stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sokotra
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sokotra Wikimedia Commonsissa
Jemenin maakunnat
Abyan
Aden
Al Bayda
Al Dali
Al Hudaydah
Al Jawf
Al Mahrah
Al Mahwit
Amanat al Asimah
Amran
Dhamar
Hadramaut
Hajjah
Ibb
Lahij
Ma'rib
Raymah
Saada
Sanaa
Shabwah
Suqutra
Ta'izz
Sokotrantraakkipuu (Dracaena cinnabari)
Hylätty neuvostopanssarivaunu  T-34 Sokotralla
Sokotralaisia tyttöjä
Solifer TS-50

Solifer TS (ns. Touring Sport) on Solifer SM -malliin perustuva mopo, joka poikkesi normaalista SM:stä siten, että edessä oli muovilokari ja Paiolin etupumput sekä myös takana oli Paiolin jousitus. "Tessun" tankin värit ovat sininen ja musta. Solifer TS-50:ntä tehtiin vuosina 1981–1983. TS-50 mallin seuraaja on TS-50 S.
Tekniset tiedot

Moottorin merkki & malli: Tomos 50/4-K
Moottorin tyyppi: 2-tahti
Jäähdytys: Ilma
Iskutilavuus: 48,8 cm3
Sylinterin halkaisija: 38 mm
Iskun pituus: 43 mm
Puristussuhde: 7,0:1
Suurin teho: 1,1 kW / 4000 r/min
Suurin vääntö: 3,12 Nm / 3000 r/min
Kaasuttimen merkki & malli: Bing 1–11–49 / 11 mm
Pääsuutin: 54-56
Bensasekoitus: 6,0%
Bensatankin tilavuus: 4,5 litraa
Kytkin: Öljykylvyssä toimiva monilevy
Vaihteet: 4
Sytytysjärjestelmä: Kärjellinen magneetto
Sähköjärjestelmän jännite: 6 V
Sähköjärjestelmän teho: 18 W + 5 W
Jättökulma: 9–12 mm
Sytytysennakko: 1,7–2,0 mm
Katkojan kärkiväli: 0,35 mm
Sytytystulppa: NGK B7HS
Sytytystulpan kärkiväli: 0,5 mm
Akku: -
Pituus: ? mm
Akseliväli: ? mm
Leveys: ? mm
Korkeus: ? mm
Istuinkorkeus: ? mm
Maavara: ? mm
Eturengas: 2,75 x 17, paine 1,6 bar
Takarengas: 2,75 x 17, paine 1,8 bar
Voiteluaineet: 2-tahtiöljy Castrol 2-stroke oil, Mobil 2-T
Suomen Naiskuoroliitto

| Suomen Naiskuoroliitto ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1945
Toimiala:  naiskuorolaulu, harrastemusiikki
Kotipaikka:  Helsinki
Puheenjohtaja:  Anne Härkönen
Aiheesta muualla
www.naiskuoroliitto.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Naiskuoroliitto ry (SNKL) on vuonna 1945 perustettu suomalaisten naiskuorojen valtakunnallinen keskusjärjestö. Siihen kuuluu noin 80 kuoroa ja 2 000 laulajaa.
SNKL on toiminut perustamisestaan alkaen itsenäisenä erikoisliittona Sulasolissa, Suomen Laulajain ja Soittajain Liitossa. Liiton tehtävänä on edistää, kehittää ja tukea naiskuoromusiikkia sekä naiskuorojen ja -laulajien tavoitteellista musiikin harrastamista.
SNKL:n toimintaan voivat osallistua sääntöjen mukaan jäseneksi rekisteröityneet yhdistykset ja yksityishenkilöt. Jäsenyhdistyksiksi voivat liittyä muun muassa rekisteröidyt naiskuorot, naislauluyhtyeet ja yhteisöt. Naiskuoromusiikista kiinnostuneet yksityishenkilöt voivat liittyä kannattajajäseniksi.
Liiton päivittäistä järjestötoimintaa ja hallintoa pyörittää liiton hallitus, jonka kokoonpano valitaan sääntöjen mukaisesti yhdistyksen vuosi- eli liittokokouksessa. Musiikkiin liittyvät asiat on keskitetty liiton taiteellisen johtajan ja musiikkivaliokunnan tehtäväkenttään.
Naiskuorolaulun harrastamista SNKL tukee, edistää ja kehittää muun muassa järjestämällä jäsenistölleen koulutusta ja tapahtumia. Vuosittain järjestetään esimerkiksi laulumerkkien harjoittelu- ja suoritusleirejä, sekä naiskuorolaisia kaikkialta Suomesta yhteen tuovat Naiskuoropäivät.
Naiskuoromusiikkia SNKL tukee, edistää ja kehittää muun muassa tilaamalla sävellyksiä ja sovituksia, sekä julkaisemalla ja välittämällä uutta ja perinteisempää naiskuoroille tehtyä tai sovitettua musiikkia.
Aiheesta muualla

