stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Granatnik wz.36

| Granatnik wz> 36 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Kranaatinheitin
Valmistaja:  Useita valmistajia
Valmistusmaa:   Puola
Valmistusvuodet:  1936-1939
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  46 mm
Aseen pituus:  640 mm
Piipun pituus:  395 mm
Paino (tyhjänä):  8 kg   Ammuksen paino 760 g
Ammuksen lähtönopeus:  30-110 m/s
Tehokas kantama:  Tehokas kantama 100 - 800 metriä
Tulinopeus (laukausta/min):  15 laukausta minuutissa.
Granatnik wz.36 (tunnetaan myös pidemmällä nimellä Granatnik 46 mm wz.36) oli puolalainen 46 millimetrin kaliiberin kranaatinheitin, joka suunniteltiin alun perin vuonna 1920 nimellä Granatnik 46 mm wz.30. Kranaatiheittimen rakenteeseen tehtiin myöhemmin muutoksia ja sen varsinainen valmistaminen alkoi Granatnik wz.36 -nimellä vuonna 1936.
Toista maailmansotaa edeltävänä aikana Granatnik wz.36:sta tuli Puolan armeijan pääasiallinen kranaatinheitin ja se oli puolalaisten joukkojen käytössä vielä Natsi-Saksan Puolan offensiivin aikana. Aseen valmistus päättyi Saksan miehitettyä Puolan vuonna 1939.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Granatnik wz.36
Granbodan lentoasema

Granbodan lentoasema oli Venäjän Itämerenlaivaston II ilmailuprikaatin 4. lentodivisioonan lentoasema Degerön saarella, jolla oli tukikohtinaan Torpvikin laskusilta ja Saltvikin laskusilta Jungfrusundissa lentoveneilleen.
Tukikohtaa alettiin rakentaa heinäkuussa 1916, ja siihen kuului kaksi lentokonehallia, varastorakennuksia ja muita rakennuksia. Tukikohtaa oli tarkoitus laajentaa kolmannella lentokonehallilla, mutta hanke ei toteutunut Venäjän helmikuussa 1917 tapahtuneen vallankumouksen  seurausten vuoksi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa |  |
|  | Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä  Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta |  |
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:   Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:   Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka
Given Up

| ”Given Up” Linkin Park |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Minutes to Midnight
 Julkaistu: 3. maaliskuuta 2008
 Tuottaja(t): Rick Rubin Mike Shinoda
 Tyylilaji: alternative metal
 Kesto: 03.09
 Levy-yhtiö: Warner Brothers Records
Linkin Parkin muut singlet
| ”Shadow of the Day” 2007 | ”Given Up” 2008 | ”Leave Out All the Rest” 2008 |
Given Up on kappale Linkin Parkilta. Se on neljäs single yhtyeen kolmannelta, vuonna 2007 julkaistulta studioalbumilta, Minutes to Midnightilta. Single julkaistiin maailmanlaajuisesti 3. maaliskuuta 2008. "Given Up" -kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, joka sisältää videomateriaalia yhtyeen keikoilta.
Kappale esitettiin ensimmäisen kerran yleisölle 28. huhtikuuta 2007 Berliinissä, Saksassa. Given Up on yksi raskaimmista kappaleista albumilla. Se sisältää 17 sekuntia pitkän huudon Chester Benningtonilta ennen kuin kertosäe alkaa viimeisen kerran. Kappale löytyy Rock Revolution -musiikkipelistä, joka on saatavilla Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle ja Wiille. Kappaletta on käytetty myös trailereissa ja elokuvassa Crank 2: High Voltage, jossa Bennington näyttelee sivuosassa.
Listasijoitukset

Kappale oli 99. Billboardin Hot 100-listalla ja 78. Billboardin Pop 100-listalla. Mainstream Rock Tracks -listalla se oli sijalla viisi ja Modern Rock Tracks -listalla neljäntenä. Britannian Rock-listalla kappale oli parhaimmillaan neljäs.
Frank Cameron Jackson

Frank Cameron Jackson (s. 1943) on australialainen filosofi, joka toimii professorina Australian kansallisessa yliopistossa. Hän on erikoistunut mielenfilosofiaan, metafysiikkaan, tietoteoriaan ja metaetiikkaan.
Jackson opiskeli matematiikkaa ja filosofiaa Melbournen yliopistossa ja väitteli tohtoriksi La Troben yliopistosta. Jackson opetti filosofiaa Adelaiden yliopistossa vuodesta 1967 ja toimi filosofian professorina Monash-yliopistossa vuodesta 1978. Vuonna 1986 hän siirtyi Australian kansalliseen yliopistoon.
Jackson luennoi John Locke -luennot Oxfordin yliopistossa vuonna 1995. Jacksonin isä Allan Cameron Jackson oli myös filosofi, ja oli pitänyt samat luennot vuosina 1957–1958.
Mielenfilosofiassa Jackson tunnetaan muun muassa fysikalismia vastaan suuntautuvasta tietoteoreettisesta argumentista, jota hän on tukenut muun muassa Maryn huone -nimisellä ajatuskokeella. Hänen varhainen näkemyksensä oli eräänlainen dualismin muoto, maltillinen epifenomenalismi. Myöhemmin Jackson on kuitenkin hylännyt aiemmat fysikalismia vastustaneet näkemyksensä.
Julkaisuja > Teoksia

Perception: A Representative Theory (1977)
Conditionals (1987)
The Philosophy of Mind and Cognition (yhdessä David Braddon-Mitchellin kanssa) (1996)
From Metaphysics to Ethics: A Defense of Conceptual Analysis (1997)
Mind, Method, and Conditionals: Selected Essays (1998)
Julkaisuja > Artikkeleita

"Grue", Journal of Philosophy, LXXI, pp. 113–131. (1975)
"On Assertion and Indicative Conditionals", Philosophical Review, LXXXVIII, 4, pp. 565–589. (1979)
"Epiphenomenal Qualia", Philosophical Quarterly, 32, 127, pp. 127–136. verkkoversio (1982)
"Functionalism and Type-Type Identity Theories", Philosophical Studies, 42, pp. 209–225. (yhdessä R. Pargetterin ja E. W. Priorin kanssa) (1982)
"Weakness of Will", Mind, XCIII, 369, pp. 1–18. (1984)
"Petitio and the Purpose of Arguing", Pacific Philosophical Quarterly, 65, 1, pp. 26–36. (1984)
"On the Semantics and Logic of Obligation", Mind, XCIV, 374, pp. 177–196. (1985)
"Oughts, Options, and Actualism", Philosophical Review, XCV, 233–255 (yhdessä R. Pargetterin kanssa) (1986)
"What Mary didn't Know", Journal of Philosophy, 83, 5, pp. 291–295. (1986)
"Functionalism and Broad Content", Mind, XCVII, 387, pp. 381–400 (yhdessä P. Pettitin kanssa) (1988)
"In Defence of Folk Psychology", Philosophical Studies, 59, 1, pp. 31–54 (yhdessä P. Pettitin kanssa) (1990)
"Decision-theoretic Consequentialism and the Nearest and Dearest Objection", Ethics, 101, 3, pp. 461–482. (1991)
"A Problem for Expressivism', Analysis, 58, 4, pp. 239–51 (yhdessä Philip Pettitin kanssa) (1998)
"Conceptual Analysis and Reductive Explanation", Philosophical Review, 110, 3, pp. 315–360 (yhdessä David Chalmersin kanssa) (2001)
"Mind and Illusion", teoksessa Minds and Persons, Anthony O'Hear (toim.), pp. 251–271. verkkoversio (2003)
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Jackson, Frank: Epifenomenaaliset kvaliat. (Epiphenomenal Qualia, 1982. Suomentanut Ville Lähde) Niin & näin, 2010, nro 1, s. 42-49.
Aiheesta muualla

Frank Jacksonin kotisivu, Australian National University, Research School of Social Sciences (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Frank Cameron Jackson
Käännös suomeksi
GAC Group
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guangzhou-ajoneuvot Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gonow-ajoneuvot Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Changfeng Liebao -ajoneuvot Wikimedia Commonsissa
Given Singuluma

