stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Terhi Nieminen-Mäkynen
Elämä ja ura > Politiikka

Kunnallisvaaleissa 1968 Nieminen-Mäkynen oli ensimmäistä kertaa ehdolla Helsingin maalaiskunnan valtuustoon LKP:n ehdokkaana ja tuli valituksi. Hän oli tuolloin Lasse Lehtisen ohella nuorin Suomen nuorin kunnanvaltuutettu. Nieminen-Mäkynen jatkoi valtuustossa vuoteen 1988 maalaiskunnan muututtua ensin Vantaan kauppalaksi 1974 ja kaupungiksi vuonna 1976.
Eduskuntaan Nieminen-Mäkynen oli ensimmäistä kertaa ehdolla vuoden 1972 vaaleissa, muttei tullut valituksi. Vuoden 1975 eduskuntavaaleissa hänet valittiin ja hän istui eduskunnassa kaksi kautta vuoteen 1983. Nieminen-Mäkynen vaikutti muun muassa Pohjoismaiden neuvoston talousvaliokunnassa yhdessä Olof Palmen, Gro Harlem Brundtlandin ja Anker Jørgensenin kanssa. Heidän aloitteestaan kehittyi Nordjobb-ohjelma. Nieminen-Mäkynen kuului myös Parlamenttienvälisen liiton (IPU) Suomen ryhmän johtokuntaan.
Nieminen-Mäkynen oli presidentin valitsijamies vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa. Vuoden 1982 vaalissa hän oli ainoa LKP:n ehdokkaan Helvi Sipilän saama valitsijamies.
Yksityiselämä

Nieminen-Mäkynen oli vuosina 1968–1977 naimisissa Erkki Olavi Niemisen kanssa. He erosivat ja vuonna 1979 hän avioitui kansanedustaja Toivo Mäkysen kanssa. Molemmat jäivät pois eduskunnasta vuonna 1983.
Edvard Pesonen

Edvard Pesonen (15. elokuuta 1904 Sysmä – 17. tammikuuta 1977 Sysmä) oli suomalainen asioitsija, talonomistaja ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.
Pesosen vanhemmat olivat pienviljelijä Mikko Pesonen ja Ida Maria Toivonen. Pesosen puoliso vuosina 1936–1945 oli Lilli Kaarin Heponen ja vuodesta 1946 Anja Maini Marjatta Pärnänen. Ensimmäinen liitto päättyi eroon. Hän teki aluksi maatalous-, metsä- ja uittotöitä sekä toimi puuseppänä. Vuodesta 1922 Pesonen toimi vakuutusyhtiö Kansan matka-asiamiehenä ja aluetarkastajana. Hän oli sotavuosina 1941–1943 Suomen Huollon ja Vapaan Huollon Mikkelin lääninkeskuksen matkapuhujana ja toimi myös Tuberkuloosiliiton liiketoiminnan johtajana.
Pesonen oli kansanedustajana 1933–1939 ja 1943–1966 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 1943 sosialidemokraattien Alex Hämäläisen tilalle.
Pesonen oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli Sysmän kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana ja kuului Sysmän kunnanhallitukseen. Pesonen oli muun muassa Tuberkuloosiliiton puheenjohtaja ja kuului Mikkelin läänin maakuntaliiton johtokuntaan ja liittovaltuustoon.
Axel Palmgren

