stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fara San Martino
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fara San Martino Wikimedia Commonsissa
Chietin maakunta
Altino | Archi | Ari | Arielli | Atessa | Bomba | Borrello | Bucchianico | Canosa Sannita | Carpineto Sinello | Carunchio | Casacanditella | Casalanguida | Casalbordino | Casalincontrada | Casoli | Castel Frentano | Castelguidone | Castiglione Messer Marino | Celenza sul Trigno | Chieti | Civitaluparella | Civitella Messer Raimondo | Colledimacine | Colledimezzo | Crecchio | Cupello | Dogliola | Fallo | Fara Filiorum Petri | Fara San Martino | Filetto | Fossacesia | Fraine | Francavilla al Mare | Fresagrandinaria | Frisa | Furci | Gamberale |  Gessopalena | Gissi | Giuliano Teatino | Guardiagrele | Guilmi | Lama dei Peligni | Lanciano | Lentella | Lettopalena | Liscia | Miglianico | Montazzoli | Montebello sul Sangro | Monteferrante | Montelapiano | Montenerodomo | Monteodorisio | Mozzagrogna | Orsogna | Ortona | Paglieta | Palena | Palmoli | Palombaro | Pennadomo | Pennapiedimonte | Perano | Pietraferrazzana | Pizzoferrato | Poggiofiorito | Pollutri | Pretoro | Quadri | Rapino | Ripa Teatina | Rocca San Giovanni | Roccamontepiano | Roccascalegna | Roccaspinalveti | Roio del Sangro | Rosello | San Buono | San Giovanni Lipioni | San Giovanni Teatino | San Martino sulla Marrucina | San Salvo | San Vito Chietino | Sant’Eusanio del Sangro | Santa Maria Imbaro | Scerni | Schiavi di Abruzzo | Taranta Peligna | Tollo | Torino di Sangro | Tornareccio | Torrebruna | Torrevecchia Teatina | Torricella Peligna | Treglio | Tufillo | Vacri | Vasto | Villa Santa Maria | Villalfonsina | Villamagna
Gusuku

Kankaimon-portti Shurin linnassa.
Gusuku on okinawan kielen linnaa tai linnoitusta tarkoittava sana. Sana kirjoitetaan linnaa merkitsevällä kanjilla 城, joka japanin kielessä luetaan shiro. Monet gusukut ja niihin liittyvät Ryūkyū-saarten kulttuuriset muistomerkit on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Unescon mukaan gusukut kertovat 1100–1600-lukujen ainutlaatuisesta ryūkyūlaisesta kulttuurista, alueen sosiaalisesta rakenteesta ja kansainvälisistä yhteyksistä, ja kohteeseen kuuluvat pyhät paikat saarten nykyaikaan asti säilyneestä uskonnosta.
Saarilla on sanottu säilyneen yli 200 gusukua, joista maailmanperintöluetteloon on otettu historiallisesti merkittävimmät. Tärkeimpiä gusukuja ovat:
Nakijin gusuku
Zakimi gusuku
Katsuren gusuku
Nakagusukun linna
Shurin linna
Gusukun muurin jäänteitä.
Feodor Lynen

| Feodor Lynen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1911 München, Saksa
Kuollut: 1979 München, Saksa
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Ludwig-Maximilians-Universität München
Instituutti:  Max Planck -instituutti
Tutkimusalue:  biokemia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto
Feodor Felix Konrad Lynen	 (1911-1979) oli  saksalainen  biokemisti, joka sai vuonna 1964 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Konrad Blochin kanssa kolesteroliin ja rasvahappojen aineenvaihduntaan liittyvästä tutkimuksesta.
Elämä lapselle