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. heinäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Rufunsa, Sambia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Paino: 65 kg
Seura
Seura: TP Mazembe
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2007 | National Assembly | – | (–) |
| 2007–2008 | Bay United | – | (–) |
| 2008 | Zanaco | – | (–) |
| 2009– | TP Mazembe | – | (–) |
Maajoukkue
| 2006– | Sambia | 30 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. joulukuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. joulukuuta 2015.
Given Singuluma (s. 19. heinäkuuta 1987 Rufunsa, Sambia) on sambialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Singuluma edustaa kinshasankongolaista TP Mazembea.
Singuluma on voittanut TP Mazembessa Kongon demokraattisen tasavallan mestaruuden neljästi (2011, 2012, 2013 ja 2013–2014), Afrikan Mestarien liigan kolmesti (2009, 2010 ja 2015) ja CAF Super Cupin kahdesti (2010 ja 2011).
Singuluma on kuulunut Sambian maajoukkueeseen Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010 ja 2015. Vuoden 2015 kilpailuissa hän teki Sambian maalin 1–1-tulokseen päättyneessä alkulohko-ottelussa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan.
Saavutukset

TP Mazembe
Kongon demokraattisen tasavallan mestaruus (4): 2011, 2012, 2013, 2013–2014; hopeaa 2014–2015
Afrikan Mestarien liiga (3): 2009, 2010, 2015
CAF Confederation Cup: hopeaa 2013
CAF Super Cup (2): 2010, 2011
Seurajoukkueiden MM-kilpailut: hopeaa 2010
Gestadin piiri

| Gestadin piiri |
| --- | --- |
 Gestadin kirkko
 fiGestadin piiri 
 58°32′56″N, 12°27′04″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Dalsland
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Kunta:  Vänersborgin kunta
Piirikoodi:  110005
Väestö
Väkiluku (2022):  840 
Gestadin piiri (ruots. Gestads distrikt) sijaitsee Vänersborgin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 840  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Vänersborgin kunnan piirit
Gary Lightbody

Gary Lightbody.
Gary Lightbody (s. 15. kesäkuuta 1976 Bangor, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen muusikko ja lauluntekijä, parhaiten tunnettu vaihtoehtorockia soittavan Snow Patrol -yhtyeen keulakuvana.
Aiheesta muualla

Telegraph: Snow Patrol's Gary Lightbody - interview
iMDB: Gary Lightbody
G8-kokous 2007

G8-kokous vuonna 2007 oli järjestyksessään 33. ja se pidettiin 6.–8. kesäkuuta Saksan Heiligendammissa. G8-teollisuusmaiden kokouspaikkana toimi Kempinski Grand Hotel, joka sijaitsee rannikolla. Kokouspaikalla oli tiukat turvatoimet. Alue oli eristetty metallisella aidalla ulkopuolisten estämiseksi. Liikenne oli kielletty 21 kilometrin matkalla. Myös meriliikenne oli kielletty 11 km:n etäisyydeltä rannikosta. Sisään pääsivät ainoastaan kokoukseen osallistuvat, huoltohenkilökunta ja paikalliset asukkaat.
Kokoukseen osallistuneet maat ja niiden edustajat

Kanada
Pääministeri Stephen Harper
Ranska
Presidentti Nicolas Sarkozy
Saksa
Liittokansleri Angela Merkel
Italia
Pääministeri Romano Prodi
Japani
Pääministeri Shinzo Abe
Venäjä
Presidentti Vladimir Putin
Yhdistynyt kuningaskunta
Pääministeri Tony Blair
Yhdysvallat
Presidentti George W. Bush
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HS: Saksa laajentaa G8-kokouksen turvajärjestelyjä merelle
Gareth Evans (filosofi)

Gareth Evans (12. toukokuuta 1946 – 10. elokuuta 1980) oli brittiläinen filosofi. Hän oli erikoistunut logiikkaan, metafysiikkaan, kielifilosofiaan ja mielenfilosofiaan.
Evans opiskeli filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä Oxfordin yliopistossa. Filosofiassa hänen opettajansa oli Peter Strawson. Evans työskenteli Christ Churchissä (1967-68) sekä Harvardin ja Kalifornian yliopistoissa (1968-69). Evans kuoli keuhkosyöpään 34-vuotiaana vuonna 1980.
Evans kehitti formaalia semantiikkaa luonnollisille kielille. Tätä käsitteli muun muassa yhdessä John McDowellin kanssa toimitettu teos Truth and Meaning (1976). Artikkelissaan ”The Causal Theory of ” (1973) hän kritisoi viittaamisen teorian joitakin puolia. Yhden sivun mittainen artikkeli ”Can There Be Vague Objects?” (1978) poiki paljon vastineita, ja sitä pidetään merkittävänä metafysiikan alalla.
Julkaisuja > Teoksia

Truth and Meaning: Essays in Semantics.  (Toimitettu yhdessä John McDowellin kanssa)  Oxford:  Oxford University Press, 1976.
The Varieties of Reference.  (Julkaistu postuumisti, toimittanut John McDowell)  Oxford:  Oxford University Press, 1982.
Collected Papers.  (Julkaistu postuumisti)  Oxford:  Oxford University Press, 1985.
Julkaisuja > Artikkeleita

The Causal Theory of Names. Aristotelian Society Supplementary Volume, 1973, nro xlvii, s. 187-208.
Identity and Predication. Journal of Philosophy, 1975, nro lxxii, s. 343-363.
"Semantic Structure and Logical Form", teoksessa Evans & McDowell (toim.) 1976, ss. 199-222.
Pronouns, Quantifiers, and Relative Clauses (I). Canadian Journal of Philosophy, 1977, nro vii, s. 467-536.
Can There Be Vague Objects?. Analysis, 1978, 38. vsk, nro 4, s. 208.
Reference and Contingency. The Monist, 1979, nro lxii, s. 161-189.
Pronouns. Linguistic Inquiry, 1980, nro xi, s. 337-362.
"Things Without the Mind", teoksessa van Staaten, Zak (toim.): Philosophical Subjects: Essays Presented to P.F. Strawson, s. 76-116.  Oxford:  Clarendon Press, 1980.
"Understanding Demonstratives", teoksessa Parret, Herman & Bouveresse, Jacques (toim.): Meaning and Understanding, s. 280-303.  Berlin & New York:  De Gruyter, 1981.
Aiheesta muualla

Grush, Rick: Guide to Gareth Evans's Varieties of Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gareth Evans (philosopher)
Käännös suomeksi
Georg Rydman

Johan Georg (Joija) Rydman (7. heinäkuuta 1880 Oulu – 5. syyskuuta 1940 Tampere) oli suomalainen asemapäällikkö ja kirjailija.
Rydmanin vanhemmat olivat kruununvouti August Johan Rydman ja Ida Maria Sandberg. Georg Rydman toimi vuosina 1900–1903 kirjanpitäjänä Nobelin yhtiöitten konttorissa Bakussa. Hän kertoi näiden vuosien kokemuksistaan kahdessa kirjassaan. Suomeen palattuaan Rydman meni valtion rautateitten palvelukseen ja kohosi myöhemmin asemapäälliköksi.
Teoksia

Kaukaasian aroilta ja vuorilta : kuvia ja kertoelmia.   Karisto 1915
Idän tähtien alla.   Karisto 1926
Aiheesta muualla

Georg Rydmanin lehtikirjoituksia:
Kaukasia I. Osseetit, Tampereen Sanomat, 03.02.1929, nro 29, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaukasia I. Osseetit, Tampereen Sanomat, 10.02.1929, nro 35, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaukasia II. Imeretia ja Mingrelia, Tampereen Sanomat, 24.02.1929, nro 47, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaukasia II. Imeretia ja Mingrelia, Tampereen Sanomat, 03.03.1929, nro 53, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaukasia III. Grusia, Tampereen Sanomat, 12.05.1929, nro 108, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaukasia III. Grusia, Tampereen Sanomat, 19.05.1929, nro 114, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Turkestan - hedelmättömien hiekkaerämaitten, laskuttomien jokian ja mahtavien vuoristojen maa, Aamulehti, 18.03.1934, nro 75, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Grancanariantraakkipuu

| Grancanariantraakkipuu |
| --- | --- |
 Grancanariantraakkipuu Kanariansaarten Vieran ja Clavijon kasvitieteellisessä puutarhassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Traakkipuut Dracaena
Laji::  tamaranae
Kaksiosainen nimi
 Dracaena tamaranae  Marrero Rodr., R.S.Almeida & Gonz.-Mart. 
Katso myös
   Grancanariantraakkipuu Wikispeciesissä   Grancanariantraakkipuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Grancanariantraakkipuu (Dracaena tamaranae) on traakkipuiden (Dracaena) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on puumainen kasvi, joka voi kasvaa kuudesta kymmeneen metriä korkeaksi. Kanariantraakkipuun (Dracaena draco) tavoin grancanariantraakkipuu muodostaa oksia vasta kukinnan jälkeen. Grancanariantraakkipuun oksat ovat lyhyempiä kuin sen sukulaislajeilla ja sen pääoksat haarautuvat aina kolmeen osaan, kun taas kanariantraakkipuu haarautuu aina kahteen osaan. Grancanariantraakkipuun rungon kuori on kellertävänharmahtavaa, hieman kiiltävää ja lähes sileää. Lehdet ovat kapeita, ehytlaitaisia ja muodoltaan miekkamaisia, 40–80 cm pitkiä sekä enintään 4,5 cm leveitä. Kesäisin puut tuottavat runsashaaraisia ja monikukkaisia kukintoja, jotka ovat 80–100 cm pitkiä. Kukat ovat vihertävänvalkoisia ja kaksineuvoisia. Hedelmät ovat pieniä ja pallomaisia sekä kypsinä oransseja tai punertavia. Yleensä kussakin hedelmässä on vain yksi siemen, jonka halkaisija on enintään 7 mm.
Grancanariantraakkipuu kasvaa lämpimillä metsänreunoilla yleensä 300–1000 metrin korkeudessa. Laji suosii varjoisia sekä kosteita kasvupaikkoja ja kasvaa usein kallioisessa tai kivikkoisessa ympäristössä, kuten kallionhalkeamissa. Grancanariantraakkipuu kasvaa usein yhdessä katajien, oliivipuiden sekä pensasmaisten kistusten ja päivännoutojen kanssa. Joskus lajia tavataan muunkinlaisista kasviyhteisöistä sekä mäntymetsistä. Grancanariantraakkipuu on hyvin harvinainen laji ja sitä kasvaa luontaisena vain Gran Canarian saaren lounaisosissa. Lajia on kutsuttu Euroopan harvinaisimmaksi puulajiksi ja sitä kasvaa luonnossa vain 70 yksilöä.
Kalliokiipeilijät löysivät grancanariantraakkipuun vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Dracaena tamaranae (englanniksi)
Gatineau

Gatineau tarkoittaa seuraavia asioita:
Gatineau, kaupunki Kanadassa
Gatineau, kosmetiikkayritys
HMCS Gatineau (H61), Kanadan laivaston alus 1943-1948
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gatineau”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gajaali

| Gajaali |
| --- | --- |
 Gajaali Bangladeshissa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Nautaeläimet Bovidae
Alaheimo::  Naudat Bovinae
Suku::  Naudat Bos
Laji::  frontalis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gajaali on gaurin kesy muoto. Oikeammin sitä voidaan pitää puolikesynä. Gajaali ja gauri eroteltiin aikanaan kokonaan omiksi lajeikseen (B. frontalis ja B. gaurus), mutta nykyisin ne luokitellaan samaan lajiin. Gajaali on jonkin verran gauria pienempi, mutta silti huomattavan suurikokoinen. Gajaalit elävät tavallisesti puolikesyinä ihmisasutuksen lähellä osissa Intiaa, Bangladeshia, Myanmaria ja Kiinaa. Niitä käytetään esimerkiksi vetojuhtina ja ne ovat tärkeä lihan lähde.
Taksonomia

Gajaalia (B. frontalis) ja gauria (B. gaurus) on aikanaan pidetty kokonaan omina lajeinaan, mutta nykyisin ne luokitellaan osaksi yhtä ja samaa lajia. Joissain yhteyksissä se määritellään gaurin alalajiksi B. g. frontalis. Gajaali voi risteytyä gaurin, bantengin, jakin ja tavallisen naudan kanssa. Naudan kanssa gajaalin risteymät, niin urokset kuin naaraatkin, ovat myös itsessään vielä lisääntymiskykyisiä, toisin kuin monet muut eri nautaeläinten risteymät.
Useilla eri kielillä gajaalia kutsutaan nimellä mithun.
Koko ja ulkonäkö

Gajaalit ovat pienempiä kuin gaurit, mutta silti huomattavan kookkaita. Urokset painavat 400–500 kiloa ja naaraat 350–400 kiloa. Ruumiilla on pituutta noin 250 cm. Säkäkorkeus on uroksilla 120-170 cm ja naarailla 70-100 cm. Gaureilla on harteillaan suuri kyttyrä, joka gajaaleilla on huomattavasti pienempi. Myös gajaalin jalat ovat suhteessa lyhyemmät. Naaraat ja urokset ovat tavallisesti väritykseltään mustanruskeita. Joillakin etenkin nautojen kanssa risteytyneillä gajaaleilla voi olla myös vaaleanruskea tai jopa valkoinen karvoitus. Vasikat ovat ruskeita. Jalkojen alempi puolisko on väritykseltään valkoinen tai kellertävä. Kaulassa kurkun alla on pieni heltta, joka naarailla on pienempi. Pää on suhteessa gauriin hieman lyhyempi ja leveämpi. Uroksilla ja naarailla on väriltään mustahtavat sarvet, jotka naarailla ovat hieman uroksia pienemmät. Sarvet kasvavat päästä miltei suoraan ulospäin, mutta ne kaartuvat hitaasti sisäänpäin.
Levinneisyys ja käyttö

Gajaaleja esiintyy Intian Tripuran, Mizoramin, Assamin ja Arunachal Pradeshin osavaltioissa, Bangladeshissa Chittagong Hill Tractsin alueella, Myanmarissa Kachinin osavaltiossa ja Kiinassa Yunnanin maakunnassa.
Gajaalit eivät ole kokonaan kesyjä, eikä niitä voida paimentaa esimerkiksi tavallisen nautakarjan tapaan. Kesyyntymisen aste saattaa vaihdella paikoittain. Ne elävät kuitenkin lähellä ihmisasutusta. Paikoitelleen niiden annetaan laiduntaa täysin vapaasti metsissä. Gajaalit tulevat kuitenkin kyliin nukkumaan yöksi. Niitä houkutellaan esimerkiksi suolalla, minkä lisäksi kylä tarjoaa suojaa petoeläimiltä, kuten tiikereiltä. Toisekseen gajaalit syövät etenkin ruohoja, joita luonnollisesti esiintyy metsäaukioilla. Ihmisten ottaessa alueita maatalouskäyttöön ruohoa esiintyy myös lähellä ihmisasutusta, joka houkuttelee gajaaleja. Loppujen lopuksi gajaalit menettävät ajan myötä pelkonsa ihmisiin. Gajaaleja käytetään esimerkiksi vetojuhtina ja peltotöiden apuna. Lisäksi ne ovat tärkeä lihan lähde. Joidenkin heimojen keskuudessa gajaalit ovat toimineet myös tärkeinä uhrieläiminä.
Elintavat

Gajaalien käyttäytyminen muuten voi muistuttaa paljolti villejä gaureja. Ne elävät pienissä 8–11 yksilön laumoissa. Urokset voivat elää myös yksinään. Ravinnokseen gajaalit käyttävät ruohoja, puita ja pensaikkoja. Ne alkavat yleensä laiduntaa aamuisin, mutta vetäytyvät keskipäivän kuumuudessa esimerkiksi pienten lampien tai muiden veden lähteiden yhteyteen. Lisääntymiskaudella risteytyminen villien gaurien kanssa on paikoittain varsin yleistä. Gajaalihärät päästävät villien gaurien tapaisia kovia ja matalia ääniä lisääntymiskutsuinaan. Gajaalit synnyttävät vasikkansa tavallisesti monsuunikaudella tai syksyisin. Tiineys kestää 281-296 päivää ja vasikoita on yleensä vain yksi. Vasikka vieroitetaan emonsa maidosta 7-9 kuukauden ikäisenä ja sukukypsäksi se kasvaa 2–3 vuoden ikäisenä. Gajaali voi elää 30-vuotiaaksi.
Gajaalien petoeläimiin kuuluvat tiikeri, leopardi ja vuorisusi.