| Axel Palmgren |
| --- | --- |
 Kuva 1930-luvun alusta.
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Ingmanin I hallitus 31.5.1924–31.3.1925 Sunilan II hallitus 21.3.1931–14.12.1932  
Edeltäjä:  Hjalmar J. Procopé Axel Solitander
Seuraaja:  Yrjö Pulkkinen Ilmari Killinen
Kansanedustaja
 1.11.1917–4.9.1922 1.5.1924–31.8.1936  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1867 Helsinki
Kuollut: 19. helmikuuta 1939 (71 vuotta) Helsinki
Ammatti:  toimitusjohtaja
Puoliso:  Anna Henriette von Kraemer (1896–)
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  yleinen oikeustutkinto (1889) varatuomari (1892)
Axel Palmgren (3. maaliskuuta 1867 Helsinki – 19. helmikuuta 1939 Helsinki) oli Suomen Työnantajain Keskusliiton  (STK) toimitusjohtaja ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri.
Palmgrenin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Axel Albert Palmgren ja Olga Wilhelmina Mathilda Malmgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1889 saaden varatuomarin arvon 1892. Palmgren oli senaatin talousosaston ylimääräisenä kopistina 1892–1893, oikeusosaston kopistina 1893–1894, Helsingin raastuvanoikeuden notaarina 1894–1904 ja maanviljelyshallituksen sihteerinä 1897–1903. Hänet erotettiin maanviljelyshallituksen sihteerin virasta hallinnollista tietä 1903, mutta hän sai viran takaisin eroten kuitenkin vuonna 1906.
Palmgren siirtyi 1903 elinkeinoelämän palvelukseen. Hän oli Karhula Oy:n palveluksessa 1903–1904, johtokunnan jäsenenä 1904–1915 ja yhtiön toimitusjohtajana 1907–1915. Palmgren oli Suomen sahanomistajain yhdistyksen toimitusjohtaja ja Suomen sahateollisuuden työnantajaliiton asiamies 1916–1917 sekä STK:n toimitusjohtaja 1918–1936.
Politiikassa Palmgren oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1917–1922 ja 1924–1936, edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli kauppa- ja teollisuusministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925 ja Sunilan II hallituksessa 1931–1932. Palmgren sai ministerin arvon 1936.
Palmgrenin puoliso vuodesta 1896 oli Anna Henriette von Kraemer (k. 1939).
Aiheesta muualla

.aspx Axel Palmgren Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Axel Palmgren Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Hjalmar J. Procopé Axel Solitander | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1924−1925 1931−1932 | Seuraaja: Yrjö Pulkkinen Ilmari Killinen |
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1917–1919 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  Björk  Bäck  Colliander  Estlander  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Gädda  Hedberg  Hornborg  Hästbacka  Inborr  Ottelin  Palmgren  von Rettig  Roos  Rosenqvist  Schybergson  Sundblom (1917–1919)  Tåg  Wrede  Åkesson 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1919–1922 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  von Born  Broända  Byman (1922)  Colliander  Eklund  Estlander  af Forselles  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Helenelund  Hornborg (1919–1922)  Hästbacka  Laurén  Miemois  Nix  Palmgren  Procopé  Ramsay  Roos  Åkerblom  Österholm 
Ruotsalainen vasemmisto (2):  Schauman  von Wendt 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  Anderson  Björk  von Born  Estlander  Forsberg  Furuhjelm  Hornborg  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Klockars  Kulenius  Laurén  Lindberg  Mangs  Molin  Palmgren  Procopé (1924–1926)  Sergelius (1926–1927)  Schauman  Witting  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (24):  von Born  Broman  Bäck  Colliander  Estlander  Forsberg  von Frenckell  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Helenelund  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  B. Kullberg  H. Kullberg  Lindberg  Molin  Palmgren  Schauman  Sergelius  Tåg  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  von Born  Bäck  Colliander  Estlander  Forsberg  von Frenckell  Furuhjelm  Haga  Hintz  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Kullberg  Laurén  Lindberg  Mangs  Molin  Palmgren  Sanmark  Schauman  Sergelius  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Björk  von Born  Estlander  von Frenckell  Furuhjelm  Haga  Helenelund  Hildén  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Molin (1932–1933)  Nyman  Palmgren  Roos  Rothberg  Sarlin  Sergelius  Westman  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen ja ruotsalaisen vasemmiston kansanedustajat 1933–1936 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  von Born  Colliander  Estlander  von Frenckell  Furuhjelm  Franzén (1935–1936)  Haga  Helenelund  Hästbacka  Jacobsson (1933–1934)  Jern  Kullberg  Mangs  Mattsson  Nyman  Palmgren  Sergelius  Sjöblom  Söderhjelm  Wickman  Östenson  Österholm 
STK:n puheenjohtajat
Axel Palmgren | 
Antti Hackzell | 
V. A. M. Karikoski | 
Johan Nykopp | 
Päiviö Hetemäki | 
Timo Laatunen | 
Pentti Somerto | 
Tapani Kahri | 
Johannes Koroma
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Seppo Pelttari

Seppo Viljo Pelttari (s. 24. heinäkuuta 1941 Alatornio) on suomalainen poliitikko, joka edustaa Suomen Keskustaa.
Oikeustieteen kandidaatiksi Pelttari valmistui 1969 ja sai varatuomarin arvonimen 1974. Ennen täyspäiväiseksi poliitikoiksi ryhtymistään Pelttari toimi nimismiehenä Alatorniolla, Inarissa, Kolarissa ja Keminmaalla. Lisäksi hän oli lyhyehköjä aikoja verotoimiston, lääninhallituksen ja Tornion kaupungin palveluksessa.
Keskustan kansanedustajana Pelttari toimi 1983–1995, josta viimeisen istuntokauden toisena varapuhemiehenä. Lisäksi hän toimi Kansliatoimikunnassa, Lakivaliokunnassa, Suuressa valiokunnassa, Ulkoasiainvaliokunnassa ja  Valtiovarainvaliokunnassa kansanedustajan ollessaan.
Europarlamentaarikkona Pelttari oli 1995–1996. Europarlamentissa Pelttari oli liikenne- ja oikeusvaliokunnan jäsen. Muiden keskustalaisten tavoin hän kuului Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmään.
Keskustapuolueessa Pelttari on toiminut aktiivisesti ollen puolueen puoluevaltuuskunnan jäsen vuodesta 1980, puoluehallituksen jäsen vuodesta 1999 ja puolueen Peräpohjolan piirin puheenjohtaja vuodesta 1981.
Lisäksi Pelttari on toiminut Finnairin ja Veikkauksen hallintoneuvostoissa. Pohjolan Sanomien hallituksen puheenjohtajana hän toimi 1987–1998. Hän oli valtakunnanoikeuden jäsen kaudella 2003–2007.
Pelttari on kahden lapsen isä ja asuu Torniossa.
Aiheesta muualla

.aspx Seppo Pelttari Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Seppo Pelttari Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Keskustapuolueen ja Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (38):  Aho  Alaranta  Anttila  Eskelinen  Ikonen  Isohookana-Asunmaa  Jokela  Juhantalo  Karpola  Kemppainen  Kietäväinen  Kokko  Kulhia  Kuuskoski-Vikatmaa  Linna  Maijala  Manninen (1983–1987)  Martikainen  Mattila  Nieminen  Pekkala (1983–1986)  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pihlajamäki  Pokka  Poutanen  Raudaskoski  Renko (1986–1987)  Ruokola (1983)  Saari  Sutinen  Tenhiälä  Tuomaala  Tähkämaa  Vesterinen  Vihriälä  Väyrynen  Väänänen  Yläjärvi 
| n k Keskustapuolueen ja Suomen Keskustan kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (40):  Aho  Alaranta  Anttila  Heikkinen  Huuhtanen  Ikonen  Isohookana-Asunmaa  Jokiniemi  Juhantalo  Jäätteenmäki  Kauppinen  Kietäväinen  Koistinen  Kokko  Kuuskoski-Vikatmaa  Kääriäinen  Lehtosaari  Maijala  Mattila  Nieminen  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pokka  Puska  Renko  Ryynänen  Röntynen  Saapunki  Saari  Sarapää  Sillanpää  Siuruainen  Tenhiälä  Tähkämaa  Vihriälä  Virolainen  Väistö  Väyrynen  Väänänen 
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (55):  Aho  Ala-Nissilä  Alaranta  Anttila  Aula  Björkenheim  Heikkinen  Huuhtanen  Isohookana-Asunmaa  Jokiniemi  Juhantalo (1991–1993)  Järvilahti  Jäätteenmäki  Kalli  Kauppinen  Kemppainen  Koistinen  Komi  Korkeaoja  Korva  Koski  Korteniemi (1994–1995)  Kuittinen  Kuuskoski  Kääriäinen  Laivoranta  Laukkanen  Lehtosaari  Leppänen  Liikkanen  Lindqvist  Mattila  Morri  Mölsä  Näsi  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pokka (1991–1994)  Puhakka  Pura (1992–1995)  Rehn  Renko (1991–1995)  Rossi  Ryynänen  Röntynen  Saapunki  Saari  Siuruainen (1991)  Suhola  Tenhiälä (1991–1992)  Vanhanen  Vihriälä  Viljanen  Virrankoski  Vuorensola  Väistö  Väyrynen  Ääri (1993–1995) 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1995–1996) |
| --- | --- |
ELDR:  Järvilahti  Pelttari  E. Rehn  O. Rehn  Ryynänen  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paakkinen  Rönnholm 
EPP:  Jouppila  Laurila  Rusanen  Toivonen 
EUL/NGL:  Stenius-Kaukonen 
G:  Hautala 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto  Eduskunta
Antti Pohjonen

Antti Oskari Pohjonen (25. kesäkuuta 1926 Kokkola – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Vaasan läänin maaherra.
Pohjonen työskenteli ennen kansanedustajuuttaan Kokkolan kaupungin terveystarkastajana vuosina 1965–1971, mitä ennen hän oli toiminut Kokkolan pukutehtaan käyttöpäällikkönä vuodesta 1959 vuoteen 1965. Hän toimi työurallaan myös varastonhoitajana, turkistyönjohtajana ja työntutkijana. Koulutukseltaan Pohjonen oli terveystarkastaja.
Pohjonen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1972 Vaasan läänin vaalipiiristä ja hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 1975 vaaleissa. Hän jätti eduskunnan syyskuussa 1977, jolloin hän siirtyi Vaasan läänin maaherraksi Martti Viitasen jälkeen. Pohjosen tilalle eduskuntaan tuli varaedustajan paikalta Juhani Raudasoja. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti Pohjosen maaherraksi 2. syyskuuta 1977, ja hän aloitti virassa lokakuun alussa.
Pohjonen toimi poliittisella urallaan myös Kokkolan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä sekä SDP:n puoluetoimikunnan jäsenenä. Hän oli myös kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1965–1968.
Pohjonen oli myös urheiluvaikuttaja. Hän toimi muun muassa Valtion urheiluneuvoston, Suomen Palloliiton Keski-Pohjanmaan piirin ja Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton Vaasan piirin puheenjohtajana sekä Suomen Palloliiton ja Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton hallitusten jäsenenä.
Pohjonen sai surmansa lokakuussa 1978 Siilinjärvellä tapahtuneessa Rissalan lentoturmassa.
E. J. Paavola

E. J. Paavola piippuineen vuonna 1962.
Erkki Johannes (E. J.) Paavola (17. tammikuuta 1903 Mouhijärvi – 21. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja ja vuodesta 1925 lähtien ammattijournalisti. Vuosina 1946–1961 hän toimi Yleisradion eduskuntapakinoitsijana, tästä television puolella 1957–1961.
Paavola oli kansanedustaja vuosina 1962–1970 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1957–1971. Vuonna 1962 hän pääsi eduskuntaan Kokoomuksen kanssa solmitun vaaliliiton ansiosta ja oli Vapaamielisten liiton ainoa kansanedustaja. Syksyllä 1965 Paavola vastusti Vapaamielisten Liiton yhdistymistä Suomen Kansanpuolueen kanssa. Yhdistyminen kuitenkin toteutui. Siitä eteenpäin hän kuului Liberaaliseen Kansanpuolueeseen.
Paavola toimi muun muassa Edistyspuolueen kirjallisena sihteerinä, eduskuntaryhmän pöytäkirjurina 1932–1936 sekä Edistyspuolueen järjestölehden Nykypäivän päätoimittajana  1938–1939. Tämän jälkeen hän toimi maatalousministeriön asutusasiainosaston – myöhemmin asutushallituksen – tiedotussihteerinä ja esittelijänä 1940–1962. Hän oli myös Etelä-Helsingin Liberaalien ensimmäinen puheenjohtaja, ja vuonna 1962 hänet valittiin presidentin valitsijamieheksi. Koululaisena Paavola osallistui Aunuksen retkeen 1919.
Paavola tunnettiin piipunpoltostaan, ja häntä kutsuttiin myös lempinimellä Piippu-Paavola.
Teoksia

Edistysmielinen: 20.12.47. Helsinki 1947 (nimimerkillä Edistysmielinen)
Suomen kuva. Toimittanut Heikki Aho. Kuvat Heikki Aho ja Björn Soldan. Teksti Björn Soldan ja E. J. Paavola. Otava 1948
Pikkuhitlereitä: Suomalaisen politiikan kinttupolkuja. Tammi, Helsinki 1959
Piippu herrainpäivillä. Tammi, Helsinki 1966
Ministerisavotta. Tammi, Helsinki 1970
Aiheesta muualla

Piippu. Suomen Kuvalehdelle kirjoittanut toimittaja E. J. Paavola, Suomen Kuvalehti, 01.02.1930, nro 5, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1965–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Hosia  Hyytiäinen  Kaitila  Karvikko  Kyttä  Leinonen  Linna  Mattila  Ojajärvi  Paavola  Pakarinen  Salo  Stykki  Tenhiälä 
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Aro  Berner  Karvikko  Landström  Leinonen  Paavola  Pesola  Salo  Tenhiälä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Helena Pesola

| Helena Pesola> Suomen sosiaali- ja terveysministeri |
| --- | --- |
 Holkerin hallitus 30.4.1987–31.12.1989  
Edeltäjä:  Eeva Kuuskoski
Seuraaja:  Mauri Miettinen
Kansanedustaja
 24.3.1979–21.3.1991  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Keski-Suomen läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1947 (ikä 77) Kuopio
Ammatti:  johtaja
Arvonimi: ministeri (2011)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  yhteiskuntatieteiden maisteri (1975)
Anja Helena Pesola (s. 2. heinäkuuta 1947 Kuopio) on entinen suomalainen kansanedustaja. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1979–1991 edustaen Keski-Suomen läänin vaalipiiriä. Pesola toimi Holkerin hallituksen sosiaali- ja terveysministerinä vuoden 1989 loppuun saakka, minkä jälkeen hän siirtyi Kelan johtajaksi.
Ylioppilaaksi Pesola kirjoitti vuonna 1967 Jyväskylän tyttölyseosta. Hän kävi Saksan liittotasavallassa opintomatkalla vuonna 1970 ja valmistui myöhemmin yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1975. Naimisiin hän meni pankinjohtaja Tapio Pesolan kanssa vuonna 1971.
Pesola on toiminut vuodesta 1990 lähtien Kelan johtajana. Hänen on tarkoitus jäädä 68-vuotiaana eläkkeelle kesällä 2015.
Ministerin arvonimen Pesola sai vuonna 2011.
Aiheesta muualla

.aspx Helena Pesola Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Eeva Kuuskoski | Suomen sosiaali- ja terveysministeri 1987−1989 | Seuraaja: Mauri Miettinen |
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aaltio  Hakala  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holvitie  Häikiö  Ihamäki  Impiö  Jaatinen  A. Jokinen  P. Jokinen  Järvenpää  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Kuuskoski (1979–1980)  Laitinen  Lampinen  Lattula  Laurila  Linkomies-Pohjala  Louvo  Löyttyniemi  Miettinen  Mikkola  Mäki-Hakola  Mäkynen  Mörttinen   Nikkilä  Pelttari  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pohjala  Pukkio  Puolanne  Pystynen  Rihtniemi-Koski (1979–1981†)  Saarikoski  Salolainen  Sillantaus  Särkijärvi (1981–1983)  Torikka  Ursin  Valo  Viljanen  Vänskä  Zyskowicz 
↑  Eeva Kuuskoski erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1980 ja liittyi Keskustan eduskuntaryhmään.  1 2  Irma Rihtniemi-Koski kuoli kesken vaalikauden 6. tammikuuta 1981.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Aaltio  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Holvitie  Impiö  Jaatinen (1983–1984)  Jokinen  Jouppila  Junnila  Järvenpää  Kanerva  Koivisto  Kärhä  Lahtinen (1984–1987)  Laurila  Louvo  Löyttyniemi (1983–1985)  Miettinen  Mikkola  Moisander  Mäki-Hakola  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pietikäinen  Pohjala  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rusanen  Saarikoski  Salolainen  Sasi  Siitonen  Suominen  Särkijärvi  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo (1985–1987)  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Ala-Harja  Antvuori  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Hokkanen  Holvitie  Häkämies  Ikkala  Jouppila  Junnila (1990–1991)  Järvenpää  Jääskeläinen  Kanerva  Kohijoki  Korkia-Aho  Kärhä  Lahtinen  Laitinen  Lamminen  Laurila  Linnainmaa  Louvo  Miettinen  Mäki-Hakola  Mörttinen  Niinistö  Perho  Pesola  Pietikäinen  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rauramo  Rusanen  Saastamoinen  Salolainen  Sasi  Savela  Siitonen (1987–1990)  Suominen  Särkijärvi  Taina  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo  Vastamäki  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Pentti Poutanen

Pentti Poutanen (9. elokuuta 1922 Parikkala – 27. maaliskuuta 2022 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Keskustan kansanedustajana vuosina 1970–1987 edustaen Mikkelin vaalipiiriä. Poutanen toimi Rantasalmen kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1961–1985, josta ajasta hän oli valtuuston puheenjohtaja vuodet 1973–1985. Poutanen toimi Suomen presidentin valitsijamiehenä vuosina 1968, 1978 ja 1982. Poutaselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1978.
Poutanen oli ammatiltaan maanviljelijä, ja hän toimi viljelijänä Parikkalassa vuoteen 1940 ja 1941–1944 ja Rantasalmella isänsä omistamalla asutustilalla 1941–1963 ja itsenäisenä viljelijänä 1964–1984. Poutanen asui evakossa Somerolla 1940–1941 ja oli päivätöissä Kurin kartanossa. Poutasen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Poutanen ja emäntä Ida Maria Kosonen. Poutanen avioitui vuonna 1943 Eini Esteri Revon kanssa, joka kuoli vuonna 1948. Poutasen toinen aviopuoliso vuodesta 1950 oli Anna-Liisa Nykänen. Poutasella oli näistä liitoista viisi lasta.
Poutanen oli iäkkäin elossa ollut kansanedustaja, kesäkuusta elokuuhun 2017 yhdessä samana päivänä syntyneen Markus Kainulaisen kanssa ja Kainulaisen kuoltua yksinään.
Matti Poutiainen (poliitikko)

Matts ”Matti” Poutiainen (7. maaliskuuta 1864 Sortavalan maalaiskunta – 5. kesäkuuta 1929 Uusikirkko Vpl) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto.
Poutiainen toimi kansanedustajana vajaan yhdeksän vuoden ajan, elokuusta 1908 huhtikuuhun 1917. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä ja eduskunnan valiokunnista hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Poutiainen oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi synnyinkunnassaan Sortavalan maalaiskunnassa vuoteen 1918. Hän oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Palagea Ihatsu, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1883. Poutiaisen vanhemmat olivat varanimismies Pekka Poutiainen ja Maria Saikkonen.
Empire: Total War

| Empire: Total War |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Creative Assembly
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Sega Steam
Suunnittelija:  James Russel
Säveltäjä:  Richard Beddow
Pelisarja:  Total War
Pelimoottori:  warscape
Julkaistu:  NA 3. maaliskuuta 2009 PAL 4. maaliskuuta 2009
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: M PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Steam
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Empire: Total War on Creative Assemblyn kehittämän ja Segan julkaiseman Total War -strategiapelisarjan viides osa. Peli julkaistiin maaliskuun alussa 2009. Aikaisempien Total War -pelien tapaan pelaaminen jakaantuu vuoropohjaiseen karttastrategiaan ja reaaliaikaiseen taistelukenttätoimintaan, uutuutena sarjan aiempiin peleihin ovat laivoilla käytävät meritaistelut. Empire: Total Warissa on kaikki samat pelimuodot kuin edeltäjässään Medieval 2: Total Warissa, mutta siihen on lisätty 4-osainen Road to Independence -pelimuoto, joka alkaa Jamestownin siirtokunnan perustamisesta. Toinen osa keskittyy brittien taisteluun Ranskaa ja näiden intiaaniliittolaisia vastaan, kun taas kolmannessa osassa kolmetoista siirtokuntaa johdetaan sotaan Isoa-Britanniaa vastaan Yhdysvaltain vapaussodassa. Pelaamalla läpi jokaisen osan pelaaja saa käyttöönsä Yhdysvallat hieman täyttä kampanjaa lyhyemmässä pelimuodossa. Historiallisia taisteluita on pelissä kolme, joista kaksi ovat meritaisteluita.
Aikakausi

Aikaisemmat Total War -pelit ovat keskittyneet feodaaliseen Japaniin, antiikin Roomaan ja keskiajan Eurooppaan, sekä uuteen maailmaan, Empire: Total War tulee lähemmäksi nykyaikaa sijoittuen pääosin 1700-luvun Eurooppaan sekä merentakaisiin siirtomaihin eli Intiaan sekä Pohjois- ja Väli-Amerikkaan.