stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapinlahden Linnut
Historia > Vanhan kokoonpanon paluu (2006–2013) > Viimeiset vuodet (2007–2013)

Etiäppäin-albumin julkaisukonserttien jälkeen Hedkrok siirrettiin yhtyeen toiminnasta syrjään motivaation puutteen ja alkoholinkäytön vuoksi. Uudeksi kosketinsoittajaksi tuli Jussi Liski, jota oli jo vuonna 1988 harkittu Kettusen korvaajaksi. Hedkrok soitti vielä Vanhalla ylioppilastalolla 11. huhtikuuta 2008 järjestetyssä 25-vuotisjuhlakonsertissa, minkä jälkeen Liskistä tuli yhtyeen virallinen jäsen.
Comeback-kiertueen jälkeen yhtye soitti vuosittain noin 10–15 konserttia. Alkuvuodesta 2009 Lapinlahden Linnut teki musiikkia ja Aleksis Kiven Nummisuutareita yhdistelleen Aleksis Rock -kiertueen, jota klubien ja ravintolojen sijaan esitettiin konserttisaleissa, mutta heikon lipunmyynnin vuoksi vain neljä konserttia toteutui. Syksyllä yhtye teki perinteisemmän rock-kiertueen, jolla Lauluja Nuppilasta esitettiin kokonaisuudessaan. Yhtyeen verkkosivuilla järjestetyssä äänestyksessä ihailijat olivat valinneet albumin, jonka kappaleet konsertissa soitettiin.
Vuosina 2007–2010 yhtye suunnitteli uutta TV-sarjaa ja elokuvaa. Elokuvasta aiottiin Komisario Palmun innoittamaa vakoiluaiheista toimintakomediaa, jonka työnimiä olivat Uraania, Lapinlahden Linnut sekä Tatuoitu salaisuus. TV-sarjan työnimi oli Kymmenen käskyä, ja siitä suunniteltiin yhdistelmää sketsisarjaa, talk show’ta, tilannekomediaa ja musiikkiohjelmaa. Riittävän rahoituksen puutteessa kumpikaan hanke ei toteutunut. Huhtikuussa 2011 ilmestyi kuitenkin Pertti Jarlan piirtämä sarjakuvakirja, jonka päähenkilöinä seikkailivat Lapinlahden Lintujen jäsenet.
Jäsenten kiinnostus Lapinlahden Lintuihin hiipui, ja ainoastaan Eränkö jaksoi aktiivisesti tehdä uusia kappaleita. Uudet projektit eivät tuntuneet kiinnostavan yleisöä, eikä vanhojen kappaleiden esittäminen enää motivoinut yhtyettä. Kivisen mielestä ”Lintujen paluu [ei] toiminut millään tasolla”, eikä ryhmä enää nauttinut yhteistyöstä. Markku Toikan mukaan ”nuoruuden into ja tekemisen meininki puuttuivat”.
Keväällä 2013 yhtye lähti No niin, viimeisetkin! -jäähyväiskiertueelle, joka veti suuria yleisöjä ja sai kriitikoilta myönteisiä konserttiarvioita. Kiertueen viimeinen esiintyminen oli Lahden Sibeliustalolla 17. maaliskuuta 2013, minkä jälkeen Lapinlahden Linnut lopetti toimintansa. Jäsenillä oli eriäviä ajatuksia siitä, kuinka lopullisesta päätöksestä oli kyse. Toukokuussa 2015 yhtye esiintyi vielä Tavastialla järjestetyssä kutsuvierastilaisuudessa.
Historia > Hajoamisen jälkeen (2013–) > Paluu (2022–)

Vuosien 2006–2013 kokoonpano soitti 6. kesäkuuta 2022 konsertin, jossa muisteltiin edesmennyttä Eränköä sekä yhtyeen pitkäaikaisia roudareja Paavo ”Puosu” Liesistä ja Eero ”Epa” Tammista. Tapahtumassa esiintyivät myös Pelle Miljoona All Stars, Dave Lindholm, Radio Fiskars Orchestra ja Jallukka Band. 12 000 euron tuotto lahjoitettiin ukrainalaisten lasten hyväksi.
Syksyllä 2023 Lapinlahden Linnut teki 40-vuotista toimintaansa juhlistaneen kiertueen. Samana syksynä julkaistiin Timo Rossin kirjoittama elämäkertakirja Lapinlahden Linnut. Miksei asioista puhuta. Juhlakiertueen kokoonpanossa soittivat pitkäaikaiset jäsenet Pekka Hedkrok, Matti Jaaranen, Ari Kettunen, Mikko Kivinen, Hannu Lemola, Tapio Liinoja, Jussi Liski, Jan Noponen, Veli-Pekka Oinonen ja Markku Toikka sekä Antero Priha (trumpetti) ja Panu Syrjänen (saksofoni). Konsertit saivat myönteisiä arvosteluja. Helsingin Sanomien Harri Römpötti kiitti musiikillista antia ja yhtyeen soittotaitoja, mutta piti yhtyeen huumoria vanhentuneena. Soundin Mikael Mattila kirjoitti Lapinlahden Lintujen havainnollistaneen, ”miksi se on niin merkittävä instituutio”, ja piti yhtyeen teemoja edelleen ajankohtaisina.
Tuotanto ja julkisuuskuva > Konsertit ja kiertueet

Varhaisissa konserteissaan yhtye istui riviin asetelluissa tuoleissa sivuttain yleisöön nähden. Jäsenet esiintyivät korostetun nöyrästi ja välttivät yleisöön vilkuilua. Esiintyminen oli kirjakielistä ja vähäeleistä. Etumaisena jonossa oli Kettunen eli Lintu A pianoineen, toisena Liinoja (Lintu B), sitten Salomaa (Lintu C) ja Eränkö (Lintu D). Yhtye esitti vuorotellen musiikkikappaleita ja käsikirjoitettuja sketsejä. Kettunen huusi komentoja muille jäsenille, jotka nousivat vuorollaan ylös ja kääntyivät laulamaan tai esiintymään yleisölle. Sähköistä äänentoistoa ei ensimmäisissä konserteissa käytetty. Tuolit lainattiin Vanhalta ylioppilastalolta tai Ylioppilasteatterilta, ja pianon oli Kaj Chydenius lahjoittanut Ylioppilasteatterille. Myöhemmin yhtye alkoi käyttää sähköpianoa ja solmioihin pujotettuja mikrofoneja.
Timo Rossi vertaa Lapinlahden Lintujen alkuaikojen ”lakonista estetiikkaa” Aki Kaurismäen elokuviin. Liinoja on verrannut 1980-luvun alun esiintymisiä Jack Helen Brutin ja Homo S:n kaltaisiin performanssiryhmiin, joiden totisuutta Lapinlahden Linnut samalla parodioi: ”Aika absurdia se meidän huumori oli eikä ehkä leimallisesti kovinkaan hauskaa.” Monissa sketseissä imitoitiin eläimiä tai työkoneita, tai ne saattoivat sisältää tahallisen kömpelöä mimiikkaa. Toikan mukaan ideana nimenomaan oli olla ”täydellisen kyvytön ilmaisemaan itseään”, ja yhtye hylkäsi hänen ehdottamansa tarinallisemmat sketsit.
Tuolit jäivät lavaesiintymisestä pois, kun yhtye alkoi 1980-luvun puolivälissä tehdä klubi- ja ravintolakiertueita. Rumpalit, kitaristit, kosketinsoittajat ja muut säestäjät ryhmitettiin takariviin. Eturivissä seisoivat laulajat ja näyttelijät. Samalla karisi esiintymisen tahallinen jäykkyys ja lavaesiintyminen muuttui energisemmäksi. Konserteissa oli jonkin verran improvisaatiota, mutta ohjelmisto suunniteltiin ja harjoiteltiin etukäteen. Ari Wahlsten otti 1990-luvun puolivälissä tavoitteeksi, että ohjelmisto uusittaisiin kahdesti vuodessa, sillä yleisö jaksaa kuunnella samoja kappaleita moneen kertaan mutta sketsit menettävät tuoreutensa nopeasti. The Original Lapinlahden Linnut -kokoonpanon paluun jälkeen käsikirjoitetun ohjelmiston ja sketseissä käytetyn oheistarpeiston määrä väheni huomattavasti. Eturivin jäsenten – varsinkin Liinojan ja Kivisen – improvisoitu jutustelu sai paljon tilaa.
Jäsenet käyttivät 1980- ja 1990-lukujen kiertueilla paljon alkoholia, mikä toisinaan aiheutti selkkauksia sekä jäsenten välillä että ulkopuolisten kanssa. Saadakseen ajan kulumaan paremmin jäsenillä oli tapana opiskella keikkabussissa. Muusikot ja roudarit tekivät toisilleen kepposia, joita saatettiin suunnitella huolellisesti.
Vuoteen 2003 mennessä Lapinlahden Linnut oli soittanut lähes 2 500 konserttia. Keikkamyyjä Seppo Kahilainen arvioi yhtyeen istuneen keikkabussissa noin 900 000 kilometriä.
Tuotanto ja julkisuuskuva > Lainakappaleet

Oman tuotantonsa ohella Lapinlahden Linnut on esittänyt joitakin lainakappaleita. Varhaisissa konserteissaan yhtye esitti Kettusen aiemman kokoonpanon U-Bahnin singleä ”Tuo lohkolämmitin on minun”, ja Matti Jaarasen suomentama ”Tule takaisin Siiri” (The Spencer Davis Groupin ”Gimme Some Lovin’”) pysyi ohjelmistossa 2000-luvulle saakka. 1990-luvun alussa Lapinlahden Linnut äänitti Martti Jäppilän sanoittaman kupletin ”Intian kuu”, joka julkaistiin kokoelmalevyllä Onnellisten kotimaa. Konserteissa kappaletta ei koskaan esitetty.
Metalliyhtye Viikate julkaisi Tähdet kertovat -albumin kappaleesta ”Aimon virsi” oman versionsa vuoden 2001 EP:llä Valkea ja kuulas. Desibeli-verkkosivuston arvostelussa Mika Roth kuvailee ”Aimon virren” sopivan Viikatteen omien kappaleiden joukkoon ”kuin halko kasvoihin”.
Veli-Pekka Oinosen kansanmusiikkia parodioiva sävellys ”Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu” (1992) on suoratoistopalvelujen aikakaudella kohonnut Lapinlahden Lintujen kuunnelluimmaksi kappaleeksi. Petri Nygård julkaisi keväällä 2022 singlen ”Vituttaa”, joka mukailee ”Vanhaa suomalaisten poikain vitutuslaulua”.
Jäsenet > Kokoonpano

Pekka Hedkrok – laulu, koskettimet 1984–2008, 2022–
Matti Jaaranen – laulu, trumpetti, 1983–2013, 2022–
Ari ”Arvid” Kettunen – laulu, piano, 1983–1988, 2022–
Mikko Kivinen – laulu, ukulele, 1983–1992, 2006–2013, 2022–
Tapio Liinoja – laulu, 1983–1994, 2006–2013, 2022–
Hannu Lemola – rummut, 1986–1997, 2006–2013, 2022–
Jussi Liski – laulu, koskettimet, 2008–2013, 2022–
Jan Noponen – rummut, lyömäsoittimet 1984–1986, 2022–
Veli-Pekka Oinonen – kitara, 1989–1995, 2006–2013, 2022–
Markku Toikka – laulu, saksofoni, 1983–1990, 2006–2013, 2022–
Jäsenet > Entiset jäsenet

Timo Eränkö – laulu, saksofoni 1983–2013
Heikki ”Hiski” Salomaa – laulu, 1983–2003
Ari Wahlsten – laulu, 1994–2006
Pekka ”Rekku” Rechardt – kitara, 1995–2002
Harri ”Hate” Kinnunen – rummut, 1997–2005
Pekka ”Devil” Virtanen – kitara, koskettimet, kontrabasso, 2002–2005
Aarni Kivinen – laulu, saksofoni, 2003–2006
Sami Kariluoma – rummut, 2005–2006
Jarmo ”Jaku” Havukainen – kitara, 2005–2006
Julkaisut > Studioalbumit

Lapinlahden Linnut (1985)
Jep (1986)
Vihreä gorilla (1987)
Lauluja Nuppilasta (1988)
Elämä janottaa (1989)
Tähdet kertovat (1990)
Grrr! (1992)
Köyhän taivas (1994)
Tyttö huutaa Hii! (1995)
Kansandances (1997)
Iso muna (1999)
Kolmas jalka haudassa (2003)
Pienvikaisten paratiisi (2005)
Etiäppäin (2007)
Julkaisut > Radio-ohjelmat

Radio Top One (1985, Radio City)
Kahdentoista lyönnit (1986, Radio City)
Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002, Radiomafia)
Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004, Radio Suomipop)
Julkaisut > TV-ohjelmat

Kyllä elämä on ihanaa (1987, Yle, 1 jakso)
Seitsemän kuolemansyntiä (1988, Yle, 7 jaksoa)
Maailman kahdeksan ihmettä (1990, Yle, 8 jaksoa)
Kuudesti laukeava (1992, Yle, 6 jaksoa)
Lapinlahden Linnut Show (1993, MTV3, 6 jaksoa)
Lapinlahden Linnut! (1995, MTV3, 6 jaksoa)
Muuttuuko ihminen (2006, Yle, 1 jakso)
Kirjallisuutta

Jarla, Pertti: Lapinlahden linnut.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2011.  ISBN 978-952-5768-64-0
Elämäkerturi Jukka Lyytisen mukaan ”Lapinlahden Lintujen tarinan alku ja juuri, sydän ja sielu, on Vanhalla ylioppilastalolla”. Kuva vuodelta 2005.
Lapinlahden Lintuja kuvaamassa materiaalia DVD-julkaisua varten vuonna 2006. Vasemmalta oikealle: Pekka Hedkrok, Tapio Liinoja, Timo Eränkö, Matti Jaaranen ja Mikko Kivinen.
Veli-Pekka Oinonen, Hannu Lemola ja Markku Toikka.
Suomi-kuva

Suomi-kuva voi tarkoittaa sekä suomalaisten omia että ulkomaalaisten käsityksiä Suomesta. Usein ajatellaan, että suomalaiset ovat erityisen kiinnostuneita siitä, mitä ulkomaalaiset heistä ajattelevat.
Suomi-kuva nykyaikana

Suomi-kuvan kirkastaminen on ollut suomalaisille tärkeää. Kansallinen retoriikka on käytössä etenkin urheilussa, joka on nähty Suomi-kuvan kannalta myönteiseksi. Monien urheilijoiden sanotaan urheilleen Suomea maailmankartalle.  Viime aikoina Suomi-kuvaan ovat eri tavoin vaikuttaneet myös esimerkiksi Euroopan unioni, Nokia, tietoyhteiskunta, koulutus, musiikki ja terveydenhuolto, doping-skandaali, ydinvoimalahankkeet, metsien hakkuut, paperitehtaiden perustamiset maailmalle ja nuori naispääministeri.
Vantaan seurakunnat

| Vantaan seurakuntayhtymä Vanda kyrkliga samfällighet |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Jäsenmäärä:  113 329 (tammikuu 2025)
– Osuus asukkaista:  n. 45,0 %
– Jäsenlehti:  Kirkko ja kaupunki
Kirkollisvero:  1,00 %
Yhtymänjohtaja:  Jukka Parvinen
Kirkkovaltuusto:  51 paikkaa
– puheenjohtaja:  Eve Rämö
     Sanasta Elämään       Tulkaa kaikki       Kokoava seurakunta       Avoin Seurakunta       SDP       Kyrkan Mitt I Byn       Hämeenkylän huominen       Nuorten ääni:  16  8  8  6  6  3  3  1 
Vantaan seurakuntayhtymä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vantaan seurakunnat on Vantaan kaupungissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymä, joka koostuu kuudesta suomenkielisestä seurakunnasta sekä koko alueen kattavasta ruotsinkielisestä seurakunnasta.
Vantaan seurakuntien yhteenlaskettu jäsenmäärä oli vuoden 2025 tammikuussa 113 329, joka oli noin 45 prosenttia vantaalaisista. Jäsenmäärä on ollut laskussa 2010-luvun alusta saakka. Työntekijöitä seurakuntayhtymällä on noin 370.
Vantaan kaikki seitsemän seurakuntaa ovat toiminnallisesti itsenäisiä yksiköitä, joita kutakin johtaa kirkkoherra yhdessä joka neljäs vuosi yleisillä vaaleilla valittavan seurakuntaneuvoston kanssa. Seurakuntayhtymän ylin päättävä elin on yhteinen kirkkovaltuusto, jonka jäsenet edustavat seurakuntia. Jokaisesta seurakunnasta valitaan vaaleissa edustajia suhteessa sen jäsenmäärään. Seurakuntayhtymän yhteisessä kirkkoneuvostossa on puheenjohtaja sekä yhteisen kirkkovaltuuston valitsemat  jäsenet. Yhteinen kirkkoneuvosto on yhteisen kirkkovaltuuston alainen valmistelu-, toimeenpano- ja hallintoelin. Vantaan suomenkieliset seurakunnat sekä seurakuntayhtymä ovat hallinnollisesti Helsingin hiippakunnan alaisuudessa. Ruotsinkielinen seurakunta kuuluu Porvoon hiippakuntaan.
Vantaan seurakuntien toiminta

Vantaan seurakunnat ovat 2000-luvulla kehittäneet useita uusia toiminta- ja tapahtumamuotoja, jotka ovat myöhemmin levinneet muihin Suomen seurakuntiin. Vuonna 2009 ensimmäistä kertaa järjestetyssä hääyötapahtumassa pariskunnat ovat voineet mennä naimisiin suositussa Pyhän Laurin kirkossa ilman ennakkoilmoittautumista. Tapahtuman ajankohta on sittemmin vakiintunut syyskuun kolmannen perjantain iltaan ja alkuyöhön. Hääyön ohelle on syntynyt vastaavantyyppinen Kastepäivä-tapahtuma, jonka tavoitteena on tehdä kristillinen kaste mahdollisimman helpoksi. Kastepäivän ja muiden tapahtumien yhteydessä Vantaan seurakunnat tekevät yhteistyötä Espoon ja Helsingin seurakuntien kanssa.
Vantaankosken seurakunta hankki vuonna 2013 käyttöönsä siirrettävään konttiin rakennetun kirkko- ja oleskelutilan, joka kiersi Vantaan ja pääkaupunkiseudun tapahtumissa. Konttikirkoksi kutsuttu kohtaamispaikka on vieraillut muun muassa Vantaan asuntomessuilla vuonna 2015 sekä Helsinki Pride -festivaalilla. Tikkurilan ja Vantaankosken seurakunnat saivat Pride-tapahtuman järjestäjiltä sateenkaaridiplomin tunnustuksena toiminnastaan tapahtumassa.
Euroopan pakolaiskriisin yhteydessä Vantaan seurakunnat tarjosivat tilojaan vastaanottokeskusten perustamiseen. Seurakunnat myös kouluttavat vapaaehtoisia turvapaikanhakijoiden tueksi. Vuonna 2004 Vantaan seurakunnat perusti tuettua vuokra-asumista tarjoavan Laurinkodin Asolan kaupunginosaan. Laurinkoti tekee yhteistyötä Vantaan kaupungin kanssa ja sen asukkaat ovat muun muassa lapsiperheitä ja mielenterveyskuntoutujia. Muiden luterilaisten seurakuntien tapaan Vantaan seurakunnat tarjoavat myös perheneuvontaa.
Vantaan seurakunnat on yhdessä Vantaan kaupungin kanssa perustanut Suomessa ainutlaatuisen hävikkiruokaverkoston, joka yhdistää ruokahävikin lahjoittajat ja 35 ruoka-apua vastaanottavaa järjestöä ja yhteisöä. Nimellä Yhteinen pöytä kulkeva verkosto tarjoaa järjestöille kylmätiloja ja -kuljetusta sekä hävikkiterminaalin Koivukylässä.
Kesällä 2016 seurakunnat järjestivät yhdessä körttiläisen herätysliikkeen taustayhteisön Herättäjä-Yhdistyksen kanssa herättäjäjuhlat Myyrmäen stadionilla.
Vantaan seurakunnat julkaisivat vuoden 2016 loppuun asti kahden viikon välein ilmestyvää Vantaan Lauri -seurakuntalehteä, joka vuonna 2017 yhdistyi Espoon ja Helsingin seurakuntalehtien kanssa uudeksi Kirkko ja kaupunki -lehdeksi. Seurakunnat ovat viestinnässä siirtyneet entistä enemmän sähköiseen mediaan. Seurakuntien omien Facebook-, Twitter- ja Instagram-tilien lisäksi yhtymä toimii sosiaalisessa mediassa Helsingin seurakuntayhtymän Kirkko Helsingissä -mallia seuraten tunnuksella Kirkko Vantaalla. Lisäksi seurakunnat tuottavat yhdessä muiden pääkaupunkiseudun seurakuntien kanssa Jouluradiota.
Vantaalaiset seurakunnat

Vantaan seurakuntayhtymään kuuluu kuusi suomenkielistä ja yksi ruotsinkielinen seurakunta. Jäsenmäärätiedot ovat vuoden 2021 tilanteen mukaiset.
Hakunilan seurakunta on itäisin Vantaan kuudesta suomenkielisestä seurakunnasta. Seurakunta perustettiin vuonna 1985. Hakunilan seurakunnan alueella sijaitsee kolme kirkkoa: Pyhän Annan lastenkirkko, Hakunilan kirkko ja Länsimäen kirkko. Seurakunta myi Vaaralan kirkon yksityiselle ostajalle kesäkuussa 2013. Seurakunnan jäsenmäärä on 13 247.
Hämeenkylän seurakunta on läntisin Vantaan suomenkielisistä seurakunnista. Se on perustettu 1. tammikuuta 1985. Seurakunnan jäsenmäärä on 10 645. Kirkkona on Hämeenkylän kirkko.
Korson seurakunnan jäsenmäärä on 16 134. Seurakunnan kirkkona toimii Korson kirkko.
Rekolan seurakunta toimii Koivukylän suuralueella ja on perustettu vuoden 1985 alussa. Seurakuntaan kuuluu 11 832 jäsentä. Rekolan kirkko on nimetty apostoli Andreaan mukaan.
Tikkurilan seurakunta (vuoteen 1972 Helsingin pitäjän suomalainen seurakunta) on jäsenmäärältään suurin Vantaan seurakunnista. Siihen kuuluu 37 834 jäsentä. Tikkurilan seurakunnan alueella sijaitsee kaksi kirkkoa: Tikkurilan kirkko ja Vantaan Pyhän Laurin kirkko.
Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan (Vanda svenska församling, vuoteen 1972 Helsinge svenska församling) jäsenmäärä on 4 151. Vantaan Pyhän Laurin kirkko toimii sekä Tikkurilan seurakunnan että Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan pääkirkkona.
Vantaankosken seurakunnan (vuoteen 1972 Vantaan seurakunta) jäsenmäärä on 28 030. Myyrmäen kirkko ja Kivistön kirkko sijaitsevat täällä. Myös tuhopoltossa 15. lokakuuta 2006 tuhoutunut Kaivokselan kirkko sijaitsi Vantaankosken seurakunnassa. Tunnelmallisen paikan seurakunnan tilaisuuksiin tarjoaa myös Seutulan kappeli (Köningstedtin kappeli).
Kappelit

Seutulan kappeli on Seutulassa sijaitseva, alun perin paikallisen rukoushuoneyhdistyksen käyttöön valmistunut pitkäkirkko. Se siirtyi seurakunnille 1960-luvulla ja on nykyään suosittu vihkipaikka.
Ruskeasannan hautausmaan yhteydessä sijaitsee Ruskeasannan kappeli.
Helsingin pitäjän kirkonkylään, Vantaan Pyhän Laurin kirkon naapuriin valmistui vuonna 2010 Pyhän Laurin kappeli. Kappelia käytetään siunaustilaisuuksiin, ja siellä pidetään myös konsertteja.
Aiheesta muualla

Vantaan seurakuntien verkkosivut
Hakunilan kirkko Vantaan Hakunilan keskuksen vieressä.
Wyclef Jean

| Wyclef Jean |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nel Ust Wyclef Jean
Syntynyt: 17. lokakuuta 1969 (ikä 55) Croix-des-Bouquets, Haiti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Wyclef Jean 
Aktiivisena:  1987–
Tyylilajit:  hip hop, reggae
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  The Fugees
Levy-yhtiöt:  Sony Music, Columbia Records, J-Records, Koch Records
Aiheesta muualla
www.wyclef.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nel Ust Wyclef Jean (s. 17. lokakuuta 1969 Croix-des-Bouquets, Haiti) on haitilainen rap- ja reggae-muusikko sekä musiikkituottaja. Hän oli hip hop -trio The Fugeesin jäsen ja on tehnyt uraa myös sooloartistina. Jean pyrki synnyinmaansa Haitin presidenttiehdokkaaksi marraskuussa 2010 järjestettyihin vaaleihin, mutta hänen ehdokkuuttaan ei hyväksytty, koska hän asuu pääasiassa Yhdysvalloissa.
Lapsuus

Jean syntyi Haitilla, Croix-des-Bouquets'n kaupungissa, Yolande ja Gesner Jeanin perheeseen. Hän muutti yhdeksänvuotiaana New Yorkin Brooklyniin ja sieltä New Jerseyn pohjoisosaan, jossa hän aloitti kitaransoiton ja opiskelemaan jazzia pääosin mustista oppilaista koostuvassa high schoolissa. Nuorena Jean työskenteli taksikuskina. Vuonna 1987 Jean perusti serkkunsa Prasin ja hänen luokkatoverinsa Lauryn Hillin kanssa yhtyeen nimeltä Tranzlator Crew, josta myöhemmin muodostui The Fugees.
The Fugees

The Fugees sai levytyssopimuksen Ruffhouse Recordsilta vuonna 1993 ja 1994 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen albumi Blunted On Reality. Debyyttialbumi ei menestynyt erityisen hyvin ja todellisen läpimurron The Fugees tekikin vasta toisella albumillaan – vuonna 1996 julkaistulla The Scorella. Albumi oli tyyliltään uudenlaista hip hopia, jossa yhdistyi niin electroa kuin souliakin. The Scorea myytiin maailmanlaajuisesti yli 17 miljoonaa kappaletta ja se teki triosta supertähtiä. Vuonna 1997 Jean, Pras ja Hill suuntautuivat omien sooloprojektiensa pariin.
Pitkän tauon jälkeen The Fugees esiintyi jälleen yhdessä vuonna 2004. Vuonna 2006 julkaistiin single "Take It Easy".
Sooloura > The Carnival

Vuonna 1997 Jean siirtyi soolouralle muiden The Fugeesin jäsenten tapaan. Jo samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Wyclef Jean Presents: The Carnival Featuring the Refugee All-Stars (josta käytetään myös lyhyempää nimeä The Carnival). The Scoren tapaan The Carnival toi hip hop -musiikkiin uudenlaisia virtauksia – Jean yhdisteli albumillaan hip hopiin reggae-vaikutteita, karibialaisia rytmejä ja disco-musiikkia. Albumilla esiintyy Jeanin rinnalla myös kuubalainen Celia Cruz, New Orleansin The Neville Brothers, The Fugeesin jäsenet Pras ja Hill sekä Jeanin sisarusten, Blandinna Melky Jeanin ja Farel Sedeck Guerschom Jeanin, muodostama hip hop -duo Melky Sedeck. The Carnivalin hiteksi nousivat Bee Geesin "Stayin' Alive" -kappaleen pohjalta tehty "We Trying to Stay Alive" ja New York Philharmonic Orchestran kanssa levytetty "Gone Till November".
Sooloura > The Ecleftic

Jean julkaisi vuonna 2000 toisen sooloalbuminsa The Ecleftic: 2 Sides II a Book. Tälläkin levyllä vieraili Melky Sedeck sekä muun muassa Mary J. Blige, Earth, Wind & Fire ja Kenny Rogers. Yhteiskuntakritiikin kannalta tärkeään asemaan nousi senegalilaisen Youssou N'Dourin kanssa levytetty ja Internetissä julkaistu "Diallo". Kappaleessa viitataan tapaukseen, jossa New Yorkin poliisi tappoi aseettoman Amadou Diallon epäiltyään hänen olevan vetämässä esiin asetta miehen tavoitellessan lompakkoaan. The Eclefticin päätösraita on versio Pink Floydin kappaleesta "Wish You Were Here".
Sooloura > Masquerade

2001 Jean alkoi levyttää kolmatta levyään ja vuonna 2002 julkaistiin Masquerade. Masquerade on omistettu Jeanin isälle, joka menehtyi muutama kuukausi ennen levyn julkaisua. Levyn kappaleella "Daddy" Jean kunnioittaa isänsä muistoa. Tälläkin albumilla Jean sekoittaa eri tyylilajeja. Kuten aiemmillekin levyille, myös Masqueradelle mahtuu niin juhlintaa kuin yhteiskuntakritiikkiäkin. Pikkusisko Melky esiintyy tälläkin albumilla ja mukana on myös City High'n Claudette Ortiz. Tom Jonesin kappaleen "What's New, Pussycat" pohjalle Jean rakensi kappaleensa "Pussycat" ja Masqueradea täydentämään tulivat myös uudet sovitukset Frankie Vallin kappaleesta "Oh What A Night" ja Bob Dylanin kappaleesta "Knockin' On Heaven's Door".
Sooloura > The Preacher's Son

2003 julkaistiin soololevy The Preacher's Son. Ensimmäisellä raidalla, "Industry", Jean pohdiskelee, mitä jos moni hip hop -maailman tragedioista olisi jäänyt tapahtumatta. Missy Elliottin kanssa tehty duetto "Party to Damascus" nousi albumin suurimmaksi hitiksi. Missy Elliottin lisäksi mukana on muiden muassa Patti LaBelle, Flipmode Squadin Rah Digga, Redman, Carlos Santana, jamaikalainen dancehall-tähti Elephant Man ja reggae-artisti Wayne Wonder.
Sooloura > Welcome to Haiti: Creole 101

Vuonna 2004 julkaistu Welcome to Haiti: Creole 101 korostaa vahvasti Jeanin haitilaisia juuria. Albumi on läpileikkaus karibialaisista musiikkityyleistä. Laulukielenä on englannin lisäksi Haitin kreolia ja ranskaa. Kanssaesiintyjinä ovat sisko Melky sekä niin hip hop -artisti Foxy Brown kuin myös nigerialaiset hip hop -artistit 2Face ja Faze. Aiempien albumien tapaan mukaan on mahtunut cover-kappale ja tällä levyllä se on Richie Valensin "La Bamba".
Tuotanto > Sooloalbumit

Wyclef Jean Presents: The Carnival Featuring the Refugee All-Stars (1997)
The Ecleftic: 2 Sides II a Book (2000)
Masquerade (2002)
The Preacher's Son (2003)
Welcome to Haiti: Creole 101 (2004)
Carnival Vol. II: Memoirs of an Immigrant (2007)
Wyclef Jean (2011)
Tuotanto > Kokoelma-albumit

Greatest Hits (2003)
Tuotanto > EP:t

From the Hut, to the Projects, to the Mansion (2009)
If I Were President: The Haitian Experience (2011)
Tuotanto > Singlet

"We Trying to Stay Alive" (1997)
"Gone Till November" (1997)
"Cheated (To All The Girls)" (1998)
"Gunpowder" (1998)
"New Day" (1999)
"Thug Angels" (2000)
"It Doesn't Matter" (2000)
"911" (2000)
"Perfect Gentleman" (2001)
"Wish You Were Here" (2001)
"Two Wrongs" (2002)
"Pussycat" (2002)
"Industry" (2003)
"Party to Damascus" (2003)
"Take Me As I Am" (2004)
"President" (2004)
"Sweetest Girl (Dollar Bill)" (2007)
"Fast Car" (2007)
"Any Other Day" (2007)
"Valentine" (2009)
"Divine Sorrow" (2014)