stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Southampton

| Southampton Southampton |
| --- | --- |
 Myötäpäivään vasemmasta yläkulmasta: Bargate; kaupungintalo; muurinharjaa; villavarasto ja tullihuone; Southwestern house.
 Southamptonin sijainti Englannissa ja Hampshiressä.
 fiSouthampton 
 50°54′25″N, 1°24′14″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Alue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Hampshire
Hallinnon tyyppi:  Yhtenäishallintopiiri
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  48 km²
Metropolialue:  559 km²
Väestö
Väkiluku (2021):  250 000
Väestötiheys:  5 181 as./km²
Metropolialue:  1 150 000
Metropolialueen väestötiheys:  2 061 as./km²
 www.southampton.gov.uk 
Southampton on noin 250 000 asukkaan katedraalikaupunki (city) ja itsenäinen yhtenäishallintopiiri Hampshiren muodollisessa kreivikunnassa Etelä-Englannissa, Englannin kanaalin rannikolla. Se sijaitsee Test- ja Itchenjoen väliin jäävällä niemimaalla Southampton Waterin pohjukassa. South Hampshiren metropolialueella, johon kuuluvat Southamptonin lisäksi Portsmouth, Eastleigh, Fareham ja Winchester, asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä.
Southamptonissa on Felixstowen jälkeen Ison-Britannian toiseksi vilkkain satama, johon suuntautuu kansainvälistä risteily- ja konttiliikennettä. Telakkatoiminnan lisäksi kaupungissa on ilmailu-, moottori- ja sähköteollisuutta sekä kaksi yliopistoa, Southamptonin yliopisto ja Solent University. Yliopistojen ohella merkittävimpiä työllistäjiä ovat Southamptonin kaupunki ja Britannian maanmittauslaitos, jonka pääkonttori on ollut kaupungissa 1840-luvulta lähtien.
Historia > Clausentum ja Hamwic

Roomalaiset rakensivat noin vuonna 70 pienen Clausentumin satamakaupungin Itchenjoen mutkaan Southamptonin nykyisestä keskustasta itään. Sen suojaksi pystytettiin myöhemmin paaluvarustus, joka korvattiin vuosina 350–370 kivimuurilla. Alueelta on löydetty arkeologissa kaivauksissa muun muassa Ancasta-jumalattaren alttari, Herkuleen ja Venuksen patsaat sekä roomalaisia lyijyharkkoja. Clausentum hylättiin kokonaan 400-luvun alussa sen toimittua mahdollisesti vähän aikaa saksien rannikkolinnakkeena.
Saksit perustivat Hamwic-nimisen kylän Test- ja Itchenjokien väliselle niemelle viimeistään 700-luvun alussa kuningas Inen hallitessa Wessexiä. Kylästä on käytetty kirjallisissa lähteissä myös nimiä Hamwih, Hamwich ja Hamtun. Arkeologisten tutkimusten perusteella Hamwicissa oli jopa 3 000 asukasta ja sen talot oli järjestetty ruutukaavaan nykyisten St Mary Streetin ja Chapel Roadin varrelle. Monet asukkaista olivat käsityöläisiä ja kauppiaita, ja kylästä onkin löydetty enemmän anglosaksien kolikoita kuin mistään muualta Englannista. Hamwic autioitui 870-luvulla, kun viikingit alkoivat tehdä hyökkäyksiä Englantiin ja maan poliittinen ja taloudellinen vakaus horjui.
Anglosaksit rakensivat 900-luvun alussa hieman Hamwicista länteen uuden kaupungin osana linnoituskaupunkien ketjua, jonka kuningas Alfred seuraajineen perusti Etelä-Englantiin. Kaupungin nimeksi tuli nyt ensi kertaa Southampton (muinaisenglanniksi Suthhamtunam). Viikingit hyökkäsivät Southamptoniin ainakin vuosina 980, 981 ja 994, minkä jälkeen hyökkäykset taukosivat kuningas Ethelredin neuvotteleman sopimuksen myötä. Viikingit kuitenkin palasivat ryöstämään kaupungin vielä vuosina 1001, 1006 ja 1012. Lopulta Ethelred pakeni Ranskaan ja uskalsi palata Englantiin vasta viikinkien kuninkaan Sven Haaraparran kuoleman jälkeen. Ethelredin kuoltua vuonna 1016 anglosaksien neuvosto kokoontui Southamptoniin valitsemaan Sven Haaraparran Knuut-pojan Englannin uudeksi kuninkaaksi, minkä jälkeen Englannista tuli vähäksi aikaa osa Pohjanmeren valtakuntaa.
Historia > Menestyvä kauppakaupunki

Normannivalloituksen (1066) jälkeen Southamptonista tuli tärkein välisatama matkalla Winchesteristä Normandiaan. Kaupunkiin muuttaneita normanneja varten perustettiin vuonna 1070 Pyhän Mikaelin kirkko, joka rakennettiin tornia lukuun ottamatta kokonaan uudelleen 1100-luvulla. Domesday bookin laatimisen aikoihin (1086) Southamptonissa oli arviolta 650–850 asukasta ja sen maa-alueet kuuluivat kuningas Vilhelmille, joka oli luovuttanut niiden hallinnan 65 ranskalaissyntyiselle ja 31 englantilaissyntyiselle maanomistajalle.
Vilhelmin pojanpoika Henrik I oli todennäköisesti Southamptonissa marraskuussa 1120, kun hänen poikansa ja tuleva kruununperijänsä Vilhelm Adelin hukkui Valkoisen laivan mukana Barfleurin edustalla. Vuonna 1124 Henrik lahjoitti Itchenjoen rannalta maata Pyhän Dionysiuksen augustinolaisluostaria varten. Luostarilla oli tärkeä rooli kaupungin uskonnollisessa elämässä aina vuoteen 1536 saakka, jolloin Henrik VIII lakkautti Englannin luostarilaitoksen.
Southampton sai erioikeuskirjan ensimmäistä kertaa, kun kuningas Henrik II nousi Englannin valtaistuimelle vuonna 1154. Kuninkaan määräyksestä Englantiin sai jatkossa tuoda viiniä vain Southamptonin sataman kautta, minkä vuoksi kauppiaat rakennuttivat taloihinsa varastotiloja viinitynnyreille. Tältä ajalta on säilynyt nykypäiviin asti kuningas Juhanan palatsi, joka kuului 1180-luvulla normannikauppiaalle – nimi perustui myöhempään väärinkäsitykseen eikä kuningas Juhana koskaan omistanut taloa. Henrik II vahvisti kaupungin puolustusta rakentamalla Southamptonin linnan sekä kaupunginmuurin ja siihen kuuluvan massiivisen Bargaten (1180).
Historia > Sotien ja taantumuksen aika

Kuningas Juhanan menetettyä 1200-luvun alussa Englannin Kanaalin-takaiset maat Ranskalle Southampton alkoi vähitellen muuttua kauppakaupungista sotilaskaupungiksi. Maiden menetys hiersi englantilaisia ja johti lopulta vuonna 1337 satavuotiseen sotaan, kun kuningas Edvard III katsoi Filip IV:n jälkeläisenä Ranskan kruunun kuuluvan itselleen. Lokakuussa 1338 ranskalaisten sotalaivasto hyökkäsi Southamptoniin ja hävitti sen perusteellisesti. Hyökkäyksen jälkeen Edvard III määräsi kaupunginmuurin laajennettavaksi ulottumaan koko kaupungin ympäri.
Kesällä 1415 kuningas Henrik V esitti jälleen vaateen Ranskan kruunusta ja kokosi joukkonsa Southamptoniin hyökätäkseen Kanaalin yli. Armeijan valmistellessa lähtöä Marchin jaarli paljasti tekeillä olevan salajuonen kuninkaan syrjäyttämiseksi. Pikaisen oikeudenkäynnin jälkeen salaliittolaiset mestattiin Bargaten edustalla ja kuningas purjehti joukkoineen Azincourtin taisteluun.
Henrik VI:n hallituskaudella Southamptonille myönnettiin kaupungin asema vuonna 1445 ja kreivikunnan asema kaksi vuotta myöhemmin. Kreivikuntana sillä oli oikeus valita pormestarin lisäksi oma seriffinsä, jonka yhtenä tehtävänä oli panna kuninkaan määräyksiä täytäntöön. Kaupungin talous jatkoi tasaista hiipumistaan, vaikka se onnistuikin pitkään säilyttämään yksinoikeuden tuoda viiniä Englantiin. Tilannetta pahensi entisestään sota Espanjaa vastaan 1500-luvun lopulla. Kreivikunta ei onnistunut saamaan monarkilta lisää erioikeuksia mutta pyrki parantamaan asemiaan omien parlamenttiedustajiensa avulla.
Elokuussa 1620 Mayflower ja Speedwell lähtivät Southamptonin satamasta kohti Pohjois-Amerikkaa. Speedwellin runko alkoi kuitenkin vuotaa jo alkumatkasta ja laivat joutuivat palaamaan Plymouthiin, josta vain Mayflower jatkoi purjehdusta Uuteen-Englantiin mukanaan 102 matkustajaa. Muuttoliike Pohjois-Amerikkaan Southamptonin ja Portsmouthin satamien kautta jatkui vilkkaana koko 1600–1800-lukujen ajan.
Englannin sisällissodassa Southamptonissa oli sekä kavaljeerien että parlamentaristien kannattajia. Marraskuussa 1642 parlamentaristit miehittivät kaupungin, mutta jo seuraavana vuonna kavaljeerit saivat haltuunsa viereisen Romseyn kaupungin ja uhkasivat hyökätä myös Southamptoniin. Maaliskuussa 1644 käydyn Cheritonin taistelun jälkeen he joutuivat kuitenkin perääntymään takaisin länteen. Seuraavana vuonna parlamentaristit onnistuivat valloittamaan myös Winchesterin.
Kesäkuussa 1665 Southamptonissa puhkesi ruttoepidemia, joka tappoi 1 200 asukasta syksyyn mennessä. Ei tiedetä, saapuiko tauti kaupunkiin ulkomaisten laivojen mukana vai levisikö se Lontoosta. Osa kaupunkilaisista onnistui pakenemaan ruttoa muualle mutta heidän palattuaan kaupungissa puhkesi toinen epidemia. Ruton seurauksena Southampton taantui pahoin ja jäi pitkäksi aikaa Portsmouthin varjoon. Suurin osa ulkomaankaupasta siirtyi Lontooseen 1700-luvun alkuun mennessä.
Hallinto

Southampton on niin sanottu yhtenäishallintopiiri. Kaupunki on vastuussa rajojensa sisällä kaikista paikallishallinnon tehtävistä. Kaupunginvaltuustossa on 48 demokraattisesti valittua valtuutettua. Sen johtaja valitaan vuosittain, ja johtaja nimittää itselleen 2-9 jäsentä hallitukseensa, joka valvoo valtuuston toimintaa.
Vuonna 2018 valitussa valtuussa on 25 jäsentä Työväenpuolueesta, 19 Konservatiivipuolueesta, 3 sitoutumatonta ja 1 niin kutsutusta Southampton Independents -ryhmästä.
Väestö

Britannian tilastokeskuksen arvion mukaan Southamptonissa oli vuoden 2017 puolivälissä 252 359 asukasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaita oli 236 882. Väkiluku oli kasvanut 8,9 prosentilla vuoden 2001 väestönlaskennasta. Asukkaista 82,4 oli syntynyt Britanniassa, ja valkoihoisten brittien osuus oli 77,7 prosenttia. Vielä vuoden 2001 väestönlaskennassa valkoihoisia brittejä oli ollut 88,7 prosenttia asukkaista. Valkoihoisten brittien osuus oli hieman pienempi kuin Englannissa keskimäärin. Väestönlaskennan perusteella toiseksi eniten oli muualta tulleita valkoihoisia ja kolmanneksi eniten intialaisia. Asukkaista 51,5 prosenttia oli kristittyjä, 33,5 prosenttia uskonnottomia ja 4,2 prosenttia muslimeita.
Urheilu

Southamptonista on kotoisin jalkapalloseura Southampton FC.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Southampton Wikimedia Commonsissa
Clausentumin raunioista löydetty Ancastan alttari on näytteillä SeaCity Museumissa.
Henrik II:n rakentama Bargate (1180).
1400-luvun lopulla rakennettu Tudor House toimii nykyään museona.
RMS Titanic Southamptonin satamassa 10. huhtikuuta 1912.
Liittoutuneiden erikoisjoukkoja Southamptonin satamassa ennen Normandian maihinnousua.
Patrick Williams (koripalloilija)

| Patrick Williams |
| --- | --- |
 Williams yliopistopelaajana vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Patrick Lee Williams
Syntynyt: 26. elokuuta 2001 (ikä 23) Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  102 kg
Nyk. joukkue:  Chicago Bulls
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  4. varaus 2020 (Chicago Bulls)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2019–2020:  Floridan osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
2020–:  Chicago Bulls
Patrick Lee Williams (s. 26. elokuuta 2001 Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Williams pelasi yliopistokoripalloa Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa kauden 2019–2020. Hänet valittiin kauden päätteeksi konferenssinsa parhaaksi kuudenneksi mieheksi ja tulokkaiden tähdistöviisikkoon. Chicago Bulls varasi Williamsin NBA:han neljännellä vuorolla vuoden 2020 varaustilaisuudessa.
Other People’s Songs

| Other People's Songs Erasure |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 27. tammikuuta 2003 (UK) 28. tammikuuta 2003 (USA)
 Tuottaja(t): Erasure ja Gareth Jones
 Tyylilaji: Synthpop
 Kesto: 41.17
 Levy-yhtiö: Mute Records
Erasuren muut julkaisut
| Loveboat 2000 | Other People's Songs 2003 | Hits! The Very Best Of Erasure 2003 |
Other People's Songs on Erasuren kymmenes studioalbumi sisältäen yhtyeen tulkinnat kahdestatoista jäsenten musiikilliseen kehitykseen vaikuttaneesta kappaleesta.
Projekti lähti alun perin liikkeelle Bellin ajatuksesta tehdä soololevy, jolla olisi pelkästään Phil Spectorin säveltämiä lauluja. Lopulta levystä tuli kuitenkin molempien osapuolten valitsemista kappaleista koostuva, puhdasverinen Erasure-albumi.
Muusikot

Vince Clarke - syntetisaattorit, kosketinsoittimet, kitarat
Andy Bell - laulu
Kappalelista

"Solsbury Hill" – 4.20  (Gabriel) (alkuperäisesittäjä: Peter Gabriel)
"Everybody's Got to Learn Sometime" – 3.20  (Warren) (alkuperäisesittäjä: The Korgis)
"Make Me Smile (Come Up and See Me)" – 3.58  (Harley) (alkuperäisesittäjä: Steve Harley and Cockney Rebel)
"Everyday" – 2.00  (Petty/Holly) (alkuperäisesittäjä: Buddy Holly)
"When Will I See You Again" – 2.59  (Gamble/Huff) (alkuperäisesittäjä: The Three Degrees)
"Walking in the Rain" – 2.49  (Mann/Weil/Spector) (alkuperäisesittäjä: The Ronettes)
"True Love Ways" – 3.08  (Holly/Petty) (alkuperäisesittäjä: Buddy Holly)
"Ebb Tide" – 3.07  (Maxwell/Sigman) (alkuperäisesittäjä: The Righteous Brothers)
"Can't Help Falling In Love" – 3.29  (Weiss/Hugo & Luigi) (alkuperäisesittäjä: Elvis Presley)
"You've Lost That Lovin' Feelin" – 4.00  (Mann/Weil/Spector) (alkuperäisesittäjä: The Righteous Brothers)
"Goodnight" – 4.10  (Eberhardt) (alkuperäisesittäjä: Cliff Eberhardt)
"Video Killed the Radio Star" – 3.51  (Downes/Horn/Woolley) (alkuperäisesittäjä: Buggles)
Albumin listasijoitukset

Iso-Britannia - sija 17.
Yhdysvallat - sija 138.
Saksa - sija 17.
Singlet ja niiden listasijoitukset

| Nimi | UK Singles | Saksan singlelista | US Hot 100 | USA tanssilista |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Solsbury Hill" | 10 | 29 | - | - |
| "Make Me Smile (Come Up and See Me)" | 14 | 58 | - | - |
Pentti Sistonen

Pentti Sistonen (26. lokakuuta 1924 Helsingin maalaiskunta – 23. huhtikuuta 2010 Hyvinkää) oli suomalainen kapellimestari ja musiikkipedagogi. Hän tuli tunnetuksi varsinkin nuoriso-orkesteritoiminnan edelläkävijänä.
Sistonen opiskeli viulunsoittoa ja orkesterinjohtamista Sibelius-Akatemiassa. Hän suoritti kapellimestaritutkinnon vuonna 1951. Sistonen osallistui myös orkesterinjohdon kursseihin Wienissä ja Salzburgissa. Hän voitti ensimmäiset palkinnot kapellimestarikilpailuissa Hilversumissa ja Sienassa. Sistonen työskenteli kapellimestarina ensin Joensuussa ja siirtyi sitten johtamaan Oulun kaupunginorkesteria. Hän toimi myös kymmenen vuoden ajan kapellimestarina ja viulunsoiton opettajana Kuopion musiikkiopistossa. Vuodesta 1978 Sistonen työskenteli viulunsoiton lehtorina Hyvinkään musiikkiopistossa. Lisäksi hän johti musiikkiopiston kamari- ja puhallinorkestereita sekä Hyvinkään orkesteria. Hyvinkään orkesteri ja sen ohjelmisto kehittyivät merkittävästi Sistosen johtaessa sitä lähes kymmenen vuoden ajan, kunnes jäi eläkkeelle.
Sistonen vaikutti laajimmin työllään nuorten musiikinopiskelijoiden parissa. Hän johti kesäisiä orkesterileirejä Limingassa, Raudaskylässä ja Riistavedellä. Kansainvälisiä asiantuntijoita saapui tutustumaan Sistosen työn tuloksiin. Sistonen kuoli 85-vuotiaana. Hyvinkään musiikkiopistoon perustettiin hänen muistorahastonsa opiskelijoiden orkesterisoiton ja kamarimusiikin harrastuksen tueksi.
Sällijärvi

| Sällijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°30′29″N, 25°35′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niiniveden valuma-alue (14.34)
Laskupuro:  Sällipuro Häkinjärveen 
Järvinumero:  14.346.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  410 m  
Rantaviiva:  2,721 km  
Pinta-ala:  28,474 ha  
Tilavuus:  0,0009951 km³ 
Keskisyvyys:  3,49 m  
Suurin syvyys:  13 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSällijärvi 
Sällijärvi  on Keski-Suomessa Uuraisilla Sälliperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 995 100 kuutiometriä eli 0,0010 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 13,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niiniveden valuma-alueella (14.34), jonka Häkinjärven valuma-alueeseen (14.346) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121 metriä mpy.
Paul Haarhuis

