stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amfitrope

| Amfitrope> Ἀμφιτρόπη.Sijainti |
| --- | --- |
 Amfitrope
Koordinaatit:  37°42′33″N, 24°0′34″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Megála Péfka, Lavreotikí, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Antiokhis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Amfitropēthen (Ἀμφιτροπῆθεν)
Bulen jäseniä:  2
 :  3 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amfitrope (m.kreik. Ἀμφιτρόπη, Amfitropē, lat. Amphitrope) oli antiikin aikainen Antiokhis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Amfitrope sijaitsi Atenen demoksen itäpuolella ja Sunionin demoksen länsipuolella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Megála Péfkaa Lavreotikín kunnan alueella. Demos oli osa Laureionin seudun kaivosaluetta, ja siellä tiedetään olleen ainakin 8–9 kaivosta.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kolme bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Amfitropēthen (Ἀμφιτροπῆθεν).
Amigan pelintekijän opas

| Amigan pelintekijän opas |
| --- | --- |
 etukansi
Kirjailija:  Keskikiikonen, Mika & Kiuttu, Petri
Kuvittaja:  Wallu
Kieli:  suomi
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  Sanomaprint Erikoislehdet
Julkaistu:  1992
Sivumäärä:  278
ISBN:  951-832-029-2
Sarja: Bitti-kirjat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Amigan pelintekijän opas on suomalainen kirja videopelien kehittämisestä Amiga-tietokoneelle.
Kirja käsittelee Amigan laitteiston ja piirisarjan ohjelmointia kuten copper- ja blitter-apusuorittimia, DMA:n käsittelyä ja laitteistokeskeytyksiä. Ohjelmointikielenä on pääasiassa assembly ja liitteessä on sillä tehty peliohjelma. Kirjassa kuvataan sprite-grafiikan käsittelyä ja vektorigrafiikkaa ns. piiloviivojen poistolla. Assemblyn perusteita ei kuitenkaan opeteta. Kirjan mukana tulee levyke.
Ruotsin ralli 1982

|  Ruotsin ralli 1982 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1982. 
Ajankohta:  12.–14. helmikuuta 1982
Pituus:  25 erikoiskoetta, 352,51 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Stig Blomqvist    Björn Cederberg  (Audi Sport Sweden)
Toinen:   Ari Vatanen    Terry Harryman  (David Sutton Motorsport)
Kolmas:   Walter Röhrl    Christian Geistdörfer  (Rothmans Opel Rally Team)
Ruotsin ralli 1982 (viralliselta nimeltään 32. International Swedish Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 12.–14. helmikuuta 1982 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 352,51 kilometriä (suunniteltu pituus oli 366,51 kilometriä).
Ruotsin rallista sai kaudella 1982 vain kuljettajien pisteitä eikä valmistajien pisteitä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Stig Blomqvist |  Björn Cederberg | Audi Quattro | 3:40.15 | 0.0 |  |
| 2. |  Ari Vatanen |  Terry Harryman | Ford Escort RS1800 | 3:42.51 | +2.36 |  |
| 3. |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Opel Ascona 400 | 3:44.29 | +4.14 |  |
| 4. |  Per Eklund |  Ragnar Spjuth | Saab 99 Turbo | 3:45.20 | +5.05 |  |
| 5. |  Michèle Mouton |  Fabrizia Pons | Audi Quattro | 3:46.08 | +5.53 |  |
| 6. |  Lasse Lampi |  Pentti Kuukkala | Ford Escort RS1800 | 3:46.14 | +5.59 |  |
| 7. |  Sören Nilsson |  Anders Olsson | Nissan Violet GT | 3:48.41 | +8.26 |  |
| 8. |  Kalle Grundel |  Rolf Melleroth | Volkswagen Golf GTI | 3:50.30 | +10.15 |  |
| 9. |  Bengt Thorsell |  Jan-Olof Bohlin | Ford Escort RS1800 | 3:51.09 | +10.54 |  |
| 10. |  Mikael Ericsson |  Jan Sandström | Audi Coupé GT | 3:52.48 | +12.33 |  |
Lähde:
Potsdaminvinttikoira

| Potsdaminvinttikoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Italia
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Levriero di Potsdam, Potsdam Greyhound, Potsdam Windhund
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  45-51 cm
Väritys:  fawn, pronssi, sininen, hopeanharmaa tai musta
Potsdaminvinttikoira (Levriero di Potsdam) on sukupuuttoon kuollut italialainen koirarotu.
Ulkomuoto

