stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaasan Palloseuran kausi 2010
Joukkue ja pelaajatilastot

Tilanne 5. toukokuuta 2010
| Virallisissa otteluissa esiintyneet> No..No. | Virallisissa otteluissa esiintyneet> . | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Pelaaja.Pelaaja | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Veikkausliiga.Ottelut | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Veikkausliiga.Maalit | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Suomen Cup.Ottelut | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Suomen Cup.Maalit | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Liigacup.Ottelut | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Liigacup.Maalit | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Harjoitusottelut.Ottelut | Virallisissa otteluissa esiintyneet> Harjoitusottelut.Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Kwon Jung-Hyuk | 22 | 0 | 1 | 0 | 6 | 0 | 2 | 0 |
| 2 |  | Jani Tanska | 3 | 0 | 1 | 0 | 6 | 0 | 3 | 0 |
| 3 |  | Greg Eckhardt | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 0 |
| 4 |  | Jussi Äijälä | 3 | 0 | 1 | 0 | 6 | 1 | 5 | 1 |
| 5 |  | Joacim Tuuri | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | 1 |
| 6 |  | Jussi-Pekka Savolainen | 2 | 0 | 1 | 0 | 7 | 0 | 4 | 2 |
| 7 |  | Tero Koskela | 3 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 4 | 0 |
| 9 |  | Jussi Aalto | 3 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 4 | 0 |
| 10 |  | Antonio Inutile | 3 | 1 | 0 | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 |
| 12 |  | Brian Pope | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 |
| 14 |  | Jens Nygård | 3 | 0 | 1 | 0 | 6 | 1 | 3 | 0 |
| 15 |  | Kim Böling | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | 6 | 1 |
| 16 |  | Jyrki Saranpää | 2 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 3 | 0 |
| 17 |  | Valtter Laaksonen | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 0 | 1 | 0 |
| 18 |  | Mikko Inki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 |
| 19 |  | Jan Berg | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 |
| 20 |  | Sami Salmi | 1 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 5 | 0 |
| 21 |  | Arttu Seppälä | 2 | 0 | 1 | 0 | 7 | 1 | 7 | 1 |
| 22 |  | Tony Björk | 3 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 | 7 | 1 |
| 23 |  | Jyri Hietaharju | 3 | 0 | 1 | 0 | 7 | 2 | 7 | 2 |
| 24 |  | Alessandro Marzuoli | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| 25 |  | Pekka Kainu | 3 | 1 | 1 | 2 | 6 | 1 | 5 | 3 |
| 26 |  | Markus Hangelin | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 |
|  |  | Yannick Ossok | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 | 5 | 0 |
|  |  | Lawrence Smith | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 |
|  |  | Eetu Kaipio | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 5 | 1 |
| Vain harjoitusotteluissa esiintyneet> . | Vain harjoitusotteluissa esiintyneet> Pelaaja.Pelaaja | Vain harjoitusotteluissa esiintyneet> Harjoitusottelut.Ottelut | Vain harjoitusotteluissa esiintyneet> Harjoitusottelut.Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kimmo Oksanen | 1 | 0 |
|  | Jaakko Lampi | 1 | 0 |
|  | Antti Koskinen | 1 | 0 |
|  | Kåre Björkstrand | 2 | 0 |
|  | John Samuel | 1 | 0 |
|  | Ajchimezie Ukwuoma | 1 | 0 |
|  | Joakim Grannas | 1 | 0 |
|  | Jonas Elola | 2 | 0 |
|  | Elue Ejiofor | 1 | 0 |
|  | Mika Huuhtanen | 1 | 0 |
|  | Mathias Kullström | 1 | 0 |
|  | Juho Ala-Suutari | 2 | 0 |
|  | Lauri Karri | 1 | 0 |
|  | Hannes Hautala | 1 | 0 |
|  | Ville Kauppinen | 1 | 0 |
|  | Mäkilä | 1 | 0 |
Pelaajasiirrot > Tulleet

