stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cardiff Devils
Historia

Cardiff Devils perustettiin kesällä 1986, jolloin Sports Nationwide rakennutti Wales National Ice Rinkin Cardiffin kaupungin keskustaan. Seura nousi heti 2. divisioonasta 1. divisioonan kautta ylimmälle sarjatasolle ja seurasta tuli heti 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla brittiläisen jääkiekon hallitseva seura, jolloin se voitti seitsemän mestaruutta.
Vuonna 1997 Cardiff Devils voitti toistaiseksi viimeisen mestaruutensa, silloisessa Superleaguessa. Tämän jälkeen seura joutui talousvaikeuksiin ja ajautui konkurssiin vuonna 2001.
Seura perustettiin kuitenkin uudestaan terveemmällä taloudella ja vuonna 2003 Devils oli mukana perustamassa Elite Leaguen. Ensimmäinen kausi sarjassa päättyi viidenteen sijaan ja pudotuspeleissä välierätappioon. Vuonna 2006 Devils otti hopeaa Elite Leaguessa. 2007 seura otti kolmannen sijan sarjassa ja hävisi pudotuspeleissä loppuottelun.
Joukkue

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit> Kansallisuus | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Taz Burman | L | 2025 | Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 30 |  | Mac Carruth | L | 2025 | Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat |
| 33 |  | Ben Bowns | L | 2025 | Rotherham, Englanti |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat> Kansallisuus | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2 |  | Andrew MacWilliam (A) | L | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 17 |  | Mark Richardson (C) | R | 2025 | Swindon, Englanti |
| 20 |  | Gleason Fournier | L | 2026 | Rimouski, Québec, Kanada |
| 41 |  | Josh Batch | L | 2025 | Chelmsford, Englanti |
| 44 |  | Cody Donaghey | R | 2025 | St. John’s, Newfoundland ja Labrador, Kanada |
| 60 |  | Jarrod Gourley | L | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät> Kansallisuus | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Ben Davies | R | KH / OLH | 2025 | Cardiff, Wales |
| 11 |  | Brett Perlini | L | KH / OLH | 2025 | Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada |
| 12 |  | Ben Almquist | L | H | 2025 | Victoria, Minnesota, Yhdysvallat |
| 13 |  | Tyler Busch | L | KH | 2025 | Lloydminster, Alberta, Kanada |
| 15 |  | Brad Schoonbaert | L | H | 2025 | Brandon, Manitoba, Kanada |
| 16 |  | Samuel Duggan (A) | R | KH / OLH | 2025 | Reading, Englanti |
| 21 |  | Kohen Olischefski | R | OLH | 2025 | Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 23 |  | Evan Mosey | R | H / P | 2025 | Downers Grove, Illinois, Yhdysvallat |
| 25 |  | Riley Brandt | L | H | 2025 | Trail, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 27 |  | Reid Duke | R | KH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 77 |  | Bayley Harewood | R | KH / OLH | Laina | Barry, Wales |
| 79 |  | Ryan Barrow | R | OLH | 2025 | Banff, Alberta, Kanada |
| 86 |  | Zach O’Brien | R | OLH / KH | 2025 | St. John’s, Newfoundland ja Labrador, Kanada |
| 88 |  | Joey Martin (A) | L | KH | 2025 | Thorold, Ontario, Kanada |
| 89 |  | Hunter Shinkaruk | L | KH / VLH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 92 |  | Josh MacDonald | L | LH | 2025 | London, Ontario, Kanada |
| 96 |  | Cole Sanford | R | OLH / KH | 2025 | Vernon, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
Joukkue > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Peter Russell
Apuvalmentaja: Matthew Myers
Maalivahtivalmentaja: Euan King
Fysiikkavalmentaja: Jade Parsons
Taitovalmentaja: Trevor Hendrikx
Huoltopäällikkö: Thomas Murdy
Toimitusjohtaja: Todd Kelman
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Neil Francis
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cardiff Devils Wikimedia Commonsissa
Jordan Love

