stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nagamichi Kuroda

Nagamichi Kuroda (jap. 黒田 長礼; 24. marraskuuta 1889 – 16. huhtikuuta 1978) oli japanilainen lintutieteilijä.
Kuroda opiskeli eläintiedettä Tokion keisarillisessa yliopistossa. Hän teki tutkimusretkiä Japanin eteläisille saarille ja väitteli tohtoriksi 1924 Ryūkyūsaarilla tekemistään tutkimuksista. Kuroda toimi Japanin lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana 1947–1963.
Kuroda tutki lintuja myös Jaavalla ja kirjoitti aiheesta kaksiosaisen kirjan Birds of the Island of Java (1933-36). Hän kirjoitti myös kuvateoksen Parrots of the World in Life Colours (1975), teoksen kuvituksesta vastasi Fumito Yamashita. Teksti on sekä englanniksi että japaniksi. Passeres (1933) on hänen kolmas maineikas kirjansa.
Kuroda nimesi linnuista isokeijun (Oceanodroma matsudairae) ja joukon alalajeja.
Millenia Tower

| Millenia Tower |
| --- | --- |
 Millenia Tower vuonna 2007.
Tiedot
Sijainti:  Singapore
Rakennettu:  1992–1996
Käyttötarkoitus:  monikäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Kevin Roche, John Burgee, Phillip Johnson
Tekniset tiedot
Kerroksia:  41 ja kaksi kellarikerrosta
Korkeus
Antenni:  223 m
Kattokorkeus:  176 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Millenia Tower on 223 metriä korkea pilvenpiirtäjä Millenia-alueella Singaporessa. Rakennus maksoi valmistuessaan 300 miljoonaa Singaporen dollaria (noin 180 miljoonaa euroa).[lähde? ] Pilvenpiirtäjän rakentaminen aloitettiin vuonna 1992 ja se valmistui 1996. Rakennuksessa on 41 kerrosta ja kaksi kellarikerrosta[lähde? ]. Millenia Tower on Singaporen 22:ksi korkein rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Millenia Tower Wikimedia Commonsissa
Milledgeville

| Milledgeville |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 33°5′16″N, 83°14′0″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Georgia
Piirikunta:  Baldwin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,4 km²
 – Josta vettä:  0,7 km² 
Korkeus:  101 m
Väkiluku (2000):  18 757
 – Väestötiheys:  358 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC – 5 (kesäaika UTC – 4)
 
 http://www.milledgevillega.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Milledgeville on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion keskiosassa. Sen pinta-ala on 52,4 km² (vettä 0,7 km²) asukasluku 18 757 (2000). Asukkaista 50 % on valkoisia ja 48 % mustia. Kaupunki on perustettu vuonna 1804 ja toimi osavaltion pääkaupunkina vuoteen 1868 asti.
Komedianäyttelijä Oliver Hardy aloitti uransa Milledgevillessä, ja kirjailija Flannery O’Connor asui siellä elämänsä viimeiset vuodet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milledgeville Wikimedia Commonsissa
Milan Jurčina

| Milan Jurčina |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Liptovský Mikuláš, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  115 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) Washington Capitals (NHL) Columbus Blue Jackets (NHL) New York Islanders (NHL) Piráti Chomutov (ČEL) Lukko (SM-liiga) TPS (SM-liiga) Fribourg-Gottéron (NLA) Dinamo Riika (KHL) KHL Medveščak Zagreb (KHL) Eisbären Berlin (DEL) Nürnberg Ice Tigers (DEL) HC Sparta Praha (ČEL)
NHL-varaus:  241. varaus, 2001 Boston Bruins
Milan Jurčina (s. 7. kesäkuuta 1983 Liptovský Mikuláš, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura

Jurčina pelasi junioreissa MHk 32 Liptovský Mikulášissa. Hän pelasi seurassa vuosina 1997–2000 Slovakian junioriliigoissa, jonka jälkeen Jurčina siirtyi QMJHL:ään Halifax Mooseheadsiin. Jurčinasta kiinnostuttiin NHL:ssä ja Boston Bruins varasi hänet kahdeksannella kierroksella numerolla 241 vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Hän pelasi Halifax Mooseheadsissa kolme kautta ennen siirtymistä Boston Bruinsin organisaatioon. Ensimmäisen kautensa ammattilaisena 2003–2004 Jurčina pelasi kokonaan Bostonin farmijoukkueessa Providence Bruinsissa. Seuraavalla kaudella oli NHL:n työsulku ja Jurčina pelasi koko kauden AHL:ssä. Kaudella 2005–2006 hän pelasi suurimman osan kaudesta NHL:ssä. Hän pelasi seitsemän AHL-ottelua ja 51 NHL-ottelua sekä teki NHL:ssä 11 pistettä.
Jurčina aloitti kauden 2006–2007 Bostonissa, mutta 40 ottelun jälkeen hänet myytiin Washington Capitalsiin neljännen kierroksen varausvuoroa vastaan. Loppukaudella Washingtonissa hän teki yhdeksän pistettä 30 ottelussa. Jurčina solmi 27. heinäkuuta 2007 kahden vuoden jatkosopimuksen Washingtonin kanssa. Seuraavalla kaudella Jurčina teki 75 ottelussa yhdeksän tehopistettä ja pääsi NHL-urallaan ensimmäistä kertaa pudostuspeleihin. Kaudella 2008–2009 Jurčina teki uransa piste-ennätyksensä, 14 pistettä ja pelasi 14 pudotuspeliä, joissa teki kaksi maalia.
Jurčina aloitti kauden 2009–2010 Washingtonissa, jossa pelasi ensimmäiset 27 ottelua. Joulukuun lopulla 2009 Washington kuitenkin myi hänet yhdessä Chris Clarkin kanssa Columbus Blue Jacketsiin, josta Washington sai vaihdossa hyökkääjä Jason Chimeran. Jurčina pelasi Columbuksessa vain hieman yli kaksi kuukautta, jonka jälkeen hänet myytiin takaisin Washingtoniin.
Jurčina allekirjoitti vapaana agenttina sopimuksen New York Islandersin kanssa heinäkuussa 2010.
Ura > Maajoukkueura

Jurčina edusti Slovakiaa ensimmäisen kerran arvoturnauksissa alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2001. Seuraavan kerran hän pelasi nuorten MM-kisoissa vuonna 2002. Hän teki kuudessa ottelussa kaksi pistettä. Seuraavan vuoden nuorten kisoissa hän pelasi vain yhden ottelun.
Jurčina debytoi miesten arvokisoissa vuoden 2006 Torinon olympialaisissa. Hän teki kuudessa ottelussa yhden pisteen. Hän oli mukana myös saman vuoden Latvian MM-kilpailuissa, joissa hän teki kolme pistettä. Seuraavaksi Jurčina pelasi Slovakian joukkueessa vuoden 2007 Venäjän MM-kilpailuissa, joissa hän teki kaksi tehopistettä. Hänet edusti Slovakiaa myös vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisissa ja 2014 Sotšin talviolympialaisissa
Nikola Karabatić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karabatić vuonna 2014. |  Karabatić vuonna 2014. |  Karabatić vuonna 2014. |  |
Maa:  Ranska
Miesten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | käsipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kroatia 2009 | käsipallo |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2011 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Portugali 2003 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Tunisia 2005 | käsipallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2006 | käsipallo |  |
|  Kultaa | Itävalta 2010 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Norja 2008 | käsipallo |  |
Nikola Karabatić (s. 11. huhtikuuta 1984 Niš, Jugoslavia) on ranskalainen käsipalloilija, joka edustaa seuratasolla Paris Saint-Germain:ta. Hänet valittiin Vuoden käsipalloilijaksi vuonna 2007.
Ranskan maajoukkueessa Karabatić on pelannut 165 ottelussa ja tehnyt niissä 703 maalia. Hän nousi Ranskan maajoukkueeseen vuonna 2000, ja on voittanut olympiakultaa Pekingissä 2008, MM-tasolla kaksi mestaruutta ja kaksi pronssia, ja EM-tasolla kaksi kultaa ja yhden pronssin.
Vuosien 2011 ja 2017 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2008 EM-kilpailuissa Karabatić valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. EM-kisoissa 2008 hän jakoi kisojen maalikuninkuuden Lars Christiansenin ja Ivano Balićin kanssa. Vuosien 2007 ja 2009 MM-kilpailuissa hänet valittiin kisojen tähdistökentällisiin.
Seuratasolla Karabatić on voittanut Mestareiden liigan vuonna 2003 Montpellier’n joukkueessa, vuonna 2007 saksalaisessa Kielissä ja vuonna 2015 espanjalaisessa Barcelonassa. Hän on voittanut myös neljä Saksan mestaruutta, kolme Saksan cup-mestaruutta, kolme Saksan supercupia, kaksi Espanjan mestaruutta, kaksi Espanjan cup-mestaruutta, yhdeksän Ranskan mestaruutta ja kuusi Ranskan cup-mestaruutta.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ranskaksi) (espanjaksi) (saksaksi)
Miikka Pitkänen

| Miikka Pitkänen |
| --- | --- |
 Miikka Pitkänen nuorten talviolympialaisissa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1996 (ikä 28) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Miku, Toivalan Datsjuk
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  72 kg
Seura
Seura:  Södertälje
Sarja:  Allsvenskan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  KalPa (SML) Hokki (Mestis) KooKoo (SML) Jukurit (SML)
Miikka Petteri Pitkänen (s. 27. huhtikuuta 1996 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Södertäljessä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkeura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 2012 | jääkiekko |  |
Pitkänen oli voittamassa Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen mukana nuorten olympiakultaa Innsbruckissa 2012. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 28 poikien maaottelua.
Pelityyli

Pitkästä KalPan A-nuorissa valmentanut Sami Kapanen kuvaili häntä keväällä 2016 tekniseksi, taitavaksi ja sulavaksi tekemisissään. Kapasen mukaan Pitkänen omaa myös loistavat vaistot hyökkäyspelaamiseen.
Muuta

Pitkänen on saanut lempinimensä Toivalan Datsjuk KalPan markkinointiosastolta, kun Teemu Selänne vertasi häntä 12-vuotiaana kiekkoleirillään Pavel Datsjukiin Pitkäsen suorittaessa rangaistuslaukausta.
Pitkänen on kertonut olevansa absolutisti, eikä hän ole omien sanojensa mukaan koskaan maistanut alkoholia. Pitkänen seurustelee ruotsalaisen jalkapalloilija Maja Göthbergin kanssa, joka pelaa puolustajana Kansallista liigaa Kuopion Palloseurassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miikka Pitkänen Wikimedia Commonsissa
Minna-Mari Kaila

| Minna-Mari Kaila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  virkamies
Muut tiedot
Koulutus: maatalous- ja metsätieteiden maisteri
Minna-Mari Kaila on suomalainen virkamies ja järjestöjohtaja. Kaila nimitettiin vuonna 2021 maa- ja metsätalousministeriön ruokaosaston osastopäälliköksi vuoteen 2026 asti. Kaila on toiminut määräaikaisena osastopäällikkönä vuodesta 2017 lähtien. Koulutukseltaan Kaila on maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Aikaisemmin Kaila on toiminut Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK:n maatalousjohtajana vuosina 2013–2016 sekä maaseutuyrittäjyyslinjan johtajana vuosina 2011–2013. Kaila toimi vuosina 2008–2010 maa- ja metsätalousministeri Sirkka-Liisa Anttilan erityisavustajana ja vuosina 2010-2011 Anttilan valtiosihteerinä. Kaila on työskennellyt myös maatalouslomittajana, tutkijana ja ylitarkastajana.
Misfits

| Misfits |
| --- | --- |

 Misfits vuonna 2012
Tiedot
Toiminnassa:  1977−1983, 1995–
Tyylilaji:  punk horror punk hardcore punk  heavy metal
Kotipaikka:   Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jerry Only, laulu, basso   Dez Cadena, kitara   Robo, rummut  
Levy-yhtiö:  Misfits Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Misfits on yhdysvaltalainen punkrock-yhtye. Glenn Danzig perusti yhtyeen vuonna 1977 New Jerseyn Lodissa. Misfits on yhdistetty varsinkin horror punkiksi ja deathrockiksi kutsuttuihin tyyleihin, joiden kehittäjänä yhtyettä pidetään.
Yhtyeen vaiheet

Yhtyeen kokoonpano vaihteli sen kuuden vuoden olemassaolon aikana runsaasti, josta kertoo se että yhtyeellä oli näiden kuuden vuoden aikana kuusi rumpalia (Necros-yhtyeen rumpali Todd Swalla myös soitti pari keikkaa heidän kanssaan). Kaikki Misfitsin kappaleet ovat Glenn Danzigin sanoittamia sekä säveltämiä, tosin sävellykset yleensä hienosäädettiin muiden yhtyeen jäsenten kanssa. Kaikki Misfitsin levyt julkaistiin Glenn Danzigin levy-yhtiön Plan 9:n kautta (paitsi Cough Cool Blank Recordsin (myös Glennin oma), Beware englantilaisen Cherry Redin ja Evilive 12"EP sekä Wolfs Blood/Earth A.D. saksalaisen Aggressive Rock Produktionen kautta). Misfits oli yksi ensimmäisistä yhtyeistä, jotka loivat hardcore-musiikille tietä, tosin tietämättään. Misfits on myös ollut vaikuttaja monille nykyajan isommillekin yhtyeille, kuten Metallicalle ja Guns N' Rosesille. Alkuperäinen Misfits hajosi vuonna 1983.
Yhtyeen jo alkuaikoina jättäneen Diane DiPiazzan korvasi piakkoin Jerry Only, joka vuonna 1995 toi Misfitsin takaisin ilman yhtyeen perustajaa, Glenn Danzigia. Tämä on usein vedenjakaja yhtyeen fanien kesken, jotkut pitävät tästä, toiset taas eivät. Tätä kokoonpanoa kutsutaan fanien keskuudessa nimellä Misfits '95.
Only, Danzig ja jo 80-luvulla yhtyeessä soittanut Doyle soittivat kaksi reunion-konserttia syksyllä 2016.  Ensimmäinen niistä oli 4. syyskuuta Denverissä ja toinen syyskuun puolivälissä Chicagossa. Rumpalina niissä toimii Dave Lombardo.
Triviaa

Vuonna 1998 Misfits julkaisi yhteistyössä John Cafieron kanssa singlen I wanna be a NY Ranger osana NHL-joukkue New York Rangersin ja Madison Square Gardenin promootiokampanjaa. Kappale oli alkujaan kirjoitettu Ramones-yhtyeen soitettavaksi, mutta heidän lopetettuaan vuonna 1996 siirtyi työ Misfitsille.
Arvostettu kauhuelokuvaohjaaja George A. Romero ohjasi vuonna 1999 Misfitsin musiikkivideon Scream. Se jäi samalla Romeron ainoaksi työksi musiikkivideoiden parissa.
Jäsenet

Glenn Danzig – laulu (1977–1983, 2016–)
Jerry Only – laulu (1995–2016), basso (1977–1983, 1995–)
Doyle – kitara (1980–1983, 1995–2002, 2016–)
Dave Lombardo - rummut (2016–)
Acey Slade - kitara (2016–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Diane DiPiaza – basso (1977)
Jimmy Battle – kitara (1977)
Franché Coma – kitara (1977–1978)
Bobby Steele – kitara (1978–1980)
Dez Cadena – kitara (2002–2015)
Manny – rummut (1977)
Mr. Jim – rummut (1978)
Joey Image – rummut (1978–1979)
Arthur Googy – rummut (1980–1982)
Robo – rummut (1982–1983, 2001–2002, 2004–2010)
Brian Damage – rummut (1983)
Michale Graves – laulu (1995–1998, 1998–2000)
Myke Hideous – laulu (1998)
Zoli – laulu (2000)
Dr. Chud – rummut (1995–2000)
Marky Ramone – rummut (2001–2004)
Eric "Chupacabra" Arce – rummut (2010–2016)
Diskografia

Misfitsin diskografia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MisfitsCentral - Suurin Misfits-tietolähde netissä
OneThirtyEight - Hyvä fani-sivusto
MisfitsCollectors - Keräilijöille tietoa
Misfits '95:n viralliset kotisivut
Nervo

| Nervo |
| --- | --- |

 Nervo vuonna 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  elektroninen tanssimusiikki, elektro
Kotipaikka:  Melbourne, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Olivia Nervo Miriam Nervo
Levy-yhtiö:  Virgin Records/EMI Terminal Recordings
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nervo on australialainen elektronista tanssimusiikkia tekevä duo, johon kuuluvat kaksoset, Olivia ja Miriam Nervo. He myös sanoittavat kappaleita, ja heidän sanoittamansa kappale ”When Love Takes Over” on voittanut Grammyn.
Nervo aikoi julkaista ensimmäisen albuminsa vuoden 2013 aikana, mikä toteutui vasta Collateralin julkaisemisen myötä vuonna 2015.
Diskografia > Albumit

Collateral (2015)
Diskografia > Singlet

"This Kind Of Love" (2010)
"Irresistible" (mukana Ollie James) (2010)
"The Way We See the World" (Tomorrowland Anthem) (mukana Afrojack ja Dimitri Vegas & Like Mike) (2011)
"We're All No One" (mukana Afrojack ja Steve Aoki) (2011)
"You're Gonna Love Again" (2012)
"Reason" (mukana Hook N Sling) (2012)
"Like Home" (mukana Nicky Romero) (2012)
"Army" (mukana Sultan + Ned Shepard feat. Omarion) (2013)
"Hold On" (2013)
"Not Taking This No More" (mukana Beverley Knight) (2013)
"Revolution" (mukana R3hab ja Ummet Ozcan) (2014)
"Ready for the Weekend" (mukana R3hab ja Ayah Marar) (2014)
"Rise Early Morning" (2014) (mukana Au Revoir Simone) (2014)
"It Feels" (2015)
"Haute Mess" (2015)
"Hey Ricky"(mukana Kreayshawn, Dev & Alisa Ueno) (2015)
"The Other Boys" (mukana Kylie Minogue, Jake Shears & Nile Rodgers) (2015)
"Bulletproof" (mukana Harrison Miya) (2016)
"Habit" (2019)
"Basement" (2021)
"Horizon" (2021)
Diskografia > Remixit

Alex Sayz feat. Evi Goffin – Hate To Love (Nervo Remix)
Delerium feat. Kreesha Turner – Dust In Gravity (Nervo Remix)
Sérgio Mendes – Mas que Nada (Nervo Remix)
Daniella – You & I (NERVO Remix)
Cobra Starship – Hot Mess (NERVO Remix)
Katy Perry – California Gurls (NERVO Remix)
Kylie Minogue – Put Your Hands Up (If You Feel Love) (NERVO Hands Up Extended Club Mix)
Beyonce - "Grown Woman" (Nervo remix)
Cyndi Lauper - "Time After Time" (NERVO Back In Time Remix)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Nikolai Rukavišnikov

| Nikolai Nikolajevitš Rukavišnikov |
| --- | --- |
 Rajattu kuva neuvostoliittolaisesta 16 kopeekan postimerkistä ”Sojuz 16” vuodelta 1975.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1932  Tomsk, Neuvostoliitto
Kuollut: 19. lokakuuta 2002 (70 vuotta)  Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Valittu avaruuslentäjäksi:  1967
Eläköityminen:  1987
 Nimikirjoitus
Lennot

:  Sojuz 10
 
:  Sojuz 16
 
:  Sojuz 33
 
Nikolai Nikolajevitš Rukavišnikov (ven. Николай Николаевич Рукавишников; 18. syyskuuta 1932 Tomsk – 19. lokakuuta 2002 Moskova) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki kolme avaruuslentoa.
Rukavišnikov opiskeli Bauman-instituutissa Moskovassa josta valmistuttuaan insinööriksi hän pääsi Sergei Koroljovin suunnittelutoimistoon. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1967. Hän lensi Sojuz 10, Sojuz 16 ja Sojuz 33 -avaruusaluksilla. Näihin kuului kaksi lentoa, jolloin telekointi Saljut-avaruusasemiin epäonnistui. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1987 siirtyen Energija-yhtiöön. Hän kuoli sydänkohtaukseen.
Nikolai Rubinštein

Nikolai Rubinštein.
Nikolai Grigorjevitš Rubinštein (ven. Николай Григорьевич Рубинштейн; 14. kesäkuuta (J: 2. kesäkuuta) 1835 Moskova – 23. maaliskuuta (J: 11. maaliskuuta) 1881 Pariisi) oli juutalais-venäläinen pianisti ja säveltäjä Anton Rubinšteinin nuorempi veli.
Nikolai Rubinštein opiskeli vuosina 1844–1846 pianonsoittoa saksalaisen pianopedagogin Theodor Kullakin ja sittemmin myös sävellystä saksalaisen musiikkiteoreetikon Siegfried Dehnin johdolla. Samanaikaisesti hän opiskeli lakitiedettä vuoteen 1855 saakka. Rubinšteinin merkittävin elämäntyö oli Moskovan konservatorion perustaminen ja johtaminen (yhdessä ruhtinas Nikolai Petrovitš Trubetskoin kanssa). Hänet luettiin aikansa parhaimpiin pianisteihin, vaikka nykyään hän on jäänyt kuuluisamman veljensä varjoon.
Säveltäjä Pjotr Tšaikovski halusi omistaa ensimmäisen pianokonserttonsa alun perin ystävälleen Nikolai Rubinšteinille. Tšaikovskin soitettua teoksen Rubinšteinille Moskovan konservatorion luokkahuoneessa jouluaattona 1874 Rubinštein kuitenkin haukkui sen hänelle "miltei täysin pataluhaksi". Rubinštein piti teosta mahdottomana esitettäväksi, mutta lupasi soittaa sen julkisesti, mikäli Tšaikovski tekisi siihen määräajassa hänen vaatimansa lukuisat muutokset. Suutuspäissään Tšaikovski pyyhki Rubinšteinin nimen omistussivulta ja kirjoitti tilalle saksalaisen pianistin ja kapellimestarin Hans von Bülowin, joka puolestaan kehui konserttoa kaikin puolin onnistuneeksi ja esitti sen ensimmäisen kerran julkisesti lokakuussa 1875. Myöhemmin Tšaikovski ja Rubinštein sopivat riitansa; Tšaikovski muokkasi konserttonsa piano-osuutta hieman vaivattomammaksi, ja Rubinštein puolestaan myönsi ensiarvostelunsa olleen epäoikeudenmukainen ja soitti teoksen Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878. Rubinšteinin kuoltua Tšaikovski omisti viululle, sellolle ja pianolle säveltämänsä trion (a-molli, opus 50) "suuren taiteilijan muistolle".
Suomalaisista muusikoista Ina Lange opiskeli Rubinšteinin johdolla.
Nacho

| Nacho |
| --- | --- |
 Nachoja juuston, oliivin, jalapeñon, smetanan ja salsan kera
Alkuperä
Alkuperämaa:  Meksiko
Kehittäjä(t):  Ignacio Anaya
Tiedot
Pääainesosat:  tortillalastut ja juusto
Nachot ovat Meksikosta peräisin olevia juustokuorrutettuja tortillalastuja. Nachojen keksijänä pidetään meksikolaista Ignacio Anayaa, joka tarjoili lempinimensä mukaisia nachoja vuonna 1943. Sittemmin nachoista on tullut suosittuja ympäri maailmaa.
Annos

Nachot koostuvat juustokuorrutteisista tortillalastuista, jotka tarjoillaan joskus esimerkiksi kanan, papujen tai pippurien kera. Juusto on tavallisesti cheddaria, mutta monet valmistajat käyttävät eri juustojen sekoituksia.
Historia

Nachojen keksijänä on pidetty Ignacio Anayaa. Hänen nimensä lyhennettiin usein muotoon Nacho ja hän työskenteli isäntänä (maître) Victory Club-hotellilla Piedras Negrasissa Meksikossa. Vuonna 1943 paikan päälle tuli amerikkalaisten naisten matkaseurue. Naisten miehet työskentelivät läheisellä Fort Duncanin lentotukikohdassa Yhdysvaltojen puolella rajaa ja naiset olivat tulleet syömään Victory Clubille ostosmatkansa aikana. Kokki ei ollut kuitenkaan tuolloin töissä, joten Ignacio Anaya päätti tehdä itse ruokaa joukolle.
Keittiössä oli joitakin ylijääneitä raaka-aineita. Anaya valmisti joitakin tortillalastuja ja kuorrutti ne cheddarjuustolla ja jalapenolla lämmittäen annosta muutaman minuutin uunissa nimeten valmiin annoksen lempinimensä mukaan nachoiksi. Nachojen keksijä Anaya kuoli vuonna 1975.
Nachojen resepti julkaistiin vuonna 1949 ilmestyneessä kirjassa A Taste of Texas, ja vuonna 1976 Frank Liberton omistama Rico’s Products tarjoili nachoja ensimmäistä kertaa baseballpelin aikana Texas Rangers-joukkueen ottelussa.
Missaukeen piirikunta

Missaukeen piirikunta (engl. Missaukee County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 15 052 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Lake Cityn kaupunki ja suurin kunta on Lake Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö

Vuonna 2020 Missaukeen piirikunnan 15 052 asukkaasta valkoisia oli 96,2 %, alkuperäisasukkaita 0,8 %, aasialaisia 0,7 % ja mustia 0,6 %. Vuonna 2019 3,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Missaukeen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Nagaibakin piiri

Nagaibakin piiri (ven. Нагайбакский район, Nagaibakski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 100 neliökilometriä. Asukkaita on 21 900 henkeä (vuonna 2010).
Nagaibakin piiri sijaitsee Tšeljabinskin alueen lounaisella arovyöhykkeellä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Verhneuralskin, idässä Tšesman ja kaakossa Kartalyn piireihin sekä lounaassa Agapovkan piiriin ja Magnitogorskin kaupunkiin.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on kumpuilevaa tasankoa. Ilmasto on ankaran mannermainen. Suurin joki on Uraliin laskeva Gumbeika. Piirissä on neljä pientä järveä ja yksi tekojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kulta, kvartsi, kupari ja sinkki.
Piiriin kuuluu Južnyin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 9 maalaiskuntaa: Arsinski, Balkany, Feršampenuaz, Kasselski, Kulikovski, Nagaibakski, Ostrolenski, Pariž ja Pereselentšeski.
Hallinnollinen keskus on Feršampenuazin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 38.
Asukkaista 42,1 % on venäläisiä, 30,4 % nagaibakkeja, 14,2 % kazakkeja, 5,2 % tataareja, 2,7 % mordvalaisia, 1,5 % ukrainalaisia ja 1,4 % baškiireja. Kaupunkiväestön osuus on 8,0 %.
Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja teollisuus. Maatalous on erikoistunut viljan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustavat Aleksandrijskin kupari- ja sinkkikaivos sekä Južnyin kvartsikaivos.
Piirissä toimii 29 lastentarhaa, 34 yleissivistävää koulua, iltakoulu ja ammattioppilaitos. Kulttuurilaitoksia ovat kolme lasten taidekoulua, 33 kulttuuri- ja kerhotaloa, 26 kirjastoa, neljä museota ja taulugalleria. Nähtävyyksiin kuuluu kaksi pronssikautista linnoitettua asuinpaikkaa sekä sarmaattien kulttuuria edustava Uba Taun kurgaani.
Paikallislehtenä ilmestyy Vshody (”Oraat”).
Aiheesta muualla

Nagaibakin piirin sivusto (venäjäksi)