stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poppy Playtime
Hahmot > Maskotit

Neiti Delight (engl. Miss Delight) on opettajamaskotti ja kolmannen luvun vihamielinen lelu. Delight asuu Playcare:n koulussa, ja hän pystyy liikkumaan vain kun pelaaja ei katso häntä. Delightin kasvoilla pilkottavat tämän hampaat irti revittyjen huulten tilalla. Hour of Joy -verilöylyn jälkeen Catnap lukitsi Neiti Delightin kouluun yhdessä muiden Delight -maskottien kanssa jotta nämä eivät vahingoittaisi Playcaren lapsia. toisten Neiti Delight -maskottien nälkiintyessä, Delight joutui tappamaan heidät itsepuolustuksena, jotta jäisi itse eloon. Hän luottaa ainoastaan kädessään olevaan, itse tekemäänsä Barb-nimiseen moukariin jonka hän kuvittelee puhuvan hänelle.
Boxy Boo on pelin spin-offissa Project: Playtimessa esiintyvä maskotti, joka esiintyy myös kolmannessa luvussa maalauksissa ja luvun viimeisessä kasetissa. Boxy Boo on vieteriukko, joka käyttää hiiviskelyä hyväkseen saalistaessaan. Hänen mainitaan muutamia kertoja neljännessä luvussa, kun Leith Pierre antaa henkilöt, joista haluaa päästä eroon, Boxyn ruoaksi.
Bunzo Bunny on pupumainen maskotti. Hän uhkaa murskata pelaajan symbaaleillaan Musical Memory -pelissä toisessa luvussa.
Candy Cat on sininen, karkkia rakastava kissamaskotti. Toisessa luvussa tehtaan Game Station -alueella löydettävästä dokumentista ilmenee, että orpolasta nimeltä Makayla Hyssop suunniteltiin muutettavan Candy Catiksi tämän menestyttyä peleissä.
Boogie Bot on vihreä robottimaskotti.
Lääkintämies on punavalkoinen Boogie Botin näköinen maskotti. Hän toimii Turvasatamassa lääkärinä. Hän saa monen muun lelun tavoin surmansa paikan räjähdyksessä.
Hahmot > Swap-imals -lelut

PJ Pug-a-Pillar on koiratuhatjalkaislelu. Hän jahtaa pelaajaa Statues-pelissä toisessa luvussa.
Cat-Bee on mehiläiskissalelu.
Hahmot > Nightmare Critters -lelut

