Miinafregatti Ladoga
Valmistus

Aluksen hankintasopimus allekirjoitettiin 30. marraskuuta 1864. Köli laskettiin Itämeren telakalla Pietarissa. Alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1967 ja valmistui 1878.
Sotalaivojen kehitys purje­laivoista yksinomaan konevoimaisiksi oli juuri tätä alusta aloitettaessa voimakkaassa murrosvaiheessa. Uudisrakenteen takiloinnin suunnitellut englantilainen insinöörikommodori Cowper Phipps Coles (ven. K. P. Koltz) vaati, että aluksissa oli oltava täysi takilointi.
Rakennussuunnitelma muuttui moneen kertaan. Töiden aloitusvaiheessa pituutta ja kantavuutta päätettiin lisätä. Myöhemmin korvetti kasvoi fregatiksi ja päätettiin, että se muutetaan kasemattialuksesta tornialukseksi. Perusteena olivat Kronstadtissa maailmanympärimatkansa aikana vierailleen Yhdysvaltain laivaston monitori USS Miantonomohin ja Englannissa Italian kuningaskunnan laivastolle rakennetun korvetti RN Affondatoren hyviksi todetut meri- ja taisteluominaisuudet.
Konetehoa nostettiin 3 000 indikoituun hevosvoimaan ja aseistukseksi asennettiin alkuperäistä suuremmat 381 mm tykit. Panssarilevyjen vahvuutta tosin pienennettiin ennen asentamista, koska huolellinenkaan valvonta ei estänyt liikapainoa.
Alus rakennettiin lopulta vesillelaskukuntoon seuraavan suunnitelman mukaan: höyrykoneen  lisäksi kolme pyöröpuumastoa, keulapuu ja täysi fregattitakila. Aluksen höyrykattilat olivat tuliputkityyppisiä ja niille rakennettiin kaksi leveää ja suhteellisen matalaa savupiippua. Pääaseina oli kuusi 381 mm tykkiä, joista kaksi oli alkuperäisen suunnitelman mukaan keulan panssaritraverssin takana ja loput neljä kahdessa panssaroidussa tykkitornissa. Kevyiden alusten hyökkäyksiä vastaan asennettiin vahva kevyempi, etupäässä 87 ja 64 mm tykkejä sekä neljä konekivääriä käsittänyt aseistus. Alus oli vesirajan yläpuolelta kauttaaltaan panssaroitu, vain komento­sillalla oli avoimet etu- ja sivusillat.
Aluksen valmistumisvaiheessa Englannissa tapahtunut onnettomuus vaikutti merkittävästi aluksen rakentamiseen. HMS Captain kaatui ja upposi myrskyssä 7. syyskuuta 1870. Onnettomuudessa hukkui myös aluksen suunnittelija insinöörikommodori C. P. Coles, jonka piirtämä myös Mininin takilointi oli. Vaikka tuhoutunut Captain oli varalaidaltaan alle puolet pienempi kuin Minin ja siinä oli korkeammat ja järeämmät tornit, miltei kaksi kertaa raskaammat 406 mm tykit sekä korkeammat ja painavammat mastot, jolloin sen vakavuusdiagrammi oli huomattavasti huonompi, silti venäläiset päättivät varmuuden vuoksi muuttaa Mininin toisenlaiseksi. Mastottomana alus olisi jäänyt muista jälkeen, rannikkopanssarilaivaksi siinä oli aivan liian kevyt panssarointi. Lopulta pitkien neuvottelujen jälkeen päädyttiin alkuperäistäkin kevyempään varustukseen.
Aluksesta poistettiin isot tykit, tornit ja lähes koko panssarointi. Vain vesilinjaan jäi ns. panssarivyö. Tykeiksi asennettiin kasematteihin neljä 203 mm tykkiä ja erillisille alustoille kaksitoista 152 mm tykkiä. Kevyitä aluksia vastaan asennettiin neljä 87 mm tykkiä ja hiukan myöhemmin kevyttä aseistusta lisättiin kahdella Baranovskin järjestelmän 64 mm tykillä sekä Hotchkissin valmistamilla kahdella 47 mm ja neljällä 37 mm revolveritykillä.
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1878, jolloin sen uppoama oli 5 940 tonnia, toimintasäde 800 tonnin hiilivarastoilla 2 000 merimailia. Merikokeissa mitattu suurin nopeus oli 14 solmua.