| Elämä lapselle |
| --- | --- |

Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  1995 –
Jaksoja:  22
Elämä lapselle on Lastenklinikoiden Kummit ry:n vuosittain toimeenpanema ja järjestämä hyväntekeväisyyskampanja. Sen tarkoitus on kerätä varoja Suomen lasten auttamiseksi. Kampanjan näkyvin osa on syyskuussa Helsingissä Hartwall Areenalla järjestettävä Elämä lapselle -konsertti. Konserttia on järjestetty vuodesta 1995 lähtien ja se on televisioitu MTV3:lla. Aluksi konserttia kutsuttiin nimellä "Puhdas elämä lapselle", kunnes se muutettiin nykyiseen muotoonsa. Vuoteen 2003 asti konsertit järjestettiin Helsingin Olympiastadionilla ja se on vuosien varrella saanut sivukonsertteja myös Tampereelle.
Esiintyjät eivät saa esiintymisestään palkkiota ja konsertin aikana ruudussa pyörii lahjoitusnumero, johon soittamalla tuetaan Lastenklinikoiden Kummien toimintaa. Eri vuosina esiintymässä on ollut joukko tunnettuja kotimaisia nimiä sekä ulkomaalaisia esiintyjiä.
Konsertin lisäksi kampanjaan kuuluvat koulujen päivätyökeräys, Elämä lapselle -tuotteet, K-Ruokakauppojen järjestämä lipaskeräys sekä Radio Novan kampanja.
Elämä lapselle -konsertti > 2008

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Heikki Paasonen Jaakko Saariluoma Minna Kuukka Kimmo Vehviläinen | The Rasmus Egotrippi Anna Abreu Lovex Ari Koivunen Negative Cheek Poets of the Fall Sturm und Drang Kendi Uniklubi Basshunter Juha Tapio Suurlähettiläät Kerli Kõiv Jonna Tervomaa Tea Hiilloste Mariko Kim Herold Ra Winterborn Laura Bono | 10. syyskuuta 2008 |
Elämä lapselle -konsertti > 2009

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Heikki Paasonen Marianna Alanen Minna Kuukka Kimmo Vehviläinen | Tokio Hotel The 69 Eyes Pete Parkkonen Signmark Lauri Tähkä & Elonkerjuu Anna Abreu Smak Juha Tapio Sunrise Avenue Alexander Rybak Deep Insight Hevisaurus Princessa Avenue Antti Tuisku Haloo Helsinki! | 9. syyskuuta 2009 |
Elämä lapselle -konsertti > 2010

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Heikki Paasonen Susanna Laine | Apocalyptica Eliza Doolittle Jenni Vartiainen Cheek Laura Närhi Koop Arponen Hanna Pakarinen Happoradio Antti Tuisku Reckless Love Puhuva Kone Irina Samuli Edelmann Jippu | 15. syyskuuta 2010 |
Elämä lapselle -konsertti > 2011

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Vappu Pimiä Janne Kataja | Sunrise Avenue Lauri Ylönen Anna Abreu Lovex Chisu Lauri Tähkä Pasa Haloo Helsinki! Arttu Wiskari Ronya Kim Herold Le Kid Fintelligens Martti Saarinen Paradise Oskar | 14. syyskuuta 2011 |
Elämä lapselle -konsertti > 2012

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Elina Viitanen Aleksi Valavuori | PMMP The 69 Eyes Cheek Jippu Loreen Robin Anna Puu Diandra Elonkerjuu Sturm und Drang Tuuli JVG | 12. syyskuuta 2012 |
Elämä lapselle -konsertti > 2013

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Elina Viitanen Aleksi Valavuori | - | 18. syyskuuta 2013 |
Elämä lapselle -konsertti > 2014

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Elina Kottonen Janne Kataja | Jenni Vartiainen Anna Abreu JVG Haloo Helsinki! Benjamin | 17. syyskuuta 2014 |
Elämä lapselle -konsertti > 2015

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Marja Hintikka Vappu Pimiä Kalle Havumäki Sanna Sepponen | Elastinen Cheek Mikael Gabriel Sanni JVG Antti Tuisku Robin Kasmir Chisu Kim Herold Isac Elliot | 16. syyskuuta 2015 |
Elämä lapselle -konsertti > 2016

| Juontajat | Esiintyjät | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| Vappu Pimiä Aki Linnanahde Aleksi Valavuori | Elastinen Cheek Paula Vesala Evelina Niila Mira Luoti Mikael Gabriel JVG Tungevaag & Raaban Alex Mattson TCT Robin | 14. syyskuuta 2016 |
Aiheesta muualla

