stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toivo parasta ja pelkää pahinta
Kappaleet

Lopun alku – 4.10
Synkkä Sörkka – 4.16
Spekulaatioille piste – 3.22 (mukana Jontti & Shaka)
Meidän puolella tai meitä vastaan – 6.19 (mukana Pikkupiru)
Toivo parasta ja pelkää pahinta – 3.28 (mukana ADR Lavey & Malice)
Sen ajan murhe – 3.14
Lähiöstä lähiöön – 3.23 (mukana OG Ikonen)
Vyöhyketerapiaa – 3.41 (mukana Raimo)
Ei mitään menetettävää – 4.27 (mukana Nutt-So & Destro)
Sokeana onnesta – 4.52
Katkeraan loppuun asti – 4.49 (mukana Adebizi & Konna)
Bonus: Alibi-ainesta – 4.10 (mukana Kuningas Pähkinä)
Biitit

Petos: 1, 2, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 12
Hullukoira: 5
ADR Lavey: 6
R2: 9
Arvostelut

Desibeli.net:
Redrum-187:
Aiheesta muualla

"Synkkä Sörkka" -musiikkivideo YouTubessa
Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla (suomeksi)
Albumin arvostelu Noise -sivustolla (suomeksi)
Albumin arvostelu Redrum-187 -sivustolla (suomeksi)
Toivo Winter

Toivo Alfred Johannes Winter  (18. kesäkuuta 1901 Uusikaupunki – 20. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen pappi, suomentaja, kristillinen kirjailija ja järjestöjohtaja.
Henkilöhistoria

Toivo Winterin vanhemmat olivat kollegiasessori Herman Alfred Winter ja Aleksandra Gustava Berglund ja puoliso vuodesta 1926 Aili Maria Jokiranta. Opettaja, paikallishistorioitsija ja suomentaja Helmer Winter oli hänen veljensä. Toivo Winter tuli ylioppilaaksi 1919 ja vihittiin papiksi 1923. Greifswaldissa hän opiskeli 1921–1922. Winter oli Suomen Merimieskirkon apulaissihteeri ja Merimiehen Ystävän toimitussihteeri 1923–1931 ja 1936–1938. Hullin merimieslähetysaseman hoitaja hän oli 1931–1932 ja Antwerpenin 1932–1935. Winter toimi Rauman toisena kappalaisena 1938–1947, Suomen pipliaseuran toiminnanjohtajana 1946–1953 ja sairaalapastorina Auroran sairaalassa ja Laakson sairaalassa Helsingissä 1954–1971, seitsemäntoista vuotta.
Julkaisuja > Suomennoksia

Apostoli Johannes: miten hän tuli uskoon, Olfert Ricard ym., 1920
Ensimmäinen tessalonikalaiskirje: opas 1:n tessalonikalaiskirjeen käytännölliseen tutkisteluun,  Paul Nicolay, 1921
Lue raamattua!: lyhyitä viittauksia,  Olfert Ricard ym., 1921
Ystäväin kesken: 12 pikku kertomusta,  Olfert Ricard ym., 1922
"Pasaati": laivakoiran vaiheita,  John Nielsen ym. 1923
Kun rakkaus kylmenee: niille, jotka ovat luopumaisillaan,  Olfert Ricard ym., 1923
Rohkeutta: lohdutukseksi niille, jotka mielellänsä tahtoisivat tulla kristityiksi tai jo ovat Kristuksen omia, Olfert Ricard ym., 1925
Sopiiko kristinusko liike-elämään, C. Skovgaard-Petersen ym., 1925
Käykö kristinusko yli voimien?, C. Skovgaard-Petersen ym., 1925
Sopiiko kristinusko miehille?, C. Skovgaard-Petersen ym., 1925
Vaikuttamisesta ja vastaanottamisesta, Karl Vold ym., 1925
Rakastatko minua,  Olfert Ricard ym., 1926
Yksin Jumalan kanssa, C . Skovgaard-Petersen ym., 1927
Eteenpäin, Olfert Ricard ym., 1927
Huuto hukkuvien puolesta, A. J. Carlstedt ym., 1928, suom. Kalervo Kurkiala, Toivo Winter
Hänen unelmiensa, Pamela  Wynne, 1928
Tee minkä voit, A. J. Carlstedt ym., 1929
Kun pelastus tuli Jerikoon, Olfert Ricard ym., 1930
Lahjaksi olette saaneet... : kertomus, J.  Liefde ym., 1931
Hyvää joulua: kristillisten kotien joulunvalmistukseksi, Olfert Ricard ym., 1929
Merimieslähetyksen isä: muistoseppel. Sv. Schartum ym., 1933
Jeesuksen vertaukset, Carl  Koch ym., 1934
Kootkaa muruset: ajatelmia, Olfert Ricard ym., 1935
Pikapiirtoja Oxford-liikkeestä, Kaj Munk ym., 1937
Me merimiehet, W. Townend ym., 1937
Yksin Jumalan kanssa,  C. Skovgaard-Petersen ym., 1938
Ankkurissa ristin luona, C. Skovgaard-Petersen ym., 1940
Puhun merimiesten puolesta, Isak Lejonmark, 1941
Me merimiehet, W.  Townend ym., 1942
Merimiespapeista ensimmäinen, Sv. Schartum ym., 1944
Merikapteenin perhe, W. Townend, 1950
Suomen pipliaseuran vaiheita 1, Pipliaseuran kirjapaino: lehtisiä vanhan turkulaisen kirjapainon aikaisemmista vaiheista, Carl-Rudolf Gardberg ym., 1953
Jumalan ihmisestä on kysymys, Poul Madsen ym., 1971
Yksin Jumalan kanssa,  G. Skovgaard-Petersen ym., 1972
Julkaisuja > Omia julkaisuja ja toimitustöitä

Suurin ihme, 1921
Onnen temppeli, 1921
Uskonsankareita: Pietari, Johannes, Augustinus, Fransiskus, Luther, Grundtvig: miten he tulivat uskoon, 1923, Toivo Winter, Aarne Virtanen
Kouluoloista 1600-luvulla, 1926
Seuraa minua!, 1926
Piirteitä Elis Bergrothin elämästä ja kirjallisesta toiminnasta, 1929
Yksi on tarpeellinen: saarnoja, 1931
Hänen tulee kasvaa: saarnoja, 1931
Meripoikia maalla ja merellä: merimiesten omia kertomuksia, 1934
Vapahtajan elämä: yritys yhtenäisesti esittää Vapahtajan elämää neljän evankeliumin omin, 1936, Henry Ussingin mukaan toim. Toivo Winter
Jos sinä tietäisit ..., 1938
Sankaripoika: piirteitä Alvar Winterin elämästä, 1938
Kirjakauppiaana viisikymmentä vuotta: H. A. Winterin kirjakauppa 50 vuotias 1888–1938, 1938
Pitäkää suora kurssi!: pyhien muistojen päiväkirja, 1939
Tule Jeesuksen luo: kehoitussanoja nuorille, 1941, Yrjö Hormia, U. P. Koskenvoima, Toivo Winter
Risti ensin – kruunu sitten: rovasti E. Kilpeläisen muistoksi, 1941
Pelastetut palvelemaan: Neljännesvuosisata kristillistä nuorisotyötä Raumalla, 1942
Ajatuksia uskonnollisen kirjallisuuden päivänä 1948, 1947
Ohjelmistoa Agricolan Uuden testamentin 400-vuotisjuhlaan: aamun mies, 1948, toim. Ilmari Salomies, Toivo Winter
Parempi murtua kuin ruostua: Albert A. Ahtolan muistoksi, 1949
Kotikirkkoni ja meidän seurakuntamme, 1949,  A. E. Jokipii, Samuel Lehtonen, Toivo Winter
Turun arkkihiippakunnan vuosikirja 1952, Lähteiden maa, 1951, toim. Jaakko Haavio, Toivo Winter, Samuel Lehtonen
Suomalainen raamattumme ja sen levittämistyö, 1952
Aiheesta muualla

Kuinka merimieslähetystyötä tehtiin 50 vuotta sitten. Hullin merimieslähetysaseman 50-vuotisjuhlan johdosta Viikkoliitteelle kirj. pastori Toivo Winter, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 10.09.1933, nro 37, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Valkopilkkutauti

Valkopilkkutauti.
Valkopilkkutauti on kaloilla esiintyvä Ichthyophthirius multifiliis -loisen aiheuttama sairaus. Se on akvaariokalojen keskuudessa erittäin yleinen, ja suurin osa akvaarion harrastajista törmää vähintään yhteen tapaukseen.
Valkopilkkutautiin sairastunut kala saa sairauden nimen mukaisesti pieniä, valkoisia pilkkuja iholleen, etenkin eviin; pian kalan kunto alkaa heiketä ja evät halkeilla, lopulta mahdollisesti tuhoutua lähes kokonaan. Tautiin on olemassa lääkitys, ja ilman sen aloittamista esimerkiksi kardinaalitetra voi menehtyä parissa päivässä.
Ehkäisy

Valkkopilkkutaudin paranemisennuste on hyvä, mikäli se havaitaan riittävän varhaisessa vaiheessa ja hoidetaan kunnolla.
Valkopilkkutauti iskee helpoiten heikkokuntoisiin ja stressaantuneihin kaloihin.
Taustatietoa

Valkopilkkutaudin (ICH) aiheuttaa loinen, jolla on useita kehitysvaiheita. Kalassa elävää, valkoisena pilkkuna näkyvää loiseläintä ei saa tapetuksi, mutta kun se on kasvanut täysikasvuiseksi, se irrottautuu kalasta ja putoaa akvaarion pohjalle lisääntymään. Loinen lisääntyy koteloitumalla ja jakautumalla parveilijoiksi. Syntyneet parveilijat lähtevät veteen etsimään uutta isäntäkalaa, jonka ihoon se porautuu. Jos isäntäkalaa ei löydy 48 tunnin kuluessa, loinen kuolee. Tässä vaiheessa elinkaarta loiset voidaan tuhota tehokkaasti veteen laitettavilla lääkkeillä. Kun uudet parveilijat tapetaan vedestä, tauti saadaan vähitellen taltutetuksi akvaariosta.
Turun vesilaitosmuseo

Turun vesilaitosmuseo
Turun vesilaitosmuseo on Turussa Halistenkosken kupeessa sijaitseva erikoismuseo, joka tallentaa moderniin vesihuoltoon liittyvää esineistöä, kirjallisuutta ja kuvamateriaalia. Museo on perustettu vuonna 1998 Turun vesilaitoksen vanhaan osaan, joka rakennettiin 1920-luvulla. Museon näyttelyt sijaitsevat entisissä kemikalointisalin ja laboratorion tiloissa, joiden alkuperäiset toiminnot ovat siirtyneet vuonna 1954 valmistuneeseen nykyiseen päärakennukseen. Museon näyttelyt kertovat puhtaan veden merkityksestä ihmisille sekä siitä, miten vettä on hankittu ja puhdistettu Turussa 1800-luvun lopulta lähtien. Turun vesilaitosmuseo on modernin vesihuollon tallentajana ja esittelijänä ainutlaatuinen Suomessa.
Aiheesta muualla

http://www.vesilaitosmuseo.fi
Vathýpedo

| Vathýpedo Βαθύπεδο |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Vathýpedo
 Koordinaatit: 39°37′50″N, 21°3′44″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Ioánnina
Kunta:  Vóreia Tzoumérka
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  180202
Väkiluku (2011):  86
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  IN
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vathýpedo (kreik. Βαθύπεδο) on Kreikan kylä sekä samanniminen Vóreia Tzoumérkan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Βαθυπέδου, Dimotikí Enótita Vathypédou) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Kylän ja kunnallisyksikön väkiluku on 86 (vuonna 2011).
Vathýpedon kylä sijaitsee linnuntietä noin 19 kilometriä itään Ioánninasta. Vathýpedon kunnallisyksikkö käsittää alueen Vóreia Tzoumérkan kunnan pohjoisosissa. Vathýpedo oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vóreia Tzoumérkan kunnaksi yhdessä Kalaríteen, Katsanochórian, Matsoúkin, Prámantan, Syrrákon ja Tzoumérkan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Verntéa

| Verntéa Βερντέα |
| --- | --- |
Tyyppi:  valkoviini
Alkuperä:  Zákynthos, Kreikka
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verntéa (kreik. Βερντέα, myös Verdéa) on kreikkalainen makea valkoviini, jota tuotetaan vain Zákynthoksen saarella Jooniansaarilla.
Verntéa on kehitetty 1800-luvulla. Sen nimi on italialaista alkuperää ja tarkoittaa ”vihreää”. Viini on kuivaa, vahvan makuista ja hapokasta, ja siinä on korkea alkoholipitoisuus. Sen valmistukseen käytetään pääasiassa lajikkeita Rompóla, Skiadópoulo, Pavlós, Goustolídi ja Avgoustiátis.
Verntéalla on yhdessä retsínan kanssa perinteisen viinin (Onomasía katá Parádosi) suojattu asema, mikä on EU:n suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) alaryhmä kreikkalaisessa viiniluokittelussa. Näin Verntéaa saa valmistaa vain Zákynthoksella. Se voidaan kuitenkin pullottaa saaren ulkopuolella.
Vathý (Aígina)

| Vathý Βαθύ |
| --- | --- |
 Vathýn kylä.
 Vathý
 Koordinaatit: 37°46′13″N, 23°29′10″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Aígina
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5204000201
Väkiluku (2011):  1 495
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vathý (kreik. Βαθύ; myös Vathí) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Aíginan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 495 (vuonna 2011).
Vathý sijaitsee Aíginan pohjoisrannikolla Dragonéra-kukkulan juurella. Se on saaren kolmanneksi suurin asutus ja sen kyläyhdyskunta (Δημοτική Κοινότητα Βαθέος, Dimotikí Koinótita Vathéos) sisältää varsinaisen Vathýn kylän lisäksi myös muita yhteenkasvaneita kyliä, kuten Souvála, Vígla ja Thermá. Kylärypäs on kehittynyt viime vuosikymmeninä turistikohteeksi.
V&S Group

V&S Group (V&S Vin & Sprit AB) on vuonna 1917 perustettu ruotsalainen yksi maailman suurimmista alkoholijuomien valmistajista. Se oli Ruotsin valtion omistuksessa kunnes yhtiö myytiin vuonna 2008 Pernod Ricard S.A.:lle.
Yrityksen tunnetuin tuotemerkki on Absolut Vodka. Muita tuotteita ovat muun muassa Level Vodka, Aalbrog-akvaviitit, Gammel Dansk Bitter Dram ja Minttu. Työntekijöitä yrityksessä on yli 2 100 ja myynti vuonna 2007 oli 10 313 miljoonaa kruunua.
Aiheesta muualla

V&S Vin & Sprit AB
Torikeskus (Valkeakoski)

Torikeskus on 9 500 neliömetrin kokoinen kauppakeskus Valkeakosken torin laidassa, aivan ydinkeskustan tuntumassa. Kauppakeskus avattiin 15. marraskuuta 2012. Kauppakeskuksen ankkuriyrityksenä toimii K-Citymarket. Muita kauppakeskuksen toimijoita ovat muun muassa posti, Valkeakosken kaupunginkirjasto, Subway, Kotipizza ja CM Hiustalo. Torikeskus on kolmas kauppakeskus Valkeakoskella.
Liikkeet

Hakafood
CM-Hiustalo
Hyvän Mielen Apteekki
K-Citymarket
Kotipizza
Posti
Subway
Valkeakosken kaupunginkirjasto
Aiheesta muualla

Kauppakeskuksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtiojohtoisuus

Valtiojohtoisuus, etatismi tai statismi kuvaa yhteiskunnallista tai poliittista järjestelmää, jossa valtion väliintulolla on iso rooli. Se kuvaa myös mitä tahansa valtiota, jonka politiikkaan kuuluu suunnitelmatalous eli taloudellinen suunnittelu tai ohjailu.
Sosialismi ja kommunismi luokitellaan usein valtiojohtoisiksi, vaikka muun muassa marxisti-leniniläiset uskovatkin, että kommunistisen vallankumouksen päätteeksi valtiosta voitaisiin luopua kokonaan. Jo tosin venäläinen anarkisti ja Karl Marxin kilpailija Mihail Bakunin kirjoitti kirjan Gosudarstvennost i anarhia (engl. Statism and Anarchy), jossa hän syytti bolševikkien aateisää Karl Marxia saksalaisen etatismin edustajaksi. Valtiojohtoinen malli oli käytössä erityisesti fasismissa ja kansallissosialismissa.
Englannin kielestä lainattu termi statismi tarkoittaa samaa. Sitä käytetään useimmiten poleemisesti tai provosoivasti valtiollisen väliintulon vastustajien puolelta. Usein statismisyytteeseen liittyy väite, että yksilön oikeuksia rikotaan "yhteisen hyvän" nimissä.
Erään näkemyksen mukaan valtiojohtoisuudessa syntyy yhteisö, joka pakottaa yhteistyöhön eikä ole vapaaehtoinen.kenen mukaan?
Valtiojohtoisuuden kannattajia löytyy niin oikeistosta kuin vasemmistostakin.
Statismin täydellinen vastakohta on anarkismi, mutta myös yksilökeskeisyyttä painottavat libertaarit ja liberaalit vastustavat valtion puuttumista ihmisen elämään, ainakaan ilman painavia perusteita.
Veikko Oksanen

Veikko Oksanen (14. joulukuuta 1922 Loppi – 28. heinäkuuta 2011) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.
Oksasen äiti oli Senni Anneli Jokinen, aiemmin Haanpää. Oksanen oli maa- ja metsätöissä H. G. Paloheimo Oy:ssä, valaja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:ssä, Maa- ja sekatyöväen liiton toimitsija vuodesta 1945, Kutoma- ja neuletyöväen liiton puheenjohtaja 1952–1970 ja Tekstiili- ja vaatetustyöväen liiton toinen puheenjohtaja 1970–1974 ja sihteeri 1974–1982. Hän oli myös SAK:n työvaliokunnan jäsen 1956–1960 ja Suomen Ammattijärjestön puheenjohtaja 1960–1964 ja hallituksen jäsen 1968–1969.
Aiheesta muualla

Veikko Oksanen Biografiasampo.
Vernouillet (Yvelines)

Vernouillet'n kylää
Vernouillet on kunta Yvelinesin departementissa Île-de-Francen hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 9239. Vernouillet'n pinta-ala on 6 km².
Ugandan jalkapallomaajoukkue

Ugandan jalkapallomaajoukkue edustaa Ugandaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Ugandan jalkapalloliitto.
Ugandan maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Afrikan-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa Uganda pelasi ensimmäisen kerran Etiopian kisoissa 1962. Joukkue hävisi välieräottelussa Egyptille 1–2 ja pronssiottelussa Tunisialle 0–3 sijoittuen neljänneksi. Vuosien 1968, 1974 ja 1976 kisoissa Uganda putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella. Ghanan kisoissa 1978 joukkue saavutti hopeaa. Voitettuaan alkulohkonsa se kukisti välieräottelussa Nigerian 2–1 ja hävisi loppuottelussa Ghanalle 0–2. Seuraavan kerran Uganda pelasi maanosan mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa vuonna 2017, jolloin se jäi alkulohkoon. Vuoden 2019 lopputurnauksessa joukkue pääsi neljännesvälieriin.
Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1974 – Ei osallistunut
1978 – Ei selviytynyt kisoihin
1982 – Vetäytyi
1986 – Ei selviytynyt kisoihin
1990 – Ei selviytynyt kisoihin
1994 – Vetäytyi
1998–2018 – Ei selviytynyt kisoihin
Afrikan-mestaruuskilpailut

1957 – Ei osallistunut
1959 – Ei osallistunut
1962 – Neljäs
1963 – Vetäytyi
1965 – Ei selviytynyt kisoihin
1968 – 1. kierros
1970 – Ei selviytynyt kisoihin
1972 – Ei selviytynyt kisoihin
1974 – 1. kierros
1976 – 1. kierros
1978 – Toinen
1980 – Vetäytyi
1982 – Vetäytyi
1984–1988 – Ei selviytynyt kisoihin
1990 – Vetäytyi
1992–2015 – Ei selviytynyt kisoihin
2017 – 1. kierros
2019 – Neljännesvälierät
Aiheesta muualla

Ugandan jalkapalloliiton sivusto (englanniksi)
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Valkoposkikotinga

| Valkoposkikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Zaratornis
Laji::  stresemanni
Kaksiosainen nimi
 Zaratornis stresemanni  Koepcke, 1964 
Katso myös
   Valkoposkikotinga Wikispeciesissä   Valkoposkikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoposkikotinga (Zaratornis stresemanni) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkoposkikotingaa tavataan kotoperäisenä Perussa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen pieni populaatio on sirpaloitunut ja pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Lajin kannaksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä.
Elinympäristö

Valkoposkikotinga elää pääasiassa Polylepis-Gynoxys -metsissä 3 800–4 400 metrin korkeudella merenpinnasta. Kuivan kauden aikaan elokuulta marraskuulle se siirtyy sekametsiin alemmaksi, satunnaisesti 2 000 metrin korkeudelle.
Uno Jansson

Uno August Jansson (6. lokakuuta 1879 Urjala – 1. joulukuuta 1961 Tampere) oli suomalainen rehtori ja teollisuusneuvos.
Henkilötiedot ja ammattiura

Janssonin vanhemmat olivat kauppias, tilanomistaja Bror Knut Jansson ja Hulda Charlotta Alm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1899 ja opiskeltuaan matematiikkaa valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja maisteriksi 1907. Hän opiskeli 1903–1905 Polyteknillisen opiston konetakennusosastolla ja valmistui insinööriksi 1905. Jansson opiskeli myös matematiikkaa ja mekaniikkaa Göttingenin yliopistossa Saksassa neljänä kesänä 1906–1909 ja 1912.
Jansson toimi matematiikan opettajana Kotkan ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1906–1908, Raahen opettajaseminaarin matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina 1908–1911, Jyväskylän opettajaseminaarin matematiikan lehtorina 1911–1912 sekä Tampereen teknillisessä opistossa matematiikan ja mekaniikan opettajana 1912–1919 ja rehtorina 1913–1919. Hän oli Yleisen suomalaisen Vakuutus Oy:n ja Vakuutus Oy Veritaksen toimitusjohtajana 1919–1922, Tampereen tyttölyseon matematiikan vanhempana lehtorina 1923–1926 sekä viimeksi Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa matemaattisten aineiden yliopettajana 1927–1947 ja rehtorina 1928–1947. Tampereen kaupunginvaltuutettu Jansson oli vuosien 1918 ja 1928 välillä. Hän oli myös Tampereen teknillisen seuran sihteeri 1924–1930. Tampereen Osuuskaupan hallituksessa hän toimi puheenjohtajana ja hän oli Osuusliike Tuotannon johtokunnan jäsenenä vuodesta 1925 alkaen. Teollisuusneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1941.
Jansson julkaisi oppikirjoja kansakouluja, ammattikouluja ja teollisuuskouluja varten. Hän oli jäsenenä ammatillisen opetuksen kehittämistä varten perustetuissa komiteoissa ja käsitteli alan kysymyksiä monissa sanomalehtikirjoituksissa.
Jansson oli naimisissa vuodesta 1910 opettaja Jenny Kristina Tolosen kanssa. Pariskunnan poika, reservin vänrikki Eino August Jansson (s. 1916) haavoittui talvisodassa Sakkolassa 19. helmikuuta 1940 ja menehtyi haavoihinsa kenttäsairaalassa Kaukolassa.
Teoksia

Jansson kirjoitti useita matematiikan oppikirjoja kansa-, ammatti- ja teollisuuskouluja varten, samoin kuin joitakin muita teoksia.
Kansakoulun laskuopin opetusoppi. Gummerus 1913
Laskutehtäviä kansakouluja varten, opettajapainos ja oppilaspainos. Otava 1916
Laskuoppi teollisuuskouluja varten. Gummerus 1929, 3. painos 1945 ja uudemmat nimellä Laskuoppi teknillisiä kouluja varten, 8. painos 1964
Laskuoppi tyttöjen ammattikouluja, talouskouluja, kansanopistoja, kansakoulujen tyttöjatkoluokkia y.m. varten. WSOY 1931, 3. parannettu painos 1946
Algebran oppikirja ammattioppilaitoksia, etupäässä teollisuuskouluja varten. Gummerus 1931, 3. painos 1945 ja uudemmat nimellä Algebran oppikirja ammattioppilaitoksia, etupäässä teknillisiä kouluja varten, 8. painos 1960
Ammattilaskennon oppikirja poikain ammattikouluja varten : sisältää laskuopin, algebran, mittausopin ja trigonometrian opetusaineksen ; kirj. Uno Jansson ja Arne O. Strömmer. Otava 1932, 7. tark. painos 1961, 8. täysin uud. painos 1964, 14. painos 1973
Mittausoppi teollisuuskouluja ja itseopiskelua varten. WSOY 1933, 3. painos 1945 ja uudemmat nimellä Mittausoppi teknillisiä kouluja ja itseopiskelua varten.
Trigonometria teollisuuskouluja varten. Otava 1934, 2. painos 1945 ja uudemmat nimellä Trigonometria teknillisiä oppilaitoksia varten.
Tampereen teknillisen oppilaitoksen järjestysmuoto, tarkoitus ja tehtävä. Tampere 1940
Aiheesta muualla

Terhi Kivistö: Teollisuusneuvos Uno Jansson (1881–1961). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 3.9.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Until Fear No Longer Defines Us

| Until Fear No Longer Defines Us Ghost Brigade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  19. elokuuta 2011
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: alternative metal, doom metal, post-metal
 Kesto: 58.13
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Listasijoitukset
  7.
Ghost Brigaden muut julkaisut
| Isolation Songs 2009 | Until Fear No Longer Defines Us 2011 | IV – One with the Storm 2014 |
Until Fear No Longer Defines Us on Ghost Brigaden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. elokuuta 2011. Inferno-lehti tarjosi levyn ennakkokuunneltavaksi kokonaisuudessaan internet-sivuillaan 17. elokuuta 2011
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

In the Woods – 4.17
Clawmaster – 6.34
Chamber – 6.39
Traces of Liberty – 4.01
Divine Act of Lunacy – 5.02
Grain – 5.26
Breakwater – 8.51
Cult of Decay – 4.46
Torn – 4.44
Soulcarvers – 7.35
Kokoonpano

Manne Ikonen – laulu
Tommi Kiviniemi – kitara
Wille Naukkarinen – kitara
Janne Julin – basso
Veli-Matti Suihkonen – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Inferno:
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Until Fear No Longer Defines Us Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Until Fear No Longer Defines Us Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ghost Brigade
| --- | --- |
Studioalbumit:   Guided by Fire  Isolation Songs  Until Fear No Longer Define Us  IV – One with the Storm