stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perkkaan kappeli
Kappelirakennus

Kappelin oli suunnitellut arkkitehti Berndt Blom, ja se rakennettiin pääosin vapaaehtoistyöllä. Tontin lahjoitti Kiinteistöosakeyhtiö M. G. Stenius, ja hirret saatiin Helsingistä Hallituskadun ja Kluuvikadun kulmasta puretusta hotellista Helsingin suomalaisen säästöpankin lahjoituksena. Alberga-Leppävaaran kirkonkannatusyhdistyksen ja Alberga svenska kyrkoföreningin omistama rakennus luovutettiin Espoon seurakuntien haltuun 1954. Kappelissa oli Anna Sahlsténin maalaama taulu Hyvä paimen vuodelta 1929.
Kirkon 6-äänikertaiset urut olivat kotoisin Tšekkoslovakiasta ja ne oli valmistanut Rieger-Kloss vuonna 1956. Tornissa oleva kello oli puolestaan kotoisin Tuusulan vanhasta venäläisestä sotilaskirkosta ja oli valettu Pietarissa vuonna 1899 pääasiassa ammusten hylsyistä ja tykinputkista.
Kappeli yritettiin sytyttää tuleen toukokuun lopulla 2009 ja juhannuksena 2009, mutta tuli saatiin molemmilla kerroilla sammumaan nopeasti.
Kappelirakennus > Tuhoutuminen

Kappeli tuhoutui täysin tulipalossa 14. huhtikuuta 2022. Pelastuslaitos sai hälytyksen noin klo 3.30. Palo oli pelastuslaitoksen ilmoituksen mukaan syttynyt rakennuksen ulkopuolelta ja levinnyt kattorakenteisiin, jotka sortuivat osittain. Aamulla kattorakenteita purettiin purkukouralla. Palosta ei aiheutunut henkilövahinkoja eikä tulipalo levinnyt viereiseen seurakuntataloon. Poliisi epäili tulipaloa tahallaan sytytetyksi ja tutki tapausta tuhotyönä, mutta tekijää ei saatu selville.
Uudisrakennus

Kun palaneen kappelin rauniot oli purettu ja tyhjä tontti odotti jatkotoimia, alettiin suunnitella uudisrakennusta. Leppävaaran seurakunnan seurakuntaneuvosto keskusteli maaliskuussa 2023 seurakunnan tilantarpeista ja kannatti yksimielisesti uuden kappelin rakentamista. Seurakunta käyttäisi uutta kappelia kirkollisiin toimituksiin, hautajaisiin, häihin ja kasteisiin sekä perhetoimintaan. Lisäksi tilaa tarvitsisivat vieraskieliset yhteisöt kokoontumisiin ja messujen järjestämistä varten. Kappelia voisivat käyttää myös muiden kuntien asukkaat, sillä sinne on hyvät julkisen liikenteen kulkuyhteydet. Uudisrakennuksen haluttiin olevan samaa kokoluokkaa kuin palanutkin kappeli, johon mahtui 80 henkilöä, mutta uudelta tilalta haluttiin esteettömyyttä.
Seurakuntaneuvosto ei voi päättää rakentamisen aloittamisesta eikä rahoituksesta, vaan uudisrakennusasiaa käsittelee ensin seurakuntayhtymä ja päätökset tekee yhteinen kirkkovaltuusto. Espoon yhteinen kirkkoneuvosto päätti helmikuussa 2024, ettei tuhoutunutta kappelia korvata uudisrakennuksella. Päätöstä perusteltiin sillä, että ei ollut oikea aika rakentaa uutta, kun Espoon seurakunnat joutui vähentämään toimitilojaan lähivuosina. Koska Leppävaaran seurakunnalla oli käytössään kirkko, kolme kappelia sekä tila lasten ja nuorten käyttöön, seurakunnan tilat katsottiin riittäviksi. Jos Perkkaan kappelin tontille joskus rakennetaan, toivottiin tutkittavan mahdollisuutta saada uudisrakennuksesta toimitilaa kirkolliseen käyttöön.
Aiheesta muualla

