stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aliohjelma
Esimerkki

Esimerkki aliohjelmasta, joka saa parametriksi numeroarvon (int eli integer) nimeltä ika ja joka palauttaa boolean-arvon (true/false) sen mukaan, onko ika alle 18 vai ei.
public Boolean onkoHenkiloAlaikainen(int ika) {
   if(ika<18) {
       return true;
    } else {
       return false;
    }
 }
Tämän jälkeen aliohjelmaa voitaisiin kutsua esimerkiksi seuraavasti:
if(onkoHenkiloAlaikainen(12) == true) {
    tulosta "Henkilö on alaikäinen!";
 }
Olio-ohjelmoinnissa eräissä kieli aliohjelman (metodin) eteen kirjoitetaan halutun olion nimi seuraavasti:
if(henkilo.onkoHenkiloAlaikainen(12) == true) {
    tulosta "Henkilö on alaikäinen!";
 }
Assembly-tasolla aliohjelman kutsu:
main:    bsr foo
         ... paluun jälkeen tehtävät toiminnot

foo:     ... aliohjelmassa tehtävät asiat
         rts
... jossa bsr (branch-to-subroutine) siirtää suorituksen aliohjelmaan ja rts (return-from-subroutine) palaa aliohjelmasta kutsun tehneeseen paikkaan. Esimerkissä ei ole mukana pinon tai parametrien käsittelyä. Vastaavasti bl (branch-and-link) käytetään ARM-suorittimella aliohjelman kutsuun, mutta paluu tapahtuu asettamalla paluuosoite ohjelmalaskuriin (PC).
Kahden numeron yhteenlasku aliohjelmassa ARM-suorittimella:
AREA    subrout, CODE, READONLY     ; koodilohkon nimi
        ENTRY                     ; ensimmäisenä suoritettavan käskyn merkki
start   MOV     r0, #10           ; parametrien asetus rekistereihin
        MOV     r1, #3
        BL      doadd             ; kutsutaan alirutiinia "doadd"
stop    MOV     r0, #0x18         ; angel_SWIreason_ReportException
        LDR     r1, =0x20026      ; ADP_Stopped_ApplicationExit
        SVC     #0x123456         ; ARM semihosting (formerly SWI)
doadd   ADD     r0, r0, r1        ; alirutiinin koodi (laske yhteen rekisterien r1 ja r0 arvot, sijoita lopputulos rekisteriin r0)
        BX      lr                ; paluu alirutiinista (katso BL)
        END                       ; tiedoston loppu
Esittely ja määrittely

Eräät ohjelmointikielet kuten C-kieli erottavat esittelyn (engl. declaration) ja määrittelyn tai toteutuksen (engl. definition). Esittely kertoo miten funktiota kutsutaan ilman tarvetta tietää toteutusta toisessa osassa ohjelmaa.
void swap(int *a, int *b); /* esittely */

void swap(int *a, int *b) /* määrittely */
{
   int t = *a;
   *a = *b;
   *b = t;
}
Muuttujat

Aliohjelma voi käyttää paikallisia muuttujia, jotka ovat rekisterissä tai pinossa vain aliohjelman suorituksen aikana.
int laske(int a, int b)
{
    int d; /* <- d voidaan sijoittaa rekisteriin tai pinoon */
    d = a + b; 

    return d;
}
Aliohjelmat voivat myös nähdä globaaleja muuttujia ja muuttaa niitä, tai olio-ohjelmoinnissa metodit voivat käsitellä luokan jäsenmuuttujia. Näiden muuttujien saatavuus ja elinaika on eri kuin aliohjelman paikallisen muuttujan.
int d; /* globaali, säilytettävä ohjelman suorituksen ajan, 
        * näkyvissä kaikkialle ohjelmassa */
void laske(int a, int b)
{
    d = a + b;
}
Jäsenmuuttujan elinkaari on sama kuin olion ja sen näkyvyys voi olla rajattu, jolloin sitä voi käyttää vain jäsenmetodien avulla.
class Laske
{
private:
    int d; /* jäsenmuuttuja */
public:
    void laske(int a, int b)
    {
        d = a + b;
    }
    int arvo() { return d; }
    Laske() { d = 0; } /* konstruktori, joka vain alustaa jäsenmuuttujan arvon */
};
Paluuarvo

Yleinen tapa palauttaa aliohjelmasta tietoa on sen paluuarvon avulla. Esimerkiksi aliohjelma voi palauttaa int -tyyppisen kokonaisluvun ja sen arvona luvun 42 seuraavasti:
int anna_luku()
{
    return 42;
}
Rust-kielessä funktion viimeinen lause on oletuksena myös funktion paluuarvo:
fn five() -> i32 {
    5
}
Oletusarvot

Eräissä kielissä voidaan antaa oletusarvot argumenteille, jolloin kutsuessa ei välttämättä tarvitse antaa arvoa jokaiselle argumentille.
Esimerkki, joka antaa kahden muuttujan tulon:
int kertolasku(int a, int b = 1) { return a * b; }

void main()
{
  int tulo;
  tulo = kertolasku(2); /* 2 * 1 = 2*/
  tulo = kertolasku(2, 1); /* 2 * 1 = 2 */
  tulo = kertolasku(2, 2); /* 2 * 2 = 4 */
}
Oletusarvot lisättiin Java-kieleen versiossa 8.
Parametrien välitys

Parametreja voidaan välittää kielestä riippuen kolmella tavalla aliohjelmalle:
arvo (pass by value)
osoitin (pass by pointer)
viite (viittaus, referenssi) (pass by reference)
Osoittimen ja viitteen tapauksessa aliohjelma voi palauttaa tietoa annettuihin muuttujiin tai olioihin. Esimerkiksi funktio, joka laskee kaksi arvoa yhteen, palauttaa summan sekä merkitsee muuttujan todeksi mikäli jompikumpi parametri ylittää maksimin.
void summa(int a, int *b, bool &maksimi)
{
    maksimi = false;
    if (a > INT_MAX || *b > INT_MAX)
    {
        maksimi = true;
    }
    *b = a + *b;
}

/* kutsuminen */
int main()
{
    bool maks = false;
    int a = 1;
    int b = 2;

    /* ensimmäiselle parametrille välitetään arvo, toiselle muuttujan osoite ja kolmannelle viite */ 
    summa(a, &b, maks);
}
Arvona välitetyn argumentin (by value) muuttaminen aliohjelmassa ei muuta kutsujan käyttämää arvoa, mutta viitteellä välitettyä kutsujan käyttämää arvoa voidaan muuttaa kutsutussa aliohjelmassa. Viitteen välittäminen on tehokkaampaa kuin arvon välittäminen koska tällöin ei tehdä kopiota. Osoittimen välittämien (by pointer) tekee kopion osoittimen arvosta aliohjelmalle. Osoittimen arvon muuttaminen aliohjelmassa muuttaa vain aliohjelman käyttämää osoitinta. Arvon välittämisessä (by value) kääntäjä tekee aliohjelmalle kopion, jonka muuttaminen aliohjelmassa näkyy vain aliohjelmalle eikä vaikuta kutsujan käyttämään arvoon.
Ada-kielessä käytetään in ja out määrityksiä parametreille. in out sisältää kutsujan antaman alkuarvon, jota aliohjelma voi muuttaa.
Esimerkki Adan kutsutavoista:
procedure Proc
 (Var1 : Integer;
  Var2 : out Integer;
  Var3 : in out Integer)
is
begin
   Var2 := Func (Var1);
   Var3 := Var3 + 1;
end Proc;
Parametrien määrä

C-kieli ja sen johdannaiset tukevat muuttuvaa määrää parametreja ellipsis (...) määrittelyllä. Tällöin aliohjelmassa itsessään on oltava tuki muuttujaluettelon käsittelyyn. Tyypillinen tapaus on printf() -funktio, jonka määrittely on muotoa:
int printf(const char *format, ...)
Käyttö:
printf("Hei maailma\n");
printf("Numero: %d\n", 42);
Ylikuormitus

Eräät ohjelmointikielet tukevat ylikuormittamista (engl. overloading) (vaihtoehtoisia kutsutapoja ja toteutuksia).
Ylikuormittaminen on tarkoitettu käyttöön, kun sama operaatio tehdään eri tyyppisille olioille. Saman nimen käyttöä eri tyyppien kanssa kutsutaan ylikuormittamiseksi.
Ylikuormittamisessa samalle aliohjelmalle voi olla rinnakkaisia toteutuksia eri tietotyypeillä kuten neliöjuuren laskentaan:
float sqrt(float val);
double sqrt(double val);
Metodin ylikirjoittaminen (engl. overriding tai engl. overwriting) tarkoittaa kantaluokassa olevan toteutuksen korvaamista toisella samalla nimellä ja samoilla argumenteilla perityssä luokassa.
Inline-funktiot

Inline-funktiolla tarkoitetaan funktion, jonka kutsun kääntäjä korvaa funktion sisällöllä. Kääntäjän kyvykkyyttä optimointiin ei ole määritelty, joten eri kääntäjä voi korvata kutsun eri tavoin (esimerkiksi yksinkertaistamalla laskentaa tai korvaamalla se vakioarvolla käännösaikaisella laskennalla). Määrittäminen vakioilmaisuksi (constexpr) helpottaa käännösaikaista arviointia. inline-avainsana ei muuta funktion semantiikkaa.
Kääntäjän yleensä sallitaan olla välittämättä pyynnöstä tuottaa inline-koodia funktiokutsun sijaan. Inline-kutsu voi nopeuttaa, mutta se voi myös hidastaa ohjelman suoritusta kun ohjelman koko kasvaa liikaa, josta johtuen yksinkertaista vastausta nopeutukseen ei ole.
Sisäänrakennetut funktiot

Sisäänrakennetut funktiot (engl. built-in tai engl. intrinsic) tarkoittavat funktioita, joille kääntäjä tuottaa inline-koodia käännöksen aikana. Tämä korvaa ajonaikaisen kutsun samannimiseen funktioon dynaamisesti ladattavassa kirjastossa. Tämä kasvattaa tuotetun ohjelmakoodin määrää, mutta nopeuttaa suoritusta kun kutsut jäävät pois. Joissakin tapauksissa kyseessä on laitteiston tukema erikoistunut toiminto ja lopputulos voi olla yksi tai kaksi käskyä, mutta niitä kutsutaan funktioiksi kutsuun käytetyn syntaksin vuoksi.
Tietoturvahaavoittuvuudet

Tietoturvan kiertävät haittaohjelmat pyrkivät muuttamaan kutsuttavaa aliohjelmaa suorittaakseen oman rutiininsa tai ne voivat muuttaa paluuosoitetta, jolloin aliohjelman paluussa suoritus siirtyy hyökkääjän omaan rutiiniin (engl. return oriented programming).
ASLR muuttaa osoitteita, jotta haavoittuvuuksien hyödyntäminen on vaikeampaa.
Funktiokutsujen optimointi

Funktionkutsumisen nopeuteen vaikuttaa suoritusaikainen yleiskustannus (engl. overhead), joka sisältää argumenttien välittämisen, haarautumisen aliohjelmiin ja palaaminen takaisin kutsujaan. Yleiskustannuksella tarkoitetaan tässä yhteydessä ylimääräistä taakkaa ja suorittamisen aikaista viivettä, joka aiheutuu huonosti optimoitujen funktiokutsujen takia. olio-orientoituneissa kielissä dynaaminen sidonta (engl. dynamic dispatch) on aina ohjelman suoritusta hidastava.
Oskari Mörö

| Oskari Mörö |
| --- | --- |
 Mörö vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Santtu Oskari Mörö
Syntynyt: 31. tammikuuta 1993 (ikä 32) Lohja, Suomi
Yleisurheilija
Lempinimi:  Osku, Mörkö
Pituus:  181 cm
Laji:  400 m aidat
Seura:  Esbo IF
Ennätykset:  49,04 (SE)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Timanttiliiga
Santtu Oskari Mörö (s. 31. tammikuuta 1993 Lohja) on suomalainen juoksija, jonka päälaji on 400 metrin aitajuoksu.
Mörö pitää hallussaan 400 metrin aitajuoksun Suomen ennätystä ajalla 49,04 ja 200 metrin aitajuoksun Suomen ennätystä ajalla 23,24.
Hän edustaa Esbo IF:ää. Aikaisemmin Mörö edusti Länsi-Uudenmaan Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi kymmenen vuoden ajan, maaliskuuhun 2018 saakka Atte Pettinen, aiemmin lisäksi Jukka Heinänen. Mörö on yltänyt kahdesti EM-kilpailujen loppukilpailuun parhaana sijoituksenaan neljäs.
Ura > SM-kisat

Kalevan kisoissa Mörö on voittanut 400 metrin aitajuoksun SM-kultaa Lahdessa 2012, Kuopiossa 2014, Porissa 2015, Seinäjoella 2017 ja Lappeenrannassa 2019 sekä hopeaa Turussa 2020. 400 metrillä hän saavutti hopeaa  Oulussa 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Mörö on saavuttanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2020 ja pronssia 2011 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa vuosina 2014 ja 2020.
Sisäratojen SM-kilpailuissa Mörö on saavuttanut 400 metrillä kultaa 2013 ja 2016 ja hopeaa 2011 sekä viesteissä kultaa 2014 ja 2020 ja hopeaa 2015 ja 2016.
Ura > Arvokisat ja maaottelut

Mörö selviytyi Singaporen nuorten kesäolympialaisissa 2010 400 metrin aitajuoksussa loppukilpailuun. Loppukilpailussa hän juoksi alun perin viidenneksi ajalla 51,80, mutta hänet hylättiin hänen ylitettyään seitsemännen aidan sääntöjen vastaisesti. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2011 Mörö oli seitsemäs ajalla 51,06. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 hän eteni finaaliin kauden parhaalla suomalaisajalla 50,89. Finaalissa Mörö oli kuudes sivuten omaa ennätystään 50,80.
Mörö kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Tampereen hallimaaottelussa 2011 sijoittuen 300 metrin aitajuoksussa kolmanneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Mörö karsiutui alkuerissä kauden parhaalla ajallaan 51,59 s. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Mörö teki 400 metrin aitojen alkuerässä uuden ennätysaikansa 49,97. Välierässä hän juoksi uuden Suomen ennätyksen 49,08 ja eteni loppukilpailuun. Aitafinaalissa Mörö juoksi ajan 50,14 ja sijoittui kahdeksannelle sijalle. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Mörö juoksi itsensä loppukilpailuun tekemällä välierässä kauden parhaan aikansa 49,37, joka samalla alitti myös Rion olympialaisten aikarajan Loppukilpailussa Mörö juoksi ajan 49,24 sijoittuen neljänneksi.
Rion olympialaisissa 2016 Mörö juoksi alkuerässä uuden Suomen ennätyksen 49,04. Välierissä hän juoksi ajan 49,75 karsiutuen loppukilpailusta.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä  |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 47,40 | Helsinki | 30. elokuuta 2014 |
| 400 m aj | 49,04 SE | Rio de Janeiro | 15. elokuuta 2016 |
| 200 m aj | 23,24 SE | Lahti | 7. kesäkuuta 2020 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 49,12 | Helsinki | 27. tammikuuta 2013 |
| 300 m aj | 36,59 | Tampere | 24. helmikuuta 2013 |
SSC-Khatumo

