stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhani Hakopuro

Juhani Hakopuro elementissään
Veli Juhani (Jussi) Hakopuro (s. 1964 Pori) on Ruotsissa asuva suomalainen artisti, muusikko ja säveltäjä. Nykyinen asuinpaikkakunta on Lilla Edet Ruotsissa.
Juhani aloitti tanssiorkesterissa soittamisen Ruotsissa jo vuonna 1980. Hän soitti orkestereissa Alibi (1980–1982), Select (1982–1998) ja Miranda (1998–2017). 
Hän on kiertänyt tanssipaikkoja niin Ruotsissa, Suomessa kuin laivoillakin. Pääinstrumenttina ovat koskettimet ja laulu.
Juhani pyöritti omaa musiikkiliikettä ja musiikkikoulua 1990-luvun alussa. Ennen sitä hän toimi mm kirkkourkujen virittäjänä lähinnä länsiruotsin kirkoissa.
Juhani Hakopuron sävellyksiä on levyttänyt useampi suomalainen artisti joista tunnetuimpia ovat ehkä Danny, Frederik, Erkki Junkkarinen, Esko Rahkonen, Tarja Lunnas ja T.T. Purontaka. Hakopuron tunnetuimmat laulut ovat: Etsin, Kosketit mun sydäntäni, Rakkaani sekä Isoveli.
Juhani Helenius

Jaakko Juhani Helenius (14. toukokuuta 1933 Hämeenlinna – 19. joulukuuta 2010) oli suomalainen ratameloja ja shakinpelaaja.
Helenius kilpaili kahdesti kesäolympialaisissa. Melbournessa 1956 hän kilpaili kajakkikaksikoiden 1 000 metrillä Pentti Raaskosken parina. Kaksikko hylättiin alkuerissä. Roomassa 1960 hän kuului Suomen 4×500 metrin kajakkiyksikköviestijoukkueeseen Torbjörn Blomqvistin, Paavo Vaskion ja Rolf Björklundin kanssa. Kyseisellä matkalla kilpailtiin ainoan kerran olympiahistoriassa. Suomen nelikko jäi alkueränsä viimeiseksi mutta eteni keräilyerän kautta välieriin, missä se karsiutui loppukilpailusta.
Helenius saavutti Pohjoismaiden mestaruuden Pentti Raaskosken parina vuonna 1957 Hämeenlinnassa kajakkikaksikkojen 1 000 metrillä ja 10 000 metrillä. Suomen mestari hän oli vuonna 1957 K-2:n 10 000 metrillä, vuosina 1959 ja 1960 K-1:n 500 metrillä ja piti aikoinaan hallussaan Suomen ennätyksiä K-1:n 500 metrillä ja K-2:n 10 000 metrillä ja K-1:n viestissä..
Myöhemmin Helenius harrasti shakkia, jossa hän saavutti Hämeenlinnan mestaruuden normaalissa ja pikapelissä sekä Hämeen piirin mestaruuden. Heleniuksen pelityyli oli riskejä kaihtamaton voiton tavoittelu, jonka yksi ilmentymä oli kevyen upseerin varhainen uhraaminen f7:ään (tai f2:een), joka edelleen tunnetaan Suomen shakkielämässä "jussiuhrauksena". Helenius opetti shakin pelaamisen kaikille kolmelle pojalleen. Yksi pojista Martti Helenius, ylsi shakkimestariksi asti.
Ammatiltaan Helenius oli tullivartija. Hän edusti melonnassa Vanajaveden Vesikkoja ja shakissa Hämeenlinnan shakkikerhoa, jonka kunniajäsen hän oli.
Marguerite Durand

Marguerite Durand
Marguerite Durand (24. tammikuuta 1864 – 16. maaliskuuta 1936) oli ranskalainen näyttelijä, toimittaja ja johtava suffragetti.
Durand syntyi everstin ja kirjailijan aviottomana lapsena. Hän kävi roomalaiskatolista luostarikoulua. Mahdollisesti kapinoidakseen tiukan katolista taustaa vastaan hän siirtyi Pariisin konservatorioon mistä valmistui loistavin arvosanoin, ja liittyi sen jälkeen Comédie Françaiseen.
Hän luopui teatteriurastaan 1888 ja avioitui lupaavan nuoren juristin Georges Laguerren kanssa. Hänen miehensä oli poliittisesti kunnianhimoisen kenraalin Georges Boulangerin kannattaja. Hän tutustutti vaimonsa radikaalin politiikan maailmaan ja teetti hänellä pamfletteja "boulangistien" liikkeelle. Avioliitto jäi kuitenkin lyhyeksi, pariskunta erosi 1891.
Durand ryhtyi toimittajaksi ajan johtavaan sanomalehteen Le Figaroon. Vuonna 1896 lehti lähetti hänet tekemään juttua Congrès Féministe International (kansainvälinen feministikongressi) ja näennäisesti kirjoittamaan siitä humoristisen artikkelin. Kongressi vaikutti Durandin arvoihin ja asenteisiin, niin että seuraavana vuonna 9. joulukuuta 1897 hän perusti feministisen päivälehden La Fronde jatkaakseen siitä, mihin Hubertine Auclert'n La Citoyenne jäi.
Naisten toimittama Durandin sanomalehti puolusti naisten oikeuksia, joihin kuului oikeus asianajotoimintaan ja pääsy École des Beaux-Artsiin. Pääkirjoituksissa lehti vaati myös, että naisille oli myönnettävä Kunnialegioonan kunniamerkki ja oikeus osallistua parlamentin väittelyihin. Myöhemmin, 1910, Durand yritti saada naisehdokkaita parlamenttiehdokkaiksi. Vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyyn hän järjesti Naisten oikeuksien kongressin. Durand perusti kesänviettopaikan naistoimittajille Pierrefondsiin Picardien seudulle, ryhtyi aktivoimaan työläisnaisia ja oli mukana perustamassa ammattiliittoja.
Marguerite Durand kävelytti Pariisin kaduilla lemmikkileijonaansa, jonka nimi oli "Tiger". Hän vaikutti osaltaan koirien hautausmaan perustamiseen pariisilaiseen Asnières-sur-Seine esikaupunkiin, ja sinne haudattiin lopulta myös hänen leijonansa.
Hänen toimintansa toi mainetta Ranskan ja Euroopan feminismille ja kohotti sen arvostetulle tasolle. Hän laati valtavat määrät artikkeleita, jotka hän lahjoitti valtiolle 1931.[lähde? ] Seuraavana vuonna avattiin Pariisissa Bibliothèque Marguerite Durand, Marguerite Durandin kirjasto.
Kirjallisuutta

Mary Louise Roberts, Disruptive Acts: The New Woman in Fin-de-Siècle France. 2002
Jean Rabaut, Marguerite Durand (1864-1936) "La Fronde" féministe ou "Le Temps", 1996.
Kaisa Paasto

Kaisa Paasto (s. 1979) on suomalainen lastenkirjailija. Hän kirjoittaa Anni kaverinkesyttäjä -sarjaa. Sarjan ensimmäinen osa oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas. Kirjojen käännösoikeudet on myyty Saksaan ja Albaniaan.
Paasto on koulutukseltaan filosofian maisteri yleisestä kirjallisuustieteestä ja työskentelee kääntäjä-copyeriterina. Hän on tehnyt myös kustannustoimittajan töitä.
Teokset

Anni kaverinkesyttäjä.  (Kuvitus: Mari Ahokoivu)  Helsinki:  Tammi, 2020.  ISBN 978-952-04-1288-3.
Anni kaverinkesyttäjä punaisella matolla.  (Kuvitus: Mari Ahokoivu)  Helsinki:  Tammi, 2021.  ISBN 978-952-04-2717-7.
Anni kaverinkesyttäjä suolaisilla vesillä.  (Kuvitus: Mari Ahokoivu)  Helsinki:  Tammi, 2022.  ISBN 978-952-04-4436-5.
Joutsenon työväentalo

| Joutsenon työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Huvitie 7, 54100 Villmanstrand
Sijainti:  Lappeenranta
Koordinaatit:  61°07′36″N, 28°29′14″E
Valmistumisvuosi:  1. talo: 1909 2. talo: 1949
Rakennuttaja:  Joutsenon Työväenyhdistys
Omistaja:  Joutsenon Sos.dem. Työväenyhdistys
Runkorakenne:  ranko
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joutsenon työväentalo 25.11.1963
Joutsenon työväentalo sijaitsee Lappeenrannan kaupungissa Joutsenon taajamassa.
Historia

