stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lincoln Motor Company
Historia > Valkoisen talon edustusauto

Lincoln on ollut Yhdysvaltain presidentin virallinen automerkki 1940-luvun vaihteesta 1970-luvun lopulle. Vuonna 1939 Franklin D. Roosevelt sai ”Sunshine Special” -nimen saaneen Lincolnin, joka palveli presidenttejä vuoteen 1950 asti. Autoon kertyi vain 88 000 ajokilometriä, mutta sitä kuljetettiin laivoilla ympäri maailmaa yli sata tuhatta kilometriä, muun muassa Jaltan rauhankonferenssiin 1945. Sitä seurasi Dwight D. Eisenhowerille luovutettu ”Bubbletop”, jota vuosina 1950–1961 ajettiin noin 160 000 kilometriä, kuljetettiin lentokoneella 90 000 kilometriä ja laivoilla vielä vähän enemmän. Keväällä 1961 John F. Kennedylle luovutettu Lincoln matkasi kahdeksan käyttövuotensa aikana lentokoneen ruumassa puolitoista miljoonaa kilometriä ja omilla pyörillään 88 000 kilometriä. Lyndon B. Johnsonille 1968 luovutettu Lincoln oli rakennettu luodinkestäväksi, ja samalla Ford sitoutui toimittamaan uuden Lincolnin Valkoiseen taloon joka neljäs vuosi ja pitämään presidentin käytössä kahta Lincolnia kerrallaan.
1980-luvulta lähtien Valkoisen talon autot ovat olleet välillä myös Cadillacin valmistamia.
Lincoln Suomessa

Suomessa Lincolnin edustajana on toiminut Ford-autoja maahantuonut, vuonna 1926 perustettu Oy Ford Ab. Vuonna 1946 presidentti J. K. Paasikivi, joka oli kutsuttu Suomen Automobiiliklubin kunniajäseneksi, sai Ford Motor Companyn lahjana Lincoln V12 -henkilöauton; uusi auto oli ylipäätään poikkeuksellinen ilmiö Suomessa heti sotaa seuranneina vuosina. Paasikivi käytti Lincolnia virantoimituksen ulkopuolella. Vuonna 1965 Lincoln Continental maksoi Suomessa 43 200 markkaa; samassa hintaluokassa olivat Cadillac ja Chrysler Imperial sekä BMW:n ja Mercedes-Benzin suurimmat mallit. Vuoden 1979 lopussa Suomessa oli rekisterissä 20 Lincolnia. Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli yhteensä 262 Lincoln-autoa, jotka edustivat vuosimalleja 1926–1995.
Nykyiset mallit

Lincoln Continental
Lincoln Corsair
Lincoln Nautilus
Lincoln Aviator
Lincoln Navigator
Continental
Corsair
Nautilus
Aviator
Navigator
Tulevat mallit

Lincoln Mark E (2023)
Entiset mallit

Lincoln L-series (1917–1930)
Lincoln K-series (1931–1940)
Lincoln Continental (1939-1948), (1956-1957: Continental-divisioona), (1958-1979), (1982-2002), (2017-)
Lincoln-Zephyr (1936–1942)
Lincoln Custom (1941–1942, 1955)
Lincoln H-series (1946–1948)
Lincoln Sport (1949–1951)
Lincoln Cosmopolitan (1949–1954)
Lincoln Lido (1950–1951)
Lincoln Capri (1952–1959)
Lincoln Premiere (1956–1960)
Continental Mark Series (1956–1998)
Lincoln (1960)
Lincoln Versailles (1977–1980)
Lincoln Town Car (1981–2011)
Lincoln LS (2000–2006)
Lincoln Blackwood (2002)
Lincoln Aviator (2003–2005)
Lincoln Zephyr (2006)
Lincoln Mark LT (Yhdysvallat 2006–2008; Meksiko 2006–2014)
Lincoln MKZ (2007–2020)
Lincoln MKS (2009–2016)
Lincoln MKT (2009–2019)
Lincoln MKC (2015–2019)
Lincoln Touring Cabriolet 1937
Johan Ludvig Lybeck

