Vakoilu
Kohteet ja toimijat

Vakoilua voivat harjoittaa valtiot ja tiedustelupalvelut. Vakoilussa tarkkaillaan asemamaan salaisia kohteita, tunkeudutaan luvattomille alueille, varastetaan ja ostetaan tietoja sekä värvätään asemamaan kansalaisia erikoistehtäviin. Sotilasvakoilua voidaan harjoittaa ylijohdon strategisen tiedustelun tai joukkoja hyödyttävän taktisen tiedustelun hyväksi sodan tai rauhan aikana. Yleisiä vakoilun muotoja ovat myös poliittinen ja kaupallinen vakoilu sekä teollisuusvakoilu ja yritysvakoilu. Lisäksi esimerkiksi pakolaisia, puolueita ja urheilua voidaan vakoilla. Vakoilu voi kohdistua myös poliiseihin, maanalaisiin järjestöihin ja liikemiespiireihin.
Vakoojat voivat myös tehdä rikoksia, kuten murhia, sieppauksia ja pommi-iskuja.
Vakoilu on usein ihmisten keskuudessa tapahtuvaa toimintaa. Vakoilun teknologiaan on kuulunut puhelinten, mikrofonien, radioaaltojen ja kaapelien kuuntelua, tietoverkoissa ja bittiavaruudessa toimintaa sekä vakoilusatelliittien käyttöä.
Vakoojat pitävät yhteyttä oman maansa tiedusteluun usein salaisten kohtaamisten tai tapaamisten, kätköpaikkoihin jätettyjen viestien tai tavaroiden, ikkunasta tai vaatteista näkyvien huomaamattomien merkkien, sekä salakirjoituksen tai salakielen avulla.
Vakoilijoita on monen tyyppisiä. Salainen agentti on vieraan maan tiedustelupalvelun virkailijan ohjaama ja komentama värvätty avustaja, joka toimittaa vieraalle maalle tietoa. Vaikuttaja-agentti vaikuttaa ympäristössään vieraiden etujen mukaisesti tietojen, vihjeiden ja ehdotusten pohjalta, joita hän saa vieraalta tiedustelupalvelulta. Luottamuksellinen kontakti on hyvässä asemassa oleva henkilö, joka toimittaa turvallisuuspalvelulle informaatiota joko tietämättään tai tieten, mutta ei ryhdy agentiksi. Kaksoisagentti on vakooja, jonka asemamaan tiedustelu värvää riveihinsä vastapuolen tietämättä.
Illegaali elää tyypillisesti pitkään kohdemaassa väärällä henkilöllisyydellä. Hänen tehtävänsä on värvätä vakoilijoita ja tietolähteitä kohdemaasta ja valmistella olosuhteita otollisiksi uusille vakoojille, joita kohdemaahan lähetetään. Esimerkiksi venäläisiä illegaaleja on jäänyt kiinni Yhdysvalloissa ja Hollannissa myös kylmän sodan jälkeen. Tiedustelulähteet pitävät todennäköisenä, että Suomessakin on venäläisiä illegaaleja vuonna 2023.
Salaiseksi agentiksi pyritään värväämään ihmisiä, joilla on hyvä asema tai sellaiseen mahdollisuuksia, ja lisäksi motivaatio vakoojaksi ryhtymiselle. Usein värvätään henkilöitä, joilla on taloudellisia ongelmia, aviohuolia, salasuhteita, poikkeavuuksia tai heikkouksia, kuten päihdeongelma tai pelivelkoja. Joitakin houkuttaa vakoojaksi kunnianhimo, kateus tai tyytymättömyys esimerkiksi palkkaansa tai uramahdollisuuksiinsa. Jotkut värväytyvät vakoojaksi rahan vuoksi, mutta tällainen vakooja voi herkästi siirtyä vastapuolelle, jos se tekee paremman tarjouksen. Kiinan ja Israelin tiedustelupalveluita on hyödyttänyt se, että maailmalla on diasporassa runsaasti kiinalaisia ja juutalaisia, joita voi yrittää värvätä. Vakoojina käytetään erityisesti henkilöitä, jotka ovat niin tavallisen näköisiä, etteivät herätä huomiota kohdemaassa.
Hunaja-ansa on tavallisesti naispuolinen viettelijätär, joskus miespuolinen, joka on samalla vieteltävän vakoilija tai kiristäjä. Tiedustelumenetelmänä hunaja-ansa on arvaamaton, sillä myös syötti on siinä tunteidensa varassa ja tällaisen tehtävän antaminen on tiedustelupalvelun työnjohdolle vaikea päätös.
Tiedustelupalveluiden työntekijät käyttävät erilaisia peiterooleja. Näistä diplomaattinen peite on perinteisin ja edelleen yleisin. Se tarjoaa lain edessä koskemattomuutta tiettyyn pisteeseen asti. Diplomaattitiedustelua onkin kutsuttu ”laillistetuksi vakoiluksi”. Tiedustelua voidaan hoitaa esimerkiksi kulttuurivirkamiehen tai lähetystösihteerin peitenimikkeen turvin. Diplomaattipeitteen alla tapahtuva henkilötiedustelu on perinteisesti ollut Venäjän tiedustelun päämenetelmä. Isäntämaat ovat kyllä tietoisia siitä, että jotkut ulkomaiset diplomaatit ovat tulleet maahan vakoilutehtävissä, mutta heitä ei kuitenkaan aina karkoteta, vaan isäntämaat arvioivat saavansa enemmän hyötyä voidessaan pitää vakoojaa silmällä ja selvittää, keneen hän on yhteydessä. Toisaalta isäntämaallakin on omat "diplomaattinsa" vieraan maan lähetystössä. Diplomaattien karkotukset johtavat usein vieraan maan vastavuoroisiin toimiin.
Vastavakoilu on vakoilulta suojautumista.