stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wonderful Wonderful
Julkaisuhistoria

| Maa | Levy-yhtiö | Formaatti | Kataloginumero | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | Island Records | CD-levy | B0027414-02 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Yhdysvallat | Island Records | Vinyylilevy | B0027047-01 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Eurooppa  Britannia | Island Records | CD (deluxe) | 00602557918458 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Eurooppa  Britannia | Island Records | Vinyyli | 6025577717018 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Kanada | Island Records | CD (deluxe) | B002725902 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Australia | Island Records | CD (deluxe) | 5791845 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Japani | Island Records | CD | UICL-1139 | 22. syyskuuta 2017 |
|  Meksiko | Island Records | CD (deluxe) | 602557918458 | 22. syyskuuta 2017 |
Julkaisuhistorian lähde:
Aiheesta muualla

Wonderful Wonderful Discogsissa (englanniksi)
| n k The Killers |
| --- | --- |
Brandon Flowers Dave Keuning Mark Stoermer Ronnie Vannucci
Studioalbumit: Hot Fuss (2004) Sam’s Town (2006) Day & Age (2008) Battle Born (2012) Wonderful Wonderful (2017) Imploding the Mirage (2020) Pressure Machine (2021)
Kokoelmat: Sawdust (2007) Direct Hits (2013)
EP:t: (Red) Christmas (2011)
Singlet: ”Mr. Brightside” ”Somebody Told Me” ”All These Things That I’ve Done” ”Smile Like You Mean It” ”When You Were Young” ”Bones” ”Read My Mind” ”For Reasons Unknown” ”Shadowplay” ”Tranquilize” ”Human” ”Spaceman” ”The World We Live In” ”A Dustland Fairytale” ”Runaways” ”Miss Atomic Bomb” ”Here with Me” ”Shot at the Night” ”Just Another Girl” ”Peace of Mind” ”The Man” ”Run for Cover”} ”Rut” ”Land of the Free” "Caution" "Fire in Bone" "My Own Soul's Warning" "Dying Breed" "Dustland" "Boy"
Muuta: Diskografia Kappaleet
Metastabiliteetti

Heikomman sidoksen meta­stabiili tila (1), välivaiheena esiintyvä satulakonfiguraatio (2) ja vahvemman sidoksen stabiili tila (3).
Metastabiliteetti eli meta­stabiilius merkitsee ilmiötä, jossa systeemi voi pysyä pitkähkön ajan tilassa, jossa sen energia ei ole pienin mahdollinen. Systeemin ollessa meta­stabiilissa tilassa kaikki sen tilaa kuvaavat parametrit saavat stationaariset, vakioina pysyvät arvot.
Jokaisella eristetyllä systeemillä on tietty vakaa pienimmän energian tila eli perustila. Sen ohella systeemillä voi olla useitakin meta­stabiileja tiloja, jotka ovat kohtalaisen pysyviä. Meta­stabiilin tilan purkautuminen edellyttää yleensä tietyn määrän ulkoisesta lähteestä saatua energiaa, mutta kun tämä tapahtuu, energiaa vapautuu enemmän kuin tämän kynnysenergian verran (jota kemiassa sanotaan aktivointienergiaksi).
Metastabiilit systeemit ovat yleisiä monilla aloilla kuten mekaniikassa,
kemiassa, termodynamiikassa ja atomi- ja ydinfysiikassa sekä elektroniikassa. Monet monimutkaiset luonnolliset ja keinotekoiset systeemit ovat meta­stabiileja. Sellaiset ovat yleisiä ainakin mekaniikassa, kemiassa, termo­dynamiikassa ja elektroniikassa. Nykyään meta­stabiiliuden käsitettä käytetään myös neurotieteissä ja päätöksentekoteoriassa.
Yksinkertainen esimerkki meta­stabiilista systeemistä on pallo mäen harjanteella olevassa kuopassa. Tällöin sen potentiaalienergia ei ole minimissään, mutta sillä on kuopan pohjan kohdalla paikallinen minimi, eikä se lähde liikkeeseen, ellei se saa ulkoisesta lähteestä lisää energiaa. Jos sitä kuitenkin työnnetään johonkin suuntaan sen verran, että se ylittää kuoppaa ympäröivän vallin, se alkaa vieriä alemmaksi.
Takaisinkytkennällä varustetut dynaamiset systeemit kuten elektroniset piirit, signaaliliikenne, päätöksentekojärjestelmät ja neurotieteelliset systeemit ovat stabiileja tai meta­stabiileja riippuen siitä, pysyykö aktiivisten ja reaktiivisten mallien suhde ulkoisiin vaikutuksiin ajallisesti vakiona vai ei. Näissä termisten fluktuaatioiden vastineena on niin sanottu valkoinen kohina, joka vaikuttaa signaalinen etenemiseen ja päätöksentekoon.
Statistinen fysiikka ja termodynamiikka

