stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villalaukku

| Villalaukku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Tribus::  Rhinantheae
Suku::  Laukut Rhinanthus
Laji::  alectorolophus
Kaksiosainen nimi
 Rhinanthus alectorolophus  (Scop.) Pollich 
Katso myös
   Villalaukku Wikispeciesissä   Villalaukku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villalaukku (Rhinanthus alectorolophus) on näivekasveihin (Orobanchaceae) kuuluva laji. Sitä esiintyy Euroopan keskiosassa. Se on havaittu Suomessa vuonna 1949.
Villalaukku on enintään puoli metriä korkeaksi kasvava keltakukkainen ruoho. Se näyttää isolaukulta (Rhinanthus angustifolius, Rhinanthus serotinus), tosin lajin kukkiessa sen verhiöt ovat pitkän valkoisen karvan peitossa. Hedelmien eli kotien kehittyessä villalaukun verhiöt kaljuuntuvat osittain. Isolaukun verhiöt ovat kokonaan kaljut.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Villalaukku (Rhinanthus alectorolophus)
Viluppuramin piirikunta

Viluppuramin piirikunta (tamiliksi விழுப்புரம் மாவட்டம், Viḻappuram māvaṭṭam) on yksi Intian Tamil Nadun osavaltion 32 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Tiruvannamalain ja Kancheepuramin piirikuntiin, idästä Bengalinlahteen, etelästä Cuddaloren ja Perambalurin piirikuntiin ja lännestä Salemin ja Dharmapurin piirikuntiin.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 3 458 873 asukasta.
Vondie Curtis-Hall

| Vondie Curtis-Hall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1956 (ikä 68) Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja, televisio-ohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Vondie Curtis-Hall (s. 30. syyskuuta 1956 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja sekä televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijänä televisiosarjoissa Chicagon lääkärit ja Daredevil.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vondie Curtis-Hall Wikimedia Commonsissa
Vondie Curtis-Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vondie Curtis-Hall
Käännös suomeksi
Umm-Salal SC

Umm-Salal Sport Club (arab. نادي أم صلال الرياضي‎) on qatarilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1979. Tuolloin se tunnettiin nimellä Al-Tadamun Club. Joukkue on saavuttanut muun muassa Emir of Qatar Cup mestaruuden vuonna 2008. Umm-Salal on pelannut myös kerran Aasian Mestarien liigassa kaudella 2009, jolloin se eteni puolivälieriin saakka.
Joukkueen kotistadion on Al-Gharafa Stadion, joka sijaitsee Dohassa.
Saavutukset

Qatarin 1. divisioonan mestaruus: 1998, 2000, 2006
Emir of Qatar Cup: 2008
Sheikh Jassem Cup: 2009
Entisiä pelaajia

Fábio César Montezine (2006–2010)
Sabri Lamouchi (2007–2008)
Gabri (2010–2011)
Valmentajia

Lakhdar Belloumi (2003)
Abdelhak Ben Chikha (2005–2006)
Laurent Banide (11/2007-11/2008)
Gérard Gili (2008–2010, 11/2011-2012, 10-12/2013)
Henk ten Cate (2010–2/2011)
Bertrand Marchand (2012-3/2013)
Alain Perrin (3-10/2013)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (arabiaksi) ja (englanniksi)
Viljaminkeltaruusu

| Viljaminkeltaruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhakeltaruusut Rosa Foetida-ryhmä
Lajike::  Rosa ’William's Double Yellow’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viljaminkeltaruusu (Rosa ’William’s Double Yellow’) on tarhakeltaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on kerratut, kirkkaan keltaiset kukat. Sen menestymisalue yltää Suomessa rannikolla Oulun korkeudelle saakka (vyöhyke V).
Alkuperä