Jani Tanska (FF Jaro)
Sami Salmi (Klubi 04)
Eetu Kaipio (Klubi 04) (Sopimus purettiin koeajalla.)
Kim Böling (Närpes Kraft)
Yannick Ossok (Pallo-Iirot) (Sopimus purettiin koeajalla.)
Jussi-Pekka Savolainen (Kuopion Palloseura)
Arttu Seppälä (FC Inter Turku)
Brian Pope (Vasa IFK)
Kwon Jung-Hyuk (Rovaniemen Palloseura)
Greg Eckhardt (Clemson Tigers)
Valtter Laaksonen (Sogndal Fotball)
Alessandro Marzuoli (PFC Marek Dupnitsa)
Pelaajasiirrot > Lähteneet

Toni Hahto
Akseli Juslin
Petteri Forsell (IFK Mariehamn)
Jan Ahlvik (Vasa IFK)
Rikard Lindroos (Vasa IFK)
Jani Lyyski (Djurgårdens IF)
Henri Sillanpää (GAIS)
Eetu Kaipio (FC Viikingit)
Yannick Ossok
Juho Alasuutari (FC YPA)
Lawrence Smith (Gamlakarleby Bollklubb)
Henrik Moisander (Turun Palloseura)
Platanthera obtusata

| Platanthera obtusata |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Lehdokit Platanthera
Laji::  obtusata
Kaksiosainen nimi
 Platanthera obtusata  (Banks ex Pursh) Lindl. 
Katso myös
   Platanthera obtusata Wikispeciesissä   Platanthera obtusata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Platanthera obtusata on Pohjois-Amerikassa esiintyvä lehdokkilaji. Lajia esiintyy Kanadassa, Alaskassa ja Yhdysvaltojen pohjoisosissa.
Platanthera obtusatan lähilaji on Skandinavian pohjoisosassa (Lapissa), Venäjän Siperiassa ja Mongoliassa esiintyvä pikkulehdokki (Platanthera oligantha), joka luokitellaan usein myös alalajiksi (P. obtusata subsp. oligantha).
Tällä lehdokilla on yksi lehti ja noin 15 vihertävän kukan muodostama harvahko kukinto. Kukkien mesi houkuttelee pölyttäjiksi hyttysiä ja perhosia. Kasvin korkeus on 5–35 cm.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Platanthera obtusata
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Platanthera obtusata:  Wikidata: Q2704800  Wikispecies: Platanthera obtusata  BOLD: 257086  CoL: 4JMYX  EoL: 1134370  EPPO: PNEOB  EUNIS: 189797  FNA: 242101847  GBIF: 2798436  iNaturalist: 131221  IPNI: 651851-1  IRMNG: 10886828  ITIS: 43411  MichiganFlora: 1835  NatureServe: 2.141040  NBN: NHMSYS0020704609  NCBI: 256370  Open Tree of Life: 292988  Panarctic Flora: 271101  Plant List: kew-157295  PLANTS: PLOB  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:651851-1  Species+: 26988  Tropicos: 23503095  VASCAN: 6924  WisFlora: 4533  WFO: wfo-0000274614 
Orchis obtusata:  Wikidata: Q39369217  CoL: 7NJ37  IPNI: 648925-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:648925-1  Tropicos: 23512145  WFO: wfo-0000259723
Fritz Graebner

Robert Fritz Graebner (4. maaliskuuta 1877 – 13. heinäkuuta 1934) oli saksalainen antropologi.
Vuosina 1925–1928 hän oli museonjohtaja ja professori Kölnissä. Graebner oli kulttuuripiiriopin tunnetuimpia edustajia kulttuurihistoriallisessa antropologiassa.
Teokset

"Kulturkreise und Kulturgeschichten in Ozeanien" (Zeitschrift für Ethnologie, 1905)
Methode der Ethnologie (1911).
Epäluuloinen persoonallisuus

| Epäluuloinen persoonallisuus> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  F60.0
ICD-9:  301.0
MedlinePlus:  000938
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Epäluuloinen persoonallisuus on persoonallisuushäiriö, johon sisältyy epäluuloisuuden lisäksi liiallinen herkkyys takaiskuille, kokemusten vääristyminen sekä kyvyttömyys antaa anteeksi loukkauksia.
Sairastumisikä ja esiintyvyys

