stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieni Juusonlampi
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Nurkkapuron valuma-alueeseen (14.455) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 182,8 metriä mpy.
Core War

0000:  ADD.AB  #   4, $   3
0001:  MOV.F   $   2, @   2
0002:  JMP.B   $  -2, $   0
0003:  DAT.F   #   0, #   0
Core War -ohjelma (Redcode ICWS-94 -koodia)
Core War (tai Core Wars) on kahden pelaajan tietokonepeli, jossa pelaajat tekevät pelin omalla ohjelmointikielellä tietokoneohjelman, jonka tarkoituksena on levittää ohjelmaa käytössä olevalle muistialueelle. Ohjelmat suorittavat yhden käskyn vuorollaan ja toisen tuhonnut ohjelma on voittaja.
Pelin ohjelmat kirjoitetaan yksinkertaisella Redcode-nimisellä ohjelmointikielellä, joka muistuttaa varhaisten CISC-koneiden assemblyä. Redcode-ohjelmat suoritetaan MARS-nimisellä virtuaalikoneella (Memory Array Redcode Simulator). Kieli ei käytä rekistereitä vaan manipuloi muistiosoitteita. Siinä on vain suhteelliset hyppykäskyt. Osoitus tai hyppy muistin lopun ohi siirtyy muistiavaruuden alkuun. Käskyt vievät vakioajan. Erikoisuus on DAT-käsky (0-alkuinen). Jos ohjelma suorittaa tämän käskyn se pysähtyy ja vastustaja julistetaan voittajaksi.
Core War -pelin ensimmäisen version kehittivät D. G. Jones ja A. K. Dewdney vuonna 1984 ja se perustui Victor Vyssotskyn ideoimaan Darwin-nimiseen peliin, jonka Douglas McIlroy toteutti Bell Labsissa IBM 7090 -tietokoneelle 1960-luvulla. Darwinista tehtiin versiot myös Z80 CP/M-järjestelmille ja Apple Macille.
Core Warin sanotaan perustuvan tarinaan tietokonemadosta nimeltä Creeper, jota vastaan ohjelmoitiin itsekopioituva ohjelma nimeltä Reaper, joka tuhosi Creeperin kopiot ja sitten itsensä.
Aiheesta muualla

www.corewar.co.uk
King of the hill - Core War -pelisivusto
Phillip Hughes

Phillip Hughes harjoituskentällä vuonna 2010.
Phillip Hughes (30. marraskuuta 1988 Macksville – 27. marraskuuta 2014 Sydney) oli australialainen kriketinpelaaja, joka viimeksi edusti intialaista Mumbai Indiansia. Marraskuussa 2014 kuollut Hughes oli Australian lahjakkaimpia lyöjiä, jonka odotettiin nousevan jopa maan kaikkien aikojen suurimpien kriketinpelaajien joukkoon.
Ura

Mackvillessä syntynyt Hughes muutti 17-vuotiaana Sydneyn kaupunkiin ja pelasi myöhemmin kaksi vuotta New South Walesin osavaltion joukkueessa. Ensimmäisen test-ottelunsa hän pelasi helmi–maaliskuussa 2009, jolloin Australia kohtasi Johannesburgissa Etelä-Afrikan. Vuonna 2013 Hughes palkittiin Australian vuoden pelaajana.
Kuolema

25. marraskuuta 2014 Sydney Cricket Groundilla pelatussa Sheffield Shield -sarjan ottelussa Hughes sai pallon päähänsä ja menehtyi kaksi päivää myöhemmin sairaalassa. Hän käytti kypärää, mutta pallo osui suojaamattomaan kohtaan aiheuttaen vakavan aivoverenvuodon. Hughesin kuoleman jälkeen sosiaalisessa mediassa alkoi leviämään hänen muistokseen kuvia, joissa seinään nojaavan krikettimailan päähän oli asetettu lakki tai krikettikypärä.
Aiheesta muualla

