stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teikovo

Teikovo (ven. Те́йково) on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Vjazman rannalla 35 kilometriä Ivanovosta lounaaseen. Kaupunki on Teikovon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen kautta kulkee Ivanovon ja Aleksandrovin välinen rautatie (Teikovon asema). Asukkaita on 35 200 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1918. Se on huomattava tekstiiliteollisuuden keskus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Teikovon kaupungille ja piirille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ivanovon alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Ivanovo

Furmanov | Gavrilov Posad | Jurjevets | Juža | Kinešma | Kohma | Komsomolsk | Navoloki | Pljos | Privolžsk | Putšež | Rodniki | Šuja | Teikovo | Vitšuga | Zavolžsk
Teekkarien elokuvakerho Montaasi

Teekkarien elokuvakerho Montaasi on Espoossa toimiva kaikille avoin elokuvakerho. Montaasin toiminta perustuu muista Suomen elokuvakerhoista poiketen omaehtoiseen elokuvien tekemiseen. Kerho muun muassa järjestää kursseja elokuvataiteesta ja -tekniikasta sekä vuokraa jäsenilleen kalustoa. Montaasi myös järjestää kahdesti vuodessa elokuvanäytöksiä koulutuskeskus Dipolissa Otaniemessä.
Toiminta

Montaasi perustettiin vuonna 1957 lähtökohtanaan elokuvan tekemisen ja ilmaisun tarve. Yksi perustajista oli Risto Jarva, joka myöhemmin ryhtyi ammattimaiseksi elokuvaohjaajaksi. Kurssitoiminta oli tärkeässä osassa jo kerhon alkuaikoina. Montaasi järjesti elokuvantekemisen peruskurssin vuosittain jo ennen kuin virallinen elokuva-alan koulutus käynnistyi Ateneumin kamerataiteen osastolla 1959.
Kerho laajensi toimintaansa 1960-luvulla säännöllisiin elokuvaesityksiin. Kino Dipoli -nimellä tunnetussa esityssarjassa esitettiin 20 elokuvaa lukukaudessa yli 30 vuoden ajan. Vuonna 2001 esitysarja joduttiin lopettamaan katsojamäärän supistuttua. Nykyään esitysten perinnettä jatkavat kaksi kerta vuodessa järjestettävät Kino Dipoli -ilmaisnäytökset.
Aiheesta muualla

Montaasin kotisivut
Risto Jarva -seura (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Tarvainen, Jussi; Vuorinen Sampo; Wolski Jan; Kangas Antti: Siinä näkijä, missä tekijä; Teekkarien elokuvakerho Montaasi 50 vuotta.  Teekkarien elokuvakerho Montaasi ry, 2011.  ISBN 978-952-92-8452-8
Tejo-luokka (tykkivene)

| Tejo-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  578 t
Pituus:  43,58 m
Koneteho:  400 ihp
Nopeus:  10 solmua
Aseistus
Meritorjunta:  1 × RML 6,3" tykki 2 × RML 4,7" tykkiä
Tejo-luokka oli Portugalin laivaston kolmen 1870-luvulla valmistetun puurunkoisen tykkiveneen muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tejo | Lissabonin laivastontelakka |  | 1869 |  | 1900 |
| Douro | Lissabonin laivastontelakka |  | 1875 |  | 1900 |
| Quanza | Lissabonin laivastontelakka |  | 1877 |  | 1900 |
Teismi

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Teismi (kreikan sanasta theos, jumala) eli jumalausko on laajassa merkityksessä käsitys, jonka mukaan on olemassa persoonallinen Jumala tai jumalia.
Teologiassa ja filosofiassa teismi määritellään uskomuksena persoonalliseen Jumalaan. Näkemyksen mukaan Jumala on kaikkivoipa, täydellinen ja kaikesta riippumaton ja siten ihmisen käsityskyvyn yläpuolella. Hän on kuitenkin puuttunut ja puuttuu maailman tapahtumiin erityisellä tavalla. Teismin kannattajat eli teistit pyrkivät perustelemaan näkemystään rationaalisilla argumenteilla eli järkiperusteilla ja vetoamalla kokemukseen. Todistuksia Jumalan olemassaolon puolesta on neljää päätyyppiä: kosmologinen, ontologinen, teleologinen ja moraalinen todistus. Teismi on ateismin ja agnostisismin vastakohta, ja se myös eroaa panteismista ja deismistä.
Olemassaoloa koskevana eli ontologisena käsityksenä teismi on väitelause, jonka mukaan jumala tai jumalia on olemassa.
Jumalauskon lajeja