Baba Chops on neljännessä luvussa esiintyvä naispuolinen musta lammaslelu, jonka tuoksu on anisruoho. Baba Chops viihtyy yksinään, mutta tämän mieliala kohenee mikäli hänet saa ulos talostaan.
Icky Licky on neljännessä luvussa esiintyvä miespuolinen keltamusta nuolimyrkkysammakkolelu, jonka tuoksu on kahvi. Hän on hyvin kilpailuhenkinen ja pitää ystäviensä haastamisesta kilpailuihin,jotka hän useimmiten häviää.
Rabie Baby on naispuolinen valkopinkki lepakkolelu, jonka tuoksu on paukkupurukumi. Hän ei pidä salaisuuksia, vaan haluaa selvittää ja jouruilla niistä. Salaisuuksien loppuessa Rabie Baby keksii uusia.
Allister Gator on miespuolinen limetinvihreä alligaattorilelu, jonka tuoksu on santelipuu. Hän pitää laiskottelusta ja veden päällä loikoilusta, tekemättä mitään. Allister Gator ajattelee, että hänelle tapahtuu hyviä asioita kun niitä odottaa tarpeeksi kauan.
Simon Smoke on miespuolinen punainen lohikäärmelelu, jonka tuoksu on puunsavu. Hän tietää olevansa suosittu, ja pitää huolen siitä että kukaan ei ikinä unohda sitä. Hän kehuskelee usein omilla saavutuksillaan ja voittaa aina kaikki suosiokilpailut. Oikeasti hän on mäntti, mutta suosionsa vuoksi pääsee aina pälkähästä.
Poe on violetti varislelu, jonka tuoksu on kaneli. Hän ei pidä auringosta ja ajattelee, että auringon tarve on luonnon julma temppu. Hän viihtyy parhaiten pimeässä ja viettää yönsä useimmiten hautausmailla kuunnellen musiikkia ja ollen epämääräisesti vihainen ilman erityistä syytä. Hän kieltää sen olevan mikään ”vaihe”. Poe on sarjan ensimmäinen hahmo, joka käyttää pronomineja they ja them.
Touille (lausutaan two-ee) on miespuolinen harmaa rottalelu, jonka tuoksu on Petrichor. Hän on itsejulistautunut roskajyrsijä. Kun hän ei joko syö tai kerää jätteitä, hän on vilkas keskustelija. Hän puhuu paljon, vaikkakin hänellä on aina yllättävän vähän sanottavaa. Jos siis tarvitset oivaltavaa kommenttia tai satunnaisen palan roskaa, Touille on se, jonka puoleen kannattaa kääntyä.
Maggie Mako on naispuolinen syaani hailelu, jonka tuoksu on suklaa. Hän ajattelee aina vatsaansa. Hän on onnellisimmillaan ruoka suussaan, eikä todellakaan ole nirso. Hän rakastaa makeisia, mutta ei voi sietää kasviksia. Hän ottaisikin terveelliset ruokailutottumusneuvot ripauksella sokeria, vähällä suklaakastikkeella, kermavaahdolla ja päälle vielä iso kirsikka samalla kuin nauraa ylenpalttisesti.
Hahmot > Vain maalauksissa

Daddy Long Legs on Mommy Long Legsin mies.
Baby Long Legs on Daddy ja Mommy Long Legsin lapsi.
Daisy on auringonkukka-lelu, jota kaavailtiin alunperin toiseen lukuun Musical memory -peliin Bunzo Bunny -lelun tilalle.
Hahmot > Vain maalauksissa > Tehtaan henkilökunta

Elliot Ludwig on Playtime Co.:n perustaja, joka on kuollut ennen pelin tapahtumia. Neljännessä luvussa paljastuu hänen olleen Poppyn isä.
Harley Sawyer katso Bigger Bodies Initiative -lelut
Leith Pierre oli Playtime Co.:n innovaatio-osaston johtaja. Hän on yksi harvoista työntekijöistä jotka tietävät Bigger Bodies Initiative -hankkeen olemassaolosta. Hänen käskystään Harley Sawyer muutettiin Tohtoriksi. Hän oli yksi harvoista työntekijöistä jotka selvisivät the Hour of Joy verilöylystä. tämä käy ilmi Project: Playtime pelissä, sillä hän lähettää selviytyjät tehtaaseen suorittamaan tehtävää.
Stella Greyber oli Playcare-orpokodin johtaja ja yksi harvoista työntekijöistä jotka tietävät Bigger Bodies Initiative -hankkeen olemassaolosta.
Eddie Ritterman oli Playtime Co.:n tutkimusosaston johtaja. Hän on yksi harvoista työntekijöistä jotka tietävät Bigger Bodies Initiative -hankkeen olemassaolosta.
Hahmot > Vain maalauksissa > Muut

Experiment 814 on toisessa luvussa löydetyssä dokumentissa mainittu epäonnistunut koe. Kokeessa rotalle syötettiin kahden viikon ajan 3 annosta ruokaa. Kahden viikon päättyessä rotta tapettiin ja upotettiin unikkogeeliin. Viikon kuluttua rotan ruumiille annettiin sähköisku jotta se heräisi henkiin, mutta näin ei tapahtunut. Samassa dokumentissa mainitaan, että ”ehkä jokin rottaa suurempi tuottaisi toisenlaisia tuloksia”.
Työkalut