Suomen Naiskuoroliiton verkkosivut
Streets

| Streets> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1982–1985
Tyylilaji:  hard rock
Kotipaikka:   Atlanta, Georgia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Steve Walsh, laulu, kosketinsoittimet   Mike Slamer, kitara   Billy Greer, basso   Tim Gehrt, rummut  
Levy-yhtiö:  Atlantic Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Streets oli lyhytkestoinen yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Historia

Streets -yhtyeen perustivat laulaja-kosketinsoittaja Steve Walsh, kitaristi Mike Slamer, basisti Billy Greer ja rumpali Tim Gehrt. Walsh oli laulanut Kansas -yhtyeessä aikaisemmin ja Slamer, joka oli englantilainen, soittanut kitaraa City Boy -nimisessä yhtyeessä. Slamer oli muuttanut Yhdysvaltoihin kotimaastaan Isosta-Britanniasta tekemään hard rock -musiikkia ja hän liittyi Walshin tykö. Streets sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta ja debyyttialbumi 1st julkaistiin vuonna 1983. Walshin sanojen mukaan albumi sai hyvää palautetta ja hänen mielestään Streets oli osoittanut, että he osaavat soittaa livenä ja Kansasista lähdön jälkeen uudelleen aloittaminen  oli hyvin palkitsevaa. Yhtyeen debyyttialbumin tuotti Neil Kernon.
Toinen studioalbumi julkaistiin vuonna 1985 nimellä Crimes in Mind, jonka tuotti Beau Hill. Kyseistä albumi pidetään melodisen rockin yhtenä klassikkoteoksista. Streets hajosi kuitenkin pian albumi julkaisun jälkeen. Walsh muodosti Kansasin uudestaan ja loput yhtyeen jäsenistä jatkoivat omien projektien parissa.
Diskografia > Studioalbumit

1st (1983)
Crimes in Mind (1985)
Skara

| Skara |
| --- | --- |
 Skaran tuomiokirkko.
 Skara
 Koordinaatit: 58°23′N, 13°26′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Skaran kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  7,68 km²
Väkiluku:  10 841
 – Väestötiheys:  1 411,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skara on samannimisen Skaran kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 10 841 asukasta.
Skara on Ruotsin vanhimpia kaupunkeja, ja se säilytti kaupunginoikeutensa 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti. Skarassa on sijainnut Skaran hiippakunnan piispanistuin vuodesta 1014. Skaran tuomiokirkko on Ruotsin suurimpia kirkkoja. Sen vanhimmat osat lienevät 1000-luvulta, mutta sen goottilainen perusasu juontaa 1300-luvulle. Nykymuotoonsa kirkko restauroitiin 1800-luvun lopulla.
Väestönkehitys

| Skaran taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 8 172 | 8 172 |
| 1965 | 1965 |    | 9 041 | 9 041 |
| 1970 | 1970 |    | 10 284 | 10 284 |
| 1975 | 1975 |    | 10 138 | 10 138 |
| 1980 | 1980 |    | 10 401 | 10 401 |
| 1990 | 1990 |    | 10 792 | 10 792 |
| 1995 | 1995 |    | 10 938 | 10 938 |
| 2000 | 2000 |    | 10 703 | 10 703 |
| 2005 | 2005 |    | 10 963 | 10 963 |
| 2010 | 2010 |    | 10 841 | 10 841 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsi-Götanmaan läänin kuntien keskustaajamat
Solomon Amanchukwu Amatu

