stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Forssan kulttuuri
Tiedotusvälineet

Forssassa on vuodesta 1917 ilmestynyt Forssan Lehti. Muutamaa suurpyhää lukuun ottamatta lehti ilmestyy nykyään päivittäin. Lehti on puoluekannaltaan sitoutumaton, ja se haluaa toimia Lounais-Hämeen maakunnallisena äänenkannattajana. Lehteä julkaisee nykyään Keskisuomalainen Oyj.
Sanomalehtitoiminnan alkuunpanija oli Esko Aaltonen, joka perusti Forssaan Suomen ensimmäisen maaseudulla toimivan kirjapainon. (Forssan Kirjapaino) Nykyinen kirjapainotalo valmistui Viksbergiin vuonna 1997. Painon omistaa Nykyään PunaMusta media.
Forssan lehden keskiviikkonumero jaetaan suurjakeluna joka talouteen Forssan talousalueen lisäksi Loimaalla ja Urjalassa. Lisäksi joka toinen keskiviikko ilmestyy Kotiseutulainen seitsemän kunnan alueella. Kustantaja: MAK-Media Oy. Lehtiä jakaa alueella varhaisjakeluyhtiö Ilves Jakelu Oy ja suorajakelun mukana ilmaislehtiä Jakelujuniorit Oy. Molemmat kuuluvat Keskisuomalainen-konserniin. Aiemmin alueella julkaistu Seutu-Sanomat jäi tauolle 2020 koronaepidemian mukanaan tuomien mainostulojen putoamisen johdosta. Myöhemmin tehtiin päätös lopettaa lehti kokonaan ja aiemmin joka toinen viikko jaelluista Forssan lehden suurjakelusta tehtiin viikoittainen.
Aikaisemmin Forssassa oli pienimuotoista TV-lähetystoimintaa kaapeliverkossa Forssavisio-nimisellä paikallistelevisiokanavalla. Ohjelmistoon kuuluivat muun muassa valtuuston kokousten, vanhaintanssien ja joidenkin urheiluotteluiden esittäminen. Vuonna 2006 kanava lopetti toimintansa.
Kehräämöalue

Historiallinen kehräämöalue kaupungin liikekeskustasta länteen toimii nykyään Forssan kulttuurikeskuksena. Esimerkiksi Hämeen ammattikorkeakoulun tilat ovat siellä. Lisäksi alueelta löytyy Forssan kaupunginkirjasto, museoita, ravintoloita, keilahalli, Nuorten Työpaja ja Kehräämön nuorisotila. Kirjaston yhteydessä toimii näyttelytila Vinkkeli.
Vapaa sivistystyö

Forssan työväenopisto aloitti toimintansa vuonna 1920. Sen jälkeen oppilaitoksena nimenä on ollut Forssan kansalaisopisto, Forssan aikuisopisto ja vuodesta 2008 lähtien Wahren-opisto. Opistolla ryhmiä kaikenikäisille. Opisto antaa taiteen perusopetusta teatterin ja käsityön alalla.
Wahren-opisto on osa Wahren-keskusta, joka yhdistää Forssan kulttuuri- ja koulutuspalvelut saman nimikkeen alle. Wahren-opiston lisäksi keskukseen kuuluvat kirjasto, kuvataidekoulu, musiikkiopisto ja Forssan museo. Vuonna 1984 perustettu Forssan lasten ja nuorten kuvataidekoulu on sijainnut aiemmin Tölöllä, Wahreninkadulla ja Ojakadulla (Haudankorvan vanhassa koulussa) ennen siirtymistään Kehräämöalueelle. Lounais-Hämeen musiikkiopisto puolestaan on ollut toiminnassa vuodesta 1964 lähtien.
Forssan teatteri on toiminut vuodesta 1980 lähtien. Teatteri niin sanottu B-teatteri eli ammattijohtoinen harrastajateatteri. Vuodesta 2003 ohjaajana on toiminut Pekka Lara. Teatterissa on keskimäärin kolme ensi-iltaa esityskaudessa. Esityksistä kaksi on suunnattu aikuisille ja yksi lapsille. Teatteritalona on entinen suojeluskuntatalo, jonka sijaitsee aivan keskustassa torin länsilaidalla.
Museot

Forssassa on neljä museota, joista kolme sijaitsee kehräämöalueella. Forssan tekstiilimuseo Tyyki sijaitsee entisessä valimossa Kuhalankosken länsirannalla, Forssan luonnonhistoriallinen museo samassa rakennuksessa kirjaston kanssa ja Forssan museo entisessä pumpulimakasiinissa. Forssan museo tunnettiin aiemmin nimellä Lounais-Hämeen museo, ja siellä voi tutustua seutukunnan historiaan. Kalliomäen II linjalla sijaitsee Ronttismäen tehtaalaismuseo, joka kertoo tehtaiden työväen asuinoloista.
Tapahtumia

Forssassa järjestetään vuosittain Holjat Markkinat -musiikkitapahtuma Forssan torilla sekä Pick-Nick-harrasteajoneuvotapahtuma Pilvenmäen raviradalla. Elävien kuvien teatterissa järjestetään vuosittain syyskuussa kansainväliset mykkäelokuvafestivaalit.
Perinteeksi on muodostunut myös vuosittainen Suvi-illan maraton, joka on noussut Suomen toiseksi suurimmaksi maratonjuoksutapahtumaksi Helsinki City Marathonin jälkeen. Suvi-ilta järjestetään aina juhannusta edeltävänä viikonloppuna.
Forssassa sijaitsee Pilvenmäen ravirata, jolla pidettiin kuninkuusravit viimeksi (neljättä kertaa) vuonna 2022.
Ruokakulttuuri

Forssan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla sian teurasjätteistä keitetty pylsy.
Urheilu

Forssan Alku (Koripallo, naisten SM-liiga)
Forssan Palloseura, jääkiekko (Suomi-sarja)
Forssan Jalkapalloklubi pelaa alemmissa sarjoissa jalkapalloa.
Forssan Suupparit, Salibandy
Forssan Salama, yleisurheilu
Aiemmin toiminut Forssan Koripojat on lopettanut aktiivitoiminnan. Kaupungin kahden koripalloseuran yhteisesti pyörittämä Feeniks Basket vastaa koripallon junioritoiminnasta.
Holjat Markkinat vuonna 2007.
Pick-Nick-harrasteajoneuvotapahtuma järjestetään Pilvenmäen raviradalla.
9M111 Fagot

ampumalaite
9M111 "Fagot" (ven. «Фагот», suom. fagotti, Nato-raportointinimi AT-4 Spigot) on Neuvostoliitossa 1960-luvulla kehitetty panssarintorjuntaohjus. Ohjus tuli käyttöön 1970.
Ohjusta on viety Suomeen, Jordaniaan, Iraniin, Egyptiin, Libyaan, Syyriaan ja muihin Lähi-idän maihin. Suomen puolustusvoimien käytössä oli ohjuksen malliversio 9M111-2 ja se tunnettiin nimellä Panssarintorjuntaohjus 82 (PSTOHJ 82).
9M111 kehitettiin Tulan koneensuunnittelulaitoksella (Tula KBP). Kehitystyö alkoi 1962 tavoitteena seuraavan sukupolven SACLOS-ohjattu panssarintorjuntaohjus. Ohjus kehitettiin rinnan 9M113 Konkursin kanssa ja ne käyttävät samanlaista tekniikkaa, mutta Konkurs on suurempi ja tarkoitettu pääasiassa ajoneuvoihin. Suomessa Konkurs ohjusta käytettiin lähinnä kannettavana versiona.
Ohjus ammutaan kolmijalalla varustetulla 9P135-sarjan ampumalaitteella. 9S451-ohjausyksikkö on sijoitettu putken alle ja 9Š119-tähtäin vasemmalle puolelle. Koko ampumalaite painaa 22,5 kg. Heittopanoksen ruutilataus estää käytön suljetussa tilassa. Ohjus lähtee putkesta rekyylittömästi 80 m/s ja rakettimoottori kiihdyttää sen matkanopeuteen 186 m/s. Ampumalaite seuraa ohjuksen infrapunajälkeä ja välittää ohjauskomennot ohjukselle sen perästä purkautuvaa kuparilankaa pitkin. Ampujan tehtävänä on pitää tähtäin maalipisteessä, johon ohjus osuu. Ohjuksen läpäisy on mallista riippuen 200–460 mm. Lisäksi 9M111M "Faktorija" -mallissa otettiin käyttöön kaksoisontelopanos, joka läpäisee jopa 600 mm reaktiivipanssaria. 1990-luvun alun 9P135M3-ampumalaitteeseen tuli yötähtäin. Suomessa siihen on mahdollista liittää  TOW:in  (PSTOHJ 83) lämpötähtäin.
Johtuen jatkuvasta ohjaustarpeesta ohjusta on helppo häiritä yksinkertaisella infrapunalähettimellä tai voimakkailla valonlähteillä, jotka sotkevat ohjuksen infrapunaohjauksen. Ohjauksessa käytettävä kuparilanka on myös suojaamaton. Ohjuksen ohjaaminen muuttuu mahdottomaksi, jos kuparilanka osuu esimerkiksi vesistöön tai sähköjohtoon.
Neuvostoliiton BTR-kalustoa käyttävien moottori-kivääripataljoonien vahvuuteen kuului kaksi panssaritorjuntaohjusryhmää, joissa oli molemmissa kaksi kolmen miehen puoliryhmää. Ampuja kantaa 9P135-laukaisimen ja kolmijalan ja muut kaksi miestä kaksi laukaisuputkea. Ryhmässä ei ole sinkoja, kuten aiemmalla kalustolla, koska ohjuksen lyhin ampumaetäisyys on 70 m.
Mallit

9M111 Fagot (Фагот) (Nato: AT-4 Spigot tai AT-4A Spigot A) ohjus tuli palveluskäyttöön v. 1970.
9M111-2 Fagot (Фагот) (Nato: AT-4B Spigot B) parannettu moottori, pidempi ohjauslanka, maksimiampumaetäisyys 2 500 m. Parannettu ontelopanos, läpäisy 460 mm panssariterästä.
9M111M Faktorija (Фактория) (Nato: AT-4C Spigot C) kaksoisontelopanos, läpäisy 600 mm reaktiivipanssarilla suojattuja maaleja vastaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AT-4 SPIGOT Anti-Tank Guided Missile FAS – Military Analysis Network. Viitattu 23.8.2006. (englanniksi)
Riku Mäkinen

Riku Juhani Mäkinen (s. 13. maaliskuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen taidegraafikko.
Mäkinen debytoi Nuorten näyttelyssä Helsingin Taidehallissa vuonna 1995. Hän valmistui Lahden taideinstituutista vuonna 1998. Hän on osallistunut yksityis- sekä ryhmänäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla (mm. Artgenda 2002 -näyttelyyn Hampurissa sekä Miniprint Finland 2007 -näyttelyyn Lahdessa). Mäkinen oli Selfish Shellfish -performanssiryhmän jäsen vuosina 1998–2007.lähde?
Mäkinen on toiminut tuntiopettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Hyvinkään taidekoulussa ja Oriveden Opistossa. Mäkisen päätekniikka on serigrafia.
Aiheesta muualla

Riku Mäkisen verkkosivut
1816

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

"Kesä jota ei tullut" – katovuosi Tambora-tulivuoren purkauksen tuhkan takia.
8. helmikuuta – Virossa vapautettiin talonpojat maaorjuudesta.
9. heinäkuuta – Argentiina itsenäistyi Espanjan vallan alaisuudesta.
19. marraskuuta – Etelä-Skandinaviassa ja Puolassa sattui täydellinen auringonpimennys.
Suomen ensimmäinen palovakuutusyritys perustettiin Turkuun nimellä Suomen palovakuutuskonttori. Se kuitenkin kaatui Turun palossa 1827.
Syntyneitä

21. huhtikuuta – Charlotte Brontë, englantilainen kirjailija (k. 1855)
11. syyskuuta – Carl Zeiss, saksalainen optikko (k. 1888)
Kuolleita

14. tammikuuta – Rutger Macklean, ruotsalainen vapaaherra ja maatalouden uudistaja (s. 1742)
7. heinäkuuta – Richard Brinsley Sheridan, irlantilainen näytelmäkirjailija ja runoilija (s. 1751)
Vuoden luontokirja

Vuoden luontokirja on WWF Suomen (Maailman luonnonsäätiö) vuosittain palkitsema teos, jossa luonnon- ja ympäristönsuojelun sanoma on vahvasti esillä. Voittajakirjan valinnassa painotetaan etenkin  lukijaystävällistä kieltä ja ulkoasua. Kirjan tulee olla suomalaiskustanne, mutta sen ei tarvitse käsitellä Suomen luontoa.
Palkitut

