stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carin kieli
Äänteet > Vokaalit

|  | Etuvokaalit | Keskivokaalit | Takavokaalit |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppeat | i | ɨ | u |
| Puolisuppeat | e | ɤ | o |
| Puoliväljät | ɛ | ə | ɔ |
| Väljät | (æ) | a |  |
/æ/ esiintyy vain englantilaisissa lainasanoissa.
Vokaalit lyhenevät silloin, kun niiden jälkeen tulee /h/-äänne.
Sanasto

| Sana | Car | kantanikobaari |
| --- | --- | --- |
| kuuma | taɲ | *taɲ |
| neljä | fɛːn | *foan |
| lapsi | kuːn | *kuːn |
| huuli | (minuh) | *manuːɲ |
| koira | ʔam | *ʔam |
| yö | hatəːm | *hatəːm |
| mies | koːɲ | *koːɲ |
| korva | naŋ | *naŋ |
| yksi | heŋ | *hiaŋ |
| vatsa | (ʔac) | *ʔac |
| aurinko | (tavuːj) | - |
| makea | (pacaːka) | - |
| ylivuoto | tareːci | *roac |
| nenä | mɛh | *moah |
| rinta | tɛh | *toah |
| yskiä | ʔɛhɛ | *ʔoah |
| käsivarsi | kɛl | *koal |
| sisällä, sisäpuoli | ʔɛl | *ʔoal |
| kyynärpää | sikɔŋ | *keaŋ |
Morfologia

Carin vanhalla AA-kausatiivilla on kaksi allomorfia, etuliite ha- yksitavuisissa vartaloissa, loppuliite -um- kaksitavuisissa.
ɲa - 'syödä' / haɲaː 'ruokkia'
pɯɲ - 'itkeä' / hapɯɲ-ɲɔː 'itkettää'
kucik - 'olla maukas' / kumcik 'maultaan'
kale - 'rohkea' / kumle 'rohkeus'
Käännös suomeksi
Aladin Ljesnjanin

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Aladin Ljesnjanin
Syntymäaika: 18. syyskuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Plav, Montenegro 
Pelipaikka: Pohja/Laita
Pituus: 179
Lempinimi: Allu
Seura
Seura:  Futsal Alastaron Urheilijat
Pelinumero: 37
Junioriseurat
: Lauttakylän Luja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020- | Futsal Mad Max | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. heinäkuuta 2021.
Aladin Ljesnjanin (s. 18. syyskuuta 2002) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa seuraa Futsal Mad Max. Pelipaikaltaan Ljesnjanin on pohja/laita.
Europa: The Last Battle

Europa: The Last Battle on ruotsalainen vuonna 2017 julkaistu kymmenosainen englanninkielinen pseudohistoriallinen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Tobias Bratt. Siinä väitetään, että vaikutusvaltaiset juutalaiset aiheuttivat sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Europa: The Last Battle Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Robert Rooba

| Robert Rooba |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1993 (ikä 31) Tallinna, Viro
Kansalaisuus:   Viro
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Robi  RR88 Tallinnan Tkachuk
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  KooKoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  88
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  ENK Toom Tallinn (Viro) Eesti Noortekoondis (Viro) Blues (SML) Hermes (Mestis) JYP (SML) Severstal Tšerepovets (KHL)
Robert Rooba (s. 2. syyskuuta 1993 Tallinna, Viro) on virolainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Rooba toimi aiemmin JYPin kapteenina vuosina 2022–2024, ja hän oli siten ensimmäinen virolainen kapteeni SM-liigassa.
Ura > Seuraura > 2000-luvulla

Tallinn Purikadin kasvattama Rooba pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2007–2008 Viron liigassa kasvattajaseuransa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vain 14-vuotiaana. Hän muutti 17-vuotiaana Espooseen isänsä Jüri Rooban kanssa ja siirtyi Espoo Bluesin C-nuoriin kaudeksi 2008–2009. Rooba suoritti Suomessa asuessaan Tallinnan Rocca al Maren lukiota etäopiskelijana tenttimällä parin viikon välein Tallinnassa. Hän siirtyi Bluesiin sillä hetkellä Viron alle 18-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana toimineen Hannu Järvenpään houkuttelemana, joka kutsui Rooban aluksi Kiekko-Espoon harjoituksiin, josta hänet nostettiin suoraan korkeammalle tasolle Bluesiin.
Ura > Seuraura > 2020-luvulla

Kaudella 2020–2021 Rooba sai JYPissä lisää vastuuta, ja hän myös itse koki kehittyneensä pelaajana. Helmikuussa 2021 Rooba kertoi, ettei ollut vielä koskaan päässyt henkilökohtaiseen tavoitteeseensa yhden kauden maalimäärässä. Kauden aikana hän kertoi elävänsä omaa unelmaansa jääkiekkoilijana, ja että hänen menestyksensä on iso asia muun muassa siksi, että hän on jääkiekkoilijana nimenomaan virolainen. Rooba nousi lopulta yllättäen SM-liigan elittiin, ja hän teki 59 runkosarjaottelussa tehopisteet 30+11=41, joilla Rooba rikkoi oman virolaispelaajien yhden kauden pistennätyksen sekä Toivo Suursoon kanssa jakamansa maaliennätyksen. Se olikin ollut aikaisemmin hänen tavoitteensa. Rooba sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain Ässien Sebastian Wännström. Rooba voitti myös JYPin sisäisen pistepörssin. Kaudella hän sai myös ensimmäistä kertaa pukea ylleen kultaisen kypärän. Kauden lopussa hän oli kerännyt 27 kypärää ja oli listauksen 11. ja sen paras JYP-pelaaja.
Maaliskuussa 2021 Rooba teki JYPin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kuitenkin jo toukokuussa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Severstal Tšerepovetsin kanssa, jolloin hänestä tuli KHL:n historian ensimmäinen virolaispelaaja. Kun kauden avausottelua oli pelattu alle viisi minuuttia, varakapteenina pelannut Rooba teki kaikkien aikojen ensimmäisenä virolaispelaajana maalin KHL:ssä. Hän pelasi kauden 2021–2022 aikana 39 runkosarjaottelua tehopistein 5+2=7, mutta Rooba poistui joukkueen vahvuudesta kuitenkin runkosarjan jälkeen Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022.
Kaudeksi 2022–2023 Rooba palasi kaksivuotisella sopimuksella JYPiin. Hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Roobasta tuli SM-liigahistorian kaikkien aikojen ensimmäinen virolaiskapteeni. Kaudella 2023–2024 hänen roolinsa joukkueessa muuttui puolustavammaksi, ja marraskuun alkuun mennessä hän oli tehnyt kaksi maalia. Muutos pelitavassa, jossa puolustus korostui, oli alkanut jo edellisellä kaudella. Muutos ei kuitenkaan tarkoittanut sitä, että hänen merkityksensä joukkueelle olisi vähentynyt. Tammikuussa 2024 hän päätti omasta aloitteestaan luopua JYPin kapteeniudesta, koska Rooba ei kokenut olevansa sillä hetkellä oikea pelaaja tehtävään. Hänet joukkueen kapteenina korvasi Teemu Eronen. Runkosarjan lopulla helmikuussa 2024 Rooba kertoi Jatkoaika.com-verkkolehdelle hänen kautensa olleen vaikea myös henkilökohtaisella tasolla ja itseluottamuksensa kärsineen, mikä vaikutti myös kapteenin tehtävästä luopumiseen. Rooba oli tuolloin tehnyt runkosarjassa vain 3+5=8 tehopistettä. Hän ilmoitti haastattelussa myös päättävänsä pelinsä JYPissä kauden jälkeen. Kauden jälkeen maaliskuussa seura vahvisti, että Rooba ei jatka joukkueessa.
Kaudeksi 2024–2025 Rooba siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon.
Ura > Maajoukkueura > Nuorten maailmanmestaruuskisoissa

Rooba pelasi alle 20-vuotiaiden II divisioonan kilpailuissa vuonna 2009 ja edusti II-divisioonaan pudonnutta Viroa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013. Hän toimi kolmessa jälkimmäisessä turnauksessa Viron kapteenina. Rooba voitti vuoden 2011 turnauksessa tehopistein 4+6=10 Viron sisäisen piste- ja maalipörssin. Hän voitti koko vuoden 2012 turnauksen piste- ja maalipörssin tehopistein 13+6=19. Rooba voitti B-lohkon hopeaa ja valittiin Viron parhaaksi pelaajaksi. Hän voitti myös vuoden 2013 IIB-divisioonan kultaa, turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehopistein 7+14=21, valittiin parhaaksi hyökkääjäksi sekä Viron parhaaksi pelaajaksi. Rooba pelasi myös alle 18-vuotiaiden II divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2009 (B-lohkon hopeaa) ja 2010.
Ura > Maajoukkueura > Maailmanmestaruuskisoissa

Rooba pelasi 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2010 sekä 2. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2012 ja 2014. Rooba edusti Viroa 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2011, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022 ja 2024. Vuosien 2018 ja 2024 turnaukset päättyivät pronssiin.
Vuoden 2012 turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun 1. divisioonan B-lohkoon. Vuoden 2013 turnauksessa Rooba nousi Viron kapteenistoon, mutta joukkue putosi turnauksen päätteeksi kuitenkin 2. divisioonan A-lohkoon. Vuoden 2014 turnauksessa hän voitti piste- ja syöttöpörssin tehopistein 6+8=14. Rooba valittiin koko turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja Viron parhaaksi pelaajaksi. Turnaus päättyi kultaan ja nousuun taas seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonan B-lohkoon. Rooba toimi vuoden 2016 turnauksessa Viron varakapteenina ja jakoi tehopistein 4+4=8 koko turnauksen pistepörssin voiton Yhdistyneen kuningaskunnan Ben O’Connorin kanssa ja maalipörssin voiton Kroatian Mike Glumacin kanssa. Hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi.
Vuoden 2017 turnauksessa Rooba oli Viron paras pistemies ja maalintekijä tehopistein 4+3=7. Vuoden 2018 turnauksessa hän toimi joukkueensa varakapteenina. Hän oli turnauksen maalipörssin viides – hän tosin pelasi yhden ottelun vähemmän kuin muut. Rooba teki turnauksessa yhden voittomaalin sekä kaksi ottelun avausmaalia – kaikki kolme maalia syntyivät ennen kuin otteluita oli ehditty pelata 5 minuuttia. Joukkue taisteli viimeiseen otteluun saakka noususta 1. divisioonan A-lohkoon, mutta hävisi viimeisen kamppailun kisaisäntä Liettualle jääden lopulta A-lohkon kolmanneksi. Sijoitus oli kuitenkin Viron paras nykyisellä vuodesta 2012 käytössä olleella sarjajärjestelmällä.
Vuoden 2018 kisoissa Rooba jakoi kolmella maalillaan joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Riho Embrichin kanssa. Vuoden 2022 turnauksessa hän toimi Viron kapteenina. Rooba oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä neljällä maalillaan. Puolestaan vuonna 2024 hän oli kisojen maalipörssin toinen tehtyään viisi maalia viidessä ottelussa. Rooba valittiin myös kisojen parhaaksi hyökkääjäksi.
Ura > Maajoukkueura > Olympiakarsinnoissa

Rooba pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa, jolloin hän nousi olympiakarsintojen kaikkien aikojen maalipörssin kärkeen. Rooba myös sivusi  Unkarin Balázs Ladányin piste-ennätystä, mutta Ladányi tarvitsi ennätyspisteisiinsä 12 ottelua, eli kolme esikarsintaturnusta ja yhden ennakkokarsintaturnauksen. Rooba puolestaan teki tehopisteistään 24 ennakkokarsintavaiheessa ainoastaan kolmen ottelua aikana, jolloin Viro voitti Israelin lukemin 19–1, Bulgarian lukemin 26–0 ja Meksikon lukemin 13–3. Esikarsintavaiheessa joukkue onnistui voittamaan kuitenkin vain Liettuan, lukemin 4–1, eikä Viro näin ollen päässyt lopputurnaukseen. Rooba jakoi esikarsinnoissa joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Andrei Makrovin ja Aleksandr Petrovin kanssa tehopistein 1+3=4. Hän pelasi myös Milanon olympiakisojen 2026 karsinnoissa.
Pelityyli

Pelityyliltään Roobaa on luonnehdittu voimahyökkääjäksi. Tämän lisäksi häntä on kuvattu suoraviivaiseksi ja tunnolliseksi pelaajaksi, josta kehittyi maalintekijä pelatessaan SM-liigajoukkue JYPissä. Rooba on tehopisteillään SM-liigan kaikkien aikojen tehokkain virolainen, ja hän oli myös ensimmäinen virolaispelaaja KHL:ssä.
Muuta

Rooban isä Jüri on entinen Viron pääsarjakiekkoilija, joka toimii nykyään Viron A-maajoukkueen General Managerina. Rooba on kertonut ammentavansa myönteistä asennetta pelaamiseen elämällä päivän kerrallaan ja elämällä hetkessä. Hän on kertonut asettaneensa korkeat tavoitteet uralleen. Yksi Rooban esikuvista on virolaiskiekkoilija Toivo Suursoo, jonka kanssa Rooba pääsi pelaamaan uransa alussa yhden maailmanmestaruusturnauksen, minkä Rooba koki hyvin merkityksellisenä.
Bamse ja rosvokaupunki

| Bamse ja rosvokaupunki> Bamse och tjuvstaden |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christian Ryltenius
Käsikirjoittaja:   Johan Kindblom  Tomas Tivemark 
Tuottaja:  Jon Nohrstedt
Säveltäjä:  Henrik Lörstad
Kuvaaja:   Emma Gunnarsson  Mia Hulterstam 
Leikkaaja:  Björn Stein
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:   Tre Vänner Produktion Ab  Film i Väst AB  Sluggerfilm  Sveriges Television (SVT) 
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2014-01-1717. tammikuuta 2014 (Ruotsi)  2014-06-066. kesäkuuta 2014 (Suomi)  
Kesto:  66 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Seuraaja:  Bamse ja noita-akan tytär
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bamse ja rosvokaupunki (ruots. Bamse och tjuvstaden) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut ruotsalainen piirroselokuva, joka perustuu Rune Andréassonin Bamse-sarjakuviin.
Rooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tomas Bolme  | … |  kertoja   |
|  Peter Haber  | … |  Bamse   |
|  Morgan Alling  | … |  Pomppi   |
|  Steve Kratz  | … |  Kilpinen   |
|  Magnus Härenstam  | … |  Kasimir Kettu   |
|  Maria Langhammer  | … |  Isoäiti   |
|  Shebly Niavarani  | … |  Susi   |
|  Tea Stjärne  | … |  Nalle-Maija   |
|  Leif Andrée  | … |  Konna ja Koukku   |
|  Maria Bolme  | … |  Leena   |
|  Tomas Tivemark  | … |  kapteeni Kenkku   |
|  Edith Enberg-Salibli  | … |  Katta-Lo   |
|  Karin Gidfors  | … |  Fröken Fiffi   |
|  Susanne Kujala  | … |  Farliga Flisan Sork   |
|  Nicklas Lindh  | … |  Olli Mäyrä, Konstapel Kask, Peikko   |
|  Rolf Lydahl  | … |  Kubbe Vargkusin   |
|  Kim Sulocki  | … |  Pieni susiserkku   |
Rooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Markus Bäckman  | … |  kertoja, kapteeni Kenkku   |
|  Jussi Vatanen  | … |  Bamse   |
|  Antti Timonen  | … |  Pomppi    |
|  Juha Muje  | … |  Kilpinen   |
|  Jaakko Saariluoma  | … |  Kasimir Kettu   |
|  Lari Halme  | … |  Susi   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Koukku   |
|  Jarmo Koski  | … |  Konna   |
|  Ia Koivisto  | … |  Nalle-Maija   |
|  Carla Rindell  | … |  Isoäiti   |
Aiheesta muualla

Bamse ja rosvokaupunki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jokohaman rautatieasema

| Jokohaman rautatieasema |
| --- | --- |

Perustiedot
Kunta:  Jokohama
Valtio:  Japani
Avattu:  1872
Jokohaman rautatieasema (jap. 横浜駅, Yokohama-eki) on rautatieasema Japanin Jokohamassa, Nishi-kun alueella. Se on Kanagawan prefektuurin suurin rautatieasema, ja koko Japanin viidenneksi suurin rautatieasema, sillä sitä käyttää 760 miljoonaa henkilöä vuosittain.
Käännös suomeksi
Rhea Seehorn

| Rhea Seehorn |
| --- | --- |
 Rhea Seehorn San Diegon Comic-Conissa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Deborah Rhea Seehorn
Syntynyt: 12. toukokuuta 1972 (ikä 52) Norfolk, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Graham Larson (vih. 2018)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  Kim Wexler (Better Call Saul)
Aiheesta muualla
IMDb 
Deborah Rhea Seehorn (s. 12. toukokuuta 1972 Norfolk, Viginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Kim Wexlerinä televisiosarjassa Better Call Saul (2015–2022), josta hän sai parhaan draamasarjan naissivuosan Primetime Emmy -ehdokkuuden.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Riders (2002)
Karvanaama (2006)
Seven Stages to Achieve Eternal Bliss (2018)
Inside Man: Most Wanted (2019)
Things Heard & Seen (2021)
Linoleum (2022)
Bad Boys: Ride or Die (2024)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Homicide – pelon kadut (1997)
Elämää tähden kanssa (2003–2004)
Politiikan nappula (2007)
American Dad! (2009–2019)
Dollhouse (2009)
Burn Notice (2010)
Ratkaisija (2010)
Whitney (2011–2013)
Franklin & Bash (2011–2014)
Family Guy (2013)
House of Lies (2013)
Better Call Saul (2015–2022)
Kova laki: Erikoisyksikkö (2018)
Roseanne (2018)
Rouva varapresidentti (2019)
The Twilight Zone (2019)
Ridley Jones (2021)
The Harper House (2021)
Mishmar HaEmekin taistelu

Mishmar HaEmekin taistelu oli Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikainen taistelu Mishmar HaEmekin kibbutsin hallinnasta Arabien vapautusarmeijan joukkojen, sekä Haganan ja Palmahin joukkojen välillä 4. – 15. huhtikuuta 1948. Arabien vapautusarmeijan yritys vallata kibbutsi epäonnistui ja sitä seurasi juutalaisten vastaisku, jonka aikana monet alueen arabikylistä tuhottiin ja niiden asukkaat karkotettiin.
Tausta

Mishmar HaEmek on vuonna 1926 perustettu kibbutsi Jisreelin tasangon eteläosassa. Se tunnettiin vasemmistolaisen Mapam-puolueen tukikohtana, mutta se myös sijaitsi strategisesti tärkeällä tiellä Jeninistä kohti Haifaa. Juutalaisen kibbutsin ympärillä oli joukko arabien asuttamia kyliä. Arabien vapautusarmeijan komentaja Fawzi al-Qawuqji päätti iskeä Mishmar HaEmekiä vastaan. Kibbutsin valtaus saattaisi helpottaa mahdollista tulevaa iskua kohti Haifaa ja helpottaa painetta Jerusalemin suunnalla. On myös mahdollista, että al-Qawuqji ei halunnut jäädä sotamenestyksessä Abd al-Qadir al-Husseinin varjoon. Näistä syistä hän oli valmis rikkomaan briteille antamaansa lupausta, että vuonna 1948 ei ryhdyttäisi uusiin hyökkäyksiin ennen toukokuun 15. päivää.
Taistelu > Arabien hyökkäys

Aamulla 4. huhtikuuta al-Qawuqjin joukot alkoivat tuoda seitsemää 75 mm ja 105 mm tykkiään asemiin kylän ympärille. Arabeja oli kaikkiaan noin 2 500. Kibbutsin puolustajia oli noin 640. Haganan tiedustelijat Mishmar HaEmekissä olivat havainneet tykkien siirtelyn jo ennen sodan ensimmäisen tykistökeskityksen alkua. Kibbutsin lapset saatiin suojaan luolaan hieman kibbutsin yläpuolella ja tulituksessa kärsityt tappiot jäivät muutamaan haavoittuneeseen. Kuitenkin suurin osa kibbutsin rakennuksista vaurioitui tai romahti kokonaan. Tulitusta seurasi arabien jalkaväen hyökkäys, joka torjuttiin puolustusasemilla, joka käsitti aidan ja juoksuhautoja. Yöllä 4.–5. huhtikuuta kibbutsiin saatiin vahvistuksia Golanin prikaatin komppaniasta.
Arabit jatkoivat kibbutsin tykistötulitusta seuraavan päivän ajan. 6. huhtikuuta paikalle saapui brittiläinen panssarikolonna, joka välitti osapuolille 24-tuntisen tulitauon. Sen aikana suurin osa kibbutsin naisista, lapsista ja haavoittuneista evakuoitiin. Arabien menestys oli ollut tähän mennessä surkeahkoa. Al-Qawuqji päättikin ehdottaa kibbutsin puolustajille arabijoukkojen vetäytymistä sillä ehdolla, he jättäisivät kibbutsia ympäröivät arabikylät rauhaan. Kibbutsin puolustajat eivät suostuneet ehtoihin, vaan ilmoittivat tarvitsevansa ehtojen suhteen neuvotteluja Tel Avivin kanssa.
Taistelu > Juutalaisten hyökkäys

Juutalaiset olivat päättäneet iskeä takaisin. Joukko kibbutsin edustajia, heidän joukossaan todennäköisesti Mapa-puolueen kakkosmies Ya'akov Hazan, olivat matkustaneet taistelujen aikana Tel Aviviin vaatien David Ben-Gurionilta, että Haganan oli alettava polttaa alueen arabikyliä ja karkottaa niiden asukkaita Mishmar HaEmekin turvaamiseksi. Ben-Gurion yhtyi tähän näkemykseen. Mishmar HaEmekissä nyt Yitzhak Sadehin komentamat puolustajat olivat saaneet vahvistuksia Palmahilta, sekä Alexandronin ja Carmelin prikaateilta. Britit vaativat tulitauon pitkittämistä, mistä juutalaiset kieltäytyivät. Heidän vastaiskunsa seurasi yöllä 8. huhtikuuta.
Juutalaisten hyökkäys työnsi al-Qawuqjin joukot alueelta, vaikka al-Qawuqji julkaisi samaan aikaan voitoista kertovia tiedotteita. Juutalaisten iskut kohdistuivat ensin naapurikyliin, joiden nimet olivat Ghubaiya al-Tahta, Ghubaiya al-Fauqa ja Khirbet Beit Ras. Alkumenestyksen jälkeen he rohkaistuivat laajentamaan toimintaansa. Abu Shusha vallattiin 10. huhtikuuta, al-Kafrin 12. huhtikuuta, sekä Mansi ja Abu Zureiq 12.–13. huhtikuuta. Lopulta 14. päivä kukistuivat al-Naghnaghia, Buteimat ja Rihaniyya. Taistelu oli päättynyt seuraavaan päivään mennessä.
Seuraukset

Al-Qawuqjin Arabien vapautusarmeija oli kärsinyt selvän tappion. Al-Qawuqji väitti väärin juutalaisten saaneen apua esimerkiksi venäläisiltä. Vapautusarmeijan omat jäsenet kritisoivat joukkojen organisointia ja esimerkiksi viestiyhteyksiä. Jalkaväki ja tykistö eivät koordinoineet toimintaansa. Lopputulos oli taistelutahdon romahdus koko alueella. Juutalaiset saivat haltuunsa vapautusarmeijan kalustoa, kuten al-Qawuqjin Oldsmobile-merkkisen limusiinin. Al-Qawuqji itse vetäytyi joukkoineen itään kohti Nasaretia.
Juutalaiset puhdistivat suuren alueen Mishmar HaEmekin ympärillä sen arabiasukkaista. Monet heistä pakenivat Jeniniin. Mishmar HaEmekin seudun kylien pako herätti paniikkia myös alueen ulkopuolella. Vallatut kylät tuhottiin ja juutalaiset myös teloittivat joitakin vankejaan. Toiminta herätti kritiikkiä joidenkin kibbutsiliikkeen jäsenten taholta.
Arabikoukkoja hyökkäyksen aikana.
Topografikunta

Topografikunta (lyhenne TOPK) on entinen itsenäinen joukko-osasto ja sotilaslaitos, nykyisin Puolustusvoimien tiedustelulaitoksen (PVTIEDL) erillisyksikkö. Topografikunnasta tuli osa Puolustusvoimien tiedustelukeskusta 1.1.2007. Sen toiminnot taas siirrettiin Puolustusvoimien tiedustelulaitokseen osana puolustusvoimauudistusta 30.4.2014.
Historia

Alun perin valkoisen armeijan karttahuoltoa varten perustettiin Vaasaan Päämajan Yleisesikunnan topografinen toimisto 15.2.1918. Myöhemmin siitä tehtiin Sotilaskarttalaitos ja Topografikunnan nimi vakiintui käyttöön 1.1.1925. Itse organisaatio ja sen johtosuhteet ovat kuitenkin muuttuneet useita kertoja itsenäisyyden aikana.
Ennen talvisotaa sotilaskarttojen tuotannon painopiste oli Karjalan Kannaksella ja Etelä-Suomessa. Yhteistoiminta Maanmittaushallituksen (nyk. Maanmittauslaitos) kanssa oli tiivistä. Talvisodan aikana Topografikunnan alaisuudessa oli Topografikomppania ja jatkosodan aikana Topografipataljoona, jonka tehtävänä oli sotatoimialueen karttojen tuotanto. Sotn jälkeen Topografikunnan tehtäväksi tuli Lapin topografisten karttojen tuotanto Maanmittaushallituksen vastatessa muun Suomen peruskartoituksesta. Lapin kartoituksesta luovuttiin 2002 ja samassa yhteydessä Topografikunnan karttapaino lakkautettiin 31.12.2002. Topografikunta on hoitanut myös Suomen Open Skies -toimintaan (Avoin taivas -sopimus) liittyviä tehtäviä.
Nykyisin Topografikunnan tehtävä on tukea paikkatieto- ja karttapalveluilla puolustusvoimien päätehtäviä, joita ovat ennen kaikkea Suomen sotilaallinen puolustaminen ja muiden viranomaisten tukeminen.
Topografikunnan vuosipäivää vietetään 24. maaliskuuta samana päivänä vuonna 1812 perustetun Haapaniemen kenttämittauskoulun kunniaksi. Topografikunnan perinnemarssi on Armas Järnefeltin säveltämä ”Topografimarssi”. Laitoksen perinteitä vaalii ja vanhojen topografikuntalaisten yhteydenpitoa hoitaa Mittamies- ja topografikilta.
Päälliköt

eversti (1927) Claës Stenius 1918–1928
eversti (1934) Jussi Laiti 1928–1946
eversti (1949) Ahti Paulaharju 1946–1952
eversti (1952) Aarne Pietarinen 1952–1954 ja 1956–1959
eversti (1954) Arvo Wiitanen 1954–1956
eversti (1960) Lennart Kaje 1959–1969
eversti (1968) Risto Erjola 1969–1973
eversti (1972) Ossi Hankala 1973–1974
eversti (1974) Lauri Vilkko 1974–1985
eversti (1981) Matti Koskimaa 1985–1990
insinöörieversti (1990) Heikki Fredriksson 1990–2002
eversti (1998) Alpo Juntunen 2003–2006
insinöörieversti (2009) Henry Kvarnström 1.1.2007–30.11.2010
everstiluutnantti Janne Sarpoma 1.6.2011–31.1.2015
everstiluutnantti Harri Uusitalo 1.4.2015–14.2.2017
insinöörieverstiluutnantti Matti Rantanen 15.2.2017 – 31.7.2021
insinöörikomentaja Petteri Sipilä 1.8.2021 -
Aiheesta muualla

Puolustusvoimat: Puolustusvoimien Tiedustelulaitos (PVTIEDL)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2  Ruotsi