stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suma
Maantiede ja asutus

Suman kunnan pinta-ala on 8 432,9 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Belomorskin piirin Njuhtšan kuntaan ja Arkangelin alueeseen, etelässä Segežan piirin Valdain ja lännessä Idelin ja Kesäjoen kuntiin sekä luoteessa Belomorskin kaupunkiin. Pinta-alasta 60,6 % on luonnonaluetta ja 39,3 % vesistöjä.
Seutu kuuluu pääosin Vienanmeren alankoon. Kunnan eteläosassa kohoaa Itä-Karjalan ylänkö Vetrenyi pojas -harjuineen. Tärkeimmät joet ovat Vienanmereen laskevat Sumajoki ja Virma. Suurimmat järvet ovat Sumajärvi ja Puljärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat graniitti, gneissi, hiekka, sora ja turve. Kunnan alueella sijaitsee meriluonnon suojelua varten perustettu Sorokan rauhoitusalue.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 asutuskeskusta: Hvoinyin, Malengan, Sumajärven (ven. Sumozero) ja Virantajärven taajamat, Jukovan (Jukovo), Kuivaniemen (Suhoje), Kuolisman, Laapinan, Perttijärven (Pertozero), Virman ja Vorensin (Vorenža) kylät, Kuolisman, Malengan, Suman (Sumposad), Tegozeron ja Virman asemat, Tšornaja Lambina -niminen paikka sekä Virantajärven yhteyteen kuuluva Ruigan pysäkki. Virantajärvellä on reilut 500 ja Hvoinyissa sekä Suman asemalla yli 300 asukasta. Kuudella paikkakunnalla ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia

Novgorodilaiset uudisasukkaat perustivat Suman vuonna 1436. Kylä kuului Novgorodin posadnikan leskelle Marfa Boretskajalle, joka vuonna 1452 lahjoitti sen Solovetskin luostarille. Asukkaat harjoittivat kalastusta ja metsästystä, merenkulkua ja suolankeittoa. Vuosina 1582–1585 rakennettiin puinen Suman linnoitus, joka 1500–1600-lukujen vaihteessa torjui ruotsalaisten ja liettualaisten hyökkäykset. Vuonna 1704 kylä siirtyi valtiolle ja vuonna 1806 se sai kauppalan (ven. posad) statuksen. Vuodesta 1868 lähtien Sumassa toimi merenkulkuoppilaitos, josta on valmistunut muun muassa Vladimir Voronin ja muita tunnettuja merikapteeneja.
1800-luvun lopulla Suman asukkaat harjoittivat kalastusta, valaanpyyntiä, laivanrakennusta sekä osaksi maanviljelyä. Pyyntimatkat ulottuivat Novaja Zemljalle saakka ja kauppaa käytiin Arkangelissa ja Norjassa. Lisäksi kuljetettiin pyhiinvaeltajia Solovetskiin ja käytiin muualla ansiotöissä. Kylässä oli kaksi kirkkoa ja tsasounaa. Vuonna 1907 kauppalassa oli 1 400 asukasta, joista reilut 200 oli karjalaisia. Osa asukkaista oli vanhauskoisia.
1920-luvulla perustettiin Sorokan (myöhemmin Belomorskin) piiriin kuulunut Suman kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli enää 1 100 asukasta. Samaan aikaan Suma menetti kaupunkiasutuksen statuksen. Toisen maailmansodan aikana valmistuneen rautatien myötä seudulle syntyi metsätyöläisten asutuksia, kuten Hvoinyi, Malenga ja Virantajärvi, joista kaksi jälkimmäistä saivat kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1950. Nykyinen Suman kunta on muodostettu 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Belomorskin ja Arkangelin alueen Obozerskin välinen rautatie, jonka sähköistys valmistui vuonna 2003. Malengan asemalta on kolmesti viikossa paikallisjunayhteys Belomorskiin ja Vienan Kemiin. Hvoinyista on linja-autoyhteys sorateitä pitkin Belomorskiin. Lähin huoltoasema on Belomorskissa.
Seudun pääelinkeinot ovat puunhankinta ja kalastus. Sumassa toimii kalatehdas ja Kuolismassa kalastusyritys. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu asuntoloineen, lääkintäasema, kulttuuritalo, kirjasto, posti ja joukko kauppoja. Eräitä julkisia palveluja on myös Suman asemalla, Virantajärvellä, Kuolismassa, Hvoinyissa ja Malengassa.
Nähtävyydet ja matkailu