Sairauden katsotaan alkavan useimmiten varhaisessa aikuisuudessa, ja sen on arvioitu esiintyvän useammin miehillä kuin naisilla. Arviot sairauden esiintyvyydestä väestössä vaihtelevat 0,5:n ja 2,5 prosentin välillä. Arviointia esiintyvyydestä on vaikeuttanut erotusdiagnostinen ongelma paranoidisen skitsofrenian kanssa.
Piirteitä

Epäluuloista persoonallisuutta sairastava usein epäilee kumppaninsa uskollisuutta.
Epäluuloista persoonallisuutta sairastavilla on taistelunhaluinen ja itsepintainen tietoisuus omista oikeuksista.
Hoito

Epäluuloisen persoonallisuuden hoidossa katsotaan olevan keskeisintä luottamukselliseen hoitosuhteeseen perustuva, tukea antava psykoterapia (= supportiivinen psykoterapia). Tämän lisäksi ajoittainen (harvoin pitkäaikainen) antipsykoottinen lääkehoito voi hyödyttää kyseisestä häiriöstä kärsivää. Epäluuloisesta persoonallisuushäiriöstä kärsivän auttaminen voi olla vaikeaa, ja he voivat olla epäluuloisia sekä psykiatreja ja psykoterapeutteja kohtaan, jolloin vapaaehtoisuuteen perustuva hoito epäonnistuu. Epäluuloisesta persoonaallisuushäiriöstä kärsivät hakeutuvat harvoin hoitoon.
Aiheesta muualla

Pitkäaikaiset harhaluuloisuushäiriöt.
Hjalmar Neovius

Nils Hjalmar Neovius (21. maaliskuuta 1877 Joensuu – 27. helmikuuta 1960) oli suomalainen juristi, oikeusneuvos ja korkeimman oikeuden presidentti.
Neoviuksen vanhemmat olivat piirilääkäri August Herman Konrad Neovius ja Mathilda Sofia Arppe. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1901 ja sai varatuomarin arvon 1903. Neovius oli Viipurin hovioikeuden palveluksessa ylimääräisenä virkamiehenä 1904–1905, kanslistina 1905–1906 ja notaarina 1910–1913, Hän oli vangittuna Pietarissa Krestyn vankilassa vuosina 1913–1914 vastustettuaan yhdenvertaisuuslakia. Vapauduttuaan Neovius toimi asianajajana Viipurissa 1914–1917.
Suomen itsenäistyttyä Neovius oli Viipurin hovioikeudessa viskaalina 1917 ja hovioikeudenneuvoksena 1917–1918. Hän oli sitten korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1918–1940 ja korkeimman oikeuden presidenttinä 1940–1945. Neovius erosi joulukuussa 1945 virastaan koska hänen olisi pitänyt asemansa perusteella toimia sotasyyllisyysoikeuden puheenjohtajana. Neovius perusteli eroaan terveyssyillä, mutta kirjailija Yrjö Soini tulkitsi eron johtuneen pohjimmiltaan omantunnonsyistä. Neovius sai lakitieteen kunniatohtorin arvon 1948.
Neovius oli Kulosaaren huvilakaupungin valtuuston jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1921–1945.
Hjalmar Neovius oli naimisissa Elsa Aino Elina Jäppisen kanssa.
Aiheesta muualla

