stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nzinga (kuningatar)
Elämäkerta

Nzinga syntyi vuoden 1582 paikkeilla ja hänen isänsä Kiluanji oli mbundujen Ndongon ja Matamban kuningaskuntien hallitsija Malanjen ylängöllä nykyisen Angolan alueella. Kiluanji menetti kruununsa avioliiton ulkopuolella syntyneelle pojalleen Mbandille. Mbandi karkotti Nzingan, joka olisi saattanut muodostaa uhan hänen vallalleen.
Mbandi tuli toisiin ajatuksiin Portugalin alettua levittää valtaansa Malanjen ylängöllä. Hän kutsui siskonsa takaisin maanpaosta ja vuonna 1622 Nzinga lähti Luandaan neuvottelemaan portugalilaisten kanssa. Hänen onnistuikin saada portugalilaiset tunnustamaan Ndongon kuningaskunnan itsenäisyys ja vastavuoroisesti Ndongo vapautti aikaisemmin vangeiksi otetut portugalilaiset, sekä takasi kuningaskunnan tukevan alueen kaupankulkua. Nzinga kääntyi poliittisista syistä myös kristinuskoon, ottaen nimen Dona Anna de Sousa tai Souza.
Nzingan portugalilaisten kanssa solmima sopimus raukesi myöhemmin ja hänen veljestään ei ollut vastusta portugalilaisille. Tällöin Nzinga muodosti oman armeijansa imbangaloista ja alkoi järjestää hyökkäyksiä portugalilaisia vastaan. Hän liittoutui myös portugalilaisten vihollisen Alankomaiden kanssa. Alankomaiden sotaretkeä Angolassa johti Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian Pernambucon kuvernööri Johan Maurits Nassau-Siegen. Alankomalaiset valtasivat Luandan vuonna 1641 ja uhkasivat näin Portugalin orjakauppaa. Portugalilaiset tekivät vastaiskun  Rio de Janeirosta ja kaupunki vallattiin takaisin vuonna 1648. Alankomaalaisten tappio oli suuri takaisku Nzingalle. Hän vältti jonkin aikaa suoraa toimintaa Portugalia vastaan, mutta häiritsi silti orjien vientiä Luandaan. Orjakaupan jatkumista haluavat portugalilaiset suostuivat rauhaan vuonna 1656. Heille annettiin kauppaan liittyneitä myönnytyksiä ja Nzinga kuoli 17. joulukuuta 1663.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nzinga (kuningatar) Wikimedia Commonsissa
Nzinga neuvottelee portugalilaisten kanssa Luandassa. Tarinan mukaan hän käytti yhtä mukanaan ollutta naista ihmisistuimena, kun portugalilaiset eivät tarjonneet hänelle tuolia.
Nuffield Universal 4DM

Nuffield Universal Four (4DM) oli brittivalmisteinen traktori. Mallia tehtiin myös nelivetoisena. Moottori oli oli 4-sylinterinen ja sen valmisti BMC. Alkuperäisen mallin moottorissa oli 45 hevosvoimaa, mutta vuonna 1957 moottoria kasvatettiin 57 hevosvoimaan asti.[lähde? ]
Nugaal

Nugaal tummanpunaisella merkittynä Somalian karttaan; vaaleanpunaisella merkitty osavaltiostatusta tavoittelevan Puntmaan alue.
Nugaal eli Nogal on Somalian alue, joka kuuluu Puntmaahan. Se on saanut nimensä Nugaal-joen mukaan. Alueen  pääkaupunki on  Garoowe.
Nugaal sijaitsee Intian valtameren rannalla. Alueen pinta-ala on 26 180 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 154 000.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristys nostatti tsunamin, joka teki tuhoja myös Nugaalin rannikolla.
Octavius

Octavius oli roomalainen gens ja yksi tärkeimmistä Rooman suvuista. Siihen kuului myös Rooman ensimmäinen keisari Augustus.
Gnaeus Octavius, osallistui toiseen puunilaissotaan sotatribuunina ja preettorina; aedilis plebis.
Gnaeus Octavius, edellisen poika ja vuoden 165 eaa. konsuli.
Gnaeus Octavius, mahdollisesti edellisen poika ja vuoden 128 eaa. konsuli
Gaius Octavius, Velitraen kunnallisvirkamies ja Augustuksen isoisä
Gaius Octavius Thurinus, preettori 61 eaa., propreettori 60 eaa. Makedoniassa sekä Augustuksen isä
Marcus Octavius, tribuuni.
Muita

