stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jouko Joentausta

Jouko Juhani Joentausta (s. 31. elokuuta 1952 Ikaalinen) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt 1970-luvulta alkaen vasemmistolaisten työväenlehtien palveluksessa.
Syksyllä 2008 Joentausta valittiin Vasemmistoliiton äänenkannattaja Kansan Uutisten päätoimittajaksi. Hän jäi eläkkeelle kesällä 2015. Joentausta oli vuodet 1987–1997 uutistoimisto Demokraattisen Lehdistöpalvelun (DLP) päätoimittaja.
Joentausta oli ensimmäisen kerran Kansan Uutisten palveluksessa kesätoimittajana vuonna 1974. Vuonna 1976 hän sai lehdestä vakituisen paikan, ja nousi myöhemmin muun muassa uutis- ja toimituspäälliköksi. Vuonna 2004 Joentausta toimi puoli vuotta Kansan Uutisten vt. päätoimittajana Yrjö Raution erottua. Vakituiseksi päätoimittajaksi siirtyessään Joentausta oli lehden toimituspäällikkö.
Joentausta on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta 1976. Hän on naimisissa vuodesta 1978 sosiaalityöntekijä Ulla Kyröviidan kanssa, perheessä on kaksi lasta. Joentausta harrastaa muun muassa raveja.
Josef Holeček (kirjailija)

Josef Holeček luultavasti vuonna 1909.
Josef Holeček (27. helmikuuta 1853 Stožice – 6. maaliskuuta 1929 Praha) oli tšekkiläinen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä. Hänen realistiset ja maaseutuaiheiset teoksensa sijoittuivat Etelä-Böömin läänin alueelle. Hän käänsi myös Kalevalan tšekin kielelle. Holečekin kaunokirjallinen pääteos oli 12 kirjana julkaistu Naši (1897–1930, 'Meidän väkeä'), joka kuvaa maalaiselämää eteläböömiläisessä Stožicen kylässä.[lähde? ]
Holeček suoritti opintonsa Písekissä, České Budějovicessa ja Táborissa. Táborissa hän ystävystyi useiden eteläslaavien kanssa ja kiinnostui heidän kansanperinteestään ja yleisesti kirjallisuudesta, taiteesta ja historiasta. Opintojen päätyttyä Holeček työskenteli Zagrebissa, ja vuonna 1875 hänestä tuli Prahassa ilmestyneen Národní listy -lehden Balkanin kirjeenvaihtaja. Slavofiilina tunnettu Holeček vieraili 1887 Venäjällä, ja vuonna 1889 hän teki matkan Anatolian halki, jolloin hän kävi myös Istanbulissa.[lähde? ]
Holeček opiskeli suomen kieltä Prahan kirjastossa amanuensseina toimineiden Leopold Geitlerin ja Bohuslav Čermákin avustuksella. Opiskelussa he käyttivät Leipzigin antikvariaateista hankittuja suomalais-saksalaisia sanakirjoja ja Johan Strahlmannin vuonna 1818 ilmestynyttä saksankielistä suomen kielioppia Finnische Sprachlehre für Finnen und Nicht-Finnen, koska Prahan ja Skandinavian kirjakauppojen välillä ei tähän aikaan ollut vielä yhteyksiä. Holečekin Kalevala-käännös ilmestyi pääosin hänen omalla kustannuksellaan vuosina 1894–1895. Käännöksestä julkaistiin toinen painos Prahassa 1953. Uusi painos on julkaistu vuonna 1999.[lähde? ]
Holeček oli kotoisin Etelä-Böömistä. Julkaistuaan 1884 Aino-runojen käännöksen hän siirsi oivallisella tavalla tšekin kielelle koko Kalevalan (Kalevala, národní epos Finu, 1893–1895) sekä Kantelettaren 1904–1905. Holeček on toiminut sanomalehtimiehenä ja kirjoittanut paitsi esityksiä Bosnian, Hertsegovinan ja Montenegron oloista, myös teoksen ’Venäjä ja Länsi’.
Julkaisut

Velkoborský, Jan Petr: Kalevala: národní epos Finu, Kalevala: národní epos Finu. Epilogue.  Praha:  Ivo Železný, 1999.  ISBN 80-237-3585-3.  (tšekiksi)
Trast, V. K. (toim.): Slaavilaisen kirjallisuuden kultainen kirja.  WSOY, 1936.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josef Holeček (kirjailija) Wikimedia Commonsissa
Josef Holeček, Kalevalan kääntäjistä ja käännöksistä: Tshekin kieli, Valvoja 1909, s. 320–323
Agapetus : Epäonnistunut Kalevala-puhe, Suomen Kuvalehti, 26.03.1929, nro 12-13, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hannes Jukonen, Kalevalan kääntäjän muistolle, Kansan kuvalehti, 12.4.1929 nro 15, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot]
Hannes Jukonen : Muistelmia Kalevalan tsekinkielelle kääntäjästä Josef Holecekista, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.06.1929, nro 24, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Josef Holeček (writer) – josta lähteetön alkuosa
Käännös suomeksi
Luettelo Haagan peruspiirin suojelluista rakennuksista

| 01 – Eteläinen suurpiiri |
| --- | --- |
 Eira ● Kampinmalmi ● Lauttasaari ● Taka-Töölö ● Ullanlinna ● Vironniemi
02 – Läntinen suurpiiri
 Haaga ● Kaarela ● Munkkiniemi ● Pitäjänmäki ● Reijola
03 – Keskinen suurpiiri
 Alppiharju ● Kallio ● Käpylä ● läntinen Käpylä ● Puu-Käpylä ● Pasila ● Vallila ● Vanhakaupunki
04 – Pohjoinen suurpiiri
 Itä-Pakila ● Länsi-Pakila ● Maunula ● Oulunkylä ● Tuomarinkylä
05 – Koillinen suurpiiri
 Latokartano ● Pukinmäki ● Malmi ● Puistola-Jakomäki ● Suutarila
06 – Kaakkoinen suurpiiri
 Herttoniemi ● Kulosaari ● Laajasalo
07 – Itäinen suurpiiri
 Mellunkylä ● Vartiokylä ja Myllypuro ● Vuosaari
08 – Östersundomin suurpiiri
 Östersundom
n k 
Tämä on luettelo Helsingin Haagan peruspiirin suojelluista rakennuksista. Haaga jakautuu neljään osa-alueeseen, jotka ovat Etelä-Haaga, Pohjois-Haaga, Kivihaka ja Lassila. Lisäksi pohjoisin osa Pikku Huopalahdesta kuuluu Haagan kaupunginosaan, mutta vuodesta 2013 lähtien ei enää Haagan peruspiiriin.
Haaga jakaantuu kahteen hyvin erilaiseen osaan. Puistomaista Etelä-Haagaa luonnehtivat pienkerrostalot ja rivitalot ja jossain määrin sokkeloinen asemakaava. Etelä-Haaga sai alkunsa 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla Huopalahden rautatieaseman ympäristöön syntyneenä huvilakaupunginosana (1900–1922) ja kehittyi myöhemmin Haagan kauppalaksi (1923–1945). Alueella on yhä jonkin verran Haagan kauppalan aikaista rakennuskantaa, muun muassa Huopalahden kirkko, Steniuksentien koulurakennus sekä muutamia huviloita ja Haagan sankarihautausmaa.
Luettelo

Päivitä lista manuaalisesti | SPARQL |
Tämä lista on luotu Wikidatassa olevaa dataa käyttämällä ja sitä päivittää määräajoin botti.
 Listan sisälle tehdyt muokkaukset poistetaan seuraavassa päivityksessä!
Kivihaka

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kivihaanpolku 11 | paritalo |  |  | 60.2121°N, 24.9029°E | Ratu: 35005  |  | Q98414185 |
| Kivihaanpolku 11 talousrakennus | rakennus |  | 1939 | 60.2123°N, 24.9031°E | Ratu: 35006  |  | Q98414186 |
| Kivihaanpolku 5 | paritalo |  | 1930 | 60.2116°N, 24.9021°E | Ratu: 8757  |  | Q98414187 |
| Kivihaantie 15 | pientalo |  | 1929 | 60.2142°N, 24.9055°E | Ratu: 35010  |  | Q98414188 |
| Kivihaantie 6 | kerrostalo |  | 1961 | 60.2101°N, 24.9034°E | Ratu: 8748  |  | Q98414189 |
| Reijola 14b | omakotitalo |  | 1919 | 60.2084°N, 24.8999°E | Ratu: 42099  |  | Q98432339 |
| Reijola 16c | paritalo |  | 1920 | 60.2094°N, 24.9002°E | Ratu: 42086  |  | Q98432340 |
Pikku Huopalahti

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Korppaanpolku 5 | päiväkoti |  |  | 60.2059°N, 24.8884°E | Ratu: 34979  |  | Q98414279 |
| Mannerheimintie 162 | vanhainkoti |  | 1936 | 60.1998°N, 24.8987°E | Ratu: 3745  |  | Q98420816 |
| Paciuksenkaari 7 (42185) | rakennus |  |  | 60.1966°N, 24.8979°E | Ratu: 42185  |  | Q98424626 |
| Paciuksenkaari 7 (42192) | rakennus |  |  | 60.1967°N, 24.8983°E | Ratu: 42192  |  | Q98424628 |
| Tilkka (Mannerheimintie) | entinen sairaala sairaala rakennus | Olavi Sortta |  | 60.1997°N, 24.8985°E | RKY: 4667  |  | Q15919889 |
Pohjois-Haaga

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Huovitie 10 | kerrostalo |  | 1954 | 60.2217°N, 24.9032°E | Ratu: 8340  |  | Q98412788 |
| Huovitie 4 | kerrostalo |  | 1955 | 60.2216°N, 24.9054°E | Ratu: 8345  |  | Q98412790 |
| Huovitie 6 (8343) | kerrostalo |  | 1954 | 60.2216°N, 24.9047°E | Ratu: 8343  |  | Q98412874 |
| Huovitie 6 (8344) | vähittäiskaupan rakennus |  | 1954 | 60.2218°N, 24.9045°E | Ratu: 8344  |  | Q98412873 |
| Huovitie 8 (8341) | kerrostalo |  | 1954 | 60.2217°N, 24.904°E | Ratu: 8341  |  | Q98412875 |
| Huovitie 8 (8342) | vähittäiskaupan rakennus |  | 1954 | 60.2218°N, 24.9038°E | Ratu: 8342  |  | Q98412876 |
| Ilkantie 3a | rakennus |  | 1967 | 60.2209°N, 24.9049°E | Ratu: 8346  |  | Q98413078 |
| Vanhainkoti Hagaro | vanhainkoti |  | 1956 | 60.2255°N, 24.8921°E | Ratu: 8414  |  | Q98433375 |
Automaattisesti luodun listan loppu.
| --- | --- |
 OtsikkoKohteen nimi Wikidatassa TyyppiKohteen käyttö (P366) tai esiintymä kohteesta (P31) -arvo Wikidatassa ArkkitehtiKohteen arkkitehti (P84) -arvo Wikidatassa RakennettuKohteen luomisajankohta (P571) -arvo Wikidatassa KoordinaatitKohteen koordinaatit (P625) -arvo Wikidatassa :  Tunnisteet RKY: RKY-tunniste (P4009)  MJID: Muinaisjäännösrekisterin tunniste (P4106)  RPID: Rakennusperintörekisterin tunniste (P5310)  RPRID: Rakennusperintörekisterin rakennustunniste (P5313)  Ratu: Helsingin pysyvä rakennustunniste Ratu (P8355) KuvaKohteen  kuva (P18) -arvo Wikidatassa WikidataLinkki kohteen tietoihin Wikidatassa
Juan Odilón Martínez García

Juan Odilón Martínez García.
Juan Odilón Martínez García (s. 29. huhtikuuta 1949) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa.
Hänet vihki papiksi Tolucan hiippakuntaan Arturo Vélez Martínez 29. kesäkuuta 1974.
Hänet nimitettiin Atlacomulcon piispaksi 30. huhtikuuta 2010, ja piispaksi vihkiminen seurasi 28. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Francisco Robles Ortega, jota avustivat Norberto Rivera Carrera ja Christophe Pierre.
José Salvador Alvarenga

José Salvador Alvarenga on elsalvadorilainen kalastaja, joka herätti kansainvälistä huomiota ajelehdittuaan merellä 14 kuukauden ajan  marraskuusta 2012 tammikuuhun 2014. Alvarenga lähti kalastaman Costa Azulin kalastajakylästä Chiapasista Meksikosta kollegansa Ezequiel Córdoban, joka kuoli matkalla, kanssa ja pelastui Ebonin atollilla Marshallinsaarilla. Alvarenga kirjoitti myöhemmin kokemuksistaan kirjan.
Selviytyminen merellä

Alvarenga lähti kalastamaan kollegansa Ezequiel Córdoban kanssa 17. marraskuuta 2012 noin seitsemän metriä pitkällä veneellä. Seuraavana yönä iski myrsky, jonka vuoksi kalastajat yrittivät päästä takaisin maihin. Seuraavana aamuna noin klo 9 veneen moottori hajosi, kun kalastajat olivat noin kahden tunnin matkan päässä rannikosta ja näkivät vuorenhuippuja horisontissa. Kalastajat yrittivät hälyttää radiolla apua, mutta heidän esimiehensä ei yrityksistä huolimatta löytänyt yhä kauemmas ajelehtivaa venettä.
Kalastajat selviytyivät pyydystämällä kilpikonnia, lintuja ja kaloja. Sateettomina aikoina he joutuivat juomaan kilpikonnanverta tai omaa virtsaansa. Córdoba kuoli nälkään noin neljän kuukauden ajelehtimisen jälkeen kieltäydyttyään enää syömästä raakaa ruokaa, minkä jälkeen Alvarenga piti ruumista veneessä noin viikon ja puhui usein ruumiille. Tuon jälkeen Alvarenga kuitenkin pudotti ruumiin mereen.
Alvarenga kertoi havainneensa ajelehtimisen aikana useita rahtialuksia, joiden huomion yritti kiinnittää, mutta turhaan.
30. tammikuuta 2014 ajelehdittuaan merellä 438 päivää Alvarenga havaitsi Ebonin atollin, jolle ui veneestään. Hän onnistui saamaan apua paikalliselta pariskunnalta. Pelastuttuaan Alvarenga vietti 11 päivää marshallinsaarelaisessa sairaalassa ennen kuin hänet palautettiin El Salvadoriin.
Kirja

Alvarenga julkaisi lokakuussa 2015 kokemuksestaan kirjan 438 days: an extraordinary true story of survival at sea. Myöhemmin Ezekiel Córdoban omaiset haastoivat Alvarengan oikeuteen, sillä hänen epäiltiin syöneen Córdoban. Alvarengan asianajajan mukaan Córdoban omaiset halusivat kuitenkin vain osan kirjan tuotoista.
Jonas Müller

| Jonas Müller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1995 (ikä 28) Berliini, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  1984 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Eisbären Berlin
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
| Mitalit> Maa:  Saksa.Jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksa.Jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksa.Jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Saksa> Jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Jonas Müller (s. 19. marraskuuta 1995 Berliini) on saksalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti, joka edustaa DEL-joukkue Eisbären Berliniä. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Ura

Müller on Eisbären Berlinin kasvatti. Kaudella 2013-2014 hän debytoi ammattilaistasolla pelaten Eisbärenin joukkueessa 11 ottelua ilman tehomerkintöjä. Seuraavalla kaudella hän pelasi 27 ottelua Berlinissä sekä 20 ottelua lainalla Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Dresdner Eislöwenissä. Hänet valittiin myös edustamaan Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Müller pelasi turnauksessa kuusi ottelua saaden tilastoihinsa yhden kahden minuutin rangaistuksen.
Kausi 2015-2016 oli Müllerin ensimmäinen kokonainen pääsarjatasolla. Hän teki 51 ottelussa tehot 1+11=12. Kaudella 2017-2018 hänellä oli koko DELin paras plus/miinus-tilasto. Müller valittiin ensimmäisiin aikuisten arvokisoihinsa, kun hän pääsi edustamaan Saksaa Pyeongchangin vuoden 2018 talviolympialaisiin. Turnauksen viidessä pelaamassaan ottelussa hän teki yhden maalin. Saksa voitti olympiahopeaa. Müller valittiin myös maailmanmestaruuskilpailuihin samana vuonna sekä 2019 ja 2021.
Eisbären Berlin voitti kaudella 2020-2021 Saksan mestaruuden. Toukokuussa 2021 Müller ja Eisbären solmivat kolmen vuoden pituisen jatkosopimuksen. Uuden sopimuskauden ensimmäinen kausi päättyi jälleen Saksan-mestaruuteen.
Jonas Nilsson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bormio 1985 | pujottelu |  |
Jonas Nilsson (s. 7. maaliskuuta 1963 Hedemora, Ruotsi) on ruotsalainen entinen alppihiihtäjä.
Nilsson voitti kultaa pujottelussa Bormion maailmanmestaruuskilpailuissa 1985. Samassa lajissa hän sijoittui 1984 Sarajevon olympialaisissa 4:ksi, 1988 Calgaryssä 6:ksi ja 1992 Albertvillessä 8:ksi. Lisäksi hän oli viides Vailin MM-kilpailuissa 1989.
Nilsson voitti urallaan kaksi maailmancupin pujottelu osakilpailua ja oli yhteensä 14 kertaa palkintokorokkeella.
Hän lopetti uransa vuonna 1992.
Osakilpailuvoitot

| Pvm | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 16. joulukuuta, 1985 |  Madonna di Campiglio | Pujottelu |
| 6. tammikuuta, 1990 |  Kranjska Gora | Pujottelu |
Juan Muñoz Muñoz

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Juan Muñoz Muñoz
Syntymäaika: 12. marraskuuta 1995
Syntymäpaikka: Utrera, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 senttimetriä
Paino: 80 kilogrammaa
Junioriseurat
: Sevilla
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | Sevilla B | 47 | (18) |
| 2014– | Sevilla | 9 | (1) |
Maajoukkue
| 2014 | Espanja U19 | 1 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. toukokuuta 2016.
Juan Muñoz Muñoz (s. 12. marraskuuta 1995 Utrera) on espanjalainen jalkapalloilija. Oikeajalkainen Muñoz on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Muñoz on Sevillan kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa Sevilla Atléticossa vuosina 2014–2016 47 Segunda División B:n ottelua onnistuen maalinteossa 18 kertaa. Seuran edustusjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa hän teki debyyttinsä helmikuussa 2015 Getafea vastaan. Tuo oli hänen kauden ainoa ottelunsa. Syyskuussa 2015 hän teki debyyttinsä Mestarien liigassa Juventusta vastaan. Avausmaalinsa Primera Divisiónissa Muñoz teki toukokuussa 2016 Athletic Bilbaota vastaan. Kaudella 2015–2016 hän pelasi kahdeksan Primera Divisiónin ottelua tehden yhden maalin.
Muñoz pelasi Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2014 yhden ottelun tehden siinä kaksi maalia.
Joona Voutilainen

| Joona Voutilainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. marraskuuta 1996 (ikä 27) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Vode
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  72 kg
Seura
Seura:  IF Björklöven
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Pelicans (SML) Peliitat (Mestis) JYP (SML) HPK (SML) KooKoo (SML)
Joona Kristian Voutilainen (s. 17. marraskuuta 1996 Espoo) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklövenissä.
Ura > Maajoukkueura

Voutilainen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Hän toimi lähes koko turnauksen ajan Suomen kakkosmaalivahtina Kaapo Kähköselle ja pelasi vain noin kaksi jälkimmäistä erää puolivälieräottelusta Ruotsia vastaan. Voutilainen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin Voutilainen jakoi torjuntavastuun Kähkösen kanssa ja pelasi kaksi ottelua. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Muuta

Voutilainen valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulun lukiosta keväällä 2016.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | U18 | 1 | 0 | 0 | 38 | 5 | 0 | 7.95 | 75,0 |
José Sarney

| José Sarney |
| --- | --- |
 Virallinen muotokvua (1985).
Brasilian 31. presidentti
 21. huhtikuuta 1985 – 14. maaliskuuta 1990  
Edeltäjä:  João Figueiredo
Seuraaja:  Fernando Collor de Mello
Senaatin puhemies
 2. helmikuuta 2009 – 1. helmikuuta 2013 1. helmikuuta 2003 – 14. helmikuuta 2005  2. helmikuuta 1995 – 4. helmikuuta 1997  
Senaatin jäsen
 1. helmikuuta 1991 – 1. helmikuuta 2015 1. helmikuuta 1971 – 15. maaliskuuta 1985  
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1930 (ikä 94) Pinheiro, Maranhão, Brasilia
Puoliso:  Marly Sarney
Tiedot
Puolue:  UDN (1957–1965) Arena (1965–1979) PDS (1979–1985) PFL (1985) PMDB (1985– )
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.josesarney.org
José Ribamar Ferreira de Araújo Costa, vuodesta 1965 José Sarney de Araújo Costa (s. 24. huhtikuuta 1930) on brasilialainen kirjailija ja Demokraattisen liikkeen puolueen poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1985–1990.[lähde? ]
Sarney syntyi Maranhãon osavaltiossa ja toimi sen kuvernöörinä vuosina 1966–1971. Hän ei lopettanut poliittista uraansa presidenttikautensa jälkeen, vaan jatkoi senaattorina ja on toiminut useita jaksoja senaatin puheenjohtajana.
Sarney on menestynyt myös romaaneillaan ja runoteoksillaan. Hän on Brasilian kirjallisuuden akatemian pitkäaikainen jäsen.
Teokset

A pesca do curral (1953)
A canção inicial (1954)
Norte das águas (1969)
Marimbondos de fogo (1978)
Partidos políticos (1979)
Dez contos escolhidos (1985)
Brejal dos Guajas e outras histórias (1985)
O mundão das águas (1995)
O dono do mar (1995)
Saraminda (2000)
Saudades mortas (2002)
Crônicas do Brasil contemporâneo (2004)
Tempo de pacotilha (2004)
A duquesa vale uma missa (2007)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Sarney Wikimedia Commonsissa
Justin DaCosta

| Justin DaCosta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 1985 (ikä 39) Mississauga, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Portugali
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–2015
Seurat:  Colorado Eagles (CHL) Muskegon Lumberjacks (IHL) Stockton Thunder (ECHL) Allen Americans (CHL) Lake Erie Monsters (AHL) Chamonix HC (Ranska) Alba Volán (EBEL) Elmira Jackals (ECHL) KooKoo (Mestis) Fife Flyers (EIHL) KH Sanok (PLH) Coventry Blaze (EIHL) Brampton Beast (ECHL)
Justin DaCosta (s. 10. toukokuuta 1985 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalais-portugalilainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. DaCosta pelasi ammattilaisurallaan useassa pohjoisamerikkalaisessa alasarjan joukkueessa sekä eri Euroopan maissa. Urallaan hän saavutti Unkarin ja Ison-Britannian mestaruudet.
Pelaajaura

DaCosta pelasi kauden 2001–2002 OPJHL-joukkue Brampton Capitalsissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2002–2003 OHL-joukkue Barrie Coltsiin. Kesken kauden 2003–2004 DaCosta siirtyi toiseen OHL-seuraan, Owen Sound Attackiin ja kesken kauden 2004–2005 Mississauga IceDogsiin. Viimeisellä OHL-kaudellaan 2005–2006 hän oli IceDogsin tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 10+32=42.
Vuodet 2006–2009 DaCosta kävi New Brunswickin yliopistoa. Hän voitti siellä ensimmäisen yliopistokautensa 2006–2007 päätteeksi CIS:n mestaruuden. Viimeisen yliopistokautensa 2008–2009 päätteeksi DaCosta pelasi myös CHL:n pudotuspelejä Colorado Eaglesin joukkueessa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi IHL-joukkue Muskegon Lumberjacksissa ja ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Kauden 2010–2011 DaCosta vietti pääosin CHL-joukkue Allen Americansin riveissä, mutta hän pelasi kauden aikana myös yhden AHL-ottelun Lake Erie Monstersin joukkueessa.
Kaudeksi 2011–2012 DaCosta siirtyi Eurooppaan ja Ranskan Ligue Magnusissa pelaavan Chamois de Chamonix’n riveihin. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden, lokakuussa 2011 Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan unkarilaisjoukkue Alba Volán Székesfehérváriin. DaCosta oli kauden jälkeen vapaana agenttina, kunnes hän palasi marraskuussa 2012 Pohjois-Amerikkaan ja teki sopimuksen ECHL-joukkue Elmira Jackalsin kanssa. Tammikuun 2013 lopulla, Mestiksen siirtotakarajalla DaCosta siirtyi loppukauden 2012–2013 kattavalla sopimuksella KooKoohon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Elokuussa 2013 DaCosta teki vuoden mittaisen sopimuksen Ison-Britannian EIHL-liigan Fife Flyersin kanssa. Hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli Flyersin tehokkain puolustaja Tim Hartungin kanssa tehoilla 7+27=34. He jakoivat EIHL:n puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Braehead Clanin Kevin Berginin kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 DaCosta siirtyi Puolan Polska Liga Hokejowassa pelaavaan KH Sanokiin. Hän ehti pelata joukkueessa yhdeksän runkosarjaottelua ja vahvistaa Sanokia myös Continental Cupissa, jossa joukkue voitti ensimmäisen kierroksen C-lohkon. Marraskuussa 2014 DaCosta palasi EIHL:ään ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Coventry Blazen riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi mestaruuden.
Syksyllä 2015 DaCosta teki sopimuksen kanadalaisen ECHL-seuran Brampton Beastin kanssa. Hän sai sopimuksen puitteissa osallistua myös AHL-seura Toronto Marliesin harjoitusleirille ja tavoitella sopimusta siellä. AHL:n harjoitusleirien päätteeksi DaCosta palasi Bramptoniin. DaCosta pelasi lopulta Bramptonissa vain kolme ottelua. Hänen ammattilaisuransa päättyi siihen syksyyn.
Ammattilaisuransa jälkene DaCosta on pelannut monta vuotta kanadalaisessa ACH-veteraanisarjassa.
Muuta

DaCostan molemmat vanhemmat ovat lähtöisin Portugalista.
Jorma Hovi

| Jorma Hovi |
| --- | --- |
 Jorma Hovi
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1949 Asikkala
Kuollut: 19. helmikuuta 2017 (67 vuotta)
Ammatti:  laulaja
Siviilisääty:  aviossa
Puoliso:  Eija Hovi
Lapset:  Satu (s. 1979)   Vesa (s. 1982)
Jorma Hovi
Jorma Kalevi Hovi (6. syyskuuta 1949 Asikkala – 19. helmikuuta 2017 Hollola) oli suomalainen laulaja. Hovi aloitti laulajanuransa 1960-luvun lopulla keikkailemalla lavoilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa oman yhtyeen kanssa ja  Esko Könösen yhtyeessä 1974 ja 1979 sekä freelancer-keikkoja Taito Vainion ja  Lasse Könösen ym. kanssa.
Oman yhtyeen muodosti Mauri Hyökki (harmonikka), Pekka Nikunen (kitara), Martti Pekkanen (basso) ja Pekka Metsähuone (rummut). Mukana eri vaiheissa olivat Vesa Vilenius (harmonikka), Sulo Naumanen (basso), Kalevi Porala (harmonikka), Maija Rantanen (harmonikka), Tapio Liukkonen (puhallinsoittimet) ja Jerry Vainikka (rummut) ja moni muu.