Porvoon postitalo
Talon historiaa > Lindforsin leipomo

18-vuotias leipurikisälli August Wilhelm Lindfors sai luvan omaan leipomoon, joka perustettiin 31. heinäkuuta 1871, 1870-luvun nousukaudella. Toiminta alkoi kotikeittiöstä. Vuonna 1889 leipomo työllisti neljä henkeä ja leipomosta oli kasvanut Porvoon toiseksi suurin seitsemän leipomon joukossa. Viisi vuotta myöhemmin leipomossa työskenteli kahdeksan henkeä, ja tuotannon arvon mukaan leipomosta oli tullut Porvoon suurin.
August Lindforsin makeistehdas perustettiin vuonna 1897. Jo vuoden päästä makeistehtaan perustamisesta 26-vuotias Ivar Lindfors osti makeistehtaan isältään. Lennart Brunberg oli makeistehtaassa työnjohtajana ja perusti myöhemmin Brunbergin makeistehtaan. Vuonna 1928 Ivar Lindfors myi 31-vuotiaan makeistehtaan Lennart Brunbergille.
August Lindfors jatkoi leipomoliikkeensä pyörittämistä aina kuolemaansa 1906 saakka.
Augustin Adolf-pojasta tuli leipuri, mutta myös olympiamitalisti. Adolf Lindfors oli vuonna 1902 mukana perustamassa paikallista urheiluseuraa, Porvoon Akillesta, ja hän toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Adolf Lindfors kuului Suomen parhaisiin painijoihin 1900-luvun alkuvuosista lähtien, ja paini olympiakultaa kreikkalais-roomalaisen painin raskaimmassa sarjassa Antwerpenissa vuonna 1920.
Yksi leipomon työntekijöistä oli Arthur Richard Lindfors, suomalainen painija ja olympiamitalisti. Hän kertoi olleensa opissa A.W. Lindforsin leipomossa, ja painiharrastus oli saanut alkunsa jauhosäkkejä nostellessa. Samasta sukunimestä huolimatta A.R. Lindfors ei ollut sukua leipomon pitäjälle.
Porvoossa koettiin kansanjuhla 1920, kun peräti neljä porvoolaista oli edustamassa maataan Antwerpenissa itsenäisen Suomen ensimmäisessä olympiajoukkueessa. Leipuri Adolf Lindfors voitti kultaa ja Arthur Lindfors toi kotiin hopeaa. Maastojuoksija Heikki Liimatainen – leipuri hänkin – juoksi joukkuekultaa ja henkilökohtaisen pronssin. Moukarinheittäjä Johan Pettersson sijoittui kuudenneksi. Juhlan aihetta oli siinäkin, että pelkästään Porvoon mitalisaldo oli suurempi kuin monen valtion. Neljä vuotta myöhemmin Arthur Lindfors paini hopealle vielä Pariisin olympialaisissakin.
Vuonna 1928 postikonttorin muuttaessa pois Lindfors osti Runeberginkadun kiinteistön ja siirsi leipomonsa sen takapihalle. Leipomon myymälä avautui kadun puolelle. Näkyvillä on toisen kerroksen ovi, josta on nostettu sisälle nosturilla jauhoja. Välikaton kautta ne annosteltiin alas leipomoon.
Porvoon Porvarikerho - Borgå Borgargille hyväksyttiin yhdistysrekisteriin tammikuussa 1933. Yhdistyksen tarkoituksena oli luoda mahdollisuus jäsenistön yhdessäoloon ja harrastuksiin, joista tärkeimmät olivat biljardi, shakki ja kortinpeluu. Kerhon perustajat olivat suurimmalta osalta käsityöammattien harjoittajia. Tästä kertoo myös alkuajan puheenjohtajien taustat. Ensimmäinen puheenjohtaja oli tunnettu porvoolainen kultaseppämestari A.A. Alm ja seuraajien joukosta löytyy sellaisia nimiä kuin peltiseppämestari Taavetti Lahtinen, leipurimestari Arthur Lindfors ja kultaseppä Ossian Hopea.
Leipuri-lehti uutisoi 1969 porvoolaisen Arthur Lindfors Oy:n Supermarket Bomanin avajaisiin toimittamasta kakusta: "Pituutta kolmikerroksisella kakulla oli 1,8 metriä, leveyttä ja korkeutta metri. Kakku painoi 280 kiloa ja siihen meni 960 munaa, 33 kiloa sokeria, 40 kiloa jauhoja ja 64 kiloa hilloa."
1980-luvun lopulla sisäpiha oli täynnä Lindforsin keltaisia Ford Transit -pakettiautoja, joilla ajettiin vastaleivottuja tuotteita kauppoihin. Myöhemmin leipomo meni konkurssiin. Lindforsin leipomon jälkeen tiloissa toimi vielä Bagar Café.