stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ligue 1 -kausi 2002–2003
Lopputulokset

| Sijoitus | Joukkue | Pisteet | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Olympique Lyonnais | 68 | 38 | 19 | 11 | 8 | 63 - 41 |
| 2. | AS Monaco FC | 67 | 38 | 19 | 10 | 9 | 66 - 33 |
| 3. | Olympique Marseille | 65 | 38 | 19 | 8 | 11 | 41 - 36 |
| 4. | Girondins de Bordeaux | 64 | 38 | 18 | 10 | 10 | 57 - 36 |
| 5. | FC Sochaux | 64 | 38 | 17 | 13 | 8 | 46 - 31 |
| 6. | AJ Auxerre | 64 | 38 | 18 | 10 | 10 | 38 - 29 |
| 7. | En Avant Guingamp | 62 | 38 | 19 | 5 | 14 | 59 - 46 |
| 8. | RC Lens | 57 | 38 | 14 | 15 | 9 | 43 - 31 |
| 9. | FC Nantes | 56 | 38 | 16 | 8 | 14 | 37 - 39 |
| 10. | OGC Nice | 55 | 38 | 13 | 16 | 9 | 39 - 31 |
| 11. | Paris Saint-Germain | 54 | 38 | 14 | 12 | 12 | 47 - 36 |
| 12. | SC Bastia | 47 | 38 | 12 | 11 | 15 | 40 - 48 |
| 13. | RC Strasbourg | 45 | 38 | 11 | 12 | 15 | 40 - 54 |
| 14. | Lille OSC | 42 | 38 | 10 | 12 | 16 | 29 - 44 |
| 15. | Stade Rennais | 40 | 38 | 10 | 10 | 18 | 35 - 45 |
| 16. | Montpellier Hérault SC | 40 | 38 | 10 | 10 | 18 | 37 - 54 |
| 17. | AC Ajaccio | 39 | 38 | 9 | 12 | 17 | 29 - 49 |
| 18. | Le Havre AC | 38 | 38 | 10 | 8 | 20 | 27 - 47 |
| 19. | CS Sedan Ardennes | 36 | 38 | 9 | 9 | 20 | 41 - 59 |
| 20. | ESTAC Troyes | 31 | 38 | 7 | 10 | 21 | 23 - 48 |
Jaetut europaikat

Kaksi parasta joukkuetta, eli Lyon ja Monaco pääsevät suoraan tulevan kauden Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Kolmanneksi sijoittunut Marseille karsii paikastaan Mestarien liigan kolmannella karsintakierroksella.
Neljänneksi sijoittunut Bordeaux ja viidenneksi sijoittunut Sochaux osallistuvat tulevan kauden UEFA Cupiin, kuten myös Coupe de Francen voittanut Auxerre ja UEFA:n myöntämän Fair play-paikan lunastanut Lens.
Yllä mainittujen kilpailujen ulkopuolelle jääneet kolme parhaiten sijoittunutta saavat oikeuden osallistua Intertoto Cupiin. Kaudella 2002-03 tämän oikeuden saivat Guingamp, Nantes sekä Nice.
Putoajat ja nousijat

Sarjan kolme viimeistä joukkuetta, Le Havre, Sedan ja Troyes putoavat Ligue 2:een.
Tilalle nousevat Ligue 2:sta Toulouse FC, Le Mans UC sekä FC Metz.
Maalipörssin parhaat

| Sijoitus | Pelaaja | Kansallisuus | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Shabani Nonda |  Kongo DT | AS Monaco FC | 26 |
| 2. | Pauleta |  Portugali | Girondins de Bordeaux | 23 |
| 3. | Didier Drogba |  Norsunluurannikko | En Avant Guingamp | 17 |
| 4. | Djibril Cissé |  Ranska | AJ Auxerre | 14 |
| - | Henri Camara |  Senegal | CS Sedan Ardennes | 14 |
| 6. | Juninho Pernambucano |  Brasilia | Olympique Lyonnais | 13 |
Aiheesta muualla

