stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfonso Signorini
Televisiotuotannot

Chiambretti c'è (Rai 2, 2002)
Nessuno è Perfetto è perfetto (Canale 5, 2002-2003)
Piazza Grande (Rai 2, 2003-2004)
L'isola dei famosi (Rai 2, 2003, 2007; Canale 5, 2015-2016)
Markette (LA7, 2004-2008)
Ritorno al presente (Rai 1, 2005)
Verissimo (Canale 5, 2006-2012) opinionista
Scherzi a parte (Canale 5, 2007)
Grande Fratello (Canale 5, 2008-2012) opinionista
Maurizio Costanzo Show (Canale 5, 2009)
Verissimo di Primavera (Canale 5, 2010)
Finale di Mediafriends Cup (Canale 5, 2010)
Kalispéra! (Canale 5, 2010-2011)
La notte degli chef (Canale 5, 2011)
Opera on Ice (Canale 5, 2011-2012, 2018-2019)
Studio 5 (Canale 5, 2013)
Una serata... Bella (Rete 4, 2015-2016; 2018; Italia 2, 2017)
Grande Fratello VIP (Canale 5, 2016-2018) opinionista
Speciale Uomini e donne - Le olimpiadi della TV (Canale 5, 2017)
The Winner Is... (Canale 5, 2017)
Estate (Canale 5, 2017)
Casa Signorini (361 tv, dal 2017)
Turandot (Canale 5, 2017)
CR4 - La Repubblica delle Donne (Rete 4, dal 2018)
La bohème (Canale 5, 2018) regista
Grande Fratello VIP (Canale 5, 2020)
Adrienne Martelli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Adrienne Martelli MM-kilpailuissa 2015. |  Adrienne Martelli MM-kilpailuissa 2015. |  Adrienne Martelli MM-kilpailuissa 2015. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Aiguebelette 2015 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Bled 2011 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2014 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Karapiro 2010 | nelonen i.p. |  |
Adrienne Martelli (s. 3. joulukuuta 1987) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiapronssia Lontoossa 2012 ja sijoittui viidenneksi samassa luokassa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa Martelli voitti perämiehettömässä nelosessa kultaa Aiguebelettessa 2015 sekä saavutti samassa luokassa hopeaa Amsterdamissa 2014 ja pronssia Karapirossa 2010. Pariaironelosessa hän saavutti MM-hopeaa Bledissä 2011.
Aleksandăr Tsankov

Aleksandăr Tsankov
Aleksandăr Tsankov (1879 Orjahovo, Bulgaria – 17. heinäkuuta 1959 Belgrano, Argentiina) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1923–1926. Hänen pääministerikaudellaan Bulgariassa oli paljon poliittisia levottomuuksia.
Tsankovilla oli oikeustieteellinen koulutus ja hän toimi vuodesta 1910 taloustieteen professorina Sofian yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 1922 Kansallinen yksimielisyys (Naroden zgovor) -nimisen oikeistolaisen ryhmän johtaja, jonka tavoitteena oli maalaispuoluetta edustaneen itsevaltaisen pääministeri Aleksandăr Stambolijskin syrjäyttäminen. Vallankaappaus toteutettiin 9. kesäkuuta 1923, ja Tsankovista tuli pääministeri. Uusi hallitus joutui kuitenkin kohtaamaan paljon sisäisiä levottomuuksia ja terroritekoja, joita järjestivät kommunistit ja maalaispuolueen vasemmistosiipi. Tsankovin hallituskoalitio otti nimen Demokraattinen liitto ja ilmoitti tähtäävänsä parlamentaarisen demokratian palauttamiseen. Hallitus sai suuren enemmistön marraskuun 1923 parlamenttivaaleissa, mutta levottomuudet maassa jatkuivat käytännössä koko Tsankovin pääministerikauden. Hallitus tosin lakkautti syyskuussa 1923 aseellista kapinaa yrittäneen kommunistisen puolueen seuraavana vuonna, mutta se jatkoi iskujaan maan alta. Kuuluisin tapaus oli huhtikuussa 1925 toteutettu Sveta Nedeljan kirkon pommi-isku, jossa kommunistit yrittivät surmata kuninkaan ja hallituksen johtajat, onnistuen tappamaan 123 muuta ihmistä. Hallituksen vastattua tähän julmilla kostotoimilla Bulgarian poliittiset olot alkoivat vähitellen asettua vuodesta 1925 alkaen. Tsankov jätti pääministerin tehtävät tammikuussa 1926.
Tsankov oli vielä 1930-luvulla merkittävä poliittinen vaikuttaja Bulgariassa. Hän oli saksalaismielinen ja Neuvostoliiton miehitettyä Bulgarian toisen maailmansodan loppuvaiheessa syyskuussa 1944 hän muodosti lyhytikäiseksi jääneen pakolaishallituksen, joka toimi Saksan suojeluksessa Itävallassa. Sodan jälkeen yhdysvaltalaiset joukot pitivät häntä muutaman kuukauden ajan internoituna Itävallassa. Vapauduttuaan hän pakeni Etelä-Amerikkaan.
Alda-1