Viljaminkeltaruusu on persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa pimpinellifolia) risteytys, jonka kehitti englantilainen John Williams vuonna 1820. Ruusu sai nimensä kehittäjänsä mukaan. Ranskassa ruususta käytetään nimeä ’Jaude de William’, Skotlannissa ruusun nimi on ’Prince Charlie’s Rose’ ja Norjassa ’Namdalsrosen’. Suomessa Kaisaniemen kasvitieteellisessä puutarhassa 1920-luvulta saakka kasvaneen "Kaisaniemen harisoniruusun" sekä Raahessa yli sata vuotta kasvaneen ”Raahen ruusun” on molempien todettu olevan lajikkeeltaan ’William’s Double Yellow’.
Viljaminkeltaruusu ja Yhdysvalloissa 1800-luvun alussa löytynyt harisoninkeltaruusu (Rosa ’Harison’s Yellow’) ovat molemmat persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa pimpinellifolia) risteymiä. Harisoninkeltaruusu on toisin, kuin viljaminkeltaruusu, todennäköisesti luonnossa syntynyt risteymä. Harisoninkeltaruusu kasvoi ensimmäisenä asianajaja ja ruusujen ystävä George Harisonin puutarhassa New Yorkin esikaupunkialueella. Ruusut ovat ominaisuuksiltaan ja ulkonäöltään lähellä toisiaan, mutta erojakin on mm. kukassa ja kasvukorkeudessa.
Kuvaus

Viljaminkeltaruusu kasvaa 1–1,2 metrin korkuiseksi, tiheäksi, pienipiikkiseksi pensaaksi. Lehdet ovat pieniä, tummanvihreitä ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Kukinta alkaa Suomessa kesäkuun lopussa ja kestää kahdesta kolmeen viikkoa. Kukat ovat kirkkaankeltaiset, kerrannaiset, halkaisijaltaan 4–5 cm. Terälehtiä on 17–25 kappaletta. Heteissä on keltaista ja ruskeaa. Kukissa on miellyttävä tuoksu. Syksyllä pensasta koristavat pyöreät mustat kiulukat. Ruusulla on taipumus levitä juurivesoilla. Ruusu viihtyy aurinkoisella ja puolivarjoisella paikalla, hedelmällisessä maaperässä, mutta sietää myös kuivuutta ja niukkaravinteista maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.
Verena Sailer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Verena Sailer |  Verena Sailer |  Verena Sailer |  |
Maa:   Saksa
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Berliini 2009 | 4 × 100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | 100 m |  |
|  Kultaa | Helsinki 2012 | 4 × 100 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Torino 2009 | 60 m |  |
|  Pronssia | Praha 2015 | 60 m |  |
Verena Sailer (s. 16. lokakuuta 1985 Illertissen) on saksalainen pikajuoksija.
Sailer saavutti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Erfurtissa 2005 100 metrin juoksussa pronssia ajalla 11,53 ja 4 × 100 metrin viestissä hopeaa. Debrecenissä 2007 hän voitti saman ikäluokan 100 metrin Euroopan-mestaruuden vastatuulituloksella 11,66 ja sai hopeaa pikaviestissä.
Sailer edusti Saksaa Pekingin olympialaisissa 2008. Hän kilpaili 4 × 100 metrin viestijoukkueessa yhdessä Anne Möllingerin, Cathleen Tschirchin ja Marion Wagnerin kanssa. Finaalissa he juoksivat viidenneksi ajalla 43,28 sekuntia. Hän sai Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 pronssia 60 metrillä ajalla 7,22. Yleisurheilun MM-kisoissa 2009 hän pääsi välieriin 100 metrillä juostuaan ajan 11,24. Hän juoksi neljännellä osuudella 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sai pronssia kauden parhaalla ajalla 42,87 sekuntia.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Sailer voitti kultaa 100 metrillä juostuaan uuden ennätyksensä 11,10 sekuntia. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän juoksi ankkuriosuuden Saksan voittaessa pikaviestin Euroopan-mestaruuden ajalla 42,51. Lisäksi hän oli kuudes 100 metrillä. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Saksan pikaviestijoukkueeseen. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui 60 metrillä kahdeksanneksi. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti pronssia 60 metrillä ajalla 7,09. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja oli pikaviestissä viides.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 11,02 (2013)
60 metrin juoksu: 7,08 (2015)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Verena Sailer Wikimedia Commonsissa
Verena Sailerin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Naisten 100 metrin juoksun euroopanmestarit
Vilppulan vankila

Vilppulan vankila on Vilppulassa sijaitseva, hallinnollisesti Länsi-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva vankila.
Vankila on 73-paikkainen avovankila.
Historia

Kotiniemen kasvatuslaitos rakennettiin alkujaan kasvatuslaitokseksi pojille. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Hugo Lindberg, ja varsinainen rakennustyö tapahtui vuosien 1902-1907 aikana. Kasvatuslaitos muuttui myöhemmin koulukodiksi, kunnes koulukoti lakkautettiin 1988 ja rakennus tuli vankeinhoitolaitoksen käyttöön varavankilaksi 1.10.1988.
Vilénin tehtaat

| Oy Vilénin Tehtaat |
| --- | --- |
Perustettu:  1907 (Ay Veljekset Vilén) 1928 (Oy Vilénin tehtaat)
Perustaja:  Albert ja Artur Vilén
Lakkautettu:  1966 (fuusioitiin GWS:ään)
Toimitusjohtaja:  Uno Åstberg E. Hausen 1943–
Kotipaikka:  Turku
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  metalli- ja korkkiteollisuus
Tuotteet:  metalliset pientarvikkeet, konepajatuotteet, rakennuseristeet, korkkituotteet, metallipakkaukset
Henkilöstö:  240 (1950)
Omistaja:  Albert Vilén
Oy Vilénin Tehtaat – Ab Viléns Fabriker oli Turussa, Naantalissa ja Kirkkonummella vuosina 1907–1966 toiminut metalli- ja korkkituotteita sekä rakennuseristeitä valmistanut yritys.
Yrityksen perustivat konsuli Albert Vilén (1861–1941) ja johtaja Artur Vilén vuonna 1907 avoimeksi yhtiöksi nimeltä Bröderna Vilén. Albert Vilén oli ollut Wicander & Larsonin korkkiyrityksen palveluksessa Liepajassa ja osti uudelle yhtiölle Wicanderin korkkitehtaan Turun Kerttulinkadulla. Samalla hankittiin Auran Neulatehdas Turun Nummenpakalta. Albert Vilén omisti tuolloin myös korkkieristetehtaan Kirkkonummella sekä 40 prosenttia Hankoniemellä toimineesta Ab Ekö Ångsåg & Fabriker -höyrysahayhtiöstä.
Artur Vilén jätti veljesten yrityksen 1910. Albert Vilén otti vuonna 1925 osakkaiksi poikansa Albert Haraldin ja Herbertin ja muodosti vuonna 1928 osakeyhtiön nimeltä Vilénin tehtaat. Albert Vilén pyrki muodostamaan monialayrityksen ostamalla pieniä teollisuusyhtiöitä tai perustamalla uusia kiinnostaville toimialoille. Kun Masalassa sijainnut korkkitehdas jäi Neuvostoliitolle luovutetulle Porkkalan vuokra-alueelle, tuotanto siirrettiin Turkuun rakennettuun uuteen tehtaaseen.
Vilénin tehtaan metallituotteita olivat pientavarat ongenkoukuista hakaneuloihin, vetoketjut, polttomoottorit, erilaiset koneet, Ilo-polkupyörät ja ikkunakaihtimet. Korkkitehdas tuotti pullontulppia, tiivisteitä, korkkimattoa eli linoleumia ja erilaisia korkkieristeitä. Rakennuseristeitä tehtiin myös turpeesta Naantalin tehtaalla. Tytäryhtiö (1943–1972) myi aluksi polkupyöriä ja sähkölaitteita nimellä Oy Turun Sähkö- ja Pyöräliike Ab ja vuodesta 1950 sisustustarvikkeita nimellä Oy Vilénin Tapetti- ja Mattoliike Ab.
Vuonna 1955 Vilénin tehtaat aloitti peltipakkausten valmistamisen, ja vuonna 1960 yrityksen osti tuon alan kilpailija G. W. Sohlberg.Vuonna 1966 yritys fuusioitiin GWS-yhtiöön ja tuotanto päättyi 1970.
Erik Bryggmanin piirtämä Vilénin metallitehdas Turun Hämeenkadun ja Kerttulinkadun kulmassa tunnetaan nykyisin Turun työterveystalona.
Vinsta