Lumijoen kirkko
Johan Ludvig Lybeck (8. helmikuuta 1853 Uusikaarlepyy – 20. toukokuuta 1925 Turku) oli suomalainen arkkitehti.
Lybeck suoritti arkkitehdin tutkinnon Helsingin teknillisessä reaalikoulussa vuonna 1879. Opintojen jälkeen hän toimi Yleisten rakennusten ylihallituksessa ylimääräisenä arkkitehtina vuoteen 1891 asti, jolloin hänet nimitettiin lääninarkkitehdiksi Mikkeliin. Mikkelissä hän ehti olla 10 vuotta kunnes hänet nimitettiin lääninarkkitehdiksi Turkuun vuonna 1901. Lybeck toimi myös lyhyen aikaa Oulun läänin vt. lääninarkkitehtina vuodenvaihteessa 1884/85. Hän oli kuitenkin jo aiemmin osallistunut Oulun kaupungin jälleenrakennukseen vuoden 1882 suurpalon jälkeen.
Työt

Oulun yliopiston arkkitehtuurinosaston puurakennus – 1883
Granbergin kauppakartano kaksi alinta kerrosta – nykyisin Kulttuuritalo Valve, Oulu – 1883
Oulun tuomiokapitulin kivirakennus, Ojakatu 1 – 1884
Lumijoen kirkko – 1889
Mikkelin keskuskansakoulun kivirakennus (nykyisin Päämajakoulu) – 1902
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Ludvig Lybeck Wikimedia Commonsissa
Johan Ludvig Heiberg

| Johan Ludvig Heiberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1791 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 25. elokuuta 1860 (68 vuotta) Bonderup, Ruotsi
Kansalaisuus:  tanskalainen
Ammatti:  kirjailija, esteetikko ja kriitikko
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johan Ludvig Heiberg (14. joulukuuta 1791 Kööpenhamina, Tanska – 25. elokuuta 1860 Bonderup, Ruotsi) oli tanskalainen kirjailija, esteetikko ja kriitikko, jota on kutsuttu "makutuomariksi". Hän toi Ranskasta Tanskaan kevyen laulunäytelmän, vaudevillen. Vuosina 1849–1856 hän oli Det Kongelige Teaterin johtaja. Hän vaikutti suuresti Tanskan kirjalliseen ja esteettiseen makuun. Heiberg menestyi suuresti, ja hänen näytelmästään Elverøj tuli esitetyin tanskalainen draama. Muutenkin Heiberg elvytti maansa teatteritaidetta. Hänen näytelmistään on suomeksi esitetty "Ei" on parempi kuin "kyllä". Näytelmien lisäksi Heiberg kirjoitti viimeisteltyä runoutta, mietelyriikkaa sekä romansseja. Hän vaikutti myös tutkimuksillaan 1800-luvun kulttuurielämään. Kriitikkona Heiberg loi maahansa uudenlaisen kritiikin. Hänen vanhempansa olivat Peter Andreas Heiberg ja kirjailija Thomasine Buntzen..
Heiberg oli naimisissa näyttelijä Johanne Luise Heibergin, o.s. Pätges, kanssa.
Suomennettuja teoksia

Katsokaa peilistä kuvaistanne, yksinäytöksinen huvinäytelmä. U.W. Telén, 1912.
Ei on parempi kuin kyllä, 1-näytöksinen laulunäytelmä. Gummerus, 1926.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Johan Ludvig Heibergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
Jimmy Eriksson

Jimmy Eriksson vuonna 2012.
Joakim ”Jimmy” Eriksson (s. 14. maaliskuuta 1991 Tomelilla, Ruotsi) on ruotsalainen moottoriurheilija. Hänen nuorempi veljensä Joel on myös moottoriurheilija.
Uran alkuvaiheet

