stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leighton Gage

Leighton David Gage (13. toukokuuta 1942 Rahway, New Jersey, Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 2013 Ocala, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rikoskirjailija. Häanen tunnusmerkkinsä olivat Brasiliaan sijoittuvat rajut ja realistiset rikosromaanit. Gage alkoi kirjoittaa romaaneja 2000-luvulla.
Leighton Gagen teosten sankari on São Paulossa toimiva Brasilian liittovaltion poliisi Mario Silva, joka pääsee toimimaan liittovaltion virassaan eri puolilla maata. Teossarjaan kuuluu seitsemän rikosromaania, joista viimeinen tulee postuumisti markkinoille 2014. Kirjailijan kuollessa romaaneista oli ilmestynyt suomeksi kaksi: Haudatut muukalaiset (2009) sekä Kuoleman huokaus (2010). Gage on myös vieraillut Suomessa vuonna 2010, hänen ensimmäisen romaanisuomennoksensa tultua markkinoille. Hän on kertonut olleensa Mika Waltarin historiallisten romaanien sekä suomalaisen saunan ystävä.
Gagen toinen vaimo oli brasilialainen ja hän asui sekä São Paulon lähistöllä sekä Floridassa. Ennen kirjailijauraansa hän työskenteli mainostoimiston taiteellisena johtajana asuen Yhdysvaltojen ohella Saksassa, Hollannissa, Australiassa sekä 1970-luvulta alkaen Brasiliassa. Hän ohjasi ja käsikirjoitti myös dokumenttielokuvia. Hän kuoli haimasyöpään.
Lauri Hollo

Lauri Hollo (s. 9. maaliskuuta 1970) on suomalainen  urheilukirjoittaja, freelance-toimittaja ja juoksuvalmentaja, jolla oli itsellään nuorena lupaava juoksu-ura. Se huipentui alle 16-vuotiaiden suomenmestaruuksiin keskimatkoilla ja ikäluokan 800 metrin Suomen ennätykseen.
Hollo on opiskellut Tampereen yliopistossa ja työskennellyt Aamulehdessä ja Yleisradiossa sekä monissa muissa media-alan toimijoissa.
Aiheesta muualla

http://blogit.mtv.fi/lexhollo/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Kromosomi 1

Kromosomi 1 on yksi ihmisen 23:sta kromosomiparista. Se on suurin ihmisen kromosomi - yli kolme kertaa suurempi kuin ihmisen pienin kromosomi 22. 1. kromosomissa on yli 3000 geeniä ja se sisältää lähes 8% ihmisen geneettisestä aineistosta. 1. Kromosomissa on yli 240 miljoonaa emäsparia, joista noin 90% on määritetty. 1. kromosomiin on yhdistetty lähes 890 eri sairautta.
Kromosomi 1 nauhana
Kromosomi 1 parin kanssa
1. Kromosomissa sijaitsevia geenejä

AHCTF1 joka koodaa ELYS proteiinia.
AMP deaminase2, koodaa AMP deaminase2 entsyymiä.
ARID48, koodaa AT-rich proteiinia.
AZIN2, koodaa Azl2 entsyymiä.
Clorf21, koodaa Clorf21 proteiinia.
Clorf49, koodaa Clorf49 proteiinia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kromosomi 1 Wikimedia Commonsissa
Laura Feiersinger

Laura Feiersinger (s. 5. huhtikuuta 1993) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 91 maaottelua, joissa hän on tehnyt 17 maalia. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2010 Maltaa vastaan.
Seuratasolla Feiersinger on edustanut kotimaansa ulkopuolella saksalaisseuroja Herforder SV kaudella 2010–2011, FC Bayern München vuosina 2011–2016, SC Sand vuosina 2016–2018 sekä Eintracht Frankfurt (vuoteen 2020 nimeltään 1. FFC Frankfurt) vuodesta 2018.
Laura Feiersingerin isä Wolfgang Feiersinger pelasi jalkapalloa muun muassa Saksan ja Itävallan Bundesliigassa sekä Itävallan maajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laura Feiersinger Wikimedia Commonsissa
Itävallan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Zinsberger |
2 Georgieva |
3 Naschenweng |
4 Pinther |
5 Maierhofer |
6 Schiechtl |
7 Wenninger |
8 Prohaska |
9 Zadrazil |
10 Burger |
11 Schnaderbeck |
12 Enzinger |
13 Kirchberger |
14 Dunst |
15 Billa |
16 Eder |
17 Puntigam |
18 Feiersinger |
19 Aschauer |
20 Makas |
21 Pfeiler |
22 Klein |
23 Grössinger |
Valmentaja Thalhammer
Itävallan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Zinsberger |
2 Georgieva |
3 Naschenweng |
4 Degen |
5 Schasching |
6 Schiechtl |
7 Wenninger |
8 Dunst |
9 Zadrazil |
10 Feiersinger |
11 Schnaderbeck |
12 Wienroither |
13 Kirchberger |
14 Höbinger |
15 Billa |
16 Eder |
17 Puntigam |
18 Hickelsberger-Füller |
19 Hanshaw |
20 Makas |
21 Kresche |
22 Enzinger |
23 Pal |
Valmentaja Fuhrmann
Lento

Lento voi viitata johonkin seuraavista
lentäminen, liikkumista ilmassa tai avaruudessa
lento, yksittäinen lentomatka (esim. reittilento)
lento (ital.), ’hitaasti’, nopeusmerkintä musiikissa
Lento, perhossuku paksupäiden yläheimossa
Lento, kunta Haute-Corsen departementissa Ranskan Korsikassa
Lento (Flight), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2012
Lento, Harmajan albumi
Lento, Jarkko Tontin romaani
Lento, sukunimenä:
Nea Lento (s. 2002), suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä
Reino Lento (1906–1988), suomalainen taloustieteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lento”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuuban naisten lentopallomaajoukkue

Kuuban naisten lentopallomaajoukkue edustaa Kuubaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut kolme olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Kuuban pelaajista Regla Bell, Marlenis Costa, Idalmis Gato, Lilia Izquierdo, Mireya Luis, Regla Torres ja Ana Ibis Fernández olivat voittamassa maan kaikkia kolmea olympiakultaa. Gatoa lukuun ottamatta heillä kaikilla on myös kaksi maailmanmestaruutta.
Arvokilpailut > Olympialaiset

Kultaa 1992, 1996, 2000
Pronssia 2004
Neljäs 2008
Kuudes 1972, 1976, 1980
Arvokilpailut > MM-kilpailut

Kultaa 1978, 1994, 1998
Hopeaa 1986
Neljäs 1990
Viides 1982, 2002
Seitsemäs 1974, 2006
Kahdeksas 1970
Kahdestoista 2010
21:s 2014
22:s 2018
Lentiiran kirkko

| Lentiiran kirkko |
| --- | --- |
 Lentiiran kirkko
Sijainti:  Lentiira, Kuhmo
Seurakunta:  Kuhmon seurakunta
Rakentamisvuosi:  1991
Suunnittelija:  Hannu Pyykkönen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lentiiran kirkko on Lentiiran kylässä Kuhmon kunnassa sijaitseva puukirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Hannu Pyykkönen ja se valmistui vuonna 1991. Kirkon siipiosa, jossa sijaitsee seurakuntakoti, valmistui vuonna 1979.
Lentiiran kirkko on rakennettu maaliskuussa 1989 tuhopoltossa palaneen Lentiiran hirsikirkon kivijalan päälle.
Lentiiran kirkko toimii kesäisin tiekirkkona. Kirkkoon puusta, tekstiilistä ja lasista tehdyn alttariristiveistoksen on suunnitellut Klaus von Matt. Urut on rakentanut Urkurakentamo Tuomi ja ne ovat 14-äänikertaiset.
Lentiiran kirkon alttarinäkymä
Kääpälä

| Kääpälä |
| --- | --- |
 Seututie 369 kulkee läpi Kääpälän.
 Kääpälä
 Koordinaatit: 61°05′51″N, 26°58′40″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kymenlaakso
Kunta:  Kouvola
Entinen kunta:  Valkeala
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kääpälä on kylä Kouvolan Valkealassa, Kymenlaaksossa. Kääpälän alueeseen kuuluu myös sen sisarkylä Lipiälä. Kylä sijaitsee entisen Valkealan kunnan ja nykyisen Kouvolan kaupungin pohjoisosassa, lähellä Vekaranjärveä. Kääpälä kuuluu Vekaranjärven kaupunginosaan ja tilastoalueeseen.
Kylässä on ravintola, baari, alakoulu, päiväkoti, kyläyhdistyksen hoitama kirjasto ja edesmenneen taiteilija Ensio Tuppuraisen pihanäyttely. Kylän pohjoispuolella sijaitsee Suomen suurimpiin lukeutuva Vekaranjärven varuskunta, jossa toimii joukko-osastona Karjalan Prikaati.
Varuskunnan itäpuolella sijaitsee Vekaranjärvi-niminen järvi. Repoveden kansallispuisto on kylän läheisyydessä.
Kääpälän nimi lienee johdettavissa henkilönimeen Kääpä. Asutusta alueella on ollut ainakin 1500-luvulta asti.
Aiheesta muualla

Kääpälän esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
Kääpälän kotisivut
Lempi Pursiainen

Lempi Pursiainen (o.s. Kärki, 31. tammikuuta 1919 Rautavaara – 26. lokakuuta 2012 Kuopio) oli 13 muistelmateosta ja romaania julkaissut kirjailija. Hänen poikansa on teologi ja poliitikko Terho Pursiainen.
Pursiaisen kirjallinen tuotanto:
Pienenä tyttönä Savossa. Helsinki 1979. Romaani.
Savon tytön tie. Helsinki 1980. Romaani.
Savon tyttö ja sotavuodet. Helsinki 1981. Romaani.
Savon tyttö etsii elämää. Helsinki 1982. Romaani.
Kaikki se kestää. Helsinki 1983. Romaani.
Etsi tiesi poikani. Helsinki 1984. Romaani.
Tämän elämän annoit. Helsinki 1985. Romaani.
Lupasin Sinulle kerran. Helsinki 1986. Romaani.
Lainaksi annettu. Helsinki 1987. Romaani.
Käsilläsi kannat. Helsinki 1988. Romaani.
Muistojen vartija. Läheiseni sairastaa Alzheimerin tautia. Helsinki 1989. Muistelma.
Sinun kanssasi elämänkumppani. Helsinki 1990. Muistelma.
Koston liekit

| Koston liekit> The Burning |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Maylam
Käsikirjoittaja:  Bob Weinstein Peter Lawrence
Tarina:  Brad Grey Tony Maylam Harvey Weinstein
Tuottaja:  Harvey Weinstein
Säveltäjä:  Rick Wakeman
Kuvaaja:  Harvey Harrison
Leikkaaja:  Jack Sholder
Erikoistehosteet:  Tom Savini
Pääosat:  Brian Matthews Lou David Leah Ayres Brian Backer Larry Joshua
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Miramax Films
Levittäjä:  Filmways Netflix
Ensi-ilta:  8. toukokuuta 1981
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 500 000 dollaria
Tuotto:  707 770 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koston liekit (engl. The Burning) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut Tony Maylam.
Juoni

Kesäleirin vetäjä joutuu nuorten leiriläisten kolttosen kohteeksi. Harmiton pila menee kuitenkin kammottavasti pieleen ja ohjaaja palaa pahasti. Viisi vuotta myöhemmin vakavasti vammautunut mies palaa rikospaikalle - tällä kertaa hänellä on mukanaan puutarhasakset.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brian Matthews  | … |  Todd   |
|  Leah Ayres  | … |  Michelle   |
|  Brian Backer  | … |  Alfred   |
|  Lou David  | … |  Cropsy   |
|  Larry Joshua  | … |  Glazer   |
|  Jason Alexander  | … |  Dave   |
|  Ned Eisenberg  | … |  Eddy   |
|  Carrick Glenn  | … |  Sally   |
|  Carolyn Houlihan  | … |  Karen   |
|  Fisher Stevens  | … |  Woodstock   |
|  Shelley Bruce  | … |  Tiger   |
|  Sarah Chodoff  | … |  Barbara   |
|  Bonnie Deroski  | … |  Marnie   |
|  Holly Hunter  | … |  Sophie   |
|  Kevi Kendall  | … |  Diane   |
|  J.R. McKechnie  | … |  Fish   |
|  George Parry  | … |  Alan   |
|  Ame Segull  | … |  Rhoda   |
|  Jeff De Hart  | … |  Supervisor   |
Kiellot

Koston liekit kiellettiin useissa maissa, kuten Saksassa, Britanniassa, Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Elokuva kuitenkin julkaistiin Suomen markkinoilla vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Koston liekit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Koston liekit Elonet.
Lars Brüggemann

Lars Brüggemann tuomitsemassa Sveitsin liigan peliä vuonna 2014.
Lars Brüggemann (s. 2. maaliskuuta 1976 Hemer, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jääkiekkoilija, joka on peliuransa jälkeen toiminut erotuomarina. Pelaajaurallaan Brüggemann oli Saksan joukkueessa Naganon talviolympialaisissa 1998. Erotuomarina hän on toiminut MM-kisoissa vuosina 2012, 2013 ja 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lars Brüggemann Wikimedia Commonsissa
La Seu d’Urgell

| La Seu d’Urgell Seo de Urgel |
| --- | --- |
 Näkymä La Seu d’Urgelliin.
 vaakuna
 La Seu d’Urgellin sijainti.
 La Seu d’Urgell
 Koordinaatit: 42°21′33″N, 1°27′46″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Lleida
Comarca:  Alt Urgell
Hallinto:  
 – Pormestari:  Albert Batalla i Siscart
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,45 km²
Korkeus:  691 m
Väkiluku (2017):  12 015
 – Väestötiheys:  777,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  25700
 
 www.laseu.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Seu d’Urgell (esp. Seo de Urgel) on kaupunki Lleidan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. La Seu d’Urgell on Alt Urgellin pääkaupunki.
Kaupungin pinta-ala on 15,45 neliökilometriä ja asukasluku 12 015 (2017).
La Seu d’Urgellin naapurikuntia ovat Montferrer i Castellbò lännessä, Les Valls de Valira pohjoisessa, Estamariu idässä, Alàs i Cerc etelässä ja Ribera d'Urgellet lounaassa. Kaupunki sijaitsee Segren laaksossa, jossa virtaavat joet Valira ja Segre.
Kaupunki on Urgellin piispan kotipaikka. Piispa on toinen Andorran kahdesta ruhtinaskumppanista yhdessä Ranskan presidentin kanssa. Nykyinen piispa on Joan Enric Vives Sicília.
La Seu d’Urgellin ystävyyskaupunki on Villemur-sur-Tarn Haute-Garonnen departementissa Ranskassa.
Vuoden 1992 kesäolympialaisten koskimelonta pidettiin Parc Olímpic del Segre -nimisessä puistossa.
Asutuskeskukset

La Seu d’Urgellin asutuskeskukset ja niiden väkiluvut vuonna 2007:
| Nimi | Väkiluku |
| --- | --- |
Castellciutat: 509
El Poble-sec: 119
Sant Antoni: 184
Sant Pere: 56
Santa Magdalena: 287
Serrat de la Capella: 74
La Seu d’Urgell: 11 474
Lähde:
Kuuluisia asukkaita

Teresa Colom Pich (s. 1973), andorralainen lyyrikko
Albert Villaró (s. 1964), andorralainen kirjailija
Kuvia

La Seu d’Urgellin katedraali
La Seu d’Urgellin kaupungintalo
Piispanpalatsi
Segren olympiapuisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Seu d’Urgell Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (katalaaniksi, espanjaksi, englanniksi, ranskaksi)
Kaupunki Municatin sivuilla[vanhentunut linkki] (katalaaniksi)
Kaupunki Idescatin sivuilla (katalaaniksi)
Alt Urgellin kunnat
Alàs i Cerc
Arsèguel
Bassella
Cabó
Cava
Coll de Nargó
Estamariu
Fígols i Alinyà
Josa i Tuixén
Montferrer i Castellbò
Oliana
Organyà
Peramola
El Pont de Bar
Ribera d’Urgellet
La Seu d’Urgell
Les Valls d’Aguilar
Les Valls de Valira
La Vansa i Fórnols
La Seu

"La Seu"
La Seun katedraali on katedraali Mallorcalla. Se edustaa goottilaista tyyliä ja on kolmilaivainen.
Mitat

La Seun katedraali on 121 metriä pitkä ja 55 m leveä. Keskilaivan korkeus on 44 metriä, goottilaiset pylväät 30 metriä korkeat, kivikaton pinta-ala on 4000 m² ja koko katedraalin pinta-ala 7000 m².
Tyyli ja ulkoasu

Katedraali on goottilaista tyyliä, kolmelaivainen, ja laivat erottaa toisistaan korkeat ajalle tyypilliset pylväät. Katedraali on rakennettu hienorakeisesta, ambranvärisestä Mallorcan kalkkikivestä. Ulkoapäin katedraali on moniin muihin maailman katedraaleihin verrattuna jopa silmiinpistävän yksinkertainen.
Katedraalin sisällä, sivuseinillä on pieniä kappeleita, jotka kaupungin aateliset aikoinaan hankkivat suurta maksua vastaan osoittamaan hurskauttaan. Aateliset saivat maksaa myös runsaasti, että saivat tuoda vaakunansa Jumalan huoneeseen. Vaakunakilvet sijaitsevat holvien päätekivissä.
Katedraalin ylläpitokustannukset olivat aikanaan niin korkeat, että niiden kattamiseksi jouduttiin jopa turvautumaan juutalaisten taloudelliseen apuun. Tämän vuoksi katedraalin päädyissä olevista ruusuikkunoista voi havaita suuret Daavidin tähdet.
Sisätilat

La Seo katedraalissa on kuningas Jaime I:n hautakammio. Myös hänen poikansa Jaime II:n muumio on sijoitettuna katedraaliin. Katedraalissa vierailijat eivät pääse katsomaan entisten hallitsijoiden hautakammioita.
Katedraalin museossa on näytteillä korvaamattoman arvokkaita esineitä. Ehkä mieleenpainuvimmat kaikista esineistä ovat kaksi 1700-luvulta olevaa Barokkityylistä  hopeakynttelikköä, jotka painavat 250 kg kukin.
Historia

Katedraali rakennettiin osoittamaan kristittyjen mahtia, ja toisaalta se on saaren maureilta vallanneen kuningas Jaime I:n (Jaakko I) lupauksen lunastus Jumalalle. Matkalla Salousta Mallorcalle puhkesi kova myrsky ja ristiretkeläiset joutuivat merihätään. Jaime I  oli peloissaan ja hurskaana miehenä hän turvautui Jumalaan ja rukoili apua. Hän lupasi Jumalalle, että jos hän selviää myrskystä, rakentaa hän Neitsyt Marian nimeen pyhitetyn kirkon. Myrsky laantui ja sotajoukot selvisivät määränpäähänsä Mallorcalle. Jaime piti lupauksensa ja myöhemmin päästyään Palmaan, hän aloitti kirkon rakennuttamisen. La Seun nykyisellä paikalla oli ensin maurien rakennuttama moskeija.
Kirkon rakentaminen kesti lähes 400 vuotta ja se valmistui vuonna 1601. Vuonna 1850 saarella oli voimakas maanjäristys ja se vahingoitti katedraalia pahoin. Korjaukset kestivät pitkälle 1900-luvulle saakka. Yksi restaurointiin osallistuneista arkkitehdeista oli katalonialainen Antonio Gaudi, jonka kädenjälki näkyy mm. hyvin erikoisessa alttarikoristuksessa, joka roikkuu katedraalin pääalttarin yllä. Se on paperista rakennettu massiivinen rakennelma, joka kuvaa Jeesuksen orjantappurakruunua. Ensin koriste herätti arvostelua, sillä sen materiaali ei kaikkien mielestä sopinut katedraaliin, jossa muuten on suunnattoman arvokkaita taide-esineitä runsain määrin. Sittemmin, ehkä Gaudin töiden arvostuksen myötä, alttarikoristus on saanut yleisen hyväksynnän.
Lasisiirtymä

Lasisiirtymä on muutos, jossa amorfinen aine muuttuu kovasta ja hauraasta (lasimaisesta) aineesta kumimaiseksi tai nahkamaiseksi aineeksi. Lasisiirtymä tunnetaan etenkin laseilla ja polymeereillä. Lasisiirtymälle ei voida sanoa tarkkaa lämpötilaa, vaan lämpötila-alue, jota kutsutaan lasisiirtymälämpötilaksi Tg. Aineen viskositeetin lisäksi muun muassa lämpölaajenemiskerroin ja ominaislämpökapasiteetti muuttuvat lasisiirtymässä.
Polymeereillä lasisiirtymän vaikutuksen voi huomata reologisella mittauksella, jossa vedetään materiaalia kasvavalla voimalla vastakkaisiin suuntiin. Lasimaisessa tilassa oleva materiaali ei juurikaan veny, vaan riittävän kovalla jännityksellä se katkeaa, kun taas kumimaisessa tai nahkamaisessa tilassa oleva materiaali ensin selvästi venyy, kunnes sekin riittävän kovalla jännityksellä katkeaa.
Lasisiirtymälämpötilaan vaikuttaa useita polymeerimateriaalin rakenteellisia ja koostumuksellisia ominaisuuksia, joita voidaan käyttää hyödyksi polymeerimateriaalin valmistuksessa ja muokkauksessa käyttökohteeseen sopivaksi. Lasisiirtymälämpötilaa nostavat muun muassa polymeeriketjuissa olevat jäykät sidokset, isot sivuryhmät sekä sitoutuminen heikoilla vuorovaikutuksilla (esim. vetysitoutumisella) toisiin polymeeriketjuihin. Lasisiirtymälämpötilaa nostaa myös kaikenlainen polymeeriketjujen haaroittaminen ja verkkouttaminen. Lasisiirtymälämpötilaa voidaan puolestaan laskea pehmittimien avulla. Lisäksi myös polymeerien moolimassalla ja moolimassajakaumalla on vaikutusta lasisiirtymälämpötilaan: mitä suurempi moolimassa ja moolimassajakauma, sitä suurempi on myös lasisiirtymälämpötila.
Let’s Talk About Love

Let’s Talk About Love on ainakin kahden musiikkialbumin nimi:
Let’s Talk About Love, Modern Talkingin albumi vuodelta 1985
Let’s Talk About Love, Céline Dionin albumi vuodelta 1997.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Let's Talk About Love”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laura Flessel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Laura Flessel |  Laura Flessel |  Laura Flessel |  |
Maa:   Ranska
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa |  Atlanta 1996 | kalpa |  |
|  Kultaa |  Atlanta 1996 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa |  Ateena 2004 | kalpa |  |
|  Pronssia |  Sydney 2000 | kalpa |  |
|  Pronssia |  Ateena 2004 | kalvan joukkuekilpailu |  |
Laura Flessel-Colovic (6. marraskuuta 1971 Petit-Bourg, Guadeloupe) on ranskalainen poliitikko ja kalpamiekkailija. Hän on urheiluministeri Édouard Philippen toisessa hallituksessa. Se on hänen toinen peräkkäinen hallituksensa. Hän oli myös ensimmäisessä hallituksessa.
Flessel-Colovic on naimisissa ranskalaisen toimittajan kanssa, ja hänellä on yksi lapsi. Hän on työskennellyt matkatoimistossa.
Urheilu-ura

Flessel on ollut kalpamiekkailija ja lajin olympiakultamitalisti yksilö- ja joukkuekalvassa vuoden 1996 olympialaisista. Flessel-Colovic on 171 cm pitkä ja edustaa Levallois Sporting Club -seuraa. Flessel-Colovic oli naisten kalvan ensimmäinen olympiakultamitalisti, sillä laji tuli kilpailujen ohjelmaan vasta vuoden 1996 kisoissa. Flessel-Colovic on voittanut yhteensä viisi olympiamitalia kolmista olympialaisista.
Flessel-Colovic muutti Guadeloupesta Ranskaan vuonna 1990 saadakseen parempia harjoitusvastustajia. Ensimmäisenä Ranskan-vuotenaan hän voitti maan juniorimestaruuden. Olympiamitalien lisäksi hän on voittanut myös henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuosina 1998 ja 1999.
Aiheesta muualla

kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Naisten kalpamiekkailun olympiavoittajat
Lauri Honkanen

| Lauri Honkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1935 Pertunmaa
Kuollut: 8. joulukuuta 2019 (84 vuotta) Kotka
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Laji:  keskimatkojen ja pitkänmatkan juoksija
Seura:  Kotkan Kisailijat (–1959)   Kotkan Kisa-Veikot (1960–)
Kilpauran kesto:  1958–1964
Saavutukset
Ennätykset:  800 m 1.57,8 (1961)   1 500 m 3.53,4 (1964)   Maili 4.17,5 (1963)   2 000 m 5.29,2 (1961)   3 000 m 8.24,2 (1963)   5 000 m 14.29,6 (1963)   10 000 m 31.05,0 (1962)   3000 m esteet 8.46,8 (1963)
Lauri Pellervo ”Lasse” Honkanen (4. huhtikuuta 1935 Pertunmaa – 8. joulukuuta 2019 Kotka) oli suomalainen kirjailija. Hän työskenteli autonkuljettajana ja satamanosturin käyttäjänä sekä toimi Työväen Sivistysliiton piirisihteerinä. Honkanen kävi kansakoulun ja erilaisia kursseja sekä suoritti aikuiskasvatuksen approbaturin.
Honkanen julkaisi runokokoelman ja romaanin sekä useita järjestö- ja paikallishistoriikkeja.
Honkanen kilpaili nuoruudessaan kestävyysjuoksussa. Hän saavutti SM-hopeaa estejuoksussa Kalevan kisoissa 1963. Vuoden 1963 aikana Honkaselle tuli kaksi maaotteluedustusta 3 000 metrin esteissä. Vuonna 1963 hän osallistui GANEFO-kisoihin Indonesiassa.
Teoksia

Harmaa hiljaisuus: Runokokoelma. L. Honkanen, Kotka 1987
Työväen sivistysliiton Kymen piirijärjestö ry: Toimintaa 20 vuotta 1971–1991. Käsikirjoitus Lauri Honkanen. TSL:n Kymen piirijärjestö, Kotka 1991
Hirvi juoksee metsässä: Romaani. L. Honkanen, Kotka 1994
Pertun-pojat ry: Toimintaa 30 vuotta. Pertun-pojat, Pertunmaa 1994
Työväen sivistysliiton Kotkan seudun opintojärjestö ry., paikkakunnan kulttuuriviisari 1944–1994. TSL:n Kotkan seudun opintojärjestö, Kotka 1994
Lihavanpään kylähistoria: ...näiltä nurkilta. Lihavanpään talouskylä, Pertunmaa 1996
Kansanrunoilija Adam Honkanen: Mansikkamäki-Nipuli paikalliskulttuuria. Mansikkamäki-Nipulin kylätoimikunta, Pertunmaa 1998
Lauri: Paimenpoika aatteen tiellä. Muisteluksia, puheita, runoja, lehtikirjoituksia, tervehdyksiä yhteisen tien kulkijoille, ystäville. L. Honkanen, Kotka 1998
Kotkan rykmentti vuoden 1918 tapahtumissa: Kuinka kansalaissotaan jouduttiin. Kotkan sos.dem. työväenyhdistys – Kotkan sos.dem. kunnallisjärjestö, Kotka 2001
Autokuljetusten ykkönen: Kotkan autoalan työntekijät 1935–2005. Kotkan autoalan työntekijät, Kotka 2005
Pertunmaan kaksi taloa: Honkaniemi, Honkaset, Ahvenniemi, Ahvenaiset. Lauri Honkanen, Kotka 2012
Rupulinmutkan tarina. Lauri Honkanen, Kotka 2013
Kylän kulmilta: Tapahtumia historian kulussa. Lauri Honkanen, Kotka 2016
Toimitteita

Kymen ja Vuoksen laulu: Työväen sivistysliiton Kymen piirijärjestön kirjoituskilpailun satoa vuodelta 1983. Työväen sivistysliitto. Kymen piirijärjestö, Kotka 1984