stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Svetlyi

| Svetlyi (Светлый) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kaliningradin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Svetlyi
 Koordinaatit: 54.673°N, 20.131°E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Kaliningrad
Väkiluku (2010):  21 375
Aikavyöhyke:  UTC+2 (MSK-1)
 
 Kotisivu: светлый.рф 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svetlyi (ven. Све́тлый) on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kaliningradin Itämereen yhdistävän kanavan rannalla 30 kilometriä Kaliningradista länteen. Kaupungissa toimii satama (osa Kaliningradista Baltijskiin ulottuvaa Kaliningradin satamaa) ja sieltä on myös rautatieyhteys Kaliningradiin (Baltijski Lesin asema). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 21 375 henkeä.
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1640. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Zimmerbude. Svetlyin kaupunki perustettiin vuonna 1955. Nykyään siellä toimii mm. suuri kalastusyritys ja kalanjalostamo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Svetlyin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kaliningradin alueen kaupungit
HMS Zest

| HMS Zest |
| --- | --- |
 HMS Zest

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  21. heinäkuuta 1942
Laskettu vesille:  14. lokakuuta 1943
Palveluskäyttöön:  12. heinäkuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  1968
Loppuvaihe:  romutettu 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 860 t (standardi) 2 570 t (max)
Pituus:  110,57 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  179
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,5" (114 mm) Mk IV -tykkiä yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 × Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 2 x kiskoa, joissa 70 syvyyspommia
HMS Zest (viirinumerot R02 (1944-1954) ja F102 (1958-1968)) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen alus muutettiin tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi.
Valmistus

Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin 21. heinäkuuta telakkanumerolla 4034. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta 1943 ja valmistui 20. heinäkuuta 1944.
Tyypin 15 -fregatti

Maaliskuussa 1956 alus valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneidentorjuntafregatiksi. Muutostoiden valmistuttua Chathamin telakalla 1958 se aloitti palveluksensa Londonderryssä 3. koulutuslaivueessa uudella viirinumerolla F102. Laivueen lakkauttamisen yhteydessä alus siirrettiin 4. fregattilaivueeseen, kunnes se määrättiin huollettavaksi Maltalle 1961.
Aluksen palattua telakalta se liittyi  Kauko-Idän laivaston 24. saattajalaivueeseen, jossa se oli palveluksesta poistamiseensa saakka 1968. Se oli Plymouthin reservissä, kunnes se sijoitettiin poistolistalle 1969. Alus myytiin BISCOlle, joka siirsi aluksen romuttamisen Arnott Youngille Dalmuiriin. Hinaaja Bustlerin hinatessa alusta romutettavaksi se karkasi touvista, jonka uudelleen kiinnityksen jälkeen alus saapui romuttamolle 18. heinäkuuta 1970.
Päälliköt

Roger Bertram Nettleton Hicks, DSO 6. kesäkuuta 1944 - 23. lokakuuta 1945
Fiddian-Green 1964-1968
Pjotr Svidler

| Pjotr Svidler> Пётр Вениаминович Свидлер |
| --- | --- |
 Pjotr Svidler vuonna 2005
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pjotr Veniaminovitš Svidler
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1976 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Venäjä
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Elo-luku:  2 758 (tammikuussa 2014) FIDE:n listan sijoitus 11.
Korkein Elo:  2 765 (tammikuussa 2006)
Pjotr Veniaminovitš Svidler (ven. Пётр Вениаминович Свидлер, s. 17. kesäkuuta 1976 Leningrad, Neuvostoliitto) on shakin suurmestari. Svidler on seitsenkertainen shakin Venäjän-mestari (1994, 1995, 1997, 2003, 2008, 2011 ja 2013). Hän saavutti jaetun toisen sijan San Luisin MM-kisoissa vuonna 2005 ja voitti FIDE:n maailmancupin vuonna 2011.
Svidler aloitti pelaamisen kuusivuotiaana. Hän asuu edelleen synnyinkaupungissaan Venäjällä. Korkeimmillaan hän on ollut FIDE:n maailmanlistalla neljäs vahvuusluvulla 2 765 (tammikuussa 2006).
Svidler toimi maailmanmestari Vladimir Kramnikin avustajana MM-ottelussa Brissagossa 2004. Hänen roolinsa oli valmistella avauksia, jotka alkavat 1.e4.
Svidler voitti Mainzissa 2003 shakki960-lajin maailmanmestaruusottelun Unkarin Péter Lékóa vastaan. Tasainen ottelu päättyi lopulta viimeisen pelin voittaneen Svidlerin voittoon pistein 4½–3½. Pelimuoto tuonnetaan myös nimellä Fischer Random -shakki, ja siinä arvotaan upseereiden sijainti pohjarivillä. Svidler puolusti titteliään kaksi kertaa menestyksellisesti, voittaen Levon Aronianin 2004 ja Zoltán Almásin 2005, kunnes hävisi Aronianille 2006.
Svidler on innokas kriketin seuraaja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pjotr Svidler ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
FIDE-kortti: Pjotr Svidler (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Sveitsiläinen keittiö

