stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vladislav Gavrikov
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Miesten jääkiekko> Maa:   Venäläiset olympiaurheilijat. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Maa:   Venäjä
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
Gavrikov oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Gavrikov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti pronssia. Gavrikov jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Bogdan Kiselevitšin kanssa lukemalla +9. Hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun välieräottelun päätteeksi Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Gavrikov on pelannut 26 A-maaottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 5. helmikuuta 2015 Karlovy Varyssa Tšekkiä vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Gavrikov teki Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2016 Moskovan VTB-jääpalatsissa ylivoimalla Ruotsia vastaan.
Gavrikov pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Venäjän kapteenina ja voitti hopeaa. Gavrikov valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja valmennus valitsi hänet joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Gavrikov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013.
Gavrikov pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012. Hän pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa, joka päättyi kultaan. Gavrikov pelasi vuonna 2012 myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa.
Witold Szalonek

Witold Jozef Szalonek (2. maaliskuuta 1927 Czechowice-Dziedzice – 12. lokakuuta 2001) oli puolalainen säveltäjä.
Szalonek koki lapsuudessaan saksalaismiehityksen kotimaassaan ja isänsä joutumisen natsien internoimaksi. Hän opiskeli Bolesław Woytowiczin johdolla Katowicessa ja myöhemmin Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Hän toimi Katowicessa musiikkiakatemian rehtorina, kunnes teki vuonna 1973 kiistellyn eron virasta vastalauseena viranomaisten puuttumiselle akatemian toimintaan. Szalonek lähti Puolasta Boris Blacherin seuraajaksi sävellysprofessorina silloisessa Länsi-Berliinissä. Hänen uraansa kuitenkin varjosti suhteiden katkeaminen puolalaiskollegoiden kanssa ja se, että hän ei saanut Saksan musiikkipiireissä suurta tunnustusta luovista saavutuksistaan.
Szalonekin varhaisissa teoksissa kuuluu puolalaisen kansanmusiikin ja Béla Bartókin vaikutus. Tämän varhaistuotannon merkkiteos on sonaatti sellolle ja pianolle vuodelta 1958. 1950-luvun lopussa Szalonek siirtyi etenkin Krzysztof Pendereckin töistä kansainvälisesti tunnetun puolalaisen sonorismin pariin. Puolan musiikkielämässä sonorismin ja yleisesti modernismin hylkääminen oli tyypillistä, mutta Szalonek näki sonorismissa pohjan perustavammalle sävelkielen uudistamiselle. Hän kutsui omaa lähestymistapaansa "sonoristiikaksi" ja alkoi puhtaasta sonorismista poiketen keskittyä yksittäisten soitinten solististen mahdollisuuksien intensiivisempään hyödyntämiseen. Hän käytti usein suurta laajennettujen soittotekniikoiden valikoimaa tuloksen saavuttamiseksi. Szalonek sävelsi tällä kehittämällään tyylillä muiden muassa teokset Musica concertante (kontrabassolle ja orkesterille, 1977) ja D.P's Five Ghoulish Dreams (saksofonille, 1985). Monissa hänen teostensa esityksistä luotiin teatraalinen tunnelma, jossa oli sekä koomisia että mystisiä sävyjä.
Myöhemmin Szalonek otti sävellystyössään asteittain takaisin käyttöön "puhdasoppisempia" menettelyjä, mikä johti reflektoivien myöhäisten teosten luomiseen. Osassa näistä teoksista kuuluu säveltäjän kasvava kiinnostus sleesialaisissa musiikkiperinteissä olleita juuriaan kohtaan.
Szalonekin musiikkikieli ja teoreettiset ideat ovat sittemmin saaneet tunnustusta merkittävästi aikaansa edellä olleina. Hän keskittyi havainnoinnin aktiiviseen rooliin musiikin kuuntelemisessa sekä suhteeseen äänten ilmaisuvoiman ja äänet tuottaneen toiminnan välillä live-esityksessä.
Vuonna 1999 Szalonek oli musiikillaan edustettuna Varsovan syksy -festivaalissa. Hän palasi lyhyesti Puolaan, mutta toimi yhä pääasiassa Berliinissä. Hän kuoli 74-vuotiaana pitkällisen sairauden jälkeen pysyttyään kuitenkin luovana lähes elämänsä loppuun saakka. Leskeksi jäi hänen vaimonsa Beata.
Vladimir Zubkov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sofia 1971 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Teheran 1973 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Katowice 1974 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Minsk 1975 | 48 kg |  |
|  Hopeaa | Edmonton 1970 | 48 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Katowice 1972 | 48 kg |  |
Vladimir Anatoljevitš Zubkov (ven. Владимир Анатольевич Зубков; s. 30. huhtikuuta 1948 Novosibirsk) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti seuratasolla Burevestnik Minskiä.
Zubkov kilpaili alle 48-kiloisten sarjassa, jossa hän sai hopeaa MM-kisoissa 1970 Edmontonissa. Hän saavutti kultaa neljissä MM-kilpailuissa peräkkäin vuosina 1971, 1973, 1974 ja 1975 mutta jäi Münchenin olympialaisissa 1972 toiselle kierrokselle hävittyään kisoista mitalin saaneille Stefan Angeloville ja Gheorghe Berceanulle.
Vladimir Voronkov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | 4×10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vysoké Tatry 1970 | 4×10 km viesti |  |
Vladimir Petrovitš Voronkov (ven. Владимир Петрович Воронков, 20. maaliskuuta 1944 Tšuvassien ASNT, Venäjän SFNT – 25. syyskuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Voronkov saavutti suurimmat menestyksensä 4×10 km viestissä Neuvostoliiton viestijoukkueen jäsenenä. Hän voitti viestissä olympiakultaa Sapporossa 1972 ja maailmanmestaruuden Vysoké Tatryssa 1970. Voronkov kilpaili Sapporossa myös 15  kilometrillä, ja Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän hiihti neljässä kilpailussa ollen 30 kilometrillä ja viestissä neljäs.
Voronkov kuoli 74-vuotiaana 25. syyskuuta 2018.
Vihtijärvi

| Vihtijärvi |
| --- | --- |
 Vihtijärvi
 Koordinaatit: 60.5255°N, 24.5392°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Helsingin seutu
Kunta:  Vihti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  03790
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vihtijärven kappeli.
Vihtijärvi on Vihdin noin 500 asukkaan kylä, joka sijaitsee kunnan koillisosassa Lopen rajalla. Matkaa Vihdin kirkonkylään on noin 24 km ja Nummelan keskustaan noin 30 km. Kylän kautta kulkevat seututie 132 (1950-luvun lopulle saakka valtatie 3) Vantaan Keimolasta Lopelle ja siitä erkaneva seututie 133 Karkkilaan. Vihtijärven korkein kohta on Rokokallio.
Rakennuksia > Vihtijärven koulu

Vihtijärven koulu on noin 50 oppilaan alakoulu. Vihdin kunnan säästötoimet uhkasivat lopettaa Vihtijärven koulun toiminnan. Aktiivinen kyläyhdistys ryhtyi talkoisiin ja pelasti koulun muun muassa Hiiskulan kartanolta saadun taloudellisen tuen avulla.
Rakennuksia > Kappeli

Vihtijärven kylässä sijaitsee Vihdin luterilaisen seurakunnan kappeli ja hautausmaa. Vuonna 1961 valmistuneen tiilestä ja graniitista rakennetun 100-paikkaisen kappelin ovat suunnitelleet Tarja ja Esko Toiviainen, ja saliin vuonna 1975 valmistuneet urut on rakentanut Veikko Virtanen. Kappelin yhteydessä on erillinen kellotorni. Hiiskulan kartanon patruunan Hans Brummerin ehtojen mukaisesti lahjoituskiinteistön nimeksi tuli Anteron rukoushuone ja hautausmaa.
Rakennuksia > Hiiskulan kartano

Vihtijärvellä sijaitsevan Hiiskulan kartanon perusti vuonna 1836 vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström ostamalla Kourlaan kuuluneet Hurran, Kaupin, Syökärin ja Kuloin rälssitilat Carl Henrik Tollin konkurssipesästä. Vuonna 1869 kartanon osti nykyisen omistajan esi-isä, kollegionasessori, myöhemmin hovineuvos Alexander Wilhelm Brummer, joka myöhemmin osti myös Tervalammen säteritilan.
Rakennuksia > Nummitupa

Vihtijärvellä sijaitsee Vihtijärven VPK:n talo Nummitupa, jota käytetään harraste- ja juhlatilana.
Hanke kylän liittämiseksi Nurmijärveen

Vihtijärven kyläyhdistys katsoi, että kylä sijaitsee syrjässä Vihdin kunnan päätaajamista, ja lähti ajamaan sen liittämistä Nurmijärven kuntaan, jonka raja sijaitsee Vihtijärven eteläosassa. Valtiovarainministeriön päätöksellä esitys hylättiin vuonna 2017 perusteena haitallinen vaikutus Vihdin kunnan talouteen. Vihdin kunnanhallitus myönsi joulukuussa 2018 valtuudet sopimusneuvottelujen käynnistämisestä Nurmijärven kunnan kanssa Vihtijärven vesihuoltojärjestelmän järjestämisestä. Vuonna 2022 kyläyhdistyksen hallitus ilmaisi jälleen halukkuutensa liittää Vihtijärvi osaksi Nurmijärveä.
Vuoden kylä

Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Vihtijärven vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2010. Vihtijärvi valittiin lisäksi myös koko Suomen vuoden kyläksi.
Aiheesta muualla

Vihtijärven kylä
Yamarin Cross

| Yamarin Cross |
| --- | --- |
Perustettu:  2010
Kotipaikka:  Raisio, Suomi
Kotisivu:  https://cross.boats/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kesko-konserniin kuuluva Konekesko Oy lanseerasi alumiinirunkoisen ja lujitemuovikantisen Yamarin Cross-venemalliston Yamarin-lasikuituvenemalliston rinnalle syksyllä 2010.  [lähde? ]
Ensimmäiset, veneilykaudelle 2011 esitellyt mallit olivat Yamarin Cross 61 CC ja Yamarin 63 BR.
Vuonna 2021 mallistoon kuului seitsemän venemallia, kuusi avokeulaista Bow Rider venettä sekä hyttivene 60 Cabin.  [lähde? ]
Yamarin Cross-veneiden myynnistä ja jälkimarkkinoinnista Suomessa vastaa myynti- ja huoltopisteverkosto, jotka koostuvat pääasiassa yksityisistä yrityksistä. Cross-veneiden kokonaismyynnistä noin 70 % myydään vientimaihin. Suurimmat vientimaat ovat Ruotsi, Norja, Saksa ja Venäjä. Kokonaisuudessaan vientimaita on noin viisitoista Maahantuonnista ulkomailla pääosin vastaa Yamaha Motor Companyn maayhtiöt tai tämän yhteistyökumppanit. [lähde? ]
Kesko ilmoitti joulukuussa 2016 myyvänsä Yamarin-liiketoiminnan Inhan Tehtaat Oy:lle ja kauppa toteutui 30.6.2017. Inhan Tehtaat Oy on Euroopan suurin alumiinivenevalmistaja, joka valmistaa Cross-veneiden lisäksi Yamarin- ja Buster-veneitä. [lähde? ]
Vladimir Zavadski

| Vladimir Vasiljevitš Zavadski> Владимир Васильевич Завадский.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. tammikuuta 1978
Kuollut: 28. marraskuuta 2023 (45 vuotta) Ukraina
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Venäjä
Taistelut ja sodat:  Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022–
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Vladimir Vasiljevitš Zavadski (ven. Владимир Васильевич Завадский; 11. tammikuuta 1978 – 28. marraskuuta 2023) oli venäläinen kenraalimajuri, joka toimi 14. armeijakunnan varakomentajana. Hän kuoli Ukrainassa marraskuussa 2023. Hänen välittömänä kuolinsyynä pidetään maamiinan räjähdystä, mutta joidenkin väitteiden mukaan ukrainalaisjoukkojen tykistökeskitystä pidetään mahdollisena.
Kenraali Zavadski oli ilmeisesti ajanut ukrainalaisilta sotasaaliiksi saadulla ajoneuvolla kyydissään kolme muuta upseeria, jolloin he olivat joutuneet omien joukkojen kranaatinheitintulen kohteeksi. Hän ei ollut ilmoittanut ajoreittiään. Vaikka kranaatit eivät osuneet, hän joutui paetessaan venäläisten asettamaan miinakenttään, jossa ajoneuvo räjähti.
Zavadski oli naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.
Villersin luostari

Villersin luostari vuonna 1607, tuntematon kaiverrus.
Villersin luostari on muinainen sisterssiläisluostari, joka sijaitsee Belgiassa Brabant Wallonin maakunnassa lähellä Villers-la-Villeä. Luostarin perustivat vuonna 1146 Clairvaux'n luostarista saapuneet 12 sisterssiläismunkkia ja kolme maallikkoveljeä Gauthier de Marbaisilta saadun lahjoituksen varassa. Luostari hylättiin vuonna 1796.
Aiheesta muualla

Villersin luostarin virallinen kotisivu
Catholic Encyclopedia (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wenchangin avaruuskeskus

Raketti Wenchangin avaruuskeskuksessa
Wenchangin avaruuskeskus (Wenchang Satellite Launch Center WSLC) on rakettien laukaisukeskus Kiinassa Hainan-saaren koilliskulmalla.
Keskuksesta laukaistiin ensimmäinen Pitkä marssi 5 -kantoraketti 3. marraskuuta 2016.
Laukaistavat avaruusalukset ovat miehittämättömiä. Keskuksesta laukaistaan polaariradan ja geosynkronisen radan satelliitteja ja interplanetaarisia avaruusluotaimia.[lähde? ] Keskuksen latitudi on 19 astetta pohjoista leveyttä, mikä tekee siitä Kiinan avaruuskeskuksista sijainniltaan sopivimman pienen inklinaation laukaisuihin.
Historia

Keskuksen peruskivi muurattiin Wenchangissa 14. syyskuuta 2009 ja se valmistui vuonna 2014. Keskuksesta suoritettiin aluksi ali-kiertoradan-lentojen testausta, mutta laajennusten jälkeen sieltä on laukaistu raskaita Pitkä marssi 5 -kantoraketteja. Vuoden 2010 lopulla Kiina päätti rakennuttaa keskuksen oheen tiedeaiheisen huvipuiston, joka on kooltaan 120 hehtaaria ja hinnaltaan kolme miljardia juania.
Verikäs (Tammelan Susikas)

| Verikäs |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°55′31″N, 23°49′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Verikkäänoja 
Järvinumero:  35.936.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,2 m 
Rantaviiva:  1,753 km 
Pinta-ala:  0,09886 km² 
 fiVerikäs 
Verikäs on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Tammelassa on toinenkin Verikäs Ojajärven länsipuolella.
Maantiede

Järven pinta-ala on 10 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee muutama suo-oja, joista yksi tuo Kenkälammin vesiä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,4 metriä pitkä ja suoraksi kaivettu Verikkäänoja, joka yhtyy Liesjärvenojaan ennen laskemistaan Ilojärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi suomaata. Järveä rajaa pohjoistesta pitkä ja kapea harjujakso, jonka toiselle puolelle jää Lunkinjärvi. Eteläpuolelta sen ohittaa läheltä seututie 283. Rannoille ja etenkin harjulle on rakennettu lukuisia loma-asuntoja.
Luonnontila

Verikäs on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa.
Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wierikäs järvi".
Vrancea (piirikunta)

| Vrancean piirikunta Județul Vrancea |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Romania
Kehitysalue:  Sud-Est
Historiallinen alue:  Moldavia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Focșani
Pinta-ala:  4 857 km²
Väkiluku (2014):  335 596
 – väestötiheys:  69,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  VN
 
Consiliul Județean Vrancea
Vrancea on piirikunta Romanian Moldaviassa. Piirikunnan pääkaupunki on Focșani. Sen pinta-ala on 4 857 km² ja siellä on noin 335 596 asukasta (vuonna 2014).
Kaupungit ja kunnat > Kaupungit

