stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jänikset

| Jänikset |
| --- | --- |
 Rusakko (Lepus europaeus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet Lagomorpha
Heimo::  Jänikset Leporidae  Fischer, 1817
Katso myös
   Jänikset Wikispeciesissä   Jänikset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jänikset, joskus myös jänikset ja kaniinit (Leporidae) on jäniseläinten heimo. Ne eroavat samaan jäniseläinten lahkoon kuuluvista piiskujäniksistä sillä, että niillä on lyhyt ja pörröinen häntä, pitkät korvat ja takajalat. Jäniksiä on maailmassa 11 sukua ja 61 lajia. Ne voidaan jaotella varsinaisiin jäniksiin ja kaniineihin. Kaniinien ja varsinaisten jänisten ero on siinä, että useimmat kaniinit elävät maan alla käytävissä, kun vain harvoilla jänislajeilla on minkäänlaista pesää. Jäniksiä kutsutaan myös pupujusseiksi, jänöjusseiksi tai kaniineiksi.
Jänikset ovat kooltaan 25–70 senttimetriä ja painoltaan 0,4–7 kilogrammaa. Turkin väri vaihtelee yleensä harmaasta ruskeaan. Jänikset elävät monenlaisissa ympäristöissä aina tundralta sademetsiin.
Luokitus

Heimo Leporidae: jänikset
Suku riukiunkaniinit (Pentalagus) (1 laji)
Suku bushmannijänikset (Bunolagus) (1 laji)
Suku sumatrankaniinit (Nesolagus) (2 lajia)
Suku tulivuorikaniinit (Romerolagus) (1 laji)
Suku kääpiökaniinit (Brachylagus) (1 laji)
Suku pumpulihäntäkaniinit (Sylvilagus )
Alasuku Tapeti (6 lajia)
Alasuku Sylvilagus (8 lajia)
Alasuku Microlagus (2 lajia)
Suku kaniinit (Oryctolagus) (1 laji)
Suku ugandankaniinit eli bunyoronkaniinit (Poelagus) (1 laji)
Suku kalliokaniinit (Pronolagus) (3 lajia)
Suku vuohikaniinit (Caprolagus) (1 laji)
Suku jänikset eli varsinaiset jänikset (Lepus )
Alasuku Macrotolagus (1 laji)
Alasuku Poecilolagus (1 laji)
Alasuku Lepus (3 lajia)
Alasuku Proeulagus (8 lajia)
Alasuku Eulagos (10 lajia)
Alasuku Sabanalagus (2 lajia)
Alasuku Indolagus (3 lajia)
Alasuku Sinolagus (1 laji)
Alasuku Tarimolagus (1 laji)
Alasuku (Epämääräinen, Incertae sedis) (2 lajia)
Juha Sipilä

| Juha Sipilä |
| --- | --- |
 Juha Sipilä vuonna 2018
Suomen pääministeri
 Sipilän hallitus  29.5.2015–6.6.2019  
Presidentti:  Sauli Niinistö
Pääministerin sijainen:  Timo Soini Petteri Orpo
Edeltäjä:  Alexander Stubb
Seuraaja:  Antti Rinne
Eduskunnan puhemies
 28.4.2015–29.5.2015  
Edeltäjä:  Eero Heinäluoma
Seuraaja:  Maria Lohela
Keskustan puheenjohtaja
 9.6.2012–7.9.2019  
Edeltäjä:  Mari Kiviniemi
Seuraaja:  Katri Kulmuni
Kansanedustaja
 20.4.2011–4.4.2023  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1961 (ikä 63) Veteli
Ammatti:  yrittäjä
Puoliso:  Minna-Maaria Sipilä
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Koulutus:  diplomi-insinööri (1986)
Tutkinnot:  Oulun yliopisto
Uskonto:  rauhansanalainen
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Suomi
Sotilasarvo:  kapteeni (2012)
Aiheesta muualla
www.juhasi.fi
Juha Petri Sipilä (s. 25. huhtikuuta 1961 Veteli) on suomalainen poliitikko, liikemies ja yritysjohtaja, joka toimi Suomen pääministerinä vuosina 2015–2019. Sipilä on toiminut kansanedustajana vuosina 2011–2023 ja keskustan puheenjohtajana vuosina 2012–2019. Sipilä oli myös Kempeleen kunnanvaltuuston jäsen vuosina 2013–2017.
Sipilä on teknologiayritysten pääomarahoitukseen keskittyneen Fortel Invest Oy:n perustaja, ja hän on ollut noin 40 yrityksen johtotehtävissä, muiden muassa radiotaajuuskomponentteja valmistavan Solitra Oy:n ja pörssiyhtiö Elektrobit Oyj:n toimitusjohtajana.
Nuoruus ja opiskeluaika