Termodynamiikassa tutkitaan myös tiloja, joissa systeemi ei ole termisessä tasapainossa. Atomien tai muiden hiukkasten lämpöliike saattaa ikään kuin "lukkiutua" tilaan, jossa sen energia ei ole pienin mahdollinen. Tällaisen tilan sanotaan olevan "kineettisesti persistentti".
Statistinen fysiikka ja termodynamiikka > Aineen olomuodot

Aineen meta­stabiileja olomuotoja ovat esimerkiksi ali­jäähtyneet ja yli­kuumentuneet nesteet . Täysin puhdas alijäähtynyt vesi voi pysyä nestemäisenä 0 °C:n alapuolella olevissa lämpö­tiloissa, kunnes se joutuu kosketuksiin jonkin kiinteän hiukkasen kanssa, jonka ympärille se alkaa kiteytyä. Ilmakehän pilvissä vesi on usein alijäähtyneenä.
Statistinen fysiikka ja termodynamiikka > Tiivis aine ja makromolekyylit

Meta­stabiilit faasit ovat yleisiä tiiviissä aineessa. Esimerkiksi timantti on normaalissa lämpötilassa ja paineessa hiilen meta­stabiili muoto. Se voi sopivissa olosuhteissa muuttua grafiitiksi vapauttaen energiaa, mikä alhaisessa paineessa ja yli 1900 kelvinin lämpötilassa tapahtuukin nopeasti. Martensiitti on meta­stabiili faasi, jolla säädetään useimpien teräslaatujen kovuutta. Polymeerien kuten DNA:n, RNA:n ja proteiinien rakenneosasten väliset sidokset ovat myös meta­stabiileja. Kvartsin meta­stabiilit polymorfit ovat myös yleisiä. Joskus, esimerkiksi kiinteän boorin eli allotrooppien tapauksessa, stabiilista faasista koostuva näyte on jopa vaikea valmistaa.  Yleensä myös emulsiot, kolloidit ja lasit ovat aineen meta­stabiileja muotoja.
Hiekkakasat ja lumivyöryt

Jyrkässä rinteessä tai tunnelissa hiekkakasat voivat olla meta­stabiilissa tilassa. Hiekan jyväset muodostavat kasoja, jotka kitkan vaikutuksesta ovat pysyviä. Kokonainen suuri hiekkakasa voi päätyä tilaan, jossa se on vakaa, mutta jos siihen lisätään yksikin hiekanjyvänen, se saa laajan osan kasasta romahtamaan.
Samaan tapaan rinteisiin kerääntynyt lumi ja jääkiteet voivat purkautua lumivyöryinä, jotka ovatkin vuoristoalueilla yleisiä onnettomuuksia. Kuivissa olosuhteissa vuorille kertyneet lumikasat voi romahtaa samaan tapaan kuin hiekkakasat.  Kokonaisen vuoren rinteeltä lumi saattaa yhtäkkiä lähteä vyörymään alas esimerkiksi hiihtäjän tai pelkän kovan äänenkin vaikutuksesta.
Metastabiilit systeemit kvanttimekaniikassa

