stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perry Como
Ammattilaulaja

Como liittyi Freddy Corlenen yhtyeeseen Ohiossa vuonna 1933, kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi Ted Weemsin orkesteriin ja levytti ensimmäisen kerran. Heidän ensimmäinen oli "You Can't Pull the Wood Over my Eyes", levytys tapahtui Decca Records -yhtiössä. Weemsin hajottua 1942, Como siirtyi CBS-yhtiöön, missä hän lauloi muutamia vuosia ilman merkittävää menestystä. Tänä aikana hän päätti siirtyä takaisin parturiksi Canonsburgiin. Juuri ennen kuin hän oli lopettamassa laulajan uraansa, kaksi NBC:n tuottajaa tulivat ja houkuttelivat häntä jäämään showbisneksen pariin, NBC radio-ohjelmaan Chesterfield Supper Club, joka oli suosittu TV-ohjelma. Comosta tuli myöhemmin menestyksekäs esiintyjä teatterissa ja yökerho esiintymisissä.
Comon Chopinin poloneesiin perustuvan popballadin "Till the End of Time" levytys merkitsi hänen uransa alkua. Como oli ensimmäinen artisti, jonka kymmentä levyä myytiin yli miljoona kappaletta. Lisäksi hänen televisioshownsa saavuttivat enemmän katsojia kuin yhdenkään toisen vokalistin esiintyminen.
Como oli listattuna Joel Whiburnin kokoamissa Yhdysvaltain poplistoilla 14 kappaleen ykkössingleinä: "Till The End Of Time" (1945); Prisoner of Love" (1946); " Surrender" (1946); "Chi-Baba" (1947); "A-You're Adorable" (1949); "Hop-De-Doo" (1950); "If"(1951); Wanted (1954); "Hot Diggity (Dog Ziggity Boom)" (1956); "Round And Round "(1959) ja "Catch A Falling Star" (1958).
RIAA sertifioi Comon menestyskappaleen,"Catch a Falling Star" ensimmäiseksi kultalevyksi. Como voitti Grammy-palkinnon parhaana mies vokaaliesiintyjänä. Hänen viimeinen TOP 40 hitti oli Don McLeanin levyllä "And I love you so" vuonna 1973. Hän levytti monia laulualbumeja RCA-levy-yhtiössä vuosien 1952–1987 välisenä aikana ja teki lukuisia kultalevyjä.
1980-luvulla, levytysten ilmapiiri oli muuttunut huomattavasti RCA-levy-yhtiön aikaisemmista vuosista. Como oli levyttänyt kuuluisan joululaulun "Santa Claus is Coming to Town" vuonna 1959, kuuntelijat saattoivat kuunnella korvakuulokkeilla hänen nauruaan orkesterin soiton aikana. Myöhemmin levytystilaisuudet tulivat enemmän virallisiksi. Tästä syystä Como poistui studiolevytyksistä 1980-luvun alkupuolella. Hän palasi levyttämään albumin loppuun RCA-yhtiössä luotettavien ystävien ja Nick Perriton kanssa vuonna 1987. Hänen levytyksensä of "The Wind Beneath My Wings" oli ainakin elämäkerrallinen, päättäen pitkän ja menestyksekkään levytysuran. Como tuli levyttämään vielä kerran, vuonna 1994, yksityisesti, hänen tunnetussa joulukonsertissa Irlannissa. Como vastaanotti Grammy-palkinnon Elämänaikaisista saavutuksistaan vuonna 2001.
Televisiossa