Sipilä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1980 Puolangan lukiosta ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta vuonna 1986. Sipilän opinnäytetyön aihe on 900 MHz:n duplexsuodatin.
Yritysjohtajana

Työuransa Sipilä aloitti Kempeleessä Lauri Kuokkanen Oy:ssä, ensin diplomityöntekijänä ja myöhemmin tuotekehityspäällikkönä. Vuonna 1992 Sipilästä tuli Lauri Kuokkasen omistaman, radiotaajuuskomponentteja valmistavan Solitra Oy:n toimitusjohtaja. Vuonna 1994 valtionyhtiö Rautaruukki myi Sipilän holdingyhtiölle enemmistöomistuksensa Solitra Oy:stä, juuri Rautaruukin lainatessa Sipilän holdingyhtiölle tähän kauppaan tarvittavat rahat, jolloin Sipilästä tuli yhtiön uusi pääomistaja. 1990-luvun IT-alan huippuvuosina yritys kasvoi sadan prosentin vuositahdissa. Sipilä ja muut avainhenkilöt myivät yhtiön amerikkalaiselle ADC Telecommunicationsille vuonna 1996. Yrityskaupan johdosta Sipilä oli ensimmäisiä Oulun IT-miljonäärejä. Hän sai kaupassa yli 73 miljoonaa markkaa (noin 12 miljoonaa euroa), ja oli eniten Suomessa vuonna 1996 ansainnut henkilö.
Vuonna 1995 Sipilä perusti Fortel Invest Oy:n, joka on teknologiayritysten pääomarahoitukseen keskittynyt yritys. Yhtiö oli voitollinen vain neljänä vuonna vuosien 1995–2012 aikana. Vuonna 2012 yhtiö teki 2,9 miljoonan euron tappion. Vuosina 2002–2005 Sipilä toimi Elektrobit Oyj:n toimitusjohtajana, minkä jälkeen hän palasi johtamaan Fortel Investiä, kunnes tuli valituksi eduskuntaan.
Yritysjohtajana > Kempeleen ekokortteli

Sipilä kiinnostui puukaasusta pyydettyään tarjousta sähköliittymästä mökilleen. Sipilä päätti pitää mökkinsä irrallaan valtakunnallisesta sähköverkosta. Aluksi sähkö tuotettiin tuulivoimalla ja dieselkäyttöisellä aggregaatilla. Tämän jälkeen Sipilä korvasi dieselin ympäristöystävällisemmällä ja edullisemmalla puuhakkeella, mikä johti lopulta Volter Oy:n perustamiseen.
Yritys kehittää ja valmistaa puukaasuvoimaloita. Volterin tekemää tuotekehitystä puukaasun alalla toteutetaan Kempeleen ekokorttelissa. Se toimi vuoteen 2015 asti itsenäisenä asuintalosaarekkeena erillään valtakunnallisesta sähköverkosta. Keväällä 2015 ekokylä liittyi paikalliseen sähköverkkoon tasoittaakseen kulutuksen ja oman tuotannon epätasapainon.
Juha Sipilä on myös esiintynyt kansainvälisessä mediassa Chevrolet El Camino ”El Kamina” -puukaasuauton tiimoilta. Mekaanisesti ahdetun moottorin on kerrottu toimivan puukaasun lisäksi bensiinillä.
Poliitikkona

Sipilä nousi kansanedustajaksi ensiyrittämällään eduskuntavaaleissa 2011, joissa hän sai 5 543 ääntä. Hänet valittiin samana keväänä keskustan eduskuntaryhmän toiseksi varapuheenjohtajaksi.
Poliitikkona > Keskustan puheenjohtaja

Huhtikuussa 2012 Sipilä ilmoitti pyrkivänsä keskustan puheenjohtajaksi kesän puoluekokouksessa. Puoluekokous valitsi Sipilän puheenjohtajaksi 9. kesäkuuta 2012. Hän sai puheenjohtajavaalin toisella kierroksella 1 251 ääntä toiseksi tulleen Tuomo Puumalan saadessa 872 ääntä. Sipilä piti ensimmäisen puheenjohtajan linjapuheensa puoluekokouksessa 10. kesäkuuta 2012. Hän ilmaisi vahvaksi visiokseen ja haaveekseen hajautetun yhteiskunnan, jossa on rooli kasvukeskuksilla, maaseutukeskuksilla ja maaseudulla. Puoluekokous otti vahvasti kantaa nuorten ja perheiden auttamisen puolesta. Sipilän mukaan Suomeen olisi mahdollista luoda 200 000 uutta työpaikkaa biotalouteen.
Sipilän noustessa keskustan johtoon puolue oli perussuomalaisten jälkeen opposition toiseksi suurin puolue 35 kansanedustajallaan. Ensimmäiset Sipilän johdolla käydyt vaalit olivat vuoden 2012 kunnallisvaalit, joissa keskustan kannatus oli 18,7 prosenttia. Sipilä valittiin vaaleissa kotikuntansa Kempeleen valtuustoon 755 äänellä. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa keskusta oli 19,7 prosentin kannatuksella toiseksi suurin puolue ja säilytti kolme edustajaansa Euroopan parlamentissa.
Poliitikkona > Vaalikampanja 2015

Juha Sipilän vaalikampanjaa leimasi hänen asemansa keskustan puheenjohtajana. Kannatusmittauksissa ennen vaalia oppositiopuolue keskusta oli suurin puolue, joten Sipilällä oli vahva asema nousta seuraavaksi pääministeriksi. Sipilän linjana vaaleissa oli rajata tulevat leikkaukset 2,3 miljardiin euroon, mikä oli suurista puolueista pienin leikkauslupaus. Sipilä väläytti myös mahdollisuutta, että vaalien jälkeen toteutettavat leikkaukset olisivat tätä pienempiä. Eläkeläisten, lapsiperheiden, opiskelijoiden ja muiden yhteiskunnan tukia saavien tukitasosta Sipilä lupasi olla leikkaamatta lainkaan. Erityisesti opiskelun ja koulutuksen resursoinnin puolesta Sipilä kampanjoi näyttävästi Ylioppilaskuntien liiton kanssa yhdessä otetuissa promokuvissa, joissa Sipilä puolusti koulutuksen ja opintotuen rajaamista kokonaan leikkausten ulkopuolelle (ns. Koulutuslupaus-kampanja). Lupauksista huolimatta koulutuksesta ja opintotuesta kuitenkin leikattiin. Lapsen oikeutta varhaiskasvatukseen Sipilä puolusti Ylen pääministeritentissä lupaamalla, ettei pääsyä julkiseen päivähoitoon tulla rajaamaan.
Pääministerikausi 2015–2019

Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Sipilä oli koko maan ääniharava saaden 30 758 ääntä. Keskustan kannatus oli 21,1 prosenttia ja se nousi 49 kansanedustajalla Suomen suurimmaksi puolueeksi. Vaalien jälkeen Sipilä valittiin eduskunnan puhemieheksi sekä hallitustunnustelijaksi. Hän pyrki samanaikaisesti luomaan myös niin sanotun yhteiskuntasopimuksen, johon hallituspuolueet ja muut osapuolet kuten työmarkkinajärjestöt sitoutuisivat. Hallitustunnustelut etenivät Sipilän luomassa aikataulussa ja hän sai kiitosta hallituskumppaneiltaan. Hallituksen ulkopuolelle jätetyt SDP ja Vasemmistoliitto kritisoivat hallitusneuvotteluja näytelmäksi. Sen sijaan yhteiskuntasopimusneuvottelut päättyivät tuloksettomina.
Eduskunta valitsi Sipilän pääministeriksi 28. toukokuuta 2015 äänin 128 puolesta, 62 vastaan. Sipilän hallituksessa keskustalla on kuusi ministeripaikkaa, perussuomalaisilla ja kokoomuksella kummallakin neljä.
Pääministerikausi 2015–2019 > Tutkijoihin kohdistuva lausunto

Oltuaan pääministerinä noin puoli vuotta Sipilä antoi Ylen A-studiossa 2. joulukuuta 2015 lausunnon, jonka monet tulkitsivat vähättelevän akateemista oppineisuutta. Sipilän lausuma oli seuraava:
»Nyt pitäisi löytää niitä ihmisiä, jotka kertovat, että mitä nyt pitäisi tehdä. Niitä on ihan liikaa nyt Suomessa, jotka kertovat, mitä nyt tässä tilanteessa ei saa tehdä. Löytyy kaiken maailman dosenttia, jotka kertovat, että tätä ja tätä ei saa tehdä. Nyt hallitus ei vain voi seisoa kädet taskuissa ja katsoa, kuinka työttömyys kasvaa. Meidän täytyy nyt tehdä jotakin.»
Uusi Suomi katsoi otsikossaan oppineiden joutuneen ”yleisen vitsin kohteiksi”. Artikkelissa vihreiden Ville Niinistö kritisoi Sipilää seuraavasti: ”Mitä maallemme on tapahtunut, kun tiedon pilkkaaminen on ihan pääministeritason viisautta? Tällä viisaudella Sipilän hallitus leikkaa eniten korkeakouluilta, tutkimuksesta ja varhaiskasvatuksesta.”
Ilmaus ”kaiken maailman dosentit” jäi osaksi suomalaista poliittista diskurssia.
Pääministerikausi 2015–2019 > Oman kodin luovuttaminen turvapaikanhakijoille

Juha Sipilä lupasi 5. syyskuuta 2015 luovuttaa vähällä käytöllä olevan Kempeleen kotinsa turvapaikanhakijoille ja rohkaisi jokaista suomalaista samaan. Toivottavasti tästä tulee jonkinlainen kansanliike, joka vapaaehtoisesti kantaa taakan turvapaikanhakijoiden sijoituksissa, Sipilä totesi. Sipilä sai tarjouksestaan kiittävää palautetta tutkijoilta ja poliitikoilta, kuten ”Upea esimerkki” (Mika Maliranta), ”Eihän tätä voi kuin ihailla” (Erkka Railo), "Nyt pointsit saa Juha Sipilä" (Liisa Jaakonsaari),  ”Pääministeri näyttää kansakunnalle moraalista esimerkkiä” (Petri Sarvamaa) tai "Juha Sipilältä voimakas viesti – myös perussuomalaisille" (Uuden Suomen päätoimittaja Jenni Tamminen) Palaute kertoi suomalaisesta pakolaisiin kohdistuneesta tervetulokulttuurista vuonna 2015.
Lupaus julkaistiin maailmalla myös useilla arabiankielisillä uutiskanavilla. Seuraavien viiden viikon aikana etenkin Irakista tulleiden turvapaikanhakijoiden määrä kohosi koko vuoden huippulukuihin, viikoittaisten lukujen ollessa kahdesta neljään tuhanteen. Vuonna 2019 Sipilä arvioi, että tarjous oli virhe: Jälkikäteen turvallisuuden näkökulmasta katsoen oli virhe, kun puhuin valmistautumattomana suorassa tv-lähetyksessä turvapaikan tarjoamisesta. En osaa sanoa, oliko se lopulta impulssi pakolaisten tulolle. Ehkä siitä syntyi käsitys Suomesta houkuttelevana maana. Viesti meni väärään osoitteeseen, kun Irakista saapui pakolaisia, joilla ei ollut mitään edellytyksiä saada turvapaikkaa.
Pääministerikausi 2015–2019 > Yleisradion toimintaa koskenut kohu 2016

Marraskuussa 2016 Kansan Uutiset kertoi, että Juha Sipilän sukulaisten omistama konepajayritys on saanut valtionyhtiö Terrafamelta merkittävän kuljetintilauksen. Uutinen herätti kysymyksen Sipilän jääviydestä, koska hallitus oli aiemmin myöntänyt Terrafamen omistamalle Talvivaaran kaivokselle sadan miljoonan euron lisärahoituksen. Uutisen jälkeen Sipilä pyysi oikeuskansleria selvittämään, olisiko hänen pitänyt jäävätä itsensä rahoituspäätöksessä. Myöhemmin julkisuuteen nousi tieto, että Yleisradion johto olisi suitsinut uutisointia jääviysepäilyistä Sipilän otettua heihin yhteyttä, mikä herätti epäilyjä Ylen poliittisesta painostamisesta. Ylen päätoimittaja Atte Jääskeläinen on kuvaillut Sipilän toimintaa suhteessa mediaan omituiseksi ja harkitsemattomaksi. Jääskeläisen mukaan Sipilä ei ole antanut palautetta politiikkaa koskevista uutisista, vaan yhteydenotot ovat koskeneet uutisia, jotka ovat käsitelleet Sipilän henkilökohtaista varallisuutta, uskonnollista vakaumusta ja yrittäjätaustaa.
Pääministerikausi 2015–2019 > Tavoitteet

Vuoden 2015 vaalien alla keskusta asetti tavoitteikseen, että vuoteen 2025 mennessä Suomeen olisi saatava 200 000 työpaikkaa lisää, talous kahden prosentin kasvu-uralle ja lisäksi velkaantuminen olisi pysäytettävä. Hallitusohjelmassa tavoitteiksi kirjattiin, että hallituskauden loppuun mennessä työllisyysaste nousisi 72 prosenttiin, työllisten määrä kasvaisi 110 000 henkilöllä ja velkaantuminen suhteessa bruttokansantuotteeseen taittuisi.
Pääministerikausi 2015–2019 > Tavoitteet > Työllisyysaste 72 %

Sipilän hallituksen aloittaessa keväällä 2015 työllisyysaste oli alle 68 prosenttia[61]. Marraskuussa 2018 työllisyysasteen kausi- ja satunnaisvaihtelusta tasoitettu trendi nousi 72 prosenttiin[61].
Suotuisan kehityksen taustalla olivat pitkälti kansainväliset suhdanteet, mutta myös poliittisilla toimilla, kuten vuonna 2016 solmitulla, palkkojen nousua hillinneellä kilpailukykysopimuksella (kiky), oli asiantuntijoiden mielestä ollut merkitystä[62] [63]. Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen Etlan mukaan kilpailukykysopimus ja hallituksen työn tarjontaa lisäävät uudistukset selittävät noin puolet työpaikkojen lisäyksestä hallituskauden aikana[64].
Pääministerikausi 2015–2019 > Kuntavaalit 2017

Sipilä itse ei ollut ehdolla vuoden 2017 kuntavaaleissa.[53]
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa keskustan kannatus oli ollut 18,7 %[54] ja vuoden 2015 eduskuntavaaleissa 21,1 %,[55] mutta kuntavaaleissa 2017 puolueen kannatus laski 17,5 prosenttiin.[56]
Pääministerikausi 2015–2019 > Hallituskriisi 2017

2017 puoluekokouksessa Jussi Halla-aho valittiin hallituspuolue Perussuomalaisten uudeksi puheenjohtajaksi. Sipilä tulkitsi perussuomalaisten muuttuneen valinnan myötä eri puolueeksi. Sipilä oli sanojensa mukaan jo matkalla pyytämään presidentti Sauli Niinistöltä hallituksen eroa, mutta lopulta erolle ei ollut tarvetta. Perussuomalaisista irtautui Uusi vaihtoehto -niminen ryhmä, ja Sipilän hallitus jatkoi taivaltaan uuden ryhmän kanssa.
Pääministerikausi 2015–2019 > Sipilän hallituksen suosio

Elinkeinoelämän valtuuskunnan arvo- ja asennetutkimuksessa marraskuussa 2018 Juha Sipilän hallitus kokonaisuutena sai 31 prosentilta erittäin hyvän tai melko hyvän arvosanan. Enemmistö (61 %) antoi hallitukselle huonon arvosanan.
Pääministerikausi 2015–2019 > Sipilän hallitus kaatuu ja pääministerikausi päättyy

Maaliskuussa 2019 Sipilä tulkitsi, ettei hänen hallituksensa merkittävimmällä hankkeella, sote-uudistuksella, ollut edellytyksiä edetä. Sipilä jätti hallituksensa eronpyynnön presidentti Niinistölle 8.3.2019. Presidentti pyysi hallitusta jatkamaan toimitusministeristönä kunnes uusi hallitus nimitetään.
Pääministerikausi 2015–2019 > Eduskuntavaalit 2019 ja vaalitappio

Vuoden 2019 vaaleissa Keskusta sai vähemmän ääniä kuin se oli saanut yli sataan vuoteen ja puolue menetti 18 kansanedustajan paikkaa. Keskustaa kannatti enää 13,8 % äänestäjistä, ja se riitti 31 paikkaan eduskunnassa.
Sipilä oli edelleen oman vaalipiirinsä selvä äänikuningas 16 688 äänellä, mutta edellisistä vaaleista hänen kannatuksensa oli miltei puolittunut. Toimittaja Teemu Muhonen arvioi, että syy Keskustan tappioon oli siinä, että puolue oli toistanut samat virheet, jotka johtivat sen aiempaan vaalitappioon vuonna 2011: linjaerojen peittely, vaihtoehdottomuuden linja, keskustelun puute, köyhien unohtaminen. Sipilä itse tulkitsi, että yksi syy oli keskitien linja, jota kulkemalla Keskusta menetti äärilaitojen kannattajien äänet.
Sipilä ilmoitti luopuvansa keskustan puheenjohtajuudesta. Hän jatkoi puheenjohtajana 7. syyskuuta 2019 asti, jolloin keskustalle valittiin uusi puheenjohtaja.
Vaalitappiosta huolimatta keskusta osallistui muodostettavan Rinteen hallituksen hallitusneuvotteluihin. Keskustan tulkittiin menestyneen hallitusneuvotteluissa hyvin.
Pääministerikausi 2015–2019 > Keskustan puheenjohtajuudesta luopuminen ja rivikansanedustajana 2019–2023

Kouvolan puoluekokouksessa syyskuussa 2019 Sipilä luopui keskustan puheenjohtajuudesta. Syyskuussa 2019 keskustan kannatus oli pudonnut 11,6 prosenttiin. Puolueen seuraavaksi puheenjohtajaksi valittiin Katri Kulmuni.
Sipilä toimi vuosina 2019–2021 ulkoasiainvaliokunnan jäsenenä ja tiedusteluvalvontavaliokunnan jäsenenä vuosina 2020-2023.
Heinäkuussa 2020 Sipilä ilmoitti lehtihaastattelussa ettei asetu ehdolle enää vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Sipilä aloitti kesäkuussa 2021 ympäristövaliokunnan puheenjohtajana ja toimi tehtävässä syyskuuhun 2022, jolloin puheenjohtajaksi nimettiin Hanna Kosonen.
Politiikan jälkeen

Kansanedustajuuden jälkeen Sipilä palasi yrittäjäksi Kempeleeseen. Huhtikuussa 2023 hän haki entisten kansanedustajien sopeutumisrahaa, jota hän sai elokuuhun 2023 saakka.
Presidentinvaaleissa 2024 Sipilä tuki keskustan ja valitsijayhdistyksen ehdokasta Olli Rehniä, joka ei kuitenkaan 15,3 prosentin ääniosuudellaan edennyt toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Sipilä ilmoitti kannattavansa presidentiksi Alexander Stubbia.
Omaisuus ja ministerin sidonnaisilmoitus

Juha Sipilän sijoitusomaisuus on salattu kapitalisaatiosopimuksen avulla vakuutuskuoreen, jonka käytön ammattisijoittajat Kim Lindström ja Tom Lindström arvioivat johtuvan sen sallimista verosuunnittelumahdollisuuksista. Vakuutuskuoressa olevan sijoitusomaisuuden määrä ja laatu ovat tuntemattomia, sillä ministerin sidonnaisilmoituksessa Juha Sipilä ilmoitti vain omistavansa ”merkittävän” sijoitusomaisuuden. Sipilän menettely poikkeaa muiden ministerien ilmoituksista, jotka sisälsivät tarkat määrät omaisuudesta ja velasta. Vaikka sijoitusomaisuuden tarkka määrä on tuntematon, tutkiva journalisti Jarno Liski on arvioinut sen olevan todennäköisesti noin 15 miljoonaa euroa. Liski huomauttaa, että Sipilän omaisuus on salattu huomattavasti paksumman salaisuuden verhon taakse, kuin mitä sijoittajajärjestöt ja valtiovarainministeriö ovat toistuvasti esittäneet.
Valtioneuvoston kanslian alivaltiosihteeri Timo Lankisen mukaan Sipilä on pääministerinä toimiessaan kustantanut itse virkamatkojaan satojen tuhansien eurojen arvosta.
Vuonna 2016 Juha Sipilän verotettavat tulot olivat yhteensä 375 802 €, josta ansiotuloja 162 023 € ja pääomatuloja 213 779 €. Hänen veroprosenttinsa oli 38,6. Vuonna 2017 Sipilän verotettavat tulot olivat yhteensä 159 364 €, ja ne koostuivat pelkästään ansiotuloista. Hänen veroprosenttinsa oli tuolloin 44,3.
Sipilä omistaa mm. Mooney m20r Ovation 2 -pienkoneen, arvoltaan n. 200 000 – 300 000 euroa, sekä osuudet toisesta lentokoneesta ja helikopterista. Hän omistaa osuuden Kempeleessä sijaitsevasta omakotitalosta; 1,48 miljoonan euron (v. 2016) arvoisen asunnon Sipoosta sekä 7 800 neliömetrin laajuisen teollisuuskiinteistön Kempeleessä (arvo 195 000 euroa vuonna 2019).
Näkemyksiä

Pian keskustan puheenjohtajaksi nousemisen jälkeen Sipilä sanoi kesäkuussa 2012, että hänen mielestään Suomessa pitää järjestää kansanäänestys, jos Suomi liittyy euromaiden yhteiseen velkaan. Sipilä sanoi, että suomalaiset ovat "ikuisesti maksajia, jos myönteinen päätös tehdään". Sipilä pelkäsi, että Suomen linjasta euromaiden yhteisvelkaan päätetään eduskunnassa vasta sitten kun mitään ei ole enää tehtävissä.
Sipilä ei kannata perustuloa. Sipilän mielestä sosiaaliturvan uudistamisen ydin on aktiivisuudessa. Sipilän mukaan Suomella ei ole varaa passivoiviin perustulomalleihin.
Yksityiselämä

Sipilällä on vaimonsa Minna-Maarian kanssa viisi lasta sekä kuusi lastenlasta. Hänen nuorin, vuonna 1993 syntynyt poikansa Tuomo kuoli 18. helmikuuta 2015. Sipilät ovat vuonna 1998 perustaneet säätiön edistämään kristillisen lähetys- ja opetustyön sekä humanitaarisen työn tekemistä Suomessa ja ulkomailla. Vero-oikeuden professori Heikki Niskakangas on Sipilän serkku.
Sipilä kuuluu Rauhan sana -nimiseen herätysliikkeeseen, jonka juuret ovat vanhoillislestadiolaisuudessa. Sipilä itse vaikenee uskonnollisesta taustastaan, mutta toimittajat mediassa ovat sitä käsitelleet julkisuudessa.
Kirkkohistorian professori Jouko Talosen tutkimuksen mukaan Sipilän uskonnollinen tausta on rauhansanalaisessa lestadiolaisuudessa, joka on osa vanhoillislestadiolaisuuden perintöä. Se eroaa kuitenkin tietyissä uskonnollis-teologisissa ja elämäntapoja koskevissa asioissa herätysliikkeen pääsuunnasta. Professori Talosen mukaan Risto Uimosen kirja Sipilästä vuodelta 2015 siloittelee voimakkaasti Sipilän uskonnollista taustaa ja sovittaa sen yleiseen liberalismiin.
Kirjallisuutta

Uimonen, Risto: Juha Sipilä – keskustajohtajan henkilökuva.  Minerva Kustannus Oy, 2015.  ISBN 9789523123243
Atari

| Atari |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1972 nimellä Atari Inc. 1984 nimellä Atari Corporation 1984 nimellä Atari Games 1998 nimellä Atari Interactive 2003 nimellä Atari Inc. (aiemmin Infogrames Inc./GT Interactive)
Perustaja:  Nolan Bushnell, Ted Dabney
Toimitusjohtaja:  David Pierce
Kotipaikka:   New York, Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Liikevaihto:  218,661 miljoonaa USD (2006)
Henkilöstö:  11 (2014)
Kotisivu:  www.atari.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atari on yritys ja brändi, jonka on omistanut usea taho sitten sen perustamisen vuonna 1972. Nykyään osake-enemmistön yrityksestä omistaa Infogrames Entertainment (IESA). Atari kehittää, julkaisee ja jakelee pelejä kaikille tärkeimmille pelikonsoleille, ja on myös yksi suurimmista pelialan kolmannen osapuolen yrityksistä Yhdysvalloissa.
Alkuperäisen Atarin perustivat vuonna 1972 Nolan Bushnell ja Ted Dabney. Atari oli ensimmäisiä kolikkopeli-, pelikonsoli- ja tietokoneyrityksiä. Yrityksen tuotteet, kuten Pong ja Atari 2600 auttoivat määrittämään videopeliteollisuutta 1970-luvulta 1980-luvun puoliväliin.
Atari Games erottautui yrityksestä vuonna 1984 ja sai oikeuden käyttää brändinimeä kolikkopeleissä, kuten Klax, Gauntlet ja Roadblasters. Atari Gamesista tuli osa Midway Gamesia, joka kuitenkin vetäytyi kolikkopelimarkkinoilta eikä enää käytä Atari-nimeä. Yrityksellä ei ollut mitään yhteyttä IESA:aan.
Brändi

Atari on japania ja tarkoittaa Go-lautapelissä kohteeseen osumista. Yhtiön perustajat Bushnell ja Dabney olivat innokkaita Gon pelaajia.
Yritys joka nykyisin käyttää Atarin nimeä perustettiin vuonna 1993 nimellä GT Interactive. IESA hankki GT Interactiven vuonna 1999, ja uudeksi nimeksi tuli Infogrames, Inc.. Vuonna 2001 Infogrames hankki Atari-nimen ostettuaan Hasbro Interactiven, joka oli hankkinut sen aiemmin JT Storagelta. Alkuperäinen Atari oli fuusioitunut JTS:ään vuonna 1996. Infogrames, Inc. käytti Atari-nimeä brändinä valikoiduissa peleissä ennen kuin IESA virallisesti muutti yrityksen nimen Atari, Inc.:ksi vuonna 2003.