| Paul Haarhuis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. helmikuuta 1966 (ikä 58)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  80 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1989–2003
Palkintorahat:  7 751 962 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (6.11.1995)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  267–258
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (31.1.1994)
Turnausvoittoja:  54
Voitot/tappiot:  607–239
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Paul Haarhuis (s. 19. helmikuuta 1966 Eindhoven) on alankomaalainen entinen tennispelaaja. Hän on ATP-maailmanlistan nelinpelirankingin entinen ykkönen. Kaksinpelirankingilla hän oli korkeimmillaan sijalla 18. Hän voitti urallaan kuusi Grand Slam -turnausta miesten nelinpelissä. Kaiken kaikkiaan hän voitti yhden kaksinpeliturnauksen ja 54 nelinpeliturnausta.
Grand Slam -turnausvoitot miesten nelinpelissä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Nelinpelipari | Loppuotteluvastustajat | Loppuottelun tulos |
| 1994 | Australian avoimet |  Jacco Eltingh |  Byron Black  Jonathan Stark | 6–7(3), 6–3, 6–4, 6–3 |
| 1994 | Yhdysvaltain avoimet |  Jacco Eltingh |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde | 6–3, 7–6(1) |
| 1995 | Ranskan avoimet |  Jacco Eltingh |  Nicklas Kulti  Magnus Larsson | 6–7(3), 6–4, 6–1 |
| 1998 | Ranskan avoimet (2)  |  Jacco Eltingh |  Mark Knowles  Daniel Nestor | 6–3, 3–6, 6–3 |
| 1998 | Wimbledon |  Jacco Eltingh |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde | 2–6, 6–4, 7–6(3), 5–7, 10–8 |
| 2002 | Ranskan avoimet (3)  |  Jevgeni Kafelnikov |  Mark Knowles  Daniel Nestor | 7–5, 6–4 |
Paulo Vanzolini

Paulo Emílio Vanzolini (s. 25. huhtikuuta 1924, São Paulo – 28. huhtikuuta 2013, São Paulo) oli brasilialainen säveltäjä. Hänet tunnetaan sambojensa ohella tieteellisestä tutkimustyöstään eläintieteen, varsinkin herpetologian parissa.
Vanzolinin kotikaupunki on São Paulo.
Aiheesta muualla

Vanzolinin elämästä (portugaliksi)
Pelttari

Pelttari on suomenkielinen sukunimi. Pelttari-nimisiä ovat muun muassa seuraavat suomalaiset henkilöt:
Kirsi Heikel (o.s. Pelttari), radio- ja televisiotoimittaja
Ahti Pelttari (s. 1961), basisti, laulaja ja lauluntekijä
Antti Pelttari (s. 1965), Suojelupoliisin päällikkö, virkamies ja juristi
Essi Pelttari (s. 1990), taidoka
Heidi Pelttari (s. 1985), jääkiekkoilija
Matti Pelttari (1943–2018), poliitikko (Kokoomus), Rovaniemen kaupunginjohtaja 1984–2003
Minna Pelttari (s. 1965), korkeushyppääjä
Niilo Pelttari (1886–1940), agronomi, maamieskoulun johtaja ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
Paavo Pelttari (1887–1949), metsänhoitaja, virkamies ja metsäasiantuntija, metsäneuvos
Seppo Pelttari (s. 1941), keskustapoliitikko
Tuula Pelttari (s. 1944), toimittaja ja kirjailija
Paula Risikko (o.s. Pelttari, s. 1960), poliitikko ja eduskunnan puhemies (Kokoomus).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pelttari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peluri

Peluri (ven. Игрок, Igrok; op. 24) on nelinäytöksinen ooppera, jota Sergei Prokofjev alkoi säveltää vuonna 1915. Libreton siihen teki säveltäjä Fjodor Dostojevskin romaanin pohjalta. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa 29. huhtikuuta 1929 Brysselin Théâtre de la Monnaiessa Corneil de Thoranin johdolla.
Pekka Alpo

Pekka Alpo 1930-luvun alussa.
Pekka Albin Alpo (alk. Muhonen, 26. helmikuuta 1877 Heinävesi – 5. helmikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1920–1948, joka sai mainetta erityisesti Strindbergin ja Tolstoin näytelmien esitysten nykyaikaistamisesta.
Alpon vanhemmat olivat maanviljelijä Niilo Muhonen ja Angelika Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 ja sai kiinnityksen Suomalaiseen teatteriin 1897, mutta erosi 1901 ja lähti opintomatkalle Saksaan ja Ranskaan. Kasimir Leinon johtaman Suomen Näyttämön palveluksessa  hän oli ohjaajana 1903–1094 ja Tampereen teatterissa näyttelijänä 1904–1905 sekä uuden opintomatkansa jälkeen johtajana 1907–1912. Kansan näyttämön johtajana hän toimi 1912–1914 ja sen jälkeen 1914–1920 johtajana Viipurissa toimineessa Suomalaisessa maaseututeatterissa. Suomen Kansallisteatteriin hän siirtyi 1920, teatterin apulaisjohtajana hän toimi aina vuoteen 1948 asti ja johtokunnan jäsenenä 1925–1948. Vuosina 1920–1929 hän myös opetti Suomen Näyttämöopistossa.
Toimikaudellaan Tampereen teatterissa Alpo sai vauhtia teatteritalohankeeseen niin, että teatterirakennus valmistui 1913.  Alpo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1948.
Kirjallisuutta

Käki, Ritva: Pekka Alpo – Arkadiateatterin näyttelijästä Suomen Kansallisteatterin ohjaajaksi. Opinnäytetyö, Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen laitos.
People Like Us

People Like Us voi tarkoittaa seuraavia
Työn sorjat (People Like Us), brittiläinen komediasarja
People Like Us, The Mamas & the Papasin albumi
People Like Us, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2012
People Like Us, singaporelainen järjestö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”People Like Us”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paul-Marie Molin

Paul-Marie Molin (1. toukokuuta 1885 – 17. elokuuta 1967) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Afrikan lähetyssaarnaajien (Valkoisten Isien) papiksi 29. kesäkuuta 1911 ja nimitettiin Bamakon apostoliseksi vikaariksi sekä Garban titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Louis-Joseph Maurin, jota avustivat Marie-Joseph Cuaz ja Jean-Marie Bourchany. Molin erosi tehtävistään vikaarina 21. tammikuuta 1949. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Pekka Sivonen

Pekka Päiviö Sivonen (s. 1961 Heinävesi) on valtiotieteen ylioppilas ja Digian hallituksen entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut 1980-luvulla ja 1990-luvulla erilaisissa tiedotus-, viestintä- ja mainosalan tehtävissä muun muassa toimittajana Urheilukalastus-lehdessä, toimitussihteerinä Talouselämä -lehdessä ja vastaavana päällikkönä SanomaPrintin yritysjulkaisuissa. Sivonen on ollut perustamassa Viestinnäntekijät Oy:tä, Mainonnantekijät Oy:tä ja Comma Finland Oy:tä. Hän on myös Commasta irronneen kuopiolaisen mainostoimisto FC Mainonnantekijöiden osakas.
Viestinnäntekijät ajautui konkurssiin kesällä 1995.
Sivosen tähän astisen toiminnan tärkein vaihe alkoi vuonna 1997, jolloin hän perusti Digia Oy:n. Aluksi yhtiö keskittyi internet-markkinoinnin ja multimediasovellusten tuottamiseen yrityksille, mutta 2000-luvun vaihteessa yrityksen toiminta siirtyi ja keskittyi Symbian-käyttöjärjestelmän hyödyntämiseen ja sitä alustanaan käyttävien ohjelmistojen tuottamiseen. Tästä alkoi yhtiön ja Nokia Oyj:n välinen yhteistyö.
Sivosen luotsaamana yksityinen Digia Oy fuusioitui vuonna 2005 pörssiyhtiö SysOpen Oyj:n kanssa, jolloin muodostui SysOpen Digia Oyj, joka muutti nimensä Digia Oyj:ksi vuonna 2008. Johdettuaan Digia Oyj:n hallitusta viisi vuotta päätoimisesti, Sivonen ilmoitti jättäytyvänsä hallituksen rivijäseneksi maaliskuun yhtiökokouksessa 2010. Keväällä 2012 Sivonen jäi kokonaan pois Digian hallituksesta.
Hän on laajentanut yritystoimintaansa vuonna 2005 matkailualalle perustamalla BlueWhite Resorts Oy:n, joka on ostanut yrityksiä muun muassa Tervosta, Nilsiästä, Kuopiosta, Puumalasta ja Lieksasta.
Sivosella on viisi lasta kahdesta eri liitosta.
Aiheesta muualla

Kuopion kaupunki tiedottaa: Monialayrittäjä Pekka Sivonen[vanhentunut linkki]