stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uppsalan yliopisto
Menestys yliopistovertailuissa

Yliopistojen välistä paremmuusjärjestystä kuvaavilla yliopistorankinglistoilla Uppsalan yliopisto on toistuvasti valittu Pohjoismaiden parhaimmaksi yleisyliopistoksi, jonka edelle on päässyt useimmiten vain lääketieteeseen erikoistunut Karoliininen instituutti. Vuoden 2019 Times Higher Education-vertailussa Uppsalan yliopisto sijoittui sijalle 87 parhaimpana pohjoismaisena yleisyliopistona. Myös maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Uppsalan yliopisto ylsi vuonna 2014 sijaluvulle 60.
Tarkastellessa tuloksia instituutiokohtaisesti on Uppsalan yliopisto menestynyt Urankin yliopistovertailussa parhaiten kauppatieteissä, oikeustieteissä ja yhteiskuntatieteissä. Vuonna 2013 tehdyssä tutkimuksessa yliopisto valittiin Ruotsin parhaimmaksi kaupallisen alan oppilaitokseksi Tukholman kauppakorkeakoulun edelle. Oikeus- ja yhteiskuntatieteissä Uppsalan yliopisto otti niin ikään ensimmäisen sijan, sijoittuen Lundin yliopiston edelle.
Eurooppalaisten yliopistojen joukossa Uppsalan yliopisto sijoittui vuonna 2019 Times Higher Educationin vertailussa sijalle 30. Vertailuun sisältyi noin 500 yliopistoa, joista Helsingin yliopisto parhaimpana suomalaisena yliopistona sijoittui sijalle 36. Muita pohjoismaisia yliopistoja listan 50 parhaan joukossa olivat Karoliininen instituutti sijalla 11, Lundin yliopisto sijalla 35, Kööpenhaminan yliopisto sijalla 45, Oslon yliopisto sijalle 49 ja Aarhusin yliopisto sijalla 50.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uppsalan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut Uu.se
Yliopiston kasvitieteellinen puutarha (Arkistoitu – Internet Archive) Uu.se
| n k Ruotsin yliopistot ja korkeakoulut |
| --- | --- |
Yliopistot:  Chalmers  Göteborg  Karlstad  Karoliininen instituutti  Keski-Ruotsi  Kuninkaallinen teknillinen  Linköping  Linné  Luulajan teknillinen  Lund  Maatalousyliopisto  Malmö  Tukholma  Uumaja  Uppsala  Örebro 
Korkeakoulut:  Blekingen teknillinen  Borås  GIH  Gävle  Halmstad  Kristianstad  Konstfack  Kuninkaallinen taidekorkeakoulu  Maailman merenkulkuyliopisto  Mälarinlaakso  Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulu  Södertörn  Taalainmaa  Tukholman draamakorkeakoulu  Tukholman kauppakorkeakoulu  Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu  Tukholman taideyliopisto  Väst 
Gästrike-Hälsingen osakunta
Yliopiston 1800-luvulla valmistunut päärakennus
Yliopiston pääkirjasto Carolina Rediviva
Kruununprinsessa Victoria opiskeli Uppsalan yliopistossa rauhan- ja konfliktintutkimusta.
Vierailevana luennoitsijana yliopistossa on puhunut muun muassa YK:n entinen pääsihteeri Kofi Annan.
Olympiatuli

Olympiatuli Torinon vuoden 2006 talviolympialaisissa.
Olympiatuli on olympialaisten tunnus. Sen juuret juontavat Antiikin Kreikkaan, jossa tuli paloi soihdussa koko Olympian kisojen ajan. Olympiatulta kuljetetaan ennen olympialaisia yleensä pitkiä matkoja ennen kuin se päätyy isäntäkaupunkiin.
Tuli sytytetään auringon avulla Olympian lehdossa Kreikassa sijaitsevalla Heran alttarilla useita kuukausia ennen kisoja, ja se kuljetetaan soihtuviestinä kisapaikalle. Yksi avajaisten kohokohdista on stadionin olympiatulen sytyttäminen. Barcelonassa 1992 tuli sytytettiin palavan nuolen avulla. Pekingissä 2008 tulen sytytti voimistelija Li Ning, joka nostettiin korkeuksiin vaijerien avulla.
Lontoon olympialaisten soihtu palaa.
Viestin ankkuriksi, joka sytyttää varsinaisen kisojen ajan palavan olympiatulen, valitaan yleensä joku isäntämaan maineikas urheilija. Esimerkiksi Helsingin olympialaisissa 1952 kunnian sai Paavo Nurmi.
Historia > Alkuperä

