stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viktor Konsin

Viktor August Konsin (24. joulukuuta 1836 Somero – 28. tammikuuta 1904 Orimattila) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Viktor Konsinin vanhemmat olivat rovasti Henrik Konsin ja Ebba Wilhelmina Wanochius ja puoliso vuodesta 1861 Ida Emilia Sulin. Konsin tuli ylioppilaaksi 1857 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1859. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1869. Konsin sai rovastin arvon 1886. Hän oli valmistuttuaan Lumparlandin kappalaisen ja Kumlingen sekä Hattulan kirkkoherran apulainen. Vanajan kappalainen hänestä tuli 1863, Kivijärven kirkkoherra 1871 ja Orimattilan kirkkoherra 1881. Konsin oli vt. lääninrovasti 1877–1878 sekä kesäisin 1882–1898 ja 1901–1903. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.
Aiheesta muualla

Rovasti Viktor Konsin. Orimattilan kirkkoherra v. 1882–1904, 2000. Anita Konsin, 56 s.
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Henrik Edvard Rauramo

Henrik Edvard Rauramo, entinen Schroderus (16. syyskuuta 1843 Vaasa – 28. joulukuuta 1915 Leppävirta) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies.
Rauramon vanhemmat olivat rovasti Gustaf Henrik Schroderus ja Elisabet Sofia Wegelius  ja puolisot vuodesta 1869 Hilda Bergh (k. 1883) ja vuodesta 1884 Anna Helena Paqvalén. Rauramo tuli ylioppilaaksi 1864 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1867. Hän sai rovastin arvon 1888. Toimittuaan pappina useilla eri paikkakunnilla Rauramo tuli Suonenjoen kirkkoherraksi 1883 ja Leppävirran kirkkoherraksi 1897. Kuopion hiippakunnan tuomiokapitulin asessori hän oli 1897–1900. Rauramo oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1905.
Niilo Karilas

Niilo Karilas, vuoteen 1906 Karlsberg (11. helmikuuta 1852 Saloinen – 1. heinäkuuta 1911 Loppi) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Karilaan vanhemmat olivat talollinen Nils Karlsberg ja Katarina Millanen ja puoliso vuodesta  1879 Ida Maria Anstén. Karilas tuli ylioppilaaksi Oulun alkeisoppilaitioksesta 1879 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1876. Papiksi hänet vihittiin 1877, rovastin arvon hän sai 1896. Karilas oli ensin Leppävirran kirkkoherran apulainen ja sitten vt. kirkkoherra vuodesta 1877, Nilsiän vt. kirkkoherra vuodesta 1879, Raution vt. kappalainen 1881 ja Paavolan vt. kappalainen 1882. Hailuodon kirkkoherra hän oli 1882–1895 ja Piippolan 1895–1905. Karilas toimi senaatin kirkollistoimituskunnan vt. esittelijäsihteerinä vuodesta 1903 ja vakinaisena vuodesta 1905.  Hän oli kirkolliskokouksen jäsen 1886, 1893, 1898, ja 1903 ja pappissäädyssä valtiopäivämies 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904.
Kirjailijat Tauno Karilas ja Yrjö Karilas olivat Niilo Karilaan poikia.
Onneli, Anneli ja nukutuskello (elokuva)

| Onneli, Anneli ja nukutuskello |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Saara Cantell
Käsikirjoittaja:  Sami Keski-Vähälä
Perustuu:  Marjatta Kurenniemen kirjaan Onneli, Anneli ja nukutuskello
Tuottaja:  Teea Hyytiä Sari Lempiäinen
Säveltäjä:  Anna-Mari Kähärä
Kuvaaja:  Marita Hällfors
Leikkaaja:  Anne Lakanen
Tuotantosuunnittelija:  Minna Santakari
Pukusuunnittelija:  Auli Turtiainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Zodiak Finland
Levittäjä:  Nordisk Film Suomen Tukholman-instituutti
Ensi-ilta:  25. joulukuuta 2018
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1,6 milj. euroa
Katsojat:  161 114
Edeltäjä:  Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Onneli, Anneli ja nukutuskello on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Saara Cantell.
Elokuva perustuu Marjatta Kurenniemen kirjaan Onneli, Anneli ja nukutuskello, ja se on Onneli ja Anneli -elokuvasarjan neljäs osa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Celina Fallström  | … |  Onneli   |
|  Olga Ritvanen  | … |  Anneli   |
|  Aamu Sorvoja  | … |  Heidi   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Vekotiitus Vappunen   |
|  Elina Knihtilä  | … |  Tingelstiina   |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Tangelstiina   |
|  Jaakko Saariluoma  | … |  poliisimestari Urho Ulpukka   |
Aiheesta muualla

Arvio Episodi
| n k Saara Cantell |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Unna ja Nuuk (2006)  Kohtaamisia (2010)  Tähtitaivas talon yllä (2012)  Ainoat oikeat (2013)  Onneli ja Anneli (2014)  Onnelin ja Annelin talvi (2015)  Tulen morsian (2016)  Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2017)  Onneli, Anneli ja nukutuskello (2018) 
TV-sarjat (ohjaus):  Vasikantanssi (2003)  Rajametsän tarinoita (2004) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Ikiomaksi (2007) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Häälaulu (1990)  Hänestä ja heistä (1992)  Todellinen magia (1993)  Sirpalesatu (1995)  Peilikirkas päivä (1997)  Paha kakku (2000)  Hetki jolloin (2001)  Jätkien ilta (2002)  Diagnoosi (2002)  Potretti (2003)  Mahdollisuus (2005)  Suuri matka (2005)  Tiistai, päivävuoro (2005) 
| n k Linkitetty data: Onneli, Anneli ja nukutuskello (Q60581101) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: lastenelokuva
ohjaaja: Saara Cantell
käsikirjoittaja: Sami Keski-Vähälä
säveltäjä: Anna-Mari Kähärä
näyttelijä: Celina Fallström, Olga Ritvanen, Aamu Sorvoja, Ville Myllyrinne, Jaakko Saariluoma, Johanna af Schultén, Elina Knihtilä, Kiti Kokkonen, Antti Autio, Henna Tanskanen, Jani Toivola, Eija Ahvo, Sonja Halla-aho, Michael Monroe, Anja Pohjola, Selma Cristina Teixeira Santini, Laura Happonen
alkuperämaa: Suomi
alkuperäiskieli: suomi
osa sarjaa: Onneli ja Anneli
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
49er (jolla)

| 49er |
| --- | --- |

Tyyppi:  yksityyppinen purjejolla
Suurin pituus (LOA):  4,876 m
Leveys:  1,752 / siivillä 2,746 m
Syväys:  1,447 m
Mastonkorkeus:  8,1 m
Paino:  125 kg
Purjeet:  bermudariki
Isopurje:  15 m2
Fokka / Genua:  6 m2
Spinaakkeri:  38 m2
Miehistö:  2 (140-165 kg)
Suunnittelija:  Julian Bethwaite
Suunnitteluvuosi:  1996
49er on yksityyppinen kilpapurjehdusjolla. 49er on skiffi-tyyppinen ja erittäinen suorityskykyinen. Jollaa purjehditaan kahden hengen miehistöllä ja molemmilla on käytössään trapetsit veneen tasapainottamiseen. Spinaakkeri on epäsymmetrinen. Kevyemmille purjehtijoille suunniteltu rinnakkaismalli 49er FX on suosittu naisten keskuudessa.
Yksitrapetsinen 29er on samantyyppinen mutta pienempi kuin 49er.
49er olympialaisissa

49er oli ensimmäistä kertaa olympialuokkana Sydneyn olympialaisissa 2000 ja luokan suosio on siitä alkaen kasvanut. Suomalaiset Jyrki Järvi ja Thomas Johanson voittivat luokan ensimmäiset olympiakultamitalit Sydneyssä.
49er olympialaisissa > Olympiamitalistit

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  Suomi  Jyrki Järvi Thomas Johanson |  Yhdistynyt kuningaskunta  Ian Barker Simon Hiscocks |  Yhdysvallat Jonathan McKee Charlie McKee |
| 2004 |  Espanja  Iker Martinez Xavier Fernandez |  Ukraina  Rodion Luka George Leonchuk |  Yhdistynyt kuningaskunta  Chris Draper Simon Hiscocks |
| 2008 |  Tanska   Jonas Warrer   Martin Kirketerp |  Espanja  Iker Martinez Xavier Fernandez |  Saksa  Jan-Peter Peckolt Hannes Peckolt |
| 2012 |  Australia   Nathan Outteridge Iain Jensen |  Uusi-Seelanti  Peter Burling Blair Tuke |  Tanska   Allan Nørregaard   Peter Lang |
Aiheesta muualla

Finnish 9er Association[vanhentunut linkki]
International 49er Class Association (englanniksi)
UK 49er Class Association (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
49er Class Sailing Race Results Website[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Purjehdus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024


Nykyiset olympialuokat (2024)


470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta  (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)


Entisiä olympialuokkia


5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider
49er vauhdissa Australiassa
Terho Itkonen

| Terho Itkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1933 Helsinki
Kuollut: 29. maaliskuuta 1998 (64 vuotta) Nurmijärvi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  suomen kieli
Tunnetut työt:  Proto-Finnic final consonants (1964) Kieliopas (1982)
Terho Klaus Itkonen (21. lokakuuta 1933 Helsinki – 29. maaliskuuta 1998 Nurmijärvi) oli suomen kielen tutkija ja pitkäaikainen Helsingin yliopiston suomen kielen professori (1965–1989).
Ura

Terho Itkosen isä T. I. Itkonen oli koulutukseltaan (saamen kielenlähde?) kielentutkija mutta teki uransa Kansallismuseon etnografisen osaston tutkijana ja osastonjohtaja.
Itkonen tuli ylioppilaaksi vuonna 1951 Helsingin suomalaisesta lyseosta ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja suomalais-ugrilaista kielentutkimusta. Hän valmistui kandidaatiksi 1955 ja lisensiaatiksi 1957 ja väitteli vuonna 1965. Hän työskenteli yliopiston assistenttina ja sen ohessa Sanakirjasäätiössä vuosina 1955–1964. Hänet nimitettiin professoriksi vuonna 1965.
Laajassa tuotannossaan Itkonen on käsitellyt lukuisia suomen kielen historian ja kieliopillisen kuvauksen kysymyksiä. Hänen tutkijanotteelleen on ominaista teoreettinen kunnianhimo, joka suomen kielen näkökulmista pyrki esittämään yleiskielitieteellisesti merkityksellisiä ja kansainvälisesti kiinnostavia kielen ilmiöitä. Toisin kuin suurin osa sukupolvensa tutkijoista, Itkonen suhtautui jo varhain kriittisesti generatiivisen kielitieteen esittämiin strukturalistisiin kielen rakenteen kuvauksiin. Hänen kielinäkemyksensä korosti kielijärjestelmän avoimuutta ja analogian merkitystä kielellistä rakennetta muovaavana voimana. Hän harjoitti paljon kielitieteellisiä kenttätöitä ja perusteli esittämiään teoreettisia käsityksiä laajalla empiirisellä aineistolla.
Kielihistoriallisessa tuotannossaan Itkonen selvitteli erityisesti suomen suhdetta toisiin itämerensuomalaisiin kieliin ja saameen. Hänen artikkelissaan "Välikatsaus suomen kielen juuriin" (1983) esitettiin käsitys kolmeen murteeseen jakaantuneesta kantasuomesta, jota puhuttiin Suomenlahden ympäristössä. Tämä artikkeli kuului pitkään siteeratuimpiin suomenkielisiin humanistisiin tiedejulkaisuihin.
Itkonen järjesti professorina laajan suomen murteiden ja paikannimistön kenttäkeruun (Nimestäjän opas, 1961) ja koulutti kokonaisen sukupolven suomen kielen tutkijoita. Hän oli myös uuttera kielenhuoltaja, minkä osoittaa laajalevikkinen teos Kieliopas; lisäksi hän kirjoitti aiheesta runsaasti muun muassa Helsingin Sanomiin, Kielikelloon ja Virittäjään. Kielenhuoltoaiheisia kirjoituksia on koottu teoksiin Selvää suomea, Näillä näkymin ja Retkiä nykysuomeen.
Itkoselle myönnettiin muun muassa Suomalaisen Tiedeakatemian Kalevala-palkinto vuonna 1965, Helsingin yliopiston tiedotuspalkinto 1983, valtion tiedonjulkistamispalkinto 1986 ja Kalevalaseuran tunnustuspalkinto 1991. Itkonen nimettiin Greifswaldin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1996.
Terho Itkosen puoliso oli fil. lis. Pirjo Ketonen vuodesta 1964. Heidän poikansa on Markus Itkonen.
Teokset

Proto-Finnic final consonants (1964)
Retkiä nykysuomeen (1979)
Näillä näkymin: Kirjoituksia nykysuomesta ja sen huollosta.  Helsinki:  Tammi, 1975 (2. täydennetty painos 1981).  ISBN 951-717-085-8
Kielenhuollon näkökulma.  Helsinki:  Helsingin yliopisto. Suomen kielen laitos, 1979.  ISBN 951-717-085-8  Eripainos teoksesta Kahila, Seppo (toim.): Elävää suomea: Yleisradion kieliopas.  Jyväskylä:  Gummerus, 1979.  ISBN 951-20-1747-4
Kieliopas (1982)
Selvää suomea.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1985.  ISBN 951-26-2717-5
Kielen kärjeltä.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1987.  ISBN 951-26-3160-1
Vierassanat: Kielenkäyttäjän opas.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1990.  ISBN 951-26-2796-5
Aloja ja aiheita: Valikoima kolmen kymmenluvun tutkimuksia (1959–1979). Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura 1993.
Uusi kieliopas.  (4., tarkistettu painos)  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-5757-9
Kirjallisuutta

Kulonen, Ulla-Maija: ”Itkonen, Terho (1933–1998)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 351.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Terho Itkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Terho Itkonen suomen kielen professorina.
Itkonen, Terho hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef 
Kielitieteilijät Terho Itkonen, Viljo Nissilä, Kustaa Vilkuna ja Eeva Maria Närhi Sanakirjasäätiön nimistöjaoksessa 1963.
Assita Kanko

| Assita Kanko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1980 (ikä 44) Gody, Burkina Faso
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Nieuw-Vlaamse Alliantie (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Belgia
Aiheesta muualla
www.assita-kanko.be
Assita Kanko (s. 14. heinäkuuta 1980 Godyr, Burkina Faso) on belgialainen poliitikko. Kanko edustaa Niuew-Vlaamse Alliantie -puoluetta. Kanko on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Bert-Jan Ruissen

| Bert-Jan Ruissen |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  ECR-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Reimerswaal, Alankomaat
Kansalaisuus:  hollantilainen
Tiedot
Puolue:  Sitoutumaton (2023–) / ECPM
Muut puolueet:  Forum voor Democratie (2019–2020) JA21 (2020–2023)
Bert-Jan Ruissen (s. 22. maaliskuuta 1972 Reimerswaal, Alankomaat) on hollantilainen poliitikko. Ruissen edustaa Staatkundig Gereformeerde Partij -puoluetta. Ruissen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Johan Van Overtveldt

| Johan Van Overtveldt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1955 (ikä 69) Mortsel, Belgia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Nieuw-Vlaamse Alliantie (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Belgia
Aiheesta muualla
johanvanovertveldt.n-va.be
Johan Van Overtveldt (s. 24. elokuuta 1955 Mortsel, Belgia) on belgialainen poliitikko. Van Overtveldt edustaa Niuew-Vlaamse Alliantie -puoluetta. Van Overtveldt on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta lokakuuhun 2014 ja uudelleen heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Margarita de la Pisa Carrión

| Margarita de la Pisa Carrión |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1975 (ikä 49) Madrid, Espanja
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Vox (2020–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 1.2.2020–
Vaalipiiri:  Espanja
Margarita de la Pisa Carrión (s. 19. syyskuuta 1975 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Hän edustaa Vox-puoluetta. Margarita de la Pisa Carrión on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä helmikuusta 2020 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Emmanouíl Frágkos

| Emmanouíl Frágkos> Εμμανουήλ Φράγκος |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Chíos, Kreikka
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Kreikkalainen ratkaisu (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 10.7.2019–
Vaalipiiri:  Kreikka
Emmanouíl ”Manólis” Frágkos (kreik. Εμμανουήλ ”Μανώλης” Φράγκος; s. 27. kesäkuuta 1993 Chíos, Kreikka) on kreikkalainen poliitikko, joka edustaa Kreikkalainen ratkaisu -puoluetta. Frágkos on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Adiel Bergroth

Adiel Bergroth
Adiel Bergroth (3. marraskuuta 1848 Keuruu – 26. huhtikuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen pappi, rehtori ja moninkertainen valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Adiel Bergrothin vanhemmat olivat rovasti Frans Henrik Bergroth ja Hilda Elisabet Fabritius ja puoliso vuodesta 1874 Lydia Petterson (k. 1931). Bergroth valmistui filosofian maisteriksi 1873, suoritti teologian erotutkinnon 1875 ja vihittiin papiksi 1888. Hän toimi Viipurin ruotsalaisen lyseon uskonnon ja suomen kielen lehtorina vuodesta 1877, samoin kuin koulun rehtorina. Bergroth oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.
Kirjailijat Eva Hirn ja Kersti Bergroth sekä kirjailija ja suomentaja Anna Inkeri Relander olivat Adiel Bergrothin ja Lydia Pettersonin lapsia.
Julkaisuja

Herätyssanoja eli raamatunlause lyhykäisesti selitetty kunakin vuoden päivänä, 1879, J. F. Lobstein, suom. Adiel Bergroth.
Roberts Zīle

| Roberts Zīle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1958 (ikä 66) Riika, Latvian SNT
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Isänmaa ja vapaus/LNNK (2004–2015) Kansallinen liittouma (2014–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 20.7.2004–
Vaalipiiri:  Latvia
Aiheesta muualla
www.robertszile.lv
Roberts Zīle (s. 20. kesäkuuta 1958 Riika, Latvian SNT) on latvialainen poliitikko. Pūpols edustaa Kansallinen liittouma-puoluetta. Pūpols on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2004 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Hermann Tertsch

| Hermann Tertsch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1958 (ikä 66) Madrid, Espanja
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Vox (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Espanja
Hermann Tertsch (s. 9. huhtikuuta 1958 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Hän edustaa Vox-puoluetta. Tertsch on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Viktor Laurentius Helander

Viktor Laurentius Helander (21. toukokuuta 1822 Raahe – 9. lokakuuta 1905 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen pappi, rehtori ja moninkertainen valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Helanderin vanhemmat olivat kirkkoherra Anders Helander ja Anna Magdalena Kihlgren ja puoliso vuodesta 1844 Rosina Evelina Hjelt (k. 1897). Helander tuli ylioppilaaksi 1842 ja vihittiin papiksi 1844. Hän oli Raahen kappalaisen apulainen 1844, Kajaanissa ala-alkeiskoulun rehtori vuodesta 1845 ja Oulussa yläalkeiskoulun apulaisrehtori vuodesta 1859. Koulun muuttuessa 1863 alkeisoppilaitokseksi hän oli teologian lehtori vuodesta 1864 ja koulun rehtori 1866–1869. Oulun lääninvankilan ja lasaretin vt. saarnaajana hän toimi  1864. Pietarsaaren maaseurakunnan kirkkoherraksi Helander tuli 1869. Hän sai rovastin arvon 1873 ja toimi lääninrovastina 1875–1897. Helander oli pappissäädyssä  valtiopäiväedustaja 1872,  1877, 1882 ja 1891.
Rovasti, opettaja ja valtiopäivämies Karl Jakob Helander oli Viktor Laurentius Helanderin veli.
Julkaisuja

Theser, hvilka med tillstånd af högvördigste herr doktorn, biskopen och o. l. samt högvördiga domkapitlet i Kuopio, för vinnande af tillstånd att undergå pastoralexamen äfvensom för befordringrätt till konrektorstjenster vid högre elementarskolor, 1857
Giuseppe Milazzo

| Giuseppe Milazzo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1977 (ikä 47) Palermo, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Forza Italia (2019-2021) Italian veljet (2021–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Giuseppe Milazzo (s. 21. elokuuta 1977 Palermo, Italia) on italialainen poliitikko. Milazzo edustaa Italian veljet-puoluetta. Aikaisemmin hän on edustanut Forza Italiaa. Milazzo on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Susanna Ceccardi

| Susanna Ceccardi |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2. heinäkuuta 2019 –  
Cascinan pormestari
 21. kesäkuuta 2016 – 27. kesäkuuta 2019  
Edeltäjä:  Alessio Antonelli
Seuraaja:  Dario Rollo
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Pisa, Italia
Tiedot
Puolue:  Pohjoisen liitto
Aiheesta muualla
www.susannaceccardi.it
Susanna Ceccardi (s. 19. maaliskuuta 1987) on italialainen poliitikko, joka toimii europarlamentaarikkona vuodesta 2019 alkaen.
Ceccardista tuli Cascinan ensimmäinen ei-vasemmistolainen pormestari 70 vuoteen, kun hänet äänestettiin virkaan Pohjoisen liiton edustajana vuonna 2016. Syynä hänen vaalivoitolleen pidetään hänen maahanmuuttovastaisia näkemyksiään. Hän oli puolueensa ehdokas Toscanan kuvernöörin vaaleissa vuonna 2020, mutta hävisi demokraattisen puolueen Eugenio Gianille.
Näkemyksiä

Ceccardin mukaan Eurooppa on jatkuvasti ollut muslimien maahantunkeutumisen kohteena historiansa aikana eikä pakolaiskriisi ole poikkeus. Hän vertaa pakolaiskriisiä siihen, mitä intiaaneille kävi eurooppalaisten saavuttua Amerikkaan. Käydessään Maltalla hän väitti, että siellä ei näkynyt yhtäkään pakolaista ja paikallisten mukaan se johtui siitä, että pakolaiset siirtyvät sieltä Italiaan.
Ceccardi kritisoi Euroopan unionia, koska kokee sen olevan kyvytön puolustamaan perinteisiä eurooppalaisia arvoja. Hänen mukaansa Euroopan ei tule mukauttaa omaa kulttuuriaan muslimien ehdoille esimerkiksi lopettamalla kouluruokaloista sianlihan tarjoamista. Hän on sanonut pitävänsä romanileirien hävittämistä ja laittoman siirtolaisuuden estämistä suurina humanitaarisina tekoina. Vuonna 2019 hän kritisoi Pisassa sijaitsevassa taidekoulussa näytettyä teosta, jossa Matteo Salvinin kasvot oli koottu pakolaisten veneitä esittävistä kuvista. Ceccardi vaati teosta pois näkyvistä sekä vastasi pakolaisten hukkumisen Välimereen vähentyneen kun Salvinista tuli sisäministeri. Islamin lisäksi hän vastustaa pridekulkueita.
Ceccardi ilmoitti vuonna 2019 aikovansa nimetä tulevan tyttärensä Kinsikaksi, maataan saraseeneja vastaan puolustaneen keskiaikaisen soturittaren mukaan. Kinzica syntyi saman vuoden syyskuussa.
Irena Joveva

| Irena Joveva |
| --- | --- |
 Irena Joveva vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1989 (ikä 35) Kranj
Kansalaisuus:   Slovenia
Poliitikko
Puolue:  Marjan Šarecin lista
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen (2019–)
Aiheesta muualla
www.irenajoveva.si
Irena Joveva (s. 26. helmikuuta 1989 Kranj, Jugoslavia) on slovenialainen toimittaja ja poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2019 Euroopan parlamentin jäsenenä.
Joveva valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2019 vaaleissa Marjan Šarecin listan ehdokkaana. Hän kuuluu Uudistuva Eurooppa -ryhmään ja on kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsen. Lisäksi hän on EU:n ja Pohjois-Makedonian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan valtuuskunnan varapuheenjohtaja.
Ennen uraa politiikassa Joveva työskenteli toimittajana, vuosina 2011–2014 Slovenian tietotoimistossa (STA) ja vuosina 2015–2019 televisiokanava Pop TV:n 24ur-uutistoimituksessa. Hänellä on yhteiskuntatieteellinen koulutus Ljubljanan yliopistosta. Maisteriksi hän valmistui vuonna 2017. Jovevan opinnäytetyön aiheena oli Euroopan unionin suhtautuminen Makedonian kansalliskysymykseen.
Joveva on makedonialaisten vanhempien lapsi.