Perry siirtyi tekemään elokuvia televisioon, kun NBC televisioi Chesterfield Supper Club radio-ohjelman 24. joulukuuta 1948. Hän siirtyi CBS:lle ja show’n nimi vaihtui Perry Como Show’ksi. Como juonsi tätä 15 minuutin varieteesarjaa maanantaisin, keskiviikkoisin, välittömästi seurasivat CBS relevisiouutiset. Comon 15 minuutin televisioshow jatkui läpi 1950-luvun alun. Vuonna 1955, The Perry Como Show siirtyi lauantai-illaksi ja pidentyi tunnin mittaiseksi. Vuonna 1959 Comon show siirtyi keskiviikkoiltaan, muuttuen Perry Comon Kraft Music Hall -nimiseksi seuraavan viiden vuoden ajaksi.
Comosta tuli suuripalkkaisin esiintyjä televisiohistoriassa siihen aikaan, tuloista mainittiin Guinnesin ennätysten kirjassa. Tässä Como kilpaili Jackie Gleasonin kanssa jota kutsuttiin "Jättiläisten taistoksi". Como voitti. Comolla oli lukuisia joulun televisio-ohjelmia, alkaen jouluaatosta 1948 ja jatkuen vuoteen 1994 saakka, kun viimeinen jouluohjelma oli nauhoitettu Irlannissa. Hänen viikoittaiset TV-sarjansa loppuivat 1963. Sitten Comon televisio-ohjelmat tulivat kahdesti kuussa, kuukausittain ja lopulta rajoitetusti erilaisina juhlapäivinä pääsiäisenä, kesäisin, kiitospäivänä ja jouluna loppuen vuonna 1987. Niitä oli nauhoitettu eri puolilla maailmaa, mm. Isossa-Britanniassa, Roomassa, Ranskassa, Pohjois-Amerikassa. Comon joulukonsertti 1994 Irlannissa oli hänen viimeinen jouluohjelmansa ja yleinen nauhoituksensa.
Kuolema

Como kuoli 12. toukokuuta 2001 kotonaan Jupiter Inlet Colonyssa Floridassa kuusi päivää ennen 89-vuotispäiväänsä. Hän kärsi viimeisinä elinvuosinaan Alzheimerin taudista.
Pitkäsoittoalbumit

1955 So Smooth
1957 We Get Letters
1958 When You come to the End of The Day
1959 Como Swings
1959 Seasons Greetings From Perry Como
1961 For the Young AT Heart
1961 Sing to Me Mr.C
1962 By Request
1962 The Best of Irving Berlin's Song from Mr.President
1963 The Songs I Love
1965 The Scene Changes
1966 The Lighter Latin
1966 Perry Como In Italy
1968 The Perry Como Christmas Album
1968 ´Look to Your Heart
1969 Seattle
1970 Perry Como In Person at the International Hotel, Las Vegas
1970 It's Impossible
1971 I Think of You
1973 And I Love You So
1974 Perry
1974 I Wish It Could
1975 Just Out of Reach
1977 The Best of British
1980 Perry Como
1981 Perry Como: Live on Tour
1983 So It Goes
1987 Today
1993 Yesterday&Today: A Celebration In Song
Elokuvat

Something for The Boys (1944)
Doll Face (1945)
If I'm Lucky (1946)
Words and Music (1948)
Televisio-ohjelmat

The Perry Como Show (1948–1963)
Perry Comon Joulu Itävallassa (1976)
Perry Comon kesä New Orleansissa (1976)
Perry Comon musiikkia Hollywoodista (1977)
Perry Comon Pääsiäinen merellä (1978)
Perry Como's Early American Christmas (1978)
Perry Comon Bahaman loma (1980)
Perry Comon Joulu Pyhässä Maassa (1980)
Perry Comon kesä San Fransciscossa
Perry Comon Ranskalais-Kanadalais Joulu (1981)
Perry Comon Pääsiäinen Guadalajarassa
Perry Comon Irlantilainen Joulu (1994)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perry Como Wikimedia Commonsissa
Pulisongit

Pulisongeilla eli poskiparralla tarkoitetaan korvien etupuolella kasvavaa ja hiusrajasta leuan takaosiin asti kasvavaa karvoitusta, jota esiintyy pääsääntöisesti miehillä. Viiksien tapaan pulisongeiksi sanotaan karvoitusta, jonka ympärillä kasvava karva on ajettu pois. Tämä antaa mahdollisuuden useisiin eri variaatioihin. Pulisongit olivat erittäin suosittuja varsinkin 1970-luvulla muun muassa Elvis Presleyn myötä. Pulisongit ovat olleet suosiossa myös rockabilly- ja rock and roll -muusikoiden piireissä aina 1950-luvulta lähtien.
Monet juutalaiset antavat pulisonkien kasvaa huomattavan pitkiksikin, näitä kutsutaan sanalla payot.
Keisari Vilhelm I
Kenraali Ambrose Burnside
Charles Darwin
Elvis Presley
Laulava ratikkakuski Aarne Tenkanen
Hasidi-juutalaisen payot-pulisongit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pulisongit Wikimedia Commonsissa
Ranskan 11. laskuvarjoprikaati