Elämä Lapselle -verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Elämä Lapselle -taltiointi 2009
Lastenklinikoiden Kummit: Kuvia menneistä konserteista (Arkistoitu – Internet Archive)
Lastenklinikoiden Kummit: Elämä Lapselle -konsertti 2007
Garuda Indonesian lento 200

| Garuda Indonesian lento 200 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen palanut hylky.
Yhteenveto
Päivämäärä:  7. maaliskuuta 2007
Onnettomuustyyppi:  pitkäksi mennyt laskukiito
Tapahtumapaikka:  Adisutjipton kansainvälinen lentoasema, Yogyakarta, Indonesia
 :  07°47′17″S, 110°25′54″E
Lähtöpaikka:  Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema, Jakarta
Määränpää:  Adisutjipton kansainvälinen lentoasema, Yogyakarta
Kuolleita:  21
Loukkaantuneita:  112
Eloonjääneitä:  119
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-497
Lentoyhtiö:  Garuda Indonesia
Rekisteritunnus:  PK-GZC
Matkustajia:  133
Miehistöä:  7
Garuda Indonesian lento 200 oli Garuda Indonesian kotimaan reittilento Jakartasta Yogyakartaan. Lennolla 7. maaliskuuta 2007 käytetyn Boeing 737-497:n laskukiito meni pitkäksi koneen laskeutuessa Yogyakartan Adisutjipton kansainväliselle lentoasemalle. Kone päätyi riisipellolle kiitotien päässä, syttyi tuleen ja tuhoutui seuranneessa tulipalossa. Onnettomuuslennolla oli 133 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä. Koneessa olleista 21 kuoli ja 119 selviytyi. Selviytyneistä 112 loukkaantui onnettomuudessa, heistä 12 vakavasti.
Onnettomuuden syyksi todettiin miehistön virheet. Kapteeni lensi lähestymisen liian jyrkkänä ja liian suurella nopeudella eikä reagoinut varoitusjärjestelmiin tai perämiehen kehotuksiin keskeyttää lähestyminen. Onnettomuuden jälkeen Euroopan unioni asetti Garuda Indonesian ja kaikki muut indonesialaisyhtiöt lentokieltolistalleen maan heikon lentoturvallisuustilanteen vuoksi. Sen seurauksena Indonesian viranomaiset ryhtyivät toimiin maan lentoturvallisuuden parantamiseksi, ja niiden tuloksena EU poisti Garuda Indonesialle asetetun lentokiellon vuonna 2009.
Tausta > Lentokone

Onnettomuuskone oli Boeingin valmistama 737-497 (valmistenumero 25664, rekisteritunnus PK-GZC), jonka voimalaitteina oli kaksi CFM International CFM56-3C1 -puhallinturbiinimoottoria. Sen ensilento oli ollut 5. marraskuuta 1992, ja se oli kuukautta myöhemmin toimitettu yhdysvaltalaiselle Aloha Airlinesille. Sen jälkeen konetta käyttivät ranskalainen Star Europe ja intialainen Jet Airways, ja lokakuussa 2002 se toimitettiin Garuda Indonesialle.
Ennen onnettomuuslentoa koneella oli lennetty 37 360 lennolla yhteensä 35 207 tuntia. Sitä oli huollettu asianmukaisesti, ja se oli onnettomuuden aikaan lentokelpoinen ja täysin toimintakuntoinen.
Tausta > Miehistö ja matkustajat

Lennolla 200 oli seitsenhenkinen miehistö. Kapteenina toimi 44-vuotias Muhammad Marwoto Komar, joka oli työskennellyt Garuda Indonesialla vuodesta 1985. Hänellä oli 13 421 lentotunnin kokemus, josta 3 704 tuntia Boeing 737:llä. Lennon 30-vuotias perämies Gagam Saman Rohmana oli palkattu Garuda Indonesialle vuonna 2004. Hänen 1 529 lentotunnin kokemuksestaan 1 354 tuntia oli lennetty Boeing 737:llä. Kapteenin koulutushistoriasta löytyi kaksi mainintaa liian suurella nopeudella tehdyistä lähestymisistä vuosilta 2005 ja 2006. Perämiehen koulutushistoriassa puolestaan ei ollut mitään poikkeavaa. Molemmilla lentäjillä oli voimassa olevat lupakirjat, tyyppikoulutukset ja lääketieteelliset kelpuutukset, ja he olivat onnettomuuden aikaan työkuntoisia. Lentäjien lisäksi miehistöön kuului viisi matkustamohenkilökunnan jäsentä.
Onnettomuuslennon 133 matkustajasta 19 oli ulkomaalaisia, heidän joukossaan kymmenen Australian kansalaista. Australialaisista matkustajista suuri osa oli toimittajia ja lähetystöhenkilökuntaa, jotka seurasivat ulkoministeri Alexander Downerin ja oikeusministeri Philip Ruddockin vierailua Indonesiaan. Heidät oli sijoitettu lennolle 200, sillä ministereitä kuljettaneessa yksityiskoneessa ei ollut riittävästi tilaa koko seurueelle.
Tausta > Garuda Indonesia

Garuda Indonesia on Indonesian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1949. Sille oli historiansa aikana sattunut kaikkiaan 13 kuolemaan johtanutta lento-onnettomuutta, ja pelkästään vuoden 1980 jälkeen se oli ollut osallisena seitsemässä suuressa onnettomuudessa. Onnettomuuksista pahin tapahtui 26. syyskuuta 1997, kun lento 152 törmäsi vuorenrinteeseen lähestyessään Medania: kaikki 234 koneessa ollutta kuolivat. Sitä pidettiin lentoturvallisuudeltaan yhtenä huonoimmista suurista kansallisista lentoyhtiöistä. Garuda Indonesian ja koko Indonesian ilmailualan heikkoon turvallisuuteen vaikuttivat maan kansainvälisiä standardeja huonompi lentokenttäinfrastruktuuri yhdistettynä alueella usein esiintyviin haastaviin sääoloihin.
Tutkinta

Lennon 200 onnettomuuden tutkinnasta vastasi Indonesian liikenneministeriön alainen National Transportation Safety Committee (NTSC). Yhdysvaltain kansallinen liikenneturvallisuuslautakunta NTSB lähetti NTSC:n avuksi tutkijaryhmän, johon kuului myös Yhdysvaltain ilmailuhallinnon ja Boeingin edustajia. Onnettomuuskoneen mustat laatikot lähetettiin analysoitavaksi Australiaan.
Tutkinta > Onnettomuuden syyt

NTSC julkaisi onnettomuustutkinnan päätteeksi loppuraporttinsa 22. lokakuuta 2007. Siinä se nimesi viisi onnettomuuteen johtanutta pääasiallista syytä:
Miehistön kommunikointi ja tehtävien koordinointi oli tehotonta lähestymisen loppuvaiheessa.
Kapteeni lensi lähestymisen liian jyrkässä kulmassa ja liian suurella nopeudella. Miehistö ei keskeyttänyt lähestymistä, vaikka vakaan lähestymisen kriteerit eivät täyttyneet.
Kapteeni ei reagoinut maan läheisyyden varoitusjärjestelmän 15 varoitukseen eikä perämiehen kahteen kehotukseen keskeyttää lähestyminen.
Perämies ei noudattanut Garuda Indonesian toimintaohjeita, joiden mukaan hänen olisi tullut ottaa kone ohjaukseensa huomattuaan, että kapteeni jätti toistuvasti varoituksia huomiotta.
Garuda Indonesia ei tarjonnut Boeing 737 -lentäjilleen simulaattorikoulutusta oikeasta reagoinnista maan läheisyyden varoitusjärjestelmän varoituksiin.
Muita onnettomuuteen vaikuttaneita tekijöitä olivat Adisutjipton lentoaseman puutteelliset turva-alueet kiitotien päissä sekä puutteet lentoaseman pelastuspalvelun toimintakyvyssä lentoasema-alueen ulkopuolella tapahtuvissa onnettomuuksissa.
Seuraukset > Turvallisuussuositukset

