stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ana Guevara

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Guevara vuoden 2007 MM-kilpailujen alkuerässään. |  Guevara vuoden 2007 MM-kilpailujen alkuerässään. |  Guevara vuoden 2007 MM-kilpailujen alkuerässään. |  |
Maa:   Meksiko
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | 400 m |  |
|  Pronssia | Edmonton 2001 | 400 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 2005 | 400 m |  |
Ana Gabriela Guevara Espinoza (s. 4. maaliskuuta 1977 Nogales, Sonora) on meksikolainen 400 metrin juoksija.
Guevara osallistui 1996 Sydneyn nuorten MM-kisoihin, joissa karsiutui 400 metrin välierissä. Vuonna 1998 hän voitti Ibero-Amerikan mestaruuden 400 metrillä ja oli Keski-Amerikan mestaruuskilpailuissa 800 metrin juoksussa toinen. Seuraavana vuonna hän sijoittui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrillä neljänneksi, voitti matkan Pan-Amerikan kisoissa sekä karsiutui Sevillan ulkoratojen MM-kisojen välierissä ajalla 50,70. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui viidenneksi ajalla 49,96. Hän oli kauden lopussa GP-finaalissa myös viides. Vuonna 2001 voitti MM-pronssia Edmontonin MM-kisoissa ajalla 49,97.
Guevara hallitsi naisten 400 metrin juoksua vuonna 2002 voittaen kaikki käymänsä kilpailut. Hän voitti kaikki Kultaisen liigan osakilpailut ja sai palkinnoksi 12,5 kilogrammaa kultaa. Hän voitti kauden aikana myös GP-finaalin ja yleisurheilun maailmancupin, jälkimmäisen ajalla 49,56. Seuraavana vuonna Guevara voitti Pariisin MM-kisoissa kultaa ajalla 48,89. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin. 2004 hän voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa ja oli ensimmäinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti pronssia.
Guevara ilmoitti tammikuussa 2008 lopettavansa kilpauransa.
Uran jälkeen

Guevara siirtyi lopetettuaan urheilemisen politiikkaan ja hänet valittiin maansa työväenpuolueen kansanedustajaksi kaudelle 2012–2018. Hänet pahoinpideltiin Mexico Cityssä joulukuussa 2016.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

300 metrin juoksu: 35,30 (2003)
400 metrin juoksu: 48,89 (2003)
800 metrin juoksu: 2.01,12 (1998)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

400 metrin juoksu: 50,94 (1999)
Paljon onnea vaan

Laulun sävel vanhalla englanninkielisellä sanoituksella. Säestyssoinnut ovat G / D7 / D7 / G / G / Am / G D7 / G.
Paljon onnea vaan (engl. Happy Birthday to You) on laulu, joka perinteisesti lauletaan henkilölle tämän syntymäpäivän kunniaksi. Kappaleen melodia on peräisin yhdysvaltalaisten siskosten Patty ja Mildred J. Hillin vuonna 1893 säveltämästä laulusta Good Morning to All (suom. Hyvää huomenta kaikille). Sanoittajaa ei tiedetä – nykyiset englanninkieliset sanat ilmestyivät ensimmäisen kerran eräässä laulukirjassa vuonna 1924. Suomenkieliset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila. Laulua lauletaan päivänsankarille usein myös päiväkodeissa ja kouluissa. Joskus päivänsankari saa esittää toivomuksen laulun jälkeen.
Laulun tekijänoikeudet ovat rauenneet viimeistään 1. tammikuuta 2017. Yhdysvalloissa laulun tekijänoikeudet päätyivät erään yritysoston kautta vuonna 1998 Warner Chappel -yhtiölle, joka on nykyisin osa Time Warner -konsernia. Oikeus totesi myöhemmin, ettei yhtiö saanut kaupassa sanoituksen tekijänoikeuksia. Suomennoksen tekijänoikeudet ovat voimassa 1. tammikuuta 2085 saakka.
Painija (elokuva)

| Painija |
| --- | --- |
 Elokuvan dvd-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Matti Ijäs
Käsikirjoittaja:  Matti Ijäs
Säveltäjä:  Antti Hytti
Kuvaaja:  Veikko Mård
Leikkaaja:  Paavo Eskelinen
Lavastaja:  Anu Maja
Pääosat:  Esko Hukkanen  Esko Pesonen  Kalevi Kahra Allan Koskinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  26. syyskuuta 1985 Yle TV1
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Painija on Matti Ijäksen ohjaama vanhainkotiin sijoittuva tragikoominen televisioelokuva vuodelta 1985. Ijäs palkittiin elokuvasta ohjaus- ja käsikirjoitus-Jusseilla. Painija palkittiin kanadalaisilla Banffin tv-festivaaleilla pääpalkinnolla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Hukkanen   | … |   painija   |
|  Esko Pesonen   | … |   Kuikkaniemi   |
|  Soli Labbart   | … |   vanha nainen   |
|  Kalevi Kahra   | … |   Pesonen   |
|  Allan Koskinen   | … |   jalaton   |
|  Christina Indrenius-Zalewski   | … |   Ylihoitaja   |
|  Markku Peltola   | … |     |
|  Timo Torikka   | … |     |
|  Eeva-Maija Haukinen   | … |     |
|  Kati Outinen   | … |     |
|  Eira Soriola   | … |     |
|  Esko Nikkari   | … |     |
|  Kari Franck   | … |     |
|  Arno Virtanen   | … |     |
|  Sulevi Peltola   | … |     |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jukka Kajava kirjoitti elokuvan tv-uusintaesityksen alla siinä liikuttavan ”elämän laitapuolella, konsensuksen kulissien takana”. Hän sanoi Painijan kertovan rujoista ihmisistä, jotka välittävät toisistaan, ”sellaisella väkevyydellä, jolle ei tv-menneisyydestämme ole helppoa vertaa löytää”. Kajavan mielestä Painija merkitsi uutta aluevaltausta Televisioteatterille, totisten torvensoittajien toteavan ja opettavaisen tyylin murtumista.
Aiheesta muualla

Painija (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Timonen, Lauri: Matti Ijäksen elokuvat, s. 77–91.  Helsinki:  Like, 2013.  ISBN 978-952-01-0751-2.
Painija Ritva-tietokannassa
Aristoksenos

| Aristoksenos> Ἀριστόξενος |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Taras
Koulutus ja ura
Opettaja:  Ksenofilos ja Aristoteles
Aristoksenos (m.kreik. Ἀριστόξενος, n. 370–290 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen kouluun kuulunut filosofi. Hänen kirjoituksensa käsittelivät lähinnä henkilöhistorioita (mm. Pythagoras, Sokrates, Platon) ja musiikin teoriaa.
Aristoksenos syntyi Taraksessa Suur-Kreikassa nykyisen Italian eteläosassa. Häntä opetti ensin hänen isänsä Spintharos, Sokrateen oppilas, ja myöhemmin Lampros ja Ksenofilos, joilta hän oppi musiikin teoriaa. Lopulta hän opiskeli Aristoteleen alaisuudessa Ateenassa. Sanotaan, että hän oli syvästi harmissaan, kun Theofrastos valittiin Lykeionin koulun johtoon Aristoteleen kuoltua.
Hänen sanotaan kirjoittaneen 453 teosta Aristoteleen tyyliin. Ne käsittelivät filosofiaa, etiikkaa ja musiikin teoriaa. Hänen empiiriset pyrkimyksensä näkyvät hänen kehittämässään teoriassa, jonka mukaan sielun suhde ruumiseen on samanlainen kuin harmonian suhde soittimeen. Ei ole säilynyt todisteita siitä, millä menetelmällä hän johti tämän teorian.
Hänen mukaansa musikaalisen skaalan nuotit tulee arvioida korvalla, eikä niiden matemaattisilla suhteilla, niin kuin pythagoralaiset opettivat. Ainoa, mikä hänen tuotannostaan on säilynyt, on kolme kirjaa hänen teoksestaan Harmonian elementit, joka on keskeneräinen musikaalinen tutkielma. Grenfellin ja Huntin Oksyrhynkhoksesta löytämä papyrus (Oxyrhynchus Papyri vol. i., 1898) sisältää viisipalstaisen katkelman, tutkielman runomitasta, joka on todennäköisesti osa tätä Aristoksenoksen tutkielmaa.
Antiikin filosofia  Peripateettinen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:  Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos
Roomalainen aika:  Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ksenarkhos Seleukeialainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros
Antti Kovanen

Antti Kovanen (13. heinäkuuta 1929 Vaasa – 10. lokakuuta 2001) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Kovanen liittyi Suomen Kommunistisen puolueen jäseneksi 1950 ja opiskeli Moskovassa NKP:n puoluekoulussa vuodesta 1955 alkaen. Kovanen oli 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa Moskovan radion suomenkielisen toimituksen jäsen ja toimi myös Yleisradion ja Kansan Uutisten avustajana. Myöhemmin Kovanen toimi Yleisradion toimittajana Suomessa.
Kovanen haastatteli 3. heinäkuuta 1961 Suomessa vieraillutta kosmonautti Juri Gagarinia. Hän nousi yhdessä kuvausryhmän kanssa Moskovasta tulleeseen junaan Lahdessa ja teki 10 minuuttia kestäneen haastattelun junan matkatessa Helsinkiin.
Vuonna 1970 Kovanen julkaisi kirjan Kommunismin kriisi, jossa hän käsitteli Tšekkoslovakian miehitystä 1968 ja sitä seuranneita puoluepuhdistuksia, Neuvostoliiton ja Kiinan erimielisyyksiä sekä SKP:n sisäisiä erimielisyyksiä. Kirjan julkistamisen seurauksena Kovanen joutui SKP:n taistolaisten lyömäksi, eivätkä myöskään Aarne Saarisen johtamat enemmistökommunistit tukeneet häntä. Kovanen erotettiin SKP:stä vielä samana vuonna. Katkeroituneena hän liittyi myöhemmin SDP:n jäseneksi.
Vuonna 1976 Kovanen julkaisi omaelämäkerrallisen lapsuus- ja nuoruusvuosiinsa sijoittuvan romaanin Työläisen kakara.
Teoksia

Kommunismin kriisi. Otava 1970
Politiikan maailma : Kansainvälisen politiikan hakuteos ; kirj. Antti Kovanen ja Juhani Lehtola. Otava 1970
Työläisen kakara : romaani. Otava 1976
Kallion luistinrata Brahis 60 vuotta. Kallion luistinrata, Helsinki 1992
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto : Suojasäästä sosialismin romahdukseen, vieraana toimittaja Antti Kovanen. Esitetty 2.5.1991
Ylen Elävä arkisto : Kuuba – sosialismin sokerisaari, Antti Kovasen filmiraportti vuodelta 1966
Aristides de Sousa Mendes

Aristides de Sousa Mendes
Aristides de Sousa Mendes do Amaral e Abranches (19. heinäkuuta 1885 – 3. huhtikuuta 1954) oli portugalilainen diplomaatti. Hän pelasti yli 30 000 henkilöä kansallissosialistien vainolta toimiessaan maansa konsulina Bordeaux’ssa Ranskassa. Pelastetuista 12 000 oli juutalaisia. Toimintansa takia Aristides Sousa de Mendes joutui Portugalin diktaattorin António de Oliveira Salazarin epäsuosioon ja menetti virkansa, palkkansa ja eläkkeensä. Monien ihmisten auttaja joutui elämään loppuelämänsä köyhyydessä.
Aiheesta muualla

Aristides de Sousa Mendes (Arkistoitu – Internet Archive) - Yad Vashem. (englanniksi)
Peltokierto

| Peltokierto |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Solanales
Heimo::  Kiertokasvit Convolvulaceae
Suku::  Kierrot Convolvulus
Laji::  arvensis
Kaksiosainen nimi
 Convolvulus arvensis  L. 
Katso myös
   Peltokierto Wikispeciesissä   Peltokierto Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltokierto (Convolvulus arvensis) on kiertokasvien heimoon kuuluva ruohokasvi, jota tavataan yleisesti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Puutarhoissa ja viljelyksillä laji on erittäin hankalasti torjuttava rikkakasvi.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen peltokierto kasvattaa 30–80 senttimetriä pitkän, köynneliään ja rennon varren. Kasvi on tavallisesti kalju. Lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti ja ovat ruodillisia, pitkulaisia tai joskus kapeita, keihästyvisiä ja ehytlaitaisia. Valkoiset tai vaaleanpunaiset kukat ovat lehtihangoissa yksittäin tai kolmittain. Kukan teriöt ovat noin kaksi senttiä leveitä ja suppilomaisia. Kukkien pienet ja kapeat esilehdet ovat kukkaperän puolivälissä. Suomessa peltokierto kukkii heinä–elokuussa.
Peltokierto kasvattaa hyvin laajan ja usean metrin syvyydelle ulottuvan juurakon. Se leviää helposti pienistäkin juurenkappaleista, mikä tekee siitä erittäin vaikeasti torjuttavan rikkaruohon.
Levinneisyys

Peltokiertoa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia ja mantereen pohjoisosia. Yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta läpi Euroopan Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaan saakka. Ihmisen mukana laji on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikkaan sekä mm. Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa peltokierto on levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Lajia tavataan satunnaisesti lähinnä asutuskeskuksissa Oulun korkeudelle saakka. Suomessa peltokierto on tulokaslaji, joka on levinnyt maahan mm. satamien painolastimaiden tai Venäjältä tuodun viljan ja rehun mukana.
Elinympäristö

Peltokierto on kulttuuriympäristön kasvi, jota tavataan pihoilla, puutarhoissa, kaupungeissa, tien- ja radanvarsilla, satamissa, joutomailla sekä vanhoilla kasarmi- ja linnoituspaikoilla. Kasvi tukeutuu mielellään tiukalla kierteellä muihin kasveihin. Tuen puuttuessa se kasvaa maan pintaa myöten.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Peltokierron (Convolvulus arvensis) levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Convolvulus arvensis - peltokierto
ITIS: Convolvulus arvensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Convolvulus arvensis (englanniksi)
Flora of China: Convolvulus arvensis (englanniksi)

Peltokierron hedelmiä ja siemeniä.
Anders Kulläng

| Anders Kulläng |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1943 Karlstad, Ruotsi
Kuollut: 28. helmikuuta 2012 (68 vuotta) Huay Yang, Thaimaa
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1973-1988
Kartanlukija(t):   Claes-Göran Andersson  Bruno Berglund
Entiset tallit:  Opel Mitsubishi
Kilpailuja:  45
Voittoja:  1
Erikoiskoevoittoja:  57
MM-pisteitä:  74
Ensimmäinen kilpailu:  Monte Carlon ralli 1973
Ensimmäinen voitto:  Ruotsin ralli 1980
Viimeinen kilpailu:  Ruotsin ralli 1988
Anders Kulläng (23. syyskuuta 1943 Karlstad, Ruotsi – 28. helmikuuta 2012 Huay Yang, Thaimaa) oli ruotsalainen ralliautoilija. Hän voitti vuonna 1980 Ruotsin rallin.
Kulläng osallistui urallaan 45 MM-osakilpailuun. Hän sijoittui vuonna 1980 kuljettajien MM-sarjassa viidenneksi yhdellä voitolla.
Kulläng aloitti ralliuransa 1962. Myöhemmin Kullängillä oli Ruotsissa oma rallikoulu, jossa hänen oppilaitaan olivat muun muassa Colin McRae ja Sébastien Loeb.
Kulläng hukkui Thaimaassa.
MM-osakilpailuvoitot

|   #   | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1980 |  30. Ruotsin ralli | Bruno Berglund | Opel Ascona 400 |
Argobbat

Argobbat ovat Etiopiassa asuva seemiläistä kieltä puhuva kansa. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan 15 000 henkeä.
Argobbat asuvat Ifatin alueella Addis Abeban pohjoispuolella. Pääelinkeino on keinokasteluun perustuva maanviljely ja puutarhanhoito. Valtaosa on kristittyjä, osa muslimeja.
Anna Ruohonen

Anna Ruohonen (s. 1967 Helsinki) on vaatesuunnittelija ja Pariisissa sijaitsevan AR Concept -yrityksen pääsuunnittelija ja toimitusjohtaja. Ruohosta pidetään yhtenä kansainvälisesti menestyneimpänä suomalaisena vaatesuunnittelijana ja hänen Pariisissa sijaitseva liikkeensä valittiin vuonna 2014 Pariisin kaupungin parhaaksi vaatetus- ja asustemyymäläksi.
Ura

Anna Ruohonen valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1994. Korkeakouluaikanaan hän oli myös vaihdossa Utrechtissa ja Amsterdamissa Hollannissa sekä Ranskassa Pariisissa. Lopputyönään hän suunnitteli miehille malliston. Pariisissa hän on työskennellyt 1990-luvun puolivälistä asti. Hän työskenteli aluksi Olivier Desforgesin, José Lévyn ja Martin Margielan muotiyrityksissä, mutta perusti oman vaatemerkin vuonna 1997. Oman mallistonsa lisäksi hän on suunnittellut trikoovaatteita Nansolle (2010–2013), koruja Aarikalle, kankaita ja printtejä useille tekstiilialan yrityksille sekä asuja niin ranskalaisiin elokuviin kuin teatteriinkin.
Anna Ruohonen -merkin alla myydään vaatteita miehille ja naisille.  Anna Ruohosella on kolme yritystä: Ranskassa AR Concept France Sarl , Suomessa AR Concept Oy ja 2nd Concept Oy . AR Concept -yritykset työllistivät vuonna 2013 seitsemän henkilöä.
Liikkeet

Vuonna 2009 Anna Ruohonen perusti ensimmäisen Helsingin liikkeensä Unioninkadulle. Keväällä 2015 se muutti Annakadulle.
Vuonna 2013 Boulevard Raspailille valmistui AR Concept -yrityksen Pariisin liike: "Petite Maison de Couture de Anna Ruohonen". Vain 23 neliön tontilla sijaitsee kiilamainen rakennus, jossa on viisi kerrosta. Talon seinät ovat sinkkiä, terästä ja lasia ja ohikulkijat voivat seurata ikkunoiden läpi, miten vaatteita myydään ja valmistetaan. Katutasolla ja pohjakerroksessa on esittelytila. Vaatteet valmistetaan seuraavissa kerroksissa, toisessa kerroksessa leikataan kankaat, kolmannessa taas ommellaan. Neljännessä kerroksessa on Ruohosen toimisto, viidennessä keittiö ja sosiaalitila. Talon suunnitteli arkkitehti Pekka Littow. Jo valmistumisvuotenaan liike nostettiin arvostettuun Louis Vuittonin matkaoppaaseen, ja vuonna 2014 Pariisin kauppakamari valitsi sen kaupungin parhaaksi vaatetus- ja asustemyymäläksi, edellisellä kerralla sarjan oli voittanut Hermès.
Tuotteet

Ruohonen kutsuu vaatteitaan semi coutureksi tehden eron haute coutureen eli kuulujen muotitalojen mittatilaustyönä tehtyihin uniikkiasuihin. Häneltä ilmestyy mallistot kahdesti vuodessa, ja lisäksi Ruohosella on pysyvä Black Classics -mallisto, joka täydentyy keväisin ja syksyisin muuttuvan White Label -malliston parhailla tuotteilla. Klassikkokokoelmasta asiakas voi hankkia itselleen suosikkituotteensa vuosienkin päästä. Liikkeissä asiakas voi tutustua pariin sataan malliin, sovittaa vaatteita ja valita sitten  vaatteelleen annetuista vaihtoehdoista värin. Haluttu vaate ommellaan asiakkaalle sopivaksi Pariisin liikkeen ompelimossa, jossa työskentelee kaksi vaatturia. Vaatteet valmistuvat 3-10 päivässä. Ruohosen semi couture -vaatteet maksavat noin 200–1000 euroa.
Ruohosen luomuksia on nähty Linnan juhlissa, mutta enimmäkseen hän suunnittelee vaatteita arkeen: hameita, housuja, neuleita ja takkeja.
Huhtikuussa 2015 Ruohonen lanseerasi kokonaan Suomessa valmistettavan vaatemalliston. Anna Ruohonen Blue line -mallistossa on bambutrikoosta valmistettuja paitoja, mekkoja ja hameita. Orneuleen trikoo valmistetaan Orivedellä, ompelutyö tehdään Hattulassa. Mallisto sai rahoitusta Tekesin Fiiliksestä fyrkkaa -ohjelmasta sekä joukkorahoituspalvelu Mesenaatti.me:n kautta. Kyseessä oli tiettävästi ensimmäinen kerta, kun kokonainen vaatemallisto lanseerattiin joukkorahoituksella.
Ruohoselle lähituotanto on yksi laadun ja eettisyyden tae: kun tuotanto on lähellä, sitä voi kontrolloida. Tärkeää on sekin, että vaatteita valmistetaan vain tarpeeseen, ylimääräistä varastoa ei tarvita, kun vaate tehdään vasta, kun asiakas on sen tilannut.
Palkinnot

Vuonna 2009 Elle-lehti antoi Anna Ruohoselle ELLE Style Awadrs 2009 -gaalassa palkinnon ekologisuudesta, koska tämä oli ”uskonut kestävän designin markkinoihin koko kymmenvuotisen uransa ajan”.
Anna Ruohonen valittiin Kaj Franck-muotoilupalkinnon saajaksi vuonna 2017. Kaj Franck-palkinto on yksi Suomen merkittävimpiä muotoilupalkintoja ja se jaettiin nyt 26. kerran. (Design Forum Finland lehdistötiedote 9.11.2017)
Perusteluissa todettiin, että Anna Ruohonen on tehnyt pitkän ja menestyksellisen uran sekä Suomessa että Ranskassa. Kiitosta sai hänen vahva luova otteensa vaatesuunnittelussa yhdistettynä hänen taitavaan tekniseen osaamiseensa. Anna Ruohosen oma tunnistettava muotokieli, joka on vuosien kuluessa kypsynyt ja selkeytynyt sekä saanut vivahteita hänen monivuotisesta asuinmaastaan Ranskasta, sai myös kiitosta. Perusteluissa korostettiin myös Anna Ruohosen rohkeutta yrittäjänä ja hänen menestymisensä Suomessa ja maailmalla nähtiin hienona esimerkkinä nuoremmille suunnittelijoille.
Yksityiselämä

