stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marsh Lamore

Marshall Lamore on yhdysvaltalainen animaattori ja Emmy-ehdokkuuden saanut animaatio-ohjaaja.
Ura

Lamore aloitteli animaation parissa vuonna 1968 työskennellessään Filmationilla animaattorina ja ohjaajana. Hän oli mukana tekemässä sarjoja kuten The Archie Show, The New Adventures of Batman, Sport Billy, The New Animated Adventures of Flash Gordon, Blackstar, He-Man, She-Ra: Mahdin prinsessa ja BraveStarr. Filmationin lopettaessa toimintansa Lamore työskenteli hetken useiden eri yhtiöiden tuottamissa animaatioissa, kuten Rude Dog and the Dweebs ja Pikkumuppetit, kunnes vuodesta 1990 lähtien hän on toiminut Disneylla ajoituksen ohjaajana, josta Lamore sai Emmy-ehdokkuuden työskennellessään Kim Possiblen parissa. Muita sarjoja ovat olleet Kummikarhut, Pilipalipilotit, Varjoankka, Hopon poppoo, Pieni merenneito, Nokkapokka ja Lilo & Stitch.
Marko Pantelić

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. syyskuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Belgrad, Jugoslavia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura:  Olympiakos FC
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1996 1997–1998 1998–1999 1999–2000 1999 2000 2002 2003 2004–2005 2005–2009 2009–2010 2010– |  Iraklis FC  Paris SG →  FC Lausanne  Celta Vigo →  SK Sturm Graz →  Yverdon-Sport  FK Obilić  FK Smederevo  Crvena Zvezda  Hertha BSC  AFC Ajax  Olympiakos FC | 8 (4) 3 (0) 21 (14) 0 (0) 3 (0) 3 (0) 5 (0) 31 (13) 44 (26) 114(45) 25 (16) 24 (10) |
Maajoukkue
| 2003– |  Serbian maajoukkue | 35 (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. marraskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. elokuuta 2010.
Marko Pantelić (serb. Марко Пантелић, s. 15. syyskuuta 1978 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa kreikkalaista Olympiakosia.  Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aiheesta muualla

Pantelićin esittely Herthan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Serbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Stojković |
2 Rukavina |
3 Kolarov |
4 Kačar |
5 Vidić |
6 Ivanović |
7 Tošić |
8 Lazović |
9 Pantelić |
10 Stanković |
11 Milijaš |
12 Isailović |
13 Luković |
14 Jovanović |
15 Žigić |
16 Obradović |
17 Krasić |
18 Ninković |
19 Petrović |
20 Subotić |
21 Mrđa |
22 Kuzmanović |
23 Đuričić |
Valmentaja Antić
Marcin Mroziński

| Marcin Mroziński |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1985 (ikä 39) Inowrocław, Puola
Ammatti:  laulaja, juontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Martin Fitch 
Tyylilajit:  popmusiikki 
Aiheesta muualla
martinfitch.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marcin Mroziński (s. 26. syyskuuta 1985 Inowrocław) on puolalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. 14. helmikuuta 2010 Mroziński voitti Puolan euroviisukarsinnan ja hän edusti maataan Oslon Euroviisuissa 2010 kappaleella "Legenda". Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon.
Aiheesta muualla

Marcin Mroziński MySpacessa
Marcin Krukowski

| Marcin Krukowski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1992 (ikä 32)
Yleisurheilija
Pituus:  182  cm
Paino:  92 kg
Laji:  keihäänheitto
Seura:  AS Warszawianka Warszawa
Valmentaja:  Michał Krukowski
Ennätykset:  89,55 (Turku 2021)
 Tietolaatikko päivitetty 21. kesäkuuta 2021 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Marcin Krukowski (s. 14. kesäkuuta 1992) on puolalainen keihäänheittäjä. Krukowski edustaa AS Warszawianka Warszawaa ja hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä, itsekin keihäänheitossa kilpaillut Michał Krukowski.
Krukowski saavutti vuonna 2011 hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista Tallinnasta. Hän oli mukana vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa, jossa hän jäi alkukarsintaan. Myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Krukowski jäi karsintaan tuloksella 78,91. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 79,49. Hän karsiutui loppukilpailusta saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa.
Krukowski sijoittui Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdeksänneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli neljäs tuloksella 84,55. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 80,56. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Krukowskin ennätys on kesäkuussa 2021 Turussa heitetty 89,55, joka on samalla Puolan ennätys.
Henkilökohtaiset ennätykset

keihäänheitto: 89,55 (Turku 2021)
Marjory Saunders

Marjory Saunders (10. maaliskuuta 1913 Sussex, Yhdistynyt kuningaskunta – 26. marraskuuta 2010 Maple Ridge) oli kanadalainen jousiampuja.
Saunders syntyi Sussexissa Englannissa, mutta muutti Kanadaan jo nuorena. Hän palveli toisessa maailmansodassa operaattorina. Saunders toimi myös partionjohtajana ja perusti Maple Ridgeen jousiammuntaseuran. Hän oli urheilu-uransa aikana Maple Ridgen historiaseuran jäsen.
Saunders kilpaili olympialaisissa Münchenin kisoissa 1972, jolloin hän oli 40 urheilijan henkilökohtaisessa kilpailussa 32. paras. Hän oli 59-vuotiaana kyseisten kisojen vanhin jousiampuja. Saunders palasi olympialaisiin Montréalissa 1976, jolloin hän oli tuomari ja Kanadan joukkueen valmentaja.
Saunders kuoli 97-vuotiaana vuonna 2010 ja on vanhimmaksi elänyt kanadalainen olympiaurheilija.
Matias Patrício de Macêdo

Matias Patrício de Macêdo (s. 14. huhtikuuta 1936 Santana do Matos) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Natalin arkkihiippakuntaan 14. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Cajazeirasin hiippakunnan johtoon 12. heinäkuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alair Vilar Fernandes de Melo, jota avustivat Manuel Tavares de Araújo ja Zacarias Rolim de Moura.
De Macêdo sai 12. heinäkuuta 2000 nimityksen Campina Granden koadjuuttoripiispaksi, ja 29. elokuuta 2001 hänestä tuli sen piispa. 26. marraskuuta 2003 de Macêdo nimitettiin Natalin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. joulukuuta 2011.
Mansikkavadelma

| Mansikkavadelma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Tribus::  Rubeae
Suku::  Vatukat Rubus
Laji::  illecebrosus
Kaksiosainen nimi
 Rubus illecebrosus  Focke 
Katso myös
   Mansikkavadelma Wikispeciesissä   Mansikkavadelma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mansikkavadelman marjoja.
Mansikkavadelma (Rubus illecebrosus) on vadelman sukuinen kasvi, joka leviää vadelman tavoin juuriversojen avulla. Se on kotoisin Japanista ja Euroopan osalta se on tunnettu lähinnä Itä-Euroopassa. Kasvi on 40–70 cm korkea pensas. Sen lehdet ovat koristeellisen muotoiset, kuten myös marjat. Marjat sijaitsevat oksien kärjissä ja ovat yksittäin tai 3–4 marjan ryppäissä ja niiden muoto on mansikan ja vadelman väliltä.
Kasvi tulee istuttaa paikkaan, josta se ei pääse leviämään helposti. Esimerkiksi kasvulaatikko on hyvä paikka. Kasvi viihtyy aurinkoisella ja lämpimällä kasvupaikalla. Paras kasvualusta on kuohkea ja hyvin vettä läpäisevä maa, joka on lievästi hapan. Mansikkavadelman marjat kypsyvät myöhemmin kuin vadelman. Pensaita ei tarvitse tukea, kuten tavallista vadelmaa, sillä versot ovat tukevat.
Mansikkavadelman marjat sopivat pakastettaviksi sekä hilloihin ja mehuihin.
Aiheesta muualla

Flora of North America: Rubus illecebrosus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rubus illecebrosus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Rubus illecebrosus (englanniksi)
Marianne Strengell

Marianne Strengell (24. toukokuuta 1909 – 9. toukokuuta 1998; myös Strengell-Hammarström) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, joka työskenteli pääasiassa Yhdysvalloissa. Hän toimi opettajana Cranbrook Academy of Art –taidekoulussa vuosina 1937–1962 ja suunnitteli sisustustekstiilejä ja mattoja teollisuudelle sekä rakennuskohteisiin.
Marianne Strengellin isä oli arkkitehti ja kirjailija Gustaf Strengell ja äiti sisustusalalla toiminut Anna Strengell o.s. Wegelius. Lapsuudenkoti ja vanhempien työ vaikuttivat tyttären uraan ratkaisevasti.
Uran alku Suomessa

Strengell valmistui Taideteollisuuskeskuskoulun tekstiilitaiteen osastolta vuonna 1929 ja toimi heti valmistuttuaan suunnittelijana äitinsä johtamassa Ab Hemflit - Kotiahkeruus Oy sisustusliikkeessä. Hän suunnitteli Kotiahkeruudelle mattoja ja sisustuskankaita sekä muita tekstiilejä, joita myytiin yrityksen kaupassa Helsingissä. Strengell perusti vuonna 1934 arkkitehti Elna Kiljanderin kanssa Helsinkiin sisustusliikkeen Koti-Hemmet. Strengellin suunnittelemia tekstiilejä toteutettiin muun muassa Eduskuntataloon. Hän suunnitteli 1930-luvulla mattoja myös Kööpenhaminassa toimineelle Bo Aktieselskab –sisustusliikkeelle.
Tekstiilisuunnittelijana Yhdysvalloissa

Vuonna 1937 arkkitehti Eliel Saarinen kutsui Marinne Strengellin Yhdysvaltoihin, Cranbrook Academy of Art –taidekouluun Michiganin osavaltiossa. Strengell toimi aluksi taideakatemian kudonnan opettajana ja siirtyi johtamaan tekstiilitaiteen osastoa Loja Saarisen jälkeen, vuosina 1942-1961. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa tekstiilisuunnittelijat Robert D. Sailors, Ed Rossbach ja Jack Lenor Larsen.
Marianne Strengellin tekstiilisuunnittelu perustui käsin tehtyihin kokeiluhin kangaspuilla ja kankaan rakenteen tutkimiseen. Hän korosti uusien teollisten materiaalien mahdollisuuksia ja tekstiilien merkitystä osana arkkitehtuuria. Strengellin tekstiilejä oli esillä mm. näyttelyssä Modern Textiles New Yorkin modernin taiteen museossa Museum of Modern Art (MoMA) vuonna 1945 Anni Albersin and Louise Bourgeois’n teosten rinnalla. Hänen tuotantoaan esiteltiin myös Helsingissä, Galleria Artekissa vuonna 1956.
Strengell kehitti uusien materiaalien käyttöä yhteistyössä teollisuuden kanssa, esimerkiksi Owens Corning Fiberglas –yrityksen kanssa vuosina 1946-1949 ja alumiinimateriaalia tuottavan Alcoan kanssa 1950-luvulla.  Strengellin tunnetuin tekstiili on auton verhoilukangas Taj Mahal , joka tehtiin vuoden 1959 Chrysler Crown Victoriaa varten. Vuosina 1947–1955 Strengell suunnitteli kudottuja ja painettuja kankaita Knollille.
Strengell työskenteli Yhdysvalloissa yhteistyössä tunnettujen arkkitehtitoimistojen kanssa, kuten Skidmore, Owings & Merrill ja Eero Saarinen and Associates. Eero Saarisen toimiston kanssa toteutetuista hankkeista merkittävin oli General Motors Technical Center (Warren, Michigan). Strengell suunnitteli tekstiilejä myös yksityiskoteihin yhteistyössä mm. puolisonsa arkkitehti Olav Hammarströmin sekä Edward Durrell Stonen kanssa.
Strengell kehitti uusia kudontatekniikoita ja käytti kokeellisia materiaaleja myös käsin kudotuissa nukkamatoissa (ryijymatoissa) . Hän suunnitteli myös teollisesti valmistettuja ryijymattoja, joita tuottivat V’Soske Yhdysvalloista, Joto Japanista ja Tai Ping Kiinassa. Arvostettuna käsin kudonnan asiantuntijana Strengell toimi mm. YK:lle konsulttina kehittäen käsiteollista tekstiilituotantoa Japanissa ja Filippiineissä 1951 sekä Jamaikalla 1966–1967.
Yksityiselämä

Marianne Strengell asui vuodesta 1937 lähtien Yhdysvalloissa. Hän oli naimisissa yhdysvaltalaisen taiteilija Charles Yerkes Dusenburyn kanssa ja avioliitosta syntyi kaksi lasta. Myöhemmin hän avioitui suomalaissyntyisen arkkitehti Olav Hammarströmin kanssa.
Töitä kokoelmissa

Designmuseo, Helsinki
Art Institute of Chicago, Smithsonian Archives of American Arts, Washington
Cooper Hewitt, Smithsonian Design Museum
Cranbrook Archives
Marianne Strengellin suunnittelema auton verhoilukangas Taj Mahal.
Masters of the Universe: The Arcade Game

| Masters of the Universe: The Arcade Game |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Intellivision
Julkaisija:  Intellivision
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  Toimintapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Atari 2600, Commodore 64, ZX Spectrum
Jakelumuoto:  C-kasetti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Masters of the Universe: The Arcade Game on Intellivisionin kehittämä vuonna 1987 julkaistu toimintapeli. Peli on julkaistu Atari 2600:lle, Commodore 64:lle ja ZX Spectrumille. Se perustuu 1980-luvun animaatiosarjaan He-Man.
Juoni

Skeletor on saanut haltuunsa taikaa antavan kiven, jonka avulla hän saa haltuunsa harmaakallo linnan. Skeletor sieppaa linnassa asuvan Velhottaren ja luo lauman sotilaita hyökätäkseen He-Manin palatsiin. He-Manin täytyy ensin pelastaa Orko loitsusta, joka pitää hänet vankina. Tämän jälkeen He-Manin on taisteltava Skeletorin armeijaa vastaan tietyn ajan puitteissa ja pelastaa harmaakallo linna Skeletorin hallinnasta, sekä Velhottaren.
Vesajärvi

Vesajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Vesajärvi, kylä ja postinumeroalue Hämeenkyrössä
Vesajärvi, järvi Hämeenkyrössä
Vesajärvi, järvi Ikaalisissa
Vesajärvi, järvi Hämeenlinnassa
Vesajärvi, järvi Kokkolassa
Vesajärvi, järvi Somerniemellä Somerolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vesajärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Masters of the Universe: The Movie

| Masters of the Universe: The Movie |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Gremlin Graphics
Julkaisija:  Gremlin Graphics
Suunnittelija:  Rob Toone
Säveltäjä:  Ben Daglish
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Amstrad CPC, Commodore 64, MSX, ZX Spectrum
Jakelumuoto:  C-kasetti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Masters of the Universe: The Movie on Gremlin Graphicsin kehittämä vuonna 1987 julkaistu Masters of the Universe -aiheinen shoot ’em up. Peli julkaistiin muun muassa Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle ja ZX Spectrumille. Se perustuu samana vuonna ilmestyneeseen elokuvaan. Pelin juonena on löytää He-Manilla Maahan pudonnut kosminen avain ennen Skeletoria.
Pelattavuus

Pelaaja ohjaa He-Mania, jolla täytyy löytää kahdeksen eri sointua kosmiseen avaimeen. Matkalla He-Manin täytyy taistella Skeletorin kätyreitä vastaan. Ensimmäisellä tasolla sointuja täytyy etsiä kaupungin kaduilta, jonka jälkeen romuttamolla He-Man kohtaa Bladen ja Kargin. Sittemmin matka jatkuu Charlien elektroniikka kauppaan, jossa täytyy ampua vastaantulevia vihollisia, jotka vahtivat kosmiseen avaimeen kuuluvaa sointua. Pelaajan löydettyä kaikki kahdeksan sointua, täytyy lopuksi taistella Skeletoria vastaan.
Marc Raquil

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marc Raquil |  Marc Raquil |  Marc Raquil |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | 4 × 400 metriä |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 400 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 2006 | 400 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 2005 | 4 × 400 metriä |  |
|  Pronssia | Gent 2000 | 400 metriä |  |
Marc Raquil (s. 2. huhtikuuta 1977 Créteil) on ranskalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metriä.
Raquil osallistui sisäratojen EM-kisoihin vuonna 2000 ja sijoittui kolmanneksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän juoksi toiseksi 400 metrillä ajalla 44,79. Samoissa kisoissa hän juoksi Ranskan joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä Leslie Djhonen, Naman Keïtan ja Stéphane Diaganan kanssa alun perin toiseksi, mutta joukkue sai kultaa, kun yksi Yhdysvaltain juoksija jäi kiinni dopingin käytöstä ja heidän joukkueensa suoritus hylättiin. Vuoden 2005 EM-hallikisoissa Madridissa Raquil kuului jälleen viestijoukkueeseen, joka vei voiton 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2005 hän voitti Eurooppa-cupin kilpailun Firenzessä ajalla 45,80 ja vuotta myöhemmin Malagassa Eurooppa-cupin superliigan kilpailun ajalla 45,89. Göteborgin EM-kisoissa vuonna 2006 Raquil voitti ensimmäisen henkilökohtaisen Euroopan mestaruutensa 400 metrillä.
Raquil on tunnettu raivokkaasta loppukiristään, jonka aikana hänen juoksutyylinsä muuttuu kulmikkaaksi ja nykiväksi. Pariisin MM-kilpailuissa hän oli 400 metrin loppukilpailussa viimeisenä vielä loppusuoran alkaessa mutta nousi pronssille. Myös Göteborgin EM-kilpailuissa hän nousi vasta viime metreillä Vladislav Frolovin ohi kultaan.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 metriä – 21,03 (2001)
400 metriä – 44,79 (2003)
800 metriä – 1.50,90 (2003)
Lähde

Marc Raquil Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Vesa Wiik

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten nyrkkeily.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tampere 1981 | 60 kg |  |
Vesa Wiik on suomalainen nyrkkeilijä.
Wiik saavutti pronssia Tampereen EM-kilpailuissa 1981 60 kg:n sarjassa. Hän voitti neljännesvälieräottelussa tanskalaisen Gert Bo Jacobsenin tuomariäänin 5–0 ja puolivälierässä Jugoslavian Dragan Dimicin 3–2. Välieräottelussa hän hävisi Neuvostoliiton Viktor Rybakoville kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Wiik voitti Suomen-mestaruuden 60 kg:n sarjassa 1981. SM-hopeaa hän sai 54 kg:n sarjassa 1979 ja 60-kiloisissa 1982. SM-pronssia hän saavutti 54 kg:n painoluokassa 1978 sekä 60-kiloisissa 1983 ja 1984. Hän edusti Lapin Lukkoa ja Rovaniemen Reipasta.
Mary Corleone

Mary Corleone on kuvitteellinen hahmo Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa Kummisetä osa III, joka päättää italialaisamerikkalaisesta rikollisperheestä kertovan elokuvatrilogian. Mary on Michael Corleonen tytär. Elokuvissa Corleonen osan näyttelee Sofia Coppola. Mario Puzon Kummisetä-romaanissa Michael Corleone ja Kay Adams saavat kaksi poikaa.
Michael Corleone on pitänyt tyttärensä onnistuneesti perheen rikollisen toiminnan ulkopuolella ja Mary johtaa lailliseksi muuttuneen Corleonen säätiötä, joka on tunnettu hyväntekeväisyydestä. Vuonna 1979 Mary kuitenkin rakastuu serkkuunsa Vinnieen, joka on perinyt luonteensa isältään Sonny Corleonelta. Michael pelkää tyttärensä tekevän pahan virheen ja löytääkin tilanteelle oivan ratkaisun. Vinnien on hylättävä Mary, jos hän haluaa tulla Michaelin seuraajaksi.
Vuonna 1980 perhe vierailee Palermossa Cavalleria rusticana -oopperan ensi-illassa, jonka Turiddun roolissa esiintyy Maryn veli Anthony. Oopperaesityksen jälkeen Michael Corleone yritetään murhata, mutta murhaajien luoti osuukin kuolettavasti Maryyn.
Perheenjäsenet

Vito Corleone – Isä; näyttelijänä Marlon Brando elokuvassa Kummisetä ja Robert De Niro elokuvassa Kummisetä osa II
Santino ”Sonny” Corleone – Esikoinen; näyttelijänä James Caan elokuvassa Kummisetä
Constanzia ”Connie” Corleone-Rizzi – Tytär; näyttelijänä Talia Shire kaikissa elokuvissa
Fredo Corleone – Keskimmäinen poika; näyttelijänä John Cazale elokuvissa Kummisetä ja Kummisetä osa II
Michael Corleone – Nuorin poika; näyttelijänä Al Pacino kaikissa elokuvissa
Kay Adams – Michaelin vaimo; näyttelijänä Diane Keaton kaikissa elokuvissa
Mary Corleone – Michaelin tytär; näyttelijänä Sofia Coppola  elokuvassa Kummisetä osa III
Anthony Corleone – Michaelin poika; näyttelijänä Franc D’Ambrosio elokuvassa Kummisetä osa III
Carmella Corleone – Viton vaimo; näyttelijänä Morgana King elokuvissa Kummisetä ja Kummisetä osa II
Tom Hagen – Ottopoika; näyttelijänä Robert Duvall  elokuvissa Kummisetä ja Kummisetä osa II
Vincent ”Vinnie” Mancini-Corleone – Sonnyn avioton poika; näyttelijänä Andy Garcia elokuvassa Kummisetä osa III
Kummisetä
| --- | --- |
 Elokuvat:  Kummisetä • Kummisetä osa II • Kummisetä osa III
 Corleonen perhe:  Vito Corleone • Carmella Corleone • Tom Hagen • Sonny Corleone • Fredo Corleone • Michael Corleone • Connie Corleone-Rizzi • Apollonia Vitelli-Corleone • Kay Adams • Anthony Corleone • Mary Corleone • Vincent Mancini-Corleone
 Muut henkilöt:  Genco Abbandando • Don Altobello • Pete Clemenza • Johnny Fontane • Moe Greene • Lucy Mancini • Salvatore Tessio
 Videopelit:  The Godfather • The Godfather II
 Katso myös:  Mario Puzo • Francis Ford Coppola • Järjestäytynyt rikollisuus • Mafia • Cosa Nostra • Sisilia
Mathias Eick

Mathias Eick
Mathias Eick (s. 26. kesäkuuta 1979) on norjalainen jazztrumpetisti ja -multi-instrumentalisti, joka on tyylillisesti lähellä ambientmusiikkia. Hän on muun muassa toiminut Trondheimin jazzorkesterin ja Jaga Jazzist -kokoonpanon jäsenenä. Trumpetistina häneen on vaikuttanut Kenny Wheelerin, Chet Bakerin, Miles Davisin ja Enrico Ravan perintö. Ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään The Door, hän julkaisi ECM Recordsin kautta vuonna 2008. Samana vuonna hän soitti Jacob Youngin levyllä Sideways. Vuonna 2011 hän jatkoi soolouraansa enemmän nykypoptyylisellä albumilla Skala.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Maria Edgeworth
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maria Edgeworthin elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Maria Edgeworthin teoksia Gutenberg-projektissa.
Maria Edgeworthin teoksia Internet Archivessa.
Marsha Linehan

| Marsha Linehan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. toukokuuta 1943 Tulsa (ikä 81)
Ammatti:  psykologian professori, psykiatrian ja käyttäytymistieteiden dosentti, tietokirjailija
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Loyola University (BSc 1968, MSc 1970, PhD 1971), SUNY Stony Brook
Instituutti:  Washingtonin yliopisto
Oppilaat:  Anita Lungu (käännä suomeksi), Chelsey Wilks (käännä suomeksi) ja Trevor Nicholas Coyle (käännä suomeksi)
Tutkimusalue:  epävakaa persoonallisuus, käyttäytymismallien soveltaminen itsemurhan ja huumausaineiden käyttäjien hoitoon
Tunnetut työt:  Dialektinen käyttäytymisterapia (kehittäjä)
Palkinnot:  useita, mm. Grawemeyer-palkinto (2017)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Marsha M. Linehan (s. 5. toukokuuta 1943, Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen psykologi ja kirjailija. Hän on dialektisen käyttäytymisterapian kehittäjä ja toimii psykologian professorina sekä psykiatrian ja käyttäytymistieteiden dosenttina Washingtonin yliopistossa. Linehanin pääasiallinen tutkimuskohde on epävakaa persoonallisuushäiriö ja sen hoitaminen käyttäytymisterapian avulla. Hän on myös mielenterveyspotilaita auttavan The Linehan Institute -järjestön perustaja.
Linehan opiskeli Yhdysvaltain Chicagossa sijaitsevassa Loyola Universityssä, ja sai psykologia pääaineenaan alemman korkeakoulututkinnon (BSc) vuonna 1968, valmistui maisteriksi (MSc) 1970 ja edelleen psykologian tohtoriksi (PhD) vuonna 1971. Tämän jälkeen hän toimi kliinisenä post-doc. harjoittelijana New Yorkin osavaltion Buffalossa (Suicide Prevention and Crisis Service Inc.; 1971-1972) ja edelleen käyttäytymisen muokkauksen tutkijana (Behavior Modification) post-doc. fellow -asemassa  New Yorkin Stony Brookin osavaltioyliopistossa (SUNY Stony Brook, 1972-1973).
Linehan on avoimesti puhunut omista nuoruudessaan kärsimistään mielenterveysongelmista, sekä 1960-luvulla saamastaan hoidosta. Aikanaan hänet diagnosoitiin skitsofreenikoksi, mutta Linehan itse uskoo kärsivänsä epävakaasta persoonallisuudesta. Hän on kertonut menneisyytensä kokemusten vaikuttaneen uravalintaansa.
Teokset

Cognitive Behavioral Treatment of Borderline Personality Disorder (1993)
Skills Training Manual for Treating Borderline Personality Disorder (1993)
useita uudempia teoksia, mukaanluettuna videoita ja dvd-muotoisia julkaisuja
Aiheesta muualla

Marsha Linehan Google Scholarissa (englanniksi) (scholar.google.com)
Mandi White-Ajmani (1.6.2010) Marsha M. Linehan (haastattelu) (englanniksi) (psychologicalscience.org)
Leslie Knowlton (1.7.1999) Marsha Linehan: Dialectic Behavioral Therapy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (psychiatrictimes.com)
Behavioral Research & Therapy Clinics — University of Washington: Our Team - Marsha Linehan, Ph.D., ABPP, Professor and Director (englanniksi) (washington.edu)