Solomon Amanchukwu Amatu (s. 17. joulukuuta 1950 Ukpo) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Awkan hiippakuntaan 7. lokakuuta 1978 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Sabratan titulaaripiispaksi 22. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Osvaldo Padilla, jota avustivat Albert Kanene Obiefuna ja Simon Akwali Okafor.
Amatu sai 28. toukokuuta 2005 nimityksen Okigwen koadjuuttoripiispaksi, ja 22. huhtikuuta 2006 hänestä tuli sen piispa.
Narrien päivä

Kardinaali Richelieu, Philippe de Champaignen maalaus vuodelta 1636.
Narrien päivä (ransk. la Journée des Dupes) 10. marraskuuta 1630 viittaa tapahtumiin Ranskan hovissa pääministeri Richelieun syrjäyttämistä kaavailleiden ryhmittymän uskottua virheellisesti kuningas Ludvig XIII:n kääntyneen heidän kannalleen. Ludvig XIII asettuikin Richelieun puolelle ja Richelieun vastustajia eli narreja vangittiin, teloitettiin ja muita pakeni Ranskasta.
Tausta

Kardinaali Richelieu oli noussut Ranskan pääministeriksi vuonna 1624 ja hänen päätavoitteitaan olivat hugenottien kukistaminen ja Habsburgien valtapyrkimysten torjuminen. Hugenottien tärkein tukikohta La Rochelle kukistui vuonna 1629 ja hän liitti Ranskan Habsburgien vastaiseen sotaan Mantovan omistuksesta. Ranskan saavutukset Mantovassa jäivät nimellisiksi. Syksyllä 1630 Regensburgin rauhassa Ranska sai vain Susan ja Pinerolon kaupungit samalla, kun se joutui demilitarisoimaan Casalen linnan Mantovassa ja olemaan tukematta Habsburgien vihollisia sotilaallisesti tai rahallisesti. Richelieun toiminta poiki hänelle useita vastustajia Ranskassa. Kuningas Ludvig XIII:n äiti Maria de’ Medici oli sukua Habsburgeille ja hänen ympärilleen oli ryhmittäytynyt ultrakatolilainen dévot-puolue, joka kannatti katolilaista universalismia.
Tausta > Kuninkaan sairastuminen

Ludvig XIII oli alkanut sairastella kuukausi hänen palattuaan Lyoniin. Italiassa Ranskan armeijaa oli hävittänyt rutto. 22. syyskuuta kuningas oli ollut äitinsä luona Saint-Jean-de-Mauriennessa, kun hän sai äkillisen kuumekohtauksen. Richelieu määräsi kuninkaan hoidettavaksi Lyonin arkkipiispa Alphonsen palatsille. Kuninkaan tilanne paheni ja lääkärien toteuttamat suoneniskut eivät tilannetta parantaneet. Kolmen päivän kuluttua kuningas sai rajun ripulin ja 30. syyskuuta kuningas oli niin heikossa kunnossa, että arkkipiispa Alphonse suoritti hänelle sielunmessun. Jean Pére Suffrenn antoi kuninkaan viimeisen voitelun. Kuolevana pidetty kuningas alkoi ottaa vastaan satoja vieraita sairasvuoteellaan. Vieraat, joiden joukossa olivat Richelieu ja Maria de’ Medici, polvistuivat yksitelleen kuninkaan vuoteella. Yhtäkkiä kuninkaan olotila alkoi kohentua. Richelieu mainitsi kuninkaalla olleen paiseen puhjenneen, jonka jälkeen lääkärit ennustivat hänen paranevan.
Kuninkaan sairastaessa monet olivat syyttäneet Richelieuta tilanteesta. Richelieun vastainen ryhmittymä, joka käsitti kuningataräidin, oikeusministeri Michel de Marillacin, dévotistit, marsalkka François de Bassompierren, sejä herttuat Charles de Guisen, Jean-Louis de La Valletten ja François La Rochefoucauldin, valmisteli palatsivallankumousta ja Richelieun murhaa. Kuninkaan olotilan paraneminen säästi Richelieun joksikin aikaa. Maria de’ Medici vietti kuitenkin runsaasti aikaa poikansa sairasvuoteella syyttäen samalla Richelieutä Ranskan eri ongelmista. Richelieu harkitsi poliittisesti eristyksiin jääneenä jopa pakoa Kirkkovaltion Avignoniin.
Kuningas lähetettiin lokakuussa toipumaan Pariisiin, jonka ilmastoa pidettiin terveellisempänä. Matkalla Pariisiin kuningas sai kuulla Regensburgin sopimuksesta. Richelieu tyrmäsi sopimuksen, mutta kuningas ei tahtonut tehdä välitöntä päätöstä. Sen sijaan hän vaati Richelieuta neuvottelemaan Maria de’ Medicin ja Marillacin kanssa. Heistä molemmat kannattivat Habsburgien vastaisesta liittoumasta irrottautumista. Richelieu väitteli kantansa puolesta hallitsemassaan valtioneuvostossa, jossa hän sanoi sopimuksen sitovan liikaa Ranskan ulkopolitiikkaa. Vaikka yleisen mielipiteen mukaan Richelieu vastusti sopimusta pelkkää pahuuttaan, Richelieun argumentit vakuuttivat kuninkaan, joka päätyi tyrmäänään sopimuksen.
Narrien päivä 10. marraskuuta

