stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Market Garden
Taistelut > Viimeisten päivien perääntymiset

Toiseksi viimeisenä päivänä oli jo selvää, että operaatio tuli epäonnistumaan kokonaisuudessaan. Sunnuntai-iltana Dorsetiin oli määrä hypätä vielä joukkoja vahvistamaan Nijmegenin vartiointia Oosterbeekista päin. Nämä laskuvarjojoukot hyppäsivät kuitenkin suoraan saksalaisjoukkojen syliin, ja suurin osa miehistä ammuttiin heti. Oosterbeekin yrittäneistä 315 miehestä vain 75 pääsi perille, ja hekin jäivät saksalaisten vangeiksi. Tämän verilöylyn jälkeen 1. maahanlaskudivisioona päätettiin vetää pois Hollannista.
Maanantaiaamuna divisioonan käskettiin vetäytyä Reinin yli odottamaan pääsyä takaisin Englantiin. Vetäytymistä ei kuitenkaan saatu toteutettua ennen pimeää, ja siihen asti divisioona taisteli vielä kiivaasti selviytyäkseen. Divisioona taisteli saksalaisia vastaan tehokkaasti vetäytyessään ja antoi saksalaisille vaikutelman, että heidän asemansa olivat muuttumattomat. Tämä antoi mahdollisuuden vetäytymiseen kello 22.00.
Seuraavaan aamuun mennessä liittoutuneet olivat vetäneet 2 398 selviytynyttä miestään pois Hollannista, jättäen noin 300 miestä Reinin pohjoisrannalle. Nämä miehet joutuivat antautumaan saksalaisille, koska saksalaiset piirittivät heitä, eivätkä he näin päässeet perääntymään.
Noin 10 600 miehestä, jotka taistelivat Reinin pohjoispuolella, kaatui 1 485 miestä ja vangiksi joutui 6 414. Vangeista kolmannes oli haavoittuneita.
Arnhemin eteläpuolella Nijmegenissä vasta saapunut 50. Northumbian divisioona hyökkäsi saksalaisten kimppuun valtatiellä ja otti sen haltuunsa seuraavaan päivään mennessä. Myös Nijmegenin Salientissa liittoutuneiden laskuvarjojoukot pitivät asemansa läpi syys- ja lokakuun ja luovuttivat ne sen jälkeen Kanadan ensimmäiselle armeijalle marraskuussa 1944. Nämä alueet onnistuttiin pitämään hallussa helmikuuhun 1945 asti, jolloin Reininmaalla käynnistettiin toinen operaatio.
Taistelut > Operaation seuraukset ja lopputulos

