stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SF-paraati
Arviot

SF-paraati sai aikalaiskriitikoilta melko myönteisen vastaanoton. Elokuvan nokkeluutta ja kepeyttä kiiteltiin. Ilta-Sanomien kriitikko antoi tunnustusta Lutsin tavalle kuvata Helsinkiä. Kriitikko piti kappaletta ”huolettomana kevätparaatina”, jonka ”moniaita tunnelmakohtauksia” olisi tosin voinut lyhentää. Uuden Suomen kriitikko nosti esiin Malmsténin keväisen nuorekkaan musiikin. Hän huomautti myös ajankohdasta: ”– – jos yleisö suhtautuu elokuvaan pidättyvämmin kuin tavallisesti, ei se johdu siitä, että se olisi ikävä, vaan siitä, että ajat ovat toiset kuin silloin, kun filmiä ruvettiin tekemään.” SF-paraatin näyttelijöitä kehuttiin kautta linjan. Kaarlo Angerkoski kuoli pian kuvausten päätyttyä, ja hänet mainittiin ”armoitettuna koomikkona”, jonka kuolema oli suuri menetys taiteelle.
Vuonna 1983 Ilta-Sanomien kriitikko nosti SF-paraatin ”kotimaisen elokuvan ensimmäiseksi varsinaiseksi musikaaliksi”. Eräiden asiantuntijoiden mielestä saman kunnian voi yhtä hyvin antaa elokuvalle Meidän poikamme merellä (1933). Vuonna 1994 puolestaan arvioitiin: ”--- elämänilon raikkaana ylistyksenä SF-paraati on edelleen lyömätön kotimainen klassikko”. Myöhemmissä arvioissa SF-paraatia on pidetty aikansa eläneenä eskapistisena hupailuna (Tv-maailma 28/2011). Kriitikko Arto Pajukallio mainitsee elokuvan aihelmiksi musiikki-ilottelun, matkailumainoksen ja yhtiön tähtien suosion pönkityksen.
Ansa Ikonen ja Tauno Palo.
Pirkko Siirilä

Pirkko Siirilä (17. lokakuuta 1927 Kerava – 4. huhtikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sopraano ja musiikinopettaja.
Siirilä suoritti lauludiplomin. Hän esiintyi Suomen kansallisoopperassa Donna Elviran roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan Don Giovanni esityksissä vuonna 1954. Siirilä lauloi Aarre Merikannon oopperan Juha kantaesityksessä, joka pidettiin Yleisradiossa 3. joulukuuta 1958 Nils-Eric Fougstedtin johtaman Radion sinfoniaorkesterin kanssa. Siirilä teki äänityksiä myös Oskar Merikannon Elinan surma -oopperan ensimmäisestä näytöksestä, muiden suomalaisten säveltäjien lauluista ja kansanlauluista.
Siirilän vanhemmat olivat kansakoulunjohtaja, laulaja ja kirjailija Väinö Siirilä ja opettaja Martta (o.s. Hoffren). Pirkko Siirilä oli vuodesta 1970 naimisissa viulisti Sulo Aron kanssa. Hänen testamenttinsa perusteella muodostunut Pirkko Siirilä-Aron ja Sulo Aron rahasto sai peruspääomaksi 243 610 euroa. Rahaston tarkoitus on tukea klassisen musiikin laulajia ja viulisteja apurahoin.
Sifter Capital

| Sifter Capital Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2015
Toimitusjohtaja:  Santeri Korpinen
Puheenjohtaja:  Henri Kulvik
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  varainhoito, omaisuudenhoito
Tuotteet:  Sifter Fund Global
Liikevaihto:   7,4 milj. € (2021)
Tilikauden tulos:   5,9 milj. € (2021)
Henkilöstö:   7 (2021)
Kotisivu:  www.sifterfund.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sifter Capital on suomalainen varainhoitoyritys. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Helsingissä ja sen toimitusjohtaja on Santeri Korpinen. Sifter Capital perustettiin vuonna 2015, kun  Hannes Kulvikin vuonna 2003 perustaman Sifter-rahaston hallinnointi siirtyi  Sveitsistä Suomeen.
Sifter Capitalin tuotevalikoimaan kuuluu yksi rahasto Sifter Fund Global. Sifter Fund Global on Hannes Kulvikin sijoitusfilosofiaan perustuva  rahasto, joka on noudattanut samaa strategiaa viimeiset 20 vuotta. Rahaston strategiaa voi luonnehtia pitkän aikavälin laatusijoittamisena.
Kesäkuussa 2023 Sifter Capitalilla oli noin 180 miljoonaa euroa hallinnoitavia varoja.
Historia

1990-luvun alussa Hannes Kulvik oli kerryttänyt varallisuutta työuransa ja liiketoimiensa ansiosta. Kulvik etsi itselleen sopivaa varainhoitajaa  New Yorkin ja  Lontoon investointipankeista, mutta ei löytänyt omia sijoitusnäkemyksiään toteuttavaa henkilöä. Kulvik ei uskaltanut antaa rahoja heidän hoidettavakseen, joten hän alkoi kehittää omaa sijoitusfilosofiaansa ja systemaattista tapaa vertailla pörssiyhtiöitä.
Kulvik loi  Bloombergin reaaliaikaisen datan perusteella  Excel-taulukon, joka valittujen kriteerien perusteella karsi ne yhtiöt, joiden liiketoiminta ei ollut riittävän laadukasta, ja sen jälkeen asetti kriteerien läpäisseet yhtiöt edullisuusjärjestykseen. Näin sai alkunsa Stocksifter, Sifterillä käytössä oleva työkalu, joka nopeuttaa hyvien ansaintamallien löytämistä.
Keskustellessaan ystäviensä ja tuttaviensa kanssa Kulvik huomasi, että insinöörimäiselle eliminoinnille ja sijoituskohteiden liiketoimintaan perehtyvälle pitkäjänteiselle lähestymiselle oli kysyntää. Tämän johdosta  Luxemburgiin perustettiin vuonna 2003 Sifter-rahasto, jonka salkunhoito tapahtui Kulvikin kotikaupungissa Sveitsin  Genevessä.. Rahastoon lähti aluksi mukaan sijoittajia Suomen ja Sveitsin lisäksi Ranskasta ja Isosta-Britanniasta. Vuonna 2015 rahaston analyysityö siirrettiin Suomeen Sifter Capital Oy:lle.
Aiheesta muualla

Sifter Capital
John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema

John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema (IATA: JFK, ICAO: KJFK) on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee Jamaica-lahden rannalla, Queensissa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Aseman nimi oli aikaisemmin Idlewild, ja se nimettiin John F. Kennedyn mukaan joulukuussa 1963.
JFK toimii kotikenttänä muun muassa American Airlinesille, Delta Air Linesille ja jetBlue Airwaysille. Vuonna 2019 lentoasema oli Yhdysvaltain kuudenneksi vilkkain, joilloin sen kautta kulki 62 miljoonaa matkustajaa.
Vuonna 2022 19 prosenttia Yhdysvaltain mantereiden välisistä lennoista lähti JFK:lta. JFK:n ja Lontoon Heathrow’n lentoaseman välinen lentoreitti on yksi Yhdysvaltojen suosituimmista. Vuonna 2019 kyseisellä reitillä matkusti lähes 5 miljoonaa matkustajaa. Muut suositut kohteet JFK:sta ovat Pariisi, Frankfurt ja Tokio. Yli 70 lentoyhtiötä liikennöi säännöllisesti JFK:n lentoasemalle. Muun muassa American Airlines, Delta Air Lines, British Airways, Lufthansa ja United Airlines ovat tuttuja näkyjä JFK:n kentällä.

JFK:ssa aloitettiin syyskuussa 2022 noin 19 miljardin dollarin remontti, jossa terminaalit uusitaan vaiheittain.
Rahti

JFK on myös yksi vilkkaimmista kansainvälisistä rahtilentokentistä. Yli 21 prosenttia Yhdysvaltojen kansainvälisestä rahdista kuljetetaan JFK:n kautta. Eniten rahtia kuljetetaan Tokioon, Souliin ja Lontooseen.
Vuonna 2000 Korean Air Cargo avasi 102 miljoonaa dollaria maksaneen rahtiterminaalin JFK:lle. Myös Lufthansa, FedEx, Japan Airlines, Singapore Cargo, Air France ja Asiana Airlines ovat JFK:n merkittäviä rahtia kuljettavia lentoyhtiöitä.
Maakuljetukset

Juna
JFK on yhteydessä New Yorkin maanalaiseen ja tavalliseen lähijunaan. AirTrain pysähtyy jokaisessa terminaalissa, autonvuokraamoissa ja kahdella maanalaisella asemalla. AirTrainilla pääsee Manhattanille noin 45 minuutissa vaihtamalla lähijunaan.
Bussi
Monet bussit vievät matkustajia New Yorkin kaupungin metroon ja Long Islandiin.
Taksi
New Yorkin keltaiset taksit operoivat JFK:n kentällä.
Helikopteri
Nopein tie Manhattanille on ottaa helikopteri. Se kulkee tunnin välein ja matka kestää alle 10 minuuttia, joskin yhdensuuntainen matka maksaa 139 dollaria.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 1

11 porttia, uusi rakennus valmistunut vuonna 1998. Alkuperäinen terminaali on peräisin vuodelta 1958. Suurimpina terminaalin rahoittajia olivat Korean Air, Lufthansa, Air France ja Japan Airlines.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 2

Rakennettiin vuonna 1962. Kymmenen porttia välillä 20–29.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 3

Avattiin vuonna 1960, ja laajennettiin vuonna 1971. Vuonna 1972 se oli maailman suurin terminaali.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 4

Terminaali on avattu vuonna 2001 ja se korvasi entisen kansainvälisten lentojen terminaalin. Ainoa 24 tuntia avoinna oleva terminaali JFK:lla.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 5

Entinen TWA:n terminaali, joka nykyään on halpalentoyhtiö jetBlue Airwaysin käytössä. Vanhan TWA Flight Centerinä tunnetun terminaalin on suunnitellut Eero Saarinen, ja se valmistui vuonna 1962. Se on lentoaseman kuuluisimpia nähtävyyksiä ja tunnusmerkkejä. Uusi terminaali valmistui vuonna 2008.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 6

Terminaali rakennettiin alun perin National Airlinesille vuonna 1969. Tällä hetkellä se on JetBluen kotiterminaali. Terminaalissa on 14 porttia.
JetBlue Airways
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 7

Tunnettiin ennen nimellä British Airways Terminal. Terminaali rakennettiin vuonna 1970 ja remontoitiin vuosina 1991 ja 2003. Terminaalissa on 12 porttia.
Terminaalit, lentoyhtiöt, kohteet ja kiitotiet > Terminaali 8

Terminaali valmistui vuonna 1960 ja tunnetaan nimellä American Airlines Terminal. Terminaali uudistettiin kokonaan vuonna 2006–2008. Siitä tuli saman tien American Airlinesin terminaali. Tästä terminaalista lähtevät kaikki American Airlinesin lennot ja myös kaikki muut Oneworld-allianssin lentoyhtiöiden lennot.
Populaarikulttuurissa

Lentoaseman entinen lennonjohtaja Stephen Abraham, joka tunnetaan myös lempinimellä "Kennedy Steve", tuli 2010-luvulla tunnetuksi humoristisesta palveluasenteestaan. Useat lennonjohtonauhoitteet, joilla hän esiintyy, ovat saaneet esimerkiksi YouTube-videopalvelussa huomattavia kuuntelijamääriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
JFK Airport Monitor (Arkistoitu – Internet Archive)
John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Liikennöinti: New York ja New Jersey
| --- | --- |
Satamat:  Port Jersey Marine Terminal  Howland Hook Marine Terminal  Port Newark-Elizabeth Marine Terminal  Brooklynin satama 
Lentokentät:  John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema  LaGuardian lentoasema  Stewartin kansainvälinen lentoasema  Teterboron lentoasema  Downtown Manhattanin helikopterikenttä 
Sillat ja tunnelit:  Bayonne Bridge  Goethals Bridge  George Washington Bridge  Holland Tunnel  Lincoln Tunnel  Outerbridge Crossing 
Joukkoliikenne:  Port Authority Trans-Hudson (PATH)  Port Authority Bus Terminal  George Washington Bridge Bus Station  Journal Square Transportation Center 
Kiinteistöt:  World Trade Center New York 
Eero Saarisen suunnittelema TWA Flight Center (Terminaali 5).
Luettelo vuonna 1904 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1904 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Mathilde Bonaparte, ranskalainen seurapiirivaikuttaja, Westfalenin kuningas Jérôme Bonaparten ja Katharina von Württembergin tytär (s. 1820)
2. tammikuuta – James Longstreet, Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1821)
3. tammikuuta – Larin Paraske (synt. Paraskeva Nikitina), inkeriläinen runonlaulaja (s. 1834)
4. tammikuuta – Friedrich Jolly, saksalainen neurologi ja psykiatri (s. 1844)
8. tammikuuta – Fredrik Vilhelm Lagerstedt, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja hevosharrastaja (s. 1836)
9. tammikuuta – Charles Foster, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, edustajainhuoneen jäsen, valtiovarainministeri 1891–1893 ja Ohion kuvernööri 1880–1884 (s. 1828)
9. tai 10. tammikuuta – Jean-Léon Gérôme, ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1824)
9. tammikuuta – John Brown Gordon, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, senaattori, Georgian kuvernööri 1886–1890, etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa, juristi ja liikemies (s. 1832)
13. tammikuuta – Ed O’Kelley, yhdysvaltalainen murhaaja (s. 1857 tai 1858)
15. tammikuuta – Asa S. Bushnell, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Ohion kuvernööri 1896–1900 (s. 1834)
16. tammikuuta – Antero Warelius, suomalainen kirjailija, pappi ja suomen kirjakielen kehittäjä (s. 1821)
17. tammikuuta – Sipro Ryösä, suomalainen opettaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1832)
23. tammikuuta – Tiodolf Julius Petander, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti (s. 1835)
24. tammikuuta – Hugo Kasimir Nordenswan, suomalainen upseeri, insinööri ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1834)
25. tammikuuta – Alfred Burman, suomalainen merikapteeni, merikoulun johtaja, valtiopäivämies ja kollegiasessori (s. 1847)
28. tammikuuta – Viktor Konsin, suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1836)
Helmikuu

1. helmikuuta – Abdon Alfred Fredrik Lindberg, suomalainen pappi, maanviljelijä, liikemies ja valtiopäivämies (s. 1833)
3. helmikuuta – Robert Severin af Björksten, suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1852)
3. helmikuuta – Aukusti Juhana Mela, suomalainen luonnontieteilijä, tietokirjailija, kulttuurivaikuttaja ja päätoimittaja (s. 1846)
9. helmikuuta – Karl Johan Lund, suomalainen tuomari, oikeusneuvosmies, Kristiinankaupungin pormestari 1881–1892 ja valtiopäivämies (s. 1844)
11. helmikuuta – Vladimir Markovnikov, venäläinen kemisti ja professori (s. 1838)
16. helmikuuta – Juho Poutiainen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1818)
27. helmikuuta – Elieser Johansson, suomalainen tehtailija ja Jämsänkosken sellutehtaan perustaja (s. 1846)
28. helmikuuta – George David Coulon, ranskalais-yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1822)
28. helmikuuta – Georg Wilhelm Victor Tihleman, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1836)
Maaliskuu

1. maaliskuuta – Pjotr Vannovski, venäläinen kenraali, Venäjän sotaministeri 1881–1898 ja opetusministeri 1901–1902 (s. 1822)
2. maaliskuuta – K. F. Wahlman, suomalainen opettaja ja runoilija (s. 1834)
4. maaliskuuta – Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld, suomalainen eversti ja valtiopäivämies (s. 1812)
5. maaliskuuta – Alfred von Waldersee, saksalainen kreivi ja kenraalisotamarsalkka (s. 1832)
8. maaliskuuta – Olli Mustonen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1824)
9. maaliskuuta – Karl Vilhelm Konstantin De Geer, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1839)
13. maaliskuuta – Algot Lange, ruotsalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi (s. 1850)
13. maaliskuuta – Ludovic Trarieux, ranskalainen poliitikko, asianajaja ja Ranskan oikeusministeri 1895 (s. 1840)
17. maaliskuuta – Cambridgen herttua Yrjö, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningasperheen jäsen ja Britannian armeijan ylipäällikkö 1856–1895 (s. 1819)
22. maaliskuuta – Alexander Boehm, suomalainen kamreeri ja runoilija (s. 1834)
23. maaliskuuta – Anton Kangas, suomalainen toimittaja, kirjailija ja kansakoulunopettaja (s. 1867)
24. maaliskuuta – Edwin Arnold, englantilainen runoilija ja orientalisti (s. 1832)
27. maaliskuuta – Hirose Takeo, japanilainen upseeri (s. 1868)
Huhtikuu

4. huhtikuuta – Tuomas Laurikainen, suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1841)
6. huhtikuuta – Jalmari Aalberg, suomalainen virkamies ja venäjän kielen kääntäjä (s. 1872)
9. tai 10. huhtikuuta – Isabella II, Espanjan kuningatar 1833–1868 (s. 1830)
12. tai 13. huhtikuuta tai 12. tai 13. toukokuuta, Gabriel Tarde, ranskalainen sosiologi, kriminologi, sosiaalipsykologi, tuomari ja professori (s. 1843)
13. huhtikuuta – Alexander Wilhelm Lyra, suomalainen pappi, rovasti ja valtiopäivämies (s. 1834)
13. huhtikuuta – Stepan Makarov, venäläinen vara-amiraali ja merentutkija (s. 1849)
13. huhtikuuta – Vasili Vereštšagin, venäläinen taide- ja sotamaalari (s. 1842)
16. huhtikuuta – Samuel Smiles, skotlantilais-englantilainen tietokirjailija ja lääkäri (s. 1812)
18. huhtikuuta tai 18. toukokuuta – Sumner Paine, yhdysvaltalainen ampuja ja olympiavoittaja (s. 1868)
22. huhtikuuta – Alfred Filip Danielson, suomalainen opettaja, virkatalon vuokraaja ja valtiopäivämies (s. 1856)
24. huhtikuuta – Norodom I, Kambodžan kuningas 1860–1904 (s. 1834)
27. huhtikuuta – Myh’ailo Starytskyi, ukrainalainen kirjailija ja teatterinjohtaja (s. 1840)
Toukokuu

1. toukokuuta – Antonín Dvořák, böömiläinen säveltäjä (s. 1841)
2. toukokuuta – Per Ollén, ruotsalainen päätoimittaja, virsirunoilija ja raittiusliikkeen kannattaja (s. 1845)
5. toukokuuta – Mór Jókai, unkarilainen kirjailija, dramaturgi, päätoimittaja ja poliittinen aktivisti (s. 1825)
6. toukokuuta – Franz von Lenbach, saksalainen taidemaalari (s. 1836)
7. toukokuuta – Manuel Candamo, perulainen poliitikko ja Perun presidentti 1903–1904 (s. 1841)
7. toukokuuta – Otto Närhi, suomalainen näyttelijä (s. 1864)
8. toukokuuta – Eadweard Muybridge, englantilainen valokuvaaja (s. 1830)
10. toukokuuta – Andrei Rjabuškin, venäläinen taidemaalari (s. 1861)
10. toukokuuta – Henry Morton Stanley (synt. John Rowlands), walesilainen tutkimusmatkailija, toimittaja ja poliitikko (s. 1841)
11. toukokuuta – Ernst Albert Forssell, suomalainen esittelijäsihteeri, senaattori, juristi ja varatuomari (s. 1840)
12. toukokuuta – Anton Gabriel Blomqvist, suomalainen metsänhoitaja ja metsätieteilijä (s. 1836)
12. toukokuuta – Isabella Eugenie Boyer, ranskalainen taiteilijoiden malli (Vapaudenpatsas) ja Isaac Merritt Singerin puoliso 1863–1875 (s. 1841)
15., 16. tai 21. toukokuuta – Étienne-Jules Marey, ranskalainen fysiologi, tutkija, keksijä, elokuvaaja, valokuvaaja ja Ranskan tiedeakatemian jäsen (s. 1830)
16. toukokuuta – Johan Henrik Strömer, suomalainen piirtäjä, taidegraafikko ja kuvittaja (s. 1807)
19. toukokuuta – Henriette Leijel, ruotsalais-suomalainen pianisti (s. 1830)
19. toukokuuta – Jamsetji Tata, intialainen suurliikemies ja teollisuuden kehittäjä (s. 1839)
22. tai 26. toukokuuta tai 26. lokakuuta, Georges Gilles de la Tourette, ranskalainen neurologi (Touretten oireyhtymä) (s. 1857)
24. toukokuuta – Friedrich Siemens, saksalainen keksijä, yrittäjä ja insinööri, Siemens-Martin-prosessissa tarvittavan uunin kehittäjä (s. 1826)
25. toukokuuta – Anna Edelheim, suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1845)
30. toukokuuta – Torsten Costiander, suomalainen eversti, valtiopäivämies ja Hämeen läänin kuvernööri 1888–1895 (s. 1831)
Kesäkuu

1. kesäkuuta – Vittorio Meano, italialais-argentiinalainen arkkitehti (s. 1860)
1., 3., 13. tai 14. kesäkuuta – Jovan Jovanović, serbialainen runoilija (s. 1833)
8. kesäkuuta – Waldemar Eneberg, suomalainen poliitikko (Suomalainen puolue) ja senaattori (s. 1840)
11. kesäkuuta – Clas Odhner, ruotsalainen historioitsija, arkistonhoitaja ja professori (s. 1836)
16. kesäkuuta – Eugen Schauman, suomenruotsalainen virkamies, sortovuosien aktivisti ja kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhaaja (s. 1875)
17. kesäkuuta – Nikolai Bobrikov, venäläinen kenraali, Suomen kenraalikuvernööri 1898–1904 ja henkirikoksen uhri (s. 1839)
17. kesäkuuta – Mikko Pirhonen, suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija (s. 1873)
21. kesäkuuta – Israel Karvosenoja, suomalainen tilanomistaja, kunnankirjuri ja valtiopäivämies (s. 1828)
24. kesäkuuta – Richard Knill Freeman, brittiläinen arkkitehti (s. 1840)
25. kesäkuuta – Wilhelm Jordan, saksalainen runoilija ja prosaisti (s. 1819)
28. kesäkuuta – Daniel Decatur Emmett, yhdysvaltalainen lauluntekijä ja minstrel show -esiintyjä (s. 1815)
29. kesäkuuta – John L. Mitchell, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1842)
30. kesäkuuta – Oskar Toppelius, suomalainen lehtori ja kirjallisuustieteilijä (s. 1828)
Heinäkuu

3. heinäkuuta – John Bell Hatcher, yhdysvaltalainen paleontologi (s. 1861)
3. heinäkuuta – Theodor Herzl, itävalta-unkarilainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja nykyaikaisen sionismin perustaja (s. 1860)
6. heinäkuuta – Abai Qunanbaiuly, kazakstanilainen runoilija ja kansanvalistaja (s. 1845)
11. heinäkuuta – Eeli Juntunen, suomalainen maanviljelijä, lukkari ja valtiopäivämies (s. 1829)
12. heinäkuuta – Paul Hendunen, suomalainen tehtaanhoitaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1824)
12. heinäkuuta – Samuel M. Jones, yhdysvaltalainen liikemies, poliitikko ja Toledon pormestari 1897–1904 (s. 1846)
14. heinäkuuta – Paul Kruger, eteläafrikkalainen poliitikko, Transvaalin tasavallan presidentti 1883–1902 ja buurisotien aikainen buurijohtaja (s. 1825)
15. heinäkuuta – Anton Tšehov, venäläinen kirjailija (s. 1860)
17. heinäkuuta – Fridolf Höök, suomalainen merikapteeni, valaanpyytäjä, tutkimusmatkailija, kansanperinteen kerääjä ja suomalaisen siirtokunnan johtaja (s. 1836)
17. heinäkuuta – Wilhelm Marr, saksalainen toimittaja, kirjailija, poliitikko ja salaliittoteoreetikko (s. 1819)
19. heinäkuuta – Alfred Kihlman, suomalainen pappi, oppikoulun opettaja, teollisuusmies ja valtiopäivämies (s. 1825)
19. heinäkuuta – J. W. Söderlund, suomalainen laivanvarustaja, kauppias, kunnallispoliitikko, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos (s. 1845)
20. heinäkuuta – Marcus Goldman, amerikansaksalainen sijoituspankkiiri, liikemies ja rahoittaja (s. 1821)
21. heinäkuuta – Theodor Lindh, suomalainen oikeusneuvos- ja valtiopäivämies, metsänhoitaja ja runoilija (s. 1833)
21. heinäkuuta – Arthur MacEvoy, ranskalainen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti (s. 1868)
23. heinäkuuta – Rudolph Amandus Philippi, saksalais-chileläinen paleontologi, luonnontieteilijä ja professori (s. 1808)
28. heinäkuuta – Vjatšeslav von Plehwe, venäläinen poliitikko, juristi, Suomen ministerivaltiosihteeri 1899–1904, Venäjän keisarikunnan sisäministeri 1902–1904 ja henkirikoksen uhri (s. 1846)
31. heinäkuuta – Juho Wähälä, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1836)
Elokuu

2. elokuuta – Carl Gustaf Alarik Jernström, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1848)
6. elokuuta – Eduard Hanslick, itävaltalainen musiikkitieteilijä, -kriitikko ja -kirjailija, professori ja hovineuvos (s. 1825)
7. elokuuta – Mathilda Langlet, ruotsalainen kirjailija (s. 1832)
9. elokuuta – Friedrich Ratzel, saksalainen maantieteilijä, etnografi ja professori (s. 1844)
10. elokuuta – Pierre Waldeck-Rousseau, Ranskan pääministeri 1899–1902 (s. 1846)
11. elokuuta – Fredrik Ignatius Färling, suomalainen opettaja ja museonjohtaja (s. 1846)
12. elokuuta – William Renshaw, brittiläinen tennispelaaja (s. 1861)
13. elokuuta – Jacob Aall Bonnevie, norjalainen poliitikko (s. 1838)
13. elokuuta – Georg Emil Lindsay von Julin, suomalainen sotilas ja valtiopäivämies (s. 1868)
14. elokuuta – Carl Fredrik Stjernvall, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan jalkaväenkenraali (s. 1813)
14. elokuuta – Woldemar Söderhjelm, suomalainen juristi, senaattori ja Suomen prokuraattori 1897–1900 (s. 1832)
15. elokuuta – Christian Gustaf Grenqvist, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1852 tai 1854)
22. elokuuta – Kate Chopin (synt. Catherine O’Flaherty), yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1850 tai 1851)
25. elokuuta – Henri Fantin-Latour, ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja (s. 1836)
29. elokuuta – Murat V, Osmanien valtakunnan sulttaani 1876 (s. 1840)