stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolmen pennin ooppera

Kolmen pennin ooppera (saks. Die Dreigroschenoper) on Kurt Weillin säveltämä laulunäytelmä Bertolt Brechtin yhteistyössä Elisabeth Hauptmannin kanssa kirjoittamaan librettoon. Libreton pohjana on käytetty John Gayn kirjoittamaa balladioopperaa Kerjäläisooppera vuodelta 1728. Brecht käyttää Gayn tekstiä voimakkaan sosialistisen yhteiskuntakritiikin välineenä. Se sai ensi-iltansa 31. elokuuta 1928 Theater am Schiffbauerdammissa Berliinissä.
Kolmen pennin oopperasta tuli suuri menestys ja teosta on esitetty yli 10 000 kertaa ja se on käännetty 18 kielelle. Teoksen ensimmäinen elokuvaversio valmistui jo vuonna 1931. G.W. Pabstin ohjaama teos sai nimekseen Die 3-Groschenoper. Kaj Chydenius nimitti laulunäytelmänsä Lapualaisoopperan (1966) "oopperaksi" Weillin esimerkin mukaisesti.
Suomessa Kolmen pennin oopperaa on esitetty nimellä Kerjäläisooppera KOM-teatterissa 1978–1980 (ohjaus Laura Jäntti). Kolmen pennin oopperana sitä on esitetty useassa teatterissa: Lappeenrannan kaupunginteatterissa vuonna 2016 (ohjaus Timo Sokura), Tampereen teatterissa vuonna 2010 (ohjaus Mikko Viherjuuri) Helsingin kaupunginteatterissa vuonna 2007 (ohjaus Kari Heiskanen) ja Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1997–1998 (ohjaus Antti Einari Halonen) [lähde? ]. Turun kaupunginteatterissa näytelmän ensi-ilta oli vuonna 1970, sen ohjasi Ossi Räikkä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmen pennin ooppera Wikimedia Commonsissa
Kirsa Jensenin katoamistapaus

Kirsa Mary Jensen (s. 15. joulukuuta 1968) oli uusiseelantilainen tyttö, joka katosi Awatoton rannalla Napierin kaupungissa 1. syyskuuta 1983. Tapauksessa epäillään rikosta, ja sitä onkin pidetty mahdollisesti pitkäaikaisinta käsittelyä osakseen saaneena murhamysteerinä Uudessa-Seelannissa.
Tausta

Jensen asui Napierissa, jossa hänen isänsä Dan työskenteli anglikaanisen kirkon pappina. Jensen oli oppilaana Colenso High Schoolissa (nykyinen William Colenso College). Hän teki vapaaehtoistyötä paikallisella eläinklinikalla ja valmensi hevostaan näytöstä varten ennen katoamistaan. Jensenillä oli veli.
Katoaminen

1. syyskuuta 1983 Jensenin oli tarkoitus mennä ratsastamaan hevosella ystävänsä kanssa, mutta ystävä perui tapaamisen. Tyttö nähtiin rannalla ratsastamassa Commodore-nimisellä hevosellaan ja sitten ohjaamassa sitä lähellä Tutaekurijoen suuta sijainneelle tykkiasemalle. Jensen oli saapunut rannalle arviolta kello 15.30. Äidin huolestuttua poliisi sai ilmoituksen katoamisesta illalla. Hevonen löydettiin vaeltelemasta läheltä joen ylittänyttä siltaa. Tytöstä annettiin monia keskenään ristiriitaisia havaintoja. Yksi todistaja kertoi pysähtyneensä juttelemaan Jensenille, jolla oli verta kasvoissaan. Todistajan mukaan tyttö kertoi pudonneensa hevosen selästä ja jonkun mentyä kertomaan asiasta vanhemmille, joita hän oli odottelemassa paikalle. Todistaja poistui uskoen kaiken olevan kunnossa. Tytöstä tehtiin myös havainto noin 20–30-vuotiaan kuljettajan ajamasta kuorma-autosta, jonka ajaja väitetysti oli pitänyt tyttöä kiinni ajaessaan yhdellä kädellä.
Poliisi kertoi pian pitävänsä rikosta todennäköisenä. Poliisin oletuksen mukaan Jensen oli pudonnut hevosen selästä ja tuntematon henkilö oli auttamisen verukkeella siepannut tämän.
Katoaminen > Pääepäilty

