stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesa Kujala

Vesa Pekka Kujala (s. 17. elokuuta 1961) on suomalainen copywriter sekä mainostoimisto Dynamo&Sonin perustaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Kujala työskenteli uransa alussa copywriterina Turkama & Kumppanit -mainostoimistossa 1983–1984, Varis Poteri Veistola Oy:ssä 1984–1987 ja Veistola Oy:ssä 1987–1989. Vuonna 1989 Kujala perusti Ilkka Kärkkäisen kanssa mainostoimiston, joka toimi aluksi nimellä Etelä-Helsingin Dynamo. Vuonna 1995 se yhdistyi Tarvonen & Taajaranta Oy:n kanssa Kaisaniemen Dynamo Oy:ksi. Vuosina 2003–2013 yritys toimi nimellä Dynamo Advertising Oy. Dynamo Advertisingin fuusioiduttua SON Helsinki Oy:n kanssa uusi yritys otti nimekseen dynamo&son. Dynamo Advertising ja dynamo&son ovat työllistäneet 1990-luvun lopulta lähtien keskimäärin noin 30 henkeä.
Vuonna 1988 Kujala palkittiin Grafia ry:n järjestämässä Vuoden Huiput -kilpailussa Vuoden Junior -palkinnolla . Tämän jälkeen hän on voittanut Vuoden Huipuissa useita Kulta- ja Hopeahuippuja, ja vuoden 1984 jälkeen yhteensä yli 100 työtä, joissa hän on toiminut suunnittelijana, on esitelty Grafia ry:n Vuoden Huiput -kirjoissa. Kujala palkittiin Grafian Vuoden huiput 2012 -tapahtumassa ansioistaan Platinahuipulla.
Mainonnan tuloksellisuutta mittaavissa Effie- ja AdProfit-kilpailussa Kujala on saavuttanut menestystä enemmän kuin kukaan muu mainonnan suunnittelija.[lähde? ]  Kujala on ollut suunnittelijana viidessä AdProfitin ja kahdessa Grand Effien voittaneessa kampanjassa. Vuoteen 2016 mennessä Kujala on saanut ko. kilpailuissa yhteensä 34 palkintoa tai mainintaa 26 eri kampanjalla. Tunnetuin kampanjoista on "Kivimiehet", eli Helsingin päärautatieaseman Lyhdynkantajat-veistoksia hyödyntänyt mainonta, joka auttoi parantamaan merkittävästi VR:n yritysmielikuvaa.
Vuonna 2007 Kujala toimi Vuoden huiput -kilpailun ylituomarina ja vuonna 2008 Effie-kilpailun päätuomarina.  Kujalan tunnetuimpia töitä VR:n ohella ovat Vepsäläiselle, Kekkilälle, Viestintävirastolle ja Enirolle tehdyt kampanjat.
1980-luvun alkuvuosina Kujala toimi tamperelaisen Sensuuri-yhtyeen kosketinsoittajana. Vuonna 2010 Kujala julkaisi säveltämänsä ja sanoittamansa jazz-henkisen levyn "Good morning, stranger". Laulusolistina levyllä oli Caron Barnes.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Vesa Kujala Dynamo Advertisingin sivustolla[vanhentunut linkki]
Vesa Kähkölä