Hjalmar Neoviuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Frans Pehkonen | Korkeimman oikeuden presidentti 1940–1945 | Seuraaja: Oskar Möller |
| n k  Korkeimman oikeuden presidentit |
| --- | --- | --- |
:  Nybergh  Grotenfelt  Pehkonen  Neovius  Möller  Tarjanne  Piipponen  Hannikainen  Olsson  Heinonen  Sevón  Koskelo  Esko  Leppänen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
↑  Yrjö Soini: Kuin Pietari hiilivalkealla: sotasyyllisyysasian vaiheet 1944–1949, s. 203. Helsinki: Otava, 1956.
American Basketball Association

| American Basketball Association |
| --- | --- |

Laji:  koripallo
Maa(t):   Yhdysvallat
Perustettu:  1967
Lopetettu:  1976
Joukkueita:  11
American Basketball Association (ABA) oli pohjoisamerikkalainen koripalloliiga. Liiga perustettiin vuonna 1967 ja kilpaili suosiosta NBA:n kanssa, joka oli jo 20 vuotta aiemmin perustettu. ABA kilpaili NBA:n kanssa kymmenen vuotta suosiosta, kunnes vuonna 1976 se yhdistyi NBA:n kanssa. Yhdistymisen myötä ABA:sta NBA:han siirtyivät seurat Denver Nuggets, Indiana Pacers, New York Nets (nyk. Brooklyn Nets) ja San Antonio Spurs.
Suomen vaalirahoituskohu

Suomen vaalirahoituskohu tai Suomen vaalirahakohu oli keväällä 2008 noussut kohu vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ehdokkaille annetusta vaalituesta. Useissa ehdokkaiden vaalirahailmoituksissa oli puutteita. Ilmoituksia korjattiin ja lahjoituksia palautettiin vielä vuoden 2008 keväällä.
Kohu jatkui vuosia ja uudet paljastukset johtivat vaatimuksiin pääministeri Matti Vanhasen erosta ja uusien eduskuntavaalien järjestämisestä. Keskusrikospoliisi ja oikeuskansleri harkitsevat rikostutkinnan aloittamista Vanhasen asemasta vaalirahoituksen järjestäjänä ja vastaanottajanamilloin?.
Vaalirahoitukseen liittyvistä rikoksista epäiltiin useita kansanedustajia.
Kohun alku

Kehittyvien Maakuntien Suomen (KMS) roolin vaalirahoituksessa paljasti muun muassa Ilta-Sanomat joulukuussa 2007. Varsinainen kohu syntyi toukokuussa 2008 keskustan kansanedustaja Timo Kallin todettua A-Talk-ohjelmalle jättäneensä tarkoituksella kertomatta tukijoitaan vaalirahailmoituksessaan, koska ilmoittamatta jättämisestä ei ole seurauksia. Nousseen keskustelun myötä hän kuitenkin myöhemmin kertoi muiden tavoin tukijoitaan, joita olivat Ruukki Group, Ajanta ja Kehittyvien Maakuntien Suomi.
Monet kansanedustajat kertoivat olevansa tietämättömiä siitä, että joidenkin heidän saamiensa lahjoitusten takana olivat esimerkiksi suursijoittajat tai kaupan suuryksiköt. Helsingin Sanomien toimittaja Unto Hämäläisen arvion mukaan kokoomuksen ja keskustan ehdokkaiden saamat vaalirahat saattoivat jopa ratkaista vaalituloksen puolueiden eduksi. Vaalirahailmoitusten mukaan 200 kansanedustajan omiin kampanjoihin kului rahaa yli 7,7 miljoonaa euroa. Lisäksi rahaa kului myös puolueiden ja niiden ehdokkaiden kampanjoihin, jotka eivät tulleet valituiksi.
Euroopan neuvoston korruptionvastainen elin GRECO piti Suomen puoluerahoituksen valvontaa ongelmallisena joulukuussa 2007. Greco suositteli Suomelle lahjontaa koskevan lainsäädännön tehostamista ja rangaistusten koventamista. Valtiovarainministeriön projektipäällikkö Markku Hirvosen mukaan vaalirahoitusjärjestelmän suuri ongelma on valvonnan puute.
Kehittyvien maakuntien Suomen tuet ja liike-elämän muut tuet > Kehittyvien maakuntien Suomi