| --- | --- |

Alda-1
Systemaattinen (IUPAC) nimi
N-(1,3-Bentsodioksol-5-yylimetyyli)-2,6-diklooribentsamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 349438-38-6
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 831629
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H11NCl2O3 
Moolimassa: 324.2 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Alda-1 on ihmisen mitokondrioiden aldehydidehydrogenaasin eli ALDH2:n entsyymitoimintaa spesifisesti tehostava aine.
Alda-1 on tutkimuskemikaali. Sitä on ehdotettu muun muassa hoidoksi antabusreaktioon, joka ilmenee geneettisesti heikon ALDH2-toiminnan omaavilla ihmisillä heidän juodessa etanolia.
Toiminta

Ihmisissä on monia ALDH2-alleeleita. Näistä alleeleista ALDH2*1 ja ALDH2*2 ovat tärkeimmät. Pääosa maailman väestöstä omaa kaksi ALDH2*1 alleelia, mutta Itä-Aasiasta peräisin olevista ihmisistä jopa 40%:lla näiden tilalla on ainakin yksi ALDH2*2. ALDH2*2 heikentää etanolista kehossa muodostuneen asetaldehydin hapetusta etikkahapoksi. Siksi niillä, joilla yksi tai kaksi ALDH2*2-alleelia, etanolin juonnin yhteydessä muodostuu normaalia enemmän asetaldehydiä, jonka kertyminen kehoon aiheuttaa antabusreaktion.
Alda-1 toimii in vitro ja in vivo. Se tehostaa ihmisten ALDH2*1-alleelin toiminnan noin 2.1-kertaiseksi ja ALDH2*2:n jopa 11-kertaiseksi. Neljä Alda-1:tä sitoutuu allosteerisesti ALDH2-homotetrameeriin, joka saa ALDH2:n muun muassa sitomaan helpommin entsyymitoimintaansa vaaditun NAD+:n.
Historia

Alda-1:n kehittivät Chen ja kollegat vuonna 2008. Alda-1 on ensimmäinen aine, jonka tiedetään aktivoivan jotakin aldehydidehydrogenaasia.
Jylkynkangas

Jylkynkangas, 'Jylkkäri', 'Jylkky', on pientaloalue Oulun kaupungin pohjoisosassa Kuivasjärven kaupunginosassa Kaijonharjun suuralueella. Matkaa Oulun keskustaan on yhdeksän kilometriä. Luonnonläheisellä alueella on kuntopolku, leikkipuisto, kirjastoauton pysäkki ja muut lähipalvelut kilometrin päässä Kuovitiellä. Viiden kilometrin säteellä Jylkynkankaasta on yliopisto, lukio, apteekki, posti, terveysasema, neuvola, kirjasto, marketit, jäähalli ja liikuntahalli.
Ympäristö

Jylkynkangas sijaitsee suurten metsien reunassa, lämpimällä ja aurinkoisella mäen rinteellä. Alueen metsä on hyväpuustoinen ja tontit ovat väljiä. Omakotitaloja on parisataa ja rivi- ja luhtitaloyhtiötä parikymmentä.
Alueen keskellä puistometsässä sijaitseva Jylkynrinteen leikkipuisto vihittiin käyttöön 9.6.2007. Leikkipuistossa on kaksi erikokoista liukumäkeä, monenlaisia keinuja, karuselli ja hiekkalaatikko. Jylkynrinteen leikkipuiston pulkkamäestä lasketaan usein talvella. Myös Urpiaisen leikkipuisto Oinaansuolla on kävelymatkan päässä.
Jylkynkangasta kiertävä kunto- ja hiihtolatu on osa kymmenien kilometrien mittaista latuverkostoa. Parin kilometrin päässä on Auran majan latukahvila.
Liikenneyhteydet

Jylkynkaan läpi kulkee kevyen liikenteen väylä, joka on osa kaupungin kattavaa pyörätieverkostoa. Oinaansuo, Pöllönkangas, Kuivasjärvi ja Ahvenoja ovat kävelymatkan päässä Jylkynkankaalta. Pyöräilymatkan päässä ovat Kaijonharju ja Oulun yliopiston kampusalue Linnanmaalla. Muista työssäkäyntialueista Teknologiakylä ja Rusko ovat reilun viiden kilometrin päässä. Matkaa keskustaan on yhdeksän kilometriä.
Olulun joukkoliikenteen linja 1 lähtee  pysäkiltä Jylkynkangas reittiä Jylkynkankaantie, Alakyläntie, Oinaantie, Kuovitie, Alakyläntie ja Raitotien liikenneympyrä kohti Linnanmaata ja keskustaa.
Palvelut

Kirjastoauto käy viikoittain Jylkynkankaalla. Kilometrin päässä Pöllönkankaan Kuovitiellä sijaitsevat koulu, päiväkoti, alaluokkalaisten iltapäiväkerho, kauppa, ravintola ja parturi-kampaamo. Useat urheiluseurat järjestävät ohjattua liikuntaa Pöllönkankaan koulun tiloissa.
Kahden kilometrin päässä Kuivasjärvellä sijaitsee päiväkoti, seurakuntakoti ja kauppa. Kuivasjärven koulun tiloissa on tarjolla urheiluseurojen järjestämää liikuntaa.
Neljän kilometrin päässä Kaijonharjussa sijaitsevat muun muassa terveysasema, neuvola, kirjasto, nuorisotila, apteekki, posti, kioski, parturi-kampaamo sekä useita kauppoja ja ravintoloita. Oulun yliopiston Linnanmaan kampusalue sekä lähin lukio sijaitsevat reilun neljän kilometrin päässä Jylkynkankaalta. Viiden kilometrin säteellä on hyvät palvelut, kuten marketit, huonekaluliike, ravintoloita, Linnanmaan liikuntahalli ja Linnanmaan jäähalli.
Asukkaat

Vuonna 2007 Jylkynkankaalla oli 1 155 asukasta.[lähde? ] Alueella asuu paljon lapsiperheitä. Jylkynkangas-toimikunta on järjestänyt Jylkynkankaan Jytäjäiset kesäisin ja soihtukulkueen adventin aikaan. Kevättalvella 2009 toimikunta järjesti ensimmäiset Jylkynkankaan hiihtokilpailut. Toimikunta julkaisee Jylkynkangs News - ilmaisjakelulehtistä.
Historia

Jylkynkankaan rakentaminen aloitettiin vuonna 2003. Siihen asti alue oli ollut kuivasjärveläisten marjametsää. 
Kuivasjärvi Jylkynkankaineen liitettiin osaksi Oulun kaupunkia vuonna 1961. Tätä ennen Kuivasjärvi kuului Haukiputaan kuntaan.
Esiroomalaisella rautakaudella tai sitä myöhemmin Jylkynkankaalla on mahdollisesti sijainnut asuinpaikka. Lokakuussa 2001 Oulun yliopiston yleisen arkeologian laitoksen työryhmä löysi tutkimuksessaan asuinpaikkaan viittaavan kiinteän muinaisjäännöksen Jylkynkankaalta.
Ajanta (yritys)

| Ajanta Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1989
Toimitusjohtaja:  Lauri Pietarinen
Kotipaikka:  Helsinki
Liikevaihto:  30,1 M € (2016)
Liikevoitto:  251k € (2016)
Henkilöstö:  5 (2016)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ajanta Oy on Lontoossa asuvan sijoittaja Ari Salmivuoren omistama sijoitusyhtiö.
Ilkka Seppälä, 50, siirtyi Yhtyneiden Kuvalehtien toimitusjohtajan paikalta Ajannan toimitusjohtajaksi elokuussa 2007. Ajantaan on nimitetty päälakimieheksi Ville Öfversten Kemirasta ja talousjohtajaksi Micaela Raatikainen Öhman-pankkiiriliikkeestä. Ajantan edellinen toimitusjohtaja Tapio Peltomäki siirtyi Tilikeskus-Yhtiöiden enemmistöomistajaksi ja toimitusjohtajaksi.
Ajanta oli vuonna 2007 Elisan toiseksi suurin omistaja ja suuromistaja muun muassa Amer Sportsissa, Kemirassa ja Satamassa. Ajantan nettovarallisuus oli 125 miljoonaa euroa 2007. Varallisuus on saatu yrityskaupoista (mediayhtiö Jantonin ja Saunalahden myynti) ja kiinteistökaupoista. Yhtiö tekee yhteistyötä islantilaissijoittaja Thor Björgólfssonin kanssa, joka oli Elisan suurin osakkeenomistaja vuonna 2007.
Saunalahti

Ajanta myi 6,1 % Saunalahden osakkeista Björgólfssonin omistamalle sijoitusyhtiö Novatorille vuonna 2005.
Amer

Ajanta hankki lähes 20 % Amer Sportsista mutta joutui myymään omistuksensa tappiolla vuoden 2008 alussa Novatorille.
Alkuin

Rabanus Maurus (vas.), rinnallaan Alkuin, esittelee teostaan Otgar Mainzilaiselle (oik.). Keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvitusta.
Alkuin tai Alcuin (noin  732–19. toukokuuta 804) oli munkki ja opettaja sekä Kaarle Suuren tärkein neuvonantaja. Alkuin oli niin sanotun karolingirenessanssin keskushenkilö.
Alkuin oli kotoisin Englannin Yorkista. Hän sai koulutuksensa Yorkin katedraalikoulussa opettajanaan mestari Ethelbert. Kun Ethelbert nimitettiin vuonna 766 Yorkin arkkipiispaksi, tuli Alkuinista koulun johtaja.
Matkallaan Roomaan 781 Alkuin tapasi Kaarle Suuren. Kaarle sai houkuteltua Alkuinin hoviinsa Aacheniin. Vuosina 782–796 Alkuinin oppilaina olivat kuningas itse, hänen sukulaisensa, hoviin opiskelemaan lähetetyt nuorukaiset sekä palatsikappelin papit. Alkuin toi frankkien valtakuntaan englantilaiset opetusmenetelmät ja edisti vapaiden taiteiden opiskelua. Hän lähti hovista vuonna 796 saatuaan apotin viran Toursin Saint Martinin luostarissa. Alkuin vietti siellä viimeiset vuotensa.
Alkuin kirjoitti  useita oppikirjoja sekä suuren määrän kirjeitä, jotka ovat säilyneet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alkuin Wikimedia Commonsissa
Keskiajan filosofia
Alkuin
Rabanus Maurus
Johannes Scotus Eriugena
Avicenna
Petrus Damianus
Avicebron
Anselm Canterburylainen
Roscellinus
Bernardus Chartreslainen
Theodoricus Chartreslainen
Avempace
Gilbertus Porretanus
Pierre Abélard
Willelmus Concheslainen
Petrus Lombardus
Johannes Salisburylainen
Averroës
Maimonides
Robert Grosseteste
Albert Suuri
Alexander Halesilainen
Petrus Hispanus
Willelmus Auvergnelainen
Henri Ghentiläinen
Roger Bacon
Bonaventura
Tuomas Akvinolainen
Sigerus Brabantilainen
Boethius Dacialainen
Mestari Eckhart
Johannes Duns Scotus
Vilhelm Occamilainen
Jean Buridan
Godefridus Fontaineslainen
Aegidius Roomalainen
Kajaanin Runoviikko

Kajaanin Runoviikko on Eino Leinon hengessä vuosittain järjestettävä sanataiteen tapahtuma, alun perin nimeltään Sana ja sävel. Tapahtumaa on vietetty vuodesta 1976 runon ja suven päivän (6. heinäkuuta) aikoihin. Kajaanin Runoviikko oli Finland Festivalsin vuoden 2007 festivaali.
Taisto Reimaluoto on ollut Runoviikon taiteellisena johtaja vuosina 2011–2018. Vuonna 2019 taiteellisena johtajana aloitti Kati Outinen .
Historia

Tapahtuman perustaja on oopperalaulaja Rauno Keltanen [lähde? ] ja sen ensimmäinen taiteellinen johtaja Veikko Sinisalo (1976–1985). Kajaanin Runoviikko on vanhin Suomen lausuntataiteen festivaaleista.[lähde? ] Kainuun Eino Leino -seura, jonka syntysanat Rauno Keltanen myös lausui, oli alun perin ja edelleen vahvasti tapahtumassa mukana. Tapahtuman taiteellisina johtajina ovat toimineet Aino-Maija Tikkanen (1985–1987), Timo Tiusanen, Ari Kallio (1988), Juhani Niemelä (1989–1994), Hannu Huuska (1995–2000), Antti Virmavirta (2001–2003), Sina Kujansuu (2004–2006), Kirsi-Kaisa Sinisalo (2007–2010), Taisto Reimaluoto (2011–2018) ja Kati Outinen (2019-). Veikko Sinisalon aloitteesta perustettu Veikko Sinisalon Stipendirahasto on järjestänyt vuodesta 1978 Veikko Sinisalo -lausuntakilpailun nuorille lausujille. Voittajasta käytetään nimeä Vuoden nuori lausuja.
Vuoden 2004 Runoviikolla pidettiin Kajaanin Runoviiko - Sanan ja Sävelen Ystävät ry:n perustamiskokous. Yhdistyksen tarkoituksena on tukea Runoviikon toimintaa aatteellisesti, taloudellisesti ja toiminnallisesti. Yhdistys on keskittynyt pääasiassa tapahtuman oheistoimintaan ja Kajaanin Runoviikon sekä runouden tunnetuksi tekemiseen eri ryhmille.
Eino Leino -seura ja tapahtuma myötävaikuttivat siihen, että Eino Leinon syntymäpäivä 6.7. on vuodesta 1992 ollut virallinen liputuspäivä, runon ja suven päivä.
Ohjelmisto

