stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shichi-go-san

Seitsenvuotias tyttö ensi kertaa "oikeassa" kimonossa. Alle seitsenvuotiaat tytöt puetaan asuun, johon kuuluu obin sijasta eräänlainen liivi.
Shichi-go-san (7-5-3) on japanilainen juhlapäivä, jonka sankareita ovat seitsemän- ja kolmivuotiaat tytöt sekä kolme- ja viisivuotiaat pojat.  Shichi-go-san -päivänä juhlistetaan näiden lasten siirtymistä ikäkaudesta toiseen. Sitä juhlitaan vuosittain 15. marraskuuta, tai sitä lähimpänä viikonlopun päivänä.
Merkkipäivän vieton sanotaan alkaneen Japanin hovissa Heian-kaudella. Numerot 7, 5 ja 3 ovat tärkeitä japanilaisessa numerologiassa, jonka mukaan parittomat luvut ovat onnennumeroita.
Meiji-kaudelle mennessä tapa oli levinnyt myös kansan pariin, ja päivä viettoon oli lisätty vierailu temppelissä päivänsankarien kanssa. Tytöt ja pojat puettiin kimonoon, monet ensimmäistä kertaa eläessään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shichi-go-san Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Galatasaray SK

Galatasaray Spor Kulübü on turkkilainen jalkapalloseura. Sen kotikaupunki on Istanbul ja "Galatasaray" tarkoittaa kirjaimellisesti Galatan palatsia. Galatasaray perustettiin vuonna 1905 ja se on jatkuvasti Turkin kansallisen jalkapalloliigan kärkikastia sekä moninkertainen mestari. Galatasarayn paikalliskilpailijoita ovat Fenerbahçe SK ja Beşiktaş JK. Nämä kolme istanbulilaisjoukkuetta ovat voittaneet suurimman osan Turkin mestaruuksista.
Myös eurokentillä seura on menestynyt. Se on ollut usein mukana Mestarien liigassa ja muissa eurocupeissa. Vuonna 2000 Galatasaray voitti sekä UEFA Cupin että Euroopan Supercupin. Se oli täten myös ensimmäinen turkkilaisjoukkue, joka kykeni voittamaan jonkin eurocup-pokaalin.
Tunnetuimpia seurassa pelanneita ovat Gheorghe Hagi, Hakan Şükür, Hasan Şaş ja Mário Jardel.
Saavutukset

