stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blood Sugar Sex Magik
Basso

Flea kertoi tietoisesti välttäneensä minkään nopean ja "hienon" soittamista levyllä, kuten suosituksi tekemänsä basson slap-tyylistä soittoa. Nyt hän yritti rauhoittua ja soittaa puolet vähemmän nuotteja. "Vähemmän soittaminen on jännittävämpää, kuin monimutkaisesti soittaminen, koska silloin on enemmän tilaa muulle". Hän yritti myös soittaa kauniisti ja yksinkertaisesti sen sijaan, että olisi erottunut selvästi joukosta tyyliin "Hei, mä oon Flea, ja mä oon kreisi bassonsläppääjä."
Julkaisu ja kiertue

Blood Sugar Sex Magik julkaistiin 24. syyskuuta 1991. Albumi oli Red Hot Chili Peppersin todellinen läpimurtoalbumi, myyden tähän päivään saakka yli 13 miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti. Albumi oli Warner recordsin alaisuudessa ja Rick Rubinin tuottamana. Blood Sugar Sex Magik sisälsi viisi singleä joista kolme oli todellisia super-hittejä. Ensimmäisenä julkaistu "Give It Away" menestyi hyvin listoilla ollen mm. ensimmäinen Billboard Hot 100 listalla ja voittaen myös Grammy-palkinnon. Toinen single "Under the Bridge" oli toinen samalla listalla ja ensimmäinen Australian Top 40-listalla. Kolmas single "Suck My Kiss" oli 15. Billboard Modern Rock listalla ja kahdeksas Australian top 40-listalla. Neljäs single "Breaking the Girl" oli Billboard Modern Rock-listalla 19. Viides single "If You Have to Ask" ei menestynyt niin hyvin kuin neljä edellistä.
Levyn julkaisun jälkeen Red Hot Chili Peppers lähti suurelle maailmankiertueelle helmikuussa 1991. Kiertue alkoi helmikuussa 1991. Kiertue jouduttiin keskeyttämään toukokuussa 1992, koska Frusciante halusi erota bändistä, sen saaman suosion vuoksi. Hänen viimeinen konsertti Blood Sugar Sex Magik-kiertueella oli Japanissa 7. toukokuuta 1992. Frusciante ei toivonut ollenkaan yhtyeen menestystä ja jopa sabotoi joitain esityksiä[lähde? ]. Arik Marshall korvasi Fruscianten loppukiertueen ajaksi. Kiertue loppui 24. helmikuuta 1993 Los Angelesissa. Kiertueen piti loppua alun perin vasta 14. elokuuta 1993.
Kappaleet

"The Power of Equality" – 4:03
"If You Have to Ask" – 3:37
"Breaking the Girl" – 4:55
"Funky Monks" – 5:23
"Suck My Kiss" – 3:37
"I Could Have Lied" – 4:04
"Mellowship Slinky in B Major" – 4:00
"The Righteous & the Wicked" – 4:08
"Give it Away" – 4:43
"Blood Sugar Sex Magik" – 4:31
"Under the Bridge" – 4:24
"Naked in the Rain" – 4:26
"Apache Rose Peacock" – 4:42
"The Greeting Song" – 3:14
"My Lovely Man" – 4:39
"Sir Psycho Sexy" – 8:17
"They're Red Hot" (Robert Johnson) – 1:11
Kappaleet > Singlet

Give It Away (1991)
Under the Bridge (1992)
Breaking the Girl (1992)
Suck My Kiss (1992)
If You Have to Ask (1993)
Listasijoitukset > Albumi

| Lista | Korkein sijoitus | Nousu listalle | Viimeksi listalla | Listaviikot | Myyntisaavutus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Uusi-Seelanti  | 1. (1 viikko) | 20.10.1991 | 25.4.1993 | 73 |  |
| Australia  | 1. (2 viikkoa) | 3.11.1991 | 20.2.2000 | 62 | 6x Platinaa |
| Kanada | 2. (2 viikkoa) | 12.10.1991 | 20.2.1993 | 71 |  |
| Yhdysvallat | 3. | 16.5.1992 |  ? | 97 | 7x Platinaa |
| Norja  | 5. (1 viikko) | 41/1991 | 7/2000 | 32 | Platinaa |
| Sveitsi  | 10. (1 viikko) | 1.3.1992 | 8.9.2002 | 39 |  |
| Saksa  | 12. (1 viikko) | 16.3.1992 | 6.12.1992 | 38 | Platinaa |
| Suomi  | 16. (1 viikko) | 14/2007 | 14/2007 | 1 |  |
| Itävalta  | 17. | 8.3.1992 | 21.6.1992 | 16 | Kultaa |
| Iso-Britannia  | 25. (1 viikko) | 12.10.1991 | 10.7.2004 | 67 | Kultaa |
| Ruotsi  | 26. (1 viikko) | 10.9.1991 | 3.6.1998 | 20 |  |
| Hollanti  | 28. (1 viikko) | 19.2.2000 | 19.8.2000 | 22 |  |
| Ranska  | 71. (1 viikko) | 19.8.2000 | 3.2.2001 | 5 |  |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Korkein sijoitus listalla> Billboard Hot 100  | Korkein sijoitus listalla> Hot Mainstream Rock Tracks  | Korkein sijoitus listalla> Alternative Songs  | Korkein sijoitus listalla> Iso-Britannia  | Korkein sijoitus listalla> Australia  | Korkein sijoitus listalla> Ruotsin singlelista  | Korkein sijoitus listalla> Uusi-Seelanti  | Korkein sijoitus listalla> Ranskan singlelista  | Korkein sijoitus listalla> Alankomaiden singlelista  | Korkein sijoitus listalla> Norjan singlelista  | Korkein sijoitus listalla> Sveitsin singlelista  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | "Give It Away" | 73 | — | 1 | 9 | 41 | — | 22 | 49 | 42 | — | — |
| 1991 | "Under the Bridge" | 2 | 2 | 6 | 13 | 1 | — | 2 | — | 1 | 10 | — |
| 1992 | "Suck My Kiss" | — | — | 15 | — | 8 | — | 3 | — | — | — | — |
| 1992 | "Breaking the Girl" | — | 15 | 19 | 49 | 30 | — | 12 | — | 48 | — | — |
| 1993 | "If You Have to Ask" | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| 1993 | "Soul to Squeeze*" | — | 7 | 1 | — | 9 | 13 | 6 | — | — | — | 32 |
= Levytettiin samaan aikaan kuin muutkin albumin kappaleet, muttei ollut levyllä, vaan elokuvan Coneheads-soundtrackissa.
Muusikot > Yhtye

Anthony Kiedis – laulu, lyömäsoittimet kappaleella "Breaking the Girl"
Michael "Flea" Balzary – basso, trumpetti, piano, taustalaulu, lyömäsoittimet kappaleella "Breaking the Girl"
John Frusciante – kitara, taustalaulu, lyömäsoittimet kappaleella "Breaking the Girl"
Chad Smith – rummut, lyömäsoittimet
Muusikot > Muut muusikot

Brendan O'Brien – koskettimet kappaleissa "Breaking the Girl", "Sir Psycho Sexy" ja "Under the Bridge"
Gail Frusciante – taustalaulu kappaleessa "Under the Bridge"
Pete Weiss – munniharppu kappaleessa "Give It Away"
Rick Rubin – tuottaja
Brendan O' Brien – suunnittelija
Gus Van Sant – valokuvat
Albumi on omistettu Mike Watille
Funky Monks -dokumenttielokuva

Funky Monks -elokuva perustuu Blood Sugar Sex Magik -albumin levyttämiseen ja muuhun albumiin liittyviin asioihin. Dokumentti sisältää bändin jäsenten ja heidän apulaistensa haastatteluita, eri biisien teko -ja kehitysvaiheita, sekä yhtyeen sisäistä huumoria. Elokuva kestää n. 60 minuuttia. Albumi tehtiin vanhassa kartanossa, josta he tekivät väliaikaisen studion. Huhujen mukaan kartanossa oli tapahtunut murha, jonka takia rumpali Chad Smith ei yöpynyt yhtäkään yötä kartanolla, vaan lähti kotiin iltaisin ja palasi aamuisin takaisin. Kaikki muut yhtyeen jäsenet olivat tyytyväisiä kohtaloonsa. Flean ja John Fruscianten taustalaulut olivat ilmeisesti kapinointia Anthonyn ääntä kohtaan. Kappaleen "Suck My Kiss" musiikkivideo sisältää otteita dokumentista Funky Monks.
Cathy Lewis