Vesa Kähkölä (s. 30. tammikuuta 1959) on suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija. Urallaan hän edusti vuoteen 1980 Tervolan Terävää ja uransa huippuvuodet Tornion Pyryä .
Kähkölä saavutti pronssia Kalevan kisojen kympillä vuonna 1984, mutta alkoi vähitellen keskittyä maratonille. Heti syksyn 1984 SM-maratonilla Liperissä irtosi hopeamitali kuten seuraavan kevään maastoista. Vain kaksi viikkoa maastojuoksukisan jälkeen Vesa Kähkölä saavutti ensimmäisen yleisen sarjan Suomen mestaruutensa SM-maratonilla Valkeakoskella. Mitalisarja jatkui vuonna 1987 SM-maratonilla Uudessakaupungissa hopeamitalilla ja SM-maastojuoksussa mestaruudella. Kittilän ruskamaratonilla Kähkölä saavutti huippuajan 2.12.25, mutta matka osoittautui alimittaiseksi, eikä tulos jäänyt ennätyskirjoihin. Nämä saavutukset eivät riittäneet Rooman MM-kisoihin. Radalla tuli 10 000 metrillä vuoden 1984 hopean lisäksi pronssia 1986.
Vuodesta 1988 tuli uran paras – samalla oli olympiavuosi. Keväällä Kähkölä oli Bostonin maratonilla paras suomalainen ennätyksellään 2.16.17 ja kesäkuussa 1988 hän saavutti Suomen mestaruuden Kotkassa. Tulos ei riittänyt silloiselle SUL:n juoksujen valmennusjohtajalle Juha Väätäiselle esittää Kähkölää Soulin olympialaisiin maratonedustajaksi.
Ura päättyi syksyyn 1988. Kähkölä saavutti urallaan vuosina 1976–1988 yhteensä 23 SM-mitalia, kolme Euroopan cup -edustusta, kolme MM-maastoedustusta, kerran nuorten EM-kisoissa, neljä nuorten maaottelua.
Uransa jälkeen Kähkölä toimi urheilun järjestötehtävissä. Hän toimi Tornion Pyryn yleisurheilujaoston puheenjohtaja vuosina 1991–1992, Tornion Pyryn puheenjohtajana vuosina 1992–2002. Siirryttyään Torniosta Etelä-Savoon Kähkölä on toiminut paikallisen Mäntyharjun Virkistyksen yleisurheilujaoston puheenjohtajana vuosina 2004–2007 ja sen jälkeen yleisurheilujaoston jäsenenä. Vuonna 2009 hän sai opetusministeriön ansiomitalin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun hyväksi tekemästä työstä.
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.49,53 | 1. heinäkuuta 1980 | Turku |
| 3 000 m | 8.05,25 | 10. kesäkuuta 1980 | Vantaa, Myyrmäki |
| 5 000 m | 13.42,37 | 16. kesäkuuta 1981 | Helsinki |
| 10 000 m | 28.29,54 | 21. elokuuta 1984 | Lahti |
| maraton | 2.16.17 | 18. huhtikuuta 1988 | Boston, Massachusetts |
Vankilamellakka

Sotilaita vankilamellakoiden torjuntaharjoituksessa
Vankilamellakka tai vankilakapina on vankien aiheuttama hillitön kaaos vankilassa. Vankilamellakka on vankiryhmän yhteinen uhma- tai häiriötilanne vankilan hallintoa, vanginvartijoita tai muita vankiryhmiä vastaan. Vankilamellakoiden päämäärä on esimerkiksi ilmaista epäkohtia vankeinhoitolaitoksessa.
Yhdysvalloissa

Pahin vankilamellakka Yhdysvalloissa oli vuonna 1980 New Mexicon osavaltion rangaistuslaitoksessa, jossa loukkaantui 200 ihmistä ja kuoli 33 ihmistä.
Vasa-jäynä

| Vasa-jäynä                    |
| --- | --- |
 Jäynän kohteena ollut Vasa-laiva
Tapahtumapaikka: Tukholma
Toteuttajat: Harri Leppänen, Krister Ahlström, Martti Tuomola ja Matti Kaje.
Vuosi: 1961
Opiskelupaikka: Teknillinen korkeakoulu, Otaniemi, Espoo
Vasa-jäynä on vuonna 1961 toteutettu kaikkien aikojen kuuluisimmaksi teekkareiden jäynäksi tituleerattu tempaus. Jäynä liittyy Vasa-laivan hylyn nostoon.
Jäynän toteuttajat olivat Harri Leppänen ja Krister Ahlström sekä tempauksen ideoijat Martti Tuomola ja Matti Kaje.
Vasa museoituna Tukholman Vasa-museossa.
Tapahtumien kulku

Keväällä 1961 joukko Otaniemen teekkareita kuuli uutisesta, jonka mukaan ruotsalaiset tiedemiehet aikoivat nostaa pintaan kolmisen sataa vuotta aikaisemmin Tukholman edustalle uponneen Vasa-laivan hylyn. Opiskelijat olivat muutenkin matkalla Göteborgiin opiskelijoiden kevätjuhlaan, joten he päättivät tehdä matkalla jäynän. Teekkarit veivät ostamansa kestävyysjuoksija Paavo Nurmen patsaan pronssisen pienoismallin Tukholmaan laivan uppoamispaikalle. Illan tullen ryhmä sukelsi patsas mukanaan hylyn kannelle ja jätti pronssipatsaan sinne. Opiskelijat olivat varustautuneet märkäpuvulla, mutta itse sukellus tapahtui ilman sukellusvälineitä.
Kun hylky nostettiin veden pinnalle, ruotsalaisasiantuntijat hämmentyivät patsaan löytymisestä. Patsaan henkilöllisyyden paljastuttua tutkijaryhmää ihmetytti, miten pienoisveistos oli kulkeutunut historialliseen alukseen. Teekkarit päättivät pitää Tukholmassa tiedotustilaisuuden, jossa he paljastivat löydön olleen heidän jäynänsä osana. Tapahtuman käänteet toi julki ensimmäisenä Svenska Dagbladet.
Jäynää toteuttamassa ollut Harri Leppänen on myöhemmin kuvaillut uskovansa täydellisen ajoituksen olleen sen onnistumisen takana.
Merkitys

Vasa-jäynä on suomalaisessa mediassa poikkeuksellisen laajalti käsitelty tapaus. Sitä on kutsuttu jäynän maailmanennätykseksi, kaikkien aikojen jäynäksi, kuningasjäynäksi ja historialliseksi jäynäksi.
Veli Hytönen

Veli Aatto Ilmari Hytönen (23. kesäkuuta 1905 Turku – 1. lokakuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen pankkiylitarkastaja, joka vaikutti Pankkitarkastusvirastossa suomalaisen pankkitarkastustoimen kehittämiseen, samoin kuin 1960-luvulla pankkilakikomiteassa pankkilainsäädännön uudistamiseen.
Hytösen vanhemmat olivat rovasti Kustaa Bernhard Hytönen ja Anna-Maria Emilia Kestilä. Hytönen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1923 ja valmistui ekonomiksi Kauppakorkeakoulusta 1925. Kansallis-Osake-Pankissa hän työskenteli 1925–1929, mutta ryhtyi sitten opiskelemaan Helsingin yliopistossa oikeustiedettä ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934. Varatuomarin arvon hän sai 1938. Hytönen toimi valmistuttuaan sekä hovioikeuden auskultanttina että pankkimiehenä, mutta siirtyi  Valtion revisiolaitoksen tarkastajaksi 1938–1939 ja sitten Maataloushallituksen ylikamreeriksi vuodesta 1939 vuoteen 1946, jolloin hänestä tuli Pankkitarkastusviraston lainopillinen pankkitarkastaja. Pankkiylitarkastajaksi hänet nimitettiin 1959, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1969 ja vastasi liikepankkisektorin tarkastustoimesta. Pankkilakikomiteassa 1961–1967 Hytönen osallistui 1970 voimaan tulleiden uusien pankkilakien valmisteluun. Tässä yhteydessä Hytösestä tuli kuukauden ajaksi Suomen ensimmäinen Pankkitarkastusviraston ylijohtaja, ennen kuin tehtävään nimitettiin Jussi Linnamo.
Hytösen puoliso  vuodesta 1943 oli Helvi Kaisa Valasvirta (s. 1911).
Umbro

| Umbro |
| --- | --- |

Perustettu:  1924
Kotipaikka:  Cheadle, Englanti
Toiminta-alue:  globaali
Toimiala:  urheilutavarat
Tuotteet:  urheilujalkineet, urheiluvälineet
Kotisivu:  www.umbro.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Umbro on englantilainen urheiluvaatteita ja jalkapallovarusteita valmistava yritys. Se on perustettu vuonna 1924 ja toimii maailmanlaajuisesti yli 90 valtiossa.
Yhdysvaltalainen Nike osti Umbron vuonna 2007, jonka se myi vuonna 2012 yhdysvaltalaiselle Iconix Brand Groupille.
Mainonta

Umbrolla on pitkä historia jalkapallojoukkueiden sekä -pelaajien sponsorina. Yhtiön useat merkittävät yhteistyökumppanit, kuten Manchester City ja Englannin sekä Ruotsin jalkapallomaajoukkueet kuitenkin siirtyivät Niken alaisuuteen ennen loppuvuodesta 2012 tapahtunutta yrityskauppaa.
Umbron peliasuja käyttävät muun muassa Valioliigaseurat West Ham United FC ja Everton FC. Pelaajista Umbron tallissa on esimerkiksi Pepe.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Umbron kotisivut
Umbrin kieli

Umbrin kieli oli itaalinen kieli, jota puhuneet umbrit olivat Apenniinien niemimaalla antiikin aikana asunut kansanryhmä. Se oli läheistä sukua oskille.
Historiallisella ajalla umbrien asuinseutu sijaitsi Ylä-Tiberin ja Apenniininen vuoriston välisellä alueella. Voidaan toki esittää olettamus, että heidän asuma-alueensa olisi ollut jopa paljon laajempi, ulottuen lännessä Tyrrhenanmereen ja idässä Adrianmereen saakka. Kielen puhujat olisivat kuitenkin vetäytyneet alueelta muiden heimojen tunkeutumisen seurauksena. Näin olisi tapahtunut etenkin kelttien ja etruskien valloitusten jälkeen. Herodotos kertoo noin 400-luvulla eaa., että etruskit asettuivat Umbriaan. Umbrin aakkosto oli, kuten muutkin vanhat italialaiset aakkostot, saatu etruskeilta, ja sitä kirjoitettiin oikealta vasemmalle. Umbria on kirjoitettu myös latinalaisilla aakkosilla.
Yksi Tabulae Iguvinae pronssitauluista
Umbrien kieli tunnetaan seitsemän Gubbiosta vuonna  1444 löydetyn pronssitaulun, Tabulae Iguvinae, ansiosta. Nämä taulut on ajoitettu 600-luvulle eaa. ja niissä kerrotaan erilaisista uskonnollisista palveluriiteistä. Umbri on indoeurooppalainen kieli ja se kuuluu itaaliseen kieliryhmään.
Kirjallisuutta

Giacomo Devoto (1967); Gli antichi Italici
Giacomo Devoto (1948); Le Tavole di Gubbio
Augusto Ancillotti, Romolo Cerri (1996); Le tavole di Gubbio e La Civiltà degli Umbri.
Bernard Sergent (1995); Les Indo-Européens, Payot, Paris.
Aiheesta muualla

Muinaisen Umbrin tutkimuksen ja dokumentoinnin keskus (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Umbrikieliset aakkoset (englanniksi)
Itaaliset kielet
latina
oski
umbri
volski
romaaniset kielet
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1930

| TUL:n jalkapallomestaruuskilpailujen kausi 1930 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Ajankohta:  11. elokuuta – 5. syyskuuta 1930
Mestari:  Töölön Vesa
  ← 1929 :  1931 → 
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailu 1930 oli 11:ttä kertaa järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Sen voitti helsinkiläinen Töölön Vesa, jolle saavutus oli toinen TUL:n mestaruus.
Cup-muotoisena pelattuun kilpailuun ilmoittautui 17 joukkuetta, joista Tampereen Yritys ei osallistunut ja Sorvalin Veikot luovutti ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Finaali

Töölön pallokentällä pelatussa loppuottelussa Töölön Vesa voitti viipurilaisen Talikkalan Toverit maalein 3–0. Vierasjoukkue joutui otteluun ilman maalivahtiaan V. Ruuthia, joka kärsi umpilisäkkeentulehduksesta. Hänen tilallaan oli otteluun varamieheksi nimetty kenttäpelaaja, mikä Suomen Sosialidemokraattiin kirjoittaneen Tauno Siimeksen mukaan teki viipurilaisten pelistä liian passiivista. Vesa sai avausmaalinsa jo 10 minuutin pelin jälkeen. Avausjakson lopussa Tovereille tuomittiin rangaistuspotku, jonka maalivahti Aarne Rantanen torjui. Vasa teki toisella jaksolla vielä kaksi maalia, minkä lisäksi joukkueella oli epäonnistunut rangaistuspotku.
Epävarman maalivahdin ohella viipurilaisten otteisiin katsottiin vaikuttaneenheidän tottumattomuutensa ruohokenttään. Saman lehden Eero A. Pulli vaatikin TUL:n paikallisilta johtomiehiltä toimia ruohokentän saamiseksi myös Viipuriin. Kirjoituksessaan Pulli antoi tunnustusta vierasjoukkueen maalin taakse sijoittuneelle Vesan huutosakille, joka esitti ”hyvällä maulla runoiltua joukkolausuntaa”.
Ottelukaavio

Ottelut puolivälieristä lähtien.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Ponnistus |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Ponnistus |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Töölön Vesa |  5 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Töölön Vesa |  5 |   |   |  Töölön Vesa |  6 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Töölön Vesa |  6 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Tampereen Kisa-Toverit |  0 |   |   |  |  |
|  |  Tampereen Kisatoverit |  7 |   |   |  Tampereen Kisa-Toverit |  0 |   |   |  |  |
|  |  Tampereen Kisatoverit |  7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vaasan Toverit |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vaasan Toverit |  1 |   |   |  |  |   |   |  Töölön Vesa |  3 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Töölön Vesa |  3 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  0 |
|  |  Kotkan Työväen Palloilijat |  2 |   |   |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  0 |
|  |  Kotkan Työväen Palloilijat |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Talikkalan Toverit |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Talikkalan Toverit |  3 |   |   |  Talikkalan Toverit |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Talikkalan Toverit |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Helsingin Työväen Palloilijat |  1 |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Kullervo |  0 |   |   |  Helsingin Työväen Palloilijat |  1 |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Kullervo |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Työväen Palloilijat |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsingin Työväen Palloilijat |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Ottelut

Turun Toverit ja Tammisuon Suonpojat arvottiin suoraan toiselle kierrokselle sekä KTP ja Ponnistus puolivälieriin. Ottelun Elannon Isku–Helsingin Kullervo lopputulos ei ole tiedossa.
Ottelut > 1. kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. elokuuta 1930  | Isku | Kullervon voitto | Kullervo | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  |  |  |  | Tuomari: M. Lampila, Helsinki  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. elokuuta 1930  | TPV | 0–5 (0–4) | TKT | Pyynikin urheilukenttä, Tampere |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. elokuuta 1930  | TaTo | SorVe luovutti | SorVe | Papulan kenttä, Viipuri |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. elokuuta 1930  | HTP | 3–3 (1–2) | Kalervo | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  | Kivistö    Tauno Kekkonen  (rp.)  (rp.) |  |  14'  M. Seitola    25' ? | Tuomari: Kalle Altti, Helsinki  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. elokuuta 1930  | PorVe | 0–4 (0–2) | Vesa | Porvoon urheilukenttä, Porvoo |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24. elokuuta 1930  | VaaTo | 5–2 (1–0) | Stjärnan | Uusi pallokenttä, Vaasa |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. elokuuta 1930  | HTP | 1–0 (0–0) | Kalervo | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  | Tauno Kekkonen  85' |  |  | Tuomari: Paul Siimes, Tampere  |     |
Ottelut > 2. kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. elokuuta 1930  | TaTo | 7–0 (4–0) | Suonpojat | Papulan kenttä, Viipuri |  |
|  | Eino Vuokko    E. Penttinen     U. Hasanen    V. Manni   |  |  | Tuomari: E. Tenhunen, Viipuri  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. syyskuuta 1930  | TuTo | 0–2 (0–1) | Vesa | Turun urheilupuisto, Turku |  |
|  |  |  |  25' (rp.) ?    68' Sasu Salin | Tuomari: Osvald Fager, Helsinki  |     |
Ottelut > Puolivälierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. syyskuuta 1930  | Kullervo | 0–2 (0–1) | HTP | Töölön Pallokenttä, Helsinki |  |
|  |  |  |  20'  80' K. Arppe | Tuomari: M. Lampila, Helsinki  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. syyskuuta 1930  | KTP | 2–3 ja. (2–2, 2–1) | TaTo | Kotkan urheilukenttä, Kotka |  |
|  |  |  |  | Tuomari: Kalle Altti, Helsinki  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. syyskuuta 1930  | Ponnistus | 1–5 (1–2) | Vesa | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  | Valfrid Virtanen  35' (om.) |  |  30' Kurt Weckström    40'  89' Yrjö Gröndahl    52' Sasu Salin    70' Otto Vuorinen | Tuomari: Edvin Simula, Helsinki  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. syyskuuta 1930  | TKT | 7–1 (4–0) | VaaTo | Pyynikin urheilukenttä, Tampere |  |
|  |  ?  13'   Eino Rantanen  21'   ?  38'   ?    ?  53'   O. Kanto  56'   T. Maijala  68' |  |  59' ? | Tuomari: Reino Valkama, Tampere  |     |
Ottelut > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. syyskuuta 1930  | TaTo | 3–1 (2–0) | HTP | Papulan kenttä, Viipuri |  |
|  |  |  |  |  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. syyskuuta 1930  | Vesa | 6–0 (4–0) | TKT | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  |  |  |  |  |     |
Ottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. lokakuuta 1930  | Vesa | 3–0 (1–0) | TaTo | Töölön pallokenttä, Helsinki |  |
|  | Kurt Weckström  10'   Tauno Speeti  51'   Sasu Salin  58' |  |  | Yleisömäärä: 1 500 Tuomari: Osvald Fager, Helsinki  |     |
TUL:n mestarit

Töölön Vesan pelaajat: Johan Alho, Yrjö Gröndahl, Ernst Grönlund, Kaarlo Lehto, Arthur Nyström, Aarne Rantanen (mv.), Osmo Rantanen, Tauno Raunio, Sulo Salin, Tauno Speeti, Arvo Ståhlberg, Valfrid Virtanen, Otto Vuorinen, Holger Weckström, Kurt Weckström.
Veli Kalima

Veli Valdemar Kalima (sukunimi vuoteen 1901 Landgrén; 26. toukokuuta 1894 Aura – 22. elokuuta 1968 Kangasniemi) oli suomalainen taidemaalari.
Kaliman vanhemmat olivat Axel Emerik Landgrén (1846–1900) ja Ida Amanda Rosenqvist (1867–1940). Veli Kaliman puoliso vuodesta 1938 alkaen oli maisema-akvarelleja maalannut taidemaalari Taimi Kalima (o.s. Korppi).
Kalima teki öljyvärimaalausten ohella myös IKL-aiheisia ja uskonnollisia postikortteja sekä korttisarjoja. Hän teki myös kirjankuvituksia.
Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2

| Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2 Sir Elwoodin hiljaiset värit |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 2005
 Tyylilaji: pop rock
 Levy-yhtiö: Herodes
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 15.
Sir Elwoodin hiljaisten värien muut julkaisut
| 18. tammikuuta 2003 | Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2 2005 | Sattuman kauppa 2007 |
Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2 on suomalaisen Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeen toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2005. Mukana on myös DVD, joka sisältää Tavastialla 1. huhtikuuta 1999 kuvatun konsertin.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Sisältö

| --- | --- |
 CD Tango  Torkkelinmäki  Kekkonen  Vuokses sun  Pohjanmaan vuoret  Maailman kaunein maalaistyttö  Kollikissa (kevätyön syntinen syyhy)  Johnny Ö.  Tolstoi  Tyttöjen päiväkirjat  Sua seuraan  Lasinen vuori  Bussi 17  Soitan taas  Minä ja täysikuu (pitkin rantaa)  Kuutamovalssi  Rock’n’roll :  DVD Perunamaa  Viimeinkin  Kulkuriveljeni Jan  Kuolen  Tanssikaa laulakaa  Kollikissa (kevätyön syntinen syyhy)  Pikku Minna  Hämärän taa  Tango  Viimeisellä rannalla  Kotikaupunki  Älä mee  Marssi
Singlet

"Rock’n’roll" (14. helmikuuta 2005)
Arvostelut

Soundi:
Ukrainalainen vapaa yliopisto

| Ukrainalainen vapaa yliopisto> Український вільний університет Ukrainische Freie Universität |
| --- | --- |

 lat. Universitas Libera Ucrainensis 
Perustettu:  1921
Sijainti:  München, Baijeri  Saksa
Ukrainalainen vapaa yliopisto (ukr. Український вільний університет eli УВУ eli UVU, saks. Ukrainische Freie Universität, lat. Universitas Libera Ucrainensis) on aatteellisesti riippumaton korkeakoulu, joka sijaitsee Saksassa Münchenissä.
Ennen toista maailmansotaa

UVU perustettiin Wienissä 17. tammikuuta 1921. Aloitteentekijöinä olivat Ulkomailla toimivien journalistien ja kirjailijoiden liitto, Ukrainan sosiologinen instituutti ja wieniläinen Koulutuksen ystävien seura. Sen toiminta oli rinnakkaista Lvivin (maanalaisen) Ukrainan yliopiston kanssa. Aloitetta tukivat Itävallan entiset yliopistojen professorit, joiden ansiosta yliopisto muotoutui noudattamaan perinteisiä linjoja. Ensimmäinen rehtori oli Oleksander Kolessa, ja hänen perinteinen opetusmetodinsa syrjäytti Myh’ailo Hruševskyin kansankorkeakouluhankkeen.
Alkuun UVU:ssa oli 12 professoria ja kolme opettajaa. Opiskelijoita ilmoittautui vain 90, sillä ukrainalaiset emigrantit muuttivat ennen kaikkea Prahaan ja muille Tšekkoslovakian paikkakunnille. Yliopisto siirrettiin siksi Prahaan, ja Tšekkoslovakian valtio takasi taloudellisen tuen ja stipendejä opiskelijoille. Se sai 1921 sekä ulkoministeriön että opetusministeriön myöntämän virallisen aseman. Siirtymisvaiheessa tiedekuntien määrä supistettiin kahteen, filosofiseen ja oikeustieteelliseen, mutta vähitellen opetushenkilöstön ja opiskelijoiden määrä lisääntyi. UVU:sta tuli ukrainalaisen akateemisen elämän keskus Tšekkoslovakiassa. Kirjasto kasvoi, niin että 1920-luvun lopulla se sisälsi 10 000 nimikettä ja oli julkaissut 27 teosta.
1930-luvulla yliopisto joutui kriisiin, kun Tšekkoslovakia lähestyi Neuvostoliittoa ja Puolaa. Kun Kaarlen yliopisto joutui saksalaisen rehtorin johdettavaksi, opiskelijamäärä kasvoi. Yliopisto sai lisää rahoitusta. Prahan ajan viime vaiheissa sillä oli 20 professoria, 10 dosenttia ja kolme opettajaa. Vuosina 1921–1941 yliopistossa valmistui 37 filosofian tohtoria ja 95 oikeustieteen tohtoria. Kun Neuvostoliitto valtasi Prahan toukokuussa 1945, yliopiston toiminta päättyi.
Rehtoreina olivat vuosina 1921–1945 Oleksander Kolessa, Stanyslav Dnistrijanskyi, Ivan J. Horbatševskyi, Fedir Štšerbyna, Dmytro Antonovytš, Andri Jakovliv, Oleksander Mytsjuk, Ivan Borkovskyi ja Avhustyn Vološyn. Jakovliv oli uudestaan rehtorina vuoteen 1945, ja hän siirsi rehtorin tehtävät Vološynille, joka uskoi toiminnan jatkuvan Tšekkoslovakiassa. Jakovliv siirtyi opettajakunnan kanssa länteen. Vološynin toiveet eivät toteutuneet. Hänet pidätettiin, ja hän kuoli vankilassa. UVU:n toiminta lopetettiin ja sen varallisuus ryöstettiin.