Runoviikon ohjelmisto koostuu vuosittain kymmenistä esityksistä ja tilaisuuksista. Jokainen tapahtuman taiteellinen johtaja on tuonut tapahtumaan oman painotuksensa ja teemansa. Joukko tapahtuman tilaisuuksia pysyy vuodesta toiseen ohjelmistossa ja luovat tapahtumaan rungon, jonka ympärille muu toiminta jäsentyy. Poikkeuksen muodostaa Vuoden nuori lausuja -tapahtuma, joka järjestetään joka toinen vuosi. Kilpailun voittaneelta nuorelta lausujalta tilataan seuraavaksi vuodeksi esitys Runoviikolle. Vuoden 2006 Vuoden nuori lausuja oli helsinkiläinen Noora Dadu. Runoviikolla 2008 voittajaksi valittiin helsinkiläinen Tuukka Vasama.
Runoviikon vuosittaiset tilaisuudet
Runoviikon avajaiset (Tilaisuuteen sisältyy Kajaani-puhe, jonka vuonna 2007 piti professori Jukka Kekkonen.)
Eino Leino -iltamat (Järjestää Kainuun Eino Leino -seura.)
Veikko Sinisalon kirkkoilta (Järjestää Veikko Sinisalon Stipendirahasto)
Maakunnat kohtaavat -katselmus (Maakunnallisten harrastajien ja ammattilaisten omaleimaisia esityksiä.)
Runokiven paljastus (v. 2004 lähtien). Runokivi sisältää kullekin Runoviikolle valitun Suven runoilijan tekstin. Yhdessä runokivet muodostavat Runopolun. Tekstin runokiveen ovat kirjoittaneet Arto Lappi (2004), Risto Rasa (2005), Sirkka Selja (2006), Paavo Haavikko (2007) ja Lassi Nummi (2008).
Iiron Koulu (Iiro Kajas haastattelee vieraitaan.)
Runon ja suven -päivän lipunnosto (Eino Leinon päivän aamuna lipunnostossa herkistytään kuulemaan lausunta- ja musiikkiesityksiä)
Veikko Sinisalo -kilpailu (Järjestetään joka toinen vuosi, kilpailun voittajaa kutsutaan vuoden nuoreksi lausujaksi.)
Runoduathlon (Järjestää Kainuun kirjailijat ry.)
Syntyjä syviä (Järjestetään yhteistyössä Elias Lönnrot -seuran kanssa.)
Eino Leinon kotipaikkakysymys

Leino syntyi Paltamossa, mutta tapahtumaa vietetään Kajaanissa. Kajaanilaiset ja paltamolaiset kiistelevät, kumman kunnan perintöä Leino ja hänen runoutensa kantaa. Asia on mutkikas, koska Leinon syntyessä 1878 Paltaniemen kylä oli Paltamon kunnan kirkonkylä. Virallisesti Leino oli siis paltamolainen. Leinon syntymäkoti Hövelö sijaitsi pienen lahden pohjukassa Kajaanijoen Paltajärveksi kutsutun suvannon pohjoisrannalla Paltaniemen kylässä. Nykyään Paltamoksi kutsuttava kylä Kiehimäjoen suussa sijaitsee Oulujärven pohjoisrannalla ja Paltaniemi järven itärannalla. Järven yli matkaa on runsas peninkulma, mutta maitse järveä täytyy kiertää kylästä toiseen lähes 50 kilometriä Kajaanin keskustan kautta. Kajaaniin Paltaniemeltä on maitse vain 10 kilometriä, joten kylä liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan 1954 ja kaupunkiin 1977. Paltamon Kiehimästä muodostui kunnan nykyinen kirkonkylä ja keskus. Hövelön vanha päärakennus purettiin sittemmin, mutta sen rekonstruktio rakennettiin 1978 Paltaniemen kirkon läheisyyteen Oulujärven rannalle.
Pääosa Runoviikon tapahtumista on Kajaanissa. Kainuun Eino Leino -seura on maakunnallinen ja tapahtumia järjestetään Paltaniemen kirkonkylän lisäksi Paltamon Mieslahden kylässä Kainuun kansanopistolla.
Aiheesta muualla

Kajaanin Runoviikko
Kainuun Eino Leino -seura
Helsingin yliopiston Eino Leino -sivut
Kaarle XIV Juhana

| Kaarle XIV Juhana (Norjassa Kaarle III Juhana) |
| --- | --- |
 
Ruotsin ja Norjan kuningas
Valtakausi:  5. helmikuuta 1818 – 8. maaliskuuta 1844
Kruunajaiset:  Ruotsi: 11. toukokuuta 1818 Norja: 7. syyskuuta 1818
Edeltäjä:  Kaarle XIII ja II
Seuraaja:  Oskar I

Syntynyt:  26. tammikuuta 1763 Pau, Ranska
Kuollut:  8. maaliskuuta 1844 (81 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Hautapaikka:  Tukholma, Ruotsi
Puoliso:  Desideria Clary (vih. 1798; k. 1844)
Lapset:  Oskar I
Koko nimi:  Jean-Baptiste Jules Bernadotte
Suku:  Bernadotte
Isä:  Henri Bernadotte
Äiti:  Jeanne de Saint-Jean
Uskonto:  katolilainen (luterilainen vuodesta 1810)
Ammatti:  sotamarsalkka
Nimikirjoitus:  
Kaarle XIV Juhana (Ruotsissa: Karl XIV Johan, Norjassa: Karl III Johan; 26. tammikuuta 1763 – 8. maaliskuuta 1844) oli Ruotsin ja Norjan kuningas vuosina 1818–1844 (Norjan kuninkaana hallitsijanimellä Kaarle III Juhana). Hän oli Napoleonin marsalkka ja alkuperäiseltä nimeltään Jean-Baptiste Jules Bernadotte. Vuonna 1810 ruotsalainen paroni Karl Otto Mörner tarjosi Bernadottelle Ruotsin kruunua. Bernadotte tiedusteli Napoleonin mielipidettä ja suostui. Hänet valittiin kruununperijäksi 21. elokuuta 1810 ja kruunattiin 1818.
Kuninkaana

Kaarle XIV Juhana kruunattiin vuonna 1818 Kaarle XIII:n kuoleman jälkeen Ruotsin ja Norjan kuninkaaksi. Hän oli suosittu molemmissa maissa, vaikka hänen äärikonservatiivisesta politiikastaan ei pidetty, erityisesti vuoden 1823 jälkeen. Hänen asemansa ei kuitenkaan ollut koskaan uhattu, ja ruotsalaiset ja norjalaiset olivat ylpeitä kuuluisasta monarkistaan. Säätyvaltiopäivät keskusteli vuonna 1840 hänen erottamisestaan, mutta aloite kuivui kokoon ja hänen 25-vuotista valtakauttansa juhlittiin komeasti vuonna 1843.
Hänen valtakautensa aikana valmistui Götan kanava, jonka rakennustyö oli aloitettu 22 vuotta aiemmin. Bernadotte kääntyi katolilaisuudesta luterilaisuuteen, sillä suuri enemmistö ruotsalaista ja norjalaista kuului tuohon kirkkokuntaan. Hän ei koskaan opetellut ruotsia tai norjaa. Ranskan kieli ei kuitenkaan ollut ongelma, koska se oli ollut hovin ja ylimystön suosiossa monia vuosia ja laajasti puhuttu. Kaarle XIV Juhanan tulkkina toimi muun muassa hänen suosikkinsa, valtakunnanmarsalkka Magnus Brahe.
Kaarle XIV Juhana kuoli Tukholmassa 8. maaliskuuta 1844. Hänen valtakautensa aikana vallitsi keskeytymätön rauha, ja molemmat valtakunnat vaurastuivat merkittävästi. Kaarle XIV Juhanaa seurasi hänen poikansa Oskar I Ruotsin ja Norjan kuninkaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle XIV Juhana Wikimedia Commonsissa
Kersantista kuninkaaksi. Jean Babtiste Bernadotten merkillinen elämäntarina, Seura, 07.04.1937, nro 14, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kaarle XIII | Ruotsin kuningas 1818–1844 | Seuraaja: Oskar I |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kaarle II | Norjan kuningas 1818–1844 | Seuraaja: Oskar I |
Marsalkka Jean-Baptiste Bernadotte. Örebron muotokuva. Pierre-Michel Alixin etsaus Hilaire Le Drun maalauksen pohjalta.
Patsas Karl Johanin puistossa Norrköpingissä, Ruotsissa
Tapaaminen Turussa 1812. Vasemmalla seisomassa kruununprinssi Kaarle Juhana ja oikealla istumassa tsaari Aleksanteri I. Venäläisten vuonna 2012 Turkuun lahjoittama patsas.
Kuninkaan patsas Oslon kuninkaanlinnan edustalla
Alkuaineiden IUPAC-nimeämiskäytäntö

Kemiassa transuraanisille eli uraania raskaammille alkuaineille annetaan nimi usein löytöpaikan tai löytäjän mukaan ja symboli (nimeen viittaava kirjainyhdistelmä) vasta sen jälkeen, kun ne on löydetty. Vielä löytämättömistä alkuaineista käytävän keskustelun helpottamiseksi IUPAC (engl. International Union of Pure and Applied Chemistry) on määritellyt väliaikaisen järjestelmällisen transuraanisten alkuaineiden nimeämisjärjestelmän. Tämän nimeämisjärjestelmän idea sai alkunsa onnistuneesta orgaanisten yhdisteiden nimeämisjärjestelmästä.
IUPACin säännöt

|   numero   |   (etu)liite   | symboli |
| --- | --- | --- |
| 0 | nil | n |
| 1 | un | u |
| 2 | b(i) | b |
| 3 | tr(i) | t |
| 4 | quad | q |
| 5 | pent | p |
| 6 | hex | h |
| 7 | sept | s |
| 8 | oct | o |
| 9 | en(n) | e |
Väliaikaiset alkuaineiden nimet saadaan järjestelmällisesti alkuaineen järjestysluvusta (transaktinoideilla ja niitä raskaammilla kolminumeroinen). Jokainen numero muutetaan taulukonmukaisesti latinalais- tai kreikkalaisperäiseen etuliitteeseen, päätteeseen ja nimensisäiseen liitteeseen, joista lopulta muodostuu alkuaineen koko nimi. Järjestelmällisen nimen perään lisätään vielä pääte -ium. Symboli muodostetaan ottamalla jokaisen liitteen ensimmäinen kirjain.
Nykyisin jokaiselle alkuaineelle aina alkuaineeseen 118 (oganesson) saakka on annettu oma järjestelmällisestä nimeämisjärjestelmästä poikkeava nimensä. Tämän vuoksi järjestelmällistä nimeämisjärjestelmää suositellaan käytettäviksi vain niille alkuaineille, joiden järjestysnumero on yli 118, joten käytännössä näiden alkuaineiden symbolit ovat aina kolmekirjaimisia (esimerkiksi Uue, Ubt, Bno).
Nimeämisesimerkkejä

alkuaine 119: un + un + enn + ium = ununennium (Uue)
alkuaine 123: un + bi + tr + ium = unbitrium (Ubt)
alkuaine 208: bi + nil + oct + ium = biniloctium (Bno)
alkuaine 444: quad + quad + quad + ium = quadquadquadium (Qqq)
alkuaine 457: quad + pent + sept + ium = quadpentseptium (Qps)
alkuaine 783: sept + oct + tr + ium = septocttrium (Sot)
alkuaine 986: enn + oct + hex + ium = ennocthexium (Eoh)
Nimeämisjärjestelmässä on muutama poikkeussääntö:
Jos bi- tai tri-liite päättyy liitteeseen '-ium' (eli -2, -3), liitteiden i:t yhdistyvät ja tulokseksi muodostuu '-bium' tai '-trium', eikä '-biium' tai '-triium'.
Jos enn-liite jatkuu liitteellä nil (eli -90-), liitteiden n-kirjaimet yhdistyvät ja tulokseksi muodostuu '-ennil-', eikä '-ennnil-'.