Potsdaminvinttikoira oli kookkaampi kuin italianvinttikoira, mutta pienempi kuin whippet. Se oli keskikokoinen, piirteiltään elegantti ja siro. Sen karvapeite oli lyhyt, sileä ja erittäin hienolaatuinen. Väritys oli joko fawn, pronssi, sininen, hopeanharmaa tai musta. Säkäkorkeus oli noin 45 tai 51 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu oli ihanteellinen seura- ja perhekoira.
Alkuperä

Rotu oli sukua kotimaansa toiselle vinttikoirarodulle italianvinttikoiralle, ja toisin kuin kookkaammat vinttikoirat, se jalostettiin jo alun perin yksinomaan seurakoiraksi. Fredrik II Suuri kasvatti sitä Sanssoucin kesäpalatsissaan Potsdamissa, mistä virheelliseen alkuperään viittaava nimi on lähtöisin. Hän oli potsdaminvinttikoirien innokas harrastaja ja hänen koirillaan oli muun muassa omat ruokalautaset ja omat palvelijat. Hän piti rotua yksinoikeudella palatsissaan eikä antanut viedä sitä sen ulkopuolelle.
Kaksi Fredrik Suuren potsdaminvinttikoiraa pelasti kerran hänen henkensä. Kävi ilmi, että kaakao jota hän tarjosi ensin kahdelle suosikkikoiralleen oli myrkytettyä, ja koska koirat kuolivat pian sen juotuaan hän ei itse erehtynyt juomaan sitä. Pian selvisi että hänen itävaltalaiset vihollisensa olivat lahjoneet hänen ranskalaisen kokkinsa salamurhaamaan hänet.
Fredrikin kuoleman jälkeen kreivitär Marie Münster hankki itselleen kaksi jäljellä ollutta yksilöä. Hänen kasvatustyönsä ansiosta rotu levisi hetkeksi jopa Englantiin ja Irlantiin. Viimeiset tunnetut yksilöt elivät 1900-luvun alkupuolella, mutta ensimmäinen maailmansota tappoi nekin sukupuuttoon.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies

| Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies |
| --- | --- |
 Speaker of the United States House of Representatives
 
 
 Nykyinen Mike Johnson 25. lokakuuta 2023 lähtien
Virka-asunto:  United States Capitol, Washington, D.C.
Nimittäjä:  Yhdysvaltain edustajainhuone
Kauden pituus:  edustajainhuoneen tahto; valitaan uuden kongressin alussa vaaleilla valittujen edustajien enemmistöllä
Perustettu:  4. maaliskuuta 1789
Ensimmäinen:  Frederick Muhlenberg
Palkka:  223 500 dollaria vuodessa
Kotisivut:  Speaker.gov
Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies (engl. Speaker of the United States House of Representatives) on Yhdysvaltojen kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen puheenjohtaja. Virka perustettiin vuonna 1798 Yhdysvaltojen perustuslain 1. artiklan, 2. osan julistuksella "Edustajainhuone valitkoon itselleen puhemiehen..." Perustuslaki ei edellytä, että puhemies valitaan kongressin edustajista, mutta tähän mennessä jokainen virkaa kantanut on ollut edustajainhuoneen jäsen.
Puhemies on Yhdysvaltain hallinnon kolmanneksi ylin virka presidentin ja varapresidentin jälkeen. Tämän jälkeen tulee senaatin varapuheenjohtaja President pro tempore. Edustajainhuoneen puhemies ei ole puolueeton, vaan edustaa yleensä edustajainhuoneen enemmistöpuoluetta ja toimii virassaan osana puolueen toimintaa. Puhemies ei yleensä jaa puheenvuoroja eikä johda keskustelua, vaan delegoi sen alaisilleen. Hän ei myöskään yleensä osallistu keskusteluihin ja äänestää harvoin. Edustajainhuoneen ja enemmistöpuolueen johtamisen lisäksi puhemies vastaa erilaisista edustajainhuoneen hallinnollisista tehtävistä sekä edustaa vaalipiiriään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies Wikimedia Commonsissa
Amesin testi

