stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formaatti (televisio)

Tv-ohjelmaformaatti on ohjelmaidea, konsepti, joka on rakennettu niin, että se on toistettavissa eri markkinoilla samansisältöisenä paikallinen kulttuuri huomioiden.
Ohjelmaformaatin ostaja maksaa oikeudesta tehdä ohjelmaa ja saa vastineeksi ohjelmaformaatin lisenssinhaltijalta niin sanotun formaattiraamatun, joka sisältää yksityiskohtaiset ohjeet ohjelman tekoon. Ostetusta ohjelmaformaatista riippuu, kuinka paljon ostajalla on mahdollisuuksia muotoilla ohjelmaa maan kulttuuriin sopivaksi.
Ohjelmaformaatin hankkimiseen on monia tapoja. Kanava voi itse ostaa ohjelman esitysoikeudet kansainväliseltä lisenssinhaltijalta, minkä jälkeen ohjelman toteutukseen valitaan mukaan tuotantoyhtiö. Toinen vaihtoehto on, että kanava ryhtyy yhteistyöhön sellaisen tuotantoyhtiön kanssa, joka omistaa ohjelmaformaatin ja lisenssin.
Kaupallisten tv-kanavien kisa ohjelmaformaateista on Suomessa kovaa. Kilpailu ratkeaa aina vasta neuvottelemalla lisenssinhaltijan kanssa. Ratkaisuun vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa nopeus, lisenssinhaltijan näkemykset, lisenssiä havittelevan kanavan imago suhteessa lisenssinhaltijan imagoon ja luonnollisesti myös raha.
Useammassa maassa suosittuja formaatteja

Haluatko miljonääriksi?
Uutisvuoto
Suuri luokkakokous
Huippumalli haussa
Heikoin lenkki
Idols
Got Talent
Napakymppi
Onnenpyörä
Tanssii Tähtien kanssa
Putous
Francesco Cilea

Francesco Cilea
Francesco Cilea (23. heinäkuuta 1866 – 20. marraskuuta 1950) oli italialainen säveltäjä. Hän opetti musiikkia Firenzessä, Palermossa ja Napolissa vuosina 1916-1936. Cilea oli pääasiassa oopperasäveltäjä. Hän sävelsi oopperoiden lisäksi muun muassa pianokappaleita ja kamarimusiikkia. Suurin osa Cilean oopperoista on veristisiä.
Teokset > Oopperat

Gina (1889)
La Tilda (1892)
L'Arlesiana (1897)
Adriana Lecouvreur (1902)
Gloria (1907)
Rekottilan linnavuori

| Rekottilan linnavuori> Sijainti |
| --- | --- |
 Rekottilan linnavuori
Koordinaatit:  60.42774°N, 22.74605°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Paimio
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi, keskiaika
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rekottilan linnavuori on Varsinais-Suomessa Paimion Kevolassa sijaitseva mahdollinen linnavuori.
Linnavuori

Linnavuori sijaitsee Paimion kirkosta 4,2 kilometriä kaakkoon Kevolan länsilaidalla olevalla Katinhäntä nimisen kallion jyrkänteen päällä. Itään pellollepäin aukevan jyrkänteen kohdalla mäki kohoaa 25 metriä pellonreunaa korkeammalle. Kalliomäen koillis- ja kaakkoissivuilla on jyrkänteet ja mäen päällä aukeaa lounaaseen pienempi jyrkänne. Muinaislinnoille tyypillisiä kivivallien rakenteita on löydetty vain lakialueen eteläreunasta. Muiden vallien puuttuminen on hieman ongelmallista muinaislinnoituksen määrittämisen kannalta. Kivistä on myös rakennettu hautaröykkiötä, joista kahta on kaitettu vuonna 1885. Niistä löytyi palanutta luuta. Jos paikka on toiminut pakolinnana, olisi sen lakialue voinut olla noin 30×50 metriä suuri.
Alueen hoito ja saavutettavuus