Monet kvanttimekaniikassa kuvatut, useamman subatomisen hiukkasen muodostamat systeemit (esimerkiksi kvarkit nukleoneissa, nukleonit atomiytimissä, elektronit atomeissa ja molekyyleissä ja atomi­klustereissa) voivat esiintyä monissa toisistaan selvästi erotettuvissa tiloissa. Näistä yleensä yksi on täysin vakaa perustila, jossa energia on minimissään; toisinaan tällaisia perustiloja tosin saattaa olla useitakin, jotka muodostavat pienen joukon degeneroituneita energiatiloja.
Kaikissa muissa tiloissa systeemillä on suurempi energia kuin perustilassa. Näistä muista tiloista meta­stabiileiksi katsotaan yleensä ne, joiden puoliintumisaika on ainakin 102 tai 103 kertaa suurempi kuin systeemin lyhytikäisimpien tilojen.
Metastabiili tila on siis pitkäikäinen, mutta ei kestä loppumattomiin. Se on viritystila, jossa energiaa on enemmän kuin perustilassa, ja lopulta se hajoaa stabiilimpaan tilaan luovuttaen energiaa. Itse asiassa absoluuttisen nollapisteen yläpuolella systeemin kaikilla tiloilla on nollasta poikkeava todennäköisyys hajota, toisin sanoen siirtyä toiseen, yleensä alempaan energiatilaan. Yksi menetelmä, jolla tämä voi tapahtua, on kvanttimekaaninen tunneloituminen.
Metastabiilit systeemit kvanttimekaniikassa > Ydinfysiikassa

Nuklidi on atomiydintyyppi, jossa on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Jokaista nuklidilla on tietty, sille ominainen massaluku ja varaus, mutta samallakin ytimellä voi perustilan lisäksi olla useita viritystiloja, joissa sillä on suurempi energia. Yleensä viritystilat purkautuvat niin nopeasti, alle 10-10 sekunnissa, ettei niiden elinikää voida mitata. Jos viritystila kuitenkin on sen verran pitkäikäinen, että sen elinikä voidaan mitata, ydintä sanotaan isomeeriseksi ytimeksi. Tällöin on kyseessä ytimen meta­stabiili tila. Viritystilan purkautuessa ydin lähettää gammasäteilyä.  meta­stabiileille isomeereille käytetään merkintää, jossa massaluvun jälkeen on lisätty pieni m-kirjain. Sellainen on esimerkiksi teknetium-99m, jolla on poikkeuksellisen pitkä elinikä, hieman yli kuusi tuntia.
Metastabiilit systeemit kvanttimekaniikassa > Atomi- ja molekyylifysiikassa

Myös jotkin atomien elektroniverhojen viritystilat ovat meta­stabiileja. Esimerkiksi Rydbergin atomit ovat atomien meta­stabiileja viritystiloja. Atomin siirtymisen tällaisesta tilasta perustilaan estävät tai ainakin tekevät jokseenkin epätodennäköisiksi sähköisten dipolien valinta­säännöt. Elektroni, joka päätyy meta­stabiilille orbitaalille, jää tavallaan suljetuksi sinne. Kun siirtyminen tällaisesta tilasta perustilaan on kuitenkin mahdollinen, joskin epätodennäköinen, elektroni kuitenkin lopulta päätyy spontaanisti alhaisemmalle energiatasolle lähettämällä säteilyä.
Tätä elektronien ominaisuutta käytetään hyväksi lasereissa. Kun atomiin osuu valoa, jolla on tietty aallonpituus, elektronit siirtyvät korkeampaan energiatasoon. Kun valon saapuminen lakkaa, virittyneet elektronit palaavat alkuperäiseen tilaansa, useimmiten jo 10-8 sekunnissa. Jos elektroni kuitenkin on päätynyt meta­stabiiliin tilaan, se pysyy siellä kauemmin, yleensä noin 10-3 sekuntia. Tämän vuoksi elektronit kasaantuvat meta­stabiileihin tiloihin, koska niihin siirtyy elektroneja nopeammin kuin niitä palaa sieltä perustilaan. Tätä ilmiötä, johon laserin toiminta perustuu, sanotaan populaatioinversioksi.
Joissakin aineissa elektroni saattaa pysyä meta­stabiilissa tilassa jopa useita tunteja. Tällainen aine tulee valon vaikutuksesta itsevalaisevaksi ja pysyy sellaisena vielä useita tunteja, vaikka se siirretään pimeään, kunnes kaikki elektronit ovat palanneet perustilalle. Ilmiötä sanotaan fosforesenssiksi.
Metastabiilit systeemit kvanttimekaniikassa > Kemiassa

Kemiassa atomien tai molekyylien muodostama systeemi on meta­stabiili, jos sen molaarinen Gibbsin energia ei ole pienin mahdollinen, mutta aktivoitumisenergia, kota siirtyminen tähän stabiiliin tilaan edellyttää, on suurempi kuin vallitseva lämpötila kerrottuna Boltzmannin vakiolla. Meta­stabiili tila vastaa siis Gibbsin energian paikallista minimiä, stabiili eli pienimmän energian tila taas sen kaikkein pienintä arvoa.
 Yllä olevassa kaaviossa meta­stabiilit tilat ovat siis verrattavissa laaksoihin tai kuoppiin (piste 1), stabiili tila taas kaikkein alimpaan laaksoon (piste 3). Molekyylien värähtelyjen ja lämpö­liikkeen vuoksi kemialliset aineet, jotka ener­geetti­sesti ovat verrattavissa pyöreän kukkulan huippuun, ovat hyvin lyhyt­ikäisiä. Meta­stabiilit tilat sen sijaan voivat säilyä useita sekunteja tai jopa vuosia.
Yleinen meta­stabiliteetin tyyppi on isomeria. Isomeerit ovat kemiallisia yhdisteitä, joiden molekyyli sisältävät samojen alkuaineiden atomeja kutakin yhtä monta, mutta eri tavoin toisiinsa nähden sijoittuneina. Koska näillä on yleensä eri suuri muodostumislämpö, keskenään isomeerisista yhdisteistä vain yksi on stabiili. Muutkin voivat silti olla meta­stabiileja ja jokseenkin pitkäikäisiä, koska isomeerin muuttamiseen toiseksi tarvitaan vähintään tietyn suuruinen aktivoitumisenergia.
Kemiallisen systeemin stabiilius tai meta­stabiilius riippuu ympäristöstä, erityisesti lämpötilasta ja paineesta. Sillä, onko syntynyt aineen stabiili vai meta­stabiili muoto, voi olla huomattavia seurauksia. Esimerkiksi jokin lääkeaine on valmistuksen tai varastoinnin aikana kiteytynyt väärään kidemuotoon, se saattaa menettää tehonsa. Kaaviota, joka osoittaa, mikä muoto missäkin lämpötilassa, paineessa ja/tai kokoon­panossa on vakain, sanotaan faasidiagrammiksi. Diagrammin alueilla, jossa tietty muoto ei ole vakain, se saattaa silti olla meta­stabiili.
Reaktioiden välivaiheina syntyvät aineet ovat lyhyt­ikäisiä, ja ne ovat termo­dynaamisesti pikemminkin epävakaita kuin meta­stabiileja. IUPAC suositteleekin niitä sanottavan mieluummin transienteiksi kuin meta­stabiileiksi.
Metastabiileja ovat myös eräät tilat massaspektrometriassa ja spektrokemiassa.
Elektroniset piirit

Elektroniikassa meta­stabiliteetti on yleensä ongelma. Muuttuvan virtapiirin oletetaan asettuvan johonkin pienestä määrästä tiloja, mutta jos se on altis meta­stabiliteetille, se saattaa lukkiutua ei-toivottuun tilaan.
Laskennallinen neurotiede

Metastabiilisuus aivoissa on laskennallisessa neuro­tieteessä tutkittu ilmiö, jolla yritetään selvittää, miten ihmisaivot tunnistavat malleja. Tässä yhteydessä termiä "meta­stabiili" käytetään jokseenkin epätäsmällisessä merkityksessä. Kysymys ei ole siitä, että olisi myös alempia energiatiloja; sen sijaan aivot saavat signaaleja, jotka kestävät jonkin aikaa ja poikkeavat tavan­omaisesta tasapaino­tilasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:meta­stability
Pieni lumivyöry Mount Bakerin hiihtokeskuksessa havainnollistaa meta­stabiilisuutta
Käännös suomeksi
Rauta(II)