Pariisissa kuningas tervehtyi edelleen, mutta hän jäi silti valtiollisten asioiden ulkopuolelle. Hän myös kieltäytyi tapaamasta Richelieuta. Luxembourgin palatsissa hän kävi samalla neuvotteluja äitinsä kanssa. Richelieu saapui palatsille 10. marraskuuta kohteliaisuusvierailulle, mutta hänen pyrkiessään kuninkaan luo vartijat kertoivat, että kuningataräiti oli kieltänyt ehdottomasti päästämästä tätä sisään hänen neuvotellessaan kuninkaan kanssa. Richelieu tajusi tilanteen olevan kannaltaan kriittinen. Hän sattui kuitenkin onnekseen muistamaan salaisen käytävän kappelista erääseen vaatehuoneeseen, josta pääsi kuningataräidin makuukamariin. Richelieu saapui vaatekaapista huoneeseen juuri, kun Maria de’ Medici oli vakuuttelemassa kuningasta Richelieun hylkäämisestä. Kuningatar raivostui ja syytöksistä saivat osansa myös hänen poikansa. Tämä taas suututti Ludvigin, joka raivosta pakahtuneena määräsi ensin Richelieun poistumaan ja marssi sitten pois kuningataräidin huoneesta. Sisäpihalla Richelieu yritti vielä vakuutella kuningasta uskollisuudestaan, mutta tämä ei näyttänyt vakuutteluista piittaavan. Tapahtumat nähneet hovimiehet uskoivat kuninkaan hylänneen suosikkinsa ja tiedottivat tapahtumista Marillacia. Marillac juhli jo voittoa ja alkoi valmistella uutta hallitusta.
Ludvig XIII saapui residenssilleen rue de Tournonilla ja pohti tilannetta yksin. Kuningas ei sinänsä henkilökohtaisesti pitänyt Richelieusta, mutta hän uskoi hänen silti olevan hyvin lojaali kuninkaan palvelija. Sen sijaan hän koki kuningataräidin ja dévotistien yrittävän hallita itseään. Iltapäivällä kuningas oli metsästysmajalla Versaillesissa, jonne hän kutsui Richelieun. Kuningas totesi Richelieulle: "Pysytelkää rinnallani, ja minä suojelen teitä kaikilta vihollisiltanne".
Seuraukset