Leppävaaran ensimmäinen kirkko - Espoon perinneseura
Pohjoinen pallonpuolisko

Pohjoinen pallonpuolisko keltaisella. Karttaan ei ole merkitty Etelämannerta.
Kartassa keskellä Pohjoisnapa ja Pohjoinen jäämeri, vasemmalla Pohjois-Amerikka, alhaalla Pohjois-Afrikka ja oikealla Euraasia.
Pohjoinen pallonpuolisko on maapallon päiväntasaajan pohjoispuolinen osa. Pohjoinen pallonpuolisko kattaa suurimman osan maapallon maa-alueista ja 88–90 prosenttia väestöstä.
Maanosista pohjoiseen pallonpuoliskoon kuuluvat kokonaan vain Pohjois-Amerikka ja Eurooppa. Aasiakin on melkein kokonaan pohjoisella pallonpuoliskolla joitain Kaakkois-Aasian, pääasiassa Indonesiaan kuuluvia saaria lukuun ottamatta. Afrikasta on pohjoisella pallon­puoliskolla noin kaksi kolmas­osaa, muun muassa koko Sahara. Oseaniasta pohjoisella pallonpuoliskolla on vain muutama saari Tyynellä valtamerellä. Etelä-Amerikassakin vain muutama valtio sijaitsee kokonaan tai edes osittain pohjoisella pallonpuoliskolla. Australia ja Antarktis ovat kokonaan eteläisellä pallonpuoliskolla.
Kun pohjoisella pallonpuoliskolla on kesä, eteläisellä pallonpuoliskolla on talvi. Kun Suomessa on juhannus, Aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille.
Olli Pahkala

Olli Pahkala on suomalainen autosimulaattorikilpailija. Häntä pidetään yhtenä lajin parhaista kuljettajista.
Pahkala oli yksi neljästä suomalaisesta kilpapelaajasta, jotka olivat mukana Formula E -sarjan järjestämässä Visa Vegas eRace -tapahtumassa vuonna 2017. Pahkala toimi tapahtumassa Mahindra Racingin kanssa yhteistyössä. Pahkala nappasi kilpailussa voiton alustavasti itselleen. Kisatuomariston mukaan pelissä oli  kuitenkin ollut tekninen vika, jonka ansiosta Pahkala oli päässyt käyttämään autossaan fanboost-toimintoa sallittua pidempään. Pahkalalle tuomittiin 12 sekunnin aikasakko, mikä pudotti hänet kilpailun kärjestä kolmannelle sijalle. Samalla Pahkalan palkintopotti putosi 50 000 dollariin.
Visa Vegas eRacen jälkeen Pahkala on kilpaillut F1 Esports -sarjassa vuonna 2017 ja 2018. Hän oli yksi kolmesta suomalaisesta, joka valittiin F1 Pro Draft -tilaisuudessa viralliseen Formula 1 -talliin edustamaan heitä F1 Pro -sarjassa vuonna 2018. Vuorolla 7/27 Pahkala valittiin McLaren F1 -talliin. Pahkalan alkukausi joutui aallokkoon kalusto-ongelmien myötä, mutta myöhemmin hän väläytteli vauhtiaan esim. Singaporen osakilpailussa nousten viimeisestä ruudusta kahdeksanneksi.
Pahkala kuuluu McLaren F1 -tallin lisäksi Team Redlineen, joka on yksi maailman menestyneimmistä Sim Racing -talleista. Pahkalan rooli Redlinessä on kuljettaja ja manageri.[lähde? ]
Ammatiltaan Pahkala on lennonjohtaja.
Aiheesta muualla

Pahkalan F1 Esports profiili
McLaren Shadow (Arkistoitu – Internet Archive)
Osin kirkko

Osin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Osin kirkko, kirkko Osin kunnassa Norjassa
Osin kirkko, kirkko Rakkestadin kunnassa Norjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Osin kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peter Manfredo Jr

Peter Manfredo Jr. (s. 26. marraskuuta 1980) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hänen shortseissaan on yleensä italian lippu, mikä korostaa hänen italialaisia juuriaan. Tästä huolimatta hän edustaa nyrkkeilyssä Yhdysvaltoja. Hän oli mukana Contender - Haastaja tosi-tv-ohjelmassa.
Taustaa

Peterin isä on Peter Manfredo vanhempi, joka on entinen potkunyrkkeilyn maailmanmestari ja entinen nyrkkeilijä itsekin.
Ura

Peter voitti kaikki 21 ensimmäistä otteluaan. Hän voitti näistä otteluista kolme titteliäkin: EBA:n ylemmän välisarjan tittelin, IBU liiton ylemmän keskisarjan tittelin ja WBO NABO:n ylemmän välisarjan tittelin.
Contender - Haastaja

Haastajassa Peter päätyi idän joukkueeseen. Hän kohtasi kisan ensimmäisellä viikolla lännen joukkueen Alfonso Gomezin. Peter hävisi tämän ottelun tuomarien yksimielisellä päätöksellä. Kun Jeff Fraza lähti kisasta vesirokon takia, muut kilpailijat äänestivät Peterin takaisin. Peter kohtasi Miguel Espinon viisi eräisessä sodassa, jonka Peter voitti pistein 48-47.
Kisan toisella kierroksella Peter kohtasi Joey Gilbertin. Ottelu oli tasainen, mutta päättyi kokeneemman Peter Manfredon voittoon.
Semi-finaaleissa Peter kohtasi Alfonson 7-eräisessä uusintaottelussa. Peter vei ainoasta kukistajastaan täpärän voiton. Peter kohtasi Haastajan 7-eräisessä finaaliottelussa Sergio Moran. Ottelu päättyi Moran yksimieliseen voittoon. Peter ja Mora ottelivat Haastajan mestaruudesta 8-eräisessä uusintaottelussa,joka käytiin Los Angelesin Staples Centerissä. Mora voitti ottelun ei-yksimielisin pistein.
Haastajan jälkeen