Suurimmaksi keskustelunaiheeksi nousi Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistyksen jakama 400 000 euron kampanjaraha. Yhdistyksellä oli vaaleissa viisi eri rahoittajaa, mutta 90 prosenttia varoista saatiin kolmelta yrittäjältä, jotka olivat Nova Groupin toimitusjohtaja Tapani Yli-Saunamäki (osuus 145 000 € eli 36 %), Tokmanni-konsernin toimitusjohtaja Kyösti Kakkonen (osuus 120 000 € eli 30 %) ja Maskun Kalustetalon sekä Lempäälän Ideaparkin omistaja Toivo Sukari (osuus 100 000 € eli 25 %). Yhdistyksen puheenjohtajana toimi juristi Pekka Lind ja avustusten jakajana Yli-Saunamäki. Keskustan hallintopäällikkö Aki Haaro oli yhdistyksen varatilintarkastajaja. Keskustan kehittämispäällikkö Lasse Kontiolalla puolestaan oli yhdistyksen antama tilinkäyttöoikeus.
Eniten tukea annettiin keskustalle, mutta myös kokoomusta ja SDP:tä tuettiin. Tukea sai noin 40 ehdokasta. Yli-Saunamäen mukaan tuettujen ehdokkaiden tuli uskoa yritteliäisyyteen, kotimaiseen työhön ja isänmaallisuuteen. Vuosi vaalien jälkeen kahdeksan valituksi tullutta ehdokasta oli nimennyt KMS:n yhdeksi tukijoistaan.
Kehittyvien maakuntien Suomen tuet ja liike-elämän muut tuet > Kehittyvien maakuntien Suomi > Yhdistyksen vaaliavustukset

Oman ilmoituksensa tai lehtitietojen mukaan ainakin seuraavat ehdokkaat saivat vaalirahoitusavustusta Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistykseltä:
Keskusta: Hannu Hoskonen 2 000 €, Liisa Hyssälä 5 000 €, Timo Kalli 10 000 €, Anne Kalmari 5 000 €, Oiva Kaltiokumpu 5 000 €, Juha Korkeaoja 5 000 €, Seppo Kääriäinen 5 000 €, Mika Lintilä 10 000 €, Paula Lehtomäki 15 000 €, Hannes Manninen 5 000 €, Juha Mieto 5 000 €, Lauri Oinonen 5 000 €, Markku Pakkanen 2 000 €, Mauri Pekkarinen 10 000 €, Antti Rantakangas 5 000 €, Eero Reijonen 5 000 €, Paula Sihto 5 000 €, Markku Uusipaavalniemi 5 000 €, Matti Vanhanen 10 000 €, Anu Vehviläinen 10 000 €, Paavo Väyrynen 10 000 €
Kokoomus: Merikukka Forsius 5 000 €, Juha Hakola 5 000 €, Jyri Häkämies 10 000 €, Ilkka Kanerva 10 000 €, Jyrki Katainen 10 000 €, Sampsa Kataja 5 000 €, Jari Koskinen 5 000 €, Suvi Linden 5 000 €, Sauli Niinistö 10 000 €, Pekka Ravi 10 000 €, Paula Risikko 5 000 € lähde?, Petri Salo 10 000 €, Marja Tiura 20 000 €, Henna Virkkunen 5 000 €
SDP: Matti Ahde 10 000 €, Eero Heinäluoma 10 000 €, Lauri Kähkönen 2 000 €, Päivi Lipponen 5 000 €
RKP: Stefan Wallin 10 000 €
Kehittyvien maakuntien Suomen tuet ja liike-elämän muut tuet > Muiden yhtiöiden tuki