Marraskuun kymmenennen päivän tapahtumat tulivat tunnetuksi narrien päivänä (ransk. la Journée des Dupes). Suurin narri oli Michel de Marillac, joka oli jo luullut olevansa käytännössä uusi pääministeri. Riemuissaan hän tuli kuninkaan käskystä Glatignyn kylään vain saadakseen tietää, että häntä kiellettiin nyt poistumasta samalla, kun kuningas kutsui kokoon ministerineuvostonsa. Kuninkaan kanssa kokoontui pelkästään Richelieun liittolaisia. Kuningas totesi heille, että Ranskassa oli salaliitto, jonka tarkoitus oli vaikeuttaa valtion asioiden hoitoa ja erityisesti sotaa italiassa. Salaliittoa johti kuninkaan mukaan Michel de Marillac. Seuraavana aamuna Marillac pidätettiin ja hänet vietiin Châteaudunin linnaan, jossa hän myöhemmin kuoli.
Marillacin jälkeen kohteena olivat hänen liittolaisensa. Guisen herttua pakeni Firenzeen, jossa hän oli Medicien suvun suojeluksessa. Bassompiere päätyi Bastiljin vankilaan. Oikeusministerin vaarallisena pidetty veli Louis de Marillac pidätettiin Mantovassa, jonka jälkeen käytiin julkinen oikeudenkäynti Ranskassa. Koska häntä ei voitu suoraan yhdistää maanpetokselliseen toimintaan, hän sai syytteet varojen kavalluksesta. Syytteet pitivät sinänsä paikkansa. Ne liittyivät Verdunin linnoitustöihin, joskin Marillacin menettelyt eivät olleet aikakauteen nähden mitenkään erityisiä. Oikeudenkäynti kesti 12-kuukautta. Lopulta oikeus antoi kuolemantuomion 8. toukokuuta 1632 ja Marillac mestattiin Place de Grèvellä kahta päivää myöhemmin.
Richelieu kohtaa kuningataräiti Maria de’ Medicin Luxembourgin palatsissa.
Nancy Simons

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Nancy Joan Simons (myöh. Peterson, s. 20. toukokuuta 1938 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti. Simons edusti Yhdysvaltoja Melbournen kesäolympialaisissa 1956, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnissa välierissä ja saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Nathalie Moellhausen

Moellhausen vuonna 2014
Nathalie Moellhausen (s. 1. joulukuuta 1985) on italialais-brasilialainen kalpamiekkailija, henkilökohtaisen kisan maailmanmestari 2019 Brasialian edustajana ja joukkuekisan maailmanmestari 2009 ja joukkuekisan Euroopan mestari 2007 Italian edustajana. Hän edustaa nyt Brasiliaa.
Varhainen elämä

Moellhausen syntyi Milanossa. Hänellä on kaksoiskansalaisuus.
Hän aloitti miekkailun viisivuotiaana koulussaan, sitten CS Mangiarotissa, jossa häntä valmensi Nicola Pomarnasky, sitten Sandro Resegotti.
Vuonna 2004 hän voitti pronssia Plovdivin juniori-MM-kisoissa.
Ura

