stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaj Matalamäki
Ura

Kaj Matalamäki nousi Tampereen Ilveksen edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana. Tätä ennen hän oli pelannut Seppo Helteen luotsaamassa Tikkunekku-joukkueessa. Ilvestä Matalamäki edusti SM-sarjassa kaudet 1959–1964, jona aikana hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1962 ja kaksi pronssia vuosina 1963 ja 1964.
Matalamäki edusti seuraavaksi Porin Karhuja vuoteen 1967 ja voitti sen riveissä Suomen mestaruuden vuonna 1965. Porin Ässiä hän edusti vuoteen 1973, jona aikana hän voitti kolmannen SM-mestaruudensa vuonna 1971.
Matalamäki lisäksi pelasi kaksi SM-liigaottelua Kooveen paidassa kausina 1977–1978. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 287 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 64 + 44 = 108 ja jäähymääränsä 198 minuuttia. Suomen A-maajoukkuetta hän edusti kerran, B-joukkuetta kolmesti ja nuorten joukkuetta kaksi kertaa.
Valmennustyöt Matalamäki aloitti pelaamisen ohella vuonna 1974. Hän valmensi Kooveeta vuosina 1976–1979, saavuttaen pronssia vuonna 1977. Matalamäki oli myös Suomen maajoukkueen apuvalmentajana vuosina 1978, 1979 ja 1981. HIFK:ta valmentaessa hän saavutti pronssia kautena 1981–1982. Italiassa hän valmensi joukkuetta HC Fassa. Uransa aikana Matalamäki pelasi puolustajana sekä hyökkääjänä.
Tapparan valmentajaksi Matalamäki tuli useaan otteeseen kesken kauden. Boris Maiorovin hän korvasi kautena 1994–1995 ja 1998–1999 hän tuli Ismo Läntisen avuksi. Hän valmensi Tapparaa myös vuonna 2005. Matalamäki tuli kesken kauden Ässien päävalmentajaksi Vladimir Jursinov nuoremman tilalle. Hänen apuvalmentajinaan toimivat Risto Tuomi ja Jari Härkälä.
Jalkapalloa Matalamäki pelasi Mestaruussarjassa vuosina 1962–1963, Tampereen Palloilijoissa 1965 ja Ässissä 1969. Vuonna 1962 hän voitti SM-pronssia.
Sittemmin Matalamäki on toiminut perheyrityksen, nahka-alan tuotteita Italiasta maahantuovan Forza Oy:n toimitusjohtajana.
Massaylijäämä

Ydinfysiikassa nuklidin massaylijäämä on atomi­ytimen todellisen, atomimassayksikköinä ilmaistun massan ja sen massa­luvun erotus. Sitä käytetään usein atomiydinten massojen taulukoinnissa. Ytimen massa atomi­­massa­yksikköinä on kaikissa tapauksissa lähellä sen massa­lukua eli siinä olevien protonien ja neutronien luku­määrien summaa, koska nämä hiukkaset muodostavat valtaosan ytimen massasta ja molempien massa on lähellä yhtä atomi­massa­yksikköä. Ytimen massa­yli­jäämä mittaa täten sitä, kuinka paljon suurempi tai pienempi ytimen sidosenergia nukleonia kohti on verrattuna hiili-12-atomiin, jonka mukaan atomi­massa­yksikkö on määritelty. Jos massa­yli­jäämä on negatiivinen, ytimen sidos­energia on suurempi kuin hiili-12:n, ja jos se on positiivinen, sidos­energia on pienempi kuin hiili-12:n. Jos ytimen massa­yli­jäämä on selvästi suurempi kuin jonkin sitä kevyemmän ytimen, se voi hajota radio­aktiivisesti luovuttaen energiaa.
Ydinreaktioiden energia-asteikko