Yhtiöiden puoluetukeen sisältyy vuosina 2006–2009 neljässä vaalissa: Kesko 21 900 € (2008), SRV alle 10 000 €, YIT muutama tuhat/vaali, Nordea muutama tuhat per vaali 2006–2007, OP-Pohjola 2007 14 000 €, 2006 8 000 € (tarkista), Elisa joitakin tuhansia vaaleja kohti, CapMan 2009 3500 €, 2007 5000 €.
Ylen keväällä 2008 tekemässä kyselyssä Suomen 20 suurimmasta yrityksestä kaksi kertoi antaneensa suoraa rahaa ehdokkaalle tai taustayhteisölle. 12 yritystä kertoi antaneensa epäsuoraa tukea lähinnä osallistumalla seminaareihin tai ostamalla mainostilaa.
Helsingin Mekaanikontalo Oy on Alma Median hallituksen jäsenen ja Ruukki Group Oy:n hallituksen jäsenen Ahti Vilppulan määräysvaltayhteisö: Jyri Häkämies 10 000 €, Jyrki Katainen 10 000 €.
Ruukki Group myönsi tukea Satakunnan Parhaaksi ry:lle 20 000 €, Savo on kotimme -tukiryhmälle 10 000 €, Lohikosken työväenyhdistykselle 3 000 €, Keskustan Keski-Espoon paikallisyhdistykselle 2 000 € sekä Eheän Suomen Tuki ry:lle 10 000 €. Eheän Suomen Tuki ry sai myös Helsingin Mekaanikontalo Oy:ltä 10 000 €. Lisäksi Mekaanikontalo tuki Kansallista kokoomusta ja Kymenlaakson talousseuraa 10 000:lla eurolla.
Ajanta Oy:n taustalla on suursijoittaja Ari Salmivuori: Anu Vehviläinen 5 000 €.
Winsome Oy on Tuomo Raasion sijoitusyhtiö. Yhtiö on Capmanin 3. suurin omistaja. Capman on Kyösti Kakkosen Tokmanni-konsernin enemmistöosakas.
Kiinteistöalan yritys Kiinteistö Oy Karihaara on antanut SDP:lle 11 000 € taulumyynnin kautta. Suomen Viestintärahoitus Oy:n kanssa käyty taulukauppa tuotti SDP:lle 5 000 € SDP:n mukaan.
Suomi-Soffa tuki keskustan Mauri Pekkarisen vaalityötä 5 000 eurolla tammikuussa 2007. Ongelmallisen tuesta teki se, että Pekkarinen oli myöntänyt marraskuussa 2006 Suomi-Soffalle investointitukea 842 490 €. Pekkarinen pyysi 30. toukokuuta 2008 oikeuskansleri Jaakko Jonkkaa tutkimaan tapauksen. Oikeuskansleri antoi puhtaat paperit.
Kehittyvien maakuntien Suomen tuet ja liike-elämän muut tuet > Valtionyhtiöt

Suurin tukija valtion enemmistöomisteisista yhtiöistä oli tierakennusalan Destia. Suurin osa rahoista päätyi SDP:lle, joka sai Destialta 11 600 €. Keskustalle annettiin 5 300 € ja kokoomukselle 3 000 €. Destian jälkeen suurin oli Patria, joka oli antanut kolmelle suurimmalle 6 000 € jokaiselle. Lahjoitusten aikaan Patrian ohjauksesta vastasi Mauri Pekkarinen. Finanssikonserni Sampo, josta valtio omistaa vain pienen vähemmistöosuuden, oli tukenut puolueita 125 000 €. Destia antoi puolueille 20 000 €, Patria 19 000 €, Itella 9 000 – 18 000 € ja Suomen teollisuussijoitus 7 000 €. Lisäksi Outokumpu rahoitti puolueita noin 6 000 eurolla.
Rahoitus- ja vakuutuskonserni Sampo, jonka osakkeista valtio omistaa 14 %, tuki eduskuntavaalien yhteydessä kokoomusta yhteensä 75 000 eurolla vuosina 2006 ja 2007, vuonna 2008 50 000 eurolla, sekä RKP:n edustajaa 3 000 eurolla. Muille puolueille annetut lahjoitukset olivat Sammon mukaan vähäisiä. Kokoomuksen hallintojohtaja Jarmo Pekkala kertoi keskustelleensa lahjoituksesta konserninjohtaja Björn Wahlroosin kanssa.
Teollisuussijoituksesta oli valunut rahaa enimmäkseen SDP:lle. SDP:tä tuettiin 3 730 eurolla, Kokoomusta 1 840 eurolla ja Keskustaa 1 670 eurolla. Lisäksi valtionyhtiöiden puoluetukeen sisältyy Finnvera 1800 €, Ekokem 3000 €, Gasum 2500 € puoluetta kohti, Outokumpu 5300 € (2006), Rautaruukki 2000 € (2006–2008), Itella seminaarimaksuja (ei kerro summaa), ja Fortum 1 500 €.
VR Group oli tukenut Keskustaa noin 6 000 eurolla. Grecon mukaan valtionyhtiöiden ei tulisi rahoittaa puolueita. Vihreiden puheenjohtaja ja keskustan ja Sdp:n puoluesihteerit tukevat puoluetukikieltoa valtionyhtiöille.
Ammattiliittojen tuet

Suurin osa suomalaisista vastustaa ammattiyhdistysten vaalitukia. Ay-vaalitukia eivät hyväksy edes vasemmistoliiton tai SDP:n äänestäjät. Ay-jäsenmaksuja maksavat ihmiset ovat vieläkin tiukemmin ay-vaalitukia vastaan.
Ammattiliittojen tuet > SAK

SAK:n ammattiyhdistysliitot eivät kerro puolueille jakamastaan tuesta, ellei sitä erikseen kysytä. SAK:n johto kiistää antavansa suoraa puoluetukea.
SAK:n johto on ohjannut liiton varoja SDP:lle 1970-luvulta lähtien. Lisäksi SAK:n noin kahtakymmentä soppatykkiä on käytetty SDP:n vaalityössä, esimerkiksi eduskuntavaaleissa 2007. Aikaisemmin presidentinvaaleissa 2006 SAK osti mainostoimistoilta satojen tuhansien eurojen mainoskampanjoita, jotka laajasti nähtiin SDP:n yrityksinä mustamaalata muita puolueita. SAK:n televisiomainos nähtiin niin vastenmielisenä, että SAK joutui sensuroimaan sen. SAK osti sen tilalle uuden mainoksen. SAK:n uusi mainos nousi Youtuben katsotuimmaksi videoksi.
MOT-ohjelma sai käsiinsä kuitin, josta näkyy SDP:n saavan ammattiliitoilta vuodessa 400 000 euroa. SAK:n mukaan kysymys on ammattiyhdistysväen koulutukseen ja kokouksiin tarkoitetuista rahoista.
Ammattiliittojen tuet > JHL

Julkisten ja hyvinvointialojen liitto kertoi keväällä 2009, että se on tukenut puolueita vuosittain hieman yli sadalla tuhannella eurolla. Yhteensä olemassaolonsa aikana liitto on tukenut eri puolueita noin 450 000 eurolla. Esimerkiksi vuonna 2007 liiton tuki Suomen Sosialidemokraattiselle puolueelle oli noin 100 000 euroa ja Vasemmistoliitolle 11 000 euroa. Liiton mukaan kysymys on vuosittain maksettavasta summasta, joka on tarkoitettu muun muassa yhteiskuntavaikuttamiseen, sekä kokousten ja koulutusten rahoittamiseen. Vaalitukea annetaan ehdokkaille, jotka ovat liiton jäseniä.
JHL:n yhteisöjäsen Aliupseeriliitto oli yllättynyt tuen suuruudesta. Aliupseeriliitto tukee 70 000 – 80 000 eurolla SAK:ta ja JHL:aa, jotka puolestaan jakavat vaalitukea puolueille ja ehdokkaille. Liiton puheenjohtaja Petteri Leino ei usko jäsenkunnan hyväksyvän ay-liikkeen tukea puolueille. Jäsenien rahaa menee vasemmistolle vaikka aliupseerit eivät lain mukaan saa osallistua poliittiseen toimintaan.
Tulliliiton puheenjohtaja Markku Kosonen vaati täyttä avoimuutta vaalirahoitukseen niin saajien kuin antajien osalta, ja arvioi että tulliliiton hallituksessa tullaan käymään kunnollinen neuvonpito SDP:n suurtuesta. Merivartioliiton puheenjohtaja Juha Masalin puolestaan arveli ammattiyhdistysten olevan SDP-mielisiä, ja jäsenistön tietävän asian.
Julkisten ja hyvinvointialojen liiton puheenjohtaja Tuire Santamäki-Vuori on myöntänyt Ilta-Sanomille, että JHL:n maksamat tukieurot tupsahtivat SDP:n tilille automaattisesti.
Kaikki JHL:n 220 000 jäsentä eivät ole vasemmiston takana ja JHL:n jäsenmaksut ovat verovähennyskelpoisia.
Ammattiliittojen tuet > Metalliliitto

