Gilbert Brulé
Ura > Seuraura > NHL-varaus ja kausi 2005–2006

Bruléa pidettiin juniorina erittäin lupaavana pelaajana, sillä ennen kautta 2004–2005 International Scouting Services (ISS) listasi hänet rankingissaan NHL:n varaustilaisuuteen 2005 toiseksi edellään vain Sidney Crosby. Kauden päätyttyä ISS listasi Brulén neljänneksi. Columbus Blue Jackets varasi hänet lopulta varaustilaisuuden kuudentena pelaajana. Brulésta tuli Vancouver Giantsin seurahistorian pienimmällä numerolla NHL:ään varattu pelaaja, kunnes Evander Kane varattiin joukkueesta neljäntenä pelaajana vuonna 2009.
Brulé oli harjoituskaudella 2005–2006 Columbus Blue Jacketsin paras pistemies Nikolai Žerdevin kanssa tehoilla 2+3=5. Lokakuussa 2005 hän solmi seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Brulé teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 5. lokakuuta 2005 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.42 minuuttia ja keräsi syöttöpisteen Dan Fritschen tekemään avausmaaliin. Seuraavassa ottelussa Brulé kuitenkin sai vakavan vamman rintakehäänsä jouduttuaan Calgary Flamesin Roman Hamrlíkin taklaamaksi. Hän oli sivussa 18 ottelua, kunnes paluuottelussaan 20. marraskuuta 2005 Brulé teki NHL-uransa avausmaalin vieraissa Phoenix Coyotesin David LeNeveun taakse. Jo saman kuun lopulla hän kuitenkin loukkaantui uudestaan murrettuaan jalkansa ottelussa Minnesota Wildia vastaan. Brulé ehti pelata Blue Jacketsissa kaikkiaan seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4.
Brulén kuntouduttua tammikuussa 2006 Blue Jackets lähetti hänet takaisin Vancouver Giantsin WHL-joukkueeseen. Koska Brulé oli pelannut alle kymmenen NHL-ottelua, Blue Jackets ei menettänyt siirrossa kokonaista tulokassopimusvuotta. Brulé teki WHL:n runkosarjassa 27 ottelussa 38 tehopistettä. Hänet valittiin liigan helmikuun 2006 kuukauden pelaajaksi sekä kuukauden aikana kerran viikon pelaajaksi. Kolmen ensimmäisen playoff-ottelun jälkeen Brulé valittiin sekä WHL:n että koko CHL:n viikon pelaajaksi. Seuraavan kerran hän sai samat tunnustukset kahden ensimmäisen finaaliottelun jälkeen tehtyään niissä Moose Jaw Warriorsia vastaan tehot 5+4=9. Brulé voitti lopulta koko WHL:n pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 16+14=30 sekä jakoi tehotilaston voiton joukkuetovereidensa Paul Albersin ja Cody Fransonin kanssa lukemalla +14. Hän johdatti Giantsin kauden päätteeksi heidän seurahistoriansa ensimmäiseen WHL:n mestaruuteen, Ed Chynoweth Cupiin. Brulé palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Hänet valittiin myös liigan itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Vancouver Giants eteni WHL-mestaruutensa myötä Memorial Cupiin, jonka piste-, maali- ja syöttöpörssin Brulé voitti tehoilla 6+6=12. Hänet palkittiin pistepörssivoitostaan Ed Chynoweth Trophylla ja valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Noin neljä ja puoli vuotta Brulén juniorivuosien jälkeen Vancouver Giants järjesti hänelle seremonian 28. tammikuuta 2011 pelatussa ottelussa Kamloops Blazersia vastaan. Brulésta tuli seuran neljäs alumnipelaaja, joka nimetään Giantsin kotiareena Pacific Coliseumin "Ring of Honouriin". Hän sai näin ollen hallia kiertävään "kehään" oman kyltin, jossa on Brulén kuva ja Giantsissa käyttämä pelinumero 17. Kauden 2010–2011 päätteeksi seuran fanit äänestivät Giantsin kymmenvuotisen historian kymmenen kaikkien aikojen parasta pelaajaa. Brulé sijoittui äänestyksessä toiseksi edellään vain Milan Lucic.