stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steampunk
Historia ja erityispiirteet

Steampunkin innoittajia ovat 1800-luvun romantiikan kirjailijat ja varhainen tieteiskirjallisuus, kuten Mary Shelleyn Frankenstein. Jules Vernen, H. G. Wellsin ja Mark Twainin kirjat ovat tärkeimpiä vaikuttajia ja innoittajia steampunkin synnyssä ja kehityksessä. Heidän teoksensa olivat niin sanotusti steampunkin prototyyppejä. 1960-luvulla alkoi ilmestyä näiden prototyyppien innoittamaa uutta tieteiskirjallisuutta. Brittiläinen Michael Moorcock mainitaan nykykirjailijana, joka ensimmäisten joukossa kirjoitti viktoriaanista tai edvardiaanista aikakautta muistuttavaan vaihtoehtoistodellisuuteen sijoittuvia romaaneja (Ilmojen sotaherra, 1971). Lajityyppinimensä steampunk sai kuitenkin vasta 1980-luvulla K. W. Jeterilta. Nimi mukailee kyberpunk-termiä, joka viittaa kybernetiikan ja informaatiotekniikan mahdollistamia tulevaisuusnäkyjä tutkailleeseen pessimistiseen tieteiskirjallisuuteen. Michael Moorcockin mielestä suuri osa steampunkista on pikemminkin ”höyryoopperaa” (vrt. saippuaooppera, avaruusooppera): se nostalgisoi mennyttä samalla tavoin kuin valtavirran genrefantasia, josta Moorcock on usein kirjoittanut arvostelevasti.
K. W. Jeterin 1979 ilmestynyt Morlock Night oli ensimmäisiä romaaneja, jossa oli selviä steampunk-tyylipiirteitä. Kirjassa H. G. Wellsin Aikakone-romaanista tutut morlokit matkaavat ajassa taaksepäin 1800-luvun Lontoon viemäreihin. Tim Powers julkaisi 1983 romaanin Anubiksen portit ja James P. Blaylock vuonna 1986 romaanin Homunculus. Näissä kolmessa kirjassa dickensmäinen Lontoo oli pääosassa. William Gibsonin ja Bruce Sterlingin vuonna 1990 ilmestynyttä romaania The Difference Engine pidetään teoksena, joka määritti steampunkin kyberpunkin alalajina.
2000-luvulla steampunk on edelleen elinvoimainen tieteiskirjallisuuden alalaji, mutta se eroaa varhaisemmasta steampunk-kirjallisuudesta. Lajin edustajia ovat monet naiskirjailijat kuten Gail Carriger, Cherie Priest, Karin Lowachee, Ekaterina Sedia ja Catherynne M. Valente. Näkökulmia ja aiheita haetaan nykyisin myös viktoriaanisen kulttuurin ulkopuolelta. Steampunkia ovat viljelleet teoksissaan lisäksi muun muassa Philip Pullman, Scott Westerfeld ja China Miéville. Suomessa Magdalena Hai on kirjoittanut nuorille suunnatun Gigi ja Henry -trilogian.
Historia ja erityispiirteet > Steampunkin suhde 1800-lukuun

1800-luvulla ilmestynyt tieteisfantasia ja nykyinen steampunk-kirjallisuus muistuttavat toisiaan vaihtelevassa määrin. Tyypillisessä steampunkissa sähkökoneisto on korvattu esimerkiksi höyrykoneistolla, kun taas 1800-luvun tieteisfantasiassa useammin korvattiin lihasvoima höyry- tai sähkövoimalla. Esimerkiksi Jules Vernen kirjassa Höyrytalo on perässävedettävän talon veturina metallista rakennettu höyrykoneistolla toimiva norsu. 1800-luvun tieteisfantasia sijoittuu yleensä suurin piirtein kirjoittamishetkellä vallinneeseen ajankohtaan, kun taas steampunkissa kuvailtu aikakausi voi vaihdella kuvitteellisesta menneisyydestä tulevaisuuteen. Steampunk ei siis välttämättä kuvaa vaihtoehtoista 1800-lukua, jossa tekniikka on kehittynyt todellisesta historiasta poikkeavaan suuntaan. Mahdollisuutena on myös vaihtoehtoinen 2000-luku, jossa kulttuuri, yhteiskunta ja poliittiset järjestelmät ovat 1800-luvun tilassa. Steampunkiksi saatetaan joskus nimittää myös ulkoavaruuteen tai puhtaaseen fantasiamaailmaan sijoittuvaa fiktiota, jos siinä on viitteellisiä yhteyksiä 1800-lukuun.lähde?
Historia ja erityispiirteet > Steampunkin johdannaiset

Steampunk-käsitteen pohjalta on johdettu lisää termejä, jotka viittaavat historiaa ja tieteiskirjallisuutta risteyttäviin fiktioihin tai alakulttuureihin. Jossain määrin vakiintuneita esimerkkejä tästä ovat seuraavat:
Kellopunk viittaa 1600- ja 1700-lukuja muistuttavaan vaihtoehtoistodellisuuteen, jossa kuvitteellinen tekniikka perustuu paljolti kellokoneistoihin.
Teslapunk viittaa 1800-luvun loppua tai 1900-luvun alkua muistuttavaan vaihtoehtoistodellisuuteen, jossa kuvitteellinen tekniikka perustuu sähkövoimaan ja visuaalisessa ilmeessä on usein art deco -vaikutteita. Termi on johdettu keksijä Nikola Teslan nimestä.
Dieselpunk viittaa 1930–1950-lukuja muistuttavaan vaihtoehtoistodellisuuteen.
Atomipunk saa innoituksensa ydinvoimasta ja 1950- ja 1960-luvuista.
Steampunk viihteessä

Kerrassaan merkillisten herrasmiesten liiga on vuosina 1999–2003 julkaistu steampunk-teemainen sarjakuva. Sen pohjalta tehtiin elokuva Herrasmiesliiga vuonna 2003.lähde?
Vuoden 1999 elokuvassa Wild Wild West, joka perustuu 1960-luvulla esitettyyn televisiosarjaan The Wild Wild West, on steampunk vahvassa asemassa.lähde?
Studio Ghibli on julkaissut useita elokuvia, joista voi löytää viitteitä steampunkiin. Tunnetuimpia ovat ohjaaja Hayao Miyazakin Henkien kätkemä (2001) ja Liikkuva linna (2004). Myös Katsuhiro Ōtomon Steamboy vuodelta 2004 on steampunk-elokuva. Lisäksi hänen Memories – muistoja tulevaisuudesta -elokuvansa (1996) jaksossa ”Cannon Fodder” on vahvoja steampunk-vaikutteita.lähde?
Genren elokuvallisiin edustajiin kuuluvat myös Jean-Pierre Jeunetin Kadonneiden lasten kaupunki (1995), Christian Riversin Mortal Engines (2018) sekä Giórgos Lánthimosin Poor Things (2023) . Steampunkiksi on kuvailtu myös Love, Death & Robots -sarjan jaksoa “Good Hunting” .
Vuoden 1993 videopeli The Chaos Engine ottaa vaikutteita The Difference Engine -kirjasta. Vuoden 2012 videopeli Dishonored mukailee viktoriaanisen aikakauden Lontoota ja on hyvin steampunk-vaikutteinen.
Steampunk alakulttuurina

2000-luvun steampunk-alakulttuurissa pukeutumiseen kuuluu viktoriaanisen muodin jäljittely ja sen yhdistäminen nykyaikaan. Vaatteet valmistetaan usein itse. Tyypillinen väri on ruskea. Materiaalina ovat usein luonnonkuidut ja nahka. Olennaisena osana vaatetusta ovat varusteet, kuten lentäjänlasit, taskukellot ja silinterihatut. Koruja tehdään itse yhdistäen metallia, puuta, nahkaa ja lasia. Yleisin metalli on messinki. Yleisenä tapana steampunk-kulttuurissa on itse muokata arkiesineistä steampunk-tyylisiä.
Pukeutumisessa saattaa olla tunnistettavissa jokin stereotyyppinen hahmo, kuten lentäjä, lady, tiedemies tai seppä. Joissakin tapauksissa steampunk-tyyli sekoittuu merirosvomaiseen pukeutumiseen.
Steampunk on harrastajakuntansa vaikutuksesta löytänyt tiensä myös populaarimusiikkiin. Steampunk ei ole kovin vakiintunut tai yleisesti tunnettu populaarimusiikin suuntaus, mutta nimitystä on kuitenkin käytetty kuvaamaan joitakin yhtyeitä. Näiden yhtyeiden esittämä musiikki on yleensä on saanut vaikutteita goottirockista, klassisesta musiikista ja kabareesta. Tunnetuimmat steampunk-yhtyeet ovat Abney Park, Vernian Process, The Cassettes sekä Johnny Hollow.
Tampereella toimii vuonna 2020 perustettu Steampunk Tampere ry. Kaupungissa järjestettiin syksyllä 2021 Steampunk Tampere Festival -tapahtuma. Tamperelainen Osuuskumma-kustantamo on julkaissut useita steampunk-aiheisia teoksia.
Steampunkin kehitys

Erään näkemyksen mukaan steampunk on vastareaktio digitaalitekniikan kehitykselle. Steampunkin viehätys perustuu siihen, että se on voimaannuttava kuvitelma, jonka kautta monimutkainen, käsittämätön ja huolenaiheita sisältävä digitaalitekniikka voidaan tehdä ainakin näennäisesti yhtä ymmärrettäväksi kuin mekaaninen koneisto. Steampunkin suosio hiipuu, kun älypuhelinten kanssa kasvaneet nuoremmat sukupolvet kohtaavat kuluttajaelektroniikan luonteen eri tavalla. Samalla steampunk-kulttuurin sisältämät ongelmat ja sen rajoittunut estetiikka kohtaavat kritiikkiä. Steampunk-muotoilija Jake von Slattin mukaan etenkin 2010-luvulta alkaen nousseet sukupolvet kyseenalaistavat epätasa-arvoiset yhteiskunnalliset rakenteet, jotka olivat osa 1800-luvun kulttuuria. Steampunk-kulttuurin pyrkimys hallita teknologiaa elää edelleen kuluttajan oikeuksia ajavassa ja suunniteltua vanhenemista vastustavassa right to repair -liikkeessä.
Kirjallisuutta

Kuvateoksia:
Chambers, S. J. & VanderMeer, Jeff: The Steampunk Bible. An Illustrated Guide to the World of Imaginary Airships, Corsets and Goggles, Mad Scientists, and Strange Literature.  New York:  Abrams Image, 2011.  ISBN 978-0810989580  (englanniksi)
Donovan, Art: The Art of Steampunk. Extraordinary Deevices and Ingenious Contraptions from the Leading Artists of the Steampunk Movement.  East Petersburg, Pennsylvania:  Fox Chapel Publishing, 2011.  ISBN 978-1565235731  (englanniksi)
Grymm: 1,000 Steampunk Creations. Neo-Victorian Fashion, Gear, and Art.  Minneapolis:  Quarry Books, 2011.  ISBN 978-1592536917  (englanniksi)
Steampunk. Victorian Futurism.  London:  Korero Books, 2011.  ISBN 978-1907621031  (englanniksi)
Novelleja:
Meresmaa, J. S. & Harju, Markus (toim.): Steampunk! Koneita ja korsetteja.  Tampere:  Osuuskumma, 2012.  ISBN 978-952-6642-02-4
Meresmaa, J. S. & Harju, Markus (toim.): Steampunk! Höyryä ja helvetinkoneita.  Tampere:  Osuuskumma, 2013.  ISBN 978-952-6642-09-3
Leinonen, Anne & Myllymäki, Mia (toim.): Steampunk! Silintereitä ja siipirattaita. Tampere: Osuuskumma, 2016. ISBN 978-952-6642-53-6
Nupponen, Anni & Myllymäki, Mia (toim.): Steampunk! Messinkiä ja morsiamia. Tampere: Osuuskumma, 2021. ISBN 978-952-7382-17-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Steampunk Wikimedia Commonsissa
Carnegear-blogi.
Brassgoggles. (englanniksi)
Steampunk Spectacular (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Tähtitieteilijä ja teleskooppi vuonna 1926.
Steampunk-kirjailija Geoffrey D. Falksen on pukeutunut asuun, johon kuuluu oikean käsivarren peittävä mekaaninen veistos.
Steampunk-tyyliin muunnettu tietokone.
Kauko Maijala

Kauko Oskari Maijala (17. kesäkuuta 1924 Kiikka – 4. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, vuorineuvos. Hän oli Perusyhtymän pääjohtaja.
Maijala valmistui maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi 1953. Hänestä tuli Helsingin yliopiston vt. assistentti 1951, Perusyhtymä oy:n toimistopäällikkönä hän työskenteli 1951–1955 ja oli osastopäällikkö 1955–1964, johtaja 1964–1966, hallintojohtaja 1964–, varatoimitusjohtaja 1966–1974, varapääjohtaja 1974–1977. Hänestä tuli 1977 Perusyhtymä Oy:n pääjohtaja ja 1982 Perusyhtymä-konsernin pääjohtaja vuoteen 1987 asti.
Maijala toimi Työtehoseuran johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1968–1983 ja valtuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 1983. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1975 ja vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1980.
Magdeburgin puolipallot

Gaspar Schottin piirros Otto von Guericken Magdeburgin puolipallokokeesta.
Magdeburgin puolipallot on fysikaalinen koe, jonka saksalainen fyysikko Otto von Guericke kehitti vuonna 1650 osoittaakseen, että luonnossa on mahdollista luoda tyhjiö, ja osoittaakseen ilmanpaineen voimakkuuden. Kokeessa kaksi kuparista puolipalloa liitettiin tiiviisti vastakkain, ja syntyneestä pallosta imettiin ilma pois. Tätä varten von Guericke kehitti maailman ensimmäisen tyhjiöpumpun. Pallon halkaisija oli noin 37 cm (1,2 jalkaa).
Kuuluisin koe järjestettiin 8. toukokuuta 1654, jolloin paikalla oli muun muassa Saksan keisari Ferdinand III. Kokeessa 16 hevosta yritti turhaan vetää puolipalloja erilleen. Myöhemmin von Guericke toisti kokeen muun muassa Saksan valtiopäiville ja Ferdinand III:lle, jolloin 30 hevosta epäonnistui puolipallojen erottamisessa. Vuonna 1656 hän toisti kokeen kotikaupungissaan Magdeburgissa, jonka pormestari hän oli. Tässä kokeessa käytettiin jälleen 16 hevosta. Alkuperäisiä puolipalloja säilytetään Saksalaisessa museossa Münchenissä, ja niistä on tehty pienempiä kopioita fysiikan opetusta varten. Suomessa Magdeburgin puolipallot ovat nähtävissä esimerkiksi sekä Jyväskylän yliopiston tiedemuseon näyttelykeskus Soihdussa että Helsingin yliopistomuseossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Magdeburg Hemispheres (Arkistoitu – Internet Archive) Kenyon College (englanniksi)
Fysiikan kabinetti Helsingin yliopistomuseo Arppeanum
1927

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1927 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia > tammikuu–maaliskuu

7. tammikuuta – Ensimmäinen transatlanttinen puhelinsoitto New Yorkista Lontooseen.
7. tammikuuta – Yleisradiossa luettiin ensimmäinen jäätiedotus kello 13.
9. tammikuuta – Sotilasvallankaappaus murskattiin Lissabonissa.
17. tammikuuta − Eduskunta hyväksyi lain ja asetuksen radiolaitteista.
1. helmikuuta – Autoliiton edeltäjiin kuulunut Yleinen Autoliitto (YAL) perustettiin.
10. helmikuuta − Itävaltalaisen säveltäjän Ernst Křenekin jazzooppera Jonny spielt auf sai ensiesityksensä Leipzigin oopperassa. Kansallissosialistit paheksuivat oopperaa, koska sen päähenkilö oli mustaihoinen, ja yllyttivät yleisöä boikotoimaan sen esityksiä.
12. helmikuuta – Ensimmäiset brittijoukot saapuivat Shanghaihin. Miehitystä protestoitiin yleislakolla.
14. helmikuuta − Noin 600 ihmistä sai surmansa Jugoslavian eteläosassa sattuneessa maanjäristyksessä.
4. maaliskuuta – Suomen eduskunta hyväksyi ammattientarkastuslain.
10. maaliskuuta – Albaniassa käynnistettiin liikekannallepano Jugoslavian hyökkäyksen varalta.
Tapahtumia > huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Helsingissä muurattiin eduskuntatalon peruskivi.
12. huhtikuuta – Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta muutti nimensä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeksi kuningaskunnaksi, koska Irlannin vapaavaltio ei enää ollut osa sitä.
12. huhtikuuta – Guomindangin joukot surmasivat kommunistityöläisiä Shanghaissa.
12. huhtikuuta − Sisäministeri Rieti Itkonen erosi saatuaan edellispäivänä epäluottamuslauseen merivartiolaitoksen hankinnoista.
14. huhtikuuta – Ensimmäinen sarjavalmisteinen Volvo-henkilöauto valmistui Göteborgissa.
19. huhtikuuta – Presidentti Lauri Kristian Relander sairastui vakavasti ja jätti presidentin tehtävät vetäytyen Naantalin Kultarantaan.
22. huhtikuuta – Suuri Mississippin tulva oli Yhdysvaltain historian suurin luonnonkatastrofi.
22. huhtikuuta   – Japani ilmoitti, ettei se tulisi seuraamaan toimettomana sivusta kommunismin leviämistä Kiinassa.
27. huhtikuuta − SDP:n kansanedustaja Olavi Puro nimitettiin uudeksi sisäministeriksi.
9. toukokuuta – Australian parlamentti kokoontui ensimmäisen kerran Canberrassa.
11. toukokuuta – Yhdysvaltain Academy of Motion Picture Arts and Sciences perustettiin. Se alkoi jakaa omaa nimeään kantavia elokuva-alan palkintoja (Oscar-palkinto).
16. toukokuuta – Pääministeri Väinö Tanner otti vastaan puolustusvoimain lippujuhlan paraatin presidentti Lauri Kristian Relanderin sijaisena, mikä herätti pahaa verta sekä poliittisessa oikeistossa että vasemmistossa.
18. toukokuuta – 45 ihmistä kuoli ja 58 loukkaantui Bathin koulusurmissa Yhdysvaltain Michiganissa.
20. toukokuuta – Saudi-Arabia itsenäistyi.
20. toukokuuta   – Charles Lindbergh ylitti Atlantin lentokoneella välilaskuitta.
22. toukokuuta – 8,6 richterin maanjäristys surmasi 200 000 Kiinassa.
23. toukokuuta – Televisio esiteltiin ensimmäistä kertaa yleisölle.
24. toukokuuta – Yhdistynyt kuningaskunta katkaisi diplomaattisuhteet Neuvostoliittoon agitaation ja vakoilun vuoksi.
27. toukokuuta – Ford lopetti T-mallin valmistuksen.
28. toukokuuta – Aero Oyn Junkers F 13 K-SALA:n ponttoonit takertuivat puhelinpylvääseen koneen lasketuessa Tallinnaan ja kone tuhoutui. Koneen miehistö ja kolme matkustajaa loukkaantuivat.
3. kesäkuuta − Eduskunta hyväksyi ensimmäisen tekijänoikeuslain.
4. kesäkuuta – Jugoslavia katkaisi diplomaattisuhteet Albaniaan.
7. kesäkuuta – Valkoinen emigrantti Boris Kowerda murhasi Neuvostoliiton Puolan-lähettilään Pjotr Voikovin Varsovassa.
10. kesäkuuta – Vastauksena Voikovin murhaan Neuvostoliitto teloitti 20 henkilöä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja vakoilusta muun muassa Britannian hyväksi.
18. kesäkuuta − Saksassa avattiin Nürburgringin moottorirata. Ensimmäiset ajot voitti saksalainen Rudolf Caracciola Mercedes-Benzillä.
24. kesäkuuta – Suomen lipun päivää vietettiin ensimmäisen kerran.
29. kesäkuuta – Maan pohjoisimmassa osassa sattui täydellinen auringonpimennys.
Tapahtumia > heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Suomen eduskuntavaalien ensimmäinen päivä
10. heinäkuuta – Irlannin vapaavaltion varapresidentti Kevin O'Higgins murhattiin Dublinissa.
14. heinäkuuta – Marsalkka Józef Piłsudski sulki Puolan senaatin ja parlamentin ilmoittamatta syytä toimenpiteelle.
15. heinäkuuta – Yli 200 kuoli mellakoissa Wienissä.
20. heinäkuuta – Karjalan kannaksella Pölläkkälän kylässä 53 taloa tuhoutui tulipalossa ja 400 henkilöä joutui kodittomiksi.
1. elokuuta – Kiinan Kansan vapautusarmeija perustettiin kommunistisen puolueen sotilassiiveksi Nanchangin kansannousun aikana.
2. elokuuta − Yhdysvaltain presidentti Calvin Coolidge kieltäytyi asettumasta ehdokkaaksi seuraavissa vaaleissa.
18. elokuuta – Presidentti Relander palasi hoitamaan virkatehtäviään.
23. elokuuta – Italialaiset anarkistit Nicola Sacco ja Bartolomeo Vanzetti teloitettiin Bostonissa. Teloituksen seurauksena syttyi mellakoita Lontoossa, Pariisissa ja Saksassa.
9. syyskuuta – Eduskunnassa otettiin käyttöön koneelliset äänestyslaitteet.
15. syyskuuta – Suomi valittiin Kansainliiton neuvoston jäseneksi kolmivuotiskaudeksi 1927–1930.
21. syyskuuta – Marsalkka Józef Piłsudski antoi Puolan parlamentille luvan kokoontua uudelleen 30 päivän ajan. Parlamentti suljettiin jälleen 3. marraskuuta.
24. syyskuuta – Kansainliiton kokous hyväksyi Puolan esityksen hyökkäyssodan kieltämisestä.
Tapahtumia > lokakuu–joulukuu

1. lokakuuta – Neuvostoliitto ja Iran solmivat keskinäisen hyökkäämättömyyssopimuksen.
1. lokakuuta – Arkkitehti Alvar Aalto voitti Viipurin kaupunginkirjaston uuden talon suunnittelukilpailun. Aallon ehdotus poikkesi kuitenkin huomattavasti sittemmin toteutetusta versiosta.
6. lokakuuta – Ensimmäinen puhuttu äänielokuva Jazzlaulaja sai ensi-iltansa. Elokuvan pääroolissa oli Al Jolson.
15. lokakuuta – Lähi-idän ensimmäinen merkittävä öljykenttä Baba Gurgur löytyi Irakista Kirkukin eteläpuolelta. Baba Gurgur oli maailman suurin tunnettu öljykenttä siihen saakka kunnes Ghawarin öljykenttä löytyi vuonna 1948 Saudi-Arabiasta.
23. lokakuuta – 21 ihmistä sai surmansa elokuvateatteri Imatran tulipalossa Tampereella.
4. marraskuuta – William Shakespearen näytelmä Myrsky sai Suomen-ensiesityksensä Kansallisteatterissa. Näytelmän musiikin oli säveltänyt Jean Sibelius.
11. marraskuuta – Italia luopui parlamentarismista.
12. marraskuuta – Lev Trotski erotettiin NKP:sta syytettynä ”puoluetta vahingoittavasta käyttäytymisestä”. Josif Stalin jäi Neuvostoliiton kiistattomaksi johtajaksi.
16. marraskuuta – Aero Oyn Junkers F 13 K-SALD katosi matkalla Tallinnasta Helsinkiin. Koneen miehistö ja kaksi matkustajaa menehtyivät.
25. marraskuuta – 76 maan hallitukset ja 65 yritystä solmivat kansainvälisen radioliikennesopimuksen.
2. joulukuuta − Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 15. edustajakokous hyväksyi ensimmäisen viisivuotissuunnitelman ja suunnitelman maatalouden kollektivisoinnista. NKP:sta erotettiin 76 Lev Trotskin kannattajaa.
9. joulukuuta – Pääministeri Väinö Tanner esitti hallituksensa eronpyynnön, koska eduskunta ei ollut hyväksynyt hallituksen esitystä tullien alentamisesta.
17. joulukuuta – Presidentti Relander myönsi eron Tannerin hallitukselle ja nimitti maataloushallituksen ylijohtajan Juho Sunilan johtaman maalaisliittolaisen vähemmistöhallituksen.
20. joulukuuta − Poikkeuksellinen pakkasaalto koetteli Pohjois-Eurooppaa. Etelä-Norjassa mitattiin 45 asteen pakkanen.
Syntyneitä > lokakuu–joulukuu

3. lokakuuta – Kalevi Korpi, suomalainen laulaja (k. 2013)
4. lokakuuta – Kalevi Kahra, suomalainen näyttelijä (k. 1998)
8. lokakuuta – César Milstein, vuoden 1984 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut argentiinalainen biokemisti (k. 2002)
14. lokakuuta – Roger Moore, englantilainen näyttelijä (James Bond) (k. 2017)
16. lokakuuta – Mirja Bolgár, suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja (k. 2013)
16. lokakuuta   – Günter Grass, vuoden 1999 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen kirjailija (Peltirumpu) (k. 2015)
19. lokakuuta – Pierre Alechinsky, belgialainen taiteilija ja graafikko
23. lokakuuta – Esko Hukkanen, suomalainen näyttelijä (k. 2016)
26. lokakuuta – Janet Moreau, yhdysvaltalainen yleisurheilija (k. 2021)
1. marraskuuta – Balram Das Tandon, intialainen poliitikko (k. 2018)
3. marraskuuta − Odvar Nordli, Norjan pääministeri 1976–1981 (k. 2018)
8. marraskuuta – Vappu Jurkka, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (k. 2012)
8. marraskuuta − Nguyễn Khánh, Etelä-Vietnamin asevoimien komentaja, maan johtaja 1964 (k. 2013)
8. marraskuuta – Jørgen Reenberg, tanskalainen näyttelijä (k. 2023)
16. marraskuuta – Martti Kainulainen, suomalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja teatterinjohtaja (k. 2000)
23. marraskuuta – Erkki Toivanen, suomalainen toimitusjohtaja ja vuorineuvos (k. 2000)
28. marraskuuta − Abdul Halim Mu’adzam Shah, Kedahin sulttaani ja Malesian kuningas (k. 2017)
29. marraskuuta − Marjatta Metsovaara, suomalainen tekstiilitaiteilija (k. 2014)
5. joulukuuta – Rama IX, Thaimaan kuningas (k. 2016)
8. joulukuuta – Ossi Skurnik, suomalainen elokuvaohjaaja (k. 2002)
12. joulukuuta – Robert Noyce, yhdysvaltalainen fyysikko, keksijä ja liikemies (k. 1990)
16. joulukuuta – Jyri Schreck, suomalainen runoilija (k. 1982)
17. joulukuuta – Ivar Ivask, virolainen runoilija ja kirjallisuudentutkija (k. 1992)
20. joulukuuta – Tuure Vierros, suomalainen opettaja, kirjailija ja oppikirjojen laatija (k. 2012)
21. joulukuuta – Isi Foighel, tanskalainen professori, tuomari ja poliitikko (k. 2007)
23. joulukuuta – Ilmo Paananen, kansanedustaja, ministeri, Oulun kaupunginjohtaja (k. 2014)
24. joulukuuta – Mary Higgins Clark, yhdysvaltalainen jännityskirjailija (k. 2020)
24. joulukuuta – Pentti Laamanen, suomalainen yleisesikuntaupseeri ja rauhanturvatoiminnan pioneeri (k. 2012)
25. joulukuuta – Gunnar Pohjola, suomalainen taidemaalari ja -graafikko (k. 2008)
25. joulukuuta – Ram Narayan, intialainen muusikko (k. 2024)
28. joulukuuta – Leo Lastumäki, suomalainen näyttelijä (k. 2012)