Lautasellinen sveitsiläistä perunaruokaa röstiä.
Sveitsiläinen keittiö perustuu Sveitsin kantonien omaleimaisiin ruokakulttuureihin. Ne ovat syntyneet satojen vuosien aikana paitsi Sveitsin naapurimaiden Saksan, Ranskan ja Italian vaikutuksesta, myös maan maalaiskylien alppiolosuhteiden niukkuudesta. Sveitsiläinen ruokakulttuuri tunnetaan erityisesti maailmankuuluista juustoistaan, varsinkin emmentalista, sekä sveitsiläisestä suklaasta.
Ruoat

Sveitsiläisen juuston hyvä maine perustuu Sveitsin luonnonolosuhteisiin, joissa voidaan tuottaa korkealaatuista maitoa, juuston raaka-ainetta: maassa on rehevät alppiniityt, puhdas ja raikas ilma sekä terve eläinkanta. Tunnetuin sveitsiläinen juusto on emmental, jolla uskotaan olevan 2000 vuoden historia. Muita tunnettuja ja suosittuja sveitsiläisiä juustoja ovat appenzeller, gruyère, Schabziger, Tomme, Vacherin ja Tête de Moine. Sveitsiläiset itse syövät lukuisia juustoruokia, joista tunnetuin on fondue. Juustofondue valmistetaan valkoviinistä ja sulatetuista juustoista sekä sitruunamehusta, ja sitä syödään leipäpalan kera. Fonduen juuret ovat Neuchâtelin kantonissa, mutta jokaisella kantonilla on oma tapansa valmistaa sitä. Raclette on toinen sveitsiläinen juustoruoka: siihen on kuulunut juuston lisäksi perinteisesti kuoriperunoita ja etikkakurkkua mutta nykyisin paljon muutakin.
Sveitsin suosituin perunaruoka on paistettu rösti, johon kuuluu yksinkertaisimmillaan keitetyn ja raastetun perunan lisäksi sipulia, suolaa ja öljyä. Yksi Sveitsin tunnetuimpia liharuokia on mureasta ja rasvaisesta naudanpaistista puristettu, kuivattu ja siivutettu bündner fleisch, jota syödään Sveitsissä suosittuna alkupalana tai välipalana leivän ja voin kanssa. Sveitsin kalavedet ovat runsaat, ja maassa on hyvät kalastusmahdollisuudet.
Sveitsiläiset rakastavat makeisia ja leivonnaisia, etenkin maan saksankielisillä alueilla. Sveitsin suklaa on maailmankuulua, ja sveitsiläisillä on ollut merkittävä osa suklaan historiassa: vuonna 1875 sveitsiläinen Daniel Peter keksi maitosuklaan ja vähän myöhemmin toinen sveitsiläinen Rudolph Lindt keksi puristusmenetelmän, jonka avulla suklaasta saatiin rakenteeltaan nykyisenkaltaisen pehmeää ja helposti käsiteltävää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveitsiläinen keittiö Wikimedia Commonsissa
Sveitsiläistä juustofondueta.
Zeus tutkittavana

| Zeus tutkittavana> Ζεὺς ἐλεγχόμενος.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Lukianos
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  satiiri
Julkaistu:  100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Aapo Junkola
Julkaistu:  1996
ISBN:  952-90-8072-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Zeus tutkittavana (m.kreik. Ζεὺς ἐλεγχόμενος, Zeus elenkhomenos; lat. Jupiter confutatus) on Lukianoksen kirjoittama satiiri, joka käsittelee kreikkalaisen mytologian sisäisiä ristiriitaisuuksia.
Historia

