Radiohead
Historia > Kid A, Amnesiac ja tyylinmuutos (1999–2001)

Radiohead ei keikkailut aktiivisesti vuosien 1997–1998 kiertueensa jälkeen. Ainoa konsertti oli vuonna 1998, jolloin yhtye esiintyi Amnesty Internationalin konsertissa Pariisissa. Yorke myönsi myöhemmin, että yhtye oli tuolloin lähellä hajoamista ja että hän kärsi masennuksesta. Radiohead alkoi tehdä OK Computerin seuraajaa alkuvuodesta 1999. Vaikka levy-yhtiö ei enää painostanut yhtyettä eikä heillä ollut määräaikaa levyn valmistumiselle, paineet olivat silti kovat. Kaikilla yhtyeen jäsenillä oli erilaiset näkemykset Radioheadin tulevaisuudesta, ja Yorke kamppaili laulujen tekemisen kanssa. Lopulta yhtyeen jäsenet sopivat uudesta tyylistä ja määrittivät paikkansa yhtyeessä uudelleen. Radiohead sulkeutui tuottaja Nigel Godrichin kanssa studioihin Pariisissa, Kööpenhaminassa ja Gloucesterissa sekä lopuksi omaan vastavalmistuneeseen studioonsa Oxfordissa. Nauhoitukset kestivät lähes 18 kuukautta ja päättyivät huhtikuussa vuonna 2000.
Radiohead julkaisi neljännen albuminsa, Kid A:n, vuoden 2000 lokakuussa. Samalla nauhoitetusta materiaalista julkaistiin myöhemmin myös toinen albumi. Kid A ei jatka OK Computerin tyyliä. Se on musiikiltaan ja sanoituksiltaan minimalistinen, ja siinä on aikaisempaa vähemmän kitaroita mutta enemmän erilaisia elektronisia instrumentteja (kuten ondes martenot), ohjelmoituja elektronisia rytmejä ja jazztorvia. Se oli Radioheadin suurin kaupallinen menestys ja nousi suoraan listaykköseksi monissa maissa, kuten Yhdysvalloissa. Menestystä on selitetty hypellä: albumi levisi Napsteriin jo muutamia kuukausia ennen julkaisuaan ja sitä odotettiin hartaasti OK Computerin jälkeen. Vaikka Kid A:lta ei julkaistu singlejä, ”Optimisticin” ja ”Idiotequen” promoversioita soitettiin radiossa. Lyhytvideoita, ”blipejä”, oli vapaassa jakelussa Internetissä, ja niitä soitettiin myös musiikkikanavilla. ”Blipien” taustalla soi katkelmia kappaleista.
Musiikkinäytteet
Radioheadin neljännen albumin, , aloituskappaleessa ”Everything In Its Right Place” tulee ilmi yhtyeen innostus elektroniseen musiikkiin ja Thom Yorken laulun muokkaaminen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kid A sai vuonna 2001 Grammy-palkinnon parhaana vaihtoehtoalbumina, ja se oli myös ehdokkaana vuoden albumiksi. Kid A:ta sekä ylistettiin että kritisoitiin. Sitä kehuttiin paljon, mutta valtavirran kriitikot sanoivat myös albumin olevan vaikea, ”kaupallinen itsemurha”, ja toivoivat yhtyeen palaavan aiempaan tyyliinsä. Radioheadin fanit jakautuivat samaan tapaan: toiset olivat tyrmistyneitä ja toiset pitivät albumia yhtyeen parhaana. Yorke oli kuitenkin yllättynyt siitä, että albumia pidettiin vaikeana ja epäkaupallisena. Hänen mielestään levyn ei ollut tarkoitus olla vaikea eikä radikaali. Radiohead teki Euroopan keikkansa erikoisvalmisteisessa teltassa, jossa ei ollut mainoksia, ja Pohjois-Amerikassa se soitti pienemmissä teattereissa.
Seuraava albumi Amnesiac julkaistiin vuoden 2001 kesäkuussa. Se koostuu Kid A:n nauhoitussessioissa tehdyistä kappaleista, joten se on samantyylinen kuin Kid A, mutta sen kappaleissa on enemmän jazzvaikutteita. Amnesiac oli musiikillinen ja kaupallinen menestys kautta maailman. Se nousi toiseksi Yhdysvaltojen albumilistalla ja oli ehdolla Grammy- ja Mercury-palkintoihin. Albumilta julkaistut singlet ”Pyramid Song” ja ”Knives Out”, Radioheadin ensimmäiset singlet sitten vuoden 1997, eivät menestyneet hyvin. Myös kappale ”I Might Be Wrong” piti ensin julkaista singlenä, mutta lopulta sen sijasta julkaistiin marraskuussa 2001 livelevy I Might Be Wrong: Live Recordings. Se sisältää liveversioita Kid A:n ja Amnesiacin kappaleista sekä akustisen, ennenjulkaisemattoman kappaleen ”True Love Waits”. Amnesiacin julkaisun jälkeen yhtye aloitti maailmankiertueen ja kiersi Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Japanissa.