| 11>  laskuvarjoprikaati |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1999 -
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Osa joukkoa:  CFAT
Koko:  8 500 sotilasta
Tukikohta:  Balma, Toulouse
Vuosipäivät:  Saint-Michael, 29. syyskuuta
11. laskuvarjoprikaati (ransk. 11e Brigade Parachutiste, 11e BP) on Ranskan maavoimien yhtymä, joka koostuu pääosin jalkaväestä. Se kuuluu osaksi Ranskan maahanlaskujoukkoja ja on erikoistunut maahanlaskuihin ja ilmarynnäköihin. Divisioonan esikunta on Balmassa lähellä Toulousea. Prikaatin sotilaat käyttävät punaista barettia lukuun ottamatta muukalaislegioonan sotilaita, jotka käyttävät erikoisjoukkojen vihreää barettia.
Prikaati ylläpitää 11. rynnäkködivisioonan, joka muodostettiin 1961 lakkautetuista 10. ja 25. laskuvarjodivisioonista,  perinteitä.
Historia

11. rynnäkködivisioona perustettiin 1. toukokuuta 1961 10. ja 25. laskuvarjodivisioonien maahanlaskuosista. Divisioonaan liitettiin 9. siirtomaadivisioona 1. joulukuuta 1963, jolloin se nimettiin 11. divisioonaksi. Divisioonan toiminta alkoi heinäkuussa 1966 ilman divisioonajoukkoja. Siihen kuului kolme etäällä toisistaan olevaa prikaatia: 9. merijalkaväprikaati Saint-Malossa, 20. maahanlaskuprikaati Toulousessa ja 25. maahanlaskuprikaati Paussa.
Tukipataljoona perustettiin 1. helmikuuta 1964 Auchiin ja se vastasi lääkintä- ja muonahuollosta. Maaliskuussa 61. ilmakuljetusprikaati siirtyi Pauhun ottaen valvontaansa aiemmat kuljetuskomppaniat. Heinäkuussa 1966 divisioonan vahvuus ylitti 16 000 henkeä ja siihen kuului kaksi prikaati, jotka oli muodostettu viidestä rykmentistä.
11. divisioona lakkautettiin 1. huhtikuuta 1971, kun aloitettiin 11. laskuvarjodivisioonan muodostaminen Toulouseen. Divisioonasta poistui yksi prikaati ja samalla 20. ja 25. maahanlaskuprikaatit nimettiin uudelleen 1. ja 2. laskuvarjoprikaateiksi ja niihin liitettiin kumpaankin tukipataljoona. Kolmesta tukirykmentistä muodostettiin kaksi uutta. 17. laskuvarjopioneerirykmentti lakkautettiin.
Ranskan maavoimia uudelleen organisoitaessa vuonna 1999 divisioonasta muodostettiin 11. laskuvarjoprikaati Balmaan lähelle Toulousea. Prikaati osallistui yhdessä 2. muukalaislegioonan laskuvarjorykmentin kanssa Norsunluurannikolla operaatio Licorneen.
Prikaatin palvelus Afganistanissa osana Nato joukkoja alkoi vuonna 2006 ja se vapautui tehtävästä syyskuussa 2007. Divisioona on sen jälkeen ollut useaan otteeseen Afganistanissa.
Kokoonpano

11. laskuvarjoprikaati on Ranskan maavoimien ainoa laskuvarjoprikaati. Siihen ei kuitenkaan kuulu laskuvarjorykmenttejä, jotka on liitetty Ranskan asevoimien erikoisjoukkoihin. 2. merijalkaväen laskuvarjorykmentti on sijoitettu lähelle Réunion ja se on liitetty Intian valtamerelle sijoitettuihin joukkoihin.
Prikaati oli vuoden 2000 alussa sijoitettuna Lounais-Ranskaan lukuun ottamatta 2. muukalaislegioonan laskuvarjorykmenttiä, joka oli Calvissa Korsikalla. Prikaatin vahvuus on 8 500 henkeä ja siihen kuuluu kahdeksan rykmenttiä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:11th Parachute Brigade (France)
Käännös suomeksi
REC (elokuva)