| Jordan Love |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1998 (ikä 26) Bakersfield, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  99 kg
Pelipaikka:  pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  10
Seura:  Green Bay Packers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  26. varaus, 2020 Green Bay Packers
Pääsarjaura:  2020–
Jordan Alexander Love (s. 2. marraskuuta 1998) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-seura Green Bay Packersiä.
Arvid Posse

| Arvid Posse |
| --- | --- |
 Arvid Posse 1890-luvulla.
Ruotsin 2. pääministeri
 19. huhtikuuta 1880 – 13. kesäkuuta 1883  
Monarkki:  Oskar II
Edeltäjä:  Louis Gerhard De Geer
Seuraaja:  Carl Johan Thyselius
Kansanedustaja
 1856–1890  
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1820 Helsingborg, Malmöhusin lääni, Ruotsi
Kuollut: 24. huhtikuuta 1901 (81 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Tiedot
Koulutus:  Lundin yliopisto
Arvid Rutger Fredriksson Posse (15. helmikuuta 1820 Helsingborg – 24. huhtikuuta 1901 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi ja Ruotsin pääministeri vuosina 1880–1883. Hän oli myös kansanedustaja 1856–1890 ja valtiovarainministeri 1880–1881. Hän kuului maamiespuolueeseen.
Hän oli kreivi Fredrik Salomon Possen ja Magdalena Charlotta Bennetin poika. Hän avioitui kreivitär Amalia de la Gardien kanssa vuonna 1846, ja he saivat neljä lastalähde?. Hän oli myös kirjailija Amelie Possen isoisä.
Posse kuoli Tukholmassa 24. huhtikuuta 1901. Hänet on haudattu Snårestadin hautausmaalle Malmöhusin läänissä, nykyisen Skånen alueella.
Loitsu

Loitsut ovat lausuttujen, kuiskattujen, ajateltujen tai laulettujen sanojen ketjuja, joilla on tarkoitus vaikuttaa tapahtumien kulkuun tai aikaansaada jotain tapahtumaan yliluonnollisesti. Loitsut luetaan muistista tai loitsukirjoista, ja tätä kutsutaan loihtimiseksi, loitsuamiseksi tai manaamiseksi. Myös kiroaminen on loihtimista. Kiroamisella pyritään toisen vahingoittamiseen elämässä tai jopa elämän jälkeen.
Loitsut ovat perinteisesti liittyneet moniin uskontoihin, esimerkiksi Euroopan vanhoihin uskontoihin. Kristinuskon levittyä Eurooppaan ei-kristillisistä loitsuista tuli noituuden eräs merkki. Kuitenkin myös kristinuskoon on kuulunut pakanallisia loitsuja muistuttavia toimituksia, kuten pahojen henkien ulos manaaminen.
Manaaminen on jonkun pahan loihtimista pois. Esimerkiksi paha henki, joka oli tunkeutunut ihmiseen, saatettiin uskomuksen mukaan manata pois.
Toiminta

Loitsijoiden keskuudessa on useita kantoja siitä, mikä saa loitsut toimimaan. Yksi kanta on se, että Jumalan, jumalten tai henkiolentojen avunanto antaa loitsulle sen voiman. Toiset ovat sitä mieltä, että loitsun nimenomaan erottaa rukouksesta se, ettei siinä vedota ulkopuolisiin voimiin vaan loitsijan oma henkinen voima saa aikaan toivotun muutoksen. Kolmannet väittävät, että loitsija ohjaa maailmassa kulkevia energiavirtoja. Nykyaikana yleinen käsitys on se, että loitsulla on lumevaikutus: se vaikuttaa, koska loitsija uskoo sen voimaan. Jos ihminen uskoo kokeneensa valkoista magiaa hän saa lumevaikutuksen seurauksena positiivisia tunteita ja taas uskoessaan kokeneensa mustaa magiaa hän saa plasebovaikutuksen seurauksena negatiivisia tunteita.
Suomalaiset loitsut

Suomalaisia ja karjalaisia loitsuja tunnetaan muistiinmerkittyinä paljon, useimmat niistä kalevalamittaisia. Suomalaisen loitsun eräs perustyyppi perustuu loihdittavan kohteen alkuperän eli synnyn tuntemiseen ja julkilausumiseen. Uskottiin, että jos jonkun asian, esimerkiksi vihollisen, raudan, veren tai pedon myyttinen alkuperä ja kehitys nykymuotoonsa asti tunnetaan, sitä voidaan myös tällä tiedolla hallita.
Kirjallisuutta

Havaste, Paula: Loitsukirja.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7363-4
Hjelm, Titus (toim.): Mitä wicca on?.  Helsinki:  Like, 2005.  ISBN 952-471-502-3
Lönnrot, Elias (toim.): Suomen kansan muinaisia loitsurunoja.  (Näköispainos. Alkuperäinen: Helsingissä: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa, 1880. Esipuhe Elias Lönnroth)  Helsingissä:  Salakirjat, 2008.  ISBN 978-952-5774-01-6
Varonen, Matti (toim.): Suomen kansan muinaisia taikoja. 2, Kalastus-taikoja.  (Näköispainos. Alkuperäinen: Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1892)  Helsinki:  Salakirjat, 2008.  ISBN 978-952-5774-03-0
Sihvo, Pirkko (koonnut): Mull on kourat kontiolta: Loitsuja ja taikoja.  (Pohjautuu Suomen kansallismuseossa 1985 järjestettyyn näyttelyyna)  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1986.  ISBN 951-717-463-2
Saksan Helsingin-suurlähetystö

Saksan liittotasavallan Helsingin-suurlähetystö Kuusisaaressa.
Saksan liittotasavallan Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Kuusisaaressa osoitteessa Krogiuksentie 4. Vuonna 1993 valmistuneen modernin rakennuksen on suunnitellut tunnettu suomalainen arkkitehti Juha Leiviskä.
Nykyinen suurlähettiläs on Konrad Arz von Straussenburg, joka on toiminut tehtävässään vuodesta 2020.
Nykyinen rakennus

Lähetystörakennuksen suunnittelu silloiselle Länsi-Saksalle aloitettiin vuonna 1983 ja kaksi vuotta myöhemmin julistettiin suunnittelukilpailu, johon kutsuttiin 34 suomalaista ja saksalaista arkkitehtia. Kuusisaaren tontin Saksan liittotasavalta oli ostanut jo vuonna 1981. Kilpailun voittajaksi valittiin vuonna 1986 suomalainen Juha Leiviskä. Rakennustyöt alkoivat vasta Saksan yhdistymisen jälkeen vuonna 1991. Samaan rakennuskompleksiin kuuluvat suurlähetystön kanslia ja suurlähettilään virka-asunto valmistuivat molemmat samoihin aikoihin kesällä 1993, kymmenen vuotta kestäneen suunnittelun jälkeen. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu saksalaisella Juran marmorilla. Lähetystörakennuksen kerrosala on noin 3 000 neliömetriä ja virka-asunnon noin 1 400 neliömetriä.
Lähetystörakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin kauppaneuvos Lars Krogius nuoremman vuonna 1922 rakennuttama huvila Larsro ja sitä ennen hänen isänsä vuonna 1892 rakennuttama samanniminen huvila. Tasavallan presidentti Kyösti Kallio asui talvisodan aikana Krogiuksen huvilassa Helsingin keskustaan kohdistuneiden pommitusten vuoksi.
Aiemmat rakennukset

Vuosina 1918–1928 silloisen Saksan valtakunnan Helsingin-lähetystö toimi osoitteessa Eteläesplanadi 4 ja vuosina 1928–1944 Kaivopuistossa nykyisessä osoitteessa Itäinen Puistotie 6, johon valmistui saksalaisen arkkitehdin Schäferin suunnittelema lähetystötalo. Se kuitenkin päätyi sotien jälkeen muun saksalaisen omaisuuden tavoin välirauhansopimuksen nojalla Neuvostoliiton omistukseen ja sinne sijoitettiin Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystön henkilökunnan lasten koulu. Saksan vanha lähetystötalo kuuluu tänäkin päivänä Venäjän valtiolle ja toimii edelleen suurlähetystön lasten kouluna.
Toisen maailmansodan jälkeen Suomessa ei ollut Saksan lähetystöä ennen kuin Suomi tunnusti Länsi- ja Itä-Saksan vuonna 1973, minkä jälkeen ne molemmat perustivat suurlähetystönsä Helsinkiin.
Itä-Saksan suurlähetystö sijaitsi Kulosaaressa Vähäniityntiellä vuonna 1969 valmistuneessa rakennuksessa, jonka suomalainen arkkitehti Tapani Eskola suunnitteli silloiselle Itä-Saksan kaupalliselle edustustolle. Neuvostoliitto luovutti 1950-luvulta alkaen useita haltuunsa päätyneitä saksalaisten omistamia huvilatontteja Kulosaaresta muiden sosialististen maiden lähetystöille. Vähäniityntie 9:n tontti päätyi Itä-Saksalle vuonna 1954. Vuodesta 1994 rakennuksessa on toiminut Ukrainan suurlähetystö. Itä-Saksan lähetystön pihasaunan on sanottu olleen 1970-luvulla Stasin vakoilun ”kuuma piste” Suomessa.
Aiheesta muualla