Amesin testin periaate
Amesin testi eli Ames-testi on menetelmä kemikaalien mutageenisuuden selvittämiseksi. Menetelmän kehitti Bruce Ames tutkimusryhmineen nopeaksi, helpoksi ja halvaksi tavaksi määrittää, onko jokin yhdiste mahdollisesti mutageeninen tai karsinogeeninen ja menetelmä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1973. Tämän jälkeen siitä on tullut tärkeä testausmenetelmä tutkittaessa aineiden myrkyllisyyttä.
Testin periaate

Amesin testissä malliorganismina käytetään Salmonella typhimurium -bakteerin kantaa TA100 tai TA 1535, jotka eivät itsessään kykene syntetisoimaan histidiiniä vaan ne joutuvat hankkimaan tarvitsemansa histidiinin ravintoliuoksesta. Amesin testissä S. typhimurium -bakteereja kasvatetaan alustalla, joka sisältää histidiiniä vain sen verran, että bakteerikanta pääsee kasvun alkuun, mutta jotta kanta säilyisi elinkykyisenä pidemmän aikaa, täytyy sen geeneissä tapahtua mutaatio, joka mahdollistaa histidiinin biosynteesin. Kasvatusalustaan lisätään myös tutkittava yhdiste ja rotan tai ihmisen maksan homolysaattia, joka sisältää entsyymejä. Amesin testillä tutkitaan yhdisteitä, jotka näiden entsyymien vaikutuksesta aktivoituvat riittävän elektrofiilisiksi yhdisteiksi, jotka kykenevät reagoimaan bakteerin DNA:n kanssa aiheuttaen mutaatioita. Amesin testi kestää 48 tuntia ja mikäli bakteerikanta on tämän jälkeen elinvoimainen ja tuottaa D-histidiiniä, on tutkittava yhdiste mutageeninen.
Amesin testin etuja ovat, että se on nopea ja halpa, luotettava silloin kuin tutkitaan tunnettuja karsinogeeneja tai ei-karsinogeenejaselvennä, hyvin herkkä, voidaan käyttää useita komponentteja sisältävien seoksien tutkimiseen ja mutaatioiden mekanismeja voidaan tutkia vertaamalla eri kantojen välisten tulosten eroja. Testin haittapuolia ovat biologisen aktivoitumisen vaatimus ja testi voi tuottaa negatiivisia tuloksia yhdisteille, jotka eivät vaadi entsyymien aiheuttamaa aktivoitumista, näytteen täytyy olla steriili ja lisäksi bakterisidiset yhdisteet aiheuttavat ongelmia testin luotettavuudelle. Lisäksi kemikaalien aineenvaihdunnassa on eroja ihmisen ja rotan välillä, mikä tulee ottaa huomioon tehtäessä Amesin testiä rotan maksasta peräisin olevan homolysaatin avulla.
Forex (yritys)

Forexin logo
Forex on ruotsalainen valuutanvaihtoon erikoistunut yritys.
Tuotteet

Valikoimiin kuuluu 80 käteisvaluuttaa, matkasekkejä ja Western Unionin sähköiset rahansiirrot.
Forexin verkkopalvelusta voi ostaa valuuttaa, joka toimitetaan postin noutopisteeseen tai Forexin liikkeeseen.
Historia

Yrityksen esimuoto käynnistyi vuonna 1927 parturimestari Gyllenspetsin liikkeessä Tukholman keskusrautatieasemalla. Monet parturimestarin asiakkaista olivat matkailijoita, jotka tarvitsivat valuuttaa. Parturimyymälästä tuli ajan myötä pieni valuutanvaihtokonttori, jota 1960-luvulle saakka ylläpiti Ruotsin valtion rautatielaitos.lähde?
Vuonna 1965 matkatoimistoyrittäjä Rolf Friberg osti valuutanvaihtotoiminnan. Yritys sai myöhemmin nimen Forex ja se on edelleen Fribergin perheen omistuksessa.
1990-luvun alkuun asti Forex oli Ruotsissa pankkien lisäksi ainoa yritys, jolla oli valtionpankin lupa käydä valuuttakauppaa. Suomessa Forex avasi ensimmäisen liikkeen Helsingin Rautatieasemalla vuonna 1993. Sitä ennen laki salli valuutanvaihdon ainoastaan pankeille.lähde?
Forexin valuuttamyymälät Pohjoismaissa ylsivät vuonna 2005 noin 2,8 miljardin euron liikevaihtoon. Ruotsissa ja Norjassa Forexilla on ollut pankkitoimilupa vuodesta 2003, Suomessa vuodesta 2006.lähde?
Forexin muovitaskuja vaihdetuille rahoille.
Roxette

| Roxette |
| --- | --- |
 Roxette esiintymässä vuonna 2011
Tiedot
Toiminnassa:  1986, 2024–2016
Tyylilaji:  pop, rock
Kotipaikka:  Halmstad, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Per Gessle, sävellys, sanoitus, laulu  
Entiset jäsenet:  Marie Fredriksson, laulu  
Levy-yhtiö:  EMI   Edel Music  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roxette on ruotsalainen Halmstadista kotoisin oleva pop-duo, jonka jäsenet olivat laulaja Marie Fredriksson ja säveltäjä-sanoittaja Per Gessle. Duo perustettiin 1986. Kulta-aikanaan 1990-luvun alussa se oli yksi maailman suosituimmista yhtyeistä.
Roxette lopetti konsertoinnin vuonna 2016, ja Fredriksson kuoli kolme vuotta myöhemmin. Per Gessle on jatkanut Roxetten tyylisen musiikin levyttämistä ja duon vanhojen hittien esittämistä vuonna 2022 perustamassaan yhtyeessä PG Roxette, mutta päätti palata vanhaan nimeen 2024.
Historia

Per Gessle ja Marie Fredriksson tapasivat 1970-luvun lopulla, kun Fredriksson lauloi Strul & Ma Mas Barn -yhtyeessä ja Gessle soitti Ruotsissa suositussa Gyllene Tider -yhtyeessä. Fredriksson liittyi Gyllene Tideriin taustalaulajaksi 1981. Hän julkaisi 1984 soololevyn, jolle Gessle oli kirjoittanut yhden kappaleen. Gyllene Tiderin yhdysvaltalainen levy-yhtiö sai yhtyeen vaihtamaan nimensä Roxetteksi vuonna 1984 kun se julkaisi englanninkielisen EP:n nimeltä Heartland. Yhtye kuitenkin hajosi, ja Gessle ja Fredriksson jatkoivat Roxettea duona. He julkaisivat singlen "Neverending Love", josta tuli hitti Ruotsissa. Duon ensimmäinen yhteinen Roxette-albumi Pearls of Passion julkaistiin 1986. Albumia ei kuitenkaan julkaistu Yhdysvalloissa. Vuoden 1988 albumi Look Sharp! jäi myös aluksi julkaisematta Yhdysvalloissa, kunnes yhdysvaltalainen vaihto-oppilas toi levyn Ruotsista Minneapolisiin ja sai paikallisen radioaseman soittamaan kappaletta "The Look". Levy-yhtiö julkaisi albumin, ja "The Look" ja "It Must Have Been Love" nousivat Yhdysvaltain singlelistan kärkeen ja albumi myi platinaa. Myös seuraava albumi Joyride myi Yhdysvalloissa platinaa. Sitä seuranneet albumit menestyivät hyvin vielä Ruotsissa ja Euroopassa.
Vuonna 2002 Roxette jäi tauolle Fredrikssonille diagnosoidun aivokasvaimen takia. Duo palasi lavoille 2008 ja julkaisi uuden albumin Charm School vuonna 2011. Roxette ilmoitti vuonna 2016 lopettavansa konsertoinnin, sillä Fredrikssonin terveys ei sitä enää kestänyt. Fredriksson kuoli joulukuussa 2019.
Per Gessle teki Fredrikssonin kuoleman jälkeen pienen kokeilumuotoisen kiertueen nimellä Per Gessle's Roxette ja kävi muun muassa Suomessa. Sen jälkeen hän kokosi alkuperäisen Roxetten mukana soittaneet muusikot kokoon ja perusti ”uuden Roxetten” nimellä PG Roxette. Yhtye esittää Roxetten tyylistä uutta musiikkia ja konserteissaan myös Roxetten vanhoja hittejä. Se julkaisi lokakuussa 2022 albumin Pop-up Dynamo.
Vuonna 2024 Gessle päätti muuttaa nimeksi taas Roxette. Uudeksi laulajaksi otettiin Lena Philipsson. Yhtye alkaa konsertoida alkuvuodesta 2025.
Diskografia > Studioalbumit

Pearls of Passion (1986)
Look Sharp! (1988)
Joyride (1991)
Tourism (1992)
Crash! Boom! Bang! (1994)
Have a Nice Day (1999)
Room Service (2001)
Charm School (2011)
Travelling (2012)
Good Karma (2016)
Diskografia > Studioalbumit > PG Roxette

Pop-up Dynamo (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Roxette-uutisia
Melampus

Melampus (m.kreik. Μέλαμπους, Melampūs, ’mustajalka’) oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin ja Eidomenen poika, ja Biaksen ja Aiolian veli. Häntä pidettiin antiikin Kreikan ensimmäisenä kuolevaisena profeettana ja lääkärinä. Hänen uskotaan myös olleen ensimmäinen kreikkalainen, joka uhrasi Dionysokselle.
Dionysos-kultti

Herodotos kertoo, että Melampus sai ensi kosketuksensa Dionysos-kulttiin joko Kadmoksella ja Foinikiassa, tai vaihtoehtoisesti Egyptissä. Dionysos rinnastettiin samanlaisten kulttimenojen vuoksi egyptiläiseen Osiris-jumalaan. Hän toi myös myytit Kronoksesta ja titaanien kamppailusta ensimmäisenä Egyptistä. Lisäksi hänen nimiinsä on laitettu tapa sekoittaa vettä ja viiniä.
Ennustamisen lahja

Melampus eli Neleuksen valtakunnassa lähellä Pyloksen kaupunkia. Hänen talonsa edessä kasvoi tammi, jonka suojissa oli käärmeenpesä. Hänen palvelijansa tappoivat aikuiset käärmeet, ja Melampus poltti ne, mutta nuoret hän ajoi vain pois. Kun käärmeet olivat kasvaneet, ne nousivat hänen vierelleen hänen nukkuessaan ja lipoivat hänen korviaan kielillään. Ymmärtäessään tämän jälkeen, mitä ohilentävät linnut puhuivat, hän pystyi ennustamaan tulevaisuutta näiden avulla. Lisäksi hän oppi ennustamaan eläinuhreista ja tapasi Apollonin Alfeios-joen äärellä.
Fylakoksen karja

Hänen veljensä Bias halusi palavasti mennä naimisiin Neleuksen tyttären, Peron kanssa, mutta tämän isä halusi tästä myötäjäisin Fylakoksen karjan Fylakesta. Biaksen ei kuitenkaan onnistunut varastaa koiran vartioimaa karjaa. Melampus yritti puolestaan varastaa karjan veljelleen, joskin hän aavisti, että hän tulisi jäämään kiinni. Hän tulikin vangituksi ja heitetyksi tyrmään vuodeksi. Kun vuosi oli lähes kulunut, kuuli hän termiittien juttelevan, että ne vihdoin saisivat syötyä tiensä katon lävitse huomisaamuun mennessä. Melampus vaati välitöntä huoneen vaihtoa, ja lähes heti tämän jälkeen kattohirsi murtuikin sorruttaen koko hänen vanhan huoneensa kasaan.
Vakuuttuneena hänen kyvyistään Fylakos lupasi karjansa Melampukselle, jos hän parantaisi tämän pojan Ifikloksen sairaudestaan. Melampus uhrasi kaksi sonnia, ja paikalle tuli korppikotka ahmimaan raatoa. Se kertoi hänelle, että viimeksi samanlaisen juhla-aterian se olikin saanut kuningas Fylakoksen uhratessa, jonka aikana myös nuori prinssi Ifiklos oli ollut paikalla. Nähtyään suuren verisen veitsen isänsä kädessä prinssi oli pelästynyt niin, että Fylakos oli nakannut veitsen menemään. Se oli kuitenkin osunut pyhään tammeen ja haavoittanut siellä hamadryadia. Tämä oli kironnut prinssin ja langettanut sairauden hänen ylleen. Dryadi kertoi Melampukselle, että prinssi parantuisi, jos veitsi vedettäisiin irti puusta, keitettäisiin vedessä, ja prinssille annettaisiin keitinvettä juotavaksi kymmenen päivän ajan. Näin tehtiin, ja kun prinssi oli parantunut, Melampus palasi Pylokseen karja mukanaan, sai Peron ja antoi tämän Biakselle puolisoksi.
Argoksen naisten parantaminen

Proitoksen, Tirynsin kuninkaan, tyttäriin iski mielenvikaisuus, koska he olivat käyttäytyneet epäkunnioittavasti joko Dionysos-kulttia tai toisen version mukaan Heran kuvaa kohtaan. Toisten lähteiden mukaan tämä tapahtui Anaksagoraan hallituskauden aikana. Siten nämä kolme tytärtä Ifinoe, Ifianassa ja Lysippe riehuivat pitkin Argolista ja koko Peloponnesosta. Melampus tarjoutui parantamaan heidät, mutta vaati palkkiokseen kolmasosaa valtakunnasta. Proitos kieltäytyi, mutta kun tauti paheni ja levisi muihinkin Argoksen naisiin, kuningas suostui Melampuksen tarjoukseen, vaikka tämä nyt pyysi kolmannesta myös veljelleen Biakselle.
Niin Melampus seurasi naisia Sikyoniin. Ifinoe oli jo kuollut, mutta muut naiset hän pystyi parantamaan samalla kun Ifianassa ja Lysippe puhdistettiin Artemiin pyhäkössä Aroaniassa. Kerrotaan, että Anigros-joen kalat tulivat syötäväksi kelpaamattomiksi, koska Melampus saastutti joen veden upottamalla sinne sovitusuhrit.
Argoksen kuningas

Kun Melampus ja Bias olivat molemmat saaneet kolmanneksen kuningaskunnasta, Melampus nai Ifianassan, Proitoksen tyttären. Diodoros Sisilialaisen mukaan hän meni naimisiin Ifianeiran, Megapentheksen tyttären, kanssa. He saivat lapset Antifates, Abas, Bias, Mantios, Manto ja Pronoe. Melampuksesta tuli kokonaisen ennustajien sukukunnan, melampodidien, kantaisä.
Podengo barbaça

| Podengo barbaça> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Portugali
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  kaniininmetsästys
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  45 cm
Väritys:  punainen
Podengo barbaça on sukupuuttoon kuollut portugalilainen koirarotu.
Ulkonäkö

Rotu oli keskikokoinen ja sillä oli sopusuhtaiset mittasuhteet. Pää oli pieni ja lyhyt, kuono hieman suorakaiteen muotoinen, korvat pystyt, lyhyet ja teräväkärkiset ja niska vahva ja pitkä. Raajat olivat lyhyet mutta vahvat ja häntä levossa roikkuva mutta työskennellessä ylös nostettu ja kärjestään kaareutunut. Säkäkorkeus oli noin 45 cm. Karvapeite oli melko pitkä ja hieman villava ja muodosti kuonoon karkean parran. Väritys oli punainen.
Paulo Cancelan mukaan rodusta oli olemassa sekä iso että pieni muunnos ja väritys vaihteli valkoisen, keltaisen (punainen) ja valkokeltaisen välillä.
Alkuperä

Podengo barbaça kuului alkuperäiseen pohjoisen podengotyyppiin. 1930-luvulla Leopoldo Carmona toi esille rodun tilanteen: se oli vaarassa kuolla sukupuuttoon, sillä vuosien 1932–1945 välillä vain 19 yksilöä oli rekisteröity Portugalin Kennelliittoon, minkä vuoksi niiden rekisteröinti lopetettiin kokonaan. Se ei koskaan ollut järin yleinen paikallisissa koiranäyttelyissä, joissa osallistumismäärä jäi yleensä 2–3 yksilöön. Podengo barbaça muistutti ulkoisesti karkeakarvaista portugalinpodengoa, ja molemmilla roduilla oli yhteiset juuret. 1900-luvun puolivälissä ensiksi mainittu sekoittuikin vähitellen keskikokoiseen karkeakarvaiseen portugalinpodengoon.
Alkuperä > Etymologia

Barbaça tarkoittaa "partaa", mikä viittaa rodun ulkonäköön. Pohjois-Portugalin metsästäjät kutsuivat rotua lisäksi nimillä palhoça ja "punainen podengo".
Terveys

Podengo barbaçalla oli terveysongelmia, jotka osaltaan selittävät sen kuolemisen sukupuuttoon: erityisesti keuhkot olivat herkkä kohta, koska villamainen karvapeite kuivuu hyvin hitaasti sateen jäljiltä.
Pocket beagle

| Pocket beagle> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Englanti
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Rodun syntyaika:  viimeistään 1500-luku
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  Glove Beagle, Mitten Beagle, Sleeve Beagle, Dwarf Beagle, Toy Beagle, Lap Beagle, Lapdog Beagle, Singing Beagle, Rabbit Beagle, Elizabethan Beagle
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  20-25 cm
Pocket beagle on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Ulkonäkö

Pocket beagle oli vain 20–25 cm korkea, ja joidenkin yksilöiden sanottiin olleen niin pieniä, että ne mahtuivat taskuun.
Luonne ja käyttäytyminen

Vuonna 1615 julkaistussa herrasmiesten urheiluharrastuksia koskeneessa kirjoituksessa tulevia metsästäjiä suositeltiin hankkimaan "pieniä kinnasbeagleja", jotka toimivat sekä naisten seuralaisina että metsällä yhtä tehokkaasti kuin mikä tahansa ajokoira.
Alkuperä

Kuninkaalliset metsästäjät jalostivat tämän beaglen kääpiöversion, jotta se mahtuisi heidän satulalaukkuihinsa. Täten se oli helppo kantaa metsästysalueelle, jossa se päästettiin irti. Kokonsa vuoksi se sopeutui myös paremmin työskentelemään vaikeakulkuisessa maastossa kuin kookkaammat ajokoirat. Elisabet I:n tiedetään omistaneen ajueellisen pocket beagleja, ja vuodelta 1575 peräisin olevassa maalauksessa kuningatar esiintyy yhden niistä kanssa. Kaikkien hänen omistamiensa yksilöiden sanottiin olleen niin pieniä, että niitä olisi voinut kuljettaa miesten hansikkaassa. 1800-luvun alkupuolella myös Yrjö III ja Yrjö IV omistivat pocket beagleja. Viimeiset merkinnät alkuperäisestä rodusta ovat 1800-luvun puolivälistä eversti Thorntonin ja 1850-luvulta herra Cranen omistamista ajueista. Normaalikokoinen beagle alkoi saavuttaa enemmän suosiota ja syrjäytti lopulta pienoismuunnoksensa.
Myöhäisviktoriaanisella aikakaudella oli havaittavissa pientä elpymistä, mutta rotu joutui tuolloin kaupallisten kasvattajien kynsiin, jotka jalostivat niin pieniä koiria kuin mahdollista ja käyttivät prosessissa runsaasti sisäsiitosta. Tästä johtuen "Viktoriaanisilla taskubeagleilla" alkoi esiintyä yhä enenevässä määrin lisääntymisongelmia: nartut eivät usein kyenneet synnyttämään normaalisti. Huonon maineen vuoksi suosio romahti merkittävästi. Kun brittiläinen Beagle Club perustettiin vuonna 1890, rekisteröitäviltä pocket beagleilta vaadittiin "todellista beaglen rotutyyppiä" ja "hyvälaatuisuutta". Ensimmäisen maailmansodan myötä jäljellä olleet pocket beagle -ajueet hajaantuivat ja 1920-luvulla elossa oli enää muutamia yksilöitä. 1930-luvun alussa rotu yritettiin vielä pelastaa, mutta jalostusohjelmaan löytyi ainoastaan yksi narttu, jonka kuoleman myötä vuonna 1935 koko rotu kuoli lopulta sukupuuttoon.
Alkuperä > Etymologia

Pocket Beagle tarkoittaa "taskubeaglea". Rotu tunnettiin myös nimillä Glove Beagle ("hanskabeagle"), Mitten Beagle ("kinnasbeagle"), Sleeve Beagle ("hihabeagle"), Dwarf Beagle ("kääpiöbeagle"), Toy Beagle ("kääpiöbeagle", sananmukaisesti "lelubeagle"), Lap Beagle ("sylibeagle"), Lapdog Beagle ("sylikoira-beagle"), Singing Beagle ("laulava beagle"), Rabbit Beagle ("kaniinibeagle") ja Elizabethan Beagle ("elisabethinbeagle").