Lukianos on kirjoittanut teoksen noin vuonna 160. Se on saanut vaikutteita Menippoksen tyylistä eli niin kutsutuista menippolaisista satiireista.
Teos on suomennettu kahdesti: Kaarle Hirvonen suomensi sen vuonna 1983 nimellä Zeus kovilla. Aapo Junkolan suomennos on vuodelta 1996.
Sisältö

Teos on muodoltaan dialogi, jossa keskustelevat Zeus sekä Kyniskos (”koiranpentu”, ”pikku kyynikko”), joka on Lukianoksen itsensä salanimi. Kyniskos pyytää Zeukselta vain yhtä helposti toteutettavaa asiaa, vastausta yhteen kysymykseensä. Keskustelun kuluessa hän päätyy kuitenkin ahdistelemaan Zeusta kysymyksillään yhä enemmän.
Kyniskos kysyy aluksi sitä, pitääkö Homeroksen ja Hesiodoksen runojen kuvaus Kohtalottarista paikkansa, toisin sanoen määräävätkö he todella kaikkien ihmisten kohtalot. Zeus myöntää tämän pitävän paikkansa.
Kyniskos johtaa tästä sen päätelmän, ettei Zeuksella ja muilla jumalilla ole tällöin mitään määräysvaltaa ihmisten tekemisiin, ja tällöin ihmisten uhrit ja rukouksetkin ovat aivan turhia. Zeus myöntää sen; hän sanookin uhrien olevan vain kunnianosoituksia jumalille, koska he ovat ihmisiä ylempiä.
Kyniskos kuitenkin huomauttaa, että tällöinhän jumalatkin ovat vain ihmisten kanssaorjia ja yhtä lailla Kohtalotarten alaisia, eivätkä ihmisiä ylempiä. Zeus vastaa jumalien olevan ylempiä autuutensa takia. Tähän Kyniskos kuitenkin vastaa, ettei kaikkien jumalien, kuten Hefaistos, Prometheus ja Kronos, elämä vaikuta kovinkaan autuaalta.
Zeus vastaa, että kohtalo toimittaa kaiken jumalten kautta. Kyniskoksen mukaan jumalat ovat tällöin kuitenkin pelkkiä työkaluja. Sitä paitsi hän epäilee, etteivät Kohtalottaretkaan voi muuttaa sitä, minkä ovat kerran päättäneet. Kun Zeus alkaa hermostua, Kyniskos sanoo, että häntä saa kyllä heittää salamalla, jos se kerran on hänen kohtalonsa — kuoleman syy ei tällöin olisi Zeus tai salamakaan, vaan Klotho.
Lopuksi keskustellaan vielä ihmisten kohtaloista kuoleman jälkeen. Kyniskos huomauttaa, että jos ihmisten teot ovat kohtalon määräämiä, tällöin heitä ei voi niistä kiittää eikä moittia. Tähän Zeus kieltäytyy enää vastaamasta, ja syyttää Kyniskosta lurjukseksi ja sofistiksi.
Kirjallisuutta

Lukianos: Zeus kovilla. Teoksessa Jumalatarten kauneuskilpa ja muita satiireja.  (Suomentanut Kaarle Hirvonen)  Littera, 1983.  ISBN 951-9356-01-0
Lukianos: Zeus tutkittavana. Teoksessa Lukianos: Satiireja.  (Sisältää teokset: Prometheus; Uni eli Kukko; Pariksen valinta; Zeus tutkittavana; Kharon; Viisauksia kaupan; Matka manalaan eli tyranni; sekä Ikaromenippos eli taivaankulkija. Kreikan kielestä suomentanut Aapo Junkola. Käännöksen tarkistus ja esipuhe: Martti Leiwo)  Tampere:  A. Junkola, 1996.  ISBN 952-90-8072-7
Aiheesta muualla

Lucian: Zeus Cross-Examined (englanniksi)
Zenon Kitionilainen

| Zenon Kitionilainen> Ζήνων ὁ Κιτιεύς |
| --- | --- |
 Paolo Montin vuoden 1969 valokuva Zenon Kitionilaista esittävästä patsaasta.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 333 eaa. Kition, Kypros
Kuollut: 264 eaa. (n. 71–72-vuotiaana) Ateena
Koulutus ja ura
Koulukunta:  stoalaisuus
Opettaja:  Stilpon
Zenon Kitionilainen (m.kreik. Ζήνων ὁ Κιτιεύς, Zēnōn ho Kitieus, lat. Zeno Citieus; n. 333–264 eaa.) oli kreikkalainen filosofi, jota pidetään stoalaisuuden perustajana.
Elämä