Moellhausen liittyi 18-vuotiaana Italian ilmavoimien urheiluosastoon CS Aeronautica Militareen ja muutti Pariisiin samaan valmennukseen Laura Flesselia tuolloin valmentaneen Daniel Levavasseurin oppiin. Kaudella 2008–2009 hän kiipesi ensimmäistä kertaa maailmancupin palkintokorokkeella Dohan Grand Prix'ssä. Sitä seurasivat pronssit Tauberbischofsheimissa ja Budapestissa, hopea Montrealissa ja kulta Lobnyassa maailmancupissa. Antalyan vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa hän pääsi 32 parhaan joukkoon ja joukkuekisassa hän voitti Italian ensimmäisen kullan naisten kalvalla yhdessä Bianca Del Carretton, Francesca Quondamcarlon ja Cristiana Casciolin kanssa .  Moellhausen sijoittui kaudella kahdeksanneksi maailman rankingissa.
Kauden 2009–2010 aikana Moellhausen voitti hopeamitalin Rooman Grand Prix'ssä. Pariisin maailmanmestaruuskilpailuissa hän pääsi semifinaaleihin, joissa Unkarin Emese Szász voitti hänet ja tulos oli pronssia.  Joukkuekilpailussa Italia hävisi Virolle 16-taulukossa, eikä voinut puolustaa mestaruutta.
Moellhausenin olympiakisoja2012 edeltävä kausi kärsi loukkaantumisista. Hän voitti kuitenkin pronssimitalin Sheffieldin vuoden 2011 Euroopan mestaruuskilpailuissa.  Catanian MM-kisoissa hän hävisi 32-kierroksella Etelä-Korean Jung Hyo-jungille. Joukkuekisassa Italia nousi semifinaaliin, joissa Kiina voitti heidät. Pikkufinaalissa Saksaa vastaan he voittivat 45–33 pronssia.
Moellhausen valittiin vuoden 2012 kesäolympialaisiin vain varamiekkailijaksi joukkueeseen.  Yhdysvallat voitti Italian neljännesfinaalissa. Kisojen jälkeen Moellhausen otti tauon uraansa ja otti taiteellisen suunnan Pariisin Grand Palais'n kansainvälisen miekkailuliiton 100-vuotisjuhlille.
Vuoden 2014 alussa Moellhausen ilmoitti päätöksestään palata kilpailu-uralle, tällä kertaa Brasilian lipun alla.  Hän selitti, että Brasilian miekkailussa, jossa ei ole ollut muita top 100 -naismiekkailijaa, hän voi pyrkiä vuoden 2016 kesäolympialaisiin Rio de Janeirossa ja jatkaa ammattiurheilijan uraa. Hän palasi Levavasseurin ja Laura Flesselin valmennukseen. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella kahdessa ensimmäisessä kilpailussaan vuoden 2012 olympialaisten jälkeen, mutta saavutti neljännesfinaalin Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Vuoden 2014 MM-kisoissa Kazanissa hänet kaatoi ensimmäisen kierroksen Italian Rossella Fiamingo, joka lopulta voitti kultamitalin.
Vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa Moellhausen saavutti kalvan henkilökohtaisen kilpailun neljännesvälierät, joka oli Brasilian kaikkien aikojen paras olympialaistulos tässä lajissa.
Vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli ainoa miekkailija naisten kalvassa, joka pääsi neljän parhaan finaaliin alkurankingin 16 ulkopuolelta. Hän voitti loppuottelun lisäajalla 13-12 Sheng Linia vastaan.
Navarran Blanche

Navarran Blanche (1333–1398) oli Navarran prinsessa josta tuli Filip VI:n puolisona Ranskan kuningatar.
Blanche oli Navarran kuningattaren Johanna II:n ja kuningas Filip III:n tytär. Ranskan Filip VI Valois ja Blanche vihittiin vuonna 1349. Avioliitto oli Filipin toinen, ensimmäinen puoliso oli kuollut vuonna 1348. Filipille ja Blanchelle syntyi tytär Jeanne. Blanchen jäämistössä oli merkittävä kokoelma käsikirjoituksia.
NBK-

| NBK- |
| --- | --- |
 Schmitt vuonna 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nathan Jordan Schmitt
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Ranska
Ammatti:  Ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  NBK-
Nyk. joukkue:  Team Falcons
Rooli:  Kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Nathan ”NBK-” Schmitt (s. 5. kesäkuuta 1994) on ranskalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän on yksi pelin tunnetuimpia pelaajia pelattuaan monissa tunnetuissa ranskalaisissa joukkueissa.
NBK-:n uran merkittävin voitto tuli tammikuussa 2017 turnauksesta World Electronic Sports Games 2016, jossa se pelasi Team EnVyUsin riveissä.
NBK- oli yksi Counter-Strike Professional Players' Association -yhdistyksen perustajajäsenistä.
Saavutukset > Palkinnot

Sija 5. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2013.
Sija 17. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2014.
Sija 9. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2015.
Saavutukset > MVP

