stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Betatroni

Ensimmäinen Donald Kerstin betatroni vuodelta 1940. Siinä oli 4 tonnin sähkömagneetit ja donitsin muotoinen tyhjökammio.
Betatroni on hiukkaskiihdytintyyppi. Rakenteeltaan se on eräänlainen muuntaja, jonka toisiokääminä on toruksen muotoinen tyhjiöputki. Ensiökelassa kulkeva vaihtovirta kiihdyttää elektroneja tyhjiöputkessa. Betatroni oli ensimmäinen keskeinen suuri-energisiä elektroneja tuottava laite.
Betatronin idea kehitti Rolf Widerøe, mutta hän ei onnistunut toimivan laitteen valmistuksessa. Ensimmäisen toimivan betatronin kehitti 1935 Max Steenbeck Saksassa. Merkittävää jatkokehitystä teki Yhdysvalloissa Illinois’n yliopistossa professori Donald Kerst 1940-luvulla. Kerst kollegoineen tutki betatronilla röntgensäteilyn tunkeutumista ihmiskudokseen, mikä loi pohjaa säteilylähteiden käytölle syöpähoidoissa.
Aiheesta muualla

Donald Kerst ja ”Superröntgenkone” (Arkistoitu – Internet Archive)
Käännös suomeksi
Berns salonger

Berns salonger on ylellinen puistoravintola ja hotelli Tukholman Berzelii park -puistossa.
Ravintolan perusti kondiittori Heinrich Robert Berns, ja se avasi ovensa 1. elokuuta 1863. Ravintolarakennuksen suunnitteli Johan Fredrik Åbom. Bernsin poika laajensi ravintolaa vuonna 1886, jolloin sen nimi muutettiin muodosta Berns salongen nykyiseen monikolliseen muotoonsa (”Bernsin salongit”). Ravintolalla oli vuodesta 1869 oma vakituinen orkesteri, ja siellä pidettiin konsertteja. Ravintolan yhteydessä toimi samalla varietee. Sisätilat ovat koristeelliset. Ravintolan yhteyteen rakennettiin 1980-luvun lopulla toimisto- ja konferenssitiloja.
Nykyään ravintolan yhteydessä toimii hotelli ja yökerho.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berns salonger Wikimedia Commonsissa
Bernsin kotisivu (ruotsiksi)
Ala-Kaman tekojärvi

| Ala-Kaman tekojärvi Нижнекамское водохранилище |
| --- | --- |
 Tekojärvi Naberežnyje Tšelnyn läheisyydessä
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Tatarstan, Baškortostan ja Udmurtia 
Koordinaatit:  55°53′00″N, 52°45′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kama
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  62 m
Pituus:  200  km
Leveys:  15  km 
Pinta-ala:  1 080 km²
Tilavuus:  2,9 km³
Keskisyvyys:  3,3 m
Suurin syvyys:  20 m
Valuma-alue:  366 000 km2 
 fiAla-Kaman tekojärvi 
Ala-Kaman tekojärvi eli Nižnekamskin tekojärvi (ven. Нижнека́мское водохрани́лище, Nižnekamskoje vodohranilištše)  on Tatarstanissa Kama-joen alajuoksulla sijaitseva tekojärvi. Tekojärvi on osa Volgan-Kaman suurten tekojärvien kaskadia. Järven pinta-ala on 1 080 neliökilometriä. Sen pato valmistui 1979 ja järvi täytettiin tuolloin nykyiseen vedenkorkeuteensa 62 metriin. Vedenpintaa on suunniteltu nostettavaksi 68 metriin, mutta suunnitelmaa on vastustettu luonnonsuojeluintressien vuoksi.[lähde? ]
Järven rannalla sijaitsevia kaupunkeja ovat Naberežnyje Tšelny, Mendelejevsk ja Menzelinsk.
RusGidron Nižnekamskin vesivoimala Kaman alajuoksulla
Tekojärven padon yhteydessä Naberežnyje Tšelnyn kaupungin lounaispuolella olevan Ala-Kaman eli Nižnekamskin vesivoimalaitoksen kuudentoista turbiinin kokonaisteho on 1248 megawattia.[lähde? ] Vesivoimalaitos on nykyään yksi vesivoimayhtiö RusGidron tuotantolaitoksista.
Aiheesta muualla

Construction of the Lower Kama hydroelectric station[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Algrundetin kanava

Algrundetin kanava on Maalahden saaristossa sijaitseva noin 350 metriä pitkä avokanava joka kaivettiin vuonna 1972 Skinnarslandetin saarella sijaitsevan Algrundetin kannaksen läpi. Kanavan tarkoituksena on lähinnä parantaa veden virtausta Alskogssjönin lahdella.
Alguersuari

Alguersuari on espanjalainen, tarkemmin katalonialainen sukunimi. Alguersuari on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jaime Alguersuari (s. 1990), espanjalainen Formula 1 -kuljettaja ja autourheilija
Jaime Alguersuari Tortajada (s. 1950), espanjalainen moottoriurheilija ja liikemies
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Akseli Rauanheimo

Akseli Rauanheimo 1910-luvulla.
Akseli Kustaa Rauanheimo (vuoteen 1906 Axel Gustaf Leonard Järnefelt; 27. maaliskuuta 1871 Nurmes – 19. toukokuuta 1932 Montreal, Kanada) oli suomalainen sanomalehtimies, konsuli, kansanedustaja ja kirjailija. Rauanheimo asui Yhdysvalloissa 1893–1898, 1918–1920 ja Kanadassa 1920–1932.
Henkilöhistoria

Rauanheimon vanhemmat olivat nimismies Otto Adolf Järnefelt ja Ada Adolfiina Pfaler. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1893 ja maisteriksi 1894. Rauanheimo oli New Yorkissa New Yorkin Lehden toimittajana 1893–1894 ja Siirtolainen-lehden päätoimittajana 1894–1898. Suomeen palattuaan hän oli päätoimittajana Uusimaa-lehdessä 1900–1901, Viipuri-lehdessä 1902–1904, Suomen Virallisessa Lehdessä 1905 ja Lahti-lehdessä 1906–1907.  Uudessa Suomettaressa Rauanheimo oli päätoimittajan apulaisena 1908–1913 ja päätoimittajana 1913–1915. Rauanheimo oli elintarvikeministeriön osastonjohtajana 1918 ja Suomen hallituksen tiedonantotoimiston (Suomi-Bureaun) johtajana New Yorkissa 1920. Hän oli Suomen ensimmäinen konsuli Montrealissa 1923–1925, toimien pääkonsulina 1925–1932 ja Viron konsulina Kanadassa 1927–1932. Rauanheimo oli myös Amerikansuomalaisten keskusliiton puheenjohtaja.
Rauanheimo oli aatelissäädyssä edustaja säätyvaltiopäivillä 1904–1905 ja toimi suomalaisen puolueen kansanedustajana 1914–1917, edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä.
Rauanheimo oli naimisissa 1895–1918 Johanna Maria (Hanna) Nylundin (1872–1918) kanssa. Leskeksi jäätyään hän meni 1920 uusiin naimisiin filosofian maisteri Elisabet Josefina Nyleniuksen (1879–1939) kanssa. Akseli Rauanheimon poikia 1. avioliitosta olivat eversti Uljas Rauanheimo, konsuli Mauri Rauanheimo ja sanomalehtimies ja kirjailija Yrjö Rauanheimo.
Teoksia

Nimellä Akseli Järnefelt:
Suomalaiset Amerikassa. Otava, Helsinki 1898-1899 (Kirjan digit. versio Internet Archivessa).
Amerikkaan. Otavan kansankirjasia n:o 7. Otava, Kuopio 1899.
Kohtaloonsa kompastunut. Otava, Kuopio 1899.
Cubalaiset ja heidän vapaustaistelunsa: Kolme luentoa, sisältää: 1. Cuba ja sen kansa, 2. Cubalaiset kapinassa, 3. Yhdysvallat auttavat. Kansanvalistus-seuran taikalyhtykirjoja 9. OWB, Kuopio 1900.
Nimellä Akseli Järnefelt-Rauanheimo:
Meikäläisiä merten takana: Kuvauksia Amerikan suomalaisista 1. WSOY 1921.
Uuteen maailmaan: Romaani Pennsylvanian ensimmäisistä uutisasukkaista. WSOY 1921.
Suomi ja Amerikka: Muutamia kosketuskohtia. WSOY 1922.
Before William Penn: The story of the first settlers in Pennsylvania. Dorrance & Company, Philadelphia 1929.
Nimellä Akseli Rauanheimo:
Kanadan opas: Neuvoja Kanadaan aikoville siirtolaisille sekä johdatusta alkuun pääsemiseksi siellä. WSOY 1929.
Kanadan-kirja. WSOY 1930 (Kirjan digit. versio Internet Archivessa).
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Akseli Järnefeltin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa ja Project Gutenbergissä.
Benny Östlund

| Benny Östlund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lars Benny Östlund
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1952 Mockfjärd, Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  168 cm
Paino:  65 kg
Laji:  ammunta
Lars Benny Östlund (s. 6. maaliskuuta 1952 Mockfjärd, Ruotsi) on ruotsalainen kilpa-ampuja. Östlund kilpaili vuosien 1988 ja 1992 kesäolympialaisissa edustaen Ruotsia.
Algérie 3

| Algérie 3 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  5. heinäkuuta 2001
Omistaja:  Entreprise nationale de télévision
Maa:   Algeria
Pääkonttori:  21 Boulevard des Martyrs PB 184 El Mouradia 16-000 Alger
Infobox OKNimi-testi OK: 
Algérie 3 (arab. القناة الجزائرية الثالثة‎) on algerialainen kaapelitelevisiokanava, joka näkyy myös eri puolella maailmaa satelliitin kautta. Se kuuluu ENTV:n televisioverkostoon. Algérie 3:n ohjelmistoon kuuluu paikallisia draamasarjoja, elokuvia, uutisia, piirrettyjä ja ajoittain myös urheilua.
Bayesilainen roskapostisuodatus

Bayesilainen roskapostisuodatus on tapa lajitella asiakirjoja eri kategorioihin Bayesin tilastomenetelmien avulla.
Bayesilainen suodatin sai osakseen huomiota, kun se kuvailtiin Paul Grahamin esseessä A Plan for Spam ja siitä on sittemmin tullut suosittu tapa erottaa ei-toivottu roskaposti halutuista sähköpostiviesteistä. Monet nykyaikaiset sähköpostiohjelmat kuten Mozilla Thunderbird käyttävät bayesilaista roskapostisuodatusta. Palvelinpuolen sähköpostisuodattimet kuten SpamAssassin ja ASSP hyödyntävät bayesilaisia suodatustekniikoita. Joskus suodatustoiminta on sisäänrakennettu sähköpostipalvelimeen.
Bayesilainen roskapostisuodatus soveltaa Bayesin teoreemaa. Roskapostiin sovellettuna Bayesin teoreema toteaa, että todennäköisyys sille, että tietty viesti (olettaen että se sisältää tietyt sanat) on roskapostia, on yhtä suuri kuin todennäköisyys löytää kyseiset sanat mistä tahansa roskapostista kerrottuna todennäköisyydellä sille, että mikä tahansa viesti on roskapostia, jaettuna todennäköisyydellä sille, että kyseiset sanat esiintyvät missä tahansa sähköpostiviestissä:
Vastamenetelmät

Viime aikoina ilmennyt roskapostitustaktiikka on lisätä viesteihin sattumanvaraisia sanoja, jotka eivät yleensä esiinny roskaposteissa ja yrittää täten alentaa postien saamaa pistemäärää, jolloin se todennäköisemmin voi livahtaa läpi bayesilaisesta suodattimesta. Satunnaiset sanat kasvattavat myös bayes-verkon tietokannan kokoa. Toinen suosittu tapa yrittää väistää suodattimia on käyttää kirjoitusmenetelmiä, jotka eroavat leksikaalisesti merkittävästi, mutta eivät niin paljoa ihmisen silmän kannalta (v1agra, p0rn, c*i*a*l*i*s jne). Näihinkin on kuitenkin kehitetty erilaisia vastamekanismeja, esimerkiksi tietokanta voidaan ajoittain tyhjentää sanoista, joiden esiintymisfrekvenssi on vain 1. Sanoille taas voidaan tehdä erityyppisiä normalisointeja, ja toisaalta juuri sana 'v1agra' on niin usein käytetty roskaposteissa, että se voi jopa auttaa järjestelmää tunnistamaan roskapostit paremmin.
Akseli Routavaara

Akseli Anselmi (Anshelm) Routavaara, sukunimi vuoteen 1928 Rosvall (23. maaliskuuta 1901 Oulu – 17. toukokuuta 1954 Turku) oli suomalainen päätoimittaja, opettaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria

Routavaaran vanhemmat olivat vahtimestari Oskar Vilhelm Rosvall ja Anna Pieniniemi ja ouoliso vuodesta 1922 Helmi Grönlund. Opettaja, historioitsija Reino Routavaara oli hänen veljensä. Akseli Routavaara pääsi ylioppilaaksi 1918 ja osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa sekä 1919 Aunuksen retkeen.
Routavaara oli oululaisessa Kaiku-lehdessä toimittajana 1919 ja toimitussihteerinä 1920. Hän oli sitten toimittajana Liitto-lehdessä 1920–1921 sekä toimitussihteerinä Pohjolan Sanomat-lehdessä 1921–1927 ja Perä-Pohja-lehdessä 1927–1928. Tämän jälkeen Routavaara oli Kaleva-lehden 2. toimitussihteerinä 1928–1929 ja Keskisuomalainen-lehdessä 1. toimitussihteerinä 1929–1932 ja uutistoimittajana 1932–1939. Hän oli sitten Sisä-Suomi-lehden päätoimittaja 1939–1944, Kansallisen Kokoomuspuolueen keskustoimiston sanomalehtisihteeri 1944–1947, Uusi Suomi-lehden artikkelitoimittaja 1947–1952 ja viimeksi turkulaisen Uusi Aura-lehden päätoimittaja 1952–1954.
Routavaara toimi myös pikakirjoituksen opettajana Jyväskylän kauppakoulussa 1932–1944, Jyväskylän lyseossa 1933–1944 ja Jyväskylän kansalaisopistossa 1935–1944. Routavaara kirjoitti muun muassa journalismin alkeisoppikirjan Minusta tulee toimittaja ja bibliografian Suomen sanomalehdistö 1771–1932.
Teoksia

Suomen sanomalehdistö 1771–1932 : bibliografinen esitys. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1935
Maalaisliiton sanomalehdistö 1906–1936, teoksessa Heräävä maaseutu : Maalaisliiton 30-vuotisjuhlakirja, Nide 3 ; toim. Artturi Leinonen. Maalaisliiton keskushallinto, Vaasa 1936
Minusta tulee toimittaja – alkeistietoa sanomalehtialalta. Gummerus 1944, 2. painos 1951
Maalaisliitto ja kolmisopimus. Kansallinen kokoomuspuolue, Turku 1948
Kokoomuspuolueen synty ja esivaiheita. Kansallisen kokoomuspuolueen keskustoimisto, Helsinki 1949
Kolme vuosikymmentä Kansallisen Kokoomuspuolueen vaiheita 1918–1948. Kansallisen Kokoomuspuolueen keskusliitto, Helsinki 1949
Lehdistö ja puoluetoiminta. Kansallisseurojen luentosarja 1949, 10-11. Kansallisen kokoomuspuolueen keskustoimisto, Helsinki 1949
Parlamentarismi. Kansallisen kokoomuspuolueen keskustoimisto, Helsinki 1949
Valtiolliset ja kunnalliset vaalit. Kansallisen kokoomuspuolueen keskustoimisto, Helsinki 1949
Aiheesta muualla

Akseli Routavaaran elämäkerta Kansallisbiografiassa
Akseli Routavaara : Ankarat ajat Pohjois-Suomessa sata vuotta sitten, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 14.05.1933, nro 20, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Akseli Routavaara : Ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu aloitti toimintansa 75 vuotta sitten Jyväskylässä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.09.1933, nro 39, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alankoketsaali

| Alankoketsaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Ketsaalit Pharomachrus
Laji::  pavoninus
Kaksiosainen nimi
 Pharomachrus pavoninus  (Spix, 1824) 
Katso myös
   Alankoketsaali Wikispeciesissä   Alankoketsaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Alankoketsaali (Pharomachrus pavoninus) on trogonien heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Amazonasin alueen itäisestä Ecuadorista, Kaakkois-Kolumbiasta, Koillis-Perusta ja Venezuelan etelä- ja itäosista Brasiliaan ja Pohjois-Boliviaan. Johann Baptist von Spix kuvaili lajin holotyypin Amazonasin Rio Negrolta vuonna 1824.
Bernstorffin linna

Bernstorffin linna Tanskassa.
Bernstorffin linna (tansk. Bernstorff Slot) on linna Gentoften kunnassa Tanskassa. Se rakennettiin vuosina 1759 - 1765, ja on yksi Tanskan varhaisimpia uusklassistisia rakennuksia. Se on saanut nimensä sen ensimmäisen omistajan, ulkoministeri Johann Hartwig Ernst von Bernstorffin mukaan.
Linna säilyi Bernstorffin suvun omistuksessa vuoteen 1812 saakka. Vuonna 1842 sen osti Tanskan kuningas Kristian VIII, ja myöhemmin kuningas Kristian IX käytti sitä kesäresidenssinään. Nykyisin linnaa asuttaa Tanskan puolustusministeriön alainen valmiushallitus (Beredskabsstyrelsen), joka on pelastustoimen johtava viranomainen Tanskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bernstorffin linna Wikimedia Commonsissa
Tietoa linnan historiasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Betanian kirkko

| Betanian kirkko |
| --- | --- |
 Betanian kirkko Turussa vuonna 1929
Rakennustyyppi:  kirkko
Valmistumisvuosi:  1908
Purkuvuosi:  1940
Tuhoutui:  1939
Suunnittelija:  Alexander Nyström
Urakoitsija:  O.W. Numminen
Omistaja:  Turun Kaupunkilähetys ry, Åbo Stadsmission rf (nyk. Tukenasi ry)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Betanian kirkko oli Turussa sijainnut Alexander Nyströmin suunnittelma jugend-tyylinen kirkko. Vuonna 1908 valmistunut 700-paikkainen kirkko sijaitsi nykyisen Betanian palvelutalon piha-alueella lähellä Itäisen Pitkänkadun ja Betaniankadun kulmaa. Turun Kaupunkilähetyksen (nyk. Tukenasi ry) omistamaan kirkkoon tuli vuonna 1921 vuokralaiseksi Martinseurakunta, jolla ei tuolloin ollut omaa kirkkoa. Vuokrasuhde jatkui vuoteen 1933, jolloin Martinkirkko valmistui.
Betanian kirkko tuhoutui korjauskelvottomaan kuntoon talvisodan pommituksissa 25. ja 27. joulukuuta 1939 sekä pahiten 4. helmikuuta 1940. Näkyviä jälkiä Itäisellä Pitkäkadulla sijainneesta kirkosta on vähän. Vuonna 1908 kirkon pihapiiriin valmistui myös työkeskus Betania, joka seisoo yhä samaisella paikalla ja toimii päiväkotina. Itse kirkosta ovat jäljellä ainoastaan osa portaikon mukulakivistä julkisivua ja kappale kivijalkaa.
Kirkosta on säilynyt hyvin vähän kuvia. Tämän vuoksi kirkon olemassaolo on jäänyt monelle sodan jälkeen syntyneelle turkulaiselle täysin tuntemattomaksi. Betanian kirkko oli ainoa täysin tuhoutunut kirkko Turussa.
Martin seurakunnan täyttäessä 80 vuotta vuonna 2001 Turun Kaupunkilähetys (nyk. Tukenasi ry) päätti sijoittaa kirkon sijaintipaikalle muistomerkin. Betoniselle, mukulakivin koristellulle taustalle on kiinnitetty muistolaatta, johon on kaiverrettu kuva kirkosta ja teksti tuhoutumisvuosista.
Betaniankatu on nimetty kirkon mukaan vuonna 1923. Kirkko puolestaan sai nimensä Palestiinan Betanian kylästä, jonka lähettyvillä lausuttiin ensimmäinen lähetyskäsky Raamatun mukaan.
Kuvagalleria

Betanian kirkon muistolaatta.
Betanian kirkon mukulakivinen julkisivu
Betanian kirkon jäännökset Itäiseltä Pitkäkadulta kuvattuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Betanian kirkko Wikimedia Commonsissa
Kuva Betanian työkeskuksesta (kuvassa oikealla näkyy kirkosta säilynyt mukulakivinen portaikko).[vanhentunut linkki]
Kuvasarja Turusta, yksi kuvista esittää Betanian kirkkoa ulkoa ja yksi sisältä
Turun uskonnolliset rakennukset
| --- | --- |
Evankelis-luterilainen kirkko:  Henrikinkirkko • Hirvensalon kirkko • Kakskerran kirkko • Lutherin kirkko • Maarian kirkko • Martinkirkko • Mikaelinkirkko • Paattisten kirkko • Pallivahan kirkko • Pyhän Katariinan kirkko • Pyhän Ristin kappeli • Turun linnan kirkko • Turun tuomiokirkko • Varissuon kirkko • Ylösnousemuskappeli
Muut kristilliset:  Betel-kirkko • Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko • Pyhän Hengen kappeli • Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli • Turun helluntaiseurakunnan rukoushuone • Turun ortodoksinen kirkko
Muut uskonnolliset rakennukset:  Turun buddhalainen temppeli • Turun moskeija • Turun synagoga  • Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon seurakuntakeskus
Tuhoutuneet:  Beetlehem-kirkko • Betanian kirkko • Immanuel-kappeli •  Rouvasväen raamattuseuran rukoushuone
Amnat Charoen

| Amnat Charoen อำนาจเจริญ |
| --- | --- |

 Amnat Charoen
 15°54′04″N, 104°37′23″E 
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Amnat Charoen
Kokonaispinta-ala:  38 km2
Väkiluku 2018:  25 858 
 amnatcharoencity.go.th 
Amnat Charoen on kaupunki Koillis-Thaimaassa. Se on samannimisen provinssin pääkaupunki.
Bernstorff

Bernstorffin suvun vaakuna.
Bernstorff on tanskalainen saksalaisperäinen aatelissuku, joka tunnetaan 1300-luvulta alkaen.
Sukuun kuuluneita

Andreas Peter Bernstorff (1735–1797), kreivi ja ulkoministeri 1773–1780 ja 1784–1797
Christian Günther Bernstorff (1769–1835), kreivi ja ulkoministeri 1797–1810
Johan Hartvig Ernst Bernstorff (1712–1772), kreivi ja ulkoministeri 1751–1770
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bernstorff Wikimedia Commonsissa
Alfred Pennyworth

| Alfred Pennyworth |
| --- | --- |
 Alfred Pennyworth Batman-sarjakuvalehden numeron 686 kansikuvassa. Piirros Alex Ross.
Luoja(t):  Bob Kane Bill Finger Jerry Robinson
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Batman #16, huhti–toukokuu 1943
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Alfred Thaddeus Crane Pennyworth
Status:  Aktiivinen
Pituus:  183 cm
Paino:  73 kg
Ryhmäsidokset:  Batman Robin
Suhteet
Sukulaiset:  isä Jarvis Pennyworth veli Wilfred Pennyworth sisko Margaret Wilson tytär Julia Remarque veljenpoika Daphne Pennyworth siskontytär Barbara Wilson
Alfred Thaddeus Crane Pennyworth on sarjakuvakustantamo DC Comicsin sarjakuvajulkaisuissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Alfredin loivat käsikirjoittajat Bob Kane ja Bill Finger sekä piirtäjä Jerry Robinson, ja hahmon ensiesiintyminen tapahtui Batman-sarjakuvalehden 16. numerossa vuoden 1943 huhti–toukokuussa. Alfred on Gotham Cityssä asuvan miljardööri Bruce Waynen hovimestari ja tämän alter egon, Batmanin, apuri.
Kun Bruce Waynen vanhemmat saivat surmansa, Alfredista tuli hänen kasvattajansa. Brucen varttuessa aikuiseksi ja ryhtyessä Batmaniksi suojellakseen Gotham Cityä, Alfredista tuli yksi harvoista henkilöistä, jotka tietävät Batmanin todellisen henkilöllisyyden. Alfred on hyvin merkittävä osa Batman -sarjakuvaa, ja hän on esiintynyt myös hahmoon perustuvissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Alfredin syntymäpäiväksi on DC Universumin maailmassa ilmoitettu 16. elokuuta 1943 tämän syntymätodistuksen mukaan.
Alfred Pennyworth kuoli City of Bane -tarinassa kun Bane katkaisi tämän niskat. Myöhemmin Batman vs. Robin #1 tarinassa Alfred palasi väliaikaisesti takaisin kuolleista auttamaan Batmania. Injustice -maailmaan pohjautuvissa sarjakuvissa Victor Zsasz tappoi Alfredin tunkeutumalla Lepakkoluolaan ja puukottamalla tämän kuoliaaksi. Myöhemmin Injustice 2 sarjakuvatarinassa Damian Wayne herätti Alfredin henkiin lasarus-altaan avulla.
Muussa mediassa > Televisiosarjoissa

Alan Napier esitti Alfredia 1960-luvun televisiosarjassa Batman – Lepakkomies. Hänen sukunimeään Pennyworth ei mainittu kertaakaan sarjan aikana. Alfred toimi sarjan aikana salaisesti myös Batmanina, jos Bruce Wayne oli joutunut vaaratilanteeseen tai tilanteeseen jossa Batmanin ja Bruce Waynen piti olla samaan aikaan samassa paikassa.
Ian Abercrombie esitti Alfredia lyhytaikaiseksi jääneessä televisiosarjassa Batmanin tytär.
Sean Pertwee esittää Alfredia televisiosarjassa Gotham, jossa hänet esitetään entisenä merijalkaväen sotilaana.
Muussa mediassa > Animaatiosarjoissa

Olan Soule ääninäytteli Alfredia 1960-luvun animaatiosarjassa The Batman/Superman Hour.
William Callaway ääninäytteli Alfredia vuoden 1978 Superystävät -animaatiosarjan jaksossa ”Wanted: The Superfriends”.
Andre Stojka ääninäytteli Alfredia kahdeksanosaisessa The Super Powers Team: Galactic Guardians -animaatiosarjassa.
Clive Revill ääninäytteli Alfredia 1990-luvun Batman -animaatiosarjassa kolmen ensimmäisen jakson ajan. Tämän jälkeen hahmon ääninäyttelijänä toimi vakituisesti Efrem Zimbalist, Jr., joka ääninäytteli Alfredia myös myöhemmin DC-animaatiouniversumin muissa teoksissa. Sarjassa Alfredin kerrotaan olevan entinen MI6 -agentti. Efrem Zimbalist, Jr. ääninäytteli Alfredia Batmanin päättymisen jälkeen myös animaatiosarjassa The New Batman Adventures.
2040-luvun Gotham Cityyn sijoittuvassa animaatiosarjassa Batman of the Future Alfred ei esiinny, sillä hän on sarjan kertoman mukaan kuollut ennen sen tapahtumia.
Efrem Zimbalist, Jr. ääninäytteli Alfredia jälleen animaatiosarjassa Justice League, jossa Alfred esiintyi kaksiosaisessa jaksossa ”Hereafter” sekä kolmiosaisessa jaksossa ”Hyökkäys tähtien takaa”.
Alastair Duncan ääninäytteli Alfredia 2000-luvun Batman-animaatiosarjassa. Sarjan kertoman mukaan Alfredin isoisä palveli Englannissa Oswald Cobblepotin eli Pingviinin perheen hovimestarina.
James Garrett ääninäytteli Alfredia Batman – pelottomat -animaatiosarjassa.
Jeff Bennett ääninäytteli Alfredia Young Justice -animaatiosarjan jaksossa ”Downtime”.
J. B. Blanc ääninäytteli Alfredia Beware the Batman -animaatiosarjassa, jossa Alfred esitetään entisenä MI6 -agenttina ja muihin esiintymisiinsä verrattuna huomattavasti vahvempana ja taitavampana kaksinkamppailijana.
Nolan North ääninäytteli Alfredia Lego Batman: Be-Leaguered -animaatiosarjassa.
Muussa mediassa > Elokuvissa

William Austin oli ensimmäinen Alfredia esittänyt näyttelijä. Hän esitti Alfredia yhteensä 15 vuoden 1943 Batman -filmatisoinnissa. Näiden lyhytelokuvien sarjan jatko-osassa Batman and Robin (1949) Alfredia esitti Eric Wilton.
Alan Napier uusi roolinsa 1960-luvun televisiosarjasta ja esitti Alfredia vuoden 1966 Batman-elokuvassa.
Michael Gough näytteli Alfredia Tim Burtonin ja Joel Schumacherin 1990-luvun neljässä Batman -elokuvassa. Elokuvasarjan neljännessä osassa Batman & Robin (1997) esiintyvästä Alfredin siskontytär Barbara Wilsonista (roolissa Alicia Silverstone) tulee elokuvan Batgirl. Gough esiintyi Alfredina myös vuoden 1989 Coca-Cola Lightin virvoitusjuomamainoksessa, BBC:n tuottamassa Batman: Knightfall -sarjakuvaan perustuvassa radiokuunnelmassa sekä vuoden 2001 OnStar-mainoksissa.
Michael Caine näytteli Alfredia Christopher Nolanin ohjaamassa trilogiassa, johon kuuluvat Batman Begins (2005), Yön ritari (2008) ja Yön ritarin paluu (2012).
Jeremy Irons näyttelee Alfredia DC Extended Universen elokuvissa Batman v Superman: Dawn of Justice (2016), Justice League (2017) ja The Flash (2023).
Matt Reevesin ohjaamassa elokuvassa The Batman (2022) ja sen jatko-osissa Alfredin näyttelijänä nähdään Andy Serkis.