stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urumi (elokuva)
Soundtrack

Kaikki sävellykset Deepak Dev.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Aaranne Aarane” | Job Kurian, Rita | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Aaro Nee Aaro” | K. J. Yesudas, Swetha Mohan | 6.20 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Chimmi Chimmi” | Manjari | 2.44 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Appaa” | Reshmi Sathish | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Vadakku Vadakku” (Friendship Remix)  | Gurukiran, Shaan Rahman | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Thelu Thelu” | K. R. Renji | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Vadakku Vadakku” | Prithviraj | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Chalanam Chalanam” | Reshmi Sathish | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Theme Music” | Mili | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Kerala State Film Awards
Paras taustamusiikki – Deepak Dev
Paras äänitys – M. R. Rajakrishnan
Imagineindia International Film Festival (Madrid)
Paras elokuva
Paras ohjaus – Santosh Sivan
Reporter Film Awards
Paras kuvaus – Santosh Sivan
Paras lavastus – Sunil Babu
Parhaat erikoistehosteet – Karthik Kotamraju
Paras taustamusiikki – Deepak Dev
Paras miksaus ja äänitys – M. R. Rajakrishnan, Anand Babu
Asiavision Awards
Paras elokuva
Paras ohjaus – Santosh Sivan
Paras naispääosa – Genelia D’Souza
Paras antagonisti – Jagathy Sreekumar
Vuoden mies – Santosh Sivan
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Urumi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Urumi AllMoviessa. (englanniksi)
Luolajan-Mikkola

Luolajan-Mikkola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Markku Luolajan-Mikkola (s. 1957), sellisti ja musiikinopettaja.
Mikko-Ville Luolajan-Mikkola (s. 1953), muusikko
Vilho Luolajan-Mikkola (e. Mikkola, 1911–2005), säveltäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vladimir Brežnev

Vladimir Brežnev (5. maaliskuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto – 20. maaliskuuta 1996) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Brežnev oli pelipaikaltaan puolustaja, ja kätisyydeltään vasenkätinen. Brežnev pelasi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa kansainvälisiä otteluita kahdeksan kauden aikana yhteensä 57 ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Brežnev pelasi vuosina 1961, 1965 ja 1966. Seuratasolla hän edusti kahta ensimmäistä kautta lukuun ottamatta TsSKA Moskova -jääkiekkoseuraa, pelaten 350 ottelua tehden niissä 45 maalia. Brežnev valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1965.
Saavutukset

kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1965, 1966
Aiheesta muualla

Chidlovskin sivut (englanniksi)
Ville Petman

| Ville Petman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 2000 (ikä 24) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  SaiPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Lukko (SML) Coachella Valley Firebirds (AHL)
Ville Petman (s. 18. tammikuuta 2000 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Petman on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | jääkiekko |  |
Petman pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Petman pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 25 nuorten ja 31 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Petman on pelannut kahdeksan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän sai tililleen ensimmäisen A-maaottelunsa Karjala-turnauksessa 11. marraskuuta 2021 Helsingin Hartwall Arenassa Venäjää vastaan. Petman merkittiin Suomen 13. hyökkääjäksi, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa A-maajoukkueessa Petman sai seuraavassa ottelussa 13. marraskuuta 2021 Tšekkiä vastaan. Hänet merkittiin Suomen nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta debytanttia, Heikki Liedes ja Teemu Tallberg.
Muuta

Petmanin pikkuveli Mikko pelaa hyökkääjänä Villen joukkuetoverina SaiPassa vuokralla JYPistä.
MCR

MCR voi tarkoittaa seuraavia asioita:
MCR-perinne, Mass Communication Research, osa viestinnän tutkimusta
MCR, Monacair, monacolainen lentoyhtiö
My Chemical Romance, newjerseyläinen rock-yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MCR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viktor Netšajev

| Viktor Netšajev> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. tammikuuta 1955 (ikä 69) Kuibyševka-Vostotšnaja
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1975–1984
Seurat:  HK Sibir Novosibirsk (VL) SKA Leningrad (NL) HK Binokar (VL) HK Ižorets (VL) Los Angeles Kings (NHL) New Haven Nighthawks (AHL) Saginaw Gears (IHL) Düsseldorfer EG (1.BL)
NHL-varaus:  132. varaus, 1982 Los Angeles Kings
Viktor Petrovitš Netšajev (ven. Виктор Петрович Нечаев, s. 28. tammikuuta 1955 Kuibyševka-Vostotšnaja, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Netšajev oli ensimmäinen neuvostoliittolainen, joka pelasi NHL:ssä, tosin vain kolme ottelua syksyllä 1982.
Ura

Netšajev syntyi Amurin alueella sijaitsevassa Kuibyševka-Vostotšnajassa (nykyinen Belogorsk). Hän pelasi Neuvostoliitossa jääkiekkoa kolmella korkeimmalla sarjatasolla vuodesta 1973 lähtien, mutta ei koskaan päässyt maajoukkueeseen, joten hän ei ollut maansa parhaita pelaajia. Pelatessaan vuonna 1980 jääkiekkoa Leningradissa hän tapasi yhdysvaltalaisen yliopisto-opiskelijan Cheryl Haiglerin, joka oli Leningradissa vaihto-opiskelijana. Pari avioitui pian ensitapaamisensa jälkeen, mutta tämän jälkeen Haigler joutui palaamaan Yhdysvaltoihin. Haigler yritti saada Netšajevin Yhdysvaltoihin, mutta vasta huhtikuussa 1982 tämä pääsi muuttamaan pois Neuvostoliitosta ja matkustamaan Bostoniin, jossa Haigler asui. Netšajev ei pelannut lainkaan kaudella 1981–82 odottaessaan matkustuslupaa.
Netšajevin saapuessa Bostoniin hänen serkkunsa Serge Levin asui Los Angelesissa. Levin otti yhteyttä Los Angeles Kingsiin ja kertoi, että Netšajev pystyisi pelaamaan NHL:ssä. Kingsin johto vakuuttui, ja Netšajev matkusti Los Angelesiin, jossa hän esiintyi johdolle luistelemalla kaukalossa. Vaikka Netšajev ei osannut sanaakaan englantia, ja Levin joutui toimimaan tulkkina, Kingsin johto vakuuttui Netšajevin kyvyistä. Seuraavana kesänä Kings varasi hänet, koska NHL:n sääntöjen mukaan varaamattomat eurooppalaiset pelaajat eivät saaneet pelata liigassa. Syksyllä 1982 Netšajev aloitti ammattilaisuransa Pohjois-Amerikassa pelaten ensin Kingsin farmijoukkueessa New Havenissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä 16. lokakuuta, ja seuraavana päivänä, toisessa pelissään, hän teki maalin. Netšajevin viimeiseksi NHL-peliksi jäi 20. lokakuuta pelattu ottelu, jonka jälkeen Kings päätti lähettää hänet takaisin farmijoukkueeseen. Netšajev kieltäytyi komennuksesta katsoen, että hänen kuuluisi pelata NHL:ssä. Kings pudotti Netšajevin kokonaan joukkueestaan 22. lokakuuta. Myöhemmin Netšajev suostui pelaamaan New Havenissa. Lisäksi hän pelasi muutaman pelin IHL:n Saginaw’ssa. Seuraavaksi kaudeksi Netšajev siirtyi pelaamaan Länsi-Saksaan, mutta lopetti uransa kauden päätteeksi keväällä 1984.
Jääkiekkouransa jälkeen Viktor Netšajev ryhtyi pelaaja-agentiksi ja työskenteli Levinille, joka oli perustanut oman agenttitoimiston. Netšajev oli Levinin ensimmäinen asiakas.
Luettelo televisiosarjan The Mandalorian jaksoista

The Mandalorian on George Lucasin luomaan Tähtien sota -universumiin sijoittuva televisiosarja. Sen ensimmäinen jakso julkaistiin 12. marraskuuta 2019 Disney+-suoratoistopalveluun, joka avattiin samana päivänä. Loput ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin viikoittain 15. marraskuuta 2019 alkaen ja kauden päätösjakso julkaistiin 27. joulukuuta 2019. Toisen tuotantokauden jaksot julkaistiin palveluun viikoittain 30. lokakuuta 2020 alkaen. Kolmannen tuotantokauden jaksot julkaistiin palveluun viikoittain 1. maaliskuuta 2023 alkaen. Televisiosarjan pohjalta on tekeillä myös kokopitkä elokuva The Mandalorian & Grogu, joka tulee saamaan ensi-iltansa 22. toukokuuta 2026.
Jaksot

| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys> Alkoi | Ensiesitys> Päättyi | Ensiesitys>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 2019-11-1212. marraskuuta 2019 | 2019-12-2727. joulukuuta 2019 |  |
|  | 2 | 8 | 2020-10-3030. lokakuuta 2020 | 2020-12-1818. joulukuuta 2020 |  |
|  | 3 | 8 | 2023-3-11. maaliskuuta 2023 | 2023-4-1919. huhtikuuta 2023 |  |
|  | The Mandalorian & Grogu | The Mandalorian & Grogu | 2026-5-2222. toukokuuta 2026 | 2026-5-2222. toukokuuta 2026 |  |
Jaksot > The Mandalorian & Grogu (2026)

| № | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Ensi-ilta Yhdysvalloissa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Mandalorian & Grogu | Jon Favreau | Dave Filoni | 2026-5-2222. toukokuuta 2026 |
Valkealan suuralue

| Valkeala> Valkealan suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Valkeala korostettuna.
Kaupunki:  Kouvola
Suuralue nro:  4
Pinta-ala:  1 003,72 km² 
Väkiluku:  11 433  (2015)
Väestötiheys:  13,35 as./km²
Kaupunginosat:  10 kaupunginosaa
Tilastoalueet:  9 tilastoaluetta
Taajamat:  Valkeala  Utti  Kouvolan keskustaajama (osittain, Riihikallio ja Mäkikylä)
Valkealan suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta ja viidestä aluetoimikunnasta. Alue käsittää kokonaan entisen Valkealan kunnan alueet. Valkealan suuralueella oli 11 433 asukasta vuonna 2015. Valkeala on Kouvolan väkiluvultaan neljänneksi suurin ja pinta-alaltaan suurin suuralue.
Suuralueen ja aluetoimikunnan suurin taajama on Valkeala, jossa oli 5 957 asukasta 31.12.2017. Muita taajamia on Utti ja osittain Kouvolan keskustaajama.
Kaupunginosat

Valkealan kirkonkylä (41)
Niinistö (42)
Kangasranta (43)
Kiehuva (44)
Jokela (45)
Utti (46)
Selänpää (47)
Aitomäki (48)
Vuohijärvi (49)
Oravala (50)
Tilastoalueet

Niinistö (41)
Valkealan kirkonkylä (42)
Jokela (43)
Kiehuva (44)
Aitomäki (45)
Utti (46)
Selänpää (47)
Tuohikotti (48)
Vekaranjärvi (49)
Väestö > Väestönkehitys

| Valkealan väestönkehitys 1980–2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 10 576 | 10 576 |
| 1985 | 1985 |    | 10 911 | 10 911 |
| 1990 | 1990 |    | 11 292 | 11 292 |
| 1995 | 1995 |    | 11 478 | 11 478 |
| 2000 | 2000 |    | 11 328 | 11 328 |
| 2005 | 2005 |    | 11 419 | 11 419 |
| 2008 | 2008 |    | 11 652 | 11 652 |
| 2015 | 2015 |    | 11 433 | 11 433 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vuosien 1980-2008 väkiluvut koskee silloista Valkealan kuntaa.
MCO

MCO voi tarkoittaa seuraavia:
Mars Climate Orbiter, NASAn epäonnistunut avaruusluotain
Monaco, ISO 3166-1 -koodi MCO, valtio tai muu maantieteellinen alue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MCO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Magnitudi

Magnitudilla (lat. magnitudo, suuruus tai koko) tarkoitetaan jonkin suureen suuruusluokkaa.
Tarkemmin:
Tähtitieteessä magnitudilla tarkoitetaan taivaankappaleiden absoluuttista tai näennäistä kirkkautta.
Matematiikassa objektin magnitudi on ei-negatiivinen reaaliluku, joka yksinkertaisesti on sen pituus.
Seismologiassa magnitudi tarkoittaa maanjäristyksessä vapautunutta energiamäärää. Siihen liittyviä käsitteitä ovat myös Richterin asteikko ja momenttimagnitudi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Magnitudi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Magnificent

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Magnificent voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Magnificent!, jazzpianisti Barry Harrisin albumi vuodelta 1969
”Magnificent” (Rick Rossin kappale), 2009
”Magnificent” (U2:n kappale), 2009
HMCS Magnificent (CVL 21), Kanadan kuninkaalliselle laivaston lentotukialus
HMS Magnificent (1767), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Magnificent (1806), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Magnificent (1894), Majestic-luokan taistelulaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Magnificent”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viitosvaihde

| Viitosvaihde> Fifth Gear |
| --- | --- |

Pääosissa:  Tiff Needell Vicki Butler-Henderson Tom Ford Adrian Simpson Quentin Willson Jason Plato Jonny Smith
Alkuperämaa:   Englanti
Verkko:   Channel 5 (2002-2011)  Discovery (2012-2014)  History (2015)  ITV4 (2015-2016)  Jim ja MTV Max
Esitetty:  8. huhtikuuta 2002 – 24. toukokuuta 2016
Tuotantokausia:  26
Jaksoja:  237
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jim McMullan
Vastaava(t) tuottaja(t):  Richard Pearson
Ohjaaja(t):  Phil Hawkins Mark McQueen
Säveltäjä(t):  David Lowe
Tuotantoyhtiö(t):  North One
Aiheesta muualla
IMDb 
Viitosvaihde (engl. Fifth Gear) on autoihin keskittynyt brittiläinen auto-ohjelma joka on vanhan Top Gearin tekijöiltä. Ohjelma alkoi brittiläisellä Channel 5-kanavalla 8. huhtikuuta 2002. Suomessa ohjelmaa on esittänyt Jim, Discovery Channel ja MTV3 Max. Fifth Gearin juontajat ovat Tiff Needell, Vicki Butler-Henderson, Tom Ford, Jason Plato, Tim Shaw, Jon Bentley ja Jonny Smith.
Fifth Gearin "palkinnot"

Ohjelma antaa joka vuosi palkintoja heidän mielestään parhaille autoille.
2004
paras pikkuauto: BMW 1-sarja
paras perheauto: Ford Focus
paras nopea auto: Porsche 911 Carrera S
vuoden auto: Volkswagen Golf GTI
2005
paras pikkuauto: Ford Fiesta ST
paras perheauto: Honda Civic
paras nopea auto: BMW M5
vuoden auto: Porsche Boxster
2006
paras pikkuauto: Mini Cooper S
paras perheauto: Citroën C4 Picasso
paras nopea auto: Chevrolet Corvette Z06
vuoden auto: Audi TT
2007
paras pikkuauto: Fiat Nuova 500
paras perheauto: Ford Mondeo
paras nopea auto: Audi R8
vuoden auto: Audi R8
Aiheesta muualla

Kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Fifth Gear
Käännös suomeksi
Lämpötila-aisti

Lämpötila-aisti on aisti, jonka avulla eliö voi arvioida ympäristön lämpötilaa. Suurimmilla eliöillä lämpötila aistitaan pääasiallisesti ihon välityksellä. Lämpötila-aistin tarkkaa toimintamekanismia ei vielä tunneta. Nisäkkäillä on ainakin kahdenlaisia aistinsoluja: niitä, jotka aistivat kuumaa (lämpötila suurempi kuin kehon lämpötila) ja niitä, jotka aistivat kylmää (lämpötila alle kehon lämpötilan).
Erityisen vahva lämpötila-aisti on eräillä käärmeillä, jotka pystyvät aistimaan infrapunasäteilyn tuoman lämmön ja sen suunnasta päättelemään tasalämpöisen saaliseläimen paikan.
Lämpötähtäin

Lämpötähtäin on tähtäin, joka osoittaa kohteen sen ympäristöstä eroavan lämpötilan mukaan. Lämpötähtäintä ei yleensä käytetä valoisessa ympäristössä. Lämpötähtäin on hyödyllisin pitkiin matkoihin ja pimeisiin ympäristöihin.
Vladimir Borovikovski

Vladimir Borovikovskin muotokuva, tehnyt Borovikovskin oppilas Bugajevski-Blagodarnyi.
Maria Lopuhinan muotokuva, 1797.
Vladimir Lukitš Borovikovsky (ven. Владимир Лукич Боровиковский, ukr. Володимир Лукич Боровиковський, Volodymyr Lukytš Borovykovsky;  4. elokuuta (J: 24. heinäkuuta) 1757 Myrhorod – 18. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1825 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen taidemaalari, joka hallitsi Venäjän muotokuvamaalausta 1700-luvun ja 1800-luvun vaihteessa.
Elämäkerta

Vladimir Borovikovski syntyi nimellä Vоlоdymyr Borovyk Myrhorodissa nykyisessä Ukrainassa 24. heinäkuuta 1757 (vanhaa lukua). Hänen isänsä Luka Borovyk oli ukrainalainen kasakka ja amatööri-ikonimaalari. Perhetradition mukaisesti kaikki neljä Borovykin poikaa palvelivat Myrhorodin rykmentissä, mutta Volodymyr vetäytyi sieltä aikaisin omistautuakseen maalaamiselle – etupäässä ikonimaalaukselle paikallisten kirkkojen tarpeisiin.
Borovikovski olisi elänyt loppuelämänsä provinssikaupungin amatöörimaalarina, ellei olisi tapahtunut jotain odottamatonta. Hänen ystävänsä Vasili Kapnist oli valmistelemassa keisarinna Katariina Suuren ylläpitoa Krementšukissa tämän ollessa matkalla hiljattain valloitetulla Krimin niemimaalla. Kapnist pyysi Borovikovskia maalaamaan kaksi allegorista maalausta (toisessa Pietari Suuri ja Katariina Suuri esitettiin talonpoikina kylvämässä siemeniä, toisessa Katariina Suuri Minervana) koristamaan huoneita. Maalaukset miellyttivät keisarinnaa niin, että tämä pyysi taiteilijaa muuttamaan Pietariin.
Vuoden 1788 syyskuun jälkeen Borovikovski asui Pietarissa, jossa hän vaihtoi kasakkataustaisen sukunimensä aristokraattisemman kuuloiseksi Borovikovskiksi. Ensimmäiset kymmenen vuottaan Pietarissa hän asui runoilija, arkkitehti, muusikko ja taideteoreetikko ruhtinas Nikolai Lvovin talossa. Tämän ideat vaikuttivat voimakkaasti Borovikovskin taiteeseen. 30-vuotiaana hän oli liian vanha opiskelemaan Pietarin taideakatemiassa, joten hän otti yksityistunteja Dmitri Levitskiltä ja myöhemmin itävaltalaiselta maalarilta Johann Baptist Lampilta.
Vuonna 1795 hänet nimitettiin akateemikoksi. Hänestä tuli suosittu muotokuvamaalari ja hän teki elämänsä aikana melkein 500 muotokuvaa, joista 400 on säästynyt 2000-luvulle. Hänellä oli oma ateljee ja usein avustajat maalasivat muotokuvien vähemmän tärkeät osat. Hänen malleinaan oli keisarillisen perheen jäseniä, hovimiehiä, kenraaleja, useita aristokraatteja ja Venäjän taide- ja kirjallisuuselämän henkilöitä. Useat hänen töistään ovat tyyliltään intiimejä.
Kuuluisimmat teokset ovat:
Venäjän keisarinna Katariina II:n muotokuva (1794)
E. N. Arsenjevan muotokuva (1796)
M. I. Lopuhinan muotokuva (1797)
F. A. Borovskin muotokuva (1799)
Venäjän keisarin Paavali I:sen muotokuva (1800)
Ruhtinas A. B. Kurakinin muotokuva (1801–1802)
A. G. Gagarinan ja Ruhtinatar V. G. Gagarinan muotokuva (1802)
Serbian ruhtinaan Karađorđen muotokuva 1816.
Borovikovski ei koskaan opettanut, mutta hänen luonaan asui oppilaita. Heidän joukossaan oli Aleksei Venetsianov ja Ivan Bugajevski-Blagodarnyi, joka maalasi ainoan säästyneen muotokuvan Vladimir Borovikovskista.
Vuoden 1819 jälkeen Borovikovskista tuli vapaamuurari, loosin Kuoleva sfinksin jäsen. Tähän aikaan hän maalasi etupäässä ikoneja, mukaan lukien Smolenskin hautausmaan kirkon ikonostaasin ja joitain Pietarin Kazanin katedraalin ikoneja.
Huhtikuun 6. päivä (vanhaa lukua) vuonna 1825 Borovikovski kuoli yllättäen sydänkohtaukseen ja hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Lasaruksen hautausmaalle Pietariin.
Teoksia

Katariina Suuri Tsarskoje Selossa, 1794
Dmitri Levitskin muotokuva, 1796
F. A. Borovskin muotokuva, 1799
Venäjän keisari Paavali I:sen muotokuva, 1800
Aleksandr Kurakinin muotokuva, 1801-1802.
Suurherttuatar Maria Pavlovnan muotokuva, 1800-luku
Gavrila Deržavinin muotokuva, 1811.
S. A. Rajevskajan muotokuva, 1813
A. G. ja A. A. Lobanov-Rostovskin muotokuva, 1814.
Karađorđe, Serbian ruhtinas 1816
Ruhtinas G.S. Volkonskin muotokuva
Je. A. Arharovan muotokuva, 1820
Ioannis Varvakisin muotokuva
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vladimir Borovikovsky
Käännös suomeksi
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005 käytiin 15. toukokuuta Varkaudessa. Järjestävänä seurana oli Varkauden Kenttä-Veikot. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Simo Wannas ja 12 kilometrillä paras oli Tuomo Lehtinen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Maija Oravamäki.
Yleisen sarjan mitalistit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet 4 km | Simo Wannas, Helsingin Kisa-Veikot,	 12.09 | Mikael Talasjoki, Helsingin Kisa-Veikot, 12.10 | Konstantin Kutilainen, Asikkalan Raikas, 12.12 |
| Miehet 12 km | Tuomo Lehtinen, Turun Urheiluliitto, 37.29 | Francis Kirwa, Lahden Ahkera, 37.30 | Mårten Boström, Sjundeå IF, 37.52 |
| Naiset 6 km | Maija Oravamäki, Oulun Pyrintö, 21.36 | Annemari Sandell, Turun Weikot, 21.37 | Minna Kauppi, Asikkalan Raikas, 21.44 |
Maire Hahl

Maire Anna-Liisa Hahl (vuodesta 1955 Hohtari, 7. syyskuuta 1929 Sysmä – 15. lokakuuta 2022) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Hahl oli varahiihtäjänä Suomen olympiajoukkueessa Oslossa 1952. Vuoden 1954 MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 kilometrillä kymmenenneksi.
SM-kisoissa hän saavutti hopeaa 10 kilometrillä 1955 ja pronssia 3 × 5 km viestissä 1953 Sysmän Sisun joukkueessa, jossa hiihtivät hänen lisäkseen Liisa Lehto ja Saara Saarinen.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2001

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2001 käytiin 20. toukokuuta Vehkalahdella.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet 4 km | Samuli Vasala, Turun Urheiluliitto, 12.07 | Marko Kotila, Toholammin Urheilijat, 12.21 | Tuomo Lehtinen, Länsi-Uudenmaan Urheilijat, 12.24 |
| Joukkueet | Lahden Ahkera, 33 Sheldon Monderoy, 9 Juha Kukkamo, 10 Ari Sarja, 14 | Turun Weikot, 36 Sami Valtonen, 5 Juha Hellstén, 6 Jukka Savonheimo, 25 | Kalvitsan Urheilijat, 56 Janne Vilve, 17 Kari Hämäläinen, 19 Jarkko Kovanen, 20 |
| Miehet 12 km | Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 39.04 | Pasi Mattila, Turun Urheiluliitto, 39.09 | Jari Matinlauri, Vihannin Urheilijat, 39.16 |
| Joukkueet | Lahden Ahkera, 12 Jussi Utriainen, 1 Ville Hautala, 4 Juha Nurminen, 7 | Turun Urheiluliitto, 34 Pasi Mattila, 2 Jaakko Kero, 11 Pekka Stenholm, 21 | Maarian Mahti, 43 Mikko Virta, 5 Petteri Muukkonen, 16 Ami Laamo, 22 |
| Naiset 6 km | Annemari Sandell, Turun Weikot, 21.26 | Kirsi Valasti-Koski, Turun Weikot, 21.45 | Marjo Venäläinen, Lahden Ahkera, 21,59 |
| Joukkueet | Viipurin Urheilijat, 25 Päivi Tikkanen, 4 Mari Niskanen, 8 Päivi Luostarinen, 13 | Turun Weikot, 34 Annemari Sandell, 1 Kirsi Valasti, 2 Sari Koivu, 31 | Lahden Ahkera, 44 Marjo Venäläinen, 3 Kaisa Lettojärvi, 14 Irina Watkins, 27 |
| M22 6 km | Turo Inkiläinen, Kuhmoisten Kumu, 19.02 | Jukka Keskisalo, Joensuun Kataja, 19.33 | Tommi Penttilä, Kokkolan Veikot, 19.44 |
| M19 6 km | Mårten Boström, Sjundeå IF, 19.54 | Matti Räsänen, Pyhäselän Urheilijat, 20.01 | Aki Uutela, Viipurin Urheilijat, 20.37 |
| M17 4 km | Juha Puttonen, Jyväskylän Kenttäurheilijat, 13.31 | Janne Ukonmaanaho, Ylikiimingin Nuijamiehet, 13.44 | Lauri Tonteri, Hartolan Voima, 13.44 |
| N22 4 km | Johanna Risku, Kankaanpään seudun Leisku, 14.35 | Suvi Myllymäki, Kokkolan Veikot, 15.24 | Minna Järvenpää, Kokkolan Veikot, 15.31 |
| N19 4 km | Elina Lindgren, Oulun Pyrintö, 13.59 | Riina Tolonen, Kenttäurheilijat -58, 14.19 | Ulla Tuimala, Äänekosken Urheilijat, 14.33 |
| N17 4 km | Silja Tarvonen, Kangasniemen Kalske, 15.52 | Jonna Välimaa, Vammalan seudun Voima, 16.01 | Susanna Raitamäki, Saarijärven Pullistus, 16.05 |
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000 käytiin 13. toukokuuta Kemissä.