| REC |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jaume Balagueró  Paco Plaza 
Käsikirjoittaja:   Jaume Balagueró  Luis A. Berdejo  Paco Plaza 
Tuottaja:  Julio Fernández
Kuvaaja:  Pablo Rosso
Leikkaaja:  David Gallart
Pääosat:   Manuela Velasco  Ferrán Terraza  Pablo Rosso   David Vert   Jorge-Yamam Serrano  Vicente Gil  Carlos Vicente  Maria Lanau 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:  Filmax International
Levittäjä:  Filmax (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   Italia 29. elokuuta 2007 (Venetsian elokuvajuhlat)  Espanja 23. marraskuuta 2007  Suomi 18. huhtikuuta 2008 
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  espanja
Budjetti:  2 000 000 dollaria
Tuotto:  32 492 948 dollaria
Seuraaja:  REC 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
REC on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut espanjalainen kauhuelokuva, jonka ovat ohjanneet Jaume Balagueró ja Paco Plaza.
Ohjaajat halusivat elokuvasta täysin erilaisen kuin mihin ihmiset ovat tottuneet.[lähde? ] Näyttelijöiksi valittiin ennestään tuntemattomia lukuun ottamatta toimittaja Ángelaa esittänyt oikea toimittaja.
Elokuva on saanut kolme jatko-osaa: REC 2 (2009), REC 3: Genesis (2012) ja REC 4: Apocalypse (2014).
Aiheesta on tehty yhdysvaltalaisia versioita: ensimmäiseen osaan perustuvat filmit  Karanteeni (2008) ja Karanteeni 2: Terminaali (2011).
Juoni

Pieni kuvausryhmä seuraa Barcelonan palokunnan yöllistä toimintaa. Kun hälytys soi, palomiehet Manu ja Álex lähtevät kuvausryhmän kanssa pelastamaan vanhaa naista tämän asunnosta. Ryhmän seuraan liittyy myös kaksi poliisikonstaapelia. Vanha nainen puree vanhempaa poliisimiestä kaulaan, jolloin syljen mukana levittyvä tauti pääsee valloilleen. Myös Álex saa pureman. Poliisit ovat eristäneet talon ulkopuolelta, koska sisällä epäillään olevan kemiallista virusta. Taloon saapuva terveystarkastaja kertoo, että eläinlääkärille oli tuotu koira, joka oli vaipunut koomaan. Koomasta herättyään koira oli ollut luonnottoman aggressiivinen ja oli hyökännyt muiden eläinten kimppuun.
Álex herää zombina ja yrittää purra sairaanhoitajaksi opiskeleva Guillemia. Muut pakenevat huoneesta ja jättävät Guillemin saastuneiden tapettavaksi, vaikkei tätä oltu purtu – terveystarkastaja ei halua ottaa riskejä. Toimittaja Ángela haastattelee seitsemänvuotiasta Jennifer-tyttöä ja tajuaa, että koira oli tämän. Tytöllä on risatulehdus, ja hänen äitinsä pitää tyttöä sylissään. Tyttö kuitenkin muuttuu pedoksi ja juoksee yläkertaan. Äiti kiinnitetään varmuuden vuoksi käsiraudoilla kaiteeseen, sillä Jennifer oli oksentanut äitinsä päälle verta. Manu, poliisi ja kuvaaja Pablo menevät tytön perään. Poliisi yrittää antaa tytölle ruiskeen, mutta Jennifer puree häntä. Manu ja Pablo juoksevat pakoon, ja Manu tappaa vanhan naisen lekalla.
Ángela yrittää saada Jenniferin äitiä pois käsiraudoista, mutta Manu estää häntä, kunnes infektion saaneet saavat turvaoven auki ja purevat äitiä. Ángela, Manu ja Pablo menevät erään keski-ikäisen talon asukkaan, Cesárin, asuntoon. Cesár kertoo, että terveystarkastajaa on purtu. Cesár keksii, että he voisivat paeta ylimpään kerrokseen, mutta terveystarkastaja saa purtua häntä. Ángela, Manu ja Pablo yrittävät päästä ylemmäs taloon. Ángela ja Pablo hakevat avaimia erään asukkaan asunnosta, ja Manu jää odottamaan käytävään. Kaksikko löytää avaimen, mutta Manu on saanut pureman.
Ángela ja Pablo etenevät ylimpään asuntoon. Ensimmäinen huone on täynnä sanomalehtiartikkeleita riivatusta tytöstä. Ángela löytää nauhurin ja kuuntelee sen Pablon kanssa. Heille selviää, että riivattu tyttö on juuri kyseisessä asunnossa. Katossa oleva luukku avautuu. Pablo kuvaa ullakkoa, ja jokin lyö kameraa niin, että sen lamppu hajoaa. Pablo laittaa päälle yökuvauksen, ja pian hän huomaa pedon. He piilottelevat pedolta pimeässä. Kaksikko yrittää ohittaa petoa, mutta he törmäävät johonkin ja aiheuttavat melua, jonka peto havaitsee. Pablo käskee Angelan juosta, ja peto tappaa Pablon vasaralla ja puree tätä. Angela yrittää olla huomaamaton makaamalla lattialla, mutta peto löytää hänet ja vetää jaloista toiseen huoneeseen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Manuela Velasco  | … |  Ángela Vidal   |
|  Ferran Terraza  | … |  Manu   |
|  Pablo Rosso  | … |  Pablo   |
|  David Vert  | … |  Álex   |
|  Jorge-Yamam Serrano  | … |  poliisi   |
|  Vicente Gil  | … |  poliisi   |
|  Carlos Vicente  | … |  Guillem Marimon   |
|  Maria Lanau  | … |  äiti   |
|  Claudia Silva  | … |  Jennifer   |
|  Carlos Lasarte  | … |  César   |
Arvostelut

Ilja Rautsi, Elitisti: 4/5
Otto Suuronen, V2.fi: 4/5 " [Rec] on yksinkertaisesti pelottavimpia elokuvia miesmuistiin."
Heidi Mikkola, Film-o-holic: 3/5
Pekka Suorsa, DVD-Opas: 4/5
Olli Sulopuisto, Muropaketti: 2/5
Ilja Malakeev, Fimikela: 4/5
Ragnar Sigurðsson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ragnar Sigurðsson
Syntymäaika: 19. kesäkuuta 1986
Syntymäpaikka: Reykjavik, Islanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 senttimetriä
Paino: 85 kilogrammaa
Seura
Seura: FK Krasnodar
Pelinumero: 27
Junioriseurat
–2004: Fylkir U19
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2006 | Fylkir | 38 | (2) |
| 2007–2011 | IFK Göteborg | 125 | (12) |
| 2011–2014 | FC Kööpenhamina | 69 | (4) |
| 2014– | FK Krasnodar | 56 | (2) |
Maajoukkue
| 2001– | Islanti U17 | 11 | (1) |
| 2004– | Islanti U19 | 5 | (2) |
| 2005– | Islanti U21 | 7 | (0) |
| 2007– | Islanti | 56 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. kesäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. kesäkuuta 2016.
Ragnar Sigurðsson (s. 19. kesäkuuta 1986 Reykjavik) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Ragnar pelasi Islannin pääsarjaseura Fylkirissä kausien 2004–2006 aikana yhteensä 38 liigaottelua, joissa teki kaksi maalia. Seuraavat viisi kautta hän edusti ruotsalaista IFK Göteborgia. Hän teki 12 maalia pelaamissaan 125:ssä Allsvenskan-ottelussa. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden 2007 ja Ruotsin cupin 2008. Hän pelasi Göteborgissa kolme Mestarien liigan ja neljä Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Ragnar Sigurðsson siirtyi 800 000 euron siirtosummalla FC Kööpenhaminaan kesällä 2011. Hän pelasi Tanskan Superliigassa kausien 2011–2014 aikana 69 ottelua, joissa teki neljä maalia. Hän voitti Tanskan cupin 2012 ja Tanskan-mestaruuden 2013. Hän pelasi kuusi ottelua Mestarien liigassa kaudella 2013–2014. Hän pelasi FC Kööpenhaminassa lisäksi seitsemän Mestarien liigan karsintaottelua ja 12 Eurooppa-liigan ottelua.
Ragnar siirtyi Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaan FK Krasnodariin kolmen miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2014. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän pelasi 26 sarjaottelua ja toisella 24. Hän on pelannut Krasnodarissa myös Eurooppa-liigan otteluita.
Maajoukkue

Ragnar Sigurðsson pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen A-maaottelunsa Islannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kanadaa vastaan elokuussa 2007. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 1–1-tasapeliin päättyneessä EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan syyskuussa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Tšekkiä vastaan marraskuussa 2014.
Ragnar on 9. kesäkuuta 2016 mennessä pelannut yhteensä 56 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut kaikkiaan 14 MM- ja 16 EM-karsintaottelua. Hän pelasi kaikki kymmenen EM-karsintaottelua Islannin selviytyessä vuoden 2016 EM-kilpailuihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ragnar Sigurðsson Wikimedia Commonsissa
Islannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Halldórsson |
2 Sævarsson |
3 Friðjónsson |
4 A. Guðmundsson |
5 Ingason |
6 R. Sigurðsson |
7 J. Guðmundsson |
8 Bjarnason |
9 Sigurðarson |
10 G. Sigurðsson |
11 Finnbogason |
12 Schram |
13 Rúnarsson |
14 Árnason |
15 Eyjólfsson |
16 O. Skúlason |
17 Gunnarsson |
18 Magnusson |
19 Gíslason |
20 Hallfreðsson |
21 Traustason |
22 Böðvarsson |
23 A. Skúlason |
Valmentaja Hallgrímsson
Radiojodi

Radiojodi on jodin radioaktiivinen isotooppi I-131. Sitä syntyy jonkin verran uraanin fissiossa, ja ydinvoimaloista sitä voi onnettomuustilanteissa myös levitä ympäristöön. Tällöin se voi radioaktiivisuutensa vuoksi olla vaarallista, mutta pieninä määrinä sitä voidaan käyttää myös hyväksi kilpirauhassyövän hoitoon.
Jodi-131:tä syntyy uraani-235:n fissiossa 2,8336 % fissiotuotteiden kokonaismäärästä. Ydinkokeissa,Tšernobylin ydinvoimaonnettomuudessa ja Hanford Sitessa sitä on levinnyt ympäristöön, mutta lyhyen puoliintumisaikansa vuoksi se hajosi nopeasti. Samasta syystä sitä ei myöskään ole ydinvoimaloiden käytöstä poistetuissa polttoainesauvoissa, toisin kuin isotooppia I-129, jolla on paljon pidempi puoliintumisaika.
Hajoaminen

Jodi-131 hajoaa lähettäen beetamiinus (β⁻)- ja gammasäteilyä. Sen puoliintumisaika on 8,07 vuorokautta. Hajotessaan se muuttuu ksenonin stabiiliksi isotoopiksi Xe-131:
{^{131}_{53}\mathrm {I} }\rightarrow \beta +{^{131}_{54}\mathrm {X} \mathrm {e} }.
Jodi-131:n hajoamisessa syntyvistä gammakvanteista valtaosa (81 %) on energialtaan 364 keV ja beetahiukkasista 89 %:lla on energiaa 606 keV.
Lääkinnällinen käyttö

Jodin ominaisuus on, että se hakeutuu kilpirauhaseen. Tätä ominaisuutta keksittiin jo 1960-luvulla hyödyntää kilpirauhassyövän hoidossa. Yleisin radiojodihoito on kilpirauhasen liikatoiminnan hoito. Suomessa sen osuus kaikista isotooppihoidoista on yli 50%. Kilpirauhasen syöpähoitojen osuus on noin 20 prosenttia. Molemmissa käytetään jodin isotooppia 131I.
Hoitoon tarvittava aine valmistetaan säteilyttämällä tietyn vahvuista jodiliuosta tarkkaan määrätty aika, jonka jälkeen se toimitetaan erikoiskuljetuksena kivestä tehtyyn ja lyijyllä päällystettyyn ja sisävuorattuun astiaan pakattuna hoitolaitokseen. Nämä kuljetukset ovat säteilevyytensä tähden etuoikeutettuja, ja ne siirretään lentoteitse valmistuspaikasta käyttöpaikkaan. Lentokentältä hoitolaitokseen radiojodipakkaukset kuljetetaan tapauksesta riippuen taksilla tai hoitolaitoksen autolla. Taksilla kuljetettaessa lentoyhtiö merkitsee pysyväismääräyksen mukaisesti rahtikirjan numeron kyseisen taksin kirjanpitoon.
Pilaantuvuutensa ja säteilyn vuoksi radiojodikuljetukset ovat etuoikeutettuja kuljetuksia, erityisesti siksi että lentokentillä ei ole tiloja tällaisten aineiden säilytykseen. Aikataulu on ensiarvoisen tärkeä, koska säteilyn voima vähenee koko ajan ja liuos on annettava potilaalle tarkkaan määrättynä hetkenä.
Syöpäpotilas juo liuoksen mahdollisimman tarkkaan, jopa tyhjentynyt jodiastiakin täytetään vedellä jonka potilas juo. Määräajan jälkeen potilas viedään mittauslaitteeseen joka lukee kilpirauhaseen kertyneen jodin säteilyarvot. Ne kertovat hoitavalle lääkärille miten rauhanen on puhdistunut syöpäsoluista. Hoidon kehittäneet lääkärit puhuivatkin "syöpäkudoksen pommittamisesta" säteilyllä. Nykyisin radiojodi annetaan suun kautta 131I-NaI kapselina sairaalassa.
Hoito on hyvin tarkkaa ja vaatii potilaalta tiukkaa yhteistyötä.
Potilaat eivät esimerkiksi saa hoidon aikana syödä fosforipitoisia ruoka-aineita kuten kalaa ja rapua. Naispuolisilla potilailla ehkäisyn tulee olla sataprosenttista, koska isotoopit voisivat vahingoittaa sikiötä.
Radiojodipotilaat säteilevät jonkin verran, ja siksi heidän käsittelynsä vaatiikin hoitohenkilökunnalta erityistä varovaisuutta lyijyesiliinoineen ja dosimetreineen.
Potilaat ovat yleensä omissa huoneissaan, heillä on varoitusmerkein varustetut omat astiat jotka pestään erillään muista sekä lyijykaapissa säilytettävä oma niin ikään lyijyrakenteinen yöastia, koska heidän erittämänsä säteilyn määrä mitataan tarkkaan. Mittauksen jälkeen eritteet ja ulosteet kerätään erityiseen mittalaittein varustettuun lyijyvuorattuun jätesäiliöön. Kun mittalaitteet ovat viikon ajan näyttäneet säteilyn laskeneen nollaan, säiliö voidaan tyhjentää viemäriverkostoon.
Hoito kestää vuosia mutta on yleensä hyvin tehokasta.
Rantahaka

Hotelli Leikari
Rantahaka on Kotkassa lähellä Haminan rajaa sijaitseva asuinalue. Lähimmät naapurikaupunginosat ovat Kotkan puolella Saksala ja Haminassa Neuvoton. Palveluihin ja alueella toimiviin yrityksiin kuuluvat Hotelli Leikari sekä Kyösti Suutari Oy:n ja V. A. Suutarin puutarhat.
Liikenne

Rantahaassa on osittain Haminan puolella sijaitseva tieliikenteen liittymä, jossa risteävät Helsingin ja Vaalimaan välinen valtatie 7, Helsingin ja Haminan välinen seututie 170 sekä Kotkan keskustan, Kouvolan ja Mikkelin välinen valtatie 15. Kotkan Kyminlinnan ja Rantahaan välillä valtatie 15 kulkee samassa väylässä valtatie 7:n kanssa moottoritienä.
Rantahaan pikavuoropysäkin kautta ajetaan Helsingin, Haminan, Lappeenrannan ja Joensuun välisiä vuoroja, yhteyksiä Kotkasta ja Haminasta Kouvolaan ja Lahteen sekä Kotkan ja Haminan välisiä seutulinjoja.
Kouvolan ja Kotkan sataman väliset taajamajunat pysähtyvät Tavastilan seisakkeella, josta on Rantahakaan noin viisi kilometriä matkaa. Noin 500 metriä Rantahaasta länteen sijaitsee Tavastilan tienhaara eli seututie 170:n ja Tavastilantien risteys, josta on paikallisbussilla yhteys Tavastilan seisakkelle.
Ray Barbee

Ray Barbee (s. 5. lokakuuta 1971) on yhdysvaltalainen ammattirullalautailija San Josésta, Kaliforniasta. Hän aloitti rullalautailun 1980-luvun puolivälissä ja osallistui merkittävästi lajin kehittämiseen vuosikymmenen lopulla ja seuraavan vuosikymmenen alkupuolella. Hän on lautaillut pääasiassa Powell Peralta - ja The Firm -rullalautamerkeille, sekä nykyisin Element Skateboardsille. Vans-kenkäyhtiö on tehnyt hänelle nimikkokengän.
Barbee on myös muusikko ja soittaa useita soittimia. Vuonna 2003 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä, joka sisältää jazz-vaikutteista instrumentaalimusiikkia. Kaksi vuotta myöhemmin seurasi täyspitkä albumi In Full View.
Aiheesta muualla

Independent Trucks: Ray Barbee (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ragga metal

Raggametal on metallimusiikin alalaji. Tyylissä metallimusiikkiin on yhdistetty jamaikalaisia soundeja. [lähde? ]
Usein raggametalissa on reggaetyyliä edustava laulaja. Raggametalin kärkinimiin kuuluvat mm. Skindred ja Anthirium. [lähde? ]