stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuoden ruotsinsuomalainen
Valitut

2011: Tanja Lorentzon,  näyttelijä, Tukholma
2012: Anna Anu Viik, suomen kielen äidinkielen opettaja, Visby
2013: Kai Latvalehto, tutkija, muusikko, pääosa Mika Ronkaisen elokuvassa ”Laulu koti-ikävästä”, Oulu
2014: Asko Sahlberg siirtolaisromaanistaan Yö nielee päivät
2015: Jorma Kontio, raviohjastaja
2016: Anna Järvinen, muusikko
2018: Janina Orlov, kääntäjä
2019: Anna Takanen, näyttelijä-kirjailija
2020: Ari Ryynänen, radiojuontaja
2021: Maarit Turtiainen, kirjailija-toimittaja
Volare (albumi)

| 20 suosikkia – Volare Kai Hyttinen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: Iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Records/Warner Music Finland
Kai Hyttisen muut julkaisut
| 20 suosikkia – Dirlanda 1995 | 20 suosikkia – Volare 1997 | 20 suosikkia – Vieläkin vieläkin vain 2001 |
20 suosikkia – Volare on Kai Hyttisen kokoelmalevy vuodelta 1997. Levy on Hyttiseltä toinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Kappaleet

Volare (- Nel blu dipinto di blu -) – 3.44
Copacabana – 4.18
Keinu kanssani (- Sway -) – 2.08
Sokeripala – 3.33
Soi viulu – 3.25
Kesäyö (- Tu, solo tu -) – 3.08
Jää lähellein (- No por favor -) – 3.13
Jamaica Farewell – 3.40
Vie minne vain – 3.29
Takana rakkaus – 3.56
Näkemiin Moskova (- Do svidania Moskva -) – 3.49
Suomalainen mies – 4.03
Kuule sydämeni soittavan – 4.18
Rakastan enemmän sua kuin ketään ennen (- Cuando calienta el sol -) – 2.43
Kun sinä jaksat rinnallain (- Czardas -) – 3.24
Yön jälkeen (- Will You Love Me Tomorrow -) – 2.46
On aika mennyt menojaan (- Il tempo se ne va -) – 3.58
Pan – 2.55
Rock'n roll sen teit (- I Gave You The Best Years Of My Life -) – 3.41
Viimeinen ilta (- We'll Meet Again -) – 3.07
Hans Koenigsmann

Koenigsmann SpaceX CRS-8 -rahtilennon jälkeisessä tiedotustilaisuudessa huhtikuussa 2016.
Hans J. Koenigsmann on saksalainen raketti-insinööri ja tohtori. Hän työskenteli heinäkuussa 2015 yhdysvaltalaisella SpaceX:llä lentojen takaamiseen liittyvissä tehtävissä (engl. VP of mission assurance). NASA palkitsi Koenigsmannin Distinguished Public Service Medal -mitalilla vuonna 2014.
Elämä

Koenigsmann opiskeli ylemmän korkeakolututkinnon ilma-alustekniikkan alalla Berliinin teknillisestä yliopistosta. Hän suoritti myöhemmin myös tohtorintutkinnon Bremenin yliopistossa. Koenigsmann johti vuonna 2015 SpaceX CRS-7 -lennon tuhoa seurannutta onnettomuustutkintaa.
Aiheesta muualla

Koenigsmannin haastattelu vuodelta 2013
HMS Malaya

| HMS Malaya |
| --- | --- |
 HMS Malaya

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Whitworth, Elswick
Kölinlasku:  20. lokakuuta 1913
Laskettu vesille:  18. maaliskuuta 1915
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1916
Poistui palveluskäytöstä:  1944
Loppuvaihe:  myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  27 940 t (standardi) 33 528 t (kuormattu)
Pituus:  196,76 m
Leveys:  27,57 m
Syväys:  9,19 m
Koneteho:  75 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  950
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 15"/42 Mk I 16 × 6" tykkiä 2 × 3" ilmatorjuntatykkiä 4 × 21" torpedoputkea
HMS Malaya oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Alus myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1948.
Valmistus

