stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Good Night

| The Good Night |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jake Paltrow
Käsikirjoittaja:  Jake Paltrow
Tuottaja:   Donna Gigliotti  Bill Johnson 
Säveltäjä:  Alec Puro
Kuvaaja:  Giles Nuttgens
Leikkaaja:  Rick Lawley
Tuotantosuunnittelija:  Eve Stewart
Pääosat:   Martin Freeman  Gwyneth Paltrow  Penélope Cruz  Danny DeVito 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta  Saksa 
Tuotantoyhtiö:   Good Night Productions  Inferno Distribution  Destination Films  Grosvenor Park Media  MHF Zweite Academy Film  Tempesta Films 
Levittäjä:  Yari Film Group Netflix
Ensi-ilta:   2007-01-2525. tammikuuta 2007 (Yhdysvallat)  
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (esiintyy myös italiaa)
Budjetti:  15 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Good Night (engl. The Good Night) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Jake Paltrow’n ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalais-brittiläis-saksalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Martin Freeman, ohjaajan sisar Gwyneth Paltrow, Penélope Cruz ja Danny DeVito. Elokuvan tuottajina olivat Donna Gigliotti ja Bill Johnson. The Good Night sai ensi-iltansa vuoden 2007 Sundancen elokuvajuhlilla.
Juoni

Gary Shallerilla (Martin Freeman) on menestyksekäs popmuusikon ura kaukana takanapäin. Hän tekee työkseen mainosmusiikkia, mutta työ tuntuu tarkoituksettomalta ja on päivä päivältä yhä tylsempää. Hän on parisuhteessa Doran (Gwyneth Paltrow) kanssa, mutta heidän parisuhteensa on mennyt pahasti alamäkeen. Hänen entinen bändikaverinsa, nykyinen pomonsa ja paras ystävänsä Paul (Simon Pegg) sen sijaan tuntuu menestyvän kaikessa mihin ryhtyy. Gary on masentunut, epätoivoinen ja kärsii univaikeuksista, kunnes hän tapaa eräänä yönä unessaan unelmiensa naisen, Annan (Penélope Cruz). Annan seurassa Gary löytää kaiken minkä on elämästään kadottanut: rakkauden, intohimon ja oman miehisyytensä. Kun hän alkaa paeta ankeasta arjestaan ja etsiä lohtua unimaailmastaan, hänen todellinen elämänsä alkaa ajautua yhä totaalisempaan kaaokseen. Pian uni ja valve alkavat hiljalleen sekoittua yliväsyneen miehen mielessä, eikä hän enää hahmota hämärtynyttä rajaa unen ja todellisuuden välillä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martin Freeman  | … |  Gary Shaller   |
|  Gwyneth Paltrow  | … |  Dora Shaller   |
|  Penélope Cruz  | … |  Anna / Melody   |
|  Danny DeVito  | … |  Mel   |
|  Simon Pegg  | … |  Paul   |
|  Michael Gambon  | … |  Alan Weigert   |
|  Amber Sealey  | … |  Terry   |
|  Keith Allen  | … |  Norman   |
|  Steffan Boje  | … |  Karlheinz   |
|  Sonia Doubell  | … |  Shawna   |
|  Stephen Graham  | … |  Victor   |
|  Meredith MacNeill  | … |  Tica   |
|  Juliana Kiehl  | … |  Naresta   |
|  Amanda Abbington  | … |  Vivian Jesson   |
Tuotanto

The Good Night kuvattiin 15 miljoonan dollarin budjetilla Lontoossa ja Kentin Horsmondenissa Englannissa sekä New Yorkissa vuoden 2005 lopulla. Lontoossa elokuvan kuvauspaikkana oli Ealing Studios ja Horsmondenissa Capel Manor House -talo.
Julkaisu ja vastaanotto > Julkaisu

The Good Night sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla Yhdysvalloissa 25. tammikuuta 2007. Elokuvan Yhdysvaltain teatteriensi-ilta oli New Yorkissa 5. lokakuuta 2007 ja Los Angelesissa 2. marraskuuta 2007. Britannian teatteriensi-ilta oli 18. tammikuuta 2008. The Good Nightin teatterilevittäjänä Yhdysvalloissa oli Yari Film Group Releasing ja Britanniassa Momentum Pictures. Saksassa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, vaan se julkaistiin suoraan DVD:lle 20. toukokuuta 2009. The Good Night tuotti Yhdysvalloissa 12 377 dollarin lipputulot avausviikonloppunaan, jolloin sitä esitettiin kahdessa elokuvateatterissa. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä 22 441 dollaria ja ulkomailla 485 643 dollaria. Maailmanlaajuisesti The Good Night tuotti yhteensä 508 084 dollarin lipputulot.
Sony Pictures julkaisi The Good Nightin Yhdysvalloissa DVD:lle 1. huhtikuuta 2008 ja Momentum Pictures Britanniassa 26. toukokuuta 2008. Sandrew Metronome Distribution Finland Oy julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 13. helmikuuta 2008.
Julkaisu ja vastaanotto > Vastaanotto

The Good Night on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 31% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 42 arviointiin. 5 266 käyttäjästä 33% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 12 arvostelun perusteella elokuva on saanut 49 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 10 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,1/10. Internet Movie Databasen 7 601 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,9/10. Jake Paltrow oli ehdokkaana Karlovy Varyn elokuvajuhlilla Tšekissä parhaan elokuvan Kristallipallon saajaksi vuonna 2007.
Aiheesta muualla

The Good Nightin viralliset sivut (englanniksi)
The Good Night Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Good Night Elonet.
The Good Night AllMoviessa. (englanniksi)
The Good Night Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
The Good Night Metacriticissä (englanniksi)
The Good Night Box Office Mojossa (englanniksi)
The Good Night The Numbersin sivuilla (englanniksi)
The Good Night Yhdysvaltain elokuvainstituutin sivuilla (englanniksi)
FS Saphir (S602)

| Saphir |
| --- | --- |
 Saphir

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS
Kölinlasku:  1. syyskuuta 1979
Laskettu vesille:  1. syyskuuta 1981
Palveluskäyttöön:  6. heinäkuuta 1984
Poistui palveluskäytöstä:  palveluksessa 2013
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 400 t (pinnalla) 2 600 t (sukelluksissa)
Pituus:  73,6 m
Leveys:  7,6 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  1 x K48-painevesireaktori (48 MW)
Nopeus:  25+ solmua
Miehistöä:  10 upseeria ja 60 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm torpedoputkea
Saphir (runkonumero 602) on Ranskan laivaston Rubis-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin DCNS:ltä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1979. Se laskettiin vesille 1. syyskuuta 1981 ja valmistui 6. heinäkuuta 1984.
Palvelus

Alus oli palveluksessa 2013.
Fanny Friman

Fanny Friman, myöhemmin Sariola (29. marraskuuta 1860 Haapavesi – 31. maaliskuuta 1886 Oulu) oli suomalainen runoilija.
Sariola suomensi kaksi kertomuskokoelmaa Auringonsäteen kertomuksia 1 ja 2. Lisäksi hän on kirjoittanut ja suomentanut sanomalehdissä julkaistuja runoja. Hänen suomentamansa J. L. Runebergin runo "Ensi lemmelle" ilmestyi Oulun Viikko-Sanomissa 12.10.1878.
Fanny Friman avioitui Henrik Emil Sarlinin (Sariola) kanssa 22. tammikuuta 1885, ja heille syntyi poika Heikki Viktor 2. maaliskuuta 1886. Fanny Sariola kuoli saman kuun lopussa, poika vajaa kuukausi myöhemmin.
Suomennoksia

Auringonsäteen kertomuksia. N:o 1, Tulo uuteen kotiin, suom. Fanny Sariola, [Oulu] : Edlund, 1880. 65 s. (Kaunokirjallisuutta, ulosannettuna G. W. Edlundin kustannuksella; 2)
Harriet Beecher-Stowe : Lukinverkkoja eli pieniä tomupiiloja jotka kotionneamme haittavat. G. W. Edlund, Oulu 1880  (nimimerkillä -y -n, alkuteos The Chimney Corner)
Auringonsäteen kertomuksia. N:o 2, Koti kalliolla, suom. Fanny Sariola. [Oulu] : Edlund, 1881. 95 s.
Alexander Friedrich Franz Hoffmann : Kolme veljestä ja heidän kummalliset kohtalonsa : kertomus nuorisolle ; suomentanut Fanny S. Hagelberg, Tampere 1881
Florence Knapp

Florence Knapp (10. lokakuuta 1873 – 11. tammikuuta 1988) oli elämänsä viimeisten viikkojen ajan maailman vanhin elävä ihminen.
Knapp syntyi Pennsylvaniassa. Hänen suvussaan esiintyi pitkäikäisyyttä: yksikin sisko saavutti äärimmäisen harvinaisen 108 vuoden iän.
Knappista tuli virallisesti maailman vanhin 27. joulukuuta 1987, jolloin Anna Eliza Williams kuoli 114-vuotiaana. Knapp eli hänkin 114-vuotiaaksi.
Knappin seuraaja maailman vanhimpana oli joko kiistelty Carrie C. White tai kaikkien aikojen vanhimpana ihmisenä kuuluisuuteen noussut, 122-vuotiaaksi elänyt Jeanne Calment.
Euagrios Pontoslainen

| Euagrios Pontoslainen |
| --- | --- |
 Euagrios Pontoslainen kuvattuna 1400-luvun armenialaisessa käsikirjoituksessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 345 Ibora, Pontos
Kuollut: 399 Sketis, Egypti
Vasemmalta Euagrios Pontoslainen, Johannes Siinailainen ja tuntematon pyhä.Monofysiittinen ikoni 1700-luvulta.
Euagrios Pontoslainen (joskus myös Evagrios, Evagrius, Euagrius, m.kreik. Εὐάγριος ὁ Ποντικός, Euagrios ho Pontikos) syntyi Pontoksen maakunnassa Kappadokiassa vuonna 345. Siellä Kappadokian Kesarean arkkipiispa Basileios Suuri vihki hänet lukijaksi. Konstantinopolissa piispa Gregorios Teologi (Nazianzilainen) vihki hänet diakoniksi vuonna 379. Konstantinopolista Euagrios muutti Jerusalemiin, missä hän liittyi munkkiyhteisöön, minkä jälkeen hän muutti Egyptin aavikolle vuonna 383. Siellä Euagrios kirjoitti päätuotantonsa, joka käsitteli enimmäkseen sielun täydellistymistä kohti Jumalaa askeesin ja rukouksen avulla. Euagrios eli aavikolla vuoteen 399 asti, jolloin hän kuoli.
Eräät Euagrioksen opit aiheuttivat varhaiskirkon piirissä hämmennystä. Teoksessaan Kefalaia Gnostica (Gnostilaiset satajakeet) Euagrios kuvaa käsityksiään muun muassa sielun pre-eksistenssistä sekä kaiken ennalleen palauttamisesta (apokatastasis). Vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa hänet julistettiin harhaoppiseksi yhdessä Origeneen ja Didymos Sokean kanssa. Tämä koski ainoastaan kirkon yleistä ns. katolista haaraa, sillä orientaalisissa kirkoissa Euagriosta pidetään pyhimyksenä. Ortodoksinen kirkko ja katolinen kirkko pitävät häntä yhä harhaoppisena eivätkä lue häntä pyhien joukkoon. Hänen teoksiaan on suomennettu Filokaliassa.
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

munkki Euagrios: ”Munkkielämän pääpiirteet”, Filokalia, I osa. Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen, s. 61–69.  (Toinen painos 1988)  Suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1988.  ISBN 951-99931-7-7.
munkki Euagrios: ”Himojen ja ajatusten erittelemisestä”, Filokalia, I osa. Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen, s. 70–88.  (Toinen painos 1988)  Suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1988.  ISBN 951-99931-7-7.
munkki Euagrios: ”Poimintoja hengellistä raittuitta käsittelevistä kirjoituksista”, Filokalia, I osa. Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen, s. 89–90.  (Toinen painos 1988)  Suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1988.  ISBN 951-99931-7-7.
munkki Euagrios: ”Rukouksesta”, Filokalia, I osa. Kokoelma pyhien kilvoittelijaisien kirjoituksia. Koonneet pyhät Makarios Notaras ja Nikodeemos Athosvuorelainen, s. 91–111.  (Toinen painos 1988)  Suomentanut sisar Kristoduli (Lampi). Pieksämäki:  Valamon ystävät r.y., 1988.  ISBN 951-99931-7-7.
Kirjallisuutta > Sanontojen kokoelma

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
”Abba Evagrios”, Gerontikon eli Pyhien vanhusten sanomaa, s. 61–62.  (Ensimmäinen painos)  Suomentanut Johannes Seppälä. Pieksämäki:  Ortodoksinen kirjallisuusyhdistys Ortokirja ry, 1984.  ISBN 951-95895-0-3.
Florence Kling Harding

| Florence Kling Harding |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1860 Marion, Ohio
Kuollut: 21. marraskuuta 1924 Marion, Ohio
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Puoliso:  Henry DeWolfe Warren G. Harding
Lapset:  Marshall DeWolfe
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Florence Mabel Kling "Flossie" Harding (ent. DeWolfe; 15. elokuuta 1860 Marion, Ohio – 21. marraskuuta 1924 Marion, Ohio), oli Yhdysvaltain presidentti Warren G. Hardingin vaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen.
Hän oli tehokas, voimakastahtoinen ja suosittu, ja vaikutti siksi suuresti miehensä uraan sekä politiikassa että liike-elämässä.
Esti Heiniö

Esteri (Esti) Heiniö, o. s. Estola (27. syyskuuta 1897 Tampere – 19. maaliskuuta 1978 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Esti Heiniön vanhemmat olivat kauppias Kustaa Estola ja Maria Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja oli naimisissa vuodesta 1918 diplomi-insinööri ja kansanedustaja Sulo Heiniön kanssa.
Teoksia

Punainen auto, romaani. WSOY 1930
Punaisen auton uusi ohjaaja, romaani. WSOY 1931
Ojan takana, romaani. WSOY 1936
Miehen pitää luopuman, romaani. WSOY 1937
Viileä suvi, romaani. WSOY 1938
Kauppias Tampereelta, näytelmä. 1944
Onnellinen nikkari, näytelmä. 1945
Kultasormus, romaani. WSOY 1946
Tumma mies, romaani. WSOY 1947
Iloinen maaltapako, näytelmä. 1950
Neito ja punapaula, romaani. WSOY 1953
Sataa ja paistaa huhtikuinen sarjakuva. WSOY 1956
Häämarssi. WSOY 1959
Sininen lankakerä. 1966
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1953, 1959
Etera

Eteran logo.
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Etera oli työeläkevakuutusyhtiö, joka vakuutti kaikkien yksityisalojen työntekijöitä ja yrittäjiä. Lakisääteisten TyEL- ja YEL-vakuutusten lisäksi Etera tarjosi asiakkailleen tukea työkyvyn edistämiseen. Työhyvinvointipalveluiden ja ammatillisen kuntoutuksen avulla ennaltaehkäistään työkyvyttömyyttä. Etera maksoi eläkkeitä 138 000 eläkkeensaajalle. Eläkevaroja turvaavia sijoituksia Eteralla oli 5,9 miljardia euroa.
Eteran pääkonttori sijaitsi Helsingissä, Länsi-Pasilassa. Eteralla oli aluetoimistot Kuopiossa, Jyväskylässä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Eteran toimitusjohtajina toimivat Lauri Koivusalo, Kalevi Hemilä ja Hannu Tarkkonen sekä viimeiseksi jääneenä Stefan Björkman.
Etera perustettiin 2003 jatkamaan LEL Työeläkekassan toimintaa ja se yhdistyi Ilmarisen kanssa vuoden 2018 alussa.
Sijoitustoiminta

Suurin osa työnantajien ja yrittäjien maksamista eläkemaksuista käytettiin vuosittain eläkkeiden maksuun. Osa varoista sijoitettiin tulevaisuutta varten. Etera sijoitti aktiivisesti Suomeen erityisesti yritysrahoituksen ja kiinteistöjen kautta. Sijoitusomaisuudesta 40 % oli kotimaisissa sijoituksissa.
Etera oli suuri kiinteistösijoittaja. Kiinteistösijoituksista valtaosa oli suoria sijoituksia suomalaisiin liike-, toimisto- ja asuinkiinteistöihin sekä asunto-osakehuoneistoihin. Suoria kiinteistösijoituksia pyrittiin ensisijaisesti tekemään keskeisille paikoille rakennettaviin uudisrakennuskohteisiin. Etera sijoitti myös palvelu- ja senioritaloihin eri puolille Suomea. Etera käytti rakennushankkeissaan LEED-sertifikaatteja ja muita ympäristösertifikaatteja. Eteran toimitalo Helsingissä oli WWF:n vahvistama Green Office.
Vuonna 2015 Eteran vakavaraisuusaste 14,3 % (vuonna 2014: 16,9 %) oli neljänneksi suurin viidestä suuresta suomalaisesta eläkevakuuttajasta (muiden neljän vaihteluväli 24,1–31,4 %).
Aiheesta muualla

Eteran LinkedIn-sivut
Suomalaiset vakuutusyhtiöt
| --- | --- |
Vahinkovakuutus:  Alandia • Fennia • If • LähiTapiola • Pohjola Vakuutus • Pohjantähti • Suomen Vahinkovakuutus • Turva • Ömsen
Henkivakuutus:  Aktia • Alandia • Sp-Henkivakuutus • Fennia • Kaleva • LähiTapiola • Mandatum Life • Nordea • Pohjola Vakuutus
Eläkevakuutus:  Elo • Ilmarinen • Varma • Veritas
Erityisvakuutus:  Garantia
Faustino Armendáriz Jiménez

Faustino Armendáriz Jiménez vuonna 2009.
Faustino Armendáriz Jiménez (s. 23. heinäkuuta 1955 Magdalena de Kino) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hermosillon arkkihiippakuntaan 11. syyskuuta 1982 ja nimitettiin Matamorosin hiippakunnan johtoon 4. tammikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Francisco Robles Ortega, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Francisco Javier Chavolla Ramos.
Armendáriz Jiménez sai 20. huhtikuuta 2011 nimityksen Querétaron piispaksi.
Fausto Acke

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fausto Acke (vas.) |  Fausto Acke (vas.) |  Fausto Acke (vas.) |  |
Maa:   Ruotsi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten voimistelu
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, ruotsalaissysteemi |  |
Fausto Alesio Acke (alk. Padovini; 23. toukokuuta 1897 Rooma – 14. toukokuuta 1967 Hollywood, Los Angeles) oli italialaissyntyinen, Ruotsia edustanut voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Fausto Acken ottovanhemmat olivat taiteilijat, ruotsalainen J. A. G. Acke ja suomalainen Eva Topelius.
Fausto Romitelli

Fausto Romitelli
Fausto Romitelli (1. helmikuuta 1963 Gorizia – 27. kesäkuuta 2004 Milano) oli italialainen säveltäjä. Hän valmistui Milanon "Giuseppe Verdi" -konservatoriosta ja opiskeli sitten Accademia Musicale Chigianassa Sienassa ja Scuola Civicassa Milanossa. Vuonna 1991 hän muutti Pariisiin, jossa hän opiskeli uusia teknologioita IRCAM:ssa. Romitellin pääasiallinen innoituksen lähde oli ranskalainen spektrimusiikki, varsinkin Hugues Dufourt'n ja Gérard Griseyn tuotanto. Romitellin musiikkia ovat esittäneet muiden muassa InterContemporain, RAI:n kansallinen sinfoniaorkesteri ja Berliinin radion sinfoniaorkesteri. Säveltäjä sai tilauksia Ranskan kulttuuriministeriöltä, Radio Francelta, IRCAM:lta ja Gulbenkian Foundationilta.
Romitellin opettajien joukossa oli Franco Donatoni. Säveltäjä kuoli 41-vuotiaana syöpään.
Fanny Ekenstierna

Fanny Ekenstierna
Fanny Maria Ekenstierna, nimimerkki Carmen Sylva (23. helmikuuta 1864 Tukholma, Ruotsi – 13. heinäkuuta 1933 Eskilstuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kääntäjä, kulttuurikirjoittaja ja kirjailija.
Ekenstiernan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Eugén Ekenstierna ja tämän vaimo Franciska Emilia, o.s. Björkman. Hän oli keskimmäinen kolmesta tyttärestä. Äiti oli tehtailijan tytär, isä yleni myöhempinä vuosina kamariherraksi. Nuoruusikäisestä Fannysta on hyvin vähän tietoa, mutta todennäköisesti hän on saanut opetusta kielissä ja kirjoittamisessa. Perhe muutti 1880 Tukholmasta Mariefrediin, jonne isän virkatehtävät linnan intendenttinä heidät veivät. Ekenstierna kertoi linnan historiasta teoksessaan Ödenas slott'. Bilder ur Gripsholms historia´ (1921).
Ekenstierna ei mennyt naimisiin. Hän omaksui varhain englantilaiset sufragettiaatteen ajatuksia naisen vapautuksesta. Hän toimi 1906 Fredrika Bremer Förbundetin valtuutettuna, ja 1908–1922 hän työskenteli liiton lehden Hemtrefnadin toimittajana ja vastaavana julkaisijana. Hänen kirjoituksensa ja käännöksensä liittyivät uskontoon ja naisen vapautukseen liittyviinaiheisiin. Hän kirjoitti paljon Dagny-lehteen ja Biblioteksbladetiin.
Hänen kaunokirjalliset tuotoksena olivat suosittuja vielä 1900-luvun jälkipuoliskollakin. Hän kirjoitti Romanian kuningattaren Elisabethin elämäkerran (nimimerkillä Carmen Sylva) ja muita elämäkertoja. Elämäkertoja hän myös käänsi, yleensä englannista. Hänen töitään leimasi kristillisyys, ja myös naisasiassa hän kulki brittiläisen kristillisen naisasian jalanjäljissä.
Aiheesta muualla

Svenskt författarlexikon. Viitattu 13.5.2019 (ruotsiksi)
Frances Bean Cobain

Frances Bean Cobain, tammikuu 2015
Frances Bean Cobain (s. 18. elokuuta 1992) on Nirvana-yhtyeen edesmenneen laulajan Kurt Cobainin ja rokkari Courtney Loven tytär. Heti vauvan synnyttyä viranomaiset huostaanottivat hänet. Pariskunta sai lapsensa huoltajuuden vasta tämän ollessa puolitoistavuotias. Isänsä kuoleman 5. huhtikuuta 1994 jälkeen hänen huoltajuutensa määrättiin Kurt Cobainin äidille, Wendylle, kun Courtney Love pidätettiin OxyContinin yliannostuksen jälkeen lokakuussa 2003. Sen jälkeen Frances oli Cobainin äidin luona, kunnes palasi Loven huoltajuuteen tammikuussa 2005. Molemmat vanhemmat ovat kärsineet pahoista huumeongelmista.
Frances Cobain on saanut nimensä The Vaselines -yhtyeen Frances McKeen mukaan. Toisen nimensä (Bean = papu) hän sai kun muistutti isänsä mielestä papua ultraäänikuvassa. Drew Barrymore on hänen kummitätinsä ja Michael Stipe kummisetänsä.
Frances Cobain on antanut lehdistölle kaksi haastattelua: ensimmäinen oli Teen Vogue -lehdessä 13. syyskuuta 2005 ja toinen brittiläisessä i-D magazinessa tammikuussa 2006. Rolling Stone -lehden mukaan Frances Cobain oli valitsemassa marraskuussa 2005 ilmestyneen Nirvanan Sliver: The Best of the Box -kokoelman nimeä ja kansikuvaa.
Cobain alkoi seurustella muusikko Isaiah Silvan kanssa vuonna 2010. Vuoden 2011 lopulla he kihlautuivat ja kesäkuussa 2014 he menivät naimisiin. Maaliskuussa 2016 Cobain jätti avioerohakemuksen, ja marraskuussa 2017 pari erosi.
Ford C2 -pohjalevy

Ford C2 -pohjalevy on Fordin kehittämä modulaarinen pohjalevy keskikokoisille etu- ja nelivetoisille automalleille. Se korvasi edeltäneen Global C -pohjalevyn. Ensimmäinen C2-pohjalevylle perustuva malli on vuonna 2018 esitelty neljännen sukupolven Ford Focus.
Mallit

Ford Bronco Sport (2020–)
Ford Evos (2021–)
Ford Focus IV (2018–)
Ford Kuga III (2019–)
Ford Maverick (2021–)
Ford Mondeo V (2022–)
Lincoln Corsair (2019–)
Lincoln Zephyr (2022–)
Etelä-Korea talviolympialaisissa 2010

Etelä-Korean joukkue avajaisissa.
Etelä-Korea osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 46 urheilijan voimin. Maa saavutti neljätoista mitalia, joista kuusi oli kultaista,  kuusi hopeista ja kaksi pronssista. Mitalitilastossa Etelä-Korea sijoittui viidenneksi.
Mitalistit > Kultaa

Lee Jung-Su – kaukalopikaluistelu, miesten 1 500 m
Lee Jung-Su – kaukalopikaluistelu, miesten 1 000 m
Mo Tae-Bum – pikaluistelu, miesten 500 m
Lee Sang-Hwa – pikaluistelu, naisten 500 m
Lee Seung-Hoon – pikaluistelu, miesten 10 000 m
Kim Yu-Na – taitoluistelu, naisten yksinluistelu
Mitalistit > Hopeaa

Lee Eun-Byul – kaukalopikaluistelu, naisten 1 500 m
Lee Ho-Suk – kaukalopikaluistelu, miesten 1 000 m
Lee Seung-Hoon – pikaluistelu, miesten 5 000 m
Mo Tae-Bum – pikaluistelu, miesten 1 000 m
Sung Si-Bak – kaukalopikaluistelu, miesten 500 m
Kwak Yoon-Gy, Lee Ho-Suk, Lee Jung-Su, Sung Si-Bak, Kim Seoung-Il – kaukalopikaluistelu, miesten joukkuekilpailu 5 000 m
Mitalistit > Pronssia

Park Seung-Hi – kaukalopikaluistelu, naisten 1 500 m
Park Seung-Hi – kaukalopikaluistelu, naisten 1 000 m
Frances (täsmennyssivu)

Frances voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Frances, naisen etunimi
Frances, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1982
Frances the Mute, The Mars Volta -yhtyeen albumi vuodelta 2005
Fort Frances, kaupunki Kanadassa
Hurrikaani Frances, vuoden 2004 trooppinen hirmumyrsky
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Frances”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Estelle Bennett

| Estelle Bennett |
| --- | --- |
 The Ronettes vuonna 1966. Vasemmalta: Talley, Ronnie, Estelle.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1941
Kuollut: 11. helmikuuta 2009 (67 vuotta) Englewood, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  rhythm and blues 
Yhtyeet:  The Ronettes
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Estelle Bennett (22. heinäkuuta 1941 − 11. helmikuuta 2009 Englewood, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän lauloi The Ronettes -popyhtyeessä 1960-luvulla yhdessä pikkusiskonsa Veronica Bennettin (nykyisin Ronnie Spector) ja serkkunsa Nedra Talleyn (nykyisin Nedra Talley Ross) kanssa.
Elämä > Lapsuus

Bennettin isä oli irlantilaistaustainen ja donitsikahvilan tarjoilijana työskennellyt äiti Beatrice cherokee-intiaani- ja afrotaustainen. Bennett kasvoi New Yorkin espanjankielisessä Itä-Harlemin kaupunginosassa, jossa suositusta pukeutumisesta hän sai vaikutteita myöhemmälle tyylilleen. Bennett oli luonteeltaan hiljainen ja herkkä. Häntä ja hänen pikkusiskoaan Veronicaa kiusattiin koulussa heidän pitkän tukkansa ja monietnisen ulkonäkönsä takia, Estelleä myös siksi, että hänen kiinnostustaan Voguen kaltaiseen muotilehteen pidettiin hienosteluna. Bennett suunnitteli jo lapsena ryhtyvänsä opiskelemaan muotisuunnittelua.