Presidentti
Sharif Sheikh Ahmed
Pääministeri
Mohamed Abdullahi Mohamed
Puolustusministeriö
Armeija
Hallitus
Monikansallinen liittoparlamentti
Puntmaa
Galmudug
Maakhir
Katso myös: Somalimaan politiikka ja hallinto
Vaalit
Luettelo puolueista
Ulkopolitiikka
Ihmisoikeudet
näytä
keskustele
Khatumo on Somaliassa sijaitseva alue. Siihen rajautuvat idässä Puntmaan osavaltio ja lännessä Somalimaan osavaltio. Alueella on rajakiistoja kummankin rajan osavaltion kanssa. Khatumo syntyi, kun Puntmaalla ja Maakhir oli kiistoja niiden välissä olevan alueen öljysopimuksista.
Paikallinen klaani halusi päättää asioista itse ja julistautui itsenäiseksi 1. kesäkuuta 2007.  Väliaikaishallituksen parlamentti tukee Galmudugin autonomiaa, ja sen on tarkoitus liittyä yhdistyneeseen Somaliaan tulevaisuudessa.
Compañía Kaari & Roni Martin
Teoksia

Flamencotanssijattaren muotokuva (2000)
Bernarda Alban talo (2001)
La Kalevala (2003)
Jöröjukka (Helsingin juhlaviikot 2004)
Kerro minulle sade (2006)
Kaksi unta yhdessä (2007)
Olé Piazzolla! (2008)
Peppi Pitkätossu (Helsingin juhlaviikot 2009)
On a String – koreografia Sibeliuksen viulukonserttoon (2010)
Korppi ja kello / The Raven (2010)
Punainen Nainen / La Femme Rouge (2013)
KILL Carmen (2015)
Anna Karenina (2018)
Uotinen goes Kekkonen (2020)
Bakteeri (2021)
Kirjeitä Saaresta (2021)
Bergman – Kuiskauksia ja huutoja (2021)
La Familia (yhteistyössä Porttiteatterin kanssa, 2022)
Veren häät (yhteistyössä Helsinki Dance Companyn kanssa, 2024)
Kokoonpano

Kaari Martin: taiteellinen johto, koreografia ja tanssi
Roni Martin: taiteellinen johto, säveltäjä ja muusikko
Katja Lundén: tanssi
Mariana Collado: tanssi
Carlos Chamorro: tanssi
Maija Lepistö: tanssi
Henrik Perelló: viulu
Sanna Salmenkallio: viulu
Karo Sampela: perkussiot
Antero Priha: trumpetti
Erno Haukkala: pasuuna
Samppa Leino: tuuba
Rafael Jimenez ”Falo”: laulu
Pablo Suárez: piano
Víctor Carrasco: laulu
Juan Suárez "Canito": kitara
Erika Turunen: pukusuunnittelu
Mikki Kunttu: valosuunnittelu
Ville Virtanen: valosuunnittelu
Mikko Linnavuori: valosuunnittelu
Rosa Liksom: visuaalisuus
Aiheesta muualla

Compañía Kaari & Roni Martin
Compañía Kaari Martin: Peppi Pitkätossu, Kouvolan Sanomat 28.5.2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
Compañía Kaari Martin: Peppi Pitkätossu, Helsingin Sanomat 25.8.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
Compañía Kaari Martin: Olé Piazzolla!, Helsingin Sanomat, 20.3.2008[vanhentunut linkki]
Compañía Kaari Martin: Jöröjukka, Helsingin Sanomat 3.9.2004[vanhentunut linkki]
Akademija (Kėdainiai)

| Akademija |
| --- | --- |
 Maatalousinstituutti Akademijassa
 Akademija
 Koordinaatit: 55°23′50″N, 23°51′40″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunas
Kunnallispiiri:  Kėdainiain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  873 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akademija on kauppala keskisessä Liettuassa, Kėdainiain kunnallispiirissa, Kaunasin läänissä Šušvėjoen rannalla. Vuonna 2001 kauppalassa asui 873 asukasta. Kauppalassa sijaitsee maatalousinstituutti.
Baudouin I

| Baudouin I |
| --- | --- |
 
Belgialaisten kuningas
Valtakausi:  17. kesäkuuta 1951 – 9. elokuuta 1993
Edeltäjä:  Leopold III
Seuraaja:   Albert II

Syntynyt:  7. syyskuuta 1930 Laeken, Belgia
Kuollut:  31. heinäkuuta 1993 (62 vuotta) Motril, Espanja
Puoliso:  Fabiola
Koko nimi:  Baudouin Albert Charles Léopold Axel Marie Gustave
Suku:  Saksi-Coburg-Gotha
Isä:  Leopold III
Äiti:  Astrid
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Nimikirjoitus:  
Baudouin I (7. syyskuuta 1930 Laeken – 31. heinäkuuta 1993 Motril, Espanja) oli belgialaisten viides kuningas vuodesta 1951 vuoteen 1993.
Tausta

Baudouin (myös muodoissa Boudewijn, Balduin tai Baldwin) oli nimenä usealla Flanderin kreivillä ensimmäisen vuosituhannen loppupuolella. Baudouin oli vanhempiensa Belgian kruununperijän ja Brabantin herttuan, myöhemmin kuningas Leopold III:n ja tämän puolison, Ruotsin prinsessa Astridin toinen lapsi ja vanhin poika.
Baudouinistä tuli kruununprinssi jo nelivuotiaana, kun hänen isoisänsä Albert I kuoli tapaturmaisesti. Baudouinin nuoruutta varjosti muutenkin kuolema: hänen äitinsä kuoli auto-onnettomuudessa Sveitsissä vuonna 1935, kun poika oli vasta viiden vuoden ikäinen. Seuraava suuri kokemus ja trauma oli toinen maailmansota, jonka hän koki Ranskassa ja Espanjassa, ja myöhemmin Brysselissä ja Ciergnonissa Ardenneilla. Välittömästi Normandian maihinnousun jälkeen natsit veivät Belgian kuningasperheen Saksaan ja sieltä myöhemmin Itävaltaan. Yhdysvaltalaiset joukot vapauttivat kuningasperheen 7. toukokuuta 1945. Baudouinin isä Leopold III oli joutunut arvostelun kohteeksi, koska ei sodan aikana ollut siirtynyt Englantiin johtaakseen vastarintaa sieltä vaan hyväksynyt Belgian armeijan antautumisen. Näistä syistä kuningasperhe jatkoi maanpakoaan ja asettui asumaan Sveitsiin, jossa se asui aina heinäkuuhun 1950 saakka.
Nousu kuninkaaksi

Belgiassa oli suoritettu osittainen perustuslaillinen reformi ja naiset saivat äänioikeuden 1940-luvun loppuun mennessä. Tämä nosti valtaan oikeisto- ja keskustakoalition, joka päätti järjestää kansanäänestyksen kuninkaan paluusta. Belgiassa maaliskuussa 1950 suoritettu kansanäänestys osoitti kansalaisten enemmistön kannattavan kuninkaan paluuta takaisin Belgiaan. Äänestys kuitenkin jakoi maan selkeästi kuninkaalle vihamieliseen eteläiseen, ranskankieliseen Valloniaan ja kuninkaalle myötämieliseen pohjoiseen flaamin- eli hollanninkieliseen osaan.
Kuningasperhe palasikin kotimaahansa, mutta maa ajautui kaaokseen voimakkaiden ristiriitojen repimänä. Pääsääntöisesti ammattiyhdistysliike ja vasemmisto vastustivat kuningas Leopoldin paluuta ja ajoivat maahan tasavaltalaista valtiomuotoa. Kuninkaan paluuta valtaistuimelle kannattivat puolestaan liberaalit ja kristilliset yhdessä konservatiivien kanssa.
Välttääkseen maan ajautumisen täydelliseen kaaokseen Leopold III nimitti vanhimman poikansa Baudouinin kuninkaalliseksi prinssiksi 11. elokuuta 1950. Näin Leopold III luovutti kruununsa pojalleen, josta tuli Belgian viides kuningas Baudouin I 17. heinäkuuta 1951.
Kongon kysymys

Kansan keskuudessa yksinäiseksi ja surulliseksi kuninkaaksi kutsuttu Baudouin aloitti hallintokautensa vaikeissa olosuhteissa. Sijaishallitsija Kaarlen aikana oli tehty monia vaikeita päätöksiä niin talouselämässä kuin ulkopolitiikassakin. Belgia oli liittynyt jäseneksi Yhdistyneisiin Kansakuntiin, Benelux-maiden talousliittoon ja Natoon. Nuoren hallitsijan ensimmäisiä vuosia sävytti kuitenkin eniten kuninkaan paluun puitteissa syntynyt kansan voimakas kahtiajako flaameihin ja valloneihin.
Lisäksi maa liittyi perustajajäsenenä Euroopan hiili- ja teräsyhteisöön (1951), myöhemmin Euroopan talousyhteisöön (EEC) (1957). Maan pääkaupungissa Brysselissä järjestettiin maailmannäyttely vuonna 1958 ja se edellytti mittavia investointeja sodasta toipumassa olevalta maalta.
Nuoren hallitsijan suurimmaksi ongelmaksi muodostui hänen esi-isänsä kuningas Leopold II:n aikanaan yksityisomistukseen hankkima Belgian Kongon, jonka itsenäisyys tuli ajankohtaiseksi 1950-luvun aikana.
Vuonna 1955 kuningas teki voitokkaan kiertomatkan Kongoon, jossa hänet otettiin vastaan sellaisella innolla, että se oudoksutti ujoa kuningasta. Vain neljä vuotta matkan jälkeen kuningas ilmoitti Belgian hallituksen aikeesta myöntää itsenäisyys Kongon alueelle. Näin tapahtuikin ja 30. kesäkuuta 1960 kuningas Baudouin osallistui vallanvaihtojuhlallisuuksiin Kongon pääkaupungissa Léopoldvillessä. Kongon vaaleilla valittu pääministeri Patrice Lumumba oli kutsuttu ja hän piti kuuluisan Kongon itsenäisyyspuheensa. Puhe poikkesi suuresti muiden arvohenkilöiden puheista, jotka ohitettiin harmittomina, mutta Lumumban puhe arvosteli jyrkin sanankääntein entisiä siirtomaaisäntiä. Kuningas Baudouin loukkaantui puheesta verisesti.
Avioliitto

Kansalaiset olivat huolestuneet politiikan yksinäisestä kuninkaasta, mutta he huolestuivat myös yksityiselämässään yksinäisestä nuoresta miehestä. 15. joulukuuta 1960 kuningas Baudouin I avioitui espanjalaisen doña Fabiola de Mora y Aragónin kanssa. Avioliitto solmittiin Saint-Michel-et-Gudulen katedraalissa Brysselissä ja se näytettiin ensimmäisenä kuninkaallisena häätilaisuutena koko maailmalle television välityksellä.
Tästä pitkäaikaisesta ja ilmeisesti suuren rakkauden ja kiintymyksen  avioliitosta ei kuitenkaan syntynyt kruununperijää. Kaikki kuningattaren viisi raskautta päättyivät keskenmenoon. Kuningas Baudouin kasvatti veljensä, Liegen prinssi Albertin vanhimmasta pojasta, Philippestä, valtansa perijää.lähde? Näin uskottiin Albertin jäävän syrjään koko vallanperimyksestä.
Pitkä hallituskausi

Kuningas Baudouinin hallituskausi kesti 42 vuotta. Hänen aikanaan maassa ehti olla lähes yhtä monta hallitusta. Tämä aiheutti sen, että perustuslaillisen monarkin, joka ei voinut esittää julkisesti näkemyksiään ilman hallituksen suostumusta, mielipiteet olivat arvostettuja ja kuunneltuja.
Hänen hallituskaudellaan Belgiasta tuli liittovaltio, ja vaikka Baudouin aina korosti kansakunnan yhtenäisyyttä ja näki itsensä sen takaajana, hän ei kuitenkaan voinut estää kieliriitoja. Nämä riidat johtivat lopulta virallisten kielirajojen luomiseen, jolloin syntyi kolme hallintoaluetta ja kolme yhteisöä.
Kuningas Baudouin matkusteli erittäin paljon. Hän tuli 16.6.1969 Suomeen viisipäiväiselle vierailulle. Hän oli presidentti Urho Kekkosen vieraana. Hänelle näytettiin Helsinkiä ympäristöinen ja mm. Hattulan vanhaa kirkkoa ja Lappia Inarinjärven seudulla.
Baudouinin ei suinkaan aina ollut helppo yhdistää omaa henkilökohtaista vakaumustaan ja kuninkaallisia velvollisuuksia. Esimerkiksi vuonna 1990 hän kieltäytyi allekirjoittamasta abortin rangaistavuuden poistavaa lainsäädäntöä. Silloin hallitus totesi perustuslain 82. artiklan mukaisesti, että "kuningas on kykenemätön hallitsemaan". Tämä puolestaan mahdollisti lain hyväksymisen 4. huhtikuuta 1990 ja seuraavana päivänä parlamentti palautti kuninkaan asemaansa.
Kuningas Baudouinin säätiö

Vuonna 1976, kun kansakunta juhli monarkkinsa valtaannousun 25. vuosipäivää, perustettiin kuningas Baudouinin säätiö. Perustana tälle säätiölle olivat belgialaisten keräämät juhlinnan kohteen lahjavarat. Säätiön tarkoituksena on parantaa kansalaisten elinehtoja taloudellisella, sosiaalisella, kulttuurisella ja tieteellisellä tasolla.
Kuolema

Kuningas Baudouin kuoli vuonna 1993 sydänkohtaukseen lomallaan perheen kesäasunnolla Espanjan Motrilissa. Kuninkaan kuolema keskeytti Span 24 tunnin urheiluautokilpailun ajon joka oli kestänyt 15 tuntia. Kuninkaan nuorempi veljensä Albert nousi kuninkaaksi 9. elokuuta 1993 Albert II:na. Baudouin I:n hautajaisista muodostui maailman monarkkien ja valtionpäämiesten suurtapahtuma. Syvästi uskonnollinen kuningatar Fabiola oli toivonut tilaisuudesta kunnian ja toivon messua. Hän näytti itse esimerkkiä pukeutumalla katolilaisten monarkkien suruväriin, valkoiseen.
Kuningas Baudouin I haudattiin Laekenin linnan Notre Dame kirkon kuninkaalliseen hautaholviin, jonne kaikki muutkin Belgian monarkit on haudattu.
Belgian siirtomaavallasta itsenäistyneen Kongon eli tuolloisen Zairen johtajaa Mobutu Sese Sekoa ei kutsuttu kuninkaan hautajaisiin, mitä tämä piti myöhemmin elämänsä suurimpana pettymyksenä. Toinen kutsumatta jätetyistä oli Saddam Hussein.
Syyskuussa 2024 paavi Franciscus ilmoitti Belgiaan tekemänsä valtiovierailun yhteydessä aloittavansa prosessin Baudouinin beatifikaation aloittamiseksi.