Phillip Hughesin tilastoja ESPN
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Phillip Hughes Wikimedia Commonsissa
Petäjäjärvi (Ruovesi)

| Petäjäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°05′25″N, 23°42′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Saukkolammiin 
Järvinumero:  35.415.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  165,6 m  
Rantaviiva:  1,12 km  
Pinta-ala:  5,754 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPetäjäjärvi 
Petäjäjärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 165,6 metriä mpy.
CoreCivic

| CoreCivic |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: CXW
ISIN:  US22025Y4070
Perustettu:  1983
Avainhenkilöt:  Damon T. Hininger (toimitusjohtaja)
Kotipaikka:  Nashville, Tennessee, Yhdysvallat
Toimiala:  vankeinhoito
Liikevaihto:   508,5 milj. USD (6.11.2019)
Nettotulos:   49 milj. USD (6.11.2019)
Henkilöstö:  16 750 (2011)
Kotisivu:  corecivic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
CoreCivicin ylläpitämä laittomien siirtolaisten pidätyskeskus Texasissa.
CoreCivic (aikaisemmin Corrections Corporation of America, CCA)  on yhdysvaltalainen vankeinhoitoalan yritys. CCA operoi yksityisiä vankiloita, tutkintavankiloita ja pidätyskeskuksia. Yritys perustettiin Nashvillessa, Tennesseessä vuonna 1983.
Aiheesta muualla

Yhtiön verkkosivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta CoreCivic Wikimedia Commonsissa
Petäjäjärvi (Orivesi)

| Petäjäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°43′30″N, 24°15′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  Petäjäoja 
Järvinumero:  35.743.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,3 m  
Rantaviiva:  1,673 km  
Pinta-ala:  9,309 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPetäjäjärvi 
Petäjäjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Hirsilän länsipuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee hiekkakankaan eteläreumassa Vaatelamminvuoren luoteissivulla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen muoto muistuttaa kolmea yhteenliitettyä lahtea. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata tai suomaata. Sen haja-asutus muodostuu kahdesta kiinteästä taloudesta ja seitsemästä vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet Hirsilästä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme suo-ojaa, joista yksi on järven laskuoja. Laskuoja muodostaa Petäjäojan, joka laskee kuuden kilometrin jälkeen Myllyjärveen. Ojalla on pudotusta 49 metriä.
Cypress Semiconductor

| Cypress Semiconductor |
| --- | --- |
Perustettu:  1982
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Omistaja:  Infineon Technologies
Kotisivu:  www.cypress.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cypress Semiconductor on vuonna 1982 perustettu Piilaaksossa sijaitseva puolijohdevalmistaja.
Yhtiön tuotteisiin kuuluvat järjestelmäpiirit ja kosketusnäytöissä käytettävät ratkaisut. Yhtiö on kehittänyt Wireless USB-teknologiaa, joka on tarkoitettu kilpailemaan Bluetoothin kanssa.
Vuonna 2016 yhtiö osti Broadcomin esineiden internetiin liittyvän liiketoiminnan 550 miljoonalla dollarilla.
Vuonna 2019 Infineon Technologies osti yhtiön 9,4 miljardilla dollarilla.
Denisse Fajardo

| Mitalit> Maa:  Peru.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Peru.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Peru.Naisten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:  Peru> Naisten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | lentopallo |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Caracas 1983 | lentopallo |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | lentopallo |  |
|  Pronssia | Havanna 1991 | lentopallo |  |
Denisse Fajardo (s. 1. heinäkuuta 1964 Lima, Peru) on perulainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin Moskovassa 1980, Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Soulissa hän kuului Perun hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Fajardo edusti maataan Pan-Amerikan kisoissa vuosina 1983, 1987 ja 1991. Vuosina 1983 ja 1991 hän kuului pronssia voittaneeseen joukkueeseen ja vuonna 1987 hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Aiheesta muualla

Denisse Fajardo Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Pieni Kaatluoma

| Pieni Kaatluoma |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°18′15″N, 26°49′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  puro Iso-Kaartluomaan 
Järvinumero:  14.936.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,4 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  520 m  
Rantaviiva:  2,856 km  
Pinta-ala:  35,242 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kaatluoma 
Pieni Kaatluoma  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,2 kilometriä pitkä, 520 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 35 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,4 metriä mpy.
Petäjäjärvi (Kuru)

| Petäjäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°54′48″N, 23°35′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Isoon Kaitajärveen 
Järvinumero:  35.345.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,7 m  
Rantaviiva:  2,578 km  
Pinta-ala:  10,523 ha  
Saaria:  1 
 fiPetäjäjärvi 
Petäjäjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,5 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,7 metriä mpy.
Degerfors