Turku-Helsinki-moottoritie ohittaa kohteen noin 250 metriä etelämpämä. Helpointa on lähestyä linnavuorta Paimion keskustasta käsin yhdystietä 2351 pitkin. Museovirasto on myös hoitanut muinaisjäänöksien aluetta pitämällä sitä puista vapaana niin, että se röykkiöiden ympäristö on avoin ja että jyrkänteet näkyvät ympäristöönsä selvästi. Kohteille johtaa hannunvaakunoin merkitty polku ja paikallinen Paimio-seura on pystyttänyt sinne kaksi opastaulua.
Alueen hoidosta ovat vastanneet Teija Tiitinen ja Henrik Asplund (1990–1995) sekä Satu Mikkonen-Hirvonen (1998) ja Marja Sipilä (1999).
Tutkimukset

Kohde oli tunnettu jo 1800-luvulla, ja vuonna 1885 Hjalmar Appelgren kävi paikalla tutkimassa vuorilinnaa ja kaivoi samalla kertaa kaksi hautaröykkiötä. Muita arkeologisia kaivauksia ei ole tehty. Kohde on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1927 (Allan Lindroos), 1996 (Marianne Schauman-Lönnqvist), 2005 (Eeva Raike) ja 2014 (Kaisa Lehtonen & Satu Mikkonen-Hirvonen). Liisa Tuomi on tehnyt kohteen ympäristössä 23.7.1991 kasvillisuuskartoituksen.
Fennoskandia

Fennoskandian kartta.
Fennoskandia on Pohjois-Euroopassa sijaitseva maantieteellinen alue, johon kuuluvat Skandinavian niemimaa sekä Suomi, Itä-Karjala ja Kuola. Fennoskandia on niemimaa, jonka erottavat muusta Euraasian mantereesta Itämeri, Vienanmeri ja niiden välinen kannas. Suurin osa Fennoskandiaa kuuluu Baltian kilpeen. Fennoskandiaan kuuluvat koko Suomi, Ruotsi ja Norja lukuun ottamatta kyseisiin maihin kuuluvia saaria sekä pieni osa Venäjästä. Fennoskandian pohjoisinta osaa kutsutaan Lapiksi. Itä-Karjalan lisäksi Fennoskandiaan kuuluvat Karjalankannas sekä Arkangelin alueen lähtisin osa.
Fennoskandia on määritelty erilliseksi alueeksi luonnontieteensä ja -historiansa perusteella. Nimen otti ensimmäisenä käyttöön suomalainen geologi Wilhelm Ramsay.
Fennoskandian itäraja kulkee Karjalankannakselta Laatokan halki Syvärille, sitä pitkin Ääniselle, sieltä Kanozeron kautta Äänisenjoen laakson länsilaidalle jota noudattaen Vienanmereen.
Kirjallisuutta

Seppälä, M. (toim.) 2005. The Physical Geography of Fennoscandia. Oxford University Press, Oxford. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Geological Map of the Fennoscandian Shield (Arkistoitu – Internet Archive)
Eulemur collaris

| Eulemur collaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Makit Lemuridae
Suku::  Ruskomakit Eulemur
Laji::  collaris
Kaksiosainen nimi
 Eulemur collaris  É. Geoffroy, 1812 
 Levinneisyyskartta.
Katso myös
   Eulemur collaris Wikispeciesissä   Eulemur collaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eulemur collaris on Madagaskarin kaakkoisosissa tavattava maki. Lajia pidettiin aikaisemmin ruskomakin alalajina ja nykyisin omana lajinaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Lajia Eulemur collaris pidettiin aikaisemmin ruskomakin (Eulemur fulvus) alalajina. Nykyisin se on kuitenkin mäöäritelty kokonaan omaksi lajikseen.
Koko ja ulkonäkö

Eulemur collaris on keskikokoinen. Painoa sillä on 2,25–2,5 kiloa. Ruumiin pituus on 390–400 mm ja hännän pituus 500–550 mm. Urokset ja naaraat poikkeavat toisistaan väritykseltään. Urosten selkäpuoli on ruskeanharmaa ja vatsapuoli hieman vaaleampi. Selkärankaa pitkin kulkee musta raita. Otsa, päälaki ja kuono ovat tummanharmaat tai mustat. Posket ja parta ovat oranssit tai ruosteenruskeat. Naaraiden selkäpuoli on uroksia rukseampi. Pää ja naama ovat harmaat. Poskien karvoitus on harvempaa. Naaraiden ja urosten silmät ovat oranssinpunaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyysalue käsittää osia Kaakkois-Madagaskarista. Levinneisyysalueen eteläraja on Ambatotsirongorongon metsä ja pohjoisraja Mananarajoki. Joen tosielta puolelta alkaa lajin Eulemur cinereiceps-levinneisyysalue. Lännessä raja kulkee Kalambatritran metsissä. Pieniä kantoja on Mandenan ja Sainte-Lucen suojelualueilla.
Lajin elinympäristö käsittää kosteita rannikkometsiä merenpinnan korkeudelta aina 1 875 metrin korkeuksille saakka. Kannan tiheys on paikasta riippuen yleensä 16–74 yksilöä per km².
Elintavat

Eulemur collaris on sekä yö-, että päiväaktiivinen. Aktiivisuusaste on riippuvainen valojaksoisuudesta ja öiden valoisuudesta. Ne liikkuvat ryhmissä, joiden koko on tyypillisesti 2–17 yksilöä. Suuremmissa voi olla 22 yksilöä. Yhdessä ryhmässä voi olla useita uroksia ja naaraita. Ryhmä liikkuu kotialueella, jolla on kokoa 21–113 ympäristöstä alueesta riippuen.
Pääasiallisen ravinnonlähteen muodostavat hedelmät. Muita ravinnon lähteitä ovat kukat, tuoreet lehdet ja hyönteiset. Sen ravinnokseen käyttämiä kasvilajeja on 45:stä eri suvusta. Tärkeimpiä niistä ovat Syzigium, Dypsis ja Uapaca.
Naaraat synnyttävät syyskuun ja lokakuun aikana. Tiineys kestää noin 120 päivää.  Poikasia on usein yksi, mutta kaksosetkaan eivät ole harvinaisia.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt lajin Eulemur collaris erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Kanta on pienentynyt viimeisen kolmen sukupolven eli noin 24 vuoden aikana arviolta vähintään 50 %.
Lajin pääasiallinen uhkatekijä on sen elinympäristön häviäminen kaskiviljelyn ja puuhiilen tuotannon takia. Huomattavan ongelman muodostaa myös ilmeniitin kaivanta ja metsästys. Lajia metsästetään paitsi ruuaksi, mutta myös laitonta lemmikkikauppaa varten.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä tavataan kahden kansallispuiston Andohahelan ja Midongy du Sudin alueilla, sekä Kalambatritran, Tsitongambarikan, Mandenan ja Sainte Lucen suojelualueilla. Berentyn yksityisellä suojelualueella on sinne istutettu kanta. Eläintarhoissa yksilöitä on Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Naaraan (yllä) ja uroksen (alla) pään väritys.
Bronxin eläintarhassa.
Ford Ranger (Pohjois-Amerikka)

| Ford Ranger |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Argentiina
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1982–2011, 2018–
Korimalli:  2-ovinen lava-auto 4-ovinen lava-auto
Edeltäjä:  Ford Courier
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Bronco Mazda B-sarja
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  2,0–4,0 l
Teho:  44–302 kW (59–405 hv)
Vääntö:  180–600 Nm
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti 10-vaihteinen automaatti
Ford Ranger on Kanadan, Yhdysvaltojen ja Argentiinan markkinoilla Fordin alemman keskiluokan avolavamalli.
1. mallisarja [PN105/106] (1982–2011)

Ranger (mallisarja [PN105]) esiteltiin alkuvuodesta 1982 1983-vuosimallina . 1986 esiteltiin jatko-ohjaamoinen SuperCab, jota valmistettiin vain lyhyemmällä, 6 jalan lavalla. B-sarjan Mazdan kanssa samalle alustalle valmistetun mallin valmistus päättyi USAssa 2011. Mallia valmistettiin myös Argentiinassa, jossa sitä tehtiin lyhyellä ja pidennetyllä ohjaamolla kuten Yhdysvalloissa sekä 4-ovisella miehistöhytillä (mallisarja [PN106]). Mallia valmistettiin vielä muutaman kuukauden ajan USAn jälkeen erilaiseksi muokatulla keulalla.
2. mallisarja [P375N] (2018–)

2018 alkoi kansainvälisesti myynnissäolevaan Rangeriin perustuvan mallin valmistus USAssa. Ulkoisena erona kansainvälisesti myytävän Rangerin perusmalliin on metallinen etupuskurin alaosa. Raptor-versiota ei Pohjois-Amerikkaa varten tehty. Näkyvimpinä eroina edeltäjämalleihin olivat mm. kumikehyksetön, liimattu tuulilasi.
3. mallisarja [P703N] (2023–)

2023 alkaa Yhdysvalloissa T6-alustaan perustuvan mallin valmistus.
Aiheesta muualla

The RangerStation (englanniksi)
Ensimmäisen sukupolven malli (vain USA).
Toisen sukupolven malli (vain USA).
Kolmannen sukupolven malli (vain Argentiina).
Jatko-ohjaamoinen malli (vain USA).
First Airin lento 6560

| First Airin lento 6560 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone kuusi kuukautta ennen onnettomuutta.
Yhteenveto
Päivämäärä:  20. elokuuta 2011
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Resolute, Nunavut, Kanada
 :  74°42′57.3″N, 094°55′04.0″W
Lähtöpaikka:  Yellowknifen lentoasema, Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada
Määränpää:  Resolute Bayn lentoasema, Resolute, Nunavut, Kanada
Kuolleita:  12
Loukkaantuneita:  3
Eloonjääneitä:  3
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 737-210C
Lentoyhtiö:  First Air
Rekisteritunnus:  C-GNWN
Matkustajia:  11
Miehistöä:  4
First Airin lento 6560 oli First Airin Kanadan sisäinen reittilento Yellowknifen lentoasemalta Resolute Bayn lentoasemalle. Lennolla 20. elokuuta 2011 käytetty Boeing 737-210C törmäsi maahan lähestymisen aikana. Koneessa olleista 11 matkustajasta kuoli kahdeksan. Kaikki neljä miehistön jäsentä kuolivat.
Ferdinand (täsmennyssivu)

Ferdinand voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ferdinand, miehen etunimi useissa kielissä
Ferdinand, Uranuksen kuu
Ferdinand, yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2017
Ferdinand, toisen maailmansodan aikainen saksalainen järeä panssarintorjuntavaunu
Ferd’nand, tanskalaisen Mikin piirtämä sarjakuva
Ferdinand, Bulgariassa sijaitsevan Montanan kaupungin nimi vuosina 1890–1945
Ferdinand sukunimenä

Anton Ferdinand (s. 1985), englantilainen jalkapalloilija
Kane Ferdinand (s. 1992), irlantilainen jalkapalloilija
Les Ferdinand (s. 1966), englantilainen jalkapalloilija
Rio Ferdinand (s. 1978), englantilainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ferdinand”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ferdinand Alfthan

Ferdinand Alfthan (16. lokakuuta 1857 Viipuri – 25. kesäkuuta 1921 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa toiminut kauppaneuvos (1907) ja varakonsuli.
Alfthanin vanhemmat olivat kauppias Ferdinand Alfthan (1822–1889) ja Charlotta Adelaide (Adèle) Kuhlström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Viipurin alkeisoppilaitoksesta.
Alfthan opiskeli vuoden verran kieliä Helsingin yliopistossa ja oli sitten kolme vuotta Hackman & Co:n liikkeen palveluksessa Viipurissa ja sen jälkeen kolme vuotta Rosenius & Sesemann-toiminimen palveluksessa. Vuonna 1881 hän tuli konttoristina isänsä 1879 perustaman toiminimen Ferd. Alfthanin palvelukseen. Hänestä tuli 1883 liikkeen osakas ja 1889 isänsä kuoltua liikkeen johtaja. Alfthan toimi samalla Havin tehtaiden ja Newskin steariiniyhtiön Viipurin tehtaan isännöitsijänä. Ferd. Alfthanin toiminimi toi Suomeen etupäässä kahvia ja lisäksi myös viljaa, sokeria, riisiryynejä, amerikkalaista silavaa, tupakkaa ynnä muuta. Ferd. Alfthan edusti Havin Osakeyhtiön kanssa Newskin steariinikynttilöitä ja vernissaa sekä suurta venäläistä Saratovissa toiminutta liikettä Konrad Reinecke & Söhne. Ensimmäinen maailmansota aiheutti vaikeuksia Alfthanin liikkeelle. Alfthanin kahvilähetyksiä takavarikoitiin Skandinavian satamissa ja vain osa niistä saatiin Suomeen. Sodan jatkuttua Venäjän markkinat huononivat ja saadaakseen sieltä tavaroita liike joutui lähettämään ostajia Venäjän sisämaihin aina Uralin taakse saakka etsimään tavarantoimittajia. Vaikeat ajat jatkuivat sodan jälkeenkin aina siihen saakka kunnes lisenssijärjestelmä poistettiin 1921.
Ferdinand Alfthanin kuoleman jälkeen liikkeen omisti hänen puolisonsa Gerda Alfthan. Liikettä johtivat Onni Lybeck, joka oli tullut liikkeen palvelukseen vuonna 1900 ja toiminut vuodesta 1914 alkaen liikkeen prokuristina, sekä kauppaneuvos Alfthanin poika, filosofian maisteri Ferdinand Alfthan, joka toimi prokuristina vuodesta 1924 lähtien. 1924 perustettiin liikkeen yhteyteen Alfthanin kahvipaahtimo, johon hankittiin uudenaikaiset koneet. Alfthanin toiminimen kahvipaahtimo ja muut liikehuoneistot sijaitsivat Viipurissa Pajakatu 4:ssä.
Ferdinand Alfthan oli naimisissa vuodesta 1887 Vivia Agda Lindqvistin kanssa.
Aiheesta muualla

Ferdinand Alfthan. Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Fort Providence

Fort Providence (sleviksi Zhahti Koe tai Zhahti Kue, "lähetysasema") on kylä Luoteisterritorioiden eteläosassa Kanadassa. Kylä sijaitsee Ison Orjajärven länsipuolella. Deh Cho -silta avattiin 30. marraskuuta 2012 lähellä Providencen linnoitusta Mackenziejoen yli. Silta korvaa autolautan ja jääsillan, eli joen yli voi matkustaa vuoden ympäri.
Fort Providencen väkiluku oli Kanadan vuoden 2006 väestönlaskennassa 727 henkeä ja väentiheys 2,8 asukasta neliökilometrillä. Kylän pinta-ala on 256,33 neliökilometriä, ja suurin osa asukkaista kuuluu alkuperäiskansoihin.
Forssan linja-autoasema

Forssan linja-autoasema heinäkuussa 2023.
Forssan linja-autoasema on yksi Suomen linja-autoasemista. Linja-autoasema on pika- ja vakiovuoroliikenteen käytössä. Linja-autoaseman yhteydessä on myös kahvila. Forssan asemarakennus valmistui vuonna 1958 ja peruskorjattiin vuonna 2014.
Asemarakennus

Forssan linja-autoaseman rakennus valmistui vuonna 1958. Funktionalismia edustavan asemarakennuksen on suunnitellut kauppalanarkkitehti Yrjö Mykkänen. Museovirasto valmistelee asemarakennuksen suojelupäätöstä. Asemarakennuksessa on tehty avaamisen jälkeen muutamia korjaustöitä sekä 2014 tapahtunut peruskorjaus. Peruskorjauksessa tehtiin kattavia julkisivujen sekä sisätilojen korjauksia jossa paranneltiin toimivuutta ja palautettiin rakennukseen alkuperäistä henkeä. Korjaukseen kuului myös lämmöneristeiden parantaminen ja talotekninen peruskorjaus. Myös piha-alueen pintarakenteet ja ulkovarusteet vaihdettiin.
Rekrygaala

Rekrygaala on työnhakupalvelu Duunitorin vuosittainen tapahtuma, jossa palkitaan rekrytointialan onnistumisia. Palkinnoista päättää vuosittain rekrytointiin perehtyneistä liike-elämän ammattilaisista koostuva tuomaristo sekä yleisö. Rekrygaala on järjestetty vuosittain vuodesta 2018 lähtien.
Rekrygaalassa palkitaan rekrytointialan tekoja ja tekijöitä viidessä kategoriassa: Vuoden rekrytoija, Vuoden rekrytointialan kehittäjä, Vuoden rekrytointiteko, Paras rekrytointikampanja sekä Vuoden työnantajabrändi.
Rekrygaalan suojelijana on vuosittain toiminut istuva työministeri: vuonna 2018 Jari Lindström, vuonna 2019 Timo Harakka ja vuosina 2020, 2021 ja 2022 Tuula Haatainen.
Vuonna 2023 Rekrygaala järjestetään 2.11.2023 Vanhalla Ylioppilastalolla.
Rekrygaalan kategoriat > Vuoden rekrytoija

Vuoden rekrytoijan palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt poikkeuksellisen laadukasta ja tuloksellista työtä oman organisaationsa tai asiakkaiden puolesta edellisten 12 kuukauden aikana.
Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytoijan palkinnon:
2022 Anna-Kaisa Arvo
2021 Veikko Nissilä
2020 Niina Nurmi
2019 Petteri Tuomimaa
2018 Saana Rossi
Rekrygaalan kategoriat > Vuoden rekrytointialan kehittäjä

Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt arvokasta ja laajempaakin huomiota saanutta työtä rekrytointialan kehittämiseksi edellisten 12 kuukauden aikana. Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinnon:
2022 Startup Refugees
2021 THL:n Monimuotoisesti parempi hanke ja siihen liittyvä rekrytointikokeilu
2020 Sanna Järvinen
2019 Juho Toivola
2018 Anu Ahokas
Rekrygaalan kategoriat > Vuoden rekrytointiteko

Vuoden rekrytointiteon palkinto jaetaan teolle, jolla on rekrytoinnin keinoin saatu suoraan tai välillisesti aikaan myönteisiä vaikutuksia yksilöiden, yhteisöjen tai yhteiskunnan kannalta. Seuraavat teot on palkittu Vuoden rekrytointitekona:
2022 Staffpoint ja Elinkeinoelämän Keskusliitto: Työstä turvaa -hanke
2021 Työeläkeyhtiö Varman ja Spring Housen IPS-mallin pilotointi
2020 HOK-Elanto: Ravintola-alan koronarekrytoinnit
2019 DIAK: #Työnimi
2018 Fazer: 125 mahdollisuutta työelämään
Rekrygaalan kategoriat > Paras rekrytointikampanja (aiemmin Paras työpaikkailmoitus)

Parhaan rekrytointikampanjan palkinto jaetaan poikkeuksellisen ansiokkaalle edellisten 12 kuukauden sisällä julkaistulle rekrytointikampanjalle, jonka suunnittelussa ja toteutuksessa on käytetty luovuutta ja valtavirrasta poikkeavia toteutustapoja. Vuonna 2018 ja 2019 palkinnon nimi oli Paras työpaikkailmoitus. Seuraavat kampanjat on palkittu Parhaana rekrytointikampanjana tai työpaikkailmoituksena:
2022 Nurmijärven kunta: #Ilmiöntekijät-kampanja
2021 Vincit: Tajjuutko AaTeeKoon piälle?
2020 Siili Solutions: Mauno-siili
2019 Rinnekoti: Asukkaat kysyvät
2018 Maitomaa: Työn uattelija
Rekrygaalan kategoriat > Vuoden työnantajabrändi

Vuoden työnantajabrändin palkinto myönnetään työnantajalle, joka on suunnitelmallisesti rakentanut vetovoimaista työnantajabrändiään. Palkintoa jaettaessa painotetaan pitkäjänteistä ja strategista työnantajabrändityötä yksittäisten kampanjoiden sijasta. Vuoden työnantajabrändin tunnustus jaettiin ensimmäisen kerran Rekrygaalassa 2021.
Seuraavat työnantajat on palkittu Vuoden työnantajabrändinä:
2022 Mehiläinen
2021 IT-talo Gofore.
Rekreatur

| Rekreatur Equilibrium |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. kesäkuuta 2010
 Tuottaja(t): René Berthiaume
 Tyylilaji: folk metal sinfoninen black metal
 Kesto: 62.1 82:56 (digipak)
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  20.
Equilibriumin muut julkaisut
| Sagas 2008 | Rekreatur 2010 | Waldschrein (EP) 2013 |
Rekreatur on Equilibriumin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2010. Se debytoi Saksan albumilistan sijalla 20.
Kesäkuun 16. päivä yhtye julkaisi musiikkivideon "Der Ewige Sieg".
Kappaleet

In heiligen Hallen – 6.11
Der ewige Sieg – 4.16
Verbrannte Erde – 5.43
Die Affeninsel – 5.08
Der Wassermann – 6.32
Aus ferner Zeit – 9.21
Fahrtwind – 4.49
Wenn Erdreich bricht – 6.59
Kurzes Epos – 13.02 (instrumentaali)
Kappaleet > Bonuskappaleet

Der Ewige Sieg – 4.18 (instrumentaali)
Nach Dem Winter – 4.12 (instrumentaali)
Blut im Auge – 4.43 (instrumentaali)
Die Prophezeiung – 5.10 (instrumentaali)
Heimwarts – 2.32 (instrumentaali)
Kokoonpano

Robert "Robse" Dahn – murinalaulu
René Berthiaume – kitara, kosketinsoitin, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Andreas Völkl – kitara
Sandra Völkl – basso
Tuval "Hati" Refaeli – rummut
Seref-Alexander Badir – äänittäjä, miksaaja
Chris Klatt – äänittäjä, miksaaja
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi: 4/10
Metal Hammer:
Aiheesta muualla

Rekreatur Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Rekreatur Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Fresney-le-Puceux

Fresney-le-Puceux
Fresney-le-Puceux on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 657 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Fresney-le-Puceux’n pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Expanse (televisiosarja)

| The Expanse |
| --- | --- |

Tyyli:  scifi
Kestoaika:  44 minuuttia
Kehittäjä(t):   Mark Fergus  Hawk Ostby 
Perustuu:  James S. A. Coreyn kirjasarjaan Expanse
Pääosissa:   Steven Strait  Cas Anvar  Dominique Tipper  Wes Chatham  Shohreh Aghdashloo 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Syfy(2015–18)  Amazon Prime Video (2019–)
Esitetty:  23. marraskuuta 2015  – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  62 (jaksot)
Tuotanto
Tuottaja(t):   Lynn Raynor  Jason Ning  Robin Veith  Dan Nowak  Ben Cook  Ben Roberts  Daniel Abraham  Ty Franck  Manny Danelon  Alan Di Fiore  Lewin Webb  Robert Munroe  Steven Strait 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Naren Shankar  Mark Fergus  Hawk Ostby  Sean Daniel  Jason F. Brown  Sharon Hall  Broderick Johnson  Andrew Kosove  Laura Lancaster 
Ohjaaja(t):   Jeff Woolnough  Terry McDonough  Robert Lieberman  Breck Eisner  Kenneth Fink  David Grossman 
Käsikirjoittaja(t):   Daniel Abraham  Ty Franck  Georgia Lee  Hallie Lambert 
Säveltäjä(t):  Clinton Shorter
Tuotantoyhtiö(t):   Alcon Entertainment  Sean Daniel Company 
Palkinnot
Voitetut:  Hugo-palkinto (2017)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Expanse on yhdysvaltalainen Mark Fergusin ja Hawk Ostbyn luoma scifisarja, joka perustuu James S. A. Coreyn (Daniel Abraham ja Ty Franck) kirjasarjaan Expanse. Kirjasarjan kirjoittajat Abraham ja Franck ovat aktiivisesti mukana sarjan tuotannossa.
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Syfyn kanavalla 23. marraskuuta 2015. Suomessa sarjaa esitti Netflix. Toukokuussa 2018 Syfy ilmoitti lopettavansa sarjan kolmanteen kauteen. Nopeasti tuon ilmoituksen jälkeen Amazon Prime Video ilmoitti jatkavansa sarjan esittämistä.