stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raptarr
Muissa medioissa > Animaatio > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat

Vuoden 2003 sarjassa Raptarr tekee ensi esiintymisensä jaksossa "Rukouksella on siivet", vuonna 2005. Hän on rodultaan lintumies, yksi roduista, jotka lyntialaiset loivat vuosituhansia sitten orjuuttamistaan ihmisistä. Kun lyntialaisten saari (jota ihmiset kutsuivat nimellä Atlantis) upposi, lintumiehet olivat vapaita. Osa lintuihmisistä kuitenkin kapinoi ja halusi orjuuttaa ihmiset niin kuin lyntialaiset olivat tehneet. Sisällissodan jälkeen kapinan johtaja, Mephos, tuomittiin menettämään siipensä ja elämään maan pinnalla. Raptarr sai tehtäväkseen tarkkailla häntä. Samalla hän ryhtyi tarkkailun ohella supersankariksi ja esti useita kertoja Mephosin pahat aikeet ja juonet kostoa varten. Hän sai Turtleseilta apua joutuessaan pahaan pulaan Mephosia vastaan, joka yritti uutta vallankaappausta. Sarjassa hahmon äänenä toimi Marc Diraison.
Hahmoa näytelleitä

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat |
| --- | --- | --- |
| 2005, 2009 | Marc Diraison | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat |
Páramotyrannit

| Páramotyrannit |
| --- | --- |
 Isopáramotyranni (Agriornis lividus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Páramotyrannit   Agriornis  Gould 1839
Katso myös
   Páramotyrannit Wikispeciesissä   Páramotyrannit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Páramotyrannit (Agriornis) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.
PLajeja

Harmaavatsatyranni (Agriornis micropterus)
Hiirityranni (Agriornis murinus)
Isopáramotyranni (Agriornis lividus)
Páramotyranni (Agriornis montanus)
Viirunaamatyranni (Agriornis albicauda)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Agriornis (englanniksi)
Raymond Flacher

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Raymond Mathieu Pierre Flacher (24. lokakuuta 1903 Pariisi – 4. syyskuuta 1969 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa floretin joukkuekilpailussa saaneeseen joukkueeseen.
Raahe (yritys)

Raahe Osakeyhtiö (nimi vuoteen 1917 Raahen Puutavara Osakeyhtiö) oli Raahen ja Oulun seudulla vuosina 1900–1942 toiminut suomalainen metsäteollisuusyritys, joka harjoitti sahaustoimintaa.
Raahelaisen Arthur Lagerlöf omistama yritys

Yhtiön perusti vuonna 1900 vuorineuvos Arthur Lagerlöf. Yhtiö rakensi ensimmäisen Raahen sahansa 1901 Siikajoen varteen ja se omisti Raahen seudulla myös Virpiperän sahan ja Salon Rojuniemen sahan.
Raahen Puutavara Osakeyhtiö perusti 1909 Ruotsiin Aktiebolaget Granviks Sågverk-nimisen tytäryhtiön, joka rakennutti sahan Haaparannan Gransvikiin. Samana vuonna Arthur Lagerlöf osti Aktiebolaget Finska Kolaffären yhtiön, joka tuotti puuhiiltä ruotsalaisen rautateollisuuden tarpeisiin sekä vei ulkomailla kaivos- ja paperipuuta. Yhtiön Ruukissa sijainneen sysihiilittämön yhteydessä toimi myös Pekkalan saha, joka perustettiin vuosina 1905–1906. Puuhiilenpoltto jatkui aina 1910-luvun lopulle saakka, mutta Pekkalan sahan toiminta päättyi jo ensimmäisen maailmansodan aikana. Tämän jälkeen Aktiebolaget Finska Kolaffären toimi vain kiinteistöjen omistajana.
Vuonna 1920 Raahe Osakeyhtiöön fuusioitiin Osakeyhtiö Martinniemi Ltd, joka omisti Haukiputaalla sijainneen Martinniemen sahan. Tämä saha oli perustettu 1905, ja se oli ollut pitkään taloudellisissa vaikeuksissa. Sahan omistajat olivat vaihtuneet ja sahalla tehdyt kalliit saneeraukset pakottivat sen omistajayhtiön lopulta fuusioitumaan Raahe-yhtiöön.
Raahe Oy pankin hallintaan

Myös Raahe-yhtiö joutui 1920-luvulla talousvaikeuksiin, ja yhtiötä luotottaneesta Kansallis-Osake-Pankista tuli yksi sen omistajista. Yhtiö lopetti 1920-luvulla kaikki Raahen seudulla sijainneet sahansa ja keskitti sahaustoimintansa Martinniemeen. Raahen alueen sahoista Virpiperän saha tuhoutui tulipalossa 1923, ja sen jälkeen jouduttiin myös Rojuniemen saha sulkemaan, sillä se oli saanut sähkönsä Virpiperän sahalta. Vuonna 1926 lopetettiin myös Raahen saha. Martinniemen sahan yhteyteen rakennettiin 1926-1927 Laitakarin saarella sijainnut puuhiomo. Hiomo käytti raaka-aineenaan sahalla syntyvää sahausjätettä, joka oli aiemmin poltettu ns. rimahelvetissä. Hiomo tuotti alkuvaiheissa noin 20 000 tonnia mekaanista puumassaa, ja sitä laajennettiin vielä 1930-luvulla.
1930-luvun alussa Halosenniemen sahan omistanut Rauma Wood Ltd joutui talousongelmiensa takia myös Kansallis-Osake-Pankin hallintaan. Yhtiöillä oli jo aiemminkin ollut yhteistoimintaa puunhankinnassa, ja uudessa tilanteessa yhteistyö vielä lisääntyi. Vuonna 1936 Halosenniemen saha siirtyi Raahe Osakeyhtiölle, ja sahan toiminta jatkui sitten vuoteen 1950 saakka.
Fuusioituminen

Raahe Osakeyhtiö yhdistettiin 1942 Rauma Osakeyhtiöön (entinen Rauma Wood Ltd), ja ne muodostivat uuden yhtiön nimeltä Rauma-Raahe Osakeyhtiö. Seuraava fuusio tapahtui 1952, kun Rauma-Raahe Oy:stä, Lahti Oy:stä ja Repola-Wiipuri Oy:stä muodostettiin Rauma-Repola Oy. Repola-Wiipuri Oy oli vuonna 1943 muodostettu yritys, johon oli fuusioitu Wiipurin Saha Oy (perustettu 1889), Repola Oy Pielisensuu, Sulka Oy ja Inkilän Saha Oy. Lahti Oy oli perustettu 1919 nimellä Lahden Saha Oy jatkamaan 1870-luvulla perustetun Lahden höyrysahan toimintaa. Yhtiön nimeksi tuli 1941 Lahti Oy ja 1943 se hankki osake-enemmistön Loviisa-Vesijärvi Rautatie Oy:stä.
Rauma-Repola Oy ja Yhtyneet Paperitehtaat Oy fuusioitiin 31. joulukuuta 1990 Repola Oy nimiseksi yhtiöksi. Tämä yhtiö ja Kymmene Oy puolestaan fuusioitiin 30. huhtikuuta 1996 UPM-Kymmene Oy-yhtiöksi.
Yhtiön johto > Toimitusjohtajat

1900-1925 vuorineuvos Arthur Lagerlöf
1925-1926 Osmo Kivinen
1926-1936 metsänhoitaja Carl Degener
1936-1942 Einar Rustanius
Yhtiön johto > Johtokunnan puheenjohtajat

1900-1925 vuorineuvos Arthur Lagerlöf
1925-1942 varatuomari Mauri Honkajuuri
Rien Poortvliet

Rien Poortvliet vuonna 1978.
Rien Poortvliet (7. elokuuta 1932 – 15. syyskuuta 1995) oli alankomaalainen piirtäjä ja maalari. Hänet tunnetaan erityisesti  kuvituksista, joita hän teki useisiin kirjoihin. Osan kuvittamistaan kirjoista hän myös kirjoitti itse.
Poortvlietin kuvittamia kirjoja ovat muun muassa Suuri tonttukirja, Tonttujen kutsu, Hau hau, oma koirani ja Nooan arkki. Osan kirjoistaan hän teki yhdessä kirjailija Wil Huygenin kanssa.
Raymond Floyd

Raymond Loran Floyd (s. 4. syyskuuta 1942) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Pohjois-Carolinassa, opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa ja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1961.
Floyd voitti uransa aikana Masters Tournamentin (1976), U.S. Openin (1986) ja kahdesti PGA Championshipin (1969, 1982). Hän voitti vuoden 1983 Valdon Trophyn.
Floyd on kuulunut World Golf Hall of Fameen vuodesta 1989.
Renault Estafette

Renault Estafette
Renault Estafette
Renault Estafette on Renault’n vuosina 1959–1980 valmistama pakettiauto. Malli saavutti suuren suosion jakelukäytössä. Estafetteä valmistettiin lähes muuttumattomana noin kaksikymmentä vuotta, kunnes vuonna 1980 sen korvasi Renault Trafic.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Renault Estafette Wikimedia Commonsissa
Renault-mallit
| --- | --- |
Nykyiset:  Alaskan | Arkana | Austral | Captur | Kiger | Kwid | Triber | Twingo | Clio | Duster | Sandero | Mégane | Kangoo | Scénic | Taliant | Talisman | Espace | Koleos
Numeraaliset:  3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 25 | 30
Nimelliset:  Alliance/Encore | Fluence | Fuego | Kadjar | Medallion | Safrane | Premier | Torino | Rodeo | Avantime
Toisen maailmansodan jälkeiset:  4CV | Caravelle | Colorale | Dauphine | Dauphinoise | Floride | Frégate | Ondine
Maailmansotien väliset:  Celtaquatre | Juvaquatre | Nervastella | Primaquatre | Reinastella | Viva Grand Sport | Vivaquatre | Vivasix
Ensimmäistä maailmansotaa edeltävät:  10CV | 12CV | 35CV | 40CV | 50CV / 50/60CV | A | AG/AG-1 | B | C | D | E | G/H/J | L/M | N(a)/N(b)/S | N(c)/Q/U(a/e) | R/T | U | AS/V | X/X-1 | Y
Alpine–Renault:  A106 | A108 | A110 | A305 | A310 | A610/GTA
Renault Sport:  Clio Renault Sport | Spider | Mégane Renault Sport | Clio V6 Renault Sport
Konseptit:  Alpine 210 RS | Altica | Argos | BRV | Espace F1 | EPURE | EVE | Egeus | Etoile Filante | Fiftie | Initiale | Koléos | Laguna | Mégane | Next | Racoon | Scénic | Talisman | VESTA 2 | Wind | Steppe
Paketti- ja kuorma-autot:  Estafette | Fourgonette | Kangoo | Express | Kerax | Magnum | Mascott | Master | Messenger | Midlum | Trafic | 50-sarja
Dacia-merkki:  Lodgy | Logan | Sandero | Duster | Dokker
Renault-Samsung Motors:  SM3 | SM5 | SM7
Pápigko

| Pápigko Πάπιγκο |
| --- | --- |
 Pápigkon kylää.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Pápigko
 Koordinaatit: 39°58′5″N, 20°43′7″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Ioánnina
Kunta:  Zagóri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  180404
Väkiluku (2011):  267
 – Kylä:  211
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  44004
Suuntanumero(t):  26530
Rekisterikilpi:  IN
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pápigko (kreik. Πάπιγκο; myös Pápingo) on Kreikan kylä sekä samanniminen Zagórin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Παπίγκου, Dimotikí Enótita Papígkou) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 267 ja varsinaisen Pápigkon kylän väkiluku 211 (vuonna 2011).
Pápigkon kylää.
Pápigkon kylä sijaitsee Týmfi-vuoren länsirinteessä noin 63 kilometriä pohjoisluoteeseen Ioánninasta. Pápigkon kyläyhdyskunta käsittää kaksi kylää, jotka ovat varsinainen Pápigko, joka tunnetaan myös nimellä Megálo Pápigko (”Suuri Pápigko”), sekä Mikró Pápigko (”Pieni Pápigko”). Pápigkon kunnallisyksikkö käsittää alueen Zagórin kunnan luoteisosassa.
Pápigko oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Zagórin kunnaksi yhdessä Anatolikó Zagórin, Kentrikó Zagórin, Týmfin ja Vovoúsan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Pápigkon kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- |
Mikró Pápigko: 56
Pápigko: 211
Yhteensä: 267
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pápigko Wikimedia Commonsissa
Ralf Schumann

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 25 m olympiapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 2002 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Pronssia | Milano 1994 | 25 m olympiapistooli |  |
Maa:   Itä-Saksa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 25 m olympiapistooli |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Pronssia | Suhl 1986 | 25 m olympiapistooli |  |
Ralf Schumann (s. 10. kesäkuuta 1962 Meissen) on saksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Schumann on voittanut olympiakultaa kolmesti, Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004. Hän saavutti myös itä-saksalaisena olympiahopeaa Soulissa 1988. Schumann haki Pekingissä 2008 neljättä olympiakultaansa. Hän ampuikin finaalin parhaan tuloksen, mutta Ukrainan Oleksandr Petriv oli yhteispisteissä parempi ja jätti Schumannin hopealle.
Schumann on menestynyt myös maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on voittanut kaksi henkilökohtaista maailmanmestaruutta, Barcelonassa 1998 ja Moskovassa 1990, ja kaksi joukkue mestaruutta, Lahdessa 2002 ja Barcelonassa 1988. Lisäksi Schumann on saavuttanut hopeaa Lahdesta 2002 ja pronssia Milanosta 1994 ja Suhlista 1986.
Kilpailut > Olympialaiset

| Laji | 1988 | 1992 | 1996 | 2000 | 2004 | 2008 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 m olympiapistooli |  Hopeaa 696 (597+99) |  Kultaa 885 (594+195+96) |  Kultaa 698,0 (596+102,0) | 5. 683,3 (584+99,3) |  Kultaa 694,9 (592+102,9) |  Hopeaa 779,5 (579+200,5) |
Kilpailut > Maailmanmestaruuskilpailut

| Laji | 1986 | 1990 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 m olympiapistooli |  Pronssia 692 (594+98) |  Kultaa 885 (594+194+97) |  Pronssia 689,7 (587+102,7) |  Kultaa 696,9 (595+101,9) |  Hopeaa 690,9 (590+100,9) | 7. 579 |
| 25 m olympiapistooli | — | — | — |  Kultaa 1763 |  Kultaa 1761 | 5. 1716 |
Radola Gajda

Radola Gajda noin vuonna 1919.
Radola Gajda (synt. Rudolf Geidl; 14. helmikuuta 1892 Kotor, Itävalta-Unkari – 15. huhtikuuta 1948 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen sotilas ja poliitikko. Hän oli vuosina 1918–1919 Venäjän sisällissotaan osallistuneen Tšekkoslovakian legioonan tärkein komentaja ja korkeassa asemassa myös Venäjän valkoisessa armeijassa. 1920–1930-luvuilla Gajda oli Tšekkoslovakian merkittävin fasistinen poliitikko.
Varhaisemmat vaiheet

Gajda syntyi Geidl-nimisenä Kotorissa Itävalta-Unkariin kuuluneessa Dalmatian kuningaskunnassa nykyisen Montenegron alueella. Hänen isänsä oli Itävalta-Unkarin armeijan upseeri ja taustaltaan Määrin saksalaisia. Gajdan äiti oli montenegrolainen aatelisnainen. Gajda kävi kymnaasia Määrin Kyjovissa. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan aluksi Itävalta-Unkarin armeijassa, mutta jäätyään vuonna 1915 sotavangiksi Bosniassa hän liittyi Montenegron kuningaskunnan armeijaan ja sai siellä kapteenin arvon. Montenegron kukistuttua hän pakeni vuonna 1916 Venäjälle ja liittyi serbialaisten vapaaehtoisten pataljoonaan, joka pian myös tuhoutui. Joulukuussa 1916 hän liittyi kapteenina vapaaehtoisista tšekeistä ja slovakeista koottuun Tšekkoslovakian legioonaan ja alkoi käyttää nimeä Radola Gajda. Hän sai 4. luokan Pyhän Yrjön ristin kunnostauduttuaan Kerenskin hyökkäykseen liittyneessä Zborovin taistelussa kesällä 1917.
Venäjän sisällissota

Gajdan oli aktiivisesti mukana, kun kotiuttamista odotellut Tšekkoslovakian legioona toukokuussa 1918 nousi kapinaan Venäjän bolševikkihallintoa vastaan ja alkoi vallata paikkakuntia Siperian radan varrella. Gajda johti muun muassa Irkutskin valtausta 11. heinäkuuta 1918. Elokuun lopussa hän yhdisti voimansa muiden Siperiassa olleiden tšekkijoukkojen ja Venäjän valkoisia edustaneen kenraali Mihail Dieterichsin kanssa. Gajda ylennettiin samana vuonna vain 26-vuotiaana kenraalimajuriksi. Lokakuusta 1918 alkaen hän komensi Jekaterinburgin armeijaryhmää Omskin valkoisen hallituksen alaisuudessa. Tammikuussa 1919 Siperian valkoisten uusi ylipäällikkö, amiraali Aleksandr Koltšak nimitti Gajdan Uralin rintaman komentajaksi ja ylensi tämän kenraaliluutnantiksi.
Keväällä 1919 Gajda komensi Siperian pohjoisarmeijaa ja hyökkäsi kohti Kazania ja Vjatkaa yrittäen tavoittaa Arkangelissa maihinnousseet ympärysvaltojen joukot sen sijaan että olisi tukenut puna-armeijan vastahyökkäyksen kohteeksi joutunutta Mihail Hanžinin komentamaa länsiarmeijaa, mikä osittain johti valkoisten tappioon koko itärintamalla. Gajdasta tehtiin syntipukki, ja monarkistinen Koltšak syytti häntä ”demokraattisista pyrkimyksistä” ja korvasi hänet 11. heinäkuuta Dieterichsillä. Gajda vangittiin lyhytaikaisesti ja erotettiin valkoisesta armeijasta ja hänen kunniamerkkinsä ja kenraalinarvonsa peruttiin. Marraskuussa 1919 katkeroitunut Gajda johti Vladivostokissa häntä tukeneiden tšekkien ja venäläisten vasemmistososialistivallankumouksellisten yhteistä kapinaa Koltšakia vastaan. Kapina kukistui nopeasti ja lievästi haavoittunut Gajda vangittiin. Ympärysvaltojen vaatimuksesta hänen vapautettiin mutta pakotettiin poistumaan Venäjältä.
Myöhempi ura

Gajda opiskeli vuosina 1920–1922 Pariisin École supérieure de guerre -sotakoulussa.[lähde? ] Vuosina 1920–1926 hän palveli Tšekkoslovakian armeijassa, jonka pääesikunnan päällikkö hänestä tuli vuonna 1926. Hän joutui eroamaan elokuussa 1926, kun häntä syytettiin vakoilusta ja sotilasvallankaappauksen juonimisesta tasavaltaa vastaan. Tämän jälkeen Gajda siirtyi politiikkaan ja ryhtyi samana vuonna perustetun Národní obec fašistická (Kansallinen fasistinen yhteisö) -nimisen puolueen johtajaksi. Gajda yhdistettiin Ladislav Kobsinekin tammikuussa 1933 johtamaan epäonnistuneeseen vallankaappausyritykseen, jossa hän ilmeisesti ei ollut osallisena. Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian maaliskuussa 1939 Gajda lakkautti puolueensa ja vetäytyi julkisesta elämästä. Toisen maailmansodan jälkeen perustettu Kansallisoikeus (Národní soud) asetti hänet syytteeseen erilaisista poliittisista rikoksista. Hänet tuomittiin lopulta vain kahdeksi vuodeksi vankeuteen, joten pidätysaika kattoi lähes koko tuomion. Gajda kuoli leukemiaan pian vapautumisensa jälkeen huhtikuussa 1948.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radola Gajda Wikimedia Commonsissa
Gajda vuonna 1933.
Riemuvuosien kirja

Riemuvuosien kirja (hepr. ‏ספר היובלים‎; joskus myös Leptogenesis, "Pieni Genesis") on Vanhan testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva toiselta vuosisadalta eaa. peräisin oleva juutalainen kirjoitus. Se on yksi tunnetuimmista apokryfisista kirjoista.
Riemuvuosien kirja esittää olevansa Mooseksen Siinain vuorella Tooran eli lain ohella saama salainen ilmestys Lain päivien sekä maailman vuosien, vuosiviikkojen ja riemuvuosien jaosta, ja se tekee selontekoa maailman historiasta luomisesta Jaakobin poikien Egyptiin muuttoon saakka. Kirjan esittämä kronologia perustuu luvun seitsemän kertautumiseen: riemuvuodet ovat 49 vuoden, seitsemän vuosiviikon, jaksoja, joihin kaikki maailman aika on jaettu. Nykyisen tutkimuksen näkemyksen mukaan Riemuvuosien kirja koostuu toisen vuosisadan eaa. juutalaisuuden näkökulmasta uudelleen työstetystä Ensimmäisen ja Toisen Mooseksen kirjan materiaalista.
Riemuvuosien kirja oli aiemmin osa juutalaista Midrašia. Kirja oli tuttu sekä lännen että idän varhaiskristityille. Myöhemmin kirja pyrittiin tukahduttamaan siinä määrin, ettei siitä ole säilynyt yhtään kokonaista kreikan- tai latinankielistä versiota. Se tunnetaan ainoastaan amharan kielellä sekä Qumranista löydettyinä hepreankielisinä katkelmina. Etiopian ortodoksinen kirkko lukee sen edelleen Raamatun kaanoniin nimellä Mets'hafe Kufale, "Jakojen kirja". Katoliset, ortodoksiset ja protestanttiset kristityt pitävät sitä nykyisin pseudepigrafisena.
Aiheesta muualla

Riemuvuosien kirja
Rautio (täsmennyssivu)

Rautio voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
seppä, myös rautio, metallialan käsityöläinen
Rautio, Suomen entinen kunta, nykyään osa Kalajokea
Rautio, taajama Kalajoella ja edellä mainitun samannimisen kunnan keskus
Rautio, kylä Imatralla
Rautio, kulmakunta Muhoksella
Rautio (Xestobium rufovillosum), puunkaivajien (Anobiidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji
Sukunimi

Rautio on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alex Rautio (1857–1916), suomalainen näyttelijä
David Rautio (s. 1985), ruotsalainen jääkiekkoilija
Eeva-Leena Rautio (s. 1983), suomalainen laulaja
Erkki Rautio, taiteilijanimi pHinn, suomalainen elektronisen musiikin artisti
Erkki Rautio (s. 1931), suomalainen sellisti
Esko Rautio (1932–2017), suomalainen kunnan- ja kaupunginjohtaja, kunnallisneuvos
Hans Rautio, musiikkivaikuttaja
Heino Rautio (1889–1938), neuvostoliitonsuomalainen kulttuurivaikuttaja
Ike Rautio, suomalainen toimittaja, juontaja ja toimitussihteeri
Ilkka Rautio (s. 1950), suomalainen lakimies ja oikeusneuvos
Ilse Rautio (s. 1943), suomalainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja tv-käsikirjoittaja
Iris Rautio (s. 1940), suomalainen jazzlaulaja
Joni Rautio (1903–1964), suomalainen nuorten- ja lastenkirjailija
Joonatan Rautio (s. 1973), suomalainen saksofonisti ja säveltäjä
Juha Rautio (s. 1980), suomalainen runoilija ja muusikko
Julia Rautio, suomalainen laulaja
Kaarlo Rautio (1896–1989), suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos
Kai Rautio (s. 1964), suomalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Karl Rautio (1889–1963), Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut säveltäjä, musiikinopettaja ja kapellimestari
Katri Rautio (oik. Vendla Aaltola, 1864–1952), suomalainen näyttelijä
Kiki Rautio, suomalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, Kiki ja Luonnonlapset -yhtyeen jäsen
Marjatta Rautio (1944–2014), professori, kemiallisen aseen asiantuntija
Markus Rautio (1891–1973), taiteilijanimi Markus-setä, suomalainen lastenohjelman juontaja
Matti Rautio (1922–1986), suomalainen säveltäjä
Mika Rautio (s. 1968), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Paavo Rautio (1924–2005), suomalainen kapellimestari
Pasi Rautio, suomalainen lentopallovalmentaja
Pessi Rautio (s. 1965), suomalainen taidekriitikko ja Taide-lehden päätoimittaja
Pinja Rautio, o.s. Hanski (s. 1974), suomalainen laulaja
Roine Rautio (1934–1960), neuvostoliittolainen säveltäjä ja kapellimestari, Karl Raution poika
Seija Vaaherkumpu, ent. Rautio (s. 1964), suomalainen radio- ja televisiotoimittaja
Sirpa Rautio (s. 1962), suomalainen juristi, Euroopan unionin perusoikeusviraston johtaja
Sirpa Rautio, suomalainen kunnanjohtaja
Tomi Rautio (s. 1996), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Tyyne Rautio (1900–1972), kirjailijanimi M. Pajari, suomalainen kirjailija
Valdemar Rautio (1921–1973), suomalainen yleisurheilija
Väinö Rautio (1894–1974), suomalainen taidemaalari
Yrjö Rautio (s. 1949), suomalainen toimittaja.
Rekhiarius

Rekhiariusta esittävä patsas Madridissa.
Rekhiarius, myös Richgar tai Requiario, (k. joulukuussa 456) oli sveebien kuningas 448–456. Hän oli edellisen kuninkaan Rekhilan poika. Rekhiarius kääntyi katoliseen uskoon ja meni vuonna 449 naimisiin visigoottien kuninkaan Teoderik I:n tyttären kanssa vahvistaakseen näiden kahden kansan liittoa. Palattuaan häistään Rekhiarius hävitti Zaragozan ympäristöä ja valloitti Ilerdan. Sveebien toistuva tunkeutuminen visigoottien vaatimille alueille Espanjassa ajoi kansakunnat sotaan keskenään. Visigootit voittivat sveebit Órbigo-joen luona lokakuussa 456. Piispa Idatiuksen kronikan mukaan Rekhiarius kuoli joulukuussa vuonna 456. Kronikat kertovat, että visigoottien kuningas Teoderik II hyökkäsi Espanjaan ja ajoi Rekhiariuksen Portugaliin, jossa tämä sai surmansa. Visigootit myös valloittivat sveebien pääkaupungin Bragan.
René Sparenberg

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
René Sparenberg (3. joulukuuta 1918 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 1. heinäkuuta 2013 Brevardin piirikunta, Florida, Yhdysvallat) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen.