stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anatoliankoira

| Anatoliankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Turkki
Määrä:  Suomessa rekisteröity 19
Rodun syntyaika:  tuhansia vuosia sitten
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  lauman vartiointi, vahtikoira
Muita nimityksiä:  kangalinpaimenkoira, çoban köpeği, turkinpaimenkoira, karabaş, kangal, akbaş, kars
FCI-luokitus:  Ryhmä 2 #331
Ulkonäkö
Paino:  Uros 50–65 kg, narttu 40–55 kg
Säkäkorkeus:  Uros 74–81 cm, narttu 71–79 cm
Väritys:  Yleensä fawn mustalla maskilla, mutta kaikki värit ovat sallittuja
Anatoliankoira on turkkilaisen laumanvartijarodun kangalinkoiran entinen Suomen Kennelliiton mukainen nimi. FCI:n tekemän nimimuutoksen myötä myös Suomen Kennelliitto vaihtoi rodun uudeksi viralliseksi nimeksi kangalinkoira.
Rotu tunnetaan kotimaassaan nimellä Çoban Köpeği eli "paimenen koira". Se ei siis entisestä suomalaisesta nimestään anatolianpaimenkoira huolimatta paimenna, vaan suojelee paimenen apuna lampaita ja muuta karjaa lähinnä susilta. Tämän vuoksi uutta rotunimeä harrastajien puolelta toivottiinkin, ettei vanha aiheuttaisi liikaa sekaannusta.
Eniten suosiota anatoliankoira on Turkin ulkopuolella saavuttanut Yhdysvalloissa. Siellä on muutama tuhat koiraa, joista suurin osa on rekisteröimättömiä työkoiria. Britanniassa ja Australiassa on muutaman sadan koiran kanta. Niitä on myös muun muassa Italiassa ja Saksassa. Suomeen ensimmäiset rekisteröidyt koirat tulivat vuonna 1984. Ensimmäinen pentue syntyi Suomessa vuonna 1988, ja siitä lähtien kannan koko on ollut noin kymmenen koiraa.
Ulkonäkö

Anatoliankoira on erittäin kookas molossikoira: uros on 74–81 cm korkea ja painaa 50–65 kg, narttu 71–79 cm ja 40–55 kg. Mustamaskinen fawn on yleisin väritys. Resessiivisesti periytyviä usein esiintyviä muita värejä ovat kolmivärinen, valkoinen ja punainen, harvinaisempina myös brindle, harmaa ja musta. Australiassa ja Yhdysvalloissa on omat rotujärjestöt kangalille, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa virallinen kennelliitto AKC tunnustaa vain anatoliankoiran. Valkoinen muunnos akbas muistuttaa ensi vilkaisulta aavistuksen verran isoja valkoisia laumanvartijoita, kuten slovakiancuvacia tai owczarek podhalanskia. Sillekin on Yhdysvalloissa oma yhdistys.
Rotu tunnetaan virallisen FCI-nimensä kangalinpaimenkoira lisäksi useilla eri nimillä, kuten karabas (musta pää), akbas (valkoinen pää) sekä kars, mutta ne ovat vain värityksen, karvanpituuden tai alueen mukaisia tyyppejä eivätkä erillisiä rotuja. Anatoliankoiran oikeasta nimestä ja hyväksyttävistä väreistä kiistellään eri puolilla maailmaa yhä edelleen. Suomessa noudatetaan FCI:n vahvistamaa rotumääritelmää, jonka mukaan nämä koirat hyväksytään kaiken värisinä ja myös pitkähköturkkisena anatoliankoira-nimisenä rotuna eli juuri sellaisina kuin ne kotimaassaan työkoirina toimivat. Kotimaan Turkin kennelliitto ei kuitenkaan nykyisin tunnusta lainkaan rotua nimeltä anatolianpaimenkoira, vaan on jakanut sen virallisesti kahdeksi eri roduksi: valkoiseksi akbashiksi ja useimmiten hiekanväriseksi, mustamaskiseksi kangaliksi. Vuonna 2018 FCI hyväksyi viimein Turkin kannan nimiasiaan ja korvasi anatoliankoiran rotumääritelmän kangalinkoiran rotumääritelmällä.
Luonne ja käyttäytyminen

Anatoliankoira on erinomainen perhekoira edellyttäen, että olosuhteet – kuten kotikasvatus ja asuinympäristö – ovat kohdallaan, muuten saattaa tapahtua vahinkoja, varsinkin lapsiperheiden on syytä olla varuillaan. Se on myös luonnostaan erittäin kova vartiokoira. Kasvaakseen yhteiskuntakelpoiseksi koiraksi se vaatii vahvan ja oikeudenmukaisen omistajan. Hallitsevan luonteensa vuoksi se ei ole helppo ja kaikille sopiva rotu. Parhaiten rotu menestyy maalla, missä on mahdollista järjestää sille riittävästi tilaa toteuttaa vartioimisviettiään sen aiheuttamatta haittaa tai vaaraa naapurustolle, sillä vartioimiseen kuuluu olennaisena osana esimerkiksi haukkuminen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Anatolian Shepherd Dogs International
Anatolian Shepherd Dog Club of America
Kangal Dog Club of America
Akbash Dog Association of America
Anatoliankoira (Arkistoitu – Internet Archive)
Anders Frihagen

| Anders Frihagen |
| --- | --- |
 Frihagen vuonna 1940.
Norjan säännöstely- ja jälleenrakennusministeri
 Nygaardsvoldin hallitus 1. lokakuuta 1942 – 25. kesäkuuta 1945  
Edeltäjä:  Arne Sunde
Seuraaja:  Egil Offenberg
Norjan kauppaministeri
 Nygaardsvoldin hallitus 15. huhtikuuta 1942 – 1. lokakuuta 1942 2. lokakuuta 1939 – 7. kesäkuuta 1940  
Edeltäjä:  Terje Wold Trygve Lie
Seuraaja:  Olav Hindahl Terje Wold
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anders Rasmus Frihagen
Syntynyt: 28. tammikuuta 1892 Vanylven, Norja
Kuollut: 5. huhtikuuta 1979 (87 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  pankkiiri, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Anders Rasmus Frihagen (28. tammikuuta 1892 Vanylven – 5. huhtikuuta 1979 Oslo) oli norjalainen pankkiiri ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kauppaministerinä 1939–1940 ja 1942 sekä säännöstely- ja jälleenrakennusministerinä 1942–1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anders Frihagen Wikimedia Commonsissa
Alinen-Kyynärö

| Alinen-Kyynärö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°13′16″N, 24°50′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Kyynärönoja 
Järvinumero:  35.788.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105 m  
Rantaviiva:  4,94 km  
Pinta-ala:  39,605 ha  
Saaria:  2 
 fiAlinen-Kyynärö 
Alinen-Kyynärö eli Alinen Kyynärö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 40 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105 metriä mpy.
BelKa 1

BelKa 1 oli valkovenäläinen kaukokartoitussatelliitti.
BelKa 1 tuhoutui 27. heinäkuuta  2006 Dnepr-kantoraketin laukaisun epäonnistumisessa. Sen rakensi venäläinen Energija Valko-Venäjän tiedeakatemialle.
Satelliitin nelikanavaisen instrumentinselvennä resoluutio oli 2,5 m. Satelliitin käyttötarkoitus oli luonnonvarojen seuranta.
Satelliitin nominaalinenselvennä toiminta-aika oli viisi vuotta. Se painoi 750 kg ja olisi lentänyt 510 km korkealla aurinkosynkronisella radalla.
BelKa 2 korvaa vuonna 2011selvennä tuhoutuneen BelKa 1:n.
Aleksandria

| Aleksandria (al-Iskandariyya) Ἀλεξάνδρεια الإسكندرية |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Aleksandria
 Koordinaatit: 31°11′37″N, 29°54′3″E 
Valtio:  Egypti
kuvernementti:  Aleksandria
Perustettu:  331 eaa.
Hallinto:  
 – Kuvernööri:  Adel Labib
Väkiluku (2010):  4 358 439
Lempinimi::  Välimeren helmi
 
 www.alexandria.gov.eg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksandria (kreik. Ἀλεξάνδρεια; arab. الإسكندرية‎ , al-Iskandariyya; kopti, Rakotə) on kaupunki Egyptissä Välimeren rannalla, kannaksella, joka erottaa Välimeren murtovetisestä Mariout-järvestä, aivan Niilin suistossa. Aleksandria on saanut nimensä Aleksanteri Suuren mukaan, joka perusti kaupungin tammikuussa 331 eaa.
Aleksandria on nykyisin Egyptin toiseksi suurin kaupunki Kairon jälkeen, jonka merkitys kaiken aikaa vain kasvaa. Uusi Aleksandrian kirjasto, Bibliotheca Alexandrina, houkuttelee kävijöitä edeltäjänsä tavoin ympäri maailmaa. Euroopan ja Välimeren maiden kulttuurien väliseen dialogiin kannustavan Anna Lindh -säätiön päämaja on myös sijoitettu Aleksandriaan.
Maantiede > Ilmasto

Aleksandrian ilmasto on kuiva Välimeren ilmasto, jota leimaavat lauhat ja sateiset talvet sekä erittäin kuivat kesät. Tammi- ja helmikuu ovat viileimmät kuukaudet lämpötilojen vaihdellessa noin 8 °C:n ja 18 °C:n välillä. Heinä- ja elokuu ovat kuumimmat ja kuivimmat kuukaudet lämpötilojen vaihdellessa noin 22 °C:n ja 30 °C:n välillä. Touko- ja lokakuun välisenä aikana Aleksandriassa ei sada lähes lainkaan. Suurimmat sateet saadaan marras- ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin sataa yhteensä noin 180 millimetriä. Vuosittainen sadanta Aleksandriassa on noin 190 millimetriä. Egyptin olosuhteissa viileät kesät tekevät Aleksandriasta houkuttelevan matkakohteen.
Historia > Myöhempi historia

Rooman valtakunnan jaossa Aleksandriasta tuli muun Egyptin tavoin osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa. Persialaiset valtasivat kaupungin vuonna 619. Vaikka Bysantin Herakleios kaappasi kaupungin takaisin vuonna 629, arabit valtasivat sen uudelleen neljäntoista kuukauden piirityksen jälkeen vuonna 641. Tämän jälkeen kaupungin merkitys alkoi vähentyä, mihin vaikutti myös Kairon perustaminen vuonna 969, jolloin kaupunki jäi poliittisen vallan kannalta syrjään.
Aleksandria oli keskeinen paikka Napoleonin hyökkäyksessä Egyptiin vuonna 1798. Ranskalaiset joukot hyökkäsivät kaupunkiin heinäkuussa, ja Aleksandria pysyi ranskalaisten hallussa, kunnes britit valtasivat sen takaisin Aleksandrian taistelun yhteydessä 2. syyskuuta 1801. Ottomaanien Egyptin kuvernööri Mohammed Al aloitti jälleenrakentamisen 1810, ja vuoteen 1850 mennessä kaupunki oli saanut takaisin osan entistä loistoaan. Vuonna 1882 brittien laivasto pommitti kaupunkia ja valtasi sen. Vuonna 1954 israelilaiset pommittivat kaupunkia, ja joitakin kuukausia myöhemmin yritettiin Egyptin presidentti Nasser murhata Aleksandrian Mansheyya-torilla.
Aleksandriassa syntyneitä

Konstantínos Kaváfis (kreikkalais-egyptiläinen runoilija)
Mustafa Amar (egyptiläinen laulaja)
Eric Hobsbawm (brittiläinen historioitsija)
Rudolf Hess (saksalainen kansallissosialisti)
Abdulqadir Mahmud (egyptiläinen kemisti)
Georges Moustaki (ranskalainen laulaja, juutalais/Korfun italialaissukuinen)
Gamal Abdel Nasser (egyptiläinen poliitikko)
Demis Roussos (kreikkalainen laulaja)
Ahmad Hasan Muhammad (egyptiläinen poliitikko)
Yusuf Šahin (egyptiläinen ohjaaja)
Egyptin Kuningatar Kleopatra
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta Aleksandria Wikimatkoissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandria Wikimedia Commonsissa
Matkahavaintoja Aleksandriasta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 21.07.1929, nro 29, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pompeiuksen pylväs, Aleksandria.
Anders Fogh Rasmussenin III hallitus

Pääministeri Anders Fogh Rasmussen.
Anders Fogh Rasmussenin III hallitus oli Tanskan hallitus vuosina 2007–2009. Siihen kuuluivat Venstre ja Konservatiivinen kansanpuolue.
Ministerit

Pääministeri
Anders Fogh Rasmussen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Talous- ja elinkeinoministeri
Bendt Bendtsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–10.9.2008
Lene Espersen (Konservatiivinen kansanpuolue) 10.9.2008–5.4.2009
Ulkoministeri
Per Stig Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–5.4.2009
Valtiovarainministeri
Lars Løkke Rasmussen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Oikeusministeri
Lene Espersen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–10.9.2008
Brian Mikkelsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 10.9.2008–5.4.2009
Ilmasto- ja energiaministeri
Connie Hedegaard (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–5.4.2009
Ympäristöministeri
Troels Lund Poulsen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Kulttuuriministeri
Brian Mikkelsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–10.9.2008
Carina Christensen (Konservatiivinen kansanpuolue) 10.9.2008–5.4.2009
Puolustusministeri
Søren Gade (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Veroministeri
Kristian Jensen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Työministeri
Claus Hjort Frederiksen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Kehitysapuministeri
Ulla Tørnæs (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Tiede-, teknologia ja kehitysministeri
Helge Sander (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Elintarvike-, maatalous- ja kalastusministeri
Eva Kjer Hansen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Opetusministeri ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri
Bertel Haarder (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Hyvinvointiministeri ja tasa-arvoministeri
Karen Jespersen (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Liikenneministeri
Carina Christensen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–10.9.2008
Lars Barfoed (Konservatiivinen kansanpuolue) 10.9.2008–5.4.2009
Terveysministeri
Jakob Axel Nielsen (Konservatiivinen kansanpuolue) 23.11.2007–5.4.2009
Pakolais-, maahanmuutto- ja integraatioministeri sekä kirkkoministeri
Birthe Rønn Hornbech (Venstre) 23.11.2007–5.4.2009
Blair Yaworski

| Blair Yaworski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1985 (ikä 39) Calgary, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Alaska Aces
Sarja:  ECHL
Pelinumero:  27
Aik. seurat:  Syracuse Crunch (AHL) Johnstown Chiefs (ECHL) Wheeling Nailers (ECHL) KooKoo (Mestis) Trenton Titans (ECHL) Utah Grizzlies (ECHL)
Blair Yaworski (s. 20. syyskuuta 1985 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Isokokoisen Yaworskin vahvuudet ovat ulottuvuudessa, monipuolisuudessa ja aloittamisessa. Hänen heikkouksiin kuuluu ajoittainen liika kiekonhautominen.
Ura

Yaworski aloitti junioriuransa kotikaupungissaan Calgaryssa. Hän pelasi siellä viimeiset vuotensa 2001–2003 AJHL-joukkue Calgary Canucksissa. Yaworski siirtyi kaudeksi 2003–2004 Yhdysvaltoihin ja USHL-joukkue Sioux City Musketeersin riveihin.
Vuodet 2004–2008 Yaworski kävi Yalen yliopistoa. Hän teki siellä parhaillaan tehot 5+13=18 kaudella 2004–2005, jolloin Yaworski oli Yalen neljänneksi paras pistemies. Hän sai yliopistovuosiensa päätteeksi sopimuksen AHL-joukkue Syracuse Crunchiin kaudeksi 2008–2009. Yaworski pelasi 18 ottelua ilman tehopisteitä, kunnes hän siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa alemmas ECHL:n Johnstown Chiefsiin. Yaworski teki siellä 41 ottelussa tehot 18+13=31, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Kauden 2009–2010 Yaworski pelasi samaa liigaa Wheeling Nailersin joukkueessa.
Elokuussa 2010 Yaworski siirtyi try-outille Mestis-joukkue KooKoohon. Hän sai viikon testijakson jälkeen vuoden mittaisen sopimuksen joukkueeseen. Yaworski palasi lokakuussa 2011 takaisin Pohjois-Amerikkaan ja liittyi ECHL-joukkue Trenton Titansin harjoitusleirille. Hän sai sieltä sopimuksen, mutta kaupattiin marraskuussa kymmenen ottelun jälkeen Utah Grizzliesiin. Helmikuussa 2012 Yaworski siirtyi loppukaudeksi Alaska Acesiin.
Astro-Creep 2000

| Astro-Creep 2000 White Zombie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 1995
 Tuottaja(t): Terry Date
 Tyylilaji: groove metal
 Kesto: 52.01
 Levy-yhtiö: Geffen
White Zombien muut julkaisut
| La Sexorcisto: Devil Music Volume One 1992 | Astro-Creep 2000 1995 | Supersexy Swingin' Sounds 2008 |
Singlet albumilta Astro-Creep 2000
 ”More Human than Human” Julkaistu: 1995  ”Electric Head Pt. 2 (The Ecstasy)” Julkaistu: 1995  ”Super-Charger Heaven” Julkaistu: 1996
Make Them Die Slowly on White Zombien neljäs albumi, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 1995.
Kappaleet

Electric Head Pt. 1 (The Agony) – 4.54
Super-Charger Heaven – 3.37
Real Solution #9 – 4.44
Creature of the Weel – 3.25
Electric Head Pt. 2 (The Ecstasy) – 3.53
Grease Paint and Monkey Brains – 3.49
I, Zombie – 3.31
More Human than Human – 4.28
El Phantasmo and the Chicken-Run Blast-O-Rama – 4.13
Blur the Technicolor – 4.09
Blood, Milk and Sky – 11.21
Kokoonpano

Rob Zombie – laulu
Jay Yuenger – kitara
Sean Yseult – basso
John Tempesta – rummut
Charlie Clouser – koskettimet
Aiheesta muualla

Astro-Creep 2000 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Astro-Creep 2000 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Betsy Bakker-Nort

| Betsy Bakker-Nort |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1874 Groningen
Kuollut: 23. toukokuuta 1946 (ikä 72) Utrecht
Ammatti:  juristi
Poliitikko
Puolue:  Vrijzinnig Democratische Bond, VDB
Asema:  kansanedustaja 1922 – 1940 (1942)
Puoliso:  Gerrid Pieter Bakker
Betsy Bakker-Nort (5. toukokuuta 1874 – 23. toukokuuta 1946) oli hollantilainen poliitikko, juristi ja feministi.
Betsy Nort kävi tyttölyseota ja opiskeli sen jälkeen skandinaavisia kieliä Tanskassa ja Ruotsissa. Hän käänsi hollanniksi muun muassa Selma Lagerlöfin lasten- ja nuortenkirjoja. Vuodesta 1899 alkaen hän kirjoitti feministiseen Belang en Recht -lehteen Skandinavian kansansivistystyöstä ja naisliikkeestä. Vuonna 1904 hän meni naimisiin Gerrid Pieter Bakkerin kanssa.
Betsy Nort kuului vuonna 1895 perustetun Groningenin Naisten äänioikeusliikkeen perustajajäseniin. Koska liikkeen toiminnassa tarvittiin lakiosaamista, Nort alkoi opiskella oikeustiedettä. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1912. Vuosina 1914–1930 hänellä oli oma lakiasiaintoimisto.
Vuonna 1922 Nort valittiin parlamenttiin liberaalidemokraattien liiton listoilta. Ensimmäisen puheensa hän piti miestä suosivasta avioliittolaista. Hän oli kansanedustaja 18 vuoden ajan ja piti naisten asiaa esillä koko ajan.
Perhe muutti Haagiin vuonna 1930, ja Betsy Nort perusti sinne uuden lakitoimiston. Aviomies kuoli vuonna 1939. Kesäkuussa 1940 miehitysjoukot määräsivät Nortin jättämään paikkansa parlamentissa. Vuonna 1942 hänet vietiin Westerborkin keskitysleirille, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Theresienstadtiin. Vuonna 1945 hän oli yksi harvoista hollantilaisista, joka vapautettiin sieltä elossa. Vapauduttuaan hän asettui Utrechtiin missä hän kuoli toukokuussa 1946.
Bel Air

| Bel Air |
| --- | --- |
 Bel Airin läntinen sisäänkäynti.
 Kaupungin kartta, jossa Bel Air korostettuna.
Kaupunki:  Los Angeles
Väkiluku:  8 253  (2008)
Bel Air, myös muodossa Bel-Air, on varakkaiden ihmisten asuinalue Los Angelesin 11. kaupunginosassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Alue on ympäröity muurilla ja sinne pääsee vain porttien kautta. Bel Airin perusti Alphonzo E. Bell, Sr. vuonna 1923. Yhdessä Beverly Hillsin ja Holmby Hillsin kanssa se muodostaa niin sanotun Platinakolmion. Bel-Airissa sijaitsee osa Santa Monica Mountainsin kukkuloista. Bel Airiin sijoittuu television komediasarja Bel-Airin prinssi.
Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Bel-Airissa asui 7 928 ihmistä. Asukkaista 86,24 % oli valkoisia (joista 82,95 prosenttiyksikköä ei-latinoita), 1,93 % mustia, 0,06 % intiaaneja, 6,84 % aasialaisia, 0,04 % Tyynenmeren saarilta, 1,30 % muita ja 3,59 % sekoittuineita.
Anders Fredrik Skjöldebrand

Anders Fredrik Skjöldebrand.
Anders Fredrik Skjöldebrand (1757–1834) oli ruotsalainen kreivi, kenraali ja kirjailija. Hän edusti Ruotsia Haminan rauhanneuvotteluissa. Hän oli valtioneuvoston jäsen 1815–1828. Skjöldebrand julkaisi matkakertomuksia Voyage pittoresque au Cap du Nord, avec gravures (1801–1802), joka kuvaa hänen matkaansa 1798–1799 italialaisen Giuseppe Acerbin kanssa Suomen kautta Nordkapiin, ja Description des cataractes et du canal de Trollhätta avec gravures (1804). Lisäksi hän julkaisi näytelmiä, satuja ynnä muuta. Hän on säveltänyt musiikin useisiin
näytelmiinsä. Henrik Schück on julkaissut 1904 Skjödebrandin omaa aikaansa valaisevat muistelmat, joiden tiedot eivät kuitenkaan aina ole luotettavia.
Teokset

Voyage pittoresque au Cap du Nord, avec gravures (1801–1802)
Description des cataractes et du canal de Trollhätta avec gravures (1804)
Herman von Unna 1795 (näytelmä)
Excellensen grejre A. F. Skjöldebrands memoarer (muistelmat; julkaistiin 1903–1904).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anders Fredrik Skjöldebrand Wikimedia Commonsissa
Anarkokapitalismi

Anarkokapitalismi on poliittisen filosofian oppi ja yhteiskuntajärjestelmän malli, jossa valtiota ja muita poliittisia julkisyhteisöjä kuten kuntia ja maakuntia ei ole ja ihmiset kuuluvat valtioiden sijasta yksityisiin, itsenäisiin oikeusjärjestelmiin ja jossa yksityinen omistusoikeus ja sopimusvapaus ovat vahvoja ja kattavia eli vapaa markkinatalous vallitsee. Anarkokapitalismin synonyymi on markkina-anarkismi.
Anarkokapitalistien mielestä valtioton, yksityistä omistusoikeutta ja vapaita markkinoita tukeva yhteiskunta takaa parhaiten vapauden ja hyvinvoinnin. Anarkokapitalistien mielestä yhteiskunnan tulee perustua sopimuksenvapaudelle, tarkoittaen, että jokaisella on oikeus päättää omaisuudestaan, kehostaan ja siitä, miten niitä käytetään. Tämä tarkoittaa myös sitä, että veronmaksuvelvollisuutta tai muitakaan pakkoon perustuvia säädöksiä ei ole. Esimerkiksi hyväntekeväisyys on kuitenkin sallittua, koska se perustuu vapaudelle valita. Anarkokapitalistit tapaavat kannattaa itävaltalaista taloustiedettä.
Termin ”anarkokapitalismi” keksi yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja anarkokapitalisti Murray Rothbard.
Anarkokapitalismi on oikeistolibertarismin toinen päähaara minarkistisen libertarismin kanssa.
Etiikka

Jotkut anarkokapitalistit noudattavat nonaggressioperiaatetta. Periaatteen mukaan voimankäyttöä ei pidä aloittaa muiden ihmisten kehoa tai omaisuutta kohtaan: väkivallan käyttö on sallittua vain itsepuolustukseksi. Periaatteen esittämät voimankäyttörajoitukset koskevat kaikkia yhteiskunnan osia, myös julkista valtaa. Anarkokapitalistien mielestä periaatteen noudattaminen johtaa täydelliseen kapitalismiin, sillä sen mukaan omistusoikeus on kaikissa oloissa loukkaamaton. Nonaggressioperiaatteesta johtuen anarkokapitalistit pitävät valtiota moraalittomana instituutiona, koska valtio rikkoo periaatetta esimerkiksi verojen ja uhrittomien rikosten rankaisemisen muodossa.
Etiikka > Omistusoikeus ja luonnollinen oikeus

Anarkokapitalistien mielestä omistusoikeus on universaali oikeus. Kirjassaan Ethics of Liberty Murray Rothbard kirjoittaa siitä, mille omistusoikeus perustuu. Hän aloittaa toteamalla, että jokaisen ihmisen täytyy omistaa itsensä ja oma työnsä, koska muuten toimijan täytyy olla orja tai yksi omistajista. Rothbardin mukaan yhteisomistaminen on kuitenkin hankalaa, sillä jotta ihminen voisi tehdä edes yksinkertaisimpia päätöksiä, tulee hänen saada lupa siihen jokaiselta muulta kanssaomistajalta, jotka itsekään eivät omistaisi itseään, eivätkä siten voisi antaa lupaa. Kun ihminen omistaa työnsä, tulee hänen omistaa myös työnsä tulos ja se, mihin työ on liitetty, koska ne ovat suoraa seurausta toimijan työstä. Käytännössä tämä tarkoittaa, että ihminen, joka esimerkiksi kaataa puun metsästään ja yhdistää puuhun työnsä valmistaen tuolin, omistaa tuon tuolin luonnollisesta oikeudesta johtuen.
Anarkokapitalistien suhde vasemmistoanarkisteihin

Anarkokapitalistit kannattavat negatiivisia vapauksia, mikä tarkoittaa, että heidän mielestään ihminen on vapaa, kun ulkopuolinen taho ei rajoita heidän toimintaansa, jos he eivät itse rajoita toisia toiminnallaan. Toisaalta useat vasemmistoanarkismin koulukunnat kannattavat positiivisia vapauksia eli vapauksia johonkin. Heidän mielestään ihminen on vapaa, kun hän esimerkiksi pystyy ympäristön mahdollistamana saavuttamaan päämääränsä.
Näkemyserojen takia jotkut vasemmistoanarkismia kannattavat tahot kyseenalaistavat anarkokapitalismin anarkismin koulukuntana. Heidän mielestään anarkokapitalismi perustuu riistolle, hierarkioille ja palkkaorjuudelle.
Anarkokapitalistisia ajattelijoita

Gustave de Molinari
David Friedman
Murray Rothbard
Stefan Molyneux
Walter Block
Hans-Hermann Hoppe
Anthony de Jasay
Roderick Long
Bruce Benson
Jan Narveson
Wendy McElroy
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
anti-state.com, markkina-anarkistien keskustelufoorumi. (englanniksi)
AK-keskustelulista.
Kymmenen porrasta kapitalismin ekstaasiin. Väärinajattelija – anarkistinen aikakauslehti, nro 1, heinäkuu 2005.
Betsimisaraka

| Betsimisaraka > 1712–1791 |
| --- | --- |
Valtiomuoto:  monarkia
Kuningas:  Ratsimilaho (1712–1750)   Zanahary (1750–1767)  Iavy (1767–1791)
Edeltäjä:  heimoalueita
Seuraaja:  Merina
Betsimisaraka oli betsimisarakoiden kuningaskunta Madagaskarilla 1700-luvulla. Entisen merirosvon poika Ratsimilaho perusti kuningaskunnan yhdistämällä saaren itärannikolla useamman heimoalueen valtansa alle. Kuningaskunta hajosi sen kolmannen kuninkaan kuoltua vuonna 1791, ja Merina valloitti pian sen alueen.