stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osuuskauppa PeeÄssä
Toiminta > Toimipaikat

Osuuskauppa PeeÄssän toimipaikkaverkoston rungon muodostavat sen 3 Prisma-hypermarkettia (Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa), 20 S-market-myymälää ja 22 Salea. Lisäksi PeeÄssä omistaa Kuopion Sokoksen, 3 Sokos Emotion -myymälää sekä Nina ja Henri- ja Prisma Rauta -myymälät Kuopiossa.
Hotelli- ja ravintolatoimintaa PeeÄssä harjoittaa 3 yksikössä ja lisäksi 11 erillisessä ravintolatoimipaikassa. Polttonesteitä myydään ABC-ketjun nimellä 6 liikennemyymälässä ja 18 kylmäasemalla. Kuopiossa sijaitseva Pitkälahden ABC-asema on ollut myynniltään useana vuonna koko ketjun suurin ja palvellut vuosittain jopa viittä miljoonaa asiakasta.
Osuuskauppa toimittaa myös lämmitysöljyä PeeÄssän Öljypalvelun kautta.
Toiminta > Kuopion viinijuhlat

Kuopion viinijuhlat on järjestetty vuosittain Kuopion matkustajasatamassa vuodesta 1997 ja PeeÄssä on ollut juhlien järjestäjänä vuodesta 2002.
PeeÄssään ja sen edeltäjiin sulautuneita paikallisia osuuskauppoja

Suonenjoen Osuuskauppa 1908–1971, Osuuskauppa Koskelonseutu 1971–2000
Rautalammin Osuuskauppa 1915–1969
Vesannon Osuuskauppa 1907–2011
Osuuskauppa Koljonvirta 1971–1991 (aik. Iisalmen Osuuskauppa 1907–1971)
Pyhäsalmen Osuusliike (Pyhäjärvi) 19??–1984
Rutakon Osuuskauppa 1909–1936, Sonkajärven Osuuskauppa 1936–1966
Osuusliike Elo 1918–1978, Osuuskauppa Elo (Kiuruvesi) 1978–1984
Kuopion Osuuskauppa 1978–1991 (aik. Kuopion Osuusliike 1919–1978)
Alapitkän Osuuskauppa 1917–1931
Melalahden Osuuskauppa 1916–1937, Osuuskauppa Harju 1937–1978
Kaavin Osuuskauppa 1916–1970
Maarianvaaran Osuuskauppa 1917–1922
Tuusniemen Osuuskauppa 1919–1926
Juankosken työväen Osuuskauppa 1917–1936, Juankosken Osuusliike 1936–1971, Osuuskauppa Kolmikunta 1971–1984
Muuruveden Osuuskauppa 1915–1971
Pohjois-Kaavin Osuuskauppa 1917–1927, Säyneisen Osuusliike 1927–1974
Kurkimäen Osuuskauppa 1904–1931
Lapinlahden Osuuskauppa 1903–1922
Keiteleen Uusi Osuusliike 1926–1963, Osuuskauppa Nilakka 1963–1979
Pohjois-Nilsiän Osuuskauppa 1916–1921, Nilsiän Osuuskauppa 1921–1982
Talousosuuskauppa (Varkaus) 1917–1984
Heinäveden Osuuskauppa 1916–1982
Varpaisjärven Osuuskauppa 1916–1926
Kuopion Sokos
Pitkälahden vanha, keväällä 2015 purettu ABC. Rakennuksen purkaminen ja uuden liikennemyymälän rakentaminen herättivät ihmetystä, sillä purettu rakennus oli vasta 14 vuotta vanha
Pitkälahden uusi ABC (2015).
Paleografia

Codex Alexandrinus, Luukkaan evankeliumin loppu.
Paleografialla tarkoitetaan vanhoihin käsialoihin kohdistuvaa tieteellistä tutkimusta, joka kuuluu tekstuaalitieteisiin. Se on yhtä lailla kielitieteilijöiden kuin historioitsijoiden kannalta tärkeä aputiede.
Paleografia auttaa lukemaan entisaikoina kirjoitettuja tekstejä, ajoittamaan sekä paikallistamaan ne. Paleografia jakautuu eri alalajeihin käytetyn kirjaimiston mukaan: voidaan puhua esimerkiksi latinalaisesta, kreikkalaisesta, arabialaisesta, kyrillisestä paleografiasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tekstuaalitieteiden sanasto (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
Arthur Schnabel

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | avoin luokka |  |
Arthur Schnabel (16. syyskuuta 1948 Schweigen – 22. lokakuuta 2018 Cancún, Meksiko) oli saksalainen judoka ja olympiamitalisti.
Schnabel voitti avoimessa luokassa olympiapronssia Los Angelesissa 1984. Hän saavutti myös seitsemän EM-mitalia ja kilpaili Montréalin kesäolympialaisissa 1976. Schnabel kuoli 70-vuotiaana 22. lokakuuta 2018 Cancúnissa, Meksikossa, missä hän oli osallistumassa veteraanien MM-kilpailuihin.
Ossi Niemimuukko

Ossi Juhani Niemimuukko (s. 17. heinäkuuta 1947 Lappee) toimi Suomen rautatieverkostosta vastanneen Ratahallintokeskuksen ylijohtajana.
Ossi Niemimuukko syntyi Arvo Niemimuukon ja Helny Mikkosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Eeva Stoor.  Niemimuukko valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1974. Hän työskenteli Rautatiehallituksessa turvalaitesuunnittelijana 1974–1980 ja projektipäällikkönä 1980–1984. VR:n sähköasennuskeskuksen päällikkö Niemimuukko oli  1984–1989 ja sähköyksikön päällikkö  1988–1994. Hän toimi liikenneministeriön projektipäällikkönä 1994–1995 ja Ratahallintokeskuksen ylijohtajana 1995–2009. Liikenneviraston rautatieosaston ylijohtajaksi Niemimuukko nimitettiin vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Niemimuukko ratahallinto- keskuksen ylijohtajaksi. HS, 29.4.1995.
Ratamies luki junassa Shakespearet. Ossi Niemimuukko, 60. HS, 17.7.2007.
Armand Marcelle

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Armand Marcelle vuonna 1928. |  Armand Marcelle vuonna 1928. |  Armand Marcelle vuonna 1928. |  |
Maa:   Ranska
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten soutu
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | perämiehellinen kaksikko |  |
Armand Marcelle (10. lokakuuta 1905 Reims – 26. joulukuuta 1974 Reims) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä kaksikossa. Édouard Marcelle oli hänen veljensä.
Oksidatiivinen fosforylaatio

Oksidatiivinen fosforylaatio on elektroninsiirtoketjusta ja ATP-syntaasistä koostuva aineenvaihdunnallinen reitti. Aerobisten solujen ATP-energiasta noin 90 % syntyy oksidatiivisessa fosforylaatiossa. Termi tarkoittaa energian sitoutumista suurienergiaisiin fosfaattiyhdisteisiin (ATP eli adenosiinitrifosfaatti) ravintoaineiden hapettuessa .
Johdanto

Oksidatiivinen fosforylaatio liittyy läheisesti glykolyysiin ja sitruunahappokiertoon, sillä nämä kolme reaktiosarjaa päättävät solun katabolisen energiantuotannon. Glykolyysissä, rasvahappojen oksidaatiossa ja trikarboksyylihappokierrossa syntyneiden pelkistyneiden koentsyymien (NADH ja FADH2) elektronit siirtyvät oksidatiivisen fosforylaation elektroninsiirtoketjuun. Nämä elektronit käytetään happimolekyylin pelkistämiseen vedeksi ja vapautuva energia sitoutuu ATP:nä.  Kokonaisuudessaan yhdestä glukoosimolekyylistä tuotetaan noin 30 ATP-molekyyliä. Anaerobisissa oloissa glykolyysi tuottaa noin kaksi ATP-molekyyliä.
Kataboliassa hajoavat energiaa tuottavat pienimolekyyliset yhdisteet (aminohapot, monosakkaridit, rasvahapot) päätyvät lopulta kaikki samaan yhteiseen välituotteeseen, aktiiviseen etikkahappoon eli asetyylikoentsyymi-A:han. Tämä molekyyli pilkkoutuu sitruunahappokierrossa, jossa sen hiilatomit hapettuvat hiilidioksidiksi ja vetyatomit siirtyvät hapetus-pelkistysreaktioissa koentsyymeille (NADH ja FADH2). Nämä siirtävät vetyjä sitruunahappokierron ja elektroninsiirtoketjun välillä. Koentsyymit menettävät elektronit ja hapettuvat NAD+:ksi ja FAD:ksi, jotka jatkavat kiertoa. Lopulta elektronit päätyvät ketjun lopussa happimolekyylille muodostaen vettä (kuva 1).
Elektronien kulussa vapautunut energia käytetään hyväksi pumppaamaan protoneja mitokondrion sisäkalvon läpi. Tämä protonigradientti ajaa ATP:n synteesiä.
Historia

1950-luvulla monet tutkijat uskoivat, että oksidatiivinen fosforylaatio mitokondrioissa tuottaa ATP:tä samankaltaisella mekanismilla kuin glykolyysissä. Luultiin että elektroninsiirtoketjussa tuotetaan korkeaenergiainen välituote, joka luovuttaa fosfaattiryhmänsä suoraan ADP:lle. Tätä välituotetta etsittiin kauan, kunnes 1961 Peter D. Mitchell ehdotti, että tämä ”korkeaenergiainen välituote” onkin elektrokemiallinen protonigradientti jonka elektroninkuljetussysteemi luo. Hänen ehdotuksensa oli, että energia, jonka protonigradientti tuottaa, liitetään ATP-synteesiin. Monet tutkijat olivat pitkään ehdotusta vastaan. Lopulta yhä useammat todisteet tukivat Mitchellin teoriaa kemiosmoottisesta kytkennästä solun energiatuotannossa, joten vuonna 1978 hän sai Nobel-palkinnon löydöstään. Kysymyksenä oli enää miten tämä gradientti ajaa ATP:n tuottoa. 1974 Efraim Racker ja Walter Stoeckenius esittelivät miten ATP-syntaasi-entsyymi ja protonigradientti yhdessä tuottavat ATP:tä.
Elektroninsiirtoketju

Elektroninsiirtoketju muodostuu aitotumallisissa soluissa joukosta mitokondrion sisäkalvon integraalisia kalvoproteiineja, sisäkalvon lipidiosassa liikkuvasta pienimolekyylisestä elektroninsiirtäjämolekyylistä sekä sisä- ja ulkokalvon välitilassa toimivasta sytokromi c-entsyymistä.
Sitruunahappokierrossa tuotetaan korkeaenergiaisia elektroneja, jotka siirtyvät koentsyymeille (NADH ja FADH2). Nämä kuljetetaan mitokondrion sisäkalvolle, jossa ne osallistuvat elektroninsiirtoketjuun. Se sisältää yli 40 proteiinia, joista noin 15 liittyy suoraan elektronien siirtoon. Suurin osa proteiineista on ryhmittynyt kolmeksi suureksi hengitysentsyymikompleksiksi, joiden kautta elektronit kulkevat. Näiden kompleksien kautta pumpataan myös protoneita. Hengitysentsyymikompleksit toimivat eräänlaisina koneina, jotka pumppaavat protonit kalvon läpi, kun elektronit ovat läpäisseet sen.
Elektronin siirto alkaa kun hydridi-ioni (H-) poistetaan NADH:sta ja muutetaan protoniksi ja kahdeksi korkeaenergiaiseksi elektroniksi. Tämä tapahtuu ensimmäisessä entsyymissä, NADH-dehydrogenaasissa, joka vastaanottaa elektronit. Tämän jälkeen elektronit menevät läpi muiden entsyymien. Elektronien kulku on energeettisesti suotuisaa. Ne lähtevät erittäin korkeaenergiaisina ja menettävät energiaa joka askeleella kunnes päätyvät sytokromioksidaasille, jossa ne yhdistyvät molekulaariseen happeen muodostaen vettä. Tämä on soluhengityksen happea kuluttava osa. (
ATP-synteesi

Elektroninsiirtoketjun eri vaiheissa tapahtuu elektroneiden siirron lisäksi vetyionien liikettä. Ketjun entsyymit ja niiden prosteettiset ryhmät saavat aikaan vetyionien siirtymistä mitokondrion matriisin puolelta sisemmän ja ulomman kalvon väliseen tilaan, käytännössä sytoplasmaan. Tämän seurauksena matriisin ja kalvojen välisen tilan välille syntyy ero vetyionien pitoisuuksissa, niin että matriisi on emäksisempi. Samalla syntyy kalvopotentiaali sisäkalvon yli. Tämä edustaa energiaa. Vetyionit pyrkivät palaamaan takaisin matriisiin, mutta koska sisäkalvo ei normaalisti läpäise niitä, joutuvat ne palaamaan vain erityisten proteiinikanavien kautta. Nämä kanavat ovat ATP-syntaasimolekyylejä, joiden kautta kulkeva protonien paluuvirta toimii voimanlähteenä ATP-synteesille. Vetyionien siirtoa ja syntyvän protonipotentiaalin hyväksikäyttöä ATP-synteesissä kutsutaan kemiosmoottiseksi teoriaksi.
Oksidatiivinen fosforylaatio tarvitsee toimiakseen ATP-syntaasin lisäksi kuljettajaproteiinin, joka tuo ADP:tä mitokondrioon sisään ja vie ATP:tä ulos. Toinen kuljettajaproteiini tarvitaan tuomaan fosfaatti-ioneita mitokondrion matriisiin. Ilman näitä ATP-synteesi pysähtyy, joka johtaa myös elektroninsiirron pysähtymiseen. Tämä taas ilmenee muun muassa hapen kulutuksen loppumisena. Elektroninsiirto ja ADP:n fosforylaatio ovat siis toisiinsa kytketyt. Mitokondrioiden matriisin ADP-ATP-pitoisuussuhde säätää siis ATP:n tuottoa oksidatiivisessa fosforylaatiossa.  ADP (adenosiinidifosfaatti) syntyy kun ATP on luovuttanut yhden fosforitähteen .
Elektroninsiirtoketjua ajava perimmäinen voima on elektronegatiivisen molekulaarisen hapen läsnäolo. Happi toimii elektroninsiirtoketjun päättäjänä, niin sanottuna terminaalisena elektronien vastaanottajana. Tämä seikka on tehnyt solujen energiantuotannosta tehokasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oksidatiivinen fosforylaatio Wikimedia Commonsissa
Oksidatiivinen fosforylaatio.
Arpominen

Arpominen tai arvonta voi tarkoittaa:
päätöksen tai valinnan tekemistä arvalla
ennustamista arpomalla
sattumanvaraiseen palkintoon perustuvaa markkinointikilpailua
onnenpelin, kuten Loton tai Kenon voittojen määräytymistilannetta satunnaisnumeroiden avulla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arpominen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paleoarkeeinen maailmankausi

| Arkeeinen aioni> Alkamisaika milj. v sitten | Arkeeinen aioni> Maailmankausi |
| --- | --- |
2 800: Neoarkeeinen
3 200: Mesoarkeeinen
3 600: Paleoarkeeinen
3 800: Eoarkeeinen
Stromatolites - Pilbara cratón - Länsi-Australia
Paleoarkeeinen kausi oli 3,6–3,2 miljardia (3 600–3 200 miljoonaa) vuotta sitten. 
Tältä kaudelta on löydetty ensimmäiset varmat todisteet bakteereita muistuttavasta alkeistumallisesta yksisoluisesta elämästä. Väitetään, että tällä kaudella olisi elänyt happea tuottavia bakteereita, päätellen kivikerrostumissa olevasta hapettuneesta raudasta.
Kaudella oli varmasti suuria meriä. Kauden ajoitus on epämääräinen, eikä sille ole paikkaa kivikerrostumasarjassa.
Paleoarkeeiseen liittyviä kerrostumia

Kiinan Qianxin 3800 - 3400 miljoonaa vuotta sitten
Euroopan Isuan 3800 - 3500 miljoonaa vuotta sitten
Etelä-Afrikan Swazian 4000 - 3000 miljoonaa vuotta sitten
Otto Barić