NTSC antoi loppuraportissaan 19 turvallisuussuositusta. Niistä yksi oli osoitettu Garuda Indonesialle, viisi Indonesian kaikille lentoyhtiöille, yhdeksän Indonesian ilmailuhallinnolle (DGCA) ja neljä lentoasemien ylläpitäjille.
Indonesian lentoyhtiöille suositeltiin Flight Safety Foundation -järjestön kehittämän lähestymis- ja laskeutumisonnettomuuksien vähentämiseen tähtäävän koulutusmateriaalin käyttöönottoa sekä sen varmistamista, että lentäjille koulutetaan simulaattorissa oikea toimintatapa maan läheisyyden varoitusjärjestelmän hälytyksiin reagoimisessa. Adisutjipton lentoaseman ylläpitäjälle annettiin suositus varmistaa, että kiitoteiden päässä olevat turva-alueet ovat Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) määräysten mukaiset. Lentoasemien ylläpitäjille suositeltiin lisäksi, että lentoasemien pelastuspalveluiden riittävä toimintakyky varmistetaan myös soisilla lähestymisreiteillä sekä muulla lentoasemaa ympäröivällä alueella. DGCA:lle annetut suositukset liittyivät muille toimijoille annettujen suositusten täytäntöönpanon valvomiseen.
Suositusten seurauksena Adisutjipton lentoaseman ylläpitäjä Angkasa Pura I rakennutti kiitotien päästä onnettomuuspaikalle johtavan huoltotien pelastusajoneuvoja varten, päivitti lentoaseman pelastussuunnitelmaa sekä paransi pelastuspalvelun tiloja ja kalustoa. Lisäksi se päivitti kiitoteiden päissä olevat turva-alueet määräysten mukaiseksi muilla lentoasemillaan Denpasarissa, Surabayassa ja Makassarissa. Garuda Indonesia lähetti lentäjilleen muistion, jossa valvovia lentäjiä kehotettiin ottamaan kone ohjaukseensa, mikäli ohjaava lentäjä ei toimi oikein lähestymisen ollessa epävakaa. Se lisäsi myös Boeing 737 -lentäjiensä koulutusohjelmaan koulutuksen maan läheisyyden varoitusjärjestelmään reagoimisesta.
Seuraukset > Kapteenin rikossyyte

Kapteeni Komar pidätettiin 4. helmikuuta 2008 syytettynä kuudesta kuolemantuottamuksesta, joista ankarin mahdollinen tuomio oli seitsemän vuotta ehdotonta vankeutta. Oikeuskäsittelyssä kapteenin toiminta todettiin huolimattomaksi, ja hänet tuomittiin 6. huhtikuuta 2009 kahdeksi vuodeksi vankeuteen, vaikka ICAO:n kansainvälisen ilmailun yleissopimuksessa onnettomuustutkinnan tehtäväksi on määritetty lentoturvallisuuden kohentaminen, ei syyllisten etsiminen. Tuomion tultua julki Garuda Indonesian lentäjäyhdistys nosti esiin rikostuomion negatiiviset vaikutukset turvallisuuskulttuuriin ja uhkasi lakkotoimilla, mikäli tuomioon ei puututa. Komar valitti tuomiostaan korkeimpaan oikeuteen, joka kumosi tuomion 29. syyskuuta 2009. Oikeus totesi päätöksessään, että Komarin huolimattomuutta ei ollut laillisesta näkökulmasta todistettu vakuuttavasti.
Seuraukset > EU:n lentokielto

Lennon 200 onnettomuuden jälkeen Euroopan unioni asetti heinäkuussa 2007 Garuda Indonesian ja kaikki muut Indonesian lentoyhtiöt lentokieltolistalleen maan heikon lentoturvallisuustilanteen vuoksi. Indonesian viranomaiset ryhtyivät toimiin maan lentoturvallisuuden parantamiseksi, ja niiden tuloksena EU poisti heinäkuussa 2009 lentokiellon Garuda Indonesialta, Airfast Indonesialta, Mandala Airlinesilta ja Premiairilta. Muita Indonesian lentoyhtiöitä koskenut lentokielto poistettiin lopulta vasta vuonna 2018.
Onnettomuuskone tammikuussa 2005.
Onnettomuuspaikka kiitotien suunnasta kuvattuna. Etualalla näkyvät penger ja sadevesiviemäri, joihin kone osui.
Koneen hylkyä onnettomuuspaikalla.
Australian pääministeri Malcolm Turnbull tuomassa kukkia onnettomuuden uhrien muistomerkille Jakartassa vuonna 2017.
Got to Be Certain

| ”Got to Be Certain” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kylie
 Äänitetty : 1988 Melbourne, Australia
 Julkaistu: 2. toukokuuta 1988
 Formaatti: CDS, vinyyli, kasetti
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 03.17
 Levy-yhtiö: PWL, Mushroom
Kylie Minoguen muut singlet
| ”I Should Be So Lucky” 1987 | ”Got to Be Certain” 1988 | ”Je Ne Sais Pas Pourquoi” 1988 |
"Got to Be Certain" on kappale Kylie Minoguen debyyttialbumilta Kylie (1988). Se julkaistiin singlenä 2. toukokuuta 1988 Australiassa ja Britanniassa, ja sen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Kappaleet

"Got to Be Certain" (Extended Mix) – 6:36
"I Should Be So Lucky" (Extended Mix) – 6:08
"Got to Be Certain" (Out for a Duck, Bill, Platter Plus Dub Mix – Instrumental) – 3:17
"Got to Be Certain" – 3:17
"Got to Be Certain" (Out for a Duck, Bill, Platter Plus Dub Mix – Instrumental) – 3:17
"Got to Be Certain" (Extended Mix) – 6:36
"Got to Be Certain" (Out for a Duck, Bill, Platter Plus Dub Mix – Instrumental) – 3:17
"Got to Be Certain" – 3:17
"Got to Be Certain" (Ashes to Ashes – The Extra Beat Boys remix) – 6:52
"Got to Be Certain" (Out for a Duck, Bill, Platter Plus Dub Mix – Instrumental) – 3:17
"Got to Be Certain" – 3:17
Listasijoitukset

| Lista (1988) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 1
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 9
Belgia (Ultratop 50): 1
Tanska (Tracklisten): 6
Eurooppa (European Hot 100): 3
Suomi (Suomen virallinen lista): 1
Ranska (SNEP): 9
Saksa (Media Control Charts): 6
Irlanti (Irish Singles Chart): 4
Uusi-Seelanti (RIANZ): 2
Norja (VG-lista): 4
Ruotsi (Sverigetopplistan): 19
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 8
Britannia (UK Singles Chart): 2
Esitykset konserteissa

Disco in Dream / The Hitman Roadshow
Enjoy Yourself Tour
Rhythm of Love Tour
Let's Get to It Tour
Showgirl Tour (a cappella joissain konserteissa vain)
Showgirl Homecoming Tour (a cappella joissain konserteissa vain)
For You, For Me Tour (a cappella Las Vegasissa vain)
Aphrodite World Tour (a cappella joissain konserteissa vain)
Anti Tour
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Gusztáv Sebes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gusztáv Sebes |  Gusztáv Sebes |  Gusztáv Sebes |  |
Maa:   Unkari
Miesten jalkapallo (valmentajana)
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 1954 |  |  |
Gusztáv Sebes (22. tammikuuta 1906 Budapest, Itävalta-Unkari – 30. tammikuuta 1986 Budapest) oli unkarilainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Hän jäi historiaan Unkarin 1950-luvun menestyksekkään Kultaisen joukkueen päävalmentajana.
Unkarin miesten maajoukkue voitti Sebesin päävalmentajuuden aikana 1949–1957 olympiakultaa Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Sveitsissä 1954. Joukkue aiheutti myös Englannin miesten maajoukkuehistorian ensimmäisen kotitappion vuonna 1953.
Feodor Kaski

Feodor Kaski (3. kesäkuuta 1884 Hamina – 14. elokuuta 1957) oli suomalainen taidemaalari.
Kaski opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1924–1925. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1933 ja 1945. Kasken töitä oli näytteillä ulkomailla Moskovassa 1934 ja Riiassa 1935. Kaski toimi myös muusikkona. Hän esiintyi orkesterin trumpetistina vuonna 1950 valmistuneessa elokuvassa Maija löytää sävelen.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Feodor Kaski
Ernst Schröder

Ernst Schröder
Friedrich Wilhelm Karl Ernst Schröder (25. marraskuuta 1841 Mannheim – 16. kesäkuuta 1902 Karlsruhe) oli saksalainen matemaatikko, joka tunnetaan ennen kaikkea algebrallisen logiikan kehittäjänä. Hän on merkittävä matemaattisen logiikan historiassa ennen kaikkea George Boolen, Augustus De Morganin, Hugh MacCollin ja Charles Peircen töiden laajentajana. Schröderin monumentaalinen Vorlesungen über die Algebra der Logik valmisti tietä matemaattisen logiikan nousulle itsenäisenä alana systematisoimalla erilaisia tuon ajan formaalisen logiikan järjestelmiä.
Teoksia

Lehrbuch der Arithmetik und Algebra (1873)
Über die formalen Elemente der absoluten Algebra (1874)
Der Operationskreis des Logikkalküls (1877)
Vorlesungen über die Algebra der Logik, 3 osaa (1890–1895)
Über das Zeichen (1890)
"Über zwei Definitionen der Endlichkeit und G. Cantor'sche Sätze" – Abhandlung in der Reihe Kaiserliche Leopoldino-Carolinische Deutsche Akademie der Naturforscher Bd. 71, s. 301–362 (1898)
Abriß der Algebra der Logik (1909/1910)
Käännös suomeksi
HMS New Zealand (1904)

| HMS New Zealand |
| --- | --- |
 HMS Zealandia (entinen HMS New Zealand) Portlandissa 1911

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  9. helmikuuta 1903
Laskettu vesille:  4. helmikuuta 1904
Palveluskäyttöön:  11. heinäkuuta 1905
Poistui palveluskäytöstä:  nimetty 1. joulukuuta 1911 HMS Zealandiaksi palveluksesta 20. syyskuuta 1917 myyty romutettavaksi 8. marraskuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  16 350 t (standardi) 17 500 t (kuormattu)
Pituus:  138,23 m
Leveys:  24 m
Syväys:  7,77 m
Koneteho:  18 000 ihp
Nopeus:  18,5 solmua
Miehistöä:  777
Aseistus
Aseistus:  4 x 12" (304,8 mm) BL Mk IX -tykkiä kaksoistorneissa 4 x BL 9,2" (233,7 mm) BL Mk X -tykkiä 10 x 6" (152,4 mm) BL Mk VII -tykkiä 14 x QF 12 naulan 18 cwt -tykkiä 14 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 5 x 18" (457 mm) Whitehead-torpedoputkea 2 x Maxim-konekivääriä
HMS New Zealand oli Britannian kuninkaallisen laivaston King Edward VII -luokan taistelulaiva. Alus nimettiin 1911 uudelleen HMS Zealandiaksi, jotta aiempi nimi saatiin käytettäväksi taisteluristeilijälle HMS New Zealand.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivastosuunnitelmaa Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 9. helmikuuta 1903. Alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1904 ja valmistui kesäkuussa 1905.
Luokkansa aluksista poiketen HMS New Zealandille ei asennettu ruiskutusta, jolla saatiin nopeasti nostettua höyrynpainetta ja siten parannettua kiihtyvyyttä. Alukselle asennettiin 12 Niclausse-kattilaa sekä kolme sylinterikattilaa, jotka mahdollistivat tilauksessa vaaditun nopeuden ylittämisen koeajoissa.
Palvelus

New Zealand viimeisteltiin Devonportin telakalla, jossa se otettiin palvelukseen 11. heinäkuuta 1905 liitettynä Atlantin laivastoon. Alus oli lokakuusta joulukuuhun 1906 huollettavana Gibraltarilla ja se siirrettiin 4. maaliskuuta 1907 Kanaalin laivastoon. Laivaston uudelleen organisoinnin yhteydessä 24. maaliskuuta 1909 Kanaalin laivasto muodosti Kotilaivaston 2. viirikön ja New Zealand liitettiin siten Kotilaivaston 2. viirikköön.