Zenon oli kotoisin Kitionista, nykyisestä Lárnakasta, Kyprokselta. Hän oli kauppiaan poika, ja toimi itsekin kauppiaana 42-vuotiaaksi saakka, jolloin hän perusti stoalaisen koulukunnan.
Zenonin opettajina toimivat sekä Krates Thebalainen, Akatemian silloinen johtaja Polemon, että megaralaiset Stilpon ja Diodoros Kronos. Zenon aloitti oman opetuksensa vuonna 301 eaa. Ateenassa sijaitsevassa pylväshallissa, jota kutsuttiin nimellä Stoa poikile (”Kirjava pylväshalli”), josta juontui nimi koko koulukunnalle. Hän kuoli tekemällä itsemurhan sen jälkeen kun hän oli saanut onnettomuudessa vakavia vammoja.
Filosofia

Zenon kirjoitti lukuisia teoksia, joista tunnetuin on ihannevaltion kuvaus Valtio. Zenonin teoksia ei ole säilynyt jälkipolville. Hänen uskotaan opettaneen, että ihminen voi saavuttaa mielenrauhan parhaiten niin, että pitää nautintoja ja kipuja merkityksettöminä, eikä näin ollen välitä niistä.
Zenonia voidaan pitää myös länsimaailman ensimmäisenä utopistisena anarkistina ja nykyisen anarkismin edeltäjänä. Valtiossa hän esitti muun muassa seuraavanlaisia ajatuksia: Ihmiset ovat järjellisiä, he eivät tarvitse määräyksiä. Järkevät olennot eivät tarvitse valtiota, rahaa, oikeusistuimia tai minkäänlaista organisoitua, institutionalisoitua elämää. Täydellisessä yhteiskunnassa miehet ja naiset pukeutuvat samalla tavalla ja syövät yhdessä. Vaimot ovat miehille yhteisiä.
Joitakin sitaatteja, jotka on pantu Zenonin nimiin, ovat:
”Terästä tunteesi, niin että elämä satuttaisi sinua niin vähän kuin mahdollista.”
”Seuraa, mihin järki sinut johtaa.”
”Parempi matkata jaloilla kuin kielellä.” (viinistä humaltuneena).
”Meillä on kaksi korvaa ja yksi suu, joten meidän tulisi kuunnella enemmän kuin puhua.”
Teoksia

Diogenes Laertioksen mukaan Zenon kirjoitti seuraavat teokset:
Eettiset teokset
Valtio (Πολιτεία)
Etiikka (ἠθικά)
Elämästä luonnon mukaan (περὶ τοῦ κατὰ φύσιν βίον)
Pyrkimyksestä eli Ihmisen luonnosta (περὶ ὁρμῆς ἢ περὶ ἁνθρώπου φύσεως)
Tunteista (περὶ παθῶν)
Velvollisuudesta (περὶ τοῦ καθήκοντος)
Laista (περὶ νόμου)
Kreikkalaisesta kasvatuksesta (περὶ Έλληνικῆς παιδείας)
Rakkauden käsikirja (ἐρωτικὴ τέχνη)
Fysiikan alan teokset
Kaikkeudesta (περὶ τοῦ ὅλου)
Merkeistä (περὶ σημείων)
Näkökyvystä (περὶ ὄψεως)
Logiikan alan teokset
Pohdiskeluja (διατριϐαί)
Kielellisistä ilmauksista (περὶ λεξεως)
Ratkaisuja ja Kumoamisia (λύσεις, ἔλεγχοι)
Muut teokset
Käsikirja (Τέχνη)
Runouden kuuntelemisesta (περὶ ποιητικῆς ἀκροάσεως)
Homeerisia ongelmia (προϐλημάτων Όμηρικῶη πέντε)
Yleisiä seikkoja (καθολικά)
Muistelmia Krateesta (Άπομνημονεύματα Κράτητος)
Pythagoralaisia asioita (Πυθαγορικά)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zenon Kitionilainen Wikimedia Commonsissa
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Zenonin elämäkerta (englanniksi)
Zenonin elämäkerta (muinaiskreikaksi)
Antiikin filosofia  Stoalainen koulukunta
| --- | --- |
Varhaisstoa:  Zenon Kitionilainen · Dionysios · Ariston Khioslainen · Persaios · Kleanthes · Khrysippos · Herillos · Sfairos · Zenon Tarsoslainen · Diogenes Babylonialainen · Krates Malloslainen · Antipatros Tarsoslainen · Apollodoros
Keskistoa:  Panaitios · Dardanos · Mnesarkhos · Hekaton · Polemon Ilionlainen · Poseidonios · Iason Nysalainen · Diodotos · Antipatros Tyroslainen, vanhempi · Antipatros Tyroslainen, nuorempi · Geminos · Athenodoros Kananalainen
Myöhäisstoa:  Attalus · Seneca · Eufrates · Epiktetos · Lucius Annaeus Cornutus · Musonius Rufus · Athenodoros Kordylion · Junius Rusticus · Hierokles · Sekstos Khaironeialainen · Marcus Aurelius
Sveitsi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 43. | 4 | 0 | 5 | 9 |
Sveitsi on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä yhdeksän mitalia, joista neljä on kultaa. Yksittäisistä kisoista parhaiten se on menestynyt Roomassa 1987, jolloin tuloksena oli yksi kultamitali ja kolme neljättä sijaa.
Ensimmäisissä MM-kilpailuissa Helsingissä 1983 Sveitsin parhaat saavutukset olivat Stephan Niklausin viides sija kymmenottelussa ja Pierre Délèzen kuudes sija 1 500 metrin juoksussa. Roomassa 1987 kuulantyöntäjä Werner Günthör voitti maalle ensimmäisen maailmanmestaruuden, ja neljännelle sijalle päätyivät Délèze 5 000 metrin juoksussa sekä Cornelia Bürki 1 500:n ja 3 000 metrin juoksussa. Günthör uusi mestaruutensa kaksissa seuraavissa kisoissa. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon yltivät Tokiossa 1991 Julie Baumann 100 metrin aitajuoksussa (viides) ja Anita Protti 400 metrin aitajuoksussa (kuudes) sekä Stuttgartissa 1993 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksun joukkue (kahdeksas). Göteborgissa 1995 maan ainoa pistesijoille yltänyt urheilija oli 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi sijoittunut Baumann.
Sveitsi palasi mitalimaaksi Ateenassa 1997 Anita Weyermannin juostessa pronssille 1 500 metrillä. Seuraavaksi paras sveitsiläinen oli kahdeksanneksi maratonilla sijoittunut Franziska Rochat-Moser. Sevillassa 1999 maan ainoa menestyjä oli pronssia saavuttanut 400 metrin aitajuoksija Marcel Schelbert. Edmontonissa 2001 André Bucher voitti kultaa 800 metrin juoksussa. Pariisissa 2003 ja Helsingissä 2005 yksikään sveitsiläinen ei päässyt pistesijoille. Osakassa 2007 maan ainoan mitalin saavutti maratonjuoksija Viktor Röthlin, joka sijoittui pronssille. Berliinissä 2009, Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013 Sveitsi jäi vaille pistesijoja. Pekingissä 2015 Noemi Zbären sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Lontoossa 2017 Léa Sprunger sijoittui 400 metrin aitajuoksussa viidenneksi, naisten pikaviestijoukkue samoin viidenneksi ja Kariem Hussein 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. Dohassa 2019 Mujinga Kambundji sijoittui 200 metrin juoksussa kolmanneksi, Lea Sprunger 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ja naisten pikaviestijoukkue neljänneksi.
Eugenessa 2022 Simon Ehammer sijoittui pituushypyssä kolmanneksi, Mujinga Kambundji 100 metrillä viidenneksi ja 200 metrillä kahdeksanneksi, Annik Kälik seitsenottelussa kuudenneksi, Angelica Moser seiväshypyssä kahdeksanneksi ja naisten pikaviestijoukkue seitsemänneksi ja pitkän viestin joukkue kahdeksanneksi. Budapestissä 2023 Angelica Moser sijoittui seiväshypyssä viidenneksi, Jason Joseph 110 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi ja Ditaji Kambundji 100 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi.
Sveitsin MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1987 Rooma | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 9. |
| 1991 Tokio | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 12. |
| 1993 Stuttgart | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 16. |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1997 Ateena | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 37. |
| 1999 Sevilla | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 34. |
| 2001 Edmonton | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 20. |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 36. |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 31. |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 40. |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| Yhteensä | 4 | 0 | 3 | 0 | 0 | 2 | 4 | 0 | 5 | 9 | 43. |
Sveitsin MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Werner Günthör | 3 | 0 | 0 | 3 | 1987–1993 |
| André Bucher | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Anita Weyermann | 0 | 0 | 1 | 1 | 1997 |
| Marcel Schelbert | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Viktor Röthlin | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Mujinga Kambundji | 0 | 0 | 1 | 1 | 2019 |
| Simon Ehammer | 0 | 0 | 1 | 1 | 2022 |
Ryōzō Suzuki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. heinäkuuta 1939 (ikä 85)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1962–1970 | Hitachi |  |
Maajoukkue
| 1961–1968 | Japani | 24 (0) |
| Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:  Japani> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
Ryōzō Suzuki (jap. 鈴木 良三; s. 16. heinäkuuta 1939 Saitama, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Suzuki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1961–1968. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1961 | 1 | 0 |
| 1962 | 7 | 0 |
| 1963 | 5 | 0 |
| 1964 | 2 | 0 |
| 1965 | 1 | 0 |
| 1966 | 6 | 0 |
1967: 0
| 1968 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 24 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma
Swinging on a Star

”Swinging on a Star” on Jimmy Van Heusenin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuoden 1944 elokuvasta Kulje tietäni.
Van Heusen sai idean kappaleeseen ollessaan illastamassa Bing Crosbyn kotona. Crosby sanoi illallisen aikana lapsilleen ”Jos et käy koulua, saatat tulla isona muuliksi. Haluatko että niin käy?”. Lausahdus päätyi kappaleen sanoitukseen, ja Crosbyn esittämä pappi lauloi sen elokuvassa kurittomille lapsille. Sanat kehottavat kuulijaa pyrkimään aina tekemään parhaansa, jotta tämä ei päätyisi muuliksi, siaksi tai kalaksi.
Crosbyn nauhoitus nousi vuonna 1944 listaykköseksi ja pysyi listoilla neljän kuukauden ajan. Yhteensä sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Kappale voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon ja Crosbyn single hyväksyttiin historiallisena äänilevynä Grammy Hall of Fameen vuonna 2002.
Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Oscar Peterson, Julie Andrews ja Tony Bennett. Suomeksi kappaletta on esitetty nimillä ”Kurkota kuuhun” (san. Sauvo Puhtila, 1964) ja ”Pellit auki” (san. Jorma Toiviainen, 1981).
Svanit

Svanitalonpoika 1800-luvun lopun valokuvassa.
Svanit (myös svaneetit, svaanit; omakielinen nimitys mušwän, monikossa šwanär) ovat Georgiassa asuva svanin kieltä puhuva etninen ryhmä.
Asuinalue, lukumäärä ja kieli

Svanit elävät Georgian luoteisosassa Kaukasuksen pääjonon eteläpuolisella vuoristoseudulla. Svanetiaksi kutsuttu alue käsittää Engurin ja Tskhenistskalin yläjuoksut. Hallinnollisesti se jakautuu Mestian ja Lentekhin piireiksi. Nykyään svaneja on myös Abhasian Kodorin laaksossa sekä talven 1986–1987 tuhoisten lumivyöryjen jälkeen Marneulin alueella Tbilisin eteläpuolella. Aikaisemmin he asuivat huomattavasti laajemmalla alueella, johon kuului Kubanin yläjuoksu Kaukasuksen pohjoispuolella.
Neuvostoliiton vuoden 1926 väestönlaskennassa rekisteröitiin 13 200 svania. Myöhemmin heitä on pidetty georgialaisina. Nykyään svaneja arvioidaan olevan noin 50 000 henkeä.
Svanin kieli kuuluu kartvelilaisiin kieliin, joiden keskuudessa sillä on erillinen asema. Kieli jakautuu neljään päämurteeseen, joiden paikallismurteet poikkeavat usein huomattavasti toisistaan. Kirjakielenään svanit ovat aina käyttäneet georgiaa. Nykyään monet heistä osaavat myös venäjää.