stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ken Stringfellow

Ken Stringfellow Chicagossa kesäkuussa 2009.
Ken Stringfellow (s. 30. lokakuuta 1968, Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The Posies -yhtyeestä sekä R.E.M:n kiertuemuusikkona. Yhdessä toisen The Posies -muusikon Jon Auerin kanssa hän soitti myös Big Star -yhtyeessä. Multi-instrumentalisti Stringfellow soittaa muun muassa kitaraa, bassoa ja kosketinsoittimia.
Stringfellowin yhteistyö R.E.M:n kanssa juontaa juurensa 1990-luvun puolivälin Seattleen, jossa hän tapasi siellä asuneen R.E.M.-kitaristi Peter Buckin. Stringfellow ja Buck soittavat molemmat Scott McCaugheyn The Minus 5 -yhtyeessä. McCaughey kuului Stringfellowin ohella R.E.M:n kiertuekokoonpanoon.
Stringfellow on naimisissa ranskalaisen taiteilijan Dominique Sassin kanssa ja parilla on yhteinen tytär. Aiemmin hän oli naimisissa Fastbacks-yhtyeen basistin Kim Warnickin kanssa. He erosivat kolmivuotisen avioliiton jälkeen vuonna 1996.
Ken Stringfellow
Sooloalbumit

This Sounds Like Goodbye (1997)
Touched (2001)
Soft Commands (2004)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Ketola (Salo)

Ketola on kylä entisen Halikon kunnan alueella Salossa. Kylä sijaitsee Kokkilantien varrella Kuohanojan pohjoispuolella ja tällä hetkellämilloin? siellä on neljä asuintilaa.
Ketola on sauvolainen uudisasutuskylä ja se on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1405 osana Sauvoa. 1500-luvulla Ketola kuului Paimion hallintopiiriin, josta se on siirtynyt myöhemmin Halikolle. Isojaon aikaan vuonna 1786 Ketolassa oli kaksi päätilaa: Isotalo ja Vähätalo. Perimätiedon mukaan Isotalon viimeinen isäntä kuoli vuonna 1886, jolloin Vähätalon isäntä osti tilan huutokaupassa ja yhdisti tilat isoksi Ketolan tilaksi. Poikkeuksellisesti yksikään Ketolan torpista ei itsenäistynyt, ja vasta vuonna 1956 päätilasta lohkottiin muut asuintilat.
Pääasiassa Ketolan maasto on kumpuilevaa peltomaisemaa. Kyläalueen halkaisee syvässä uomassa oleva Kuohanoja, jossa on edelleen vanhan myllyn pato. Kylän itäosaa hallitsee metsän peittämä kallioinen Koppurinmäki.
Kiertotalouden kiinnostavimmat

Kiertotalouden kiinnostavimmat on Sitran kokoama luettelo uusista kiinnostavista kiertotalousyrityksistä.
Lista julkaistiin lokakuussa 2016, ja siinä oli silloin 19 yritystä. Silloin Sitran edustaja mietti, onko listalla sata esimerkkiä siihen mennessä, kun Suomi täyttää sata vuotta. Lista ei ole pelkkä lista itsensä vuoksi vaan Sitran mukaan tarkoitus on että se lisää ymmärrystä siitä, mitä kiertotalouden toimintamallit käytännössä tarkoittavat yrityksille ja niiden asiakkaille. Listalla oli joulukuun lopussa 2017 kuitenkin 97 yritystä ja joukko perinteisen käsityöammatin taitajia.
Aiheesta muualla

Sitra kasvatti listaa yrityksistä, jotka näkevät kiertotaloudessa bisneksen – nyt mukana myös nyhtökaurafirma. Yle 28.12.2017
Yritysesimerkit. Sitra.
Keraplast

| Keraplast |
| --- | --- |

Tunnuslause:  valoa ja ilmaa
Osake:  osakeyhtiö
Perustettu:  1971 Keravalle
Perustaja:  Tapio Nieminen ja Pertti Könönen
Toimitusjohtaja:  Seppo Nieminen
Kotipaikka:   Orimattila
Toiminta-alue:  Suomi, Eurooppa
Toimiala:  muoviteollisuus
Tuotteet:  päivänvaloratkaisut, savunhallinta
Liikevaihto:  26 milj. € (2018)
Henkilöstö:  166 (konserni 2018)
Tytäryhtiöt:   Ventisol Brandventilatorer AB   Keraplast OÜ   Keraplast SIA   UAB Keraplast   Kera Awak   Everlite   Optilite
Omistaja:  Niemisen perhe, avainhenkilöt
Kotisivu:  http://www.keragroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kera Group Oy on rakennusalan muovituotteita valmistava yritys Orimattilassa. Sen asiantuntemus keskittyy erilaisiin päivänvaloratkaisuihin sekä paloturvallisuutta edistäviin savunpoistojärjestelmiin. Päätuotteita ovat savunpoistoluukut, kattovalokuvut sekä erilaiset kodin ja asumisen ratkaisut, kuten valokatteet, terassit ja terassilasit.
Laajentuneen yhtiön nimi muutettiin vuonna 2012 Kera Group Oy:ksi. Alabrändit, jotka jakaantuvat omiksi liiketoimintayksiköiksi ovat:
KERAVENT (savunhallinta)
KERAPLAST (valoa läpäisevät rakennustuotteet)
Liiketoimintayksiköt toimivat Ruotsissa, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Tanskassa ja Norjassa. Yhtiön toimitilat sijaitsevat Orimattilassa kahdessa eri osoitteessa. Tuotantotilaa on yhteensä 10 500 m².
Historiaa

Tapio Nieminen ja Pertti Könönen päättivät vuonna 1971 perustaa osakeyhtiön toimialamäärittelynä ”kattovalokupujen ja muiden muovituotteiden valmistus”. Tasakattoisen arkkitehtuuritrendin ansiosta kattokuvut menivät hyvin kaupaksi. Yritys toimi aluksi keravalaisen omakotitalon kellarissa – siitä nimi Keraplast – mutta jo seuraavana vuonna hankittiin suuremmat tilat Orimattilasta.
Vuonna 2012 Keraplast Oy sai Suomen Yrittäjien valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.
Aiheesta muualla

Keraplastin 40-vuotishistoriikki (Docplayer)
Kjisik (yritys)

| Kjisik Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1903
Perustaja:  Josef Kjisik
Toimitusjohtaja:  Josef Kjisik 1903–1956 Fredrik Kjisik 1956–1978 Leo Kjisik 1978–2012
Kotipaikka:  Turku
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  tekstiilien tukkukauppa, aiemmin myös vähittäiskauppa
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kjisik on Turussa 1890-luvulta asti toiminut kangaskauppa. Se oli alun perin venäjänjuutalaisen Kjisikin suvun omistuksessa vuoteen 2012, jolloin uusiksi omistajiksi tulivat kiinalaiset Juan Zhu ja Sheng Chen. Heidän yhtiönsä nimi on Kii-Tex Oy, mutta liike toimii yhä Kjisik-nimellä ja myy sisustustekstiilikokonaisuuksia yksityisille ja yrityksille.
Historiaa

Vuonna 1879 Viipurissa syntynyt Josef Kjisik muutti yhdeksänvuotiaana pikkusiskonsa ja leskeksi jääneen äitinsä kanssa Turkuun ja alkoi 1890-luvulla myydä Aurajoen vanhassa kalarannassa Turun Verkatehtaalta ostamiaan kankaiden jäännöspaloja myyntikärrystään. Perhettä elättäessään hän ei ehtinyt käydä kouluja, vaan vuonna 1903 hän vuokrasi kangaskaupalleen tilat Kauppiaskatu 3:sta. Parin vuoden kuluttua hän muutti liikkeensä Venäjän kirkkokadulle, nykyiselle Yliopistonkadulle niin sanottuun Kaumin taloon, jossa kankaiden ja valmisvaatteiden myynnissä hänen apunaan toimi vaimo ja kolme myyjätärtä. 1910-luvulla Kjisik keskittyi kangaskauppaan uudessa Eerikinkadun myymälässä, jonka tilat hän myös omisti. Hän nimesi liikkeensä Turun Suurimmaksi Kangaskaupaksi. Vielä vuoteen 1918 asti Josef Kjisikin piti anoa puolen vuoden välein lupa uusien kankaiden myyntiin, sillä Venäjän vallan aikana juutalaiset saivat harjoittaa vain käytetyn tavaran kauppaa.
Sotavuosiksi kankaiden tuonti ja myynti pysähtyivät lähes kokonaan, mutta sotien jälkeen toiminta elpyi ja kankaiden välitys ulottui koko Suomeen. Turun Suurin Kangaskauppa muutti nimensä muotoon Oy Kjisik Ab. Ensimmäinen erä ruotsalaista Boråsin lakanakangasta sai aikaan korttelin mittaisen jonon.
Vuonna 1956 Josef Kjisk kuoli, ja yrityksen johtoon astui hänen poikansa Fredrik. 1960-luvulla puutalo Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmasta purettiin, mutta Kjisik sai tilat samalle paikalle rakennetusta kerrostalosta, jossa se yhä toimii. Valmisvaatteiden vallankumous toi haasteita vaatekankaiden kaupalle. Kjisik siirtyi kokonaisten pakkojen myynnistä metritavaran myyntiin. Vuonna 1978 johtoon astui Josefin pojanpoika Leo Kjisik. Siitä asti yritys on keskittynyt sisustustekstiileihin ja niistä tehtäviin kokonaisuuksiin, joita Kjisik myy muun muassa Suomessa rakennettaviin risteilyaluksiin.
Kasper Mårtenson

| Kasper Mårtenson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kasper Martenson
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  rock, blues-rock, folk-rock, metalli
Soittimet:  kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Amorphis, Mannhai, Ben Granfelt Band, Barren Earth, Turisas
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kasper Fredrik Mårtenson (s. 1974) on suomalainen kosketinsoittaja.
Mårtenson on soittanut lukuisissa yhtyeissä. Näistä tunnetuin on Amorphis, jossa hän soitti vuosina 1993–1994. Hän oli mukana vuoden 1994 Tales from the Thousand Lakes -albumilla, jolle hän sävelsi kaikki kosketinosuudet sekä kokonaisuudessaan kappaleet ”Thousand Lakes” ja ”Black Winter Day”. Jälkimmäinen on yksi yhtyeen tunnetuimmista, ja se julkaistiin myös samannimisellä EP:llä vuonna 1995. Myöhemmin Mårtenson on soittanut yhtyeissä Mannhai, Ben Granfelt Band, Sea Reach, Venho, Barren Earth ja Sininen Hevonen, sekä toiminut Turisas-yhtyeen kiertuemuusikkona. Hän on myös keikkaillut mm. Erja Lyytisen, Kaija Koon, sekä Five Fifteen- ja Jimsonweed-yhtyeiden kanssa[lähde? ], sekä soittanut Blaken, The Black Leaguen ja Sweatmasterin albumeilla. Mårtenson on myös säveltänyt teatterimusiikkia.
Mårtenson on muusikko Lasse Mårtensonin poika.
Kempen

| Kempen |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kempen
 Koordinaatit: 51°22′N, 06°25′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Düsseldorfin hallintopiiri
Piirikunta:  Viersen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Christoph Dellmans
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,8 km²
Korkeus:  30–68 m
Väkiluku (31.12.2022):  34 841
 – Väestötiheys:  506 as./km²
 
 www.kempen.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kempen on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltion Viersenin piirikunnassa. Kaupunki kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin. Asukkaita Kempenissä 34 841 vuoden 2022 lopussa, ja sen ja väestötiheys oli 506 as/km². Kaupungin pinta-ala on 68,8 km². Kempenin pormestari on Christoph Dellmans.
Kempenin naapurikunnat ja -kaupungit ovat Wachtendonk, Kerken ja Rheurdt pohjoisessa, Neukirchen-Vluyn koillisessa, Krefeld idässä, Tönisvorst etelässä ja Grefrath lännessä.
Kaupungissa on seitsemän peruskoulua (saks. Grundschulen), yksi Hauptschule, yksi Realschule, kaksi lukiota (saks. Gymnasien) ja yksi koulu oppimisvaikeuksista kärsiville (saks. Schule für Lernbehinderte).
Kempenin yhteistyökaupunkeja ovat Wambrechies Ranskassa (vuodesta 1972), Orsay Ranskassa (vuodesta 1973), East Cambridgeshire Englannissa (vuodesta 1978) ja Werdau Saksin osavaltiossa (vuodesta 1990).
Historia

Ensimmäinen dokumentoitu maininta Kempenistä on vuodelta 1186. Noin vuonna 1290 Kempen linnoitettiin. 3. marraskuuta 1294 Kempen tunnustettiin virallisissa dokumenteissa kaupungiksi. 1400-luvulla kaupungin asukasluku oli noin 4 200 ja kaupungin talous ja kulttuuri kukoistivat. Vuosina 1542–1543 kaupunki oli uskonpuhdistuksen keskus Niederrheinin alueella. Vuonna 1579 rutto tappoi lähes puolet kaupungin asukkaista.
Vuonna 1642 ranskalaiset, hesseniläiset, weimarilaiset sotajoukot valloittivat ja tuhosivat kaupungin Hessenin sodan aikana. Sota oli osa kolmikymmenvuotista sotaa. Vuosina 1794–1814 Kempen oli Ranskan vallan alla. Vuonna 1815, Wienin kongressiin jälkeen kaupungista tuli osa Preussia. Vuonna 1966 Kempenin vanhankaupungin restaurointi alkoi. Vuonna 1970 Hüls, St. Hubert, Tönisberg ja Schmalbroich liittyivät Kempeniin. 3. marraskuuta 1994 vietettiin Kempenin 700-vuotisjuhlia.
Kuuluisia asukkaita

Heinrich Dieckmann (1890–1963), maalari
Martin Donk (1505–1589), teologi
Dieter Dowe (s. 1943), historioitsija
Dennis Hormes (s. 1981), kitaristi ja laulaja
Tobias Koch (s. 1968), pianisti
Jupp Linssen (s. 1957), maalari
Anna Loerper (s. 1984), käsipalloilija
Quirin op dem Veld von Willich (k. 1537), Kölnin vihkipiispa
Thomas von Kempen (n. 1380–1471), kirjailija
Bernhard van Treeck (s. 1964), kirjailija
Isabel Varell (s. 1961), laulaja ja näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kempen Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (saksaksi)
Kempenin rautatieasema
Koivuhovin rautatieasema

Koivuhovin rautatieasema (lyh. Kvh, ruots. Björkgårds järnvägsstation) on lähijunien asema Kauniaisten ja Tuomarilan asemien välissä Kauniaisissa rantaradalla, välittömästi Espoon rajan tuntumassa noin 17 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta. Eteläinen Helsingin suunnan laituri on osittain Espoossa.
Koivuhovi avattiin liikenteelle alun perin 1. lokakuuta 1931. Alkuvuonna 1997 Koivuhovin asemaa siirrettiin puolisen kilometriä Tuomarilan aseman suuntaan Koivuhovintieltä Bredanportin kohdalle palvelemaan suunniteltua Ymmerstan asuinaluetta. Koivuhovintien kevyen liikenteen ylikäytävä suljettiin ja uuden asemapaikan kohdalle kaivettiin radan alikulku. Samalla asema siirtyi Espoosta Kauniaisten puolelle.
Asemalla pysähtyvät junat

E (Helsinki–Kauklahti)
U (Helsinki–Kirkkonummi)
L (Helsinki–Kirkkonummi-yöjuna)
Kirkkonummen suuntaan liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Karsten Warholm
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metrin aitajuoksu: 45,94 (Tokio 2021, WR)
400 metrin juoksu: 44,87 (Florø 2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karsten Warholm Wikimedia Commonsissa
Miesten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat
Miesten 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarit
Khaled Ayari

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. tammikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura:  Angers
Pelinumero: 13
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007–2008 2008–2013 2013– |  AS Ariana  Espérance  Angers |  52 (7) 46 (13) |
Maajoukkue
| 2007 2009 |  Tunisia U-17  Tunisia U-21 | 4 (1) ? (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. kesäkuuta 2009.
Khaled Ayari (arab. خالد العياري‎, s. 17. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa Angersia.
Ura

Ayari aloitti ammattilaisuransa AS Arianan riveissä kaudella 2007–2008, josta hän siirtyi Tunisian menestyneimpään seuraan Espéranceen tammikuussa 2008.
11. tammikuuta 2013 Ayari siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Angersiin. Ayari pelasi avauskaudella neljätoista sarjaottelua Ligue 2:ssa, joissa hän onnistui maalinteossa neljästi. Kaudella 2013–2014 Ayari sai enemmän vastuuta ja teki yhdeksän maalia pelaamissaan 32 sarjaottelussa.
Saavutukset

Arabian Mestarien liiga: 2009
Tunisian mestaruus: 2009, 2010, 2011
Tunisian cup: 2008
Katja Koren

| Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Slovenia> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | Pujottelu |  |
Katja Koren (s. 6. elokuuta 1975 Maribor, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti.
Koren saavutti pronssia  Lillehammerin olympialaisten pujottelussa 1994 Vreni Schneiderin ja Elfi Ederin jälkeen. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi kuudes alppiyhdistetyssä, seitsemäs supersuurpujottelussa ja kymmenes syöksylaskussa. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 Koren oli yhdeksäs yhdistetyssä.
Maailmancupissa Koren voitti supersuurpujottelun Flachaussa joulukuussa 1993. Hän oli lisäksi pujottelussa toinen Mammoth Mountainilla ja Vailissa maaliskuussa 1994 sekä Mariborissa helmikuussa 1995. St. Antonissa joulukuussa 1995 hän oli pujottelukisassa kolmas.
Katja Kipping

Katja Kipping
Katja Kipping (s. 18. tammikuuta 1978) on saksalainen vasemmistopoliitikko. Kipping toimi Vasemmisto-puolueen puheenjohtajana 2012–2021.
Kinpping on valmistunut maisteriksi TU Dresdenistä vuonna 2003 pääaineinaan slaavilaisten kielten ja Amerikan tutkimus sekä oikeustiede. Toisena opiskeluvuonnaan hän liittyi PDS-puolueeseen, joka oli Itä-Saksan hallitsevan sosialistipuolueen virallinen seuraaja. Hän on ollut parlamenttiedustaja vuodesta 2005. PDS yhdistyi kesäkuussa 2007 pääosin entisistä lännen SPD:sta eronneista vasemmistososiaalidemokraateista koostuneen WASG:n kanssa ja muodosti Vasemmisto-puolueen, ja Kipping valittiin vuonna 2012 toiseksi sen kahdesta puheenjohtajasta.
Kapiteeli (yritys)

Kapiteeli Oyj oli Suomen valtion kokonaan omistama kiinteistösijoitusyhtiö vuosina 1999–2006. Kapiteeli-konsernin muodostivat Kapiteeli Oyj emoyhtiönä, Ovenia Oy, sekä lukuisat erilliset kiinteistö- ja asuntoyhtiöt.
Yhtiön kiinteistöomistus

Kapiteeli Oyj:tä perustettaessa siihen siirrettiin kaikki Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin hallinnoima kiinteistöomaisuus. Arsenaliin kiinteistöt tulivat Suomen Säästöpankki – SSP Oy:n kautta, siihen pankkikriisin vuoksi sulautettujen ongelmapankkien luottojen vakuuksina.
Keväällä 2000 yhtiöön siirrettiin Puolustusvoimien asuntokiinteistöt, joista muodostettiin tytäryhtiö Kruunuasunnot Oy. Kaiken kaikkiaan Puolustusvoimilta siirrettiin yhtiöön 5 500 asuntoa.
Vuoden 2000 lopussa yhtiön omistuksessa oli yhteensä 3 951 kiinteistöä, kirjanpitoarvoltaan 7,7 miljardia euroa. Kokonaispinta-alaa kohteissa oli 3 miljoonaa neliömetriä. Henkilöstöä yhtiössä oli 174 henkeä.
Kruunuasunnot myytiin vuonna 2004 115 miljoonalla eurolla Solidium Oy:lle. Vuonna 2006 myytiin 15 hotellikiinteistöä 300 miljoonalla eurolla Norgani Hotels ASA:lle.
Vuoden 2006 syksyllä Kapiteelilla oli enää runsaat 900 kiinteistökohdetta, joiden arvo oli noin miljardi euroa ja kokonaispinta-ala 1,2 miljoonaa neliömetriä. Työntekijöitä yhtiössä oli noin 90 henkeä. Suurimmat vuokralaiset olivat Kesko, Oikeusministeriö, Stockmann, TeliaSonera ja Nokia.
Yhtiön organisaatio

Kapiteeli Oyj:n liiketoiminta ja kiinteistöomistus oli jaettu neljään itsenäiseen ja tulosvastuulliseen liiketoimintayksikköön: sijoitus-, kehitys- ja myyntikiinteistöt, sekä Kruunuasunnot Oy. Myöhemmin perustettiin kaikkien kiinteistöjen huoltoon ja isännöintiin keskittyvä Kiinteistöpalvelut-yksikkö.
Sijoituskiinteistöt-yksikön piirissä hoidettiin vuokrattavia liike-, toimisto-, teollisuus- ja varastokiinteistöjä. Yksikköön kuului muun muassa 29 hotellikiinteistöä. Yksikön kiinteistöt muodostivat lähes puolet Kapiteelin kiinteistöjen arvosta.
Kiinteistökehitys-yksikön kiinteistöjä pyrittiin peruskorjauksilla ja toimintoja kehittämällä saamaan myyntikelpoisiksi sijoituskohteiksi. Yksi tärkeimmistä kehityskohteista oli Helsingin Ruoholahden Porkkalantalon peruskorjaus ja HTC-Centerin rakentaminen.
Myyntikiinteistöt-yksikön kiinteistöillä ei nähty olevan kehitysmahdollisuuksia sijoituskohteina. Kiinteistöt pyrittiin myymään sellaisenaan. Yhtiön alkuvaiheessa myytävät kiinteistöt muodostivat kolmanneksen yhtiön omaisuudesta. Kiinteistöistä kaksi kolmannesta sijaitsi muualla kuin yliopistopaikkakunnilla.
Myöhemmin yhtiön toiminnan painopisteen muuttuessa organisaatio liiketoimintayksiköt muutettiin kolmijakoiseksi: toimitilat, hotellit ja myyntikiinteistöt. Kapiteelin 51 prosenttisesti omistama tytäryhtiö Ovenia Oy tuotti kiinteistöjen ylläpito-, hallinto- ja asiantuntijapalveluja. Yhtiö johti, organisoi ja kilpailutti palvelujen tuottajia asiakkaidensa puolesta.
Kapiteeli Oyj:n myynti

Joulukuussa 2006 Kapiteeli Oyj:n koko osakekannan osti toimitilakiinteistöihin erikoistunut kiinteistösijoitusyhtiö Sponda Oyj noin 943 milj. eurolla. Sponda oli alun perin perustettu pankkikriisin yhteydessä hallinnoimaan SKOP:n sijoituskiinteistöjä ja osakesalkkua. Kiinteistösektori eriytettiin omaksi yhtiökseen Sponda Kiinteistöt Oy huhtikuussa 2007. Kapiteeli on nykyisin Sponda Kiinteistöt Oy:n aputoiminimi.
Aiheesta muualla

Kapiteeli Oyj:n entinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Sponda Oyj:n verkkosivusto
Kirkkomme Lähetys

| Kirkkomme Lähetys |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lähetystyön keskus
Levikki:  6000
Perustettu:  1959
Päätoimittaja:  Risto Jukko
Sitoutuneisuus:  kristillinen
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kaksi numeroa vuodessa
Aiheesta muualla
Kirkkomme Lähetys – Vår kyrkas mission
Kirkkomme Lähetys on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkon lähetystyön keskuksen julkaisema aikakauslehti, joka käsittelee lähetystyötä. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1959 alkaen kahdesti vuodessa, ja sen päätoimittaja on Risto Jukko.
Aiheesta muualla

Kirkkomme Lähetys -lehden numerot 1/2001 alkaen (PDF) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirkkomäki

Kirkkomäki on Hämeenlinnan kaupungissa Mäyrän kylässä oleva korkea kallio, joka sijaitsee Vanhan Härkätien varrella viisi kilometriä keskustasta. Nimensä mäen sanotaan saaneen siitä, että paikalle aiottiin aikoinaan rakentaa Hattulan kirkko. Läheinen Hyrvälän kylä oli suurempi taajama kuin Parola, mutta kirkko rakennettiin ilmeisesti varuskunnan takia sinne.
Aiheesta muualla

Härkäraitti-kyläyhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirkkoniemen peililasitehdas

Kirkkoniemen peililasitehdas toimi Viipurin lähistöllä Johanneksen pitäjän Rokkalan kylässä 1892–1926. Tehdas valmisti hiottua ja hiomatonta peililasia sekä valettua laattalasia. Tehtaan yhteydessä toimi lisäksi peililasihiomo. Vuodesta 1907 tehtaalla alettiin valmistaa ikkunalasia.
Kirkkoniemen tehdas oli yksi Suomen suurimpia lasitehtaita ja sen tuotteiden päämarkkina-alue oli läheinen Pietarin kaupunki. Nämä markkinat menetettiin rajan sulkeuduttua ja tehdas joutuikin lopettamaan toimintansa 1926.
Aiheesta muualla

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide, s. 71–88.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Ken Shiro

| Ken Shiro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kenshiro Teraji
Syntynyt: 6. tammikuuta 1992 Jōyō
Kansalaisuus:  Japani
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  Alempi kärpässarja
Kätisyys:  Oikeakätinen eli nyrkkeilytermein orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  15
Voitot:  15
– tyrmäysvoitot:  8
Tappiot:  0
Ken Shiro (oik. Kenshiro Teraji; s. 6. tammikuuta 1992 Jōyō, Kioton prefektuuri) on japanilainen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä. Shiro on hallitseva WBC liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Amatööriura

Shiro otteli amatöörinyrkkeilyurallaan 74 ottelua joista voitti 58.
Ammattinyrkkeilyura

Shiro teki debyyttinsä ammattinyrkkeilykehissä vuonna 2014. Neljännessä ottelussaan Shiro kohtasi WBC Youth liiton mestaruusottelussa Rolly Sumalpongin, joka pudotti Shiron kanveesiin ensimmäistä kertaa hänen ammattinyrkkeilyurallaan. Shiro onnistui muuttamaan taktiikkaansa ottelun kuluessa ja voitti ottelun lopulta tuomariäänillä. Shiro kohosi WBC liiton tunnustamaksi maailmanmestariksi kymmenennessä ottelussaan voittamalla Ganigan Lopezin  .
Aiheesta muualla

Boxrec.com
Kiertotie

| Detour |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edgar G. Ulmer
Käsikirjoittaja:  Martin Goldsmith
Tuottaja:  Leon Fromkess
Säveltäjä:  Leo Erdody
Kuvaaja:  Benjamin H. Kline
Leikkaaja:  George McGuire
Lavastaja:  Glenn Thompson
Pääosat:   Tom Neal  Ann Savage 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Producers Releasing Corporation
Levittäjä:  Producers Releasing Corporation Netflix
Ensi-ilta:  1945
Kesto:  68 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ann Savage ja Tom Neal.
Kiertotie (Detour) on saksalaissyntyisen Edgar G. Ulmerin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1945. Se kertoo newyorkilaisesta pianistista joka matkustaa Hollywoodiin tyttöystävänsä luo. Se kuuluu film noirin klassikoihin. Elokuvan pääosissa esiintyvät Tom Neal ja Ann Savage.
Elokuva kuuluu lajityyppinsä klassikoihin ja se on Time-lehden sadan parhaan elokuvan listalla.
Elokuvan ohjaaja Ulmer on saanut oppinsa Saksassa Ufan studioilla. Yhdysvalloissa hän ohjasi etupäässä halpoja B-luokan tuotantoja. Hänen parasta aikaansa oli 1940-luvun Hollywood, jossa tämäkin elokuva syntyi.
Tom Nealin oma elämä toteutui film noirin hengessä, sillä hän pahoinpiteli erään näyttelijän poikaystävän ja joutui kymmeneksi vuodeksi vankilaan surmattuaan vaimonsa.
Elokuva on valittu Yhdysvaltojen kansalliseen elokuvarekisteriin National Film Registry. Rekisterin esittelyn mukaan pääosanäyttelijät olivat tehneet ennen tätä elokuvaa yhdessä kolme filmiä Columbialle, ja PRC-studio halusi hyödyntää heidän mainettaan.
Aiheesta muualla

Kiertotie Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiertotie Wikimedia Commonsissa
Elokuvan voi katsoa ja ladata ilmaiseksi Archive.orgista