Operaatio epäonnistui suurelta osin, ja varsinkin Arnhemin tappiot olivat huomattavat. Monet liittoutuneiden eliittimaahanlaskujoukoista kärsivät raskaita menetyksiä. Maahanlaskujoukkoja ei ollut koulutettu eikä aseistettu pitämään kohteita hallussaan pitkiä aikoja vaan valtaamaan ne ja luovuttamaan sitten maajoukoille. Näin ei kuitenkaan operaatio Market Gardenissa käynyt.
Operaatiota on syytetty huonosti ja hätäisesti suunnitelluksi. Sodanjohto halusi vain toteuttaa edes yhden operaation, jottei joutuisi kielteiseen julkisuuteen. Menetykset toivat kuitenkin mukanaan vielä enemmän kielteistä huomiota, ja operaation tärkeydestä kiisteltiin. On arveltu, että ilman operaatiota Antwerpeniin olisi saatu enemmän tarvikkeita. Market Garden vaati kuitenkin niin paljon resursseja, että Antwerpenin vapautus venyi aina vain myöhempään. Ilman Market-Gardenia olisi kuljetuskalustoa, vettä ja ruokaa, sekä ampumatarvikkeita riittänyt muuallekin ja tärkeitä satama- ja vesiväyliä olisi saatu vallatuksi ja näin kuljetuskalustoa Euroopan mantereella lisättyä.
Myös pudotusalueiden sijainteja on moitittu. Jos ne olisivat olleet lähempänä tärkeitä siltoja, hyökkäyksiin olisi kulunut luultavasti vähemmän aikaa ja varoja ja sillat olisi voitu saada vallatuiksi, kuten Veghelissä ja Gravessa.
Epäonnistuminen johtui luultavasti eniten XXX armeijakunnan myöhästymisestä ja hidastelemisesta. Jo ensimmäisenä päivänä se myöhästyi aikataulustaan ja saapui Nijmegeniin vasta sitten kun sen olisi suunnitelman mukaan pitänyt olla jo Arnhemissa. Panssarijoukot eivät yksinkertaisesti voineet edetä nopeammin.
Toisaalta jos operaatiota olisi suunniteltu pidempään, olisi luultavasti huomattu, että Drielissä olisi kulkenut lautta joen yli. Lautta olisi myös saatu huomattavasti helpommin vallattua kuin Arnhemin silta. Muitakin vaihtoehtoja kuin silta olisi siis ollut tarjolla.
Operaatiota suunniteltaessa luultiin saksalaisvastarinnan olevan vähäistä: lähinnä nostoväkeä, vanhuksia ja opiskelijoita. Saksalaiset olivat kuitenkin Normandian maihinnousun jälkeen varoittaneet amerikkalaisia ja brittiläisiä siitä, että he olivat saaneet joukkonsa koottua. Näin oli siis tiedossa, että vastassa olisi oikeita sotilaita. Liittoutuneet eivät kuitenkaan ottaneet varoituksia vakavasti, koska samanlaisia varoituksia oli esitetty puolin ja toisin.
Market Garden oli erittäin uskalias operaatio. Se edellytti taktisten riskien ottamista, mutta taktisia riskejä otettiin väärissä paikoissa. Yksityiskohtainen suunnittelu ja oikeanlainen johtajuus puuttuivat. Päättäjät eivät suunnitelleet erillisten yksiköiden, kuten pataljoonien ja komppanioiden, tehtäviä vaan enemmänkin suurten yksiköiden toimintaa.
Brittiläinen sotamarsalkka Bernard Montgomery kuitenkin luonnehti operaatiota ”90-prosenttisesti menestyksekkääksi”. Arnhemin kaupungin vapautti vasta huhtikuussa 1945 Kanadan I armeijakunta. He joutuivat taistelemaan kaksi päivää, eikä Arnhemin silta kuitenkaan säästynyt. Sen tilalle rakennettiin myöhemmin samanlainen silta, joka nimettiin sittemmin ”eversti Frostin sillaksi”.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cornelius Ryan: Yksi silta liikaa (1974).
Brittiläisiä laskuvarjojoukkoja Oosterbeekissä
Jälkitilanne
Run to the Hills

| ”Run to the Hills” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Number of the Beast
 Julkaistu: 12. helmikuuta 1982
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.50
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Purgatory” 1981 | ”Run to the Hills” 1982 | ”The Number of the Beast” 1982 |
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Run to the Hills on Iron Maidenin kappale albumilta The Number of the Beast, ja myös yksi yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Kappaleen tunnistaa tunnetusta rumpukompista. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen basisti Steve Harris.
Singlenä kappale julkaistiin 12. helmikuuta 1982. Singlen b-puolena on kappale "Total Eclipse", jota ei julkaistu The Number of the Beast albumilla. "Total Eclipse" lisättiin myöhemmin vuonna 1998 remasteroidulle The Number of the Beastin albumille. Singlen listasijoitus Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli 7.
Kappaleesta on julkaistu myös livesingle 2. joulukuuta 1985 ja kaksiosainen "Run to the Hills (live)" 11. maaliskuuta 2002. "Run to the Hills (live)" julkaisulla kerättiin rahaa MS-tautia sairastavan, yhtyeen entisen rumpalin Clive Burrin hyväksi.
Palkinnot ja coverit

"Run to the Hills" pääsi sijalle 27. VH1:n parhaiden metallikappaleiden listalla. Kappale on myös lumilautailupelissä SSX On Tour ja musiikkipelissä Rock Band. Kappaleesta on myös coveri Numbers from the Beast -albumilla. Kappaleessa laulaa Robin McAuley, kitaraa soittaa Michael Schenker & Pete Fletcher, bassoa Tony Franklin ja rumpuja Brian Tichy. Iron Maidenin naisita koostuva tribuuttiyhtye The Iron Maidens teki kappaleesta version debyyttialbumilleen The Iron Maidens: World's Only Female Tribute to Iron Maiden. Vuonna 2008 Sign tulkitsi kappaletta Maiden Heaven: A Tribute to Iron Maiden -tribuutilla, jonka julkaisi Kerrang!.
Kappaleet > 1982 single 7" ja 12"

Run to the Hills – 3.51 (säv. Harris)
Total Eclipse – 4.24 (säv. Harris/Murray/Burr)
Kappaleet > 1985 live single 7" ja 12"

Run to the Hills (live Long Beach Arena, Long Beach, California 14–17 March 1985) – 4.03 (säv. Harris)
Phantom of the Opera (live Hammersmith Odeon, London 8–12 October 1984) – 7.27 (säv. Harris)
Losfer Words (Big 'Orra) (live Hammersmith Odeon, London 8–12 October 1984) – 4.14 (säv. Harris) (vain 12)
Vuoden 1985 live

| ”Run to the Hills (live)” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Live After Death
 Julkaistu: 2. joulukuuta 1985
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Running Free (live)” 1985 | ”Run to the Hills (live)” 1985 | ”Wasted Years” 1986 |
Vuoden 1985 live > 2002 single > Ensimmäinen osa

Run to the Hills (live Rio de Janeiro, Brasilia 19.Tammikuuta 2001) – 4.59 (säv. Harris)
Children of the Damned (live Hammersmith odeon, Lontoo 20.Maaliskuuta 1982) – 4.32 (säv. Harris/Smith)
Total Eclipse (live live Hammersmith odeon, Lontoo 20.Maaliskuuta 1982) – 3.57 (säv. Harris/Murray/Burr)
"Run to the Hills (live video)
Vuoden 1985 live > 2002 single > Toinen osa

Run to the Hills – 3.50 (säv. Harris)
22 Acacia Avenue (live Reading festival, Little Jonh's farm, Englanti 28.elokuuta 1982) – 6.33 (säv. Harris/Smith)
The Prisoner (live Reading festival, Little Jonh's farm, Englanti 28.elokuuta 1982) – 5.55 (säv. Smith/Harris)
"Run to the Hills (Camp Chaos video)" (Harris)
Vuoden 1985 live > 2002 single > Euroopan versio

Run to the Hills (live Rio de Janeiro, Brasilia 19.Tammikuuta 2001) – 4.59 (säv. Harris)
Run to the Hills – 3.50 (säv. Harris)
The Prisoner (live Reading festival, Little Jonh's farm, Englanti 28.elokuuta 1982) – 5.55 (säv. Smith/Harris)
Children of the Damned (live Hammersmith odeon, Lontoo 20.Maaliskuuta 1982) – 4.32 (säv. Harris/Smith)
"Run to the Hills (live video)
Vuoden 2002 live

| ”Run to the Hills (live)” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 11. maaliskuuta 2002
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 04.59
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Out of the Silent Planet” 2000 | ”Run to the Hills (live)” 2002 | ”Wildest Dreams” 2003 |
Muumilaakson tarinoita
Sarjan nimi

Alun perin sarjan nimi kuului vuosina 1977–1982 pala-animaationa valmistetulle puolalaiselle Muumi-sarjalle Muumien maailma. Se kantoi kyseistä nimeä 1980-luvun paikkeilla, kun sarja dubattiin ensimmäisen kerran Suomessa. Nimi Muumien maailma otettiin käyttöön vasta vuonna 2007. Sarjan ainoa ääni 1980-luvun dubbauksessa oli kertojan ääni (lukuun ottamatta taustaääniä), ja kertojana toimi näyttelijä Harri Hyttinen.
Musiikki

Sarjan taustamusiikit on säveltänyt Sumio Shiratori. Hän sävelsi kuvakäsikirjoitusten pohjalta yhteensä 260 eri kappaletta. Sovitukset tekivät Shiratori sekä Masaji Watanabe. Shiratorin vaimo Emiko Shiratori sanoitti ja lauloi pääosan japanilaisista tunnuslauluista. Hänen lauluaan kuuluu myös pääosin instrumentaalisessa taustamusiikissa. Japanin ulkopuoliset, myös Suomessa soivat tunnusmusiikit sävelsi hollantilainen Pierre Kartner. Suomen- ja ruotsinkieliset versiot esittää Benny Törnroos.
Musiikki > Suomalaiset tunnuslaulut > Alkutunnus

Käy Muumilaaksoon – 3.08 (säv. Pierre Kartner, san. Jertta Ratia-Kähönen)
Musiikki > Suomalaiset tunnuslaulut > Lopputunnus

Hei Muumit – 3.03 (säv. Pierre Kartner, san. Jertta Ratia-Kähönen)
Musiikki > Japanilaiset tunnuslaulut > Alkutunnukset

Yume no sekai e – 3.18 (jaksot 1–52, säv. Sumio Shiratori, san. Emiko Shiratori)
Omajinai no uta – 3.05 (jaksot 53–78, säv. Sumio Shiratori, san. Kiriko Seriguchi)
Heso magarincho – 3.04 (jaksot 79–104, säv. Sumio Shiratori, san. Emiko Shiratori, Futaba Ōno)
Musiikki > Japanilaiset tunnuslaulut > Lopputunnukset

Tōi akogare – 3.28 (jaksot 1–52, säv. Sumio Shiratori, san. Emiko Shiratori)
Itsuka suteki na tabi – 3.03 (jaksot 53–104, säv. ja san. Emiko Shiratori)
Sarja maailmalla

Sarja on jälkiäänitetty lukuisille kielille, ja sitä on esitetty 124 maassa. Erityisen suosittu sarja on ollut Pohjoismaissa ja Japanissa.
1990-luvun alussa BBC jälkiäänitti ensimmäisen animesarjan englanniksi ja esitti sen Isossa-Britanniassa nimellä Moomin. Jälkiäänitys nauhoitettiin Cardiffissa Eco Studios -dubbausyhtiössä. Sen teossa käytettiin Japanista saatua hiomatonta englanninkielistä käännöstä, joka sovitettiin kulttuurisesti merkityksellisemmäksi ja hahmojen suunliikkeisiin sopivaksi.  Sarja on esitetty englanniksi myös Havaijilla nimellä The Tales of Moomin Valley K-5-televisiokanavalla havaijinkielisellä tunnuslaululla.
Sarjasta tehtiin afrikaansinkielinen jälkiäänitys, jonka South African Broadcasting Corporation esitti Etelä-Afrikassa 1990-luvun alussa. Dubbausyhtiöllä ei ollut käytettävissään alkuperäisiä käsikirjoituksia kokonaisina, joten he joutuivat luomaan kokonaan uudet vuorosanat ja juonet dubbauksen kuluessa. Tämän johdosta afrikaansinkielinen versio poikkeaa huomattavasti alkuperäisestä japaninkielisestä versiosta.
2000-luvun alussa Yle ja Suomen ulkoministeriö rahoittivat yhteistyössä Nepalin yleisradion Nepal Televisionin kanssa ”Moomins to the Himalayas” -nimistä hanketta, jossa sarjan 52 ensimmäistä jaksoa jälkiäänitettiin nepaliksi.
Televisioesitykset Suomessa

Suomen Yleisradio osallistui sarjan tuottamiseen sijoittamalla siihen neljä miljoonaa markkaa, mikä oli noin kahdeskymmenesosa sarjan kokonaisbudjetista. Suomi oli ensimmäinen maa Japanin ulkopuolella, jossa sarjaa esitettiin. Suomessa sarjaa on esitetty sekä suomeksi että ruotsiksi. Suomenkielinen versio nähtiin ensi kerran 1. syyskuuta 1991 ja Ylen niin ikään tuottama ruotsinkielinen versio kolme päivää myöhemmin. Siinä vaiheessa esitysoikeudet oli myyty jo noin sataan maahan. 1. syyskuuta 1991 ennen ensimmäisen jakson ensiesityksen alkamista kuuluttajana oli Tutteli Hammermann, joka kertoi kuulutuksessa muun muassa taustaa sarjan toteututuksesta ja hahmoista sekä suomenkielisen version toteuttamiseen osallistuneista henkilöistä.
Ensimmäisen sarjan jaksot 1–50 esitettiin Yle TV1 -kanavalla 1. syyskuuta 1991 – 8. marraskuuta 1992 (jaksojen 40 ja 41 välissä oli kesätauko). Ensimmäisen sarjan jaksot 51–76 esitettiin Yle TV1 -kanavalla 28. elokuuta 1993 – 19. helmikuuta 1994. Sarjan jaksot esitettiin uusintana muutama vuosi myöhemmin Yle TV2 -kanavalla ja uusintakierroksen jälkeen esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992 valmistettu jatkosarja Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki 11. elokuuta 1997 – 26. tammikuuta 1998. Japanissa sarjaa esitettiin ensimmäistä kertaa huhtikuussa 1990.
Vuonna 2000 Muumilaakson tarinoita esitettiin viimeisen kerran Yle TV1 -kanavalla 6. kesäkuuta 2000 – 18. elokuuta 2000. Sillä uusintakierroksella ei esitetty kaikkia jaksoja.
Yleisradion edustajan mukaan sarjalla on ollut Suomessa vankka suosio ja jatkuvat uusinnat olivat toivottuja. Lasten ohella sarjaa ovat katsoneet monet teini-ikäiset, jotka nauttivat sen tarjoamasta "lähinostalgiasta", ja jopa aikuisetkin. Muumilaakson tarinoita oli pitkään Ylen nettipalvelu Yle Areenan katsotuimpia ohjelmia.
Televisioesitykset Suomessa > Sarjan suomalaisen version uudistukset

Sarjan suomenkieliselle versiolle on ajan saatossa tehty pari uudistusta.
Ensimmäisen kerran vuonna 2011 Yle hieman muokkasi sarjaa. Ensimmäisen tuotantokauden jaksot (1–76) oli Yle:n mukaan remasteroitu. Laatu ei kuitenkaan ollut HD-tasoa. Vanhemmissa jaksoissa kuvan laatu oli itse asiassa aiempaa sameampaa ja sinertävämpää/vihreämpää. Myöhemmissä jaksoissa kuvanlaatu parani huomattavasti, mutta joissakin jaksoissa kuvan valoisuus oli reilustikin aiempaa alhaisempi. Lisäksi alku- ja lopputunnuksien fontti oli muuttanut muotoaan, sekä ääninäyttelijöiden nimet olivat vaihtaneet paikkoja alkutunnuksessa suurimmasta roolista pienimpään (ennen tätä nimet olivat sukunimen mukaan aakkosjärjestyksessä). Lopputeksteissä tuotantotiedot oli siirretty liikkumaan lopputunnuksen vierelle, kun aikaisemmin tiedot olivat näkyneet pelkällä mustalla taustalla tunnuksen jälkeen. Toisen tuotantokauden jaksot (77–101) oli jätetty entiselleen vanhoine alku- ja lopputunnuksineen. Uudempiin DVD:ihin Yle sääti värejä uusiksi kuitenkin joihinkin jaksoihin. Lisäksi Yle pudotti jaksojen esityslistalta pois jakson 40 eli Rosvoja Muumilaaksossa siinä olevan väkivallan ja pelottavuuden vuoksi. Kyseinen jakso oli myös täten ensimmäisen tuotantokauden jaksoista ainoa, jolle Yle ei suorittanut muokkausta ollenkaan. VL-Media alkoi kesällä 2011 julkaisemaan uusia painoksia sarjan DVD-julkaisuista, jotka sisälsivät tätä Yle:n uudistamaa versiota sarjasta. Myös Rosvoja Muumilaaksossa -jakso sisältyi noihin DVD-julkaisuihin, mutta alkuperäisessä muodossaan. Ruotsinkielisessä versiossa kuitenkin oli uudemmat alku- ja lopputunnukset.lähde?
Tammikuussa 2017 ilmoitettiin, että sarja palaa ruutuun HD-tasoisena, ja että se jälkiäänitetään uudestaan uusilla ääninäyttelijöillä, sillä tuotantoyhtiö oli myynyt esitysoikeudet MTV:lle. MTV ei saanut käyttöönsä alkuperäistä Yleisradion 1990-luvulla tekemää ääniraitaa tai sen pohjana ollutta käännöstä, koska hinnasta ei päästy sopimukseen Yleisradion kanssa ja kokonaan uuden dubbauksen ja käännöksen tekeminen tuli halvemmaksi. Ylen mukaan vähimmäishinta ääniraidasta olisi ollut 50 prosenttia siitä summasta, jonka se oli aikanaan itse sijoittanut dubbauksen tekemiseen. Lisäksi Yle olisi halunnut myös säilyttää esitysoikeuden sarjaan, mutta senkään hinnasta ei päästy sopuun. Kuitenkin Benny Törnroosin laulamia sarjan alku- ja lopputunnuksia saatiin käyttää myös sarjan uudessa versiossa. Jaksot 1–50, 54, 56–57 ja 65 oli tehty Ylen remasteroinnista, tosin laadukkaammalla tekniikalla. 
Muihin jaksoihin MTV teki vanhemman Ylen version pohjalta omat värinsä ja muutoksensa. Näissä MTV:n kokonaan itse remasteroimissa jaksoissa kuvan kontrasti on tosin säädetty siten että kuvasta häviää tietyt yksityiskohdat lähes kokonaan. Myöskään MTV ei suorittanut toisen tuotantokauden jaksoille remasterointia ollenkaan.
Televisioesitykset Suomessa > Muu käyttö Suomessa

Sarjan sisällöstä on tullut internetin aikana suosittu parodioiden ja omaehtoisen fanifiktion kohde. Jotkin Muumilaakson tarinoihin perustuvat absurdit tai alatyyliset parodiat ovat muodostuneet internet-meemeiksi.
Mannerheimin Lastensuojeluliitto teki Muumilaakson tarinoiden kuvamateriaalista vuosina 2005–2006 lapsille suunnatun lyhyiden tietoiskujen sarjan Muumien malliin, johon äänitettiin uudet, alkuperäisiin asiayhteyksiin liittymättömät repliikit.
Hahmot ja ääninäyttelijät

Lähes kaikki sarjan vakiohahmot ovat Tove Janssonin luomuksia, mutta joidenkin hahmojen osuutta on painotettu enemmän kuin alkuperäisissä muumiteoksissa. Esimerkiksi Pikku Myy on lisätty käytännössä jokaiseen tarinaan, vaikka hahmoa ei ollut olemassa vielä ensimmäisten muumikirjojen ilmestyessä. Myös esimerkiksi Nipsu, Niisku ja kasvitieteilijä-Hemuli ovat sarjassa keskeisiä hahmoja, vaikka Jansson jätti heidät syrjään muutaman ensimmäisen kirjan jälkeen. Kokonaan uusia hahmoja ovat sarjassa Noita ja Aliisa. Myös hahmojen välisiä suhteita on jonkin verran muutettu. Esimerkiksi Pikku Myyn ja Nipsun keskinäinen sanailu on sarjassa toistuva huumorin aihe, vaikka alkuperäisissä muumiteoksissa nämä hahmot eivät koskaan olleet tekemisissä toistensa kanssa.
Luettelossa tähdellä (*) merkityt hahmot eivät perustu alkuperäisiin muumiteoksiin vaan esiintyvät vain tässä sarjassa.
Hahmot ja ääninäyttelijät > Muita sarjassa esiintyneitä hahmoja

Hattivatit
Sosuli
Emma
Jenni-täti (MTV:n versiossa Mimmi-täti)
Vilijaana
Muhveli*
Esi-isä
Taiteilija Umbra
Hemulitäti* (Hemulin sisko)
Tahmatassu
Launo
Drontti Edvard
Primadonna ja hänen hevosensa
Voimamies
Kiiltopää*
Anton*
Nana*
Billy The Kid* (MTV:n versiossa Hurja-Jaakko)
Bernardo da Pinci* (MTV:n versiossa Francesco Pinci)
Vedenneito* (MTV:n versiossa Vedenhengetär)
Vampyyri
Itsevaltias
Houska
Posteljooni*
Hömelö* (MTV:n versiossa Vekkuli)
Vertti* (MTV:n versiossa Veikka)
Merenneito*
Musta kreivitär
Kullanetsijä
Niiskuneidin sulhanen
Profeetta
Kapteeni Hutikka* (vain MTV:n versiossa)
Paholainen* (vain MTV:n versiossa)
Markiisi
Lastenkodin johtajatar
Suomalainen tuotanto > Yleisradion jälkiäänitys

| --- | --- |
Suomennos ja ohjaus:: Jertta Ratia-Kähönen
Äänitys:: Yleisradion jälkiäänitys
Äänittäjät:: Pekka Heinonen Timo Hintikka Heikki Häkkinen Tarja Laaksonen Juri Lakka Veijo Lehti Reetta Lehto Ari Lyytikäinen Matti Nuotio Tero Sotavalta Anssi Tamminen Pekka Vanhanen
Tunnuslaulut:: Benny Törnroos
tarvitaan parempi lähde
Yle teki sarjan suomenkielisestä versiosta erityylisen kuin japanilainen alkuperäisversio. Alkuperäisessä versiossa useat hahmot puhuvat nopeaan tahtiin kimittävillä lapsenomaisilla äänillä, mutta suomenkielisessä versiossa puhetahti oli verkkaisempi ja äänet kuulostavat aikuisemmilta. Myös ruotsinkielinen versio on Ylen tuottama ja hahmot puhuvat siinä suomenruotsia. Tätä versiota on näytetty sekä Suomen että Ruotsin televisiossa.
Sarjan alkuperäisen suomenkielisen version ääninäyttelijät pysyivät koko sarjan ajan samoina, lukuun ottamatta Samuli Edelmannia, joka ääninäytteli Niiskua sarjan puoleenväliin saakka. Edelmannin jälkeen sarjan ääninäyttelijäkaartiin liittyi hahmoa jo Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvassa näytellyt Ilkka Merivaara, joka oli Niiskun roolissa jaksoon 76 saakka, kunnes Niisku poistui sarjasta. Lisäksi Merivaara esitti enemmän sivurooleja sarjassa kuin Edelmann. Muumipeikon ääninäyttelijäksi kaavailtiin ensimmäisenä Jarmo Koskea, mutta hän oli sarjan ensiesityksen aikaan monen muun sarjan teossa mukana, jolloin hänen äänensä olisi ollut liian tuttu. Koski itse ehdotti Muumipeikon esittäjäksi Rabbe Smedlundia, joka lopulta kyseisen roolin sai. Poikkeuksellisesti jaksossa Punainen täysikuu Tapio Hämäläinen ei esittänyt Poliisimestaria, vaan ääniroolin teki Ilkka Merivaara. Tämä johtui siitä, että jaksossa Poliisimestarilla oli paljon repliikkejä toisen Tapio Hämäläisen esittämän hahmon, Hemulin kanssa. Muumipapan ja Haisulin ääninäyttelijän Matti Ruoholan ääni uudemmissa jaksoissa (jaksot 77–101) on hieman erisointuinen kuin ensimmäisen sarjan jaksoissa (jaksot 1–76).
Yleisradion dubbaus tehtiin studiossa, jossa näyttelijät olivat yksitellen ohjaajan kanssa. Sarjaa tehtiin viikoksi kerrallaan, mikä edellytti näyttelijöiltä ja ohjaajalta sitoutumista. Yhden jakson suomenkielinen äänittäminen kesti noin kolme päivää. Muumimamman ääninäyttelijä Ulla Tapaninen on jälkeenpäin sanonut, että ohjelman nauhoituksissa oli mukava tunnelma ja toivoi sen välittyneen myös itse ohjelmaan.
Pääosa alkuperäisen suomenkielisen version ääninäyttelijöistä esitti samoja rooleja myös Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvassa.
Suomalainen tuotanto > MTV:n jälkiäänitys

| --- | --- |
Suomennos:: Minna Tasanto
Äänitys:: BTI Studios Suomi Oy
Äänittäjät:: Tiina Juntunen Aku Hytönen
Tunnuslaulut:: Benny Törnroos
MTV:n vuoden 2017 jälkiäänityksessä äänistä pyrittiin saamaan mahdollisimman samankaltaisia kuin Ylen suomenkielisessä versiossa. MTV:n käännös on suoraan käännetty Britanniassa 90-luvulla tehdystä dubbauksesta ja muistuttaa siksi sanavalinnoiltaan sarjan 1990-luvulla Britanniassa tehtyä englanninkielistä dubbausta. MTV ei toistaiseksi ole dubannut sarjaa ruotsiksi.
Muumipeikon alkuperäinen ääninäyttelijä Rabbe Smedlund totesi uuden dubbauksen tekemisen kuulostavan vain rahastukselta.