Peter voitti seuraavat kaksi otteluaan Scott Pembertonia ja Joe Spinaa vastaan. Tämän jälkeen hän kohtasi Joe Calzaghen WBO:n maailmanmestaruusottelussa. Peter hävisi ottelun 3. erän tyrmäyksellä.
Ensimmäisen maailmanmestaruusottelunsa jälkeen Manfredo kohtasi kehienkiertolaisen Ted Mullerin ja David Banksin, joka oli myöhemmin mukana Haastajan kolmannella kaudella. Manfredo kukisti molemmat.
Manfredon uran seuraava tappio tuli entistä IBF:n ja IBO:n maailmanmestaria Jeff Lacya vastaan. Tasainen ottelu päättyi Lacyn pistevoittoon.
Manfredo otti kolmen ottelun voittoputken kukistamalla Shane Benfieldin, Luis Lopezin ja Donny McCraryn. Viimeksi mainittu oli mukana Haastajan kolmannella kaudella. Voitot veivät Manfredon IBO:n maailmanmestaruusotteluun. Vastustajana oli Haastajan kolmannen kauden voittaja, australialainen Sakio Bika. Manfredo lähti tappelemaan tappelijaa vastaan ja taipui kolmannessa erässä tyrmäystappioon.
29.1.2010 Manfredo Manfredo otteli Matt Vandaa vastaan NABF:n keskisarjan mestaruudesta. Hän voitti tämän ottelun yksimielisesti.
Manfredo kohtasi Angel Hernandezin 22.5.2010. Ottelussa on panoksena IBO:n keskisarjan mestaruus. Manfredo vei ottelun kymmennennen erän tyrmäyksellä.
12.11.2010 Manfredo tyrmäsi Jhon Berrion.
14.1.2011 Manfredo kukisti Daniel Edouardin 10-eräisessä ottelussa yksimielisin tuomaripistein.
19.11.2011 Manfredo pääsi toista kertaa ottelemaan suuren liiton maailmanmestaruudesta. Tällä keraa panoksena oli WBC-liiton keskisarjan vyö. Vastustajana oli kukistamaton Julio Cesar Chavez Jr(43(30)-0-1). Chavez voitti ensimmäiset kolme erää,mutta Manfredo tasoitti tilannetta neljännessä. Viidennessä erässä Chavez moukaroi Manfredoa isoilla iskusarjoilla ja tuomari keskeytti ottelun. Manfredo ilmoitti vetäytyvänsä nyrkkeilystä ottelun jälkeisessä lehdistötilaisuudessa.
29.11.2012 Manfredo teki paluun kehään otellen painoluokkaa ylempana. Manfredo kohtasi kokeneen Rayco Saundersin. Manfredo voitti ottelun yksimielisin tuomariäänin. Paluu jatkui maaliskuussa 2013 kun Manfredo kohtasi Haastajan toisen kauden kilpailijan Walter Wrightin. Manfredo voitti ottelun ylivoimaisesti pisteillä.
Heinäkuussa 2013 Manfredon ystävä ja Haastajan toisen kauden kilpailija Gary "Tiger" Balletto halvaantui pudottuaan trampoliinilta. Ystävänsä kunniaksi Manfredo päätti nousta vielä kertaalleen kehään, yllään Balleton nyrkkeilyshortsit. Ottelu käytiin 22.11.2013 ja vastustajana oli Richard Gingras. Hän oli mukana haastajan neljännellä kaudella. Gingras satutti Manfredoa useasti ottelun aikana, mutta lopulta kokeneempi Manfredo tyrmäsi Gingrasin ottelun 8. erässä.
Voitetut Mestaruudet

EBA, ylempi välisarja
International Boxing Union (IBU), ylempi välisarja
WBO NABO, ylempi välisarja
Interim NABF, ylempi keskisarja
NABF, keskisarja
International Boxing Organisaton (IBO), keskisarja
Manfredon kohtaamat Haastajan kilpailijat

1.Kausi
Alfonso Gomez
Joey Gilbert
Miguel Espino
Sergio Mora
Anthony Bonsante
2. Kausi
Grady Brewer
Walter Wright
3. Kausi
David Banks
Donny McCrary
Sakio Bika
4.Kausi
Richard Gingras
Osikonmäki

Osikonmäki on kylä Rantasalmella. Vuonna 2002 se valittiin Etelä-Savon vuoden kyläksi. Tyypillistä Suur-Saimaan seudun viljelysmaisemaa edustava Osikonmäki on myös yksi Ympäristöministeriön määrittelemistä valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista.
Osimon sopimus

Osimon sopimus allekirjoitettiin vuonna 1975 Italian ja Jugoslavian välillä Osimon kaupungissa Italiassa. Sopimuksella jaettiin Triesten vapaa-alue, joka sijaitsi näiden kahden maan rajalla Adrianmeren rannikolla.
Sopimuksen jälkeen Italiassa oli sloveenivähemmistö ja Jugoslaviassa (myöhemmin Sloveniassa) italialaisvähemmistö, ja näiden asemasta ja omaisuudesta on käyty kiistoja jatkuvasti Jugoslavian hajoamissotien jälkeen.
Nürnberg

| Nürnberg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Nürnberg
 Koordinaatit: 49°27′N, 11°5′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Mittelfranken
Piirikunta:  piiritön kaupunki
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marcus König (CSU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  186,38 km²
Korkeus:  309 m
Väkiluku:  511 628 (2 016)
 – Väestötiheys:  2745 as./km²
 