Työväentalo on rakennettu talkoilla ja urakalla. Alkuperäinen työväentalo oli rakennettu vuonna 1909. Sen oli rakentanut läheisen sahan mukaan Honkalahti-nimisenä perustettu Joutsenon ensimmäinen työväenyhdistys. Se jäi kommunisteille 1920-luvulla. Kommunistisen puolueen lakkauttamisen yhteydessä puolue myi talon Suomen Sosialidemokraattiselle puolueelle. Sosialidemokraattinen puolue luovutti kiinteistön Joutsenon Sos.dem. työväenyhdistykselle 1930-luvun lopussa. Vuosina 1948–1949 Joutsenon Sos.dem. työväenyhdistys rakensi vanhan talon paikalle nykyisen talon.
Rakennus

Talo on rankarakenteinen ja vuorattu laudoilla. Talo on maalattu harmaaksi. Katteena on huopa. Sisäkatto on paneloitu. Sisäseinissä on tapetti ja puupaneeli. 1980-luvun puolivälissä taloon on tehty iso saneeraus. Talossa on öljykeskuslämmitys ja kolme ilmalämpöpumppua. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc. Talon ovet on uusittu vuonna 1977.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto. Talon alakerrassa on voimailutilat, ja yläkerrassa on betoninen elokuvakonehuone.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.(1982)
Viime vuosina taloa ovat käyttäneet lähinnä voimailijat ja eläkkeensaajat. Taloa vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.
Makeba

Makeba voi tarkoittaa seuraavia:
”Makeba”, Jainin single vuodelta 2015
Etunimenä

Makeba Alcide (s. 1990), saintlucialainen seitsenottelija
Makeba Riddick (s. 1981), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Sukunimenä

Bongi Makeba (1950–1985), eteläafrikkalainen laulaja-lauluntekijä
Miriam Makeba (1932–2008), eteläafrikkalainen laulaja ja ihmisoikeusaktivisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Makeba”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Makeaa myrkkyä (albumi)

| Makeaa myrkkyä Puolikuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 1990–lokakuu 1991 Base-Beat Studiot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD, C-kasetti, LP-levy
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 39.03
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
Puolikuun muut julkaisut
| Hämärään huoneeseen 1990 | Makeaa myrkkyä 1992 | Nyt loppuu todellisuus 1992 |
Makeaa myrkkyä on suomalaisen Puolikuu-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1992. Albumin on tuottanut Janne Louhivuori ja julkaissut Flamingo Music.
Levy on äänitetty Base-Beat–studioilla toukokuun 1990 ja lokakuun 1991 välisenä aikana. Dan Tigerstedt on miksannut albumin marraskuussa 1991 Finnvox-studioilla. Kasettimasteroinnin on tehnyt Henri Nuorivaara.
Kannen suunnittelun ja kuvat on tehnyt lavi/Vernissa.
Kappaleet

Makeaa myrkkyä – 4.28
VW 1300 – 3.56
Lumisateeseen – 2.42
Viimeiset viisi kilometriä – 4.10
Yksinäinen juna – 4.21
Toukokuu – 2.21
Takapenkkitaivas – 3.47
Isomies levyjä soittaa – 3.14
Maailma pyörii hänen ympärillään – 2.27
Janetta – 3.16
Tämän viikon Elvis – 4.21
Kappaleet on tehnyt Kari Pesonen lukuun ottamatta kappaletta "Takapenkkitaivas", jonka on sanoittanut Janne Louhivuori ja kappaletta "Janetta", jonka on sanoittanut Twiggy Oliver.
Kappaleen "Toukokuu" on sovittanut Jukka Asiala ja muut Janne Louhivuori yhdessä koko yhtyeen kanssa.
Kokoonpano

Kari Pesonen – laulu, kitara, huuliharppu
Kai Jämsä – kitara, laulu
Jukka Asiala – basso, kitara, laulu
Arto Häkkänen – rummut
sekä Janne Louhivuori – "yleinen partiotoiminta".
Karl Lindberg

Karl Lindberg -nimisiä henkilöitä ovat:
Karl Lindberg (1906–1988), ruotsalainen hiihtäjä
Karl Lindberg (1837–1914), suomalainen viulutaiteilija
Karl Lindberg (1869–1940), suomalainen metsänhoitaja ja metsäneuvos
Karl Lindberg (1897–1940), suomalainen jääkärimajuri
Karl Bror Lindberg (1912–1985), suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karl Lindberg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Lindberg (viulutaiteilija)

Karl (Carl) Johan Lindberg (8. maaliskuuta 1837 Askainen – 21. joulukuuta 1914 Tukholma) oli suomalainen viulutaiteilija.
Lindbergin vanhemmat olivat puutarhuri Henrik Reinhold Lindberg ja Gustafva Lindström. Hän opiskeli viulunsoittoa Helsingissä Fredrik Paciuksen johdolla ja 1856–1861 Leipzigissa, Hannoverissa, Weimarissa ja Wienissä Davidin ja Joachimin oppilaana. Helsinkiin palattuaan hän toimi mm. konserttimestarina Helsingin uuden teatterin orkesterissa 1861–1864. Sittemmin hän siirtyi Tukholmaan hoviorkesterin viulistiksi vuosiksi 1869–1903. Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian 1. viulunsoiton opettaja hän oli 1873–1903.Lindberg sai professorin arvonimen vuonna 1897. Hän julkaisi musiikkipedagogisia teoksia etenkin viulunsoiton opetuksen alalta ja teki konserttimatkoja Ruotsista Suomeen, Saksaan ja Itävaltaan.
Lindbergin puoliso vuodesta 1867 oli Emilia Wiik (1867–1926). Hänen serkkunsa oli pianisti Alie Lindberg. Lindbergien tytär Elsa Lindberg-Dovlette (1872–1944) avioitui vuonna 1902 persialaisen prinssi Arfa Mirza Riza Khanin kanssa. Hän asettui asumaan Persiaan ja kirjoitti ruotsiksi useita teoksia, joita käännettiin myös suomeksi kuten Naisia minareettien kaupungista: Lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta, Kaikissa sävellajeissa ja Viulutyttö vuodelta 1926.
M20 (ohjus)

M20 -ydinohjuksen profiilikuva.
M20 eli MSBS M20 (ransk. Mer-Sol-Balistique-Strategique) on ranskalainen ballistinen SLBM- ydinohjus. Se otettiin käyttöön vuonna 1977, ja käyttöönoton valmistelut alkoivat vuonna 1976. Ohjus on yksikärkinen ja sen kantama oli 3 000 kilometriä.  Lämpöydintaistelukärjen tuhovoima oli 1,2 megatonnia, joka on sama kuin SSBS S-3:ssa (toisiaan vastaava ydinlataus). Kiinteätä ajoainetta käyttänyt kantoraketti oli kaksivaiheinen. Ohjuksen valmistaja on Aérospatiale. Inertiaalinen ohjausjärjestelmä toi 1 km osumatarkkuuden (CEP).
Ohjusasetta käytettiin Redoutable-luokan ydinsukellusveneistä: SNLE (Sous-marin Nucléaire Lanceur d'Engins), joita Ranskan laivastolla oli 6 kappaletta. Tämä ohjusveneen tyyppi vedettiin palveluksesta vuonna 1991. MSBS M20-ohjuksen läpimitta oli 1,5 metriä ja pituus 10,4 metriä. Laukaisupainon omamassa oli 20 000 kg. Arviolta 100 ohjusyksilöä valmistui. Ohjustyyppi oli edeltäjiään huomattavasti pidempään aktiivissa asekäytössä, eli 14 vuoden verran.
M20:n TN60 -ydinkärki ei käyttänyt niin kutsuttuja harhautusmaaleja penetraatioapuinaan, mutta sen seuraaja, monikärkinen MIRV-tyypin M4 niitä käytti. TN61:n apuaseistukseen kuuluivat myös, hyökkäyskohteen puolustuksen läpäisyä parantavat penetrointiavut. M20:ta edelsivät M1 (1971 - 1974) ja M2 (1974 - 1978) -ydinohjustyypit.
MSBS M20.
Käännös suomeksi
M2

M2 voi tarkoittaa:
M2 sähköpostiohjelma, joka kuuluu Opera-selaimeen
M2, Irlannin laivaston moottoritorpedovene
sotilaallisia merkityksiä:
M2 Bradley, USA:n armeijan rynnäkköpanssarivaunu
M2 Light Tank, yhdysvaltalainen 1935–1942 valmistettu kevyt panssarivaunu
M2-konekivääri
M2, ranskalaisvalmisteinen keskikantaman ydinkärkiohjus
M2-liekinheitin, yhdysvaltalainen toisen maailmansodan aikainen liekinheitin
Messier 2, pallomainen tähtijoukko Ajokoirissa, NGC 5727.
M2 on rakennusmateriaalien päästöluokitusten luokka, johon kuuluvat emissiotestatut materiaalit alle M1 vaatimustason.
M.2, tietokoneen oheislaitteiden liitin
M2, japanilainen videopelejä kehittävä ja julkaiseva yritys
M2-Kodit, Y-säätiön omistama suomalainen vuokra-asuntoyhtiö
M2, Helsingin metron linja Tapiolasta Mellunmäkeen
M2, Kööpenhaminan metron linja Vanløsesta-lentoasemalle
M2, Varsovan metron linja Bemowosta Bródnoon
M2, tietynlainen pakkohoitolähete (M-lähete)
M2, Ylen Radiotalon suuri klassisen musiikin äänitysstudio 1981–2016
m² tarkoittaa neliömetriä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M2”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Markus Söder

| Markus Söder |
| --- | --- |

CSU:n puheenjohtaja
 19. tammikuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Horst Seehofer
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1967 Nürnberg
Puoliso:  Karin Baumüller
Tiedot
Puolue:  CSU
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
markus-soeder.de
Markus Thomas Theodor Söder (s. 5. tammikuuta 1967) on saksalainen poliitikko, joka on toiminut Baijerin pääministerinä vuodesta 2018 ja Baijerin kristillissosiaalisen unionin (CSU) johtajana vuodesta 2019.
Kaktovik

| Kaktovik |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 70°7′58″N, 143°36′58″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  North Slope
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,6 km²
 – Josta vettä:  0,5 km² (21,00 %)
Väkiluku:  293
 – Väestötiheys:  143,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
 http://www.kaktovik.com/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilmakuva Kaktovikista vuodelta 2009.
Kaktovik on kaupunki Pohjois-Alaskassa. Se sijaitsee Barterinsaaren pohjoisrannalla Okpilak- ja Jagojokien välissä Beaufortinmeren rannalla.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 293. Asukkaista 75,43 prosenttia kuului etnisesti Amerikan alkuperäiskansoihin, pääasiassa edustaen inupiatti-eskimoita.
Kaktovik on ainoa kaupunki, joka sijaitsee Arctic National Wildlife Refuge -luonnonsuojelualueella.
Historiaa

Barterinsaari oli tärkeä valaanpyytäjien tukikohta 1890-luvulla ja 1900-luvun alussa, mutta pysyvää asutusta saarelle tuli vasta vuonna 1923. 1900-luvun alussa alueelle yritettiin istuttaa poroja siinä onnistumatta.
Kaktovikia kehitettiin 1950-luvulla, kun paikalle rakennettiin lentokenttä ja tutka-asema osana Distant Early Warning Linea Neuvostoliiton hyökkäyksen varalta. Vuonna 1968 läheisestä Prudhoe Baysta löydettiin Pohjois-Amerikan kaikkien aikojen suurin öljyesiintymä. Kentällä työskentelee usea tuhat henkeä. Sen tuotanto alkoi 1970-luvun lopulla Trans-Alaska Pipeline Systemin valmistuttua. Kaupunkioikeudet kylä sai vuonna 1971.
Aiheesta muualla

http://www.uark.edu/misc/jcdixon/Historic_Whaling/Villages/Kaktovik.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaktovik Google Localissa
Marc Garneau

Marc Garneau
Kapteeni Joseph Jean-Pierre Marc Garneau CC (s. 23. helmikuuta 1949) on kanadalainen astronautti ja liberaali poliitikko, joka on ollut Kanadan ulkoministeri vuodesta 2021 lähtien.
Garneausta tuli lokakuussa 1984 STS-41-G-lennon myötä ensimmäinen kanadalainen avaruudessa. Hän osallistui myös kahteen myöhempään avaruuslentoon, jotka olivat STS-77 toukokuussa 1996 sekä STS-97 marras–joulukuussa 2000.
Garneau oli vuonna 2006 epäonnistuneesti ehdolla Kanadan parlamenttiin. Hän sai tohtorinarvon vuonna 1973 ja on toiminut vuodesta 2003 Carletonin yliopiston rehtorina Ottawassa.
Aiheesta muualla

Kanadan parlamentin kirjaston profiili (englanniksi, ranskaksi)
Juhani Heinonen (vuorineuvos)

Eino Juhani Heinonen (7. syyskuuta 1925 Jyväskylä – 21. huhtikuuta 2014) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Are-yhtymän pääjohtaja vuosina 1979–1985. Hän sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1982.
Heinonen valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1944 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1950. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli vuonna 1950 lyhyen aikaa Suomen Teollisuusliitossa. Vuosina 1950–1954 Heinonen työskenteli Osuuskunta Metexin tarjousinsinöörinä ja 1954–1956 osastopäällikkönä.
Vuonna 1956 Heinonen siirtyi isänsä Kalle Heinosen perustaman Are Oy:n apulaistoimitusjohtajaksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1966 saakka, minkä jälkeen hänestä tuli toimitusjohtaja vuosiksi 1966–1979. Vuodet 1979–1985 Heinonen oli Are-Yhtymän pääjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978 Runeberg.org.
Markus Skyttä

Markus Sebastian Skyttä (s. 15. maaliskuuta 1995) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Kouvolan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Jari Eronen.
Skyttä on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista pronssia 60 metrin juoksusta vuonna 2017. Ennätyksikseen hän on juossut 60 metrillä hallissa ajan 6,76 (2017), 100 metrillä ulkona ajan 10,56 (2016) sekä 200 metrillä ulkona 22,55 (2012) ja hallissa 22,61 (2013).
Kaisa Neimala

Kaisa Neimala (s. 1938) on suomalainen äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, kirjallisuuskriitikko ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kirja-arvosteluja sekä kolumneja muun muassa Suomen Kuvalehteen, Parnassoon ja Etelä-Saimaahan.
Neimala on asunut suurimman osan elämästään Imatralla. Opetustyöstä hän jäi eläkkeelle vuonna 1998 Vuoksenniskan yhteiskoulusta.
Neimala on kirjoittanut Jarmo Papinniemen kanssa teokset Lukukirja – Kirja kirjoista (2008) ja Aloittamisen taito (2011).
Teoksia

Neimala, Kaisa & Papinniemi, Jarmo: Lukukirja: Kirja kirjoista.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-21889-0.
Neimala, Kaisa & Papinniemi, Jarmo: Aloittamisen taito.  Helsinki:  Avain, 2011.  ISBN 978-951-692-897-8.
Aiheesta muualla

Esittelyssä Kaisa Neimalan ja Jarmo Papinniemen Aloittamisen taito -teos, Kirjastokaista-video
Kaisa Neimalan kirjoitukset Suomen Kuvalehden sivuilla
Kaktuksenpiikkejä

| Kaktuksenpiikkejä E>  Sarmo & Elite |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : keväällä 1989   KT, Parainen   Soundtrack, Helsinki
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Esa Kuloniemi
 Tyylilaji: Suomi-rock
 Kesto: 32.06
 Levy-yhtiö: Välilevy
E. Sarmo & Eliten muut studioalbumit
| Öiseen aikaan 1987 | Kaktuksenpiikkejä 1989 |   |
Kaktuksenpiikkejä on E. Sarmo & Eliten studioalbumi vuodelta 1989.
Tuottaja on Esa Kuloniemi ja levymerkki Välilevy. Jakelusta on huolehtinut Euros / Fazer.
Äänittäjä on Roger Renwall, kannen on suunnitellut Sarmo ja takakannen ja lyriikka-arkin valokuvat yhtyeestä on ottanut Juke.
Kappaleet

A-puoli
Kaktuksenpiikkejä – 2:50 (sov. Kakko – Sarmo)
Kuraisilla kengillä – 3:00 (sov. Kakko – Sarmo – Gröhn)
Työssä satamassa – 2:27
Tanssikoulussa – 3:09 (sov. Kakko)
Rullaa ja lullaa – 3:20 (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Grönholm)
B-puoli
Hei, nappisilmä – 2:31 (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Pesonen)
Pellavapää – 3:02  (sov. Kakko – Sarmo – Riikonen – Gröhn)
Vieraassa kaupungissa – 4:00  (sov. Kakko – Sarmo – Gröhn)
Naisista ei pääse eroon – 3:20  (sov. Kakko – Sarmo)
Sada vaan – 3:20 (sov. Kakko)
Kaikki laulut: Kakko / Sarmo, paitsi "Työssä satamassa" säv.
A. Toussaint, suom. san. E. Sarmo. LP-levyn mukana on vihreätekstinen lyriikka-arkki, jonka toisella puolella on samansävyinen yhtyekuva.
Muusikot

E. Sarmo & Elite:
Arto Kakko – rummut, taustalaulu; akustinen kitara  ("Kuraisilla kengillä"), kitara ("Naisista ei pääse eroon")
Janne Pesonen – basso, taustalaulu; kabasa ("Työssä satamassa"), bassoklarinetti ja kastanjetti ("Tanssikoulussa")
Seppo Riikonen – sähkökitara
E. Sarmo – laulu, kitara; kattila ("Työssä satamassa"), haitari, lehmänkello ja tamburiini ("Tanssikoulussa"), haitari ("Vieraassa kaupungissa"), tamburiini ("Naisista ei pääse eroon")
Esa Kuloniemi soittaa slide-kitaraa kappaleella "Naisista ei pääse eroon".
Makholma

Makholmantietä Makholman kylässä.
Makholma (ruots. Maggholm) on kulmakunta/kylä Porissa. Se sijaitsee Selkämeren rannalla ja muodostuu kolmen kylän Preiviikin, Viasveden ja Kuuminaisten kohtauspisteestä. Maarekisteriin sitä ei ole virallisesti merkitty, mutta merenkulun- ja maakartoissa Makholma on näkyvissä. Ensimmäinen merkintä on 1783 nimellä Mackholmen. Makholma on 18 kilometrin etäisyydellä Porin keskustasta, kaupungin länsilaidalla. Naapurikyliä ovat Viasvesi, Kuuminainen ja Preiviiki. Makholman kylä oli alkujaan Preiviikin kulmakuntaa.
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020

Jousiammunnassa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Jousiammuntakilpailut pidettiin Yumenoshima Park Archery Fieldillä 27. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Jousiammunnassa kilpailtiin yhdeksässä lajissa, joista kolme oli varattu vain miehille, kolme vain naisille ja loput kolme on sekalajeja. Sekalajit olivat joukkuekilpailuja ja sukupuolten omat kilpailut yksilökilpailuja. Yhteensä urheilijoita jousiammuntaan osallistui 140.
Menestynein maa oli Kiina, jonka urheilijat voittivat neljä kultamitalia ja yhteensä kahdeksan mitalia.
Karsinnat

Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yksilökilpailuun ja yksi joukkue joukkuekilpailuihin. Karsintatapahtumia oli useita: vuoden 2019 MM-kilpailut, kolme alueellista karsintaa (Aasia, Amerikka, Eurooppa) sekä erillinen karsintaturnaus. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai yhden urheilijan tai joukkueen kiintiön jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsuttiin yhteensä 12 urheilijaa.
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kiina | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 2 |  Tšekki | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 3 |  Iran | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 |  Venäjän olympiakomitea | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 5 |  Iso-Britannia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 |  Yhdysvallat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 |  Italia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 7 |  Turkki | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 9 |  Chile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  Intia | 0 | 0 | 1 | 1 |
Lähde:
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| W1   tiedot |  David Drahonínský (CZE) |  Nihat Türkmenoğlu (TUR) |  Bahattin Hekimoğlu (TUR) |
| Taljajousi   tiedot |  He Zihao (CHN) |  Ramezan Biabani (IRI) |  Ai Xinliang (CHN) |
| Vastakaarijousi   tiedot |  Kevin Mather (USA) |  Zhao Lixue (CHN) |  Harvinder Singh (IND) |