Deismi
Panenteismi
Panteismi
Henoteismi
Monoteismi
Polyteismi
Philippe (Belgia)

| Philippe |
| --- | --- |
 Hänen majesteettinsa Philippe, belgialaisten kuningas.
 Philippe vuonna 2021.
 Belgialaisten kuningas
Valtakausi:  21. heinäkuuta 2013–
Kruunajaiset:  21. heinäkuuta 2013
Edeltäjä:  Albert II
Perijä:  Elisabeth

Syntynyt:  15. huhtikuuta 1960 (ikä 64)  Laeken, Belgia
Puoliso:  Mathilde (1999–)
Lapset:  Elisabeth Gabriel  Emmanuel Eléonore
Koko nimi:  Philippe Léopold Louis Marie
Suku:  Saksi-Coburg-Gotha
Isä:  Albert II
Äiti:  Paola
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Nimikirjoitus:  
Philippe Léopold Louis Marie (hollanniksi Filip, saksaksi Philippe, s. 15. huhtikuuta 1960 Laeken, Bryssel) on nykyinen belgialaisten kuningas. Hän on entisen kuninkaan Albert II:n ja kuningatar Paolan vanhin lapsi. Albert II luopui kruunusta Philippen hyväksi 2013.
Varhainen elämä

Philippe syntyi 15. huhtikuuta 1960 Brysselissä. Hänet kastettiin 17. toukokuuta Saint-Jacques-sur-Coudenberg -kirkossa.
Philippe oli ensimmäinen belgialaisten kuningas, joka ei käynyt yksityistä koulua, vaan sai klassisen kaksikielisen koulutuksen. Belgian liittovaltion kaksikielisyyden vuoksi maassa ollaan tarkkoja hallitsijahuoneen jäsenten koulutuksesta. Siksi Philippe suoritti peruskoulun ranskankielisessä koulussa Brysselissä. Lukion, jonka hän suoritti hollanniksi, hän kävi Loppemissa. Vuonna 2019 Philippe kuvaili koulupudokkaille omaa koulun vaihtoa ranskankielisestä hollanninkieliseen vaikeaksi: "nuoruudessani minulla oli useita ongelmia koulun kanssa [...] tunsin itseni kaltoinkohdelluksi. Minulla oli vaikeaa".
Opintojensa jälkeen Philippe opiskeli ulkomailla: Trinity Collegessa, Oxfordin ja Stanfordin yliopistoissa. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1985 pääaineenaan politiikan tutkimus.
Lisäksi Philippe palveli armeijassa sekä opiskeli Belgian sotilasakatemiassa. Hän kouluttautui pilotiksi ja laskuvarjohyppääjäksi ylentyen lopulta kenraaliluutnantiksi sekä Belgian armeijassa että ilmavoimissa.
Avioliitto ja lapset

Syyskuussa 1999 Philippe ilmoitti kihlautuneensa Mathilde d’Udekem d’Acozin kanssa. Pari oli seurustellut jo useamman vuoden, mutta suhdetta ja sen alkamista ei juurikaan käsitelty mediassa.
Philippe ja Mathilde menivät naimisiin 4. joulukuuta samana vuonna. Mathilde sai kuninkaallisen korkeuden nimen ja miehensä arvon. Häiden yhteydessä pari kieltäytyi häälahjoista ja pyysi ihmisiä lahjoittamaan hyväntekeväisyyteen. Tämän tempauksen pohjalta luotiin nykyinen kuningatar Mathilden säätiö, joka tukee avun tarpeessa olevia ihmisiä, erityisesti lapsia.
Kuningaspari asuu Laekenin linnassa, ja heillä on neljä lasta:
Elisabeth (s. 25. lokakuuta 2001), kruununprinsessa, Brabantin herttuatar vuodesta 2013 lähtien
Gabriel (s. 20. elokuuta 2003)
Emmanuel (s. 4. lokakuuta 2005)
Eléonore (s. 16. huhtikuuta 2008)
Muun kuningashuoneen tavoin Philippe on katolilainen, mutta hänellä ei ole kuninkaana mitään roolia kirkossa. Kirkko on kuitenkin myöntänyt hänelle tittelin "katolinen majesteetti", jonka ovat saaneet myös eräät muut katoliset kuninkaalliset.
Edustustehtävät ennen kuninkuutta

Vuonna 1985 Philippe palasi Belgiaan viimeisteltyään opintonsa. Hän alkoi valmistautumaan tulevaan rooliinsa tutustumalla belgialaisiin ja Belgian yhteiskunnalliseen elämään seuraavan kahdeksan vuoden ajan. Lisäksi hän edisti itselleen tärkeitä asioita, kuten kirjallisuutta, historiaa ja filosofiaa tapaamalla niin maailman johtajia kuin tavallisiakin kansalaisia.
Kuningas Baudouinin kuoltua vuonna 1993 epäiltiin, että Albert luopuisi saman tien kruunusta poikansa hyväksi. Philippe oli tuolloin kuitenkin vain 33-vuotias ja naimaton, minkä vuoksi hänen ei katsottu olevan valmis johtamaan maata. Näin ollen Philippen isä nousi valtaistuimelle nimellä Albert II.
Philippellä oli elinikäinen oikeus olla jäsenenä Belgian senaatissa, joskin ilman äänioikeutta. Oikeus päättyi, kun hänestä tuli kuningas.
Belgialaisten kuninkaana

Albert II ilmoitti luopuvansa kruunusta heinäkuussa 2013 poikansa hyväksi. 79-vuotias kuningas perusteli tätä huonontuneella terveydellään. Muutamaa viikkoa myöhemmin, Belgian kansallispäivänä, Philippe antoi hallitsijanvakuutuksensa, minkä johdosta hänestä tuli maan seitsemäs kuningas.
Philippe on pyrkinyt suojelemaan lapsiaan kuninkuuden varjopuolilta, mitä tulee esimerkiksi maan siirtomaahistoriaan Kongossa. Samalla hänen tulee kuitenkin valmistaa kruununprinsessa Elisabeth nousemaan valtaistuimelle.
Vuonna 2020 Philippesta tuli ensimmäinen Belgian valtion edustaja, joka osoitti katumusta Kongon vapaavaltiossa tehdyistä vääryyksistä, muttei suoranaisesti pyytänyt anteeksi. Vuonna 2022 hän pidättäytyi aiemmassa kannassa vieraillessaan Kongon demokraattisessa tasavallassa sanoen, että Belgian valta Kongossa oli sekoitus "paternalismia, syrjintää ja rasismia".
Kunnianosoituksia > Belgialaiset

Leopoldin ritarikunta (suurmestari, 2013)
Kruunun ritarikunta (suurmestari, 2013)
Leopold II:n ritarikunta (suurmestari, 2013)
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta (Argentiina, 1994)
Andien kondorin ritarikunta (Bolivia)
Elefanttiritarikunta (Tanska, 2002)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 2004)
Kunniaritarikunta (Kreikka, 2005)
Unkarin ansioritarikunta (Unkari)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2021)
Vytautas Suuren ritarikunta (Liettua, 2022)
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (Luxemburg)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja)
Puolan tasavallan ansioritarikunta (Puola)
Avizin sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 1997)
Kristuksen veljeskunta (Portugali, 2006)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2018)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi)
Lähde:
Galleria

Kuninkaan käyttämä monogrammi
Philippen ristiäiset vuonna 1960
Kuningas ja kuningatar Ruotsin kuninkaallisissa häissä vuonna 2010
Philippe antaa hallitsijanvakuutuksensa vuonna 2013
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philippe (Belgia) Wikimedia Commonsissa
Colleye Fernand: Philippe de Belgique. Éditions Vander, 1992
Gerard Jo, "Albert II et sa famille", Éditions J-M Collet, 1993
Valokuvia herttuasta ja herttuattaresta (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Taikuus (yliluonnollinen)

John William Waterhouse, Taikapiiri 1886.
Taikuus (magia, noituus) tarkoittaa taikojen käyttöä luonnon ja kohtalon voimien hallitsemiseksi. Tavoitteisiin pyritään taikuudessa esimerkiksi rituaalisten tekojen ja toimitusten eli taikojen, erityisten taikaesineiden, ja rituaalisen kielenkäytön eli loitsujen avulla. Joskus taikuuden harjoittamiseen tarvitaan myös erityinen paikka.
Taikuuden tavoitteet ovat usein maallisia, kuten sairauksien parantaminen, vihollisten vahingoittaminen ja tiedon hankinta. Taikuudella tavoiteltavaa tietoa on esimerkiksi tieto tulevaisuudesta. Tärkeä osa taikuutta ovat myös suojautumiskeinot vihamielistä taikuutta vastaan.
Taikuus voidaan jakaa tarkoituksensa mukaan mustaan magiaan ja valkoiseen magiaan, joista ensin mainittuun liitetään yleensä noituus.
Rajaus

Magian rajaamisesta on erilaisia käsityksiä, sillä aihepiiri on laaja ja lähellä uskontoa, tiedettä ja divinaatiota. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan termillä magia on rajallinen merkitys eikä uskonto siihen sisälly. Toisten mukaan magian merkitys on hyvin laaja, ja siihen kuuluu paljon inhimillisiä toimintoja. Joidenkin mukaan magia kuuluukin osana jokseenkin kaikkiin uskontoihin. 1900-luvun taitteessa kirjoittaneen skottilaisen antropologin James George Frazerin mukaan magian ja uskonnon ero on siinä, että magiassa ihmiset uskovat pystyvänsä rituaaleillaan suoraan hallitsemaan luonnonvoimia, mutta uskonnossa jumalallisia voimia täytyy lepytellä, jotta ne käyvät toimeen palvojiensa hyväksi. Myöhemmin on esitetty rajalinjaksi esimerkiksi sitä, että magiaa ei ole mikään sellainen, jota harjoittajat itse pitävät uskonnollisena.
Tieteestä magian erottaa se, että siinä kun tiede käyttää empiriaa ja kokeellisia keinoja, magiassa turvaudutaan symboliseen syy-seuraussuhteeseen. Tieteellinen menetelmä on kuitenkin kehittynyt joistain magian muodoista, kuten alkemiasta ja astrologiasta.
Divinaatiosta magian erottaa se, että magiassa tapahtumiin pyritään vaikuttamaan, kun divinaatiossa pyritään vain ennustamaan tai ymmärtämään niitä.
Taikausko on yksi magiaan uskomisen muoto, käsitys, että luonteeltaan uskonnollisista poikkeavat yliluonnolliset voimat voivat vaikuttaa todelliseen elämään.
Elementtejä

Magiaan kuuluu loitsuja, manauksia, taikasanoja, symbolisia numeroita, luonnollisia tai keinotekoisia tavaroita sekä maagikon tai osallistujien suorittamia rituaaleja. Loitsuilla ja manauksilla pyritään saamaan hengiltä voimaa magiaan. Ne ovat usein esoteerista kieltä. Magiassa käytettyjä tavaroita ovat esimerkiksi rohdot, eläinten osat, jalokivet, pyhät esineet sekä kaikenlainen rekvisiitta, jota käytetään esityksissä. Tavaroilla voi olla todellista vaikutusta, kuten joillain lääkekasveilla tai myrkyillä, tai niitä käytetään symbolisessa merkityksessä. Rituaalissa on usein kyse tabujen noudattamisesta ja osallistujien puhdistamisesta.
Uskontoja, ajatussuuntia ja perinteitä

| --- | --- |
 Aasainusko  Alkemia  Animismi  Bön  Druidismi  Kabbala  Hermetismi  Okkultismi :  Reiki  Satanismi  Šamanismi  Šintolaisuus  Taolaisuus  Thelema  Voodoo  Wicca
Kirjallisuutta

Dell, Christopher: Noituus, magia ja okkultismi : kuvitettu historia.  Tammi, 2017.  ISBN 978-951-31-9602-8
Hukantaival, Sonja; Kouvola, Karolina; Mahlamäki, Tiina; Moine, Aleksi: Magiaa ennen ja nyt.  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2024.  ISBN 9789518589061
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Risto Selin: Magia. Teoksessa Ihmeellinen maailma: Skeptikon tietosanakirja.  (Ursan julkaisuja 81)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-19-4
Jäniksenkäpälä on tunnettu onnenkalu
Antiikin Kreikassa palvottua Hekatea pidetään usein taikuuden jumalattarena. Stéphane Mallarmén kirjankuvitusta 1800-luvulta.
Polttoainemaksu

Diesel- ja moottoripolttoöljyn tankkauskahvat
Varoitus ja kielto polttoöljyn käytöstä.
Polttoainemaksu on Suomessa maksettava rangaistusluonteinen maksu, joka peritään, jos ajoneuvossa käytetään moottoribensiiniä ja dieseliä lievemmin verotettua tai verotonta polttoainetta, kuten kevyttä polttoöljyä tai moottoripolttoöljyä dieselin sijasta taikka petrolia tai lentokonebensiiniä bensiinin sijasta. Näiden käyttäminen ajoneuvossa ilman polttoainemaksun maksamista on kiellettyä.
Ulkomailta tuotuna hyötyajoneuvon polttoaine on tullitonta 400 litraan asti.
Maksun tarkoitus

Polttoainemaksu kannetaan tällaisen polttoaineen käytön estämiseksi. Maksu on suuruudeltaan sellainen, että alemmin verotettuja polttoaineita ei voi käyttää kannattavasti . Polttoainemaksun suuruus on autoilla 330–1 500 euroa päivältä ja muilla ajoneuvoilla 100–670 euroa päivältä. Kyseisten polttoaineiden käytöstä on ilmoitettava ja maksu suoritettava Liikenteen turvallisuusvirastolle (Trafi) etukäteen. Jos ilmoitusta ei ole tehty ja lievemmin verotettua polttoainetta tai merkkejä sen käytöstä tavataan ajoneuvossa, polttoainemaksu määrätään korotettuna. Polttoainemaksu koskee kaikkia Suomessa ja ulkomailla rekisteröityjä ajoneuvoja sekä myös rekisteröimättömänä ja suljetulla alueella käytettäviä ajoneuvoja.
Polttoainemaksu ei koske E85- tai vastaavia polttoaineita, vaan ne rinnastetaan ajoneuvoverotuksessa bensiiniin.
Veneet

Myös dieselmoottorilla varustetuissa yksityisissä huviveneissä on pitänyt käyttää vuoden 2008 alusta alkaen vain verollista polttoainetta. Lain mukaan "Yksityisestä huvialuksesta, jossa käytetään moottoribensiiniä tai dieselöljyä lievemmin verotettua tai verotonta polttoainetta, määrätään polttoainemaksua. Maksua kannetaan maksuvelvollisuuden aiheuttavan käytön estämiseksi, eli lain keskeisenä sisältönä on siten kevyen polttoöljyn ja moottoripolttoöljyn käyttökielto huviveneilyssä." Määräys koskee kaikkia Suomen aluevesillä käytettäviä suomalaisia tai ulkomaisia huviveneitä.
Valvonta

Dieselajoneuvoissa käytettäviä polttoaineita tarkastaa ja valvoo Tullilaitos. Tarkastuksia tehdään satunnaisesti.   Vuosina 2011 ja 2012 käyttötapauksia on tullut Trafin tietoon noin 60–70 vuodessa, mikä on enemmän kuin aiemmin. Trafin lakimies Maria Ikkala on kertonut, ettei muista tapausta, jolloin auton polttoainemaksu olisi maksettu etukäteen.
Poikkeukset

Polttoainemaksua ei tarvitse suorittaa maa- ja metsätaloudessa ja maatilatalouden harjoittajan yksityistaloudessa käytettävästä traktorista.
Myös moottorityökoneet tai vastaavat ovat maksusta vapaita, jos niitä ei käytetä muuhun kuin työtehtäviinsä tai niiden siirtyessä työalueelta toiselle.
Polttoainemaksusta ovat vapaita kuorma- ja linja-autot, jotka käyttävät nestekaasua, maakaasua tai muuta vastaavaa kaasumaista polttoainetta käyttävät sekä metaania käyttävät henkilö- ja pakettiautot. Lisäksi polttoainemaksusta on vapautettu ajoneuvot, joita käytetään kilpailukalenteriin merkityssä kilpailutapahtumassa tai siihen valmistauduttaessa, moottorireet sekä turvetyömaa-traktorit. Myös puukaasuajoneuvot ovat vapaita polttoainemaksusta.
Maksusta voi hakea vapautusta tietyin edellytyksin. Liikenteen turvallisuusvirastolla on oikeus myöntää vapautus polttoainemaksun suorittamisesta ajoneuvon suuren koon (esim. dumpperi), harvojen käyttökertojen tai muun vastaavan erityisen syyn vuoksi hakemuksesta määräämillään ehdoilla.
Rekisterissä olevissa traktoreissa saa käyttää polttoöljyä tietyin edellytyksin, mutta muuta käyttöä varten tulee maksaa traktoreiden päivämaksujärjestelmän mukainen maksu, jonka suuruus on viisi euroa päivältä.
Maksun suuruus > Autot ja muut ajoneuvot

| Ajoneuvo | Polttoainemaksu |
| --- | --- |
* henkilöauto (M1- ja M1G-luokka): 330 euroa päivältä. 
* pakettiauto (N1- ja N1G-luokka): 500 euroa päivältä
* linja-auto (M2- ja M3-luokat): 670 euroa päivältä
* kuorma-auto (N2- ja N3-luokat) ja erikoisautot: 1 000 euroa päivältä
* varsinaisen-, keski-akseli- tai puoliperävaunun vetämiseen käytettävä kuorma-auto: 1 500 euroa päivältä
* liikennetraktori: 670 euroa päivältä
* muut traktorit (T-luokka): 100 euroa päivältä
* moottorityökone ja auton alustalle rakennettu työkone: 100 euroa päivältä
* moottoripyörä ja muut L-luokan ajoneuvot (esim. mopoauto): 100 euroa päivältä
Maksun suuruus > Työkoneet

| --- | --- |
* maataloustraktorit:: 5 euroa päivältä
Maksun suuruus > Vesiliikenteessä

Polttoainemaksun maksun määrä on porrastettu valmistajan ilmoittaman aluksen konetehon mukaan:
| Teho | Polttoainemaksu |
| --- | --- |
enintään 50 kw: 750 €
yli 50 kw–100 kw: 1 500 €
yli 100 kw–150 kw: 2 250 €
yli 150 kw–200 kw: 3 000 €
yli 200 kw: 4 000 €
Polttoainemaksu kannetaan jokaisesta havaitusta käyttökerrasta ja voidaan siten kantaa uudelleen, jos maksuvelvollisuuden aiheuttavaa polttoainetta käytetään maksun määräämisestä huolimatta uudelleen. Toistuvasta käytöstä maksua voidaan korottaa enintään 50 prosentilla tai erityisen törkeissä tapauksissa enintään 100 prosentilla.
Maksun suuruus > Seuraamukset

Polttoöljyn käyttö dieselöljyn sijaan on verorikkomus, josta määrätään sakkoa ja polttoainemaksun korotus.
Jos polttoainemaksua ei ole suoritettu etukäteen, sitä korotetaan 30 prosentilla. Toistuvassa käytössä maksua voidaan korottaa 50 prosentilla. Se voidaan kaksinkertaistaa, jos polttoainemaksun aiheuttavan polttoaineen käyttö on erityisen törkeää. Maksua peritään enintään 20 päivältä per kerta.
Pääsääntönä pidetään sitä, että polttoainemaksu pannaan maksuun heti, jos ajoneuvon polttoainejärjestelmässä havaitaan vähänkin polttoainemaksun aiheuttavaa polttoainetta. Suhteellisen pienetkin pitoisuudet merkkausaineina käytettävää Solvent Yellow 124 -väriainetta aiheuttavat maksuunpanon.  Kun polttoainesäiliöön joudutaan vaihtamaan esimerkiksi polttoöljyn tilalle dieselöljyä, polttoöljy on poistettava säiliöstä, putkistosta sekä suodattimesta, koska pienikin polttoöljymäärä voi tunnistamiskokeessa osoittaa polttoainejärjestelmässä olleen tätä ainetta.
Väriaine voidaan havaita polttoaineesta jopa 0,3 ppm:n pitoisuuksina, mikä mahdollistaa polttoöljyn havaitsemisen dieselöljystä helpoksi silloinkin, kun polttoöljyä on vain 2–3 % dieselin seassa.
Aiheesta muualla

Polttoainemaksu (Arkistoitu – Internet Archive) Traficom.fi
Laki polttoainemaksusta Finlex
Valtiovarainministeriö: Polttoainemaksu
Hae vapautusta polttoainemaksusta Traficom.fi
Polttoöljyn vahinkotankkaus (Arkistoitu – Internet Archive): Miten toimin, kun olen tankannut vahingossa ajoneuvooni polttoöljyä dieselin sijaan? Traficom.fi
Löpön laiton käyttö lisääntynyt Yle.fi 20.4.2012
Punainen väri kertoo, että dieselöljyn seassa on polttoöljyä.
Tébessa

| Tébessa تبسة, Tibissa |
| --- | --- |
 Caracallan riemukaari.
 Tébessa
 Koordinaatit: 35°24′28″N, 8°7′11″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Tébessa
Piirikunta:  Tébessa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  184 km²
Väkiluku (2020):  241 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tébessa (arab. تبسة‎, Tibissa) on kaupunki ja Tébessan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ylätasangolla lähellä Tunisian rajaa 585 kilometriä Algerista kaakkoon. Tébessan kunnassa oli arviolta 241 300 asukasta vuonna 2020.
Maantiede ja ilmasto

Tébessan kunnan pinta-ala on 184 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Boulhaf Dirin, koillisessa El Kouifin, idässä Bekkarian, etelässä El Ma Labiodhin, lounaassa Ogla Melhan, lännessä Bir Mokkaddemin ja luoteessa Hammametin kuntiin. Kaupunki on rakennettu etelän Djebel Ozmor -vuoren ja tasangon reuna-alueelle.
Kaupungin ilmasto on semiaridi ja sateet epäsäännöllisiä. Heinäkuun keskilämpötila on 30 ja tammikuun 7 astetta. Vuotuinen sademäärä on 229 millimetriä.
Historia

Alkujaan Karthagon alainen kaupunki tunnettiin roomalaisaikana nimellä Theveste. Vespasianuksen aikana sinne sijoitettiin Legio III Augusta. 100-luvun alussa kaupungissa oli 50 000 asukasta. Septimius Severus teki Thevestestä colonian ja antoi sen asukkaille Rooman kansalaisoikeudet. Kristinusko levisi kaupunkiin 200-luvun alussa, ja siellä oli myös manikealaisia ja donatolaisia. Vandaalimiehityksen jälkeen bysanttilaiset rakensivat linnoituksen. Antiikin aikana seudulla tuotettiin varsinkin oliiviöljyä.
Arabivalloituksen jälkeen kaupunki menetti merkityksensä. Tähän oli syynä mahdollisesti myös aavikoituminen ja kauppareittien muuttuminen. Myöhemmin Tébessa tunnettiin lähinnä siellä kudotuista matoista. Turkkilaiset perustivat sinne varuskunnan 1500-luvulla, ja ranskalaiset vuonna 1851. Algerian itsenäistymisen jälkeen kaupunki on kasvanut nopeasti ja osin hallitsemattomasti. Siitä tuli maakunnan keskus vuonna 1974.
Liikenne ja talous

Tébessa on tärkeä maantieliikenteen keskus Algerian ja Tunisian sekä Tell-Atlasin ja Saharan välillä. Sen kautta kulkee rautatie Djebel Onkin ja El Kouifin fosfaattikaivoksille. Kaupungin lähellä sijaitsee kotimaan lentoasema.
Kaupungin pääelinkeinot ovat kaupankäynti ja palvelut. Ympäröivä maaseutu tuottaa viljaa, oliiveja, hedelmiä, taateleita, lihaa ja villaa. Maakunnassa on rauta- ja fosfaattikaivoksia. Tébessassa toimii Cheikh Larbi Tebessin yliopisto.