Octavius, Minucius Felixin kirjoittama apologeettinen teos
Octavius, vanhassa Britanniassa hallinnut kuningas
Tohtori Mustekala eli Otto Octavius, Hämähäkkimiehen vihollinen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Octavius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nunuku-whenua

Nunuku-whenua oli hamata-heimoa johtanut, oletettavasti 1500-luvulla elänyt, morioripäällikkö, joka tunnetaan pasifistina ja sotien lopettajana Chathamsaarilla.
Vaikka Nunuku-whenua oli johtaja, hänen kerrotaan asuneen luolassa lähellä rantaa. Tämä ns. Nunukun luola on edelleen pyhä paikka morioreille ja heidän jälkeläisilleen.
Kertoman mukaan Chathamsaarille saapui ihmisiä useammassa erässä parin sukupolven ajan. Kun kaksi entistä vihollisheimoa saapui samalle saarelle, näiden välille syttyi sota. Nunuku-whenuan kerrotaan tulleen kahden taistelevan ryhmän väliin ja julistaneen, etteivät nämä enää ikinä saisi sotia. Myös kannibalismista tulisi luopua. Nunuku-whenua uhkasi, että mikäli nämä eivät tottelisi, näiden suolet mätänisivät. Vastaisuudessa erimielisyydet sovittiin joko puhumalla tai rituaalisella kaksintaistelulla, jossa ensimmäisen verta vuotavan haavan jälkeen oli tarkoitus lopettaa.
Nunuku-whenuan sodanvastainen perintö kostautui vuonna 1835, kun Ngāti Mutunga ja Ngāti Tama -heimoja edustavat maorit tekivät maihinnousun moriorien asuttamalla saarelle ja uhkasivat morioreja. Nämä päättivät pitäytyä väkivallattomuudessa suojellakseen manaansa. Saarille saapuneet maorit sen sijaan alkoivat systemaattisesti tappamaan moriorieja, ja tapaus tunnetaan nykyään moriorien kansanmurhana.
Nuno Álvares Pereira

Nuno Álvares Pereiran patsas Castelo de Ourémissa
Nuno Álvares Pereira (24. heinäkuuta 1360 Quinta do Bonjardim – 1. huhtikuuta 1431 Lissabon) oli portugalilainen kenraali. Hänen johtamansa joukot voittivat kastilialaiset Atoleirosin ja Aljubarrotan taisteluissa, jotka turvasivat Portugalin itsenäisyyden.
Pereira syntyi Portugalissa lähellä Sertãn kuntaa ja meni 17-vuotiaana naimisiin Leonor de Alvimin kanssa. Pari sai yhden tyttären, Beatriz Pereira de Alvimin. Vaimonsa kuoleman jälkeen Pereira ryhtyi vuonna 1423 karmeliitaksi. Pereiran hautakammio tuhoutui vuoden 1755 Lissabonin maanjäristyksessä.
Paavi Benedictus XV julisti Pereiran 23. tammikuuta 1918 autuaaksi, ja 26. huhtikuuta 2009 Benedictus XVI kanonisoi hänet pyhimykseksi. Hänen muistopäivänsä on 1. huhtikuuta.
Aljubarrotan taistelu
Okslampi (Sysmä)

| Okslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°30′42″N, 25°47′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskuoja:  oja Kariojaan 
Järvinumero:  14.812.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,2 m  
Pituus:  610 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,723 km  
Pinta-ala:  12,499 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOkslampi 
Okslampi tai Oksalampi on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Joutsmatkan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 610 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Joutsjärven–Tainionvirran alueeseen (14.812) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,2 metriä mpy.
October & April

| ”October & April” The Rasmus ft>  Anette Olzon |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Best of 2001–2009
 Julkaistu: 17. marraskuuta 2009
 Tyylilaji: sinfoninen rock, alternative rock
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: Playground Music
The Rasmuksen muut singlet
| ”Ghost of Love” 2009 | ”October & April” 2009 | ”I’m a Mess” 2012 |
October & April on suomalaisen rockbändin The Rasmuksen single, jossa laulaa mukana Anette Olzon.
Single nauhoitettiin samaan aikaan kuin yhtyeen edellinen studioalbumi Black Roses, mutta kappale ei sisältynyt albumiin, koska ei noudattanut albumin konseptia. Sen sijaan se julkaistiin myöhemmin yhtyeen uudella kokoelma-albumilla, Best of 2001-2009. Se julkaistiin myös ladattavana versiona 17. marraskuuta 2009. Toinen versio kappaleesta julkaistiin vuonna 2010. Se nauhoitettiin vuonna 2006 ja siinä laulaa Lena Katina t.A.T.u.:sta, mutta sitä ei koskaan julkaistu virallisesti.
Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Sen ohjasi Owen Lingvall, joka ohjasi myös The Rasmuksen edeltäneen singlen, Justifyn, musiikkivideon.
Listat

| Listat (2009) | Sija |
| --- | --- |
Suomi: 3
Saksa: 79
Puola: 4
Onnellinen mies (täsmennyssivu)

Onnellinen mies voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Onnellinen mies, Arto Paasilinnan romaani vuodelta 1976
Onnellinen mies, Hannu Kahakorven ohjaama elokuva vuodelta 1979
Onnellinen mies, Juice Leskisen kokoelma-albumi vuodelta 1997
Onnellinen mies, Vesterinen Yhtyeineen -yhtyeen albumi vuodelta 2015.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onnellinen mies”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Onttolaskimot

Onttolaskimot ovat noin 2,5 cm paksuja verisuonia. Ne ovat ison verenkierron päälaskimot. Ne tuovat vähähappisen veren sydämen oikeaan eteiseen. Onttolaskimoita on kaksi, ylä- ja alaonttolaskimo.
Yläonttolaskimo (vena cava superior) tuo ison verenkierron laskimoveren kehon yläpuoliskosta. Alkunsa se saa kun pään ja käden laskimot yhtyvät oikeanpuoleisen ensimmäisen kylkiluun takana
Alaonttolaskimo (vena cava inferior) tuo laskimoverta lantiosta ja alaraajoista. Se lähtee vasemman ja oikean lonkkalaskimon yhtyessä yhdeksi. Siihen laskee myös maksalaskimot ja munuaislaskimot.
Ihmisen sydän > Onttolaskimoiden sijainti

| --- | --- |
 Oikea eteinen  Vasen eteinen  Yläonttolaskimo  Aortta  Keuhkovaltimo (arteria pulmonalis)  Keuhkolaskimot  Hiippa (Mitraali,Bikuspidaali)läppä  Aorttaläppä  Vasen kammio  Oikea kammio  Alaonttolaskimo  Kolmipurje (Trikuspidaali)läppä  Keuhkovaltimon läppä :
Onttolan tasoristeysturma 1944

Onttolan tasoristeysturmassa sotilaita kuljettanut linja-auto törmäsi junaan 12. syyskuuta 1944 kello 16:55 Joensuun lähellä Onttolassa. Onnettomuudessa kuoli 12 henkilöä, ja seitsemän loukkaantui vakavasti.
6. mittauspatterin sotilaita Joensuusta Ylämyllylle kuljettanut linja-auto (rekisterinumero SA-80033), jota ajoi alikersantti Dahlbäck, törmäsi Onttolan ylikäytävällä Pieksämäeltä Joensuuhun tulossa olleeseen postijunaan. Veturin antamista varoituksista huolimatta linja-auto ajoi ylikäytävällä suoraan veturin eteen. Veturi raahasi autoa mukanaan jonkin matkaa kunnes auto murskaantuneena viskautui radan sivuun. Törmäyksessä myös junan veturi ja kaksi vaunua suistuivat kiskoilta. Linja-autossa oli kaikkiaan 30 henkilöä. Heistä kaksi kuoli heti, kuusi kuoli matkalla sairaalaan Joensuuhun ja neljä kuoli vammoihinsa sairaalassa. Seitsemän autossa ollutta sai vakavia vammoja ja loput lievempiä vammoja.
Aiheesta muualla

Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet-tietokannan lista onnettomuuden uhreista[vanhentunut linkki]
Nzwaninpöllönen

| Nzwaninpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Pöllöset Otus
Laji::  capnodes
Kaksiosainen nimi
 Otus capnodes  John Henry Gurney, 1889 
Katso myös
   Nzwaninpöllönen Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nzwaninpöllönen (Otus capnodes) on erittäin uhanalainen pöllölaji. Se on 2010-luvulla tehtyjen perusteella luultua yleisempi, mutta sen kanta on silti pienemässä voimakkaasti.
Koko ja ulkonäkö

Nzwaninpöllönen jää noin 20 cm pitkäksi. Sitä tavataan kahta värimuotoa: tumman harmaanruskeaa ja toista, vaaleampaa.
Levinneisyys

Nzwaninpöllönen on endeeminen laji Komorien saarilla Madagaskarin ja Afrikan mantereen välillä, nykyisin sitä tavataan enää Anjouanin eli Nzwanin saarella.
Elinympäristö

Nzwaninpöllönen viihtyy tiheissä luonnontilaisissa metsissä. Se on vähentynyt dramaattisesti elinympäristön tuhoamisen myötä.
Anjouan eli Nzwani on Komoreista kaakkoisin
Nuntius

Arkkipiispa Josef Rauber, entinen Belgian ja Luxemburgin nuntius.
Nuntius, virallisesti apostolinen nuntius, (nuncio) on diplomaattien arvonimi, joka merkitsee Pyhän istuimen suurlähettilästä. Pyhällä istuimella on nuntius tai delegaatti useimmissa maailman maissa. Hän johtaa apostolista nuntiatuuria.
Kirkolliselta arvoltaan apostolinen nuntius on titulaariarkkipiispa.
Suomessa Pyhää Istuinta edustaa Julio Murat, nuntius Pohjoismaita varten.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaikki nuntiatuurit ja delegaatiot. Catolic Hierarchy.(englanniksi)
Nokian taistelu

Nokian taistelu oli nuijasodan alkuvaiheen ratkaiseva taistelu, joka käytiin 27. ja 31. joulukuuta 1596 Nokian Kalmaanmäellä silloisessa Pirkkalan pitäjässä. Taistelussa Suomen käskynhaltija Klaus Flemingin komentama armeija löi Etelä-Pohjanmaalta tulleet Jaakko Ilkan komentamat kapinalliset talonpojat eli nuijamiehet. Flemingillä oli ylivoima ja käytössään ratsuväkeä (huoveja) sekä tykistöä. Itse taistelu ei vaatinut paljoa kaatuneita, mutta nuijamiesten lähdettyä sekasortoiseen pakoon Flemingin huovit surmasivat heistä satoja. Nokian taistelu päätti Pohjanmaan ensimmäisen kapina-aallon.
Tausta

Tultuaan valituksi marraskuun lopussa 1596 kapinaan nousseiden Etelä-Pohjanmaan talonpoikien johtajaksi Jaakko Ilkka kokosi mahdollisimman suuren armeijan määräämällä jokaisen asekuntoisen miehen liittymään joukkoihinsa. Määräystä noudatettiin lähes koko suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan alueella, minkä ohella mukaan tuli lisää miehiä Keski-Pohjanmaalta. Joukot jaettiin joulukuun alkupuolella kolmeen ryhmään, joiden oli tarkoitus marssia eri reittejä Etelä-Suomeen ja lopulta kohti Turkua nostattaen kapinaan jokaisen paikkakunnan talonpojat ja kasvattaen siten kokoaan. Ilkka otti itse komentoonsa pääarmeijan, joka etenisi Jalasjärveltä Parkanon kautta Pirkkalaan Ylä-Satakuntaan. Ilkan alipäälliköksi tuli Yrjö Kontsas. Ilkan nuijamiesarmeija lähti liikkeelle Kyröstä viimeistään 17. joulukuuta. Matkan aikana Ilkka päätti vapauttaa joukon rampoja ja vaivaisia palveluksesta ja lähettää heidät kotiin.
Saapuessaan 22. joulukuuta Hämeenkyröön Ilkan armeija pakotti Hannu Laurinpojan komentaman 80 nihdin osaston perääntymään ilman taistelua. Seuraavien päivien ajan hajaantunut nuijamiesjoukko ryösteli Hämeenkyrön ja Pirkkalan aateliskartanoita, ratsutiloja ja knaapitaloja. Samaan aikaan Martti Tuomaalan ja Pentti Pirin johtama pienehkö kapinallisten itäinen osasto, joka oli suunnitellusti nostattanut kapinan Pohjois-Hämeessä, kääntyi länteen ja yhtyi Ilkan pääarmeijaan 24. joulukuuta Keijärvellä. Seuraavana päivänä Ilkka siirsi leirinsä Nokialle ja asettui itse Nokian kartanoon.
Klaus Fleming oli saanut nopeasti tiedon Pohjanmaan tapahtumista ja koonnut välittömästi oman armeijansa. Siihen yhtyi 23. joulukuuta yli 300 miehen ratsuväkiosastoa komentanut Akseli Kurki (Axel Kurck), joka oli jo lyönyt läntisen kapinallisjoukon Ulvilan taistelussa. Fleming lähti samana päivänä Turusta kohti Pirkkalaa.
Taistelun kulku

Ennen päätaistelua käytiin 27. joulukuuta pienempi yhteenotto, jossa talonpojat torjuivat Nokian kartanon läheisellä Kalmaanmäellä Hämeen linnasta saapuneen parinsadan huovin osaston, jota komensivat Iivar Tavast ja Knut Kurki (Knut Kurck). Menetettyään yhden miehen kaatuneena Tavast ja Kurki päättivät perääntyä ylivoiman edessä Karkun suuntaan. Heidän ja jo aiemmin Karkkuun peräntyneen Hannu Laurinpojan osastot yhtyivät 29. joulukuuta Huittisten suunnasta saapuneeseen Flemingin armeijaan, joka sen jälkeen lienee käsittänyt noin 1 200 huovia ja 2 100 jalkamiestä. Ilkalla lienee tuolloin ollut noin 2 500 miestä eli alivoima. Ilkka ilmeisesti odotti vihollisen kohtaamista Nokian kartanolla.
Fleming saapui ratsuväkineen Tottijärven kautta Pirkkalaan 30. tai 31. joulukuuta ja majoittui Pirkkalan pappilaan noin kolmen kilometrin päähän Nokian kartanosta Pyhäjärven vastarannalle. Pieniä kahakoita käytiin, mutta Fleming halusi pitää miestappiot mahdollisimman pieninä, eikä ryhtynyt isompaan taisteluun ennen kuin hänen tykistönsä – tai vähintään yksi tykki – saapui illalla 31. joulukuuta. Tykki tai tykit vietiin kartanoa vastapäätä olleelle mäelle, josta avattiin tuli. Ainakin yksi tykinkuula osui kartanon päärakennukseen nuijapäälliköiden ollessa siellä sisällä. Seuraavaksi Fleming lähetti Abraham Melkiorinpojan ja tämän tulkkina toimineen Knut Kurjen ilmoittamaan kapinallisille, että Fleming suostuisi näiden vaatimukseen linnaleirin lopettamisesta ja sallisi näille vapaan poistumisen, jos kapinapäälliköt luovutettaisiin rangaistaviksi. Eräiden tietojen mukaan neuvottelukosketus tuli talonpoikien puolelta. Flemingin lupaus lienee yhtä kaikki ollut petollinen juoni, jonka tarkoituksena oli saada vastustaja antautumaan; hänen alipäällikkönsä käyttivät myöhemmin samanlaisia valheellisia lupauksia muissa nuijasodan taisteluissa.
Tykkitulen herättämä pelko ja Flemingin tarjouksen kylvämä eripura ajoivat nuijamiehet uudenvuodenyön aikana hajaannukseen ja miehiä alkoi paeta leiristä. Joku sytytti tuleen läheisen ladon, jolloin tulen kajo paljasti Flemingin joukoille, mitä oli tapahtumassa. Tajutessaan tilanteen Ilkka pakeni varastetulla hevosella, minkä jälkeen jäljelle jääneet talonpojat ajautuivat täydelliseen sekasortoon ja alkoivat myös paeta järjestäytymättömästi. Fleming lähetti ratsuväkensä jahtaamaan pakenijoita ja antoi käskyn surmata jokainen kiinnisaatu. Akseli Kurjen, Antti Boijen, Antti Laurinpojan, Knut Kurjen ja Iivar Tavastin komentamat huovit tavoittivat pohjoiseen pakenevat nuijamiehet yön aikana kahden peninkulman päässä ja alkoivat tappaa näitä silmittömästi tien varrelle. Huovit alkoivat pian keskittyä ryöstösaaliin keräämiseen, mutta osa ratsuväestä seurasi pakenijoita Parkanoon saakka.
Arviot kuolleiden määrästä vaihtelevat. Nuijamiehiä lienee kuollut ainakin viisisataa. Ilkka ja muut päälliköt pääsivät aluksi pakoon huoveilta, mutta Ilkka vangittiin heti palattuaan kotipitäjäänsä Ilmajoelle, mahdollisesti paikallisten vihamiestensä toimesta. Flemingin Pohjanmaalle lähettämä Abraham Melkiorinpoika vangitsi ja mestautti Ilkan sekä joukon muita talonpoikien päälliköitä Kyrön kirkolla tammikuun lopussa.
Muistomerkki