Lähetystön kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Luettelo aiemmista suurlähettiläistä ja pääkonsuleista vuodesta 1953 alkaen (Arkistoitu – Internet Archive)
Lähetystörakennus ilmakuvassa vuonna 2005.
Navarran Joanna

Navarran Joanna (1368–1437) oli Navarran prinsessa, josta tuli Englannin kuningatar kun hän meni naimisiin Henrik IV:n kanssa.
Joanna oli Navarran kuninkaan Kaarle II:n tytär. Hän meni naimisiin Bretagnen herttuan kanssa vuonna 1386. He saivat kahdeksan lasta. Aviomies kuoli vuonna 1399, ja Joanna oli kahden vuoden ajan alaikäisen poikansa sijaishallitsija. Henrik ja Joanna menivät naimisiin ja muuttivat Englantiin vuonna 1403, mutta englantilaiset eivät hyväksyneet ranskalaista kuningatarta.
Englannilla ja Ranskalla oli käynnissä Satavuotinen sota, ja bretagnelaiset pakottivat Joannan luopumaan sijaishallitsejuudesta.
Henrik kuoli vuonna 1413. Joannaa syytettiin noituudesta vuonna 1419, ja hän joutui muutamaksi vuodeksi vankilaan.
Rauhan temppeli (Rooma)

Rauhan temppeli latinaksi Templum Pacis, tunnettu myös nimellä Vespasianuksen forum (lat. Forum Vespasianus) oli rakennuskompleksi, joka rakennettiin Roomaan keisari Vespasianuksen määräyksestä. Se valmistui vuonna 75 ja sijaitsi lähellä Viminalis-kukkulaa ja Colosseumia. Siitä on jäljellä melko vähäisiä jäännöksiä.
Historiaa

Keisari Vespasianus päätti Jerusalemin valtauksen yhteydessä rakennuttaa Rauhan jumalattarelle temppelin. Temppelin ympärille rakennettiin pylväskäytävä. Siihen kuului myös puutarha. Työt aloitettiin vuonna 71 ja valmiiksi ne saatiin vuonna 75. Temppeli näyttää sijainneen nykyisten Via del Alessandrinan ja Via del Pozzin risteyksessä. Se oli tyyliltään poikkeava useimmista roomalaisista temppeleistä siten, että Rauhan jumalattaren kulttipatsas näkyi lähes kaikkialle temppelin alueella.
Temppeliin liittyi myös kirjastorakennus, Biblioteca Pacis, ja sen alueella oli esillä useita taideteoksia ja Jerusalemin temppelistä saatua sotasaalista. Martialis mainitsee epigrammissaan Rauhan temppelin ja Nervan forumin välissä toimineen kirjakaupan.  Plinius vanhemman mukaan Augustuksen forum, Basilica Aemilia ja Rauhan temppeli olivat Rooman kauneimmat nähtävyydet.
Temppelin kaakkoissivulla oli porttirakennus Forumille, Sacra vialle. Rakennus on kokenut monia muutoksia ja nykyään se on SS. Cosma e Damianon kirkko.
Tulipalo vaurioitti rakennuksia juuri ennen keisari Commoduksen kuolemaa vuonna 191. Se rakennettiin uudelleen luultavasti Septimus Severuksen aikana ja sen mainitaan jälleen olevan yksi kaupungin hienoimmista nähtävyyksistä. Sen mukaan nimettiin Rooman IV kaupunginosa.
Temppeli vaurioitui todennäköisesti vuoden 408 suuressa maanjäristyksessä. Alarikin johtamat visigootit ryöstelivät temppeliä elokuussa vuonna 410. 500-luvulla elänyt Prokopios kertoi, että temppeli oli tuhoutunut salamaniskusta, mutta monia taideteoksia oli yhä nähtävissä sen alueella.
800-luvulla keisariforumien alueet alkoivat täyttyä asutuksesta. Rauhan temppelin alueelle muodostui viljelyalueita ja sen alueelle heitettiin teurastusjätteitä. Maanpinnan taso alkoi vähitellen nousta. Maanpinta nousi kaikkiaan 113 cm. ja siinä oli mukana muun muassa temppelin omia, kaatuneita seiniä.
1500-luvulta peräisin olevasta piirroksesta voi päätellä, että temppeliä ympäröineestä pylväköstä oli jäljellä ainakin kolme pylvästä. Renessanssiajan rakentajat käyttivät sen kivimateriaalia uudisrakennuksiin. Säilyneen asiakirjan mukaan kivenhakkaaja Pietro di Castiglioni kuljetti Rauhan temppelin ulkomuurin travertiinilohkareita uudisrakennustyömaalle.
Temppelin pohjakaava on päätelty sen seinällä aikoinaan olleen Forma Urbis Romaen pohjalta. Forma Urbis oli suuri marmorinen kartta, joka kuvasi Rooman kaupunkia 300-luvulla.
Tutkimukset

Rauhan temppelin jäännösten tutkiminen alkoi 1800-luvun alkupuolella. Tuolloin hävitettiin suuri määrä keskiajan alkuvaiheen kerrostumia, jotka olisivat olleet myöhemmin mielenkiintoista analysoida.
Alueella tehtiin paljon kaivauksia 1930-luvulla. Tuolloin löydettiin Rauhan Forumin perustusten osia. Vuonna 1985 löydettiin koristeellisen marmorilattian jäännöksiä.
Nykyaikana kaivauksia ja pieniä ennallistustöitä on tehty vuosina 1998-200 ja vuosina 2007 ja 2010. Käsitys temppelin muodoista perustuu vuonna 2007 tehtyihin tutkimuksiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uutta tutkimustietoa (italiaksi) http://www.sovraintendenzaroma.it/content/il-templum-pacis
http://www.roma-antiqua.de/antikes_rom/kaiserforen/templum_pacis
Rauhan temppelin jäännöksiä.
550 Madison Avenue

| 550 Madison Avenue |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  550 Madison Avenue New York City, New York
Valmistumisvuosi:  1984
Rakennettu:  1980–1984
Käyttötarkoitus:  toimisto
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Philip Johnson John Burgee
Insinööri:  Leslie E. Robertson Associates Cosentini Associates
Omistaja:  The Olayan Group
Tekniset tiedot
Kerroksia:  37
Korkeus
Kattokorkeus:  197 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rakennuksen pääsisäänkäynti.
550 Madison Avenue (aiemmalta nimeltään AT&T Building ja myöhemmin Sony Tower tai Sony Plaza) on vuonna 1984 valmistunut pilvenpiirtäjä, jonka korkeus on 197 metriä. Postmodernistista tyyliä edustava rakennus sijaitsee New Yorkin Manhattanilla, ja sen ovat suunnitelleet Philip Johnson ja John Burgee. Rakennus rakennettiin yhdysvaltalaisen teleoperaattori AT&T pääkonttoriksi.
Sony osti rakennuksen vuonna 1992 ja rakennus toimi Sony Corporation of American pääkonttorina vuoteen 2011. Sony myi rakennuksen vuonna 2016 1,4 miljardilla dollarilla The Olayan Groupille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 550 Madison Avenue Wikimedia Commonsissa
EC VSV

