stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adam Warlock
Historia

Adam Warlock on neljän tiedemiehen - ydinfyysikko Morlakin, lääkäri Hamiltonin, sähköekspertti Zotan ja biologi-geneetikko Shinskin -  keinotekoisesti luoma prototyyppi täydellisestä ihmisestä. Hänet luotiin Atlantin valtameressä sijaitsevalla Shardin saaressa, paikassa jota kutsuttiin Mehiläispesäksi. Tiedemiehet aikoivat luoda täydellisten ihmisten armeijan, joilla he olisivat orjuuttaneet koko maapallon. Kehityskennon sisällä oleva olento kuitenkin sai tietää tiedemiesten suunnitelmista ja niinpä se kapinoi luojiaan vastaan. Olento kutsui itseään Mieheksi ja tuhosi tiedemiehet ja koko saaren.
Kehittymätön ja lapsellinen Mies lähti lopulta avaruuteen ja joutui konfliktiin Ihmenelosten kanssa. Myöhemmin olento päätti ottaa partnerikseen Asgardista kotoisin olevan Sifin, mutta tämän miesystävä, ukkosenjumala Thor hyökkäsi Miehen kimppuun naiseensa kohdistuneen loukkauksen takia. Seuranneessa taistelussa Mies kuoli.
Mies kuitenkin heräsi myöhemmin henkiin ja tapasi nerokkaan tiedemiehen nimeltä Suuri Kehittäjä. Tämän ohjauksessa Mies sai uuden nimen, Adam Warlock ja tarkoituksen elämälleen. Suuri Kehittäjä nimittäin oli luonut Vastamaan, maapallon kaksoiskappaleen, jolla ei kuitenkaan vallitsisi pahuutta. Pahuuden voimat kuitenkin olivat jo saapuneet paikalle Ihmispedon hahmossa ja huolestunut Kehittäjä halusi Warlockin puhdistava paratiisinsa. Tehtävää varten Kehittäjä antoi Warlockille voimallisen Sielukiven (yhden Ikuisuuskivistä), jonka ansiosta Warlock kykenee tuntemaan toisten ihmisten sielut ja imemään niitä Sielukiven sisällä sijaitsevaan Sielumaailmaan.
Warlockin narsistinen elämäntapa kuitenkin johti hänet uuteen kuolemaan Vastamaassa. Hänet ristiinnaulittiin. Warlock pakeni kuitenkin kennoonsa turvaan ja parani haavoistaan. Tämä kristusmainen tapahtuma synnytti Vastamaalla uuden uskonnon.
Warlock voitti Ihmispedon lopulta Vastamaassa ja lähti avaruuteen jatkamaan pahuuden vastaista taisteluaan.
Historia > Magus

Adam Warlock jakaantui ja toisesta puolesta tuli olento nimeltä Magus. Magus teki Thanoksesta kopion, josta tuli tämän palvelija. Magus yritti saada haltuunsa Kosmiset Kuutiot, mutta tohtori Doom oli saanut ne aiemmin haltuunsa. Doom tappoi Kang Valloittajan, joka oli hallinnut Doomia. Magus sai kuitenkin Kosmiset Kuutiot itselleen ja melkein voitti Adam Warlockin, mutta Magus oli liian itsevarma ja Warlock lähetti hänet sielujen ulottuvuuteen. Maguksen sielu kuitenkin jäi varjoksi.
Historia > Ikuisuuden rautahanska

Myöhemmin Warlockin arkkivihollinen Thanos sai kaikki Ikuisuuskivet ja yhdisti ne Ikuisuuden rautahanskaksi.
Historia > Muuta

Vaikka Stan Lee ja Jack Kirby loivatkin Warlockin, Jim Starlinia pidetään hahmon seikkailujen oikeana kirjoittajana. Starlinin kirjoittamat numerot ovatkin suosittuja uudelleenpainatusten kohteita Pohjois-Amerikassa. Warlock jakoi sielunsa Hopeasurffarin kanssa Ikuisuuden rautahanskan tapahtumien aikana, jonka myötä hän kykenee hallitsemaan Surffarin lautaa mielenvoimallaan. Hänellä on myös telepaattinen linkki Sielukiveensä, joten hän tietää mikäli Ikuisuuden rautahanska saa uuden omistajan.
Warlock herätti Pip-Peikon ja Gamoran henkiin uusissa kehoissa Ikuisuuden rautahanskan tapahtumien aikaan. Hän nosti heidän voimatasojaan niin, että Pipillä on Hämähäkkimiehen ja Gamoralla Rautamiehen fyysiset voimat. Warlockin saatua Ikuisuuden rautahanskan itselleen, hän sulki Drax Tuhoajan pakkomielteen tuhota Thanos. Warlockin Sielukivi teki hänestä Mefistoakin voimakkaamman tämän omassa ulottuvuudessa, jota tämä hallitsee jumalallisilla voimilla. Se oli osin selitettävissä sillä, että Mefiston ulottuvuus on hänen sielunsa ilmentymä ja siten Warlockin Ikuisuuskiven alainen.
Aiheesta muualla

Ihmeiden aika-sivuston osuus Adam Warlockista (Arkistoitu – Internet Archive)
Taisto Heikkinen

Taisto Heikkinen (11. heinäkuuta 1937 Hyrynsalmi – 7. toukokuuta 2011 Hyrynsalmi) oli suomalainen sääennustaja. Sammakkoprofessorina tunnettu Heikkinen väitti pystyvänsä ennustamaan tulevan sään kuukausiksi eteenpäin tarkkailemalla sammakoita sekä yleisesti luontoa kotipihansa havaintotornista. Heikkinen nousi julkisuuteen keväällä 1995 Karpolla on asiaa -ohjelmassa ennustaessaan tulevan kesän säätä.
Heikkinen oli vuodesta toiseen julkisuudessa ennustuksillaan, jotka osuivat joskus oikeaan ja joskus eivät. Karpon ohjelmassa hän kertoi käyttävänsä ennustuksissaan aina samaa sammakkoa. Syyskuussa 2001 sammakko vaihtui kuitenkin nuorempaan, ja kesällä 2006 sammakko oli kuollut helteeseen.
Skeptikko-lehden päätoimittaja Risto K. Järvinen vertaa artikkelissaan Sammakkoprofessori, postmoderni media ja tieteellinen tieto sammakkoprofessori-ilmiötä muinaisen Rooman auguureihin.
Yksityiselämä

Heikkinen syntyi ja kuoli sukutilallaan Törisevänniemellä Luvanjärven rannalla Hyrynsalmella Kainuussa. Perheeseen kuului Heikkisen lisäksi kolme sisarusta. Taisto avioitui vaimonsa Sofian kanssa vuonna 1958, ja heillä on neljä lasta. Heikkinen oli kuollessaan 73-vuotias. Hän antoi viimeisen ennustuksensa kesän 2011 säästä noin kuukautta ennen kuolemaansa.
Aiheesta muualla

Sammakkoprofessorin ennustukset (Arkistoitu – Internet Archive) Puolanka-lehden kokoamina
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Jani Sippola

Jani Sippola (s. 4. toukokuuta 1990) on suomalainen lentopalloilija. Sippola edustaa kaudella 2016-17 Saksan Bundesliigan joukkue SWD Powervolleys Düreniä. Sippola pelasi uransa ensimmäisen kauden eurokentillä kaudella 2015-16, kun hän liittyi belgialaisseura Topvolley Antwerpenin riveihin kesken pelikauden marraskuussa 2015. Urallaan Nurmon Jymyn kasvatti on pelannut useita kausi kotimaisessa lentopallon Mestaruusliigassa Raision Loimun ja viimeksi Lentopalloseura Ettan riveissä kaudella 2014-15.
192 senttinen Sippola on pelipaikaltaan passari. Vuonna 2010 Sippola valittiin miesten maajoukkueryhmään suoraan 1-sarjatasolta.  Hän ei saanut kuitenkaan maajoukkuekauden aikana otteluita alleen, mutta oli mukana joukkueen vahvuudessa USA:n ja Egyptin vierasotteluissa. Sippola valittiin maajoukkueryhmään uudelleen vuonna 2011. Uransa ensimmäisen maaottelun Sippola pelasi Kiinaa vastaan 20. toukokuuta 2011.  Kesän 2011 Maailmanliigassa Sippola esiintyi useissa otteluissa Suomen pelinrakentelijana. Vuosien 2012-15 aikana Sippolalle kertyi A-maaotteluiden sijasta vain muutamia pätkiä maajoukkueryhmän leiriryhmässä. Paluun ottelukokoonpanoon hän teki syksyllä 2016, kun Sippola valittiin Suomen EM-karsintamiehistön toiseksi passariksi.
Ura

Sippola on Nurmon Jymyn kasvatti. Hän pelasi koko junioriuransa Seinäjoen alueen junioriseuroissa, Jymyssä ja SeLessä. Sippola siirtyi opiskelemaan Kuortaneelle lukioikäisenä nuorten maajoukkueryhmän kanssa. Hän oli läpi junioriuransa nuorten maajoukkueen vakiokalustoa. Nurmolaiskasvatti on voittanut kaksi Suomen mestaruutta junioreissa ja kertaalleen myös hopeaa.
Kaudeksi 2008–2009 Sippola siirtyi Perungan Poikien riveihin, mutta sopimus purettiin ennen kauden alkua. Lopulta Sippola esiintyi hakkurin peliroolissa 1-sarjan Saarijärven Pullistuksessa. Sippola siirtyi seuraavaksi kaudeksi Kokkolan Tiikereihin ja palasi passarintontille. Nurmolaiskasvatti passasi kaudella 2009–2010 Kokkolan Tiikerit 1-sarjan mestariksi ja nousi maajoukkueryhmään suoraan 1-sarjasta. Peliaikaa ei kuitenkaan vielä maajoukkueessa kesän aikana irronnut. 1-sarjan mestaruuskauden ja maajoukkueleirityksien jälkeen hän siirtyi lentopallon Mestaruusliigaan Saimaa Volleyn riveihin. SaVossa hän pelasi kauden verran ykköspassarina suorittaen samalla asepalveluksen Lahden urheilujoukoissa. Kaudeksi 2010–2011 Sippola siirtyi Raision Loimuun.
Uransa ensimmäisen maaottelun Sippola pelasi Kiinaa vastaan. Hän pelasi läpi ottelun passarina eikä käynyt vaihdossa kertaakaan. Osaltaan syynä tähän olivat muiden passareiden loukkaantumiset. Sippolan debyytti oli kuitenkin hyvä, vaikka joukkue hävisikin tiukasti Kiinalle erin 3–2.  Seuraavana päivänä pelatussa maaottelussa Kiinaa vastaan Sippola paransi otteitaan ja sai myös valmentaja Castellanin kehut. Suomi voitti Kiinan murskalukemin 3–0.  Myöhemmin kesällä pelatussa Maailmanliigassa Sippola sai urakoida useita otteluita aloittavana pelinrakentelijana.
Mestaruusliigakaudet 2010-2014 Sippola pelasi yhtäjaksoisesti raisiolaisseura Loimun riveissä. Kaudeksi 2014-15 hän siirtyi Lentopalloseura Ettaan.
Kauden 2015-16 Sippola aloitti vapaana agenttina. Hän ei solminut sopimusta yhdenkään seuran kanssa. Sippola harjoitteli kotiseudullaan ja odotti sopimustarjouksia. Lopulta marraskuussa Belgian liigan huippujoukkue Topvolley Antwerpen tarjosi Sippolalle kauden lopulle asti kestävää pestiä, johon nurmolaispassari tarttui. Belgian liigassa Sippola pelasi hyvän ja nousujohteisen kauden. Hän sai runsaasti vastuuta, ja antwerpenilaisjoukkue pelasi myös Belgian Cupin loppuottelussa. Finaalissa kuitenkin  Knack Roeselare oli parempi. Belgian liigassa Topvolley Antwerpen oli viides ja jäi yksinkertaisessa kuuden joukkueen pudotuspelisarjassa pisteen päähän pronssista. Kausi oli onnistunut siihen nähden, että moni ennakoi ennen kauden alkua Antwerpenin juuttuvan sarjan häntäpäähän.
Sippolan ensiesiintyminen eurokentillä poiki sopimuksen Düreniin Saksan Bundesliigaan seuraavaksi kaudeksi. Sippola oli Dürenissa osa todellista suomalaisjoukkuetta. Aiemmin Dürenin peräsimeen hankittu suomalainen Tommi Tiilikainen pestasi seuraan Sippolan lisäksi Rumpusen veljekset, Ossin ja Tommin. Dürenille ja sen suomalaisnelikolle kausi toi lopulta kaulaan Bundesliigan pronssimitalit.
Parhaat saavutukset

Saksan Bundesliigan pronssia 2016
Belgian Cupin hopea 2015
Suomen lentopallomaajoukkueessa 2010-2011, 2016-
1-sarjan mestaruus 2010
Seurat

1996– Nurmon Jymy ja Seinäjoki Lentis
2006–2008 Kuortaneen Urheiluopisto (1-sarja)
2008–2009 PerPo, Saarijärven Pullistus (1-sarja)
2009–2010 Kokkolan Tiikerit (1-sarja)
2010–2011 Saimaa Volley
2011–2014 Raision Loimu
2014-2015 Lentopalloseura Etta
2015-2016 Topvolley Antwerpen (Belgia)
2016 - SWD Powervolleys Düren (Saksa)
Tonga

Tongan kuningaskunta (tongaksi Puleʻanga Fakatuʻi ʻo Tonga, engl. Kingdom of Tonga) eli Tonga on saaristovaltio eteläisellä Tyynellämerellä. Se sijaitsee Samoan eteläpuolella ja Fidžin itäpuolella. Valtioon kuuluu 176 saarta, joista 40 on pysyvästi asutettuja. Valtiolla on maapinta-alaa yhteensä 748 km², rantaviivaa 419 kilometriä ja asukkaita 103 252 (2011). Tonga on Tyynenmeren ainoa monarkia ja maailmanlaajuisesti poikkeava nykymonarkia, sillä kuninkaallisilla on konkreettista päätäntävaltaa. Kuningas George Tupou V ilmoitti vuonna 2008 siirtävänsä kuninkaan valtaoikeuksia pääministerille. Tonga on myös ainoa Tyynen valtameren valtio, joka on onnistunut välttämään muodollisen kolonisaation, sillä se ei missään vaiheessa menettänyt alkuperäistä hallintoaan. Inhimillisen kehityksen indeksissä (HDI) Tonga sijoittuu keskitasolle.
Etnisesti Tonga on hyvin homogeeninen eli koko väestö on käytännössä tongalaisia. Vain alle kaksi prosenttia väestöstä on eurooppalaisia, kiinalaisia tai muita Tyynen valtameren alueen etnisiä ryhmiä.
Etymologia

Tonga tarkoittaa tongan kielellä etelää tai eteläistä, mikä kuvastaa saarien sijaintia suhteessa Samoaan. Tongasta on käytetty myös nimeä Ystävyydensaaret (engl. Friendly Islands, tongaksi ʻOtu Felenite). Nimi on peräisin löytöretkeilijä James Cookilta, joka kolmannella retkellään vuonna 1777 vietti huhti–heinäkuun Tongassa ja ystävystyi Haʻapain päällikkö Finaun kanssa. Cookiin vetosi myös saarelaisten ystävällisyys ja vieraanvaraisuus, minkä vuoksi hän halusi ystävyyden näkyvän saaren nimessäkin. Oikeammin Cook tarkoitti termillä lähinnä Tongaan kuuluvan Ha’apain saariryhmän Lifuka-saarta. Vaikka saarelaiset hankkivatkin Cookin ja miehistön tarvitsemia tarvikkeita, ystävällisyys ei ole koko totuus, sillä heimopäälliköt olivat suunnitelleet Cookin ja hänen miehistönsä surmaamista. Cook ennätti kuitenkin lähteä ennen suunnitelman täytäntöönpanoa.
Maantiede > Saaristo

Tongaan kuuluu noin 170 saarta, joista 36 on asutettuja. Saaret ovat levittäytyneet eteläisellä Tyynellämerellä 360 000 neliökilometrin laajuiselle alueelle, ja saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 747 neliökilometriä. Tongan saaret voi jakaa kahteen pohjois–eteläsuuntaiseen ketjuun. Läntiset ovat alkuperältään vulkaanisia ja itäiset korallisaaria. Läntisellä Kaon saarella on valtion korkein kohta, 1 033 metriä.
Läntisistä saarista monet ovat nousseet selvästi merenpinnan yläpuolelle vulkaanisen toiminnan seurauksena. Neljä saarista on myös edelleen toimivia tulivuoria, ja Fonuafo‘ou on syntynyt ja hävinnyt useasti tulivuorenpurkausten ja eroosion seurauksena. Itäisillä saarilla on muun muassa Tongan suurin saari 260 neliökilometrin laajuinen Tongatapu, joka on myös tiheimmin asuttu saari. Maantieteellisesti Tonga on jaettu viiteen alueeseen, jotka ovat etelästä pohjoiseen lueteltuna ʻEua, Tongatapu, Haʻapai, Vavaʻu ja Niua. Lähteissä saatetaan käyttää erilaista jaotusta, sillä Niuan saaria ei välttämättä tulkita saariryhmäksi ja ʻEua jätetään myös mainitsematta. Niua sijaitsee muista saariryhmistä erillään, ja siihen kuuluva Niuafoʻou on sijainniltaan Tongan syrjäisin saari. Niua sijaitsee itse asiassa lähempänä Samoaa kuin Tongan pääsaarta Tongatapua. Tongan eteläisin alue on Teleki Tonga (ennen Minervan koralliriutta).
Tonga sijaitsee Indo-Australian ja Tyynenmeren mannerlaatan reunakohdassa Tyynenmeren tulirenkaassa. Tyynenmeren laatta alityöntyy siellä Indo-Austrian laatan alle, minkä seurauksena on syntynyt Tongan hauta ja alueella on paljon vulkaanista toimintaa. Tongan hauta on Mariaanien haudan jälkeen toiseksi syvin syvänmeren hauta. Sen syvin kohta 10 823 metriä merenpinnan alapuolella. Hunga Tongan tulivuorenpurkaus 2022 oli alueen voimakkain purkaus yli 30 vuoteen.
Maantiede > Luonto

Tonga tunnetaan hyvin saarilla elävistä lepakoista, kuten tyynenmerenlenkoista (Pteropus tonganus). Lepakot ovat pyhiä tongalaisille, ja lain mukaan kaikki Tongan lepakot ovat maan kuninkaan henkilökohtaista omaisuutta, eivätkä kuningasperheen ulkopuoliset henkilät saa esim. metsästää näitä. Saarella elää myös vihreä fidžinleguaanilaji. Värikkäiden papukaijojen, kuten samoanlurikin, lisäksi Tongassa elää tonganviheltäjä, niuafounisojalka ja turkoosikalastaja. Uhanalaisen niuafounisojalan populaatiokoko on onnistuttu kaksinkertaistamaan onnistuneen suojelun ansiosta. Tongan vesissä elää noin 150 trooppisia kalalajia. Ryhävalaat saapuvat Tongan aluevesille kesä–marraskuun väliselle ajalle lisääntymään.
Tongan kansalliskukka on punainen, mangostaneihin kuuluva Garcinia pseudoguttifera. Tongalla kasvaa kolmea eri kookospalmupuulajia ja paperimulperipuuta. Koskematonta metsää on vielä Vavaʻu- ja Haʻapaisaarilla.
Suurimpia ympäristöongelmia ovat eroosio, koralliriuttojen tuhoutuminen ja maan, ilman ja vesien saastuminen toimivan jätteidenkäsittelyjärjestelmän puutteen vuoksi. Metsien kaskeaminen maatalouden käyttöön on kasvattanut selvästi eroosiota. Paikalliset ovat aiemmin tottuneet polttamaan syntyneen jätteen, mutta länsimaisten tarvikkeiden ja kulutuskulttuurin myötä roskaamisesta ja saasteista on tullut merkittävä ongelma.
Maantiede > Ilmasto

Tongassa vallitsee subtrooppinen ilmasto, lämmin kausi kestää joulukuusta toukokuuhun, jolloin on myös syklonikausi. Voimakkaita sykloneja syntyy muutaman vuoden välein ja ne voivat aiheuttaa mittavia tuhoja. Eri saarten ilmasto poikkeaa toisistaan hyvinkin paljon. Esimerkiksi ʻEuan saarilla lämpötila on muuhun Tongaan verrattuna selvästi alhaisempi ja Haʻapaisaariin kuuluvassa Niuafoʻoussa sataa vuoden aikana keskimäärin noin metrin verran enemmän vettä. Ilmankosteus on noin 77 prosenttia (vuoden keskiarvo), mutta etelämmäs mentäessä kosteus pienenee.
Historia > Ennen eurooppalaisia

Tongaan kuuluville saarille asettui pysyvää asutusta noin 1000-luvulla eaa. Ensimmäiset asuttajat olivat Kaakkois-Aasiasta liikkeelle lähtenyt Lapita-kulttuurina tunnettu kansa. Tonga on vanhin polynesialainen lapita-keramiikan löytöalue. Vanhimmat löydöt ovat 2750–2800 vuoden ikäisiä (800–750 eaa.). Lapita-kulttuuri asutti Tongan lisäksi Fidžin ja Samoan yli 1000 vuotta ennen kuin jatkoi itään löytäen Marquesassaaret, Tahitin ja sittemmin muut polynesialaiset saaret.
Tongasta tuli kuningaskunta viimeistään 900-luvulla. Perinteen mukaan ensimmäinen kuningas eli tuʻi tonga oli ʻAhoʻeitu, joka oli auringonjumala Tangaloa ʻEitumātupuʻan ja ʻIlaheva Vaʻepopua -nimisen kauniin kuolevaisen naisen lapsi. Tongaan muodostui maaorjuuteen perustuva yhteiskunta. Kuningas ja päälliköt käyttivät maallista ja uskonnollista valtaa. Päällikköjen ja vapaan väestön välistä suhdetta kuvastaa moimoi-niminen rituaali, jossa vapaat uhrasivat kummastakin kädestä (tai vain toisesta) sormen, jos päällikkö sattui sairastumaan. Vapaata väestöä ala-arvoisempina olivat vielä orjat, popula, jotka olivat useimmiten sotavankeja. Kuninkuus perityi isältä vanhimmalle pojalle tai poikkeustapauksissa veljeltä veljelle.
Tonga oli voimakas sotilasmahti Tyynen valtameren alueella, ja laajimmillaan sen vaikutusalue ulottui Fidžiin, Samoaan, Tokelauhun ja Niueen. Tongan yhdennentoista kuninkaan Tuʻitatuin rakennuttama 12 tonnia painava kolmikivinen Haʻamonga ʻa Maui -kivitemppeli on muistona muinaisen Tongan kuningaskunnan laajenemisen huippukaudesta.
Kahden kuninkaan salamurhat sävyttivät sisällissodan kanssa Tongan 1400-lukua. Kauʻulufonua I aloitti veljensä kanssa uuden dynastian, jonka hallintopaikka sijaitsi aluksi Samoalla. Sisällissotaa käytiin 1600-luvullakin, jolloin Tongan kuningas (arvonimi tuʻi tonga) jakoi valtansa tuʻi Haʻatakalauan ja tuʻi Kanokupolun kanssa, mitä on verrattu myös eurooppalaiseen vallanjakoon. Kauʻulufonua III oli ensimmäinen hallitsija, joka tapasi eurooppalaisia alueillaan.
Politiikka

Tonga on ollut jo vuosisatoja monarkia, eikä sen valtiomuoto ole vaihtunut monarkiasta muuksi. Tonga on Tyynenmeren ainoa monarkia, ja vaikkei monarkia ole absoluuttinen, on kuninkaalla todellista valtaa.
Nykyinen monarkia perustettiin kuningas George Tupou I:n vuonna 1875 laatiman perustuslain myötä. Maata johtaa ja ylintä valtaa käyttää kuningas pääministerin avustamana. Pääministerin virka on elinikäinen. Oikeuslaitokseen liittyvässä päätöksenteossa kuninkaalla on yksinvalta, eikä hänen tarvitse kuulla pääministeriä. Kuningas esimerkiksi nimittää tuomarit ja voi lieventää rikosrangaistuksia tai vapauttaa rikoksista tuomittuja. Kuninkaan velvollisuuksiin kuuluu myös valtakunnanneuvoston nimittäminen, johon kuuluvat kuninkaan itsensä lisäksi 12-henkinen hallitus ministereineen sekä Haʿapain ja Vavaʿun kuvernöörit. Lainsäädäntövaltaa Tongalla käyttää yksikamarinen Fale Alea, johon kuuluvat puheenjohtaja, hallituksen jäsenet, yhdeksän maan 33 aatelisen joukosta valittua aatelista ja yhdeksän kansanäänestyksellä (yli 21-vuotiaat) kolmen vuoden kaudelle valittua jäsentä. Nykyinen kuningas on Tupou VI ja aiempi pääministeri oli Siale’ataongo Tu’ivakanō, jota myöhemmin seurasivat pääministereinä ʻAkilisi Pōhiva ja tämän kuoltua syyskuussa 2019 nykyinen Pohiva Tu'i'onetoa.
Voimakkaan demokratialiikkeen ansiosta Tonga on luopumassa kuninkuudestalähde? ja siirtymässä parlamentarismiin. Vuonna 2010 järjestettiin ensimmäiset vaalit yli 150 vuoteen. Ensimmäinen ei-aatelinen pääministeri puolestaan valittiin viisi vuotta myöhemmin.  Tongan parlamenttivaalit marraskuussa 2017 sujuivat rauhallisesti ja niiden tuloksena pääministeri Akilisi Pōhiva valittiin uudelleen, mutta hän kuoli syyskuussa 2019. Uudeksi pääministeriksi tuli tämän jälkeen Pohiva Tu'i'onetoa. Joulukuussa 2021 pääministeriksi valittiin Siaosi Sovaleni.
Talous

Tongan talous perustuu paljolti maatalouteen ja kalastukseen, jotka työllistävät 70 prosenttia koko valtion työvoimasta. Vientituotteita ovat kurpitsa, kookospähkinä, banaani ja vaniljapapu. Kurpitsavienti Japaniin on kansantaloudellisesti tärkeää, sillä sen osuus koko viennistä on kolmanneksesta vajaaseen puoleen. Tonga on kuitenkin riippuvainen ulkomailta tuodusta ruoasta, pääasiassa Uuden-Seelannin tuonnista. Tärkeimmät tuojamaat ovat Uusi-Seelanti ja Fidži, jotka yhdessä muodostavat yli puolet tuonnista. Viennissä tärkeimmät kohteet ovat Japani, Kiina ja Yhdysvallat. Valtion velka oli 63,4 miljoonaa dollaria vuonna 2001. Vuoden 1996 tilastojen mukaan Tongassa oli työvoimaa 33 910 henkeä ja työttömyysprosentti on 11,3 prosenttia.
Toiseksi suurin tulolähde on turismi. Maa on edelleen riippuvainen ulkomaisesta avusta ja ulkomaille muuttaneiden tongalaisten lähettämistä avustuksista. Maailmanpankin mukaan (2002) Tongan bruttokansantuotteesta noin 42,7 % tulee siirtolaisten rahalähetyksistä. Vuonna 2005 Tongan BKT oli 244 miljoonaa dollaria ja kansalaista kohden 2 300 dollaria. Tonga liittyi WTO:hon vuonna 2007 ja toivoo jäsenyyden parantavan kauppasuhteita muihin maihin.
Toiseksi suurin työllistäjä on maan teollisuus, joka tuottaa vaatteita, sementtiä, metallitarvikkeita, kaivinkoneita ja huonekaluja. Puutarvike tuodaan yleensä ulkomailta, vaikka saarella on omia metsiä 5,5 prosenttia koko maapinta-alasta. Suurimmat metsät ovat ʻEuassa, jossa ne ovat suurilta osin luonnonvaraisessa tilassa. Tongan talouden kehittämissuunnitelman päämääränä on ollut vuodesta 1966 lähtien lisätä teollisuuden investointeja maahan. Teollisuuden kannalta suurin haittatekijä on rajoitettu maa-ala. Vuoden 2001 lopulla riehuneen Waka-syklonin johdosta Tongalle on kehittynyt pientä rakennusteollisuutta. Bruttokansantuotteesta teollisuuden osuus on vain 13 prosenttia.
Päällystettyä tietä on Tongatapun saarella ja Neiafun kaupungissa, muualla tiet ovat lähinnä tallattua korallia ja maata, mikä tekee niistä vaikeakulkuisia sateisina aikoina. Valtioiden välinen liikenne on pääasiassa lentoliikennettä, jota hoiti valtio-omisteinen Royal Tongan Airlines vuoteen 2004 saakka. Päälentokenttä sijaitsee Fua’amotussa. Tongassa fossiilisten polttoaineiden poltolla tuotettu sähköenergia on käytetyin energiamuoto. Sähköntuotantokapasiteetti oli vuonna 2002 kahdeksan megawattia, jolla tuotettiin 34 gigawattituntia sähköenergiaa, kun energiantarve oli 32 gigawattituntia. Raakaöljyä samana vuonna kului päivässä 780 tynnyriä.