Karting-uransa Eriksson aloitti 14-vuotiaana vuonna 2005. Vuonna 2008 hän voitti Ruotsin Formula Yamaha -mestaruuden. Vuonna 2009 Eriksson siirtyi kilpailemaan Formula Renault -luokkiin ajaen muun muassa Formula Renault NEC -sarjassa, jossa hän saavutti yhden voiton. Samana vuonna hän ajoi Ruotsin Formula Renault 2.0 -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi.
Vuonna 2010 Eriksson ajoi Saksan Formula 3 -sarjassa voittaen yhden kilpailun ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Hän ajoi samana vuonna kaksi kilpailua Formula 3 Euroseries -sarjassa. Vuonna 2011 Eriksson kilpaili täyden kauden F3 Eurosarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2012 Eriksson palasi Saksan F3 -sarjaan Lotus-nimeä käyttäneessä Motopark Academy -tallissa. Hän voitti sarjan mestaruuden ajamalla kauden aikana kahdeksan voittoa.
GP3

Vuonna 2013 Eriksson siirtyi GP3-sarjaan Status GP:n kuljettajana. Hän ei saavuttanut lainkaan pisteitä kauden aikana. Vuonna 2014 Eriksson jatkoi GP3:ssa siirtyen suomalaiseen Koiranen GP -talliin. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Eriksson jatkoi kolmannen kauden GP3-sarjassa samassa tallissa.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Status Grand Prix | ESPFEA 19 | ESPSPR Kesk. | VALFEA 18 | VALSPR 16 | GBRFEA 18 | GBRSPR 21† | GERFEA Kesk. | GERSPR 18 | HUNFEA 13 | HUNSPR 12 | BELFEA 17 | BELSPR 15 | ITAFEA 13 | ITASPR Kesk. | ABUFEA 23 | ABUSPR 26 |  |  | 0 | 24. |
| 2014 | Koiranen GP | ESPFEA 2 | ESPSPR 6 | AUTFEA 3 | AUTSPR 2 | GBRFEA 1 | GBRSPR Kesk. | GERFEA 7 | GERSPR 15 | HUNFEA 10 | HUNSPR 16 | BELFEA Kesk. | BELSPR 19 | ITAFEA 1 | ITASPR 8 | RUSFEA 4 | RUSSPR 16 | ABUFEA 10 | ABUSPR 5 | 134 | 4. |
| 2015 | Koiranen GP | ESPFEA 6 | ESPSPR 2 | AUTFEA 20† | AUTSPR 10 | GBRFEA 5 | GBRSPR 4 | HUNFEA 6 | HUNSPR 6 | BELFEA 13 | BELSPR 16 | ITAFEA 5 | ITASPR 5 | RUSFEA 8 | RUSSPR 1 | BHRFEA 5 | BHRSPR 7 | ABUFEA 3 | ABUSPR 5 | 118 | 5. |
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Arden International | ESPFEA 16 | ESPSPR 19 | MONFEA Kesk. | MONSPR 15 | EURFEA 11† | EURSPR Kesk. | AUTFEA 5 | AUTSPR 13 | GBRFEA 15 | GBRSPR 17 | HUNFEA 21† | HUNSPR Kesk. | GERFEA 12 | GERSPR 13 | BELFEA 15 | BELSPR 20 | ITAFEA 15 | ITASPR 18† | MALFEA   | MALSPR   | ABUFEA   | ABUSPR   | 10 | 20. |
Eriksson vuonna 2011.
John Sherman

John Sherman
John Sherman (10. toukokuuta 1823 Lancaster, Ohio – 22. lokakuuta 1900 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka edusti Ohion osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja senaatissa sekä toimi ulkoministerinä. Hänen veljensä William Tecumseh Sherman oli sisällissodassa ansioitunut kenraali.
Sherman valittiin republikaanipuolueen jäsenenä edustajainhuoneeseen Ohiosta vuonna 1854 ja senaattiin vuonna 1861. Senaatissa hän toimi maatalousvaliokunnan puheenjohtajana 1863–1867. Vuonna 1877 presidentti Rutherford B. Hayes nimitti hänet valtiovarainministerikseen. Ministerikautensa päätyttyä vuonna 1881 Sherman valittiin takaisin senaattiin.
Politiikassa Sherman toimi aktiivisesti talousasioiden parissa. Hänen aloitteestaan säädettiin vuonna 1890 Sherman Antitrust Act, Yhdysvaltain ensimmäinen kilpailun suojeluun tarkoitettu laki, sekä liittovaltion hopean ostamista koskenut Sherman Silver Purchase Act -laki. Lisäksi hänellä oli merkittävä rooli Yhdysvaltain kansallisen pankkijärjestelmän luomisessa ja Yhdysvaltain palauttamisessa takaisin kultakantaan.
Vuonna 1897 presidentti William McKinley nimitti Shermanin ulkoministeriksi. Hän kuitenkin erosi virastaan jo vuoden päästä. Eroamisen taustalla olivat Shermanin vastustaman Espanjan–Yhdysvaltain sodan alkaminen ja hänen oman terveydentilansa heikkeneminen. Hänen tilalleen nimitettiin myöhemmin William R. Day.
Jouppila (Ilmajoki)