GrabBack on ensimmäisessä luvussa saatava reppu, johon voi kiinnittää kaksi kättä. Kolmannessa luvussa pelaaja saa violetin käden kanssa uuden version repusta, joka pehmentää korkeat pudotukset.
Sininen käsi on repussa alusta asti mukana ollut tavallinen käsi.
Punainen käsi on tavallinen käsi, jonka saa ensimmäisessä luvussa. Pelaaja menettää sen toisessa luvussa, mutta saa sen taskulampun kanssa uudestaan neljännessä luvussa, jossa saa sille myös omni-käsipäivityksen.
Vihreä käsi kykenee johtamaan sähköä hetkellisesti. Pelaaja tekee sen punaisen käden menetyksen jälkeen mutta menettää sen kolmannessa luvussa.
Violetti käsi mahdollistaa korkeamman hypyn painattaessa lattialaattaa, jossa on aktiivinen violetin kädenjäljen kuva.
Oranssi käsi ampuu valopanoksia. Siinä voi olla kerralla viisi ammusta, jotka latautuvat hitaasti käytön jälkeen uudestaan.
Kaasunaamari on kolmannessa luvussa saatava naamari joka suojaa CatNapin punaiselta kaasulta. Pelaaja menettää tämän samassa luvussa.
Taskulamppu on neljännessä luvussa punaisen käden mukana tuleva esine, jonka kanssa on kätevä valaista pimeitä paikkoja.
Pelaaja löytää neljännessä luvussa toisen kaasunaamarin, joka edellisestä paljon suojaavampi, mutta sen käyttämiseen tarvitsee happea.
Omni-käsi on päivitys punaiselle kädelle ja käsistä mahtavin. Sen avulla voi avata erilaisia ovia ja hallita tehtaan sähköverkkoa. Pelaaja saa sen kukistettuaan Tohtorin.
Suunnittelu ja julkaisu

Poppy Playtime sai alkunsa kun pelikehittäjä Isaac Christopherson huomasi, että monet indie-kauhupelit leimattiin ”kävelysimulaattoreiksi”, mikä inspiroi Mob Entertainmentia luomaan jotain, jonka pelattavuus ei olisi niin tavanomaista, mutta joka silti säilyttäisi jännityksen, kauhun ja ainutlaatuisuuden. Pelin ensimmäisen luvun traileri julkaistiin syyskuussa 2021.
New York Timesin haastattelussa, kehittäjä Zach Belanger kertoi, että Huggy Wuggyn takana oleva ajatus oli ”luoda jotain täysin uutta”. Hänen lähestymistapansa tehdä hahmosta pelottava oli antaa sille suurempi koko kuin muilla näytöllä olevilla asioilla.
Pelin ensimmäinen luku julkaistiin Steamin kautta Microsoft Windowsille 12. lokakuuta ja myöhemmin Androidille sekä iOS:lle 11. maaliskuuta 2022. Julkaisun jälkeen pelistä lanseerattiin virallisia oheistuotteita, kuten t-paitoja, julisteita ja pehmoleluja, sekä Youtoozin valmistamia keräilyesineitä. Ensimmäinen luku julkaistiin PlayStation 4:lle ja PlayStation 5:lle 20. joulukuuta 2023 ja Nintendo Switchille 25. joulukuuta. se julkaistiin Xbox Onelle ja Xbox Series S/X:lle 12. heinäkuuta 2024.
Kaikki ensimmäisen luvun jälkeiset luvut julkaistaan ladattavana DLC sisältönä. Toisen luvun nimeltä ”Fly in a Web” traileri julkaistiin 22. helmikuuta 2022, ja useita teasereita julkaistiin myöhemmin Twitterissä, mukaan lukien toinen teaser-traileri 9. huhtikuuta. ennen toisen luvun julkaisua ensimmäinen luku muutettiin ilmaiseksi. Toinen luku julkaistiin 5. toukokuuta Microsoft Windowsille ja 15. elokuuta iOS:lle ja Androidille. Sen kerrottiin olevan kolme kertaa pidempi kuin ensimmäinen luku.
Kolmannen luvun kaksi teaser-traileria julkaistiin 6. elokuuta 2022, ja 26. heinäkuuta 2023 ja niissä paljastettiin että luku julkaistaan talvella 2023. Useiden kehittäjien irtisanomiset viivästyttivät luvun julkaisua ”useilla viikoilla vuoteen 2024”. Kolmas luku julkaistiin 30. tammikuuta 2024. Neljännen luvun ensimmäinen traileri julkaistiin 30. syyskuuta 2024 ja siinä paljastettiin että luku julkaistaan tammikuussa 2025. Luvussa esiintyviä Nightmare Critters leluja paljastettiin 1-10. lokakuuta 2024. Lisäksi Mob entertainment käynnisti neljänteen lukuun liittyvän ARG kampanjan 10. lokakuuta 2024. Neljännen luvun toinen traileri julkaistiin 27. lokakuuta 2024. Neljännen luvun kolmas traileri julkaistiin 21. joulukuuta 2024. Siinä luvun julkaisupäiväksi paljastettiin 30. tammikuuta 2025.
Vastaanotto

Poppy Playtime vastaanotettiin hyvin ensimmäisen luvun julkaisun jälkeen, saaden kiitosta tunnelmastaan, tarinastaan ja hahmosuunnittelustaan. Sitä verrattiin Five Nights at Freddy's -sarjaan, esimerkiksi Screen Rantin Austin Geiger kuvaili Poppy Playtimea ”kiinnostavammaksi” kuin Five Nights at Freddy's: Security Breach. Ensimmäistä lukua kritisoitiin sen lyhyen keston vuoksi, joka oli noin 30–45 minuuttia, ja jotkut näkivät pelin alkuun Five Nights at Freddy's -kloonina.
Peli saavutti nopeasti suosiota YouTuben ja Twitchin kaltaisilla alustoilla, ja videot pelistä keräsivät miljoonia katselukertoja, samoin kuin Robloxissa olevat Poppy Playtimeen pohjautuvat pelit. Peli luokitellaan yleensä mascot horror genreen, joka nousi suosioon vuonna 2014 Five Nights at Freddy's -pelin myötä.
Toinen luku sai ristiriitaisia arvioita Steamissa, saaden kiitosta ääninäyttelystään ja lopustaan, mutta sitä kritisoitiin myös monista bugeista ja suorituskykyongelmista, kuten ääniongelmista, kaatumisista, viiveestä ja niin kutsutusta ”Barry-häiriöstä” (jossa Barry, lelukärry, jota pelaaja raahaa ympäriinsä, juuttuu portin alle). Mob Entertainment vastasi anteeksipyynnöllä ja julkaisi korjauksia mainittuihin ongelmiin.
Poppy Playtime oli ehdolla ”Most Stream-Friendly Game” -palkinnon saajaksi vuoden 2022 Indie Live Expo Awards -gaalassa Japanissa.
Kritiikki

Joulukuussa 2021 Mob Entertainment tiedotti Twitterissä pelin sisällä myytävistä juonta sisältävistä julisteista, joka herätti nopeasti vastustusta pelin fanien keskuudessa. Joiltakin käyttäjiltä tuli myös hyvityspyyntöjä, sillä he katsoivat kehittäjien asettaneen pelin tarinan maksumuurin taakse. Kehittäjät poistivat pelinsisäisen maininnan julisteista, mutta julisteiden valmistajien kanssa tekemänsä sopimuksen vuoksi he eivät voineet poistaa julisteita myynnistä, vaan heidän piti odottaa sopimuksen päättymiseen saakka. Mob Entertainmentin toimitusjohtaja Zach Belanger vahvisti 3. toukokuuta 2022 Twitterissä, että kaikki julisteista saadut tuotot ohjataan Clean Air Task Force nimiselle luonnonsuojelujärjestölle.
Poppy Playtimen julkaisun jälkeen Ekrcoaster niminen pelinkehittäjä syytti Mob Entertainmentia hänen Venge nimisen pelinsä plagioinnista. Mob Entertainmentin toimitusjohtaja Zach Belanger kiisti syytökset ja ilmoitti, että plagiointia ei ollut tarkoituksellisesti tehty.
Dorsetin poliisi Englannissa ja Lafayetten piirikunnan sheriffin toimisto Wisconsinissa julkaisivat kumpikin lausunnon Huggy Wuggy -hahmosta 22. maaliskuuta ja 7. huhtikuuta 2022. Lausunnoissa väitettiin, että palomuurit eivät estäneet useita videoita, joita ei suodatettu vanhempien asentamilla suodattimilla eri alustoilla, kuten Tiktokissa ja Youtube Kidsissä. Lisäksi kerrottiin, että useat koulut Yhdistyneessä kuningaskunnassa olivat raportoineet lasten leikkivän peliä, jossa he halasivat toisiaan ja kuiskivat uhkaavia lauseita toistensa korviin. Raportoitiin myös tapausesta jossa lapsi oli yrittänyt hypätä ulos ikkunasta matkiakseen hahmoa.
Luxemburg-Cascon koulupiiri oli saanut valituksia oppilailta, jotka sanoivat, etteivät voineet nukkua hahmon takia. Adelaiden alakoulu varoitti vanhempia pelin väkivaltaisesta sisällöstä sekä siitä tehdyistä laulusta. Faktantarkistussivusto Snopes oikaisi, että vaikka vanhemmat olivat raportoineet hahmosta, poliisi oli virheellisesti väittänyt hahmon laulavan kappaleita, jotka olivat itse asiassa fanien tekemiä eivätkä esiintyneet pelissä. Snopes myös kertoi, että sopimattomia videoita ei ollut saatavilla nuoremmille käyttäjille Tiktokissa ja Youtube Kidsissä, mikä vahvistettiin alustojen tiedottajien toimesta. Belanger kommentoi tilannetta kutsuen varoituksia ”täysin valheellisiksi ja/tai törkeästi liioitelluiksi”.
Syyskuussa 2022 El Observador uutisoi, että seitsemän lasta uruguaylaisessa koulussa pelasi Poppy Playtimeen perustuvaa peliä, jossa heitä kannustettiin vahingoittamaan itseään lyijykynäteroittimilla, joka johti kahden lapsen päätymiseen sairaalahoitoon. Uruguayn lasten ja nuorten instituutin johtaja Pablo Abdala kommentoi, että tapaus ”korostaa teknologisen kehityksen sisältämää suurta riskiä”.
Marraskuussa 2022 Turkin kauppaministeriö kielsi Huggy Wuggy -pehmolelujen myynnin, koska ne eivät täyttäneet leluturvallisuusasetuksen vaatimuksia. Perhe- ja sosiaaliministeriö ilmoitti myös, että leluilla ”oli kielteinen vaikutus lasten psykososiaaliseen kehitykseen”.
Spin-offit > Project: Playtime

31. lokakuuta 2022 Mob Entertainment paljasti Project: Playtimen, ilmaisen spin-offin, joka julkaistiin myöhemmin Steamissä 12. joulukuuta 2022. Se piti julkaista jo 6. joulukuuta 2022 mutta julkaisu viivästyi ”palvelimien ongelmien” vuoksi. Kuusi pelaajaa ovat selviytyjiä, kun taas yhdelle pelaajalle annetaan hirviön rooli, joka voi olla joko Huggy Wuggy, Mommy Long Legs, Catnap tai uusi vieteriukkohahmo nimeltä Boxy Boo. Pelaajien tehtävänä on noutaa lelun osia ja koota niistä suuri lelu, kun taas hirviöiden tehtävänä on löytää pelaajat ja tappaa heidät.
Vaikka kyseessä on pääasiassa spin-off, se tarjoaa myös lisätietoja Poppy Playtimen tarinasta. Paljastuu, että tohtori Harley Sawyer on kehittänyt elävät lelut osana Bigger Bodies Initiative -hanketta, jonka tarkoituksena on korvata tehtaan työntekijät ja parantaa sen tuottavuutta. Ollien käyttämä puhelin, jonka kautta hän kommunikoi pelaajan kanssa kolmannessa luvussa, esiintyy ensimmäistä kertaa tässä spin-offissa. Sawyerin ääni kuuluu myös VHS-nauhalla kolmannessa luvussa, ja Boxy Boo nähdään hyökkäämässä työntekijöiden kimppuun VHS-kasetilla, jonka Poppy näyttää pelaajalle kyseisen luvun lopulla.
Spin-offit > Poppy Playtime: Forever