Massaylijäämän tärkein merkitys on siinä, että sen avulla voidaan laskea, kuinka paljon energiaa ydinreaktioissa vapautuu tai sitoutuu. Kuten Einsteinin osoittamasta massan ja energian ekvivalenssista (E=mc²) seuraa, vapautuva tai sitoutuva energia on yhtä suuri kuin massojen erotus kerrottuna valon­nopeuden neliöllä. Ydin­reaktioissa kuitenkin vapautuu tai sitoutuu vain pieni osa, yleensä 0,01 ... 0,1 %, ydinten kokonais­massoja vastaavasta energiasta, jota paitsi protonien ja neutronien kokonais­luku­määrien summa (eli massa­lukujen summa) säilyy. Tämän vuoksi ydin­reaktioiden vapautuvaa energiaa laskettaessa voidaan ydinten massojen ja niiden erotusten sijasta käyttää niiden massa­yli­jäämiä ja niiden erotuksia, jolloin pelkästään siirtyvien tai irtoavien nukleonien massaa vastaava osuus jätetään pois laskuista.
Atomi- ja ydinfysiikassa energian yksikkönä käytetään tavallisesti elektronivolttia, mikä johtuu pitkälti hiukkas­kiihdyttimien tärkeästä merkityksestä tutkimusv­älineinä. Massan ja energian ekvivalenssin vuoksi ydinten ja alkeis­hiukkasten massankin yksikkönä käytetään usein megaelektronivolttia jaettuna valon­nopeuden neliöllä (MeV/c²). Tämä on kuitenkin hyvin pieni massan yksikkö sillä jo protonin massa on noin 938,27 MeV/c². Tämänkin vuoksi laskut on helpompi suorittaa käyttämällä ydinten taulukoituja massaylijäämiä.
Esimerkki

Tarkastellaan uraaniytimen 236U fissiota, jossa se halkeaa kryptonytimeksi 92Kr, bariumytimeksi 141Ba ja kolmeksi vapaaksi neutroniksi:
236U → 92Kr + 141Ba + 3 n.
Ytimen 236U massaluku on 236 (siinä on 92 protonia ja 144 neutronia, yhteensä 236 nukleonia), mutta sen todellinen massa on 236,045563 u (atomimassayksikköä). Näin ollen lähtötuotteen massaylijäämä on  \scriptstyle \Delta (^{236}U)=+0,045563u. Samaan tapaan laskettuina 92Kr-ytimen massaylijäämä on  \scriptstyle \Delta (^{92}Kr)=-0,073843u, 141Ba-ytimen  \scriptstyle \Delta (^{141}Ba)=-0,085588u ja vapaan neutronin  \scriptstyle \Delta (n)=0,0086648u. Reaktiotuotteiden massaylijäämä on yhteensä
Siten lähtötuotteen (236U) ja reaktiotuotteiden (92Kr + 141Ba + 3 n) massaylijäämien erotus on
mikä osoittaa, että reaktio­tuotteiden massa­yli­jäämä on pienempi kuin lähtö­aineiden, mikä tekee tällaisen fission mahdolliseksi.
Yhden atomimassayksikön erotus massaylijäämissä vastaa noin 931,494 megaelektronivolttia energiaa, joten tässä reaktiossa vapautuu energiaa noin 0,148 * 931,5 = 139 MeV.
Amerikkalainen lyhytkarva

| Amerikkalainen lyhytkarva |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::   Yhdysvallat
Rodun syntyaika::  1800-luku
Muita nimityksiä::  Amerikkalainen
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  lyhytkarvainen
Paino::  2–10 kiloa riippuen iästä.
Amerikkalainen lyhytkarva (engl. American shorthair) on yhdysvaltalainen kissarotu, joka on Yhdysvalloissa jalostettu muunnos brittiläisestä lyhytkarvasta. Kissalla on melko karhea karva verrattuna brittiläiseen serkkuunsa.
Historia