Jouppila on kylä Koskenkorvan taajamassa Ilmajoella. Kylä sijaitsee Kurikan rajan tuntumassa. Kylämaisemaa hallitsevat Kyrönjoki, valtatie 3 ja Yli-Penttilän tuulimylly.
Jouppilassa toimi koulu 1929–2009. Koskenkorva-seura on rakentanut kylälle joenrantaan virkistysalueen, jossa ovat matonpesupaikka, uimaranta ja grillikota.
José Hernández (runoilija)

José Hernández
José Hernández (1834 San Martín, Buenos Airesin maakunta – 1886 Belgrano, Buenos Airesin maakunta) oli argentiinalainen journalisti ja runoilija, jonka tunnetuin teos on Argentiinan kansalliseepokseksi nimitetty El Gaucho Martín Fierro.
Aatelissukuinen Hernández varttui nuoruudessaan karjatilalla, ja Martin Fierro -eepos perustuu hänen tuolloin kuulemiinsa gauchokulttuurin tarinoihin. Hän työskenteli journalistina ensin Buenos Airesissa ilmestyneessä Reforma Politica -lehdessä ja sitten Paranán kaupungissa. Työskenneltyään myös Corrientesissä ja Rosariossa Hernández palasi Buenos Airesiin ja perusti uuden, radikaaleja yhteiskunnallisia ajatuksia ajaneen sanomalehden Rio de la Plata. Entre Ríosinn maakunnassa syntyi 1870 sotilaallinen itsenäisyysliike, johon Hernández liittyi. Kapinallisten kärsittyä tappion valtiollisia joukkoja vastaan Hernández lähti maanpakoon joko Uruguayn Montevideoon tai Brasiliaan.
Palattuaan maanpaosta hän julkaisi 1872 runoteoksensa El Gaucho Martín Fierro, josta tuli suuri menestys. Vuonna 1879 karjapaimen Fierron tarina sai jatkoa teoksessa La vuelta de Martín Fierro.
Suomennettua tuotantoa

Martín Fierro : I. osa, useita lukuja teoksessa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja (toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954)
Jiří Novák

| Jiří Novák |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1975  Zlín 
Kansalaisuus:   Tšekki
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  86 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1993–
Palkintorahat:  7 618 613 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (21.10.2002)
Turnausvoittoja:  7 (kaksinpeli) 18 (nelinpeli)
Voitot/tappiot:  337–260
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2002)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2003)
Wimbledon:  3. kierros (2003, 2005)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (1999, 2002, 2006)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  311–211
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Jiří Novák (s. 22. marraskuuta 1975 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tennispelaaja. Novák aloitti ammattilaisuransa 1993 ja on voittanut 7 kaksinpeli- ja 18 nelinpeliturnausta. Häntä valmentaa Jan Kukal. Korkeimmillaan hän on ollut ATP-maailmanlistalla sijalla 5 kaksinpelissä ja sijalla 6 nelinpelissä.
Australian avoimissa 2002 Novák voitti puolivälierissä Stefan Koubekin, mutta hävisi välierissä Thomas Johanssonille.
Joa Elfsberg

| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
Joa Anna Elisabeth Elfsberg (myöh. Engvall; s. 30. heinäkuuta 1979 Valbo, Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaistasolla 1990-, 2000- ja 2010-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa, 2002 Salt Lake Cityssä, jolloin Ruotsin joukkue saavutti pronssia sekä 2006 Torinossa, jolloin Ruotsi saavutti hopeaa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 1997, Suomessa 1999, Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001 sekä Kanadassa 2007 ja EM-kilpailuissa Ruotsissa 1996. Seuratasolla Elfsberg edusti Brynäs IF:tä Ruotsin naisten ylimmällä ja toiseksi ylimmällä jääkiekkosarjatasolla.
John Shumate