RSSSF:n tilastot (englanniksi)
Ligue 1 -kaudet
| Division 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930-luku |  |  | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 |  |
| 1940-luku |  |  |  |  |  | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 | 1975–1976 | 1976–1977 | 1977–1978 | 1978–1979 | 1979–1980 |
| 1980-luku | 1980–1981 | 1981–1982 | 1982–1983 | 1983–1984 | 1984–1985 | 1985–1986 | 1986–1987 | 1987–1988 | 1988–1989 | 1989–1990 |
| 1990-luku | 1990–1991 | 1991–1992 | 1992–1993 | 1993–1994 | 1994–1995 | 1995–1996 | 1996–1997 | 1997–1998 | 1998–1999 | 1999–2000 |
| 2000-luku | 2000–2001 | 2001–2002 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Ligue 1: 
| 2000-luku |  |  | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| 2010-luku | 2010–2011 | 2011–2012 | 2012–2013 | 2013–2014 | 2014–2015 | 2015–2016 | 2016–2017 | 2017–2018 | 2018–2019 | 2019–2020 |
| 2020-luku | 2020–2021 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Läpäisevä huippu

Ylikorkea pilven huippu supersolu-ukkospilven tasaisen alasimen yllä.
Läpäisevä huippu (engl. overshooting top) on ukkospilven yläosassa oleva alasimen tasaisen yläpinnan puhkaiseva pullistuma. Tämä kertoo suuresta ilmakehän epävakaisuudesta ja siitä, että ukkonen on voimakas, melko varmasti supersolu. Supersoluun liittyy voimakkaan salamoinnin, suurten rakeiden, hyvin rankan sateen, voimakkaiden jopa hirmumyrskymäisten syöksyvirtausten tai tornadojen riski.[lähde? ]
Lärm

Lärm oli alankomaalainen hardcore punk/thrashcore/powerviolence-yhtye, Lärm perustettiin vuoden 1981 paikkeilla ja hajosi 1987. Lärm esiintyi 2000–luvulla muutamalla keikalla. Yhtyeen nimi on saksaa ja tarkoittaa meteliä.
Minahassan niemimaa

Minahassan niemimaa on pitkä niemimaa Sulawesin pohjoisosassa.
Minahassan niemimaa ja Tomininlahti Sulawesin pohjoisosassa
Minahassan niemimaan ja Tomininlahden sijainti.
Minahassan niemimaa on yksi Sulawesin saaren pääniemimaita. Siihen kuuluu Pohjois-Sulawesin maakunta, Gorontalon maakunta ja Keski-Sulawesin maakunnan pohjois-osa, josta niemimaa suuntautuu pohjoiseen ja kääntyy itään niin, että se rajaa Tomininlahtea sen länsi- ja pohjoispuolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minahassan niemimaa Wikimedia Commonsissa
Louise Labé

| Louise Labé |
| --- | --- |
 Louise Labé
Henkilötiedot
Syntynyt: 1526
Kuollut: 1566 (39–40 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Pääteokset:  Le débat de Folie et d’Amour
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Louise Labé (1526–1566) oli ranskalainen runoilija. Labén soneteissa ja elegioissa näkyy Petrarcan vaikutus. Niiden ansiona on lyyrillinen lennokkuus ja kielen puhtaus. Huomattavan hieno on suorasanainen allegoria Le débat de Folie et d’Amour (1555). Tämän ajan monista oppineista naisista Labé oli merkittävin.
Suomennettuja runoja

Sonetit.  (Kuvat Hanne Horte-Garner.  (Sisältää kaikki 24 sonettia))  Suomentanut Louise Labé & Helena Kallio. Fiskars:  Radiofiskars, 2018.  ISBN 978-952-68984-0-7.
Antti Nylén: ”Minä elän ja kuolen...”. (Kaksi runoa kokoelmasta Sonnets) Parnasso, 2005, 55. vsk, nro 1, s. 12–13.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louise Labé Wikimedia Commonsissa
Lil Twist

Lil Twist (oik. Christopher L. Moore, s. 11. tammikuuta 1993 Oak Cliffey, Texas) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on artisti Young Money Entertainmentissa ja hänen debyytti-albuminsa julkaistiin kesällä 2011.
Lapsuus

Mooren vanhemmat ovat Rhona Moore ja Stephen L. Gray, ja hänellä on sisko Crystal McGriff. Kun Moore oli 10-vuotias, hän sai julkisuutta Dallasissa paikallisen biisinsä Texas Twistin avulla.
Ura

Kun Twist oli esiintymässä paikallisessa konsertissa, hän tapasi räppäri Lil Waynen. Konsertti vakuutti hänet niin paljon, että Wayne tarjosi hänelle paikkaa Young Money Entertainmentissa. Liittymisen jälkeen Lil Twist julkaisi kaksi Mixtapea: The Yearbookin, Class Presidentin. Sitten hän alkoi tehdä debyytti-albumiaan, Don't Get It Twistediä, joka oli määrä julkaista myöhään kesällä 2010. Twist julkaisi kesällä 2010 debyytti-singlensä Love Affairin. Lil Twist perusti oman levy-yhtiönsä, Takeover Soldiers LLC:n, johon on ilmoittautunut seuraavia räppäreitä: Dan Dan, Lil Za, Kevlar Rapstar, Lil Chuckee, ja Lil Best On Deck. Twist on myös mukana Young Hot Boyz -yhtyeessä.
Diskografia > Albumit

Don't Get It Twisted - 2011
Diskografia > Mixtapet

The Yearbook - 2009
Class President - 2009
Best Of Both Worlds
The Takeover: Carte Blanche Edition-2010
Diskografia > Singlet

Love Affair - 2011
Little Secret - 2011
Lifestyle  - 2010
Diskografia > Muut kappaleet

The Leak feat Lil Wayne - 2009
Diskografia > Filmografia

Lottery Ticket - 2010
Luettelo Suomen valtionyhtiöistä

Tämä on luettelo suomalaisista valtionyhtiöistä eli Suomen valtion osittain tai kokonaan omistamista yhtiöistä. Tilanne 24. maaliskuuta 2023:
Vähemmistöosakkuusyhtiöt

| Osakkuusyhtiöt> Osakkuusyhtiö | Osakkuusyhtiöt> Toimiala | Osakkuusyhtiöt> Omistajaohjaus | Osakkuusyhtiöt> Osuus % | Osakkuusyhtiöt> Alaraja % |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| Anora Group Oyj | alkoholijuomateollisuus | Solidium Oy | 19,4 | 0,0 |
| Elisa Oyj | tietoliikenne | Solidium Oy | 10,0 | 0,0 |
| Hevosopisto Oy | hevosalan koulutus | OKM | 25,0 | 0,0 |
| Kemira Oyj | kemianteollisuus | Solidium Oy | 5,0 | 0,0 |
| Konecranes Oyj | nosturit | Solidium Oy | 10,1 | 0,0 |
| Kuntarahoitus Oyj | luottolaitostoiminta | VNK | 16,0 | 0,0 |
| Metso Outotec Oyj | metalliteollisuus | Solidium Oy | 14,9 | 0,0 |
| Neste Oyj | öljyn jalostus | VNK | 44,7 | 33,4 |
| Nokia Oyj | tietoliikenne | Solidium Oy | 5,3 | 0,0 |
| Nokian Renkaat Oyj | kumiteollisuus | Solidium Oy | 10,1 | 0,0 |
| Outokumpu Oyj | metallit ja teknologia | Solidium Oy | 15,5 | 0,0 |
| Sampo Oyj | pankki- ja vakuutustoiminta | Solidium Oy | 6,4 | 0,0 |
| SSAB AB | metalliteollisuus | VNK | 6,3 | 0,0 |
| Stora Enso Oyj | metsäteollisuus | Solidium Oy | 10,7 | 0,0 |
| Suomen Siemenperunakeskus Oy | perunalajikkeiden tuotanto | VNK | 22,0 | 0,0 |
| Tieto-Evry Oyj | informaatioteknologiapalvelut | Solidium Oy | 10,9 | 0,0 |
| Valmet Oyj | sellu, paperi ja teknologia | Solidium Oy | 10,1 | 0,0 |
Liikelaitokset

Metsähallitus
Senaatti-kiinteistöt
Aiheesta muualla

Valtioneuvoston kanslian Valtion omistajaohjaus -sivusto
Luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa

Tämä on luettelo ihmisistä, jotka ovat voittaneet Aleksandr Alehinin shakissa. Kyseessä ovat tavalliset pelit, eivät tasoituksella pelatut. Alle 16-vuotiaana pelatut pelit on merkitty merkinnällä U16.
Turnaus- ja ottelupelit

Simon Alapin, Vilna 1912
Victor Berger, Margate 1937
Ossip Bernstein, Pariisi 1933 (ottelu, +1=2−1)
Arturo Bonet, Gijon 1945
Efim Bogoljubov, Pietari 1913/14, Triberg 1921 ("salainen ottelu", +1=2−1), Margate 1923, Wiesbaden−Berliini−Amsterdam 1929 (MM-ottelu, +5=9−11), Bern 1932, Saksa 1934 (MM-ottelu, +3=15−8), Bad Nauheim−Stuttgart−Garmisch 1937, Salzburg 1942, Varsova−Lublin−Krakova 1942, Varsova 1943 (ottelu, +1=0−1)
Mihail Botvinnik, Alankomaat (AVRO) 1938
Amos Burn, Karlsbad 1911
José Raúl Capablanca,Pietari 1913 (näytösottelu, +2=0−0), Pietari 1914 (kaksi peliä), New York 1927, Buenos Aires 1927 (MM-ottelu, +3=25−6), Nottingham 1936
Arthur Dake, Pasadena 1932
Dawid Daniuszewski, Pietari 1909
Oldřich Duras, Hampuri 1910
Fjodor Duz-Hotimirski, Pietari 1912 (näytöspeli)
Max Euwe, Amsterdam 1926/27 (ottelu, +2=5−3), Zürich 1934, Alankomaat 1935 (MM-ottelu, +9=13−8), Amsterdam 1936, Bad Nauheim−Stuttgart−Garmisch 1937, Alankomaat 1937 (MM-ottelu, +4=11−10), Haag 1937 (näytösottelu, +2=2−1)
Alexander Evensohn, Kiova 1916 (ottelu, +1=0−2)
Hans Fahrni (U16), München 1908 (ottelu, +1=1−1)
Reuben Fine, Margate 1937, Alankomaat (AVRO) 1938 (kaksi peliä)
Leó Forgács, Hampuri 1910
Sergey von Freymann, Vilna 1912
Joel Fridlizius, Tukholma 1912
Karl Gilg, Semmering 1926
Bernhard Gregory, Pietari 1913/14
Ernst Grünfeld, Wien 1922
Dawid Janowski, Scheveningen 1913, Mannheim 1914
Paul Johner, Karlsbad 1911
Klaus Junge, Salzburg 1942
Paul Keres, Margate 1937
Boris Kojalovitš, Pietari 1912
Emanuel Lasker, Pietari 1914 (kaksi peliä), New York 1924
Paul Saladin Leonhardt, Karlsbad 1911
Grigory Levenfish, Pietari 1913
Stepan Levitski, Pietari 1911 (ottelu, +3=0−7), Vilna 1912
F. López Núñez, Almeria 1945
Moishe Lowtzky, Pietari 1913/14
Francisco Lupi, Caceres 1945, Estoril 1946 (ottelu, +1=1−2)
Hermanis Matisons, Praha 1931
Antonio Medina, Gijon 1945
Walter Michel, Bern 1925
Vladas Mikenas, Kemeri 1937
Oskar Naegeli, Bern 1932
Vladimir Nenarokov (U16), Moskova 1908 (ottelu, +3=0−0)
M. Neumann (U16), Düsseldorf 1908
Bjørn Nielsen, München 1941
Aron Nimzowitsch, Pietari 1914 (play-off-ottelu, +1=0−1), Semmering 1926, New York 1927
Karel Opočenský, München 1941
Nikolai Pavlov-Pjanov, Moskova 1920 (ottelu, +1=0−1)
Julius Perlis, Karlsbad 1911
Vladimirs Petrovs, Margate 1938
Abram Rabinovitš, Karlsbad 1911
Ilja Rabinovitš, Pietari 1914 (näytöspeli)
Ludwig Rellstab, München 1942
Samuel Reševski, Nottingham 1936
Richard Réti, New York 1924
Pjotr Romanovski, Pietari 1909
Akiba Rubinstein, Moskova 1909 (näytöspeli), Karlsbad 1911, Vilna 1912, Wien 1922
Carl Schlechter, Hampuri 1910, Karlsbad 1911
Vasili Osipovitš Smyslov, Pietari 1912
Rudolf Spielmann, Karlsbad 1911, Karlsbad 1923
Siegbert Tarrasch, Hampuri 1910
Savielly Tartakower, Bad Pistyan 1922, Folkestone 1933
Richard Teichmann, Karlsbad 1911, Berliini 1921 (ottelu, +2=2−2)
Karel Treybal, Karlsbad 1923
Milan Vidmar, Semmering 1926
A. Wiarda (U16), Düsseldorf 1908
Heinrich Wolf, Wien 1922
Frederick Yates, Hastings 1922, Karlsbad 1923
Magilla Gorilla

Piirrosarjan alkuruutu
Magilla Gorilla on Hanna-Barberan samannimisen piirrossarjan päähenkilönä esiintyvä gorillahahmo, joka luotiin 1960-luvulla. Gorillahahmo seikkaili 1960-luvulla suomenkielisessä Retu ja kumppanit -lehdessäkin.
Magilla Gorilla -piirretyssä Magilla on herra Piiparin (Mr. Peebles) lemmikkieläinkaupan näyteikkunassa ikävystyneenä odottamassa, että joku ostaisi hänet. Magilla syö jatkuvasti banaaneja, ja tämän takia hän käy Herra Peeblesin kukkarolle. Aika ajoin joku asiakas ostaa Magillan, mutta Magilla palautetaan aina pian, ja herra Piipari joutuu maksamaan rahansa takaisin. Magillan ovat ostaneet esimerkiksi varkaat, jotka halusivat käyttää häntä apuna pankkiryöstössä, sekä eräässä toisessa jaksossa mainostoimiston miehet, jotka halusivat käyttää häntä maskottina uudelle tuotteelleen. Ainoa asiakas, joka oikeasti haluaisi pitää Magillan, on pieni tyttö nimeltä Ogee (lausutaan englanniksi kuten ”oh gee”), mutta hänellä ei kuitenkaan ole tarpeeksi rahaa.
Sarjan äänet

Allan Melvin – Magilla Gorilla
Howard Morris – Mr. Peebles
Jean Vander Pyl – Ogee
Aiheesta muualla

Big Cartoon DataBase: The Magilla Gorilla Show
Magnus Kim

| Magnus Kim> 김마그너스 |
| --- | --- |
 Kim (vas.) vuoden 2016 nuorten talviolympialaisissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Busan, Etelä-Korea
Uran tiedot
Seura:  Fossum IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2015–
Paras sijoitus:  19
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 23. tammikuuta 2021 
Magnus Kim (kor. 김마그너스, Gim Mageuneoseu, Norjassa Magnus Bøe, s. 21. heinäkuuta 1998 Busan, Etelä-Korea) on eteläkorealais-norjalainen maastohiihtäjä. Kim edustaa Fossum IL -seuraa ja kilpailee Etelä-Korean väreissä.
Kim saavutti kaksi kultaa ja yhden hopean vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Vuoden 2016 nuorten MM-kilpailuista Romaniasta hän saavutti kaksi hopeaa.
Kim debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Lillehammerin sprintissä sijoittuen sijalle 66.
Kimin isä on norjalainen ja äiti eteläkorealainen. Kim on saanut hiihto-oppinsa Norjassa, mutta edustaa Etelä-Koreaa. Etelä-Koreassa hän on tunnettu talk show- ja urheiluohjelmien juontajana.
Läpällinen matkapuhelin

Kiinteärunkoiset
patukanmuotoiset
Liukurunkoiset
läpälliset
Taittuvarunkoiset
simpukan muotoiset
aukikiertyvät
Läpällinen matkapuhelin (englanniksi flip ) kuului Motorolan varhaisiin malleihin 1990-luvun alkupuolella. Motorola MicroTAC-malleissa oli kiinteä runko, mutta mikrofoniosa oli saranoitu siten, että se kääntyi näppäimistöosan suojaksi. Läpän saattoi avata näppäimistön päältä yhdellä kädellä, joten puhelimen käyttö ei merkittävästi ollut hankalampaa kuin patukan tyyppisen matkapuhelimenkaan. Patukan muotoisesta matkapuhelimesta tuli yleisin matkapuhelintyyppi.
Lähdeviitteet

↑  Phone Scoop:Form Factor http://www.phonescoop.com/glossary/term.php?gid=4, luettu 31.5.2008 22:39 EEST
Lordi Byron

Lordi Byron
George Noel Gordon Byron, 6. Byronin paroni eli lordi Byron (22. tammikuuta 1788 Lontoo – 19. huhtikuuta 1824 Mesolongi, Kreikka) oli englantilainen romantiikan ajan runoilija ja poliitikko. Byronin pääteoksena pidetään runoelmaa Don Juan (1819–1824). Tälle teokselle kuten Byronin koko tuotannollekin on tunnusomaista lyyrinen tunnelmointi, ivan käyttö, ulkopuolisuuden tunne ja toiminnan korostus.
Tunnustuksia

Byronille pystytettiin muistomerkki Westminster Abbeyyn vuonna 1969.
Kirjallinen tuotanto

Byronin teosten pohjasävynä on maailmantuska, jossa iloa löytyy vain luonnon tarkkailusta. Kokonaisen sukupolven kirjallista tyyliä määräsi byronismi. Hän vaikutti muun muassa Mary Shelleyn Frankenstein-tarinoiden syntyyn.
Teoksia

Childe Harold's Pilgrimage (1812) kertomus matkasta Venetsiaan
runokertomukset The Giaour, The Corsair, The siege of Corinth (1815)
Mazeppa (1818)
näytelmärunot Manfred, Sardanapalus, Cain (1821)
eepos Don Juan (pääteos, aloitettu 1818)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lordi Byron Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Lordi Byron on Wikiaineistossa
Päivittyvä luettelo (Arkistoitu – Internet Archive) lordi Byronin runojen suomennoksista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta
Vapaasti ladattavia George Gordon Byronin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
The Big Question: Was Byron a 19th-century giant – or just an early exponent of celebrity hype?, Independent, 14.9.2007 (englanniksi)
Sydän Kreikkaan, ruumis Englantiin. Lordi Byronin syntymän 150-vuotismuisto, Suomen Kuvalehti, 22.01.1938, nro 3, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Byron, 1830
Lotus Cars

| Lotus Cars Limited |
| --- | --- |

Perustettu:  1952
Perustaja:  Colin Chapman
Avainhenkilöt:  Jean-Marc Gales Aslam Farikullah
Kotipaikka:   Hethel, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Omistaja:  Geely (2017–) Proton (1996–2017) R. Artioli/Bugatti (1993–1996) General Motors (1986–1993)
Kotisivu:  www.lotuscars.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lotus Cars on vuonna 1952 perustettu brittiläinen urheilu- ja kilpa-autovalmistaja, jonka autot ovat tunnettuja erityisesti keveydestään ja ohjattavuudestaan. Vuosina 1958–1994 Lotus osallistui Formula 1 -sarjaan. Kausina 2010 ja 2011 sarjaan osallistuneella Lotuksella (nimillä Lotus Racing ja Team Lotus) ei nimestä huolimatta ole yhteyttä alkuperäiseen Team Lotukseen. Sen sijaan silloinen Lotus Car:n omistaja Proton oli antanut luvan käyttää Lotus-nimeä. Nimestä syntyi kuitenkin erimielisyyttä ja talli osti kaudelle 2011 oikeuden käyttää Team Lotus -nimeä.
Lotuksen logo, jossa ovat kirjaimet A, B sekä kaksi C:tä, muodostuvat Lotuksen perustajan Colin Chapmanin koko nimestä Anthony Colin Bruce Chapman. Hänen ensimmäinen kilpa-autonsa 1950-luvulla oli parikymmentä vuotta vanhasta Austin Sevenistä rakennettu erikoisauto. (Tätä autoa ei vielä kutsuttu nimellä Lotus).
Mallit > Entiset

Lotus Elan (1962–1975 ja 1989–1995)
Lotus Elise (1996–2021)
Lotus Elite (1957–1962)
Lotus Esprit (1976–2004)
Lotus Europa (1966–1975)
Lotus Evora (2008–2021)
Lotus Excel (1982–1992)
Lotus Exige (2000–2021)
Lotus Seven
Mallit > Nykyiset

Lotus on myös tehnyt yhteistyötä Fordin ja Opelin kanssa. Mainekkaimpana näistä ovat 1990-luvulla Opelin kanssa syntynyt Lotus Omega ja 2000-luvun Opel Speedster.
Sekä Lotus Elise että Lotus Exige tulivat myyntiin Suomessa syksyllä 2008. Vuonna 2009 valikoima kasvoi vielä Lotus Evora -mallilla.
Lotus Emira (2022–)
Formula 1 -historia

Team Lotus kilpaili Formula 1 -sarjassa vuodesta 1958 vuoteen 1994. Sinä aikana talli otti osaa 490 osakilpailuun ja saavutti kaikkiaan 79 voittoa, 107 paalupaikkaa, 71 nopeinta kierrosta, 1352 pistettä, seitsemän valmistajien mestaruutta (1963, 1965, 1968, 1970, 1972, 1973, 1978) sekä kuusi kuljettajien mestaruutta (1963, 1965, 1968, 1970, 1972, 1978).
Tallin menestyksekkäin kuljettaja on Jim Clark, joka voitti maailmanmestaruudet 1963 ja 1965.
Muita merkittäviä kuljettajia ovat vuoden 1968 maailmanmestari Graham Hill, Jochen Rindt (maailmanmestari Lotuksella 1970) ja Emerson Fittipaldi (1972), ja yhdysvaltalainen Mario Andretti, joka voitti maailmanmestaruuden 1978. Ayrton Senna ajoi Lotuksella ennen siirtymistään McLarenille.
Kausina 2010-2011 toiminut Team Lotus ei ole sidoksissa alkuperäisen tallin kanssa.
Kaudesta 2012 toiminut Lotus F1 purki sopimuksensa Lotus Carsin kanssa alkuvuodesta 2012, mutta jatkoi nimen käyttöä.
Aiheesta muualla

Lotus Carsin kotisivu (englanniksi)
Lotus Carsin Suomen nettisivusto (suomeksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lotus Exige
Lotus Esprit S4 1995
Lotus 77 F1-auto
Luettelo sotateoreetikoista

Tämä on luettelo sotateoreetikoista
André Beaufre (1902–1975) – ranskalainen kenraali
John Boyd (1927–1997) – amerikkalainen ilmavoimien eversti mm. Persianlahden 1991 ja Irakin 2003 sodan USA:n maavoimien ja merijalkaväen toiminnan sekä F-15 ja etenkin F-16 koneiden takana
Carl von Clausewitz (1780–1831) – preussilainen kenraali ja ajattelija
Mihail Frunze (1885-1925) - venäläinen sotapäällikkö ja -teoreetikko
J. F. C. Fuller (1878-1966)– englantilainen kenraali ja sotateoreetikko
Heinz Guderian (1888–1954) – saksalainen kenraalieversti
Ernesto Che Guevara (1928–1967) – argentiinalainen lääkäri ja sissipäällikkö
Giulio Douhet (1869–1930) italialainen ilmasodan teoreetikko, kannatti kaupunkien massapommituksia ja vaikutti strategisen pommituksen teorian muodostumiseen
Fredrik II Suuri (1712–1786) – Preussin kuningas
Antoine Henri de Jomini (1779–1869) – sveitsiläinen kenraali
Sir Basil Henry Liddell-Hart (1895–1970) – englantilainen sotateoreetikko ja sotakirjailija
Niccolò Machiavelli (1469–1527) – italialainen valtiotaidon teoreetikko
Miyamoto Musashi – (1584-1645) japanilainen samurai ja strategi
Polyainos (100-luvulla) – makedonialainen sotateoreetikko
Erwin Rommel (1891–1944) – saksalainen sotamarsalkka
Alfred von Schlieffen (1833–1913) – saksalainen sotamarsalkka
Sunzi – kiinalainen sotateoreetikko (aik. Sun Tzu)
Mihail Tuhatševski (1893–1937) – neuvostoliittolainen sotateoreetikko
Vegetius – roomalainen sotateoreetikko
Quincy Wright (1890–1970) – amerikkalainen professori sekä sodan ja rauhan tutkija; sodankäynti evolutionäärisenä, pitkän aikavälin ilmiönä
Zhang Zhaozhong (s. 1952) – kiinalainen sotateoreetikko
Magnus Kull

Magnus Ingmar Kull (12. huhtikuuta 1924 Mustasaari – 14. tammikuuta 2016 Loviisa) oli suomalainen kauppatieteiden lisensiaatti ja kouluneuvos. Hän toimi Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtorina 1958–1969, kouluhallituksen osastopäällikkönä 1969–1980 ja sen jälkeen opetusministeriön neuvottelevana virkamiehenä. Hänet valittiin Ruotsalaisesta kansanpuolueesta eduskuntaan vuosiksi 1966–1970.
Kull toimi II sosiaaliministerinä Lehdon virkamieshallituksessa vuosina 1963–1964.
Aiheesta muualla

.aspx Magnus Kull Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Magnus Kull’in muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Kull, Magnus hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Les Arts Florissants

Barokkimusiikin soittamiseen käytettäviä aikakauden instrumentteja.
Les Arts Florissants on barokkimusiikkiin erikoistunut ranskalainen orkesteri.
Perustaminen ja johto

Orkesteri on perustettu vuonna 1979, ja sitä on johtanut ranskalainen, alun perin yhdysvaltalainen, kapellimestari Willian Christie. Orkesteri on saanut nimensä ranskalaisen säveltäjän Marc-Antoine Charpentierin (1643–1704) oopperan mukaan.
Kokoonpano

Orkesterin kokoonpano muodostuu aikakauden eli barokin alkuperäissoittimilla soittavista muusikoista, joista jokainen pystyy myös vuorollaan toimimaan solistisissa tehtävissä. Lisäksi orkesteriin kuuluu kiinteästi pieni vokalistien ryhmä.