stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Rajula
Elämäkerta

Rajula oli vuosina 1918–1924 Suomen armeijassa soitto-oppilaana ja aliupseerina, koska tämä oli hänelle ainoa tapa päästä opiskelemaan muusikon ammattiin. Hän palveli Suomen Valkoisen kaartin soittokunnassa ja sai vuonna 1924 eron palveluksesta alikersanttina. Rajulan opettajana toimi tänä aikana Kusti Aerila. Armeijasta lähdettyään Rajula toimi ravintolamuusikkona helsinkiläisissä ravintoloissa ja soitti muun muassa Zamba- ja Rytmi-Pojat-yhtyeissä. Rajula soitti aluksi vain klarinettia mutta pian myös saksofonia.
Vuosina 1929–1932 Rajula asui Saksassa Berliinissä ja toimi Bernard Ettén viihdeorkesterin ensimmäisenä saksofonistina. Rajula palasi Suomeen 1932, ja hänet kiinnitettiin Radio-orkesterin klarinetistiksi. Tämän työn ohella Rajula jatkoi myös ravintolamuusikkona. Rajula soitti 1930-luvulla kotimaisissa elokuvissa, teki levytyksiä sekä esiintyi Radio-orkesterin ja Helsingin kaupunginorkesterin solistina. Rajula sävelsi myös itse musiikkia. Maaliskuussa 1938 hän soitti Helsingin yliopiston juhlasalissa Yrjö Gunaropulosin häntä varten säveltämän saksofonikonserton. Rajulan omista sävellyksistä tunnetuimpia ovat hänen suomalaisen kansanmusiikkiperinteen pohjalta säveltämänsä klarinettipolkat. Rajula teki myös levytyksiä näistä polkista ystävänsä klarinetisti Kalle Åckerin kanssa.
Rajula ei osallistunut talvisotaan, mutta jatkosodan alkaessa hän joutui yhdessä muutaman muun helsinkiläisen muusikon kanssa Nikke Pärmin Musta nuoli -pataljoonaan, joka oli muodostettu pääosin entisistä vangeista. Rajula vapautettiin palveluksesta muutaman kuukauden kuluttua, ja hän palasi Radio-orkesteriin. Rajula esiintyi nyt kahden vuoden ajan Radio-orkesterin ja Helsingin kaupunginorkesterin solistina. Hän soitti muun muassa Bernhard Henrik Crusellin f-molli-klarinettikonserton, Sulho Rannan Pienen sarjan, Aleksandr Glazunovin saksofonikonserton sekä joulukuussa 1943 ensimmäistä kertaa Suomessa Carl Nielsenin klarinettikonserton. Rajula esiintyi säännöllisesti myös radiossa soittaen kansanmusiikkia.
Rajula joutui toukokuussa 1944 Helsingin Salus-sairaalaan sota-ajan rasitusten, työnteon ja avioliiton aiheuttamien paineiden takia. Hän kuoli hypättyään sairaalan ikkunasta.
Saksofonisti Olli-Pekka Tuomisalo on kirjoittanut Matti Rajulan elämäkerran.
Rajulan sävellyksiä

Kilu-Kallen polkka
Klarinettipolkka lähde?
Konserttipolkka lähde?
Kotikylän ranta
Kun ilta hämärtää
Lapatossun polkka
Liukkaat jalkineet
Paimenpojan unelma
Pelimannin peruja
Pula-ajan polkka
Rekiretki
Riippakoivun alla
Sirkus pellen tanssi
Suomi-polkka
Tuli suvi tuli sunnuntai
Ämmän polkka
Rangi

Rangi on Uuden-Seelannin maorien Taivaan jumala. Eräässä versiossa aikojen alussa Papa, Maan jumalatar, ja Rangi syleilivät toisiaan ja pitelivät lapsistaan tiukasti kiinni, mutta Tangaroa ja muutamat hänen sisaruksistaan vääntäytyivät irti aloittaakseen luomistyön. Tangaroan veli  Tawhirimatea, tuulten jumala, suuttui tästä ja nostatti hirmumyrskyn. Tangaroan veli Tane, metsien jumala, oli tarjonnut turvapaikan karkulaisille. Aallot huuhtoivat kaiken elävän mereen.
Kosmetiikka

