stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mahahaava

| Mahahaava |
| --- | --- |
 Mahahaava
Luokitus
ICD-10:  K25–K27
ICD-9:  531–533
Tautitietokanta:  9819
MeSH:  D010437
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Mahahaava  (Peptinen ulkustauti) on sairaus, jossa vatsan mahalaukun tai pohjukaissuolen limakalvo on syöpynyt puhki vatsan suolahapon vaikutuksesta. Mahahaavan yleisin syy on helikobakteeri. Myös tulehduskipulääkkeet aiheuttavat mahahaavaa.
Mahahaava on yleinen sairaus; sen saa noin 10 prosenttia ihmisistä jossakin elämänsä vaiheessa. Tyypillisin oire on eriasteinen kipu. Joskus oireisiin kuuluu närästystä ja pahoinvointia. Joillakin mahdollisesti jo tunteja sitten nautittu ruoka saattaa tulla oksennuksena ulos mahalaukun tai pohjukaissuolen ahtautumisen seurauksena.
Mahahaavaa hoidetaan lääkkeillä ja tarvittaessa leikkauksilla. Useimmiten sairaus paranee hyvin. Vuotavan mahahaavan seuraukset saattavat kuitenkin olla vakavia. Tällainen vaaratilanne ilmenee mustana veriulosteena eli meleenana, anemiana, ihonvärin kalpenemisena ja hengenahdistuksena melko lievässäkin rasituksessa. Aspiriini ja muut tulehduskipulääkkeet kasvattavat vuotavan mahahaavan riskiä.
Mahahaavan tyypillisimmin aiheuttaa helicobacter pylori eli helikobakteeri, joka on myöskin mahasyövän yksi tärkeimmistä altistavista tekijöistä. Mahahaavalla on siis todettu yhteys mahasyöpään. Yhteys selittyy sillä, että taudin aiheuttaman avohaavan vuoksi bakteerin on helpompi infektoida se aiheuttaen DNA:n mutaatioita ja soluvaurioita. Pitkään jatkunut tulehdus voi muuttua krooniseksi ja siitä seuraavat limakalvomuutokset altistavat erityisesti karsinoomalle. Mahahaavan muuttumista syöväksi edistää tupakointi ja alkoholin käyttö. Mahasyövän varhaiset oireet ovat samankaltaisia mahahaavan oireiden kanssa.
Työterveyslaitoksessa arvioitiin vuonna 2011, että mahahaava alentaa työkykyä yleensä enintään kolme viikkoa. Puhjennut mahahaava (perforoitunut ulcus), joka on leikattu, voi alentaa työkykyä enintään kuukauden leikkauksen jälkeen. Mikään ei viitannut myöskään siihen, että dyspepsia tai ulcus paranisivat nopeammin levossa eikä ollut olemassa todisteita siitä, että työskentelyn jatkaminen lisäisi oireiden jatkumisen tai uusiutumisen riskiä.
Eläimet

Kotieläimistä mahahaava on tavallisin hevosilla. Syynä on useimmiten ruokintavirheet, liian vähän aikaa syömiseen ja heinien ja väkirehujen virheellinen suhde. Hevosten mahahaavaa hoidetaan ruokintavirheen korjaamisella ja lääkehoidolla, jolla rajoitetaan mahanesteiden eritystä. Mahahaava todetaan tähystämällä.
Mahahaavatauti eli ulkustauti

Mahahaavatauti eli ulkustauti on sairaus, jossa esiintyy yksi tai useampia maha- tai pohjukaissuolihaavoja. Sitä sairastaa noin 10 % ihmisistä jossakin elämänvaiheessa. Syynä voi olla suolahapon liikaerittyminen tai limakalvon alentunut vastustuskyky sitä vastaan.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto.fi
MarineTraffic