Cathy Lewis vuonna 1959
Catherine "Cathy" Lewis (27. joulukuuta 1916 Spokane, Washington – 20. marraskuuta 1968 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin radiosta, mutta hän teki myös televisio- ja elokuvaesiintymisiä. Hänellä oli muun muassa Jane Stacyn rooli sarjassa My Friend Irma sekä radiossa että televisiossa. Lewis oli vuosina 1943–1958 naimisissa Elliott Lewisin kanssa. Pari kuitenkin erosi.
Lewis kuoli sairastettuaan kolme vuotta syöpää.
Aiheesta muualla

Cathy Lewis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Chelsea Clinton

Chelsea Clinton vuonna 2016.
Chelsea Victoria Clinton (s. 27. helmikuuta 1980 Little Rock, Arkansas) on Yhdysvaltain entisen presidentin Bill Clintonin ja tämän puolison, Yhdysvaltain entisen ulkoministerin Hillary Clintonin tytär ja ainoa lapsi. Vuosina 2011–2014 hän työskenteli NBC-televisioyhtiössä erikoiskirjeenvaihtajana. Nykyään hän työskentelee Clinton Foundation -hyväntekeväisyyssäätiössä.
Clinton muutti Valkoiseen taloon 20. tammikuuta 1993 isänsä virkaanastujaispäivänä. Hän opiskeli Sidwell Friends Schoolissa Washington DC:ssä, jossa hän pelasi oppilaitoksen jalkapallojoukkueessa. Hän oli myös harrastanut tanssia lapsesta saakka.
Chelsea Clinton valmistui Stanfordin yliopistosta, jossa hän opiskeli ensin kemiaa, mutta vaihtoi pääaineensa historiaksi. Hänen opinnäytetyönsä käsitteli Pohjois-Irlannin rauhanprosessia. Hän on myös opiskellut terveyspolitiikkaa Columbian yliopistossa ja kansainvälisiä suhteita Oxfordin yliopistossa. Oxfordissa hän opiskeli University Collegessa kuten isänsä Bill Clinton, joka oli Oxfordissa Rhodes-stipendiaattina 1968−1970.
Clinton on työskennellyt Avenue Capital -nimisessä newyorkilaisessa hedgerahastossa ja McKinsey & Company -nimisessä liikkeenjohdon konsultointiyrityksessä. Marraskuussa 2011 hän aloitti NBC-televisioyhtiössä toimittajana, ja samalla hän työskenteli isänsä hyväntekeväisyyssäätiössä ja jatkoi tohtori-opintojaan Oxfordin yliopistossa. Vuonna 2014 hän lopetti työt NBC:llä keskittyäkseen työhönsä säätiössä.
Clinton avioitui 31. heinäkuuta 2010 Marc Mezvinskyn kanssa. Mezvinsky on investointipankkiiri New Yorkista.. Pariskunnan häät olivat juutalais-kristilliset sillä Mezvinskyn on juutalainen ja Clinton on metodistikristitty. Pariskunnan ensimmäisen lapsen, tyttären, syntymästä uutisoitiin syyskuun 2014 lopussa.
Britannian maaliskuun 2012 lämpöaalto

Iso-Britannia pilvettömänä 26. maaliskuuta 2012.
Britannian maaliskuun 2012 lämpöaalto oli poikkeuksellisen lämmin ajanjakso, jolloin lämpötilat nousivat monin paikoin yli 20 asteeseen. Keskimääräinen lämpötila tähän aikaan vuodesta olisi 10 astetta. Aboynessa, Skotlannissa mitattiin 26. maaliskuuta 22,8 astetta, joka on Skotlannin maaliskuun lämpöennätys.
Meteorologinen historia

Tämän lämpöaallon aiheutti Ison-Britannian ylle ankkuroitunut korkeapaine, joka nimettiin Harryksi FU Berlinissä. Tämän korkeapaineen alueen piti paikallaan suihkuvirtaus ja siihen liittyvät järjestelmät, jotka siirtyivät maan pohjoisosiin.
Vaikutus