UEFA Cup:
Voitot (1): 1999–2000
UEFA Super Cup:
Voitot (1): 2000
Turkin Superliiga mestaruudet:
Voitot (24):  1961–1962, 1962–1963, 1968–1969, 1970–1971, 1971–1972, 1972–1973, 1986–1987, 1987–1988, 1992–1993, 1993–1994, 1996–1997, 1997–1998, 1998–1999, 1999–2000, 2001–2002, 2005–2006, 2007–2008, 2011–2012, 2012–2013, 2014–2015, 2017–2018, 2018–2019, 2022/2023, 2023/2024
Turkin cup:
Voitot (18): 1963, 1964, 1965, 1966, 1973, 1976, 1982, 1985, 1991, 1993, 1996, 1999, 2000, 2005, 2014, 2015, 2016, 2019
Turkin supercup
Voitot (14): 1966, 1969, 1972, 1982, 1987, 1988, 1991, 1993, 1996, 1997, 2008, 2012, 2013, 2015
Chancellor Cup:
Voitot (5): 1975, 1979, 1986, 1990, 1995
TSYD Cup:
Voitot (12): 1963, 1966, 1967, 1970, 1977, 1981, 1987, 1991, 1992, 1997, 1998, 1999
Turkin jalkapallon mestaruus:
Voitot (9): 1931–1932, 1933–1934, 1935–1936, 1940–1941, 1941–1942, 1942–1943, 1946–1947, 1949–1950, 1950–1951
Istanbulin liiga:
Voitot (16): 1908–1909, 1909–1910, 1910–1911, 1913–1914, 1917–1918, 1922–1923, 1923–1924, 1924–1925, 1925–1926, 1928–1929, 1930–1931, 1937–1938, 1948–1949, 1954–1955, 1955–1956, 1957–1958
Istanbul cup:
Voitot (2): 1942, 1943
Istanbul Shield:
Voitot (1): 1933
Maineikkaita pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1905–1979 Ali Sami Yen  Metin Oktay  Turgay Şeren  Fatih Terim  Mustafa Denizli  Yasin Özdenak  Eşfak Aykaç  Gündüz Kılıç  Coşkun Özarı  Horace Armitage 1980-luku Tanju Çolak  Uğur Tütüneker  Erdal Keser  Raşit Çetiner  Mustafa Denizli  Cüneyt Tanman  Yusuf Altuntaş  Müfit Erkasap  Didier Six Rüdiger Abramczik  Tarık Hodžić  Xhevat Prekazi  Zoran Simović 1990-luku Dean Saunders  Roger Ljung  Barry Venison  Mike Marsh  Dominic Iorfa  Roman Kosecki  Gintaras Staučė  Norman Mapeza |  1990-luku Ergün Penbe  Bülent Korkmaz  Hakan Şükür  Emre Belözoğlu  Okan Buruk  Ümit Davala  Tugay Kerimoğlu  Arif Erdem  Suat Kaya  Hakan Ünsal  Kubilay Türkyılmaz  Gheorghe Hagi  Gheorghe Popescu  Iulian Filipescu  Adrian Ilie  Iosif Rotariu  Cláudio Taffarel  Elvir Bolić  Falco Götz  Reinhard Stumpf  Torsten Gütschow  Brad Friedel 2000-luku Hasan Şaş  Hakan Yakın  Andres Fleurquin  Elvir Baljić  Gabriel Tamaș  Richard Kingson  Ulrich van Gobbel  Haim Revivo |  2000-luku Faryd Mondragón  Rigobert Song  Alioum Saidou  Mohamed Sarr  Stjepan Tomas  Saša Ilić  Mário Jardel  Flávio Conceição  César Luis Prates  Felipe  Christian  Capone  Fabio Pinto  Frank de Boer  Sébastien Pérez  Franck Ribéry  Shabani Nonda  Ayhan Akman  Necati Ateş  Ümit Karan  Arda Turan  Servet Çetin  Mehmet Topal  Harry Kewell  Fernando Meira  Abel Xavier  Lincoln  Milan Baroš  Lucas Neill  Elano Blumer  Mauro Icardi  Lucas Torreira  Dries Mertens  Fernando Muslera |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.galatasaray.org (englanniksi) (turkiksi)
Galatasaray 1959–2008.
Harry Kewell
Vaasan Salama

Vaasan Salama on vaasalainen koripalloseura. Vaasan Salama perustettiin vuonna 1950, kun se irtaantui emoseurastaan Vaasan Vasamasta. Sen miesten edustusjoukkue on pelannut Suomen korkeimmalla sarjatasolla kausina 1952 sijoittuen yhdeksänneksi ja 1959, jolloin se jäi sarjan viimeiseksi eli 12:nneksi. Kaudella 1952 Salamalla ei ollut päävalmentajaa, ja kaudella 1959 tehtävässä toimi Erkki Kankaanpää.
Olli Ahvenniemi lienee seuran tunnetuin kasvatti. Lisäksi seurassa ovat pääsarjatasolla pelanneet muun muassa jalkapalloilijoina paremmin tunnetut Alpo Lintamo ja Mauno Rintanen.
Salama pelaa kotiottelunsa Variskan koulun liikuntasalissa.
Joukkue Kaudella 2024-2025

Päivitetty 11.1.2025
| --- | --- |
2024-2025  Vaasan Salama
Numero: Pelaaja
0: Yuunis Abdullahi
1: Dylan Gall
2: Oskari Vepsäläinen
4: Veeti Ala-aho
5: Eeli Porali
6: Laakso Eero
7: Pekka Johannes Jurvanen
8: Jaakko Heino
9: Anton Österlund
11: Oliver Ristiluoma
12: Niko Österlund
20: Konsta Oskari Rinne
21: Eetu Saarelainen
22: Veikka Lähteenkorva
23: Jesse Lepänkoski
27: Alor Ashak
32: Kristian Mikael Nurminen
33: Jaakko Ilmari Linnolahti
34: Teemu Kuja-Halkola
50: Nils-Johan Lindbäck
Luettelo pelaajista

Taulukossa on lueteltu Suomen Koripalloliiton tilastopalvelun mukaan Vaasan Salamassa Suomen miesten pääsarjassa pisteitä tehneet pelaajat.
| Pelaaja | Kans> .Kans. | Vuodet> Ensimm. | Vuodet> Viim. | Ottelut | Pisteet yht> .Pisteet yht. | Palkinnot joukkueessa pelaajana |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Heikki Ahlqvist |  | 1959 | 1959 | 13 | 75 |  |  |
| Raimo Eriksson |  | 1959 | 1959 | 22 | 133 |  |  |
| S. Halttunen |  | 1952 | 1952 | 7 | 4 |  |  |
| Martti Häyhä |  | 1952 | 1952 | 5 | 21 |  |  |
| Kalevi Keturi |  | 1959 | 1959 | 22 | 47 |  |  |
| Orvo Koivumäki |  | 1959 | 1959 | 20 | 90 |  |  |
| A. Koivuniemi |  | 1952 | 1952 | 3 | 6 |  |  |
| O. Koskinen |  | 1952 | 1952 | 16 | 34 |  |  |
| Raimo Kosunen |  | 1959 | 1959 | 19 | 119 |  |  |
| Veli-Heikki Kultti |  | 1952 | 1952 | 15 | 185 |  |  |
| Alpo Lintamo |  | 1952 | 1952 | 11 | 9 |  |  |
| Reijo Malka |  | 1952 | 1959 | 32 | 322 |  |  |
| Klaus Rauhala |  | 1952 | 1952 | 15 | 27 |  |  |
| Mauno Rintanen |  | 1952 | 1959 | 25 | 43 |  |  |
| J. Salama |  | 1952 | 1952 | 16 | 179 |  |  |
| Simo Spoof |  | 1959 | 1959 | 20 | 206 |  |  |
| Teuvo Valkki |  | 1959 | 1959 | 16 | 12 |  |  |
| Esko Vuorinen |  | 1952 | 1959 | 38 | 429 |  |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Vaasan Salama (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
Kasino (vuoden 2020 elokuva)

| Kasino |
| --- | --- |
 Kasino-elokuvan juliste
Ohjaaja:  Mikko Jokipii
Käsikirjoittaja:   Mikko Jokipii  Aapeli Autio  Hanne Välikangas  Heli Kärnä 
Tuottaja:  Mikko Jokipii
Säveltäjä:  Reeta-Kaisa Teikari
Kuvaaja:  Aapeli Autio
Leikkaaja:  Aapeli Autio
Pääosat:   Eelis Kakkonen  Iida Hietamäki  Niko Peltoniemi  Iina-Sofia Aura (Ina Aura)  Marjukka Otsomaa 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Mukula ry
Levittäjä:  Kuusan Kino
Ensi-ilta:   2020-08-1919. elokuuta 2020  
Kesto:  68 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  15 000 euroa
Katsojat:  12 107
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasino on elokuussa 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen joukkorahoitettu elokuva, jonka on ohjannut Mikko Jokipii.
Elokuva sijoittuu vuoteen 1998, jolloin kännykät olivat juuri löytäneet tiensä nuorten käsiin. Leffan pääosissa olevat nuoret ja heidän kaveriporukkansa saapuvat Kauhajoelle eri paikkakunnilta ja kohtaavat syksyisessä yössä, europopin pauhatessa.
Elokuva keräsi elokuvateattereissa 11 617 katsojaa vuonna 2020.
Kasino sai vuoden 2021 Jussi-gaalan yleisöäänestyksessä kolmanneksi eniten ääniä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eelis Kakkonen  | … |  Mika   |
|  Iida Hietamäki  | … |  Tiina   |
|  Niko Peltoniemi  | … |  Toni   |
|  Iina-Sofia Aura (Ina Aura)  | … |  Katja   |
|  Marjukka Otsomaa  | … |  Satu   |
|  Irina  | … |  Merja-täti   |
|  Jesse Koski  | … |  Kake  |
|  Jaakko Seppä  | … |  Kari  |
|  Eve Yli-Hemminki  | … |  Koljonen  |
|  Riku Ketomäki  | … |  Hallamaa  |
Arvosteluja

FilmiFIN:
Aiheesta muualla

Kasino Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kasino Elonet.
Kasino-elokuvan viralliset FB-sivut
Viherfasaani

| Viherfasaani |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Fasaanit Phasianinae
Suku::  Fasaanit Phasianus
Laji::  versicolor
Kaksiosainen nimi
 Phasianus versicolor  Vieillot, 1825 
Katso myös
   Viherfasaani Wikispeciesissä   Viherfasaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherfasaanin muna
Viherfasaani eli japaninfasaani (Phasianus versicolor) on Aasiassa elävä peltokanalintu. Se on läheistä sukua tavalliselle fasaanille (Phasianus colchicus), ja joidenkin asiantuntijoiden mielestä viherfasaani olisi vain fasaanin alalaji. Viherfasaanilla koiras on kookkaampi kuin naaras. Viherfasaani on vuodesta 1947 lähtien ollut Japanin kansallislintu.
Viherfasaaneita tavataan vain Japanissa, jossa sen elinalue rajoittuu Honshun, Shikokun ja Kyushun saarille sekä näiden ympäristössä oleville pienemmille saarille.
Aiheesta muualla

ITIS: Phasianus versicolor (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q425900  Wikispecies: Phasianus versicolor  ADW: Phasianus_versicolor  Avibase: 22C500C0224D53F5  BirdLife: 22732650  BOLD: 113358  CoL: 4FWMP  EURING: 3950  GBIF: 5227775  iNaturalist: 356069  IRMNG: 10195578  ITIS: 175906  IUCN: 22732650  NBN: NHMSYS0020789025  NCBI: 9055  Observation.org: 156806  Open Tree of Life: 102722  Xeno-canto: Phasianus-versicolor
Jari Rantala (käsikirjoittaja)

Jari Olavi Rantala (s. 1967 Pori) on suomalainen käsikirjoittaja ja kirjailija.
Rantala on opiskellut tiedottamista Paasikivi-opistossa, elokuva- ja televisiotiedettä Turun yliopistossa ja kotimaista kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Rantala työskenteli ennen käsikirjoitusuraansa tv-leikkaajana ja -ohjaajana sekä elokuvakriitikkona.
Rantala on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat Paha maa, 8-pallo ja Käsky, joista viimeksi mainittu perustuu Leena Landerin romaaniin. Hän on ollut käsikirjoittamassa ja kehittämässä useita tv-sarjoja, kuten Karppi, Virta, Syke, Kynsin hampain, DikDek – painajainen majatalossa, Los Angelesin kuningas ja Konflikti.
Pahasta maa -elokuvasta Rantala sai yhdessä Paavo Westerbergin ja Aku Louhimiehen kanssa parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon vuonna 2006.
Rantala käsikirjoitti Aku Louhimiehen kanssa myös Tuntematon sotilas -elokuvan kolmannen version, joka sai ensi-iltansa vuonna 2017. Kaikkiaan Rantala on ollut käsikirjoittamassa viittä Aku Louhimiehen elokuvan käsikirjoitusta.
Vuonna 2008 ilmestyi Johnny Knigan kustantama Rantalan novellikokoelma Varasuunnitelma, ja vuonna 2010 sitä seurasi rikosromaani Premium Bananas.
Valikoitu filmografia

Paha maa, 2005
Käsky, 2008
8-pallo, 2013
Tuntematon sotilas, 2017
Karppi, televisiosarja, 2018–2021
Hevi reissu, 2018
Omerta 6/12, 2021
Vinski ja näkymättömyyspulveri, 2021
Los Angelesin kuningas, televisiosarja, 2023
Konflikti, televisiosarja, 2024.
Aiheesta muualla

Jari Rantala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jari Rantala Elonetissä.
Jari Rantala RITVA-tietokannassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Naisten Nelonen

| Naisten Nelonen |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Suomi
Sarjataso:  5.
Ylempi taso:  Kolmonen
Alempi taso:  Vitonen
Naisten Nelonen  on Suomen naisten jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. Peliaika sarjassa on 2 x 40 min (2018). Kaudella 2019 Naisten Nelosta pelataan Helsingin, Länsi-Suomen, Tampereen ja Uudenmaan piireissä.
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Helsinki ja Uusimaa

Pelataan yhteissarjana Uudenmaan kanssa neljässä lohkossa. Syyskierrokselle muodostetaan 10 joukkueen nousulohko ja loput joukkueet syyskierrokselle kolmeen tasolohkoon.
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Helsinki ja Uusimaa > Lohko 1

Esbo Bollklubb/2
Espoon Palloseura/Edustus
Espoon Tikka
HIFK/Stadin Mimmit R, Helsinki
Helsingin Jalkapalloklubi/United
Haukilahden Pallo-Gäddviks Boll/Wellamot, Espoo
Leppävaaran Pallo, Espoo
Nummelan Palloseura, Nummela, Vihti
Pallo-Pojat Juniorit, Helsinki
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Helsinki ja Uusimaa > Lohko 2

Espoon Palloseura/B
FC Fox, Helsinki
FC Kontu/B, Helsinki
FC Viikingit/2, Helsinki
Helsingin Palloseura/3
Malmin Palloseura/Akatemia, Helsinki
Malmin Ponnistajat, Helsinki
Nurmijärven Jalkapalloseura/2
Pallokerho-35/4, Helsinki
Puotinkylän Valtti/2, Helsinki
Team Vanpa, Vantaa
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Helsinki ja Uusimaa > Lohko 3

FC Kuusysi/2, Lahti
FC Loviisa
FC Riihimäen Uhka
Itä-Hakkilan Kilpa, Vantaa
Koivukylän Palloseura, Vantaa
Mäntsälän Urheilijat
Järvenpään Palloseura/United
Pallokerho-09, Hyvinkää
Pallokerho-50
Orimattilan Pedot
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Länsi-Suomi

Kimito Sportförening R.F, Kemiö, Kemiönsaari
Maskun Palloseura
Mynämäen Pallo-53
Liedon Pallo
Salon Palloilijat Naiset
Peimari United, Paimio, Sauvo
Raisio Futis 2
Turun Pyrkivä 2
VG-62, Naantali
Åbo IFK 2
Sarjan joukkueet kaudella 2019 > Tampere

FC Haka-j/Naiset
FC Nokia/2
Ilves-Kissat, Tampere
Mäntän Valo, Mänttä, Mänttä-Vilppula
Parkunmäen Apassit, Hämeenkyrö
Pirkkalan Jalkapalloklubi
Tampereen Peli-Pojat-70
Tampere United
Toijalan Pallo-49, Akaa
Ylöjärven Ilves
FC Haka, Valkeakoski
Riitta Poikselkä

Riitta Poikselkä vuoden 2013 Jussi-gaalassa.
Riitta ”Rilli” Poikselkä on suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän voitti Parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon elokuvasta Kovasikajuttu (2012) ja oli Jussi-ehdokkaana yhdessä Otto Heikolan kanssa sen jatko-osasta Tokasikajuttu (2017). Kovasikajutun työryhmän jäsenenä Poikselkä palkittiin vuonna 2012 myös elokuvataiteen valtionpalkinnolla yhdessä Sami Jahnukaisen, Jukka Kärkkäisen ja J-P Passin kanssa.
Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolla opiskellut Rilli Poikselkä on toiminut freelance-leikkaajana vuodesta 1991. Hän on leikannut myös Auli Mantilan elokuvan Neitoperho (1997 sekä yhdessä Tomas Tängin kanssa Klaus Härön elokuvan Näkymätön Elina (2003) .
Poikselkä on opettanut elokuvaleikkausta Turun ammattikorkeakoulun taideakatemiassa. Hän on opettanut ja luennoinut myös Taideteollisessa korkeakoulussa, Teatterikorkeakoulussa, Helsingin Metropolia-ammattikorkeakoulussa, Lahden muotoiluinstituutissa ja Lapin ammatti-instituutissa.
Rilli Poikselkä soittaa rumpuja yhtyeessä The Almost Gayntry Band.
Pitkien elokuvien filmografia

Neitoperho, 1997
Sukkien euroelämää, 1999
Sata sukupolvea, 1999
Näkymätön Elina, 2002
Ilman tytärtäni, 2002
Rajaseudun poikamiehet, 2003
Torjutut muistot, 2005
Ota minut syliin, 2006
Suomenlahden sisaret, 2009
Kovasikajuttu, 2012
Naapurit, 2013
Takaisin pintaan, 2016
Tokasikajuttu, 2017
Maija Isola, 2021
Palkinnot ja tunnustukset

Elokuvataiteen valtionpalkinto 2012: Kovasikajutun työryhmä Sami Jahnukainen, Jukka Kärkkäinen, J-P Passi ja Riitta Poikselkä.
Jussi-palkinto 2013 parhaasta leikkauksesta elokuvassa Kovasikajuttu.
Aiheesta muualla

Riitta Poikselkä Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Askolan–Pukkilan seurakunta

| Askolan–Pukkilan seurakunta |
| --- | --- |
[[Tiedosto:|100px|]]: [[Tiedosto:|140px|]]
 tunnus :  sijainti 
 Askolan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta
Rovastikunta:  Porvoon rovastikunta
Pääkirkko:  Askolan kirkko
Perustettu:  2025
Kirkkoherra:  Hannu Pöntinen
Askolan–Pukkilan seurakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Askolan–Pukkilan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuuluu Helsingin hiippakuntaan ja Porvoon rovastikuntaan. Askolan ja Pukkilan kuntien alueella toimiva seurakunta perustettiin vuoden 2025 alussa, kun Askolan ja Pukkilan seurakunnat yhdistyivät uudeksi seurakunnaksi.
Seurakunnan kirkkoherra on Hannu Pöntinen.
Aiheesta muualla

Askolan–Pukkilan seurakunta
| n k Askola |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Porvoon seutu 
| Historia |  Askolan kulttuuri  Johannes Linnankoski  Kottian kylän hiidenkirnualue  |  |
| Kylät ja  kunnanosat |  Huuvari  Juornaankylä  Kirkonkylä  Korttia  Monninkylä  Nalkkila  Nietoo  Puhar-Onkimaa  Särkijärvi  Tiilää  Vahijärvi  Vakkola  |  |
| Luonto |  Askolan hiidenkirnut  Ilolanjoen vesistö Ilolanjoki  Porvoonjoki Linnankoski  Vakkolankoski  Etujärvi  Koukjärvi  Kylänpäänjärvi  Takajärvi  Tiiläänjärvi  Vahijärvi  Valkjärvi  |  |
| Talous |  Posintra  |  |
| Kulttuuri |  Askola-seura  Askolapäivä  Askolan kotiseutumuseo  Askolan pääkirjasto  Huuvarin-Särkijärven nuorisoseura  Johannes Linnankosken nuoruudenkoti  Juornaankylän nuorisoseura  Laulu tulipunaisesta kukasta  Monninkylän nuorisoseura  Tuomiranta  Vahijärven nuorioseura  Luettelo taideteoksista  |  |
| Seurakunnat |  Askolan seurakunta Askolan seurakuntakoti  Askolan siunauskappeli  Askolan kirkko  Juornaankylän rukoushuone  |  |
| Urheilu ja liikunta |  Askolan Urheilijat  Askola-Areena  Askolan liikuntakeskus Askolan yleisurheilukenttä  Askolan pesäpallokenttä  Inkilän lenkki  |  |
| Koulutus |  Askola-Instituutti – Ammattiopisto  Monninkylän koulu  |  |
| Liikenne |  Kantatie 55  Seututie 151  Seututie 167  |  |
| Muuta |  Askolan kunnanvaltuusto  Askolan vaakuna  Askolan terveyskeskus  Mäntsälä-lehti  |  |
Pukkila
| --- | --- |
Kylät:  Kantele  Kirkonkylä  Savijoki  Syvänoja  Torppi 
Järvet ja joet sekä voimalaitospadot:  Kanteleenjärvi  Naarkoski  Syvänojan ylikoski 
Rakennukset ja rakennelmat sekä muistomerkit:  Koivulinna  Pukkilan kirkko 
| n k Porvoon rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Agricola (suom.)  Askola  Myrskylä  Pornainen  Porvoo (suom.)  Pukkila  Sipoo  |  |
| Entiset seurakunnat |  Lapinjärvi (suom.)  Loviisa (suom.)  Ruotsinpyhtää  Sipoo  |  |
Helsingin evankelis-luterilainen hiippakunta
Riihimäen Teatteri

Riihimäen Teatterin sisäänkäynti vuonna 2021.
Riihimäen Teatteri on Riihimäellä toimiva ammattiteatteri joka saa kunnallista ja valtiollista tukea. Riihimäen Teatteri on perustettu vuonna 1946 ja on näin ollen yksi Suomen vanhimmista ammattiteattereista omassa kokoluokassaan. Ohjelmistossa on suomalaisia ja ulkomaisia näytelmiä, nykykirjailijoiden uutuuksia ja klassikoita. Omia tuotantoja on vuosittain pari, ja lisäksi on vierailuja ja yhteistuotantoja. Teatterissa työskentelee kymmenen vakituista työntekijää.
Riihimäen Teatteri on valittu vuoden 2017 teatteriksi.
Historia

Riihimäen Teatterin juuret juontavat 1800-luvun lopulle, vaikka ammattiteatteri perustettiin paikkakunnalle huomattavasti myöhemmin. Näytteleminen on ollut suosituimpia harrastuksia Riihimäellä jo 1800-luvun lopulla.
Teatteri perustettiin elokuussa vuonna 1946, jolloin se toimi Riihimäen Näyttämön nimellä. Vuonna 1955 nimi muutettiin Riihimäen Teatteriksi. Kohtalokas tulipalo tammikuussa 1976 tuhosi teatteritalon täysin. Mukana paloi myös lähes koko arkisto ja muu irtaimisto. Yksi arvokkaimmista menetyksistä oli noin 1 500 asukokonaisuutta käsittänyt puvusto.
Nykyään teatteri toimii jälleen samalla paikalla, missä se aikoinaan avasi ovensa.
Vuoden 2012 alusta Riihimäen Teatteri muuttui säätiöstä osakeyhtiöksi. Teatterin toimintaa johtaa toimitusjohtaja, jonka kanssa taiteellisia valintoja tekee taiteellinen johtaja.
Riihimäen kaupunginjohtaja Sami Sulkon budjettiesityksessä vuodelle 2018 kaupungin avustus putosi 500 000 eurosta 200 000 euroon. Valtion tuki oli ollut 500 000 euroa. Jos Sulkon budjettisuunnitelma olisi toteutunut uhkasi teatterin toiminta lakata. Sulkko kumosi kuitenkin leikkausesityksensä ja avustus ehdotettiin pysyvän samana.
Kaupunki myi teatterin joulukuussa 2018 Bulevardin teatteriyhdistykselle. Yhdistys vastaa Aleksanterin teatterin taiteellisesta ja vierailuteatteritoiminnasta.
Henkilökunta > Riihimäen Näyttämön / Riihimäen Teatterin taiteelliset johtajat

Jussi Komi 1946–1947
Anni Hämäläinen 1947–1953
Armas Outinen 1953–1957
Kauko Laurikainen 1957–1958
Martti Räsänen 1958–1961
Vili Kauko 1961
Pentti Lähde 1963–1973
Timo Paavola 1973–1975
Jouko Kivi 1977–1982
Erkki Aura 1975–1977
Tarja Immonen 1983–1985
Veikko Manninen 1985–1987
Svante Korkiakoski 1987–1999
Jarno Hiilloskorpi 1999–2003
Aleksander Anria 1. elokuuta 2003 – 31. joulukuuta 2011
Saana Lavaste ja Saara Rautavuoma 2012–2014
Janne Saarakkala 2015–2019
Niina Torkko 1. tammikuuta 2012 – 8. tammikuuta 2017
Matti Arnkil
Simo Jokinen
Aiheesta muualla

Riihimäen teatterin kotisivut
Reino Bäckman

| Reino Bäckman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. toukokuuta 1937 Helsinki
Kuollut: 5. joulukuuta 1990 (53 vuotta) Vantaa
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Little-Ray (taiteilijanimi)
Aiheesta muualla
Elonet
Reino Einar Ensio Bäckman (30. toukokuuta 1937 Helsinki – 5. joulukuuta 1990 Vantaa) oli suomalainen muusikko, musiikkituottaja ja ääniohjaaja, joka ohjasi Disney-elokuvien suomenkieliset toteutukset vuosina 1966–1974.
Bäckman esiintyi muusikkona taiteilijanimellä Little Ray. Hänet nähtiin ravintolayhtyeen basistina elokuvissa Sissit (1963) ja Hopeaa rajan takaa (1963). Hän oli jonkin aikaa Erkki Ertaman yhtyeessä. Muusikkona hän oli monipuolinen, sillä basson ohella hän soitti muitakin instrumentteja sekä lauloi, sävelsi ja sanoitti. Bäckman työskenteli 1960-luvulla levy-yhtiö Westerlundin tuotantopäällikkönä. Myöhemmin hän oli EMI:n Suomen-osaston toimitusjohtaja. Bäckman sepitti suomenkieliset sanat moniin tunnettuihin käännöskappaleisiin, kuten ”Oi niitä aikoja” ja Charles Aznavourin ”Eilen kun mä tiennyt en”. Bäckman perusti vuonna 1973 oman levy-yhtiön Reeb Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Yhtiö julkaisi sekä kevyttä että klassista musiikkia. Yhtiön nimeksi vaihtui vuonna 1976 Polarvox.
Disneylle Bäckman ohjasi ja suomensi sekä piirroselokuvien suomenkielisiä dubbauksia että LP-levyillä julkaistuja äänisatuja.
Bäckman on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Dubbiohjaukset

Nalle Puh ja hunajapuu (vuoden 1966 dubbaus)
Tuhkimo (vuoden 1967 dubbaus)
Viidakkokirja (vuoden 1968 dubbaus)
Bambi (vuoden 1969 dubbaus)
Peter Pan (vuoden 1969 dubbaus)
Aristokatit (vuoden 1972 dubbaus)
Robin Hood, 1974
Tuulihattu, 1974
Bäckmanin ohjaamista Disney-dubbauksista on nykyään käytössä ainoastaan vuoden 1974 Robin Hood. Muut elokuvat Bambia lukuun ottamatta jälkiäänitettiin Disneyn pyynnöstä uudestaan 1990-luvulla videojulkaisuja varten. Bambi jälkiäänitettiin uudestaan vasta DVD-julkaisulle vuonna 2005.
Bäckman näytteli itse useita äänirooleja ohjaamissaan suomenkielisissä dubbauksissa, esimerkiksi Robin Hoodissa munkki Tuckia ja Pikku Johnia, Viidakkokirjassa Baloo-karhua ja Aristokateissa hovimestari Edgaria. Hän oli myös Nalle Puhin ensimmäinen suomenkielinen ääni.