stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Hakamies

Harri Pekka Hakamies (s. 1953 Helsinki) on suomalainen folkloristiikan tutkija ja emeritusprofessori. Hän toimi Turun yliopiston folkloristiikan professorina vuodesta 2006 eläköitymiseensä saakka vuonna 2018.
Hakamies opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineena suomalainen ja vertaileva kansanrunoudentutkimus ja sivuaineena venäjän kieli ja kirjallisuus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1981 ja väitellyt filosofian tohtoriksi vuonna 1987 tutkimuksella Venäläisten sananparsien vaikutus karjalaiseen ja suomalaiseen sananparsistoon. Folkloristinen, tekstilingvistinen lähestymistapa yhdistyy hänen tutkimuksissaan kulttuurihistorialliseen ja kenttätutkimuksen näkökulmiin, jotka ovat kohdistuneet erityisesti Itä-Suomen ja Venäjän Karjalan kansankulttuureihin. Lukuisten tieteellisten artikkelien ohella hän on julkaissut muun muassa erillistutkimukset Venäjän-Taipaleelta Viinijärvelle. Erään karjalaisryhmän identiteetistä ja assimilaatiosta 1993 sekä Olga Fišmanin kanssa Unelma uudesta Karjalasta: Neuvosto-Karjala valokuvissa 1920- ja 1930-luvulla (Мечта о новой Карелии : Советская Карелия в фотографиях 1920-1930-х годов) (2007). Hän on toimittanut useita tieteellisiä kirjoituskokoelmia, muun muassa teokset Runo, alue, merkitys: kirjoituksia vanhan kansanrunon alueellisesta muotoutumisesta (1990), Näkökulmia karjalaiseen perinteeseen (1996) sekä Ison karhun jälkeläiset. Perinne ja etninen identiteetti yhteiskunnallisessa murroksessa (1998).
Pekka Hakamies on toiminut tutkijana Joensuussa ja hän on perinteentutkimuksen dosentti Joensuun yliopistossa ja folkloristiikan dosentti Helsingin yliopistossa. Hän on hoitanut professorin viransijaisuuksia kummassakin yliopistossa. Vuosina 1996-1999 hän johti kansainvälistä tutkimushanketta "Pohjois-Euroopan kansojen yhteisten sananlaskujen vertaileva tutkimus".
Hakamies kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2009. Hän toimi Kalevalaseuran puheenjohtajana kolme kautta vuosina 2016–2023.
Olga Oinas-Panuma

| Olga Oinas-Panuma> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.2023–  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 1999 (ikä 24–25) Pudasjärvi
Ammatti:  toimittaja, poronhoitaja
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Koulutus:  filosofian maisteri
Valiokunnat:  tulevaisuusvaliokunta (jäsen), työelämä- ja tasa-arvovaliokunta (jäsen), maa- ja metsätalousvaliokunta (varajäsen)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Olga Oinas-Panuma (s. 1999 Pudasjärvi) on suomalainen keskustalainen poliitikko ja kansanedustaja. Oinas-Panuma on Pudasjärven kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuuston jäsen sekä sen tulevaisuuslautakunnan jäsen. Siviiliammatiltaan Oinas-Panuma on toimittaja ja poronhoitaja. Hän opiskelee suomen kieltä ja politiikkatieteitä. Hän on filosofian maisteri. Oinas-Panuma valittiin eduskuntaan vuoden 2023 vaaleissa nuorimpana vaaleissa valittuna kansanedustajana. Oinas-Panuma on tulevaisuusvaliokunnan sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsen.
Koulutus

Olga Oinas-Panuma on opiskellut Oulun yliopistossa suomen kieltä ja on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Ura

Aikaisemmalta ammatiltaan Oinas-Panuma on talous- ja yhteiskuntatoimittaja. Tämän lisäksi hän on tehnyt töitä matkailualalla.
Nykyisin Oinas-Panuma toimii kansanedustajana, Pudasjärven kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuna sekä Kuntaliiton pienten kuntien neuvottelukunnan puheenjohtajana.
Vaalimenestys > Kuntavaalit

2021: 157 ääntä (Pudasjärvi, valittiin)
Vaalimenestys > Aluevaalit

2022: 895 ääntä (Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue, valittiin)
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2023: 5173 ääntä (Oulun vaalipiiri, valittiin)
Paul Thureau-Dangin

| Paul Thureau-Dangin |
| --- | --- |
 Paul Thureau-Dangin (Le Magasin pittoresque, 1894).
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1837 Pariisi
Kuollut: 24. helmikuuta 1913 (75 vuotta) Pariisi
Koulutus ja ura
 Nimikirjoitus
Paul Thureau-Dangin (14. joulukuuta 1837 Pariisi - 24. helmikuuta 1913 Pariisi) oli ranskalainen historioitsija ja Ranskan akatemian jäsen sekä sen pääsihteeri.
Thureau-Dangin sai juristin koulutuksen ja toimi tilintarkastajana Ranskan valtioneuvostossa, mutta eritoten hänet tunnetaan historiallisista teoksistaan. Hänen keskeisin teoksensa onkin Histoire de la Renaissance catholique en Angleterre au XIXe siècle ('Katolisen renessanssin historia Englannissa 1800-luvulla'). Tästä mahtavassa teoksessa kirjoittajan on todettu olevan oman aikansa Sainte-Beuve ja hänen teoksensa Port-Royal. Thureau-Dangin on kirjoittanut myös teoksen Monarchie de Juillet ('Heinäkuun monarkia'), joka julkaistiin 1884.
Poliittisesti Paul Thureau-Dangin on toisen polven katolinen liberaali. Hän ansaitsi yhteiskunnalliset kannuksensa toisen keisarikunnan lopun ja kolmannen tasavallan alun aikana. Hän profiloitui modernismin ja varsinkin tasavaltalaisen hallinnon kanssa kilpailukykyisen katolisuuden puolustajana.
Thureau-Dangin on haudattu Pariisin Cimetière du Montparnassen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian henkilötietorekisteri (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Camille Rousset | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 37 1893–1913 | Seuraaja: Pierre de La Gorce |
Pentaphragmataceae

| Pentaphragmataceae |
| --- | --- |
 Pentaphragma begoniaefolium
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Asterales
Heimo::  Pentaphragmataceae  J.Agardh
Suvut
 Pentaphragma Wall. ex G.Don 
Katso myös
   Pentaphragmataceae Wikispeciesissä   Pentaphragmataceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pentaphragmataceae on kasviheimo, joka kuuluu lahkoon Asterales. Heimossa on vain yksi suku (Pentaphragma), jonka 30 lajia kasvaa Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella.
Tuntomerkit

Pentaphragma-lajit ovat melko meheviä ruohoja, joiden varren tyvi on juurehtiva, ja joiden lehtiasento on kaksirivinen. Lehtilapa on epäsymmetrinen, tavallisesti sahalaitainen. Kukinto on viuhko (tavallisesti yksihaarainen kiemura), ja siinä on perättömät kukat, jotka ovat säteittäissymmetrisiä. Kukkapohjus on maljamainen hypanthium. Verholehdet ovat suhteellisen kookkaita ja huomiota herättäviä; kolme niistä on kahta muuta pienempiä. Terälehdet ovat enemmän tai vähemmän syväliuskaisia ja tavallisesti yhteenkasvaneita; niissä on reunasiivet. Heteet kiinnittyvät teriöön, ja ponnet avautuvat poispäin kukan keskustasta. Sikiäin on kehänalainen. Sikiäimen ja pohjusmaljan välissä on niitä yhdistäviä väliseiniä, joissa on mettä erittäviä koloja. Sikiäin muodostuu kahdesta tai kolmesta yhteen kasvaneesta emilehdestä. Vartalo on lyhyt ja luotti pallomainen. Hedelmä on marjamainen ja kehälehtien jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on tärkkelyspitoinen endospermi ja keskikokoinen tai lyhyt alkio. Kromosomiluku on n = 54–56.
Paguba

| Paguba Пагуба |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Luga
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Paguban valuma-alue
Pinta-ala:  429 km² 
Yhtyy:  Pljussa (200 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Bolšoje Klobutitskoje
 :  58°36′21″N, 29°32′12″E 
Laskupaikka:  Lyšnitsy
 :  58°31′44″N, 29°18′12″E 
Sivu-uomat:  Mšanka, Ostrovenka ja Osnitsa
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  noin 60 m mpy. 
Laskukorkeus:  43 m mpy.
Korkeusero:  noin 17 m
Pituus:  30 km 
Kaltevuus:  0,5 m/km
Muuta
Paguba (ven. Пагуба) on Luoteis-Venäjällä Leningradin alueella Lugan piirissä virtaava pieni sivujoki, joka yhtyy Pljussajokeen sen oikealta puolelta.
Joen kulku

Noin 30 kilometriä pitkä joki saa alkunsa pienestä järvestä Bolšoje Klobutitskoje, johon laskee ainakin kolme muuta ojaa. Joen varrella sijaitsee kylä Tološitsy (ven. Толошницы), jonka kohdalla länteen virrannut joki kääntyy kohti etelää. Se yhtyy Pljussaan Lyšnitsyn kylän (ven. Лышницы) lähellä noin 200 kilometriä Pljussan yläjuokskulla.
Valuma-alue ja sivujoet

Paguba sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussajoen sivujoki se on.
Sen valuma-alueen pinta-ala on 429 neliökilometriä . Joen pääuomaan yhtyy sivujokia, joista merkittävimmät on koottu alle taulukkoon. Ostrovenkan valuma-alueella sijaitsee paljon pieniä järviä.
| yhtyy Pljussaan (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mšanka (Peskovatka) | Мшанка (Песковатка) | 36 | 189 | 1 |
| 14 | Ostrovenka | Островенка | 23 | 110 | 1 |
|  | Asanov | Асанов |  |  | 1 |
| 21 | Osnitsa | Осница | 14 |  | 1 |

Lähteet: 1 =
Huomautuksia

↑  Teksti on osittainen käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Пагуба, jonka asiat on tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Orman oppivuodet

| Orman oppivuodet Jukka Orma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. huhtikuuta 2016
 Formaatti: CD, 2LP
 Tuottaja(t): Jukka Orma & Roni Martin
 Tyylilaji: rock, blues rock
 Kesto: 74.02
 Levy-yhtiö: TUM
Jukka Orman muut julkaisut
| Öisin olemme samanlaisia 2012 | Orman oppivuodet 2016 | Argentiinan Pusta 2021 |
Orman oppivuodet on Jukka Orman kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2016 levymerkillä TUM Records. Hän valmisteli levyä 24 vuotta. Orma on säveltänyt kaikki kappaleet sekä sanoittanut ne kolmea lukuun ottamatta.
Albumi on temaattisesti tunnustuksellinen teos taiteilijan vuosikymmeniä jatkuneesta päihteiden käytöstä. Orma on omistanut sen vaimolleen, kirjailija Anja Snellmanille, joka oli avaintekijä päihteiden jättämisessä vuonna 2005. Albumin takakannessa lukee: ”Omistettu Anjalle. Sä pelastit mut, olen sulle elämäni velkaa.”
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Jussi Niemi antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili Orman repertuaaria laajaksi kappaleiden kokoamiseen kestäneen ajan vuoksi, mutta sanoi kokonaisuuden pysyvän kasassa. Hän sanoi myös useiden kappaleiden olevan ”pilvenkatkuisia” ja psykedeelisiä, viitaten Orman nuoruusaikojen päihteiden käyttöön. Myös Savon Sanomien Rauli Karjalainen sanoi albumin olevan värikäs paletti, ja kehui Ormaa yhdeksi Suomen persoonallisimmista kitaristeista. Albumin heikkoutena hän piti Orman haluttomuutta karsia kappaleita. Helsingin Sanomien arvostelija piti albumin musiikillisesti rikkaasta äänimaisemasta, ja sanoi Orman kykenevän käsittelemään irtiottoa päihteistä älykkäästi ja huumorin keinoin, sekä sanoi hänen ansainneen ”uuden loppututkinnon”.
Kappaleet

Unikuvat – 4.11
Aamunkoiton maa – 4.45
Majakka – 3.57
Himon vallassa – 5.41
Yön mustat silmät – 4.48
Käärmeviinaa – 3.39
Laila – 5.06
Musta moottori – 3.42
Ihmisoikeuksien julistus – 3.33 (san. YK:n ihmisoikeuksien julistuksesta)
Xyneitä riittää – 3.58
Kenet vuuduu saa – 5.25
...Ja rukoillaan – 3.18
Bengali blues – 3.42
Kukkuluuruu – 4.17
Aavelaiva – 4.41 (san. Arto Melleri)
Supersihkoo – 2.46
Aika – 3.52
Kirsikkapuu – 2.41 (san. Jukka Orma & Timo Eränkö)
Muusikot

Jukka Orma – laulu, kitarat, sähkösitar, piano, Fender Rhodes -sähköpiano (”Kukkuluuruu”), basso (”Ihmisoikeuksien julistus” ja ”Kukkuluuruu”), vihellys, sakset ja symbaali (”Xyneitä riittää”), patarumpu (”Kukkuluuruu”)
Roni Martin – taustalaulu, Hammond-urut, Fender Rhodes -sähköpiano, piano (”Ihmisoikeuksien julistus”), vihellys, lyömäsoittimet
Eeva Koivusalo – basso
Anssi Nykänen – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Savon Sanomat: hyvä
Soundi:
Aiheesta muualla

Orman oppivuodet TUM Recordsin sivuilla
Pentti Kujala

Pentti Johannes Kujala (18. toukokuuta 1919 Isokyrö  – 13. heinäkuuta 2005)  oli suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa Panssarikoulun johtajana.
Kujalan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kujala ja Maija Soini. Hänen puolisonsa vuodesta 1946 oli Kerttu Sivuoja.
Kujala kävi 5/8 luokkaa Raahen Porvari- ja Kauppakoulua ja kauppaopiston, Kadettikoulusta hän valmistui 1949 ja suoritti esiupseerikurssin 1959. Talvisodassa Kujala toimi nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 68:ssa, jatkosodassa  nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 13:ssa ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 45:ssä. Hän haavoittui kolme kertaa ja oli 55% sotainvalidi.
Nuorempana upseerina 13. Prikaatissa Kujala toimi välirauhan aikana 1940–1941 ja Rajavartiorykmentti 1:ssä 1945–1947. Komppanianpäällikkö ja aliupseerikoulun johtaja  hän oli 1947–1952 ja Jääkäripataljoona 1:n koulutus- ja järjestelyupseeri 1952–1959. Panssariprikaatin  esikunnan koulutustoimiston päällikkönä Kujala toimi 1959–1966, Etelä-Suomen sotilasläänin koulutustoimiston esiupseerina 1966, Panssariprikaatin esikuntapäällikkönä  1966–1968 ja Panssarikoulun johtajana 1968–1970. Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkö Kujala oli 1970–1973 ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1973.
Kujala ylennettiin reservin vänrikiksi 1939, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1944, majuriksi 1959 ja everstiluutnantiksi 1966.
Peippo (täsmennyssivu)

Peippo tarkoittaa seuraavia:
peippo, varpuslintu
Sukunimi

Antti Peippo (1934–1989), elokuvaaja ja elokuvaohjaaja
Aune Peippo (1906–1983), kuvaamataidon opettaja ja kirjailija
Jussi Peippo (1933–1982), sisustusarkkitehti
Tuomas Peippo (s. 1968), rumpali
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Peippo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pentti Kotiranta

Pentti Olavi Kotiranta (28. heinäkuuta 1951 Kuusjärvi – 11. toukokuuta 2011 Vantaa) oli suomalainen pianisti ja urkuri.
Kotiranta kävi Kuopion Yhteiskoulun Musiikkilukion, jonka jälkeen hän jatkoi musiikinopintojaan Sibelius-Akatemiassa. Kotiranta suoritti Sibelius-Akatemiassa ylemmän kanttori-urkurin tutkinnon ja pianonsoiton opettajan tutkinnon vuonna 1978. Hän opiskeli lied-säestystä Sibelius-Akatemiassa Pentti Koskimiehen johdolla 1974–1980, Italiassa Giorgio Favaretton johdolla 1978, Erik Werban johdolla Itävallassa 1979 ja Sibelius-Akatemiassa 1986, sekä Itävallassa Ileana Cotrubașin johdolla 1988. Urkujensoittoa hän opiskeli Paavo Sointeen, Erkki Tuppuraisen ja Tauno Äikään johdolla sekä muun muassa Marie-Claire Alainin ja Gotthard Arnérin mestarikursseille.
Kotiranta toimi Kuopion konservatorion ja musiikkilukion opettajana 1964–1974, korrepetiittorina Sibelius-Akatemian oopperastudiossa 1976–1980 ja päätoimisena säestäjänä Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1978. Vuodesta 2002 alkaen hän toimi säestyksen lehtorina Sibelius-Akatemiassa.
Vuodesta 1976 alkaen Kotirannalla oli useita satoja konserttisäestystehtäviä kotimaassa ja ulkomailla. Hän esiintyi lied-pianistina, urkurina ja kamarimuusikkona tärkeimmillä kotimaisilla musiikkijuhlilla: Savonlinnan oopperajuhlilla, Joensuun laulujuhlilla, Joroisten Musiikkipäivillä, Lahden kansainvälisillä urkuviikoilla, Paraisten urkupäivillä, Kuopio tanssii ja soi -viikolla, Kangasniemen Musiikkipäivillä ja Ilmajoen Musiikkijuhlilla.
Kotiranta toimi liedsäestäjänä kesäkursseilla ja muun muassa Kim Borgin, Erik Werban, Jolanda di Maria Petrisin, Liisa Linko-Malmion ja Matti Lehtisen mestarikursseilla. Hän toimi säestäjänä myös muun muassa Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa 1978–1991, Timo Mustakallio -laulukilpailussa 1980–1993, ensimmäisessä ja toisessa Merikanto-laulukilpailussa sekä Toivo Kuula -laulukilpailussa 1987.
Kotiranta teki yli 20 levytystä ja satoja radionauhoituksia, joista noin on 350 kantanauhoja. Lisäksi hän esiintyi useissa suorissa radiokonserteissa.
Lehtosaari

Lehtosaari on seuraavien suomalaisten sukunimi:
Jukka Lehtosaari (1889–1939), kansanedustaja (SDP), SKP:n puheenjohtaja ja Neuvostoliittoon loikannut vasemmistopoliitikko
Markku Lehtosaari (s. 1947), matkailuyrittäjä ja kansanedustaja (kesk.)
Pekka Lehtosaari (s. 1961), elokuvakäsikirjoittaja, -ohjaaja ja ääninäyttelijä
Pentti Lehtosaari (s. 1967), jääkiekkoilija
Lehtosaari voi tarkoittaa myös paikkaa, esimerkiksi:
Lehtosaari, Kuopion Rönön kaupunginosassa sijaitseva saari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lehtosaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paco Sery

Paco Sery vuonna 2009.
Paco Sery (s. 1958 Abidjan) on norsunluurannikkolaissyntyinen rumpali.
Sery syntyi suurperheeseen; hänellä on 17 sisarusta. Hän on itseoppinut ja aloitti rumpujensoiton 10-vuotiaana. Hän jatkoi soittoa Norsunluurannikolla, kunnes matkusti vuonna 1980 Ranskaan, johon asettui. Kutsu Ranskaan oli tullut Eddy Louissilta levytyssessiota varten. Sery työskenteli genrerajojen yli lukuisten artistien, kuten Manu Dibangon, Claude Nougaron ja Nina Simonen kanssa. 1990-luvulla hän soitti Joe Zawinulin Syndicate-yhtyeessä. Zawinul on luonnehtinut häntä suurimmaksi rumpaliksi, jonka kanssa hän on koskaan soittanut.
Syksyllä 1998 Sery lähti The Zawinul Syndicatesta. Hän siirtyi levyttämään Eddy Louissin Sentimental Feeling - ja Flavio Boltron Road Runner -yhtyeiden kanssa. Pian tämän jälkeen hän kuitenkin alkoi johtaa omaa yhtyettään, jonka kanssa esiintyi pitkin Eurooppaa. Kesällä 2000 Sery esiintyi useilla jazzfestivaaleilla Pariisissa, Tabarkassa ja Brignolesissa. Debyyttialbumilleen leaderina hän kutsui vierailijoiksi Dianne Reevesin ja Angélique Kidjon. Vuonna 2003 Sery vei yhtyeensä festivaaliesiintymistä varten Etelä-Afrikkaan. Hän on vasenkätinen ja soittaa myös kalimbaa.
Peiponkaali

| Peiponkaali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ericales
Heimo::  Uuvanakasvit Diapensiaceae
Suku::  Peiponkaalit Galax
Laji::  urceolata
Kaksiosainen nimi
 Galax urceolata  (Poir.) Brummitt 
Katso myös
   Peiponkaali Wikispeciesissä   Peiponkaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peiponkaali (Galax urceolata) on uuvanakasvien (Diapensiaceae) heimoon, peiponkaalien (Galax) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Peiponkaali muistuttaa hieman samaan heimoon kuuluvaa Shortia galacifolia -lajia.
Peiponkaalilla on pitkä maassa suikertava juurakko, jonka avulla se voi levittäytyä laajaksikin kasvustoksi. Juuret ovat väriltään punaisia. Peiponkaalin lehdet kasvavat suikertavasta juurakosta ja sijaitsevat pitkien lehtiruotien päissä. Lehdet ovat ainavihantia, nahkamaisia, muodoltaan pyöreitä ja kiiltävänvihreitä. Peiponkaalin kukinnot ovat noin 5–12 cm pitkiä tähkämäisiä terttuja, jotka kasvavat lehdettömien, noin 20–40 cm korkeiksi kasvavien varsien päihin. Kukat ovat valkoisia ja kaksineuvoisia. Peiponkaali kukkii touko–kesäkuussa.
Peiponkaali kasvaa vuoristometsissä kosteusoloiltaan vaihtelevilla kasvupaikoilla. Peiponkaalia tavataan luontaisena Yhdysvalloissa.
Peiponkaalia kasvatetaan koristeellisena maanpeitekasvina puutarhoissa. Se kasvaa puolivarjossa tai täysin varjossa happamassa maaperässä sekä kuivalla että kostealla kasvualustalla. Kasvualustakseen peiponkaali tarvitsee runsasravinteista, hyvin vettä läpäisevää metsämaata.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Peiponkaali (Galax urceolata)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Galax urceolata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Galax urceolata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Galax urceolata (englanniksi)
Flora of North America: Galax urceolata (englanniksi)
Paco Sedano

| Paco Sedano |
| --- | --- |
 Paco Sedano
Henkilötiedot
Koko nimi:  Francisco Sedano Antolín
Syntynyt: 2. joulukuuta 1979 (ikä 44) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Futsalpelaaja
Lempinimi:  Paco
Pituus:  188 cm
Paino:  83 kg
Nyk. joukkue:  FC Barcelona Futsal
Sarja:  Primera División de Futsal
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
1998–1999 1999–2007 2007–:  Coslada Móstoles Barcelona
Maajoukkueet
:  Espanja
| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Maa:  Espanja> Miesten futsal. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kiinan Taipei 2004 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2005 |  |  |
|  Kultaa | Serbia 2016 |  |  |
Francisco "Paco" Sedano Antolín (s. 2. joulukuuta 1979 Madrid) on espanjalainen futsalmaalivahti, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa FC Barcelona Futsalia ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Oikeajalkainen Sedano on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa.
Sedano on edustanut FC Barcelona Futsalia vuodesta 2007 alkaen. Sitä ennen hän pelasi FS Móstolesissa vuodet 1999–2007 ja Autos García Cosladassa vuodet 1998–1999. Barcelonan riveissä Sedano on saavuttanut UEFA Futsal Cupin vuonna 2011, kaksi Espanjan mestaruutta ja kolme Espanjan cupia.
Sedano voitti Espanjan futsalmaajoukkueen kanssa kultaa vuoden 2004 MM-kilpailuista Kiinan Taipeissa. Hän oli mukana voittamassa kultaa myös vuosien 2005 ja 2016 EM-kilpailuissa.
Per se

Per se [per sē] on latinankielinen sitaattilaina, joka tarkoittaa asian tai ilmiön tarkastelua erikseen, vain omana itsenään. Saksankielinen ilmaus an sich ja englannin in itself tarkoittavat suunnilleen samaa.
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Paul Tibbitt

Paul Tibbitt on yhdysvaltalainen Annie-palkittu televisiokäsikirjoittaja, animaattori ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten työstään Paavo Pesusienen parissa.
Filmografia

Loose Tooth (1997)
Nightmare Ned (1997)
Catdog (1998)
Paavo Pesusieni (1999–)
Paavo Pesusieni – elokuva (2004)
Aiheesta muualla

Paul Tibbitt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Olga Kameneva

Olga Kameneva vuonna 1926
Olga Davidova Kameneva (o.s. Bronstein; 7. marraskuuta 1883 Janovka, Venäjän keisarikunta – 11. syyskuuta 1941 lähellä Orjolia, Neuvostoliitto) oli bolševikkivallankumouksellinen ja neuvostopoliitikko. Hän oli Lev Kamenevin ensimmäinen vaimo ja Lev Trotskin sisko.
Elämänvaiheet

Kameneva syntyi Janovkassa (nyk. Bereslavka) Ukrainassa vuonna 1883. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia ja hänen isänsä omisti maatilan. Olgan vanhempi veli oli Leon, joka myöhemmin tuli tunnetuksi paremmin nimellä Lev Trotski ja hän oli olennaisessa roolissa lokakuun vallankumouksessa. Olgan vanhemmat saivat yhteensä kahdeksan lasta, mutta näistä vain neljä selvisi hengissä aikuisuuteen asti. Olga oli erittäin läheinen veljensä Levin kanssa jo lapsena, mutta varsinkin aikuisena Olga seurasi Levin jalanjälkiä vasemmistolaisen politiikan pariin.
Ollessaan 19-vuotias Olga liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Pian tämän jälkeen hän meni naimisiin Lev Kamenevin kanssa, joka oli ollut pitkään mukana vasemmiston poliittisessa toiminnassa, eikä tämä myöskään kaihtanut radikaalejakaan keinoja poliittisessa toiminnassaan. Olga otti myös osaa opiskelijoiden mielenilmauksiin, joissa vastustettiin keisari Nikolai II:ta. Kuten monet muutkin mielenilmauksiin osallistuneet myös Olga pidätettiin ja vangittiin. Muutaman kuukauden vankeuden jälkeen hänet kuitenkin vapautettiin, mutta hän ei enää saanut jatkaa opintojaan yliopistossa. Tämän johdosta Olga muutti vuonna 1902 miehensä kanssa Pariisiin, jossa he tapasivat Vladimir Leninin ja tämän kumppanin Nadežda Krupskajan. Pariskunta päätti pian jättää Pariisin taakseen ja he muuttivat Geneveen, johon he asettuivat pidemmäksi aikaa ja perustivat perheen.