stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joe Cirella
Pelaajaura

Colorado Rockies varasi Cirellan numerolla viisi NHL:n varaustilaisuuden 1981 ensimmäisellä kierroksella, ja hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa jo samana vuonna. Keväällä 1982 hänet kuitenkin lähetettiin takaisin junioriseura Oshawa Generalsiin OHL:ään, jossa oli pelannut aiemmin vuodesta 1980. Colorado Rockiesista tuli ennen kautta 1982–1983 New Jersey Devils. Cirella edusti Devilsiä tuolla kaudella kahdessa NHL-ottelussa, mutta suurin osa kaudesta kului OHL:ssä, jonka mestaruutta hän oli voittamassa vuonna 1983. Hänet nimettiin tuona vuonna OHL:n sekä Memorial Cup -turnauksen ensimmäiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hän toimi joukkueensa kapteenina.
Cirella pelasi kaudesta 1983–1984 alkaen vakituisesti NHL:ssä. Hän teki tuolla kaudella NHL-vuosiensa ennätyspisteet, 44 tehopistettä, 11 maalia ja 33 syöttöpistettä, 79:ssä runkosarjaottelussa, ja oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja sekä kaikkiaan neljänneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän myös pelasi tuon kauden aikana, vuonna 1984, ainoan kerran urallaan NHL:n tähdistöottelussa. Cirella edusti Devilsiä vuoteen 1989 asti. Hän siirtyi tuon vuoden kesäkuussa Quebec Nordiquesiin pelaajakaupassa, jossa Nordiques sai hänen lisäkseen hyökkääjä Claude Loisellen ja Devilsin kahdeksannen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 1990, ja jossa Devils sai hyökkääjä Walt Poddubnyn ja Nordiquesin neljännen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 1990.
Cirella edusti Nordiquesia vajaat kaksi kautta. Hän siirtyi tammikuussa 1991, kesken kauden 1990–1991, New York Rangersiin vaihdossa puolustaja Aaron Milleriin ja Rangersin viidennen kierroksen varausvuoroon varaustilaisuudessa 1991. Vuonna 1993 hän siirtyi laajennusvaraustilaisuuden kautta silloiseen tulokasseuraan Florida Panthersiin, jota edusti kaksi kautta. Hänen viimeiseksi NHL-seurakseen jäi Ottawa Senators, jonne hän siirtyi vapaana pelaajana lokakuussa 1995, ja jossa hän pelasi kuusi ottelua runkosarjakaudella 1995–1996. Suurimman osan tuosta kaudesta hän pelasi IHL:n Milwaukee Admiralsissa, jonne siirtyi joulukuussa 1995. Cirella päätti pelaajauransa kauteen 1996–1997 Kölner Haiessa Saksan jääkiekon pääsarjassa DEL-liigassa.
Cirella pelasi kaudesta 1981–1982 kauteen 1995–1996 kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 828 runkosarja- ja 38 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 275 tehopistettä, 64 maalia ja 211 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 13 tehopistettä, kaikki syöttöpisteitä.
Cirella ei pelannut urallaan yhtään arvoturnausta A-maajoukkueessa, mutta edusti Kanadaa kerran nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1983. Hän oli voittamassa tuossa turnauksessa nuorten MM-pronssia.
Pelaajauran jälkeen

Cirella on toiminut pelaajauransa jälkeen jääkiekkovalmentajana. Hän toimi kauden 1997–1998 NHL-seura Florida Panthersin apuvalmentajana, mistä siirtyi vuonna 1998 OHL-seura Oshawa Generalsin apuvalmentajaksi, jona toimi ensimmäisellä kerralla vuoteen 2004. Hän palasi Generalsin apuvalmentajaksi vuonna 2010, jolloin hänet nimitettiin myös seuran apulais-GM:ksi (Assistant General Manager). Vuonna 2012 hän aloitti samassa sarjassa pelaavan Sault Ste. Marie Greyhoundsin apuvalmentajana. Cirella on valmentanut myös Whitby Minor Hockey Associationissa ja ollut mukana itsensä mukaan nimetyn Joe Cirella Hockey Clinicsin toiminnassa.
Aiheesta muualla

Joe Cirella The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Jemenin sosialistinen puolue

| Jemenin sosialistinen puolue |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1978
Johto:   Abdulraham Al-Saqqaf 
Kotisivu:  www.aleshteraki.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jemenin sosialistinen puolue (arabiaksi: الحزب الاشتراكي اليمني‎, al-Hizb al-Ishtiraki al-Jamani) on Jemenissä toimiva puolue.
Pääsihteerit

Abdul Fattah Ismail (1978–1980)
Ali Nasir Muhammad (1980–1986)
Ali Salem al Beidh (1986–1994)
Ali Saleh Obad (Moqbel) (1994–2005)
Jasin Said Numan (2005–2015)
Abdulraham Al-Saqqaf (2015–)
Virallinen vaalitulos viimeksi eli vuonna 2003 järjestetyissä parlamenttivaaleissa:*      Yleinen kansankokous (238) 
*      Jemenin uudistuskokous (al-Islah) (46) 
*      Jemenin sosialistinen puolue (8) 
*      Sitoutumattomat (4) 
*      Nasseristi-unionistinen kansanliike (3)
*      Arabibaathistinen sosialistinen puolue (2) }}
Joe Bygraves

| Joe Bygraves> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joe Bygraves
Syntynyt: 26. toukokuuta 1931 Kingston, Jamaika
Kuollut: 16. tammikuuta 2012 (80 vuotta) Iso-Britannia
Kansalaisuus:  Jamaika
Nyrkkeilijä
Pituus:  185 cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  72
Voitot:  42
– tyrmäysvoitot:  22
Tappiot:  28
Ratkaisemattomat:  2
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Joe Bygraves (26. toukokuuta 1931 Newport, Wales, Iso-Britannia Kingston, Jamaika– 16. tammikuuta 2012 Iso-Britannia) oli jamaikalainen nyrkkeilijä. Hän oli Kansainyhteisön ja Britannian raskaansarjan mestari kesäkuu 1956 - marraskuu 1957.
Ammattilaisuran ensivuodet

Jamaikalainen Bygraves muutti sotien jälkeen 1946 Englantiin ja asettui Liverpoolin. Vuonna 1953 eli 22-vuotiaana hänestä tuli ammattilaisnyrkkeilijä. Vuoden 1954 loppuun mennessä hän oli otellut 29 kertaa ja voittanut niistä 24. Seuraavan vuoden alkupuolella huhtikuussa 1955 hän kohtasi nousevan brittinyrkkeilijän Henry Cooperin, jolle hän koki pistetappion 8-eräisessä ottelussa.
Kohti kansainvälistä huippua

Syyskuussa 1955 Bygraves otteli ensimmäisen kerran Britannian ulkopuolella, kun hän otteli Saksan Dortmundissa Hugo Salfeldia vastaan voittaen keskeytyksellä 5. erässä. Vuoden lopulla hän otteli Italiassa kolme ottelua eli Bolognassa Franco Cavicchia vastaan kokien tappion, Milanossa Aldo Pellegriniä vastaan voittaen tyrmäyksellä ja jälleen Bolognassa Uber Bacilieriä vastaan voittaen pistein. Helmikuussa 1956 Bygraves otteli Ruotsissa Göteborgissa nousevaa tähteä Ingemar Johanssonia vastaan kokien pistetappion 8-eräisessä ottelussa. Kaksi kuukautta myöhemmin Bygraves kohtasi brittiläisen raskaansarjan mestarin Jack Gardnerin voittaen keskeytyksellä 2. erässä.
Huipulla - Kansainyhteisön mestari

Brittiläinen Don Cockell joutui luopumaan Kansainyhteisön mestaruudesta keväällä 1956. Mestaruudesta järjestettiin kesäkuussa 1956 karsinta, jossa Bygraves otti 15-eräisen ottelun pistevoiton Tongan Kitione Lavesta. Sen jälkeen hän puolusti mestaruuttaan Britannian Henry Cooperia vastaan ottaen tyrmäysvoiton 9. erässä. Sen jälkeen ratkaisematon walesiläisen Dick Ricardsonin kanssa ja marraskuussa 1957 pistetappion 15-eräisessä ottelussa walesiläistä Joe Erskineä vastaan.
Erskine-ottelun jälkeen Bygraves koki useimmiten tappioita. Vastustajat olivat kuitenkina kansainvälisiä nimiä, kuten amerikkalaiset Willie Pastrano ja Zora Folley sekä tappioon päättynyt ottelu Ruotsin Ingemar Johanssonia vastaan samoinkuin Saksan Karl Mildenbergeriä vastaan. Yksi hänen viimeisistä voitoistaan ​​oli olympiakultamitalista Franco De Piccolista vuonna 1963, ja vuonna 1965 hän epäonnistui voittamaan Kanadan raskaansarjan mestari George Chuvalon Albert Hallissa Lontoossa. Hänen viimeinen ammattilaisottelunsa oli Hector Corlettia vastaan ​​20. maaliskuuta 1967.
Italia olympialaisissa

Italia on osallistunut vuotta 1904 lukuun ottamatta jokaisiin kesäolympialaisiin sekä kaikkiin talviolympialaisiin. Maa on voittanut yhteensä 235 kultamitalia ja on kaikkien aikojen mitalitilastossa sijalla 5. Italia on myös isännöinyt olympialaisia kolmesti, kesäolympialaisia vuonna 1960 Roomassa ja talviolympialaisia vuosina 1956 Cortina d’Ampezzossa sekä 2006 Torinossa.
Italialle menestyksekkäin urheilumuoto on ollut miekkailu, jossa maa on saavuttanut 83 mitalia. Talviurheilumuodoista maalla menestyksekkäin on ollut maastohiihto, jossa mitaleja on tullut 34.
Menestyksekkäin italialaisurheilija on ollut miekkailija Edoardo Mangiarotti, joka on saavuttanut olympialaisissa 13 mitalia, 6 kultaa, 5 hopeaa ja 2 pronssia.
Per Bratland

| Per Bratland> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. syyskuuta 1907 Oslo, Norja
Kuollut: 9. huhtikuuta 1988 (80 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  toimittaja
Toimittaja
Lehti:  Tiden (1934–1936) Arbeiderbladet (1936–1940, 1956–1958, 1961–1975) Aktuell (1945–1956) Bergens Arbeiderblad (1959–1961)
Per Bratland (8. syyskuuta 1907 Oslo – 9. huhtikuuta 1988 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja Norjan vastarintaliikkeen jäsen. Hän työskenteli monissa lehdissä, pisimpään Arbeiderbladetissa, jossa hän oli kolmeen otteeseen yhteensä kaksikymmentä vuotta. Vuosina 1959–1961 Bratland oli Bergens Arbeiderbladin päätoimittaja. Toisen maailmansodan aikana Bratland työskenteli Norjan pakolaishallituksen tiedotusosastolla Lontoossa.
Vuonna 1940 Bratland otti kuuluisan kuvan kuningas Haakon VII:sta ja kruununprinssi Olavista Moldessa, johon nämä olivat paenneet Saksan hyökättyä Norjaan.
Jaakon aikakausi

Jaakon aikakausi on kuningas Jaakko I:n hallituskauden (1603–1625) kattava ajanjakso Englannin kulttuurihistoriassa. Jaakon aikakauden alussa tyyli-ihanteet eivät juurikaan poikenneet sitä edeltäneen Elisabetin aikakauden ihanteista.
Eurooppalaiset muotivirtaukset levisivät Englantiin mallikirjojen ja muiden painotuotteiden välityksellä. Kauppalaivat toivat kaukomailta uusia, eksoottisia materiaaleja ja esineitä, jotka inspiroivat taiteilijoita ja käsityöläisiä. Taidekäsitöissä käytettiin ylellisiä materiaaleja ja runsaita, taidokkaita yksityiskohtia, mutta kuninkaallisen hovin rakennushankkeissa siirryttiin vähitellen koruttomampaan, klassiseen tyyliin.
Daniël Mijtens, Kuningas Jaakko I, 1621.
Jaakko I:n hovi

Vuonna 1603 Skotlannin kuninkaasta Jaakko VI:sta tuli Englannin kuningas ja ensimmäinen hallitsija, joka hallitsi samanaikaisesti sekä Englantia että Skotlantia. Elämä Jaakon Lontoon-hovissa oli loisteliasta ja tuhlailevaa. Hovin jäsenet pukeutuivat ylellisesti, ja huolella valmistellut naamionäytelmät olivat suosittua viihdettä.
Jaakon puoliso Anna Tanskalainen keräili taidetta ja toimi mesenaattina useille taiteilijoille. Walesin prinssi Henry kokosi ympärilleen joukon sivistyneitä hovimiehiä, joiden keskuudesta kiinnostus uusimpaan eurooppalaiseen arkkitehtuuriin ja sisustustaiteeseen levisi laajemmalle.
Arkkitehtuuri ja sisustustaide

Jaakon aikakauden arkkitehtuurille on ominaista klassisten yksityiskohtien kömpelöhkö yhdistäminen perpendikulaarityylin – klassisia vaikutteita saatiin varsinkin Flanderista mutta ne omaksuttiin vain pintapuolisesti. Tudorkaaret olivat edelleen tavallisia ja sisätiloissa käytettiin runsaasti tudortyylisiä seinäpaneeleita ja jossain määrin myös perpendikulaarityylille ominaisia viuhkaholveja. Talojen oviaukoissa, tulisijoissa ja muissa rakenteissa hyödynnettiin kuitenkin jo klassisia koristeaiheita. Päätykoristeet, pilasterit, juoksevat koirat ja nauhaornamentit yleistyivät sekä sisä- että ulkotiloissa.
Jaakon aikakaudella rakennettiin myös Englannin ensimmäinen klassisen kauden ihanteita noudattava rakennus, arkkitehti Inigo Jonesin suunnittelema Banqueting House (1619–1622). Jones piti oppi-isänään Andrea Palladiota, ja hänen esimerkkinsä johti palladianismin suosion kasvuun Englannissa.
Huonekalut olivat yleensä tammisia ja raskasrakenteisia. Huonekalujen tietyistä osista, kuten pöydänjaloista ja sängynpylväistä, tehtiin silmiinpistävän pulleita. Britannian kauppalaivat alkoivat tuoda Aasiasta käsityöläisten käyttöön eksoottisia materiaaleja, kuten helmiäistä, ja huonekaluntekijät yrittivät matkia aasialaisia lakkatekniikoita maalaamalla puuosat mustaksi. Myös kirkkaat värit olivat suosittuja etenkin kankaissa mutta myös huonekaluissa.
Taidekäsitöistä tehtiin aikaisempaa kolmiulotteisempia – syvistä puukaiverruksista ja voimakkaasti muotoillusta hopeasta tuli suosittuja. Käsitöissä ja etenkin hopeaesineissä käytettiin paljon merellisiä aiheita: merenneitoja, simpukoita, aaltoja, delfiinejä ja merihevosia. Myös vaakunat olivat yleinen koristeaihe, jolla haluttiin ilmaista yhteiskunnallista asemaa ja uskollisuutta kuningashuoneelle.
Maalaus- ja kuvanveistotaide

Maalaus- ja kuvanveistotaiteessa ei tehty Jaakon aikakaudella yhtä suuria harppauksia eteenpäin kuin arkkitehtuurissa. Aikakauden varhaisena mestarina pidetään miniatyyrimaalari Isaac Oliveria. Suurin osa senaikaisista muotokuvamaalareista ja -veistäjistä oli syntynyt tai asunut ulkomailla, esimerkiksi Marcus Gheeraerts nuorempi, Paul van Somer, Cornelius Johnson ja Daniël Mijtens. Heitä kuuluisampia ovat kuitenkin flaamilaiset taidemaalarit Peter Paul Rubens ja Antoon van Dyck, jotka työskentelivät Englannissa Kaarlen aikakaudella.
Kirjallisuus ja teatteri

Myös kirjallisuudessa olivat aluksi vallalla Elisabetin aikakaudelle tyypilliset aiheet ja tyylikeinot. Jaakonaikainen kirjallisuus on monipuolista mutta usein synkän pohdiskelevaa. William Shakespeare kirjoitti huomattavimmat tragediansa vuosina 1601–1607. Monet näytelmäkirjailijat, esimerkiksi John Webster, John Marston, Thomas Middleton ja George Chapman, käsittelivät teoksissaan pahan ongelmaa. Komedioista suosituimpia olivat Ben Jonsonin pisteliäät satiirit ja Francis Beaumontin ja John Fletcherin huvinäytelmät.
Uusi ilmiö teatteritaiteessa olivat kuninkaallisessa hovissa suositut naamionäytelmät, joista historiaan ovat jääneet Ben Jonsonin ja Inigo Jonesin yhteistyönä syntyneet spektaakkelit. Runoutta leimasivat yhtäältä Jonsonin selkeäsanaiset ja viehkeät runot ja häntä seuranneiden kavaljeerirunoilijoiden teokset, toisaalta John Donnen ja muiden metafyysisten runoilijoiden älyllinen pohdinta.
Proosassa ilmeni uudenlaista tinkimättömyyttä ja tyylillistä vapautta, esimerkiksi Francis Baconin ja Robert Burtonin teoksissa. Jaakon aikakauden monumentaalisin kirjallinen saavutus on kuitenkin Kuningas Jaakon Raamattu, joka ilmestyi ensimmäistä kertaa 1611.
Pukeutuminen ja tavat

Elisabetin aikakauden ylenpalttinen ja vartaloa muotoileva pukeutuminen oli muodissa vielä 1600-luvun alussa. Naiset käyttivät edelleen luilla tuettua miehustaa, johon kuului vatsan päälle ulottuva jäykkä rintamus, ja valtavia hameita, jotka ympäröivät alaruumista kuin häkki. 1620-luvulle tultaessa ylenmääräiset toppaukset olivat hävinneet sekä naisten että miesten vyötäröiltä ja vaatteista oli tullut kapeampia ja solakkalinjaisempia. Miesten röijyt muuttuivat kolmiomaisiksi, ja valtavien myllynkivikaulusten tilalla käytettiin pitsireunaisia laskeutuvia kauluksia. Sekä miesten että naisten puvut olivat kirkkaanvärisiä ja runsaskoristeisia, usein kirjomalla koristettuja. Hiustyyli muuttui aikaisempaa huolettomammaksi, ja korut yksinkertaistuivat 1620-luvulta alkaen.
Piipputupakan poltosta oli tullut suosittua jo 1590-luvulla ja suosio jatkoi kasvuaan Jaakon aikakaudella. Vuonna 1614 Lontoossa arvioitiin olevan 7 000 tupakkasalonkia, ja lääkärit ja apteekkarit suosittelivat tupakanpolttoa muun muassa yskään, vilustumiseen ja reumatismiin. Jaakko I pelkäsi tupakan suosion johtavan siirtomaiden menettämiseen ja yritti tuloksetta hillitä sen käyttöä ankarilla veroilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaakon aikakausi Wikimedia Commonsissa
Hatfield House Hertfordshiressa on jaakonaikainen herraskartano.
Meriaiheinen hopeinen kannu ja pesuvati (1610–1611), V&A.
Isaac Oliver, Naisen muotokuva, n. 1605.
Dorsetin jaarli Richard Sackville oli kuuluisa näyttävästä pukeutumisestaan ja huolettomasta rahankäytöstään.
Jason Spezza

| Jason Spezza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Spezzamo
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  97 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2022
Aik. seurat:  Brampton Battalion (OHL) Mississauga IceDogs (OHL) Windsor Spitfires (OHL) Belleville Bulls (OHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Binghamton Senators (AHL) Ottawa Senators (NHL) Rapperswil-Jona Lakers (NLA) Dallas Stars (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL)
NHL-varaus:  2. varaus, 2001 Ottawa Senators
| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2000 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2001 | jääkiekko |  |
Jason Anthony Rocco Spezza (s. 13. kesäkuuta 1983 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän edusti viimeksi NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia. Hänet varasi Ottawa Senators vuoden 2001 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 2. Hän on maailmanmestari vuodelta 2015.
Peliura

Ensimmäinen kausi Spezzalle NHL:ssä oli 2002–2003, jolloin Ottawa pääsi myös pudotuspeleihin. Kyseisenä kautena Spezza pelasi vain 33 runkosarjaottelua useiden loukkaantumisten takia. Tästä huolimatta Spezza onnistui kuitenkin tekemään yhteensä 21 pistettä.  Ennen NHL:n työsulkua kausi 2003–2004 meni Spezzalta tulokaskautta paremmin, hän välttyi suuremmilta loukkaantumisilta ja teki 78 ottelussa yhteensä 55 pistettä. Työsulun jälkeinen kausi 2005–2006 sujui Spezzalta myös tehokkaissa merkeissä, sillä hän merkkautti 68 ottelussa yhteensä 90 (19+71) pistettä. Hän voitti kaudella 2006–2007 pudotupelien pistepörssin 22 pisteellä. Spezza on tehnyt neljällä NHL-kaudella yli 30 maalia. Edustettuaan 11 kautta Ottawa Senatorsia, Spezza kaupattiin Dallas Starsiin kesällä 2014.
Spezza teki kaudeksi 2019–2020 sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Lokakuussa 2020 Spezza teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 700 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2021 Spezza teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kanadan maajoukkueessa Spezza voitti kultaa MM-kilpailuissa Tšekissä 2015. Hän voitti kisojen pistepörssin tehoilla 6+8=14 ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. MM-hopeaa hän saavutti 2008 ja 2009. Spezza saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa 2002 sekä pronssia 2000 ja 2001.
Aiheesta muualla

NHL:n kotisivuilla
Jason Spezza jatkoaika.com:issa
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2011
2 Schenn |
3 Phaneuf |
7 Scalzo |
8 Burns |
9 Kane |
14 Eberle |
15 Zajac |
16 Ladd |
17 Gragnani |
18 Neal |
19 Spezza |
20 Tavares |
22 Clutterbuck |
25 Stewart |
27 Pietrangelo |
28 Colaiacovo |
33 Methot |
34 Reimer |
40 Dubnyk |
45 Bernier |
50 Vermette |
53 Skinner |
61 Nash |
92 Duchene |
Valmentaja Hitchcock
Percy Adlon

Percy Adlon (1. kesäkuuta 1935 München – 10. maaliskuuta 2024) oli saksalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Adlon opiskeli taide- ja teatterihistoriaa sekä saksan kieltä Münchenin Ludwigin-Maximilianin yliopistossa. Hän osallistui myös näyttely- ja laulukursseille. Hän kuului opiskelijoiden teatteriryhmään ja aloitti uransa juuri näyttelijänä. Pian Adlon löysi uuden kiinnostuksen televisio- ja radiotyöstä.
Adlon on tunnetuimman elokuvansa Bagdad Cafén (1988) ohella matkustanut lukuisia dokumentteja työstäessään mm. Tansaniaan saakka. Hänelle on myönnetty Bundesverdienstkreuz. Hän oli vuonna 1989 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi työstä elokuvan Rosalie lähtee ostoksille parissa. Hän voitti urallaan kaksi César-palkintoa.
Percy Adlon asui vaimonsa Eleonoren kanssa Kaliforniassa. Heidän poikansa Felix toimii myös elokuva-alalla. Percy Adlonin isoisän isä perusti Berliiniin kuuluisan Adlon-hotellin.
Pomona (Kalifornia)

| Pomona |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin Los Angeles County Fair -tapahtuman aikaan.

 Pomona
 Koordinaatit: 34°3′39″N, 117°45′21″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angelesin piirikunta
Väkiluku (2010):  149 058
 
 www.ci.pomona.ca.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pomona on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 149 058 ihmistä. Kaupungin koillispuolella sijaitsee San Dimasin kaupunki, pohjoisessa La Verne ja Claremont, idässä Montclair ja Chino. Yliopistotason koulutusta kaupungissa järjestävät California State Polytechnic University ja Western University of Health Sciences.
Kaupungintalo
Polyteknillisen yliopiston kirjasto
Jeroen Zoet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. tammikuuta 1991
Syntymäpaikka: Veendam, Alankomaat
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Seura
Seura:  Spezia
Junioriseurat
:  BV Veendam
2005–2011:  PSV Eindhoven
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011– |  PSV Eindhoven | 203 | (0) |
| 2011–2013 | →  RKC Waalwijk | 67 | (0) |
Maajoukkue
| 2006–2008 |  Alankomaat U17 | 13 | (0) |
| 2008–2009 |  Alankomaat U19 | 12 | (0) |
| 2010–2013 |  Alankomaat U21 | 21 | (0) |
| 2015– |  Alankomaat | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. marraskuuta 2019.
Jeroen Zoet (s. 6. tammikuuta 1991 Veendam) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Speziaa. Zoet on oikeajalkainen.
Seurajoukkueura

Zoet on PSV Eindhovenin kasvatti. Vuodet 2011–2013 hän pelasi lainalla Eredivisien RKC Waalwijkissä. Otteluita kertyi 67 kappaletta. Kaudeksi 2013–2014 Zoet palasi takaisin Eindhoveniin ja debyytti seuran paidassa Eredivisiessä tapahtui elokuussa 2013 ADO Den Haagia vastaan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Eredivisiessä 29 ottelua ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kaudella 2014–2015 Zoet pelasi Eredivisiessä 32 ottelua ja Eurooppa-liigassa seitsemän. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Eindhovenin kaikki 34 Eredivisien ottelua ja kaikki kahdeksan Mestarien liigan ottelua. Myös kaudella 2018–2019 hän pelasi joukkueensa kaikki Eredivisien ottelut. Mestarien liigassa hän pelasi myös kausina 2016–2017 ja 2018–2019..
Maajoukkueura

Zoet on edustanut Alankomaita alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Syyskuussa 2012 hänet kutsuttiin Alankomaiden miesten maajoukkueen mukaan. Ensimmäisen kerran hän pääsi pelaamaan miesten maaotteluissa lokakuussa 2015 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan ja ensimmäisen täyden maaottelunsa hän pelasi kolme päivää myöhemmin Tšekkiä vastaan.
Aiheesta muualla

Jeroen Zoet Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Jeroen Zoet Soccerway-sivustolla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Pjotr Vannovski

Pjotr Vannovski
Pjotr Semjonovitš Vannovski (ven. Пётр Семёнович Ванно́вский; 6. joulukuuta (J: 24. marraskuuta) 1822 Kiova – 1. maaliskuuta (J: 17. helmikuuta) 1904 Pietari) oli venäläinen kenraali. Hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878 perintöruhtinaan armeijan esikuntapäällikkönä. Myöhemmin hänestä tuli sotaministeri, jolloin hän vei vuosina 1881–1898 päätökseen asevelvollisuusarmejan luomisen. Hän käynnisti toimet, joilla oli tarkoitus Suomen sotalaitoksen organisointi Venäjän sotalaitoksen mukaan. Hän toimi opetusministerinä 1901–1902. Kenraali Vannovski nimitettiin opetusministeriksi sen jälkeen kun aiempi ministeri Nikolai Bogolepov oli joutunut vallankumouksellisen opiskelijan salamurhaamaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pjotr Vannovski Wikimedia Commonsissa
ВАННОВСКИЙ Петр Семенович (venäjäksi) Venäjän puolustusministeriö
Pop-up Pirate

Pop-up Pirate on lapsille tarkoitettu peli, jossa on tarkoituksena laittaa tynnyrin näköiseen esineeseen miekkoja, joihin on erilliset reiät. Se pelaaja, joka työntäessään miekan pompauttaa merirosvon tynnyristä, häviää pelin. Peliä valmistaa Tomy ja se on kotoisin Japanista. Pelistä on julkaistu myös videopeli Wiille.
Pop-up

Pop-up tarkoittaa seuraavia asioita:
väliaikaista tai tilapäistä toimintaa, kuten esimerkiksi Pop up -ravintola, pop-up -baari, -kahvila tai -myymälä.
Ponnahdusikkuna
Per Christian Ellefsen

Per Christian Ellefsen (s. 14. helmikuuta 1954 Norja) on norjalainen näyttelijä. Ellefsenin tunnetuin rooli on Elling, jota hän on näytellyt elokuvissa Elling (2001) ja Äidin Elling (2003). Hän näytteli myös Rare Exports -elokuvassa.