stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Falco (muusikko)
Kuolema

Aamulla 6. helmikuuta 1998 Falco kuoli törmättyään autollaan bussin kanssa lähellä Puerto Platan lomakylää. Kuolemansa aikaan Falco teki paluuta musiikkimaailmaan. Hänet on haudattu Zentralfriedhofiin Wieniin Itävaltaan.
Falcon kuoleman jälkeen 27. helmikuuta julkaistiin kesken jäänyt Out of the Dark -albumi. Albumin nimikkoraidasta tuli yksi Falcon tunnetuimmista kappaleista, ja albumi nousi Itävallan listojen kärkeen. Samana vuonna saksalaiset Rob ja Ferdi Bolland, jotka tuottivat noin puolet Falcon albumeista, julkaisivat EP:n Tributes to Falco nimellä ”The Bolland Project feat. Alida”. Nimikappale kertoi Falcon elämästä; muut kappaleet olivat ”We Say Goodbye” ja ”So Lonely”. 2000-luvulla monet yhtyeet ja artistit ovat tehneet erilaisia cover-versioita Falcon kappaleista ja lainailleet osia muun muassa rap-kappaleisiinsa. Falcoa on muistettu myös Simpsonit-televisiosarjan jaksoissa.
Kuoleman jälkeen

Vuonna 1999 julkaistiin postuumisti albumi Verdammt, wir leben noch, jonka nimikkokappale nousi hitiksi. Albumi sisälsi kappaleita Falcon suunnitteilla olleesta albumista Egoisten. 2. helmikuuta 2008 julkaistiin livealbumi Falco – Symphonic Falcon Wiener Neustadt -orkesterin kanssa yhdessä vuonna 1994 esittämästä konsertista. Albumi nousi heti ilmestymisviikollaan listaykköseksi. Samoihin aikoihin 7. helmikuuta sai ensi-iltansa Falcosta tehty elämäkertaelokuva Falco – Verdammt, wir leben noch!, joka on saanut nimensä postuumisti julkaistun Falcon albumin Verdammt, wir leben noch pohjalta. Pääosaa elokuvassa näytteli Manuel Rubey. Kymmenen vuotta Falcon kuolemasta ja Out of the Dark -albumin julkaisemisesta vuonna 2008 Out Of The Dark nousi jälleen Itävallan listoille. Samasta syystä listoille palasi muun muassa Jeanny.
Marraskuussa 2009 ilmoitettiin löydetyksi julkaisemattomia ja kadoksissa olleita Falcon kappaleita, joiden sanotaan olevan nauhoitettu vuonna 1987. Albumi, joka sisältää kadoksissa olleet kappaleet, julkaistiin 4. joulukuuta 2009. Kappaleiden joukossa on muun muassa ”The Spirit Never Dies (Jeanny Final)”, joka on viimeinen osa Jeanny-trilogiassa. Albumi nousi melkein heti Itävallan listojen kärkeen, ja saavutti listapaikan Saksastakin.
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Nimi | Listasijoitukset> AUT | Listasijoitukset> GER | Listasijoitukset> CH | Listasijoitukset> UK | Listasijoitukset> U.S. | Listasijoitukset> CAN | Listasijoitukset> NOR | Listasijoitukset> NL | Listasijoitukset> SWE | Listasijoitukset> ITA | Listasijoitukset> EUR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Einzelhaft | 1 | 19 | - | - | 64 | 31 | - | 1 | 45 | 21 |  |
| 1984 | Junge Roemer | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1985 | Falco 3 | 1 | 2 | 1 | 32 | 3 | 7 | 3 | 15 | - | - |  |
| 1986 | Emotional | 1 | 1 | 5 | - | - | - | 7 | - | - | - |  |
| 1988 | Wiener Blut | 2 | 9 | 12 | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1990 | Data de Groove | 11 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1991 | The Remix Hit Collection | - | 51 | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1992 | Nachtflug | 1 | 73 | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1996 | Greatest Hits | 2 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1997 | Greatest Hits Vol. II | 8 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1998 | Best of | 7 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1998 | Out of the Dark (Into the Light) | 1 | 3 | 4 | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1998 | The Hit-Singles | - | 7 | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1999 | The Final Curtain – The Ultimate Best of | 1 | 2 | 6 | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1999 | Verdammt, wir leben noch | 3 | 35 | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 1999 | Live Forever (livealbumi) | 34 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
| 2007 | Hoch wie nie (Best Of) | 1 | 2 | 5 | - | - | - | - | - | - | - | 6 |
| 2007 | Einzelhaft (25th Anniversary Edition) | 22 | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 2008 | Falco Symphonic (Wiener Neustadt 1994) | 1 | 15 | 34 |  |  |  |  |  |  |  | 34 |
| 2009 | The Spirit Never Dies | 1 | 23 | 33 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Muuta