| EC VSV |
| --- | --- |

Perustettu:  1923
Entiset nimet:  EC Villacher Sportverein (1923)  EC BIC VSV (1923-1993)  EC Villas VSV (1993-1999)  EC Heraklith VSV (1999-2005)  EC Pasut VSV (2005-2007)  EC REKORD-Fenster VSV (2010-2012) 
Kaupunki:   Villach, Itävalta
Kotiareena:  Villacher Stadthalle
– kapasiteetti:  3 465
Sarjataso:   IceHL
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Martin Winkler
Päävalmentaja:   Tray Tuomie
Mestaruudet:  7 (1981, 1992, 1993, 1999, 2002, 2006)
Hopeaa:  6 (1995, 2000, 2001, 2003, 2004, 2007)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eishockey-Club Villacher Sportverein (EC VSV) on jääkiekkojoukkue itävaltalaisesta Villachin kaupungista. Se  pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa. Joukkue on kuusinkertainen Itävallan mestari.
Saavutukset

Itävallan mestari 1981, 1992, 1993, 1999, 2002, 2006
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Jean-Philippe Lamoureux | L | 2025 | Grand Forks, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat |  |
| 35 |  | Joe Cannata | L | 2027 | Wakefield, Massachusetts, Yhdysvallat |  |
| 37 |  | René Swette | L | 2025 | Lustenau, Itävalta |  |
| 70 |  | Lukas Moser | L | 2025 | Villach, Itävalta |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2 |  | Dylan MacPherson | R | 2026 | Redcliff, Alberta, Kanada |  |
| 7 |  | Daniil Kulintsev | L | 2025 | Narva, Viro |  |
| 10 |  | Thomas Vallant | R | 2026 | Wolfsberg, Itävalta |  |
| 18 |  | Nico Uschan | L | Juniori |  |  |
| 43 |  | Julian Raspotnig | L | 2025 |  |  |
| 46 |  | Alex Wall | L | 2026 | St. John’s, Newfoundland ja Labrador, Kanada |  |
| 77 |  | Philipp Lindner (A) | L | 2026 | Innsbruck, Itävalta |  |
| 91 |  | Niklas Wetzl | L | 2025 | Steyr, Itävalta |  |
| 95 |  | Mark Katic | L | 2025 | Timmins, Ontario, Kanada |  |
| 96 |  | Patrick Holway | R | 2025 | Cohasset, Massachusetts, Yhdysvallat |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Maximilian Rebernig | L | H | 2026 | Oberndorf, Itävalta |
| 9 |  | Alexander Rauchenwald (C) | L | KH | 2026 | Villach, Itävalta |
| 12 |  | Chase Pearson | L | KH | 2025 | Alpharetta, Georgia, Yhdysvallat |
| 14 |  | Johannes Tschurnig | L | H | 2025 | Villach, Itävalta |
| 16 |  | Kevin Hancock | L | VLH / KH | 2027 | Mississauga, Ontario, Kanada |
| 19 |  | Paolo Wieltschnig | L | H | 2025 |  |
| 21 |  | Tim Geifes | L | VLH | 2025 | Wiener Neustadt, Itävalta |
| 22 |  | Nikita Štšerbak | L | LH | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 26 |  | Guus van Nes | L | LH | 2026 | Dordrecht, Alankomaat |
| 34 |  | Dominik Prodinger | L | H | 2025 | Villach, Itävalta |
| 40 |  | Elias Wallenta | L | H | 2026 | Hohenems, Itävalta |
| 42 |  | Benjamin Lanzinger | R | OLH | 2025 | Villach, Itävalta |
| 72 |  | John Hughes (A) | R | KH / OLH | 2027 | Whitby, Ontario, Kanada |
| 74 |  | Max Coatta | R | OLH / KH | 2025 | Minnetonka, Minnesota, Yhdysvallat |
| 78 |  | Felix Maxa | L | H | 2027 | Wien, Itävalta |
| 81 |  | Marco Richter | L | VLH / KH | 2025 | Wien, Itävalta |
Lähde: EliteProspects
Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Tray Tuomie
Apu- & Maalivahtivalmentaja: Patrick Machreich
Fysiikkavalmentaja: Nikolas Petrik
Huoltopäällikkö: Christoph Apoloner
Huoltopäällikkö: Markus Schmidt
Toimitusjohtaja: Martin Winkler
Apulaistoimitusjohtaja: Felix Feistritzer
Urheilutoimenjohtaja: Andreas Napokoj
Pelaajakehitysjohtaja: Robert Moser
Lähde: EliteProspects
Maineikkaita pelaajia > Jäädytetyt pelinumerot

