stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albertina Sisulu

Albertina Sisulu
Nontsikelelo Albertina Sisulu (21. lokakuuta 1918 – 2. kesäkuuta 2011) oli poliitikko ja apartheidia vastaan taistellut eteläafrikkalainen aktivisti. Hän oli naimisissa Walter Sisulun kanssa.
Sisulu oli feministi, joka kuului Etelä-Afrikan naisasialiiton (FEDSAW) perustajiin vuonna 1954. Hän pääsi vuonna 2004 sadan suurimman eteläafrikkalaisen äänestyksessä 57. sijalle; hänen edesmennyt miehensä oli kolmaskymmeneskolmas.
Sisulu toimi apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa parlamentin jäsenenä vuosina 1994–1998. Sisulu kuoli 92-vuotiaana kesäkuussa 2011.
Walter ja Albertina Sisulun häät. Nelson Mandela kuvan vasemmassa reunassa.
Alice Ball

| Alicia Ball |
| --- | --- |
 Alicia Ball vuonna 1915.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1892 Seattle, Washington
Kuollut: 31. joulukuuta 1916 (24 vuotta) Seattle, Washington
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kemia
Alice Augusta Ball (24. heinäkuuta 1892 Seattle, Washington – 31. joulukuuta 1916) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka kehitti lepran hoidossa pitkään käytetyn öljyuutteen. Ballin kehittämää niin kutsuttua Ballin metodia käytettiin lepran hoitoon aina 1930-luvun lopulle saakka, jolloin sulfalääkkeet syrjäyttivät sen.
Elämä

Alice Augusta Ball syntyi 24. heinäkuuta 1892 Seattlessa Washingtonissa. Hänen vanhempansa olivat James Presley ja Laura Louise (Howard) Ball. James Presley oli toimittaja, valokuvaaja ja asianajaja, ja perhe kuului ylempään keskiluokkaan. Ballin isoisä James Ball Sr. oli myös kuuluisa valokuvaaja ja yksi ensimmäisistä afroamerikkalaisista varhaista valokuvausmenetelmää dagerrotypiaa käyttäneistä henkilöistä. James Ball Sr. muutti Havaijille vuonna 1903, mutta hän kuoli seuraavana vuonna ja perhe muutti takaisin Seattleen vuonna 1905.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alice Ball – Edellinen kappale
Vuonna 1915 Ball kehitti Hydnocarpus wightianus -puun öljystä uutteen, joka auttoi lepran hoidossa. Ball kuoli pian keksintönsä jälkeen joulukuussa 1916, ollessaan vain 24-vuotias. Ballin kuolinsyy on jäänyt epäselväksi. Kuolintodistuksessa Ballin on kerrottu kuolleen tuberkuloosiin. Aikalaislehdessä Ballin kerrottiin joutuneen juuri ennen kuolemaansa onnettomuuteen, jossa hän altistui laboratoriossa kloorikaasulle. Ballin työnantajana toiminut yliopisto on kuitenkin kiistänyt lehden väitteen.
Käännös suomeksi
Likolampi (Kouvola, Inkerilä)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  61°01′29″N, 27°06′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  oja Koiralampeen 
Järvinumero:  14.184.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,1 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,653 km  
Pinta-ala:  1,929 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  (myös Suuri-Likolampi) on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Inkerilässä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,1 metriä mpy.
Alberto Ablondi

Alberto Ablondi
Alberto Ablondi (18. joulukuuta 1924 Milano – 21. elokuuta 2010) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ventimiglian hiippakuntaan 31. toukokuuta 1947 ja nimitettiin Livornon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mullin titulaaripiispaksi 9. elokuuta 1966. Piispaksi vihkimnen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Felicissimo Stefano Tinivella, jota avustivat Ismaele Mario Castellano ja Emilio Biancheri.
Ablondi sai 7. syyskuuta 1970 nimityksen Livornon koadjuuttoripiispaksi, ja 26. syyskuuta 1970 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 9. joulukuuta 2000.
Albertina Walker