 www.nuernberg.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nürnberg on kaupunki Saksan Baijerissa. Se kuuluu Mittelfrankenin hallintopiiriin. Nürnberg on piiritön kaupunki, eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2015 väestönlaskennassa siellä oli 526 920 asukasta. Nürnberg on Münchenin jälkeen Baijerin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunkiin kiinnikasvaneiden Fürthin, Erlangenin ja Schwabachin kaupunkien kanssa Nürnberg muodostaa Pohjois-Baijerin taloudellisen ja kulttuurisen keskuksen, jonka piirissä asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Nürnbergin metropolialueella asukkaita on yhteensä noin 3,5 miljoonaa.
Nürnberg tunnetaan esimerkiksi natsi-Saksan sotarikollisia tuominneesta Nürnbergin oikeudenkäynnistä sekä Wagnerin oopperasta Nürnbergin mestarilaulajat, mutta sillä on myös pitkä historia Rooman valtakunnan ajoista lähtien. Saksassa Nürnberg tunnetaan myös joulukaupunkina, ja kaupungissa järjestettäville joulumarkkinoille saapuukin vuosittain noin kaksi miljoonaa turistia.
Maantiede

Nürnberg on levittäytynyt 115-kilometrisen Pegnitzjoen molemmille puolille. Pegnitz saa alkunsa noin 80 kilometriä koilliseen Nürnbergistä ja halkoo kaupunkialueen noin 14 kilometrin matkalta idästä länteen. Nürnbergin maaperä on hiekkakiveä. Kaupungista pohjoiseen sijaitsee Fränkische Schweiz, Frankenin Sveitsi, noin 600 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoava vuoristo.
Pinta-alaltaan Nürnbergin kaupunki on 186,38 neliökilometrin suuruinen. Kaupungin nykyinen hallinnollinen jako on peräisin vuodelta 1995. Hallintouudistuksen myötä Nürnbergin 87 piiriä lakkautettiin ja niistä muodostettiin viisi uutta kaupunkipiiriä. Hallintotekniset kaupunkipiirit rajoittuvat kuitenkin vain virallisiin yhteyksiin. Nürnbergin asukkaat määrittelevät kaupungin edelleen perinteisten kaupunginosien mukaan.
Historia

Ensimmäinen maininta Nürnbergistä on kirjoituksessa vuodelta 1050, mutta kaupunkiin oli jo kymmenisen vuotta aikaisemmin rakennettu linna.
Vuosina 1050–1571 Nürnberg oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan merkittävimpiä kaupunkeja, jossa keisarikunnan valtiopäivät ja hovi kokoontuivat Nürnbergin linnassa. Vuonna 1219 Saksan Fredrik II teki kaupungista keisarillisen vapaakaupungin. Augsburgin ohella se oli merkittävä kauttakulkupaikka Italian ja Pohjois-Euroopan väliselle kaupalle.
1400- ja 1500-luvuilla Nürnberg oli saksalaisen renessanssin keskus. Vuonna 1525 Nürnbergistä tuli protestanttinen kaupunki. 30-vuotisen sodan jälkeen kaupunki hiipui, mutta nousi taas 1800-luvulla teollistumisen myötä. Saksan ensimmäinen rautatie Nürnbergistä Fürthiin avattiin vuonna 1835.
Vuosina 1933–1938 Nürnbergissä pidettiin NSDAP:n vuotuiset puoluepäivät, koska kaupunki muistutti natseja Saksan muinaisesta mahdista. Niitä varten rakennettiin puoluepäiväalueeksi (Reichsparteitagsgelände) kutsuttu tapahtumakeskus. Albert Speer suunnitteli sinne paraateja varten Zeppelinfeldin puhujakorokkeen, joka oli Pergamonin alttarin innoittama. Nykyään sitä käytetään Norisringin katuradan katsomona. Ludwig ja Franz Ruff rakensivat lähettyville Colosseumia mukailevan kongressihallin, joka jäi keskeneräiseksi.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Yhdysvaltojen joukot valloittivat Nürnbergin, ja siellä järjestettiin Nürnbergin oikeudenkäynti sotarikollisten tuomitsemiseksi.
Kulttuuri

Nürnberg oli renessanssiajan kuuluisan taidemaalarin Albrecht Dürerin kotikaupunki. Talo, jossa hän asui vuosina 1509–1528, on nykyään museo ja suosittu nähtävyys.
Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa kirkot Frauenkirche ja St. Sebald sekä Nürnbergin vanhankaupunginportti Tiergärtnertor.
Paikalliset piparkakut (Nürnberger Lebkuchen) ovat saaneet EU:n nimisuojan.
Kulttuuri > Olutkellarit

Nürnbergin alla on hiekkakiviseen kallioon louhittuja kellareita, joita aikoinaan on käytetty oluen panemiseen ja säilytykseen. Myöhemmin kellarit menettivät merkityksensä valmistustekniikan kehittyessä. Nürnbergissä on sanonta: ”olut pelasti heidän henkensä”. Ilman näitä vanhoja olutkellareita olisi suuri osa Nürnbergin asukkaista kuollut toisen maailmansodan aikaisissa pommituksissa. Valtaosa Nürnbergistä pommitettiin maan tasalle. Kuitenkin todella vähän ihmisiä kuoli pommitusten aikana, sillä he olivat kaupungin alla olevien olutkellarien suojassa.
Urheilu

Jääkiekkojoukkue Nürnberg Ice Tigers pelaa Saksan korkeimmalla tasolla Deutsche Eishockey-Ligassa.
Kaupungin perinteikäs jalkapallojoukkue 1. FC Nürnberg pelaa Saksan 2. Bundesligassa.
Liikenne

Nürnbergissä kulkee metro (U-Bahn) ja S-Bahn-paikallisjunajärjestelmä. Tärkein kaukojunien asema on Nürnbergin päärautatieasema. Nürnbergissä on myös lentoasema.
Talvinen näkymä Nürnbergin yli.
Zeppelinfeldin puhujakoroke toimi Hitlerin juhlapuheiden näyttämönä Nürnbergin puoluepäivillä.
Nürnberger Lebkuchen
Pia-surmat

Pia-surmiksi kutsutaan kahta 1990-luvulla Pohjanmaalla tapahtunutta henkirikosta. Lehdistössä tapausta kutsuttiin tällä nimellä, koska molemmat uhrit olivat Pia-nimisiä. Molempien ruumiit löydettiin vedestä, toinen vasta kuuden kuukauden kuluttua surmasta.
5. lokakuuta 1991 Vassorinlahdesta, Mustasaaren edustalta löydettiin nuoren Pia Kristiina Kurun (s. 13. elokuuta 1974) ruumis. Hänen henkilöllisyytensä ja kuolinsyynsä selvitettiin pian. Poliisi ei saanut tappajaa heti kiinni, ja tämä ehtikin surmata ennen kiinnijäämistään vielä toisen tytön, Pia Töylin vuonna 1994. Toisen uhrin ruumis löydettiin Hirvijärven tekoaltaasta Nurmosta. Tytöt olivat yrittäneet liftata, ja mies surmasi molemmat samalla tekotavalla. Taustalla oli ilmeisesti seksuaalinen motiivi. Tapausten selvitystyö kesti vuosia.
Tapahtumat > Pia Kurun surma

Isokyröläinen 17-vuotias Pia Kuru lähti perjantaina 4. lokakuuta 1991 viettämään iltaa ravintola Paukavuoreen Nurmoon, josta hän myöhemmin saman illan aikana siirtyi tuttaviensa luokse Seinäjoelle. Muuan pyöräilijä näki Pia Kurun Seinäjoella lähellä Murron tasoristeystä liftaamassa Isonkyrön suuntaan kello 23.50, mikä oli viimeinen havainto hänestä elossa. Varhain seuraavana aamuna Mustasaaren Vassorinlahdella kalastaja kiinnitti huomionsa vedessä olleeseen myttyyn, joka osoittautui nuoren tytön ruumiiksi, ja ilmoitti löydöstään poliisille. Välittömäksi kuolinsyyksi todettiin kuristuminen. Sunnuntaiaamun lehdet kertoivat merestä löytyneestä tuntemattomasta vainajasta, ja sen perusteella Pia Kurun omaiset ottivat yhteyttä viranomaisiin. Poliisi kuulusteli kaikki henkilöt, jotka olivat olleet tekemisissä Pia Kurun kanssa hänen katoamisiltanaan, sekä ruumiin löytöpaikan lähiympäristön asukkaat. Muutaman Vassorinlahden lähistöllä olleen talon asukkaat kertoivat kuulleensa surmayönä epätavallisen kovan auton äänen. Rikoksen selvittämiseen haettiin vihjeitä muun muassa Poliisi-TV:n kautta, mutta tapaus pysyi selvittämättömänä.
Tapahtumat > Pia Töylin surma

Kolme vuotta myöhemmin, 11. lokakuuta 1994, Ilmajoen poliisille tehtiin katoamisilmoitus 20-vuotiaasta Pia Töylistä, joka oli hävinnyt jäljettömiin lähes kaksi viikkoa aiemmin. Pia Töyli oli työskennellyt au pairina Italiassa ja puhunut useaan otteeseen, myös juuri ennen katoamistaan, aikeistaan lähteä takaisin Italiaan. Hänen passinsa ja rahansa olivat kuitenkin kotona. Katoamisiltanaan 30. syyskuuta Pia Töyli oli käynyt ystävänsä kanssa ilmajokelaisessa ravintolassa, ja sieltä hän oli jatkanut matkaansa yksin Seinäjoelle. Viimeinen havainto hänestä oli, kun hänen oli nähty nousevan amerikkalaismalliseen pakettiautoon ravintola Wall Streetin edessä Seinäjoen keskustassa. Lähes kuuden kuukauden kuluttua, 26. maaliskuuta 1995 ulkoilijat löysivät Hirvijärven tekojärvestä Nurmosta puolipukeisen, jo mätänemistilassa olleen ruumiin, jonka henkilöllisyys varmistettiin hammas- ja oikeuslääketieteellisellä tutkimuksella. Uhrille oli tehty seksuaalista väkivaltaa, ja varmuus saatiin myös siitä, että uhri ei ollut kuollut hukkumalla.
Tapahtumat > Epäillyn kiinniotto

Sattumoisin noin kuukausi Pia Töylin katoamisen jälkeen keskusrikospoliisi järjesti väkivaltarikosten tutkintakurssin, jolla oli luennoitsijoina kolme yhdysvaltalaisen FBI:n agenttia. Heidän aiheenaan oli fyysinen ja seksuaalinen väkivalta rikosanalyysin näkökulmasta, painotuksena profilointi. Yksi FBI:n luennoitsijoista mainitsi, että kerran kiinni jäänyt seksuaalirikollinen on todennäköisesti syyllistynyt kymmeneen muuhun samankaltaiseen rikokseen, joista hän ei ole jäänyt kiinni. Kurssilla mukana olleen, Pia Kurun ja Pia Töylin tapauksia selvittäneen rikosylikonstaapelin mieleen muistui tässä tilanteessa vuonna 1968 syntynyt isokyröläismies, joka oli vuonna 1989 syyllistynyt väkisinmakaamiseen Ylihärmässä ja vuonna 1994 väkisinmakaamisen yritykseen Kurikassa. Mies oli todistettavasti ollut autolla liikkeellä Pia Kurun katoamisyönä, sillä Liikkuvan poliisin partio oli tuolloin kirjoittanut hänelle liikennesakon.
Tammikuussa 1995 poliisi otti kyseisen miehen kiinni ja teki kotietsinnän hänen asuntoonsa. Kuulusteluissa mies myönsi tunteneensa Pia Kurun ja kyydinneensä tätä jonkin kerran, mutta kiisti jyrkästi syyllistyneensä mihinkään rikoksiin. Hänet laskettiin kolmen päivän kuluttua vapaaksi, mutta hänen autonsa jäi poliisin tutkittavaksi. Autosta löytyi metallipalloja, joita oli löydetty myös Pia Kurun ruumiista ja vaatteista, ja autosta löytyneen kuljetusliinan taitokset sopivat ruumiista löytyneisiin kuristusjälkiin. Huhtikuussa 1995, Pia Töylin ruumiin löydyttyä, mies otettiin uudelleen kiinni. Miehen kotoa ja hänen autostaan löytyi kuituja punaisesta villakangastakista, joka oli ollut Pia Töylin yllä hänen katoamisiltanaan. Poliisi-TV:lle tulleen vihjeen perusteella löydettiin Pia Töylille kuulunut laukku Kyrönjoesta muutaman kilometrin päästä epäillyn asunnosta.
Oikeuskäsittely

Kyrönmaan käräjäoikeus tuomitsi maaliskuussa 1996 isokyröläisen varastomiehen Harri Erkki Mikael Leppisen (synt. 1968) Pia Kurun taposta 8 vuodeksi kuudeksi kuukaudeksi ja Pia Töylin surmaamisesta 8 vuodeksi kahdeksi kuukaudeksi vankeuteen.
Vaasan hovioikeus kovensi rangaistusta elokuussa 1996. Leppinen sai Pia Kurun taposta sekä aikaisemmasta väkisinmakaamisen yrityksestä ja vapautta loukkaavasta haureudesta 10 vuotta 6 kuukautta vankeutta. Pia Töylin surmasta Leppinen sai 10 vuotta vankeutta.
Leppinen kiisti oikeudenkäynnin aikana kaikki syytteet. Tekninen rikostutkinta kuitenkin osoitti hänen syyllisyytensä, josta eri oikeusasteet olivat yksimielisiä. Molempien uhrien vaatteissa, myös vaatteiden sisäpuolelta, löytyi metallihiukkasia, joiden perusteella oikeus katsoi uhrien ennen surmaamista olleen puolipukeisina Leppisen autossa. Kurun vaatteista löydettiin Leppisen autossa olleen viskoosihuovan kuituja. Lisäksi Leppisen kotitalon pihalta löytyi talon pannuhuoneessa poltettujen vaatteiden tuhkaa, jossa oli samanlaisia nappeja kuin Pia Töylin päällä katoamishetkellä olleessa liivissä.
Leppinen haki valituslupaa Korkeimpaan oikeuteen, mutta anomus hylättiin joulukuussa 1996 ja näin tuomiosta tuli lainvoimainen. Leppinen vapautui vuonna 2004.
Olli Pajari

Olli Pajari (1. helmikuuta 1860 Rautjärvi – 20. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1907–1908.
Pajari syntyi Rautjärvellä talollisen Antti Pajarin ja Elli Roihan pojaksi. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1891 Maria Helena Laatunen. Pajari oli kansanedustajakautenaan anomusvaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen.
Pajari suoritti lukkari- ja urkuritutkinnon (1901), saarnalupatutkinnon (1911) sekä tutkinnon Raamatun tuntemisessa, dogmatiikassa ja siveysopissa (1911). Hän oli varsinaiselta ammatiltaan opettaja. Hän työskenteli kansakoulunopettajana 18 vuotta Asikkalassa, 9 vuotta Hollolassa sekä lyhyempiä ajanjaksoja Lahdessa ja Muolaassa. Lahdessa hän toimi muun muassa Möysän kansakoulussa. Rautjärvellä hän antoi kiertokouluopetusta kolmen vuoden ajan.
Pajari oli kirkolliskokouksen jäsen ja vuosina 1911–1923 Lahti-lehden vakituinen avustaja. Hän kuoli Helsingissä 63 vuoden iässä. Asikkalassa 1897 syntynyt kenraali Aaro Pajari oli hänen poikansa.
Aiheesta muualla

.aspx Olli Pajari Suomen kansanedustajat. Eduskunta.