4 Michael Stewart
24 Günther Lanzinger
27 Wolfgang Kromp
30 Herbert Hohenberger
Maineikkaita pelaajia > Muita pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Dany Bousquet   Gino Cavallini   Gord Donnelly   Mickey Elick   Dave Farrish   Jonathan Ferland   Daniel Gauthier   Jeff Geiger   Michael Grabner   Richard Grenier   Kim Issel  |   Roland Kaspitz   Jason Krog   Wolfgang Kromp   Jason Lafreniere   Josh Langfeld   Giuseppe Mion   Ethan Moreau   Gus Morschauser   Marty Murray   André Peloffy  |   Jackson Penney   Helmut Petrik   Gert Prohaska   Peter Raffl   Thomas Raffl   Gerald Rauchenwald   Jean-Yves Roy   Marcel Sakač   Kent Salfi   Brad Schlegel  |   Darrel Scoville   Tom Searle   Bud Stefanski   Ken Strong   Steve Tambellini   Alfie Turcotte   Gerhard Unterluggauer   Emanuel Viveiros   Eric Weinrich   Rik Wilson  |
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset kotisivut (saksaksi)
Österreichische Eishockey-Liga (Itävallan jääkiekon pääsarja)
Vienna Capitals
EC Red Bull Salzburg
EC Villacher Sportverein
EC KAC
EHC Liwest Black Wings Linz
EC Graz 99ers
HK Jesenice (SLO)
HDD Olimpija Ljubljana (SLO)
Alba Volán Székesfehérvár (HUN)
KHL Medveščak Zagreb (KRO)
Speak Now World Tour – Live

| Speak Now World Tour – Live Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2011 (Speak Now World Tour)
 Julkaistu: 21. marraskuuta 2011
 Formaatti: CD / DVD   CD / Blu-ray   lataus (vain ääni)   suoratoisto (vain ääni)
 Tuottaja(t): Taylor Swift   Robert Allen   Scott Borchetta   Andrea Swift   Jim Weatherson
 Tyylilaji: country  pop   pop rock
 Kesto: 79.03
 Levy-yhtiö: Big Machine Records
Listasijoitukset
  11.
Taylor Swiftin muut julkaisut
| Speak Now 2010 | Speak Now World Tour – Live 2011 | Red 2012 |
Singlet albumilta Speak Now World Tour – Live
 ”Long Live” Julkaistu: 3. tammikuuta 2011 (Brasilia)
Speak Now World Tour – Live on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin live-albumi ja konserttielokuva vuodelta 2011. Se on Swiftin ensimmäinen live-albumi. Julkaisu sisältää videoita ja live-nauhoituksia Swiftin Speak Now World Tour -kiertueen keikoilta vuodelta 2011.
Livealbumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 11 ja Australiassa listasijalle 16. Video on myynyt Australiassa kolminkertaista platinaa.
Livealbumin Brasilian painoksessa on bonusraitana kappaleen ”Long Live” uusi versio, jolla vierailee laulaja Paula Fernandes. Tämä versio julkaistiin singlenä Brasiliassa.
Julkaisu

Speak Now World Tour – Live julkaistiin Yhdysvalloissa ja useimmissa muissa 21. marraskuuta 2011. Se oli Swiftin ensimmäinen livealbumi. Julkaisussa on mukana sekä CD että DVD tai Blu-ray. CD:llä olevat äänitykset julkaistiin lisäksi latauksina ja myöhemmin suoratoistopalveluissa.
Yhdysvalloissa oli myynnissä standardipainoksen lisäksi erikoispainos, jonka saattoi ostaa vain Target-liikkeistä. Brasiliassa julkaistiin vuonna 2012 livealbumin erikoispainos, jossa on bonuskappaleena Swiftin ja brasilialaisen laulajan Paula Fernandesin esittämä versio kappaleesta ”Long Live”.