ESL Major Series One - Summer 2013.
ESL Major Series One - Fall 2013.
Gfinity Spring Masters 1.
Gfinity Champion of Champions.
Nenohi (1905)

| Nenohi / 子日 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  25. kesäkuuta 1905
Laskettu vesille:  30. elokuuta 1905
Palveluskäyttöön:  1. lokakuuta 1905
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1928
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  460 t
Pituus:  72 m
Leveys:  6,57 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 4 × 8 cm/28 -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Nenohi (jap. 子日) oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. kesäkuuta 1905. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta ja valmistui vielä samana vuonna 1. lokakuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Sondbyträsket

| Sondbyträsket |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Porvoo
Koordinaatit:  60°15′37″N, 25°45′13″E
Järvinumero:  81V038.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  4,5 m 
Rantaviiva:  4,12 km 
Pinta-ala:  0,31 km² 
 fiSondbyträsket 
Sondbyträsket on järvi Vessölandetin saarella Porvoon rannikolla itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 30,9 hehtaaria. Etäisyys Porvoon keskustasta on viisitoista kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede

Sondbyträsketin pituus kaakosta luoteeseen on noin kilometrin. Saaria on kaksi: runsaan hehtaarin laajuinen Stora Träskesholmen ja sen itäpuolella sijaitseva Lilla Träskesholmen. Sondbyträsketiä reunustaa metsä ja suo, mutta valuma-alueella järven pohjois- ja itäpuolella on myös laajoja viljelysalueita. Järven rannoilla on jonkin verran pientaloja. Soilta virtaa laskuojia Sondbyträsketiin. Järven kaakkoisosasta lähtee noin 150 metriä pitkä laskuoja Kvarnfladaniin, joka on Suomenlahden sisälahti. Noin kilometrin Sondbyträsketistä etelään sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen Orrfladan.
Sondbyträsket (81V038.1.006) kuuluu Välialueeseen (81V038), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Sondbyträsket on Välialueen 81V038 laajin järvi, seuraavaksi laajimmat ovat Storträsket, Kardragsträsket ja Hemviken.
Sondbyträsket on neljänneksi laajin Porvoon 45:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Viidenneksi laajin on Renstrandsträsket.
Navigator (vene)

| Navigator |
| --- | --- |
Tyyppi:  yksirunkoinen purjevene
Materiaali:  puuvaneri
Riki:  monia vaihtoehtoja
Suurin pituus (LOA):  4,50 m
Leveys:  1,80 m
Syväys:  0,22 – 0,80 m
Paino:  140 kg
Miehistö:  1 – 6
Suunnittelija:  John Welsford
Navigator on uusiseelantilaisen John Welsfordin suunnittelema purjejolla, joka on suunnattu aloitteleville itserakentajille, ja jota arvostetaan veneenä sen monipuolisuuden ja merikelpoisuuden takia. Sen voi rakennetaan puuvanerista, ja takilavaihtoehtoja on useita, joista kolmipurjeinen kahvelijoolitakila on suosituin erityisesti sen retkipurjehdukseen sopivuuden takia. Sluuppitakila ja yksinkertainen loggerttitakila puolestaan ovat suorituskykyisimmät vahtoehdot. Welsfordin mukaan vene soveltuu neljän aikuisen ja kahden lapsen purjehdittavaksi, mutta myös yksinpurjehdukseen.
Kaatuessaan Navigator ei käänny ylösalaisin ja on muutoinkin suhteellisen vakaa vene. Sen oikaiseminen on helppoa, ja oikaisun jälkeen veden määrä istuinkaukalossa on melko vähäinen. Lisäksi kahvelijoolitakila mahdollistaa purjehtimisen pelkällä fokalla ja mesaanipurjeella, mikä on vaihtoehto reivaamiselle. Toisaalta mesaanipurje tarjoaa helpon tavan veneen makuuttamiseen piissä esimerkiksi reivaamisen aikana.
Welsfordin suunnittelemista veneistä Navigator on tähän mennessä suosituin; sen piirustuksia on myyty jo yli 700 kappaletta. Niiden pohjalta on rakennettu yhteensä yli 300 venettä Uuden-Seelannin lisäksi muun muassa Australiassa, Yhdysvalloissa ja monissa Euroopan maissa, Suomi mukaan lukien.
Aiheesta muualla

Navigator - John Welsford Small Craft Design - Virallinen sivu
navigator - Video Navigatorilla purjehtimisesta
Welsford Navigator capsize and recovery - Video kaatumisesta ja oikaisemisesta
Building diary for Yuko and Grace - Kuvia Barrett Faneufin kahden Navigator-veneen rakennusprojektista