| Degerfors |
| --- | --- |

 Degerfors
 Koordinaatit: 59°14′N, 14°26′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Värmlanti
Kunta:  Degerforsin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  7,14 km²
Väkiluku:  7 160
 – Väestötiheys:  1 002,8 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Degerfors on samannimisen Degerforsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 7 160 asukasta.
Degerfors oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Degerforsin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 7 835 | 7 835 |
| 1965 | 1965 |    | 8 229 | 8 229 |
| 1970 | 1970 |    | 9 409 | 9 409 |
| 1975 | 1975 |    | 9 580 | 9 580 |
| 1980 | 1980 |    | 9 619 | 9 619 |
| 1990 | 1990 |    | 9 013 | 9 013 |
| 1995 | 1995 |    | 8 669 | 8 669 |
| 2000 | 2000 |    | 7 800 | 7 800 |
| 2005 | 2005 |    | 7 418 | 7 418 |
| 2010 | 2010 |    | 7 160 | 7 160 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Degerfors kasvoi yhteen Strömtorpin kanssa vuonna 1970.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Örebron läänin kuntien keskustaajamat
Coreca

| Coreca |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 39°04′N, 16°15′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Calabria
Maakunta:  Cosenza
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4 km²
Korkeus:  55 m
Väkiluku (2017):  700
Postinumero:  87032
Suuntanumero(t):  0982
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Coreca on noin 700 asukkaan kylä Amantean kunnassa Calabrian alueella Italian eteläosassa. Se sijaitsee Cosenzan maakunnassa, Tyrrhenanmeren rannalla.
Galleria

Madonna degli Angeli -kirkko
Iltanäkymä torille.
Corecan tori yöllä
Turriella-torni
Corecan lahti
Corecan ranta La Scoglieran suunnasta
Pentti Varhama

Pentti ”Baby Boy” Varhama (s. 12. lokakuuta 1951 Helsinki) on suomalainen bluesmuusikko ja historianopettaja.
Varhama syntyi Helsingissä, mutta hän on asunut Lahdessa miltei koko ikänsä. Varhama valmistui filosofian kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta, ja teki päätoimisen elämäntyönsä historianopettajana. Hän jäi eläkkeelle Lahden Tiirismaan koulusta vuonna 2012. Soittamisen hän aloitti kouluiässä, ja muusikkona ja lauluntekijänä Varhama on itseoppinut. Hänen instrumenttinsa ovat laulu ja kitara. Varhama tunnetaan karheasta lauluäänestä, monipuolisista bluestulkinnoista sekä sävellyksistä ja sanoituksista, joista monet ovat päässeet hänen äänitteilleen. Varhama on tehnyt yhteistyötä mm. Pepe Ahlqvistin, Ismo Haaviston, Marko Haaviston, Olli Haaviston, Miikka Kallion, Petri Juutilaisen, Mike Westhuesin, Lahti Big Bandin, Lahden Gospelkuoron sekä monien muiden muusikkojen kanssa Lahden, Jyväskylän ja Tampereen seuduilta. Apurahoja Varhama on saanut Suomen Kulttuurirahaston Päijät-Hämeen rahastolta ja Alfred Kordelinin säätiöltä.
Baby Boy Varhaman kokoonpanoja

Baby Boy Varhama & The Little Easy
Baby Boy Varhama & The Big Easy
Baby Boy Varhama & The Miikka Kallio Trio
Baby Boy Varhama & The KC Crew
Baby Boy Varhama & The Jinx
The Baby Boy Varhama Blues Band
The Yodel Boys (Baby Boy Varhama & Marko Haavisto)
Pepe Ahlqvist & Baby Boy Varhama
Baby Boy Varhama & Misc. Co.
Baby Boy Varhama & Blue Drag
Diskografia

Baby Boy Varhama: Work And Love, Love And Work (2012)
Baby Boy Varhama & The Jinx: A Long Time Comin' (2010)
Baby Boy Varhama: The Year Of The Blues (2007)
Baby Boy Varhama: Lahti Blue (2005)
Baby Boy Varhama & Misc. Co.: Swing That Music! (2003)
Baby Boy Varhama & Blue Drag: Don't Be On The Outside (2000)
Baby Boy Varhama & Blue Drag: Blues In My Heart (1996)
Vaikuttanut levyillä

Kuusikuutonen – Lauluja legendaarisen Route 66:n varrelta (kokoelma, eri esittäjiä, 2010)
Blues News Is Coming... Anthology Of Contemporary Finnish Blues (kokoelma, eri esittäjiä, 2006)
Harjujen laulu – Lahti 100 (kokoelma, eri esittäjiä, 2005)
Aiheesta muualla

Baby Boy Varhaman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Meteli.net: Baby Boy Varhama
Baby Boy Varhaman YouTube-kanava
Blues-Finland.com: artikkeli The Year Of The Blues -levystä
Suomijazz: artikkeli Swing That Music! -levystä (Arkistoitu – Internet Archive)
Lahden Rytmin Ystävät ry: Baby Boy Varhaman ura ja bändit
Phillip Noyce

Phillip Noyce San Diegon Comic-Conissa 2010.
Phillip Noyce (s. 29. huhtikuuta 1950 Griffith, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Isku Kolumbiaan (1994) ja Hiljainen amerikkalainen (2002).
Hän on ohjannut myös minisarjat The Dismissal (1983) ja The Cowra Breakout (1984) sekä televisiosarjoja Brotherhood ja True Calling.
Yksityiselämä

Phillip Noyce on ollut kolme kertaa naimisissa. Vuosina 1971–1977 hän oli naimisissa Jan Champmanin kanssa, vuosina 1979–2004 Jan Sharpin kanssa. Sharpilla kanssa hänellä on kaksi lasta. Vuonna 2006 Noyce avioitui Vuyo Duyasin kanssa, heillä on yksi lapsi.[lähde? ]
Valikoitu filmografia

Newswork (1978)
Heatwave – Likaista peliä (1982)
The Dismissal (1983)
The Cowra Breakout (1984)
Echoes of Paradise (1987)
Dead Calm – rasvatyyni (1989)
Näkymätön vihollinen (1992)
Isku Kolumbiaan (1994)
Pyhimys (1997)
Luunkerääjä (1999)
Varastetut lapset (2002)
Hiljainen amerikkalainen (2002)
Catch a Fire (2006)
Salt (2010)
The Giver (2014)
Aiheesta muualla

Phillip Noyce Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Denizli

| Denizli |
| --- | --- |
 Keraaminen Denizlin kukon patsas, joka on kaupungin symboli.
 Denizli
 Koordinaatit: 37°46′N, 29°05′E 
Valtio:  Turkki
Alue:  Egeanmeren alue
Maakunta:  Denizli
Hallinto:  
 – Pormestari:  Osman Zolan
Väkiluku (2014):  557 300
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.denizli.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Denizli on Denizlin maakunnan pääkaupunki Turkin lounaisosassa. Kaupungissa on arviolta 557 300 asukasta (vuonna 2014).
Denizli on tunnettu tekstiiliteollisuudesta ja Denizlin kukoista.
Aivan Denizlin lähellä sijaitsee Unescon maailmanperintökohde, Pamukkale.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Denizli Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (turkiksi)
Denitrifikaatio

Denitrifikaatio on biologinen prosessi, jossa anaerobiset bakteerit hajottavat nitraatteja ja nitriittejä typpikaasuksi tai vaihtoehtoisesti typpioksidiksi. Denitrifikaatio vapauttaa siten typpeä ilmakehään. Denitrifikaatiota suorittavia bakteereita kutsutaan denitrifikaatiobakteereiksi.
Käyttö

Kunnallisessa jäteveden puhdistuksessa typen poistamiseen käsiteltävästä prosessivedestä. Jälkidenitrifikaatiossa käytetään biologista jälkisuodatinta, jossa jäteveden puhdistusprosessi tapahtuu kantoaineen pinnalla kasvavassa biomassassa ja apuaineena käytetään annosteltavaa hiilipitoista ainetta (usein metanolia).
Paleotsooinen maailmankausi

Paleotsooinen maailmankausi eli elämän vanha aika oli geologinen ajanjakso noin 542–250 miljoonaa vuotta sitten. Maailmankausi käsittää ajanjakson, jolla elämä kehittyi voimakkaasti merissä ja nousi maalle. Merkittävästi fossiileja alkaa esiintyä vasta paleotsooisen maailmankauden alusta lähtien. Paleotsooisen maailmankauden alussa olivat nilviäiset ja trilobiitit vallalla, keskivaiheilla kalat ja lopulta matelijat.
Paleotsooisen maailmankauden jako

Kambrikausi 542–488,3 miljoonaa vuotta sitten
Ordovikikausi 488,3–443,7 miljoonaa vuotta sitten
Siluurikausi 443,7–416 miljoonaa vuotta sitten
Devonikausi 416–359,2 miljoonaa vuotta sitten
Kivihiilikausi 359,2–299 miljoonaa vuotta sitten
Permikausi 299–251 miljoonaa vuotta sitten
Paleotsooista maailmankautta edelsi Ediacarakausi 635–542 miljoonaa vuotta sitten. Ediacarakausi oli osa prekambrikautta 4600-542 miljoonaa vuotta sitten.
Paleotsooinen maailmankauden evoluutio > Kambrikausi

Kambrikausi aloittaa paleotsooisen maailmankauden, se on aikakausi jolta on löydetty runsaasti siiramaisten trilobiittien fossiileja. Hieman ennen kambrikautta kehittyi monelle eläinlajille kova kuori, jonka seurauksena fossiileja on säilynyt. Tällöin päättyi suuri kylmä jakso (Varangin jääkausi). Kauden alaraja määritetään Phycodes pedum:n esiintymisellä fossiilisarjoissa.
Trilobiitteja näyttelyssä Royal Ontario Museumissa, Toronto, Ontario, Kanada.
Olenoides superbus, luonnonhistorian museo, Houston, Texas, USA
Paradoxides sp.
Kainops invius sivusta ja toinen vatsapuolelta.
Ogyopsis klotzi, Kanada.
Redlichiidae,Näyttely Luonnontieteellinen museossa Houstonissa, Texas, USA
Paleotsooinen maailmankauden evoluutio > Ordovikikausi

Ordovikikausi seurasi kambrikautta. Tällöin alkoi leuattomien kalojen kehitys, joka huipentui siluuri- ja devonikaudella kalalajiston runsauteen. Ordovikikaudella merissä eli pääjalkaisia, koralleja, merililjoja, kotiloita, meduusoja ja oikosarvia, mustekalaa muistuttavia kuorellisia nilviäisiä. Ordovikikaudella sienieläimet kehittyivät, ja ensimmäiset varsinaiset selkärankaiset, alkukalat, jotka olivat leuattomia panssarikaloja, ilmestyivät. Maalle ilmestyi alkeellisia leviä ja vedessä eli putkilokasveja. Myös maalle tulivat ensimmäiset alkeelliset kasvit ja niiden myötä ensimmäiset niveljalkaiset. Uudenlaisia trilobiitteja ilmestyi. Konodonttien suvuista seitsemän kuoli sukupuuttoon, mutta tilalle tuli yhdeksän uutta.
Uraauurtavinta kaudella oli elämän siirtyminen maalle. Kauden loppupuolella Afrikassa oli jääkausi, joka aiheutti merenpinnan laskun ja sitä myötä massasukupuuton. Ensimmäinen löydetty sienen fossiili sijoittuu siluurikauden loppuun (Tortotubus protuberans).
Illaenus schmidti, ordovikikausi, Pietarin alue, Venäjä. Näyttely Luonnontieteellisessä museossa Houstonissa, Texas, USA.
Paraceraurus, Volga, Venäjä.
Isotelus maximus,  Ohio, USA.
Flexicalymene meeki, Caesar Creek, Ohio
Asaphus kowalewskii, 1856, Venäjä.
Sammaleläimen fossiili myöhäiseltä Ordovikikaudelta.
Paleotsooinen maailmankauden evoluutio > Siluurikausi

Siluurikauden alussa viimeistään, noin 430 miljoonaa vuotta sitten, ilmestyivät ensimmäiset maakasvit. Cooksoniaa pidetään yhtenä ensimmäisistä putkilokasveista. Vesirajassa kasvoi kaislojen tapaan  mutta haarautuen Asteroxylon. Siluurikauden aikana elämä oli enimmäkseen merissä ja koralliriutat tulivat tällä kaudella.  Niveljalkaisia, hämähäkkieläimiä ja skorpioneja tuli maalle. Edellisellä kaudella maalle rantautuneet kasvit alkoivat selvästi lajiutua. Merissä eli leuattomia alkukaloja, joista tunnetuimmat ovat Ostracoderm -panssarikalat. Merissä eli myös lonkerojalkaisia, trilobiitteja ja merililjoja. Siluurikaudella syntyivät monet öljykerrostumat merieläinten kerrostuttua ja fossiloiduttua. Kausi päättyi, toisin kuin monet muut kaudet, ilman minkäänlaista joukkosukupuuttoa. Ensimmäinen löydetty sienen fossiili Tortotubus protuberans sijoittuu siluurikauden loppuun. Niitä on löydetty useammasta paikasta, New Yorkista, Gotlannista, Ruotsista ja Kerrera Inner -saarelta Hebrideiltä.
Spathacalymene nasuta trilobiitti fossiili, Indiana, USA.
Dalmanites limulurus, New York, USA.
Arctinurus boltoni (Bigsby, 1825), New York State, USA.
Silurian aikaista merenpohjaa. Löytöpaikka: Dudley, West Midlands, England. Esillä Bristolin kaupungin museossa.
Sammaleläimen fossiili siluurikaudelta, Indiana, USA.
Cooksonia paranensisksen arvellaan olleen ensimmäisiä putkilokasveja maalla. Fossiili Brasiliasta.
Paleotsooinen maailmankauden evoluutio > Devonikausi

Devonikausi oli kalojen valtakautta. Trilobiitteja oli vielä tällä kaudella, mutta kauden loppuun tultaessa ne hävisivät. Luultavasti varsieväistä tai keuhkokalaa muistuttavasta kalasta kehittyi alkusammakkoeläin Ichthyostega (kalasammakko), joka pystyi kävelemään maalla. Kasvit olivat kehittyneet kasvamaan maalla jo ordoviki- ja siluurikausilla, mutta vasta devonikaudella ne alkoivat yleistyä maalla. Aluksi ne olivat juurettomia ja lehdettömiä liekomaisia kasveja, jotka lisääntyvät itiöillä tai suvuttomasti. Ensimmäiset kasveilla elävät niveljalkaiset alkoivat kehittymään; pääasiassa punkkeja ja siivettömiä hyönteisiä. Kauden loppupuolella alkoi lajien määrä kasvaa ja monipuolistua. Kauden loppuun mennessä oli saniaisia, kortteita ja ensimmäiset siemenkasvit olivat ilmaantuneet, ja ensimmäiset puut ja niistä muodostuneet metsät. Tätä nopeaa kasvillisuuden muutosta on kutsuttu devonikauden räjähdykseksi.
Euramerikka muinainen pienen luokan jättiläismanner, joka koostui Pohjois-Amerikasta eli Laurentiasta ja Pohjois-Euroopasta eli Balticasta, se syntyi devonikauden alussa.
Chaleuria cirrosa fossiili, Luonnontieteellinen museo Chicago, Illinois, USA.
Archaeopteris fossiili, Luonnontieteellinen museo Chicago, Illinois, USA.
Archaeopteris fossiili, Luonnontieteellinen museo Chicago, Illinois, USA.
Paraspirifer bownockeri, pyritized brachiopods, Lucas County, Ohio, USA.
Koneprusia brutoni trilobiitti, Etelä-Marokon Anti-atlas -vuoristossa, devonikaudelta.
Limittäin devonikauden ja kivihiilikauden välissä kasvit nousivat kukoistukseensa. Sphenophyta oli ensimmäisiä kasvifossiileja joita voitiin epäröimättä sijoittaa myöhäiselle devonikaudelle. Myöhäisellä devonikaudella ja aikaisella kivihiilikaudella maalla kasvoi myös tuuhea haarautuva alkusaniainen Cladoxylon ja Wattieza. Duisbergia oli hieman osmankäämiä muistuttava puu. Kaudella oli jo saniaispuita ja alkeellisia sinettipuita. Kiivihiilikaudella sphenophytes on haarautunut moniin erilaisiin kasvisukuihin. Niissä on  pensasmainen sphenophyllum, pieniä nurmikasveja kuten equisetites ja phyllotheca, sekä puita, jopa kolmekymmentä metriä korkeaksi kasvava calamites.
Trimerophyton, Senckenberg museo, Frankfurt.
Psilophyton dawsonii Luonnonhistorian museo, Milano.
Calamitesin fossiili Sedgwickin museo.
Calamitesin fossiili Sedgwickin museo.
Calamites
Lepidodendron lehti.
Lepidodendron lehti.
Fossiili Lepidodendron varresta.