Alus tilattiin Elswickistä Armstrong Whitworthilta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1913. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1915 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1916.
Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa Malaya kuului amiraali Hugh Evan-Thomasin 5. taistelulaivaviirikköön. Alus oli Skagerrakin taistelussa, jossa se ampui pääaseillaan 215 laukausta ja siihen osui kahdeksan kertaa. Osumat aiheuttivat suurta tuhoa, vuodon ja merkittäviä miehistötappioita. Taistelun aiheuttamien vahinkojen korjaaminen kesti 26. heinäkuuta 1916 saakka. Palvelukseen palattuaan se kuului loppusodan ajan Suureen laivastoon (engl. Great Fleet).
Sodan jälkeen aluksen tehtävät koostuivat harjoituspurjehduksista sekä diplomaattitehtävistä. Se vieraili muun muassa vuonna 1921 Malesiassa sekä Intiassa. Matkalta paluun jälkeen se liitettiin osaksi Atlantin laivastoa, mutta jo marraskuussa 1922 alus määrättiin Istanbuliin.  Malayalla kuljetettiin Osmanien valtakunnan viimeinen sulttaani Mehmed VI maanpakoon Maltalle.
Alus kuului Välimeren laivaston 1. taistelulaivaviirikköön marraskuusta 1924 aina vuoteen 1930 lukuun ottamatta modernisointia syyskuusta 1927 helmikuuhun 1929. Se oli kotivesillä Atlantin laivastossa ja Kotilaivastossa 1930–1934, minkä jälkeen se oli jälleen telakalla 1934–1936. Se palasi Välimeren laivastoon 1936 ja oli siellä toisen maailmansodan alkuun.
Aluksella tehtiin pieniä muutoksia huoltokatkosten aikana. Sen kolmen tuuman ilmatorjuntatykit vaihdettiin nelituumaisiin huhti-toukokuussa 1924. Alukselle asennettiin toinen pari nelituumaisia ilmatorjuntatykkejä sekä maston huippuun HACS tulenjohdon etäisyysmittariksi kesällä 1926.
Syyskuusta 1927 maaliskuuhun 1929 tehdyssä modernisoinnissa alukseen lisättiin torpedovyöt rungon kahta puolen, savupiiput yhdistettiin ja uudet nelituumaiset ilmatorjuntatykit. Vuosien 1930–1931 huollossa aluksesta poistettiin kaksi torpedoputkea.
Aluksen toinen pidempi aikainen telakalla olo alkoi lokakuussa 1934 ja päättyi joulukuussa 1936. Tuona aikana noin 60 % kansirakenteista muuttui, minkä tärkeimpänä syynä oli parantaa aluksen ilmatorjuntaa. Aluksen kaksiputkiset neljän tuuman Mk XIX -ilmatorjuntatykit vaihdettiin yksiputkisiin ja kaksi HACS-järjestelmää asennettiin, joista toinen maston huippuun ja toinen taaemman komentosillan katolle. Alukseen asennettiin myös kaksi kahdeksanputkista kaksinaulaista savupiipun viereen, kaksi neliputkista puolentuuman konekivääriä Y-tornin katolle. Alukseen asennettiin katapultti sekä tilat neljälle lentokoneelle, mutta normaalisti aluksella kuljetettiin vain kahta lentokonetta. Alun perin lentokoneina olivat Shark-kellukekoneet, jotka vaihdettiin Fairey Swordfisheihin elokuussa 1938 ja syys-lokakuussa 1941 Walrus-lentoveneisiin. Alukselta poistettiin loput kaksi torpedoputkea ja alkuperäinen suunnitelma sijoittaa kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea aluksen kannelle hylättiin.
Aluksen panssarointia lisättäessä puolikannen paksuus kasvatettiin 5 tuumaan ammusvarastojen kohdalla ja 3,5 tuuman konehuoneen kohdalla. Samoin tulenjohtotornin kokoa pienennettiin. Aluksen moottoreita ei modernisoitu.
Palvelus > Toinen maailmansota

