stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lidia Poët
Myöhempi elämä

Poët jatkoi naisten oikeuksien puolustamista koko elämänsä ajan. Hän oli myös aktiivinen naisten äänioikeuden puolestapuhuja. Poëtista tuli vuosien mittaan hyvin tunnettu ja arvostettu: hänet kutsuttiin usein puhujaksi lakialan konferensseihin, ja hänen tuttavapiiriinsä kuului monia vaikutusvaltaisia henkilöitä, kuten kirjailija Victor Hugo, Ranskan presidentti Félix Faure ja Kreikan pääministeri Elefthérios Venizélos. Lidia Poët ei koskaan mennyt naimisiin eikä saanut lapsia. Poët kuoli 25. helmikuuta vuonna 1949 Diano Marinan rantakaupungissa.
Populaarikulttuurissa

Netflix julkaisi vuonna 2023 fiktiivisen suoratoistosarjan Lidia Poëtin elämästä, The Law According to Lidia Poët (ital. La legge di Lidia Poët). Ensimmäisellä kaudella on kuusi jaksoa. Poëtia näyttelee Matilda de Angelis.
Iw

Iw tarkoittaa seuraavia:
AOM French Airlines, IATA-koodi IW, lentoyhtiö
Infinity Ward, IW, yhdysvaltalainen videopeliyhtiö
InformationWeek, IW, yhdysvaltalainen aikakauslehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iw”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Janvier Besala Bokungu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Janvier Besala Bokungu
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Kinshasa, Zaire
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 177 senttimetriä
Seura
Seura:  TP Mazembe
Junioriseurat
2004–2006:  DC Virunga
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2008 2008–2010 2010– |  TP Mazembe  Espérance  TP Mazembe |  13 (0) |
Maajoukkue
| 2007– |  Kongon dt | 9 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. maaliskuuta 2010.
Janvier Besala Bokungu (s. 30. tammikuuta 1989 Kinshasa, Zaire) on kinshasankongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Kinshakongon pääsarjassa TP Mazembea.
Saavutukset

Arabian Mestarien liiga: 2009
Tunisian mestaruus: 2009, 2010
Kongon mestaruus: 2006, 2007
Jane Smiley

Jane Smiley vuonna 2009.
Jane Smiley (s. 26. syyskuuta 1949) on yhdysvaltalainen romaanikirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja ja novelleja vaihtelevista aiheista muun muassa keskiajan Grönlannista, maanviljelystä, avioliitosta, politiikasta ja hevostenkoulutuksesta.
Lapsuutensa Smiley vietti Saint Louisissa ja opiskeli siellä John Burroughs Schoolissa. Kandidaatintutkinnon hän suoritti Vassar Collegessa ja valmistui tohtoriksi Iowan yliopistosta, jossa hän myös työskenteli vuosina 1981–1996. Smiley on ollut naimisissa kolmesti, ja hänellä on kaksi tytärtä ja yksi poika. Smiley asuu nykyään Kaliforniassa.
Smiley julkaisi ensimmäisen romaaninsa Barn Blind vuonna 1980, mutta hänen menestynein teoksensa on A Thousand Acres (suom. Sydänmailla), josta hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1992. Teos perustuu William Shakespearen Kuningas Lear -näytelmään ja kertoo iowalaisesta maanviljelijäperheestä.
Ensimmäinen Smileyn suomennettu teos oli Vuonojen kansa (engl. alkuteos The Greenlanders), joka kertoo saaganomaiseen tyyliin 1300-luvun grönlantilaisten elämästä. Päähenkilöiksi nousevat grönlantilaisen tilallisen lapset Gunnar ja Margret. Heidän kauttaan tuodaan esiin Grönlannin karu elämä nälänhätineen ja sukuriitoineen mutta myös rakkaus ja ilonhetket.
Tuotanto > Suomennetut teokset

Etsimisen aika (Otava 1990) (The Age of Grief, 1989; Ordinary Love & Good Will, 1989)
Sydänmailla (Otava 1997) (A Thousand Acres, 1991)
Vuonojen kansa (Otava 1989) (The Greenlanders, 1988)
Tuotanto > Suomentamattomat teokset

At Paradise Gate (1981)
Barn Blind (1980)
Duplicate Keys (1984)
Good Faith (2003)
Horse Heaven (2000)
Moo (1995)
Ten Days in the Hills (2007)
The All-True Travels and Adventures of Lidie Newton (1998)
Thirteen Ways of Looking at the Novel (2005)
Jakob Erbar

Jakob Erbarin suunnittelemia kirjaintyyppejä.
Jakob Erbar (2. elokuuta 1878 Düsseldorf – 1. heinäkuuta 1935 Köln) oli saksalainen kirjainmuotoilija ja opettaja. Hän opiskeli suunnittelijaksi Düsseldorfissa ja kävi lisäksi typografian kursseja opettajinaan Fritz Helmut Ehmcke ja Anna Simons. Erbar työskenteli sen jälkeen kirjainmuotoilijana Dumont-Schaubergin kirjapainossa Kölnissä. Hän opetti vuonna 1908 Städtische Berufsschulessa ja vuosina 1919–1935 Kölner Werkschulessa.
Jakob Erbarin suunnittelemia kirjaintyyppejä

Feder-Grotesk (1908)
Erbar-Grotesk (1922–1930)
Lumina (1922–1930)
Lux (1922–1930)
Phosphor (1922–1930)
Koloss (1923)
Candida (1936)
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016

| Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016> 2016 FIFA U-20 Women's World Cup |
| --- | --- |
Joukkueet:  16
Isäntämaa:   Papua-Uusi-Guinea
Ajankohta:  13.11.–3.12. 2016
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Pohjois-Korea
–  Hopeaa:   Ranska
–  Pronssia:   Japani
Ottelut:  32
Maalit:  113 (3,53 ottelua kohti)
Yleisö:  159 099 (4 972 ottelua kohti)
Maalintekijä:   Mami Ueno 5  Gabi Nunes 5  Stina Blackstenius 5
Paras pelaaja:   Hina Sugita
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Papua-Uusi-Guineassa 13. marraskuuta – 3. joulukuuta 2016. Kyseessä oli järjestyksessään kahdeksas jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM-lopputurnaus.
MM-kisojen isäntäkaupunkina toimi Port Moresby, jossa pelattiin neljällä stadionilla: Sir John Guise Stadium, Bava Park, PNG Football Stadium ja National Football Stadium. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, kolme Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä-Amerikasta, kaksi Afrikasta ja kaksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti Pohjois-Korea, joka voitti loppuottelussa Ranskan 3–1. Pronssiottelussa Japani voitti Yhdysvallat 1–0. Puolivälierissä jatkosta putosivat Espanja, Saksa, Brasilia ja Meksiko. Järjestäjämaana mukaan päässyt Papua-Uusi-Guinea hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan maalierolla 1–22. Turnauksen parhaat maalintekijät olivat viisi maalia tehneet Japanin Mami Ueno, Brasilian Gabi Nunes ja Ruotsin Stina Blackstenius. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Japanin Hina Sugita.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012

| Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012> 2012 FIFA U-20 Women's World Cup |
| --- | --- |
Joukkueet:  16
Isäntämaa:   Japani
Ajankohta:  19.8.–8.9. 2012
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Yhdysvallat
–  Hopeaa:   Saksa
–  Pronssia:   Japani
Maalintekijä:   Kim Un-hwa 7
Paras pelaaja:   Dzsenifer Marozsán
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Japanissa 19. elokuuta – 8. syyskuuta 2012. Kyseessä oli järjestyksessään kuudes jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM-lopputurnaus.
MM-kisojen isäntäkaupunkeina toimivat Tokio, Kōbe, Hiroshima, Saitama ja Rifu. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, neljä Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä-Amerikasta, kaksi Afrikasta ja yksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Saksan 1–0. Pronssiottelussa Japani voitti Nigerian 2–1. Puolivälierissä jatkosta putosivat Norja, Meksiko, Pohjois-Korea ja Etelä-Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Pohjois-Korean Kim Un-hwa. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Saksan Dzsenifer Marozsán. Parhaana maalivahtina palkittiin Saksan Laura Benkarth.
Italian Grand Prix 1966

Italian Grand Prix 1966 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. syyskuuta 1966 Monzan radalla. Kilpailun voitti Ludovico Scarfiotti, jolle voitto oli uran ensimmäinen ja samalla ainoa. Jack Brabham varmisti kolmannen maailmanmestaruutensa, vaikka keskeytti kilpailussa öljyvuotoon.Mike Parkers saavutti sen sijaan uransa ainoan paalupaikan.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Ludovico Scarfiotti | Ferrari | 68 | 2:47:15.2 | 2 | 9 |
| 2 | 4 |  Mike Parkes | Ferrari | 68 | 5.8 | 1 | 6 |
| 3 | 12 |  Denny Hulme | Brabham-Repco | 68 | 6.1 | 10 | 4 |
| 4 | 16 |  Jochen Rindt | Cooper-Maserati | 67 | + 1 krs. | 8 | 3 |
| 5 | 42 |  Mike Spence | Lotus-BRM | 67 | + 1 krs. | 14 | 2 |
| 6 | 40 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 66 | + 2 krs. | 15 | 1 |
| 7 | 48 |  Bob Bondurant | BRM | 65 | + 3 krs. | 18 |   |
| 8 | 24 |  Peter Arundell | Lotus-BRM | 63 | Moottori | 13 |   |
| 9 | 20 |  Geki | Lotus-Climax | 63 | + 5 krs. | 20 |   |
| NC | 44 |  Giancarlo Baghetti | Ferrari | 59 | Ei sijoitusta | 16 |   |
| Kesk. | 22 |  Jim Clark | Lotus-BRM | 58 | Vaihdelaatikko | 3 |   |
| Kesk. | 36 |  Jo Siffert | Cooper-Maserati | 46 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 2 |  Lorenzo Bandini | Ferrari | 33 | Sytytys | 5 |   |
| Kesk. | 14 |  John Surtees | Cooper-Maserati | 31 | Polttoainevuoto | 4 |   |
| Kesk. | 18 |  Richie Ginther | Honda | 16 | Onnettomuus | 7 |   |
| Kesk. | 10 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | 7 | Öljyvuoto | 6 |   |
| Kesk. | 30 |  Dan Gurney | Eagle-Weslake | 7 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 28 |  Jackie Stewart | BRM | 5 | Polttoainevuoto | 9 |   |
| Kesk. | 38 |  Jo Bonnier | Cooper-Maserati | 3 | Kaasu | 12 |   |
| Kesk. | 26 |  Graham Hill | BRM | 0 | Moottori | 11 |   |
| DNQ | 34 |  Phil Hill | Eagle-Climax |   |  |  |   |
| DNQ | 32 |  Chris Amon | Brabham-BRM |   |   |   |   |
Muuta

Nopein kierros: Ludovico Scarfiotti 1'32.400
Jakob Ellemann-Jensen

| Jakob Ellemann-Jensen |
| --- | --- |
 Ellemann-Jensen vuonna 2020
Tanskan varapääministeri ja talousministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 22. elokuuta 2023 – 23. lokakuuta 2023  
Edeltäjä:  Troels Lund Poulsen (talousministeri)
Seuraaja:  Troels Lund Poulsen
Tanskan varapääministeri ja puolustusministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 15. joulukuuta 2022 – 22. elokuuta 2023  
Edeltäjä:  Morten Bødskov (puolustusministeri)
Seuraaja:  Troels Lund Poulsen
Tanskan ympäristö- ja elintarvikeministeri
 Lars Løkke Rasmussenin III hallitus 2. toukokuuta 2018 – 27. kesäkuuta 2019  
Edeltäjä:  Esben Lunde-Larsen
Seuraaja:   Lea Wermelin (ympäristöministeri)  Morgens Jensen (elintarvikeministeri) 
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1973 (ikä 51) Hørsholm
Tiedot
Puolue:  Venstre
Jakob Ellemann-Jensen (s. 25. syyskuuta 1973 Hørsholm) on tanskalainen poliitikko, joka toimi vuosina 2019–2023 puolueensa Venstren puheenjohtajana.
Ellemann-Jensen toimi Tanskan kansankäräjien jäsenenä vuoden 2011 vaaleista lähtien. Hän toimi puolueensa poliittisena puheenjohtajana ja nousi ensimmäistä kertaa ministeriksi keväällä 2018. Tuolloin hän aloitti Tanskan ympäristö- ja elintarvikeministerinä. Ellemann-Jensen jättäytyi kansanedustajan tehtävästään lokakuussa 2023.
Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Ellemann-Jensen sai 8 678 henkilökohtaistaselvennä ääntä Itä-Jyllannin vaalipiirissä.
Joulukuussa 2022 Ellemann-Jensenistä tuli puolustus- ja varapääministeri Mette Frederiksenin II hallituksessa. Hän jäi alkuvuodesta 2023 sairauslomalle stressin vuoksi. Pian sairauslomalta palaamisen jälkeen elokuussa 2023 Ellemann-Jensen vaihtoi ministerisalkkua Troels Lund Poulsenin kanssa ja siirtyi talousministeriksi, ollen edelleen varapääministeri. Saman vuoden lokakuussa hän ilmoitti jättävänsä politiikan kokonaan.
Henkilöhistoria

Jakob Ellemann-Jensenin vanhemmat ovat Tanskan entinen ulkoministeri Uffe Ellemann-Jensen (1941–2022) ja päätoimittaja Alice Vestergaard (s. 1937). Ellemann-Jensen on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Ellemann-Jensen valmistui 2002 kauppatieteiden maisteriksi Copenhagen Business Schoolista. Ellemann-Jensen on toiminut myös Tanskan puolustusvoimien palveluksessa. Hän toimi 1993 kersanttina Sønderborgissa. Vuonna 1994 Ellemann-Jensen suoritti reserviupseerikoulutuksen Tanskan kuninkaallisessa sotilasakatemiassa.
Jan Langedijk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Langedijk (1951) |  Jan Langedijk (1951) |  Jan Langedijk (1951) |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten pikaluistelu
Jan Langedijk (27. heinäkuuta 1910 Oudkarspel – 3. joulukuuta 1981 Beemster) oli alankomaalainen pikaluistelija.
Langedijk aloitti kansainvälisen uransa vuonna 1933, jolloin hän osallistui ensimmäisen kerran MM-kisoihin. Viimeisen kerran hän edusti Hollantia EM- ja MM-kisoissa talvella 1949. Hän saavutti parhaat sijoituksensa MM-kisoissa vuonna 1938 kahdeksannella sijalla ja EM-kisoissa vuonna 1937 sijoittumalla myös kahdeksanneksi.
Langedijk osallistui kaksi kertaa olympialaisiin. Garmisch-Partenkirchenin vuoden 1936 kisoissa hän sijoittui neljänneksi 5 000 metrillä ja kuudenneksi 10 000 metrillä. Sodan jälkeisissä St. Moritzin vuoden 1948 kisoissa hän oli viides 5 000 metrillä ja kuudes 10 000 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde:
500 metriä: 45,0
1 000 metriä: 1.43,6
1 500 metriä: 2.20,1
3 000 metriä: 4.58,2
5 000 metriä: 8.24,2
10 000 metriä: 17.28,2
Itšnjan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Tšernihivin alue, Ukraina
Lähin kaupunki:  Itšnja
Pinta-ala:  96,658 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  21.4.1993 tai  2004
Hallinto:  вул. Лісова 43, м. Ічня, Чернігівська обл., 16700 Україна  ichn-park.in.ua
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Itšnjan kansallispuisto (ukr. Ічнянський національний природний парк, Itšnjanskyi natsionalnyi pryrodnyi park) on kansallispuisto Ukrainan Tšernihivin alueella, Itšnjan kaupungin läheisyydessä. Vuonna 1993 (toisen lähteen mukaan 2004) perustetun kansallispuiston pinta-ala on 96,658 neliökilometriä.
Kansallispuiston logo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itšnjan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Itšnjanskyi natsionalnyi pryrodnyi park (ukrainaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ichnia National Nature Park
Käännös suomeksi
Iso Lääläjärvi

| Iso Lääläjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Pirkanmaa
Kunnat:  Jämsä, Orivesi
Koordinaatit:  61°45′45″N, 24°48′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Lääläoja Haapaojaan 
Järvinumero:  35.723.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,4 m  
Rantaviiva:  4,089 km  
Pinta-ala:  36,247 ha  
Saaria:  3 
 fiIso Lääläjärvi 
Iso Lääläjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä ja Jämsässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee ylänköalueen reunalla kahden mäen välisessä painaumassa. Järven länsipuolella kohoaa 50 metriä järven vedenpintaa korkeammalle Lääläjärvenpaltta, jonka jyrkät rinteet ovat kallioiset. Kaakkoispuolella sijaitsee Lääläjärvenmäki, jonka huippu sijaitsee kauempana rannasta. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta, joista kaksi on pieniä luotoja. Suurin saari Lääläsaari on 80 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen pinta-ala on noin 30 aaria. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Järvelle tulee metsäautotiet valtatieltä 9. Jämsän ja oriveden välinen raja halkaisee järven koillispään.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Sen koillispäähän laskevat Vähä Lääläjärven laskuoja ja toisena Kolmisilmän laskuoja. Näiden lisäksi järveen laskee kolme muuta metsäojaa. Sen laskuoja Lääläoja lähtee järven eteläpäästä. Se on aluksi suo-ojien verkosto, mutta jatkaa aluksi johto-ojana ja sitten luontaisena metsäojana, joka yhtyy Korvenkylässä Haapaojaan peltoaukealla. Vesireitti jatkaa siitä Koljonselkään.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa Lääläoja esiintyy nimettömänä luontaisena metsäojana. Järvi oli tuolloin autio metsäjärvi. Vuoden 1981 kartassa näkyy lähimetriin rakennettuja metsäteitä ja järven etelärantaan rakennettu mökki.
Iván de la Peña

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Iván de la Peña López
Syntymäaika: 6. toukokuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Santander, Kantabria, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 171 senttimetriä
Lempinimi: Pikku Budha
Seura
Seura: Espanyol
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1995 1995–1998 1998–2002 1999–2000 2000–2001 2002–2011 | Barcelona B Barcelona Lazio → Marseille (laina) → Barcelona (laina) Espanyol | 37 (5) 81 (11) 16 (0) 12 (1) 9 (0) 178 (8) |
Maajoukkue
| 2005 | Espanja | 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. toukokuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. syyskuuta 2009.
Iván de la Peña López (s. 6. toukokuuta 1976 Santander, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
De la Peña on edustanut vuodesta 2002 Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia. Aiemmin hän on edustanut Barcelonaa, Laziota ja Marseillea.
De la Peña oli mukana Espanjan joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa. Espanjan A-maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Iván de la Peña Espanyolin sivustolla[vanhentunut linkki] (espanjaksi)
Iván de la Peñan Primera División -tilastot La Ligan sivustolla (espanjaksi)
Iván de la Peñan maajoukkuetilastot Fútbol en la Red -sivustolla (espanjaksi)
Iván de la Peña Football Database -sivustolla (englanniksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Mora |
2 Mendieta |
3 Aranzabal |
4 Navarro |
5 Santi |
6 Óscar |
7 Raúl |
8 Roberto |
9 Corino |
10 José Ignacio |
11 Idiakez |
12 Karanka |
13 Aizkorreta |
14 Morientes |
15 De la Peña |
16 Lardín |
17 Sietes |
18 Dani |
Valmentaja Clemente
Jan Křtitel Vaňhal

Jan Křtitel Vaňhal
Jan Křtitel Vaňhal (saks. Johann Baptist Vanhal; 12. toukokuuta 1739 Nechanice – 20. elokuuta 1813 Wien) oli tšekkiläissyntyinen säveltäjä.
Vaňhal syntyi Nechanicessa ja aloitti musiikinopiskelun synnyinseuduillaan. Myöhemmin hän siirtyi Wieniin, jossa hänelle opetti sävellystä Carl Ditters von Dittersdorf. Hän ryhtyi urkuriksi Opočnoon 1757, ja vuonna 1759 hän sai kuoromestarin toimen. Vuodet 1769–1771 Vaňhal vietti Italiassa. Hän toimi myöhemmin pääasiassa Wienissä ja oleskeli myös Varaždinissa nykyisessä Kroatiassa.
Vaňhalin teoksiin kuuluu kvartettoja, kymmeniä sinfonioita ja hengellistä musiikkia. Hänen säveltämänsä kaksi oopperaa ovat kadonneet..
Aiheesta muualla

Vapaasti käytettävissä olevia Vaňhalin partituureja Mutopia Project
Jemina Vainionperä

| Jemina Vainionperä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. huhtikuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2019-
Ulkopelipaikka:  kakkosvahti
Sisäpelirooli:  vaihtaja
Seura:  Haminan Palloilijat
Sarja:  Superpesis
Junioriseurat
:  Siilinjärven Pesis
Jemina Vainionperä (s. 24. huhtikuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija.
Vainionperä edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä. Hän pelaa ulkokentällä kakkosvahtina ja sisäpelissä vaihtajana. Vainionperä on pelannut 66 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt neljä tavallista juoksua, tuonut 11 juoksua ja kerännyt 100 kärkilyöntipistettä. Vainionperä on pelannut 11 Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt kahdeksan kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Iso Matalajärvi

| Iso Matalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°19′16″N, 24°35′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Matalaoja 
Järvinumero:  67.992.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,9 m  
Rantaviiva:  4,921 km  
Pinta-ala:  33,176 ha  
Saaria:  1 
 fiIso Matalajärvi 
Iso Matalajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Mellakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 33 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Sen alavat rannat ovat soistuneet ja ne muodostavat laajoja avosuon alueita. Alue kuuluu laajempaan Matalanjärvenvuomaan. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä ja sen rannat ovat autiot. Järven länsipuolella kulkevalta metsäautotieltä ei tule tietä järvelle.
Luontoarvoja

Järven pohjois-, kaakkois- ja etelänpuoleiset rantametsät ovat luonnonsuojelualuetta. Itse järvi tai suoranta eivät sisälly suojetuun alueeseen. Matalan järven ilmavalokuvassa näkyy vesialueen keskellä laajoja vesikasvillisuusalueita.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Kuijasjoen latvaosan valuma-alueeseen (67.992) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,9 metriä mpy. Ympäristön suo-ojien haaroja on johdettu kumpaankin järveen. Yksi ojista on luontainen Pienen Matalajärven laskupuro. Matalaoja lähtee Ison Matalajärven luoteisrannasta ja se yhtyy 1,4 kilometrin päässä Kuijasjokeen, joka vuorostaan laskee 12 kilometrin päässä Lohijärveen.
Historiaa

Vuoden 1986 peruskartassa järven ympäristöä ei ollut vielä ojitettu. Järveen laski vain Pienen Matalajärven laskuoja ja sen oma laskuoja Matalaoja oli ainoa toinen järveen liittyvä oja. Järven vedenpinnan korkeudeksi oli merkitty karttaan 124,1 metriä, mikä on 0,8 metriä alempana kuin nykyään. Järvessä oli tuolloin kuusi ruohikkosaarta nykyisen yhden sijasta.
Janakkalan Leppäkosken Voiman talo

| Voiman talo> Leppäkosken työväentalo |
| --- | --- |
 Leppäkosken työväenyhdistyksen talo.
Osoite:  Leppäkoskentie 368, 12380 Janakkala
Sijainti:  Leppäkoski, Janakkala
Koordinaatit:  60°51′57″N, 24°42′21″E
Valmistumisvuosi:  1916 (juhlasaliosa)
Rakennuttaja:  Leppäkosken Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Leppäkosken Voima
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1–1,5
Kerrosala:  450 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Voiman talo on Janakkalan kunnan Leppäkosken kylässä sijaitseva työväentalo. Alun perin se oli nimeltään Leppäkosken työväentalo.
Historiaa

Leppäkosken työväenyhdistys perustettiin nimellä Leppäkosken Työväenseura vuonna 1889. Se toimi alkuun wrightiläisenä yhdistyksenä, ja mukaan liittyi käsityöläisten, työmiesten, torppareiden ja rautatieläisten lisäksi myös säätyläisiä.
Vuonna 1906 yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen, ja sen nimi muutettiin Leppäkosken Työväenyhdistykseksi. Tällöin yhdistyksen jäsenmäärä nousi suurimmilleen, yli 200 henkeen.
Oman talon yhdistys sai vuonna 1916. Yhdistyksen jäsenluku tuolloin oli 59. Talo, joka oli alun perin huvila, ostettiin vuonna 1915, ja siinä tehtiin korjauksia ja rakennettiin juhlasali. Vihkiäisjuhlaa vietettiin heinäkuussa 1916. Juhlapuheen piti Oskari Tokoi.
1980-luvun alussa talo oli vielä Leppäkosken Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen omistuksessa. Myöhemmin talo on siirtynyt voimistelu- ja urheiluseura Voiman haltuun, ja se tunnetaan nykyään Voiman talona. Taloa vuokrataan erilaisia tilaisuuksia varten.
Toimintaa työväentalolla

Talolla toimi alkuaikoina voimistelu- ja urheiluseura Voima, nuoriso-osasto, ammattiosastoja, lasten raittiusosasto sekä naisosasto. Sisällissodan aikaan siellä toimi punakaartin esikunta.
Vuonna 1939 yhdistys vietti 50-vuotisjuhlaansa kaksiosaisena: päiväjuhlan ohjelmassa oli muun muassa puheita ja yhdistyksen historiikki, iltajuhlassa taas näytelmä ja tanssia. Molemmissa juhlissa oli paljon yleisöä. Vuonna 1969 vietettiin yhdistyksen 80-vuotisjuhlaa, jossa yhdistyksen veteraaneja kukitettiin.
1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja ja urheiluharjoituksia.