Suomi 1990-luvulla
Rikollisuus

Rikoslakia vastaan tehtyjä rikoksia kirjattiin kaiken kaikkiaan vuosittain noin 380 000 kappaletta. Henkirikoksia tilastoitiin vuosittain 113–155, eli lähestulkoon saman verran kuin 1970-, 1980- ja 2000-luvulla. Huumausainerikollisuus nelinkertaistui vuosikymmenen aikana.
Pankkiryöstöjä tapahtui vuosina 1991, 1992 ja 1993 kunakin yli sata – yksi ryöstö lähes joka kolmas päivä –, mistä niiden määrä väheni jyrkästi vuosikymmenen loppua kohti. Vähenemiseen vaikuttivat toisaalta pankkien turvatekniikan kehittyminen, toisaalta konttorien lukumäärän vähentyminen. Ryöstöjen yhteydessä sai surmansa kaksi ihmistä. Vuosina 1991–1993 tehdyissä pankkiryöstöissä saalis oli arvoltaan keskimäärin 30 000–40 000 markkaa. Osa ryöstöistä jäi selvittämättä ja ryöstösaalis kateisiin. Tunnetuin selvittämättä jäänyt pankkiryöstö lienee niin kutsutun kakkuryöstäjän tapaus Helsingissä vuonna 1992.
Yhdyskuntapalvelurangaistus tuli vaihtoehdoksi lyhyille ehdottomille vankeusrangaistuksille vuosikymmenen alussa.
Joensuu sai 1990-luvun aikana huomiota kaupungissa riehuneiden skinheadien vuoksi. Liike syntyi tilanteessa, jolloin Suomeen iski vaikea talouslama ja kaupunkiin sijoitettiin Suomeen saapuneita somalipakolaisia. Joensuun skinheadien ydinryhmän muodosti kymmenkunta poikaa, joilla oli jo aiempaa häiriökäyttäytymistä. Ensimmäiset syytetoimiin johtaneet tappelut skinheadien ja somalien välillä sattuivat keväällä 1991. Ilmiötä tutkineen Vesa Puurosen mukaan valtaosa skinheadeista oli kotoisin rikkinäisistä perheistä, joissa kärsittiin työttömyydestä, alkoholismista ja mielenterveysongelmista.
Helmikuusta huhtikuuhun 1994 Suomessa koettiin poikkeuksellinen vakavien väkivaltarikosten aalto. Niin kutsutusta Jollaksen palkkamurhasta vuonna 1992 elinkautiseen vankeuteen tuomittu Ilpo Larha pakeni Helsingin keskusvankilasta ja ampui itsensä Lahdessa kolme päivää kestäneen piirityksen päätteeksi. Huhtikuussa 1994 varusmieskarkuri Mika Muranen surmasi kolme ihmistä Kotkassa. Kolmesta Ruotsissa tekemästään murhasta elinkautista vankeusrangaistusta kärsinyt Juha Valjakkala karkasi Riihimäen vankilasta huhtikuun lopulla ja otti pakomatkansa aikana panttivangin, mutta hänet saatiin nopeasti kiinni. Oulussa, Sodankylässä ja Kajaanissa tapahtui ampumavälikohtauksia, joissa sivullisia oli vaarassa. Lisäksi Kotkan ja Loviisan oikeustalot joutuivat pommi-iskujen kohteiksi. Viranomaiset arvelivat tapausten ruokkineen toisiaan niiden saaman julkisuuden vuoksi.
Pasilan poliisitalon vieressä Helsingissä 25. elokuuta 1995 räjähtänyt autopommi aiheutti miljoonien markkojen aineelliset vahingot poliisitalolle, oikeustalolle ja Yleisradion rakennukselle. Yksi poliisi loukkaantui räjähdyksessä lievästi. Pommin räjäyttäjää ja tapauksen motiivia ei koskaan saatu selville. Tanskalainen vankikarkuri Steen Christensen ampui 22. lokakuuta 1997 Helsingin Ullanlinnassa kaksi poliisia, jotka yrittivät pidättää hänet. Hyvinkäällä paljastui marraskuussa 1998 raaka paloittelusurma, jonka taustalta löytyi yhteyksiä saatananpalvontaan. ATK-suunnittelija Sanna Sillanpää ampui kolme miestä ja haavoitti vakavasti neljättä Helsingin keskustassa sijainneella ampumaradalla 21. helmikuuta 1999. Vuosikymmenen ilmiö olivat myös eläinaktivistien iskut turkistarhoille eri puolilla maata.