Malaya siirrettiin 6. lokakuuta Suezin kanavan kautta Intian valtamerelle suojaaman merenkulkua Saksan laivaston kaappareilta. Se toimi Socotran alueella HMS Ramilliesin ja HMS Gloriousin kanssa. Alus oli osa Itä-Intian alueen Force J:tä, kunnes se sai määräyksen palata Pohjois-Atlantin saattajaosastoon (engl. North Atlantic Escort Force). Alus lähti Adenista 7. joulukuuta.
Toukokuussa 1940 taistelulaiva palasi Aleksandriaan Välimeren laivaston lippulaivaksi. Sen tehtävänä oli suojata saattueita. Alus oli laivastossa, joka taisteli heinäkuussa Calabrian  taistelussa Italian laivastoa vastaan ja 17. elokuuta Bardian pommituksessa. Samoin se osallistui 31. tammikuusta 4. helmikuuhun tulitukiosastoon epäonnistuneessa Sardiniaan tehdyssä hyökkäyksessä, mitä seurasi  onnistunut Genovan sataman pommitus 6.–11. helmikuuta.
Cape Verdestä 350 merimailia koilliseen Saksan laivaston taisteluristeilijät Gneisenau ja Scharnhorst olivat etsimässä liittoutuneiden saattueita 7. maaliskuuta 1941, kun ne törmäsivät saattueeseen SL67 (56 alusta). Havaittuaan saattuetta suojaavan Malayan sekä hävittäjät HMS Faulknorin ja HMS Foresterin saksalaiset vetäytyivät pois saattueen luota, mutta ohjasivat sukellusveneet saattueen kimppuun ja sittemmin U-105 ja U-124 upottivat viisi alusta saattueesta (Harmodius, Nardana, Hindpool, Tielbank ja Lahore yhteensä 28 488 tonnia).
Ollessaan saattamassa saattuetta SL68 noin 250 merimailia länsiluoteeseen Cape Verdestä Malayaan osui 20. maaliskuuta 1941 kello 23.23 U-106:n (kapteeniluutnantti Jürgen Oesten) laukaisema torpedo. Taistelulaivan saamat vauriot olivat vakavat. Alus kallistui seitsemän astetta, mutta se kykeni purjehtimaan omin avuin Trinidadiin tarvittaviin korjauksiin. Trinidadista alus siirtyi Yhdysvaltain laivaston New Yorkin telakalle varsinaiseen korjaukseen, joka kesti neljä kuukautta.
Korjausten jälkeen se purjehti Nova Scotiaan, missä se liittyi Atlantin ylittävään saattueeseen ja saapui takaisin Rosythiin 28. heinäkuuta. Tämän jälkeen alus oli saattuetehtävissä Britannia-Malta ja Britannia-Cape Town väleillä kesään 1943.
Viimeiset vuodet

Vuoden 1944 lopulla Malaya poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus oli majoitusaluksena, kunnes se myytiin 20. helmikuuta 1948 Metal Industriesille. Alus hinattiin Faslaneen 12. huhtikuuta romutettavaksi.
Aluksen laivakello on sijoitettu East India Clubille Lontooseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MaritimeQuest: HMS Malaya kuvissa (englanniksi)
Queen Elizabeth -luokan taistelulaivat
Gázi

| Gázi Γάζι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Gázi
 Koordinaatit: 35°19′32″N, 25°03′54″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Malevízi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  710501
Väkiluku (2011):  19 221
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  14 640
 – Kaupunki:  12 606
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gázi (kreik. Γάζι; kath.kreik. Γάζιον, Gázion) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Malevízin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γαζίου, Dimotikí Enótita Gazíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 19 221 ja varsinaisen Gázin kaupungin väkiluku 12 606 (vuonna 2011). Gázi on Malevízin kunnan kuntakeskus.
Bysanttilaisaikainen kirkko Fódelen kylässä.
Gázin kaupunki sijaitsee noin seitsemän kilometriä Iraklionin keskustasta länteen ja se on käytännössä Iraklionin esikaupunkialuetta. Kunnallisyksikkö käsittää alueen Kreetan saaren pohjoisrannikolla Iraklionin länsipuolella. Gázi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Malevízin kunnaksi yhdessä Krousónaksen ja Týlisoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Gázin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Achláda | Achláda | 57 |
| Achláda | Agía Pelagía | 480 |
| Achláda | Ammoúdi | 212 |
| Achláda | Lygariá | 118 |
| Achláda | Madés | 74 |
| Achláda | Mononáftis | 18 |
| Achláda | Xirókampos | 56 |
| Fódele | Fódele | 457 |
| Fódele | Moní Agíou Panteleímonos (luostari) | 3 |
| Fódele | Paralía Fódele | 66 |
| Gázi | Ágioi Theódoroi | 789 |
| Gázi | Ágios Geórgios o Methystís | 117 |
| Gázi | Gázi | 12 606 |
| Gázi | Kavrochóri | 503 |
| Gázi | Kollyvás | 484 |
| Gázi | Skafidarás | 92 |
| Gázi | Tímios Stavrós | 49 |
| Kalésia | Áno Kalésia | 526 |
| Kalésia | Káto Kalésia | 729 |
| Rodiá | Ágios Dimítrios | 53 |
| Rodiá | Kapetanáki Metóchi | 86 |
| Rodiá | Linoperámata | 216 |
| Rodiá | Moní Savvathianón (luostari) | 18 |
| Rodiá | Palaiókastro | 255 |
| Rodiá | Pantánassa | 266 |
| Rodiá | Plaïtis | 94 |
| Rodiá | Rodiá | 797 |
Yhteensä: 19 221
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gázi Wikimedia Commonsissa
Harriet Arbuthnot

