stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reino Kuuskoski
Luottamustehtävät

Kuuskoskella oli paljon luottamustehtäviä. Hän toimi 1958–1961 Suomen Lakimiesliiton hallituksen puheenjohtajana ja 1958–1961 Paasikivi-seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Lisäksi hän kuului 1951–1961 Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen hallitukseen, 1953–1957 Maalaiskuntien Liiton hallitukseen, 1954–1965 Suomen laki -teoksen toimitusneuvostoon ja 1955–1958 Typpi Oy:n johtokuntaan. Hän oli myös vuodesta 1951 kutsunta-asiain keskuslautakunnan puheenjohtaja. Kuuskoski oli jäsenenä useissa lakikomiteoissa ja toimi 1950–1951 pidätettyjen korvauskomitean, 1950–1952 rakennuslakikomitean, 1952–1954 kuntain keskusrahastokomitean, 1956–1958 johtavien virkamiesten palkkauskomitean, 1957–1958 työttömyyskysymyksen selvittelykomitean, 1959–1965 kuntien valtionapukomitean, 1960–1965 korkeimman hallinto-oikeuden uudistamiskomitean ja 1962–1965 kaavoitustoimen järjestysmuotokomitean puheenjohtajana.
Perhe

Kuuskosken puoliso oli vuodesta 1932 farmaseutti Annikki Lähdekivi. Heillä oli kuusi lasta. Reino Kuuskosken poika, upseerikokelas Risto Kuuskoski kuoli joulukuussa 1957 vain 19-vuotiaana Elimäen Villikkalassa ohjaamansa lentokoneen maahansyöksyssä, jonka tarkkaa syytä ei koskaan saatu selville. Tapaus vauhditti Suomen ilmavoimien kaksi vuotta myöhemmin tekemää päätöstä luopua vaarallisena pidetystä Valmet Vihuri -konetyypistä.
Reino Kuuskoski oli entisen kansanedustajan ja ministerin Eeva Kuuskosken setä.
Teokset

Uusi kunnallislaki. WSOY, 1949.
Suomen kunnallisoikeus. WSOY, 1955.
Kuuskoski–Hannus: Suomen kunnallisoikeus pääpiirteittäin. 1966 (postuumisti).
Aiheesta muualla

Kuuskoski, Reino hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: E. J. Ahla | Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti 1958–1965 | Seuraaja: Aarne Nuorvala |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Rainer von Fieandt | Suomen pääministeri 1958 | Seuraaja: K.-A. Fagerholm |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sven Högström | Suomen oikeusministeri 1953−1954 | Seuraaja: Yrjö Puhakka |
Kuuskosken hauta Vantaan Honkanummen hautausmaalla
Nancy Graves

| Nancy Graves |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nancy Stevenson Graves
Syntynyt: 23. joulukuuta 1939 Pittsfield, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 21. lokakuuta 1995 (55 vuotta) New York City, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  taiteilija
Taiteilija
Salanimi:  Graves, Nancy Stevenson
Aktiivisena:  1965 – 1995
Ala:  kuvanveisto, taidemaalaus, taidegrafiikka ja taide-elokuva
Taidesuuntaus:  realismi ja abstrakti taide
Aiheesta muualla
Kotisivut
Nancy Stevenson Graves (23. joulukuuta 1939 Pittsfield, Massachusetts, Yhdysvallat – 21. lokakuuta 1995 New York City, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen työssään ovat monesti läsnä luonnonläheiset aiheet.
Graves syntyi Massachusettsissa ja oli lapsuudestaan kiinnostunut muun muassa kuvataiteesta, luonnosta, paleontologiasta ja antropologiasta. Hän oli jo silloin tekemisissä näiden aihepiirien kanssa, ja hänen isänsä toimi paikallisen museon taiteellisena johtajana. Hän valmistui Vassar Collegesta ja sitten Yalen yliopistosta.
Graves matkusti vuonna 1964 Fulbright-stipendin turvin Pariisiin opiskelemaan. Hän asettui 1966 New Yorkiin, ja hänen ensimmäinen täysin oma näyttelynsä oli Graham Galleryssä 1968. Kameliveistokset, joilla hän tuli tunnetuksi, pääsivät näytteille alun perin Whitney Museum of American Artiin. Muita tärkeitä Graves-näyttelyitä on pidetty muun muassa Kanadan kansallisgalleriassa Ottawassa.
Graves teki 1970-luvun alussa myös elokuvia. Hän palasi kuvanveiston pariin 1970-luvun lopussa ja alkoi käyttää pronssia taäyin uudella tavalla. Luonnosten sijaan hän valoi teostensa osiksi kopioita luonnonmuodoista kuten  kasveista, ja  rakensi hitsaamalla näistä valuosista ilmavia veistoksia, jotka luovat illuusion keveydestä.
Hän oli maineensa huipulla 1980-luvulla ja kuoli syöpään New Yorkissa vain 54 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Nancy Graves National Gallery of Art. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Nancy Graves (American, 1939–1995) artnet. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Dea K.: Nancy Graves / Nancy Stevenson Graves WideWalls.  24.4.2017. Viitattu 7.3.2019 (englanniksi).
Moses Ingram