Johannelundin metroasema Vinstassa.
Vinsta on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosa muodostettiin vuonna 1953, ja sai nimensä Vinstan kylän mukaan. Kaupunginosa on maa-alaltaan 1,67 neliökilometrin suuruinen, ja siellä on asukkaita noin 3000.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Viljo Karhu

| Viljo Karhu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1912 Muolaa
Kuollut: 3. syyskuuta 1983 (71 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Viljo Asser Karhu (3. maaliskuuta 1912 Muolaa – 3. syyskuuta 1983) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.
Ura

Karhu opiskeli laulua Olavi Rapelin ja Boris Levitzkyn johdolla sekä lausuntaa Siiri Franssilan johdolla. Hän kävi Viipurin Kaupunginteatterin teatterikoulun 1933–1935. Karhu aloitti näyttelijän uransa Viipurin Kaupunginteatterin harjoittelijana, minkä jälkeen hänellä oli lukuisia näyttelijänkiinnityksiä itäisen ja kaakkoisen Suomen teattereihin. Vuodesta 1944 alkaen Karhu toimi useiden teatterien johtajana, pisimpään Lohjan Työväen Teatterissa 1951–1959 ja Kuusankosken Teatterissa 1965 alkaen. Karhun teatteriohjaajan ura limittyi johtajan uraan, hän ohjasi muun muassa Lahden Kaupunginteatterissa 1946–1947.
Karhun rooleja olivat muun muassa Armand (Kamelianainen), ministeri (Ministerin rakastettu), Topias (Nummisuutarit), Töyry (Täällä Pohjantähden alla I) ja Lilo-Taro (Havaijin kukka). Karhu näytteli sivurooleja muutamissa televisiotuotannoissa, viimeisen kerran minisarjassa Kukkivat roudan maat (1981).
Lohjalla asuessaan Karhu toimi myös Uusmaan Kunnallislehden vt. päätoimittajana.
Perhe

Karhu avioitui näyttelijä Tuulikki Kaipiaisen kanssa 1938. Pariskunnalle syntyi neljä lasta vuosina 1939–1947.
Viitasara

| Viitasara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  tenuiflora
Kaksiosainen nimi
 Carex tenuiflora  Wahlenb. 
Katso myös
   Viitasara Wikispeciesissä   Viitasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viitasara (Carex tenuiflora) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se ei muistuta kovin paljoa muita saralajeja.
Viitasara on matalakasvuinen ja kasvaa löyhinä mättäinä. Sen varret ovat pystyjä ja noin parikymmentä senttimetriä korkeita. Lehdet ovat kapeita sekä harmaanvihreitä ja yltävät yleensä varren puolenvälin yli.
Viitasaran kukinto on varren päässä oleva tiivis tähkistö, jossa on kaksi tai kolme keskenään samannäköistä, pyöreähköä tähkää. Kukinnon tukilehti on hyvin lyhyt. Tähkien yläosissa on emikukkia ja alaosissa hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat tylppiä sekä lähes valkoisia ja niissä on vihertävä keskisuoni. Pullakot ovat vihertäviä tai lähes valkoisia ja suuodattomia.
Viitasara kasvaa pohjoisessa erilaisilla märillä kasvupaikoilla, kuten lähteiden tuntumassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Viitasara (Carex tenuiflora)
Kasviatlas 2018: Viitasaran (Carex tenuiflora) levinneisyys Suomessa
JSTOR Global Plants: Carex tenuiflora (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex tenuiflora (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex tenuiflora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex tenuiflora (englanniksi)
Flora of China: Carex tenuiflora (englanniksi)
Venäjän hyökkäys Ukrainaan – huhti–kesäkuu 2023

Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– -hyökkäyksen tapahtumat ajalta vuoden 2023 huhti–kesäkuu.
Maaliskuu 2023 > Keskiviikkona 1. maaliskuuta

