stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brabantin herttuakunta

Brabantin herttuakunta (holl. Hertogdom Brabant, ransk. Duché de Brabant) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtio, joka oli olemassa vuosina 1183–1795. Se käsitti alueita nykyisten Belgian ja Alankomaiden alueista.
Nykyään kaikki herttuakunnan entiset alueet (lukuun ottamatta enklaaveja) sijaitsevat Belgiassa, lukuun ottamatta Hollannin Pohjois-Brabantin provinssia.
Brabantin historia

Brabant oli osa Burgundin Alankomaita (1384–1482), ja myöhemmin Habsburgien Alankomaita (1482/1556–1795).
Brabantin historia > Brabantin suku

Brabant oli hallitsijasuku Brabantin herttuakunnassa vuosina 1183–1406. Suku on lähtöisin Reinierien (”Reininmaan”) suvusta.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik I Barbarossa myönsi vuonna 1183 Gottfried III:n pojalle, Leuvenin kreivi ja Brabantin maakreivi Henrik I:lle, Brabantin herttuan arvon.
Henrik I:n poika Henrik II meni naimisiin svaabilaisen Marian kanssa. Avioliiton lapset seurasivat Brabantissa ja Limburgissa kruununperimyksessä. Toisen kerran hän meni naimisiin Thüringen-suvun Sofian kanssa. Tämän avioliiton kautta syntyneestä pojasta, myös Henrik I, tuli Hessenin maakreivi ja samalla Hessenin sekä Battenbergin sukujen esi-isäksi.
Henrik II:n pojanpoika Johannes I Brabantilainen osti Limburgin herttuakunnan vuonna 1288. Hänen tyttärentyttärensä Johannan kanssa Brabantin linja kuoli ja molemmat herttuakunnat joutuivat Burgundin herttuakunnan suvuille.
Brabantin talosta syntyi useita sukuhaaroja, kuten Glymesin ja Corsselaarin suvut.
Hallinto

| Brabantin hallinto |
| --- | --- | --- |
Valtiomuoto: herttuakunta
Dynastia:  Brabant (1106/1183–1430)  Valois (1430–1482)  Habsburg (Espanjan sukulinja; 1482–1713)  Habsburg (Itävallan sukulinja; 1713–1795)
Valtionpäämies: Brabantin herttua
Hallituksen päämies: käskynhaltija (virkatitteli rugaard), niin sanottu taloudenhoitaja ja kreivin sijainen
| Hallinnollinen keskus | Leuven (1183–1267) Bryssel (1267–1795) |  |
Galleria

Karttoja Brabantista.
Brabantin kartta noin vuonna 1536.
Blaeun vuonna 1645 tekemä kartta Brabantin luoteisosasta.
Blaeun vuonna 1645 tekemä kartta Brabantin koillisosasta.
Kartta Brabantin herttuakunnan seitsemästätoista maakunnasta vuodelta 1747.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brabantin herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Ultrametrinen avaruus

Ultrametrinen avaruus on erikoistapaus metrisestä avaruudesta.  Toisinaan annettua ultrametristä avaruutta kutsutaan epäarkhimediseksi metriikaksi tai supermetriikaksi. p-aditinen analyysiselvennä käyttää paljolti hyväkseen makesselvennä ultrametriikkaa p-aditisen metriikanselvennä muodossa.
Formaali määritelmä

Formaalisti ultrametrinen avaruus on joukko pisteitä M joille on annettu metriikka
missä R on reaalilukujen joukko, jolle kaikilla M:n alkioilla x, y, z, on voimassa:
d(x, y) ≥ 0
d(x, y) = 0   jos ja vain jos   x=y
d(x, y) = d(y, x)   (symmetry)
d(x, z) ≤ max{d(x, y), d(y, z)}   (vahva kolmioepäyhtälö tai ultrametrinen epäyhtälö).
Ominaisuuksia

Yllä olevasta määritelmästä voidaan johtaa useita ultrametriikan ominaisuuksi. Ultrametrisessä avaruudessa on voimassa muun muassa kaikilla M:n alkiolla x, y ja z sekä reaaliluvuilla  r ja s:
Jokainen kolmio on tasakylkinen, eli d(x,y) = d(y,z) tai d(x,z) = d(y,z) tai d(x,y) = d(z,x).
Jokainen annetun pallon sisäpiste on sen keskipiste, eli jos d(x,y) < r, on B(x; r) = B(y; r).
Leikkavista palloista toinen sisältyy toiseen, eli jos B(x; r) ∩ B(y; s) on epätyhjä, on joko B(x; r) ⊆ B(y; s) tai B(y; s) ⊆ B(x; r).
Tässä pallo tarkoittaa avointa palloa
Kyseistet pallot ovat sekä avoimia, että suljettuja joukkoja indusoidun topologian suhteen. Sama pätee suljetuille palloille kunhan "<" korvataan merkillä "≤".
Avointen r-säteisten pallojen joukko ja r-säteisen suljettu pallo B muodostavat B:n osituksen ja kahden avoimen pallon etäisyys on r.
Huomaa, että ultrametrisessä avaruudessa pallolla voi olla useita keskipisteitä.
Esimerkkejä

Tarkastellaan mielivaltaisten pituisten sanojen joukkoa, missä aakkostona on Σ. Määritellään kahden sanan etäisyydeksi 2-n, missä n on ensimmäinen positio, missä kirjaimet eroavat toisistaan. Saatu metriikka on ultrametriikka.
P-aditiset luvut muodostavat täydellisen ultrametrisen avaruuden.
Jos r=(rn) on jono reaalilukuja, jotka laskevat kohti nollaa, |x|r := lim supn→∞ |xn|rn indusoi ultrametriikan kaikkien jonojen avaruudessa, joilla saatu lim sup on äärellinen. Tämä ei kuitenkaan ole seminormi, koska sillä saatu funktio ei ole homogeeninen — Jos rn sallitaan olevan nolla, voidaan sopia myös, että 00=0.
Kolmion painopiste

Teräväkulmaisen kolmion keskijanat leikkaavat painopisteessä.
Kolmion painopiste tarkoittaa geometriassa kolmion keskijanojen leikkauspistettä. Painopisteen nimitys tulee siitä, että se on samalla myös kolmion muotoisen homogeenisen levyn fysikaalinen painopiste. Painopiste on eräs kolmion merkillisistä pisteistä ja se on luetteloitu Kimberlingin pisteiden luetteloon tunnuksella  \scriptstyle X_{2}.  On vielä huomattava, että  \scriptstyle X_{2} on kolmiolevyn painopiste ja se eroaa Spiekerin painopisteestä  \scriptstyle X_{10}, joka on kolmiokehikon painopiste.
Sijainti kolmiossa

Keskijanat kulkevat aina kolmion sisällä. Sen vuoksi niiden leikkauspiste on myös aina kolmion sisällä ja ne jakavatkin kaikki toisensa suhteessa 1 : 2. Siksi kolmion painopiste on aina melko keskellä kolmiota.
Tasakylkisessä kolmiossa painopiste sijaitsee aina kylkien välisellä halkaisijalla ja tasasivuisessa kolmiossa aivan kolmion keskipisteessä.
Sijainti kolmiossa > Karteesiset koordinaatit

Jos kolmion kärkien koordinaatit ovat  \scriptstyle A=(x_{A},y_{A}),  \scriptstyle B=(x_{B},y_{B}) ja  \scriptstyle C=(x_{C},y_{C}), on painopisteen koordinaatit
Sijainti kolmiossa > Trilineaariset koordinaatit

Painopisteen trilineaariset koordinaatit ovat (eri muodoissaan)
Sijainti kolmiossa > Barysentriset koordinaatit

Painopisteen barysentriset koordinaatit ovat  1\ :\ 1:\ 1.
Teoreemoja

Kun kolmion keskijanojen kantapisteet yhdistetään, saadaan keskinen kolmio, jonka painopiste on sama kuin alkuperäiselläkin kolmiolla. Piirtämällä keskiselle kolmion sisään keskinen kolmio, ja jatkamalla keskisten kolmioiden rekursiivista piirtämistä, jää painopiste pienenevien kolmioiden sarjan sisälle.
Etäisyydet kolmion kärjistä painopisteeseen G toteuttavat yhtälön  \scriptstyle AG^{2}+BG^{2}+CG^{2}={\tfrac {1}{3}}(a^{2}+b^{2}+c^{2}) 
Kolmio pysyy fysikaalisesti tasapainossa minkä tahansa janan suhteen, joka kulkee painopisteen kautta.
Kolmiota ympäröivän ympyrän (säde R) keskipiste O ja painopiste G toteuttavat yhtälön  \scriptstyle OG^{2}=R^{2}-{\tfrac {1}{9}}(a^{2}+b^{2}+c^{2})
Hakodate

| Hakodate (函館市) |
| --- | --- |
 Näkymä Hakodateen, etualalla Hakodaten ortodoksinen kirkko
 lippu:  symboli
 Hakodaten sijainti Hokkaidōn eteläosassa.
 Hakodate
 Koordinaatit: 41°46′07″N, 140°43′44″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidō
Yleiskehitystoimisto:  Oshiman yleiskehitystoimisto
Hallinto:  
 – Pormestari:  Toshiki Kudō
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  677,95 km²
Väkiluku (2014):  272 848
 – Väestötiheys:  402,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmarjakuusi
 – Kukka:  Atsalea
 – Lintu:  Kirjotiainen
 – Kala:  Ika (Decapodiformes)
 
 http://www.city.hakodate.hokkaido.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakodate (jap. 函館市, Hakodate-shi) on satamakaupunki Hokkaidōlla, Japanissa. Sen asukasluku on 239 813 (vuonna 2024) ja pinta-ala 677,95 neliökilometriä. Hakodate on nimitetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Historia

Hakodate perustettiin vuonna 1454, kun Kōno Masamichi rakensi palatsin Hakodatevuoren juurelle.
Hakodaten satama avattiin yhdysvaltalaiselle kaupalle 31. maaliskuuta 1853 kommodori Matthew Perryn neuvotteleman Kanagawan sopimuksen mukaisesti.
Hakodatessa on länsimaalaistyylinen, viisisakaraisen tähden muotoinen Goryōkaku-linnake, joka rakennettiin vuonna 1866. Meiji-restauraation viimeisen vaiheen aikana shōgunille uskolliset joukot miehittivät linnakkeen ja perustivat Hokkaidōlle Ezon tasavallan. Enomoto Takeakin johtamaan kapinaan osallistui myös joukko ranskalaisia sotilaita johtajanaan Jules Brunet, joka oli toiminut shōgunin armeijan sotilaallisena neuvonantajana. Linnake antautui vuonna 1869 hallituksen joukkojen kanssa käytyjen taisteluiden jälkeen. Nykyään linnake on puisto ja suosittu hanami-paikka.
Hakodatesta tuli virallisesti kaupunki 1. elokuuta 1922. Ympäryskunnat Toi, Esan, Todohokke ja Minami-Kayabe liitettiin Hakodateen vuonna 2004, jolloin kaupungin pinta-ala lähes kaksinkertaistui.
Kulttuuri

Hakodate on tunnettu ruoastaan ja Hakodate minatomatsuri -satamafestivaalistaan.
Ystävyys- ja sisarkaupungit

Aomori, Aomorin prefektuuri, Japani
Saku, Naganon prefektuuri, Japani
Goyang, Etelä-Korea
Halifax, Kanada
Južno-Sahalinsk, Venäjä
Lake Macquarie, Australia
Tianjin, Kiina
Vladivostok, Venäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakodate Wikimedia Commonsissa
Hakodaten kaupungin sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hakodate Wikivoyagessa (englanniksi)
The Hokkaido Shimbun Press: The City of Hakodate (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jardin des Plantes

Jardin des Plantesin kartta.
Puutarhan nurmikkoa, taustalla evoluution suuri galleria.
Vanhoja kasvihuoneita.
Jardin des Plantes on kasvitieteellinen puutarha Pariisin keskustassa 5. arrondissementin alueella, Seinen etelärannalla. Se on osa luonnonhistoriallista museota Muséum national d’histoire naturellea. Puutarhan alueella on myös pieni eläintarha, Ménagerie du Jardin des Plantes.
Yleistä

Puutarhan pinta-ala on 28 hehtaaria. Siellä on 28 kasvihuonetta, joista kuusi on avoinna yleisölle. Puutarhassa ja kasvihuoneissa on edustettuina noin 23 500 eri kasvilajia. Puutarhan herbaario on maailman laajimpia ja sen kokoelmiin kuuluu yli kuusi miljoonaa kuivattua kasvinäytettä. Puutarhan alueella on myös useita luonnonhistorialliseen museoon liittyviä näyttelyrakennuksia, kuten evoluution suuri galleria (Grande galerie de l’évolution), mineralogian ja geologian galleria, anatomian ja paleontologian galleria sekä lasten näyttelygalleria. Puutarhassa ja eläintarhassa on yhteensä 330 työntekijää, joista 45 on puutarhureita. Vierailijoita on noin kahdeksan miljoonaa vuodessa. Puutarhan alueella kasvaa Ranskan vanhin libanoninsetri.
Historia

Jardin des Plantesin historia alkaa vuodesta 1626, jolloin Ranskan kuninkaan Ludvig XIII:n henkilääkärit Jean Héroard ja Guy de la Brosse perustivat paikalle kuninkaallisen rohtokasvitarhan (Jardin royal des herbes médicales). Virallisesti puutarha perustettiin kuninkaallisella määräyksellä vuonna 1635, ja se avattiin yleisölle vuonna 1640. Sen yhteydessä toimi myös kasvitieteen, farmasian ja luonnonhistorian oppilaitos.
Kuuluisa luonnontutkija, kreivi Georges Leclerc de Buffon toimi puutarhan intendenttinä vuosina 1739–1788, mikä oli puutarhan kukoistusaikaa. Buffonin ohella siellä työskentelivät myös Georges Cuvier, Jean-Baptiste Lamarck sekä veljekset Antoine ja Bernard de Jussieu. Buffon laajensi puutarhan ulottumaan Seinen rantaan saakka ja teki siitä arvostetun tutkimuskeskuksen. Ranskalaiset kasvitieteilijät kiersivät 1600- ja 1700-luvuilla ympäri maailmaa keräämässä harvinaisia kasveja Jardin des Plantesia varten. Buffonin ajalta ovat peräisin puutarhan ranskalaistyylinen osa suorine kävelyteineen ja suorakulmaisine parterreineen, englantilaistyylinen maisemapuisto sekä keinotekoiselle kukkulalle istutettu pensasaitalabyrintti.
Ranskan vallankumouksen jälkeen Jardin des Plantes siirtyi kansalliskonventin päätöksellä vuonna 1793 perustetun luonnonhistorian museon alaisuuteen. Samana vuonna avattiin myös puutarhan alueella sijaitseva eläintarha, jonka eläimet kerättiin Versailles’n palatsin kuninkaallisesta eläintarhasta ja lakkautetuista kiertävistä eläinnäyttelyistä. Puutarhan sisäänkäynnin yhteydessä olevat paviljongit rakennettiin vuonna 1810 ja arkkitehti Charles Rohault de Fleuryn suunnittelemat vanhat kasvihuoneet vuosina 1834 ja 1836. Entinen Meksikon kasvihuone on nykyään Uuden-Kaledonian kasvihuone ja entinen Australian kasvihuone on kasvien historian kasvihuone. Jardin des Plantesin kasvihuoneet olivat aikanaan uraauurtavia rauta- ja lasirakenteiden hyödyntämisessä.
Alueelle on rakennettu lisää näyttelyrakennuksia ja kasvihuoneita 1800-luvun lopulla ja 1900-luvulla. Rohault de Fleuryn suunnittelema Geologinen galleria valmistui vuonna 1841, Jules Andrén suunnittelema eläintieteen galleria (nykyinen evoluution suuri galleria) vuonna 1889 ja Ferdinand Dutertin suunnittelema paleontologian galleria vuonna 1898. Trooppisten sademetsien kasvihuoneet valmistuivat vuosina 1935–1936. Nykyinen ruusutarha istutettiin vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jardin des Plantes Wikimedia Commonsissa
Puutarhan kotisivu (englanniksi)
Iso muna

| Iso muna Lapinlahden Linnut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Hannu Leiden
 Tyylilaji: huumorirock, bluesrock
 Kesto: 43.11
 Levy-yhtiö: Kestoviihde
Listasijoitukset
 16. (3 viikkoa)
Lapinlahden Lintujen muut studioalbumit
| Kansandances 1997 | Iso muna 1999 | Kolmas jalka haudassa 2003 |
Iso muna on Lapinlahden Lintujen yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999.
Kappaleet

Mua ei komenna kukaan – 3.09
Kesäapina – 3.20
Vahingonlaukaus – 1.49
Voisinko olla minä – 3.12
Tse-tse-nainen – 3.01
Tuplakossu vissyllä – 2.54
Vollotetaan – 3.20
Suu ja se elin – 3.20
Kadut Loviisan – 2.43
Apinan raivolla – 3.13
Bakteerijenkka – 2.36
Rumat miehet – 3.49
Baarituoli – 3.09
Kaljasta kaljaan – 3.36
Englannin ja Walesin vihreä puolue

| Englannin ja Walesin vihreä puolue> Green Party of England and Wales |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1990
Puheenjohtaja:  Carla Denyer   Adrian Ramsay
Ideologia:  vihreä liike
Poliittinen kirjo:  vasemmisto
Jäsenmäärä:  39 400 (2018)
Alahuone:  1 / 650
Ylähuone:  2 / 789
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan vihreä puolue – Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä – Global Greens
Kotisivu:  www.greenparty.org.uk
Infobox OKNimi-testi OK: 
Englannin ja Walesin vihreä puolue (engl. Green Party of England and Wales, kymriksi Plaid Werdd Cymru a Lloegr) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaikuttava ympäristöpuolue. Se on maan vihreistä puoluejärjestöistä merkittävin ja se on muodostunut Tony Whittakerin 1973 perustaman People Party -puolueen pohjalle monien vaiheiden kautta. Walesin puolue on osittain itsenäinen alajärjestö.
Englannin ja Walesin vihreä puolue kannattaa julkisia palveluita ja on euroskeptinen ja sosialistinen ja lukeutuu poliittiseen vasemmistoon. Eurooppa-politiikassa puolue kuuluu Euroopan vihreään puolueeseen.lähde?
Vuonna 1999 puolue osallistui ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentin vaaliin. Puolue sai yli miljoona ääntä ja kaksi jäsentä Euroopan parlamenttiin, jotka olivat lontoolainen Jean Lambert ja oxfordilainen Caroline Lucas. He onnistuivat säilyttämään MEP-paikkansa myös vaaleissa 2004 sekä 2009 kohenevin kannatusluvuin.lähde?
Yhdistyneen kuningaskunnan vaalijärjestelmän eli enemmistövaalitavan vuoksi pienillä ja keskisuurilla puolueilla on usein vaikeuksia saada edustajiaan valtion parlamenttiin, mutta ensimmäinen puolueen parlamentaarikko oli ylähuoneen lordi Timothy Wentworth Beaumont, Baron Beaumont of Whitley, joka siirtyi vihreisiin liberaalipuolueesta 1999 ja kuoli 2008. Alahuoneessa ensimmäinen vihreän puolueen edustaja on puheenjohtaja, europarlamentaarikko, tohtori Caroline Lucas, joka voitti parlamenttivaaleissa 2010 yhdessä Brightonin vaalipiireistä työväenpuolueen David Lepperin parin tuhannen äänen marginaalilla. Hän tuli valituksi vaalipiiristä myös vuosien 2015 ja 2017 parlamenttivaaleissa ja kasvatti molemmissa vaaleissa ääniosuuttaan aikaisempaan verrattuna.
Ylähuoneessa vihreitä edustaa paronitar Jennifer Helen Jones.
Puolueella on vuonna 2024 yhteensä 852 kunnanvaltuutettua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Englannin ja Walesin vihreä puolue Wikimedia Commonsissa
Moschonás

| --- | --- |
Sijainti:  37°06′42″N, 25°50′03″E, Náxos ja Pienet Kykladit Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pienet Kykladit, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,0017 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä
Moschonás (kreik. Μοσχονάς) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja sijaitsee Donoúsan saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,0017 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Moschonás kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Suomen Palloliiton Satakunnan piiri

| Suomen Palloliiton Satakunnan piiri |
| --- | --- |

Perustettu:  1934
Lakkautettu:  2020
Toimiala:  jalkapallo, futsal
Kotipaikka:  Pori
Jäsenmäärä:  34 seuraa, 5 500 pelaajaa
Piirijohtaja:  Janne Koivisto
Puheenjohtaja:  Arto Rosenholm
Aiheesta muualla
[www.palloliitto.fi/satakunta Sivusto]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Palloliiton Satakunnan piiri oli vuonna 1934 perustettu Suomen Palloliiton (SPL) piirijärjestö, joka järjesti jalkapallon ja futsalin kilpailutoimintaa sekä niiden valmennusta ja koulutusta Satakunnan maakunnassa. Piirijohtajana toimi vuodesta 2005 lähtien raumalainen Janne Koivisto. SPL:n Satakunnan piirin kotipaikka on Pori ja sen toimisto sijaitsi Itsenäisyydenkadulla Porin linja-autoaseman rakennuksessa.
Palloliiton itsenäiset piiriyhdistykset lakkautettiin Seurojen Palloliitto -hankkeessa ja muutokset astuivat voimaan 1.1.2020.
Historia

Palloliiton Satakunnan piiri syntyi 6. helmikuuta 1934, jolloin vuonna 1930 perustettu Häme-Satakunnan piiri jaettiin kahtia. Perustamiskokouksessa oli läsnä edustajat Porin Palloilijoista, Rauman Iiroista, Porin Kärpistä sekä IFK Björneborgista. Osasta Hämeen piiriä muodostettiin vuonna 1945 Suomen Palloliiton Tampereen piiri, johon myös joitakin satakuntalaisia seuroja on myöhemmin siirtynyt kuntien maakuntavaihdosten myötä.
Kilpailutoiminta Satakunnan piirissä käynnistyi välittömästi perustamisen jälkeen vuonna 1934. Alkuvuosina ohjelmaan kuului piirin sisäisen kilpailutoiminnan ohella myös maakuntaotteluita naapuripiirejä Varsinais-Suomea ja Häme-Tamperetta vastaan. Satakunnan joukkueita osallistui alusta lähtien myös SPL:n valtakunnallisiin sarjoihin. SPL:n jäsenseurojen ohella Satakunnassa toimi 1930- ja 1940-luvuilla useita Työväen Urheiluliiton seuroja, joiden ohjelmaan kuului jalkapallo. Ne osallistuivat kilpailutoimintaan omissa sarjoissaan vuoteen 1948 saakka ja liittyivät lopulta myös SPL:n jäseniksi vuonna 1955. Suomen Palloliitto ja sen piirijärjestöt hallinnoivat jalkapallon lisäksi maan jääpallotoimintaa aina vuoteen 1972 saakka.
Ensimmäinen jalkapallossa pääsarjatasolle noussut Satakunnan piirin seura oli RU-38, joka pelasi Mestaruussarjassa kaudella 1959. Tätä aikaisemmin oli Työväen Urheiluliiton seuroista Mestaruussarjassa pelannut Rauman Työväen Urheilijat vuonna 1948. Jääpallon SM-sarjassa esiintyivät 1940- ja 1950-luvuilla Porin Kärpät, Rauman Iirot sekä RU-38. Vuonna 1972 nähtiin jääpallosta luopumisen lisäksi myös toinen muutos, kun jalkapallossa aloitettiin naisten kilpailutoiminta. Futsalsarjat Satakunnan piirissä käynnistyivät syksyllä 2001. Ensimmäinen jalkapallomaaottelu Satakunnassa järjestettiin 1954 ja sen jälkeen niitä on eri paikkakunnilla pelattu eri ikäluokissa yhteensä 24. Miesten A-maaotteluita on Satakunnassa pelattu kaksi ja naisten A-maaotteluita kolme. Lisäksi Satakunnan piiri on toiminut järjestäjäna kahdessa futsalmaaottelussa.
Ensimmäinen satakuntalaispelaaja Suomen jalkapallomaajoukkueessa oli Rauman Työväen Urheilijoita edustanut Harry Reunanen, joka teki maaotteludebyyttinsä vuonna 1947 Norjaa vastaan pelatussa maaottelussa. Sen jälkeen satakuntalaisseuraa edustaneita tai maakunnasta lähtöisin olevia pelaajia on miesten A-maajoukkueessa esiintynyt yhteensä 27. Ainoa naisten Naisten A-maaotteluita pelannut on Arita Rantanen, mutta Siiri Välimaa on kuulunut Suomen maajoukkueryhmään muun muassa vuoden 2013 EM-lopputurnauksessa.
Jäsenseurat ja pelaajamäärät

Satakunnan piirissä on vuonna 2014 yhteensä 31 seuraa kolmestatoista eri Satakunnan kunnasta. Lisäksi jäsenenä on yksi seura Varsinais-Suomesta sekä kaksi erotuomarikerhoa. Lisenssipelaajien eli pelipassin haltijoiden määrä heinäkuussa 2014 oli 5 289.
Jäsenseurat ja pelaajamäärät > Satakunnan piirin jäsenseurat 2014

| Seura | Kotipaikka | Perustettu | Kotikenttä | Pelipassien määrä1 | Sarjataso 20142 | Muut edustusjoukkueet3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Euran Pallo | Eura | 1954 | Euran Wembley | 323 | Kolmonen | Naisten Kolmonen, Futsal-Kakkonen |
| FC Ankkalinna | Pori | 2003 | Ruosniemen kenttä | 021 | Kutonen | Futsal-Nelonen |
| FC Eurajoki | Eurajoki | 2001 | Eurajoen urheilukenttä | 184 | Kutonen |  |
| FC Jazz | Pori | 1934 | Porin stadion | 462 | Kakkonen |  |
| FC Rauma | Rauma | 1996 | Äijänsuon stadion | 274 | Nelonen | Naisten Ykkönen, Futsal-Ykkönen, Naisten Futsal-Kakkonen |
| FC Ulvila | Ulvila | 1914 | Mynsterin kenttä | 229 | Vitonen | Naisten Futsal-Kakkonen |
| Harjavallan Pallo | Harjavalta | 1950 | Honkalan kenttä | 130 | Vitonen |  |
| Ihoden Kiri | Pyhäranta | 1950 | Ihoden pallokenttä | 042 | Vitonen |  |
| Kankaanpään Pallo | Kankaanpää | 1961 | Kankaanpään urheilukenttä | 048 | Nelonen |  |
| Karhu-Futis | Pori | 1994 | Itä-Porin kenttä | 177 | Kutonen |  |
| Kokemäen Pallo | Kokemäki | 1994 | Pitkäjärven kenttä | 145 |  | Naisten Futsal-Kakkonen |
| Lauttakylän Luja | Huittinen | 1923 | Huittisten keskusurheilukenttä | 314 | Vitonen | Naisten Kolmonen, Futsal-Nelonen, Naisten Futsal-Ykkönen |
| Luvian Veto | Luvia | 1910 | Tasalan kenttä | 101 | Kutonen | Futsal-Nelonen |
| Merikarvian Into | Merikarvia | 1896 | Ylikylän urheilukenttä | 054 | Kutonen | Futsal-Nelonen |
| Musan Salama | Pori | 1960 | Musan kenttä | 582 | Ykkönen | Futsal-Ykkönen |
| Mäntyluodon Kiri | Pori | 1928 | Levon kenttä | 61 | Kutonen |  |
| Nakkilan Nasta | Nakkila | 1958 | Nakkilan urheilukeskus | 118 | Kutonen | Futsal-Kakkonen |
| NiceFutis | Pori | 1989 | Porin stadion | 146 | Naisten kolmonen |  |
| Noormarkun Koitto | Pori | 1921 | Noormarkun urheilukenttä | 179 | Vitonen | Futsal-Nelonen |
| Pallo-Iirot | Rauma | 1930 | Äijänsuon stadion | 907 | Kakkonen | Naisten Nelonen |
| Pihlavan Työväen Urheilijat | Pori | 1931 | Pihlavan kenttä | 090 |  | Futsal-Kakkonen |
| Porin Erotuomarit -53 | Pori | 1953 |  | 13 |  |  |
| Porin Palloilijat | Pori | 1925 | Urheilukeskuksen tekonurmi | 62 | Vitonen | Futsal-Nelonen |
| Rauman Jalkapalloerotuomarit | Rauma | 1988 |  | 07 |  |  |
| Reposaaren Kunto | Pori | 1932 | Reposaaren urheilukenttä | 040 | Kutonen | Futsal-Nelonen |
| Ruosniemen Visa | Pori | 1923 | Ruosniemen kenttä | 049 | Kutonen |  |
| Sport Club Haukat | Pori | 2012 | Meri-Porin lukio | 000 |  | Futsal-Kolmonen |
| Toejoen Veikot | Pori | 1962 | Toejoen kenttä | 254 | Kolmonen | Futsal-Kolmonen |
| Vampulan Urheilijat | Huittinen | 1946 | Vampulan urheilukenttä | 001 |  | Futsal-Kakkonen |
1futsalpelaajat voivat pelata myös toisten seurojen jalkapallon pelipasseilla
2seuran korkeimmalla sarjatasolla pelaava jalkapallojoukkue
3naisten jalkapallon sekä miesten ja naisten futsalin korkeimman sarjatason joukkueet