stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mitsubishi Grandis

| Mitsubishi Grandis |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Taiwan  Thaimaa
Valmistaja:  Mitsubishi Motors
Valmistusvuodet:  2003–2011
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Edeltäjä:  Mitsubishi Space Wagon
Iskutilavuus:  2,0–2,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Mitsubishi Grandis on Mitsubishi Motorsin vuosina 2003–2011 valmistama seitsemänpaikkainen tila-automalli, joka korvasi Mitsubishi Space Wagonin.
Moottorivalikoimassa olivat 2,4-litrainen (165 hv) bensiinimoottori sekä 2,0-litrainen (140 hv) dieselmoottori, joka oli peräisin Volkswagenilta. Bensiinimoottorin yhteydessä oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto. Dieselmoottorin parina taas oli aina kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Facelift-mallin Mitsubishi Grandis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mitsubishi Grandis Wikimedia Commonsissa
Miroslav Koranda

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | perämiehellinen nelonen |  |
Miroslav Koranda (6. marraskuuta 1934 Praha – 6. lokakuuta 2008) oli tšekkoslovakialainen soutaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Koranda voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän osallistui myös Melbournen kesäolympialaisiin 1956 ja eteni kahdeksikossa välieriin. Koranda voitti myös useita mitaleja EM-kilpailuista.
Miliisi (kappale)

| ”Miliisi” Foggy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tuottaja(t): Paavo Lappalainen
 Tyylilaji: pop-jazz, soitinmusiikki
 Kesto: 05.01
 Levy-yhtiö: Love Records
Miliisi on suhteellisen tuntemattomaksi jääneen Foggy-yhtyeen singlejulkaisu vuodelta 1973. Singlen molemmat kappaleet ovat soitinesityksiä.
Levy-yhtiö on Love Records ja singlen kaupallinen tunnus LRS 2020. Tuottaja on Paavo Lappalainen.
Kappaleet

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Miliisi – 2.23 (säv. Vikman)
Sun – 2.46 (säv. Pakkala & Vikman)
Miekkahäntätulilisko

| Miekkahäntätulilisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Heimo::  Vesiliskot Salamandridae
Suku::  Tuliliskot Cynops
Laji::  ensicauda
Kaksiosainen nimi
 Cynops ensicauda  (Hallowell, 1861) 
Katso myös
   Miekkahäntätulilisko Wikispeciesissä   Miekkahäntätulilisko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Miekkahäntätulilisko (Cynops ensicauda) on salamanterien heimoon kuuluva sammakkoeläinlaji.
Koko ja ulkonäkö

Miekkahäntätuliliskon selkäpuoli on tummanruskea tai jopa musta. Vatsapuolen väritys vaihtelee keltaisesta tulipunaiseen, ja siinä on usein tummia läikkiä tai pisteitä. Lisääntymisaikana koiraille ilmestyy siniharmaata väriä häntään ja satunnaisesti myös vartalon etuosaan. Naaraat ovat pääsääntöisesti koiraita suurempia ja tukevampia; Koiraat jäävät 12-senttisiksi naaraiden kasvaessa noin 15 senttimetrin mittaan.
Lemmikkieläimenä

Tuliliskoja pidetään akvaterraariossa, eli akvaariossa jossa on sekä vettä että maa-aluetta. Tuliliskot elävät pääasiassa vedessä, mutta varsinkin nuoret yksilöt viettävät aikaa myös maalla. Tulilisko liikkuu päiväsaikaan ja tonkii usein pohjasoraa etsien syötävää. Sekä maalla että vedessä olisi hyvä tarjota jonkinlaisia piilopaikkoja. Akvaarioon olisi myös hyvä sumuttaa vettä, sillä ilmankosteus on tärkeää tuliliskojen iholle. Tuliliskot syövät pääasiassa toukkia ja hyönteisiä ja silloin tällöin niille voi antaa myös kalaa ja lihaa.
Aiheesta muualla

Sammakkolampi.net: Miekkahäntätulilisko (Cynops ensicauda) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Cynops ensicauda (englanniksi)
Mohammed Burhanuddin

Mohammed Burhanuddin
Mohammed Burhanuddin (6. maaliskuuta 1915 Surat – 17. tammikuuta 2014 Mumbai) oli intialainen Dawoodi Bohra -muslimiyhteisön pitkäaikainen johtaja. Hänen isänsä oli yhteisön edellinen johtaja Taher Saifuddin, joka vastasi hänen opetuksestaan ja valitsi hänet seuraajakseen. Saifuddin kuoli vuonna 1965, jolloin Burhanuddin peri hänen paikkansa. Burhanuddin sai kuolemansa jälkeen vuonna 2015 Intian hallitukselta Padma Shri -palkinnon, mutta hänen perheensä kieltäytyi ottamasta sitä vastaan.
15-vuotiaana hän suoritti ensimmäisen pyhiinvaelluksensa Mekkaan, jonka jälkeen häntä alettiin kutsua Burhanuddiniksi. Vuonna 1937 hän avioitui Amatullah Aain kanssa. Ennen uraansa yhteisönsä uskonnolliseksi johtajaksi hän vieraili Jemenissä tapaamassa aikaisempia Dawoodi Bohra -johtajia. Yhteisönsä uskonnollisena hengellisenä johtajana hänen on nähty nykyaikaistaneen yhteisöään. Hän pyrki myös parantamaan yhteisönsä lukutaitoa useiden koulutusjärjestöjen kautta. Kaupankäynnin osalta hän vaati, että islamilaista lakia noudatetaan, minkä vuoksi hän vaati lainat korottomina. 1980-luvun alkupuolella hän vaati epäonnistuneesti seuraajiaan ottamaan rahansa pois Bombay Mercantile Cooperative Bank -pankista, jota hänen yhteisönsä jäsenet hallinnoivat. Hän perusteli päätöstään islamin koronkiskontakiellolla, mutta kriitikoiden mukaan hänen tavoitteensa vaikutti olleen pankin ottaminen perheensä ja neuvonantajiensa muodostaman lähipiirin haltuun. Hän myös vaati yhteisönsä jäseniä pukeutumaan perinteisellä tavalla. Vuonna 2012 bohrayhteisöön kuuluva nainen pyysi häntä kieltämään naisten sukupuolielinten silpomisen yhteisön keskuudessa, mutta hän ei suostunut.
Kuollessaan vuonna 2014 Burhanuddin oli islamilaisen kalenterin mukaan 102-vuotias. Hänellä oli seitsemän poikaa ja kolme tytärtä. Häntä suremaan saapui kymmeniätuhansia yhteisön jäseniä. Surujuhlassa tapahtui myös onnettomuus, jonka yhteydessä kuoli 18 ja haavoittui noin 40 henkilöä. Hänen kuolemansa seurauksena yhteisössä syntyi myös perimyskiista siitä kenen pitäisi olla yhteisön uusi hengellinen johtaja. Hänen seuraajakseen pyrkivät hänen poikansa Mufaddal Saifuddin ja velipuolensa Khuzaima Qutbuddin. Enemmistö yhteisön jäsenistä hyväksyi Saifuddinin uudeksi johtajakseen ja yleisen uskomuksen mukaan hänen isänsä oli valinnut hänet seuraajakseen vuonna 2011.
Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennushanke

Hanhikivi 1 oli suomalaisen Fennovoima-energiayhtiön tilaama ydinvoimala, jonka rakennushanke on peruttu. Se oli tarkoitus rakentaa Pyhäjoen kunnassa sijaitsevalle Hanhikiven niemelle. Laitoksen toimittajaksi oli alun perin valittu Venäjän valtion ydinenergiayhtiön Rosatomin tytäryhtiö RAOS Project Oy, mutta sopimus purettiin.
Toteutuessaan Hanhikiven ydinvoimalaitos olisi ollut Suomen kolmas ydinvoimalaitos 1970-luvulla valmistuneiden Loviisan ja Olkiluodon laitosten jälkeen ja Suomen kuudes ydinvoimalaitosyksikkö Loviisan kahden ja Olkiluodon kolmen voimalayksikön jälkeen.
Laitoksen paikalle on valmisteltu voimalan infrastruktuuri, mutta itse laitoksen rakentamista ei valmistelevia töitä lukuun ottamatta ehditty aloittaa ennen suunnitelman perumista.
Venäjän valtionyrityksillä oli voimakkaat intressit Hanhikiven voimalan rakentamiseen. Tämä oli herättänyt epäilyksiä epäreiluista toimintatavoista.
Venäjä hyökkäsi 24.2.2022 Ukrainaan, jolloin elinkeinoministeri Mika Lintilä antoi ymmärtää pysäyttävänsä ydinvoimalahankkeen ja pääministeri Sanna Marin vahvisti, että hanke ei ole etenemässä. 2.5.2022 Fennovoima purki sopimuksen Rosatomin kanssa ja antoi syiksi merkittävät viivästykset, Rosatomin kyvyttömyyden toimittaa ydinvoimala sekä Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan.
Laitosmalli

Hanhikivi 1 olisi ollut venäläinen VVER-1200 -painevesireaktori, joka kuuluu VVER-laitosperheeseen. Suomessa Loviisassa on käytössä kaksi VVER-440-laitosyksikköä. VVER-1200 on Rosatomin tytäryhtiön OKB Gidropressin kehittämä. Sen sähköteho on 1 200 megawattia, lämpöteho 3 200 megawattia ja hyötysuhde 37 prosenttia. Laitostyyppi noudattaa IAEA:n ja eurooppalaisia vaatimuksia, ja se oli tarkoitus suunnitella vastaamaan suomalaisia turvallisuusvaatimuksia. Laitoksessa olisi ollut aktiivisten jäähdytysjärjestelmien lisäksi passiivisia jäähdytysjärjestelmiä, jotka olisivat toimineet ilman sähköä.
Hanhikiven turbiini ja generaattori oli tarkoitus valmistaa Ranskassa. Ne olisi toimittanut GE Steam Power Systems, perustuen Alstomin Arabelle-tekniikkaan, jonka General Electric osti vuonna 2015. Laitoksen automaatiojärjestelmän oli tarkoitus toimittaa ranskalainen Framatome ja saksalainen Siemens.
Sijainti

Hanhikivi 1 -ydinvoimalaitos oli tarkoitus rakentaa Pyhäjoen kuntaan Hanhikiven niemelle. Fennovoima ilmoitti ydinvoimalan sijoituspaikan 5. lokakuuta 2011. Fennovoiman ensimmäinen suunniteltu ydinvoimalan sijoituskunta oli Ruotsinpyhtää, mutta sen jälkeen suunnitelmat tehtiin joko Pyhäjoen ja Simon mukaan. [lähde? ] Pyhäjoen kunta sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla.
Tontilla on tilavaraus Hanhikivi 2 -ydinvoimalalle.
Syksyllä 2015 sisäministeriö asetti Hanhikiven ydinvoimala-alueelle poliisilain mukaisen liikkumis- ja oleskelurajoituksen. Liikkumis- ja oleskelurajoitukset alueella purettiin syyskuussa 2023.
Laitosvaihtoehdot ja hinta

Fennovoiman jättäessä periaatepäätöshakemuksensa tammikuussa 2009, oli tarkoituksena on rakentaa yksi iso tai kaksi pienempää ydinreaktoria. Vaihtoehtoina olivat Arevan EPR- tai SWR 1000 -reaktorit sekä Toshiban ABWR-reaktori. Hakemuksen hyväksymisen jälkeen yhtiö lähetti syksyllä 2011 tarjouspyynnöt ranskalaiselle Arevalle sekä japanilaiselle Toshiballe. Tuolloin vaihtoehtoina olivat edelleen Toshiban ABWR- ja Arevan EPR-reaktorit sekä uutena Arevan kehitteillä ollut Kerena-reaktori. Niistä Kerena on pienin, teholtaan 1 250 megawatin kiehutusvesireaktori, Toshiban ABWR puolestaan on 1 600 MW:n kiehutusvesireaktori ja Arevan EPR 1 700 MW:n painevesireaktori.
Myöhemmin Fennovoiman ydinvoimalan tehoksi täsmentyi 1 600 megawattia, mutta suurvoimalahankkeesta luovuttiin vuoden kuluttua ja samalla Areva putosi pois kilpailusta. Syynä oli saksalaisen E.ON -energiayhtiön vetäytyminen Fennovoiman osakkuudesta syksyllä 2012. Samaan aikaan tuli uudeksi laitosvaihtoehdoksi venäläisen Rosatomin 1 200 megawatin tehoinen AES-2006, joka on tyypiltään VVER-painevesireaktori. Rosatom oli mukana kaavailuissa jo hankkeen alkuaikoina vuonna 2007, mutta yhtiön keskikokoinen voimalamalli kuitenkin hylättiin ennen periaatepäätöshakemuksen tekemistä, koska E.ON:n asiantuntijat pitivät Arevan vastaavaa reaktoria parempana. Kesällä 2013 Fennovoima ilmoitti neuvottelevansa enää Rosatomin kanssa ja syyskuussa se esitti omistajilleen, että laitos hankitaan venäläisyhtiöltä. Sopimus AES-2006 -reaktorista allekirjoitettiin vielä saman vuoden joulukuussa.
Hanhikiven ydinvoimalahankkeella on vuonna 2014 sovittu kiinteä hinta, hieman yli seitsemän miljardia euroa.
Aikataulu

Fennovoima-yhtiö perustettiin vuonna 2007 rakentamaan ydinvoimala, jonka oli alun perin tarkoitus käynnistyä noin vuosina 2016–2018.
Kesäkuussa 2018 ydinvoimala oli määrä ottaa käyttöön vuonna 2024. Joulukuussa 2018 laitoksen toimittaja Rosatom arvioi, että voimalan rakentaminen olisi alkanut vuonna 2021 ja että laitos olisi valmistunut vuonna 2028.
Huhtikuussa 2021 Fennovoima kertoi, että suunnittelu- ja luvitusaineiston saattaminen suomalaisten vaatimusten tasolle on vienyt hieman odotettua enemmän aikaa. Yhtiö arvioi tuolloin, että voimala olisi saanut rakentamisluvan 2022 ja että laitos olisi valmistunut vuonna 2029.
Kun Venäjä hyökkäsi 24.2.2022 Ukrainaan, alkoi Suomessa, kuten muualla Euroopassa, vetäytyminen riippuvuudesta Venäjän energiatoimituksista. Osana tätä prosessia Hanhikivi-laitoksen rakentaminen lakkautettiin. Ensiksi ministerit vetivät tukensa: elinkeinoministeri Mika Lintilä antoi ymmärtää pysäyttävänsä ydinvoimalahankkeen ja pääministeri Sanna Marin vahvisti, että hanke ei ole etenemässä. 2.5.2022 Fennovoima purki sopimuksen Rosatomin kanssa.
Jätteet

Matala-aktiivista ja keskiaktiivista jätettä olisi tullut syntymään laitoksen käytön aikana noin 5 400 kuutiometriä sekä laitoksen käytöstäpoistossa noin 12 000 kuutiometriä. Matala- ja keskiaktiivinen jäte oli tarkoitus sijoittaa Hanhikiveen myöhemmin rakennettavaan loppusijoituslaitokseen. Matala- ja keskiaktiivisen jätteen loppusijoitus oli suunniteltu alkavaksi 2030-luvulla.
Käytettyä ydinpolttoainetta olisi syntynyt noin 1 200–1 800 uraanitonnia. Käytetty polttoaine oli suunniteltu pidettäväksi aluksi laitosalueelle rakennettavassa välivarastossa. Loppusijoitus olisi alkanut aikaisintaan 2090-luvulla. Fennovoiman ensisijaisena tavoitteena oli neuvotella Posivan kanssa sopimus käytetyn polttoaineen loppusijoituksesta. Toinen vaihtoehto oli rakentaa oma loppusijoituslaitos.
Ydinenergialaki määrää, että Suomessa syntyneet ydinjätteet on loppusijoitettava Suomeen.
Polttoaine

Hanhikiven ydinvoimala olisi tullut käyttämään polttoaineenaan jälleenkäsiteltyä uraania.
Fennovoima oli sopinut polttoaineen toimituksesta TVEL:n kanssa. TVEL kuuluu Rosatom-konserniin. Rosatomin keskeinen ydinpolttoaineen uudelleenkäsittelylaitos on Rosatomin itsensä omistama Majak. Hanhikiven laitoksen uraani olisi todennäköisesti toimitettu Majakista.
Majakissa uraani erotetaan käytetystä ydinpolttoaineesta liuottamalla. Eroteltu uraani muutetaan kaasuksi uudelleen väkevöimistä varten. Majakin erottelema uraani oli tarkoitus väkevöittää jollain TVEL:n laitoksista. Väkevöity uraani päätyy ydinreaktoreiden polttoainesauvoihin.
Käsittelyprosessin sivutuotteena syntyy suuria määriä radioaktiivisia aineita sisältävää nestettä ja muita kemiallisia jätteitä. Vuonna 1994 STUK raportoi, että Majakin matala- ja keskiaktiivisia ydinjätteitä laskettiin järviin. Vuonna 2002 radioaktiivisen aineen pitoisuus Tetša-joessa oli edelleen kasvussa. Vuonna 2011 sveitsiläisen energiayhtiön edustajat halusivat tutustua Majakiin yhdessä Sveitsin ydinvoimaviranomaisten kanssa, mutta heitä ei koskaan päästetty sisään.
Rosatom on rakentanut korvaavaa ydinpolttoaineen jälleenkäsittelylaitosta Krasnojarskiin 1980-luvulta asti, mutta se ei ollut vuonna 2015 vieläkään käyttökunnossa. Majakin toiminnan on arvioitu jatkuvan vuoteen 2030 asti.
TVEL:n kanssa on tehty sopimus polttoaineen toimituksesta ensimmäisen kymmenen vuoden ajan; tämän jälkeen polttoaineen toimitus oli tarkoitus kilpailuttaa. Fennovoima arvioi, että ruotsalaisella Westinghousella on mahdollisuus toimittaa reaktoriin sopivaa polttoainetta.
Mielipiteitä ydinvoimalahankkeesta > Mielipidekyselyt

Fennovoima on teettänyt vuosina 2008-2015 Norstat Finlandilla 9 mielipidekyselyä, joissa se selvittelee Pyhäjoen ja sen ympäristökuntien asukkaiden mielipiteitä Fennovoiman ydinvoimalahankkeesta. Joulukuussa 2015 tehdyn 830 puhelinhaastattelua sisältäneen tutkimuksen mukaan 68 prosenttia pyhäjokisista kannattaa Fennovoiman hanketta. Kun mukaan ottaa Pyhäjoen lisäksi myös sen naapurikuntien Kalajoen, Merijärven, Oulaisten ja Raahen asukkaat, hankkeelle myötämielisiä on 66 prosenttia. Vuodesta toiseen hankkeen kannatus on pysynyt vakaana, ja Pyhäjoella kannatus nousi kaksi prosenttiyksikköä lokakuuhun 2014 verrattuna ja koko tutkimusalueella viisi prosenttiyksikköä. Vuoden 2017 joulukuussa Norstatin kyselyssä luvut olivat puolesta 75 % pyhäjokelaisista ja 72 % koko seutualueella.
Koko maan kattavissa kyselyissä kannatus ei ole ollut näin suurta. [lähde? ]
Ympäristöjärjestö WWF teetti Taloustutkimus Oy:llä tutkimuksen heinäkuussa 2015, jossa haastateltiin yhteensä 1 056 ihmistä ympäri Suomea. Kyselyiden perusteella 29 prosenttia kannatti rakennusluvan myöntämistä Fennovoiman ydinvoimalalle, 51 prosenttia vastusti ja 20 prosenttia ei osannut sanoa.
Taloustutkimuksen Greenpeacelle maaliskuussa 2017 tekemässä kyselyssä samaten yli puolet vastaajista vastusti rakennusluvan myöntämistä (ei 53 % – kyllä 26 %).
Jyväskylän ja Tampereen yliopistojen 2016–2017 vaihteessa teettämässä mielipidekyselyssä verrattiin asukkaiden mielipiteitä Pyhäjoella ja toisaalta Olkiluodon voimalaitoksen ja Posivan Onkalon kotipaikassa Eurajoella. Kysyttäessä Fennovoiman käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituslaitoksen sijoittamisesta omaan kuntaan, Pyhäjoella asiaa kannatti vain 14 prosenttia vastaajista, Eurajoella 17 prosenttia. Samassa kyselyssä Posivaa pidettiin Fennovoimaa ”moraalisesti luotettavampana” niin Pyhäjoella, kuin Eurajoellakin.
Kuitenkin IROResearchin Energiateollisuudelle tekemässä kyselyssä vuodelta 2017 enemmistö suomalaisista kannatti ydinvoiman lisärakentamista yleensä. Tulokset olivat samansuuntaisia Energiateollisuuden kevään 2019 kyselyssä, jossa ydinvoiman kannatus ylitti ensikertaa vastustuksen kaikkien eduskuntapuolueiden kannattajien keskuudessa. Taustalla arveltiin olevan ilmastonmuutokseen liittyvien huolien kasvaminen.
Mielipiteitä ydinvoimalahankkeesta > Pro Hanhikivi ja Ydinvoimaton Perämeri

Hanhikiven ydinvoimalaitos on alusta asti herättänyt myös kiivasta vastustusta. Pro Hanhikivi ry perustettiin heti vuonna 2007, jolloin Fennovoima ilmoitti Pyhäjoen Hanhikiven olevan yhden mahdollisista laitoksen sijoituspaikoista. Sen tavoitteena on pitää alue ydinvoimasta vapaana luonto- ja virkistysalueena. Jäseniä yhdistyksellä on oman ilmoituksensa mukaan yli 300. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa yhdistyksen varapuheenjohtaja Hanna Halmeenpää valittiin eduskuntaan vihreiden edustajana Oulun vaalipiiristä. Voimalaa vastustaa myös muun muassa Ruotsissa perustettu Ydinvoimaton Perämeri -verkosto (Nätverket Kärnkraftsfritt Bottenviken).
Mielipiteitä ydinvoimalahankkeesta > Hyökyaalto-verkosto

Radikaali Hyökyaalto-verkosto järjesti ensimmäisen mielenilmauksen Hanhikiven ydinvoimalatyömaalla lokakuussa 2014. Keväästä 2015 lähtien sen aktivisteja oli leiriytyneenä Hanhikiven alueella, jossa he muun muassa pysäyttivät ydinvoimalatyömaalle kulkevia ajoneuvoja ja työkoneita. Aktivistit saivat tukea alueen maanomistajilta ja mökkiläisiltä, jotka tarjosivat majoitusta ja ruokahuoltoa. Pro Hanhikivi sen sijaan on sanoutunut irti Hyökyaallon suorasta toiminnasta, eikä anna verkostolle tukeaan. Yhdistys ilmoittaa keskittyvänsä pelkästään vaikuttamistyöhön ja tiedottamiseen. Kesäkuussa 2015 Hanhikivellä oli protestileiri, jossa Hyökyaalto-verkoston lisäksi olivat mukana Maan ystävät sekä Naiset Rauhan puolesta -liike. Paikalla oli myös ulkomaisia aktivisteja Saksasta, Ruotsista, Venäjältä ja Italiasta. Protestileirin päätymisen jälkeen aktivisteja jäi vielä paikallisten tukijoiden lahjoittamaan mökkiin, joka myytiin lopulta vapaaehtoisesti Fennovoimalle lokakuussa 2015.
Mielipiteitä ydinvoimalahankkeesta > Wärtsilä

Kaasumoottoreita ja voimalaitoksia valmistavan Wärtsilän tekemän selvityksen mukaan ydinvoimalaa ei kannata rakentaa, sillä tuulivoima on halvempaa ja tuulivoiman kanssa sopivat hyvin yhteen Wärtsilän valmistamat kaasuvoimalat. Ydinvoimaan verrattuna haittapuolena on maakaasun polttamisesta voimalan polttomoottorissa syntyvät hiilidioksidipäästöt sekä kaasukenttien ja maakaasuputkistojen metaanivuodot.
Mielipiteitä ydinvoimalahankkeesta > Aalto-yliopiston tutkimus

Aalto-yliopiston tutkijoiden Sannamari Pilpolan ja Peter Lundin vuonna 2019 julkaistu tutkimus totesi, että sähköntuotannon optimikustannus Suomessa saavutetaan vuonna 2030, mikäli ydinvoiman osuus on noin 60 prosenttia (vertailutaso oli 42 %). Tällöin tuulivoiman osuudeksi tuli 10 % tai 16 % riippuen tuottavatko yhdistetyt sähkö- ja lämpövoimalaitokset (CHP) kiinteän vai joustavan määrän energiaa. Vuositasolla kustannukset laskivat 14–15% suhteessa vertailutasoon, jona käytettiin vuonna 2017 laadittua vuoden 2030 kansallista energia- ja ilmastostrategiaa. Vastaavasti hiilidioksidipäästöt vähenivät 17%/28%. Tutkimuksessa ydinvoimalaitoksen investointikustannukseksi oletettiin (maks.) 5 700 euroa per kilowatti, joka on Hanhikiven luokkaa, ja tuulivoiman 1 200 €/kW sekä reaaliseksi korkokannaksi viisi prosenttia. Hiilidioksidipäästöjen hinnaksi oletettiin 60 euroa CO2-tonnia kohden.
Ydinvoiman lisärakentaminen olisi siis tutkimuksen mukaan edullista, kun otetaan huomioon kokonaiskustannukset verkon tasolla, vaikka tuulivoimalla tuotetun sähkön vertailuhinta (LCOE) itsessään olisikin ydinvoimaa alhaisempi. Tämä johtuu tuulivoiman suuresta vaihtelusta ja siitä että sillä tuotettua sähköä saadaan vain osan ajasta, silloin kun tuulee riittävästi. Nämä kasvattavat kokonaiskustannuksia. Tutkimuksessa mahdollisena syynä ydinvoiman korkeaan osuuteen pidettiin Suomen energiaintensiivistä teollisuutta.
Aiheesta muualla

Fennovoima Oy:n kotisivut
Hankkeen aikataulu
Pro Hanhikivi ry:n kotisivut
Ydinvoimaton Perämeri -verkoston kotisivut
Hyökyaalto-verkoston kotisivut
Tietoa Fennovoiman ydinvoimalaitoshankkeesta Säteilyturvakeskuksen (STUK) kotisivuilla
Ydintekniikka
| --- | --- |
Ydinfysiikka:   Atomi  Fissio  Fuusio  Säteily  Radioaktiivisuus  Ionisoiva säteily  Ydinräjähdys  Fissiili  Vaikutusala  Kriittinen massa 
Ydinvoima:   Ydinvoiman käyttökohteet  Ydinpolttoainekierto  Säteilyturvallisuus  Ydinturvallisuus  Ydinjätehuolto  Geologinen loppusijoitus  Uraani  Uraanin esiintyminen  Uraanikaivos  Uraanin väkevöinti  Plutonium  Torium  Torium-ydinpolttoainekierto 
Ydinreaktori:   Kevytvesireaktori  Kiehutusvesireaktori  Painevesireaktori  VVER-reaktori  EPR-reaktori  RBMK-reaktori  MKER-reaktori  CANDU-raskasvesireaktori  AP1000-reaktori  Pieni modulaarinen reaktori  Hyötöreaktori  Kiihdytinreaktori  SCWR-reaktori  Nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori  Sulasuolareaktori  Kaksoisfluidireaktori  Fuusioreaktori 
Ydinaseet:   Ydinsota  Vetypommi  Neutronipommi  Ydinaseriisunta  Vaikutukset 
Ydinonnettomuus:   Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus  Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus  Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus  Luettelo ydinonnettomuuksista  Luettelo ydinlaitostapahtumista  Ydinvoimalan sydämen sulamisonnettomuus  Ydinaseonnettomuus  INES-asteikko 
Ydinvoima Suomessa:   Olkiluodon ydinvoimalaitos  Loviisan ydinvoimalaitos  Hanhikiven ydinvoimalaitos 
Havainnekuva Fennovoiman Pyhäjoelle rakentamasta Hanhikivi 1 -ydinvoimalaitoksesta.
Ydinvoimala-alueelle johtavan tien rakennustöitä.
Ydinvoimala-aluetta hakkuiden jälkeen.