Amerikkalaisen lyhytkarvan esi-isiä olivat varmasti sitkeät ja ahkerat tuholaisten pyydystäjät, jotka tulivat uudisasukkaiden mukana Atlantin ylitse Yhdysvaltoihin. Kissasiirtolaiset sopeutuivat uuden maan ilmastoon, ympäristöön ja elämäntapaan, viihtyivät ja kukoistivat ja kehittivät omat erityispiirteensä. Parhaita ominaisuuksia vaaliva valikoiva kasvatus alkoi 1900-luvun alkupuolella.
Rakenne

Vartalo on iso tai keskikokoinen, voimakas ja vankka, mutta sopusuhtainen. Hartiat, rinta ja takapää vahvatekoiset.
Häntä on keskipituinen, päästä pyöristynyt.
Jalat ovat keskipituiset ja lihaksikkaat, hieman pidemmät kuin brittiläisellä.
Käpälät ovat tukevat ja pyöreät. Polkuanturoiden väri on turkkiin sointuva.
Pää on suuri, pitkänomainen. Pyöreät posket. Nenä keskipituinen, nenänpään väri turkkiin sopiva.
Korvat ovat keskikokoiset ja pyöreäkärkiset.
Silmät ovat suuret ja avoimet. Yläluomi mantelinmuotoinen, alaluomi puoliympyrä. Värin tulee olla turkkiin sopiva.
Luonne

Ihana, rohkea, älykäs, tarmokas ja kestävä kissa.lähde?
Muunnokset

Kaikki värit ja kuvioinnit hyväksytään.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
CFA:n profiilisivu amerikkalaiselle lyhytkarvalle (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinta 1976

| Eurovision laulukilpailu 1976>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |

Päivämäärä:  31. tammikuuta 1976
Tapahtumapaikka:  Ylen tv-studio 2, Pasila, Helsinki
Juontaja(t):  Matti Elo
Kapellimestari:  Ossi Runne
Valintamenetelmä:  Maakuntaraadit
Kilpailumenetelmä:  Avoin sävellyskilpailu
Voittaja:  Fredi ”Pump pump”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 1975  1977 ► 
Suomen euroviisukarsinta 1976 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1976 Eurovision laulukilpailuun. Kahden semifinaalit ja finaalin käsittäneen karsinnan jälkeen karsinta koostui jälleen vain finaalista. Vuosia kestäneiden kutsukilpailuiden jälkeen karsinta myös järjestettiin jälleen avoimena sävellyskilpailuna. Kilpailuun vastaanotettiin 245 kappaletta, joista yhdeksän parasta valittiin karsinnan finaaliin. Finaali lähetettiin Ylen tv-studiosta 2 lauantaina 31. tammikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.40 alkaen. Voittajan valitsivat ympäri Suomea kokoontuneet maakuntaraadit. Finaalia seurasi televisiosta 2 875 000 katsojaa.
Tulosten ratkettua saatiin aikaan pieni kohu, kun yleisön joukosta lavalle hyppäsi tulosta ja Eurovision laulukilpailun kaupallistumista vastustanut mielenosoittaja, joka lauloi Euroviisut pump pump, Suomen kansa pump pump.
Tulos

| Sija | Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Fredi & Ystävät | Pump pump | Matti Siitonen (säv.), Vexi Salmi (san.) | 380 p. |
| 2. | Anneli Sari & Deszö Balogh | Mustalaiskaravaani | Deszö Balogh (säv.), Tuula Valkama (san.) | 353 p. |
| 3. | Markku Aro | Ruska | Martti Pohjalainen (säv.), Juha Vainio (san.) | 330 p. |
| 4. | Kirka | Neidonryöstö | Jukka Siikavire (säv.), Erkki Mäkinen (san.) | 314 p. |
| 5. | Mikko Alatalo Band | Myyty mies | Matti Laakso (säv. & san.) | 306 p. |
| 6. | Monica Aspelund | Joiku | Aarno Raninen (säv.), Monica Aspelund (san.) | 289 p. |
| 7. | Jouko, Kosti & Paavo | Can-can | Paul Fagerlund (säv.), Vexi Salmi (san.) | 275 p. |
| 8. | Inga Thommessen | Tillsammans med barn | Lasse Mirsch (säv.), Inga Thommessen (san.) | 191 p. |
| 9. | Paula Koivuniemi & Finlandia-Kvartetti | Posket hehkuu ja haitari soi | Matti Bergström (säv. & san.), Pirjo Bergström (säv. & san.) | 182 p. |
Tulos > Pistetaulukko

Helsingin, Tampereen ja Turun raateihin otettiin kuvayhteys ja muihin puhelinyhteys.
| Sävelmä | Rovaniemi | Seinäjoki | Tampere | Joensuu | Helsinki | Kouvola | Turku | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mustalaiskaravaani | 49 | 51 | 43 | 27 | 87 | 37 | 59 | 353 |
| Pump pump | 52 | 46 | 63 | 38 | 90 | 46 | 45 | 380 |
| Posket hehkuu ja haitari soi | 23 | 25 | 23 | 16 | 41 | 23 | 31 | 182 |
| Myyty mies | 31 | 55 | 56 | 31 | 49 | 33 | 51 | 306 |
| Neidonryöstö | 50 | 36 | 35 | 29 | 66 | 48 | 50 | 314 |
| Joiku | 36 | 38 | 44 | 29 | 70 | 35 | 37 | 289 |
| Ruska | 40 | 49 | 49 | 40 | 68 | 35 | 49 | 330 |
| Can-can | 40 | 31 | 46 | 28 | 50 | 38 | 42 | 275 |
| Tillsammans med barn | 26 | 28 | 19 | 20 | 37 | 31 | 30 | 191 |
Tulos > Pistetaulukko > Raatien pisteidenlukijat

Rovaniemi: Esko Kähkönen
Seinäjoki: Hely Laurio
Tampere: Olavi Pietilä
Joensuu: Pertti Hintikka
Helsinki: Reijo Suojanen
Kouvola: Juhani Toijanniemi
Turku: Juhani Lavén
Palanneet artistit

| Artisti | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Suomen karsinnat) | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Eurovision laulukilpailu) |
| --- | --- | --- |
| Fredi (Ystävien kanssa) | 1967 (1., 3.) | 1967 (jaettu 12.) |
| Anneli Koivisto (Ystävät-yhtyeessä) | 1971 (1.) | 1971 (8.) |
| Anneli Sari (Dezsö Baloghin kanssa) | 1974 (5.) | - |
| Markku Aro | 1969 (5.) 1971 (1.) 1974 (8.) | 1971 (8.) |
| Kirka | 1972 (3.) 1974 (2. semifinaalin 5.) 1975 (5.) | - |
| Monica Aspelund | 1975 (karsiutui semifinaalissa) | - |
Aiheesta muualla

Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
Suomen euroviisukarsinta 1976 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Massavaikutuksen laki

Kemiallisessa reaktiossa, joka etenee tasapainoon ja on palautuva (reversiibeli), vaikuttaa massavaikutuksen laki eli tasapainolaki. Tämä laki ilmaisee reaktion tasapainoa kuvaavan tasapainovakion riipuvuuden reaktion reagoivien ainesosien (tehollisista) konsentraatioista ja reaktion stoikiometriasta.
Reaktioyhtälö

Massavaikutuksen lain, jonka toteennäyttivät 1800-luvun puolivälissä norjalaiset Cato Maximilian Guldberg ja Peter Waage, mukaan kemiallisessa reaktiossa ei atomaarista massaa tai kokonaisvarausta voi hävitä tai muodostua tyhjästä. Kemiallisessa yhtälössä tuotteissa pitää olla sama määrä erilaisia atomeja kuin niitä on lähtöaineissa, joten alkuaineet eivät voi muuntua kemiallisessa reaktiossa toisiksi alkuaineiksi. Kemiallinen yhdiste voi kuitenkin muuttua rakenteeltaan ja/tai koostumukseltaan kemiallisen reaktion seurauksena. Kemiassa massavaikutuksen laista johdettu stoikiometria, joka edellyttää sekä lähtöaineiden että tuotteiden tuntemisen, määrää missä suhteissa reaktion kemialliset yhdisteet reakoivat.
Kemiallinen reaktioyhtälö,A jonka vasemmalla puolella ovat lähtöaineet ja oikealla puolella tuotteet, voidaan yleisesti kirjoittaa muotoon:
Tässä  \nu _{\text{i}} on ainesosan eli lähtöaineen tai tuotteen  i stoikiometrinen kerroin, ja se on negatiivinen edelliselle ja positiivinen jälkimmäiselle. Reaktiyhtälössä oleva  K on reaktion (termodynaaminen) tasapainovakio. Massavaikutuksen laki pätee vain reaktion ollessa tasapainossa (tp) ja tällöin reaktion tasapainotilaa ilmaisee tasapainovakio. Sen riippuvuus reaktion ainesosista (reaktioyhtälön kirjoitetussa muodossa yhtälössä (1)) on
Hakasuluissa olevat ainesosat tarkoittavat tehokkaita konsentraatioita eli aktiivisuuksia. Laimeilla liuoksilla, kun reaktioseoksen käyttäytyminen on ideaalista, voidaan aktiivisuuksien tilalla käyttää konsentraatioita. Tällöin tasapainovakio on konsentraatiotasapainovakio  K_{c}. Jos yhtälössä (1) kemiallisen reaktion tuotteet merkitään lähtöaineiksi ja vastaavasti lähtöaineet yhtälössä (1) tuotteitteiksi, on kyseessä tasapainovakio  K^{'}, joka on  K:n käänteisarvo.
Kemiallinen reaktio ja stoikiometria

Kemiallisen reaktion tapahtuminen ilmaistaan yksiselitteisesti reaktiomäärän,  \xi , avulla seuraavasti:
Reaktiomäärä on sidottu reaktion stoikiometriaan. Esimerkiksi ammoniakkisynteesissä, jonka kirjoitettu (brutto)reaktio on  {\ce {N_2 + 3H_2 -> 2NH_3}}, 10 mol:a typpeä reagoi 20 mol:n vedyn kanssa tuottaen 5 mol:a ammoniakkia. Reaktion reaktiomäärä on sama kaikille sen ainesosille:
| Ainesosat | N2 | H2 | NH3 |
| --- | --- | --- | --- |
| ainemäärä alussa / mol | 10,0 | 20,0 | 0 |
| ainemäärä lopussa / mol | 7,5 | 12,5 | 5,0 |
|  \Delta n_{\text{i}} mol | -2,5 | -7,5 | +5,0 |
|  \nu _{\text{i}} | -1 | -3 | +2 |
 \xi  mol: 2,5

Toisaalta, jos kirjoitettu (brutto)reaktio on  {\ce {1/2 N_2 + 3/2 H_2 -> NH_3}}, niin  \xi =5,0{\text{ mol}}.
Reaktiomäärän reaktioaikariippuvuudesta saadaan määritelmä reaktionopeudelle.
Lisätieto

A Kyseessä on kemiallinen kokonaisreaktio eli bruttoreaktio, koska tämä  kirjoitettu reaktio voi koostua useasta alkeisreaktiosta.
Martinlaakson rautatieasema

Martinlaakson rautatieasema (lyh. Mrl, ruots. Mårtensdals järnvägsstation, ratakm 14+010) on pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen asema Vantaankosken radalla Vantaan Martinlaaksossa. Se sijaitsee Louhelan ja Vantaankosken asemien välissä, noin 14 kilometriä Helsingin päärautatieasemasta pohjoiseen.
Vuonna 1975 valmistunut asema oli samaan aikaan avatun Martinlaakson radan pääteasema vuoteen 1991 asti, jolloin rataa jatkettiin uudelle Vantaankosken asemalle. Rata nimettiin tuolloin Vantaankosken radaksi, mutta liikennöinti jatkui vanhan pääteaseman mukaan nimetyillä M-junilla aina Kehäradan valmistumiseen 2015 asti. Kehäradan avauduttua Helsingin suuntaan liikennöidään I-junilla ja Lentoaseman suuntaan P-junilla.
Yleistä

Hieman ympäristöään korkeammalle penkereelle rakennettu asema sijaitsee aivan Martinlaakson kaupunginosan keskuksessa. Asemalla on keskilaituri ja sen alla sijaitseva asemahalli, joka on avoinna joka päivä klo 5.15–1.40 ja josta on hissin avulla esteetön pääsy laituritasolle. Aukioloaikojen ulkopuolella laiturille on käynti erillisiä portaita pitkin sekä esteettömästi laiturin pohjoisosassa sijaitsevan rampin kautta.
Asemahallin yhteydessä on kaksi pientä liiketilaa, joissa toimivat pizzeria sekä lähetysjärjestö One Way Mission. Eteläisessä alikulussa asemahallin sisäänkäynnin ulkopuolella on HSL:n lippuautomaatti.
Martinlaakson asema on Myyrmäen aseman ohella yksi alueen merkittävimmistä joukkoliikenteen solmukohdista. Rautatieaseman välittömässä läheisyydessä sijaitsee Martinlaakson bussiterminaali, jossa pysähtyy Vantaankosken rautatieaseman ja Elielinaukion välisen runkolinja 400:n lisäksi suuri osa Pohjois-Espoota ja Länsi-Vantaata palvelevista linjoista. Aseman yhteydessä on myös taksiasema, kaupunkipyöräasema sekä 150 liityntäpysäköintipaikkaa läheisen Martinlaakson ostarin pysäköintialueella.
Lentoaseman suuntaan liikennöidään nykyään P-junilla raiteelta 1 ja Helsinkiin I-junilla raiteelta 2. Asemien välimatkat Martinlaakson asemalta viereisille asemille ovat Suomen lyhyimpiä, kun tarkastellaan matkustajaliikenteen liikennepaikkoja: Louhelan asemalle on ratakilometrijärjestelmän mukaan vain 820 metriä ja Vantaankosken asemalle 897 metriä. Ainoastaan Kotkan ja Kotkan sataman asemien välinen 804 metrin etäisyys on lyhyempi. Laitureiden päistä mitattuina etäisyydet ovat vielä noin 200 metriä lyhyempiä, etenkin Louhelan ja Martinlaakson välillä. Suoraa näköyhteyttä naapuriasemille ei radan mutkittelevuuden takia silti ole.lähde?
Historia > Martinlaakson radan rakentaminen

Valtionrautatiet, Helsingin kaupunki ja Helsingin maalaiskunta (nyk. Vantaa) allekirjoittivat kesäkuussa 1971 sopimuksen Martinlaakson radan rakentamisesta välille Huopalahti–Martinlaakso palvelemaan radan ympärille rakentuvia Haaga-Vantaan esikaupunkialueita. Radan pääteasema sijoitettiin Martinlaakson kaupunginosaan, ja liikennöinnin oli alustavan suunnitelman mukaan määrä alkaa loppuvuodesta 1974. Jo aseman rakennusvaiheessa varauduttiin radan jatkamiseen pohjoiseen myöhemmin.
Suunnitteluprosessin alkuvaiheessa rata suunniteltiin osaksi Helsingin metroa ja linjattiin maan alle Myyrmäestä pohjoiseen. Tällöin myös Martinlaakson asema olisi sijoittunut tunneliin suurin piirtein Laajavuoren alle, noin 400 metriä nykyisestä sijainnista länteen. Maanpäällinen rata todettiin kuitenkin nopeasti edullisemmaksi vaihtoehdoksi, jolloin asema päätettiin sijoittaa nykyiselle paikalleen.
Rataan jäi kuitenkin useita metromaisia piirteitä, kuten lähijunille poikkeuksellisen lyhyet asemavälit. Tämän vuoksi asemat, mukaan lukien Martinlaakso, rakennettiin hieman asemien välisiä rataosuuksia korkeammalle, jotta asemalta lähtevät junat kiihtyisivät nopeammin loivassa alamäessä ja vastaavasti saapuessaan jarruttaisivat ylämäessä. Radalla haluttiin säilyttää mahdollisuus muuttaa se metroradaksi myöhemmässä vaiheessa, joten raiteet sijoitettiin myös tavanomaista kauemmas laitureista, jotta niille olisi mahdollista liikennöidä myös hieman junakalustoa leveämmällä metrokalustolla. Junan ja laiturin välistä rakoa on sittemmin kavennettu lisäämällä laiturien reunoihin puupalkit.
Aseman on suunnitellut arkkitehtitoimisto Into Pyykkö, joka suunnitteli myös aseman viereen 1970-luvulla rakennetun liikekeskuksen. Alkuperäisistä suunnitelmista poiketen liikekeskus toteutettiin erillisenä rakennuksena eikä se ollut suorassa yhteydessä asemahalliin. Avautuessaan asemalla toimi kioski, yleisö-WC ja Valtionrautateiden lipunmyynti. Suunnitteluvaiheessa Valtionrautatiet toivoi asemalle myös suljettua laiturialuetta porttirahastuksella, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Rakennustöiden viivästymisen vuoksi asema valmistui lopulta keväällä 1975. Radan avajaisia vietettiin torstaina 29. toukokuuta Martinlaakson asemalla, missä juhlayleisöä olivat vastaanottamassa VR:n pääjohtaja Paul Paavela, Helsingin kaupunginjohtaja ylipormestari Teuvo Aura ja Vantaan kaupunginjohtaja Lauri Lairala. Liikennöinti alkoi sunnuntaina 1. kesäkuuta, jolloin kaikki halukkaat pääsivät matkustamaan uudella radalla ilmaiseksi. Normaali reittiliikenne alkoi heti seuraavana maanantaina 2. kesäkuuta.
Kun Martinlaakso toimi pääteasemana, raiteet jatkuivat aseman jälkeen noin 600 metriä asemasta pohjoiseen Martinkyläntielle asti. Vantaankosken aseman rakentamisen jälkeen raiteet jatkuivat Vantaankosken asemalle asti ja päättyivät Vantaankosken asemalaiturin pohjoispäätyyn, kunnes rataa jatkettiin vuonna 2015 Lentoaseman kautta Hiekkaharjuun, jossa rata yhdistyy päärataan.lähde?
Historia > Rappeutuva lähiöasema

Useimmista muista Suomen rautatieliikennepaikoista poiketen Martinlaakson radan asemat jäivät VR:n sijaan Helsingin ja Vantaan kaupunkien omistukseen, mikä etenkin Vantaalla johti ajoittain puutteelliseen kunnossapitoon kaupungin heikon taloustilanteen vuoksi. Aseman ensimmäisinä vuosikymmeninä sen yleisilme heikkeni nopeasti. Asemahallissa oleskeltiin asiattomasti yöaikaan ja tehtiin ilkivaltaa. Vantaan kaupunki harkitsi 1990-luvulla asemahallin sulkemista koko yöajaksi ja jopa sen muuttamista ns. kylmäksi asemaksi, jottei se olisi yhtä houkutteleva oleskelupaikka. Välittömästi voimaan astuvia päätöksiä ei kuitenkaan tehty.
Vuonna 1991 Martinlaakso lakkasi olemasta pääteasema, kun sittemmin Vantaankosken radaksi kutsuttua rataa jatkettiin noin kilometri pohjoiseen, uudelle Vantaankosken asemalle. Alun perin Martinlaakson mukaan nimetty M-juna jatkoi kuitenkin liikennöintiä samalla kirjaintunnuksella linjan uudesta pääteasemasta huolimatta aina vuoteen 2015 asti.
Vuonna 1999 Vantaan kaupunki lyhensi radan asemien aukioloaikoja ja sulki Myyrmäen, Louhelan ja Martinlaakson asemahallit noin klo 22:sta klo 5:een. 2000-luvulla VR ohjasi lipunmyyntiä yhä enemmän itsepalvelukanaviin ja kioskeille, minkä johdosta aseman lipunmyyntitiski suljettiin kesäkuussa 2003. Vuonna 2009 Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta YTV (nyk. HSL) totesi kuitenkin lipunmyyntipisteiden lakkauttamisen heikentäneen Vantaankosken radan asemien turvallisuustilannetta. YTV piti ongelmallisena myös ilkivallan jälkien siivoamisen hitautta, joka johtui ylläpidon määrärahojen pienenemisestä.
Myyrmäen, Louhelan ja Martinlaakson rautatieasemat oli määrä peruskorjata vuosina 2010–2012, mutta remontti viivästyi, jotta itse radan peruskorjaus ehdittäisiin toteuttaa ensin. Etenkin laiturialue oli kuitenkin hälyttävän huonossa kunnossa, ja laituriin yksinkertaisella maaliviivalla merkityt turvareunat olivat kuluneet lähes kokonaan pois. Laiturialue kunnostettiin syksyllä 2010, jolloin katetun osuuden asfaltti korvattiin uudella laatoituksella. Lisäksi laituriin laatoitettiin uusi turvareuna koko pituudelta.lähde?
Asema peruskorjattiin talvella 2014–2015. Suuria muutoksia ei tiukan budjetin vuoksi ollut mahdollista tehdä, mutta asemahallin seinät ja katto sekä laiturinäytöt uusittiin ja aseman raskaat peltiovet vaihdettiin lasisiin liukuoviin. Tarkoituksena oli esteettömän reitin luomisen ohella parantaa aseman viihtyvyyttä ja turvallisuutta, joita peltiovien aiheuttaman heikon näkyvyyden katsottiin heikentävän. Aseman peruskorjausta pidettiin erityisen tärkeänä, sillä rakenteilla olevan Kehäradan myötä aseman kautta alkaisi kulkea paikallisten asukkaiden lisäksi myös Helsinki-Vantaan lentoasemalta keskustaan matkaavia turisteja.
Historia > Uudistunut Kehäradan asema

Martinlaakson aseman peruskorjaus valmistui keväällä 2015, ja liikenne Kehäradalla alkoi 1. heinäkuuta samana vuonna. Kehäradan avaamisen myötä M-junien kirjaintunnus jäi historiaan ja radan liikenne muutettiin oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi.lähde?
Kesällä 2017 Street Art Vantaa toteutti betonirakenteiselle asemalle yhteistyössä Vantaan kaupungin kanssa Urbaani sinfonia -graffititaidekokonaisuuden. Teoksen eri osat peittävät suurimman osan aseman pinnoista niin alikulussa, asemahallissa kuin laituritasolla.
Järjestyshäiriöiden takia jo lähes 20 vuoden ajan poikkeuksellisen aikaisin suljettujen asemien tilanteen katsottiin vuonna 2018 rauhoittuneen niin, että Vantaan kaupunki päätti kokeilla asemien aukiolojen pidentämistä klo 1.40:een eli viimeisen junan lähtöön asti. Pidennetyt aukioloajat ovat edelleen voimassa vuonna 2022.