| Rauta(II)sulfidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
Muut nimet:  Ferrosulfidi, rikkirauta
CAS-numero:  1317-37-9
PubChem CID:  14828
SMILES:  [Fe+2].[S-2]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  FeS
Moolimassa:  87,910 g/mol
Ulkomuoto:  musta kiinteä aine
Sulamispiste:  1 188 °C (1 461 K)
Kiehumispiste:  hajoaa
Tiheys:  4,7 g/cm3
Liukoisuus veteen:  liukenematon
Rauta(II)sulfidi, ferrosulfidi eli rikkirauta (FeS) on raudan ja rikin muodostama kemiallinen yhdiste. Se on tumman­harmaa tai musta metallikiiltoinen, kiinteä ja kiteinen aine, jonka tiheys on 4,7 g/cm3 ja sulamispiste noin 1 188°C.
Rauta(II)sulfidi ei liukene veteen, mutta se liukenee happoihin ja reagoi niiden kanssa hieman rikkivetyä vapauttaen, esimerkiksi:
Rauta(II)sulfidia esiintyy luonnossa troiliittina pääasiassa meteoriiteissa. Myös magneettikiisu muistuttaa sitä koostumukseltaan, mutta sen kiderakenteesta puuttuu rauta-atomeja. Keinotekoisesti sitä valmistetaan kuumentamalla rauta- ja rikkijauheiden seosta, joka sisältää 4 paino-osaa rikkiä ja 7 paino-osaa rautaa. Kuumen­netta­essa nämä jauheet reagoivat keskenään runsaasti lämpöä vapauttaen muodostaen rauta(II)sulfidia:
Kauppa­tavarana rauta(II)sulfidi esiintyy yleensä valettuna tangoiksi tai mustina ohuina levyinä. Sitä käytetään keramiikassa. Kemiallisessa työskentelyssä sitä käytetään  rikki­vedyn valmistukseen.
Aiheesta muualla

PubChem: Ferrous sulfide (englanniksi)
ChemBlink: Ferrous sulfide (englanniksi)
Booraksi

| Booraksi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  disodium 3,7-dioxido-2,4,6,8,9-pentaoxa-1,3,5,7-tetraborabicyclo[3.3.1]nonane decahydrate
CAS-numero:  (dekahydraatti)1330-43-4 (vedetön) 1303-96-4 (dekahydraatti)1330-43-4 (vedetön)
PubChem CID:  10219853 ja 132987452
SMILES:  B1(OB2OB(OB(O1)O2)[O-])[O-].O.O.O.O.O.O.O.O.O.O.[Na+].[Na+]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Na2[B4O5(OH)4] · 8H2O tai Na2(B4O7) · 10H2O tai B4Na2O7 · 10H2O
Moolimassa:  382,08 g/mol
Ulkomuoto:  kiinteinä kiteinä tai kiteisenä jauheena
Sulamispiste:  741 °C
Kiehumispiste:  1 575 °C
Tiheys:  1,73 g/cm3 (kiinteä)
Liukoisuus veteen:  5,1 g/100 ml
   
Booraksi eli dinatriumtetraboraattidekahydraatti, josta puhekielessä käytetään myös harhaanjohtavia nimityksiä natriumboraatti ja natriumtetraboraatti, E285 (engl. Borax, lat. Natrium Boricum) on monikäyttöinen booriyhdiste, mineraali (boorimalmi) ja boorihapon suola.
Booraksia käytetään kotitalouksissa muun muassa homeenestoon, puhdistukseen ja hyönteistorjuntaan. Sillä on lukuisia käyttötarkoituksia myös teollisuudessa. Näistä yleisimmät liittyvät booraksin kykyyn alentaa työstettävien metallien tai lasin sulamislämpötilaa. Booraksi on myös päälähde boorihapolle. Yksi eksoottisimmista käyttötarkoituksista liittyy booraksin kykyyn absorboida neutroneja. Tämän ansiosta sitä käytetään ydinreaktoreiden ja käytetyn ydinpolttoaineen yhteydessä sekä fissioreaktion hallitsemiseen että lopulliseen ketjureaktion pysäyttämiseen.
Nimen käyttö horjuvaa