Aiemmin raiskauksesta tuomittu John Russell ilmoittautui poliisille yhtenä ensimmäisistä todistajista. Hänen asemansa kuitenkin muuttui sittemmin keskeiseksi epäillyksi. Russell tunnusti vuonna 1985 tappaneensa Jensenin, mutta hän perui tunnustuksensa vedoten mielisairauteen. Näyttö ei riittänyt miehen syyttämiseen. Russell viettikin aikaa psykiatrisessa laitoshoidossa. Hän teki itsemurhan hirttäytymällä vuonna 1992 vain neljä viikkoa laitoshoidosta ulos kirjaamisen jälkeen.
Myöhempi käsittely

Jensenin äiti Robyn Jensen julkaisi katoamistapauksen tiimoilta kirjan Kirsa: A Mother's Story (1994). Äiti on pitänyt todennäköisenä tyttärensä joutumista siepatuksi lähellä Tutaekurijoen suun tykkiasemaa, josta myöhäisimpiin kuuluneita havaintoja oli ilmoitettu.
Gerardo Barbero

Gerardo Barbero
Gerardo Barbero (21. elokuuta 1961 – 4. maaliskuuta 2001) oli argentiinalainen shakin suurmestari. Hän oli argentiinanmestari vuonna 1984 ja pelasi kuusissa shakkiolympialaisissa vuosina 1978–1994. Hän asui vuodesta 1986 Budapestissa, Unkarissa, jossa hän menehtyi silmäsyöpään 39-vuotiaana.
Gerardo Gandini

Gerardo Gandini (16. lokakuuta 1936 Buenos Aires – 22. maaliskuuta 2013) oli argentiinalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Gandini aloitti sävellyksen opiskelun Alberto Ginasteran johdolla ja jatkoi sitä Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa Roomassa opettajanaan Goffredo Petrassi. Pianonsoiton opetusta hän sai Pía Sebastianilta, Roberto Caamañolta ja Yvonne Loriod'lta. Gandini työskenteli Ginasteran assistenttina 1950-luvun loppupuolella ja 1960-luvulla. Hän kuului pianistina viimeiseen Astor Piazzollan perustamaan ja johtamaan sekstettiin. Sen kanssa hän teki pitkän Euroopan- ja Amerikan-kiertueen. Gandinista tuli aktiivinen aikansa musiikin edistäjä Argentiinassa. Hän myös piti pianolla resitaaleja "postangoiksi" kutsutuista tangosovituksista, joita julkaistiin levytettyinä albumeilla Postangos (1995) ja Postangos en vivo en Rosario (2003).
Gandini saavutti kansainvälistä tunnustusta sävellystuotannollaan, joka koostuu yli 120 teoksesta orkesterille, pienemmille kokoonpanoille, näyttämölle, oopperaan ja soolosoittimille. Oopperoita hän laati kolme: La casa sin sosiego (libretto: Griselda Gambaro, kantaesitetty 1992), La ciudad ausente (libretto: Ricardo Piglia samannimisen romaaninsa pohjalta, 1995) ja Liederkreis (Una ópera sobre Schumann) (libretto: Alejandro Tantanian, 2000). Lukuisia Gandinin teoksia on levytetty paitsi säveltäjän itsensä toimesta, myös esimerkiksi Louisvillen orkesterin, Camerata Barilochen ja Mariano Frogionin tulkitsemina. Gandini sai vuonna 1998 Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan parhaasta alkuperäisestä musiikista. Palkinnon hänelle tuonut elokuva oli Fernando Solanasin ohjaama La nube. Gandini sai uransa aikana monia muitakin palkintoja ja stipendejä, kuten Molière-palkinnon vuonna 1977 näyttämömusiikista ja Argentiinan kansallisen musiikkipalkinnon vuonna 1996 oopperasta La ciudad ausente. Vuonna 1960 hän voitti Buenos Airesin kunnallisen sävellyspalkinnon. Vuonna 1966 hän sai stipendin Italian hallinnolta ja vuonna 1982 Guggenheim-stipendin.
Gandini teki opetustyötä muun muassa La Platan kansallisessa yliopistossa, Argentiinan katolisessa yliopistossa ja New Yorkin Juilliard Schoolissa. Kapellimestarina hän johti muun muassa Buenos Airesin filharmonista orkesteria ja kantaesitti lukuisia uusia teoksia argentiinalaisilta säveltäjiltä. Gandinilla oli lisäksi Buenos Airesin filharmonisen orkesterin säveltäjäresidenssi. Hän toimi myös Teatro Colónin musiikillisena johtajana ja oli Academia Nacional de Bellas Artesin (Kansallinen taiteiden akatemia) jäsen.
Kepolampi (Jyväskylä, Sikomäki)

| Kepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°22′50″N, 25°28′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.656.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  189,4 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,544 km  
Pinta-ala:  1,982 ha  
Tilavuus:  0.000047 km³ 
Keskisyvyys:  2,39 m  
Suurin syvyys:  3,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKepolampi 
Kepolampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä  Sikomäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 180 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 47 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 3,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Muikkujoen valuma-alueeseen (14.656) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 189,4 metriä mpy.
Gerard van Velde

Gerard van Velde
Gerard van Velde (s. 30. marraskuuta 1971 Wapenveld, Alankomaat) on alankomaalainen entinen pikaluistelija, joka oli erikoistunut sprinttimatkoille.
1992 Albertvillen olympialaisissa van Velde sijoittui 500 metrillä neljänneksi ja tuhannella metrillä viidenneksi. Kahta vuotta myöhemmin Lillehammerin olympialaisissa hän sijoittui tuhannella metrillä yhdeksänneksi. Hänelle tuottivat erityisiä ongelmia uudet klap-luistimet, joiden käyttöä hän ei millään tahtonut oppia. Hän ei mahtunut Alankomaiden joukkueeseen Naganon olympialaisiin ja tästä turhautuneena ehti jo lopettaa luistelu-uransa ja ryhtyi automyyjäksi. Vuoden hiljaiselon jälkeen maajoukkueluistelija Rintje Ritsma houkutteli van Velden takaisin luistelun pariin lähinnä hauskanpitomielessä, mutta van Velde saikin uuden kipinän lajiin. Aluksi tulokset olivat kehnoja, mutta ajan mittaan otteet paranivat ja nousu huippua kohti alkoi. Sprintterien MM-kisoissa 2001 van Velde sijoittui jo seitsemänneksi. Salt Lake Cityn olympialaisiin vuonna 2002 van Velde lähti suurin odotuksin, mutta jäi pettymyksekseen 500 metrillä neljänneksi. Kuitenkin tuhannella metrillä hän onnistui ja voitti olympiakultaa uudella maailmanennätysajalla 1.07,18.
Vuonna 2003 van Velde luisteli sprintterien MM-kisoissa hopealle. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän saavutti tuhannella metrillä hopeaa ja oli 500 metrillä neljäs. Seuraavana vuonna hän oli sprintterien MM-kisoissa neljäs. Hän ei enää mahtunut Alankomaiden joukkueeseen Torinon olympialaisiin 2006, vaikka oli vielä edellisvuonna voittanut maan mestaruuden 500 metrillä.
Alankomaiden mestaruuksia van Veldellä on kaikkiaan 18. Hän lopetti uransa tammikuussa vuonna 2008.
Koivulahti (kylä)