Harriet Arbuthnot John Hoppnerin maalauksessa.
Harriet Arbuthnot (10. syyskuuta 1793 – 2. elokuuta 1834) oli englantilainen 1800-luvun alun kirjailija, sosiaalinen tarkkailija ja konservatiivisen puolueen kannattaja. 1820-luvulla hän oli Waterloon taistelun sankarin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin pääministerin Arthur Wellesleyn "lähin nainen". Hän kävi pitkään kirjeenvaihtoa pääministerin kanssa ja kuvasi tämän päiväkirjassaan, jotka toimivat Wellesleyn elämäkertojen lähteinä.
Arbuthnot syntyi pienaateliseen perheeseen ja avioitui poliitikon kanssa, joten hän pääsi tapaamaan kaikki ajan merkittävät henkilöt. Hän tallensi tapaamiset ja keskustelut hyvinkin yksityiskohtaisesti. Arbuthnotin muistiinpanot eivät rajoitu yksilöihin, vaan kuvaavat myös politiikkaa ja arkielämän suurtapahtumia. Päiväkirjat tarjoavat historioitsijoille kattavan kuvan tapahtumiin. Päiväkirjat julkaistiin vuonna 1950 nimellä The Journal of Mrs Arbuthnot.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Harriet Arbuthnot
Hardingin piirikunta (New Mexico)

Hardingin piirikunta (engl. Harding County) on Yhdysvaltojen New Mexicon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 625 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Mosqueron kunta. Piirikunta perustettiin 4. maaliskuuta 1921.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hardingin piirikunta (New Mexico) Wikimedia Commonsissa
Valkealan kirkonkylä

| Valkealan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Valkealan kirkko
 Kaupungin kartta, jossa Valkealan kirkonkylä korostettuna.
Kaupunki:  Kouvola
Suuralue:  Valkeala
Kaupunginosa nro:  41
Tilastoalue nro:  42
Väkiluku:  2 554  (2015)
Osa-alueet:  Valkealan kirkonkylä  Hurmanmäki  Lukkarinmäki  Hautala  Joutjärvi  Toikkala  Uro  Hyyry  Miettula
Postinumerot:  45370 Valkeala  46430 Tirva
Naapurikaupunginosat:  Niinistö  Jokela  Utti  Selänpää  Tuohikotti  Vekaranjärvi  Voikkaa (Kuusankoski)
Valkealan kirkonkylä  on Kouvolan kaupunginosa, Valkealan suuralueella. Sen sekä Niinistön ja Jokelan alueella sijaitsee Valkealan taajama, joka on entisen Valkealan kunnan keskustaajama. Asukkaita Valkealan kirkonkylällä on noin 2 500, joista suurin osa asuu Valkealan taajaman alueella. Koko Valkealan taajamassa on noin 6 000 asukasta.
Valkealan kk:n tilastoalueeseen kuuluu myös Lappalanjärven, Hautalan, Multamäen, Toikkalan ja Hyyryn alueet.
Osa-alueet > Asuinalueet (Valkealan taajama)

Kirkonkylä
Lukkarinmäki
Röykynmäki
Tuomela
Hurmanmäki
Kivistönmäki
Osa-alueet > Kylät (haja-asutusalue)

Hautala
Joutjärvi
Uro
Multamäki
Toikkala
Lintoja
Hyyry
Perä-Hyyry
Miettula
Palvelut

Valkealan kirkonkylällä sijaitsee muun muassa kirkko, seurakuntakeskus, kauppa, ravintoloita, muita palveluita, kirjasto, koulukeskus ja urheilukeskus.
Valkealan kirkonkylällä on yksi kauppa, S-Market. Valkealan kirkonkylällä sijaitsee myös ABC-liikennemyymälä.
Valkealan kirkonkylän koulukeskuksessa toimii peruskoulun ala-aste ja yläaste. Alakoulu eli Kirkonkylän koulu on toiminut vuodesta 2017 asti parakkikoulussa, sillä sen virallinen sisäilmaongelmista kärsinyt rakennus määrättiin käyttökieltoon ja purettiin kesällä 2018. Valkealan lukio lakkautettiin vuonna 2021. Kirkonkylälle on rakenteilla uusi koulu- ja palvelukeskus, johon tulee peruskoulun ala- ja yläasteen lisäksi myös kirjasto ja perhekeskus. Valkealan yläkoulun kanssa samassa rakennuksessa sijainnut Valkealan kirjasto on toiminut keväästä 2020 lähtien väistötiloissa entisen Osuuspankin tiloissa. Valkealan kunnantalo ja kirjasto purettiin vuonna 2020 uuden koulukeskuksen tieltä. Valkealan uuden koulukeskuksen rakennustyöt alkoi virallisesti kesällä 2021 purkamalla pieni osa Valkealan yläkoulun rakennuksesta. Uuden rakennuksen on tarkoitus valmistua vuonna 2024, jonka jälkeen nykyinen yläkoulu puretaan.
Valkealan kirkonkylän urheilukeskuksessa sijaitsee yleisurheilukenttä, jalkapallokenttä, jäähalli, kuntopolku, hiihtolatu ja vuonna 1991 valmistunut Valkealatalo, jossa on muun muassa uimahalli ja liikuntahalli.
Palvelut > Kunnalliset ja julkiset palvelut > Kirkonkylä

Valkealan kirjasto
Valkealan terveysasema
Valkealan Iltatähti (vanhainkoti)
Valkealan koulukeskus
Kirkonkylän koulu (luokat 1–6)
Valkealan yläkoulu
Lähiliikuntapaikka
Ruusulaakson päiväkoti
Kirkonseudun päiväkoti
Valkealan urheilukeskus
Valkealatalo
Uimahalli
Liikuntahalli
Kuntosali
Painisali
Nuorisotila
Rantasauna ja uimapaikka (Likolampi)
Valkealan jäähalli
Yleisurheilukenttä
Tekonurmi
Harjunmäen kuntopolku/latu
Harjunmäen frisbeegolf-rata
Valkealan kirkonkylän uimaranta (Lappalanjärvi)
Hurmanmäen lähiliikuntapaikka
Valkealan nuorisoseurantalo
Palvelut > Kaupalliset palvelut

S-market Valkeala
Valkealan apteekki
Valkealan Kajo (urheiluseura)
ABC Valkeala (aikaisemmin Esso)
Market
Restaurant
Cafe
Kylmäasema
Alko Valkeala
Palvelut > Kirkolliset palvelut

Valkealan kirkko
Valkealan seurakuntakeskus – Valkealan seurakunta
Valkealan hautausmaa
Valkealan urheilukenttä kirkonkylän urheilukeskuksessa
Vuoden suomalainen muotiteko

Vuoden suomalainen muotiteko -palkinto oli Tekstiili- ja vaatetusteollisuus Finatex ry:n vuosina 2007–2013 myöntämä palkinto taholle, joka on tehnyt kotimaista tekstiili- ja vaatetusalaa tunnetuksi omaperäisellä tavalla. Lisäksi kriteerinä oli, että palkittava teko vahvistaa suomalaisen tekstiili- ja vaatetusteollisuuden imagoa ja saa aikaan myönteistä keskustelua.
Palkitut

2007  Seppälä Oy, Oman elämänsä supermalli –kampanja
2008 Jasmin Santanen, suunnittelija
2009 Teri Niitti, stylisti
2010  Makia Clothing, miesten vaatteisiin erikoistunut yritys
2011 Ahlskog Leather, nappa- ja mokkanahkojen valmistaja
2012 Royal Majestics Oy, muotialan yrityskiihdyttämö
2013 Pure Waste Textiles -yritys: valmistaa tekstiilijätteestä lankaa, josta valmistetaan jälleen kankaita, neuloksia ja niistä vaatteita ja asusteita.
Gündoğmuş

| Gündoğmuş |
| --- | --- |

 Gündoğmuş
 Koordinaatit: 36°48′N, 31°59′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Antalyan maakunta
Väkiluku (2019):  7 737
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gündoğmuş  on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gündoğmuşin väkiluku oli 7 737.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gündoğmuş Wikimedia Commonsissa
Vátos

| --- | --- |
Sijainti:  38°29′21″N, 26°17′11″E, Oinoússes Chíos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,386 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vátos (kreik. Βάτος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Oinoússeen saaren kaakkoispuolella, etelään Pasáksen saaresta. Saaren pinta-ala on 0,386 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Vátos kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Vátoksen länsipuolella sijaitsee pienempi Vatákin saari.
Giuseppe Iachini

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. huhtikuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Ascoli Piceno , Abruzzo, Italia
Lempinimi: Beppe
Seura
Seura:  Fiorentina
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1981–1987   1987–1989   1989–1994   1994–1996   1996–1997   1997–2000   2000–2001 |  Ascoli Calcio   Hellas Verona FC   ACF Fiorentina   US Città di Palermo   Ravenna Calcio   SSC Venezia   US Alessandria Calcio | 81 (9) 47 (1) 126 (2) 62 (1) 31 (1) 65 (0) 14 (0) |
Valmennusura
2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2007 2007–2008 2009–2010 2011 2011–2012 2012–2013 2013–2015 2016 2016 2017–2018 2018–2019 2019–2020 2021–:  SSC Venezia   AC Cesena   Vicenza Calcio   Piacenza Calcio   AC ChievoVerona  Brescia Calcio  Brescia Calcio  UC Sampdoria  AC Siena  US Città di Palermo  US Città di Palermo  Udinese  Sassuolo  Empoli  Fiorentina  Fiorentina
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Giuseppe Iachini (s. 7. toukokuuta 1964) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Maaliskuusta 2021 lähtien hän on toiminut Fiorentinan päävalmentajana.
Ura pelaajana

Iachini aloitti peliuransa kotikaupunkinsa seurassa Ascoli Calciossa tehden Serie A -debyyttinsä kaudella 1981/82 vasta 17-vuotiaana. Keskikentällä viihtynyt Iachini edusti Ascolia kuusi kautta, kunnes siirtyi 1987 Hellas Veronaan, josta ura jatkui 1989 ACF Fiorentinaan. Hän edusti firenzeläisseuraa viisi kautta ja pelasi yli 120 Serie A -ottelua seuran paidassa.
1994 Iachini siirtyi Fiorentinasta US Città di Palermoon, josta jatkoi 1996 Ravenna Calcioon. Hän pelasi pienissä italialaisseuroissa uransa loppuun, vuoteen 2001 saakka, jolloin Iachini ripusti nappulakengät naulaan Serie C1 -seura US Alessandria Calcion paidassa.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Serie B (2): 2008, 2014
Gümüşhacıköy

| Gümüşhacıköy |
| --- | --- |

 Gümüşhacıköy
 Koordinaatit: 40°51′N, 35°12′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Amasya
Hallinto:  
 – Pormestari:  Zehra Özyol
Väkiluku (2019):  23 402
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gümüşhacıköy on piirikunta ja kaupunki Turkin Amasyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gümüşhacıköyn väkiluku oli 23 402.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gümüşhacıköy Wikimedia Commonsissa
Vuoden asuntovaikuttaja

Vuoden asuntovaikuttaja on Rakennuslehden ja Suomen asuntotietokeskuksen jakama palkinto
Palkitut

1999 	VVO:n konsernijohtaja Ben Grass  ja asuntoministeri Pirjo Rusanen
2000 	Valtion asuntorahaston ylijohtaja Teuvo Ijäs  ja Suomen asuntomessujen toimitusjohtaja Erkki Kuoppamäki
2001 	toimittaja Anna-Liisa Mikkelä (Aktiiviset Seniorit ry) ja SATO:n toimitusjohtaja Matti Sarnela
2002 	kirjailija Kari Hotakainen
2003 	YIT-Yhtymä Oyj:n konsernijohtaja Reino Hanhinen
2004 	Kiinteistömaailma Oy:n toimitusjohtaja Paavo Aunola
2005 	diplomi-insinööri Risto Vahanen Vahanen-yhtiöt
2006 	Igglo Oy
2007   asuntoministeri Jan Vapaavuori
2008   Realia Group Oy:n toimitusjohtaja Risto Kyhälä
2009   Suomen asuntomessujen toimitusjohtaja Pasi Heiskanen
2010   Järvenpään Mestariasunnot Oy:n toimitusjohtaja Veikko Simunaniemi
2011   Helsingin kaupungin asuntotuotantotoimiston (ATT):n toimitusjohtaja Sisko Marjamaa
Vladimir Bron

Vladimir Akimovitš Bron (14. syyskuuta 1909 Mykolajiv – 1. lokakuuta 1985 Sverdlovsk) oli neuvostoliittolainen shakinpelaaja,  shakkitehtävien laatija ja shakkikirjailija. Lopputehtävien laatijana hän oli eräs Neuvostoliiton merkittävimmistä laatijoista. Hän sai tehtäväshakin suurmestarin arvon 1976.
Elämä ja shakkiura

Vladimir Bron syntyi juutalaiseen perheeseen Nikolajevissa (nyk. Mykolaiv), Khersonin liepeillä. Alue on nykyisin osa Ukrainaa. Koulutukseltaan hän oli tekniikan tohtori. Väiteltyään yliopistossa tohtoriksi hän loi pitkän tieteellisen uran teollisen keramiikan ja kuumuutta kestävien materaalien tutkijana. Varsinaisesti hänet tunnetaan shakkitehtävien laatijana. Bron oppi shakin säännöt nuoruudessaan. Jo varhaisella iällä hän kiinnostui tehtäväshakista. Hän voitti ensimmäisen kerran palkinnon tehtäväkilpailussa vuonna 1925.
Shakkitehtävien laadinnan arvonimet myönnetään niin sanottuihin FIDE-albumeihin päässeiden tehtävien perusteella. FIDE-albumi on kolmen vuoden ajanjaksolla julkaistujen valiotehtävien kokoelma. Tehtäväshakin suurmestarin arvoon vaaditaan vähintään 70 albumipistettä. Lopputehtävästä saa 1,67 pistettä ja muusta tehtävästä yhden pisteen. FIDE-albumin 2010-2012 julkaisun jälkeen Bronilla on virallisesti koossa 146,83 pistettä ja tällä pistemäärällä hän on 17. eniten albumipisteitä kerännyt laatija. Albumipistemäärän perusteella Bronille myönnettiin laadinnan suurmestarin titteli 1976. Laadinnan kansainvälisen mestarin arvon hän sai 1966. Laadinnan ohella Bron myös tuomaroi tehtäväkilpailuja. Hänelle myönnettiin 1956 niistä ansioista kansainvälisen tehtävätuomarin arvo.
Vladimir Bron kuoli lokakuussa 1985 Sverdlovskissa.
Elämä ja shakkiura > Laatijana

Bron laati pääasiassa lopputehtäviä, mutta hänen tehtävätuotantoonsa kuuluu myös joitakin mattitehtäviä ja apumatteja.
Elämä ja shakkiura > Kirjailija

Bron julkaisi vuonna 1969 kokoelman laatimiaan tehtäviä. Teos sisältää 150 lopputehtävää ja 90 muuta shakkitehtävää.
Izbrannie Etyudy i Zadachi (engl. Selected Problems and Studies, ven. "Избранные этюды и задачи") (1969).