Ryan Giggs
Seurajoukkueura

Giggs edusti juniorina sekä Manchester Cityä että Manchester Unitedia. Hän allekirjoitti jälkimmäisen kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 17-vuotissyntymäpäivänään 29. marraskuuta 1990.
Giggs pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 2. maaliskuuta 1991, jolloin Manchester United kohtasi Evertonin. Giggs tuli kentälle vaihdosta Denis Irwinin tilalle. Ensimmäistä kertaa avauskokoonpanossa hän oli  4. toukokuuta 1991 Manchesterin derbyssä, jossa hän teki uransa ensimmäisen ja ottelun ainoan maalin. Runsas viikko myöhemmin Manchester Unitedin ja Barcelonan välillä pelattuun Cup-voittajien cupin loppuotteluun häntä ei kuitenkaan valittu. Tuolloin Lee Sharpe oli vielä ykkösvalinta vasemman laitalinkin paikalle.
Giggs vakiinnutti paikkansa Manchester Unitedin edustusjoukkueessa vanhan 1. divisioonan viimeisellä kaudella 1991–1992, mutta hän pelasi edelleen myös juniorijoukkueissa. Hän toimi kapteenina, kun seuran nuorten joukkue voitti FA Youth Cupin vuonna 1992. 17-vuotiaana edustusjoukkueeseen noussut Giggs oli samalla tiennäyttäjä useille muille nuorille pelaajille, joista yhdessä käytettiin lempinimeä Fergie’s Fledglings. Giggsin ensimmäinen pokaali edustusjoukkueessa oli keväällä 1992 voitettu Liigacup, jonka loppuottelussa Nottingham Forestia vastaan hän syötti Brian McClairin tekemän voittomaalin. Liigassa joukkue jäi toiseksi Leeds Unitedin vietyä mestaruuden. Kauden lopussa Giggs valittiin pelaajayhdistys PFA:n äänestyksessä vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Kauden 1992–1993 alkuun mennessä Giggs oli vakiinnuttanut paikkansa Manchester Unitedin vasemmalla laidalla, ja hän tuli tunnetuksi yhtenä Britannian lupaavimmista nuorista pelaajista. Kausi oli myös uuden Valioliigan ensimmäinen. Kaudella 1993–1994 Manchester United voitti tuplamestaruuden, ja Giggs oli yksi joukkueen avainpelaajista Eric Cantonan, Paul Incen ja Mark Hughesin ohella. Joukkue otti sarjataulukon kärkipaikan haltuunsa neljännellä kierroksella ja pysyi ohittamattomana koko kauden. Giggs ja Manchester United pelasivat myös Liigacupin loppuottelussa, mutta siinä Aston Villa oli vahvempi ja vei toiveet triplamestaruudesta. Maaleilla mitattuna kausi oli Giggsin uran paras, yhteensä 17 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien.
Kaudella 1994–1995 loukkaantuminen rajasi Giggsin esiintymiset Valioliigassa 29:een. Hän palasi pelikuntoon kauden loppupuolella, mutta liian myöhään auttaakseen joukkuettaan mestaruuksiin. Tappio West Ham Unitedille sarjakauden viimeisessä ottelussa tiesi mestaruuden lipeämistä Blackburn Roversille. Viikkoa myöhemmin Giggs tuli vaihdosta kentälle FA Cupin loppuottelussa Evertonia vastaan, mutta Manchester United hävisi 1–0. Kaudella 1995–1996 Giggs oli jälleen täydessä pelikunnossa ja suuressa roolissa, kun Manchester United uusi toissakauden tuplamestaruutensa.
Kaudella 1996–1997 Giggs loisti ensimmäistä kertaa myös eurokentillä, kun Manchester United ylsi ensimmäistä kertaa 28 vuoteen Mestarien liigan (ent. Euroopan cup) välieriin. Välierissä Borussia Dortmund oli kuitenkin parempi yhteismaalein 2–0. Valioliigassa Manchester United voitti kolmannen mestaruuden neljän kauden sisään.
Manchester Unitedin historiallisella triplamestaruuskaudella 1998–1999 Giggs menetti useita otteluita loukkaantumisen vuoksi, mutta pelasi aina erinomaisesti kentälle päästessään ja oli avauskokoonpanossa molemmissa cup-loppuotteluissa. Giggsin osalta kauden merkittävämpiä hetkiä olivat 2–1-voittomaali jatkoajalla FA Cupin välierän uusintaottelussa Arsenalia vastaan ja 1–1-tasoitusmaali lisäajalla Mestarien liigan välierän ensimmäisessä osaottelussa Juventusta vastaan. Mestarien liigan loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan hän alusti Teddy Sheringhamin 1–1-tasoitusmaalin niin ikään lisäajalla.
Giggs jatkoi erinomaisia otteitaan myös triplamestaruuskautta seuraavina vuosina. Manchester United voitti kolme Valioliigan mestaruutta neljän kauden aikana ja ylsi Mestarien liigan puoliväleriin kolmesti ja välieriin kerran. Giggsin kymmenvuotista uraa juhlittiin testimonial-ottelulla Celticiä vastaan kauden 2001–2002 kynnyksellä. Denis Irwinin lähdettyä toukokuussa 2002 Giggs on ollut Manchester Unitedin kokeneimpia pelaajia ja yksi seuran symboleista. Onnistuttuaan kauden 2010 avauksessa, hän on ainoa pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa jokaisella Valioliigakaudella.