John Shumate vuonna 1973.
John H. Shumate (s. 6. huhtikuuta 1952) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Notre Damen yliopiston jälkeen hän pelasi NBA:ssa vuosina 1975–1981 seuroinaan Phoenix Suns, Buffalo Braves, Detroit Pistons, Houston Rockets, San Antonio Spurs ja Seattle SuperSonics.
Sittemmin Shumate on ryhtynyt valmennustehtäviin.
Aiheesta muualla

Basketball-reference.com: John Shumate Statistics (englanniksi)
Jo Yong-suk

Jo Yong-suk (s. 5. syyskuuta 1988) on pohjoiskorealainen ampuja. Hän sijoittui vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä 15. sijalle naisten 10 metrin ilmapistoolissa ja kuudenneksi 25 metrin urheilupistoolissa. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Jo jäi kymmenennelle sijalle 10 metrin ilmapistoolissa ja seitsemänneksi 25 metrin urheilupistoolissa.
Aasian kisoissa 2010 Jo voitti kultaa 25 metrin pistoolissa ja sai lisäksi pronssia 10 metrin ilmapistoolissa.
Jo aloitti kilpailemisen vuonna 2007. Hän on lähtöisin Sariwŏnin kaupungista, mutta asuu Pjongjangssa. Hänen valmentajansa on Ri Yong-nam.
Legion of Super Heroes

| Legion of Super Heroes |
| --- | --- |
 Ensimmäisen tuotantokauden logo.
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  James Tucker
Pääosissa:  Yuri Lowenthal Andy Milder Kari Wahlgren Adam Wylie Michael Cornacchia Shawn Harrison
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Kids' WB
Esitetty:  23. syyskuuta 2006 – 5. huhtikuuta 2008
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  James Tucker Linda Steiner
Vastaava(t) tuottaja(t):  Sander Schwartz
Ohjaaja(t):  Brandon Vietti Ben Jones Tim Maltby Lauren Montgomery Scott Jeralds James Tucker
Käsikirjoittaja(t):  Stan Berkowitz John Esposito Rob Hoegee Rob Hummel Marty Isenberg David Slack Scott Sonneborn Matt Wayne Amy Wolfram Michael Jelenic Greg Weisman J. M. DeMatteis
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Daytime Emmy (2007, 2008)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Legion of Super Heroes on Warner Bros. Animationin tuottama animaatiosarja, joka perustuu sarjakuvaryhmään Superlegioona. Sarja kertoo nuoren Teräsmiehen seikkailuista 3000-luvulla, kun hän taistelee muiden tulevaisuuden sankareiden kanssa.
Sarjaa on esitetty myös muissa maissa kuten Britanniassa maaliskuusta 2007 lähtien ja Kanadassa sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi syyskuussa 2007.
Sarja > 1. tuotantokausi

Tarina alkaa kun Superlegioonan teinisankarit palaavat ajassa taaksepäin 2000-luvulle värvätäkseen Teräsmiehen ryhmäänsä. Valitettavasti he menevät liian kauas ajassa taaksepäin, jolloin Teräsmies oli nuorempi ja juuri lähdössä Metropolisiin. Sankarit vievät hänet takaisin tulevaisuuteen, jossa nuori Teräsmies auttaa Superlegioonaa taistelemaan pahuutta vastaan.
Sarja > 2. tuotantokausi

Sarjan toinen tuotantokausi uudistettiin niin tekijöiden kuin tarinan tiimoilta. Kaikki hahmot ovat vanhempia ja Superlegioona saa uuden päävastuksen nimeltä Imperiex. He myös saavat apuunsa muun muassa toisen Teräsmiehen 4000-luvulta, joka on alkuperäisen sankarin klooni. Myös sarjan logo uudistettiin hieman. Toinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2007 ja se oli samalla sarjan viimeinen tuotantokausi.
Äänirooleissa > Superlegioona

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yuri Lowenthal  | … |  Teräsmies, Teräsmies X(4000-luvun klooni)   |
|  Andy Milder  | … |  Salamapoika   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Saturnustyttö, Triplicate Girl/DuoDamsel   |
|  Adam Wylie  | … |  Brainiac 5, Kolossipoika, Computo   |
|  Michael Cornacchia  | … |  Pomppupoika   |
|  Shawn Harrison  | … |  Timber Wolf   |
|  Heather Hogan  | … |  Aavetyttö   |
|  Alexander Polinsky  | … |  Kamelionttipoika   |
|  Wil Wheaton  | … |  Cosmic Boy   |
Äänirooleissa > Viholliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Phil Morris  | … |  Imperiex   |
|  Lex Lang  | … |  Grimbor, sivuäänet   |
|  David Lodge  | … |  Tharok, Controller   |
|  David Sobolov  | … |  Persuader, lordi Reeshlu   |
|  Tara Strong  | … |  Alexis Luthor, Esper, Emerald Empress (2. kausi)   |
|  Jennifer Hale  | … |  Emerald Empress (1. kausi)   |
|  Greg Ellis  | … |  Drax   |
|  Taylor Negron  | … |  Tähtisormi   |
|  Harry J. Lennix  | … |  tri Mar Londo (1. kausi)   |
|  Dorian Harewood  | … |  tri Mar Londo (2. kausi)   |
|  Lauren Tom  | … |  Zyx   |
|  Khary Payton  | … |  Tyr, Hunter   |
Äänirooleissa > Muut hahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Arnold Taylor  | … |  Mekt Ranzz, Piikkisika Pete, Väripoika   |
|  Bumper Robinson  | … |  Star Boy   |
|  Yuri Lowenthal  | … |  Kivipoika   |
|  Alexander Polinsky  | … |  Aineensyöjäpoika, Chlorophyll Kid, Calamity King   |
|  Dave Wittenberg  | … |  Ferro Lad   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Kutistuvavioletti, Ayla   |
|  Richard McGonagle  | … |  kansleri, Kandorians, paha velho, High Elder   |
|  April Winchell  | … |  Winema Wazzo   |
|  Keith Ferguson  | … |  Karate Kid, Nemesis Kid   |
|  Jeff Black  | … |  Terra-Man   |
|  Dan Castellaneta  | … |  Boris, kapteeni Howdy, Coluans   |
|  Shawn Harrison  | … |  Ron-Karr   |
|  Jennifer Hale  | … |  Martha Kent   |
|  Madison Davenport  | … |  Abel   |
|  Corey Burton  | … |  Brainiac   |
|  Tara Platt  | … |  Dream Girl   |
Jaksoluettelo

Man of Tomorrow
Timber Wolf
Legacy
Fear Factory
Champions
Phantoms
Child's Play
Lightning Storm
Brain Drain
The Substitutes
Chain of Command
Sundown, Pt. 1
Sundown, Pt. 2
The Man from the Edge of Tomorrow, Pt. 1
The Man from the Edge of Tomorrow, Pt. 2
Cry Wolf
Chained Lightning
The Karate Kid
Who Am I?
Unnatural Alliances
Message in a Bottle
In the Beginning
Trials
In Your Dreams
Dark Victory, Pt. 1
Dark Victory, Pt. 2
Palkinnot > Ehdokkuudet

Daytime Emmy
2008: Erinomainen saavutus musiikinohjauksesta ja säveltämisestä.
2007: Erinomainen saavutus musiikinohjauksesta ja säveltämisestä.
2007: Erinomainen saavutus ääniefektissä.
2007: Erinomainen saavutus äänen miksauksessa.
Aiheesta muualla

