stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan ympäriajo 2023
Kilpailukategoriat

| Etappi | Etapin voittaja | Kokonaiskilpailu  | Pistekilpailu  | Mäkikilpailu  | Nuorten kilpailu  | Joukkuekilpailu  | Yritteliäin pyöräilijä  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Adam Yates | Adam Yates | Adam Yates | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Adam Yates |
| 2 | Victor Lafay | Adam Yates | Victor Lafay | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Neilson Powless |
| 3 | Jasper Philipsen | Adam Yates | Victor Lafay | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Laurent Pichon |
| 4 | Jasper Philipsen | Adam Yates | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Benoît Cosnefroy |
| 5 | Jai Hindley | Jai Hindley | Jasper Philipsen | Felix Gall | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Wout van Aert |
| 6 | Tadej Pogačar | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Wout van Aert |
| 7 | Jasper Philipsen | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Simon Guglielmi |
| 8 | Mads Pedersen | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Anthony Turgis |
| 9 | Michael Woods | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Bahrain Victorious | Matteo Jorgenson |
| 10 | Pello Bilbao | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Bahrain Victorious | Krists Neilands |
| 11 | Jasper Philipsen | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Bahrain Victorious | Daniel Oss |
| 12 | Ion Izagirre | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Bahrain Victorious | Mathieu van der Poel |
| 13 | Michał Kwiatkowski | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Neilson Powless | Tadej Pogačar | Ineos Grenadiers | Michał Kwiatkowski |
| 14 | Carlos Rodríguez | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Jonas Vingegaard | Tadej Pogačar | Ineos Grenadiers | Giulio Ciccone |
| 15 | Wout Poels | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | Adrien Petit |
| 16 | Jonas Vingegaard | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | ei palkintoa |
| 17 | Felix Gall | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | Felix Gall |
| 18 | Kasper Asgreen | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | Victor Campenaerts |
| 19 | Matej Mohorič | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | Victor Campenaerts |
| 20 | Tadej Pogačar | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | Thibaut Pinot |
| 21 | Jordi Meeus | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo-Visma | ei palkintoa |
| Lopputulos | Lopputulos | Jonas Vingegaard | Jasper Philipsen | Giulio Ciccone | Tadej Pogačar | Team Jumbo–Visma | Victor Campenaerts |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ympäriajo 2023 Wikimedia Commonsissa
Ranskan ympäriajo
UCI World Tour
| --- | --- |
Kaudet:   (UCI World Ranking 2009  UCI World Ranking 2010)  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Kilpailut:   Tour Down Under  Pariisi–Nizza  Tirreno–Adriatico  Milano – San Remo  Katalonian ympäriajo  E3 Prijs Vlaanderen  Gent–Wevelgem  Flanderin ympäriajo  Baskimaan ympäriajo  Pariisi–Roubaix  Amstel Gold Race  La Flèche Wallonne  Liège–Bastogne–Liège  Tour de Romandie  Italian ympäriajo  Critérium du Dauphiné  Sveitsin ympäriajo  Ranskan ympäriajo  Puolan ympäriajo  Eneco Tour  Clásica de San Sebastián  Espanjan ympäriajo  Vattenfall Cyclassics  GP Ouest-France  Grand Prix Cycliste de Québec  Grand Prix Cycliste de Montréal  Lombardian ympäriajo
Risto Antikainen

Risto Olavi Antikainen (s. 18. heinäkuuta 1949 Kuopio) on suomalainen psykologi ja kirjailija.
Antikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eino August Antikainen ja keittäjä Anni Ester Nikkarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta 1968 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1971.
Antikainen sai esikoiskirjastaan Hiljainen kylätie J. H. Erkon palkinnon vuonna 1974.
Teokset

Hiljainen kylätie. Kuvia muuttumisesta, novelleja. WSOY 1974
Opintomatkat, romaani. WSOY 1975
Paperit kevääksi, televisionäytelmä. 1979
Palkinnot

J. H. Erkon palkinto 1974
Kuopion kaupungin Martti Merenmaa-stipendi 1975
Ron Ellis

| Ron Ellis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. tammikuuta 1945 Ontario, Kanada
Kuollut: 11. toukokuuta 2024 (79 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1964–1981
Seurat:   Toronto Maple Leafs (NHL) 
Ronald John Edward Ellis (8. tammikuuta 1945 Lindsay, Ontario – 11. toukokuuta 2024) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi vuosina 1964–1981 NHL-seura Toronto Maple Leafsissa. Hän pelasi NHL:ssä 1034 ottelua, 16 kautta ja voitti Stanley Cupin kaudella 1966–1967. Ellis pelasi Summit Series -sarjassa vuonna 1972 Kanadan paidassa.
Rimmin työväentalo

| Rimmin työväentalo |
| --- | --- |
 Rimmin työväenyhdistyksen talo, talo valmistui marraskuussa 1929.
Sijainti:  Rimmi, Hämeenlinna
Valmistumisvuosi:  1929
Rakennuttaja:  Rimmin Työväenyhdistys ry
Omistaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rimmin työväentalo on entisen Kalvolan kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Rimmin kylässä sijaitseva entinen työväentalo.
Historiaa

Rimmin työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Perustavassa kokouksessa yhdistykseen liittyi runsaat 20 henkeä. Alkuvaiheessa toiminta oli hankalaa, ja kokouksiakin jouduttiin perumaan osallistujien vähyyden vuoksi.
Yhdistys rakensi talon vuosien 1928–1929 aikana Renkajärven rannalle. Tontti saatiin lahjoituksena, ja suuri osa rakennustöistä tehtiin talkoilla. Rakennushanketta varten oli otettava velkaa, mutta se oli vuoteen 1942 mennessä lähes kokonaan maksettu.
Kalvolan työväenyhdistysten jäsenmäärät laskivat 1960–1970-luvuilla, ja ne alkoivat suunnitella yhdistymistä. Vuonna 1984 Iittalan, Taljalan ja Kutilan työväenyhdistykset yhdistyivät Kalvolan Sosialidemokraatit ry:ksi. Rimmin työväenyhdistys jäi yhdistymisen ulkopuolelle. Pian talon ylläpito kävi yhdistykselle ylivoimaiseksi, ja vuonna 1997 yhdistys lakkautettiin ja sen talo sekä maksamattomat sähkölaskut siirrettiin Etelä-Hämeen Sosialidemokraattiselle piirille. Yhdistyksen harvat jäljellä olleet jäsenet siirtyivät Kalvolan Sosialidemokraatteihin.
Vuonna 1999 talo myytiin yksityisomistukseen, ja siitä kunnostettiin arkkitehti Tuula Hellsténin suunnitelmien mukaan kesäasunto. Talon ulkomuoto ja osin sisätilatkin säilytettiin. Vuonna 2014 talo oli edelleen tässä käytössä.
Toimintaa työväentalolla

Talon valmistuttua vuonna 1929 siellä järjestettiin arpajaiset ja juhlat. Ohjelmassa oli arpojen myynnin lisäksi muun muassa keilausta ja tikanheittoa, puhe, kilpailuja ja tanssit. Talolla toimi sotien jälkeen jonkin aikaa urheiluseura Rimmin Ote, mutta sen toiminta ei ollut pitkäaikaista. Vuonna 1997 talolla pidettiin yhdistyksen viimeinen kokous.
Saavatko he joskus toisensa

| 20 suosikkia – Saavatko he joskus toisensa Isto Hiltunen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Isto Hiltusen muut julkaisut
| Kolmas levy 1997 | 20 suosikkia – Saavatko he joskus toisensa 1997 | Onnen oikotie 1998 |
20 suosikkia – Saavatko he joskus toisensa on iskelmälaulaja Isto Hiltusen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmasarjaa.
Kappaleet

Saavatko he joskus toisensa – 4.07 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Mä vielä luokses tuun – 3.17 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Muistojani kannan – 3.54 (säv. Mugdim Avdic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Vie terveiset naiselleni – 3.51 (säv. Mugdim Avdic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Vaahteranlehti – 3.20 (säv. Michael Goodman, Petri Kokko, san. Turkka Mali, sov. Michael Goodman, Adi Mulahalilovic)
Luoksesi tahtoisin – 3.41 (Volio bih da si tu, säv. Zlatko Arslanagic, san. Turkka Mali)
Sua mä jos en saa – 3.31 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Tyttökulta – 4.33 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Turkka Malilovic, sov. Adi Mulahalilovic, Edo Mulahalilovic)
Koivukuja – 3.22 (säv. Adi Mulahalilovic, san. Turkka Mali, Jari Salonen, sov. Adi Mulahalilovic, Edo Mulahalilovic)
Ei jäänyt suru sydämeeni – 3.37 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Tammen oksat – 3.21 (säv. Mikko Mäkinen, Ossi Nieminen, san. Turkka Mali, Ossi Nieminen, sov. Mikko Mäkinen)
Naiseni mennyt on – 3.48 (säv. Adi Mulahalilovic, san. Adi Mulahalilovic, Jari Salonen, sov. Adi Mulahalilovic, Edo Mulahalilovic)
Takaisin – 4.51 (yhdessä Laura Voutilaisen kanssa, alk. Nekako s proljeca,, säv. Zlatko Arslanagic, san. Turkka Mali)
Kultainen ketju – 3.11 (säv. Adi Mulahalilovic, san. Jari Salonen)
Voisin antaa kaiken – 3.41 (säv. Edin Dino Dervishalidovic, san. Turkka Mali, sov. Mikko Mäkinen)
Humpan kohtalo – 3.08 (säv. Edo Mulahalilovic, san. Edo Mulahalilovic, Jari Salonen, sov. Adi Mulahalilovic)
Soita mun silmiin kyyneleet – 4.21 (säv. Mugdim Avdic, san. Markka Tuli, sov. Mikko Mäkinen)
Kuva seinällä – 3.42 (säv. Michael Goodman, san. Turkka Mali, sov. Jussi Niemi, Risto Närhi)
Niin monta kukkaa – 3.36 (säv. Jussi Niemi, san. Turkka Mali, sov. Jussi Niemi, Risto Närhi)
Rinta rottingilla – 3.42 (säv. Mikko Mäkinen, san. Turkka Mali, Tapio Rautavaara)
Saattue Uuteen Meksikoon

| Saattue Uuteen Meksikoon> L'escorte |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Morris
Genre:  sarjakuva
Julkaistu:  1965
Suomennos
Suomentaja:  Juhani Härmä, Timo Reenpää
Kansitaiteilija:  Morris
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1973
Ulkoasu:  pehmeäkantinen
Sivumäärä:  48
ISBN:  951-1-00852-8
Sarja: Lucky Luke
Edeltävä:  Serenadi neljälle Daltonille
Seuraava:  Daltonin muori
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Saattue Uuteen Meksikoon on järjestyksessä 11. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Juoni

Lucky Luken tehtäväksi on annettu viedä Billy the Kid Teksasista Uuteen Meksikoon tuomioistuimen eteen tuomittavaksi siellä tehdyistä rikoksistaan. Ensimmäiseksi Billy the Kid ja Lucky Luke pysähtyvät Gun Gulchiin. Asukkaat pelkäävät Billyä, sillä hän teki myös siellä rikoksia. Viettäessään yötä Gun Gulchin vankilassa Billy tapaa pikkurikollisen nimeltä Bert Malloy. Billy huijaa omaavansa suuren aarteen, jotta Bert auttaisi Billyä pakenemaan Lucky Lukelta matkan aikana. Matkalla Bert koettaa useaan otteeseen auttaa Billyn pakoon, mutta yritykset epäonnistuvat kerta toisensa jälkeen. Lopulta Bert huijaa kokonaisen rikolliskoplan mukaan yritykseen. Huijaus epäonnistuu ja Lucky Luke ja Billy the Kid onnistuvat pakenemaan. Lopulta Lucky Luke ja Billy pääsevät Bronco Puebloon, jossa tuomioistuin on. Billy onnistuu pakenemaan, mutta lopulta Bert paljastaa Billyn vahingossa ja molemmat joutuvat tuomioistuimen eteen.
Ruukki (taajama)

Ruukin rautatieasema vuonna 2008. Asemarakennus purettiin vuonna 2021.
Ruukki on Siikajoen keskustaajama. Taajama oli vuoteen 1973 osa tuolloista Paavolan kuntaa. Vuonna 1973 Revonlahden ja Paavolan kuntaliitoksen yhteydessä taajamasta tuli uuden Ruukin kunnan kuntakeskus. Vuoden 2007 alusta siitä tuli Siikajoen ja Ruukin kuntaliitoksen yhteydessä uuden Siikajoen kunnan kuntakeskus.
Yhteydet

Ruukki sijaitsee valtatieltä 8 Revonlahdella haarautuvan seututien 807 varrella. Kirkonkylältä on matkaa noin 27 kilometriä, Revonlahdelta noin 11 kilometriä ja Paavolasta noin 10 kilometriä. Taajaman läpi virtaava Siikajoki on vanhastaan toiminut tärkeänä sahateollisuuden tukinuittojen kuljetusväylänä. Vuonna 1886 Ouluun saakka jatkettu Pohjanmaan rata kulkee Ruukin kautta. Eräänä tuon ajan perintönä on Ruukissa kunnanviraston molemmin puolin kaksi rautaista niitattua siltaa. Vanhempi siirrettiin nykyiselle paikalleen rautatiesillaksi, ja ”Huokausten silta” on nykyisin kevyemmän liikenteen käytössä. Osa Oulu–Seinäjoki-reitin henkilöjunista pysähtyy Ruukin rautatieasemalla.
Teollisuus

Ruukki on Pohjois-Suomen vanhin teollisuuspaikkakunta. Ruukin teollinen historia alkaa vuodesta 1672, kun Pietari Brahe perusti Ruukinkosken partaalle potaskatehtaan. Sijainti oli edullinen koska potaskan pääraaka-ainetta eli koivuntuhkaa voitiin kuljettaa Siikajokea pitkin. Ruukkiin perustettiin saha vuonna 1846 ja kaljatehdas vuonna 1914.
Nykyään Ruukissa toimii saha- ja puutavarateollisuuden (Ruukki Wood, MSJ-Wood), metalli- ja konepajateollisuuden (MariComp, Reko-Kone), eristevalmistuksen (Ruukin EPS) ja muiden alojen yrityksiä. Huomattava osa teollisuudesta on keskittynyt Ruukin yrityspuistoon.
Ruukissa tuotetaan sähköä Ruukinkosken vesivoimalaitoksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruukki (taajama) Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Ruukinkosken voimalaitos.
Saint-Sulpice-la-Pointe

| Saint-Sulpice-la-Pointe |
| --- | --- |
 Ilmakuva vuodelta 2010
 vaakuna
 Saint-Sulpice-la-Pointe
 Koordinaatit: 43°46′30″N, 1°41′14″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Tarn
Arrondissementti:  Castres
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,0 km²
Väkiluku (2014):  8 642 
 – Väestötiheys:  360 as./km²
Kunnan numero:  81271
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Sulpice-la-Pointe on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Tarnjoen ja sen sivujoen Agoutjoen haarakohdassa.
Saint-Sulpicen kirkon kellotorni.
Kunta on keskiaikainen bastide eli linnoitettu kaupunki. Toisen maailmansodan aikaan kunnan alueelle perustettiin internointileiri, joka purettiin vuonna 1944. Kunnan nähtävyys on Saint-Sulpicen kirkon 1300-luvulta peräisin oleva kello- ja puolustustorni, jonka rakennutti Foixin kreivi Gaston Phébus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Sulpice-la-Pointe Wikimedia Commonsissa
Sarekat Islam

Sarekat Islam on vuonna 1912 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se on maan ensimmäinen puolue, joka sai laajaa kannatusta. Puolue perustettiin muslimikauppiaiden järjestöksi, jotka halusivat edistää taloudellisia etujaan Jaavalla, suhteessa kiinalaisiin, mutta järjestö kehittyi poliittiseksi puolueeksi. Se sai nopeasti suuren suosion ja se alkoi työskennellä Hollannin Itä-Intian hallinnossa. Sen suosion kasvua auttoi järjestön uskonnollinen vakaumus. Puolue suuntautui yhä enemmän vallankumoukselliseen toimintaan vuosikymmenen lopulla. Vuonna 1921 puolue jakautui ja sen kommunistisiipi liittyi Indonesian kommunistiseen puolueeseen.
Saint-Suliac

Saint-Suliac marraskuussa 2011.
Saint-Suliac ([sɛ̃.syl.jak], bretoniksi Sant-Suliav) on kunta Ranskan Bretagnen alueella Ille-et-Vilainen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 942. Kunta kuuluu departementissaan Dol-de-Bretagnen kantoniin Saint-Malon arrondissementissa.
Rance-joen suistossa sijaitseva Saint-Suliac on kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen.
Aiheesta muualla

Saint-Suliacin virallinen sivusto
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Suliac Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Saint-Suliac
Käännös suomeksi
Sareyamou

| Sareyamou |
| --- | --- |
 Sareyamou
 Koordinaatit: 16°5′23″N, 3°14′7″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Timbuktun alue
Piiri:  Dirén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  534 km²
Väkiluku (2009):  19 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sareyamou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 25 kilometriä Diréstä kaakkoon. Kunnassa on 19 400 asukasta (vuonna 2009).
Sareyamoun kunnan pinta-ala on arviolta 534 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Dirén piirin Bingan, pohjoisessa Tienkourin ja Haïbongon, idässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon ja etelässä Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Niger ja sen haarajoet Labou, Djingara ja Kangara sekä muutamia vadeja. Nigerjoen tulvat muodostavat järviä.
Kuntaan kuuluu 15 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, tuaregeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vehnä, hirssi ja durra. Kotieläimistä tärkein on nauta.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu kolme alakoulua, koraanikoulu ja terveysasema.
Saint-Thégonnec Loc-Eguiner

| Saint-Thégonnec Loc-Eguiner |
| --- | --- |
 Saint-Thégonnecin keskusta
 Saint-Thégonnec Loc-Eguiner
 Koordinaatit: 48°31′16″N, 3°56′47″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Arrondissementti:  Morlaix
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,8 km²
Väkiluku (2017):  3 010 
 – Väestötiheys:  60 as./km²
Kunnan numero:  29266
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Thégonnec Loc-Eguiner on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Morlaix'n kaupungista lounaaseen.
Saint-Thégonnec Loc-Eguinerin kunta perustettiin 1.1.2016. Tällöin kaksi kuntaa, Loc-Eguiner-Saint-Thégonnec (bretoniksi Logeginer-Sant-Tegoneg) ja Saint-Thégonnec (bretoniksi Sant-Tegoneg), yhdistyivät. Uuden kunnan hallintokeskus on Saint-Thégonnec.
Seudulla on lukuisia uskonnollisia muistomerkkejä. Saint-Thégonnecin kirkon (Notre-Dame de Saint-Thégonnec) vanhin osa on goottilainen kellotorni. Se on peräisin vuodelta 1563. Kirkkoon rakennettiin 1600-luvulla kirkkopiha, kellotornin ovisyvennys, sakasti, luuhuone ja riemukaari. Vuonna 1610 kirkon pihaan rakennettiin monumentaalinen kalvaarioryhmä.
Notre-Dame de Saint-Thégonnec
Riemukaari
Luuhuone
Kalvaarioryhmä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Thégonnec Loc-Eguiner Wikimedia Commonsissa
Ruukki (Heinola)

| Ruukki |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°13′09″N, 26°15′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Kannusjärveen 
Järvinumero:  14.179.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84 m  
Pituus:  2 km  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  4,58 km  
Pinta-ala:  22,065 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuukki 
Ruukki  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Saukonmutkan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 2,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84 metriä mpy.
Saint-Séverinin kirkko

Kirkon julkisivu sivukadun puolella.
Kirkon takasivu Rue Saint-Jacquesin puolella.
Saint-Séverinin kirkko on keskiaikainen kirkko Pariisin Latinalaiskorttelissa, 5. arrondissementin alueella.
Kirkko on saanut nimensä 500-luvulla eläneen erakon, pyhän Severinus Pariisilaisen mukaan. Hän tiettävästi asui tällä seudulla ja suostutteli frankkien kuninkaan Klodvigin pojanpojan Clodoaldin ryhtymään papiksi. Ensimmäinen kirkko rakennettiin paikalle jo Severinuksen elinaikana 500-luvulla, mutta se tuhoutui myöhemmin normannien hyökkäyksessä. Nykyisen kirkon rakentaminen aloitettiin 1200-luvulla Filip II:n aikana ja sitä laajennettiin 1300-luvulla. Suuri osa kirkosta tuhoutui tulipalossa satavuotisen sodan aikana vuonna 1448, mutta se rakennettiin pian entistä ehommaksi arkkipiispa Guillaume d’Estoutevillen aloitteesta. Sivukappelit on rakennettu vuosina 1498–1520. Kirkkoon lisättiin toinen sakaristo vuonna 1643 ja hoviarkkitehti Jules Hardouin-Mansartin suunnittelema ylimääräinen kappeli vuonna 1673. Ludvig XIV:n serkku Montpensierin herttuatar otti kirkon vuonna 1684 suojelukseensa ja kustansi kuorin uudistustyöt. Muutostyöt suunnitteli Charles Le Brun.
Saint-Séverin on liekkigotiikan täydellinen ilmentymä. Runsaasti koristeltu kirkko on viisilaivainen ja pitkästä rakennusajastaan huolimatta arkkitehtonisesti yhtenäinen. Erityisesti kaksinkertainen kuorikäytävä on sisältä näyttävä monimutkaisten holvirakennelmiensa ansiosta. Saint-Séverinin tornissa on Pariisin vanhin tornikello vuodelta 1412. Kirkon pihalla on keskiaikainen luukammio eli katettu joukkohauta, jossa vainajien luut on sijoitettu kattoristikkoon.
Kirkkomaalla suoritettiin vuonna 1474 eräälle kuolemaantuomitulle vangille maailman ensimmäinen sappikivileikkaus. Koska vanki suostui vapaaehtoisesti leikkaukseen ja selvisi hengissä, kuningas Ludvig XI armahti ja palkitsi hänet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Séverinin kirkko Wikimedia Commonsissa
Seurakunnan kotisivu (ranskaksi)
Ron Eldard

Ronald Jason ”Ron” Eldard (s. 20. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi seitsemästä lapsesta toiseksi nuorimpana Long Islandilla, New Yorkissa. Varhaista menestystä tuleva näyttelijä sai osakseen nyrkkeilijänä.
Eldard teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1989. Hän on sittemmin esiintynyt muun muassa elokuvissa Kun aseet vaikenevat (1998) ja Aavelaiva (2002).
Aiheesta muualla

Ron Eldard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sansankidé

| Sansankidé |
| --- | --- |
 Sansankidé
 Koordinaatit: 14°25′22″N, 9°57′40″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Diéman piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  308 km²
Väkiluku (2009):  5 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sansankidé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 5 000 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Sansankidén kunnan pinta-ala on 308 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Lakamanén ja idässä Diéouran sekä etelässä Bafoulabén piirin Diallanin ja lännessä Diakonin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöihin kuuluu Koumbo.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia ja pensasaroa.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat khasonkoja, fulbeja ja bambaroita.
Sansankidésta on huonokuntoinen tieyhteys Lakamanéen. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, maissi ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Sarkotesta

Granaattiomenan meheväkuorisia siemeniä.
Sarkotesta on kasvianatomiassa siemenkasvien siemenen kuoren eli testan pehmeä, mehevä kerros. Sarkotesta syntyy kehittyvän siemenaiheen ulommasta kalvosta. Se voi olla värikäs ja toimia houkuttimena siemeniä levittäville eläimille. Sarkotesta voi kehittyä siemenvaipaksi eli arillukseksi, mutta kaikki siemenvaipat eivät anatomisesti kehity siemenaiheen kalvosta vaan vaihtoehtoisesti sikiäimeen kiinnittyvästä perästä. Esimerkiksi granaattiomenan hedelmän syötävä, mehevä osa koostuu siemeniä ympäröivästä sarkotestasta.
Saksan ilmavoimien komentaja

Saksan ilmavoimien komentaja johtaa Saksan ilmavoimia apunaan esikunta, jota johtaa esikuntapäällikkö.