| MarineTraffic |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  http://www.marinetraffic.com/
Kaupallinen:  kyllä
Rekisteröinti:  vaihtoehtoinen
Kielet:  englanti
Avattu:  2007
Nykyinen tila:  toiminnassa
MarineTraffic on meriliikennettä reaaliaikaisesti seuraava verkkopalvelu. Se on avoin, yhteisöperusteinen projekti, joka tarjoaa reaaliaikaista tietoa laivojen liikkeistä ja satamista. Tiedonkeruu perustuu aluksissa olevaan AIS-järjestelmään, joka kertoo alusten nopeuden, sijainnin, suunnan ja muita tietoja. Järjestelmän ansiosta alusten tiedot voidaan näyttää MarineTrafficin sivuilla Google Maps -kartalla. Sivustolla on nähtävissä myös kuvia laivoista, tietoa, kuten missä ne on rakennettu ja niiden pituus.  Sieltä näkee myös mitä reittiä alukset ovat kulkeneet ja minne ne ovat menossa.
MarineTraffic on alun perin kehitetty akateemisena projektina Egean yliopistossa, Ermoúpolissa, Kreikassa. Loppuvuodesta 2007 professori Dimitris Lekkas julkaisi sen kokeellisena versiona. MarineTraffic-palvelua voi käyttää ilmaiseksi, mutta edistyneemmät toiminnot maksavat. Sivustolla vierailee kuukausittain noin viisi miljoonaa kävijää. Huhtikuussa 2015 palvelussa oli 600 000 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Aiheesta muualla

MarineTraffic.com
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 järjestettiin 13.–19. tammikuussa 2014 Budapestissä, Unkarissa. Kilpailun ohjelmaan kuuluivat miesten ja naisten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi.
Mestaruuttaan puolustivat miehissä Javier Fernández (Espanja), naisissa Carolina Kostner (Italia), pariluistelussa Tatjana Volosožar ja Maksim Trankov (Venäjä) sekä jäätanssissa Ekaterina Bobrova ja Dmitri Soloviev (Venäjä).
Kilpailukelpoisuus

Kilpailu oli avoin kaikille 15 vuotta ennen 1. heinäkuuta 2013 täyttäneille luistelijoille Euroopan Kansainvälisen luisteluliiton jäsenmaista. Vastaavat kilpailut ei-eurooppalaisille luistelijoille ovat taitoluistelun neljän maanosan mestaruuskilpailut 2014.
Vuoden 2013 EM-kilpailujen tulosten perusteella jokainen maa sai lähettää yhdestä kolmeen osallistujaa jokaiseen lajiin. Kansalliset tahot päättivät omien kriteereidensä mukaan, ketkä luistelijat lähetettiin kilpailuihin. Luistelijoiden täytyi kuitenkin olla saavuttanut vähimmäispistemäärä teknisissä elementeissä kansainvälisissä kilpailuissa ennen EM-kilpailuita.
Osallistujat

Maat jotka saivat useamman osallistumispaikan eri lajeihin:
| Paikat | Miehet | Naiset | Pariluistelu | Jäätanssi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 |  Venäjä    Ranska |  Italia    Venäjä    Ruotsi |  Saksa    Venäjä    Italia    Ranska |  Venäjä    Italia |
| 2 |  Tšekki    Itävalta    Ruotsi    Saksa    Espanja |  Espanja    Saksa    Ranska |  Yhdistynyt kuningaskunta |  Yhdistynyt kuningaskunta    Saksa    Azerbaidžan    Ranska |
H. Robert Horvitz

| H>  Robert Horvitz.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. toukokuuta 1947 (ikä 77) Chicago, IL, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvard University (M.A. Biology),  Harvard University (Ph.D. Biology) 
Väitöstyön ohjaaja:  James D. Watson, Sydney Brenner ja Walter Gilbert
Instituutti:  Massachusetts Institute of Technology
Tutkimusalue:  biologia
Tunnetut työt:  Caenorhabditis elegans -sukkulamadon tutkiminen
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (2002)
Aiheesta muualla
web.mit.edu/horvitz/www
Howard Robert Horvitz (s. 8. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen biologi, joka löysi kaksi ensimmäistä solukuolemaan liittyvää geeniä. Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa (MIT) työskennellessään hänen tutkimustensa perusteella selvisi, että yhdellä sukkulamadon solukuolemageenillä on identtinen vastineensa ihmisessä.
Horvitz on saanut Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2002 yhdessä Sydney Brennerin ja John E. Sulstonin kanssa.
Aiheesta muualla

Biography The Nobel Foundation
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project  ORCID  Scopus 
Muut:  IdRef
Talvisota: Icy Hell

| Talvisota: Icy Hell |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Blitzfront Game Studio
Julkaisija:  IVY Nival Interactive FIN Blitzfront Game Studio
Pelimoottori:  Enigma
Julkaistu:  IVY 16. marraskuuta 2007 FIN 12. lokakuuta 2008
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategiapeli, oppimispeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  VET: 12
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Talvisota: Icy Hell (ven. Talvisota: Ледяной ад, Talvisota: Ledjanoi ad) on Blitzfront Game Studion kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin IVY-maissa vuonna 2007 ja Suomessa seuraavana vuonna.
Peli käsittelee vuosina 1939–1940 Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydyn talvisodan tapahtumia. Peli sai alkunsa harrastajaryhmän tekemänä Blitzkrieg-pelin modina, jota jaeltiin muun muassa pelilehtien kylkiäisenä, ja josta viimeisteltiin usean vuoden kehitystyön tuloksena kaupallinen versio.
Sotahistorian pääopettaja majuri Janne Mäkitalon mukaan peli ei kuitenkaan sovellu opetustarkoitukseen lukuisten epähistoriallisten seikkojen takia. Muun muassa Molotov–Ribbentrop-sopimuksesta ja Suomen itsenäistymisestä on väärää tietoa. Sen lisäksi pelissä on epärealistisen avoin maasto, vääriä taisteluiden päivämääriä jne.lähde?
Aiheesta muualla

Pelin suomenkielinen sivusto
Pelin venäjänkielinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pelin arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive) Peliplaneetta.net sivustolla
Ensio Laine

| Ensio Laine |
| --- | --- |
 Ensio Laine Turun kirjamessuilla 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Volmar Into Ensio Laine
Syntynyt: 2. marraskuuta 1927 Maaria
Kuollut: 9. heinäkuuta 2021 (93 vuotta) Turku
Arvonimi: Valtiopäiväneuvos
Poliitikko
Puolue:  Vasemmistoliitto
Entiset puolueet:  Suomen Kansan Demokraattinen Liitto Demokraattinen vaihtoehto
Asema:  kansanedustaja (1968–1995), kaupunginvaltuutettu (1954–2000)
Vaalipiiri:  Turun läänin eteläinen vaalipiiri
Kotipaikka:  Turku
Volmar Into Ensio Laine (2. marraskuuta 1927 Maaria – 9. heinäkuuta 2021 Turku) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL), Demokraattisen vaihtoehdon (Deva) ja Vasemmistoliiton kansanedustajana yhteensä 27 vuotta (1968–1995).
Ura

Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) aktiivi Laine kuului Raunistulan demokraattisiin nuoriin. Hänet valittiin 1954 Turun kaupunginvaltuustoon, jonka jäsenenä hän oli seuraavat 46 vuotta. Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Laine sai SKDL:n listoilla 3 277 ääntä, joilla pääsi varapaikalle. Kansanedustajaksi hän nousi 24. toukokuuta 1968 Pekka Silanderin kuoltua pitkäaikaiseen sairauteen. Laine tuli valituksi kaikissa seuraavissa eduskuntavaaleissa, joihin osallistui. Laineelle myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi 1995.
Laine liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) vuonna 1946. 1960-luvulla alkaneissa kiistoissa Laine oli yksi puolueopposition johtohenkilöistä, ja vuonna 1969 hänet valittiin keskeisen Tiedonantaja-yhdistyksen johtoon. Osapuolineuvotteluissa Laine oli neuvottelukykyisimpiä omiensa joukosta.kenen mukaan? SKDL:n eduskuntaryhmän jakauduttua kesällä 1986 Laine siirtyi Demokraattisen vaihtoehdon ryhmään. Laine valittiin Devan listoilta eduskuntaan vaaleissa 1987. 1980-luvun lopussa hän kuului Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) (SKPy) poliittiseen toimikuntaan.
Laine on kaikkien aikojen seitsemänneksi useimmin täysistunnoissa puhunut kansanedustaja.
Muu toiminta

Laine toimi myös Kansan raittiusliiton (KRL) puheenjohtajana 1969–1986 sekä osallistui osuus- ja ystävyysseuratoimintaan. Hän oli Turun vapaa-ajattelijoiden jäsen, ja hän sai vuonna 2008 Vapaa-ajattelijain liiton kultaisen ansiomerkin.
Laine oli aktiivinen Suomi–Neuvostoliitto-Seuran (SNS) jäsen, ja hän havaitsi herkästi neuvostovastaisuuksia. Helmikuussa 1985 Laine tovereineen teki eduskuntakyselyn Raid over Moscow -tietokonepelistä, joka heidän tulkintansa mukaan vahingoitti ”naapuriystävyyttä ja lasten rauhankasvatustavoitteita”. Kansanedustajien aloitteikkuus huomattiin tiedotusvälineissä, ja kohun ansiosta kyseinen – ”sinänsä keskinkertaiseksi” luonnehdittu – peli nousi myyntilistojen kärkeen.
Laine oli myös jäsenenä Suomi–Korea-seuran hallituksessa. Hänelle myönnettiin Pohjois-Korean Kansojen ystävyyden ritarikunnan toisen luokan kunniamerkki vuonna 1986 seuran 15-vuotisjuhlan kunniaksi.
Yksityiselämä

Ensio Laine syntyi Maarian Kaerlanmäessä. Hän vietti nuoruutensa Turussa Raunistulan alueella. Käytyään kansakoulun Laine siirtyi sähköasentajan töihin ja toimi ammatissa vuoteen 1959. Hän harrasti aktiivisesti urheilua ja erityisesti jalkapalloa, ja hänet valittiin Työväen urheiluliiton (TUL) Varsinais-Suomen toiminnanjohtajaksi 1959. Laine avioitui 1955 Terttu Tukkisen kanssa.
Tahkoluodon tuulivoimalaitos

| Tahkoluodon tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Pori
Koordinaatit:  61°38′13″N, 21°24′11″E
Sähköverkkoon:  syystalvi 2009 
Valmistunut:  2009 
Rakennuttaja:  St1 Oy 
Omistaja:  Exilion Tuuli 
Operaattori:  Operointi St1 Oy 
Voimalaitos
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m 
Tuulivoimala:  WinWinD WWD-3-90 
Kapasiteetti:  3 MW  
Vuosituotanto:  8,6 GWh 
 fiTahkoluodon tuulivoimalaitos 
Tahkoluodon tuulivoimalaitos eli ”Tahkoluodon tuulipuisto” on Satakunnassa Porin Mäntyluodon Tahkoluodossa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia. Voimalan on rakentanut St1, sen omistaa Exilion Tuulen Tahkoluoto Tuuli Ky, ja sitä operoi Operointi St1 Oy.
Yleistä

Tuulivoimalaitos sijaitsee Porin satamassa Tahkoluodon keskellä. Samalla alueella toimii myös Reposaaren tuulivoimapuisto ja länsipuolisella merialueella Tahkoluodon merituulipuisto, jotka omistaa Suomen Hyötytuuli. Tuulivoimalaitokset ovat suomalaisen WinWinDin valmistamaa WWD-3-90-mallia, jonka napakorkeus on 100 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 100 metriä , ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia.
Historiaa

Tahkoluodon voimalaitos oli Tuuliwatin ensimmäinen tuulivoimalaitos. Tuulivoimalan valmistumisen aikoina sitä uutisoitiin Suomen suurimpana tuulivoimalaitoksena Suomessa. Tuulivoimala kytkettiin sähköverkkoon vuonna 2009. Tuulivoimalaitoksen tilastoinnissa on siitä käytetty Valtion tieteellisen tutkimuskeskuksen raporteissa ja samoin myös The Wind Power- sivustolla sen tunnus on Meri-Pori 11.
Voimalaitos putosi ensimmäisenä voimalaitoksena pois tuulitukijärjestelmästä lokakuussa 2023.
Huomioita

↑  Tuulivoimapuiston vuosituotanto on arvioitu lähteestä saadulla tuotantoluvuilla toukokuusta 2014 huhtikuuhun 2015. Tällöin tuotettiin 8,6 gigawattituntia sähköä. On kuitenkin muistettava, etteivät eri vuodet ole tuulivoiman tuotannoissa toistensa kaltaisia!
↑  Asia on luettu Wikipedian artikkelista Tuuliwatti, jossa sen lähteenä on katkennut linkki.
Aiheesta muualla

Exilion Tuuli Ky (verkkosivut)
Nordica

| Nordica |
| --- | --- |
 IATA: EE  –  ICAO: EST 
Kutsukoodi:  REVAL
Perustettu:  25. syyskuuta 2015
Laivaston koko:  16
Kohteiden määrä:  19
Solmukohdat:  Lennart Merin lentoasema
Emoyhtiö:  AS Nordic Aviation Group
Tytäryhtiö(t):  Regional Jet
Kotipaikka:  Tallinna
Kanta-asiakasohjelma:  Miles & More
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Jaan Tamm (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.nordica.ee
Nordica (IATA: EE, ICAO: EST, kutsukoodi: REVAL) oli virolainen vuosina 2015-2024 toiminut lentoyhtiö. Alkuvuosina yhtiöllä oli säännöllistä reittiliikennettä, mutta myöhemmin sen toiminta rajoittui lentokoneiden vuokraukseen ja tilauslentoihin. Se oli Viron kansallinen lentoyhtiö, jonka solmukohta oli Tallinnan Lennart Merin lentoasema.
Viron valtio perusti Nordican 25. syyskuuta 2015 Estonian Airin jouduttua lopettamaan toimintansa. Viron valtio omistaa Nordican emoyhtiön Nordic Aviation Groupin kokonaan.
Nordica on suurissa talousvaikeuksissa ja sen lentotoiminta Tallinnasta on ollut keskeytettynä vuodesta 2019 alkaen. Viron valtio on vuodesta 2023 alkaen etsinyt yhtiölle ostajaa ja keväällä 2024 se järjesti siitä tarjouskilpailun, mutta yhtiön myynti ei toteutunut. Marraskuussa 2024 yhtiö ilmoitti lopettavansa toimintansa ja menevän konkurssiin.
Historia

Nordican emoyhtiö Nordic Aviation Group perustettiin Viron valtion aloitteesta 25. syyskuuta 2015 Estonian Airin jouduttua lopettamaan toimintansa. Se aloitti lentonsa Nordic Aviation Group -nimellä 8. marraskuuta. Yhtiön lentoja operoivat aluksi BMI Regional, Trade Air, NextJet, Carpatair sekä Adria Airways, jonka toimintalupaa ja lippujärjestelmää Nordic Aviation Group käytti. Yhtiön uusi nimi Nordica julkistettiin 11. maaliskuuta 2016, ja brändi otettiin virallisesti käyttöön 30. maaliskuuta.
Adria Airwaysin kanssa tehdyn, vuoden mittaisen yhteistyösopimuksen päätyttyä marraskuussa 2016 Nordican uudeksi yhteistyökumppaniksi tuli 19. marraskuuta Polskie Linie Lotnicze LOT. Yhteistyöhön kuului muun muassa LOT:n lippujärjestelmän käyttö sekä code sharing -sopimus. Lisäksi LOT hankki 49 prosentin omistusosuuden Nordican tytäryhtiö Regional Jetistä, jonka hallussa ovat Nordican toimiluvat ja joka operoi sen lennot.
Kohteet

| --- | --- |
 Tallinnasta  Alankomaat Amsterdam   Belgia Bryssel   Itävalta Wien   Kroatia Rijeka (kausittainen)  Split (kausittainen)   Liettua Vilna  Kaunas   Norja Oslo  Trondheim :   Ranska Nizza (kausittainen)   Ruotsi Tukholma   Saksa Berliini (kausittainen)  Hampuri (kausittainen)  München   Ukraina Kiova  Odessa (kausittainen) Kööpenhaminasta  Alankomaat Groningen   Ruotsi Örebro
Laivasto

Tammikuussa 2018 Nordican laivastoon kuului 16 lentokonetta. Laivaston keski-ikä oli 8,3 vuotta.
| Konetyyppi | Määrä | Tilaukset | Matkustajia> P | Matkustajia> Y | Matkustajia> Yht. |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ATR 72-600 | 5 |  | 0 | 70 | 70 | 4 operated for Scandinavian Airlines |
| Bombardier CRJ700ER | 2 |  | 4 | 66 | 70 |  |
| Bombardier CRJ900ER | 9 |  | – | 88 | 88 |  |
| Yhteensä | 16 |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordica Wikimedia Commonsissa
Nordican kotisivut (viroksi, englanniksi, venäjäksi)
Nordican matkustamolehti Time Flies (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi, englanniksi)
Nordican Bombardier CRJ900ER.
Take-Two Interactive

| Take-Two Interactive |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NASDAQ: TTWO
ISIN:  US8740541094
Perustettu:  1993
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Liikevaihto:   2,668 mrd. USD (2019)
Liikevoitto:   206,672 milj. USD (2019)
Nettotulos:   333,837 milj. USD (2019)
Henkilöstö:  3 400 (2019)
Tytäryhtiöt:  2K Games Ghost Story Games Private Division Rockstar Games Socialpoint Zynga
Kotisivu:  www.take2games.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Take-Two Interactive on vuonna 1993 perustettu yhdysvaltalainen videopelien holdingyhtiö, jonka kotipaikka on New Yorkissa. Take-Two omistaa kaksi suurta videopelien kustantajaa, Rockstar Gamesin ja 2K Gamesin, jotka ylläpitävät niiden sisäisiä kehitysstudioita.
Historia

Ryan Brant läpäisi yliopiston Pennsylvaniassa toukokuussa 1992, ja hän päätti myöhemmin perustaa videopelien kustantajayhtiön, hän perusti Take-Two Interactive Softwaren 30. syyskuuta 1993. 
Vuonna 2008 ilmoitettiin että Electronic Arts olisi ostamassa Take-Twon, mutta kauppa ei kuitenkaan toteutunut.
Maaliskuussa 2018 yhtiö oli Amerikassa ja Euroopassa kolmanneksi suurin videopeliyhtiö, Activision Blizzardin ja Electronic Artsin jälkeen, ja sen arvioitu markkina-arvo oli 13 miljardia dollaria.
Marraskuussa 2020 Take-Two Interactive vahvisti ostavansa Codemastersin 994 miljoonan dollarin kaupassa. Kuitenkin joulukuussa 2020 Electronic Arts ilmoitti sopineensa yhtiön ostamisesta noin 1,2 miljardilla dollarilla. Codemastersin hallitus jätti Take-Twon tarjouksen suosituksen ja alkoi suosimaan EA:n tarjousta. Tammikuussa 2021 Take-Two veti ostotarjouksensa pois.
Toukokuussa 2022 12,7 miljardin dollarin kauppa Zyngan ostamisesta vahvistui.
Take-Two omistamat studiot

PAM Development
Rockstar Games
Rockstar India
Rockstar North
Rockstar Leeds
Rockstar London
Rockstar Vancouver
Rockstar San Diego
Rockstar Toronto
Rockstar Lincoln
Rockstar New England
2K Games
Firaxis Games
Irrational Games
2K China
2K Czech
2K Marin
2K Play
2K Sports
Ghost Story Games
Zynga
Annika Lapintie

| Annika Lapintie |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1955 (ikä 69) Turku
Poliitikko
Puolue:  vasemmistoliitto
Asema:  perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja (2015–2019)  kansanedustaja (1995–2019)
Vaalipiiri:  Varsinais-Suomen vaalipiiri
Kotipaikka:  Turku
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Annika Anita Lapintie (o.s. Hiltunen, s. 18. maaliskuuta 1955 Turku) on suomalainen vasemmistoliiton kansanedustaja (1995–2019) ja Turun kaupunginvaltuutettu (1989–2012). Lapintie oli vuosina 2006–2015 vasemmistoliiton eduskuntaryhmän puheenjohtaja. Hän toimi perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 2015–2019.