Helmikuussa vuonna 2008 julkaistiin elokuva Falco – Verdammt, wir leben noch!, joka kertoo Falcon elämästä.
Muuta > Palkintoja

Goldene Europa
1982 Vuoden taiteilija
1986 Vuoden taiteilija
Bravo Otto
1985 Paras laulaja
1986 Paras laulaja
Echo
1999 Elämäntyö
Amadeus Austrian Music Award
2000 Elämäntyö sekä Vuoden pop-rock-artisti
2005 Vuoden musiikki-DVD – „Live Donauinsel + Stadthalle Wien“
2007 Vuoden musiikki-DVD – „Hoch wie nie“
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Falco (muusikko) Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Falco-fr (englanniksi)
Falco ja Ursela Monn vuonna 1986.
Falcon hautapaikka.
Fiumicino

| Fiumicino |
| --- | --- |

 vaakuna
 Koordinaatit: 41°46′0″N, 12°14′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Latium
Metropolikaupunki:  Rooma
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  213,9 km²
Korkeus:  1 m
Väkiluku (30.4.2020):  81 930
 – Väestötiheys:  383 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  00054
Suuntanumero(t):  06
 
 https://www.comune.fiumicino.rm.it/index.php?lang=en 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fiumicino on kunta Latiumin alueella Keski-Italiassa. Se on osa Rooman metropolikaupunkia, etäisyys Rooman keskustasta on noin 25 kilometriä lounaaseen. Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Fiumicinon alueella, asema tunnetaan myös nimellä Aeroporto di Roma-Fiumicino. Tiber laskee Välimereen Fiumicinon keskustassa.
Maantiede

Fiumicino sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla Lazion keskiosassa ja Rooman metropolikaupungin länsiosassa. Se rajoittuu idässä ja etelässä Rooman hallinnolliseen alueeseen. Tiberin suisto on Fiumicinon keskustan eteläpuolella. Hieman ennen suistoa Tiberista erkanee länteen johtava muutaman kilometrin mittainen joki, joka laskee Tyrrhenanmereen hieman pohjoisempana kuin Tiber. Jokien ja meren väliin jää varsin suorakulmainen saari, Isola Sacra. Italian virallisessa seismisessä luokituksessa Fiumicino kuuluu vyöhykkeeseen 3B (zona 3B) eli matalan maanjäristysriskin alueeseen.[lähde? ]
Väestön painopiste on kunnan eteläosassa keskustan ja Isola Sacran alueella. Välittömästi niiden pohjoispuolella levittäytyy laaja lentoaseman alue, jonka pohjoispuolinen alue on puolestaan suurelta osin maaseutua, lukuun ottamatta merellisiä, melko tiivisti rakennettuja alueita Fregene ja Passoscuro. Fiumicinon pohjoisosassa sijaitsee harvaanasuttu Palidoron frazione, joka käsittää lähes neljänneksen kunnan pinta-alasta.[lähde? ]
Fiumicinon lentoaseman sääaseman (3 metriä mpy) vuotuinen keskilämpötila on 15,5 °C. Kylmin kuukausi on tammikuu, jonka keskilämpötila on 8,5 °C ja lämpimin elokuu, 24,1 °C. Ylin asemalla mitattu lämpötila on 38,6 °C (heinäkuu 1983) ja alin –7,8 °C (tammikuu 1985). Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 734 mm.[lähde? ]
Historia