Moses Ingram (oik. Monique Denise Ingram; s. 6. helmikuuta 1994 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Koulutus

Ingram suoritti maisterintutkinnon Yalen yliopiston draamakoulussa vuonna 2019.
Filmografia > Elokuvat

| Vuodet | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2021 | The Tragedy of Macbeth | Lady Macduff |
| 2022 | Ambulance | Amy Sharp |
| 2023 | All Dirt Roads Taste of Salt | Josie |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Musta kuningatar | The Queen's Gambit | Jolene DeWitt |
| 2022 | Obi-Wan Kenobi | Obi-Wan Kenobi | Reva Sevander |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Televisiosarja | Palkinnot | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Musta kuningatar | Paras naissivuosa minisarjassa | Ehdokkuus |
Rob Mayth

| Robin Brandes> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rob Mayth  Pimp! Code  Dave Darell  Elektrofachgeschäft  Spread 'N' Lick
Aktiivisena:  2003 -
Tyylilajit:  Hands Up, Dancecore, Electro house
Soittimet:  syntetisaattorit, ohjelmistoinstrumentit
Yhtyeet:  Teenagerz  Straight Flush  Azora  Rob & Chris  1Plus1  Katie Jewels
Levy-yhtiöt:  Zooland Records  Mental Madness Records  Suprime Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rob Mayth (oikealta nimeltään Robin Brandes, s. 5. helmikuuta 1984) on saksalainen eurotrance- sekä house-tuottaja ja DJ.
Hänellä on monenlaisia eri projekteja, kuten Pimp! Code, Teenagerz (Axel Konradin kanssa) ja Dave Darell (Electro House). Robin on myös osa Rob & Chris-yhtyettä, johon kuuluu lisäksi DJ Neo eli Christopher Ast.
Taustaa

Jo nuorena Robin huomasi taitonsa musiikissa. Hän kasvoi perheessä, jossa musiikki merkitsi paljon kaikille. Kahdeksanvuotiaana hän alkoi ottaa pianotunteja, se ei tyydyttänyt häntä täysin. Pitäessään ensimmäistä kosketinsoitintaan käsissään, häntä ei voinut pysäyttää mikään.
Vuonna 1996 hän otti ensimmäiset askeleensa erilaisiin musiikinteko-ohjelmiin. Hän alkoi laittaa kappaleitansa erilaisille sivuille saadakseen suuremman yleisön. Hän sai paljon palautetta ja kritiikkiä, jotka paransivat hänen kappaleidensa laatua. Vuosien kuluessa hän sai monia mahdollisuuksia puhua levy-yhtiöille kappaleidensa julkaisemisesta. Kaikki päätyivät olemaan vain tyhjiä lupauksia. Eräänä päivänä hän tapasi tuottaja-kollegansa Wavelinerin. Tuloksena oli kaksikko nimeltä Waveliner Vs. Rob Mayth. He panostivat suuresti kappaleisiinsa ja tekivät kaksi kappaletta yhdessä Harder Than Ever ja Children of XTC. Kappaleet menestyivät jo melko hyvin Saksan klubilistoilla.
Rob Mayth on tehnyt remixejä mm. Special D.:lle, Cascadalle, Groove Coveragelle, Sven-R-G Vs. Bass-T:lle sekä Angel Citylle. Se on tehnyt hänestä halutun remixaajan. Hänen kappaleensa ovat jo yleinen osa isoissa julkaisuissa ympäri maailmaa. Brandes on myös useiden eri projektien takana kuten; Katie Jewels, Pimp! Code, Straight Flush ja Azora. Robin on esiintynyt useissa maissa, kuten Japani, Amerikka, Ranska, Slovenia ja Puola.
Tuotanto > Rob Mayth

Harder Than Ever (vs. Waveliner) (2003)
Children Of XTC (vs. Waveliner) (2004)
Can I Get A Witness (2005)
Barbie Girl (2006)
Barbie Girl 2007 (2007)
Dare Me (vs. Dan Winter) (2007)
iPower (vs. Floorfilla) (2007)
Goodbye (Na Na Na) (feat. Bar10ders) (2007)
Herz An Herz / Heart To Heart (2008)
Feel My Love (2010)
Another Night 2k12 (2012)
Fanatic (2015)
Tuotanto > Pimp! Code

Body Language E.P. (2006)
Wicked Body Moves / Like a Rocket (2007)
You Know / Raise Your Head Up (2007)
Tuotanto > Teenagerz

Slam Down (2006)
Tuotanto > Dj-mixaukset

Hardbass Chapter 8.Eight (CD 2, DJ Neon kanssa) (2006)
Tuotanto > Julkaisemattomat

Teenagerz - Silver Surfer (Rob Mayth Remix) (2006 tai 2007)
Aiheesta muualla

Rob Mayth Myspacessa (englanniksi)
Rob Mayth Twitter -sivustolla (englanniksi)
Rob Mayth Discogs -sivustolla (englanniksi)
Teenagerz-projektin kotisivut (englanniksi)
Rob Maythin kappaleen "Heart 2 Heart" musiikkivideo
Rekola (täsmennyssivu)

Rekola tarkoittaa seuraavia asioita:
Rekola, Vantaan kaupunginosa
Rekola, asuinalue ja pienalue Kouvolan Kuusankoskella
Rekola, asuinalue ja pienalue Kouvolan Kankaron kaupunginosassa
Rekola, suomalainen sukunimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rekola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mycobacterium tuberculosis
Aiheesta muualla

UniProt: Mycobacterium tuberculosis (englanniksi)
Murtuva maailma

| Murtuva maailma> Dancing on the Edge |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Luoja(t):  Stephen Poliakoff
Pääosissa:  Chiwetel Ejiofor Matthew Goode John Goodman Joanna Vanderham
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC Two  Yle TV1
Esitetty:  4. helmikuuta 2013 – 10. maaliskuuta 2013
Jaksoja:  5
Ikäraja:  
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Stephen Poliakoff
Käsikirjoittaja(t):  Stephen Poliakoff
Säveltäjä(t):  Adrian Johnston
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Murtuva maailma (engl. Dancing on the Edge) on brittiläisen yleisradioyhtiön BBC:n tuottama viisiosainen draamasarja, jonka esitys alkoi BBC Two -televisiokanavalla 4. helmikuuta 2013. Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1930-luvun Lontooseen ja jazzmusiikin maailmaan.
Suomessa sarjaa esitettiin Yle TV1:llä tiistai-iltaisin 24.6.–22.7.2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chiwetel Ejiofor  | … |  Louis Lester   |
|  Matthew Goode  | … |  Stanley Mitchell   |
|  Angel Coulby  | … |  Jessie   |
|  Jacqueline Bisset  | … |  Lady Lavinia Cremone   |
|  Anthony Head  | … |  Arthur Donaldson   |
|  John Goodman  | … |  Walter Masterson   |
|  Tom Hughes  | … |  Julian Luscombe   |
|  Wunmi Mosaku  | … |  Carla   |
|  Joanna Vanderham  | … |  Pamela Luscombe   |
|  Ariyon Bakare  | … |  Wesley Holt   |
|  Jenna-Louise Coleman  | … |  Rosie   |
|  Janet Montgomery  | … |  Sarah   |
|  Allan Corduner  | … |  Mr. Wax   |
|  Laura Haddock  | … |  Josephine/Sarah   |
|  David Dawson  | … |  D.I. Horton   |
|  Jack Donnelly  | … |  Leopold   |
Aiheesta muualla

Murtuva maailma Yle. 4.6.2014
Arvio: Suosittuja mutta sorrettuja Helsingin Sanomat. 24.6.2014
Myllylampi (Sulkava, kirkonkylä)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Sulkava
Koordinaatit:  61°47′42″N, 28°20′12″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78  m 
Rantaviiva:  3,1 km 
Pinta-ala:  0,22 km² 
 fiMyllylampi 
Myllylampi on lampi Sulkavan kirkonkylän luoteispuolella. Myllylampeen laskee luoteesta Kuhalammesta Hasulanjoki. Myllylampi puolestaan laskee Nälänkosken ja Uitonvirran kautta kaakkoon Alanteeseen.
Lammesta on ennen käytetty myös nimeä Sulkavaisen järvi alueella ennen 1500-lukua asuneen Sulkavaisen suvun mukaan. Sama sukunimi näkyi myös muussa alueen nimistössä.
Myllylampi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Sen kosteikkorannat ovat maisemallisesti,
linnustollisesti ja ekologisesti merkittävät.
Rusthollari Pettersonin Helsinginmatka

| Rusthollari Pettersonin Helsinginmatka |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Bror Berger
Käsikirjoittaja:  Bror Berger
Tuottaja:  Bror Berger
Säveltäjä:  ei musiikkia
Pääosat:  Bror Berger
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Monopolfilm
Ensi-ilta:  23. joulukuuta 1912
Kesto:  9 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Seuraaja:  -
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusthollari Pettersonin Helsinginmatka on suomalainen vuonna 1912 valmistunut lyhyt näytelmäelokuva, jonka ohjaajana, käsikirjoittajana, tuottajana ja pääosan esittäjänä oli ruotsalainen Bror Berger (1874–1948). Elokuvaa esitettiin myös nimellä Kuinka rusthollari teki kauppoja Helsingissä.
Elokuvassa rahaa tarvitseva Rusthollari Pettersson lähtee joulun alla Helsinkiin myymään sikaa. Kaupanteko onnistuu, mutta reissulla hän tutustuu myös eräisiin tyylikkäisiin tyttöihin ja rahat palavat nopeasti. Kotiinpaluu muutaman päivän päästä ankaran emännän luokse ei suju iloisissa merkeissä. Elokuvan kuva-aineisto on tuhoutunut.
Näyttelijät

Bror Berger – Rusthollari Pettersson
"porsas makkaramaakari Kniefin sikalasta"
"muutamat sirot tytöt"
"Benediktine munkkilikööri"
Rustavi 2

| Rustavi 2 |
| --- | --- |
 Rustavi 2:n logo
Lähetykset alkoivat:  1994
Kuvaformaatti:  4:3 SDTV
Maa:   Georgia
Pääkonttori:  Tbilisi
Kotisivu:  www.rustavi2.com.ge/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rustavi 2 (რუსთავი 2) on georgialainen valtion hallitsema oleva televisiokanava, joka lähettää Tbilisistä. Vuonna 1994 perustettu kanava on Georgian suurin, ja tavoittaa noin 84 % maan väestöstä. Rustavi 2 esittää muun muassa Georgian ainoata aamu-TV:tä, georgialaisversiota tietokilpailusta Haluatko miljonääriksi? ja David Lettermanin tyylistä keskustelushow'ta. Yksi suosituimmista ohjelmista on 60 minuuttia.
Mediamoguli Erosi Kitsmarishvilin omistamalla kanavalla oli merkittävä rooli ruusujen vallankumouksessa. Kanava oli kriittinen Eduard Ševardnadzen hallitusta kohtaan, mikä tuli esiin 25. heinäkuuta 2001, kun kanavan uutisankkuri Georgi Sanaia murhattiin kotiinsa.
Zurab Zhvanian ja Mikheil Saakašvilin johtaman vallankumouksen jälkeen Kitsmarishvili asettui myös Zhvaniaa vastaan, ja kanava siirtyi valtion haltuun pian vallankumouksen jälkeen. Sittemmin kanava on lähettänyt hallitusta tukevaa materiaalia, kuten Saakašvilin poliittisen vastustajan Irakli Okruašvilin tunnustuksen televisiossa.
Aiheesta muualla

Kanavan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Rustaq

| Rustaq (الرستاق, ar-Rustāq) |
| --- | --- |
 Rustaq
 Koordinaatit: 23.393°N, 57.426°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Al-Batinan eteläinen
Wilaya:  Rustaq
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  30,26 km²
Väkiluku (2010)  ():  28 078
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rustaq (arab. الرستاق‎, ar-Rustāq) on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Hajarvuoriston pohjoispuolella ja Batinan rannikkotasangon etelälaidalla sijaitseva kaupunki. Se on lokakuussa 2011 perustetun Al-Batinan eteläisen kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Rustaq muodostaa samalla yhden Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Rustaq sijaitsee linnuntietä noin 122 kilometriä pääkaupunki Masqatista länteen.
Rustaqin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 25 869 (VL 2003) ja 28 078 (VL 2010). Koko 2 262 neliökilometrin laajuisen Rustaqin piirikunnan väkiluku oli 79 720 as. (2010) ja 101 405 (2013), joista omanilaisten osuus oli 78,3 prosenttia.
Rustaqin linnoitus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rustaq Wikimedia Commonsissa
Rudolf Charousek

Rudolf Charousek
Rudolf Reszo Charousek (19. syyskuuta 1873 – 18. huhtikuuta 1900) oli unkarilainen shakkimestari.
Elämä

Charousek syntyi Prahassa. Pian perhe muutti Unkariin. Siellä Charousek oppi shakin siirrot teini-iässä. Nuoruudessaan hän opiskeli lakitiedettä.
Charousekin kansainvälinen läpimurto šakissa tapahtui Nürnbergin turnauksessa 1896. Hän pääsi mukaan kisaan varapelaajana, kun englantilainen mestari Amos Burn joutui peruuttamaan osallistumisensa. Charousek sijoittui 12. sijalle, mutta kukisti keskinäisessä pelissä maailmanmestari Emanuel Laskerin. Myöhemmin samana vuonna hän jakoi voiton Budapestissä Mihail Tšigorinin kanssa. Vuonna 1897 Charousek voitti syys- ja lokakuun vaihteessa pelatun turnauksen Berliinissä. Hänen taakseen jäivät mm. David Janowski, Carl Schlechter ja Tšigorin. Jo näinä vuosina Charousekin pelaamista haittasi tuberkuloosi, joka aikanaan päätti hänen elämänsä.
Charousekin merkittävin kilpailusaavutus oli Kölnissä 1898, kun hän jakoi Amos Burnin takana toisen sijan Tšigorinin ja Wilhelm Cohnin kanssa ja hänen taakseen jäivät muun muassa entinen maailmanmestari Wilhelm Steinitz, Schlechter ja Janowski.
Charousekin pelitaito herätti huomiota. Lasker totesikin, että joutuu jonakin päivänä pelaamaan maailmanmestaruusottelun häntä vastaan. Lupaava ura kuitenkin sai ennenaikaisen lopun, kun Charousek kuoli Budapestissä huhtikuussa 1900 tuberkuloosiin vain 26-vuotiaana.
Charousek voitti 1890-luvulla monia mestareita. Osa näistä oli aikansa huippuja (kuten Pillsbury ja Lasker) Tosin eräät 1900-luvulla suurmestareiksi kohoavat pelaajat (esimerkiksi Geza Maroczy) olivat vasta uransa alussa. Useat Charousekin huippupelit alkavat erilaisilla gambiiteilla. Charousek olikin tunnettu hyökkäävästä pelityylistään. Toisaalta hän oli herkkähermoinen pelaaja, mikä ei ole eduksi kärsivällisyyttä vaativissa otteluissa. Charousek hävisikin Budapestissä pelatuissa otteluissa 1896 Tšigorinille ja Maroczylle.
Merkittäviä pelejä

Berger vs. Charousek (1892). Voitto Johann Nepomuk Bergeristä Kauschaussa 1892.
Charousek vs. Maroczy (1895). Voitto Geza Maroczysta Budapestissä 1895.
Charousek vs. Lasker (1896). Voitto Emanuel Laskerista Nürnbergin turnauksessa vuonna 1896.
Albin vs. Charousek (1896). Voitto Adolf Albinista Budapestissä 1896.
Charousek vs. Pillsbury (1896). Voitto Harry  Nelson Pillsburysta Budepestissä 1896.
Kirjallisuutta

Philip W. Sergeant: Charousek's Games of Chess (1919). Lontoo, G. Bell & Sons Ltd.
Ludwig Bachmann: Rudolf Charousek: Der geniale ungarische jungmeister im schach, ein lebensbild an der hand von 100 auserwählten partien (1930). Ansbach, C. Brügel & Sohn.
Murtuneet mielet

| Murtuneet mielet |
| --- | --- |
 Kansi on mukaelma Martti Mykkäsen suunnittelemasta Tuntemattoman sotilaan kannesta.
Kirjailija:  Ville Kivimäki
Kansitaiteilija:  Mika Tuominen
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  475
ISBN:  978-951-0-37466-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Murtuneet mielet: Taistelu suomalaissotilaiden hermoista 1939–1945 on historiantutkija Ville Kivimäen kirjoittama suomalainen tietokirja, joka käsittelee toisen maailmansodan aikaista sotilaspsykiatriaa. Se pohjautuu hänen väitöskirjaansa suomalaisten sotilaiden psyyken kestämisestä ja murtumisesta talvi- ja jatkosodassa. Murtuneet mielet sai vuoden 2013 Tieto-Finlandia-palkinnon, ja se on käännetty myös ruotsiksi.
Kivimäki haluaa teoksessaan tuoda esille, että sodan psyykkiset vammat olivat sotavammoja kuten muutkin vammat: ”Psyykkiset oireet olivat pohjimmiltaan mitä normaalein reaktio pöyristyttäviin olosuhteisiin. Ne eivät olleet merkkejä mistään poikkeavasta tai vaillinaisesta luonteenlaadusta – –.”
Hoitoon joutuneiden oireet

Kivimäki pyrkii eri keinoin hahmottamaan, minkälaisia olivat sodanaikaiset psykiatriset potilaat ja missä sodan vaiheissa mielen murtumisia tapahtui. Talvisodan loppuvaiheessa sotilaiden unenpuute, kasvava kaatuneiden määrä, pakkanen ja ylivoiman edessä vetäytyminen aiheuttivat uupumista ja taistelustressiä. Tykistökeskitysten tai jatkuvan rumputulen alaiseksi joutuneissa sotilaissa ilmeni järkyttyneisyyttä, josta käytettiin rivimiesten keskuudessa termiä tärähtäneet. Samanlaisia oireita oli raportoitu ensimmäisen maailmansodan sotilaissa, ja britit olivat antaneet ilmiölle nimen shell shock, ”kranaattikauhu”.
Psyykkisiin häiriöihin liittyi sotavuosina häpeää ja paheksuntaa. Epäiltiin, että osa oirehtivista teeskentelee päästäkseen rintamalta pois. Mielen murtumista ei ymmärretty samanlaiseksi sankaruuden ja uhrivalmiuden ilmentymäksi kuin fyysistä haavoittumista. Nykyisen tulkinnan mukaan monien sotilaiden oireet ilmensivät posttraumaattista stressihäiriötä, jota ei sodan aikana osattu diagnosoida. Se ilmeni vapinana, muistamattomuutena, kouristuksina ja unettomuutena. Oireita hoidettiin esimerkiksi šokkihoidolla (sähkö- ja insuliinišokit).
Psykiatrisen potilaan profiili

Jatkosodan traumoja kartoittaessaan Kivimäki on pyrkinyt löytämään sopivan vertailuryhmän, ja hän on valinnut sellaiseksi sodan kaatuneet. Kaatuneista on saatavissa potilaiden tavoin taustatietoja, joiden avulla vertailu onnistuu. Voidaan myös ajatella, että sekä kaatuneita että psyykkisesti haavoittuneita tuli ennen kaikkea taistelujoukoissa. Tosin psyykkisiä oireita tuli paljon myös taistelualueen ulkopuolella. Näiden ryhmien vertailu tuo esille, että psyyke horjui enemmän perheellisten ja iäkkäiden sotilaiden keskuudessa kuin perheettömien ja nuorten. Upseerien ja aliupseerien suhteellinen osuus potilaiden joukossa oli pienempi kuin kaatuneissa. Ammattiaseman tai maaseutu-kaupunkiasumisen suhteen ei löydy tilastollisia eroja. Tosin maanviljelijöitä kaatui jatkosodan loppuvaiheessa suuri määrä, eikä samaa kasvua löydy psykiatristen potilaiden joukossa.
Psykiatriseen hoitoon päätyivät vain ne, jotka olivat kokonaan menettäneet toimintakykynsä. Jatkosodassa heitä oli 15 700. Lievempiä psyyken häiriöitä sai moninkertainen määrä miehistä, mutta heidän lukumääräänsä ei pystytä selvittämään. Hoitoon joutuneissa on myös ”tavallisista” mielisairauksista kärsineitä ja lievästi kehitysvammaisia, mutta heidän osuutensa on pieni. Työläis- ja maanviljelysammatit olivat tavallisin siviilitausta. Vaikeuksiin joutuneet olivat yleensä jollain lailla pienyhteisön ulkopuolisia: täydennysmiehiä tai luonteeltaan vetäytyviä. Kivimäki katsoo, että hyvä pienyhteisö ja rintamatoveruus suojasivat sotilaita psyyken murtumiselta.
Kirjallisuutta

Kivimäki, Ville: Battled Nerves: Finnish Soldiers’ War Experience, Trauma and Military Psychiatry, 1941–44.  (Väitöskirja)  Åbo Akademi, 2013.  Tiivistelmän verkkoversio. (viitattu 1.3.2023).
Lindstedt, Risto: Murtuneet mielet: Suomi vieritti sotatraumat sotilaiden omaksi syyksi. Suomen Kuvalehti, 2.11.2013, nro 27.  Artikkelin verkkoversio.
Reisjärven kirkko

| Reisjärven kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Reisjärvi
Koordinaatit:  63°36′16″N, 024°56′21″E
Seurakunta:  Reisjärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1820
Suunnittelija:  Anton Wilhelm Arppe
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reisjärven kirkko vuonna 2004
Reisjärven kirkon kellotapuli vuonna 2010
Reisjärven kirkko on Reisjärven evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko Reisjärven kunnassa. Kirkko sijaitsee Reisjärven kirkonkylän keskustassa seututien 760 varrella.
Historia

Nykyinen kirkko on Reisjärven toinen kirkko. Ensimmäinen rakennettiin jo 1620-luvulla. Ensimmäinen kirkko oli suorakaiteen muotoinen vaatimaton rakennus, jossa ei ollut lainkaan tornia. Uusi kirkko rakennettiin vanhan paikalle Anton Wilhelm Arppen suunnitelmien mukaan. Kirkon rakensi Reisjärven oma mestari Niilo Koskela ja rakennus valmistui vuonna 1820. Kirkko vihittiin 2. syyskuuta 1821 ja sen nimeksi tuli Elisabetin kirkko. Vuonna 1900 ristikirkon sakaroita pidennettiin ja ulkoasua muutettiin uusgoottilaiseksi. Myös kirkon kattoratsastaja uusittiin samana vuonna. Alttaritaulun Kristuksen kirkastuminen on maalannut taiteilija Arthur Heickell ja se on vuodelta 1913. Kirkon ja kellotapulin ulkopintoja korjattiin merkittävästi vuonna 2013, jolloin kirkko sai peltikatteen ja kirkon ikkunat sekä portaat uusittiin. Uusimishanke oli merkittävin sitten kirkon perustamisen ja työn kokonaishinnaksi tuli 1,4 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reisjärven kirkko Wikimedia Commonsissa