Nimeä booraksi käytetään useammasta boori-natriumyhdisteestä, jotka eroavat toisistaan sisältämänsä kideveden määrän perusteella.
Vedetöntä muotoa eli dinatriumtetraboraattia (engl. Anhydrous borax) (Na2[B4O7] tai B4Na2O7) kutsutaan myös puhdistetuksi booraksiksi. Se esiintyy kiteinä tai valkoisena jauheena, jossa on pehmeitä, värittömiä ja helposti veteen liukenevia kiteitä. Sitä voi tavata myös kellertävänä, sinertävänä tai vihertävänä.
Muita yleisiä muotoja ovat dinatriumtetraboraatti pentahydraatti (engl. Borax pentahydrate) (Na2B4O7 · 5H2O), ja useimmiten booraksista puhuttaessa tarkoitettu dinatriumtetraboraatti dekahydraatti (engl. Borax decahydrate) (Na2[B4O7] · 10H2O, tai mieluummin Na2[B4O5(OH)4] · 8H2O, koska booraksi sisältää [B4O5(OH)4]2−-ionin).
Käyttö

Booraksia käytetään suuria määriä muun muassa eristävän selluvillan valmistuksessa (homeenestoon, palonsuoja-aineena), veden pehmentämisessä ja jonkin verran myös juotostöissä.
Käyttö > Puskuriliuos

Booraksista eristettyä natriumboraattia käytetään muun muassa puskuriliuosten (TBE tai SB) valmistamiseen DNA-geelielektroforeesia varten.
Käyttö > Kompleksoiva aine

Booraksista eristetyn boorin kykyä toimia kompleksoivana aineena (engl. Co-complexing agent) on käytetty hyväksi muodostaessa useita aineita. Booria ja sopivaa polymeerialustaa käytetään kromatografiassa glykosyloitumattoman hemoglobiinin erottamiseen glykosyloituneesta (pääasiassa HbA1c), joka on indikaattori sille, onko verensokeri liian korkea (hemoglobiinin glykosylaatiolla on osoitettu olevan yhteys nefropatiaan ja diabeettiseen retinopatiaan). HbA1c-seuranta tyypin 1-diabetespotilailla voi parantaa hoitoja.
Käyttö > Kaivosteollisuus

Booraksi on korvaamassa pienissä kultakaivoksissa amalgaamiprosessin ja sen sisältämän haitallisen elohopean käytön. Booraksimetodi kehitettiin Ruotsissa. Sitä on käytetty myös Filippiineillä. Tässä metodissa kultamalmi upotetaan booraksilla täytettyyn upokkaaseen. Booraksi laskee kullan sulamispistettä niin paljon, että se saadaan kassissa sulattamalla erotettua muista metalleista jopa tavallisella puhalluslampulla. Kullan normaali sulamispiste, noin 1 000 °C ei olisi saavutettavissa edullisilla sulatusvälineillä, jotka ovat Filippiineillä yleisiä.
Käyttö > Lannoite

Soluboori, jonka ravinnepitoisuus painoprosentteina koostuu 20 % boorista ja 10 % natriumista, on yleinen boorilannoitukseen käytetty lannoite.
Käyttö > Lasinvalmistus

Booraksin kiteistä muotoa käytetään lasinvalmistuksessa. Sen avulla saadaan laskettua lasin sulamispistettä samalla tavoin kuin booraksi toimii metallien kohdalla.
Käyttö > Juoksute

Ammoniumkloridin ja booraksin sekoitetta käytetään juoksutteena terästä ja rautaa hitsatessa. Sekoite laskee hitsauksen tarpeettomana sivutuotteena syntyvän rautaoksidin sulamispistettä, jolloin se valuu pois. Booraksivesiliuosta käytetään juoksutusaineena myös jalometallien juotostöissä. Se auttaa sulanutta juotosmetallia valumaan tasaisesti koko juotospinnalle.
Käyttö > Kitti

Kun puuliimaa (engl. PVA glue) sekoitetaan booraksivesiliuokseen, tapahtuvien polymeerien ristiliitosten johdosta saadaan aikaan kumimainen saos.
Käyttö > Elintarvikelisäaine

Booraksia käytetään joissakin maissa elintarvikelisäaineena (E285). Suomessa sen käyttö on sallittu vain sammenmädin (aito kaviaari) säilöntäaineena. Yhdysvalloissa booraksin käyttö elintarvikelisäaineena on kielletty kokonaan. Tämän johdosta maassa myyty kaviaari sisältää usein säilyvyyden takaamiseksi enemmän suolaa.
Kiinassa booraksia on löydetty lamian-nuudeleiden lisäaineiden joukosta.
Käyttö > Puhdistusaine