| Koivulahti Kvevlax (ruots> ) |
| --- | --- |
 Koivulahti
 Koordinaatit: 63°09′39″N, 21°50′31″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjanmaa
Kunta:  Mustasaari
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Postinumero:  66530
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koivulahti (ruots. Kvevlax), myös Koivulahden kirkonkylä (ruots. Kvevlax kyrkby), on kylä sekä taajama Mustasaaressa Pohjanmaan maakunnassa. Kylä oli ennen 1. tammikuuta 1973 tapahtunutta kuntaliitosta Koivulahden kunnan keskus. Koivulahti liittyi Mustasaareen yhdessä Björköbyn, Raippaluodon ja Sulvan kuntien kanssa.
Koivulahden kylä sijaitsee valtatie 8:n varrella. Kylästä valtatietä pitkin lounaaseen pääsee Vaasan keskustaan, jonne on vähän alle 14 kilometriä matkaa. Lähistön kyliä ovat Västerhankmo pohjoisessa, Koskö luoteessa ja Kuni idässä.
Kylä muodostaa oman taajamansa. Vuoden 2019 taajamarajauksessa Koivulahden taajamassa asui 1 763 ihmistä. Se on Mustasaaren taajamista asukasmäärältään toiseksi suurin heti Vaasan keskustaajaman jälkeen. Vuoden 1970 taajamarajauksessa Koivulahden kirkonkylässä oli 308 asukasta.
Palvelut

Koivulahdessa on kaksi päivittäistavarakauppaa, K-Market ja Sale. Kylän lapset saavat ruotsinkielistä perusopetusta Koivulahden koulukeskuksessa (Kvevlax lärcenter), jonka yhteydessä toimii myös esikoulu. Koulukeskuksen läheisyydessä on kirjasto. Kylässä on Koivulahden Säästöpankin toimipiste.
Vuonna 2011 kylään perustettu Aroma Bageri & Konditori voitti Suomen paras leipomo -televisiosarjan ensimmäisen tuotantokauden. Sittemmin Aroma on avannut kaksi toimipistettä Vaasaan, yhden keskustaan ja toisen Kivihakaan.
Kuvia Koivulahdesta

Koivulahden kirkko.
Gerardo Bönnhoff

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gerardo Bönnhoff |  Gerardo Bönnhoff |  Gerardo Bönnhoff |  |
Maa:   Argentiina
Miesten yleisurheilu
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Buenos Aires 1951 | 4 × 100 metriä |  |
Gerardo Bönnhoff (24. kesäkuuta 1926 Berliini, Saksa – 26. joulukuuta 2013 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän oli mukana Argentiinan pronssia saavuttaneessa joukkueessa Pan-Amerikan kisoissa 4 × 100 metrin viestissä vuonna 1951. Joukkueen muut jäsenet olivat Fernando Lapuente, Mariano Acosta ja Adelio Márquez. 200 metrin juoksussa samoissa kisoissa Bönnhoff sijoittui neljänneksi.
Olympiakisoihin Bönnhoff osallistui ensimmäisen kerran Lontoossa 1948, jolloin karsiutui sekä 100 että 200 metrillä toisissa alkuerissä. Argentiinan viestijoukkueen taival katkesi jo 1. kierroksella.
Helsingin olympialaisissa Bönnhoff osallistui 200 metrin juoksuun, jossa selvisi loppukilpailuun sijoittuen lopulta kuudenneksi ajalla 21,3. Pikaviestijoukkue, johon Bönnhoffin ohella kuuluivat Enrique Beckles, Mariano Acosta ja Romeo Galán karsiutui välierissä.
100 metriä Bönnhoff juoksi parhaimmillaan aikaan 10,3 (1945) ja 200 metriä 21,3 (1947).
Koivulammi (Ruovesi)

| Koivulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°05′19″N, 24°12′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Oulonojaan 
Järvinumero:  35.411.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157 m  
Rantaviiva:  0,908 km  
Pinta-ala:  5,182 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoivulammi 
Koivulammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Tuuhoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 157 metriä mpy.
Kirroosi

Normaalimaksa vasemmalla ja kirroosi oikealla.
Hepatosellulaarinen karsinooma kirroottisessa maksassa.
Kirroosi tai maksakirroosi on parantumaton maksavaurio, pitkälle edennyt maksan fibroosi, joka johtuu yleensä liiallisesta alkoholin käytöstä tai hepatiitista. Vaikka kirroosi on parantumaton, sen etenemistä voidaan alkuvaiheessa hidastaa tai se voidaan pysäyttää kokonaan. Joskus kirroosi vaatii maksansiirtoa. Sairaus on alkuvaiheessa oireeton (poikkeuksena humaltuneen kellertävät silmät) ja aiheuttaa myöhemmin kroonista väsymystä ja loppuvaiheessaan ihon keltaisuutta. Maksansiirto on vanhemmille kirroosipotilaille (yli 65-vuotiaat) riskialtis, ja siksi sitä ei yleensä tehdä julkisen sairaanhoidon piirissä. Yksityissairaaloissa se on kallis ja pitkää jonotusaikaa edellyttävä toimenpide.
Esiintyvyys

Kirroosi on kulttuurisyistä ensisijaisesti miesten tauti. Naiset näyttävät kuitenkin olevan kirroosille miehiä alttiimpia. Ikä ja ylipaino ovat tautia pahentavia riskitekijöitä.
Maksakirroosia esiintyy kaikista Euroopan maista eniten Suomessa. Kirroosi ja kirroosikuolemat ovat myös lisääntyneet eniten Suomessa. Kirroosiin kuolee Suomessa vuosittain yli 500 ihmistä.
Syntytavat

Kirroosissa maksasoluja tuhoutuu ja tilalle kasvaa sidekudosta. Lopulta maksa kovettuu ja kutistuu. Maksa-arvot voivat olla kirroosissa normaalitkin, mutta ovat usein koholla.
Maksasairauksia aiheuttaa Suomessa merkittävimmin alkoholi; jopa noin 90 prosenttia kirrooseista on alkoholiperäisiä eli ilmenee osana alkoholimaksasairautta. Myös rasvainen ruokavalio ja ylipaino voivat johtaa kirroosiin; on todettu, että myös alkoholinkäytöstä riippumaton rasvamaksa voi johtaa jopa kirroosiasteelle. Se onkin tärkein kryptogeenisen (tuntemattoman alkuperän) kirroosin aiheuttaja. Alkoholinkäytöstä riippumaton rasvamaksa itsessään johtaa melko harvoin kirroosiin, mutta siihen joskus kuuluvassa tulehdusreaktiossa (engl. non-alcoholic steatohepatitis, NASH) riski on jo huomattavan kasvanut. Afrikassa ja Aasiassa hepatiitti B:n aiheuttama kirroosi on tavanomainen. Myös hepatiitti C aiheuttaa kirroosia. Sen sijaan hepatiitti A ei sitä aiheuta.
Vaikka alkoholi on kirroosin keskeinen aiheuttaja, välttyy kyseiseltä sairaudelta enemmistö alkoholisteista ja alkoholin suurkuluttajista. Vain 10–20 prosenttia suurkuluttajista saa kirroosin yleensä vuosikymmenen tai pitempään juotuaan. Kahvinjuonti näyttää alentavan sairastumisriskiä. Laajan tutkimuksen mukaan kuppi kahvia päivässä alentaa sairastumisvaaraa 20 prosenttia ja neljä kupillista 80 prosenttia. Teenjuonnilla ei tutkimuksessa havaittu vastaavaa vaikutusta. Kahvinjuontikin vaikuttaa tutkimuksen mukaan alentavasti vain alkoholin aiheuttaman kirroosin riskiin.
Kirroosia aiheuttavat myös primaarinen biliaarinen kirroosi ja primaarinen sklerosoiva kolangiitti. Primaarisessa biliaarisessa kirroosissa maksan sappiteissä on pitkäaikainen tulehdus, joka vähitellen vuosien kuluessa vaurioittaa sappitiehyitä. Tila etenee hitaasti, ja sen loppuvaihe on maksakirroosi. Sairaus on harvinainen. Primaarinen sklerosoiva kolangiitti on krooninen tulehduksellinen sappitiesairaus. Se aiheuttaa maksan sisäisten ja ulkoisten sappiteiden ahtaumia. Pitkälle edenneessä sairaudessa sappinesteen virtaus estyy, ja maksaan kehittyy kirroosi.
Kun kirroosi on edennyt pitkälle, yleisenä komplikaationa esiintyy nesteen kertymisen vatsaonteloon. Tätä nimitetään askitesiksi. Maksan kirroottisuus aiheuttaa myös turvotuksia ja vuototaipumusta. Maksan erittäin huono toiminta voi olla vahingollista myös aivoille; potilaalle saattaa kehittyä hepaattinen enkefalopatia, maksaperäinen aivosairaus, joka pahimmillaan merkitsee maksakoomaa ja johtaa kuolemaan. Usein kirroosi vaikuttaa myös munuaisten toimintaan; potilaalle voi kehittyä hepatorenaalinen oireyhtymä.
Hepatopulmonaarinen oireyhtymä on harvinainen, vuonna 1977 kyseisen nimen saanut komplikaatio.
Maksan kirroottisuus lisää maksasyövän riskiä. Arviolta viisi prosenttia kirroosipotilaista saa sen.
Vuonna 2009 Biological & Pharmaceutical Bulletin -lehdessä julkaistu tutkimus osoitti, että berberiini estää maksafibroosin syntymistä rotissa sekä in vitro -kokeissa. Tutkimus ei kuitenkaan ota kantaa siihen, vaikuttaako berberiini ihmiselimistössä samoin, eikä sen hyödyllisyydestä maksafibroosin ehkäisyyn ihmisillä ole todisteita.
Kirroosi eläimillä

Kirroosia esiintyy eri syistä myös eläimillä, kuten koirilla.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto.fi – Maksakirroosi
Ketoharjasvehnä

| Ketoharjasvehnä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Harjasvehnät Agropyron
Laji::  cristatum
Kaksiosainen nimi
 Agropyron cristatum  (L.) Gaertn. 
Katso myös
   Ketoharjasvehnä Wikispeciesissä   Ketoharjasvehnä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketoharjasvehnä eli harjasvehnä (Agropyron cristatum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva monivuotinen laji, jota viljellään koristekasvina.
Suomessa on tavattu harvoin uustulokkaana ketoharjasvehnän alalajia kampaharjasvehnää (subsp. pectinatum), joka on kotoisin Etelä-Euroopan ja Aasian seudulta.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ketoharjasvehnä (Agropyron cristatum)
ITIS: Agropyron cristatum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Agropyron cristatum (englanniksi)
Flora of China: Agropyron cristatum (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Agropyron cristatum (crested wheatgrass) (englanniksi)
Go Seigen

| Go Seigen> 呉清源 |
| --- | --- |
 Go Seigen vuonna 1952.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1914 
Kansalaisuus:  Kiinan tasavalta, Japani
Gopelaaja
Dan/kyu -arvo:  3. dan, 4. dan, 5. dan, 6. dan, 7. dan, 8. dan ja 9. dan
Järjestö:  Nihon Ki-in
Opettaja:  Kensaku Segoe
Oppilaat:  Rin Kaiho ja Rui Naiwei
Aiheesta muualla
goratings.org
Go Seigen opettaa Rin Kaihoa.
Wu Qingyuan (kiin. 呉清源; 12. kesäkuuta 1914 Fujian, Kiina – 30. marraskuuta 2014 Odawara, Japani) oli alkujaan kiinalainen gon pelaaja, joka tunnetaan paremmin japanilaisella nimellään Go Seigen (jap. ご せいげん). Monet pitävät häntä merkittävimpänä 1900-luvun gon pelaajista.
Go Seigen syntyi Fuzhoussa Fujianin maakunnassa Kiinassa. Hänen go-taitonsa huomattiin jo nuorena ja häntä pyydettiin muuttamaan Japaniin ja hänestä tuli myöhemmin Japanin kansalainen. Go Seigen ja Kitani Minoru olivat suurimmat uuden pelityylin shin fusekin kannattajia. Gota on verrattu Dōsakuun (1677–1702) ja Shūsakuun (1829–1862).
Kleinlützel

| Kleinlützel |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kleinlützelin sijainti Thiersteinin piirikunnassa.
 Koordinaatit: 47°25′40″N, 7°25′0″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Solothurn
Piirikunta:  Thierstein
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Präsident:  Erich Lutz-Saner
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,34 km²
Korkeus:  425 m
Väkiluku (31.12.2007):  1 257
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  4245
 
 www.kleinluetzel.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kleinlützel (ransk. Petit-Lucelle) on kunta Sveitsissä, Solothurnin kantonin Thiersteinin piirikunnassa (saks. Bezirk). Kunnan pinta-ala on 16,34 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 1 257, joista ulkomaalaisia on 92 (31.12.2007).
Kleinlützel on Solothurnin kantonin eksklaavi, sillä se sijaitsee kokonaan erossa varsinaisesta kantonista ja on Basel-Landschaftin kantonin ja Ranskalle kuuluvan Haut-Rhinin departementin ympäröimä. Kleinlützelin naapurikunnat ovat Burg im Leimental koillisessa, Röschenz idässä, Liesberg etelässä, Roggenburg lännessä sekä Kiffis (Ranskassa) ja Wolschwiller (Ranskassa) luoteessa ja pohjoisessa.
Kunnassa toimii sekä roomalais-katolinen että evankelis-luterilainen seurakunta. Kleinlützelissa on yksi päiväkoti ja yksi peruskoulu (saks. Primarschule).
Väkiluvun kehitys

| Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- |
1798: 852
1850: 1 042
1900: 868
1950: 1 219
2000: 1 243
2007: 1 257
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnan kotisivut (saksaksi)
Historischen Lexikon der Schweiz – Kleinlützel (saksaksi)
Kokonainen maa ja taivas

Kaj Chydeniuksen juhlakonsertin esiintyjät
Kokonainen maa ja taivas on säveltäjä Kaj Chydeniuksen 40-vuotistaiteilijajuhlakonsertista taltioidun televisio-ohjelman toinen osa. Se esitettiin Yle TV2:n Estradilla-sarjassa 15. syyskuuta 2007. Juhlakonsertti pidettiin Helsingin Kulttuuritalolla 22. ja 23. marraskuuta 2004. Konsertissa esitettiin kaikkiaan 40 Chydeniuksen sävellystä, yksi laulu kultakin hänen säveltäjäuransa vuodelta.  Säestyksestä vastasivat Eero Ojasen kvartetti ja pianisti Ilmo Peitso. Konsertin virallisena tuottajana oli lahtelainen Teatteri Juko. TV-ohjelman ensimmäinen osa on nimeltään Kaj Chydenius ja 40 laulujen vuotta. Se nähtiin TV2:ssa jo tapaninpäivänä 2004 ja uusittiin pääsiäislauantaina 26.3.2005.
Tv-ohjelman tuotti Sunny Notes Oy, ja sen ohjasi Erkki Pohjanheimo. Hän myös haastatteli ohjelmassa Chydeniusta. Kokonainen maa ja taivas toteutettiin Tuotantotalo Wernen ulkotuotantoautolla ja Transmix Oy:n ääniautolla. Ohjelman kesto on 78’08”.
Esiintyjät

Kaj Chydenius, juonnot ja piano
Monna Kamu, laulu
Ritva Sorvali, laulu
Taru Nyman, laulu
Helena Ryti, laulu
Jaana Mäntynen, laulu
Pirkko Saisio, laulu
Aino Ojanen, laulu
Pekka Aarnio, laulu
Kai Hyttinen, laulu
Ahti Paunu, laulu
Reijo Frank, laulu
Eero Ojasen yhtye
Ilmo Peitso, piano