Kauneudenhoitotuotteita.
Kosmetiikkaa (kreikan sanasta κόσμος kosmos 'maailma', 'koriste') ovat hoitoaineet, joita käytetään kehon ulkoisiin osiin, kuten ihoon, hiuksiin ja ihokarvoihin, kynsiin, huuliin, ulkoisiin sukupuolielimiin sekä hampaiden ja suuontelon limakalvoihin. Kosmeettisen valmisteen tarkoitus on näiden osien puhdistaminen, niiden tuoksun tai ulkonäön muuttaminen, suojaaminen tai hyvässä kunnossa pitäminen, tai hajujen poistaminen.
Kosmetiikkaa eivät ole aineet, jotka on tarkoitettu nautittavaksi, hengitettäväksi tai injektoitavaksi ihmiskehoon. Näin ollen esimerkiksi tatuoinnissa tai kestopigmentoinnissa käytetyt väriaineet eivät ole kosmetiikkaa.
Kosmetiikan käyttöön liittyvää oppia kutsutaan kosmetologiaksi ja siihen erikoistunutta ammattilaista kosmetologiksi.
Kosmetiikkatuotteita

Kosmeettisia valmisteita ovat muun muassa saippuat, shampoot ja hammastahnat, deodorantit ja antiperspirantit, ihovoiteet ja meikit, kasvonaamiot, hajuvedet ja muut vartalotuoksut, hiusvärit ja hiusten muotoiluvalmisteet, ihokarvojen poistovalmisteet ja parranajovalmisteet, suuvedet, kynsille tarkoitetut valmisteet, ulkoiseen intiimihygieniaan tarkoitetut valmisteet, aurinkosuojatuotteet, itseruskettavat valmisteet sekä ihonvalkaisuun tarkoitetut valmisteet.
Kasvojen koristamista ja ulkonäön parantelua väripigmenttejä sisältävillä aineilla kutsutaan ehostukseksi eli meikkaukseksi. Ehostukseen käytettävää kosmetiikkaa ovat muun muassa peitepuikko, meikkivoide, puuteri, poskipuna, ripsiväri, kajaali, luomiväri, kulmakynä, huulikiilto ja huulipuna.
Raaka-aineet

Kosmeettisten tuotteiden yleisiä perusraaka-aineita ovat alkoholi ja sen johdannaiset sekä monenlaiset rasvat ja öljyt sekä väripigmentit. Kosmetiikassa käytetty vesi on tislattua tai demineralisoitua. Myös lähdevettä, merivettä tai mineraalivesiä voidaan käyttää. Vesi voi olla kosmetiikassa liuotin tai aktiivinen vaikutusaine.
Kosmeettinen tuote on olomuodoltaan useimmiten emulsio, eli siinä on vettä ja rasva-ainetta emulgaattorin avulla yhdistettynä tasa-aineisiksi.
Kosmetologi Una Nuotio on esittänyt kauneudenhoitoa esittelevässä kirjassaan, että kosmeettiset tuotteet sisältäisivät ihon fysiologisiin toimintoihin kuten energia-aineenvaihduntaan vaikuttavia niin sanottuja aktiiviaineita ja antioksidantteja, jotka kiinteyttävät ihoa ja elvyttävät sen toimintaa sekä parantavat ihon ärsytystiloja.
Raaka-aineet > Sääntely

Kosmetiikassa käytettäviä aineita säännellään, mutta valmisteilta ei vaadita ennakkotarkastusta. Kosmeettiset valmisteet saatetaan rinnastaa lääkkeisiin. Niiltä ei kuitenkaan käytännössä edellytetä samanlaista turvallisuustasoa. Suomessa kosmeettisten valmisteiden on oltava EU:n kosmetiikka-asetuksen sekä kansallisen kosmetiikkalain mukaisia, ja Suomessa kosmetiikkaa valvova toimivaltainen viranomainen on Turvallisuus- ja kemikaalivirasto.
Kosmetiikassa ei vuoden 2009 jälkeen ole saanut käyttää eläinkokeilla testattuja raaka-aineita.
Kosmetiikkamyymälät

Kosmetiikkatuotteita myydään nykyisin eniten erilaisissa päivittäistavaramyymälöissä lähikaupoista hypermarketteihin ja tavarataloihin. Myös apteekit ovat merkittävä jakelukanava etenkin ihonhoitotuotteille, ja kosmetiikkakauppa on muun vähittäiskaupan tavoin siirtymässä yhä enemmän verkkoon. Kosmetiikan vähittäiskauppaan erikoistuneita entisiä ja nykyisiä myymäläketjuja ovat muun muassa alun perin brittiläinen The Body Shop, ruotsalainen Kicks ja ranskalainen Yves Rocher sekä suomalaiset Hehku, Kaunis Nainen, Sokos Emotion ja Stockmann Beauty. Muun muassa Avon, Forever, Mary Kay ja Oriflame myyvät kosmetiikkaa verkostomarkkinointina tai muunlaisena suoramyyntinä. Kosmetiikka on myös suosittu taxfree-ostos ulkomaanmatkailun yhteydessä.
Aiemmin kosmetiikkamyymälöitä kutsuttiin Suomessa nimellä kemikalio tai kemikalioliike, puhekielessä ”kemppari”. Ennen päivittäistavarakaupan keskittymistä valintamyymälöihin kemikaliot olivat yleisiä erikoisliikkeitä pienissäkin taajamissa. Niiden yhteydessä saattoi toimia kosmetologin vastaanotto tai kampaamo, ja kosmetiikan ja hiustenhoitotuotteiden lisäksi kemikalioiden tuotevalikoimiin saattoi kuulua hygienia- ja puhdistusaineita, leluja, paperituotteita, lahjatavaroita sekä koruja ja asusteita. 1960-luvun lopun lakimuutos salli kemikaliotuotteiden myynnin myös päivittäistavarakaupoissa, mikä teki pienet erikoisliikkeet vähitellen kannattamattomiksi. Kemikaliokaupat vähenivät niin, että 65 vuotta alan keskusjärjestönä toiminut Suomen kemikalikauppiasliitto lakkautettiin 1997 ja vuonna 2006 alan liikkeitä oli jäljellä alle sata.
Valmistajia

Kolme suurta yhdysvaltalaista kosmetiikkayritystä Elizabeth Arden, Helena Rubinstein ja Max Factor vakiinnuttivat 1910-luvulla kosmetiikkamarkkinat. Revlon sai aikaan kosmetiikan käytön lisääntymistä juuri ennen toista maailmansotaa ja Estée Lauder juuri sen jälkeen.
2000-luvulla kosmetiikkateollisuutta hallitsee pieni joukko monikansallisia yhtiöitä, jotka on perustettu 1900-luvun alkupuolella.  Ranskalainen L’Oréal on markkinoiden vanhin ja laajin kosmetiikkayritys.
Arvostelua

Kosmetiikkaa markkinoidaan yleisesti valheellisilla väittämillä ja mielikuvilla. Esimerkiksi Vuonna 2015 Journal of Global Fashion Marketing -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa poimittiin 289 kosmetiikkamainosta seitsemästä muotilehdestä useassa tuoteluokassa, ja niiden sisältämät väittämät arvioitiin neljään luokkaan totuudenmukaisuuden perusteella. Luokat olivat suora valhe, laiminlyönti, epämääräinen ja hyväksyttävä. Vain 18 prosenttia väittämistä arvioitiin hyväksyttäviksi.
Kosmetiikassa käytettävien kemikaalien turvallisuudesta on ollut paljon keskustelua mediassa. Turvallisuus- ja kemikaaliviraston mukaan ei yksittäisiä raaka-aineita voida kuitenkaan leimata vaarallisiksi, koska kosmetiikan turvallisuus riippuu aineen pitoisuudesta tuotteessa. EU:n kosmetiikka-asetuksessa on asetettu rajoituksia tiettyjen aineiden käytölle ja suuri määrä aineita on myös kielletty kokonaan. Raaka-aineiden turvallisuutta arvioi SCCS eli Euroopan komission tiedekomitea. Lisäksi jokaiselle kosmetiikkatuotteelle on lainsäädännön mukaan tehtävä turvallisuuden arviointi.
Eräiden arvostelijoiden mukaan Euroopan unioni teki virheen kieltäessään kosmeettisten aineiden tutkimisen eläinkokeissa, koska esimerkiksi tutkimatta jäävä syöpävaarallisuus voi aiheuttaa yllätyksiä.
Kosmetiikkaa käsittelevien naistenlehtiartikkelien sävy on yleensä myönteinen ja suositteleva, vaikka kosmetiikka voitaisiin haluttaessa nähdä yhtä lailla naista alistavana kuin muslimien huivit. Jotkut väittävät, että artikkeleiden motiivina olisivat pikemminkin kaupalliset intressit kuin kuluttajien tarpeet. Moni kokee kosmetiikan kuitenkin  myönteiseksi asiaksi ja itseilmaisun välineeksi.
Kirjallisuutta

Krons, Marja: Tosinaisen tyylikirja.  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3231-5
Luoma, Aija & Kara, Raija: Vaihtaahan kameleonttikin väriään: Kosmetiikan mahdollisuudet ja rajat.  (4. korjattu painos)  Helsinki:  Opetushallitus, 2000 (6. painos 2006).  ISBN 952-13-0976-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosmetiikka Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Kosmetiikka Wikisitaateissa
Muurinen, Heta: Luonnonmukaisesti eläinkokeilla? (Arkistoitu – Internet Archive) Kumppani 7.7.2009.
Lennes, Laura: Täydellinen naaras meikkaa vain miesten takia. Helsingin Sanomat, Nyt-liite 13.12.2013.
Silmien luomivärin lisäystä.
Qianlong

| Qianlong  乾隆帝 |
| --- | --- |
 
Kiinan keisari
Valtakausi:  11. lokakuuta 1735 – 8. helmikuuta 1796
Edeltäjä:  Yongzheng
Seuraaja:  Jiaqing

Syntynyt:  25. syyskuuta 1711 Peking, Kiina
Kuollut:  7. helmikuuta 1799 (87 vuotta) Peking, Kiina
Puoliso:  Xiaoxianchun  Nara
Lapset:  Yonghuang Yongzhang Lüduan  Rong Yongrong Yongxuan Yongxing  Jiaqing Yonglin   Hejing  Hejia  Hejing   Heke   Hexiao
Suku:  Aisin-Gioro
Isä:  Yongzheng
Äiti:  Xiaoshengxian
Uskonto:  Vajrayana
Qianlong, myös Kien-lung tai Kao-tsu (25. syyskuuta 1711 – 7. helmikuuta 1799)lähde? oli mantšulaisen Qing-dynastian kuudes keisari ja neljäs tähän sukuun kuulunut Kiinan hallitsija. Hän oli keisari Yongzhengin poika ja hallitsi vuosina 1735–1796. Vuonna 1796 hän luovutti keisarin asemansa pojalleen Jiaqingille, sillä hän ei halunnut hallita kauemmin kuin maineikas isoisänsä, keisari Kangxi. Vaikka hän virallisesti luopuikin keisarin asemasta, hän jatkoi tosiasiallisesti korkeimpana vallankäyttäjänä kuolemaansa saakka vuonna 1799.
Qianlongin edeltäjien aikana alkanut Kiinan mahtavuuden ja vaurauden kausi jatkui vielä Qianlongin hallitus­kaudenkin alkupuolella. Kauden lopulla valtakunnassa ilmeni kuitenkin sekä sisäisiä että ulkoisia levottomuuksia.
Varhaisvuodet

Honglia ihailivat suuresti sekä hänen isänsä, keisari Yongzheng, että hänen isoisänsä, keisari Kangxi. Jotkut historioitsijat ovat väittäneet, että pää­asiallinen syy siihen, miksi Kangxi valitsi Yongzhengin seuraajakseen oli se, että tämän poika Hongli oli kaikista Kangxin pojan­pojista iso­isänsä erityisessä suosiossa. Hänen käsityksensä mukaan Hongli oli tavoiltaan hyvin samankaltainen kuin hän itse. Teini-ikäisenä Hongli oli hyvin harjaantunut soti­laalli­sissa taidoissa ja oli myös kirjallisesti hyvin lahjakas.
Isänsä noustua valtaan vuonna 1722 Honglista tuli Prinssi Bao (宝亲王/寶親王). Monien setiensä tavoin Hongli joutui perimys­riitaan vanhemman velipuolensa Hongshin kanssa, jota kannattivat monet hovin virka­miehet ja myös Yunsi eli prinssi Lian. Moneen vuoteen keisari Yongzheng ei nimittänyt ketään kruunun­prinssiksi, mutta hovissa monet arvelivat hänen suosivan Honglia. Hongli kävi tarkastusmatkoilla etelässä, ja hänet tunnettiin taitavana neuvottelijana, joka sai tahtonsa läpi. Ajoittain hänet myös valittiin sijais­hallitsijaksi hänen isänsä ollessa poissa pää­kaupungista.
Vallanperimys

Jo ennen kuin Honglin asema isänsä seuraajana oli virallisesti julkistettu kokoontuneessa hovissa, laajalti tiedettiin, kuka olisi seuraava keisari. Nuori Hongli oli ollut sekä iso­isänsä että isänsä suosiossa; Yongzheng oli uskonut hänelle monia seremoniallisia tehtäviä, kun hän oli vielä prinssi, ja ottanut hänet mukaansa hovissa käytyihin tärkeisiin keskusteluihin sotilaallisesta strategiasta. Siinä toivossa, ettei vallanperimys aiheuttaisi uudestaan samanlaista kriisiä, joka oli sävyttänyt Yongzhengin nousua valtaan, tämä oli kirjoittanut seuraajansa nimen testamenttiinsa, jota säilytettiin sinetöidyssä laatikossa Taivaallisen puhtauden palatsissa olleen valta­istuimen takana. Laatikossa oleva nimi piti ilmoittaa muille keisari­perheen jäsenille kaikkien vanhempien ministerien läsnä­ ollessa vasta sitten, kun keisari oli kuollut. Yongzheng kuoli äkillisesti vuonna 1735, minkä jälkeen testamentti otettiin esiin ja luettiin koko Qing-hovin edessä, ja Honglista tuli kuudes mantšu­keisari. Hän otti aika­kausi­nimen Qianlong (乾隆), missä Qian (乾) merkitsee taivasta ja 隆 mainetta; täten nimi merkitsee "pysyvää mainetta".
Kulttuuriset saavutukset > Kirjojen polttaminen ja tekstien muuttaminen

Noin 2 300 teosta määrättiin kokonaan ja noin 350 osittain hävitettäväksi. Tarkoituksena oli hävittää Qing-dynastiaa vastaan suunnatut tai kapinalliset kirjoitukset, samoin kuin sellaisetkin, jotka loukkasivat aikaisempia "barbaarisia" dynastioita tai joissa käsiteltiin raja­kiistoja tai maan­puolustuksen ongelmia. Siku Quanshu saatiin valmiiksi noin kymmenessä vuodessa, joiden kuluessa noin 3100 kirjallisuutta teosta kirjojen kaikkiaan 150 000 kopion joukosta joko poltettiin tai kiellettiin. Niistäkin teoksista, jotka kelpuutettiin Siku Quanshuun, monista poistettiin tai muutettiin osia. Eniten hävitettiin Ming-dynastian aikaisia teoksia.
Viranomaiset arvioivat jokaisen kirjoitus­merkin ja jokaisen lauseen. Jos he pitivät jotakin sanaa tai lausetta hallitsijoita loukkaavana tai heitä kohtaan epä­kunnioitta­vana, ryhdyttiin vainoihin. Qianlongin aikana esiintyi 53 kirjallisen inkvisition tapausta, joissa kirjoittajat mestattiin, heidät silvottiin tai jopa leikattiin elävältä palasiksi (vanha kiinalainen teloitustapa, Lingchi).
Kulttuuriset saavutukset > Palatsit

Qianlong käynnisti monia rakennushankkeita. Hän laajensi Pekingin pohjoispuolella olevilla kukkuloilla sijaitsevaa "Täydellisen kirkkauden palatsia" (Yuanmingyuan), jonka hänen isänsä oli rakennuttanut. Hän rakennutti sen läheisyyteen myös kaksi huvilaa, "Ikuisen kevään puutarhan" ja "Hienon kevään puutarhan". Hänen aikanaan Vanhaa kesäpalatsia laajennettiin 40 hehtaarin laajuiseksi, viisi kertaa Kielletyn kaupungin laajuiseksi. Äitinsä, leskikuningatar Chongqingin 60-vuotispäivän kunniaksi hän määräsi "Selvien väreilyjen puutarhaan" kaivettavaksi tekojärven, joka sai nimen Kunming-järvi, ja hän korjautti järven itärannalla sijainneen huvilan.
Hän myös laajensi Rehen keisarillista palatsia Kiinan muurin pohjoispuolella. Rehestä tuli käytännössä valtakunnan kolmas pääkaupunki, ja siellä Qianlong ylläpiti hovia mongoliylimysten kanssa. Hän vietti aikaa myös Mulanin metsästysmailla Rehen pohjoispuolella.
Kulttuuriset saavutukset > Palatsit > Eurooppalaiset tyylit

Vanhan Kesäpalatsin yhteyteen Qianlong antoi italialaiselle jesuiitta Giuseppe Castiglionelle toimeksi rakentaa Xiyanglou (西洋樓), eurooppalaistyylinen kartano, sillä hän oli viehättynyt eksoottisiin rakennuksiin ja esineisiin. Hän antoi myös ranskalaiselle jesuiitta Michael Benoistille tehtäväksi suunnitella keisariperheen iloksi määräajoin toimivia suihkulähteitä maanalaisine koneistoineen ja putkineen. Ranskalaisesta jesuiitta Jean Denis Attiretista samoin kuin Jean-Damascène Sallustista tuli keisari Qianlongin hovimaalareita. Sallusti, Castiglione ja Ignantius Sichelbart yhdessä suunnittelivat taisteluja esittäviä kuparisia painotauluja.
Qianlingin hallitus­kaudella Turfaniin rakennettiin hänen isänsä muistoksi Eminin minareetti.
Myöhäisvuodet

Viimeisinä vuosinaan Qianlong oli itse­tyytyväinen ja vallan turmelema, mutta hänen haaveensa olivat haihtuneet, ja hän luotti korruptoituneisiin virkamiehiin kuten Yu Minzhongiin (于敏中) ja myöhemmin Hesheniin (和珅).
Koska Heshen oli ministereistä korkea-arvoisin ja siihen aikaan Qianlongin eniten suosima, keisari uskoi hänelle valta­kunnan päivittäisten asioiden hoidon ja keskittyi itse taiteeseen ja kirjallisuuteen. Myöhemmin Heshen kuitenkin teloitettiin, ja silloin todettiin, että hänen varallisuutensa oli kaikkiaan 900 miljoonaa taelia hopeaa, mikä vastaa Qing-hovin 12 vuoden ylijäämää.
Kun Qianlongin kauden viimeisinä vuosina ei enää käyty sotia, Kiina vaurastui ulkomaankaupalla niin ettei keisarikunnassa kerätty veroja joka vuosi. Valtion kassassa oli yli 400 miljoonaa hopeadollaria Qianlongin luopuessa kruunusta.
Virkamiehet olivat kuitenkin pitkään kavaltaneet valtion varoja ja harjoittaneet korruptiota. Lisäksi useat etelään tehdyt tarkastusmatkat, palatsien rakentaminen ja keisarin erikoinen elämäntyyli olivat jo tulleet valtiolle kalliiksi. Tämä sekä hänen korkea ikänsä ja se, ettei poliittisia uudistuksia ollut tehty, myötävaikutti osaltaan siihen, että jo hänen aikansa lopulla Qing-dynastia alkoi vähitellen rappeutua, mikä lopulta johti dynastian ja koko keisarikunnan häviöön ja heittää varjonsa hänen kunniakkaan ja loisteliaan poliittisen uransa ylle.
Myöhäisvuodet > Titsinghin lähetystö

Qianlongin hoviin saapui vuonna 1795 myös Alankomaiden lähetystö, ja tämä olikin viimeinen kerta, jolloin kukaan eurooppalainen saapui Kiinan hoviin perinteisten kiinalaisten ulkomaansuhteiden merkeissä.
Alanko­maiden ja samalla Alankomaiden Itä-Intian kauppakomppanian edustajana Isaac Titsingh matkusti vuosina 1794–1795 Pekingiin Qianlongin valtakauden 60-vuotisjuhliin. Titsinghin seurueeseen kuului myös amerikan­hollantilainen Andreas Everardus van Braam Houckgeest, 
jonka yksityiskohtainen kuvaus tästä lähetystöstä pian julkaistiin sekä Yhdys­valloissa että Euroopassa. 
Chrétien Louis-Joseph de Guignes, joka käänsi Titshingin kuvauksen ranskaksi, julkaisi lähetystöstä vuonna 1808 myös oman selon­tekonsa. Hänen teoksensa Voyage a Pékin, Manille et l'Ile de France antoi asiasta varsin toisen­laisen kuvan kuin muut liikkeellä olleet. Titsingh itse kuoli ennen kuin oli ehtinyt laatia vastinetta Guignesin esitykselle.
Toisin kuin Macartney, Titsingh myöntyi vuonna 1795 suorittamaan kowtowin. Titsihgh seuraajineen pääsi osallistumaan moniin kiinalaisten järjestämiin, hovin tapojen mukaisiin juhliin.
Vallasta luopuminen

Lokakuussa 1795 Qianlong ilmoitti virallisesti, että seuraavana keväänä hän vapaa­ehtoisesti luopuisi valta­istuimesta poikansa hyväksi. Qianlongin kerrottiin jo valtaan noustessaan luvanneen, ettei hän tulisi hallitsemaan kauemmin kuin isoisänsä, keisari Kangxi, joka oli hallinnut 61 vuotta.
Jo ennen vallasta luopumistaan Qianlong muutti pois Kielletyn kaupungin Hengen­viljelyn palatsista, joka vanhastaan oli kuulunut vain hallitsevalle keisarille, ja vuonna 1771 keisari määräsi toiseen paikkaan Kielletyssä kaupungissa rakennettavaksi suuren, muurien ympäröimän Rauhallisuuden pitkä­ikäisyyden palatsin (Ningshou gong), joka nykyään tunnetaan Qianlongin puutarhana. Qianlong itse ei kuitenkaan koskaan muuttanut sinne asumaan.
Qianlong luopui valtaistuimesta vuonna 1795, 85-vuotiaana, valta­kautensa 60:ntenä vuotena, poikansa, keisari Jiaqingin hyväksi. Seuraavien neljän vuoden ajan hän käytti arvo­nimenä Taishang Huang, "väistynyt keisari" (太上皇), mutta todelli­suudessa hän edelleen johti maata ja Jiaqing hallitsi vain nimellisesti.
Qianlong kuoli vuonna 1799.
Legendoja

Kirjallisuudestakin tunnetun legendan mukaan Qianlong olisi ollut hainingilaisen Chen Yuanlongin poika. Valitessaan seuraajaa valta­istuimelle Kangxi ei edellyttänyt vain, että seuraajan olisi kyettävä hyvin hallitsemaan valtakuntaa vaan myös, että hänen seuraajansa poikakin olisi yhtä kyvykäs voidakseen varmistaa mantšujen vallan maassa ikuisiksi ajoiksi. Yongzhengin oma poika oli heikko­tahtoinen, ja tarinan mukaan Yongzheng olisi salaisesti vaihtanut oman tyttärensä Chen Yuanlongin poikaan, josta tuli Kangxin suosikki. Täten Kangxi hyväksyi Yongzhengin seuraajakseen, mikä myöhemmin johti siihen, että tämän pojasta, Honglista, tuli keisari Qianlong. Myöhemmin Qianlong kävi neljä kertaa maan eteläosissa ja tällöin myös Hainingissa Chenin luona jättäen sinne omia kaunokirjoitettuja tekstejä ja antoi myös useita keisarillisia määräyksiä, joiden ansioista Haining pysyi verovapaana alueena.
Tarina on kuitenkin monesta syystä ongelmallinen. Ensinnäkin Yongzhengin vanhin elossa ollut poika, Hongshi, oli vasta 7-vuotias Honglin syntyessä, ja siinä vaiheessa hän ei olisi vielä kyennyt tekemään ratkaisevaa päätöstä keisarihuoneeseen kuuluvan tytön vaihtamiseksi ulkopuoliseen poikaan, mikä sitä paitsi olisi, jos asia olisi paljastunut, saattanut hänet häpeään ja epäsuosioon, ja hänet olisi voitu sen vuoksi tuomita kuolemaankin. Toiseksi Yongzhengilla oli kolme muutakin poikaa, jotka elivät aikuisikään ja olisivat myös voineet periä valtakunnan. Itse asiassa koska Hongshi ainoana Yongzhengin pojista pakotettiin tekemään itsemurha, olisi paljon loogisempaa olettaa hänen olleen adoptoitu poika, jos kukaan heistä oli sellainen.
Tarinat, joiden mukaan Qianlong kävi kuusi kertaa Jiangnanissa tavalliseksi kansalaiseksi tekeytyneenä ovat olleet suosittuja useamman sukupolven ajan. Kaikkiaan hän kävi Jiangnanissa kahdeksan kertaa, kun taas Kangxi oli käynyt siellä vain kuudesti.
Perhe

Isä: Keisari Yongzheng
Äiti: Keisarinna Xiaoshengxian
Perhe > Puolisot

Keisarinnat:
Xiaoxianchun
Ulanara
Xiaoyichun
Keisarilliset jalosukuiset puolisot:
Huixian （慧贤皇贵妃）
Chunhui （纯惠皇贵妃）
Qinggong （庆恭皇贵妃）
Zhemin (哲憫皇貴妃), Fuca-klaanista (富察).
Shujia (淑嘉皇貴妃), Jingiya-klaanista (金佳).
Jalosukuiset puolisot::
Wan （婉贵妃）
Ying
Xin
Yu (愉貴妃), Keliyete-klaanista (珂里葉特)
Xun
Puolisot :
Jin (晉妃), Fuca-klaanista (富察)-klaanista.
Rong （香妃，容妃）
Shu
Dun
Keisarilliset jalkavaimot
Yi (儀嬪), Huang-klaanista (黃).
Xun (恂嬪), Huoshuote-klaanista (霍碩特).
Gong (恭嬪), Lin-klaanista (林).
Yi (怡嬪), Bo-klaanista (柏).
Shen (慎嬪), Bai'ergesi-klaanista (拜爾噶斯).
Cheng (誠嬪), Niohuru-klaanista.
Jalosukuiset rouvat:
Shun
Silin-Gioro (西林覺羅氏)
(柏氏)
Rui (瑞貴人), Suochuoluo (索綽絡)-klaanista.
Duo (多貴人), Borjigit-klaanista.
Wu (武貴人)
Jin (金貴人)
Xin (新貴人)
Fu (福貴人)
Ensimmäisen luokan naispalveijat:
Bai (白常在)
Kui (揆常在)
Ning (寧常在)
Ping (平常在)
Na (那常在)