Booraksia käytetään yleisesti puhdistusaineiden osana ja kiteistä muotoa muun muassa saippuan valmistuksessa.
Käyttö > Desinfiointiaine

Booraksia käytettiin kuparisulfaatin ohella vuosisatojen ajan myös desinfiointiaineena. Suomessa Gabriel Erik von Haartman puolusti vuonna 1781 väitöskirjaa booraksin käytöstä haavaumien paranemisessa. Käyttöä on sittemmin rajoitettu haitoista johtuen, mutta sitä käytetään edelleen muun muassa akvaarioiden puhdistukseen ja puskuriliuoksena uima-altaiden pH-tasapainon ylläpitämiseen.
Esiintyminen luonnossa

Aavikkojärvien toistuvan kuivumisen myötä syntyy evaporiittia, joka sisältää booraksia. Näistä luonnon esiintymistä kaupallisesti tärkeimmät sijaitsevat Turkissa, lähellä Boronia, Kaliforniassa – yhteisöä joka on saanut nimensä boorin mukaan (Boronissa sijaitsee myös maailman suurin booraksikaivos), Yhdysvaltain lounaisosissa, Atacaman aavikolla Chilessä ja Tiibetissä. Booraksia voi valmistaa myös kaikista muista booriyhdisteistä.
Myrkyllisyys

Booraksi on luokiteltu Suomessa kesäkuusta 2009 lähtien myrkylliseksi yhdisteeksi.
Booraksi ei ole kuitenkaan erityisen myrkyllistä. Sen LD50-arvoksi (annos, joka tappaa puolet koe-eläimistä kokeen aikana) on saatu rottakokeilla 2,66 g/kg. Sitä on siis nautittava huomattava määrä ennen merkittäviä komplikaatioita tai kuolemaa. Turhaa booraksipölylle altistumista on kuitenkin vältettävä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa teollisuuskäytössä suojavarusteet ovat pakollisia, kotitalouskäytössä ei. Pienimuotoinen altistus aiheuttaa ensioireina ärsytystä ja ihottumaa. Boorihappopohjaiset silmähuuhteluaineet ja desinfiointiaineet ovat haitallisia pikkulapsille, etenkin jatkuvassa käytössä, sillä aine poistuu elimistöstä hitaasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
International Chemical Safety Card 0567 (englanniksi)
International Chemical Safety Card 1229 (fused borax) (englanniksi)
National Pollutant Inventory – Boron and compounds (englanniksi)
NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards (englanniksi)
Sodium Borate in sefsc.noaa.gov (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Booraksin (Na2[B4O5(OH)4]·8H2O) sisältämän [B4O5(OH)4]2−-anionin rakenne.
Puuvillaa rakenteeltaan muistuttava "luonnon booraksipallo"
Käännös suomeksi
Hannu Porkka

Hannu Porkka (s. 16. toukokuuta 1958lähde?) on suomalainen lyömäsoittaja. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa vuosina 1977–1981. Hän oli Kotkan kaupunginorkesterin jäsen 1980–1981. Porkka soitti lyömäsoittimia Hassisen kone -rockyhtyeessä 1981–1982. Hän toimii nykyään Joensuun kaupunginorkesterin lyömäsoitinten äänenjohtajana. Porkka on soittanut myös yhtyeissä Silmienvaihtajat ja Kosmonauts.
Hassisen kone
| --- | --- |
Studioalbumit:  Täältä tullaan Venäjä • Rumat sävelet • Harsoinen teräs • High Tension Wire
Kokoelmat:  1980–82 • Poko klassikot • Historia 1980–82 • Tarjolla tänään: Hassisen kone • Jurot nuorisojulkkikset – koko tuotanto, koko tarina 1980–1982 • Klassikot
Livealbumit:  Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta) • 20 vuotta myöhemmin – live 2000 • 40 vuotta myöhemmin - Ratinan stadion 2022
Singlet:  Hassisen kone • Rappiolla • Jurot nuorisojulkkikset • On jouluyö, nyt laulaa saa • Hiljaa virtaa veri
DVD:t:  Hassisen Kone - 20 vuotta myöhemmin • Saimaa-ilmiö
Katso myös:  Luettelo Hassisen Koneen kappaleista
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz