stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lee Roy Newton

| Lee Roy Newton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. joulukuuta 1978 (ikä 45) Etelä-Afrikka
Yleisurheilija
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  100 metrin juoksu: 10,27 (2000) 200 metrin juoksu: 20,75 (2000) 400 metrin juoksu: 47,89 (2002)
| Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Etelä-Afrikka> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | 4 x 100 metrin viesti |  |
Lee Roy Newton (s. 19. joulukuuta 1978) on aktiiviuransa päättänyt eteläafrikkalainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 2001 MM-kisoista kultaa voittaneessa Etelä-Afrikan pikaviestijokkueessa. Alun perin Etelä-Afrikka sijoittui hopealle, mutta he saivat kultaiset mitalit vuonna 2006 kun viestin voittaneen Yhdysvaltojen juoksu hylättiin. Ennätyksikseen Newton juoksi 100 metrillä ajan 10,27 vuonna 2000, 200 metrillä ajan 20,75 vuonna 2000 ja 400 metrillä ajan 47,89 vuonna 2002.
Urheilu-uransa jälkeen Newton on vuodesta 2005 lähtien toiminut urheilumanagerina.
Keski-Savon Jätehuolto

| Keski-Savon Jätehuolto |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  liikelaitoskuntayhtymä
Kotipaikka:  Varkaus
Toimiala:  jätehuoltopalvelut
Omistaja:  5 kuntaa: Heinävesi, Joroinen, Juva, Leppävirta ja Varkaus
Kotisivu:  www.keskisavonjatehuolto.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keski-Savon Jätehuolto liikelaitoskuntayhtymä on viiden keskisavolaisen kunnan yhdessä omistama kunnallinen liikelaitos, joka järjestää jätehuoltopalveluja jäsenkunnissaan. Jäsenkunnat ovat Heinävesi, Joroinen, Juva, Leppävirta ja Varkaus. Liikelaitoskuntayhtymän kotipaikka on Varkaus. Kuntayhtymä huolehti jätelaissa kunnalle säädettyjen jätehuollon tehtävien järjestämisestä jäsenkuntiensa puolesta.
Keski-Savon Jätehuolto on esimerkiksi järjestänyt kiinteistökohtaisen jätteenkeräyspalvelun, sillä on sekajätteiden aluekeräyspisteverkosto ja kotitalouksien vaarallisten jätteiden vastaanottopisteverkosto. Lisäksi Keski-Savon Jätehuolto esimerkiksi ylläpitää kierrätyskeskus Ekotoria Varkaudessa ja Riikinnevan jätekeskusta Leppävirralla.
Kevin Alejandro

| Kevin Alejandro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kevin Michael Alejandro
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1976 (ikä 48)  San Antonio, Texas
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Leslie de Jesus Alejandro (2004–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
kevin-alejandro.net/index.php
IMDb 
Kevin Michael Alejandro (s. 7. huhtikuuta 1976 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Alejandro tunnetaan parhaiten Santosin roolista sarjasta Ruma Betty, Jesus Velasquezin roolista sarjasta True Blood ja Nate Morettan roolista sarjasta Southland. Hän on tehnyt monia vierailevia rooleja muun muassa televisiosarjoissa Yli synkän virran, 24, Tunteita ja tuoksuja, Alias, Näkijä, Sleeper Cell, Shark ja Weeds.
Aiheesta muualla

Kevin Alejandro Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kaupinlampi (Suonenjoki)

| Kaupinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°35′58″N, 27°00′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  oja Kourujokeen 
Järvinumero:  14.799.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,5 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,467 km  
Pinta-ala:  10,949 ha  
Suurin syvyys:  6,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaupinlampi 
Kaupinlampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Levän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Kourujoen valuma-alueeseen (14.799) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,5 metriä mpy.
Le Petit Marcel

| Le Petit Marcel |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Fansten
Käsikirjoittaja:   Jacques Fansten  Jean-Claude Grumberg 
Tuottaja:  Yves Robert
Säveltäjä:  Graeme Allwright
Kuvaaja:  Jean Gonnet
Leikkaaja:  Jean-Baptiste de Battista
Pääosat:   Jacques Spiesser  Isabelle Huppert  Yves Robert 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Zazi Films  Les Productions de la Guéville  Société Française de Production (SFP) 
Ensi-ilta:   1976-4-77. huhtikuuta 1976 (Ranska)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le Petit Marcel (kansainvälisesti Little Marcel) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jacques Fanstenin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jacques Spiesser, Isabelle Huppert ja Yves Robert, joka oli myös elokuvan tuottajana. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Fansten ja Jean-Claude Grumberg. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Zazi Films, Les Productions de la Guéville ja Société Française de Production (SFP).
Le Petit Marcel sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 52 046 katsojaa. Elokuva julkaistiin Ranskassa DVD:lle 25. tammikuuta 2012.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jacques Spiesser  | … |  Marcel   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Yvette   |
|  Yves Robert  | … |  komisario Mancini   |
|  Michel Aumont  | … |  Taron   |
|  Pierre-Olivier Scotto  | … |  Bernard   |
|  Anouk Ferjac  | … |  Marie-Paule Mancini   |
|  Jean Dasté  | … |  Berger   |
|  Maurice Bénichou  | … |  Garcia   |
|  Hubert Gignoux  | … |  pormestari   |
|  Jean Lescot  | … |  Le Dantec   |
|  Jean-François Balmer  | … |  Pottier   |
|  Roland Bertin  | … |  Toutain   |
|  Jean-Michel Dupuis  | … |  Denis   |
|  Patrick Fierry  | … |  Pierrot   |
Aiheesta muualla

Le Petit Marcel Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Le Petit Marcel AllMoviessa. (englanniksi)
Le Petit Marcel AlloCinéssä (ranskaksi)
Le Petit Marcel UniFrancessa (ranskaksi)
Le Petit Marcel JP’s Box-Officessa (ranskaksi)
Kärpänen (Lahti)

| Kärpänen |
| --- | --- |
 Kärpäsen koulu.
Kaupunki:  Lahti
Kaupunginosa nro:  30
Väkiluku:  8 032 (2017)
Kärpänen on Lahden kaupungin 30. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin lounaisosassa. Kärpäsen alue sijaitsee Salpausselkää pitkin nousevan Kärpäsenmäen päällä, sen eteläisessä rinteessä sekä rinteen alla.
Vuonna 2017 Kärpäsen kaupunginosaa vastaavan tilastoalueen väkiluku oli 8 032.
Kärpäsenmäki on saanut nimensä siitä, että autonomian aikana siellä oli venäläisten kasakoiden hevostallit ja näin ollen myös hevosenlantaa ja kärpäsiä. Samaa perua on vieressä sijaitsevan Kasakkamäen nimi.
Kärpäsessä on peruskoulu, kirjasto sekä Oululaisen tehdas. Hämeenlinnantie nousee ylös Kärpäsenmäkeä, ja jatkuu myöhemmin valtatie 12:na.
Ratahallintokeskuksen, Hollolan kunnan, Lahden kaupungin ja Nastolan kunnan teettämän Lahden kaupunkiseudun rataympäristöselvityksen (2004) perusteella Kärpäsenmäen pientaloalue on yksi Lahden kaupunkiseudun kulttuurihistoriallisesti merkittävistä kohteista.
Valtatie 12:n varrella ehkä näkyvin maamerkki on Kärpäsenmäellä oleva Oululaisen leipomon korkeat betoniset viljasiilot. Kärpäsen mäen länsipuolella alue jatkuu Metsäkankaana. Kärpäsenmäellä sijaitsevat myös Lahden Läntinen hautausmaa siunauskappeleineen sekä Lahden vanha ravirata.
Aiheesta muualla

Ratahallintokeskus: Kaupunkikuvalliset erityispiirteet (liite XII a) (PDF)
Lahti
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahtiala · Asemantausta · Hennala · Jalkaranta · Jokimaa · Järvenpää · Kartano · Kerinkallio · Keski-Lahti · Kilpiäinen · Kiveriö · Kivimaa · Koiskala · Kolava · Kujala · Kunnas · Kytölä · Kärpänen · Laune · Metsäkangas · Mukkula · Myllypohja · Möysä · Niemi · Nikkilä · Okeroinen · Paavola · Pesäkallio · Pirttiharju · Renkomäki · Salpausselkä · Sopenkorpi · Viuha · Ämmälä
Asuinalueet:  Anttilanmäki · Harjunalusta · Hiekkanummi · Kariniemi · Karisto · Liipola · Lotila · Metsäkangas · Petsamo · Riihelä · Saksala · Soltti · Venetsia
Järvet:  Alasenjärvi · Joutjärvi · Kymijärvi · Merrasjärvi · Pikku-Vesijärvi · Vesijärvi
Saaret:  Enonsaari
Museot:  Lahden kaupunginmuseon yksiköt: Hiihtomuseo · Historiallinen museo · Kuvakokoelma · Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva · Radio- ja tv-museo · Sotilaslääketieteen museo  Muut: Askon museo · Ravintolamuseo · Sairaalamuseo · Suomen sotilasmusiikkimuseo
Rakennukset ja alueet:  Jokimaan ravikeskus · Lahden kaupungintalo · Lahden rautatieasema · Lahden teatteritalo · Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto · Lahden kisapuisto · Lahden stadion · Radiomäki · Ristinkirkko · Salpausselän hyppyrimäet · Sibeliustalo
Puistot:  Fellmaninpuisto · Erkonpuisto · Kariniemen puisto · Lanu-puisto · Pikku-Vesijärven puisto
Luonnonsuojelualueet:  Häränsilmä-lampi · Linnaistensuo · Pesäkallio
Patsaat, muistomerkit ja -laatat:  Hakkapeliittain kotiinpaluu · Hirvi-patsas · Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkki · Launeen neidot · Lumisota · Mannerheimin ratsastajapatsas · Mikael Agricolan muistomerkki · Punavankien muistomerkki · Vapauden Hengetär
Tapahtumat:  F1 Powerboat Racing · Lahden julistebiennale · Lahden kansainvälinen kirjailijakokous · Lahden markkinat · Lahden runomaraton · Salpausselän Kisat · Summer Up
Kayhan Kalhor

Kayhan Kalhor vuonna 2017.
Kayhan Kalhor (s. 24. marraskuuta 1963 Kermānšāh) on iranilaissyntyinen kurdien sekä persialaisten perinteisen musiikin tekijä ja esittäjä. Hän soittaa kamanchehiä, setaria ja persialaista viulua. Hän on saanut kansainvälistä tunnettavuutta omilla alkuperäisillä teoksillaan, perinteisen musiikin tulkinnoillaan ja yhteistyöhankkeillaan muiden muusikoiden kanssa.
Kalhor syntyi kurdiperheeseen Kermānšāhin maakunnassa, mutta varttui Teheranissa. Hän opiskeli musiikkia jo kouluaikoinaan ja aloitti 13-vuotiaana soittamisen Iranin radion ja television kansallisorkesterissa. Kalhor perehtyi myös persialaiseen radif-traditioon ja tutustui kurdien ja turkinsukuisten musiikkiperinteisiin Khorāsān-e Shomalissa. Teheranin musiikkikonservatoriossa Kalhor sai opetusta tar- ja setarsoittaja Mohammad-Reza Lotfilta. Konservatoriossa viettämänään aikana hän myös kehittyi osaavaksi persialaisen viulun soittajaksi. Muutettuaan ensin Eurooppaan ja sitten Kanadaan Kalhor opiskeli länsimaisen klassisen musiikin tradition mukaista säveltämistä. Hän valmistui oppiarvolla Carletonin yliopistosta ja muutti sitten Yhdysvaltoihin.
Kalhor perusti Ghazal-yhtyeen Shujaat Khanin kanssa vuonna 1996. Ensilevy Lost Songs of the Silk Road julkaistiin vuonna 1997 Real World Records -levy-yhtiön kautta. Solistina Kalhor julkaisi ensimmäisen levytyksensä vuonna 1998, jolloin ilmestyi Scattering Stars Like Dust. Kalhorin yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet Shahram Nazerin Dastan Ensemble, Mohammad-Reza Shajarian, Hossein Alizadeh, Ali Akbar Moradi, Brooklyn Rider -jousikvartetti, Madjid Khaladj ja Ali Bahrami-Fard. Kalhor on esiintynyt myös Kronos Quartetin kanssa. Sen albumille Caravan hän levytti oman sävellyksensä Gallop of a Thousand Horses jousikvartetille, kamanchehille ja tombakille. Kalhor on perustajajäsenenä Yo-Yo Man Silk Road Ensemblessä. Hän sai vuonna 2004 John Adamsilta kutsun pitämään sooloresitaalin Carnegie Halliin. Samana vuonna hän esiintyi Mostly Mozart Festivalissa. Kalhor on kiertänyt solistina monien orkestereiden, kuten New Yorkin filharmonikkojen ja Orchestre National de Lyonin kanssa.
Kalhor esiintyi Marcus Vetterin elokuvan Cinema Jenin – The Story of a Dream soundtrackilla ja teki vuonna 2012 Brooklyn Rider -jousikvartetin kanssa yhteistyötä Bahman Ghobadin elokuvan Rhino Season musiikin parissa. Francis Ford Coppolan elokuvan Youth Without Youth soundtrackilla Kalhor teki yhteistyötä Osvaldo Golijovin kanssa.
Vuonna 2006 Kalhor aloitti luovan projektin turkkilaisen säveltäjä Erdal Erzincanin kanssa. Yhteistyön ensimmäinen tulos oli albumin mittainen sarja The Wind, jonka kansainvälistä arvostusta saavuttanut levytys julkaistiin ECM-levymerkillä. Kalhor on ollut kolmesti ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi. Vuonna 2017 Silk Road Ensemble, jossa Kalhor on jäsenenä, sai Grammy-palkinnon albumista Sing Me Home.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Kenneth Westerback

Kenneth Westerback on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän edusti pelaajaurallaan Vaasan Sportia. Westerback on toiminut Sportin edustusjoukkueen päävalmentajana vuosina 2002–2003 ja 2010. Hän on toiminut valmentajaurallaan myös muun muassa Sportin edustusjoukkueen apuvalmentajana, seuran A-junioreiden päävalmentajana sekä seuran junioreiden valmennuspäällikkönä.
Lee Redmond

Lee Redmond (2. helmikuuta 1941 Annabella, Utah – 14. joulukuuta 2023 Utah) oli yhdysvaltalainen ennätyksentekijä, jolla oli tiettävästi pisimmät sormenkynnet maailmassa. Hän asui Salt Lake Cityssä, Utah'ssa.
Redmond lopetti kynsiensä leikkaamisen vuonna 1979. Hänen kyntensä olivat yhteensä 8,65 metrin pituiset. Diana Armstrong rikkoi hänen ennätyksensä vuonna 2022.
Redmond oli Guinnessin ennätysten kirjassa, ja Guinness haastatteli naista vuoden 2005 painokseen. Hän ilmoitti, että ei ollut alun perin aikonut kasvattaa maailman pisimpiä kynsiä: hänen tarkoituksensa oli ollut vain katsoa, kuinka pitkäksi kynnet olisi mahdollista kasvattaa ilman, että ne alkaisivat kasvaa kieroon.
Redmond tuli useille tutuksi Guinnessin ennätysten kirjasta ja televisiosta. Kun kynnet olivat vasta 22,8 cm pitkät, hänelle tarjottiin niistä jo 10 000 dollaria - Redmond hylkäsi tarjouksen.
Kun Redmond nukkui, hänen kyntensä roikkuivat vuoteen ylitse. WC:ssä käydessään hän joutui noudattamaan erityistä varovaisuutta.
Redmondin kynnet katkesivat auto-onnettomuudessa helmikuussa 2009.
Kenneth Williams

| Kenneth Williams |
| --- | --- |
 Muistolaatta Williamsin entisen asunnon luona Lontoossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1926 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 15. huhtikuuta 1988 Lontoo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kenneth Williams (22. helmikuuta 1926 Lontoo – 15. huhtikuuta 1988 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä.
 Hän näytteli muun muassa Hancock's Half Hour -radiokomediassa, ja oli mukana kaikkiaan 26 Carry On -elokuvassa yli 20 vuoden aikana. Radiossa hän oli vakioesiintyjänä Just a Minute -visailuohjelmassa.
Williamsilta ilmestyi kaksi omaelämäkertateosta: Just Williams vuonna 1985 ja The Kenneth Williams Diaries vuonna 1993.
Kaupinlinna

| Kaupinlinna> Sijainti |
| --- | --- |
 Kaupinlinna
Koordinaatit:  60.56118°N, 23.12595°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Salo (Kuusjoki)
Historia
Tyyppi:  linnavuori
Huippukausi:  keskiaika
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaupinlinna on Iloniemenkulmalla Kuusjoella Salossa Varsinais-Suomessa sijaitseva mahdollinen muinaislinna.
Muinaislinna

Muinaislinnasta ei ole enää näkyvissä jälkeäkään, mutta se on kuvattu muun muassa Topeliuksen kuvateokseen Finland framstäldt i teckningar (1845–1852) ja 1800-luvun muinaistieteellisissä tutkimuksissa (Killinen 1878 ja Björck 1882).
Tutkimuksia

Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta sitä on tarkasteltu pintapuolisesti vuosina 1882 (A. Björck), 1972 (Anja Sarvas) ja 1997 (Ville Laakso). Aulis Oja on määritellyt sen paikan vuonna 1961 Viepjoen länsitörmälle, jossa pelto on hieman ympäristöään korkeammalla. Sen on aikaisemmin oletettu sijainneen Tuomarojan varrella olevalla Tuomarinvuorella. Oja paikallisti linnan paikalta löytämiensä tulisijan ja tiilenmurujen avulla. Koska löydökset ovat vielä vahvistamatta, ei linnan sijaintia voida varmuudella ilmoittaa.
Kirjallisuutta

Oja, Auli: Kuusjoen historia, s. 22–23. Kuusjoen kunta, 1961.
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Kalle Kaskinen

| Kalle Kaskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1974 (ikä 50) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
Seurat:  Turku HT (II-div.) Chiefs (IV-/III-/II-div.)
Valmennusura
Vuodet:  2003–
Seurat:  Jokerit FC Barcelona TPS, Leijonat U16, Leijonat U18
Kalle Kaskinen (s. 10. huhtikuuta 1974 Turku) on suomalainen jääkiekkovalmentaja joka toimii ruotsalaisen SHL-joukkue Brynas IF:n apulaisvalmentajana. Hänellä on pelaajataustaa alemmilta sarjatasoilta, joissa Kaskinen pelasi laitahyökkääjänä. Hän pelasi vielä juniori-ikäisenä aina ikäkausimaajoukkueissa asti. Kaskinen laukoi oikealta.
Pelaajaura > Seuraura

Kaskinen aloitti jääkiekkoilun Turun Palloseurassa. Hän edusti tunnettua 1974-ikäluokkaa ja pelasi TPS:n juniorijoukkueissa myös Saku Koivun kanssa samassa ketjussa. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1991 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1992 ja hopeaa vuosina 1993 ja 1994.
Kaskinen aloitti miesten pelinsä II-divisioonajoukkue Turku HT:n riveissä kaudella 1994–1995. Kaudeksi 1998–1999 hän siirtyi IV-divisioonajoukkue Chiefsiin, jota Kaskinen oli nostamassa III-divisioonaan kaudeksi 1999–2000. Kaudeksi 2001–2002 hän oli nostamassa joukkuetta taas sarjatasoa ylemmäs II-divisioonaan.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Kaskinen pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1992, jolloin hän oli Suomen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+3=10. Koko turnauksen maalipörssissä Kaskisen edellä oli vain Venäjän Vadim Šarifijanov.
Valmentajaura

Kaskinen aloitti valmentajauransa jo pelaajurallaan pelaajavalmentajana alemmissa sarjoissa. Hän kuului vuosina 2003–2005 Turun Palloseuran A-nuorten valmennustiimiin. Joukkue voitti kaudella 2003–2004 A-nuorten SM-liigan runkosarjan ja kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2005–2006 Kaskinen siirtyi espanjalaisen FC Barcelonan päävalmentajaksi Superligaan. Hän toimi myös seuran jääkiekkojaoston valmennuspäällikkönä.
Kaudeksi 2006–2007 Kaskinen liittyi TPS:n SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Hannu Jortikan johtamaan valmennustiimiin. Kaudella 2007–2008 hän jatkoi joukkueen kakkosvalmentajana, kun Kaskisen roolin edeltäjä Hannu Virta nousi TPS:n päävalmentajaksi. Joulukuussa 2007 Kaskinen jatkoi sopimustaan vuodella. Hänen kautensa 2008–2009 päättyi kuitenkin jo lokakuussa 2008, kun päävalmentaja Virran lisäksi myös Kaskinen irtisanottiin tehtävästään.
Kaudeksi 2009–2010 Kaskinen nimettiin Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajaksi Sakari Pietilälle. Vuoden 2009 Ivan Hlinkan muistoturnauksessa joukkue jäi turnauksen viimeiselle, kahdeksannelle sijalle, mutta kevään 2010 MM-kilpailut päättyi kuitenkin pronssiin. Kaskinen jatkoi Suomen valmennuksessa myös Jukka Rautakorven apuvalmentajana kaudella 2010–2011. Vuoden 2010 Ivan Hlinkan muistoturnaus päättyi seitsemänteen sijaan ja Suomi jäi myös kevään 2011 MM-kilpailuissa ulos mitalipeleistä. Kaudella 2011–2012 hän toimi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen toisena apuvalmentajana Raimo Helmiselle. Vuoden 2012 MM-kilpailut päättyi kuitenkin neljänteen sijaan joukkueen hävittyä pronssiottelun Kanadalle lukemin 4–0.
Kaskinen toimi kaudella 2012–2013 pääasiassa Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana, mutta hän osallistui myös alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmennukseen. Kauden 2013–2014 Kaskinen valmensi alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi KHL:ään siirtyneiden Jokereiden apuvalmentajaksi Erkka Westerlundin johtamaan valmennustiimiin.
Kurt Alder

| Kurt Alder |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1902 Königshütte, Saksa
Kuollut: 20. kesäkuuta 1958 (55 vuotta) Köln, Saksa
Kansalaisuus:   Saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Berliinin yliopisto   Kielin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Otto Diels
Instituutti:  IG Farben  Kölnin yliopisto
Tutkimusalue:  Kemia
Tunnetut työt:  Diels–Alder-reaktio
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1950)
Kurt Alder (10. heinäkuuta 1902 – 20. kesäkuuta 1958) oli saksalainen kemisti, joka sai kemian Nobelin palkinnon vuonna 1950 yhdessä opettajansa Otto Dielsin kanssa Diels-Alder-reaktion keksimisestä.
Elämä ja ura

Kurt Alder varttui Königshüttessä (nyk. Chorzów), Sleesian alueella. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänen oli kuitenkin vanhempineen jätettävä kotinsa. Alder aloitti kemian opinnot 1922 Berliinin yliopistossa, mutta vaihtoi myöhemmin Kielin yliopistoon, jossa hän väitteli tohtoriksi 1926. Väitöskirjan ohjaajana toimi Otto Diels. Väitöskirjan aiheena olivat atsoesterireaktioiden syyt. Alder keksi opettajansa Dielsin kanssa Diels-Alder-reaktion vuonna 1928 ja parivaljakko julkaisi jo samana vuonna sitä koskevan tieteellisen artikkelin.
Alder nimitettiin luennoitsijaksi Kielin yliopistoon 1930. Vuonna 1934 hänestä tuli kemian lehtori. Hän jätti yliopiston 1936 ja siirtyi IG Farbenin teollisen laboratorion johtajaksi Leverkuseniin, jossa hänen johdollaan kehitettiin synteettistä kumimateriaalia (tunnettiin Saksassa nimellä "Buna").
Vuodesta 1940 Alder työskenteli soveltavan kemian ja kemianteknologian professorina Kölnin yliopistossa ja sittemmin hän oli yliopiston kemiallisen instituutin johtaja. Hän sai kutsun tulla professoriksi Berliinin yliopistoon v. 1944 ja Marburgin yliopistoon v. 1950, mutta hän kieltäytyi molemmista tarjouksista.