stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thunderbird (juna)

| Thunderbird |
| --- | --- |
 Thunderbird-juna
Perustiedot
Junatyyppi:  pikajuna
Liikenne alkoi:  1995
Liikennöitsijä:  JR-West
Reitti
Alkuasema:  Osakan rautatieasema
Väliasemat:  9 kpl
Pääteasema:  Kanazawan rautatieasema
Matkan pituus:  267 km
Matkan kesto:  2 t 34 min
Tekniset tiedot
Raideleveys:  1 067 mm
Sähköistettu osuus:  koko reitti
Matkanopeus:  130 km/h
Thunderbird (jap. サンダーバード, Sandābādo) on Japanissa juna Osakan rautatieaseman ja Kanazawan rautatieasema välisellä Hokuriku-linjalla. Juna aloitti liikennöinnin huhtikuussa 1995. Noin 267 kilometrin matka kestää 154 minuuttia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Thunderbird(japaniksi)
It's My Life (Cezarin kappale)

| It's My Life |
| --- | --- |
 Cezar esittämässä kappalettaan Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Cezar
Säveltäjä(t):  Cristian Faur
Sanoittaja(t):  Cristian Faur
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Romania
Kieli:  englanti
Sijoitus:  13.
Pisteet:  41
Sijoitus semifinaalissa:  5.
Pisteet semifinaalissa:  65
Sanat:  sanoitus
It's My Life (suom. Tämä on minun elämäni) on Cezarin esittämä kappale, jolla hän edusti Romaniaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26:n maan joukosta 13. sijalle.
Innokylä

Innokylä on suomalainen sosiaali- ja terveydenhuollon (SOTE) kehittämis- ja innovaatioyhteisö. Innokylä toimii niin kasvokkaisessa kanssakäymisessä kuin internetissäkin. Innokylän verkkopalvelussa verkostoidutaan, kehitetään uusia käytäntöjä ja tutustutaan uusiin kehittämisen menetelmiin kun taas Innokylän järjestämissä tapahtumissa saadaan tietoa ympäri Suomea kehitetyistä terveydenhuollon ja sosiaalihuollon käytännöistä. Innokylä on tarkoitettu kaikille SOTE-alan kehittämistoiminnasta kiinnostuneille henkilöille, mikä edesauttaa verkostoitumista perinteisten työryhmien yli.. Kuntien ja kuntaliittojen tarjoamiin SOTE-palveluihin kuuluu mm. lasten päivähoito, vanhusten, vammaisten ja mielenterveyspotilaiden palvelut, terveyden- ja sairaanhoito sekä hoitotakuu . Kunta-alan työntekijöistä yli puolet toimii näiden palvelujen parissa. Innokylä auttaa kuntia vahvistamaan hyvinvointia SOTE-palveluja uudistamalla - sen tärkein tavoite on parantaa palveluiden laatua ja saatavuutta.
Tausta

Suomen sosiaali- ja terveysministeriön palveluinnovaatiohanke teki aloitteen Innokylän rakentamisesta vuonna 2008. Sosiaali- ja terveydenhuoltoa oli siihen mennessä kehitetty lukuisissa eri hankkeissa ja vaikka monet projektit olivatkin menestyneet, kehittämistyön heikkoutena oli, ettei yksittäisten hankkeiden kehittämiä uusia käytäntöjä otettu laajasti käyttöön koko maassa. Projekteissa tarvitaan kehittämisen osaajia ja hyvää projektijohtamista – taitoja, jotka eivät kuulu esim. hoitajan tai lääkärin perustaitoihin ja siksi tätä osaamista levittävä verkostomainen Innokylä on hyvä avaus  tiedon jakamisessa. Kaikille avoimeen verkostoon on kutsuttu paitsi palvelujen kehittäjät, johtajat ja päättäjät myös palvelujen käyttäjät.
Toimintamuodot

Innokylä tarjoaa tukea sosiaali- ja terveysalalla tapahtuvan kehittämistyöhön mm. seuraavilla tavoilla:
Innotuutorit ovat sosiaali- ja terveysalan kehittämistyön asiantuntijoita ja toimivat Innokylän verkostoissa, erilaisissa tapahtumissa ja verkossa.
Innopajoissa vaihdetaan kokemuksia toimivista käytännöistä ja työstetään yhdessä kehittämiseen liittyviä teemoja. Innopajatoiminta on kaikille avointa ja maksutonta.
Innokylän verkkopalvelusta löytyy ajankohtaista menetelmätietoa, helppokäyttöisiä työkaluja kehittämistyön tueksi.
Innokylän hankepankki pyrkii keräämään yhteen paikkaan tiedon Suomen sosiaali- ja terveysalan innovaatiohankkeista.
Aikataulu

Innokylä-yhteisöä rakennetaan asteittain vuosien 2010-2013 aikana. Tavoitteena on SOTE-verkoston yhteinen, avoin innovaatioympäristö, joka tarjoaa toimijoille työvälineitä. Vuosina 2010–2011 Innokylään kehitetään toimintamuotoja, tapahtumakonseptit, työkaluja ja toteutetaan verkkopalvelujen 1. vaihe. Vuosina 2012–2013 verkkopalvelua täydennetään entistä monipuolisemmaksi tiedonlähteeksi. Innokylän uudistunut verkkopalvelu sekä hankepankki ja tapahtumakalenteri avattiin joulukuussa 2011. Kehittämisympäristö, joka koostuu Verstaasta ja Toimintamallista avattiin marraskuussa 2012.Verkosto-työtila rakennetaan verkkopalveluun vuoden 2013 aikana.
Taustavoimat

Innokylä-innovaatioympäristön toteuttajia olivat alun perin Suomen Kuntaliitto, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto ja Terveyden edistämisen keskus. 1.1.2012 Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto ja Terveyden edistämisen keskus siirsivät toimintansa SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry:lle , ja näin ollen Innokylän toteuttajia vuoden 2012 alusta ovat Suomen Kuntaliitto, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos ja SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry. Innokylää rahoittavat Sosiaali- ja terveysministeriö, Tekes ja Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA).
Aiheesta muualla

Innokylän omat sivut
Innokylä.fi
Innokylän blogi
Innokylä Twitterissä
Innokylä Facebookissa
Muut sivut
Mediuutiset: Innokylä kokoaa osaamisen[vanhentunut linkki]
Mediuutiset: Muista jakaa hyvät käytännöt[vanhentunut linkki]
Tesso/THL/Stakes: Ideat lainaan Innokylän pankista[vanhentunut linkki]
Sosiaali- ja terveysministeriön haussa tulee 57 osumaa 6.3.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Innofactor

| Innofactor Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: IFA1V
Markkina-arvo:    39,3 milj. € (31.12.2022)
Perustettu:  1983
Perustaja:  Sami Ensio Risto Linturi
Toimitusjohtaja:  Sami Ensio
Puheenjohtaja:  Anna Lindén
Kotipaikka:  Espoo, Suomi
Toimiala:  tietokoneohjelmistot
Liikevaihto:   71,1 milj. € (2022)
Liikevoitto:   4,8 milj. € (2022)
Tilikauden tulos:   3,3 milj. € (2022)
Henkilöstö:   536 (keskim. 2022)
Kotisivu:  www.innofactor.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Innofactor Oyj on Microsoft-ratkaisuihin keskittynyt suomalainen ohjelmistotoimittaja, joka toimittaa asiakkailleen tietotekniikkahankkeita järjestelmäintegraattorina, mutta kehittää myös omia ohjelmistotuotteita ja -palveluita. Oman tuotekehityksen painopistealueena ovat Microsoftin pilviratkaisut. Vuonna 2021 noin puolet Innofactorin liikevaihdosta tuli jatkuvista sopimuksista. Vuonna 2022 Innofactorilla oli yli 1 000 asiakasta.
Historia

Innofactorin toiminta alkoi, kun Risto Linturi otti loppuvuonna 1999 yhteyttä Sami Ensioon ja pyysi häntä uuden yrityksensä vetäjäksi. Yritys perustettiin Risto ja Kaija Linturin sijoitusyhtiö R. Linturin vuonna 1983 perustetun Yritysmikrot-nimisen tytäryhtiön pohjalle. Yrityksen nykymuotoinen toiminta käynnistyi 1. tammikuuta 2000.
Vuosina 2006–2010 Innofactor kasvoi vuosittain lähes 50 prosenttia.
Loppuvuonna 2010 Innofactor Oy teki käänteisen listautumisen Helsingin pörssiin hankkimalla Westend ICT Oyj:n (aiemmin TJ Group),ja yrityksen nimi muutettiin Innofactor Oyj:ksi.
Vuonna 2012 Innofactor osti Bridgeconsulting A/S:n ja Tietotalo Infocenter Oy:ltä Microsoftin projektin- ja projektisalkunhallintajärjestelmien toimittamiseen keskittyvän liiketoiminnan.
Kesäkuussa 2013 teknologiayhtiö atBusiness Oy:n ostaminen lähes tuplasi Innofactorin koon. atBusiness työllisti noin 200 henkeä. Lokakuussa 2013 Innofactor osti Dynamic Teamin Microsoft Dynamics AX -liiketoiminnan. Joulukuussa 2013 Innofactor osti tanskalaisen Enabling Groupin koko osakekannan.
Joulukuussa 2015 Innofactor osti nopeasti kasvaneen Cinterosin Ruotsista.
Lokakuussa 2016 Innofactor osti Microsoftin pilvituotteisiin erikoistuneen Lumagaten. 70 henkilöä työllistänyt it-palvelutalo toimi Norjan lisäksi Ruotsissa ja Tanskassa.
Vuonna 2019 Verohallinto valitsi Innofactorin IT-asiantuntijapalveluiden ensisijaiseksi toimittajaksi pilviasiantuntijoiden osa-alueeseen. Kaupan arvo oli noin 10–20 miljoonaa euroa.
Keväällä ja kesällä 2020 koronakriisin aikaan yli 99 prosenttia Innofactorin työntekijöistä teki töitä etänä. Yritys palkkasi myös uusia työntekijöitä ja sekä sen liikevaihto että kannattavuus olivat vertailukautta vahvemmat.
Kesäkuussa 2022 Innofactor osti suomalaisen data- ja analytiikkaratkaisuihin erikoistuneen Invenco Oy:n.
Vuonna 2022 Innofactor sai historiansa suurimman kaupan, kun Innofactor valittiin Puolustusvoimien tiedonhallintajärjestelmäkokonaisuuden toimittajaksi. Kaupan arvo oli 22 miljoonaa euroa.
Organisaatio

Innofactorin pääkonttori sijaitsee Espoon Keilaniemessä ja sen muut Suomen-toimipisteet sijaitsevat Tampereella, Turussa, Kuopiossa, Kajaanissa, Lappeenrannassa, Jyväskylässä ja Oulussa. Tanskan-toimipiste sijaitsee Kööpenhaminassa ja Ruotsin-toimipiste sijaitsee Tukholmassa. Norjan-toimipisteet sijaitsevat Oslossa, Trondheimissa, Bergenissä ja Stavangerissa.
Innofactorin toimitusjohtaja Sami Ensio kuuluu myös yhtiön hallitukseen, jota johtaa Anna Lindén ja jonka muita jäseniä ovat Risto Linturi, Pekka Eloholma ja Heikki Nikku.
Tuotteet ja palvelut

Innofactorin asiakkaat ovat yksityisen ja julkisen sektorin organisaatioita. Innofactorin tietotekniikan asiantuntijat voivat esimerkiksi tukea uusien ja olemassa olevien pilvessä toimivien järjestelmien määrittelyssä, ohjelmoinnissa, testaamisessa ja hallinnassa.
Palkintoja ja tunnustuksia

Innofactor on valittu vuoden Suomen Microsoft-kumppaniksi vuosina 2011 ja 2015
Innofactorin perustaja ja toimitusjohtaja Sami Ensio valittiin Ohjelmistoyrittäjät ry:n vuoden ohjelmistoyrittäjäksi vuonna 2011.
Vuonna 2012 Innofactor oli finalistina Microsoftin kumppanuuskilpailun kansainvälisessä julkishallinnon sarjassa.
Kappalehden mukaan Innofactor oli vuonna 2013 yksi vuoden menestyneimpiä pörssiyhtiöitä.
Vuonna 2015 Innofactor Skilli, oppimisen analysointityökalu, voitti Laatukeskuksen järjestämän Vuoden laatuinnovaatio -kilpailun koulutusalan sarjassa.
Aiheesta muualla

Innofactor (suomeksi, englanniksi, ruotsiksi, tanskaksi, norjaksi)
The Golden Age of Grotesque

| The Golden Age of Grotesque Marilyn Manson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Marilyn Manson & John 5
 Tyylilaji: alternative metal
 Kesto: 57.40
 Levy-yhtiö: Interscope
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Marilyn Mansonin muut julkaisut
| Holy Wood 2000 | The Golden Age of Grotesque 2003 | Lest We Forget 2004 |
Singlet albumilta The Golden Age of Grotesque
 ”Mobscene” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2003  ”This Is the New Shit” Julkaistu: 1. syyskuuta 2003
The Golden Age of Grotesque on Marilyn Mansonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Levyn kiertueiden nimet olivat ”Grotesk Burlesk” ja ”Against All Gods”. Levyn kolmesta kappaleesta sekä yhdestä bonus-kappaleesta on tehty musiikkivideot, ja levyn keräilijäversiossa on puolituntinen lyhytelokuva Doppelherz.
Yhtye tarvitsi uuden basistin, sillä Twiggy Ramirez oli poistunut bändistä. Marilyn Manson päätyi valitsemaan entisen Shotgun Messiahin laulajan ja KMFDM:n laulaja-kitaristi Tim Skoldin.
Bändin kitaristi, John 5 jätti yhtyeen kesken Against All Gods -kiertueen. Hänen paikalleen tuli soittamaan Mark Chaussee.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Musiikkivideot

Levyn kappaleista tehdyt musiikkivideot.
This Is The New Shit
(s)AINT
mOBSCENE
Tainted Love
Kokoonpano

Marilyn Manson – lyyrikat
John 5 – kitara, piano ja säveltäjä
Mark Chaussee – kitara (Vuoden 2004 kiertueella John 5:n jäätyä pois bändistä)
Tim Skold – basso, bassokitara
Madonna Wayne Gacy – koskettimet (Levyn julkaisua seuranneissa konserteissa)
Ginger Fish – rummut
Kappaleet

Thaeter – 1.14
This Is the New Shit – 4.20
mOBSCENE – 3.25
Doll-Dagga Buzz-Buzz Ziggety-Zag – 4.11
Use Your Fist and Not Your Mouth – 3.34
The Golden Age of Grotesque – 4.05
(s)AINT – 3.42
Ka-boom Ka-boom – 4.02
Slutgarden – 4.06
♠ – 4.34
Para-noir – 6.01
The Bright Young Things – 4.19
Better of Two Evils – 3.48
Vodevil – 4.39
Obsequey (The Death of Art) – 1.34
Kappaleet > Bonuskappaleet

Tainted Love – 3.24  (maailmanlaajuinen bonus-kappale)
Baboon Rape Party – 2.41  (Ison-Britannian bonus-kappale)
Paranoiac – 3.57  (Japanin bonuskappale)
Arvostelut

Allmusic:
Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Metacritic: 60/100
Soundi:
Tiakadougou-Dialakoro

| Tiakadougou-Dialakoro |
| --- | --- |
 Tiakadougou-Dialakoro
 Koordinaatit: 11°42′47″N, 8°9′31″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Katin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  7 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tiakadougou-Dialakoro on maalaiskunta Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dialakoro sijaitsee Sankaranijoen varrella 135 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 7 700 ja keskuskylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Tiakadougou-Dialakoron kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Faraban, koillisessa Ouélessébougoun, lännessä Kangaban piirin Maramandougoun, etelässä Sikasson alueen Yanfolilan piirin Bayan ja Bougounin piirin Syen Toulan ja idässä Ourounin kuntiin. Ilmasto on guinealaistyyppinen. Sademäärä on korkea ja kasvillisuus runsasta.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, mandinkoja, dogoneja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.
Dialakoron kautta kulkee RN7-valtatieltä Sélinguén padolle johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat Sélinguén keinokastelualueella kasvatettava riisi sekä maissi, hirssi ja puuvilla. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Itä-Preussi

Itä-Preussin sijainti (punainen) osana Saksan keisarikuntaa (1871)
Itä-Preussi (saks. Ostpreußen) oli vuosina 1871–1945 Saksan valtioalueen koillisin osa. Tätä ennen se oli 1500-luvulta lähtien ollut Preussin itäinen provinssi. Nykyisin sen alue on jaettu Puolan, Venäjän federaatioon kuuluvan Kaliningradin alueen ja Liettuan (Memelin alue) kesken.
Itä-Preussi sijaitsi Itämeren rannalla ja sen pinta-ala oli 36 990 km².
Historia

Itä-Preussia asuttivat rautakaudella balttilaista kieltä puhuneet muinaispreussilaiset eli prussilaiset. Pitkällisen sodan jälkeen Saksalainen ritarikunta alisti ja pakkokäännytti heidät 1200-luvulla. Alueen merkittävimpiin kaupunkeihin lukeutui keskiajalta lähtien Königsberg eli nykyinen Kaliningrad. Ritarikuntavaltion hajottua 1500-luvulla perustettiin Preussin herttuakunta, joka oli vuoteen 1660 saakka Puolan kuninkaan ylivallan alainen, mutta sitten itsenäistyi. Tuolloin sillä ja Brandenburgin vaaliruhtinaskunnalla oli yhteinen hallitsija, ja nämä kaksi yhdistettiin Preussin kuningaskunnaksi vuonna 1701. Preussin kuningaskunnalta Itä-Preussi periytyi vuonna 1871 perustetulle Saksan keisarikunnalle.
Ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1914 Itä-Preussiin tunkeutuivat venäläiset, mutta Saksa voitti heidät Tannenbergin ja Masurian järvien taistelussa. Versailles’n rauhassa vuonna 1919 Saksa menetti Itä-Preussiin kuuluneet Memelin alueen ja Soldaun. Muu osa Itä-Preussista jäi Saksalle, mutta se jäi muusta Saksasta erilliseksi saarekkeeksi, koska suuri osa Länsi-Preussista liitettiin Puolan käytävänä tuolloin itsenäistyneeseen Puolaan. Itä-Preussiin liitettiin myös Saksalle jäänyt Länsi-Preussin koillisosa.
Maaliskuussa 1939 Saksa painosti Liettuan luopumaan Memelin alueesta. Näin tapahtunut Itä-Preussin laajentaminen oli Hitlerin viimeinen aluelaajennushanke, joka onnistui aiheuttamatta sotaa.
Toisen maailmansodan päättyessä vuonna 1945 Itä-Preussin alue oli Neuvostoliiton joukkojen hallussa. Sodan jälkeen Memelin eli Klaipėdan alue palautettiin Liettualle, joka oli tällä välin liitetty Neuvostoliittoon sosialistisena neuvostotasavaltana. Loput Itä-Preussista jaettiin Puolan ja Neuvostoliiton kesken siten, että Neuvostoliiton osuudesta muodostettiin Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan eksklaavi, Kaliningradin alue.
Itä-Preussin virallinen paikannimistö muutettiin 1940-luvun lopun aluejärjestelyjen myötä uusien valtasuhteitten mukaiseksi. Esimerkiksi Allensteinin viralliseksi nimeksi tuli Olsztyn, Königsbergin kaupunki nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kaliningradiksi ja Memelin viralliseksi nimeksi tuli uudelleen Klaipėda. Näistä nimistä Puolan- ja liettuankielisillä oli historiallista taustaa, mutta venäjänkielinen nimistö luotiin neuvostoliittolaisten käytäntöjen mukaan, samaan tapaan kuin Karjalankannaksen nimistö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Preussi Wikimedia Commonsissa
Itä-Preussia suomalaisin silmin, Suomen Kuvalehti, 05.08.1939, nro 31, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Preussin provinssit
Brandenburg · Pommeri · Posen · Saksi · Sleesia · Westfalen · Rein · Itä-Preussi · Länsi-Preussi · Hohenzollern · Schleswig-Holstein · Hannover · Hessen-Nassau
Isère (joki)

| Isère |
| --- | --- |

Alkulähde:  Alpit
Laskupaikka:  Rhône
Maat:   Ranska
Pituus:  286 km
Alkulähteen korkeus:  n. 3000 m
Virtaama:  360 m³/s
Valuma-alue:  11 800 km²
Isère [izɛʁ] on 286 kilometriä pitkä Rhônen sivujoki Kaakkois-Ranskassa, Rhône-Alpesin hallintoalueella. Se saa alkunsa Italian rajan Alpeilta, läheltä Val d'Isèren laskettelukeskusta, ja laskee Rhôneen Pont-de-l'Isèressä. Joen sivujokiin kuuluvat Arly, Arc ja Drac. Isèren departementti on saanut nimensä joen mukaan.
Isère virtaa seuraavien departementtien ja kaupunkien poikki:
Savoie: Bourg-Saint-Maurice, Albertville
Isère: Grenoble
Drôme: Romans-sur-Isère
Tiamylaali

| --- | --- |

Tiamylaali
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-allyyli-5-(1-metyylibutyyli)-2-tioksodihydropyrimidiini-4,6(1H,5H)-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 77-27-0
ATC-koodi: N01AF90
PubChem CID: 5193
DrugBank: DB01154
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H18N2O2S 
Moolimassa: 254.35 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 14,3 h (tutkittu kissoilla)
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  Schedule III (CA)Schedule III(US) 
Antotapa:  ?
Tiamylaali tai tiosekonaali (tuotemerkki Surital) on barbituraattijohdannainen lääkeaine joka kehitettiin 1950-luvulla. Sillä on sedatiivinen, epileptisiä kouristuksia poistava ja hypnoottinen vaikutus. Se on hyvin voimakas mutta lyhytvaikutteinen lääke.
Tiamylaalia käytetään edelleen, pääasiassa leikkausten esilääkityksenä tai kouristusten ehkäisyssä ja poistamaan anestesialääkkeiden sivuvaikutuksia.
Tiamylaali on tiobarbitaalimuunnos sekobarbitaalista.
Käännös suomeksi
Janne Lehtinen

Janne Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat ainakin:
Janne Lehtinen (s. 1972), suomalainen jalkapalloilija
Janne Lehtinen (s. 1974), suomalainen rockmuusikko ja laulaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Janne Lehtinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tougouni

| Tougouni |
| --- | --- |
 Tougouni
 Koordinaatit: 13°13′8″N, 7°12′25″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Koulikoron piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  746 km²
Väkiluku (2009):  12 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tougouni on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Nigerjokea 80 kilometriä Koulikorosta koilliseen. Kunnassa on 12 600 ja keskuskylässä 1 700 asukasta.
Tougounin kunnan pinta-ala on 746 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Koulikoron piirin Nyaminan, etelässä Dinandougoun ja Méguétanin, lännessä Sirakorolan ja pohjoisessa Banamban piirin Duguwolowulan kuntiin. Seutu on pinnanmuodostukseltaan pääosin pensaikon peittämää tasankoa.
Kuntaan kuuluu 23 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, somonoja ja soninkeja. Yleisin kieli on bambara ja vallitseva uskonto islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, puuvilla ja seesami. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohdet, naudat, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tougounissa, Gonindossa ja Koninassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluu joukko alakouluja, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), Tougounin terveyskeskus ja Koninan neuvola.
Ivalon kirkko

| Ivalon kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Ivalo, Inari
Koordinaatit:  68°39′46.4″N, 027°32′10.9″E
Seurakunta:  Inarin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1966
Suunnittelija:  Kauko Kokko ja Laura Järvi-Larkas
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ivalon kirkko Ivalojoen rannalla
Ivalon kirkko on Inarin seurakunnan pääkirkko. Vuonna 1966 valmistuneen kirkon ovat suunnitelleet Rakennushallituksen virkatyönä yliarkkitehti Kauko Kokko ja arkkitehti Laura Järvi-Larkas. Kirkon pohjakerroksena on muita seurakuntatiloja. Itse kirkkosali on toisessa kerroksessa. Kirkko on pohjaltaan suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, jonka erikorkuisia seiniä kattaa taitettu viistokatto. Akustiikan parantamiseksi sivuseinät ovat taitteiset ja alttaria kohden laskeutuva sisäkatto on aaltoileva.
Sekä kirkko- että muita tiloja peruskorjattiin 1999. Kirkon ehtoollisvälineet ja vaskoolia muistuttava kastemalja ovat Tapio Wirkkalan muotoilemia.
Kirkon urut on rakentanut Urkurakentamo Tuomi vuonna 1972 ja ne ovat 20-äänikertaiset. Kirkossa ei ole alttaritaulua vaan sen tilalla on lasinen risti vuodelta 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivalon kirkko Wikimedia Commonsissa
Ivalo (täsmennyssivu)

Ivalo tarkoittaa seuraavia:
Ivalo, Inarin kunnan taajama
Ivalo, Vesa-Matti Loirin musiikkialbumi vuodelta 2006
Ivalo, vuonna 2018 julkaistu suomalainen draamasarja
Ivalo.com, kansainvälinen muotisuunnittelijoiden nettikauppasivusto
Ivalo, grönlantilainen ja tanskalainen naisen etunimi
Sukunimi

Asko Ivalo (1901–1968), diplomaatti, Santeri ja Ellinor Ivalon poika
Ellinor Ivalo (o.s. Wickström, 1875–1957), kotiteollisuuden ja käsityötaidon edistäjä
Jenny Ivalo (ent. Ingman, 1854–1921), diakonissa, Sortavalan diakonissalaitoksen perustaja, Santeri Ivalon sisar
Mielikki Ivalo (o.s. Wikström, 1907–1995), kirjailija, Asko Ivalon puoliso
Mikko Ivalo (ent. Ingman, 1903–1966), diplomi-insinööri ja Valtion rautateiden teknillinen johtaja
Santeri Ivalo (ent. Herman Alexander Ingman, 1866–1937), kirjailija ja toimittaja, Ellinor Ivalon puoliso.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ivalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Trait pour trait

| Trait pour trait Sniper |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. toukokuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 77.41
 Levy-yhtiö: Desh Musique
Listasijoitukset
 Les Charts #1 (2006)
Sniperin muut julkaisut
| Gravé dans la roche 2003 | Trait pour trait 2006 | Trait pour trait/Grave dans la roche 2007 |
Trait pour trait on Sniper-yhtyeen kolmas studioalbumi ja se julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Albumi saavutti yhtyeen parhaimman listasijoituksen olemalla ranskalaisen Les Chartsin listaykkönen viikon ajan.
Kappaleet

S.N.I. – 4.23
Dans mon monde – 4.23
Trait pour trait – 4.30
Eldorado – 6.35  (feat. Faada Freddy & Daara J)
Zamalia – 4.16
Génération Tanguy – 4.41
Donne tout – 4.31
La France (Itinéraire D'Une Polémique) – 6.31
Hommes de loi – 5.41
Il etait une fois – 5.38
Radio – 1.15
Retour aux sources – 5.25
Elle – 5.35
Brûle – 4.41
Fallait que je te dise – 9.36
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Les Charts | 1 |
| 2006 | Ultratop 50 | 7 |
| 2006 | Hit Parade | 13 |