stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dead in the Water (EP)
Kappaleet

Salute the Crumbling Pedestal – 3.17
From Despair Within – 3.33
Seeds and Soil – 3.56
Kokoonpano

Marko Lönnqvist – laulu
Pasi Lehtinen – kitara, laulu
Markus Maltari – kitara
Toni Eiskonen – basso
Lauri Kero – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Konsta Pokkinen – äänittäjä, miksaaja
Mikko Ingman – äänittäjä, miksaaja
Janne Saksa – masteroija
Marko Nääsilä – grafiikka, layout
Aiheesta muualla

Albumi Dead in the Water (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dead in the Water EP discogs.com -sivustolla
IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles

| IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles |
| --- | --- |
Kehittäjä:  1C: Maddox Games
Julkaisija:  1C: Maddox Games Ubisoft
Pelisarja:  IL-2 Sturmovik
Julkaistu:   2. maaliskuuta 2003
Lajityyppi:  lentosimulaattori
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7  ELSPA: 11+
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD, DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles on venäläisen 1C: Maddox Gamesin kehittämä ja vuonna 2003 julkaistu lentosimulaatiopeli. Peli on jatko-osa vuonna 2001 julkaistulle IL-2 Sturmovik -pelille.
Pelin tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan itärintamalle ja pelissä voi lentää Suomen, Unkarin, Neuvostoliiton, Saksan ja Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneilla. Pelissä on 20 yksinpelitehtävää ja kymmenen moninpelitehtävää, 30 lennettävää lentokonetta sekä viisi karttaa. Lisäksi peli sisältää kaikki IL-2 Sturmovik -pelin kartat ja lentokoneet. Peliä voi pelata myös moninpelinä internetissä. Peli toimii Microsoft Windows-käyttöjärjestelmillä. Pelin ikäsuositus on 7+.
Vuonna 2004 pelille julkaistiin lisäosa Ace Expansion Pack.
Darts of Pleasure

| ”Darts of Pleasure” Franz Ferdinand |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Franz Ferdinand
 Julkaistu: 8. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Tore Johansson Alex Kapranos
 Tyylilaji: indie rock, post-punk revival
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Domino
Franz Ferdinandin muut singlet
|   | ”Darts of Pleasure” 2003 | ”Take Me Out” 2004 |
Darts of Pleasure on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä 8. syyskuuta 2003. Kappale sisältyy myös yhtyeen ensimmäiselle albumille Franz Ferdinand. ”Darts of Pleasure” oli Franz Ferdinandin debyyttisingle.
”Darts of Pleasure” debytoi Britannian singlelistan sijalla 44.
Kappale on englanninkielinen, mutta sen lopussa lauletaan myös saksaksi: Ich heiße Superphantastisch! / Ich trinke Schampus mit Lachsfisch!
Kappaleet > Ison-Britannian 7" singlejulkaisu

”Darts of Pleasure”
”Shopping for Blood”
Kappaleet > Ison-Britannian CD-julkaisu

”Darts of Pleasure”
”Van Tango”
”Shopping for Blood”
Dead Star/In Your World

| ”Dead Star/In Your World” Muse |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hullabaloo
 Äänitetty : 2000–2002
 Julkaistu: 17. kesäkuuta 2002
 Formaatti: 7′′, CD
 Tuottaja(t): David Bottrill, John Cornfield, Muse
 Tyylilaji: Alternative metal ("Dead Star"), progressiivinen rock ("In Your World")
 Kesto: 03.33 ("Dead Star") 02:28 ("In Your World")
 Levy-yhtiö: Mushroom, Taste Media
Muut kannet
 Vaihtoehtoinen kansikuva
"Dead Star" ja "In Your World" ovat brittiläisen vaihtoehtorockyhtye Musen kappaleita. Kappaleet kirjoitettiin Musen kokoelma-albumille Hullabaloo, mutta niitä ei sisällytetty siihen. Kappaleet julkaistiin tuplasinglenä ennen albumin julkaisua promootiota varten ja EP-levynä Japanissa ja Ranskassa. Single ylsi sijalle 13 Britannian singlelistalla.
Videot

Kappaleesta "In Your World" tehtiin myös video, joka sisällytettiin levyn tupla-A-puolelle. Video sisälsi live-esiintymisen ja sen ohjasi Matt Askem. Video on lyhyempi kuin sen audioversio livealbumilla. Myös kappaleesta "Dead Star" tehtiin video, jossa yhtye harjoitteli pimeässä kellarissa. Videon ohjasivat Tim Qualtrough ja Tom Kirk ja se kuvattiin Winston Churchillin talossa Brightonissa.
Kappaleet > Single

7"
"In Your World" - 2:28
"Dead Star" - 3:33
CD1 "Dead Star"/"In Your World"
"Dead Star" - 3:33
"In Your World" - 2:37
"Futurism" - 3:27
"Dead Star" (video)
CD2 "In Your World"/"Dead Star"
"In Your World" - 2:28
"Dead Star" - 3:33
"Can't Take My Eyes Off You" - 3:26
Cover Frankie Vallin kappaleesta.
"In Your World" (video)
| Dead Star/In Your World Muse |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2000–2002
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 2002 (Ranska & Japani)
 Tuottaja(t): David Bottrill, John Cornfield, Muse
 Levy-yhtiö: Naïve (Ranska), Cutting Edge (Japani)
Kappaleet > EP

Ranska
"Dead Star"
"In Your World"
"Futurism"
"Can't Take My Eyes Off You"
"Dead Star (Instrumental)"
"Dead Star" (video)
"In Your World" (video)
Japani
"Dead Star"
"In Your World"
"Can't Take My Eyes Off You"
"In Your World (live)"
"Dead Star (live)"
Aiheesta muualla

Musen virallinen sivu
Deadstar/In Your World EP Musewikissä
Muse
| --- | --- |
Studioalbumit:   Showbiz  Origin of Symmetry  Absolution  Black Holes and Revelations  The Resistance  The 2nd Law  Drones  Simulation Theory  Will of the People 
Kokoelmat ja konserttitallenteet:   Hullabaloo Soundtrack  Absolution Tour  HAARP  Live at Rome Olympic Stadium 
Demot ja EP:t:   This Is A Muse Demo  Muse  Muscle Museum  Random 1-8  Dead Star/In Your World  Summer Stadiums 2010  Live at Köln Gloria Theatre
Gundam Evolve

Gundam Evolve on etupäässä vuosina 2001–2003 valmistettu, Gundam-sarjaa käsittelevien japanilaisten lyhyt-OVA-animaatioiden sarja. Sarja voidaan jakaa kahteen osaan, alusta alkaen sellaisenaan myyntiin tarkoitettuihin, aiempiin Gundam Evolve - ja myöhempiin, erityisesti Gundam-pienoismallien markkinointitarkoituksiin valmistettuihin Gundam Evolve../ -animaatioihin.
Yleistä

Gundam Evolve -animaatioissa on yleensä kuvattu yleensä periteisesti animoitujen eri Gundam-sarjojen yksittäisiä kohtauksia uudelleen tekoaikaan uusinta tietokoneanimaatioteknologiaa hyödyntäen. Useimmissa Gundam Evolve -animaatioissa on käytetty 3D-tietokonegrafiikkaa, muttei kuitenkaan kaikissa.
Gundam Evolve -animaatiot ovat valmistumisensa jälkeen puolestaan vaikuttaneet myöhempiin Gundam-tuotteisiin ja muihin Sunrisen teoksiin. Näistä voidaan mainita saman studion SD Gundam Force, Takashi Imanishin ohjaama Kidō senshi Gundam: MS Igloo ja Yoshiyuki Tominon Rean no tsubasa. Lisäksi Kidō senshi Z Gundam -elokuvien avaruussiirtokuntien ja -alusten 3D-mallien tekijöihin kuului Gundam Evolven työryhmässä kokemusta keränneitä henkilöitä.
Viisi ensimmäistä osaa ja myöhemmät osat perustuvat kaikki samalle konseptille (Gundam-kohtausten uudelleenkuvaus uudempaa animaatioteknologiaa hyödyntäen), mutta niiden voidaan katsoa olevan myös kaksi erillistä kokonaisuutta. Myöhempiin animaatioihin liittyy myös suhteellisen nimekkäitä tekijöitä.
Jaksot > Gundam Evolve > Gundam Evolve 1 – RX-78-2 Gundam

RX-78-2 Gundam
Amuro Ray – Tōru Furuya
Sayla Mass – Yō Inoue
Ohjaaja: Yūichi Abe
Jaksot > Gundam Evolve > Gundam Evolve II – RX-178 Gundam Mk-II

Gundam Mk-II
Rick-Dias
Kamille Bidan – Nobuo Tobita
Roberto – Kōzō Shioya
Astonaige Medoz – Shingo Hiromori
Quattro Vageena – Shūichi Ikeda
Ohjaaja: Takayuki Masuo
Jaksot > Gundam Evolve > Gundam Evolve 3 – GF-13-017NJII God Gundam

God Gundam
Rising Gundam
Domon Kasshu – Tomokazu Seki
Rain Mikamura – Miki Narahashi
Ohjaaja: Takashi Imanishi
Jaksot > Gundam Evolve > Gundam Evolve 4 – GX-78 GP03 Dendrobium

Gundam GP03 (Stamen, Dendrobium)
Gelgoog M
Zaku IIF2
Vain piirustuksina: Gundam GP04G Garbera, Gundam GP01, Gundam GP01-Fb, Gundam GP02
La Vie en rose
Lucette Audevie – Masako Katsuki
Defrah Kar – Mayumi Asano
Ohjaaja: Takashi Imanishi
Jaksot > Gundam Evolve > Gundam Evolve 5 – RX-93 ν Gundam

ν Gundam
α Azieru
Jegan
Amuro Ray – Tōru Furuya
Quess Paraya – Maria Kawamura
Hassaway Noa – Nozomu Sasaki
Juoni: Yoshiyuki Tomino
Ohjaaja: Takayuki Masuo
Jaksot > Gundam Evolve../

Myöhemmistä Gundam Evolve -animaatioista näytettiin pätkiä Bandai Hobby jigyōbun mainostarkoituksissa televisiossa, ja animaatioiden koko versioita näytettiin pieoismallikaupoissa asiakkaita houkuttelemassa. Osat ../9 ja 15 julkaistiin ensimmäisinä DVD:llä eikä kaupoissa näytettävänä videona.
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../6 – YMF-X000A Dreadnaught Gundam

Dreadnaught Gundam
Hyperion Gundam (No. 1)
GuAIZ
Prayer Reverie – Sachiko Kojima
Ohjaus ja storyboard: Shin’ya Horii
Valvonta: Ryōsuke Takahashi
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../7 – XXXG-00W0 Wing Gundam Zero

Wing Gundam Zero Custom
Virgo II
Heero Yuy – Hikaru Midorikawa
Tohtori J – Minoru Inaba
Ohjaus, tarina, storyboard ja kuvaus: Shūkō Murase
Siirtokuntatykin suunnittelu: Yoshinori Sayama
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../8 – GAT-X105 Strike Gundam

Aile Strike Gundam
Ginn Ocher
Ohjaus ja storyboard: Ken’ichi Suzuki
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../9 – MSZ-006 Z-Gundam

Red Zeta (MSZ-006-P2/3C Z Gundam No. 3, P2-malli)
Grey Zeta (MSZ-006-3A Z Gundam No. 3, A-malli)
White Zeta (MSZ-006-3B Z Gundam No. 3, B-malli)
Psyco-alus Geminus
Psyco mobile suit Hastur
Red Snake / Yurii Ajissah – Ayako Kawasumi
Grey Wolf – Jōji Nakata
Blue Rose – Kiyomitsu Mizuuchi
Kato – Jun’ichi Endō
White Unicorn – Tōru Furuya
Ohjaus ja storyboard: Yasuaki Matsuki
Juoni: Hideaki Kondō
Hahmosuunnittelu: Yoshikazu Yasuhiko
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../10 – MSZ-010 ZZ-Gundam

ZZ-GR / MSZ-010S ZZ Gundam (ZZ-GR:n B-osilla)
Qubeley Mk-II
Döven Wolf
Zaku II
Jupitris II
Judau Ashta – Kazuki Yao
Roux Louka – Naoko Matsui
Leina Ashta – Eri Sendai
Ohjaus ja storyboard: Masaki Kitamura
Juoni: Yoshishige Matsuno
Mobile suitien viimeistely: Masato Ichishiki
Hahmojen puvut: Daisuke Kishi
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../11 – RB-79 Ball