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Otto Barić
Syntymäaika: 19. kesäkuuta 1933
Syntymäpaikka: Eisenkappel-Vellach, Kärnten, Itävalta
Kuolinaika: 13. joulukuuta 2020 (87 vuotta)
Kuolinpaikka: Zagreb, Kroatia,
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1948–1954 1954–1960 |  NK Dinamo Zagreb  Lokomotive Zagreb |  ?(?) |
Valmennusura
1969–1970 1970–1972 1972–1974 1974–1976 1976–1979 1979–1980 1980–1982 1982–1985 1985–1986 1986–1989 1989 1990–1991 1991–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2001 2002–2004 2006–2007:  Germania Wiesbaden  Wacker Innsbruck  Linzer ASK  NK Zagreb  Dinamo Vinkovci  NK Dinamo Zagreb  SK Sturm Graz  Rapid Wien  VfB Stuttgart  Rapid Wien  SK Sturm Graz  SK Vorwärts Steyr  SV Austria Salzburg  Kroatia (apuv.)  NK Dinamo Zagreb  Fenerbahçe SK  LASK Linz  Itävalta  Kroatia  Albania
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Otto Barić (19. kesäkuuta 1933 Eisenkappel-Vellach, Itävalta – 13. joulukuuta 2020 Zagreb, Kroatia) oli kroatialainen jalkapallovalmentaja ja jugoslavialainen jalkapalloilija.
Ura pelaajana

Itävallan Klagenfurtissa syntynyt, mutta Jugoslavian Zagrebissa varttunut Barić edusti peliurallaan NK Dinamo Zagrebia sekä Lokomotiv Zagrebia. Hän lopetti uransa vuonna 1960.
Meriitit pelaajana
Jugoslavian mestaruus: 1954
Jugoslavian Cup: 1951
Ura valmentajana

Valmentajana Barić teki pitkän ja vaiheikkaan uran. Hän valmensi varhaisina vuosinaan Opel Rüsselsheimia Saksan Regionalligassa ja Germania Wiesbadenia Landesligassa. 1970 hän siirtyi itävaltalaisen Wacker Innsbruckin peräsimeen luotsaten joukkueen Itävallan mestariksi 1971 ja 1972.
1972–1974 Barić toimi Linzer ASK:n päävalmentajana ennen paluutaan kotimaahansa NK Zagrebin päävalmentajaksi. 1976–1979 hän luotsasi Jugoslavian 2. divisioonassa pelannutta Dinamo Vinkovcia ja 1979–1980 NK Dinamo Zagrebia.
1980 Barić palasi Itävaltaan siirtyen Sturm Grazin päävalmentajaksi. 1982 hänestä tuli Rapid Wienin päävalmentaja ja hän johdatti seuran Itävallan mestariksi 1985, kahteen Itävallan Cupin voittoon sekä Cup-voittajien Cupin finaaliin 1985.
1985–1986 Barić luotsasi saksalaisseura VfB Stuttgartia palaten Itävaltaan ja Rapidiin yhden kauden jälkeen. Jälleen Barićin kosketus oli kultainen ja Rapid voitti hänen alaisuudessaan kahden Itävallan liigamestaruuden lisäksi yhden cupin ja kolme supercupin mestaruutta.
Jätettyään Rapidin 1989 Barić valmensi muutaman vuoden pienempiä itävaltalaisseuroja kunnes palasi huipulle Austria Slazburgin päävalmentajana 1991–1995. Hänen johdollaan seura voitti kaksi Itävallan liigamestaruutta ja eteni UEFA Cupin finaaliin 1994.
Barić toimi Miroslav Blaževićin apuvalmentajana Kroatian jalkapallomaajoukkueessa 1995–1996 kun joukkue eteni puolivälieriin EM-kisoissa 1996.
Kaudella 1996–1997 Barić luotsasi NK Dinamo Zagrebin Kroatian tuplamestariksi ja siirtyi menestyskauden jälkeen turkkilaisjoukkue Fenerbahçen päävalmentajaksi.
Barić jätti Turkin kentät yhden kauden jälkeen ja luotsasi 1998–1999 itävaltalaista LASK Linzä. 1999–2001 hän toimi Itävallan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana, muttei onnistunut luotsaamaan maata EM-kisoihin 2000 eikä MM-kisoihin 2002.
Kesällä 2002 71-vuotias veteraanivalmentaja siirtyi Kroatian jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Karsinnat EM-kisoihin 2004 alkoivat kehnosti, mutta vuoden 2003 puolella otteet paranivat ja Kroatia selvisi kisoihin. Samassa alkulohkossa Ranskan, Englannin ja Sveitsin kanssa pelannut Kroatia jäi kolmanneksi lohkossaan ja putosi kisoista lohkovaiheessa. Veteraanivalmentajan ja Kroatian jalkapalloliiton yhteistyö päättyi kesäkuussa 2004.
Kesäkuussa 2006 Barić teki kaksivuotisen sopimuksen Albanian jalkapallomaajoukkueen valmennustehtävistä. Hän ei onnistunut johtamaan piskuista Albaniaa EM-viheriöille Sveitsiin ja Itävaltaan 2008, vaan maa oli karsintalohkonsa kolmanneksi viimeinen. Terveysongelmista kärsinyt 75-vuotias Barić erosi tehtävistään Albanian hävittyä murskalukemin Valko-Venäjälle (2–4) ja Romanialle (6–1), vaikka olikin tehnyt jatkosopimuksen vain muutama päivä aikaisemmin.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Itävallan mestaruus (7): 1971, 1972, 1983, 1987, 1988, 1994, 1995
Itävallan Cup (3): 1984, 1985, 1987
Itävallan Supercup (5): 1986, 1987, 1988, 1994, 1995
Kroatian mestaruus: 1997
Kroatian Cup: 1997
Cup-voittajien Cupin hopeaa: 1985
UEFA Cupin hopeaa: 1994
Partners HealthCare

| Partners HealthCare |
| --- | --- |

Perustettu:  1994
Tyyppi:  yleishyödyllinen yhteisö
Päämaja:  Boston
Toiminta-alue:  Massachusetts
Puheenjohtaja:  Anne Klibanski
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Partners HealthCare on yleishyödyllinen yhteisö, joka omistaa useita sairaaloita Massachusettsin osavaltiossa, etupäässä Bostonin alueella. Massachusetts General Hospital ja Brigham and Women's Hospital perusti yhteisön vuonna 1994. Partners on suurin terveydenhoidon tarjoaja Massachusettsissa ja monet sen sairaaloista ovat Harvard Medical Schoolin kanssa opetusyhteistyössä.
Nykyisiin Partners HealthCaren jäseniin kuuluu:
Brigham and Women's Hospital
Massachusetts General Hospital
Newton-Wellesley Hospital
North Shore Medical Center
Faulkner Hospital
Massachusetts General Physician Organization
McLean Hospital
Partners Continuing Care
PCHI
Martha's Vineyard Community Hospital
Nantucket Cottage Hospital
Aiheesta muualla

Partners HealthCare System - virallinen sivusto
Overlord (vuoden 2007 videopeli)

| Overlord |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Triumph Studios 4J Studios (PlayStation 3)
Julkaisija:  Codemasters
Jakelija:  Warner Bros. Interactive
Säveltäjä:  Michiel van den Bos
Pelisarja:  Overlord
Julkaistu:  Windows, Xbox 360NA 26. kesäkuuta 2007EU 29. kesäkuuta 2007AUS 6. heinäkuuta 2007 PlayStation 3EU 22. kesäkuuta 2008NA 24. kesäkuuta 2008AUS 3. heinäkuuta 2008
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T   PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows, Xbox 360, PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray, DVD, digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Overlord on Triumph Studiosin kehittämä ja Codemastersin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2007 Microsoft Windowsille ja Xbox 360:lle sekä seuraavana vuonna PlayStation 3:lle. PlayStation 3 -versio sisältää alkuperäisen pelin, ladattavan sisällön ja Overlord: Raising Hell -lisäosan. Raising Hell sisältää uusia moninpelikarttoja ja mahdollistaa jaetun kuvaruudun yhteistyötilassa.
Pelin jatko-osa Overlord II julkaistiin vuonna 2009. Overlordille julkaistiin myös Wiille spin-off-versio Overlord: Dark Legend ja Nintendo DS -peli Overlord: Minions.
Pelaaminen

Overlord on sijoitettu nimettömään fantasiamaailmaan, jossa pelaaja ottaa ylösnoussen soturin, Overlordin, rooliin. Overlord johtaa pikkupaholaisten kaltaisten minion-olentojen laumoja. Pelaajan täytyy voittaa seitsemän korruptoitunutta valassa olevaa sankaria, jotta hän saisi takaisin entisen overlordin hallissa olleet maat ja vahvistaisi näin hänen herruuttaan asukkaille. Peli sisältää asukkaiden korruptio-ominaisuuden, muistuttaen Fable-pelejä. Tietyt toimet ja valinnat vaikuttavat eri näkökohtiin tarinassa ja pelaamisessa. Vaikka Overlordia kontrolloidaan kolmannen persoonan näkökulmasta, niin minionien ohjaus on kuin reaaliaikaisesta strategiapelistä ja päivitykset kuin roolipeleistä. Peli käyttää myös paljon mustaa huumoria ja on useissa tilanteissa satiirinen sekä parodioi perinteisen fantasian ympäristöä ja juonta.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Aiheesta muualla

overlord-raising-hell_ Overlord (vuoden 2007 videopeli) MobyGamesissa (englanniksi)
Olli Lepänrinne

Olli Lepänrinne on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on toiminut lauluntekijänä useille suomalaisille artisteille sekä omalle soolotuotannolleen. Hänet tunnettiin aiemmin nimellä Olli Leppänen. Hän vaihtoi sukunimensä yhdessä vaimonsa kanssa ja otti käyttöön uuden, molempien sukunimistä muodostetun sukunimen.
Historia

Kuusivuotiaana Lepänrinne valitsi soittimekseen kitaran, ja meni opiskelemaan kitaransoittoa sekä lauluntekoa Varsinais-Suomen musiikkioppilaitokseen (nyk. PopRockJazz-oppilaitos). Lepänrinteen lempiartisteja olivat tuohon aikaan J. Karjalainen, Kolmas Nainen ja Mikko Kuustonen, joiden tarinalähtöinen laulujen sanoitustyyli innoitti myös Lepänrinnettä lähestymään sanoituksia tarinankerronnan kautta.
Lukioiässä Lepänrinne osallistui Ponnahdus pinnalle -kilpailuun omalla sävellyksellään. Hän itse sijoittui neljänneksi, mutta miehen säveltämät musiikkikappaleet menestyivät niin ikään - kilpailun voittaja oli esittänyt Lepänrinteen yhdessä veljensä J-P Leppäsen kanssa säveltämän ja sanoittaman laulun, Aurinkoinen päivä.
Ponnahdus pinnalle -kilpailun jälkeen Lepänrinne päätyi ensin basistiksi ja myöhemmin kitaristiksi Mikko Mäkeläisen Myrskylyhty-orkesteriin. Mäkeläinen levytti useita Lepänrinteen säveltämiä sekä sanoittamia kappaleita. Vuosien 2008-2009 vaihteessa Lepänrinteen ja Myrskylyhdyn tiet erosivat. Vuoden 2009 alussa Lepänrinne näytti pöytälaatikkoon valmiiksi kirjoittamiaan biisejään Magnum Musicin edustajalle, ja sai levytyssopimuksen. Pitkään elänyt haave omasta levystä alkoi käydä toteen. Vuoden 2011 keväällä julkaistiin Elämä on tässä -albumi, josta radioiden soittolistoille nousivat muun muassa ensisingle Ilo tulvii sekä Myrskyn silmä.
Albumilla on myös Suuntatähti-kappale, jonka on sanoittanut vuoden 2013 tangokuningas Kyösti Mäkimattila. Mäkimattila levytti itsekin Lepänrinteen säveltämän Suuntatähden tangokuninkaaksi valintansa jälkeen.