Focșani
Adjud
Mărășești
Odobești
Panciu
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Andreiașu de Jos  Bălești  Bârsești  Boghești  Bolotești  Bordești  Broșteni  Câmpineanca  Câmpuri  Cârligele  Chiojdeni  Ciorăști  Corbița  Cotești |  Dumbrăveni  Dumitrești  Fitionești  Garoafa  Golești  Gugești  Gura Caliței  Homocea  Jariștea  Jitia  Măicănești  Mera  Milcovul  Movilița |  Nănești  Năruja  Negrilești  Nereju  Paltin  Păunești  Poiana Cristei  Pufești  Răcoasa  Reghiu  Ruginești  Sihlea  Slobozia Bradului  Slobozia Ciorăști |  Soveja  Străoane  Suraia  Terchești  Tâmboești  Tănăsoaia  Tătăranu  Tulnici  Țifești  Urechești  Valea Sării  Vânători  Vârteșcoiu  Vidra  Vintileasca |  Vizantea-Livezi  Vrâncioaia  Vulturu |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 323 080 asukasta ja sen väestötiheys oli 66,51 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on yli 98%, loput muiden muassa romaneja.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 290 183
1956:  326 532
1966:  351 292
1977:  369 740
1992:  393 408
2002:  387 632
2004:  394 286
2011:  323 080
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vrancean piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi) (englanniksi) (ranskaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
We Are the Night

| We Are the Night The Chemical Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Tom Rowlands, Ed Simons
 Tyylilaji: trip hop, big beat
 Kesto: 59.51
 Levy-yhtiö: Freestyle Dust, Virgin, Astralwerks, Toshiba-EMI
The Chemical Brothersin muut julkaisut
| Push the Button 2005 | We Are the Night 2007 | B-Sides Volume 1 2007 |
Singlet albumilta We Are the Night
 ”Do It Again” Julkaistu: 14. toukokuuta 2007  ”The Salmon Dance” Julkaistu: 10. syyskuuta 2007  ”Battle Scars” Julkaistu: 15. tammikuuta 2008
We Are the Night on brittiläisen The Chemical Brothersin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. kesäkuuta 2007. Albumi voitti Grammyn vuonna 2008 kategoriassa Best Electronic/Dance Album tehden samalla The Chemical Brothersista ensimmäisen artistin/yhtyeen, joka on voittanut Grammyn samassa kategoriassa useammin kuin kerran.
Listasijoitukset

Albumi sijoittui ilmestyttyään UK Albums Chart -listan ykköspaikalle. Billboard 200 -listalla sija oli 65. Albumi on myös myynyt kultaa.
Kappaleet

No Path to Follow – 1.04 (feat. Willy Mason)
We Are the Night – 6.33 (sample: Riz Ortolani - "Decimazione Amanti")
All Rights Reversed – 4.42 (feat. Klaxons & Lightspeed Champion)
Saturate – 4.49
Do It Again – 5.33 (feat. Ali Love)
Das Spiegel – 5.51
The Salmon Dance – 3.40 (feat. Fatlip)
Burst Generator – 6.52
A Modern Midnight Conversation – 5.56 (sample: Barbara & Ernie's - "Listen to Your Heart")
Battle Scars – 5.50 (feat. Willy Mason)
Harpoons – 2.25
The Pills Won't Help You Now – 6.35 (feat. Midlaken Tim Smith)
Seal – 4.40 (feat. Juana Molina)
The Rock Drill – 5.09
Seal – 4.40 (feat. Juana Molina)
No Need – 5.14
Arvostelut

Metacritic: 67/100
Allmusic:
Entertainment Weekly: B+
Augusto Maccario

Augusto Maccario (30. huhtikuuta 1890 Ventimiglia – 16. lokakuuta 1927) oli italialainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän sijoittui neljänneksi miesten 10 000 metrin juoksussa ja viidenneksi 3 000 metrin juoksun joukkuekilpailussa. Lisäksi hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, mutta putosi siinä ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kuudenneksi. Hän oli Italian mestari 10 000 metrin juoksussa vuonna 1919.
Von der Skyline zum Bordstein zurück

| Von der Skyline zum Bordstein zurück Bushido |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Bushido Kingsize
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 74.55
 Levy-yhtiö: ersguterjunge
Bushido muut julkaisut
| Staatsfeind Nr. 1 2005 | Von der Skyline zum Bordstein zurück 2006 | 7 2007 |
Von der Skyline zum Bordstein zurück on Bushidon neljäs sooloalbumi, jonka julkaisi ersguterjunge vuonna 2006. Se sijoittui parhaimmillaan Itävallan TOP 40 listan sijalle 34 vuonna 2006. Levyltä julkaistiin kolme singleä Von der Skyline zum Bordstein zurück, Sonnenbank Flavour ja Janine.
Albumi myi kultaa Saksassa vuonna 2006 ja vuotta myöhemmin platinaa.
Kappaleet

Intro – 2.08
Universal Soldier – 3.43
Weißt Du? – 3.39
Goldrapper – 3.54
Sonnenbank Flavour – 3.40
Kurt Cobain – 3.28
Wenn ein Gangster weint – 3.32
Hast Du was bist Du was – 4.08
Alphatier – 3.43
Bloodsport – 4.01
Sex in the City – 4.02
Dealer vom Block – 3.48
Bravo Cover – 3.10
Ich regele das – 3.44
Kickboxer – 3.26
Blaues Licht – 3.59
Janine – 3.56
Kein Fenster – 3.46
Von der Skyline zum Bordstein zurück – 4.03
Outro – 1.37
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2006 |  Austria TOP 40 | 34 |
| 2007 |  IFPI | 81 |
Oikeussyyte

Ranskalainen goottiyhtye Nox Arcana nosti syytteen Bushidoa kohtaan väittäessään rap-artistin samplanneen vähintään kuutta kappaletta ilman lupaa.
Wenche Foss

| Wenche Foss |
| --- | --- |
 Wenche Foss, 1959
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eva Wenche Steenfeldt Stang
Syntynyt: 5. joulukuuta 1917 Kristiania, Norja
Kuollut: 28. maaliskuuta 2011 (93 vuotta) Oslo
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Alf Scott-Hansen (1939-avioero) Thomas Stang (1953-82)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1935–2009
Palkinnot
 Pyhän Olavin ritarikunta, kommandør 1972, tähden kera 1988 Amandas ærespris 1991 Toleranseprisen 2002 Heddaprisen, Norjan teatterin kunniapalkinto 2002 Punaisen ristin kunniamerkki Dannebrogin ritarikunta 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Eva Wenche Steenfeldt Stang (5. joulukuuta 1917 Kristiania, Norja – 28. maaliskuuta 2011 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Häntä pidetään eräänä maansa tunnetuimmista ja rakastetuimmista näyttelijöistä.
Fossin debyytti tapahtui vuonna 1935 Ingridin roolissa Vilhelm Dybwadin operetissa Taterblod Søilen Teaterissa. Uransa aikana hän työskenteli lukuisissa Oslon teattereissa, kuten Norjan kansallisteatterissa 1952–1967 ja 1978–1989. Häntä on pidetty lahjakkaana luonnenäyttelijänä ja hänen uransa on koostunut hyvin monipuolisista rooleista sisältäen niin komediaa, modernia draamaa, musiikkiteatteria kuin klassikkonäytelmienkin naispääosia.
Fossin ensimmäinen elokuvarooli oli filmissä Tørres Snørtevold vuonna 1940 ja hän näytteli useissa vuosikymmenen komediaelokuvissa, kuten Den farlige leken ja En herre med bart (1942). Hän näytteli myös useissa Petter Vennerødin ja Svend Wamin elokuvissa, joista tärkein lienee Leve sitt liv (1982), jonka päärooli oli kirjoitettu erityisesti hänen monipuolisia ominaisuuksiaan silmällä pitäen. Viimeisimpiä elokuvarooleja olivat elokuvat Jeg er Dina sekä Musikk for bryllup og begravelser (2002).
Norjan kansallisteatterin ulkopuolella oleva, Per Ungin veistämä Wenche Fossin patsas paljastettiin vuonna 2007. Fossin hautaus tapahtui valtion kustannuksella, mistä Norjan hallitus päätti hänen kuolinpäivänään.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Fossin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.
Boeing 737, jonka pyrstöön Fossin kuva on maalattu.
Kirjallisuutta

Etterpå, Sturle S. Nærøn kanssa, 1999
Nærkontakt – samtaler med Wenche Foss og Arne Næss, toim. Petter Mejlænder, 2004