Ball (Ver.Ka)
G Bull
G Armor (G3 Gundam)
Zaku II
White Base
Hiden – Hiroshi Kamiya
Ohjaus ja esi-storyboard: Kei’ichi Momose
Juoni: Hideaki Kondō
Storyboard: Kiyoshi Okuyama
Hahmosuunnittelu: Ikko Sasai
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../12 – RMS-099 Rick-Dias

Rick-Dias (Quattron kone)
Rick-Dias (musta)
Zaku II (Charin kone)
GM II (A.E.U.G:n väreissä)
Gundam Mk-II
Hyaku-shiki
RX-78-2 Gundam
Argama
Quattro Vageena – Shūichi Ikeda
Astonaige Medoz – Shingo Hiromori
Ohjaus ja storyboard: Shigeto Kawata
Juoni: Hideaki Kondō
Hahmosuunnittelu: Toshiyuki Kubooka
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../13 – RMS-108 Marasai

Marasai
Koko versiossa Gundam Mk-II (Flying Armor -varusteilla)
GM II (A.E.U.G.-värit, Liittovaltion värit)
Nemo
Galbaldy β
Rick-Dias (punainen)
Hyaku-shiki
Jonathan – Takahiro Sakurai
Ohjaus ja storyboard: Yoshitomo Yonetani
Juoni: Hideaki Kondō
Hahmosuunnittelu: Kyūta Sakai
Design-työ: Hajime Katoki
Jaksot > Gundam Evolve../ > Evolve../14 – Musha Gundam

Rekka Musha Gundam / Gundam daishōgun (Hishōhōyokuzan-muoto) – Nobuyuki Hiyama
Mazaku – Kiyomizu Mizuuchi
Rivisotilaat/Gerugugut – Takayuki Kondō, Kiyotaka Kojima, Daisuke Matsuoka, Masaaki Kōda, Kōichi Yamada, Riki Kitazawa
Komusha Gansuke – Kumiko Watanabe
Komusha Seinoshin – Sachiko Kojima
Komusha Jimuchiyo – Fuyuka Ōuchi
Teehuoneen tarjoilija – Saki Nakajima
Musha shichininshū
Ohjaus: Ken’ichi Suzuki
Storyboard: Yoshitomo Yonetani
Juoni: Daimyōjin Horiguchi
Hahmosuunnittelu: Masato Ichishiki
Otsikot: Ryōsuke Takahashi
Jaksot > Gundam Evolve../ > Gundam Evolve../15 – RX-78 / MAN-03 Braw-Bro

Perustuu Kidō senshi Gundamin jaksoon 39, ”Newtype, Charia Bull”. Gundamista lähtien OVAssa esiintyvien sotakoneiden ulkoasua on muokattu radikaalisti.
MSN-03 Braw-Bro (Evolve Ver.)
RX-78 Gundam (Evolve Ver.)
RX-77 Guncannon (Evolve Ver.)
RGM-79 GM (Evolve Ver.)
White Base
Charia Bull – Rikiya Koyama
Gihren Zabi – Banjō Ginga
Lalah Sune – Keiko Han
Amuro Ray – Tōru Furuya
Char Aznable – Shūichi Ikeda
Ohjaus: Kei’ichi Momose
Storyboard: Kiyoshi Okuyama
Hahmosuunnittelu: Harusame Tsubaki
CD:t

Black Stars (4.32)
Sanat ja sävel Sumitada Azumano
Soldier – kanashimi no shi (4.18)
Sanat Shōko Kiyomizu, sävel Kazuyoshi Baba, sovitus Masala Nishida
Black Stars (Without Vocal) (4.32)
Soldier – kanashimi no shi (Without Vocal) (4.15)
Konna mon ja nai! (4.10)
Sanat Masanori Ōuchi, sävel ja sovitus Shōichirō Hirata
Time Is on My Side (5.02)
Sanat Yūho Iwasato, sävel Masumi Yamazaki, sovitus Takahito Eguchi
Konna mon ja nai! (Without Vocal) (4.10)
Time Is on My Side (Without Vocal) (5.00)
Shift (4.28)
Sanat Hitomi Mieno, sävel ja sovitus Yōsuke Tsuge
Owaranu mirai (4.47)
Sanat Jirō Kawakami, sävel Yōji Noi, sovitus Manao Doi
Shift (original karaoke) (4.28)
Owaranu mirai (original karaoke) (4.46)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (japaniksi)
Decebalusin patsas

| Decebalusin patsas |
| --- | --- |

Nimi:  Decebalusin patsas
Tekijä:  Iosif Constantin Drăgan
Valmistumisvuosi:  2004
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  40 m
Sijainti:  Orșova
Paikkakunta:   Orșova, Romania
Koordinaatit:  44°38'26"N, 22°17'29"E
Decebalusin patsas on 40 metriä korkea veistos, joka on kaiverrettu vuoren kylkeen. Veistos sijaitsee Tonavan vieressä lähellä Orșovan kaupunkia Romaniassa. Decebalusin patsas on Euroopan suurin kiviveistos. Veistosta rakennettiin kymmenen vuotta (1994–2004) ja se tuli valmistuessaan maksamaan yli miljoona dollaria (noin 788 000 euroa).
Veistos on rakennettu kuningas Decebalusin kunniaksi. Hän hallitsi Daakiaa vuosina 87–106.
Doris Grau

Doris Grau (12. lokakuuta 1924 Brooklyn, New York – 30. joulukuuta 1995 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten ruokalan emäntä Doriksen (Lunchlady Doris) ääniroolista animaatiosarjassa Simpsonit. Graun kuoltua keuhkosairauteen vuonna 1995 hahmo muutettiin sarjassa puhumattomaksi taustahahmoksi. Vuonna 2006 rooli annettiin Tress MacNeillelle, mutta uudemmissa jaksoissa hahmon nimeksi on vaihdettu Dora, kunnianosoituksena Grauta kohtaan, jotta alkuperäinen hahmo olisi poistunut hänen mukanaan.
Grau oli pääosan urastaan kuvaussihteeri useissa elokuva- ja tv-tuotannoissa. Hän siirtyi itse näyttelemään vasta vanhoilla päivillään. Hänellä oli aivan pieniä sivurooleja tilannekomediasarjassa Cheers, komediaelokuvissa Arvoisa herra ja Babe – urhea possu sekä rikoselokuvassa Coldblooded.
Cyril Despres

| Cyril Despres |
| --- | --- |
 Despres 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1974 (ikä 50) Nemours
Kansalaisuus:  Ranska
Moottoriurheilija
Dakar-ralli
Esikoiskausi:  2000
Nykyinen talli:  Overdrive Racing
Mestaruudet
2005, 2007, 2010, 2012, 2013:  Dakar-ralli
Cyril Despres (s. 24. tammikuuta 1974 Nemours) on ranskalainen erämaa- ja aavikkorallikuljettaja. Hän on voittanut Dakar-rallin viidesti moottoripyörällä.
Kilpaura > Enduro (2000–2014)

Despres työskenteli moottoripyörämekaanikkona Pariisissa ja ajoi ensimmäisen kerran Dakar-rallissa 2000 Hondalla. Hän ajoi sijalle 16. Despres sijoittui Dakarin jälkeen Tunisian rallissa kolmanneksi ja voitti Marokon rallin.
Kilpaura > Enduro (2000–2014) > BMW Motorrad (2001)

Despres siirtyi seuraavaksi BMW:lle, joka tarjosi tehdastalli paikkaa hänelle. Hän onnistui voittamaan yhden erikoiskokeen 2001 Dakar-rallissa. Hän ajoi sitä ennen 17 erikoiskokeella toiseksi ja oli kokonaisrallin kolmastoista.
Kilpaura > Enduro (2000–2014) > Yamaha (2014)

Menestyksekkään KTM vuosien jälkeen Despres siirtyi Yamahalle toukokuussa 2013. Despres ajoi avauserikoiskokeella kolmanneksi ja nousi kolmannella toiseksi. Hän kuitenkin kärsi moottoririkon neljännellä erikoiskokeella, jonka myötä Despres menetti 28 minuuttia. Hän onnistui voittamaan rallin aikana kolme erikoiskoetta, mutta jäi lopulta neljänneksi.
Kilpaura > Autot (2015–2019) > Team Peugeot Total (2015–2018)

Despres siirtyi autojen pariin allekirjoitettuaan sopimuksen Peugeotin kanssa, joka teki paluun Dakar-ralliin uudella Peugeot 2008 DKR autolla. Hän sai tallikaverikseen Stéphane Peterhanselin ja Carlos Sainzin. Hänen debyyttinsä oli vielä autoluokkaan totuttelua endurojen jälkeen, ja hän ajoi lopulta sijalle 34.
Seuraavassa Dakar-rallissa 2016 Despres ja Peugeot ajoivat huomattavasti paremmin. Hän onnistui ajamaan kokonaistuloksissa seitsemänneksi ja kirjautti toiseksi nopeimman ajan kymmenennellä erikoiskokeella. Tallikaveri Peterhansel otti Dakar-rallin voiton. Despres ajoi Dakarin jälkeen kesällä Silk Way rallin, jonka hän onnistui voittamaan.
Peugeot toi uuden mallin Peugeot 3008 DKR vuoden 2017 Dakar-rallia varten, joka osoittautui vielä kilpailukykyisemmäksi, kun Peugeot otti kolmoisvoiton. Despres ajoi kolmanneksi ja onnistui voittamaan yhden erikoiskokeen, joka tapahtui neljännellä. Tuolloin hän siirtyi rallin johtoon, mutta putosi heti seuraavan erikoiskokeen jälkeen kolmanneksi. Dakarin jälkeen Despres osallistui toistamiseen Silk Way ralliin, jossa hän onnistui uusimaan edellisvuoden voittonsa.
Vuoden 2018 Dakar-rallin Despres aloitti vahvasti mentyään rallin johtoon voitettuaan toisen erikoiskokeen. Hän kuitenkin ongelmia neljännellä erikoiskokeella hajotettuaan renkaan ja jousitukset. Despres putosi kauas kärjestä, mutta onnistui nousemaan kymmenen parhaan joukkoon ajettuaan erikoiskokeilla 8 ja 12 toiseksi nopeimman ajan. Hän oli lopputuloksissa seitsemäs.
Kilpaura > Autot (2015–2019) > X-raid Mini (2019)

Peugeotin lopetettua kilpailemisen Dakar-rallissa Despres siirtyi lokakuussa 2018 muiden Peogeot kuljettajien kanssa X-raidille. Despres ajoi Mini John Cooper Works Buggylla 2019 Dakar-rallissa viidenneksi ollen kolmanneksi paras X-raid Minin kuljettaja. Hän onnistui parhaimmillaan ajamaan viimeisellä erikoiskokeella kolmanneksi.
Kilpaura > UTV (2020)

X-raidin vähennettyä kuljettajiaan Despres siirtyi Red Bullin sponsoroimana belgialaiseen yksityistalliin Overdrive Racingiin ajamaan UTV-luokkaan OT3 UTV:llä. Overdrive oli kehitellyt uuden kuusivaihteisen ja tuhat kuutioisen turbo version. Despres ajoi lokakuussa 2019 testejä tulevaa Dakar-rallia varten. Hän joutui keskeyttämään kahdeksannella erikoiskokeella moottorikon vuoksi.
Despresin ajamana enduropyörä 2005 Dakar-rallissa.
Despres (keskellä) yhdessä Peterhanselin ja Sainzin kanssa.
Doris Hedberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hedberg 1950-luvulla. |  Hedberg 1950-luvulla. |  Hedberg 1950-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | yhteisvoimistelu |  |
Doris Linnea Birgitta Hedberg (myöh. Asplund, s. 18. helmikuuta 1936 Skellefteå) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Hedberg saavutti yhteisvoimistelussa olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän kilpaili myös ottelussa, sijoittui permannolla kahdeksanneksi ja hypyssä kymmenenneksi ja kuului myös Ruotsin joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Doris Eaton Travis

Doris Eaton Travis
1920
Doris Eaton Travis (14. maaliskuuta 1904 Norfolk, Virginia, Yhdysvallat – 11. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen Broadway- ja elokuvanäyttelijä. Hän oli Florenz Ziegfeldin Ziegfeld Follies -revyysarjan viimeinen elossa ollut kuorotyttö, niin kutsuttu Ziegfeld girl.
Eaton Travis alkoi 4-vuotiaana opiskella Washington DC:ssä tanssia sisartensa Maryn (k. 1948) ja Pearlin (k. 1958) kanssa. Vuonna 1911 sisaruksilla oli rooli Maurice Maeterlinck fantasianäytelmässä The Blue Bird. Sisarukset jatkoivat teatteriuraansa menestyksellä, ja Doris aloitti yhteistyönsä Ziegfeldin kanssa vuonna 1918. Viimeisen kerran hänet nähtiin tämän revyyssä 1920.
Eaton Travis esiintyi 1920–1930-lukujen saatossa useissa mykkäelokuvissa. Hollywood Music Box Revuessa hän ensiesitti kaksi Nacio Herb Brownin laulua: ”Singin' in the Rainin” ja ”The Doll Dancen”, joista jälkimmäiseen hän kirjoitti myös sanoituksen. 18-vuotiaana hän meni naimisiin itseään kaksi kertaa vanhemman tuottaja Joe Gorhamin kanssa. Avioliitto jäi kuitenkin lyhytikäiseksi, sillä Gorham kuoli alle vuoden sisällä sydänkohtaukseen. Eaton Travesin viimeinen Broadway-show on vuodelta 1932.
Vuonna 1936 Eaton Travisin palkkasi newyorkilainen Arthur Murray Dance Studios, jonka tanssinopettajana hän toimi 32 vuoden ajan. Eaton Travis oli vuoteen 2000 naimisissa Paul Travisin kanssa, mutta hänellä ei ollut lapsia. Pariskunta oli perustanut vuonna 1968 maatilan Normaniin, Oklahomaan. Vuodelta 2006 olevan tiedon mukaan Doris Eaton Travis hoiti tilaa vielä tuolloin.
Eaton Travis valmistui vuonna 1992 cum laudella Oklahoman yliopistolta, ja hänestä tehtiin Oaklandin yliopiston kunniatohtori vuonna 2004. Yli 65 vuoden tauon jälkeen hän hoiti vuonna 1999 pienen roolin Man on the Moonissa. Lauren Redniss on julkaissut Eaton Travisista elämäkerran Century Girl: 100 Years in the Life of Doris Eaton Travis, Last Living Star of the Ziegfeld Follies.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hannes Häyrinen

| Hannes Häyrinen |
| --- | --- |
 Hannes Häyrinen vuonna 1961.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Johan Erik Häyrinen
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1914 Jyväskylä, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 21. joulukuuta 1991 (77 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Liisa Nevalainen  (vih. 1939; k. 1987)
Sukulaiset:   Arna Högdahl  Päivi Horsma  Lilli Tulenheimo 
Näyttelijä
Aktiivisena:  1934–1989
Merkittävät roolit:   Nuoruus sumussa  Radio tekee murron  Hanski 
Palkinnot
  Parhaan miessivuosan Jussi  1946 Nuoruus sumussa  Parhaan miespääosan Jussi  1951 Radio tekee murron  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Johan Erik ”Hannes” Häyrinen (vuoteen 1948 Högdahl; 25. huhtikuuta 1914 Jyväskylä – 21. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja. Hän oli Suomen tunnetuimpia ja arvostetuimpia koomikoita, joka näytteli sekä elo­kuvissa, teatterissa että televisiossa. Häyrinen teki viitisen­kymmentä elo­kuva­roolia sekä nimi­osan suositussa televisio­sarjassa Hanski (1966–1973). Teatterissa hän näytteli muun muassa marsalkka Mannerheimin roolia Paavo Rintalan näyttämö­sovituksessa. Häyrinen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1965.
Varhaisvaiheet

Hannes Häyrisen vanhemmat olivat rakennus­mestari John Hög­dahl ja Kerttu Häyrinen. Hänen sisar­puoliaan isänsä kautta olivat näyttelijät Arna Högdahl, Päivi Horsma-Salo ja Lilli Tulenheimo. Häyrinen oli avioton lapsi; hänen isänsä tunnusti hänet pojakseen, mutta vanhemmat eivät koskaan avioituneet tai eläneet yhdessä.
Hannes asui 11-vuotiaaksi asti äitinsä vanhempien luona Suo­lahdessa, jossa hän osallistui työ­väen­yhdistyksen näyttämö­toimintaan. Isoäidin kuoltua hän muutti Helsinkiin isänsä luo. Läheistä sidettä vanhempiin ei syntynyt, ja Hannes kutsui isäänsä ”sedäksi”. Rakkauden puuttuminen lapsuudesta leimasi Häyrisen loppuelämää.