stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapuan hiippakunnan piispa

| Lapuan hiippakunnan piispa |
| --- | --- |
 Lapuan hiippakunnan piispan vaakuna.
 Nykyinen Matti Salomäki 1. helmikuuta 2022 lähtien
Nimittäjä:  Lapuan hiippakunta
Perustettu:  1956
Ensimmäinen:  Eero Lehtinen
Kotisivut:  https://www.lapuanpiispa.fi
Lapuan hiippakunnan piispa johtaa Lapuan hiippakuntaa. Lapuan hiippakunnan piispa toimii hiippakuntansa hengellisenä johtajana ja ylimpänä virkamiehenä. Piispan hengellisiin tehtäviin kuuluu valvoa, että saarnoissa noudatetaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tunnustusta ja että sakramentit sekä jumalanpalvelukset toimitetaan kirkon määräysten ja tradition mukaisesti. Virkansa puolesta piispa toimii Lapuan hiippakunnan tuomiokapitulin puheenjohtajana sekä piispainkokouksen että kirkolliskokouksen jäsenenä. Piispa vihkii myös Lapuan hiippakunnan papit, lehtorit, kirkot ja kappelit. Piispa asettaa myös vakinaiset papit virkoihinsa ja suorittaa seurakunnissa piispantarkastuksia.
Lapuan hiippakunnan piispana on toiminut 1. helmikuuta 2022 lähtien Matti Salomäki.
Piispat

| piispa | piispa | virka-aika | lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Eero Lehtinen | 1956–1974 |  |
|  | Yrjö Sariola | 1974–1995 |  |
|  | Jorma Laulaja | 1995–2004 |  |
|  | Simo Peura | 2004–2022 |  |
|  | Matti Salomäki | 2022– |  |
Kuusikko ja kuoleman varjot

| Kuusikko ja kuoleman varjot |
| --- | --- |
Tyyli:  lasten jännityssarja
Kestoaika:  29 min
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Julkaistu:  1997
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuottaja(t):  Airi Vilhunen
Ohjaaja(t):  Jarmo Heikkinen
Käsikirjoittaja(t):  Kirsti Manninen Jaakko Manninen
Säveltäjä(t):  Edu Kettunen
Lavastaja(t):  Kaarina Meller
Tuotantoyhtiö(t):  Yle TV1, lasten ja nuorten toimitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Kuusikko ja kuoleman varjot on Yleisradion tuottama lasten televisiosarja vuodelta 1997. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kirsti ja Jaakko Manninen ja sen on ohjannut Jarmo Heikkinen. Kuusiosaisen jännitystarinan lapsirooleissa on myöhemmin näyttelijöinä ja muusikoina tunnetuksi tulleita nimiä.
Juoni

Helsinki-Vantaan lentokentän lähestöllä asuvat viisi hyvin erilaista lasta ja Renny-koira joutuvat videontekokurssilla samaan työryhmään. He tallentavat kamerallaan vahingossa oudon tapahtuman, ja poliisikin kiinnostuu heidän videostaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Reino Nordin  | … |  Jani Sundman   |
|  Petteri Erofejeff  | … |  Mikko Lehtinen   |
|  Elena Leeve  | … |  Anna Brown   |
|  Heidi Heiskanen  | … |  Kata Mäntylä   |
|  Ilkka Ihamäki  | … |  Kimmo Mäntylä   |
|  Antero Nieminen  | … |  Teemu Harjanne   |
|  Tarja Keinänen  | … |  Jaana Mäntylä   |
|  Ossi Ahlapuro  | … |  Mauri Sundman   |
|  Eeva Litmanen  | … |  Anita Lehikoinen-Brown   |
|  Jonathan Hutchings  | … |  Scott Brown   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Erja Lehtinen   |
|  Jarmo Heikkinen  | … |  Jorma Lehtinen   |
|  Teemu Aromaa  | … |  Samuli Mäkiaho   |
|  Kari Sorvali  | … |  Asko Huusko   |
|  Henri Hagman  | … |  Tomi   |
|  Heikki Määttänen  | … |  kaatopaikan vartija   |
|  Tuula Nyman  | … |  sosiaalitäti   |
|  Voitto Nurmi  | … |  Bee   |
|  Tuure Tuukanen  | … |  Cee   |
Königgrätzin taistelu

Königgrätzin taistelu (tunnettu myös nimellä Sadowan taistelu) käytiin 3. heinäkuuta 1866 Preussin ja Itävallan johtaman koalition välillä. Tähän Preussin–Itävallan sodan ratkaisutaisteluun osallistuivat Preussin 1., 2. ja 3. armeija eli yhteensä noin 225 000 miestä. Preussin joukkoja johti kenraali Helmuth von Moltke. Itävaltalaisia johti kenraali Ludwig von Benedek, jolla oli komennossaan 223 000 miestä.
Taistelun alkujärjestelyt

Moltke käytti rautateitä joukkojensa siirtoihin ja saapui siksi Königgräziin (nykyiseen Tšekin Sadowaan Hradec Královén (saks. Königgrätz) lähistölle) ennen Benedekiä, joka joutui siten jättämään vasemman sivustansa lähes suojattomaksi. Lisäksi Benedek oli sijoittanut reservinsä liian lähelle pääjoukkoja, mikä tarkoitti, että preussilaiset voisivat saartaa hänen joukkonsa. Benedek järjesti joukkonsa vanhentuneeseen 1700-luvun tyyliin ja kärsi tappioita jo ryhmitysvaiheessa. Lisäksi Itävallan koalition joukkojen moraali oli huono ja heistä hieman yli 100 000 oli slaaveja, joita taistelun lopputulos ei juuri kiinnostanut.[lähde? ]
2. heinäkuuta Moltken tiedustelijat paikallistivat itävaltalaiset.
Taistelun kulku

Lennätinyhteyksien katkettua Preussin 2. armeija ei lähtenyt hyökkäykseen, kuten Moltke oli suunnitellut ja 2. sekä 3. armeija joutuivat Itävallan tykistön tuleen, jolloin preussilaisten hyökkäykset tyrehtyivät, heidän vallattuaan vain pienen metsikön. Tällöin itävaltalaiset ryhtyivät vastahyökkäykseen, joka osoittautui virheeksi, sillä preussilaisilla oli takaaladattavat kiväärit, joilla pystyi ampumaan nopeasti makuultakin. Keskipäivään mennessä ei ollut tapahtunut mitään ratkaisevaa, vaikka itävaltalaiset olivat kärsineet raskaita tappioita, pystyivät he silti pitämään puolensa. Noin kello 14 Preussin 2. armeija saapui rintamalle iskien itävaltalaisten oikeaan sivustaan, joka oli kulunut taistelussa. Samalla Preussin 1. armeija iski itävaltalaisten keskustaan estäen oikean sivustan avustamisen. Pian Itävallan oikea sivustan puolustus murtui ja Itävallan häviö oli sinetöity.
Benedek onnistui huonon sään, viimeisen vastaiskun ja tykistön tulen turvin vetäytymään pelastaen näin mahdollisimman suuren osan armeijastaan. Silti taistelussa oli kuollut tai haavoittunut 20 000 itävaltalaista ja vain 9 000 preussilaista, lisäksi 20 000 itävaltalaista jäi vangiksi.
Voiton selitys ja seuraukset

Preussin käyttämä uusi aseteknologia, uuden tekniikan (rautateiden ja lennättimen) hyödyntäminen sekä hyvin koulutettu yleisesikunta takasivat Preussille voiton.
23. elokuuta solmittiin rauhansopimus Preussin ja Itävallan välillä. Preussi ei vaatinut Itävallalta lainkaan alueita. Sodan jälkeen Preussin ja Itävallan välit pysyivät varsin hyvinä ja 1879 ne olivat jo niin hyvät, että Saksan ja Itävallan keisarikunnat solmivat kaksiliiton.
Sadowan taistelu.  Meyers Konversationslexikons (1885-90), 4. painos.
Lamosalali

| Lamosalali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Alaheimo::  Vaccinioideae
Tribus::  Gaultherieae
Suku::  Salalit Gaultheria
Laji::  procumbens
Kaksiosainen nimi
 Gaultheria procumbens  L. 
Katso myös
   Lamosalali Wikispeciesissä   Lamosalali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lamosalali (Gaultheria procumbens) on kanervakasveihin kuuluva ainavihanta kasvi, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltojen itäosassa etelässä Alabamasta pohjoisessa Maineen sekä Kanadassa itäosassa ja Manitobassa. Lamosalali on 10–15 senttimetriä korkeaksi kasvava rönsyilevä, maata peittävä varpu, jolla on soikeat, ehyet, tummanvihreät ja kiiltävät lehdet.
Lamosalali tuottaa lääkekäyttöön metyylisalisylaattia. Sitä viljellään myös ruukkukasvina joulukukaksi.
Lamosalali
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Lamosalali – Gaultheria procumbens
Käärmeet ja tikapuut

Pelin varhainen muoto, patentoitu 1893.
Käärmeet ja tikapuut on antiikin Intiasta peräisin oleva lautapeli, eräänlainen kilpajuoksupelin variaatio. Pelilauta koostuu useimmiten 10×10 ruudusta. Ruudut on numeroitu niin, että numerointi etenee vaakasuunnassa edestakaisin, hypäten aina rivin päädyssä ylemmälle riville. Pelilaudalla on myös erikokoisia käärmeitä ja tikapuita. Tikapuiden ylä- ja alapäät ovat pelilaudan eri riveillä. Jos pelaaja joutuu ruutuun, jossa on tikapuiden alapää, saa hän kavuta tikkaita pitkin niiden yläpäässä olevaan ruutuun. Jos pelaaja sitä vastoin joutuu ruutuun, jossa on käärmeen pää, putoaa hän sitä pitkin sen hännän kohdalla olevaan ruutuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käärmeet ja tikapuut Wikimedia Commonsissa
Lauri Pirhonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. heinäkuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Noormarkku, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 cm
Junioriseurat
1995: ToVe
1996–2001: Jazz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2004 | Jazz | 25 | (0) |
| 2002 | → MuSa (laina) | 14 | (0) |
| 2005–2011 | PoPa | 155 | (0) |
| 2009 | → PP-70 (laina) | 1 | (0) |
| 2010 | → MuSa (laina) | 2 | (0) |
| 2012 | KooTeePee | 26 | (0) |
| 2013–2016 | Jazz | 88 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 311 | (0) |
Maajoukkue
| 2000 | Suomi U16 | 7 | (0) |
| 2001 | Suomi U17 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lauri Pirhonen (s. 3. heinäkuuta 1984 Noormarkku) on suomalainen uransa lopettanut jalkapallomaalivahti.
Pirhonen teki Veikkausliigadebyyttinsä 21. toukokuuta 2003 FC Jokereita vastaan. Hän pelasi yhteensä 25 liigaottelua kausina 2003 ja 2004. Pirhonen on edustanut myös muun muassa Porin Palloilijoita sekä FC KooTeePeetä. Hän kuului myös Suomen joukkueeseen vuoden 2001 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Kuopion satama

Kuopion satama, taustalla näkyy Puijon torni.
Risteilyalus m/s Koski Kuopion matkustajasatamassa.
Nykyisin ravintolalaivana toimiva m/s Ukko, kuvassa vielä risteilyaluksena Kuopion matkustajasatamassa.
Kuopion satama (LOCODE: FI KUO) viittaa yleensä Kuopion Vahtivuoren kaupunginosassa toimivan Kuopion matkustajasataman ja satama-alueen seudun palvelujen yhteisnimitykseen. Rahtilaivaliikenne Kuopioon tapahtuu Haapaniemen kaupunginosassa sijaitsevan Kuopion rahtisataman eli Kumpusaaren syväsataman kautta; rahtisatama sijaitsee matkustajasatamasta noin kaksi kilometriä lounaaseen. Laajassa merkityksessään Kuopion satama viittaa sekä matkustaja- että rahtisatamiin oheistoimintoineen.
Kuopion matkustajasatama on henkilöliikenteessä Vuoksen vesistön ja Järvi-Suomen vilkkain satama. Siellä toimii monta risteily-yritystä ja ravintolaa. Lisäksi satamatorilla on myyntikojuja. Kuopion viinijuhlat järjestetään tällä torilla.
Matkustjasataman seutu on eräs kesäisen Kuopion matkailutoiminnan keskuksia Kuopion torin ohella. Satama täyttyy usein Kallavettä ihailevista kävelijöistä, torikauppiaista, terassilla ruokailijoista sekä risteilylle menijöistä.
Risteily-yritykset

Ahtijahti Oy
Koski-Laiva Oy
Roll Risteilyt Oy
Saimaan Laivamatkat Oy
Ravintolat

Ravintola Wanha Satama
Albatrossi
Sataman Helmi
Cafe Satama
Aiheesta muualla

Kotimaan vesiliikennetilasto 2018 (vuosijulkaisu, pdf - mm. rahtiliikenteen tonnimäärä satamittain) (traficom.fi)
Käyttäjäkokemus

Wikipedialla on oma Käyttäjäkokemuksen parantamiseen tähtäävä ohjelmansa.
Käyttäjäkokemus on käsite, joka tarkoittaa käyttäjän kokonaisvaltaista elämystä joka syntyy tuotteen, järjestelmän tai palvelun käyttämisestä. Sitä käytetään mm. ihmisen ja tietokoneen välisessä vuorovaikutuksessa (HCI) ja se kattaa tuotteen käyttöliittymän ja käytettävyyden ohella kirjon muita elämyksiä ja tunteita, joita saattaa esiintyä pitkänkin ajan kuluessa. Käyttäjäkokemusta ja käyttöliittymää ei tule sekoittaa keskenään.
Määritelmä

Kansainvälinen, vuorovaikutteisten järjestelmien käyttäjäkeskeisen suunnittelun standardi ISO 9241-210 määrittelee käyttäjäkokemuksen koostuvan käyttäjän tunteista, uskomuksista, mieltymyksistä, fyysisistä, psyykkisistä ja fyysisista vasteista, käyttäytymisestä, ja aikaansaannoksista, jotka syntyvät ennen käyttöä, käytön aikana ja käytön jälkeen.
Käyttäjäkokemuksesta voidaan erottaa käytännöllisiä ja nautinnollisia tekijöitä . Käytännöllisiä tekijöitä ovat esimerkiksi käytettävyys, tehokkuus, hyödyllisyys ja virheettömyys ja nautinnollisia esimerkiksi käyttöliittymän hieno ulkonäkö, tuotteen houkuttelevuus ja hauskuus.
Esimerkki

Esimerkki termin soveltamisesta on huvipuiston suunnittelu, jossa suunnittelijan tavoitteena on ehyt, rikas ja temaattisesti yhtenäinen käyttäjäkokemus, joka ulottuu itse huvipuistoalueen ja sen laitteiden suunnittelusta esimerkiksi huvipuiston mainoksiin, siellä työskentelevien henkilöiden roolitukseen ja toimintaan sekä aina huvipuistokäynnin jälkeiseen kotimatkaan asti.
Lainakengissä

| Lainakengissä> In Her Shoes |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Curtis Hanson
Käsikirjoittaja:  Susannah Grant
Tuottaja:   Curtis Hanson  Ridley Scott  Tony Scott 
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  Terry Stacey
Leikkaaja:  Graig Kitson
Pääosat:   Cameron Diaz  Toni Collette  Shirley MacLaine 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Scott Free Productions  Deuce Three Productions  Fox 2000 Pictures  In Her Shoes c/o The Lot 
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  133 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lainakengissä (In Her Shoes) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Curtis Hansonin ohjaama elokuva. Sen pääosia esittävät Cameron Diaz, Toni Collette ja Shirley MacLaine. Draamakomedia kertoo kahden sisaren ja heidän isoäitinsä välisestä suhteesta.
Lainahöyhenissä

Lainahöyhenissä tarkoittaa seuraavia:
Lainahöyhenissä, Jalmari Saulin näytelmä vuodelta 1934
Lainahöyhenissä (La Cage aux folles), Jerry Hermanin ja Harvey Fiersteinin musikaali
Lainahöyhenissä (Say One For Me), Frank Tashlinin elokuva vuodelta 1959
Lainahöyhenissä (The Birdcage), Mike Nicholsin elokuva vuodelta 1996.
Kumi- ja Nahkatyöväen Liitto

Kumi- ja Nahkatyöväen Liitto (KNL) (1970-luvun alkuun asti Suomen Nahka-, Jalkine- ja Kumityöväen Liitto) oli vuosina 1937–1993 toiminut suomalainen SAK:hon kuulunut ammattiliitto. KNL:n toiminta päättyi, kun järjestö yhdistyi Kemian Työntekijäin Liiton (1970–1993) kanssa muodostaen uuden Kemianliiton.
Järjestön edeltäjä oli Suomen Nahka- ja Kumiteollisuustyöväen Liitto, joka lakkautettiin kommunistilaeilla vuonna 1930. Uusi liitto perustettiin 19. syyskuuta 1937 Suomen Työläisliiton osastojen pohjalta. Liiton järjestämisalaksi määriteltiin nahka-, jalkine-, käsine-, salkku-, matkatarvike- ja kumiteollisuus. Liitto päätti hakea Kansainvälisen jalkine- ja nahkateollisuustyöläisten liiton ja Pohjoismaisen nahkateollisuustyöväen unionin jäsenyyksiä. Kokoukseen osallistuivat kutsuvieraina Skandinavian liittojen edustajat. Pohjoismaisen unionin vuosikokous pidettiin Helsingissä muun muassa 1942. Liiton ensimmäinen edustajakokous pidettiin syyskuussa 1943.
Sotien jälkeen liitossa käytiin suuntataistelua, jonka hävisivät järjestöä aiemmin hallinneet sosiaalidemokraatit ja valtaan nousivat kommunistit. 1970-luvulla KNL oli ainoa SKP:n "taistolaisen" opposition hallitsema ammattiliitto. Opposition riveissä vaikuttanut Väinö Huhtamäki toimi KNL:n puheenjohtajana 20 vuotta. Vuoden 1982 liittokokousvaaleissa sosiaalidemokraatit saivat 51,7 prosenttia äänistä kansandemokraattien jäädessä 48,3 prosenttiin.
Sotien päättymisen jälkeen liitto kasvoi nopeasti. Loppuvuonna 1944 liittoon kuului noin 1 600 työläistä, mutta heinäkuussa 1945 jäseniä oli jo 6 841 ja loppuvuonna lähes 10 000. Vuonna 1967 liitossa oli 6 300 jäsentä ja kolme vuotta myöhemmin 8 900. Vuonna 1983 jäsenmäärä oli 15 900.
Liiton äänenkannattaja oli 1956–1993 ilmestynyt Kumi- ja Nahkatyöläinen, jota edelsi Pinkoja (1950–1956). KNL kuului Kansan Sivistystyön Liittoon vuosina 1966–1984.
1940-luvulla liitto solmi työehtosopimuksia Suomen Nahkateollisuusliiton, Kenkätehtaiden Keskusliiton ja Suomen Työnantajain Yleisen Ryhmän kanssa.
Puheenjohtajat

Johan Halme (Jussi Halme) 1937–194x
Olavi Kivipensas 1945–1948
Jalmari Kanerva 1948–19xx
Artturi Pihkala
Väinö Huhtamäki 1956–
Sihteerit

Armas Moisander 1937–1949
Varapuheenjohtajat

Eeva Kinnunen 194x–19xx
Liittovaltuuston puheenjohtajat

Jalmari Kanerva 194x–1948
Eino Laine 1948–19xx
Lainahöyhenissä (musikaali)

Lainahöyhenissä (La Cage aux folles) on yhdysvaltalainen farssimusikaali vuodelta 1983, jonka käsikirjoituksen on tehnyt Harvey Fierstein sekä musiikin ja sanoitukset Jerry Herman. Se perustuu ranskalaisen Jean Poiret’n farssiin tai bulevardikomediaan La Cage aux folles, jota on suomeksi esitetty nimillä Herrat diivat ja Hupsujen häkki.
Tarinassa ikääntyvä homopari pyörittää yökerhoa Ranskan Rivieran Saint-Tropez’ssa. Georges on yökerhon johtaja ja hänen elämänkumppaninsa Albin paikan suosituin drag-artisti. Georgesin poika Jean-Michel on tulossa käymään tyttöystävänsä ja tämän äärikonservatiivisten poliitikkovanhempien kanssa, ja kulissit on saatava kuntoon, ettei heidän suhteensa ja työnsä todellinen laatu paljastuisi.
Musikaalin alkuperäinen Broadway-tuotanto sai yhdeksän Tony-ehdokkuutta, joista voitti kuusi. Myös monet muut musikaalin tuotannot eri puolilla maailmaa on palkittu.
Suomessa musikaalia on esitetty Åbo Svenska Teaterissa syyskaudella 1991 Torsten Sjöholmin ohjauksena, Mikko Koivusalon suomennoksena Heinolan kesäteatterissa vuonna 2007 (ohj. Tiina Brännare), Svenska Teaternissa vuonna 2008 (ohj. Georg Malvius), Helsingin Kaupunginteatterissa kaudella 2011–2012 (ohj. Neil Hardwick) ja Jyväskylän kaupunginteatterissa kaudella 2014–2015 (ohj. Timo Rissanen).
Lamothe

Lamothe voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilö

Laurent Lamothe (s. 1972), haitilainen poliitikko ja entinen pääministeri
Ludovic Lamothe (1882-1953), haitilainen pianisti ja säveltäjä
Marc Lamothe (s. 1974), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Maantiede

Lamothe, kunta Ranskassa Haute-Loiren alueella
Lamothe, kunta Ranskassa Uuden-Akvitanian alueella
Bromont-Lamothe, kunta Ranskassa Auvergnen alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lamothe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lehtimetalli

Lehtimetalli on valssattua ja erittäin ohueksi taottua metallia tai metalliseosta.
Lehtialumiinia käytetään lehtihopean asemesta. Se on erittäin puhdasta metallia.
Lehtihopea voidaan takoa jopa 0,0002 millimetriä ohueksi levyksi, jonka läpi valo tulee vihertävänä tai keltaisenharmahtavana. Sitä käytetään välikultana, valekultauksena peilien ja kehysten kultalistoissa, jolloin kullanväri saadaan lakkavernissan avulla. Lehtihopea mustuu helposti ilmassa, jonka vuoksi sen asemesta käytetään lehtialumiinia.
Lehtikultaa on olemassa eri värivivahteita: punaista, keltaista, vihreää ja valkoista, joista punainen on vaskipitoista ja keltainen, vihreä ja valkea laji saadaan hopean avulla. Kulta voidaan takoa 0,0001 millimetrin paksuiseksi, ja sen läpi valo tulee vihreänä. Paksuin lehtikulta on nimeltään tehdaskulta. Välikulta on lehtikultaa, jonka toinen puoli on hopeaa. Valelehtikulta (tombak-lehti) on tehty vaskisinkkiseoksista. Lehtikultaa käytetään muun muassa metallin, puun ja kirjojen kultaamiseen.
Tinapaperia eli lehtitinaa eli stanniolia on valmistettu useaa eri paksuutta. Tinapaperi valmistetaan erittäin puhtaana; lyijypitoinen tinapaperi ei käy elintarvikkeiden kääreeksi. Elintarvikkeissa käytetään siksi nykyisin alumiinifoliota.
On myöskin olemassa lehtiantimonia, lehtiplatinaa ja lehtivaskea.
Le Castellet

Le Castellet tarkoittaa seuraavia:
Maantieteessä

Le Castellet, kunta Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Ranskassa
Le Castellet, kunta Varin departementissa Ranskassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Le Castellet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leevan Sands

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Leevan Sands |  Leevan Sands |  Leevan Sands |  |
Maa:   Bahama
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | kolmiloikka |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | kolmiloikka |  |
Leevan Sands (s. 16. elokuuta 1981 Nassau, Bahama) on bahamalainen kolmiloikkaaja.
Sands osallistui 1998 Annecyn nuorten MM-kisoihin, mutta karsiutui tuloksellaan 15,70. Kaksi vuotta myöhemmin Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa hän karsiutui pituushypyssä tuloksella 719, mutta loikki kolmiloikassa viidenneksi tuloksella 16,22. 2002 Kansainyhteisön kisoissa Sands sijoittui kolmanneksi loikittuaan 17,26. Vuonna 2003 hän voitti NCAA-mestaruuden ja MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa tuloksella 17,26. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemäs.
Sands karsiutui Ateenan olympialaisissa 2004 ja sijoittui samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa neljäs tuloksella 17,39 ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa viides. Maaliskuussa 2006 kävi ilmi, että Sands oli antanut doping-näytteen, joka sisälsi levmetamfetamiinia. Hän sai tapauksesta kuuden kuukauden kilpailukiellon, joka päättyi 9. syyskuuta 2006.
Vuonna 2007 Sands karsiutui Osakan MM-kilpailuissa ja oli viides IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Seuraavana talvena hän karsiutui loppukilpailusta Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa.
Sands hyppäsi Pekingissä 2008 omansa ja maansa ennätyksen kolmiloikan olympiafinaalissa. Tuloksella 17,59 Sands ylsi pronssille tasaisessa kilpailussa. Myöhemmin samana syksynä hän oli kuudes IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi loikittuaan 17,32. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli toinen. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli seitsemäs Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 17,21.
Ennätykset

Pituushyppy: 813 (2005)
Kolmiloikka: 17,59 (2008)
Lauri Vahtera

| Lauri Vahtera |
| --- | --- |
 Taidemaalari ja -kauppias Lauri Vahtera
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1902 Turku
Kuollut: 9. elokuuta 1957 (54 vuotta) Turku
Vanhemmat:   Isä : Henrik Viktor  (1870–1954) Äiti: Alma Maria (1874–1934)
Puoliso:  Astra Adele s. Johansson (1905–1971)
Lapset:  Sinikka  (1935–)
Lauri Vahteran taide-ja taidetarvikekauppa Turussa 1950-luvulla
Lauri Vahtera (30. lokakuuta 1902 Turku – 9. elokuuta 1957 Turku) oli turkulainen taidemaalari ja taidekauppias.
Vahteran lapsuudenkoti oli Turussa Itäisellä Pitkäkadulla. Kansakoulun jälkeen hän meni rakennuksille ja hänestä tuli ammattimuurari.
Ensimmäisen taideliikkeensä Vahtera Oy:n hän perusti vuonna 1937 osoitteessa Humalistonkatu 12 puutaloon, joka purettiin 1950-luvun alussa. Paikalle rakennettuun uuteen taloon Vahtera avasi uudistetun liikkeen jossa toimi kehystämö ja taidetarvikekauppa.
Vahtera kuvasi suomalaista maisemaa.
Hänen aiheitaan olivat näkymät Kotkan seudulla, Turun saaristossa ja Kaarinan Torppalassa. Vahtera liittyi Turun taideyhdistykseen 1944 ja Turun taiteilijaseuraan 1947.  Hän lahjoitti myös töitään Turun taiteilijayhdistyksen arpajaisiin ja osallistui yhdistyksen näyttelyihin vuosina 1949, 1950 ja 1953. Lauri Vahteran 80-vuotismuistonäyttely pidettiin taidesalonki Art Idéssä 1982. Hänen  maalaustensa määrä ei ole tiedossa, niitä uskotaan olevan satoja.
Lauri Vahteran maalaus ”Kultaranta” on Presidentinlinnassa kansliapäällikön työhuoneessa.
Paavo Sainio ja Markku Kosonen ovat tehneet Lauri Vahterasta muotokuvia.
Torppalan uimakoppi 1947
Torppalan laituri ja Pitkäsalmi 1951
Syysmaisema, Papinsaari taustalla 1951
Langinkoski 1952
Talo Marnella Ranskassa 1953
Rantalaituri 1957
Le Busseau

| Le Busseau |
| --- | --- |
 Grotte de Lourdes
 Le Busseaun kartta
 Le Busseau
 Koordinaatit: 46°34′49″N, 00°35′39″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Parthenay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,6 km²
Väkiluku (2016):  733
 – Väestötiheys:  26,5 as./km²
Postinumero:  79240
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Busseau on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin pohjois- ja Parthenayn lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 27,6 neliökilometriä ja siellä on arviolta 733 asukasta (vuonna 2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Busseau Wikimedia Commonsissa