Kun lämpötilat nousivat pitkin Isoa-Britanniaa, rannoille tuli tungosta ja yritysten rantalomakohteista raportoitiin myynnin lisääntyneen. Siitä huolimatta paikoin ympäri Isoa-Britanniaa riehui maastopaloja, mukaan lukien Dumfriesin eteläpuolella tapahtuneen, hallitusta palosta alkaneen metsäpalon.
Käännös suomeksi
Believer

| Believer |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1986–1994, 2005–
Tyylilaji:  Tekninen thrash metal   Avant-garde metal   Progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Colebrook, Pennsylvania, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Kurt Bachman, Laulu, sähkökitara   Joey Daub, Rumpusetti   Jeff King, Koskettimet   Kevin Leaman, Kitara   Elton Nestler, Basso  
Entiset jäsenet:  Wyatt Robertson, Bassokitara (1989–1993)  David Baddorf, Sähkökitara (1986–1993)  Howe Kraft, Bassokitara (1986–1989)  Jim Winters, Bassokitara, sähkökitara (1993–1994)  Scott Laird, Viulu, alttoviulu (1993–1994) 
Levy-yhtiö:  Metal Blade Records, 2008–   Roadrunner Records, 1990–1994   R.E.X. Records, 1988–1994  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Believer on yhdysvaltalainen teknistä ja progressiivista thrash metalia soittava yhtye, joka vaikutti 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Believer tuli tunnetuksi tavastaan sovittaa taidemusiikin soittimia musiikkiinsa. Yhtye tunnetaan myös sanoituksistaan, jotka käsittelevät filosofiaa, teologiaa ja yhteiskunnallisia ongelmia.
Believerin pysyvät jäsenet olivat laulaja-kitaristi Kurt Bachman ja rumpali Joey Daub. Yhtyeessä vaikutti useita jäseniä vuoden 1989 esikoisalbumi Extraction from Mortalityn jälkeen. Yhtyeellä oli levytyssopimus sekä Roadrunner Recordsin että R.E.X. Recordsin kanssa. Allmusicin mukaan lukuisat valtavirran lehdet ylistivät yhtyeen toista albumia Sanity Obscure (1990). Sen jälkeen Believer teki Yhdysvaltojen ja Euroopan kiertueen Bolt Throwerin kanssa. Yhtye hajosi vuonna 1994.
Believer teki paluun vuonna 2005, allekirjoitti levytyssopimuksen Metal Blade Recordsin kanssa ja julkaisi neljännen albuminsa Gabrielin vuonna 2009. Viides albumi Transhuman ilmestyy huhtikuussa 2011.
Yhtye alkoi julkaisemaan uutta musiikkia jälleen vuonna 2017.
Historia > Perustaminen ja Extraction from Mortality (1986-1989)

Vuonna 1986 rumpali Joey Daub ja kitaristi-solisti Kurt Bachman perustivat Believerin Colebrookissa, Pennsylvaniassa. Yhtyeeseen liittyivät pian basisti Howe Kraft ja  kitaristi David Baddorf. Yhtye aloitti uransa soittamalla melodista metallia ja julkaisi demokasetin The Return vuonna 1987. Sen jälkeen Believer vaihtoi tyylinsä kuitenkin thrash metaliin, kun Kurt Bachmanin kertoman mukaan "Huomasimme, että pystyimme säveltämään thrash metalia paremmin kuin mitään muuta."
Believerin johtohahmo Kurt Bachman tapasi lukiossa ensimmäistä vuottaan säveltäjäksi opiskelevan Scott Lairdin. Kun Believer oli äänittämässä esikoisalbuminsa nimikappaletta, yhtye pyysi Lairdia säveltämään kappaleelle orkestraalisen intron. Vuonna 1989 yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Extraction from Mortalityn R.E.X. Records -levy-yhtiöllä. Albumia jaeltiin lähinnä kristillisiin kirjakauppoihin, mutta levy toi pian suosiota Believerille, joka tunnistettiin pian yhdeksi kristillisen metallimusiikin johtavista yhtyeistä. Albumin julkaisun jälkeen basisti Howe Kraft erosi ja tilalle tuli Wyatt Robertson. Kappale "Not Even One" oli mukana Roadrunner Recordsin vuoden 1990 kokoelmalla At Death's Door, jolla oli lähinnä death metal -yhtyeitä. Kirjoittaja Jeff Wagner huomautti, että Believerin thrash-painotteinen soundi oli tarpeeksi intensiivinen ollakseen samassa joukossa raskaampien, raaempien ja tarkoituksellisen epäkristillisten metalliyhtyeiden kokoelmalla. Kokoelman ansiosta Believer pääsi sisälle metallimusiikin maailmaan ja sai myöhemmin levytyssopimuksen Roadrunnerin kanssa.
Historia > Sanity Obscure ja Dimensions (1990-1994)

Vuonna 1990 Believer levytti toisen albuminsa Sanity Obscuren, joka oli edellistä teknisempi ja progressiivisempi. Albumin kuudennessa kappaleessa "Dies Irae (Day of Wrath)" yhdistettiin thrash metaliin oopperalaulantaa ja jousisoittimia. Kappaleen sovituksista vastasivat Scott Laird ja hänen sisarensa, sopraanolaulaja Julianne Laird Hoge. Albumilla oli saasteiden vastainen kappale "Nonpoint" ja huumeiden vastainen kappale "Stop the Madness", joka julkaistiin myös singlenä U2-coverkappaleen "Like a Song" kanssa. Sanity Obscure toi ensialbumia laajemman suosion Believerille ja sai isot levy-yhtiöt kiinnostumaan yhtyeestä. Believer kiinnitettiin pian Roadrunner Recordsille, joka julkaisi Sanity Obscuren uudelleen vuonna 1991. Levymerkin tallissa Believer liittyi sellaisten yhtyeiden kuin Cynic ja Pestilence seuraan, ja Roadrunner Records ajoi progressiivista thrash metal -kampanjaa nimittämällä tätä kolmikkoa "The Breed Beyondiksi" (suom. laji tuolta puolen). Sanity Obscure sai suopeita arvioita, ja Believer teki kiertueita Yhdysvalloissa ja Euroopassa muun muassa tunnettujen englantilaisyhtye Bolt Throwerin ja kanadalaisyhtye Sacrificen kanssa ja sai lisää suosiota ja tunnustusta.
Wyatt Robertson ja David Baddorf jättivät Believerin ennen uuden albumin äänityksiä. Basisti Jim Winters liittyi yhtyeeseen ja soitti myös joitain kitaraosia levytysistunnoissa. Believer nauhoitti kolmannen ja viimeisen albuminsa Dimensions vuonna 1993. Se oli yhtyeen uran teknisin, progressiivisin ja mahtipontisin albumi. Se on täynnä mitä erikoisimpia ääniefektejä. Sanoitukset albumilla ovat filosofisia ja käsittelevät muun muassa Freudin, Altizerin, Feuerbachin ja Sartren ajatuksia jumaluudesta. "Trilogy of Knowledge" on yli 20-minuuttinen eeppinen ja raamatullinen kertomus ihmisen lankeemuksesta ja Kristuksen elämästä. Kappalekokonaisuudessa metalliset kitarat sekoittuvat sinfonisten instrumenttien kanssa ja Kurt Bachmanin karheat huudot Julianne Laird Hogen sopraanolaulun kanssa. Scott Laird soitti kiertueilla sekä viulua että alttoviulua.
Dimensionsin jälkeen yhtye päätti lopettaa, ja Believer hajosi vuonna 1994. Hajoamisen jälkeen Bachman ja Daub työskentelivät äänituotannon parissa Trauma Studiosillaan Pennsylvaniassa artisteille kuten Turmoil ja Living Sacrifice. Kurt Bachman suoritti tohtorin tutkinnon ja työskenteli tutkijana muiden muassa löytääkseen parannusta syöpään, kun taas Joey Daub jatkoi musiikkialalla. Daub siirtyi myöhemmin soittamaan rumpuja progressiiviseen metalliyhtyeeseen Fountain of Tears.
Historia > Paluu ja Gabriel (2005-)

Vuonna 2005 Believerin perustajajäsen Joey Daub kertoi kotisivullaan JoeyDaub.Com, että on Kurt Bachmanin kanssa kirjoittamassa uutta aineistoa mahdolliselle Believerin comeback-albumille. Ilmoitus uutisoitiin melko laajasti viestimissä, kuten näkyvimmin Blabbermouth-sivustolla, jossa yhtyeestä puhuttiin "paljon kaivattuna 80-luvun lopun ja 90-luvun alun teknisenä thrash metal -yhtyeenä."
21. lokakuuta 2007 Believer julkisti virallisen MySpace-sivunsa, jolla yhtye ilmoitti aloittavansa levytykset marraskuussa. Lisäksi puolalainen levy-yhtiö Metal Mind Productions julkaisi yhtyeen kaikki albumit uudelleen 5. marraskuuta.
Albumin äänityksen edistymistä on uutisoitu Blabbermouth.net-sivustolla, ja nauhoitukset ovat edenneet seuraavasti: levytys alkoi 24. lokakuuta, rummut purkitettiin 30. joulukuuta, basso-osuudet taltioitiin 28. tammikuuta 2008, rytmikitararaidat tuotettiin 18. helmikuuta, ja 7. huhtikuuta yhtye ilmoitti, että albumilla tulisi olemaan "joitain hyvin taitavia vieraita." Myöhemmin 17. huhtikuuta, Deron Miller CKY-yhtyeestä ilmoitti, että hän tulisi "tekemään vierailevia sooloja tai lauluosuuksia" tulevalle Believer-albumille. Miller kertoo, että "Believer on ollut yksi suosikkiyhtyeistäni 20 vuotta, joten minulle tämä on todella jännittävää. Kuunnelkaa ne kolme yhtyeen albumia, jotka se teki 1990-luvun alussa. Kaikki neron luomuksia." 1. kesäkuuta Bachman sanoi uutiskirjeessä, että "älkää odottako tämän olevan täysin vanhan materiaalin toisintoa." 28. kesäkuuta ilmoitettiin, että lauluosuudet oli taltioitu, ja kappaleiden miksaus aloitettiin.
18. marraskuuta 2008 Blabbermouth.net uutisoi, että Believer on allekirjoittanut levytyssopimuksen Cesspool Recoddingsin kanssa, joka on Killswitch Engage -yhtyeen laulaja Howard Jonesin omistama Metal Blade Recordsin tytäryhtiö. Daubin ja Bachmanin lisäksi nykyisessä kokoonpanossa ovat Jeff King (koskettimet), Kevin Leaman (kitara)ja Elton Nestler (basso). 4. albumi nimeltään Gabriel julkaistiin 17. maaliskuuta 2009 Yhdysvalloissa sekä Kanadassa ja julkaistaan muualla maailmassa 9-15. huhtikuuta. Albumilla vierailivat myös Scott Laird, Jim Winters ja William Keller, jotka olivat mukana yhtyeen aiemmilla julkaisuilla. Masteroimaton kappale "Medwton" albumilta otettiin koekuunteluun Bam Margeran ohjelmassa Radio Bam 17. marraskuuta.. Helmikuussa 2009 Believer julkaisi MySpace-sivullaan ensimmäisen singlen nimeltä "Focused Lethality". Toinen single Stoned julkaistiin 12. maaliskuuta. Albumi on saanut hyvän vastaanoton.
Historia > Transhuman (2011–)

15. elokuuta 2010 ilmoitettiin, että Believer alkoi äänittää jatkoa Gabrielille. Bachmanin mukaan ”jälleen kerran kappaleet ovat aika erilaisia”. 8. joulukuuta 2010 albumin äänitykset saatiin valmiiksi, ja yhtye lisäsi: ”Päätimme tuoda takaisin Dimensionsin orkestraalista tunnelmaa lisäämällä kitaratasoja, koskettimia, melodioita ja erilaisia vokalisointeja. Tuttu Believer-soundi on edelleen tunnistettavissa mutta musiikillinen kehitys jatkuu.” Albumin nimeksi julkistettiin Transhuman, ja se julkaistiin 11. huhtikuuta 2011.
Historia > Uutta musiikkia (2017-)

Maaliskuussa 2017 yhtye ilmoitti vuoden 2017 aikana julkaisevansa uusia kappaleita ripotellen. Näistä osista muodostuu uusi albumi, joka julkistetaan myöhemmin samana vuonna.
Ensimmäinen osa, 1 of 5  julkaistiin Trama Team Productionin kautta 18.3.2017 esittäen Believerin jälleen progressiivisena metallibändinä hieman Transhumanin tapaan.
Musiikki ja perintö

Believerin musiikki on teknistä thrash metalia, jossa on vaikutteita progressiivisesta metallista, sinfonisesta metallista ja industrialista. Believer on saanut tunnustusta siitä, että yhtye "hyödynsi naislaulua, viuluja, selloja ja kuoroja ennen kuin niistä tuli yleisiä [metallimusiikissa]." Mean Deviation -kirjan Jeff Wagner totesi, että kappaleen Dies Irae "voi ajatella luovaksi vedenjakajaksi metallimusiikissa - Mekong Deltaa lukuun ottamatta yksikään toinen extreme metal -yhtye ei ole yhdistänyt tätä tyyliä yhtä saumattomasti ja vakuuttavasti" ja että se "edelsi  tulevien metalliyhtyeiden kuten Therionin ja Nightwishin oopperamaista tyyliä."
Kysyttäessä, että pitävätkö jäsenet Believeria "kristillisenä yhtyeenä," Daub vastaa Metal Covenant -sivuston haastattelussa 2009: "Kyllä ja ei... meistä on hieman vaikea käsitellä tätä asiaa. Kun perustimme Believerin, Kurt Bachman ja minä inhosimme sitä, että meitä rajoitettiin tiettyyn uskoon tai musiikkityyliin. Emme halunneet saada leimaa tai numeroa, oli kyse sitten omasta henkisestä vaelluksestamme tai soittamastamme musiikista. Meitä luokiteltiin thrashiksi, death metaliksi, tekniseksi death metaliksi jne. Tarkoituksenamme on aina ollut vain rohkaista ihmisiä ajattelemaan itse." Sanoituksista Daub kertoo, että "Kirjoitimme aina siitä, mikä oli meille tärkeää ja lähellä sydäntämme. Extractionilla käytimme Raamattu-pohjaisia aiheita ja tarinoita ilmaisemaan tarkoituksiamme, muttemme halunneet saarnata."
Diskografia

The Return (demo) (1987)
Extraction from Mortality (1989)
Sanity Obscure (1990)
Dimensions (1993)
Gabriel (2009)
Transhuman (2011)
Jäsenet > Nykyiset

Kurt Bachman – kitara, laulu (1986 – 1994, 2005–)
Joey Daub – rummut (1986 – 1994, 2005–)
Jeff King – koskettimet(2008-)
Kevin Leaman – kitara (2008-)
Elton Nestler – basso(2008-)
Jäsenet > Entiset

Wyatt Robertson – basso (1989 – 1993)
David Baddorf – kitara (1986 – 1993)
Howe Kraft – basso (1986 – 1989)
Jim Winters – basso, kitara (1993 – 1994)
Scott Laird – viulu, alttoviulu (1993 – 1994)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Believer Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Believer Myspacessa (englanniksi)
Believer Myspacessa (englanniksi) (epävirallinen)
Believer Crucifyd.Com-sivulla
Rumpali Joey Daubin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Cembalo

Italialainen cembalo (Vito Trasuntino, Venetsia 1560)
Flaamilainen cembalo (Joannes Ruckers, Antwerpen 1627)
Saksalainen cembalo (Christian Zell, Hampuri 1741)
Englantilainen cembalo (Jacob Kirkman, Lontoo 1758)
Ranskalainen cembalo (Pascal Taskin, Pariisi; 1700-luvun jälkipuoli)
Pianosta vaikutteita saanut, moderni cembalo (Sperrhake 1980)
Cembalo [tšembalo] on psalttarista 1400-luvulla kehitetty, pianon edeltäjiin kuuluva kosketinsoitin, joka pianon tultua yleiseen käyttöön hävisi joksikin aikaa kokonaan.
Cembalon kielet ovat kohtisuorassa koskettimistoon nähden. Ääni resonoi kaikukopassa, joka on rakennettu ohutseinäisestä puusta. Sormioita on tavallisesti yksi tai kaksi ja äänikertoja 1–4.
Toimintaperiaate

Cembalon ääni muistuttaa muiden näppäilysoitinten, kuten luutun, ääntä. Tämä johtuu cembalon toimintaperiaatteesta.
Toisin kuin pianossa, jossa kieliä vasaroidaan, cembalon kieliä näppäillään. Koskettimen näkyvän osan painaminen kohottaa sen toista päätä soittimen sisällä. Tämä edelleen kohottaa pystysuunnassa liikkuvaa luistia, jonka sivulla on pieni, nykyään usein muovista tehty kynsi, plektra. Kynsi näppää kieltä noustessaan kielen ohi ja luiskahtaa koskettimen jälleen vapautuessa takaisin kielen alapuolelle. Koskettimen painaminen tuottaa suurin piirtein yhtä voimakkaan äänen riippumatta siitä, kuinka kovaa kosketinta painetaan  Sen vuoksi crescendot tai diminuendot tuotetaan ensisijaisesti lisäämällä tai vähentämällä samanaikaisesti soitettavien äänten määrää. Dynamiikka onkin osittain sisäänkirjoitettu cembalolle tehtyihin sävellyksiin. 1500-luvun lopulla soittimeen lisättiin toinen sormio, mikä lisäsi edelleen vaihtelumahdollisuuksia.