Anna Ruohonen on avoliitossa arkkitehti Pekka Littowin kanssa. Uusperheessä on neljä lasta.
Aiheesta muualla

annaruohonen.com
Anta Sports
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anta Sports Wikimedia Commonsissa
China Rich List: 56. Ding Shizhong & family. Real time net worth: $8.5B (9.1.2022) (englanniksi) (forbes.com)
Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliitto

Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliiton toimisto on Elintarviketeollisuusliiton tiloissa Huolintatalossa Helsingin Länsi-Pasilassa.
Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliitto ry on vuonna 1902 perustettu olutta, siideriä ja long drink -juomia sekä virvoitusjuomia ja kivennäisvesiä valmistavan kotimaisen teollisuuden edunvalvoja. Liiton jäsenyritykset ovat Oy Hartwall Ab, MBH Breweries Oy (Malmgårdin Panimo ja Saimaa Brewing Co), Momentin Group Oy (Mallaskoski), Olvi Oyj, Red Bull Finland Oy ja Oy Sinebrychoff Ab.
Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliiton jäsenyritykset kantavat yhteiskuntavastuun niin sosiaalisten kysymysten kohdalla kuin ympäristöasioissakin. Liitolla on ollut Kännissä olet ääliö -kampanja, joka on kohdistettu täysi-ikäisten humalahakuisen kännäyskulttuurin kyseenalaistamiseen. Liitto ylläpitää vastuullisesta alkoholinkäytöstä kertovaa kohtuullisesti.fi-sivustoa.
Johto

Toimitusjohtaja: Tuula Loikkanen
Puheenjohtaja: Kalle Järvinen, toimitusjohtaja (Oy Hartwall Ab)
Aiheesta muualla

Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliiton sivut
Panimoliitto Twitterissä
Kohtuullisesti.fi
Pekka Enkainen

Armas Pekka Enkainen (vuoteen 1935 Enckell) (18. kesäkuuta 1896 Nurmes – 4. toukokuuta 1962) oli Suomen Puolustusvoimien rannikkotykistön eversti.
Enkainen osallistui Suomen sisällissotaan 1918 Karjalan rintamalla ja kävi 1919 Markovillassa upseerikokelaskurssin. Hän valmistui Kadettikoulusta 1922 sekä Sotakorkeakoulun teknilliseltä osastolta 1927. Rannikkotykistörykmentti 1:n teknisen toimiston päällikkönä hän toimi 1927–1936. Merisotakoulun johtajana Enkainen oli vuodesta 1936, kunnes siirtyi 1938 Merivoimien esikunnan aseosaston päälliköksi. Jatkosodan alkaessa hänet sijoitettiin 1941 Itä-Suomenlahden rannikkoprikaatin komentajaksi, mistä hän siirtyi 1944 1. rannikkodivisioonan komentajaksi.
Jatkosodan jälkeen Enkainen oli merivoimien esikunnan esikuntapäällikkönä 1944–1945 ja tykistöaseen tarkastajana 1946–1952. Pääesikunnan pioneeriosaston päällikkönä hän oli 1952–1954. Uransa päätteeksi hän toimi meripuolustusosaston päällikkönä 1954–1956.
Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1936, eversti 1940.
Antti Tuomenoksa

| Antti Tuomenoksa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1967 (ikä 57) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ana
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Tehtävä:  urheilujohtaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–1998
Seurat:  SaiPa (SML) Lukko (SML) Tappara (SML) KalPa (SML) IF Sundsvall Hockey (Ruotsi I) HKm Zvolen (SloEL)
Antti Tuomenoksa (s. 16. maaliskuuta 1967 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka toimii nykyään SM-liigajoukkue Tapparan urheilujohtajana. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 477 runkosarjaottelua tehopistein 35+138=173 ja keräten 430 jäähyminuuttia sekä 24 playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten 35 jäähyminuuttia. Tuomenoksa myös toimi Kalevan Pallon ja Saimaan Pallon kapteenina. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Slovakiassa.