1978 Luonnonkaunis Suomi (Valitut Palat)
1979 Salomaa (Kirjayhtymä)
1980 Kosteikko – maata, vettä ja elämää (Suomen Luonnonsuojelun Tuki)
1981 Pekka Helo: Kotka – lintujen kuningas (Luontokuva Pekka Helo)
1982 Matti Valta ja Antti Karlin: Saaristomeri – luonto ja ihminen (Otava)
1983 Valon maa – Land of Light, Suomen luonto kuvina (Kirjayhtymä)
1984 Hannu Hautala: Kuukkelin maa (Weilin & Göös)
1985 Suomen kansallispuistot (Suomen Luonnonsuojelun Tuki)
1986 Taiteilijaveljekset von Wright – Suomen kauneimmat lintumaalaukset (Otava ja Valitut Palat)
1987 Mauri Korhonen ja Seppo Vuokko: Kämmekät, Suomen orkideat (Forssan Kustannus)
1988 Luonnonystävän Suomi (Valitut Palat)
1989 Suurtunturit (Weilin & Göös)
1990 Suomen lehdot (Otava)
1991 Unelma Saimaasta (WSOY)
1992 Ympäristön tila Suomessa (Gaudeamus)
1993 Liminganlahti (Kustannus Pohjoinen)
1994 Kaakkurin huuto (Suomen Luonnonsuojelun Tuki)
1995 Toukohärkä ja kultasiipi – niityt ja niiden hoito (Otava)
1996 Itämerellä (WSOY)
1997 Auringon siivellä – Vuodenkierto Suomen luonnossa (Otava)
1998 Kilimanjarolta Serengetiin – Afrikan suuri luonto (Kirjayhtymä)
1999 Elävä Saimaa (Tammi)
2000 Suomalainen kulttuurimaisema (Tammi)
2001 Jorma Luhta: Metsola (Maahenki)
2002 Markku Lappalainen: Lepakot – salaperäiset nahkasiivet (Tammi)
2003 Hannu Siitonen ja Heikki Willamo: Kuukkeli, sielunlintu (Otava)
2004 Juha Laaksonen: Kevät lintusaarella – luontopäiväkirja (Gaudeamus)
2005 Luonnontarkkailijan kirja (Valitut Palat)
2006 Mauri Leivo: Lintujärvi (Maahenki)
2007 Suomi ilmasta (Tammi)
2008 Laulujoutsenen perintö: Suomalaisen ympäristöliikkeen taival (WSOY ja Suomen luonnonsuojeluliitto)
2009 Jorma Luhta: Tähtiyöt (Maahenki)
2010 Lasse J. Laine ja Iiris Kalliola: Suomen lasten luontokirja (Otava)
2011 Petri Keto-Tokoi ja Timo Kuuluvainen: Suomalainen aarniometsä (Maahenki)
2012 Antti Leinonen: Ahman kintereillä (Maahenki)
2013 Juha Laaksonen: Pihan linnut ja pöntöt (Paasilinna)
2014 Jarmo Nieminen: Aarresaaret (Gummerus)
2015 Mika Honkalinna: Korppiretki (Maahenki)
2016 Eeva-Liisa Hallanaro, Saija Kuusela, Aino Juslén, Terhi Ryttäri (toim.): Metsän salainen elämä (Gaudeamus)
2017 Markku Viitasalo, Kirsi Kostamo, Eeva-Liisa Hallanaro, Wilma Viljanmaa, Suvi Kiviluoto, Jan Ekebom ja Penina Blankett: (toim.): Meren aarteet: Löytöretki Suomen vedenalaiseen meriluontoon (Gaudeamus)
2018 Jukka Lyytinen ja Antti Reini: Metsä: hyvää mieltä ja rentoa oloa luonnosta (Like)
2019 Erkki Pulliainen ja Lassi Rautiainen: Suomalainen susi (Minerva)
2020 Minna Pyykkö: Kuulin allien laulavan (Docendo)
2021 Tomi Kontio: Kansallispuistojen kutsu (Avain)
2022 Antti Koli: Perhosbaarista liskonpetiin (Kirjapaja)
2023 Mika Honkalinna: Suo siellä (Docendo)
Lähde
Quett Masire

| Quett Ketumile Joni Masire |
| --- | --- |
 Quett Masire vuonna 1984.
Botswanan presidentti
 1980–1998  
Edeltäjä:  Seretse Khama
Seuraaja:  Festus Mogae
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1925 Kanye, Betšuanamaa
Kuollut: 22. kesäkuuta 2017 (ikä 91) Gaborone, Botswana
Ammatti:  Opettaja
Tiedot
Puolue:  Botswanan demokraattipuolue
Quett Ketumile Joni Masire (23. heinäkuuta 1925 – 22. kesäkuuta 2017) oli botswanalainen poliitikko. Hän toimi maansa toisena presidenttinä vuosina 1980–1998.
Masire syntyi Kanyessä vuonna 1925. Vuosina 1949–1955 hän toimi opettajana ja rehtorina Seepapitson koulussa. Vuodesta 1962 lähtien Masire toimi Botswanan demokraattipuolueessa. Kun Botswana vuonna 1966 saavutti itsenäisyyden, Masire nousi sen varapresidentiksi. Kun Seretse Khama kuoli vuonna 1980, Masire seurasi häntä maansa presidenttinä. Vuonna 1998 Masirea seurasi Festus Mogae.
Vuoden 1998 jälkeen Masire toimi diplomaattina.
Ludwigshafen am Rhein

| Ludwigshafen am Rhein |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ludwigshafen am Rhein
 Koordinaatit: 49°28′52″N, 08°26′07″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jutta Steinruck (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  77,55 km²
Korkeus:  96 m
Väkiluku (2015):  164 718
 – Väestötiheys:  2 124 as./km²
Postinumero:  67059
Suuntanumero(t):  0621
Rekisterikilpi:  LU
 
 www.ludwigshafen.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raatihuone.
Ludwigshafen am Rhein, lyhyemmin Ludwigshafen, on kaupunki Saksan lounaisosassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se sijaitsee Reinjoen varrella, ja joki myös erottaa sen Mannheimin naapurikaupungista. Kaupungissa on arviolta 164 718 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 77,55 neliökilometriä.
Ludwigshafen perustettiin vuonna 1853, ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1859. Se onkin saksalaiseksi kaupungiksi verrattain nuori. Toisen maailmansodan aikana kaupunki kärsi merkittäviä vaurioita, vain 20 prosenttia rakennuksista jäi asuttavaan kuntoon.
Ludwigshafen tunnetaan kemikaaliteollisuudestaan. Kaupungissa pitää pääkonttoriaan kemian alan yhtymä BASF.
Ystävyyskaupungit

Antwerpen, Belgia
Dessau, Saksa
Havering, Yhdistynyt kuningaskunta
Lorient, Ranska
Pasadena, Yhdysvallat
Sumqayıt, Azerbaidžan
Tunnettuja asukkaita

Helmut Kohl, Saksan liittokansleri 1982–1998
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ludwigshafen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset sivut
Parempi loppu

| Parempi loppu Jonna Tervomaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. toukokuuta 2007
 Tuottaja(t): Jussi Jaakonaho
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 50.35
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Jonna Tervomaan muut julkaisut
| Halo 2004 | Parempi loppu 2007 | Lemmikit 1998–2008 2008 |
Singlet albumilta Parempi loppu
 ”Läpikulkumatkalla” Julkaistu: 2007  ”Roi” Julkaistu: 2007  ”Valmista mut” Julkaistu: 2007  ”Jalanjäljet” Julkaistu: 2007 (promo)
Parempi loppu on Jonna Tervomaan vuonna 2007 julkaistu aikuisiän viides albumi. Levy meni ilmestyttyään suoraan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja pysyi kärkikolmikossa myös seuraavat kaksi viikkoa. Kaikkiaan albumi pysyi listalla yhdentoista viikon ajan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jonna Tervomaa ja Jussi Jaakonaho, sanoittanut Tervomaa sekä sovittanut Jaakonaho, Juha Kuoppala, Tervomaa, Juho Viljanen ja Jonne Von Hertzen, ellei toisin mainittu.
Regina Linnanheimo – 4.21
Roi – 3.58
Läpikulkumatkalla – 4.23
Valmista mut – 3.56
Tasan kello kymmenen – 4.28
Linnut – 5.49 (säv. Jonna Tervomaa, Jussi Jaakonaho, Jonne Von Hertzen)
Jalanjäljet – 5.28
Hyvä opetus – 2.52 (säv. Miikka Paatelainen, sov. Paatelainen & Jaakonaho)
Kaiken se kärsii – 3.40
Sammuttakaa kaikki valot – 4.57
Tytöstä ja pojasta – 6.43
Muusikot

Jonna Tervomaa – laulu
Jussi Jaakonaho – kitarat, koskettimet
Juha Kuoppala – koskettimet
Juho Viljanen – rummut, lyömäsoittimet, pasuuna
Jonne von Hertzen – basso
sekä Miikka Paatelainen – akustiset kitarat (8)
Arvostelut

Desibeli.net:
Dome.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

"Parempi loppu" -albumin syntyvaiheista Jonna Tervomaan kotisivulta (Arkistoitu – Internet Archive)
Kappaleiden sanat Jonna Tervomaan kotisivulta (Arkistoitu – Internet Archive)
Eurydike

Eurydike (m.kreik. Εὐρυδίκη, Eurydikē, lat. Eurydice) voi viitata seuraaviin:
Kreikkalainen mytologia

Eurydike, Orfeuksen puoliso
Eurydike, Kreonin puoliso ja Haimonin ja Megaran äiti
Eurydike, Akrioksen puoliso ja Danaen äiti
Eurydike, Pelopsin tytär, Elektryonin vaimo ja Alkmenen äiti
Eurydike, Klymenoksen tytär ja Nestorin puoliso
Eurydike, Adrastoksen tytär, Iloksen puoliso ja kuningas Laomedonin äiti
Eurydike, Nemean kuninkaan Lykurgoksen puoliso ja Ofelteen äiti
Eurydike, Neleuksen puoliso ja Thrasymedeen äiti
Eurydike, Amfiaraoksen ja Erifylen tytär
Eurydike, Aineiaan puoliso ja Askanioksen ja Etiaan äiti
Eurydike, nereidi
Eurydike, yksi danaideista, Danaoksen ja Polykson tyttäristä, joka meni naimisiin Dryaan, Aigyptoksen ja Kaliadnen pojan kanssa, ja murhasi tämä hääyönä.
Historialliset henkilöt

Eurydike I, Egyptin kuningas Ptolemaios I:n vaimo sekä Antipatroksen tytär
Eurydike, Makedonian kuningas Amyntas III:n vaimo, Aleksanteri II:n, Perdikkas III:n ja Filippos II:n äiti sekä Aleksanteri Suuren isoäiti
Eurydike, Makedonian kuningas Filippos III:n vaimo sekä Filippos II:n Kynane-tyttären ja Amyntas IV:n tytär
Muissa yhteyksissä

Euridice, Jacopo Perin ja Ottavio Rinuccinin ooppera
L'anima del filosofo ossia Orfeo ed Euridice, Joseph Haydnin ooppera
75 Eurydike, asteroidi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eurydike”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Weekend Festival

| Weekend Festival |
| --- | --- |


Tyyppi:  Musiikkifestivaali
Päivämäärä:  heinäkuu
Tapahtumapaikka:  Luukki (2012) Kyläsaari (2013-2017) Pärnun ranta (2015–2018) Östermalms IP (2016) Hietaniemi (2018) Suvilahti (2019) Kantola (2022) Vermo (2023)
Paikkakunta:  Espoo, Suomi (2012, 2023) Helsinki, Suomi (2013–2019) Pärnu, Viro (2015–2018) Tukholma, Ruotsi (2016) Hämeenlinna, Suomi (2022)
Ensimmäisen kerran:  2012
Kävijöitä:  70 000 (2016)
Järjestäjä:  All Things Live Finland Oy
Kotisivut
Weekend Festival (markkinointinimenä myös WKND) on Suomessa järjestettävä musiikkifestivaali. Ensimmäisen kerran Weekend Festival järjestettiin Espoon Luukissa 17.–18. elokuuta 2012.
Weekendin esiintyjäkattaus oli laajentunut myös elektronisen musiikin ulkopuolelle ja vuoden 2022 pääesiintyjiksi oli kiinnitetty yhdysvaltalainen rap-artisti Post Malone, jonka peruuntuminen tapahtui vain muutama päivä ennen festivaalien alkua. Myös ranskalainen dj-tuottaja David Guetta oli esiintyjälistalla. Muita esiintyjiä olivat mm. ruotsalainen pop-artisti Tove Lo sekä venäläinen dj-tuottaja Nina Kraviz.
Festivaaleille on osallistunut vuosittain yli 40 000 kävijää. Weekendissä on ollut eri teema vuosina 2013–2018, joka ilmeni festivaalin visuaalisella puolella. Vuoden 2013 teemana oli avaruus ja tulevaisuus, vuonna 2014 Electro Disco, 2015 Super Digital, 2016 Year of the Tiger, 2017 Neon Dreams ja vuoden 2018 teema on Urban Disco. Vuonna 2019 erillistä teemaa ei enää ollut.
Weekend Festival on myyty ennakkoon loppuun kaikkina vuosina.
Weekend Festival järjestettiin ensimmäisen kerran myös Viron Pärnussa elokuussa 2015. Vuonna 2016 festivaali laajentui Ruotsiin.
Festivaalien pitopaikat

Ensimmäinen Weekend Festival järjestettiin Espoon Luukissa 2012. Luukki sijaitsee 23 kilometrin päässä Helsingistä ja on yksi suosituimmista pääkaupunkiseudun ulkoilualueista. Vuoden 2012 Weekend Festivalissa oli kolme lavaa: päälava NRJ Stage, telttalava Weekend Stage ja DJ-lava Party Stage.
Liikenneongelmista johtuen Weekend Festival siirtyi vuonna 2013 Helsingin Kyläsaareen/Kalasataman festivaalialueelle, jossa on järjestetty muita suuria konsertteja ja festivaaleja, kuten vuoden 2011 ja 2012 Sonisphere ja Green Dayn sekä Foo Fightersin konsertit.
Vuoden 2013 Weekend festivaaleilla oli neljä lavaa: NRJ Stage, Weekend Stage, Future Stage ja Galaxy Stage.
Vuonna 2014 Galaxy Stagesta luovuttiin ja tilalle tuli New Disco Lounge, joka sijaitsi anniskelualueella teltassa.
Vuonna 2015 alueella oli neljä lavaa: Loop Stage, Wknd Live Stage, Future Stage ja täysin uusi Digital Stage.
Vuonna 2016 festivaali laajeni viisilavaiseksi, kun Loop Stagen korvasi Suomen suurin lava Cell Stage. Lisäksi uutuutena nähtiin reivinurkkaus, jossa esiintyi uusia lupauksia ja Suomen tiskijukkien kerma.
Vuonna 2017 festivaalin päälava hankittiin Kroatiasta Ultra Music -festivaaleilta, ja se nimettiin takaisin Loop Stageksi. Lisäksi reivinurkkauksen korvasi uusi house- ja teknomusiikkiin keskittyvä Dome Stage.
Vuonna 2018 festivaali siirtyi Kalasatamasta Hietaniemen uimarannalle. Main Stage ja Future stage sijaitsivat rannan päädyissä. Valinta stage ja Vice stage taas Hietaniemen hautausmaan metsissä.
Vuonna 2019 festivaali siirtyi Hietaniemestä Sörnäisten Suvilahteen. Uutena ja viidentenä lavana nähtiin house- ja teknomusiikkiin keskittyvä K-18 Danceteria Stage.
Vuoden 2020 festivaali piti järjestää 7.–8. elokuuta Käpylän liikuntapuistossa, mutta se peruutettiin koronaviruspandemian vuoksi.
Vuoden 2021 festivaali piti järjestää 5.–7. elokuuta Käpylän liikuntapuistossa, mutta festivaali peruttiin jälleen koronaviruspandemian vuoksi.
Vuonna 2022 festivaali järjestettiin Hämeenlinnan Kantolan tapahtumapuistossa.
Vuonna 2023 festivaali järjestettiin Espoon Vermon tapahtumapuistossa.
Esiintyjät

Festivaalin esiintyjiin on kuulunut kansainvälisesti suosittuja artisteja, kuten Avicii , David Guetta, Rae Sremmurd, Macklemore, Clean Bandit, Bastille, Calvin Harris, Armin van Buuren, deadmau5, Hardwell, Martin Garrix, Tiësto, Steve Aoki, Axwell ^ Ingrosso, The Prodigy ja Skrillex sekä Suomen omia suosituimpia artisteja.
Vuoden 2019 esiintyjiä olivat muun muassa  Alesso, Suicideboys, Armin van Buuren, Bastille, Lil Uzi Vert, Scarlxrd, Afrojack, Alan Walker, Anna Puu, Bizi, Cledos, Dynoro, Evelina, Gasellit, Headhunterz, Killy, Lukas Leon, Tungevaag & Raaban ja Zomboy.