29. helmikuuta 2024 Mob Entertainment julkaisi Robloxiin' pelin nimeltä Poppy Playtime: Forever. Pelissä pelaajan pitää ratkaista pulmia ja paeta Playtime Co. -suurmyymälästä. Pelaajat voivat myös tehdä pelissä peliin omia kenttiään ja niiden tarinoita.
Elokuva

Mob Entertainment ilmoitti huhtikuussa 2022 Twitter-sivuillaan aloittavansa yhteistyön Studio71:n kanssa. Tarkoituksena on tehdä elokuva, jossa juoni on pelin kaltainen ja yhtä pelottava. Toukokuussa 2024 ilmoitettiin että elokuvan tuottaa Legendary Pictures yhdessä Don Murphyn ja Susan Montfordin kanssa. Mob Entertainment on pyrkinyt saamaan Roy Leen mukaan projektiin.
Single

| ”Sleep Well”  |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 16. helmikuuta 2024
 Tekijä(t): Mob Entertainment CG5
 Kesto: 03.27
16. helmikuuta 2024 Mob Entertainment julkaisi kolmannesta luvusta singlen nimeltä Sleep Well ja sille musiikkivideon. Kappale tehtiin yhteistyössä CG5:n kanssa.
Kirja

Mob Entertainment kirjoitti yhteistyössä Scholastic-yhtiön kanssa AFK:n kustantaman kirjan Poppy Playtime: Orientation Notebook. Se kertoo pelin hahmoista, yrityksestä ja rakennuksesta, johon peli sijoittuu.
Aiheesta muualla

Poppy Playtimen kotisivut (englanniksi)
Mob Entertainmentin kotisivut (englanniksi)
Mob Entertainment Youtubessa (englanniksi)
Mob Entertainment Twitterissä (englanniksi)
Mob Entertainment Instagramissa (englanniksi)
Mob Entertainment Facebookissa (englanniksi)
Mob Entertainmentin Discord-palvelin (englanniksi)
Mob Entertainment TikTokissa (englanniksi)
Mob Entertainment LinkedInissä (englanniksi)
Neljännen luvun ARG sivu (englanniksi)
Yhteisön ohjeet ARG:en (englanniksi)
Ensimmäisen luvun logo. Kuvassa Huggy Wuggy.
Toisen luvun logo. Kuvassa Mommy Long Legs.
Kolmannen luvun logo. Kuvassa Catnap.
Neljännen luvun kolmas ja julkaisunaikainen logo. Kuvassa Doey the Doughman.
Neljännen luvun toinen logo. Kuvassa Yarnaby.
Neljännen luvun ensimmäinen logo. Kuvassa yksi Nightmare Critterseistä, Baba Chops.
Poppy Playtime: Forever logo
Poppy Playtime: Orientation Notebook -kirjan kansikuva.
Henricus Albicastro

Henricus Albicastro (n. 1660 — aikaisintaan 1730) eli Giovanni Henrico Albicastro oli  Johann Heinrich von Weissenburgin, lahjakkaan mutta nimettömänä sävellyksensä julkaisseen amatöörimuusikon pseudonyymi. Albicastro kasvoi Bieswangenin kylässä lähellä Pappenheimia keskisessä Baijerissa, ei kovin kaukana kylästä nimeltä Weissenburg ("Valkoinen linna" eli "Albicastro").
Johann Gottfried Walther otti Albicastron mukaan Musicalisches Lexicon -julkaisuunsa (1732) sillä erheellisellä oletuksella, että Albicastro olisi Sveitsistä. Niinpä tämä on monissa yhteyksissä määritelty sveitsiläiseksi muusikoksi. Hänet lienee kuitenkin luokiteltäva baijerilaislähtöiseksi italialaisen musiikkityylin edustajaksi, jonka tuotantoa julkaistiin niin Alankomaiden protestanttisessa kuin katolisessakin osassa.
Kovemmat kädet

| Kovemmat kädet PMMP |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. maaliskuuta 2005
 Tuottaja(t): Jori Sjöroos
 Tyylilaji: Suomipop/rock
 Kesto: 50.52 (Kumipainos) 44:06 (Normaali versio)
 Levy-yhtiö: BMG
Muut kannet
 Kumipainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2. (viikko 11/2005)  * Fyysinen albumilista: 10 (viikko 37/2024)
PMMP:n muut julkaisut
| Kuulkaas enot! 2003 | Kovemmat kädet 2005 | Leskiäidin tyttäret 2006 |
Kovemmat kädet on PMMP-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 9. maaliskuuta 2005. Siitä on tehty myös niin sanottu ”kumipainos”, jolta löytyy uusi, myös saman vuoden Kesäkumi-kappale ”Kumivirsi” ja coverversio Noitalinna huraa! -yhtyeen kappaleesta ”Pikkuveli”. Kumipainoksella on myös kappaleiden ”Päiväkoti” ja ”Matkalaulu” musiikkivideot.
Albumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Päiväkoti”, jolle on tehty myös musiikkivideo. Toisena singlenä julkaistiin "Oo siellä jossain mun", josta tuli suuri hitti. Kolmas oli "Matkalaulu", jolle PMMP on tehnyt itse musiikkivideon. Neljäs single oli "Pikkuveli", jolle on myös musiikkivideo. Kolmea viimeisintä singleä ei julkaistu myyntiin.
Albumin alkuperäinen versio oli Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalla #5 ja kumipainos sijalla #2. Kovemmat kädet pysyi Suomen albumilistalla yhteensä 57 viikkoa, ja sitä on myyty yli 80 000 kappaletta, mikä tekee siitä PMMP:n ylivoimaisesti myydyimmän albumin. Vuoteen 2006 mennessä se oli myynyt tuplaplatinalevyyn oikeuttavan määrän. Elokuussa 2012 albumi ylitti 100 000 kappaleen myynnin rajan.
Vuonna 2006 Kovemmat kädet palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.
Sue-lehti valitsi vuonna 2009 Kovemmat kädet 2000-luvun ensikymmenen toiseksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi Kauko Röyhkä & Riku Mattila -albumin jälkeen. Vuoden 2019 marraskuussa albumi valittiin 2000-luvun parhaimmaksi levyksi musiikkilehti Soundin järjestämässä kriitikkoäänestyksessä.
Kappaleet

Kovemmat kädet – 3.38
Matkalaulu – 3.52
Oo siellä jossain mun – 3.20
Päiväkoti – 4.45
Mummola – 3.49
Matoja – 4.03
Auta mua – 3.53
Onni – 4.10
Olkaa yksin ja juoskaa karkuun – 3.55
Maria Magdalena – 4.48
Salla tahtoo siivet – 3.51 
Kumipainoksen bonuskappaleet:
Kumivirsi – 3.25
Pikkuveli (säv. Hannu Sepponen, san. Sari Peltoniemi) – 3.21
Päiväkoti (video)
Matkalaulu (video)
Singlet

Päiväkoti
Oo siellä jossain mun promo Singlellä mukana kappale Kovemmat kädet. Julkaistiin muovitaskussa ilman kuvakansia.
Matkalaulu promo
Pikkuveli promo Julkaistiin muovitaskussa ilman kuvakansia.
Aiheesta muualla

