Pokémon- väritykseen. |  |  |  |
| Airbus A321-100 | 7 | 1998–2008 |  |  |  |  |
Tytäryhtiöt

Air Nippon
Air Nippon Network
Air Next
Air Japan
Air Central
Nippon Cargo Airlines
ANA Cargo
Air Hokkaido
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
All Nippon Airways
Star Allianceen kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:   Aegean Airlines  Air Canada  Air China  Air India  Air New Zealand  All Nippon Airways  Asiana Airlines  Austrian Airlines  Avianca  Brussels Airlines  Copa Airlines  Croatia Airlines  EgyptAir  Ethiopian Airlines  EVA Air  LOT Polish Airlines  Lufthansa  Shenzhen Airlines  Singapore Airlines  South African Airways  Swiss International Air Lines  TAP Air Portugal  Thai Airways International  Turkish Airlines  United Airlines 
Entiset jäsenet:   Adria Airways  Ansett Australia  Avianca Brasil  Blue1  British Midland International  Continental Airlines  Mexicana  Scandinavian Airlines  Shanghai Airlines  Spanair  TACA Airlines  TAM Airlines  US Airways  VARIG 
ANA:n Airbus A321neo Hanedan lentoasemalla
ANA:n Boeing 737-800 Star Alliancen värityksessä
ANA:n Airbus A380-800 lähdössä Naritan kansainväliseltä lentoasemalta
ANA:n entinen Boeing 747-400D Pokémon-värityksessä
ANA:n Boeing 767-300ER
ANA:n Boeing 777-300ER laskeutumassa Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle
ANA:n Boeing 787-8
ANA:n Boeing 787-9 Münchenin lentoasemalla Tähtien sota -värityksessä
Anttila (Lohja)

| Anttila |
| --- | --- |

Kaupunki:  Lohja
Kaupunginosa nro:  1
Osa-alueet:  Harjurinne, Anttila, Pohjolanmäki
Postinumero(t):  08100
Lähialueet:  Ahtsalmi, Keskilohja, Pappila, Pitkäniemi, Hiidensalmi, Moisio
Vuonna 2005 valmistunut pääkirjasto sijaitsee Anttilan kaupunginosassa.
Anttila on Lohjan 1. kaupunginosa. Anttilan kaupunginosa muodostaa suurimman osan Lohjan keskustasta. Sen naapurikaupunginosia ovat Ahtsalmi, Pitkäniemi, Hiidensalmi, Pappila, Moisio ja Keskilohja. Kaupunginosan nimi juontaa juurensa alueella sijainneesta Anttilan tilasta.
Anttilan kaupunginosa on epäsäännöllisen muotoinen. Etelässä kaupunginosan erottaa Keskilohjasta valtatie 25. Lounaassa raja Anttilan ja Ahtsalmen välillä kulkee linjaa Vuorisenkatu – Harjukatu – Postikatu – Aurlahdenkatu – Rantapuisto – Laiturikatu. Luoteessa Anttilan Pitkäniemestä erottaa Immonkadusta lähtien Rantapuisto. Anttila ulottuu pohjoiseen aina Rantapuiston ja Karstuntien risteykseen, ja lyhyt raja Hiidensalmen kanssa kulkee Karstuntietä Tytyrinkadun risteykseen saakka. Siitä eteenpäin Anttila rajoittuu Pappilan kaupunginosaan ensin Asemakatua, sitten Rautatienkatua, Kirkkokatua ja Sibeliuksenkatua pitkin. Koillisessa Anttilan Moisiosta erottaa Joukahaisenkadun kohdalta lähtien Lohjan satamarata aina Kurjenkadulle saakka.
Palvelut

Suuri osa Lohjan keskustan palveluista sijaitsee Anttilan kaupunginosassa. Muun muassa kaupungintalo Monkola, Lohjan Yhteislyseon lukio, Lohjan ammattikoulu, Tytyrin koulu, Anttilan koulu sekä Harjun koulu sijaitsevat alueella. Myös kauppakeskus Lohjantähti ja tavaratalo Sokos sijaitsevat Anttilan kaupunginosassa.
Keskustan eteläisin osa, jossa sijaitsevat muun muassa poliisilaitos, käräjäoikeus sekä Prisma-keskus ja linja-autoasema, kuuluu kuitenkin Ahtsalmen kaupunginosaan.
Laurentius-sali ja Anttilan koulu.
Antonio José de Sucre

| Antonio José de Sucre y Alcalá |
| --- | --- |

Bolivian presidentti
 29. joulukuuta 1825 – 18. huhtikuuta 1828  
Edeltäjä:  Simón Bolívar
Seuraaja:  José María Pérez de Urdininea
Perun presidentti
 23. kesäkuuta – 17. heinäkuuta 1823  
Edeltäjä:  José de la Riva Agüero
Seuraaja:  José Bernardo de Tagle
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1795 Cumaná, Uusi-Granada
Kuollut: 4. kesäkuuta 1830 Berruecos, Suur-Kolumbia
Tiedot
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  kenraali
Antonio José de Sucre (3. helmikuuta 1795 – 4. kesäkuuta 1830) oli eteläamerikkalainen itsenäisyystaistelija, yksi Simón Bolívarin lähimmistä ystävistä, kenraali ja valtiomies. Hän toimi sekä Perun että Bolivian presidenttinä.
Sucre syntyi rikkaaseen ja yläluokkaiseen perheeseen Cumanássa, joka oli osa Espanjan Uuden-Granadan varakuningaskuntaa ja Venezuelan kenraalikapteenin alaisuudessa. Heinäkuussa 1810, kolme kuukautta Caracasin kapinan jälkeen, Sucre liittyi itsenäisyystaistelijoiden riveihin ja osoittautui osaavaksi komentajaksi; 1817 hänet ylennettiin everstiksi ja vuonna 1819 24-vuotiaana prikaatikenraaliksi. Boyacán taistelun jälkeen Bolívar otti hänet esikuntapäällikökseen.
Bolívar nimitti hänet komentajaksi kampanjaan vapauttaa Quito ja Sucre sai ratkaisevan voiton Pichinchassa 24. toukokuuta 1822. Toisen merkittävän voittonsa hän sai Perussa 6. elokuuta 1824 Junínin taistelussa ja ratkaisevan voiton espanjalaisista ja vangitsi varakuningas José de la Sernan Ajacuchossa 9. joulukuuta 1824. Vangittu varakuningas allekirjoitti antautumisen ja espanjalaiset vetäytyivät, mikä antoi Perulle ja Alto Perúlle, josta perustettiin Bolivian, itsenäisyyden. Sucre sai voitostaan arvonimen Gran Mariscal de Ayacucho, Suurmarsalkka Ayacucholainen, 29-vuotiaana. Pian voiton jälkeen Bolívar itse kirjoitti ylistävän lyhyen elämäkerran Resumen Sucinto de la Vida del General Sucre luutnantistaan.
Sucre valittiin 1826 Bolivian presidentiksi, mutta hän pettyi pian politiikkaan. Vuonna 1828 suuri liike nousi Bolívaria, hänen seuraajiaan ja Bolívirin perustuslakia vastaan. Sucre erosi ja muutti Quitoon. Saman vuoden lopulla Suur-Kolumbian kongressi valitsi nimitti hänet puheenjohtajakseen tarkoituksena saada hänestä presidentti Bolívarin seuraajaksi. José Antonio Páezin johtaman komitean mukana hän matkusti Venezuelaan 1829 tukahduttamaan paikallista separatismia. Vaikea tehtävä vahvisti Sucren pettymystä Suur-Kolumbian politiikkaan.
Alkuvuodesta 1830 Sucre sai tietää Bolívarin eronneen ja aikovan jättää maan. Tuolloin hän päätti palata Quitoon ja vetäytyä yksityisyyteen. Kuitenkin matkalla hänet ammuttiin väijyksistä lähellä Pastoa Etelä-Kolumbiassa 4. kesäkuuta 1830. Tekijöistä ja motiivista ei ole varmaa tietoa.
Sucren mukaan on nimetty Sucren departementti Kolumbiassa ja Bolivian pääkaupunki Sucre. Ecuadorin entinen valuutta oli samanniminen ja hänen synnyinmaakuntansa Venezuelassa on nimetty hänen mukaansa. Myös latinalaisamerikkalaisten ALBA-maiden suunniteltu uusi valuutta on nimetty sucreksi.