Albertina Walker (29. elokuuta 1929 Chicago, Illinois – 8. lokakuuta 2010 Chicago) oli yhdysvaltalainen gospel-laulaja.
Walker tuli jo 1950-luvun alussa tunnetuksi yhtyeestä The Caravans. Hän jätti yhtyeensä 1960-luvun lopussa aloittaakseen soolouran. Walker sai uransa aikana muun muassa parhaan perinteisen gospellevyn Grammy-palkinnon (1995) ja useita muita Grammy-ehdokkuuksia sekä kolme GMA Dove -palkintoa.
Albertina Walker kelpuutettiin vuonna 2001 Gospel Music Hall of Fameen. Malaco Records julkaisi 5. syyskuuta 2006 albumin Paved the Way, jonka Walker oli levyttänyt yhdessä The Caravansin kanssa. Walkerin lisäksi levyllä esiintyivät Dorothy Norwood, Inez Andrews ja Delores Washington.
Walkerille on myönnetty National Heritage Fellowship.
Aleksi Nurminen

Aleksi Nurminen (9. helmikuuta 1889 Suistamo – 26. heinäkuuta 1953 Jyväskylä) oli suomalainen opettaja ja runoilija.
Nurminen valmistui opettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1912. Hän toimi lyhyen aikaa kansakoulunopettajana Impilahdella, Suojärvellä, Sortavalan Riekkalassa ja Hiitolassa. Vuonna 1919 Nurminen siirtyi Sortavalan Nukuttalahden koulun opettajaksi, jossa toimessa oli aina talvisodan loppuun 1940 sekä uudelleen vuosina 1942–1944. Sotien välillä hän oli opettajana Etelä-Pohjanmaalla Nurmossa ja Jyväskylän maalaiskunnassa sekä jatkosodan jälkeen Etelä-Pohjanmaalla, mistä vuonna 1945 siirtyi Toivakan Heiskan kouluun.
Koulutoimensa ohella Nurminen toimi vuodesta 1926 lähtien Sortavalan Riekkalansaaren osuuskassan hoitajana ja kuului osuuskassan hallitukseen ja Itä-Karjalan Osuuskassaliiton johtokuntaan. Sortavalan maaseurakunnan kirkkovaltuustoon ja useisiin seurakunnallisiin toimikuntiin sekä Opettajayhdistyksen johtokuntaan hän kuului usean vuoden ajan.
Nurmisen vanhemmat olivat räätäli, maanviljelijä Aleksi Nurminen ja Matroona Nurminen. Nurmisen puoliso oli Ida Maria (o.s. Hannukka).
Teoksia

Toukomiehet : juhlaruno 21 yleisen kansakoulukokouksen avajaisiin Sortavalassa 12 päivänä kesäkuuta 1934. Sortavala 1934
Muistojen kannel : runoja. Karjalan kirja, Jyväskylä 1951
Alppiperhonen

Alppiperhonen
Alppiperhonen on solmu, jolla voi muodostaa lenkin köyden keskelle. Sen solmimiseen ei tarvita kumpaakaan köyden päätä. Solmu kestää vetoa kaikkiin kolmeen suuntaan samaan aikaan. Solmulla voi korjata väliaikaisesti jopa vaurioituneen köyden osan. Solmu on helppo avata kovankin kuormituksen jälkeen.
Alankomaat talviolympialaisissa 2002

Alankomaat osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 27 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa 8 mitalia, joista kolme oli kultaista ja viisi hopeista. Maan lippua avajaisissa kantoi Nicolien Sauerbreij ja päättäjäisissä kantoi Gerard van Velde.
Mitalistit > Kultaa

Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 10 000 m
Gerard van Velde – pikaluistelu, miesten 1 000 m
Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 5 000 m
Mitalistit > Hopeaa

Gianni Romme – pikaluistelu, miesten 10 000 m
Jan Bos – pikaluistelu, miesten 1 000 m
Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 1 500 m
Renate Groenewold – pikaluistelu, naisten 3 000 m
Gretha Smit – pikaluistelu, naisten 5 000 m
Albert Zafy

| Albert Zafy |
| --- | --- |
 Albert Zafy vuonna 2013.
Madagaskarin presidentti
 27.3.1993 – 5.9.1996  
Edeltäjä:  Didier Ratsiraka
Seuraaja:  Didier Ratsiraka
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1927
Kuollut: 13. lokakuuta 2017 (90 vuotta)
Tiedot
Tutkinnot:  Montpellier’n yliopisto
Albert Zafy (1. toukokuuta 1927 Ambibone – 13. lokakuuta 2017) oli madagaskarilainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1993–1996.
Luettelo Suomen simpukkalajeista

Tämä on luettelo Suomen ja sisä- ja rannikkovesissä elävistä simpukkalajeista. Luettelo on järjestetty alaluokan, lahkon ja heimon mukaan, mutta tämä taksonominen luokitus on osittain epävakaa.
Sisävesissä elävät heimot on merkitty tähdellä, muut esiintyvät Suomessa vain Itämeressä.
Erilaishampaiset (Heterodonta) > Veneroida

Sydänsimpukat (Cardiidae)
Idänsydänsimpukka (Cerastoderma glaucum)
Pikkusydänsimpukka (Parvicardium hauniense)
Liejusimpukat (Tellinidae)
Liejusimpukka eli itämerensimpukka (Limecola balthica)
Valesinisimpukat (Dreissenidae)
Vaeltajasimpukka (Dreissena polymorpha)
Valesinisimpukka (Mytilopsis leucophaeta)
Pikkusimpukat (Sphaeriidae) *
Lampipallosimpukka (Musculium lacustre)
Pallosimpukka (Sphaerium corneum)
Lapinpallosimpukka (Sphaerium nitidum)
Suurhernesimpukka (Pisidium amnicum)
Perushernesimpukka (Pisidium casertanum)
Viileähernesimpukka (Pisidium conventus)
Syvännehernesimpukka (Pisidium dilatatum)
Purohernesimpukka (Pisidium henslowanum)
Silohernesimpukka (Pisidium hibernicum)
Ruijanhernesimpukka (Pisidium hinzi)
Pyöröhernesimpukka (Pisidium lilljeborgii)
Pulleahernesimpukka (Pisidium milium)
Kääpiöhernesimpukka (Pisidium moitessierianum)
Kiiltohernesimpukka (Psidium nitidum)
Sydänhernesimpukka (Psidium obtusale)
Kyhmyhernesimpukka (Psidium personatum)
Outohernesimpukka (Psidium pseudosphaerium)
Lähdehernesimpukka (Psidium pulchellum)
Vinohernesimpukka (Psidium subtruncatum)
Etelänhernesimpukka (Psidium supinum)
Tunturihernesimpukka (Psidium waldeni)
Mactridae
Rangia cuneata
Erilaishampaiset (Heterodonta) > Myoida

Hietasimpukat (Myidae)
Hietasimpukka (Mya arenaria)
Liistakehampaiset (Palaeoheterodonta) > Unionida

Suursimpukat (Unionidae) *
Pikkujärvisimpukka (Anodonta piscinalis)
Isojärvisimpukka (Anodonta cygnea)
Soukkojokisimpukka (Unio pictorum)
Sysijokisimpukka (Unio tumidus)
Vuollejokisimpukka (Unio crassus)
Litteäjärvisimpukka (Pseudanodonta complanata)
Jokihelmisimpukat (Margaritiferidae) *
Jokihelmisimpukka (Margaritifera margaritifera)
Rihmakiduksiset (Pteriomorphia) > Mytilida

Sinisimpukat (Mytilidae)
Sinisimpukka (Mytilus trossulus)
Lotvonen

Lotvonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Esko Lotvonen (s. 1952), kaupunginjohtaja
Jussi Lotvonen (s. 1981), triathlonisti ja vammaisurheilija
Kimmo Lotvonen (s. 1976), jääkiekkoilija
Nea Lotvonen (s. 2001), pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Alice 19th

| Alice 19th |
| --- | --- |
ありす19th   (Arisu Naintīnsu)
Genre: Seikkailu, fantasia, romantiikka 
Manga
Tekijä: Yuu Watase
Julkaisija:  Shogakukan    VIZ Media    Egmont Kustannus
Sarjajulkaisulehti: Shōjo Comic
Ensimmäinen painatus: 20. kesäkuuta 2001 – Huhtikuu 2003
Kirjojen lukumäärä: 7 
Alice 19th (ありす19th) on japanilaisen Yuu Watasen luoma 7-osainen mangasarja, jonka on englanniksi kustantanut Viz Media ja suomeksi Egmont kustannus.
Juoni

Alice Seno vaikuttaa tavalliselta yläasteikäiseltä tytöltä. Hän on ihastunut vuoden vanhempaan poikaan nimeltä Kyô Wakamiya, johon hänen isosiskonsa, Mayura joka on samalla luokalla Kyôn kanssa, on myös ihastunut. Kaikki vaikuttaa tavalliselta koulutytön elämältä, kunnes Alice kohtaa mysteerisen ja maagisen jänistytön, Nyozekan, joka tietenkin muuttaa hänen elämänsä. Alicelle on juuri esitelty Lotis-sanojen voima, kun Mayura saa selville, että Alice on ihastunut myös Kyoon. Kun Mayura puhuu siskonsa kanssa, Alice lähettää Mayuran vahingossa ihmissydänten pimeimpään kolkkaan, josta Alice, Kyo ja heidän tukenaan oleva Nyozeka aikovat hakea hänet pois. Alicella ja Kyôlla on nyt vastuullaan koko maailman kohtalo, jonka pahojen maram-sanojen hallitsija yrittää syöstä kaaokseen. Mutta Alicen ja Kyôn ei onneksi tarvitse kantaa koko vastuuta yksin, heidän tuekseen nimittäin lähetetään Lotis-mestareita, jotka auttavat Alicea ja Kyôta pelastamaan maailman. Tästä alkaa rankka taistelu maram-sanoja ja pahuutta vastaan.
Hahmot

Alice on sarjan 15-vuotias päähahmo. Hän on ihastunut Kyo Wakamiyaan joka on hänen siskonsa luokalla. 
Nyozeka on Alicen tapaama ihmisen muodossa oleva kani, joka auttaa Alicea uskomaan itseensä ja oppimaan Lotis-sanoja.
Mayura on Alicen vuotta vanhempi isosisko, joka on myös ihastunut Kyoon.
Aleksis Rannit

| Aleksis Rannit> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1914 Kallaste, Viro
Kuollut: 1985 (70–71 vuotta) New Haven, Yhdysvallat
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: viro
Tuotannon kieli: viro, englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksis Rannit (1914 Kallaste, Viro – 1985 New Haven, Yhdysvallat) oli virolaissyntyinen, Yhdysvaltoihin emigroitunut runoilija ja esseisti.
Rannit työskenteli ensin vuodesta 1960 Yalen yliopiston Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen ohjaajana ja sittemmin kirjaston kuraattorina.
Aleksi Ojala (yleisurheilija)

Aleksi Ojala 2023
Aleksi Ojala ja Perseus Karlström Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu 2023.
Aleksi Mikael Ojala (s. 9. joulukuuta 1992 Urjala) on uransa syksyllä 2024 lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Urjalan Urheilijoita. Vuosina 2011–2017 hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensi Veli-Matti Ranta. Vuonna 2017 Ojalaa valmensivat Jani Lehtinen, Antti Kempas ja Juha Kinnunen. Vuoteen 2017 asti häntä valmensi yhdeksän vuoden ajan Reima Salonen.
Ojala saavutti Kalevan kisoissa 20 kilometrin kävelyssä SM-kultaa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2021, hopeaa vuosina 2013, 2014, 2019, 2023 ja 2024 sekä 20 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2020. Vuoden 2017 kisoissa Ojala käveli 20 kilometrin tuolloisen ennätysaikansa 1.23.16. Hänen ennätyksekseen 50 kilometrin kävelyssä jäi 3.46.25 maaliskuulta 2016.
Maantiekävelyn SM-kisoissa (vuoteen 2020 matkana 30 km ja sen jälkeen 35 km) Ojala saavutti SM-kultaa 2017, 2021, 2022 ja 2024, hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti kaksi kultaa (2013, 2014), viisi hopeaa (2011, 2015, 2016, 2017, 2019) ja yhden pronssin (2012) 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Ojala saavutti hopeaa (2011) ja kolme pronssia (2012, 2014, 2015) 5 000 metrin kävelyssä.
Aleksi Ojala Kalevan kisoissa 2020.
Ojala sijoittui 10 000 metrin kävelyssä 16:nneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän rikkoi 19. maaliskuuta 2016 kesän Rion olympialaisten tulosrajan Slovakian Dudincessa kävelemällä oman ennätyksensä 50 kilometrillä 3.46.25 ja valittiin Suomen joukkueeseen. Olympiakävelyssä hänet diskattiin epäpuhtaan kävelyn vuoksi.
Kesäkuussa 2017 Ojala käveli 30 kilometrillä tuolloisen ennätyksensä 2.13.23 ja alitti Suomen Urheiluliiton MM-kilpailuihin asettaman näyttörajan 2.17.00. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ajalla 3.47.20. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 38:nneksi. Vuonna 2022 Ojala teki 20 kilometrin kävelyssä ennätyksensä 1.22.41 huhtikuussa  Podébradyssa. Hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 20 kilometrillä 20:nneksi ajalla 1.23.40 ja 35 kilometrillä 13:nneksi uudella Suomen ennätyksellä 2.28.22 ja Münchenin EM-kilpailuissa 35 kilometrillä 12:nneksi ajalla 2.39.06. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 35 kilometrillä 25:s ajalla 2.38.34. Hänen kehonlämpönsä oli maaliintulon jälkeen 41,9 astetta. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Ojala hylättiin 20 kilometrin kävelyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksi Ojala Wikimedia Commonsissa
Lunnerin kirkko

| Lunnerin kirkko Lunner kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Lunner, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi, puu
Istumapaikkoja:  320
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lunnerin kirkko (norj. Lunner kirke) on Lunnerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kirkko. Se rakennettiin 1100-luvulla. Kirkkoa muutettiin 1700-luvulla purkamalla torni ja osa rakennuksesta ja korvaamalla ne puisilla. Samalla siitä tehtiin ristikirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lunnerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Almujenjakaja

Almujenjakaja on kirkollisessa yhteisössä tai valtionhallinnossa työskentelevä henkilö, jonka tehtävänä on huolehtia almujen jakamisesta köyhille. Almujenjakajan virkoja perustettiin keskiajalla useiden Euroopan maiden hoveihin.
Ranskan hovissa toimi vuodesta 1486 suuralmujenjakaja, korkea-arvoinen kirkonmies, jonka tehtäviin kuului hyväntekeväisyyden ja hovin yhteydessä toimineen papiston valvonta. Virka lakkautettiin vuonna 1790 ja – Napoleon Bonaparten sekä Napoleon III:n perustettua sen uudelleen – lopullisesti vuonna 1870. Britannian hovissa on yhä olemassa perinnöllinen suuralmujenjakajan (Grand almoner) sekä yleensä piispalle annettava lordialmujenjakajan (Lord High Almoner) virka. Jälkimmäisen tehtäviin kuuluu kuninkaallisten almujen jakaminen vuosittain kiirastorstaina.
Almost Human – Works 1995–2010

| Almost Human – Works 1995-2010 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tero Puha
Kieli:  englanti, suomi
Genre:  Taide
Kustantaja:  Inky Robot Media
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  Sidottu
Sivumäärä:  204
ISBN:  9789529279005

Aiheesta muualla
Finna
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Almost Human – Works 1995–2010 on suomalaisen kuvataiteilija Tero Puhan vuonna 2011 julkaisema retrospektiivinen kuvateos. Teokselle myönnettiin Valtion valokuvataidetoimikunnan laatutuki vuonna 2009. Teos sisältää runsaan kuvituksen lisäksi viisi Puhan työskentelyä analysoivaa tekstiä:
Leevi Haapala: Oikeita tapoja olla – huomioita Tero Puhan taiteesta
Leena-Maija Rossi: ”Luonnollisen” rakentuneisuudesta
Annamari Vänskä: Vimmaista identiteettien shoppailua
Livia Hekanaho: Naisen työ. Tero Puhan Nine to Five
Anna-Kaisa Rastenberger: Kameran takana ja edessä: Etsimessä Tero Puha (haastattelu)
Alberto Alvarado Morín

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Jesús Alberto Alvarado Morín
Syntymäaika: 4. lokakuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Múzquiz, Meksiko
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Haka
Pelinumero: 13
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Real Saltillo | 0 | (0) |
| 2010–2015 | Potros UAEM | 0 | (0) |
| 2016 | FF Jaro | 25 | (11) |
| 2017 | Zaria Bălți | 7 | (1) |
| 2017–2019 | AC Oulu | 53 | (28) |
| 2019 | Neman Grodno | 7 | (0) |
| 2020–2021 | Correcaminos | 35 | (15) |
| 2021 | Pumas Tabasco | 11 | (1) |
| 2022 | Tepatitlán | 15 | (1) |
| 2022–2023 | Cimarrones | 24 | (2) |
| 2023– | Haka | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. lokakuuta 2023.
Jesús Alberto Alvarado Morín (s. 4. lokakuuta 1988, Múzquiz, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Veikkausliigan FC Hakassa. Morín on pelannut Suomessa myös FF Jaron ja AC Oulun riveissä sekä Moldovan liigassa Zaria Bălțissa.
Seurajoukkueet

Alvarado Morín pelasi kotimaassaan Meksikossa kolmannella sarjatasolla Real Saltillo ja Potros UAEM:n riveissä kausina 2008–2015.
Hän siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen FF Jaron riveihin. Morín pelasi kaudella 2016 yhteensä 25 Ykkösen ottelua ja teki 11 maalia. Morín siirtyi loppukaudeksi 2016–17 Moldovan liigaan Zaria Bălțin joukkueeseen. Hän pelasi kevätkauden aikana Moldovassa seitsemän liigaottelua.
Morín palasi Suomeen ja Ykköseen heinäkuussa 2017, kun hän teki sopimuksen AC Oulun kanssa. Morín pelasi kaudella 2017 yhteensä 15 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. AC Oulu ja Morín tekivät jatkosopimuksen myös kaudesta 2018. Morín pelasi kaudella 2018 yhteensä 24 ottelua ja hän oli Ykkösen paras maalintekijä 17 maalilla. Morín palkittiin kauden jälkeen Ykkösen Vuoden pelaajana sekä Ykkösen Vuoden hyökkääjänä. Morín teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa  myös kaudesta 2019. Alkukausi 2019 sujui kuitenkin edelliskautta heikommin. 14 ottelun ja vain kahden maalin jälkeen AC Oulu ja Morín purkivat sopimuksen kesken kauden. Morín pelasi kolmen kauden aikana AC Oulun riveissä yhteensä 53 ottelua ja teki niissä 27 maalia.
Morín siirtyi elokuussa 2019 Valko-Venäjän jalkapalloliigan Neman Grodnon riveihin.
Almus Hagman

Karl Almus Hesekiel Hagman (23. huhtikuuta 1877 Vihti – 18. joulukuuta 1941 Kanneljärvi) oli suomalainen lääninagronomi, joka käynnisti 1900-luvun alussa Venäjän Karjalassa Aunuksen maatalouden ja karjanhoidon kehittämisen.
Almus Hagman kävi helsinkiläistä Nya svenska läroverket-poikakoulua ja opiskeli sitten Alnarpsin maatalousinstituutissa Ruotsissa valmistuen sieltä 1898. Hän oli sitten harjoittelijana Hrenovon valtion hevossiittolassa Voronežin kuvernementissa Venäjällä ja sen jälkeen vuoden ajan yksityisen palveluksessa samassa kuvernementissa. Oltuaan välillä työssä Suomessa Hagman palkattiin vuonna 1904 Povenetsin semstvoagronomiksi Aunukseen. Hän käynnisti Aunuksessa karjanjalostuksen Suomesta tuodun karjan avulla, perusti maataloudellisen kokeilu- ja neuvontatalon, opetti talonpojille voinvalmistusta levittämällä heille separaattoreita, perusti osuusmeijerin ja järjesti 1910 Repolassa pienen maatalousnäyttelyn. Hän pyrki myös kehittämään alkeellisella tasolla olleita maanviljelysmenetelmiä ja aloitti rehun viljelyn karjalle. Vuonna 1913 Hagman joutui eroamaan venäläisten viranomaisten epäluuloisuuden ja epäsuosion vuoksi.
Vuonna 1913 Hagman nimitettiin Viipurin läänin lääninagronomiksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1920 saakka, jolloin hän jäi lakkautuspalkalle.
Ammonin kuningaskunta

Ammonin kuningaskunta noin 830 eaa.
Ammonin kuningaskunta oli israelilaisille etäistä sukua olevien heimojen muinainen kuningaskunta Lähi-idässä. Se sijaitsi Israelin kuningaskunnan naapurina Luoteis-Jordaniassa Kuolleestamerestä koilliseen. Kuningaskunnan pääkaupunkina toimi Rabbath Ammon, joka sijaitsi nykyisen Ammanin kaupungin paikalla. Kreikkalaisella ja roomalaisella kaudella kaupunki tunnettiin nimellä Filadelfeia (lat. Philadelphia).
Raamatun Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa Ammon oli Abrahamin veljenpojan Lootin pojanpoika (toinen pojanpoika oli Moab; moabilaisten kuningaskunnan patriarkka). Ammonilaiset taistelivat usein israelilaisten kanssa. Myöhemmin ammonialaiset mainitaan Raamatussa kansana.
Ammonin kuninkaita olivat Hanun noin 1000 eaa., Sanip noin 740–720 eaa. ja Amminadab I noin 680–640 eaa. Ammonilaisten valtakausi päättyi kun Aleksanteri suuri valloitti alueen noin 332 eaa.