kidswb.com
The Legion Clubhouse
LOSH06
Juan de Fucan salmi

Juan de Fucan salmi sijaitsee Vancouverin saaren eteläpuolella.
Juan de Fucan salmi (engl. Juan de Fuca Strait tai Strait of Juan de Fuca) on 1500-luvulla eläneen merenkulkija Juan de Fucan mukaan nimetty salmi Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Tyynessä valtameressä. Salmi sijaitsee Kanadan Vancouverinsaaren ja sen eteläpuolisen Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion Olympian niemimaan välissä. Salmen pituus on noin 150 kilometriä.
Salmi yhdistää Georgiansalmen ja Puget Soundin Tyyneen valtamereen. Lämmön vapautuminen merenpinnasta ja ilman jäähtyminen aiheuttavat alueelle ominaisten sumukerrosten muodostumisen kesäisin ja syksyisin.
Tärkeimmät kaupungit salmen rannalla ovat Kanadan Brittiläisen Kolumbian Victoria ja Yhdysvaltain Washingtonin Port Angeles. Kaupunkien välillä harjoitetaan kansainvälistä lauttaliikennettä.
Joanne Love

Joanne Love
Joanne ”Jo” Love (s. 6. joulukuuta 1985) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 191 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2002.
Love edustaa kotimaassaan Glasgow Cityä.
Juan de Grijalva

Juan de Grijalva
Juan de Grijalva (n. 1489 – 21. tammikuuta 1527) oli espanjalainen tutkimusmatkailija. Hän oli ensimmäisiä eurooppalaisia, joka tutki Meksikon ranta-alueita ja tutustui Asteekkivaltakuntaan.
Hänen kanssaan retkellä olivat Francisco de Montejo, Pedro de Alvarado, Juan Díaz, Francisco Peñalosa, Alonso de Ávila, Alonso Hernández, Julianillo Villafaña, Melchorejo Villafaña, Antonio Villafaña.
Joulu sädehtii

| Joulu sädehtii Ella Lahtinen, Sara Lahtinen |
| --- | --- | --- |

Albumin kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD, c-kasetti
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 39.42
 Levy-yhtiö: Prisma
Ella ja Sara Lahtisen yhteiset muut julkaisut
|   | Joulu sädehtii 1995 |   |
Joulu sädehtii on tenavatähti Ella Lahtisen sekä hänen sisarensa vuoden 1996 lasten laulukilpailu Karusellin voittajan Sara Lahtisen yhteinen joulualbumi.
Levy sisältää hengellisellä teemalla sanoitettuja joululauluja ja sen on tuottanut Prisma/Aika Oy vuonna 1995. Levyn kappaleisiin liittyen on kuvattu myös musiikkivideoita.
Vuonna 2013 levystä julkaistiin toivottu uusintapainos.
Kappaleet

Joulu sädehtii – 4.05  (Ella)
Huomenna on joulu – 3.40  (Sara)
Isoäidin jouluyö – 3.40  (Ella)
Jeesuksen syntymäpäivillä – 4.04  (Sara)
Tänä Jouluna – 3.30  (Ella)
Pitkät portaat jouluun – 2.58  (Ella)
Tuoksuvaa joulua – 2.20  (Ella & Sara)
Seimelle – 3.10  (Ella & Sara)
Joulun lapsi – 3.03  (Ella)
Pieni taivaan enkeli – 3.33  (Ella)
Paimenen yösoitto – 4.38  (Ella)
Jill Hammersley

Jill Hammersley (o.s. Shirley, myöh. Parker, s. 6. joulukuuta 1951 Carshalton) on brittiläinen, 1970-luvulla ja 1980-luvun alkupuolella menestynyt pöytätennispelaaja. Hän saavutti naisten nelinpelissä MM-pronssia ja voitti kaksi Euroopan-mestaruutta, joista toisen naisten kaksinpelissä ja toisen naisten nelinpelissä. Hammersley voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuosina 1978, 1980 ja 1981.
Saavutukset > MM-mitalit

Naisten nelinpeli
Pronssia 1973 (parina Beatrix Kisházi)
Lähde:
Saavutukset > EM-mitalit

Naisten kaksinpeli
Kultaa 1976
Hopeaa 1978, 1982
Naisten nelinpeli
Kultaa 1976 (parina Linda Howard)
Hopeaa 1972 (parina Beatrix Kisházi)
Pronssia 1980, 1982
Naisten joukkuekilpailu
Hopeaa 1976
Pronssia 1982
Lähde: