stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edgar Wallace
Suomennetut teokset

Nelistävän kullan saari (Captain Tatham Of Tatham Island). Suomentanut Alpo Kupiainen. Karisto, 1923
Mies, joka tiesi (The Man Who Knew). Suomentanut Alpo Kupiainen. Karisto, 1923
Sandi (Sanders Of The River). Suomentanut Erkki Valkeila. Gummerus, 1923
Joen kansa (The People Of The River). Suomentanut Erkki Valkeala. Gummerus, 1924
Neljä oikeudentekijää (The Four Just Men). Karisto, 1924
Punainen ympyrä (The Crimson Circle). Suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1925
Sielun valtias (Captain of Souls). Suomentanut A. J. Salonen. Karisto, 1925
Kolmen tammen salaisuus (The Three Oak Mystery). Suomentanut J. O. Ahlman. Otava, 1928
Tyttö laivassa (Penelope of the Polyantha). Suomentanut Heikki Teittinen. Otava, 1928
Petturi (The Squeaker). Gummerus, 1929
Huone n:o 13 (Room 13). Otava, 1930
Hämärän huoneen arvoitus (The Face In The Night). Otava, 1930
Kostaja (The Gaunt Stranger/The Ringer). Otava, 1930
Smaragdi (The Square Emerald). Otava, 1930
Vihreä jousimies (The Green Archer). Otava, 1930
Yllättäjä (The Mixer). Otava, 1931
Kuminaamarimiehet (The Indian Rubber Men). Otava, 1937
Mies, joka ei nukkunut (Bosambo). Suomentanut K. M. Wallenius. Gummerus, 1938
Öljyä ja timantteja (The Twister). Otava, 1938
Bosambo (Bosambo Of The River). Suomentanut Yrjö Kivimies. Gummerus, 1939
Hopea-avaimen arvoitus (The Clue Of The Silver Key). Suomentanut Aune Suomalainen. Otava, 1939
Sammakon salaperäinen seura (The Fellowship Of The Frog). Suomentanut Elsa Ignatius. Otava, 1939
Sketchleyn kummitus (Coat Of Arms). Suomentanut M. S. Hukka. Otava, 1939
Luutnantti Romuluu (Lieutenant Bones). Suomentanut Yrjö Kivimies. Gummerus, 1940
Miljoonan dollarin juttu (The Million Dollar Story). Suomentanut Helka Varho. WSOY, 1940
Sandi ilojen saarilla. Suomentanut Kalevi Lagus. Gummerus, 1941
Sandi kuninkaantekijä (Sandi, The King-Maker). Suomentanut Unto Tolonen. Gummerus, 1944
Tapahtui Maltalla (Flat 2). Suomentanut Olavi Tuomola. Gummerus, 1944
Romuluu ja mehiläinen (Again Sanders). Suomentanut Unto Tolonen. Gummerus, 1945
Romuluu Lontoossa (Bones In London). Suomentanut Unto Tolonen. Gummerus, 1946
Mies Marokosta (The Man From Marocco). Suomentanut Vuokko Erissalo. Gummerus, 1947
Herttua esikaupungissa. Suomentanut O. Routasuo. Tuli, 1951
Kauhujen linna (Terror Keep). Suomentanut A. Y. Salminen. Tammi, 1951
Avainsana (Angel Esquire). Suomentanut Aino Kohonen. Tammi, 1956
Kaksoisolento (The Double). Otava, 1961
Runollinen poliisi. Suomentanut Pauli A. Kopperi. Tammi, 1963
King Kong (King Kong) Suomentanut Jarkko Laine. Otava, 1977
Herra Reederin rikollinen mieli (The Mind of Mr. J. G. Reeder). Suomentanut Tapani Bagge. Gummerus, 2003
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edgar Wallace Wikimedia Commonsissa
Michael Mallory, Edgar Wallace: the Man Who Wrote Too Much?
Edgar Wallace (1875-1932) - in full Richard Horatio Edgar Wallace
Vapaasti ladattavia Edgar Wallacen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Edgar Wallace : Näytelmien kirjoittaminen. Vältettäviä virheitä, Helsingin Sanomat, 15.07.1929, nro 187, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jännityskirjailijoiden kuningas, Seura, 08.05.1935, nro 19, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Eino Palola : Kirjoja, näytelmiä, rahaa. "Ilmiö Edgar Wallace", Helsingin Sanomat, 15.07.1939, nro 186, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Edgar_Wallace
Punainen ympyrä, Suom. Väinö Nyman, Riksin sarja, WSOY (Porvoo 1951).
Käännös suomeksi
Nel

| Nel |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö (allmennaksjeselskap)
Osake:  OSE: NEL
ISIN:  NO0010081235
Perustettu:  1927
Toimitusjohtaja:  Hakon Volldal
Kotipaikka:  Karenslyst alle 49, Oslo 0279, Norja 
Kotisivu:  nelhydrogen.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nel ASA on norjalainen vedyn energiakäytöön erikoistunut, vuonna 1927 perustettu pörssiyhtiö. Sen osake kuuluu Oslon pörssin keskeisten osakkeiden muodostamaan OBX-indeksiin.
Käännös suomeksi
Muumiointi

Muumiointi on palsamointitapa, jota käytettiin Muinaisessa Egyptissä. Tarkoituksena oli saada muumiolle iankaikkinen elämä. Muumioinnista luovuttiin Egyptissä 600-luvulla jaa.
Esihistorialliseen aikaan kuolleet haudattiin aavikon hiekkaan eläimen vuotaan tai kaislamattoon käärittyinä. Kuumassa ja kuivassa ympäristössä vesi haihtui kalmosta, jolloin syntyi pitkäaikainen luonnonmuumio.
Muumioinnin vaiheet

Tiedot muumioinnin vaiheista ja siinä vuosisatojen mittaan tapahtuneista menetelmien muutoksista perustuvat kahteen lähteeseen. Itse muumioiden tutkimuksen ohella käytettävissämme ovat kreikkalaisen historioitsija Herodotoksen selostus 400-luvulta jaa. sekä Diodoroksen kirjoitukset.
Sen sijaan egyptiläiset lähteet, joita on säilynyt runsaasti hautojen ja temppeleiden seinien teksti- ja kuvakoristelussa sekä papyruksissa, eivät käsittele palsamoinnin tekniikkaa. Vain kahdessa roomalaiskauden papyruksessa kuvataan ns. palsamointirituaalia, mutta nekin ovat rituaalisia ohjeistoja siitä, miten eri ruumiinosat tuli voidella, kääriä ja suojata maagisesti amuletein ja loitsuin. Varsinaista ruumiin säilömistekniikkaa ei selitetä.[lähde? ]
Herodotoksen selostukset ovat jopa muumioiden tutkimuksen nykytietämykseen verrattuina tarkkoja. Hänellä on täytynyt olla hyvä tiedonlähde; hän joko seurasi Egyptissä palsamointia omin silmin tai sitten menetelmä selitettiin hänelle tarkasti. Viime vuosien arkeologisten löytöjen ja uusimpien muumiotutkimuksien pohjalta pystytään tulkitsemaan Herodotoksen tekstit varsin tarkasti.
Nina O’Brien

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Courchevel / Méribel 2023 | joukkuekilpailu |  |
Nina O’Brien (s. 29. marraskuuta 1997) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa O’Brien kilpaili ensimmäisen kerran Killingtonin suurpujottelussa marraskuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2018 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2020. Hän sijoittui yhdeksänneksi myös Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2021.
O’Brien osallistui Åren MM-kilpailuihin 2019 sijoittuen suurpujottelussa 28:nneksi ja pujottelussa 34:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurpujottelussa ja parisuurpujottelussa kymmenes sekä joukkuekilpailussa kuudes. Pujottelussa hän keskeytti toisella kierroksella.  Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä oli parisuurpujottelussa yhdeksäs ja suurpujottelussa yhdestoista.
NetLimiter

NetLimiter on Windowsille suunniteltu kaistanrajoitusohjelma, jolla voi rajoittaa ohjelmien Internetin käyttöä (lataus ja lähetys), tai seurata sitä reaaliajassa. NetLimiterillä voi myös estää yksittäisiä ohjelmia käyttämättä nettiä ollenkaan, tai rajoittaa yksittäisten koneiden netin käyttöä IP -osoitteen perusteella. Se toimii Microsoft Windows 2000 -versiosta uudempaan.
NetLimiterin on kehittänyt Locktime Software ja se on sharewarea (28 päivää aikaa testata). NetLimiteristä on saatavilla kolme eri versiota: NetLimiter 2 Pro, NetLimiter 2 Lite ja NetLimiter 2 Monitor. Pro- ja Lite -versiot ovat maksullisia (Pro: $29.95 (22.80 €), Lite: $16.95(12.90 €)). "Monitor" on ilmainen, mutta siellä voi vain tarkkailla netin käyttöä.
NetLimiter 3 beta on myös saatavilla NetLimiterin sivustoilla
Aiheesta muualla

NetLimiterin kotisivut
Netaji Subhas Chandra Bosen kansainvälinen lentoasema

Netaji Subhas Chandra Bosen kansainvälinen lentoasema (bengaliksi নেতাজী সুভাষচন্দ্র বসু আন্তর্জাতিক বিমানবন্দর Netaji Shubhashchôndro Boshu Antorjatik Bimanbôndor) (IATA: CCU, ICAO: VECC) on lentoasema, joka sijaitsee Kalkutassa Länsi-Bengalissa Intiassa. Lentoasema oli alun perin nimeltään Dum Dumin lentoasema ennen uudelleennimeämistä Subhas Chandra Bosen mukaan. Lentoasema sijaitsee noin 17 kilometriä Kalkutan keskustasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Netaji Subhas Chandra Bosen kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Nina Petander

Nina Petander (s. 1968 Vaasa) on suomalainen kirjailija.
Petander on työskennellyt myös pieneläinhoitajana ja kirjastovirkailijana. Hän on suorittanut luovan kirjoittamisen opintoja Turun yliopistossa. Syyskuussa 2009 ilmestyi Otavan kustantamana Petanderin ensimmäisenä romaanina Pläts!. Petander sai teoksella Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuuden vuonna 2009.
Nick Perbix

| Nick Perbix |
| --- | --- |
 Nick Perbix vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Elk River, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Tampa Bay Lightning
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
NHL-varaus:  169. varaus, 2017 Tampa Bay Lightning
Nick Perbix (s. 15. kesäkuuta 1998 Elk River, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo oikealta. Perbix edustaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningia.
Tampa Bay Lightning varasi Perbixin kuudennella kierroksella 169. varausvuorolla vuoden 2017 varaustilaisuudessa. Perbix on pelannut 69 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt viisi maalia ja 15 syöttöä eli 20 tehopistettä. Perbix on pelannut kuusi NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt kolme maalia.
Perbix kuului Yhdysvaltain joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022 sekä Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Tampereella 2023. Näissä turnauksissa hän on tehnyt kaksi maalia ja syöttänyt kolme maalia. Kaikki uran tilastot päivitetty 14. kesäkuuta 2023.
Elävät & kuolleet

| Elävät & kuolleet Tuoni |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. helmikuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: melodinen death metal, thrash metal
 Kesto: 35.44
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Tuonen muut julkaisut
|   | Elävät & kuolleet 2005 | Tuli kulkee 2007 |
Singlet albumilta Elävät & kuolleet
 ”Ruusut helvetin” Julkaistu: 2004  ”Pois minusta” Julkaistu: 2005
Elävät & kuolleet on Tuonen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2005.
Kappaleet

Ainoastaan – 3.38
Pois minusta – 3.04
Ruusut Helvetin – 3.40
Aamen rukoukseen – 4.45
Pirunpelto – 3.39
Muisto pahasta – 3.57
Tyhjät katseet – 2.49
Kolmen kuningas – 3.25
Pahuuden perimä – 6.46
Kokoonpano

Aksu Hanttu – laulu, rummut
Tuomas Leinonen – basso
Jaani Kähkönen – kitara
Jaakko Teittinen – laulu
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Elävät & kuolleet Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Elävät & kuolleet Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tuoni
| --- | --- |
Studioalbumit:   Elävät & kuolleet  Tuli kulkee  Kuolonpyörä 
Singlet:   Ruusut helvetin  Pois minusta  Räsäinen risti  Hiljaisuus tappaa rauhan
Mustaleski (lintu)

| Mustaleski |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lesket Viduidae
Suku::  Lesket Vidua
Laji::  funerea
Kaksiosainen nimi
 Vidua funerea  (Tarragon, 1847) 
Katso myös
   Mustaleski (lintu) Wikispeciesissä   Mustaleski (lintu) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaleski (Vidua funerea) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustaleskeä tavataan Eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Monacon Grand Prix 2024

|  Monacon Grand Prix 2024  |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2024. 

Päivämäärä:  26. toukokuuta 2024
Rata:  Circuit de Monaco
Sijainti:  Monaco
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  3,337 km
Kilpailun pituus:  78 kierrosta, 260,286 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Charles Leclerc   (Ferrari)
Paaluaika:  1.10,270
Palkintokoroke
Voittaja:   Charles Leclerc   (Ferrari)
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Carlos Sainz   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.14,165 (kierroksella 63)
Monacon Grand Prix 2024 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2024) oli Formula 1 -kauden 2024 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Vapaat harjoitukset

Ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein oli Mercedeksen Lewis Hamilton ennen McLarenin Oscar Piastria ja Mercedeksen George Russellia.
Ferrarin Charles Leclerc oli toisten vapaiden harjoitusten nopein, Hamilton toinen ja Aston Martinin Fernando Alonso kolmas.
Leclerc oli myös kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Red Bullin Max Verstappen toinen ja Hamilton kolmas.
Aika-ajot

Leclerc ajoi paalupaikalle ennen Piastria ja Ferrarin Carlos Sainzia. Haasin kuljettajien Nico Hülkenbergin ja Kevin Magnussenin tulokset hylättiin aika-ajojen jälkeen, koska heidän autojensa takasiivet olivat sääntöjenvastaiset.
Kilpailu

Kilpailun ensimmäisellä kierroksella punaiset liput otettiin radalle, kun Magnussen, Pérez ja Hülkenberg kolaroivat keskenään aiheuttaen vaurioita ja romua radalle. Leclerc ajoi kilpailun voittoon, Piastri oli toinen ja Sainz kolmas.
Mustaleukakutoja

| Mustaleukakutoja> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  nigrimentus
Kaksiosainen nimi
 Ploceus nigrimentus  Reichenow, 1904 
Katso myös
   Mustaleukakutoja Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaleukakutoja (Ploceus nigrimentus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustaleukakutojaa tavataan Angolassa, Kongossa ja Gabonissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Norman Cordon

Norman Cordon (1904–1964) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.
Cordon lauloi kolmen vuoden ajan Chicagossa ja kuului sitten vuosina 1936–1945 yhdeksän kauden ajan Metropolitan-oopperan esiintyjistöön. Hän tulkitsi myös San Franciscon oopperassa muiden muassa Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja Richard Wagnerin rooleja. Naxos on julkaissut historialliset Lohengrinin ja Rigoletton äänitykset (1942, 1945), joissa Cordonia kuullaan.
Elävät kivet

Elävät kivet on Helsingin Evankelisten opiskelijoiden kuoro. Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja on siitä asti toiminut keskeytyksettä. Ohjelmisto koostuu suurimmaksi osaksi omasta materiaalista, jota on kirjoittanut kuoron johtajat tai kuorolaiset, mutta mukana on myös muun muassa suomalaisten gospel-muusikoiden kuten Jaakko Löytyn ja Pekka Simojoen kappaleita, sekä esimerkiksi  negrospirituaaleja. Esiintymisiä on vuosittain noin kymmenkunta, joista osa jumalanpalvelusten yhteydessä, ja esiintymismatkat ulottuvat toisinaan ulkomaille asti, muun muassa Ruotsiin, Unkariin ja Venäjälle.
Historia

Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja sen ensimmäisenä johtajana toimi Päivi Pohjola (os. Vuorinen). Vuonna 1997 kuoro julkaisi ensimmäisen levynsä, joka kantoi kuoron omaa nimeä, ja kävi kesällä Ruotsissa esiintymässä. Samana vuonna kuoro sai uuden johtajan, kun Outi Selin otti vetovastuun itselleen.
Vuonna 1998 Elävät kivet esiintyi Yle TV2:n Credo-ohjelmassa ja vuonna 1999 koki toisen johtajavaihdoksen, kun Selin antoi johtotehtävät Eila Rantaselle. Samana kesänä kuoro esiintyi Ruotsin valtakunnallisilla evankeliumijuhlilla.
Uusi vuosituhat alkoi levynteolla: Riemulähteellä ilmestyi vuonna 2000. Saman vuoden marraskuussa Elävät kivet lauloi  Turussa Maata näkyvissä -festarien juhlajumalanpalveluksessa. Seuraavana vuonna ryhtyi kuoroa johtamaan sen historian neljäs johtaja, musiikkikasvatuksen opiskelija Selma Seppänen (os. Vähäkangas). Kuoro konsertoi jälleen kesällä Ruotsissa evankeliumijuhlilla.
Vuosi 2002 oli Eläville kiville juhlavuosi, sillä kuoron perustamisesta tuli kuluneeksi kymmenen vuotta. Tätä virstanpylvästä juhlistettiin muun muassa juhlakonsertilla, joka pidettiin Helsingin Temppeliaukion kirkossa 23. marraskuuta.
Vuonna 2003 kuoro esiintyi jälleen Maata näkyvissä -festareilla. Kolmas levy Suuri Hän on! äänitettiin ja julkaistiin vuonna 2004. Keväällä 2005 kuoro teki konserttikiertueen Unkarissa ja keväällä 2006 Venäjällä.
Vuonna 2007 kuoro juhlisti 15-vuotista taivaltaan konsertilla Temppeliaukion kirkossa 15. toukokuuta. Kuoron neljäs levy Joulu julkaistiin 27. marraskuuta 2007.
Yleistä

Kuoron vahvuus on joitakin kymmeniä laulajia sekä bändi. Kuorolaiset ovat eri alojen opiskelijoita pääkaupunkiseudun eri yliopistoista ja muista oppilaitoksista, jotka haluavat laulun ja soiton avulla viedä eteenpäin sanomaa Jeesuksesta. Tämä näkyy ja kuuluu kuoron esiintymisissä, joille on ominaista vahva eläytyminen laulujen sanomaan.
Diskografia

Elävät kivet (1997)
Riemulähteellä (2000)
Suuri Hän on! (2004)
Joulu (2007)
Aiheesta muualla

Elävät kivet
Norman Del Mar

Norman Del Marin hautakivi
Norman Rene Del Mar CBE (31. heinäkuuta 1919 – 6. helmikuuta 1994 Bushey, Hertfordshire) oli brittiläinen kapellimestari ja musiikkikirjailija.
Del Mar soitti alun perin käyrätorvea Royal Philharmonic Orchestrassa Thomas Beechamin johdolla. Vuonna 1947 Beecham järjesti hänen ensimmäisen esiintymisensä kapellimestarina Richard Straussille omistetulla festivaalilla Kuninkaallisessa Drury Lane -teatterissa. Vuonna 1949 Del Mar sai nimityksen English Opera Groupin pääkapellimestariksi, jona hän toimi vuoteen 1954. 1950-luvun puolessavälissä hän aloitti yhteistyön BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa, ja vuosina 1960–1965 hän toimi BBC:n skotlantilaisen orkesterin pääkapellimestarina. Del Mar edisti tänä aikana uuttakin ohjelmistoa, kuten Iain Hamiltonin ja Thea Musgraven musiikkia. Välillä hän johti samoihin aikoihin myös Skotlannin kuninkaallista kansallisorkesteria. Hän jatkoi työskentelyä Skotlannissa myöhemmälläkin urallaan esimerkiksi johtamalla Richard Straussin Capriccio-oopperan esityksen Skotlannin oopperassa vielä 1985.
Del Mar pääsi uransa edetessä johtamaan kaikkia keskeisiä brittiorkestereita. BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa hän teki paljon levytyksiä esimerkiksi Roberto Gerhardin, Alan Rawsthornen, Elisabeth Lutyensin ja Nicholas Maw'n teoksista. Saman orkesterin kanssa hän kantaesitti musiikkia sellaisilta säveltäjiltä kuin Priaulx Rainierilta, Gordon Crosselta, Nicola LeFanulta ja Martin Dalbylta. Del Mar edisti monien suhteellisen vähälle huomiolle jääneiden säveltäjien, kuten Karl-Birger Blomdahlin, Grażyna Bacewiczin, Havergal Brianin, Don Banksin, Denis ApIvorin, Lord Bernersin ja Michael William Balfen musiikkia. Vuonna 1981 Del Mar ja Gennadi Roždestvenski yhdessä johtivat vuonna 1981 BBC:n sinfoniaorkesteria Kaukoitään suuntautuneella kiertueella, mutta Roždestvenski ei saanut neuvostoviranomaisilta mahdollisuutta Kiinassa vierailemiseen. Del Mar kuitenkin johti orkesteria menestyksellä Pekingissä ja Shanghaissa. Ohjelmistoon kuului muiden muassa Maw'n, Benjamin Brittenin ja Edward Elgarin musiikkia. Vuosina 1983–1985 Del Mar oli Bournemouth Sinfoniettan päävierailija ja vuosina 1985–1988 Aarhusin sinfoniaorkesterin pääkapellimestari sekä taiteellinen johtaja. Hänellä oli Aarhusin sinfoniaorkesterin kunniakapellimestarin asema vielä vuosina 1989–1994.
Del Mar oli orkesterinjohdon professori Guildhall School of Musicissa vuosina 1953–1960 ja Royal College of Musicissa vuosina 1972–1990. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu kolmiosainen kriittinen kommentaari Richard Straussin elämästä ja teoksista (1962–1972), Anatomy of the Orchestra (1981) ja Conducting Beethoven (1992). Del Mar sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1975. Hän oli vuodesta 1947 naimisissa Pauline Mannin kanssa ja sai avioliitosta tämän kanssa kaksi poikaa.
Egungun

Egungun asu Indianapolisin lastenmuseon kokoelmassa.
Egungun (jorubaksi egúngún) tarkoittaa laajimmassa merkityksessä erilaisia jorubakulttuuriin liittyviä naamioituna esiintymisiä tai naamiopuvuissa olevia hahmoja. Egungun-sana viittaa erityisesti jorubojen naamiaisissa olevaan esi-isien kunnioitukseen, tai esi-isiin itseensä kollektiivisena voimana. Sanan yksikkömuoto on Egun, joka tarkoittaa esi-isää.
Egungun tyypit

Egunin tai Egungun tyyppien luokittelu on monimutkaista. On vaikeaa erottaa toisistaan henkilökohtaiset Egunin nimet ja tyypin yleiset termit. Ongelmallista on myös määrittää  "sarjat", joissa yhtä naamioitujaa voidaan ajatella olevan usean tyypin luokissa samanaikaisesti, sekä "kerrospukeutumisen" käytäntö, jossa naamioituja pitää yllään yhtä pukutyyppiä toisen päällä ja muuttaa näitä esityksen aikana. Tällaiset tekijät osoittavat alkuperäiskansojen taksonomioiden analyysin ja naamiotyyppien luokittelun monimutkaisuuden. Samanlaisia vaikeuksia tulee, jos määritellään Egungunin termiä ja sen käyttöä.
Jorubojen keskuudessa kuolleiden kunniaksi järjestettävien vuosittaisten seremonioiden tarkoitus on varmistaa esi-isien asema elävien joukossa. Jorubat uskovat, että esi-isillä on velvollisuus pakottaa elävät noudattamaan menneiden sukupolvien ja heidän klaaniensa, kyliensä tai sukujensa eettisiä normeja. Egunguneja juhlitaan juhlissa, jotka tunnetaan nimellä Odun Egungun, ja perherituaaleissa.
Perhetilanteissa Alagbana tunnettu perheen vanhin toimii esi-isiltä perittyjen riittien puheenjohtajana. Hän joko on tai ei ole initioitu paikalliseen Egungun-yhteisöön. Egungun-papit ja initioidut on koulutettu viestimään esi-isien kanssa, sekä esi-isien ylentämiseen. Hautajaisrituaalien tehtävänä on esi-isien kutsuminen ja esiintuonti. Papeilla ja initoiduilla on yllään naamiaispuvut. Rummutuksen ja tanssin avulla Egungunin pukeutuneiden esittäjien uskotaan olevan esi-isien henkien riivaamia, sekä olevan samaa kokonaisuutta niiden kanssa. Egungunit puhdistavat yhteisön henkisesti näyttelemällä ja jäljittelemällä, sekä osoittamalla sekä sopivan, että sopimattoman moraaliseen käyttäytymisen, jota on tapahtunut sitten viime vierailun. Tällä tavalla he paljastavat yhteisön vahvuudet ja heikkoudet, sekä kannustavat sellaiseen käyttäytymiseen, joka on soveliasta heidän jälkeläisilleen. Esityksen jälkeen Egunguneina toimivat esiintyjät antavat viestejä, varoituksia ja siunauksia katsojille.
Brasiliassa merkittävin Egungunin kultti on löytynyt Itaparican saarelta, Bahian osavaltiossa. Egungunille omistettuja palvontataloja  on myös muissa osavaltioissa.