Taistelupaikan lähellä Nokian Viholassa on Tampereen Historiallisen Seuran aloitteesta vuonna 1933 pystytetty graniittinen muistomerkki, jonka on suunnitellut Gabriel Engberg.
Joseph Alanen: Jaakko Ilkan pako, ajoittamaton historiamaalaus.
Nokian taistelun muistomerkki.
Nokian työväentalo

| Nokian työväentalo |
| --- | --- |
 Nokian työväenyhdistyksen talo.
Sijainti:  Nokia
Perustettu:  1902
Rakennuttaja:  Pirkkalan työväenyhdistys ry
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokian työväentalon paikalle rakennettu kerrostalo, jonka pohjakerroksessa sijaitsee Nokian työväenyhdistyksen omistama Lilja-sali.
Nokian työväentalo on Pirkkalan työväenyhdistyksen rakennuttama työväentalo Nokialla.
Historiaa

Pirkkalan työväenyhdistys aloitti vuonna 1897 työväentalon rakentamishankkeen Nokian kylään. Yhdistys osti kylästä tontin Penttilän pellolta. Nokia Oy ei suostunut myymään tonttia alueeltaan. Rakennus paloi kuitenkin toukokuun alussa 1902. Syytä ei tiedetä. Pirkkalan työväentalo muuttui Nokian työväentaloksi, kun Nokia itsenäistyi kauppalaksi vuonna 1938. ”Moskova” –nimellä kutsuttu työväentalo paloi 2. kesäkuuta 1939. Tilalle saatiin rakennettua uusi pienempi työväentalo. Tämä ”väliaikainen työväentalo” oli vuokrakäytössä. Nokian kylä itsenäistyi Pohjois-Pirkkalan kunnasta vuoden 1937 alusta ja muutti nimensä Nokian kauppalaksi vuoden 1938 alusta alkaen. Uusi tiilinen työväentalo valmistui vuonna 1962. Se paloi vuonna 2004. Palaneen työväentalon paikalle rakennettuun asuintaloon muotoiltiin työväelle kokous- ja juhlatarkoituksiin Lilja-Sali. Yhdistys oli perustettu 1894 ja kokoontumistila nimettiin yhdistyksen perustajajäsenen Kaarlo Liljan mukaan.
Rakennus

Uusi työväentalo rakennettiin vanhan palaneen paikalle, kun palaneen talon hirret oli saatu myydyiksi ja jäljelle jääneet tavarat pelastettua. Uudessa työväentalossa kokoonnuttiin ensimmäisen kerran tapaninpäivänä 1902. Työväentaloa laajennettiin vuosina 1909, 1912 ja 1920.  1940-luvulta alkaen ja erityisesti sodan jälkeen työväentalon tilat koettiin liian ahtaiksi. Monet työväen toiminnat olivat hajaantuneet eri tiloihin. Suunniteltiin uuden rakentamista ja suunnittelu oli haastavaa. Uusi tiilinen työväentalo valmistui 1962. Yhdistykselle jäi käyttöön vain kokoushuone keittiöin ja vähäisine varastotiloineen. Talo peruskorjattiin vuonna 1994, jolloin siihen rakennettiin myös juhlasali. Talo paloi vuonna 2004. Palaneen tilalle rakennettiin kerrostalo vuonna 2008. Uuden, kerrostalon alakertaan muotoillun kokoussalin nimeksi annettiin Lilja-sali. Siinä on keittiöineen ja varasto- sekä pesutiloineen tilaa 140,5 neliömetriä.
Toimintaa

Vuonna 1902 rakennetulla työväentalolla käyttäjiä olivat yhä, palaneen talon jälkeen, nuorisoseura, raittiusseura ja Pelastusarmeija. Palokuntakin oli yhden vuoden vuokralla talossa. Nuorisoseuran ja raittiusseuran kanssa järjestettiin luentoja. Iltamia Pirkkalan Työväenyhdistys järjesti runsaasti ja tilaa vuokrattiin myös muille iltamien järjestäjille. Vuokra määritettiin iltamien ohjelmiston mukaan.. Talossa toimi kirjasto, jota tilaa vuokrattiin myös muuhun toimintaan. Suomen sotien jälkeen 1940-luvulla tapahtumat olivat ulkotiloissa ja muissa isoissa sisätiloissa, kuten Kerholassa, joka oli Nokia-yhtiön omistuksessa. Torstai-kerhossa, joka perustettiin syyskuussa 1948, keskusteltiin ja tehtiin käsitöitä.
Nokian kylä itsenäistyi Pohjois-Pirkkalan kunnasta vuoden alusta 1937 ja muutti nimensä Nokian kauppalaksi vuoden 1938 alusta alkaen. Nokian Työväen Näyttämö ry perustettiin joulukuussa 1944. Nokian Työväen Mieskuoro ry. perustettiin joulukuussa 1946. Nokian Työväen Musiikkiyhdistyksen torvisoittokunta ja kuoron toiminta virkistyivät vuodesta 1948 alkaen.
Varhaisnuoriso-osasto Nokian Nuoret Kotkat alkoi taas jatkaa toimintansa vuonna 1973 Nokian työväenyhdistyksen tiloissa. 1980-luvulla toimivat edelleen Naisjaosto ja Nuoriso-osasto sekä lisäksi Kristillinen jaosto. Vuonna 2008 valmistuneessa Lilja-salissa on SDP:n toimintojen lisäksi kaikenlaista juhla- ja kokoustoimintaa nokialaisille.
Onorio de Verme

Onorio de Verme (1588? – 1637) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Ravello-Scalan hiippakunnan johtoon 29. heinäkuuta 1624, ja piisaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Garzia Millini, jota avustivat Antonio Provana ja Charles Bobba de Montferrat.
De Verme kuoli virassa.
Nurmoo-Seura

Nurmoo-Seura on entisen Nurmon kunnan alueen kotiseutuyhdistys Seinäjoella Etelä-Pohjanmaalla. Se perustettiin vuonna 1947. Nurmoo-Seura ylläpitää omistamaansa Nurmon museota.
Negatiiviset Nuoret

Negatiiviset Nuoret on suomalainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan punkkia ja räppiä. Negatiiviset Nuoret on perustettu 2015 ja se aloitti uransa Rähinä Recordsin riveissä. Vuonna 2021 yhtye vaihtoi Olli Antonion perustamalle Kreme Records levy-yhtiölle.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Olli Karejoki (laulu)
Eetu Knuutila (laulu, kitara)
Jonne Haapala (kitara)
Aleksi Määttänen (basso)
Juha Aalto (rummut)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Artturi Toivonen (laulu)
Diskografia > Albumit

Negatiiviset Nuoret (2017)
Negatiiviset Nuoret 2 (2022)
Diskografia > Singlet

Mä Oon Niin Ruma (2016)
Mutsi (2016)
Rakkaus On Pelkkää Painetta Palleissa (2016)
Niinku Sut Omistaisin (2016)
Kellokosken Prinsessa (2017)
Taivaal (2018)
Happoo (2018)
Huono Juhlissa / Lopunaikojen Laiha Irwin (2019)
Roskaruokaa Ja Paskahuumorii (2021)
Vaikea Elää (2021)
Aurora kutsuu (2022)
Aiheesta muualla

Facebook: Negatiiviset Nuoret