stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ishikawan prefektuuri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ishikawan prefektuuri Wikimedia Commonsissa
Ishikawan prefektuurin viralliset sivut (japaniksi)
| n k Ishikawan prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Hakui  Hakusan  Kaga  Kahoku  Kanazawa (pääkaupunki)  Komatsu  Nanao  Nomi  Nonoichi  Suzu  Wajima  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Hakuin piirikunta (Hōdatsu-Shimizu · Shika) · Hōsun piirikunta (Anamizu · Noto) · Kahokun piirikunta (Tsubata · Uchinada) · Kashiman piirikunta (Nakanoto) · Nomin piirikunta (Kawakita) |  |
| n k Japanin prefektuurit ja alueet |
| --- | --- | --- |
| Hokkaidō |  Hokkaidō  |  |
| Tōhoku |  Aomori  Iwate  Miyagi  Akita  Yamagata  Fukushima  |  |
| Kantō |  Ibaraki  Tochigi  Gunma  Saitama  Chiba  Tokio  Kanagawa  |  |
| Chūbu |  Niigata  Toyama  Ishikawa  Fukui  Yamanashi  Nagano  Gifu  Shizuoka  Aichi  |  |
| Kansai |  Mie  Shiga  Kioto  Osaka  Hyōgo  Nara  Wakayama  |  |
| Chūgoku |  Tottori  Shimane  Okayama  Hiroshima  Yamaguchi  |  |
| Shikoku |  Tokushima  Kagawa  Ehime  Kōchi  |  |
| Kyūshū · Ryūkyū |  Fukuoka  Saga  Nagasaki  Kumamoto  Ōita  Miyazaki  Kagoshima  Okinawa  |  |
Vuoden 1859 aurinkomyrsky

Carringtonin tekemiä piirroksia 1. syyskuuta 1859. "A" viittaa kirkkaaseen havaintoon ja "B" kohtaan jossa se katosi.
Vuoden 1859 aurinkomyrsky oli voimakas aurinkomyrsky, joka tapahtui 10. aurinkosyklin aikana 1.–2. syyskuuta 1859. Aurinkomyrskyn havainnoivat englantilaiset tiedemiehet Richard Carrington ja Richard Hodgson. Tapahtumaa kutsutaan myös Carringtonin tapahtumaksi havainnoitsijansa mukaan. Carrington ja Hodgson tekivät toisistaan riippumatta myös ensimmäiset havainnot auringon soihdusta. Aurinkomyrskyn aiheutti suuri auringossa tapahtunut koronapurkaus. Se vapautti magneettisen plasmapilven, joka osui maan magnetosfääriin eli magneettikenttään. Aurinkomyrsky näkyi myös näyttävinä revontulina ympäri maailmaa. Kyseessä on ihmiskunnan historian suurin mitattu aurinkomyrsky. Aurinkomyrsky aiheutti häiriöitä senaikaisessa lennätinverkostossa.
On arvioitu, että vastaavanlainen aurinkomyrsky nykyaikana olisi erittäin vahingollinen sähköverkoille, satelliiteille ja tietokoneille. Arvioidut vahingot voisivat nousta tuhansiin miljardeihin dollareihin.
The Octagon – hiljaiset tappajat

| The Octagon – hiljaiset tappajat> The Octagon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Eric Karson
Käsikirjoittaja:  Paul Aaron Leigh Chapman
Tuottaja:  Joel Freeman
Säveltäjä:  Dick Halligan
Kuvaaja:  Michel Hugo Michael Hugo
Leikkaaja:  Dann Cahn
Pääosat:  Chuck Norris Karen Carlson Lee Van Cleef
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  American Cinema Releasing
Levittäjä:  American Cinema Releasing Netflix
Ensi-ilta:  14. elokuuta 1980
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  18 971 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Octagon – hiljaiset tappajat (The Octagon) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Eric Karson ja pääosassa esiintyvät Chuck Norris, Karen Carlson ja Lee Van Cleef.
Juoni

Scott Jamesin paha velipuoli Seikura on alkanut kouluttamaan terroristeja ninjoiksi. Pian kaupungissa alkaa tapahtumaan salaperäisiä murhia ja eräs nainen haluaa Jamesin henkivartijakseen. James ei suostu tehtävään, mutta ninjojen murhatessa naisen James epäilee sittenkin ninjojen olevan murhien takana ja lähtee selvittämään asiaa. Pian hänen epäilyksensä saavat vahvistuksen, kun hän kuulee Seikuran olevan kaiken takana.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chuck Norris  | … |  Scott James   |
|  Karen Carlson  | … |  Justine   |
|  Lee Van Cleef  | … |  McCarn   |
|  Art Hindle  | … |  AJ   |
|  Carol Bagdasarian  | … |  Aura   |
|  Tadashi Yamashita  | … |  Seikura   |
|  Kim Lankford  | … |  Nancy   |
|  Larry D. Mann  | … |  Tibor   |
|  Kurt Grayson  | … |  Doggo   |
|  Richard Norton  | … |  Kyo   |
|  Yuki Shimoda  | … |  Katsumo   |
|  Redmond Gleeson  | … |  Duffy   |
|  Alan Chappuis  | … |  Pierre   |
|  Brian Libby  | … |  Deadwyler   |
|  Ken Gibbel  | … |  Meat   |
Arvioita

Uuden Suomen ja Iltalehden yhteisessä videoliitteessä 1983 Aune Kämäräinen piti tuoretta videojulkaisua yksinkertaisena mutta silti juoneltaan sekavana karatetoimintaelokuvana ja videomarkkinoiden ”keskivertokamana”. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Octagonia ”kelpo väkivaltaelokuvaksi” ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 24.9.1980 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa levittää eikä esittää. Myöhemmin vuonna 1984 elokuvasta sallittiin K18 ikärajalla leikattu versio ja lopulta vuonna 1995 alkuperäinen, leikkaamaton versio sai tarkastamolta ikärajan K16.
Aiheesta muualla

Leffatykin arvostelu
Helsingborg

| Helsingborg |
| --- | --- |

 Helsingborg
 Koordinaatit: 56°2′59″N, 12°41′59″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Helsingborgin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  38,41 km²
Väkiluku:  97 122
 – Väestötiheys:  2 528,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingborg (vuosina 1912–1971 Hälsingborg) on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Helsingborgin kunnan keskustaajama. Helsingborg sijaitsee Juutinrauman kapeimmalla kohdalla Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Helsingborgin kaupunkitaajamassa oli 97 122 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Helsingborg ei vuoden 1971 jälkeen ole enää ollut virallisesti kaupunki, sillä tuolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon, ja kaupungit, kauppalat ja maalaiskunnat korvattiin kunnilla. Kaupunki kuuluu nykyään Helsingborgin kuntaan, johon kuuluu myös laajoja maaseutualueita.
Helsingborgista on Juutinrauman yli vain neljän kilometrin matka Tanskan puolella sijaitsevaan Helsingøriin.
Portaat Helsingborgin linnoitukseen
Pienvenesatama
Näkymä kaupungista merelle
Helsingborgin sisäsatamaa
Historia

Helsingborg oli linnoitettu kauppakaupunki jo 1000-luvun lopulla, virallinen perustamisvuosi on 1085. Roskilden rauhassa 1658 Tanska luovutti sen Ruotsille. Vuonna 1711 kaupungissa riehui rutto. Vuosina 1418 ja 1788 kaupunki paloi pahoin. Satama valmistui vuonna 1832 ja rautatie 1865.
Teollisuus

Helsingborg on Ruotsin vilkkaimpia satamakaupunkeja. Helsingborgin satamasta on juna- ja autolauttayhteys Tanskaan (4 kilometriä) ja Saksaan. Kaupungissa on sähkötekniikka, konepaja-, telakka-, kumi-, kemian- ja makeisteollisuutta.lähde? Kaupungin suurin yksityinen työllistäjä on kalustejätti Ikea. Myös McNeilin Nicorette-tehdas tarjoaa monia työpaikkoja tupakanvieroitustuotteiden valmistuksessa.
Kulttuuri

Helsingborgissa järjestetään jazzfestivaalit ja antiikkimessut. Kaupungissa on myös oma teatteri, Helsingborgin kaupunginteatteri. Metallibändi Soilwork on kotoisin Helsingborgista.lähde?
Urheilu

Jalkapallojoukkue Helsingborgs IF pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Media

Sanomalehti Helsingborgs Dagblad ilmestyy seitsemänä päivänä viikossa.
Väestönkehitys

| Helsingborgin taajaman väestönkehitys 1960–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 75 770 | 75 770 |
| 1965 | 1965 |    | 78 153 | 78 153 |
| 1970 | 1970 |    | 82 008 | 82 008 |
| 1975 | 1975 |    | 80 986 | 80 986 |
| 1980 | 1980 |    | 77 291 | 77 291 |
| 1990 | 1990 |    | 81 615 | 81 615 |
| 1995 | 1995 |    | 84 494 | 84 494 |
| 2000 | 2000 |    | 87 914 | 87 914 |
| 2005 | 2005 |    | 91 457 | 91 457 |
| 2010 | 2010 |    | 97 122 | 97 122 |
| 2015 | 2015 |    | 104 250 | 104 250 |
| 2020 | 2020 |    | 113 828 | 113 828 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kaupunginosat

Helsingborg on jaettu 32 tilastoalueeseen, jotka vastaavat usein vanhoja kaupunginosia tai asuinalueita. Luettelon numerointi viittaa oheisen kartan numeroihin.
1. Norr
2. Mariastaden
3. Ringstorp
4. Berga
5. Drottninghög
6. Dalhem
7a. Tågaborg N
7b. Tågaborg S
8. Stattena
9. Fredriksdal
10. Slottshöjden
11. Olympia
12. Centrum
13. Eneborg
14. Wilson Park
16. Husensjö
17. Sofieberg
18. Adolfsberg
19. Söder
20. Högaborg
21. Fältabacken
22. Närlunda
23. Eskilsminne
24. Gustavslund
25. Planteringen
26. Elineberg
27. Ramlösa
28. Miatorp
29. Högasten
30. Ättekulla
31. Råå
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helsingborgin kunnan kotisivut
Skånen läänin kuntien keskustaajamat
Helsingborgin kaupunginosat
Kuun synty

Kuu syntyi luultavasti Marsin kokoisen varhaisen planeetan törmättyä Maahan. Törmäysjäte jäi kiertämään Maata, ja siitä kasautui Kuu.
Kuun synty tapahtui nykynäkemyksen mukaan luultavimmin siten, että Marsin kokoinen planeetta, Theia, törmäsi alku-Maahan, Törmäyksen tuloksena alku-Maan kiertoradalle lensi ainetta, josta syntyi aikaa myöten kasautumalla Kuu. Kuun tarkkaa syntyperää ei silti vieläkään osata varmasti sanoa. Aiemmin Kuun oletettiin syntyneen erikseen ja Maan siepanneen Kuun, jonkin prosessin tuottaneen alusta asti Maan ja Kuun toisiaan kiertämään tai Maan jakautuneen itsestään kahtia.
Kiistely Kuun synnystä

Kuun uskotaan syntyneen erillisenä taivaankappaleena noin 4,6 miljardia vuotta sitten jolloin aurinkokunta syntyi. Tarkkaa selitystä Kuun synnystä ei kuitenkaan tiedetä. Nykynäkemyksen mukaan Kuu olisi syntynyt noin 60 miljoonaa vuotta muun Aurinkokunnan synnyn jälkeen.
Kuun syntyä koetettiin ennen kuulentoja selittää seuraavin tavoin
Fissioteoria: Maa pyöri nopeasti, jolloin keskipakoisvoima johti sen jakautumiseen kahdeksi kappaleeksi. Maan pyörimisen olisi tällöin täytynyt olla erittäin nopeaa.
Sieppausteoria: Maa sieppasi Aurinkoa kiertäneen Kuun itselleen.
Kaksoisplaneettateoria: Kuu on kiertänyt maata alusta asti. Kuu muodostui Maata ympäröineestä ainekiekosta.
Fissioteoriaa tukee se, että Maan ja Kuun vaippojen tiheydet ovat suurin piirtein samoja. Muutoin teoria on fysikaalisesti mahdoton ja vaatii ulkopuolista voimaa jakautumisen aiheuttamiseksi. Kaksoisplaneettateoria ei selitä Maan ja Kuun liike-energioiden jakaumaa eikä niiden tiheyseroja. Niin ikään sieppausteoria on puutteellinen, sillä se ei selitä Kuun nykyistä rataa. Lisäksi Kuun ja Maan happi-isotooppikoostumukset ovat keskenään liian samanlaisia. Kuun kaltaisen ison taivaankappaleen sieppaus on Maan kokoiselle kappaleelle vaikeaa.
1970-luvulta alkaen tutkijat ovat kehitelleet törmäysteoriaa, jonka mukaan aurinkokunnan synnyn niin sanotussa oligarkkivaiheessa Maahan törmäsi Marsin kokoinen pikkuplaneetta, joka lennätti valtavan kivipilven tai möykyn avaruuteen. Tästä muotoutui Kuu. Törmäysteoriaa alettiin kehitellä, kun kuulennoilta oli saatu kuun kivinäytteitä, joita tutkimalla voitiin tehdä päätelmiä Kuun mahdollisesta syntytavasta.
William Hartmann ja Donald Davis esittivät 1975 törmäysteorian, ja heistä riippumatta oman versionsa toivat esille 1976 Alfred Cameron ja William Ward. Uusi syntyteoria alkoi lyödä itsensä läpi vasta vuonna 1984 pidetyn astronomien kokouksen jälkeen. Cameron, Benz ja Slattery simuloivat suurtörmäystä ensi kertaa Los Alamosin ydinlaboratorion Cray-supertietokoneella.
Moni asia tukee väitettä, että Kuu olisi syntynyt planeettatörmäyksessä. Törmäysteoriaan viittaa se että Maan ja Kuun alkuaineiden isotooppikoostumukset ovat samoja ja että Kuun aines on kevyempää kuin Maan. Kuussa on niukalti haihtuvia aineita, mikä selittyy sillä, että suurtörmäyksen lämpö haihdutti ne pois. Kuun aines on Maan ainesta keskimäärin kevyempää, koska on lähtöisin alku-Maan suhteellisen kevyestä vaipasta. Yleisimmin mainittu törmäysteorian rasite on, ettei se suoraan selitä rautapitoisten mineraalien puuttumista Kuusta. Tältäkään osin törmäysteoria ei ole kuitenkaan täydessä ristiriidassa Kuun havaitun raudan vähyyden kanssa.
Tutkijat Rob de Meijer ja Wim van Westener ovat vuonna 2010 väittäneet, että Kuu olisi syntynyt maan sisäisen uraani- ja toriumräjähdyksen sinkoamasta aineesta. Tutkijoiden valtavirta ei tätä ajatusta kannata.
Science-lehdessä vuonna 2014 julkaistussa artikkelissa esitettiin todisteita siitä, että jo aiemmin uskottu Theia-planeetan törmäys Maahan tapahtui 4,5 miljardia vuotta sitten. Löydettyjä kiviä on analysoitu, ja niistä on löytynyt materiaalia toisesta planeetasta, siis Theiasta.
Ennen törmäystä

Animaatio törmäyksestä
Kuun syntytapahtumaa on mallinnettu tietokonelaskuilla. Tutkijat ovat kokeilleet monenlaisia massoja ja törmäyskulmia. Niiden mukaan esimerkiksi törmäys kohtisuoraan ei olisi synnyttänyt kuuta, kuten ei myöskään kahden saman massaisen kappaleen törmäys. Törmäysteoriassa miltei Maan radalla liikkunut suunnilleen Marsin kokoinen protoplaneetta Theia törmäsi viistosti nykyistä pienempään alku-Maahan, ja tällöin Maasta irtosi ainesta Kuun muodostumiseen. Näihin aikoihin Aurinkokunta lienee ollut alle 200 miljoonan vuoden ikäinen ja nykyisten planeettojen alkioiden seassa vaelteli pienempiä planeetta-alkioita eli protoplaneettoja. Tuolloin elettiin oligarkkivaihetta, joissa planeettojen muodostumiseen liittyvät suurimpien kappaleiden törmäykset olivat jo suhteellisen harvinaisia.
Alkujaan Maahan törmännyt Theia olisi liikkunut Maan radalla niin sanotulla hevosenkenkäradalla, joka olisi alkanut heilua planeettojen ratojen vaikutuksesta käyden yhä lähempänä Maata, kunnes törmäsi siihen. Maan massa olisi ollut silloin puolet tai kolmasosa nykyisestä massasta ja Theia olisi törmännyt Maahan hyvin viistosti.
Törmäysteoria tekee Kuun synnyn Maan tyyppiselle planeetalle harvinaiseksi, sillä se vaatii sopivan nopeuden, tulokulman ja törmäävien kappaleiden massan. Merkuriuksella, Marsilla ja Venuksella ei olekaan vastaavan kokoisia kuita kuin Maalla.
Törmäys

Törmäyksessä vapautui räjähdysmäisen nopeasti miljoona miljardia TNT-megatonnia vastaava energia. Valtavassa mullistuksessa maankuori repesi, Maan vaippa muovautui uudestaan ja valtava törmäysenergia kuumensi kiveä silikaattihöyrykaasukehäksi Maalle, jonka muoto muutteli rajusti törmäykseen liittyvässä rajussa mylläkässä. Törmääjän rautaydin sulautui Maan rautaytimeen. Eräässä tietokonemallinnoksessa törmääjän ydin kimposi Maasta Maan kiertoradalle, mutta putosi takaisin ja silloin toinen törmäys saattoi muovata Maan hetkeksi käsipainon muotoiseksi.
Kuumaa törmäysjätettä lensi kaasuna Maasta ulos. Puolet alku-Maan massasta hävisi, kun törmäys heitti Maasta massaa noin kaksi kertaa enemmän kuin Kuussa on nyt. Osa jätteestä karkasi maan vetovoimakentästä, osa satoi Maan pinnalle. Osa jäi kiertämään Maata.
Kaasurengas

Maata kiertävä siitä irronnut massa asettui nopeasti kaasuosasten keskinäisissä törmäyksissä renkaan muotoon. Aineen lämpötila olisi ollut alussa yli 4 000 astetta alle 8 maan säteen päässä Maasta. Kuuman kaasun jäähtyessä renkaaseen ilmestyi hitusia hieman samaan tapaan kuin rakeita ukkospilveen. Hituset alkoivat keskinäisissä törmäyksissä kasvaa suuremmiksi. Kuun synty vei alle 10 vuotta, eräiden mallien mukaan kuukauden. Kuu syntyi kiekon ulkoreunalla noin 20 000 kilometrin päässä Maasta. Eräiden simulaatioiden mukaan Kuu syntyi spiraalihaaroista. Maan vetovoima esti suurten kappaleiden synnyn lähellä alueella joka oli Rochen rajan sisällä.
Ratakallistuman synty

Monien laskelmien mukaan syntyi ensin kaksi kuuta, jotka törmäsivät toisiinsa tai toinen törmäsi Maahan, niin että jäi vain yksi kuu. Kuun rata kallistui kuuhun kertymättömän törmäysjätteen vetovoiman vaikutuksesta kun Maata kiertävään renkaaseen syntyi Kuun vetovoiman vaikutuksesta tiheysaalto, jonka vetovoima kallistutti alku-Kuun rataa. Tiheysaalloista myös syntyi pienempiä kuita, jotka imeytyivät syntyvään alku-Kuuhun. Kuun rata vaihteli ja muuttui eräässä vaiheessa hyvin kapeaksi ellipsiksi rataresonansseissa. Kun Kuun rata oli hyvin kapea ellipsi, vuorovesivoimat kykenivät sulattamaan Kuun.
Synnyttyään Kuu oli sulaa laavaa. Se alkoi etääntyä Maasta vuorovesivoimien takia. Kun Kuu oli muodostunut, sen uloimmat kerrokset satojen kilometrien syvyydessä sulivat ja keveimmät aineet nousivat pinnalle. Tämän jälkeen pinta jäähtyi ja siihen muodostui kiinteä kuori.
Monia törmäyksiä?

Israelilainen tutkijakolmikko väittää, että Kuun synnyttivät yhden ison törmäyksen sijasta useat pienemmät törmäykset. Teorian mukaan Maalla oli alussa jopa kymmeniä kuita. Monen törmääjän teoria selittää sen, ettei Kuun ja Maan koostumuksissa näy yhden ison törmäyksen synnyttämiä kemiallisia jälkiä. Silti teorialla ei ole laajaa kannatusta.
Kuun myöhempi historia

700 miljoonan ensimmäisen vuoden aikana Kuu oli voimakkaan meteoriittisateen kohteena. Kuuhun osui halkaisijaltaan noin 100 kilometrin kokoisia asteroideja. Tämän pommituksen johdosta Kuun pinnalle syntyivät kuoppia eli ”meriä” (lat. mare). Erään näkemyksen mukaan Maalla olisi ollut toinen, alkukuuta paljon pienempi kuu Lagrangen pisteessä. Tämä kuu olisi luiskahtanut pois L4-pisteestä ja törmännyt alkukuuhun ja synnyttänyt Kuun kaksi erilaista pallonpuoliskoa. Noin 3,9 miljardia vuotta sitten Kuun elämässä oli rauhallisempi kausi. Törmäyksissä syntyneisiin kuoppiin alkoi syvemmältä Kuun sisästä tihkua sulaa basalttia. Noin 3 miljardia vuotta sitten kiertolainen oli saavuttanut tasapainoaseman ja "meret" olivat täyttyneet ja jähmettyneet. Tämän jälkeen Kuussa ei ole tapahtunut suuria muutoksia lukuun ottamatta meteoriittien synnyttämiä kraattereita.
Nykyisin Kuu on noin 384 400 kilometrin päässä Maasta, ja mittausten mukaan se loittonee joka vuosi noin 3,8 cm. Pieni osa Maan pyörimisliikkeestä siirtyy vetovoimavaikutuksesta Kuun rataan, minkä seurauksena kiertolainen on vuosi vuodelta kauempana emoplaneetastaan. Mitä kauemmas Kuun rata karkaa, sitä heikommaksi vuorovesi-ilmiö käy Maan pinnalla (katso myös vuorovesilukkiutuminen). Toistaiseksi Kuu on kuitenkin niin lähellä kiertämäänsä planeettaa, että menee vielä pitkään, ennen kuin sen loittoneminen alkaa vaikuttaa merkittävästi olosuhteisiin Maassa. Kuu on vetovoimallaan vakauttanut Maan akselin kallistumaa, joka ilman Kuuta saattaisi vaihdella jopa 60 astetta.
Törmäysteorian ongelmia

Törmäysteoriaa vastustavien mukaan teoria ei selitä Kuun nykyistä koostumusta. Kuussa on rautaoksidia FeO vähemmän kuin Marsissa, enemmän kuin Maassa. Tämän mukaan suurin osa Kuun vaipasta ei olisi lähtöisin Maasta. Kuusta puuttuu raskaita siderofiileiksi sanottuja alkuaineita, joita on runsaasti Maan vaipassa. Toisaalta Kuusta haettujen kivien happi-isotooppisuhteet ovat samoja kuin Maassa. Koska törmäysteorian mukaan Maahan törmänneen Theian ainetta pitäisi olla Kuussa, kuun happi-isotooppikoostumuksen tulisi erota Maan happi-isotooppikoostumuksesta.
Teorian kanssa näyttää olevan ristiriidassa Kuusta löydetty vesi, jonka olisi pitänyt haihtua törmäyksessä. Myöskään muiden haihtuvien aineiden pitoisuuksien suhteet eivät sovi törmäysteoriaan.
Tuoreen yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan Kuun titaani-isotooppien suhde on sama kuin Maan vaipassa. Näin ollen Maahan törmänneen kappaleen on täytynyt olla kaksi kertaa luultua suurempi, jotta se olisi voinut muuttaa myös maan isotooppirakennetta.
Kirjallisuutta

Montgomery, Scott L.: Kuu. Maan kiehtova seuralainen.  ((The Moon and the Western Imagination, 1999.) Suomentanut Jorma Keskitalo)  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-4666-5
Ross, Stewart: Kuu.  ((Moon. Science, History, and Mystery, 2009.) Suomentanut Mirja Muurinen)  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7997-1
Westman, Juhani: Vanha ja uusi kuu.  Helsinki:  Ursa, 1995.  ISBN 951-9269-78-9
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Choi, Charles Q.: How the Moon Formed: Lunar Rocks Support Giant Impact Theory SPACE.com. 5.6.2014. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
New Evidence Is Forcing Scientists to Reconsider How The Moon Was Formed Space. 13.9.2016. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Wogan, Tim : Findings Cast Doubt on Moon Origins  Science. 25.3.2012 . Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Stewart, Sarah T: Origin of the Moon Sarahtstewart.net. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Reuell, Peter: A new view of the moon The Harvard Gazette. 2.3.2018. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Fell, Andy: How the Moon Formed Inside a Vaporized Earth Synestia UC Davis. 28.2.2018. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Shapiro, Ari : MacArthur Fellow And Planetary Scientist Sarah Stewart Discusses How The Moon Was Formed  NPR . 4.10.2018 . Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Harvard University: Sarah Stewart, “The Violent Origin of the Earth and Moon”   Illustrated Progress . 1.9.2016 . Viitattu 24.10.2018 (englanniksi) .[vanhentunut linkki]
William K. Hartmann: The giant impact hypothesis: past, present (and future?). Philosophical Transactions of the Royal Society of London A: Mathematical, Physical and Engineering Sciences, 2014, 372. vsk, nro 2024.  doi:10.1098/rsta.2013.0249  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.10.2018 (englanniksi).
Animaatio joka havainnollistaa Kuun muodostumisen Maan ja Theian välisessä törmäyksessä. Theia liikkui ajoittain hitaammin ja välillä nopeammin kuin maapallo Auringon kiertoradalla, mikä lopulta johti tasaiseen lähestymiseen. Näkymä pohjoisnavalta.
Maahan törmänneen alkuplaneetan Theian liike ennen törmäystä miltei Maan radalla.
Suuri törmäys.
Yksinkertaistettu esitys törmäysteoriasta.
Abadan

| Abadan (‏آبادان‎) |
| --- | --- |
 Abadan
 Koordinaatit: 30°21′N, 48°17′E 
Valtio:  Iran
Provinssi:  Khūzestān
Perustettu:  700-luvulla
Väkiluku (2006):  219 772
Aikavyöhyke:  UTC+3:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abadanin öljynjalostamoa kuvaava postikortti vuodelta 1960
Abadan (pers. ‏آبادان‎, Ābādān, [ɔːbɔːˈdɔːn], arab. عبدان‎, Abbadān, [ʕabːaːˈdaːn]) on kaupunki Iranin lounaisosassa Khūzestānin provinssissa lähellä Irakin rajaa ja Persianlahden rannikkoa. Kaupunki sijaitsee samannimisellä saarella, joka rajautuu lännessä Shatt al-Arab -jokeen ja idässä Karunjoen haaraan Bahmanširiin. Vuonna 2006 kaupungissa oli 219 772 asukasta.
Historia

Tarinan mukaan kaupunki sai alkunsa 700-luvulla, kun ʿAbbād b. Hosayn Kabetī perusti sinne varuskunnan. Ensimmäinen maininta kaupungin nimestä on 800-luvulta. Keskiajalla se sijaitsi meren rannalla, ja sillä oli jonkin verran merkitystä matkaajille ja merenkulkijoille. Abbasidien kaudella se olikin suhteellisen vauras kaupunki, joka tunnettiin suolasta ja kudotuista olkimatoista. Abadanissa sijaitsi myös ensimmäinen sufilainen luostari, joka oli perustettu 700-luvulla. Rantaviivan siirtyessä etelään joen tuoman maa-aineksen vaikutuksesta Abadan kuitenkin taantui vähitellen pieneksi kyläksi.
Abadan joutui Persian haltuun vuonna 1847. 1900-luvun alussa Khūzestānista löydettiin suuria öljykenttiä, ja Abadanista kasvoi nopeasti tärkeä teollisuuskaupunki. Anglo-Iranian Oil Companyn öljynjalostamo aloitti toimintansa vuonna 1912, ja siitä tuli vähitellen ehkäpä maailman suurin jalostamo, joka vuonna 1960 tuotti yhteensä 21 miljoonaa tonnia öljyä. Nopeimmin kaupunki kasvoi 1950-luvun puoliväliin saakka ja saavutti vuonna 1966 yhteensä 276 000 asukasta, joista 12 000 oli töissä öljynjalostamossa. Kuitenkin vuoden 1980 syyskuussa Irakin–Iranin sodan aloittanut Irakin yllätyshyökkäys Khūzestāniin lähes tuhosi kaupungin: vaikka irakilaiset eivät onnistuneet miehittämään kaupunkia, pommitukset aiheuttivat pahoja vaurioita. Öljyntuotanto alkoi jälleen sodan päätyttyä vuonna 1988 ja Abadanin satama avattiin vuonna 1993.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abadan Wikimedia Commonsissa
ĀBĀDĀN – City and island in the Ḵūzestān province at the head of the Persian Gulf Encyclopædia Iranica