Suomen eduskunta hyväksyi suurella enemmistöllä (äänin 184–7) Suomen liitymisen Natoon. Natoon liittymisen hidasteena oli tässä vaiheessa yhä Unkarin ja Turkin parlamenttien viivyttely Suomen hyväksymisestä puolustusliiton jäseneksi.
Ukrainan asevoimien päiväkatsausten perusteella Venäjän asevoimat menetti 21 470 sotilasta helmikuussa 2023. Tämä vastasi 14,3 prosenttia koko Venäjän sodanaikaisista miestappioista (yhteensä 149 890 kaatunutta helmikuun loppuun 2023 mennessä). Tappiotilastojen perusteella helmikuu 2023 oli Venäjän päiväkohtaisesti verisin sotakuukausi sodan alun jälkeen. Helmikuussa 2023 Venäjän asevoimien vahvuudesta poistui ukrainalaislähteiden mukaan keskimäärin noin 795 taistelijaa päivittäin. Venäjän hyökkäyssodan alussa, sodan ensimmäisen viikon arvioidut venäläistappiot olivat tätä karmivampia, keskimäärin 1 286 henkeä päivässä (24.2.–3.3.2022: yhteensä 9 000 kaatunutta).
Lisäksi Venäjä olisi Ukrainan asevoimien mukaan menettänyt helmikuussa 2023 yhteensä 186 (3 395; suluissa kertymä 370 sotapäivän aikana eli helmikuun 24 päivästä 2022 helmikuun 2023 loppuun) panssarivaunua, 256 (6 638) panssaroitua miehistönkuljetusvaunua, 196 muuta ajoneuvoa (5 257, luku sisältää tankkiautot), 186 (2 393) tykkiä, 21 (479) raketinheitintä, 26 (247) ilmatorjuntajärjestelmää, 7 (300) lentokonetta, 5 (288) helikopteria ja 30 (230) erikoislaiteyksikköä. Tämän ohella Ukraina pudotti helmikuussa 2023 yhteensä 77 (sodassa yhteensä 873) venäläistä risteilyohjusta ja 104 (2 055) taktista UAV-lennokkia tai -laitetta. Luvut ovat sodan toisen osapuolen yksipuolisia ilmoituksia, eikä niitä ole voitu riippumattomasti varmentaa.
Huhtikuu 2023 > Lauantaina 1. huhtikuuta

Ukrainan asevoimien päiväkatsausten perusteella Venäjän asevoimat menetti 24 100 sotilasta maaliskuussa 2023. Tappiotilastojen perusteella maaliskuu 2023 oli Venäjän verisin sotakuukausi sodan alun jälkeen; maaliskuussa 2023 aiheutui 12,6 prosenttia koko Venäjän sodanaikaisista miestappioista (yhteensä 190 960 venäläisjoukkojen kaatunutta huhtikuun 2023 loppuun mennessä). Maaliskuussa 2023 Venäjän asevoimien vahvuudesta poistui ukrainalaislähteen mukaan keskimäärin 777 taistelijaa päivittäin.
Maaliskuussa Venäjälle aiheutui hyökkäyssodan keskimääräistä tasoa suuremmat tykistöaseiden ja erikoislaiteyksiköiden kalustotappiot. Ukrainan asevoimien mukaan maaliskuussa 2023 Venäjä menetti yhteensä 221 (3 616; suluissa kertymä helmikuun 24 päivästä 2022 maaliskuun 2023 loppuun) panssarivaunua, 343 (6 981) panssaroitua miehistönkuljetusvaunua, 271 muuta ajoneuvoa (5 528, luku sisältää tankkiautot), 290 (2 683) tykkiä, 48 (527) raketinheitintä, 32 (279) ilmatorjuntajärjestelmää, 6 (306) lentokonetta, 3 (291) helikopteria ja 66 (296) erikoislaiteyksikköä. Tämän ohella Ukraina pudotti maaliskuussa 2023 yhteensä 38 (911) venäläistä risteilyohjusta ja 193 (2 248) taktista UAV-lennokkia tai -laitetta. Luvut ovat sodan toisen osapuolen yksipuolisia ilmoituksia eikä niitä ole voitu riippumattomasti varmentaa. Muun muassa sosiaalisen median raporteista osapuolten kalustotappioita todentavan Oryx-ryhmän varmentamat luvut ovat merkittävästi näitä lukuja alhaisempia.
Toukokuu 2023 > Maanantaina 1. toukokuuta

Ukrainan asevoimien päiväkatsausten perusteella Venäjän asevoimat menetti 16 970 sotilasta huhtikuussa 2023. Tämä vastasi 8,9 prosenttia koko Venäjän sodanaikaisista miestappioista (yhteensä 190 960 kaatunutta huhtikuun loppuun 2023 mennessä). Koska huhtikuun 30 päivää vastasi 7,0 prosenttia 24. helmikuuta 2022 alkaneen Venäjän hyökkäyssodan kestosta, kertyi huhtikuussa 2023 keskimääräistä enemmän venäläisiä henkilötappioita. Huhtikuussa 2023 Venäjän asevoimien vahvuudesta poistui ukrainalaislähteen mukaan keskimäärin 566 taistelijaa päivittäin.
Lisäksi Venäjä olisi Ukrainan asevoimien mukaan menettänyt huhtikuussa 2023 yhteensä 84 (3 700; suluissa kertymä helmikuun 24 päivästä 2022 huhtikuun 2023 loppuun) panssarivaunua, 211 (7 192) panssaroitua miehistönkuljetusvaunua, 317 muuta ajoneuvoa (7 192, luku sisältää tankkiautot), 238 (2 921) tykkiä, 17 (544) raketinheitintä, 16 (295) ilmatorjuntajärjestelmää, 2 (308) lentokonetta, 3 (294) helikopteria ja 63 (359) erikoislaiteyksikköä. Tämän ohella Ukraina pudotti huhtikuussa 2023 yhteensä 21 (sodassa toistaiseksi yhteensä 932) venäläistä risteilyohjusta ja 228 (2 476) taktista UAV-lennokkia tai -laitetta. Luvut ovat sodan toisen osapuolen yksipuolisia ilmoituksia eikä niitä ole voitu riippumattomasti varmentaa.
Tranemon kunta

| Tranemon kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Tranemo
Kuntakoodi:  1452
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  741,20 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  11 937
 – Väestötiheys:  16,1 as./km²
 
 www.tranemo.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tranemon kunta (ruots. Tranemo kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Tranemo.
Kunnan maapinta-ala on 741,20 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 11 937 henkeä (31.12.2021).
Kunta on osa Sjuhäradin kulttuurimaantieteellistä aluetta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 46,28 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 6,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin neljä "suurkuntaa":
Dalstorp (Dalstorp, Hulared, Ljungsarp, Nittorp ja Ölsremma)
Limmared (Södra Åsarp)
Länghem (Dannike, Länghem ja Månstad)
Tranemo (Ambjörnarp, Mossebo, Sjötofta ja Tranemo)
Vuonna 1952 osa Tranemoon maalaiskuntaan liitetystä Mossebon kunnasta siirrettiin Dalstorpin maalaiskuntaan.
Vuonna 1967 Limmaredin maalaiskunta ja Länghemin maalaiskuntaan kuuluneet entiset Länghemin ja Månstadin kunnat liitettiin Tranemon maalaiskuntaan. Vuonna 1971 Tranemon maalaiskunta muutettiin Tranemon kunnaksi. Nykyiset rajansa kunta sai vuonna 1974, jolloin siihen liitettiin vielä Dalstorp. Kunnan alueella ei ole sijainnut taajaväkisiä yhdyskuntia.
Väestönkehitys

| Tranemon kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 10 339 | 10 339 |
| 1955 | 1955 |    | 10 531 | 10 531 |
| 1960 | 1960 |    | 10 886 | 10 886 |
| 1965 | 1965 |    | 11 357 | 11 357 |
| 1970 | 1970 |    | 11 587 | 11 587 |
| 1975 | 1975 |    | 11 786 | 11 786 |
| 1980 | 1980 |    | 12 413 | 12 413 |
| 1985 | 1985 |    | 12 233 | 12 233 |
| 1990 | 1990 |    | 12 462 | 12 462 |
| 1995 | 1995 |    | 12 354 | 12 354 |
| 2000 | 2000 |    | 12 037 | 12 037 |
| 2005 | 2005 |    | 11 804 | 11 804 |
| 2010 | 2010 |    | 11 587 | 11 587 |
| 2015 | 2015 |    | 11 619 | 11 619 |
| 2020 | 2020 |    | 11 885 | 11 885 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 647 | 14,2 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 452 | 3,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 749 | 6,4 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 8 771 | 75,5 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 357 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 7,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 498 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 191 519 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 80 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,4 %
18–64-vuotiaat: 57,5 %
65 vuotta täyttäneet: 22,1 %