Metallityöväen liitto kertoi tukeneensa SDP:tä ja Vasemmistoliittoa, mutta kieltäytyi aikaisemmin antamasta tarkempia tietoja MTV3:lle. SDP:n ilmoitettua tukijansa elokuussa 2009 selvisi, että Metallin tuki SDP:lle oli noin 100 000 euroa vuonna 2007 ja 135 000 euroa vuonna 2008. Metalliliitto oli Vasemmistoliiton suurin ammattiyhdistysliikkeeseen kuuluva tukija, tuki oli kymmeniä tuhansia.
Ammattiliittojen tuet > Muut

SDP ilmoitti omat rahoittajansa itse oma-aloitteisesti. SDP:n vaalibudjetti oli muita suuria puoleita selvästi pienempi. Merkittäviin rahoittajiin lukeutuivat palkansaajajärjestöt. Vuonna 2007 JHL antoi tukea 113 000 €, Metallityöväen liitto 101 301 euroa, Palvelualojen ammattiliitto (PAM) 76 800 €, Paperiliitto 24 401 €, PAU 16575 €, Puu- ja erityisalojen liitto 14 862 €, Toimihenkilöunioni 12 920 €, Viestintäalan ammattiliitto 8 771 €, Rautatieläisten liitto 7 729 € ja Kemianliitto 6 190 €.
Vuonna 2008 SDP:n ilmoituksen mukaan JHL antoi tukea 113 000 €, Metallityöväenliitto 135 069 €, PAM 54 900 €, Paperiliitto 18 899 €, PAU 15 045 €, Puu- ja erityisalojen liitto 14 914 €, Viestintäalan ammattiliitto 8 512 €, Rautatieläisten liitto 7 328 € ja Kemianliitto 3 600 €.
Elintarviketyöläisten liitto ilmoitti antaneensa rahaa eri puolueiden ehdokkaille 25 500 € vuoden 2007 vaaleissa.
"Työväen Lehdistön Kannatusyhdistys ry" -nimiseltä yhdistykseltä SDP sai 100 000 euron lahjoituksen vaalivuonna 2007.
Ammattiliittojen tuet > Välikäsiä

Vasemmistoliiton rahoitusta kanavoitiin Ohjelmatyö ry:n kautta. Eduskuntavaaleissa 2007 Ohjelmatyö tuki valitsemiaan noin 50 ehdokasta yli 100 000 eurolla.
Ohjelmatyö-yhdistys sai rahaa Suomen kommunistisen puolueen perustajajäsenen Yrjö Sirolan säätiöltä, jonka puheenjohtaja on Vasemmistoliiton entisen puheenjohtajan Martti Korhosen naisystävä. Korhonen puolestaan sai vaalirahoitusta Ohjelmatyöltä. Turun yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professorin Pekka Viljasen mukaan Korhonen saattoi olla Ohjelmatyöltä saamansa tuen suhteen esteellinen.
Toinen vasemmistoliittolaisten rahavirtoja kanavoinut järjestö on Punajuuri, jonka kautta aiemmin ohjattiin SAK:n rahoja.
Ammattiliittojen tuet > Ammattiliittojen suhde vasemmistopuolueisiin

Poliittisen historian professorin Pauli Kettusen mukaan vasemmistopuolueilla ja SAK:laisella ammattiyhdistysliikkeellä on yhteinen menneisyys työväenliikkeen puitteissa. Nykyisin yhteyksiä on vaikeampaa nähdä.