Suman kylä on yksi Vienanmeren rannikon vanhimmista asutuksista, jossa on säilynyt perinteisen pomorikulttuurin piirteitä. Linnoituksesta on jäljellä maavallien jäänteitä sekä kahdeksankulmainen porttitorni, joka on sijoitettu Moskovan Kolomenskojen ulkomuseoon. Tšornyi-kosken saarella on suuriruhtinas Aleksein vuonna 1870 lahjoittama vene. Solovetskin luostarin majatalon paikalle pystytettiin vuonna 2005 muistoristi.
Kunnan alueella on lukuisia muinaisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Virman, Vorensin ja Kuivaniemen kirkot, Puljärven tsasouna sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset. Virman vuonna 1759 rakennettu Pietarin ja Paavalin kirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Jukovassa ja Laapinassa on lomakylät ja Suman asemalla lepokoti.
Aiheesta muualla

Suman kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Suma Karjalan tasavallan matkailusivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suma Wikimedia Commonsissa
Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit
Elsa Brotherus

| Elsa Brotherus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Elsa Irja Inkeri Brotherus
Syntynyt: 31. lokakuuta 2002 (ikä 22) Helsinki
Vanhemmat:  Äiti Hanna Brotherus Isä Antti Ikonen
Muusikko
Levy-yhtiöt:  Vild Music
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elsa Irja Inkeri Brotherus (s. 31. lokakuuta 2002, Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän tekee musiikkia yhdessä veljensä, Kuumaa-yhtyeestä tutun Johannes Brotheruksen kanssa.
Ura > Elokuvat ja tv-sarjat

Näyttelijänä Elsa Brotherus on nähty useissa suomalaisissa tv-sarjoissa. Hän on näytellyt pitkissä sivurooleissa sarjoissa Kynsin hampain ja Karppi sekä yhdessä vuonna 2021 julkaistun Häräntappoase-tv-sarjan jaksossa. Lisäksi hänellä on sivurooli nuorten rippileiristä kertovassa Eden-elokuvassa.
Elokuva- ja tv-ala on kiinnostanut Brotherusta nuoresta saakka. Aivan ensimmäisen roolinsa hän esitti vauvana äitinsä Hanna Brotheruksen ja kummitätinsä Elina Brotheruksen kokeellisessa lyhytelokuvassa Brotherus, tyttö, joka käsittelee tyttölapsen syntymää tanssitaiteen keinoin. Lukioikäisenä Brotherus oli kiinnostunut ohjaamisesta ja käsikirjoittamisesta, ja teki useita lyhytelokuvia ja minisarjoja Helsingin kaupungin nuorten omille toimintaryhmille suunnatulla Sponssi-tuella.
Ura > Musiikki

Laulaja-lauluntekijänä Elsa Brotherus aloitti julkisuudessa toukokuussa 2022, kun hän julkaisi ensimmäisen debyyttisinglensä Kämppiksii omakustanteena. Brotherus sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Vildiltä vain yhden kappaleen perusteella, ja julkaisikin seuraavat singlensä Valomerkki, Ketään niin kuin sua ja Kokonaan levy-yhtiön kautta vuoden 2023 aikana.
Brotherus aloitti keväällä 2023 yhteistyön myös All day agencyn kanssa. Sopimuksen myötä hän pääsi aloittamaan keikkailun livebändin ja miksaajan kanssa. Brotheruksen ensimmäinen keikka järjestettiin Helsingin Korjaamolla 21. lokakuuta 2023.
Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistys IndieCo myönsi Elsa Brotherukselle ehdokkuuden Indie Awards 2024 -tapahtuman Vuoden tulokas -kategoriassa joulukuussa 2023. Brotherus myös esiintyi Helsingin Tiivistämöllä 25. tammikuuta 2024 järjestetyssä tapahtumassa.
Maaliskuussa 2024 Elsa Brotherus julkaisi viidennen singlensä, Se joka sut menettää. Brotherus esiintyi myös Ruisrock-festivaalilla kesällä 2024.
Elsa Brotherus tekee tiivistä musiikillista yhteistyötä veljiensä kanssa. Laulaja-lauluntekijä Johannes Brotherus on ollut mukana tuottamassa ja kirjoittamassa sisarensa jokaista kappaletta. Näyttelijänä tunnettu Amos Brotherus toimii rumpalina Elsa Brotheruksen bändissä.
Yksityiselämä

Brotherus on asunut koko ikänsä Helsingissä ja varttunut Kumpulan kaupunginosassa. Brotheruksen vanhemmat ovat tanssija-koreografi Hanna Brotherus ja muusikko Antti Ikonen, joiden avioliitto päättyi vuonna 2013. Elsa Brotheruksella on kolme isoveljeä: Robert, Johannes ja Amos.
Elsa Brotherus kävi helsinkiläistä Kallion lukiota, joka on tunnettu taidepainotteisuudestaan. Brotherus kirjoitti ylioppilaaksi neljässä vuodessa ja valmistui 4.6.2022.
Tšernihivin rautatieasema

| Tšernihivin rautatieasema   Вокзал станції Чернігів (Tšernihiv) |
| --- | --- |
 Tšernihivin rautatieasema
Perustiedot
Sijainti:  51°29′9.2″N, 031°16′01.5″E
Osoite:  Победы просп. 1, Чернигов (Pobedy prosp. 1, Tšernihiv)
Kunta:  Tšernihiv
Valtio:  Ukraina
Etäisyydet:  (Kesken, Etäisyydet noin) Bah’matš  km, Dnipro  km, Donetsk  km, Harkova 502 km, Kiova 209 km, Kryvyi Rih  km, Lviv  km (via Kiova), Mariupol  km, Odessa 864 km, Pultava  km, Sarny  km, Simferopol 976 km, Sumy  km, Znamjanka   km, Zaporižžja I  km;  Brjansk (Orlovski) 442 km, Kaluga 2 647 km Moskova (Kiovan asema) 829 km; Rostov-na-Donu km, Sotši km; Ufa km, Baku km; Orša 411 km,Nevel-2 591 km, Dno 811 km,  Pietari km; Murmansk 2476 km; Homel (Gomel) 111 km, Babruisk 262 km, Minsk 404 km, Vilna km, Kaunas km, Kaliningrad km; Varsova km, Berliini 1786 km (via Kiova); Bukarest (Pohjoinen, via Kiova) 2059 km, Sofia km (via Kiova); Astana km
Avattu:  1893
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Ukrainan rautatiet, (osa kaukojunista): Venäjän rautatiet, Valko-Venäjän rautatiet
Kaukoliikenne:  katso etäisyydet
Lähijunat:  runsaasti
Asemarakennus
Lipunmyynti:  kyllä
Tšernihivin rautatieasema  (ukr. Вокзал станції Чернігів,  Tšernihiv) on Ukrainan pohjoisosissa sijaitsevan Tšernihivin kaupungin rautatieasema. Asema kuuluu Ukrainan rautateiden asemaverkostoon ja on merkittävä pohjoisesta (muun muassa  Pietarista tai Minskistä Homelin (Gomelin) kautta Kiovaan liikennöivien pikajunien kauttakulkuasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšernihivin rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Kaukoliikenteen junien haku Tšernihivin rautatieasemalle/-lta (englanniksi) (poezda.net)
Kaukoliikenteen juna-aikatauluja Tšernihivin rautatieasemalle (venäjäksi) (rasp.yandex.ru)
Lähijunien aikatauluja Tšernihivin rautatieasemalle (venäjäksi) (rasp.yandex.ru)
Lähijunien aikataulu (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (www.swrailway.gov.ua)
Ukrainan rautateiden interaktiivinen, kullekin asemalle saapuvien ja lähtevien pikajunien sivusto, erityisesti EURO2012 jalkapalloa ajatellen (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Ukrainan rataverkon kartta (ukrainaksi)
Tšernihivin asemasta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (turistUA.com)
Rylsk

| Rylsk Рыльск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kurskin alueen sijainti, alla kaupungin sijainti alueella
 Rylsk
 Koordinaatit: 51.5714°N, 34.6811°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kurskin alue
Piiri:  Rylskin piiri
Historiallinen maininta:  1152
Kihlakuntakaupungiksi:  1779
Väkiluku (2010):  15 671
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rylsk (ven. Рыльск) on kaupunki ja piirikeskus Kurskin alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 124 kilometriä aluekeskus Kurskista länteen, Dneprin vesistöön kuuluvan Desnan sivuhaaran Seimjoen varrella. Kaupunkiin johtaa tavaraliikenteen käyttämä pistorata kaakosta naapuripiirin keskuksesta Korenevosta, joka on Voronežin ja Kiovan välisen pääradan asemapaikkakunta.
Kaupunki on lännessä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Rylskin piirin hallintokeskus.
Historiallinen maininta vuodelta 1152. Kihlakuntakaupungiksi se tuli vuonna 1779, vuodesta 1796 Kurskin kuvernementin kihlakuntakaupunki. Kaupungissa asui 15 671 ja koko piirissä 37 492 ihmistä (vuonna 2010).
Ortodoksinen Pokrovan kirkko (1822) Rylskissä.
Rylskissä sijaitsee esimerkiksi vuonna 1822 valmistunut ortodoksinen Pokrovan kirkko (1822).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rylsk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat
Ungheni

| Ungheni |
| --- | --- |

 lippu
 Ungheni
 Koordinaatit: 47.2059°N, 27.7991°E 
Valtio:  Moldova
Piiri:  Unghenin piiri
Historiallinen alue:  Bessarabia
Väkiluku (2014):  38 400
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 crungheni.md 
 Unghenin piirin sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ungheni (ukr. Унгень, Unhen, ven. Унге́ны, Ungeny) on Moldovan seitsemänneksi suurin kaupunki ja Unghenin piirin keskus. Se sijaitsee Prutjoen itärannalla Romanian vastaisella rajalla ja on osa Keski-Moldovaa. Ungheniin on maanteitse 126 kilometriä pääkaupunki Chișinăusta länteen.
Vuoden 2014 alussa Unghenin kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 38 400 ja koko Unghenin piirin 117 400 henkeä. Vuosikymmen aiemmin (2004) toteutetussa väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 32 530.
Noin 20 kilometriä kaupungin luoteispuolella on kansainvälinen maantien raja-asema ja siltayhteys Prutjoen vastarannalle Romaniaan, jossa Iașin kaupunki sijaitsee 29 kilometrin päässä rajasta. Unghenin on merkittävä rautateiden kauttakulku- ja risteyspaikkakunta. Kaupungin kautta kulkee Moldovan rautateiden (Calea Ferată din Moldova, CFM) pääratayhteys, joka saapuu lännessä Romanian Iasista ja jatkaa Unghenin pääkaupunki Chișinăuhin, Transnistrian Benderin ja Tiraspol kautta Ukrainan Odessan alueelle. Myös sivuratayhteys Moldovan pohjoisosiin (mm. Bălți) ja sitä kautta Ukrainaan, liittyy päärataverkkoon Unghenissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ungheni Wikimedia Commonsissa
Starobilsk

| Starobilsk (Старобільськ) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Starobilsk
 Koordinaatit: 49.2764°N, 38.9194°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Piiri:  Starobilskin piiri
Väkiluku (2021):  16 267
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Starobilsk (ukr. Старобільськ) on kaupunki Ukrainan itäosassa, Donetsin sivujoen Aidarin vasemmalla rannalla Luhanskin alueella. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Starobilskin piirin (126 010 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 16 267 (2021).
Starobilsk sijaitsee maanteitse 93 kilometriä aluekeskus Luhanskista pohjoisluoteeseen. Kaupungissa on myös vuonna 1937 valmistuneen, Moskovasta Luhanskiin johtavan rautatien rautatieasema.
Starobelskin pedagogisen yliopisto-opetuksen tiloja (2009). Sittemmin punatiilirakennus, aiempi lukio, on kuulunut Luhanskin yliopistolle.
Paloasema (11/2017).
Pyhän Mykolain katerdraali.
Näkymä Starobelskin luostarin suuntaan.
Starobelskin luostaria.
Kaupunkinäkymä luostarin kirkontornista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Starobilsk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Svatove

| Svatove (Сватове) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Svatove
 Koordinaatit: 49.4089°N, 38.1496°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Piiri:  Svatoven piiri
Perustettu:  1660-luku
Kaupungiksi:  1938
Väkiluku (2021):  16 420
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svatove (ukr. Сватове; ven. Сватово, Svatovo; ennen vuotta 1923 ukr. Сватова Лучка, Svatova Lutška) on kaupunki Luhanskin alueella Ukrainan itäosassa. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Svatoven piirin (78 278 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 16 420 (2021).
Svatove sijaitsee maanteitse 164 kilometriä aluekeskus Luhanskista luoteeseen (Starobilskin kautta kulkien), Sjevjerodonetskin kautta etäisyys on kymmenisen kilometriä lyhempi. Svatovessa on rautatieasema.
Näkymä kaupunkiin.
Svatoven rautatieasema.
Talvinäkymä kaupungilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svatove Wikimedia Commonsissa
Piedad Córdoba

Piedad Córdoba vuonna 2017.
Piedad Esneda Córdoba Ruiz, alias Teodora de Bolívar tai Gaitán  (25. tammikuuta 1955 – 20. tammikuuta 2024 Medellín) oli kolumbialainen poliitikko ja juristi. Hän istui urallaan sekä edustajainhuoneessa että senaatissa. Córdoba tunnettiin oikeistopoliitikkojen voimakkaana kriitikkona ja hänen roolistaan neuvotteluista FARC-sissien kanssa. Häntä syytettiin myös sissien tukemista, minkä takia hänelle vuonna 2010 asetettiin 18 vuoden virkakielto, joka kuitenkin kumottiin myöhemmin.
Ura > Asianajajasta politiikkaan

Córdoba oli 12-lapsisen vanhin. Hänen vanhempansa olivat opettajia. Isä oli musta ja äiti valkoinen.
Córdoba opiskeli oikeustiedettä ja saatuaan tutkintonsa valmiiksi hän aloitti poliittisen uransa. Hän toimi Medellínin kukkuloiden slummialueella Kolumbian liberaalipuolueen edustajana.
Ura > Edustajainhuoneeseen ja senaattiin

Córdoba valittiin vuonna 1991 ensimmäisen kerran edustajainhuoneeseen, jossa hän istui vuodet 1992–1994. Kun William Jaramillo ilmoitti 1994, ettei hae enää jatkokautta senaattiin, Córdoba valittiin hänen seuraajakseen. 1990-luvun alku oli hyvin vaikeaa aikaa Kolumbian historiassa. Huumekartellien aseistamat kapinalliset ja muut sissijoukot taistelivat alueista, ja Córdoba oli niitä harvoja, jotka uskalsivat pitää ääntä sisällisodan suurimpien uhrien eli vähemmistöjen puolesta.
Córdoba valittiin uudelleen senaattiin vuonna 1998. Hän alkoi toisella kaudellaan vaatia neuvotteluja sisällissodan ratkaisemiseksi. Córdoba kaapattiin 1999 AUC-liikkeen johtajan Carlos Castañon määräyksestä. Hän oli useamman viikon vangittuna ja vapauduttaa lähti joksikin aikaa maanpakoon Kanadaan. Córdobaa kohtaan hyökättiin muutamia kertoja palattuan takaisin Kolumbiaan, minkä seurauksena hän päätti, että hänet lapsensa muuttaisivat pysyvästi Kanadaan.
Ura > Oikeiston kriitikko ja neuvottelija

Presidentti Álvaro Uribe valtakaudella 2002–2010 Córdoba oli presidentin voimakkaimpia kriitikoita. Hän muun  muassa johti kampanjaa, joka paljasti Uriben ja tämän konservatiivisten tukijoiden yhteyksiä puolisotiaallisiin jäjrestöihin. Hän vaati vuonna 2007 Amerikan vasemmistohallituksia katkaisemaan yhteyksensä Kolumbiaan presidentin ja rikollismaailman yhteyksien takia. Córdoba muun muassa syytti presidentti Uriben puolustusministeri Juan Manuel Santosia vastuulliseksi 5 000:sta armeijan väärin perustein tappamasta siviilistä, jotka esitettiin sisseiksi ja joiden perusteella armeija sai rahaa.
Uribe joutui kuitenkin luottamaan Córdobaan ja Venezuelan presidenttiin Hugo Cháveziin, kun Kolumbia joutui neuvottelemaan FARC-sissien kanssa vuosia panttivankina olleiden poliitikkojen ja sotilaiden vapauttamisesta. Neuvottelut johtivat vuonna 2009 joidenkin panttivankien vapauttamiseen. Panttivankineuvottelut herättivät ristiriitaisia tunteita; Córdobaa syytettiin äänien kalastelusta. Sissit vaativat nimenomaan vasemmistolaista Córdobaa mukaan, mikä ei miellyttänyt oikeistolaista Uribea.
Norjalaisen rauhantutkimuslaitos PRIOn johtaja Kristian Berg Harpviken piti Piedad Córdobaa yhtenä vahvimmista ehdokkaista saamaan vuoden 2009 Nobelin rauhanpalkintoa. Vuoden 1980 palkinnonsaaja, Adolfo Pérez Esquivel, ilmaisi avoimesti tukensa Córdoban valinnalle.
Ura > Virkakielto ja sen kumoaminen

Huhtikuussa 2010 Kolumbian syyttäjä ilmoitti Córdobaa tutkittavan yhteistyöstä sissien kanssa ja maanpetoksesta.
Marraskuussa 2010 kongressi erotti hänet ja hänelle asetettiin 18 vuoden virkakielto.
Kolumbian valtioneuvosto kumosi vuonna 2016 Córdobodan virkakiellon. Tämä pyrkikin vuonna 2018 presidentiksi, ja vuonna 2022 hänet valittiin uudelleen senaattiin. Hän istui senaatissa aina kuolemaansa 2024 asti.
Córdoballa oli ollut vuodesta 2022 sydänongelmia, ja hän kuoli tammikuussa 2024 medellíniläisessä sairaalassa, johon hänet oli otettu sydänkohtauksen jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piedad Córdoba Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Jääkiekko talviolympialaisissa 1964

Jääkiekko oli ohjelmassa vuoden 1964 talviolympialaisissa Innsbruckissa. Ottelut pelattiin 27. tammikuuta – 9. helmikuuta 1964. Turnaus oli samalla jääkiekon 31. maailmanmestaruuskilpailut sekä Euroopan-mestaruuskilpailut.
Kisoihin osallistui 16 joukkuetta. Kaikki A-sarjassa vuonna 1963 pelanneet joukkueet otettiin mukaan. Lisäksi turnaukseen otti osaa 5 B-sarjan parasta joukkuetta, C-sarjan voittajajoukkue, yksi joukkue Itä-Aasiasta, olympialaisten isäntämaa Itävalta sekä Italia. Saksa osallistui turnaukseen yhdistetyllä joukkueella, joten se järjesti sisäisen karsinnan. Itä-Aasian joukkueet järjestivät myös oman karsintansa. Koska isäntämaa Itävalta oli voittanut C-sarjan edellisenä vuonna, toiseksi sijoittunut Unkari otettiin mukaan kisoihin.
Turnaus alkoi karsinnalla, jonka voittaneet joukkueet pelasivat yksinkertaisen sarjan sijoista 1.–8. ja hävinneet joukkueet sijoista 9.–16. Neuvostoliitto otti toisen olympiavoittonsa.
Ruotsi, Tšekkoslovakia ja Kanada päätyivät tasapistein toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi. Kansainvälisen jääkiekkoliitto IIHF:n säännöissä oli kiinnitetty huomiota ainoastaan tilanteeseen jossa kaksi joukkuetta olisivat tasapisteissä, joten pronssimitalien kohtalo ratkaistiin viimehetken kokouksessa jossa direktoraatti tulkitsi enemmistöpäätöksellä äänin 6-3 niiden kuuluvan Tšekkoslovakialle, Kanadan jäädessä mitaleitta. Ruotsin hopeamitaleista ei ollut erimielisyyttä. Kanadan, Tšekkoslovakian, sekä Neuvostoliiton edustajien kannattaman tulkinnan mukaan olisi tullut huomioida ainoastaan neljän parhaan joukkueen keskinäinen maaliero kuten kahden joukkueen ollessa tasoissa, kun taas IIHF:n puheenjohtaja Bunny Ahearnen esittämän enemmistömielipiteen mukaan tuli ottaa huomioon kaikkien otteluiden maaliero. Tälle kannalle siirtyi keskustelujen jälkeen myös aluksi toista mieltä ollut Ruotsin edustaja, Suomen Harry Lindblad puolestaan pidättäytyi ottamasta kantaa.
Suomi turnauksessa

Suomen parhaana onnistumisena turnauksessa voidaan pitää 2–3-voittoa Yhdysvalloista. Suomen joukkueen kanadansuomalainen valmentaja Joe Wirkkunen totesi myöhemmin liki liikuttuneessa tilassa, että voitto oli hänen päävalmentajauransa suurin saavutus. Hän on lisännyt, että voitto osoitti, että tuolloinen Suomen joukkue oli oikealla tiellä, eikä vastaavaa voittoa olisi voinut kuvitellakaan neljä vuotta aikaisemmin. Suomen voiton tärkeimmiksi seikoiksi on nimetty maalivahti Juhani Lahtinen ja silloisen TK-V:n nelikko Heino Pulli ja Seppo Nikkilä sekä Matti Reunamäki ja Rauno Lehtiö. Kaikki Suomen maalit Yhdysvallat-ottelussa olivat TK-V:n pelaajien tekemiä. Nelikkoa peluutettiin turnauksessa niin, että Pullin ja Nikkilän ympärille rakennettua hyökkäysketjua täydennettiin aina pelitilanteen mukaan joko Reunamäellä tai Lehtiöllä. Pulli teki turnauksessa tehopisteet 5 + 1, Nikkilä ja Reunamäki kumpainenkin 2 + 2. Toisin sanoen kolmikko teki puolet Suomen turnauksessa tekemistä 18 maalista.
Karsinnat > Saksan sisäinen karsinta

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 16. joulukuuta 1963 |  Saksan liittotasavalta | 4-4 |  Saksan demokraattinen tasavalta |
| 18. joulukuuta 1963 |  Saksan demokraattinen tasavalta | 3-4 |  Saksan liittotasavalta |
Karsinnat > Itä-Aasian karsinta

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 23. marraskuuta 1963 |  Japani | 17-1 (2-0,9-0,6-1) |  Australia |
| 26. marraskuuta 1963 |  Japani | 17-6 (7-3,6-1,4-2) |  Australia |
Ottelut > Alkukarsinta

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 27. tammikuuta |  Kanada | 14-1 (5-1,6-0,3-0) |  Jugoslavia |
| 27. tammikuuta |  Sveitsi | 5-1 (2-0,1-0,2-1) |  Norja |
| 28. tammikuuta |  Tšekkoslovakia | 17-2 (8-0,3-2,6-0) |  Japani |
| 28. tammikuuta |  Neuvostoliitto | 19-1 (8-0,6-0,5-1) | Unkari |
| 28. tammikuuta |  Ruotsi | 12-2 (4-1,5-0,3-1) |  Italia |
| 28. tammikuuta |  Yhdysvallat | 7-2 (1-0,3-1,3-1) |  Romania |
| 28. tammikuuta |  Saksa | 2-1 (0-1,1-0,1-0) |  Puola |
| 28. tammikuuta |  Itävalta | 2-8 (0-3,1-3,1-2) |  Suomi |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Neuvostoliitto
:  Ruotsi
:  Tšekkoslovakia
4.:  Kanada
5.:  Yhdysvallat
6.:  Suomi
7.:  Saksa
8.:  Sveitsi
9.:  Puola
10.:  Norja
11.:  Japani
12.:  Romania
13.:  Itävalta
14.:  Jugoslavia
15.:  Italia
16.:  Unkari
Palkinnot > IIHF: valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Maalivahti:  Seth Martin
Puolustaja:  Frantisek Tikal
Hyökkääjä:  Eduard Ivanov
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Seth Martin
Puolustajat:  Alexander Ragulin,  Rod Seiling
Hyökkääjät:  Roger Bourbonnais,  Josef Černý,  Aleksandr Jakušev