Fiumicinon alueelle perustettiin Porto-niminen (Portus) kaupunki vuonna 46 jaa., se lakkautettiin vuonna 537. Porto toimi antiikin Rooman satamana. Keskiaikana paavit rakennuttivat rannikkovyöhykkeelle torneja, joista yksi oli Nikolaus V:n pystyttämä Torre Nicolina, jonka ympärille kasvoi kalastajakylä. Nykyinen Fiumicino sai alkunsa 1820-luvulla, kun sitä alettiin rakentaa arkkitehti Giuseppe Valadierin johdolla. Rautatieyhteys Roomaan avattiin 1880, ja sen seurauksena Fiumicinon talous lähti nousuun, josta puolestaan seurasi nopea väkiluvun kasvu. Fiumicinon lentokenttä avattiin 15. tammikuuta 1961, ja siitä kasvoi Italian suurin.
Yksi Fiumicinon historiallisista rakennuksista on keskiaikainen linna Episcopio di Porto, jonka uusimmat arkkitehtoniset ratkaisut ovat kuitenkin 1700-luvulta. Torrimpietran frazionessa sijaitsee niin ikään keskiaikainen linna Castello di Torre In Pietra. Falconierin suku osti sen 1639, ja linnan nykyasu näyttävine freskoineen ja porraskäytävineen on pitkälti Falconierien ajalta: he kutsuivat arkkitehti Ferdinando Fugan (1699–1782) ja taidemaalari Pier Leone Ghezzin (1674–1755) uudistamaan linnaa. Helmikuussa 1948 otettiin käyttöön siirrettävä silta Ponte Due Giugno, joka yhdistää Isola Sacran mantereeseen saaren luoteiskulmassa.[lähde? ]
Talous ja liikenne

Fiumicino on vahvasti palveluvaltainen, esimerkiksi matkailu on tärkeä elinkeino. Fiumicinossa harjoitetaan myös meren antimiin liittyviä elinkeinoja ja maataloutta. Aivan Fiumicinon lentoaseman kupeessa sijaitsee nykyaikainen Parco Leonardon kaupunginosa, jonka alueella on Italian suurimpiin kuuluva kauppakeskus. Lentoasemalla on runsaasti työpaikkoja.[lähde? ]
Fiumicino sijaitsee Rooman paikallisjunaliikenteen piirissä. Linja FL5 palvelee lentoaseman pohjoispuolisia alueita, asemia on kaksi: Maccarese-Fregene ja Torrimpietra-Palidoro. Lentoasemalta on kaksi linjaa: FL1 ja Leonardo Express, joka kulkee Rooman päärautatieasemalle ilman välipysähdyksiä. Lentoasemalta alkaa moottoritie A91, joka risteää Rooman kehämoottoritien kanssa ja päättyy Via Laurentinaan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fiumicino, Lazio, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Fiumicino
Rooman metropolikaupunki
Affile | Agosta | Albano Laziale | Allumiere | Anguillara Sabazia | Anticoli Corrado | Anzio | Arcinazzo Romano | Ardea | Ariccia | Arsoli | Artena | Bellegra | Bracciano | Camerata Nuova | Campagnano di Roma | Canale Monterano | Canterano | Capena | Capranica Prenestina | Carpineto Romano | Casape | Castel Gandolfo | Castel Madama | Castel San Pietro Romano | Castelnuovo di Porto | Cave | Cerreto Laziale | Cervara di Roma | Cerveteri | Ciampino | Ciciliano | Cineto Romano | Civitavecchia | Civitella San Paolo | Colleferro | Colonna | Fiano Romano | Filacciano | Fiumicino | Fonte Nuova | Formello | Frascati | Gallicano nel Lazio | Gavignano | Genazzano | Genzano di Roma | Gerano | Gorga | Grottaferrata | Guidonia Montecelio | Jenne | Labico | Ladispoli | Lanuvio | Lariano | Licenza | Magliano Romano | Mandela | Manziana | Marano Equo | Marcellina | Marino | Mazzano Romano | Mentana | Monte Compatri | Monte Porzio Catone | Monteflavio | Montelanico | Montelibretti | Monterotondo | Montorio Romano | Moricone | Morlupo | Nazzano | Nemi | Nerola | Nettuno | Olevano Romano | Palestrina | Palombara Sabina | Percile | Pisoniano | Poli | Pomezia | Ponzano Romano | Riano | Rignano Flaminio | Riofreddo | Rocca Canterano | Rocca Priora | Rocca Santo Stefano | Rocca di Cave | Rocca di Papa | Roccagiovine | Roiate | Rooma | Roviano | Sacrofano | Sambuci | San Cesareo | San Gregorio da Sassola | San Polo dei Cavalieri | San Vito Romano | Sant’Angelo Romano | Sant’Oreste | Santa Marinella | Saracinesco | Segni | Subiaco | Tivoli | Tolfa | Torrita Tiberina | Trevignano Romano | Vallepietra | Vallinfreda | Valmontone | Velletri | Vicovaro | Vivaro Romano | Zagarolo
Parco Leonardo, Piazza Michelangelo Buonarroti
Käännös suomeksi
Tomi Göttlich

| Tomi Göttlich> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Thomas Göttlich
Syntynyt: 4. lokakuuta 1967 (ikä 57) Großenlinden, Länsi-Saksa
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal,
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  Grave Digger, Rebellion
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tomi Göttlich (s. 4. lokakuuta 1967 Großenlinden, Länsi-Saksa) on saksalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten työstään saksalaisissa power metal -yhtyeissä Grave Digger ja  Rebellion.
Ennen liittymistään Grave Diggeriin vuonna 1991 Göttlich oli ollut yhtyeissä Asgard ja Exray. Grave Diggerissä hän oli mukana kolmella levyllä, The Reaper (1993), Heart of Darkness (1995) ja Tunes of War (1996).
Göttlich perusti kitaristi Uwe Lulisin kanssa yhtyeen Rebellion vuonna 2001 välittömästi lähdettyään Grave Diggeristä. Hän on laulaja Michael Seifertin kanssa yhtyeen ainoa alkuperäinen jäsen, ja ollut mukana yhtyeen kaikilla albumeilla.
Tomi Halonen

Tomi Halonen (s. 1963) on monissa media-alan yrityksissä vaikuttanut toimitusjohtaja.
Marraskuusta 2020 alkaen Halonen on työskennellyt Hopkins Oy:n toimitusjohtajana. Tätä ennen hän oli mainos- ja design-toimisto 358:n ja Radio Novan toimitusjohtaja. Aiemmin Halonen työskenteli verkkomarkkinointiyritys Estime Oy:n ,  Image Kustannus Oy:n ja Subtv:n toimitusjohtajana. Halonen siirtyi Subtv:lle mediatoimisto Carat Finlandin broadcast-ryhmän johtajan tehtävistä. Tätä ennen Halonen on työskennellyt MTV-Viihde Oy:n toimitusjohtajana (nyk. Fremantle) sekä mm. myynnin ja markkinoinnin esimiestehtävissä radio- ja TV-alalla.
Halonen toimii hallituksen puheenjohtajana Baba Foods Oy:ssä ja Graniitti Services Oy:ssä. Vuodesta 2016 alkaen hän on työskennellyt sivutoimisena yritysjohdon valmentajana oman yrityksensä Henko Cxo Coachingin kautta.
Halonen on työskennellyt toimitusjohtajana yli 20 vuotta ja media- ja viestintäalalla yli 30 vuotta. Koulutukseltaan hän on kauppatieteen maisteri. Lisäksi hän on Hyväksytty Hallituksen jäsen HHJ, ICF Certified Executive Coach, ICF Certified Business Coach Master, CxO Certified Business Mentor, BCI Team & Group Coach in Diploma sekä BCI Business Facilitator in Diploma.
Tomi Halonen
Fýlla

| Fýlla Φύλλα |
| --- | --- |
 Fýllan kylä.
 Fýlla
 Koordinaatit: 38°26′30″N, 23°40′59″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Kunta:  Chalkída
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  2901040601
Korkeus:  41 m
Väkiluku (2021):  1 313
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  34100
Suuntanumero(t):  2221
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fýlla (kreik. Φύλλα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Euboian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chalkídan kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 313 (2021).
Fýllan linnan rauniot.
Fýllan kylä sijaitsee Euboian läntisissä keskiosissa noin 11 kilometriä itäkaakkoon Chalkídan kaupungista. Se on rakennettu noin 41 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Fýllassa sijaitsevat frankkivallan aikana 1200-luvulla rakennetun Fýllan linnan eli Likárion linnan rauniot.
Fýlla muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Φύλλων, Dimotikí Koinótita Fýllon), johon kuuluvat varsinaisen Fýllan kylän lisäksi kylät Kamári ja Panórama sekä Ármasin Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Árma). Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 405 (2021).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fýlla Wikimedia Commonsissa
Timo Parmasuo

Timo Arvo Parmasuo (s. 18. joulukuuta 1950) on suomalainen insinööri ja metallialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Timo Parmasuo syntyi Arvo ja Maire Parmasuon perheeseen. Hänen puolisonsa on sairaanhoitaja Arja Parmasuo. Timo Parmasuo kävi keskikoulun Munkkiniemen yhteiskoulussa 1970 ja valmistui koneinsinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsista 1976. Hän oli isänsä perustaman Oy Teräsjousen harjoittelija 1963–1968 ja 1971–1976, Halmstadt Ståhl Ab:n harjoittelijana Ruotsissa 1968–1971 ja Oy Teräsjousen myyntipäällikkö 1977–1980, toimitusjohtaja 1981–1999 ja hallituksen puheenjohtaja 1994–2000. Kun Teräsjousi Oy ja neljä muuta suomalaista metallialan yritystä yhdistyivät kierrejousiin ja meisto- ja syvävetotuotteisiin erikoistuneeksi Meconet Oy:ksi, Parmasuosta tuli yrityksen hallituksen puheenjohtaja 2001. Parmasuolla on ollut myös useita oman toimialansa, liike-elämän ja muita  asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2012.
Timo Peltola

Timo Peltola on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Timo Peltola (s. 1946), suomalainen suunnistaja, yritysjohtaja ja vuorineuvos
Timo Peltola (s. 1972), suomalainen judoka
Timo Peltola (s. 1978), suomalainen jalkapalloilija
Timo Peltola, suomalainen elokuvaleikkaaja
Timo Peltola, suomalainen uimari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Timo Peltola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Timo Peltola (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1989–1991: KPS
1992–1995: KPV
1996: Hamburger SV
1996–1997: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997 | KPV | 14 | (2) |
| 1998 | GBK | 21 | (11) |
| 1999–2000 | Jaro | 47 | (18) |
| 1999 | → JBK (laina) | 1 | (1) |
| 2001 | P-Iirot | 26 | (13) |
| 2002 | Skellefteå AIK | – | (–) |
| 2002–2003 | GBK | 39 | (23) |
| 2004 | IFK Mariehamn | 20 | (1) |
| 2005 | TP-47 | 1 | (0) |
| 2005 | → AC Oulu (laina) | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 172 | (69) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Timo Peltola (s. 25. tammikuuta 1978 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Peltola pelasi Tornion Pallo -47:ssä yhden Veikkausliigan ottelun kaudella 2005. Ykkösessä hän edusti FF Jaroa, Pallo-Iiroja, Gamlakarleby Bollklubbia, IFK Mariehamnia ja AC Oulua yhteensä 134 ottelussa, joissa hän teki 55 maalia. Kaudella 2003 Peltola oli 13 maalillaan Ykkösen toiseksi paras maalintekijä.
Floridanpuuma

| Floridanpuuma |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Puumat Puma
Laji::  Puuma concolor
Alalaji::  coryi
Kolmiosainen nimi
 Puma concolor coryi  (Bangs, 1899) 
 Floridanpuuman levinneisyys Floridassa.
Katso myös
   Floridanpuuma Wikispeciesissä   Floridanpuuma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Floridanpuuma (Puma concolor coryi) on erittäin uhanalainen puuman populaatio. Se poikkeaa väritykseltään muista puumapopulaatioista. Floridanpuuma on Floridan osavaltion kansalliseläin (1982).
Ulkonäkö ja koko

Floridanpuuma on kuonosta häntään noin kaksi metriä pitkä, uros suurempi kuin naaras. Uros painaa 48–67 kilogrammaa, naaras 30–45 kilogrammaa. Floridanpuuman karvapeite on tummanruskea, ja siinä on valkeita läikkiä päässä ja hartioissa.
Levinneisyys

Floridanpuumaa tavataan enää vain Floridan eteläosissa. Sen alkuperäinen levinneisyysalue kattoi alueita Texasin itäosista Arkansasin, Louisianan, Mississippin, Alabaman, Georgian ja Floridan osavaltioihin sekä osiin Tennesseetä ja Etelä-Carolinaa.
Ravinto ja elintavat

Koska Floridassa on vain vähän hirvieläimiä, floridanpuumat metsästävät pääosin villiintyneitä sikoja, pesukarhuja, vyötiäisiä ja alligaattoreita. Sen elinalueella on oltava sahapalmutiheikköjä, sillä ne ovat floridanpuumalle tärkeitä päivälepopaikkoina ja poikaspesinä.
Uhanalaisuus

Floridanpuuma metsästettiin sukupuuton partaalle 1950-luvulla sen karjalle aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Suojelun ansiosta 20 floridanpuumaa saatiin lisääntymään ja vuonna 2017 niitä oli 230.[lähde? ]Pienen populaatiokoon takia niiden geeniperimä on kuitenkin kaventunut, minkä seurauksena floridanpuumilla esiintyy usein erilaisia mutaatioita, kuten mutkalla oleva häntä. Geeniperimän monimuotoistamiseksi Floridaan on vuonna 1995 istutettu puumanaaraita Teksasista, joiden jälkeläisillä vastaavia mutaatioita ei ole todennettu.
Timo Pekkanen

Timo Juhani Pekkanen (23. maaliskuuta 1933 Saari – 22. kesäkuuta 2009) oli suomalainen eläinlääkäri ja professori. Valmistuttuaan eläinlääkäriksi vuonna 1961 Pekkanen toimi aluksi eläinlääkärinä Säkylässä. Hän palasi kuitenkin pian Helsingin yliopistoon, jossa hän oli ensin assistenttina vuodesta 1968 ja sitten yliassistenttina väiteltyään tohtoriksi vuonna 1971. Vuosina 1978–1998 hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun elintarvikehygienian professori. Hänen tutkimusalaansa olivat elintarvike- ja ympäristömyrkkyjen vaikutusmekanismit, ja hän oli myös toksikologian asiantuntija.
Pekkasen veli on kielitieteilijä Tuomo Pekkanen.
Fumizuki (1926)

| Fumizuki / 文月 |
| --- | --- |
 Fumizuki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Kölinlasku:  20. lokakuuta 1924
Laskettu vesille:  16. helmikuuta 1926
Palveluskäyttöön:  3. heinäkuuta 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 336 t (standardi) 1 468 t (kuormattu)
Pituus:  102,16 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,16 m
Syväys:  2,96 m
Koneteho:  38 500 ihp
Nopeus:  37,2 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  4 × 120 mm/45 type 3 2 × 7,7 mm type 92 6 × 610 mm torpedoputkea
Fumizuki (jap. 文月) oli keisarillisen Japanin laivaston Mutsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1924. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1926 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 3. heinäkuuta nimellä No 29.
Palvelus

Vuosina 1935-1936 alus modernisoitiin, jolloin muun muassa runkoa vahvistettiin, savuhormeihin asennettiin katkaistut savunhajoittimet sekä asennettiin torpedoputkiin kilvet.
Tyynenmeren sodan alussa alus kuului 22. hävittäjädivisioonaan Satsukin, Minazukin ja Nagatsukin kanssa. Se osallistui joulukuusta 1941 tammikuuhun 1942 divisioonan mukana Malajan sotaretkeen. Helmikuusta alkaen alus osallistui luokan aluksista muodostettujen kolmen divisioonan kanssa Hollannin Itä-Intian valtaukseen.
Yhdysvaltain laivaston lentotukialus USS Enterpriselta lähteneet lentokoneet upottivat aluksen 18. helmikuuta 1944 Trukilla.
Tommy Flanagan (muusikko)

| Tommy Flanagan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1930
Kuollut: 16. marraskuuta 2001 (71 vuotta)
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1956–2001
Tyylilajit:  jazz, bebop hard bop
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Blue Note ja Enja Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tommy Flanagan (16. maaliskuuta 1930 – 16. marraskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka pääinstrumentti oli piano. Flanagan soitti monilla jazzin klassikkolevyillä mm. Sonny Rollinsin Saxophone Colossus, Wes Montgomeryn The Incredible Jazz Guitar of Wes Montgomery ja John Coltranen Giant Stepsillä.
Timo Toikka (koripalloilija)

| Timo Toikka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Timo Teuvo Ilmari Toikka
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1938 Kotka, Suomi
Kuollut: 9. helmikuuta 2018 (79 vuotta) Kotka
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  194 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1957–1970:   Kotkan Työväen Palloilijat
Timo Teuvo Ilmari Toikka (3. maaliskuuta 1938 Kotka – 9. helmikuuta 2018 Kotka) oli suomalainen koripalloilija.
Toikka pelasi miesten SM-sarjaa Kotkan Työväen Palloilijoissa 13 kautta vuosina 1957–1970. Hän saavutti pelaajaurallaan kaksi Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Yhteensä Toikka pelasi KTP:ssä 257 runkosarjaottelua 10,6 pisteen keskiarvolla.
Koripallon lisäksi Toikka kilpaili nuorena myös muissa urheilulajeissa. Hän muun muassa voitti seiväshypyn nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1955 ja jalkapallossa Kymenlaakson nuorten piirinmestaruuden. Toikka toimi KTP:n puheenjohtajana vuosina 1972–1981. Hän toimi KTP:n joukkueenjohtajana mestaruusvuonna 1988.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1958 ja 1967
SM-hopeaa 1960 ja 1961
SM-pronssia 1957, 1959, 1964, 1966 ja 1970