Antiikin Kreikassa harjoitettiin soihtujuoksua, jossa joukkueet kantoivat palavaa soihtua teitä ja katuja pitkin viestijuoksuna kohti maalia, joka yleensä oli jokin jumaluuden alttari. Soihdun sammuminen johti hylkäykseen. Soihtuviestissä ei kuitenkaan kilpailtu panhelleenisissä kisoissa kuten Olympian kisoissa vaan ainoastaan paikallisissa kilpailuissa. Tästä rituaalista arvellaan syntyneen paitsi nykyaikainen viestijuoksu, myös nykyaikaisten olympialaisten soihtuviesti.
Historia > Nykyaikaisissa olympialaisissa

Olympiatulen ensiesiintyminen uudenaikaisissa olympiakisoissa tapahtui Amsterdamin olympiakisoissa 1928. Olympiatulen kuljettaminen kisoihin tapahtui ensimmäisen kerran Berliinin olympialaisissa 1936. Leni Riefenstahlin elokuva Olympia dokumentoi soihdun matkan Kreikasta Berliiniin.
Vuoden 2008 soihtuviesti joutui useissa maissa protestien kohteeksi: soihtuviestiä häirittiin väkivaltaisesti ja soihtu jouduttiin välillä sammuttamaan. Mielenilmaukset kohdistuivat Kiinan ihmisoikeuspolitiikkaa kohtaan, erityisesti Tiibet-politiikkaa kohtaan. Kansainvälinen olympiakomitea joutui pohtimaan koko soihtuviestin lakkauttamista.
Olympiatuli on sään takia sammunut kaksi kertaa: vuonna 1976 Montrealissa kaatosade sammutti tulen kisojen aikana. Vuonna 2004 tuulenpuuska sammutti Ateenan olympiasoihdun. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 olympiatuli sammutettiin jo avajaisissa soihtuviestin lopuksi. Tuileries’n puutarhassa kisojen ajan näkynyt valoinstallaatio saatiin aikaan led-valoilla ja vesisumuttimilla. Olympiatulesta luopumista perusteltiin ympäristösyillä.
Vuonna 1988 Soulissa avajaisissa lentoon lasketut rauhankyyhkyt lensivät liian läheltä olympiatulta ja osa niistä syttyi palamaan.
Soihtu

Lontoo, 1948
Helsinki, 1952
Rooma, 1960
México, 1968
Tokio, 1964
Montreal, 1976
Calgary, 1988
Soul, 1988
Atlanta, 1996
Nagano, 1998
Torino, 2006
Sotši, 2014
Pyeong­chang, 2018
Tokio, 2020
Pariisi, 2024
Soihtuviesti

Olympiatulta sytytetään 1952
Tuli kulkee myös lyhdyissä.
Rio, 2016
1952
1952
1984
Sateessa
Veneellä
Soutaen
Uimalla
Vaihto
1952
Los Angeles, 1984
Pyörällä
Yöllä
Ratsain
Vaihto
Pariisi, 2024
Tuli saapuu, 1952
Hetki lähestyy
Sytyttäminen
Sydney, 2000
Meksiko, 1968
Soul, 1988
Lontoo, 2012
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Olympiatulet vuosina 1928–2016 Video, YouTube.
Paavo Nurmi sytyttää olympiatulen Helsingissä vuonna 1952.
Savon Pallo

Savon Pallo (SaPa) on Pieksämäellä toimiva jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1935, jolloin seuran lajivalikoimaan kuului myös jääkiekko.
Vuonna 1963 SaPa ja Pieksämäen Pallo-Sepot tekivät yhteistyösopimuksen, jossa sovittiin SaPan keskittyvän jalkapalloon ja Pallo-Seppojen jääkiekkoon. Kaudella 2021 seura pelaa Kolmosessa. Parhaimmillaan SaPa on onnistunut kapuamaan Kakkoseen, jossa se esiintyi pariin otteeseen 1980-luvulla.
Tunnettuja seuran riveissä pelanneita jalkapalloilijoita ovat muun muassa Suomen maajoukkuettakin urallaan edustanut Raimo Kuuluvainen sekä Walesista Suomeen pelaamaan saapunut Mark Joseph. Myös Naisten Liigan kaikkien aikojen paras maalintekijä Anna Auvinen on Savon Pallon kasvatti.
Aiheesta muualla

Savon Pallon kotisivut
Cachaça

Cachaçamerkkejä
Cachaça (port. [kaˈʃasɐ]) on sokeriruokomehusta valmistettu tislattu alkoholijuoma, jota valmistetaan lähinnä Brasiliassa. Sen alkoholiprosentti on 38–54.
Cachaçaa tuotettiin Brasiliassa vuonna 2007 noin 1,5 miljardia litraa, josta ainoastaan 1 % päätyi vientiin. Cachaçamerkkejä on Brasiliassa yli 4 000 ja valmistajia noin 30 000. Tunnetuimmat merkit ovat Pitú ja 51. Teollista cachaçaa valmistetaan lähinnä São Paulossa ja Cearássa.
Cachaçan valmistus levisi Brasiliaan orjuuden myötä 1600-luvulla, ja se nousi myöhemmin kaikkien kansanryhmien suosioon. Cachaçaa nautitaan Brasiliassa etenkin cachaçaria-kuppiloissa. Tunnetuin cachaçapohjainen drinkki on caipirinha, jossa on lisäksi limettiä ja sokeria.
Cachaçaa valmistetaan kesä-heinäkuussa kerättävästä sokeriruokosadosta. Siihen käytetään vain sokeriruokomehua, ei melassia kuten rommin valmistukseen. Sokeriruokomehuun lisätään usein maissijauhoa, viljan alkiota tai riisiä, ja sen annetaan käydä 18 tunnista kolmeen päivään. Mehuun voidaan käymisen aikana lisätä hedelmiä. Cachaça tislataan perinteisesti pannutislauksella tai teollisesti kolonnitislauksella. Suurinta osaa juomaeristä ei vanhenneta tynnyreissä, mutta joitain parhaita vientiin meneviä merkkejä vanhennetaan vähintään vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cachaça Gabriela - Orgânic (englanniksi), (portugaliksi)
O Álbum Virtual de Rótulos de Garrafas de Cachaça na Net (englanniksi), (portugaliksi)
Joe Cocker

| Joe Cocker |
| --- | --- |
 Joe Cocker vuonna 1970.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1944
Kuollut: 21. joulukuuta 2014 (70 vuotta)
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1959–2014
Tyylilajit:  blues rock
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Regal Zonophone (käännä suomeksi), A&M Records, Capitol Records, Island Records, Decca Records, IL, Chrysalis Records ja The Rocket Record Company 
Aiheesta muualla
www.cocker.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joe Robert Cocker (20. toukokuuta 1944 Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta – 21. joulukuuta 2014  Crawford, Yhdysvallat) oli brittiläinen laulaja. Hänet tunnettiin karheasta äänestään, jolla hän saavutti listamenestystä etenkin 1970-luvun alussa ja 1980-luvulla.
Elämä ja ura

Cocker valmistui sheffieldiläisestä ammattikoulusta ja teki aluksi töitä kaasuasentajana. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli The Cavaliers, jossa hän soitti rumpuja ja huuliharppuja vuodesta 1959 alkaen. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli yhtyeen laulusolisti, ja yhtye vaihtoi nimekseen Vance Arnold and the Avengers. Yhtye julkaisi singlejä kotipaikkakunnallaan ja keikkaili The Holliesin ja The Rolling Stonesin kanssa.
Decca tarjosi Cockerille sopimusta vuonna 1964. Hän levytti version Beatlesin kappaleesta ”I’ll Cry Instead” ja esiintyi Manfred Mannin lämmittelijänä. Hän ei kuitenkaan saavuttanut vielä menestystä ja palasi kaasuasentajan työhönsä.
Cocker ja kosketinsoittaja Chris Stainton kokosivat vuonna 1965 The Grease Bandin yhdessä neljän muun muusikon kanssa. Yhtye soitti Motown-covereita pohjoisen Englannin pubeissa vuoteen 1967 asti, kunnes tuottaja Denny Cordell ryhtyi Cockerin manageriksi ja suostutteli yhtyeen siirtymään Lontooseen. Cockerin ja Staintonin kappale ”Marjorine” oli pieni hitti Britanniassa. Yhtye levytti albumin With a Little Help from My Friends vuonna 1968. Albumin nimikkokappale, joka oli Beatles-cover, nousi Englannin listaykköseksi. Cocker esitti kappaleen vuonna 1969 Woodstock-festivaalissa, jonka ansiosta myös Cockerin luonteenomainen tapa väännellä käsiään laulaessaan tuli tunnetuksi.
Albumi Joe Cocker! (1970) sai hyvät arvostelut ja menestyi listoilla, ja albumilta otettu ”She Came in Through the Bathroom Window” menestyi singlelistoilla. Grease Bandin hajottua Cocker jatkoi Yhdysvaltain-kiertuettaan uudella yhtyeellään Mad Dogs and Englishmen.
1970-luvun alkupuolella Cocker saavutti listamenestystä myös kappaleilla ”The Letter”, ”Cry Me a River” ja ”You Are So Beautiful”. Cocker kärsi tuolloin kuitenkin päihdeongelmista, ja vuosikymmenen lopulla hänen suosionsa oli jo hiipunut.
Cockerin ura lähti jälleen nousuun vuonna 1982, kun hänen Jennifer Warnesin kanssa esittämänsä elokuvakappale ”Up Where We Belong” nousi listaykköseksi ja sai Oscar-palkinnon. Sen jälkeen Cocker saavutti lisää menestystä esittämillään elokuvakappaleilla kuten ”You Can Leave Your Hat On” (1986) ja ”When the Night Comes” (1990). Cockerin albumit saavuttivat menestystä myös 2000-luvulla, ja hänen 20. studioalbuminsa Hymn for My Soul nousi brittilistan top-10:een.
Cocker kuoli joulukuussa 2014 keuhkosyöpään 70 vuoden ikäisenä.
Diskografia > Studioalbumit

With a Little Help from My Friends (1969)
Joe Cocker! (1969)
Joe Cocker (1972)
I Can Stand a Little Rain (1974)
Jamaica Say You Will (1975)
Stingray (1976)
Luxury You Can Afford (1978)
Sheffield Steel (1982)
Civilized Man (1984)
Cocker (1986)
Unchain My Heart (1987)
One Night of Sin (1989)
Night Calls (1991)
Have a Little Faith (1994)
Organic (1996)
Across from Midnight (1997)
Greatest Hits (1998)
No Ordinary World (1999)
Respect Yourself (2002)
Heart & Soul (2004)
Hymn for My Soul (2007)
Hard Knocks (2010)
Fire It Up (2012)
Diskografia > Livealbumit

Mad Dogs and Englishmen (1970; äänitetty samana vuonna)
Live in L.A. (1976; äänitetty 1972)
Space Captain (1976; äänitetty 1970/1972)
Live in New York (1981; äänitetty 1980)
Joe Cocker Live (1990; äänitetty 1989)
Vance Arnold & The Avengers (1999; äänitetty The Esquire Clubilla, Sheffieldissä 1963)
Standing Here - Live in Colorado (2001; äänitetty 1981. Julkaistu myös nimellä Live in America)
The Complete Fillmore East Concerts (2006; äänitetty 1970)
Live at Woodstock (2009; äänitetty 1969)
Fire It Up (2013, Köln)
Diskografia > DVD:t

The Best of Joe Cocker – Live (1992)
Cry Me A River (2008)
Esiintymiset Suomessa

Joe Cocker esiintyi Suomessa ainakin seuraavina kertoina:
Helsingin Kulttuuritalo 17.4.1988
Helsingin jäähalli 22.1.1992
Oulun kauppatori 7.7.2000
Pori Jazz 17.7.2002
Hartwall Arena 17.9.2005
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Cocker Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Joe Cocker esiintymässä Dublinissa vuonna 1980.
Joe Cocker soittamassa ilmakitaraa Floridassa, Yhdysvalloissa vuonna 2003.
Markku Kopisto

Markku Eero Antero Kopisto (18. maaliskuuta 1949 Turku – 15. tammikuuta 2020 Espoo) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Kopiston tunnetuin sävellys lienee lastenlaulu ”Popsi, popsi porkkanaa”.
Kopisto kävi koulunsa Urjalassa, missä hän aloitti musisoinnin poikasoittokunnan rumpalina. Myöhemmin hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1970–1976. Hänen omia soittimiaan olivat klarinetti ja saksofoni, ja hän teki pääasiallisen elämäntyönsä opettamalla niiden soittoa Kauniaisten musiikkiopistossa, jossa hän työskenteli 40 vuotta.
Kopisto teki yhteistyötä Risto Jarvan kanssa säveltämällä musiikkia elokuviin Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975), Loma (1976), Jäniksen vuosi (1977). Yhteistyö kuitenkin päättyi Jarvan kuolemaan. Myöhemmin Kopisto sävelsi musiikin Matti Kuortin Kiljusen herrasväki -elokuviin, jotka valmistuivat vuosina 1981 ja 1990.
Kopisto oli osa Jarvan Filminor-nimisen tuotantoyhtiön tiimiä. Hän sävelsi musiikkia myös tilauselokuviin ja lyhytelokuviin.
Kopisto sävelsi musiikkia myös Jouni Hiltusen ohjaamiin dokumenttielokuviin Taivaallinen tehtävä, Under bar himmel, Elämä näytä minulle kasvosi, Skärgårdsfotografen, Viimeinen kauppavene ja Tuntematon Selkämeri, samoin kuin Jouko Aaltosen dokumenttiin Taistelu Turusta.
Markku Kopiston entisistä oppilaista koostuva klarinettiyhtye esitti vuonna 2018 SuomiLOVE-ohjelmassa ”Vaellus”-nimisen kappaleen, jonka Kopisto oli säveltänyt Jäniksen vuoteen.
Kopisto kuoli 70-vuotiaana Espoossa. Kopisto on haudattu Tapiolan uurnalehtoon.
Aiheesta muualla

Markku Kopiston sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Markku Kopiston sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Markku Kopisto Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Alkoholismi

| Alkoholismi |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  F10
ICD-9:  303
OMIM:  103780
MedlinePlus:  000944
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
William Hogarthin Gin Lane
Alkoholismi eli alkoholiriippuvuus (lat. alcoholismus, ICD-10: F10.2) on sairaus, johon sairastunut tuntee pakonomaista tarvetta juoda alkoholia. Alkoholismi on tila, jossa alkoholin käytön hallintakyky on lopullisesti menetetty. Alkoholismi on yksi päihderiippuvuuden muodoista. Alkoholismilla tarkoitetaan usein pitkäaikaista tai toistuvaa alkoholin liikakäyttöä. Se vaikuttaa negatiivisesti alkoholistin elämään tapaturmien ja taloudellisten haittojen kautta sekä aiheuttaa terveydellisiä haittoja, kuten loukkaantumisia, maksa- ja pernaongelmia sekä ruoansulatuskanavan syöpiä.
Alkoholistin on mahdotonta kontrolloida juomistaan, joten hän kärsii sekä fyysisestä että psyykkisestä riippuvuudesta ja vieroitusoireista. Alkoholismi voidaan jakaa kahteen lajiin: kausittaiseen (Alcoholismus episodicus) ja jatkuvaan ryypiskelyyn (Alcoholismus chronicus). Vuonna 2015 Suomessa oli noin 400 000 alkoholistia eli noin seitsemän prosenttia koko väestöstä. Alkoholismi on periytyvää ja sitä esiintyy tietyissä suvuissa: toiset ihmiset ovat synnynnäisesti alttiimpia alkoholisoitumaan elinympäristöstä riippumatta kuin toiset. Alkoholismi jaetaan kahteen erilaiseen alkoholismin tyyppiin: tyyppiin I ja II. Näistä tyyppi I vastaa ihmisten arkikäsityksiä alkoholin liikakäytöstä ja kehittyy aikuisiällä. Sen sijaan tyyppi II kehittyy useimmiten nuoruudessa ja sisältää impulssikontrollin häiriöitä.
Alkoholismi ja mielenterveys liittyvät usein toisiinsa eli alkoholismin taustalta paljastuu mielenterveysongelma, jolloin kysymys on niin sanotusta kaksoisdiagnoosista. Yleinen alkoholistin kaksoisdiagnoosin pari on epäsosiaalinen persoonallisuushäiriö, joka on varsinkin miesten alkoholismiin liittyvä ja liittyy nuoren miehen epäsosiaaliseen alkoholismiin (tyypin II alkoholismi). Alkoholismin ja epäsosiaalisen persoonallisuushäiriön etiologiset prosessit saattavat olla samat. Alkoholistit usein piilottelevat juomistaan ja lupailevat lopettavansa juomisen.
Alkoholismi ei ole työkyvyttömyyden peruste, mikäli se ei ole aiheuttanut elimellisiä vikoja. Alkoholismi on yhä useamman työkyvyttömyyseläkkeen syy.
Alkoholin käyttö, suurkulutus ja alkoholismi

Vuonna 2007 Suomessa alkoholin kulutus oli 10,5 litraa asukasta kohden vuodessa.
Alkoholin suurkuluttajat ovat riskiryhmässä alkoholismin suhteen. Alkoholin suurkulutus on elämäntapa, jota ei voida vielä luokitella alkoholismiksi, ts. varsinaista riippuvuutta ei ole vielä kehittynyt. Tästä huolimatta suurkulutus on monilla tavoilla haitallista ja vaarantaa terveyden. Alkoholin suurkuluttajaksi katsotaan henkilöt, jotka juovat säännöllisesti alkoholia yli riskirajan. Miehillä tämä raja on 24 annosta ja naisilla 16 annosta viikossa. Alkoholin terveyshaittojen vähentämiseksi suositellaan raittiutta tai alkoholinkäytön vähentämistä tasolle, josta ei ole keskimäärin haittaa (riskirajana pidetään naisilla 1,5 ja miehillä 3 annosta päivässä).  Yksi annos alkoholia on esimerkiksi yksi pieni pullo (0,33 l) keskiolutta tai siideriä, yksi lasi (12 cl) kevyttä viiniä tai drinkki (4 cl) 40 % viinaa.
Yhdysvaltojen tartuntatautien valvonta- ja ehkäisykeskusten kyselytutkimuksen mukaan 10 prosenttia yhdysvaltalaisista alkoholin suurkuluttajista on alkoholisteja. Suurkuluttajiksi määriteltiin vähintään 15 alkoholiannosta viikossa nauttivat miehet ja 8 annosta viikossa nauttivat naiset. Suurkuluttajista kaikkiaan 90 % ei ole alkoholisteja. Tutkituista henkilöistä, jotka ilmoittivat ryyppäävänsä kymmenen kertaa tai useammin kuukaudessa, vain kolmasosa todettiin alkoholisteiksi.
Seuraukset terveydelle > Vaikutukset aivoihin ja hermostoon

Runsaaseen ja pitkäaikaiseen alkoholinkäyttöön liittyy usein esimerkiksi keskittymiskyvyttömyyttä, ärtyneisyyttä, unettomuutta ja ruokahaluttomuutta.
Alkoholi estää uusien neuroneiden ja niiden välisten yhteyksien syntymisen, mikä johtaa alkuvaiheessa muisti- ja oppimisongelmiin ja myöhemmin jopa aivojen surkastumiseen. Aivojen kudoskato on alkoholisteilla jopa maksakirroosia yleisempi sairaus ja suurkuluttajilla todetaan usein muistin ja päättelykyvyn heikentymistä, aloitteellisuuden vähenemistä ja motorisia ongelmia. Juomisen lopettaminen parantaa suorituskykyä, mutta jos muutokset ovat suuria, täydellistä palautumista entiselle tasolle ei välttämättä enää tapahdu.
Runsaaseen alkoholinkäyttöön liittyvä hermoston vahingoittuminen on mittava terveysongelma ja esimerkiksi valkean aivoaineen kato on alkoholisteilla maksakirroosiakin yleisempää. Valkean aivoaineen kadon oireena on dementiaa, joka voidaan todeta neuropsykologisin testein keskimäärin joka toisella alkoholin suurkuluttajalla. Lievän dementian on toisinaan havaittu korjaantuvan pitkän raittiin kauden aikana. Sen sijaan pikkuaivojen etuosa näyttää tuhoutuvan usein pysyvästi, ja tyypillinen oire alkoholin aiheuttamassa pikkuaivoatrofiassa on kävelyn epävarmuus. Vakavimpia aivovaurioita ovat kuitenkin tapaturmien kautta syntyneet aivovammat, joista yli puolet on saatu juovuksissa. Tapaturmien aiheuttamat aivovammat ovat alkoholisteilla kolme kertaa yleisempiä kuin väestössä keskimäärin. Alkoholi lisää myös aivovaltimotukoksen ja lukinkalvon alaisen vuodon riskiä. Alkoholin pitkäaikaiskäyttö voi aiheuttaa lähes minkä tahansa neurologisen oireen tai löydöksen.
Alkoholi saattaa aiheuttaa runsaasti nautittuna aivovaltimoiden tukoksia ja repeämiä, mikä voi johtaa aivoja vioittavaan hapen puutteeseen. Vahva humalatila voi johtaa aivovaurioon etenkin nuorilla, koska heillä verensokeri laskee liian alas ja aivojen energian saanti estyy. Alkoholisteilla on tavallista suurempi riski kuolla aivohalvaukseen.
Seuraukset terveydelle > Vaikutukset mielenterveyteen

Alkoholismi voi aiheuttaa myös mielenterveydellisiä häiriöitä, kuten alkoholipsykoosin. Yksi alkoholipsykooseista on juoppohulluus eli delirium tremens, joka voi seurata runsaan juomisen äkillisestä loppumisesta. Toinen alkoholipsykoosin muoto, alkoholiaistiharhaisuus ilmenee elävän tuntuisina aistiharhoina. Deliriumia siihen ei kuulu.
Alkoholin liikakäyttö voi aiheuttaa lisäksi masennusta ja paniikki- tai muita ahdistuneisuushäiriöitä. Alkoholin aiheuttamat aivovauriot ja neurologiset sairaudet voivat syntyä myös alkoholin lopettamisvaiheessa ellei muun muassa vitamiinitasapainosta ole kyetty huolehtimaan alkoholin lopettamisvaiheessa, vahvin näyttö tukee B1-vitamiinin puutteen osuutta Wernicken ja Korsakoffin oireyhtymien synnyssä.
Alkoholisteilla esiintyy normaalia enemmän masennusoireita. Alkoholismissa on aina osana myös psykologinen riippuvuus alkoholiin — ei yksistään fyysinen. Alkoholismia hoidetaankin monesti sekä terapialla että lääkehoidolla.
Seuraukset terveydelle > Somaattisia seurauksia

Runsaaseen ja pitkäaikaiseen alkoholinkäyttöön liittyy usein esimerkiksi hikoilua, janon tunnetta, sydämen tykytystä, ripulia, suolen huonoa toimintaa ja ummetusta, yleiskunnon laskua tai ennenaikaista vanhenemista.
Alkoholi vaikuttaa myös elimistön hormonijärjestelmään muuttamalla monien umpirauhasten hormonintuotantoa.
Alkoholin runsas käyttö usein tuo mukanaan myös elimellisiä sairauksia kuten rasvamaksaa, myöhemmin alkoholihepatiittia ja maksakirroosia, joilla voi olla dramaattisia vaikutuksia muun muassa tasapainoaisteihin ja näkökykyyn hämärässä.
Alkoholi altistaa myös monille syöville (ks. alkoholi ja syöpä). Runsas alkoholin pitkäaikaiskäyttö altistaa myös sydänlihasvauriolle ja vartalolihasten rappeutumiselle. Suuria annoksia eli 4–6 ravintola-annosta kerralla juovilla on suurentunut riski kuolla sydänkohtaukseen.