Kovemmat kädet. Helsingin Sanomat, Nyt-liite 24.3.2005.
| n k PMMP |
| --- | --- |
 Mira Luoti  Paula Vesala  Jori Sjöroos Juho Vehmanen  Heikki Kytölä  Mikko Virta 
Studioalbumit:  Kuulkaas enot!  Kovemmat kädet  Leskiäidin tyttäret  Puuhevonen  Veden varaan  Rakkaudesta 
Singlet:  ”Rusketusraidat”  ”Niina”  ”Joutsenet”  ”Kesä -95”  ”Päiväkoti”  ”Oo siellä jossain mun”  ”Kumivirsi”  ”Pikkuveli”  ”Matkalaulu”  ”Henkilökohtaisesti”  ”Tässä elämä on”  ”Joku raja”  ”Kesäkaverit”  ”Kiitos”  ”Viimeinen valitusvirsi”  ”Lautturi”  ”Pariterapiaa”  ”Lapsuus loppui”  ”Heliumpallo”  ”Rakkaalleni”  ”Tytöt”  ”Pahvinaamari”  ”Valloittamaton” 
Kokoelmat:  2000-luku  Matkalaulu  Hitit 
Videoalbumit:  Kuulkaas live! 
Muuta:  Diskografia  Kappaleet 
| n k Vuoden albumin Emma-palkinto |
| --- | --- |
1990-luku:  Tuulten viemää – Kaija Koo (1993)  Villejä lupiineja – J. Karjalainen (1994)  Mielenrauhaa – Aki Sirkesalo (1995)  Electric Sauna – J. Karjalainen (1996)  Hyvää yötä ja huomenta – Don Huonot (1997)  Pulu – Ismo Alanko Säätiö (1998)  Mestarit Areenalla – Mestarit (1999) 
2000-luku:  Razorblade Romance – HIM (2000)  Into – The Rasmus (2001)  Rajaportti – Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus (2002)  Ei – Maija Vilkkumaa (2003)  Halo – Jonna Tervomaa (2004)  Kovemmat kädet – PMMP (2005)  Leskiäidin tyttäret – PMMP (2006)  Dark Passion Play – Nightwish (2007)  Maailmanloppua odotellessa – Egotrippi (2008)  Veden varaan – PMMP (2009) 
2010-luku:  Seili – Jenni Vartiainen (2010)  Kun valaistun – Chisu (2011)  Yhdestä puusta – Jukka Poika (2012)  Et ole yksin – J. Karjalainen (2013)  Kiitos ei ole kirosana – Haloo Helsinki! (2014)  En kommentoi – Antti Tuisku (2015)  Vesala – Vesala (2016)  Hulluuden highway – Haloo Helsinki! (2017)  Tapa poika – Pyhimys (2018)  Momentum 123 – Chisu (2019) 
2020-luku:  Draaman kaari viehättää – Behm (2020)  Viimeinen romantikko – Ellinoora (2021)  Vastustamaton – Gettomasa (2022)  Hyvikset ja pahikset – Kuumaa (2023)  Soittorasia – Pehmoaino (2024)
Boisen osavaltionyliopisto

| Boisen osavaltionyliopisto> Boise State University |
| --- | --- |

Motto:  Splendor sine Occasu
Perustettu:  1932 (nykyisessä muodossaan 1974)
Tyyppi:  julkinen
Säätiön varat:  95,6 milj. dollaria
Rehtori:  Martin E. Schimpf
Henkilökunta:  650
Opiskelijoita:  19 351
Jatko-opiskelijoita:  2 908
Sijainti:  Boise, Idaho   Yhdysvallat
Maskotti:  Buster Bronco
Sivusto:  boisestate.edu
Boisen osavaltionyliopisto (Boise State University) on yksityinen yliopisto Boisessa, Idahon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1932, ja vuonna 2014 siellä opiskeli yli 20 000 opiskelijaa, mikä tekee Boise Statesta Idahon suurimman yliopiston.
Boisen osavaltionyliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Boise State Broncos -nimellä kulkevat joukkueet. Perinteisesti yliopistolla on ollut vahva edustus amerikkalaisessa jalkapallossa.
Tunnettuja entisiä opiskelijoita

Earl Boen, näyttelijä
Frank Church, poliitikko, senaattori 1957–1981
Butch Otter, poliitikko, Idahon 32. kuvernööri
Tera Patrick, näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boisen osavaltionyliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi