stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaijanlampi (Mäntyharju, Turkinkylä)

| Kaijanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°16′21″N, 26°59′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.984.1.074
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,6 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,536 km  
Pinta-ala:  1,059 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaijanlampi 
Kaijanlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Turkinkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,6 metriä mpy.
James Fergus

James Fergus (23. joulukuuta 1895 – 24. maaliskuuta 1989) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. kesäkuuta 1920 ja nimitettiin Achonryn hiippakunnan piispaksi 15. helmikuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Dignan, jota avustivat Michael Browne ja Edward Doorly.
Fergus osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 17. maaliskuuta 1976.
Jan Grzebski

Jan Grzebski (s.1942–k.12. joulukuuta 2008) oli puolalainen mies, joka heräsi 19 vuoden koomasta vuonna 2007. Grzebski vajosi koomaan vuonna 1988 jäätyään junan alle. Lääkärit uskoivat Grzebskin elävän vain kahdesta kolmeen vuoteen, mutta tämän vaimo Gertruda jaksoi pitää huolta miehestään 19 vuoden ajan. Yllättäen mies alkoikin osoittaa elonmerkkejä huhtikuussa 2007 ja heräsikin kaksi kuukautta myöhemmin. Hän kuoli joulukuussa 2008.
Jacob Axel Josephson

Jacob Axel Josephson
Jacob Axel Josephson (27. maaliskuuta 1818 Tukholma – 29. maaliskuuta 1880 Uppsala) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri, kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Elämä ja ura

Josephson syntyi Beata Josephsonin ja tämän miehen, tukkukauppias ja harrastelijaviulisti Salomon Josephsonin pojaksi. Jacob Axel Josephsonin veli Ludvig oli teatteriohjaaja Tukholmassa ja sisar Wilhelmina pianisti. Hänen sisaruksenpojastaan Ernstistä tuli merkittävä taidemaalari. Josephson opiskeli Uppsalan yliopistossa ja sai maisterin arvon vuonna 1842. Hänen ensimmäinen laulukokoelmansa (1841) oli omistettu Jenny Lindille. Vuonna 1841 Josephson kääntyi juutalaisuudesta kristinuskoon ja otti toiseksi etunimekseen Axelin. 1840-luvun alussa hän opetti sekä yksityisesti että Uppsalan Katedralskolanissa. Lisäksi hän teki esiintymismatkoja Uppsalan ulkopuolelle. Kesällä 1844 Josephson lähti Jenny Lindin, Julius Güntherin taloudellisella tuella kolmeksi vuodeksi ulkomaille. Ensin hän sai Dresdenissä urkujensoiton opetusta Johann Gottlieb Schneiderilta ja musiikin teorian opetusta Julius Otto Grimmiltä. Dresdenistä Josephson lähti Leipzigiin, jossa hän muodosti tärkeimmät yhteytensä Moritz Hauptmanniin ja Niels Gadeen. Talven 1845–1846 Josephson vietti Roomassa.
Palattuaan Ruotsiin Josephson asettui Tukholmaan, jossa johti Harmoniska sällskapetia vuosina 1847–1849. Vuonna 1849 Tukholmassa esitettiin Josephsonin kaksi suurimuotoista teosta: Islossningen solisteille, mieskuorolle ja orkesterille sekä sinfonia (Es-duuri). Sinfonia jäi Josephsonin ainoaksi, ja hän sävelsi sen Leipzigissa viettämänään aikana. Vuodesta 1849 kuolemaansa Josephson toimi Uppsalan yliopiston musiikkijohtajana. Tässä tehtävässä hän johti Kungliga Akademiska Kapelletia. Vuosina 1850–1852 Josephson johti myös Allmänna Sångenia ja vuosina 1854–1880 Orphei Drängaria. Vuonna 1864 Josephson valittiin muiden tehtäviensä ohella Uppsalan tuomiokirkon urkuriksi. Vuonna 1867 hän perusti tuomiokirkon kuoron, joka oli yksi ensimmäisistä vakituisista kirkkokuoroista Ruotsissa. Josephson julkaisi vuonna 1860 kouluja varten oppikirjan Elementär-lära i musik. Vuodesta 1863 hän luennoi Uppsalan yliopistosta musiikin historiasta. Lisäksi hän julkaisi vuosina 1867–1871 Zion-nimistä lehteä. Josephson valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1857. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1874. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 62-vuotiaana.
Musiikki

Josephson oli erityisesti laulusäveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu kaikkiaan 153 yksinlaulua. Sanoituksensa hän oli usein kirjoittanut itse. Muita sanoitusten lähteitä olivat Heinrich Heine, Friedrich Rückert, Emanuel Geibel, Carl Wilhelm Böttiger ja Johan Ludvig Runeberg. Josephsonin lauluista suosituiksi tulivat muiden muassa Stjärnklart, Serenad ja Längtan från havet. Hän sävelsi myös mieskvartetille. Josephsonin mieskuoroteoksiin kuuluvat Stjärnorna tindra re'n ja Vårliga vindar draga. Islossningenin lisäksi Josephson sävelsi solisteille, kuorolle ja orkesterille vuonna 1851 kantaesitetyt teokset Korsriddarne utanför Jerusalem ja Quando corpus morietur. Orphei Drängarin 25-vuotisjuhlaa (1878) varten hän sävelsi teoksen Arion. Soittimellista tuotantoa edustaa hänen sinfoniansa.
Josephson sävelsi monia teoksia erityistilanteisiin, kuten akateemisiin tapahtumiin. Uppsalan yliopiston 400-vuotisjuhlaa (1877) varten hän sävelsi musiikkia Carl David af Wirsénin ja Viktor Rydbergin sanoihin. Lisäksi hän sävelsi muun muassa hautajaiskantaatin Kaarle XV:lle.
Jang Hye-ock

| Jang Hye-ock> 장혜옥.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. helmikuuta 1977 (ikä 47) Jeonju, Pohjois-Jeolla
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Sulkapalloilija
Pituus:  160 cm
Kätisyys:  oikeakätisyys
| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | Nelinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lausanne 1995 | Nelinpeli |  |
Jang Hye-ock (kor. 장혜옥, s. 9. helmikuuta 1977 Jeonju, Pohjois-Jeolla) on eteläkorealainen kilpauransa lopettanut sulkapalloilija ja olympiamitalisti. Jang pelasi Atlantan olympialaisissa naisten nelinpelissä Gil Young-Ahin parina. He voittivat toisella kierroksella japanilaiset Tomomi Matsuon ja Masako Sakamoton ja puolivälierissä tanskalaiset Ann Jørgensenin ja Lotte Olsen. Välierissä Jang ja Gil voittivat kiinalaisparin Qin Yiyuan-Tang Yongshu erin 2–1. Loppuottelussa eteläkorealaiset hävisivät kiinalaisille Ge Feille ja Gu Junille erin 2–0. Jang voitti myös urallaan kertaalleen maailmanmestaruuden Gilin kanssa. Tämä tapahtui vuonna 1995.
Jacob Batalon

| Jacob Batalon |
| --- | --- |
 Batalon vuonna 2017
Henkilötiedot
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2016–
Merkittävät roolit:  Ned Leeds (Marvel Cinematic Universe)
Aiheesta muualla
IMDb 
Jacob Batalon on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Ned Leedsin roolista Marvel Cinematic Universen elokuvissa Spider-Man: Homecoming (2017), Avengers: Infinity War (2018), Avengers: Endgame (2019), Spider-Man: Far From Home (2019) ja Spider-Man: No Way Home (2021).
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | North Woods | Cooper |  |
| 2017 | Spider-Man: Homecoming | Ned Leeds |  |
| 2018 | Every Day | James |  |
| 2018 | Blood Fest | Krill |  |
| 2018 | Avengers: Infinity War | Ned Leeds |  |
| 2018 | Banana Split | Jacob |  |
| 2019 | Avengers: Endgame | Ned Leeds | Cameo |
| 2019 | Spider-Man: Far From Home | Ned Leeds |  |
| 2019 | The True Don Quixote | Sancho Panza |  |
| 2019 | Let It Snow | Keon |  |
| 2019 | Bubble Gang | Need | 2 jaksoa |
| 2020 | Day by Day | Lucas | Jakso: "#AnnabelleClarkeIsOverParty" |
| 2020 | 50 States of Fright | Simon | Jakso: "Red Rum (Colorado)" |
| 2021 | Spider-Man: No Way Home | Ned Leeds |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob Batalon Wikimedia Commonsissa
Jacob Batalon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jane’s All the World’s Aircraft

Jane’s All the World’s Aircraft on vuosittain julkaistava ilmailujulkaisu, jonka perusti Fred T. Jane vuonna 1909. Julkaisua julkaisee nykyisin Jane's Information Group.
Lehti juhli satavuotisjuhliaan vuonna 2009, tosin sadas vuosikerta julkaistiin vasta vuonna 2013 ensimmäisen- ja toisen maailmansodan aikanaan aiheuttamien häiriöiden takia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jane's All the World's Aircraft
Irlannin kansalaisuus

Irlannin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea.
Irlannin kansalaisuus on Irlannin ja yksittäisen henkilön välinen laillinen suhde. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Irlannissa noudatettiin 1. tammikuuta 2005 asti ius soli -periaatetta, eli kaikki Irlannin maaperällä syntyneet henkilöt ovat automaattisesti Irlannin kansalaisia. Ennen vuotta 2005 Irlannin saarella, siis myös Pohjois-Irlannissa, syntyneet henkilöt voivat saada Irlannin kansalaisuuden syntyperänsä perusteella.
Nykyään syntyperäisiä Irlannin kansalaisia ovat henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:
vähintään toinen vanhemmista on joko Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen lapsen syntyessä Irlannin maaperällä
vähintään toinen vanhemmista on Irlannin kansalainen lapsen syntyessä Irlannin ulkopuolella
Irlannin maaperällä syntyneet lapset, jotka eivät voi saada minkään maan kansalaisuutta
Ulkomaalaisten vanhempien lapselle, jos edes toinen vanhemmista on asunut Irlannissa tai Pohjois-Irlannissa kolme vuotta neljästä ennen lapsen syntymää tai heillä on oikeus asua Irlannissa tai Pohjois-Irlannissa ilman oleskeluaikaa koskevia rajoituksia.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Irlannin kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:
vähintään 18-vuotias
on asunut Irlannissa viisi vuotta viimeisen yhdeksän vuoden aikana
osoittaa halukkuutensa jäädä Irlantiin
on todettu hyvämaineiseksi
osallistuu kansalaistamisseremoniaan ja vannoo uskollisuudenvalan
Irlannin kansalaisuuden voi saada rekisteröinnin kautta sellaiset Irlannin ulkopuolella syntyneet henkilöt, joiden isovanhemmista vähintään yksi oli syntynyt Irlannissa.
Irlannin presidentti voi maan hallitusta kuultuaan myöntää Irlannin kansalaisuuden sellaiselle henkilölle, joka on tehnyt jonkun poikkeuksellisen palveluksen kansakunnan hyväksi.
Kaksoiskansalaisuus

Irlanti hyväksyy kaksoiskansalaisuuden. Irlantilaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia.
Jabbeke

| Jabbeke |
| --- | --- |
 Pyhän Blasiuksen kirkko
 lippu:  vaakuna

 Jabbeke
 Koordinaatit: 51°13′0″N, 3°14′0″E 
Valtio:  Belgia
Maakunta:  Länsi-Flanderi
Hallinto:  
 – Pormestari:  Daniël Vanhessche (CD&V, 2011-2021)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  53,76 km²
Väkiluku (2012):  13 659
Postinumero:  B-8490
Suuntanumero(t):  050
 
 www.jabbeke.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jabbeke on Belgian Länsi-Flanderin provinssissa sijaitseva kunta. Kuntaan kuuluvat Jabbeken lisäksi Snellegemin, Stalhillen, Varsenaren ja Zerkegemin taajamat. Tilanteessa 1. tammikuuta 2006 kunnan asukasluku oli 13 572. Jabbeken kunnan kokonaispinta-ala on 53,76 km², eli väestötiheys oli 252 hlö/km² vuoden 2006 tammikuun asukasluvun mukaan laskettuna. Jabbeken kuntaa halkovat A10/E40-moottoritie ja sen Jabbekessa risteävä, Ranskan tieverkkoon yhdistävä A18-moottoritie. Stalhillen taajaman eteläpuolella kulkeva Oostende-Brüggen kanava yhdistää Pohjanmeren lounaiskulman Brüggessä Belgian kanavaverkostoon. Kunnan suojapyhimys on katolisen kirkon pyhimys Blasius.
Historiaa

Jabbeken kylä perustettiin Houtlandin (myos: Hiekka-Flanderin tai Pohjois-Flanderin) hiekka- ja suolaisen vesijättöalueen rajalle, jota asukkaat valtasivat ajan saatossa maantäytöillä viljelykäyttöön. Jabbeken seurakunta perustettiin yhdeksännellä vuosisadalla, ja ensimmäiset merkinnät ajankirjoissa ovat peräisin kymmenenneltä vuosisadalta. Patronaattioikeus oli tuolloin Tournain hiippakunnalla, ja taajama mainitaan kirjallisesti ensi kerran vuonna 941 Jabeca-nimisenä. Kylässä sijaitsi linna, mikä oli ensin Van Straten- ja myöhemmin Van Haverskercke-sukujen hallinnassa.
Jabbeke joutui ensin vuonna 1488 Itävallan keisari Maksimilian I:n sotajoukkojen, ja uudelleen vuonna 1579 alankomaisten kalvinististen aatelisten Geuze-liittokunnan (ransk. Les Gueux, engl. the Beggars) joukkojen ryöstelyn kohteeksi. Linnan maat siirtyivät 17. vuosisadalla kaupalla Van Caloen-perheelle, vuonna 1800 perintönä Van Larebeke-suvulle, ja sitten kaupalla varakreivi Du Bus de Gisignies:n suvulle. Toisen maailmansodan päätyttyä linnan tilukset jaettiin, ja osa niistä erotettiin Flaminckapark-puistoalueeksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan keisarikunnan joukot valtasivat Jabbeken alueen, ja siellä sijaitsi suuri sotilasjoukkojen kenttäsairaala. Ieperin kiistelty rintamalohko, jossa käytiin erityisen verinen Passchendaelen_taistelu, sijaitsee noin 50 kilometriä Jabbekesta lounaaseen. Toisen maailmansodan lopusta vuoden 1946 kesään asti Jabbeken ja Zedelgemin kuntien alueelle sijoitettiin brittiläiset leirit 2224 ja 2226 Wehrmacht- ja Waffen-SS-sotavangeille: 13 900 (Jabbeke) ja 10 000-15 000 (Zedelgem) vangin leirien hygienia ja lääketieteellinen hoito olivat riittämättömiä, ja ankaran talven 1946 aikana paleltumat ja aliravitsemuksen aiheuttamat ödeemat uhkasivat aiheuttaa vankien joukkokuolemia: heikoimmassa kunnossa oleville vangeille ("Gandhit") järjestettiin ylimääräisiä ravintoannoksia. Tuolloin menehtyneiden sotavankien määrästä ei ole luotettavaa tietoa.
Nopeusennätysajot 1940- ja 1950-luvuilla

Jabbeken kunnan alueella Oostende–Ghent-maantien tasamaalla sijaitseva pitkä betonipintainen kaksikaistainen suora (nykyinen A10/E40-moottoritie; alkuperäistä tietä on jäljellä kapea kaistale Jabbeken Total-huoltoaseman ja moottoritien välissä) oli toisen maailmansodan jälkeen noin vuosikymmenen ajan sijaintinsa ja hyvien liikenneyhteyksiensä vuoksi suosittu ajoneuvojen lentävän kilometrin ja mailin nopeusennätysten suorituspaikkana, mutta siellä ajettiin Belgian kuninkaallisen automobiiliklubin valvonnan alaisena myös sarjatuotantoautojen virallisia nopeuskokeita.
Ennätysajo-toiminta alkoi vuonna 1946 Donald Healey Motor Companyn Healey Elliott -autolla saavuttamalla 110,65 mailin nopeusennätyksellä, jolla se oli tuolloin nopein sarjatuotantoauto. Ennätys siirtyi pian Jaguar XK120 -autolle, joka nosti sarjatuotantoautojen virallisen ennätyksen 126 mailiin eli 202,78 kilometriin tunnissa. Standard Motor Co. Ltd.:n Triumph TR2:n "Jabbeke Speed Record" -auto, kuljettajana Ken Richardson, paransi vuonna 1953 Belgian kuninkaallisen autoklubin toimitsija, herra Lamot`n valvonnan alaisena luokkansa ennätyksen 124,889 mailiin l. 201.005 tuntikilometrin lukemaan. André Pilette nosti Belgian 2-litraisten autojen luokan ennätyksen Veritas RS-autolla lukemaan 206 km/t l. 128,00 mailia/t. Viimeiset merkittävät ennätysnopeudet saavutettiin 25.8.1953 espanjalaisella Pegaso Z-102:lla, mikä tehdaskuljettaja Celso Fernàndezin ohjaamana todistetun 243 km/t huippunopeuden lentävällä kilometrillä (241,602 km/t lentävällä maililla) saavutettuaan oli jälleen aikansa nopein sarjatuotantoauto, sekä 20.10.1953, kun Jaguar palasi nyt hyvin matalalla pleksikuvulla virtaviivaistetulla XK120-autollaan, ja nosti ennätyslukeman insinööri-testikuljettaja Norman Dewisin ajamana peräti 172,412 mailiin/t eli 277,472 km/t, mikä tiettävästi jäi korkeimmaksi lukemaksi. Jabbeke korvasi suorituspaikkana Pariisin eteläpuolen Linasista Arpajoniin johtavan, puiden reunustaman, 1920-luvulla erityisesti mp-ajoissa suositun maantiesuoran (nyk. maantie N20), mutta ennätysnopeuksien yhä noustessa maantiet korvautuivat sittemmin varta vasten tarkoitukseen eristetyillä, turvallisemmilla suorituspaikoilla - esimerkiksi Linasin lähelle vuonna 1925 avattu Autodrome_de_Montlhéry.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jabbeke Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hyperion (kuu)

| Hyperion |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  William Bond, George Bond & William Lassell
Löytöaika:  16. syyskuuta 1848
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  1 481 009 km
Eksentrisyys:  0,1230061
Kiertoaika:  21,27661 d
Inklinaatio:  0,43°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  360 x 280 x 225 km
Pinta-ala:  - km2
Massa:  5,686 × 1018 kg - Maan massaa
Keskitiheys:  0,6 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,041 m/s2
Pyörähdysaika:  kaoottinen
Akselin kaltevuus:  kaoottinen
Albedo:  0,25
Pinnan lämpötila:  alin: K- keski: - ylin: -
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  –
Hyperion on Saturnuksen kuu. Sille on annettu myös tunnus Saturn VII.
Löytäminen ja nimeäminen

Hyperionin löysivät William Cranch Bond, George Phillips Bond ja William Lassell vuonna 1848. Kuun löytäminen tapahtui pian sen jälkeen kun John Herschel oli 1847 ehdottanut nimiä kaikille seitsemälle siihen asti tunnetulle kuulle hänen julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope. Lassell, joka löysi kuun kaksi päivää Bondien jälkeen, oli jo hyväksynyt Herschellin nimeämissuunnitelman ja ehdotti nimeä Hyperion sen mukaisesti. Hän myös ehti julkaista löydön ennen Bondeja.
Fyysiset ominaisuudet

Hyperion on suurin tunnettu erittäin epäsäännöllisen muotoinen kappale Aurinkokunnassa (suurempia mutta myös hieman pallomaisempia ovat Pallas, Vesta ja Proteus). Todennäköisesti se on osa suuremmasta kappaleesta, joka hajosi voimakkaassa törmäyksessä kauan sitten.
Hyperionin, kuten useimpien muidenkin Saturnuksen kuiden, alhainen tiheys osoittaa sen koostuvan pääasiassa vesijäästä jonka joukossa on vähän kiviainesta. Hyperionilla on kuitenkin muista Saturnuksen kuista poiketen alhainen heijastuskyky. Kuun pinnan rakenne eroaa jyrkästi muiden Aurinkokunnasta tunnettujen pienkappaleiden pinnan rakenteesta. Se on täynnä teräväreunaisia törmäyskraattereita, joiden pohja on tumman materiaalin peitossa. Ainutlaatuinen piirre on, ettei kraatterien ympäristössä ole havaittavissa törmäyksen nostattamaa materiaalia. Hyperionin suurin kraatteri on halkaisijaltaan 120 km ja syvyydeltään 10 km. Tämän suuren kraatterimaisen muodostuman taustalla on törmäys, joka todennäköisesti räjäytti osan kuusta avaruuteen.
Voyager 2-luotain kuvasi vuonna 1981 Hyperionia vain suurelta etäisyydeltä. Sen kuvista pystyi erottamaan vain yksittäisiä kraattereita ja valtavan harjanteen. Vasta Cassini-luotaimen ottamista kuvista vuonna 2005 paljastui kuun pinnan outo rakenne. Luotaimen havaintojen pohjalta on myös selvitetty, että kuun pinta on erittäin vanhaa.
Heinäkuussa 2007 Naturessa julkaistun tutkimuksen mukaan Hyperionin keskimääräinen tiheys on vain 544 ± 50 kg/m3. Tämä on erittäin alhainen arvo jopa siinä tapauksessa, että Hyperion muodostuisi pelkästä vesijäästä ja vastaa tyypillisesti Saturnuksen renkaiden ulko-osissa havaittujen kappaleiden keskitiheyttä. Kuun pinnalla näkyvien kraatterien rakenne ja törmäyksessä muodostuneiden "heitteleiden" lähes täydellinen puute viittaavat siihen, että Hyperion on sisäiseltä rakenteeltaan pesusienimäinen, jolloin törmäykset ovat puristaneet kuun pintamateriaalin kuun sisälle sen sijaan, että se olisi lentänyt kraatterin ympäristöön. Keskitiheyden perusteella voidaan sanoa, että mikäli Hyperion muodostuisi pelkästään vesijäästä, peräti 42 ± 6 prosenttia siitä olisi tyhjää (jos mukana on kiveä, osuus on luonnollisesti suurempi).
Pyörimisliike

Voyager 2-luotaimen ottamat kuvat ja maasta käsin tehdyt fotometriset havainnot osoittavat Hyperionin pyörivän kaoottisesti. Kuun pyörimisakseli huojuu niin paljon, että sen suunta avaruudessa on täysin ennustamaton. Hyperion on ainoa tunnettu kuu Aurinkokunnassa, joka pyörii kaoottisesti, mutta simulaatiot ovat osoittaneet, että muut epäsäännöllisen muotoiset kuut ovat saattaneet tehdä niin menneisyydessä. Hyperionin kaoottiseen pyörimiseen vaikuttavat syyt ovat erittäin epäsäännöllinen muoto, epäkeskinen kiertorata, kappaleen epätasainen koostumus ja läheisyys toisen suuren kuun Titanin kanssa, jonka kanssa Hyperionilla on 3:4 kiertosuhde. Nämä tekijät yhdessä rajoittavat olosuhteita, jotka mahdollistavat vakaan pyörimisliikkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Thomas et al. (2007) Hyperion's sponge-like appearance. Nature 448, 50
Saturnuksen kuut
| --- | --- |
Paimenkuut:  S/2009 S 1 | Pan | Daphnis | Atlas | Prometheus | Pandora
Samarataiset:  Epimetheus | Janus
G-rengas:  Aegaeon
Sisemmät suuret kuut:  Mimas | Enceladus | Tethys | Telesto | Calypso | Dione | Helene | Polydeuces
Alkyonidit:  Methone | Anthe | Pallene
Ulommat suuret kuut:  Rhea | Titan | Hyperion | Japetus
Inuiittiryhmä:  Kiviuq | Ijiraq | Paaliaq | Siarnaq | Tarqeq
Viikinkiryhmä:  Phoebe | Skathi | S/2007 S 2 | Skoll | S/2004 S 13 |  Greip | Hyrrokkin | Mundilfari | Jarnsaxa | S/2006 S 1 | S/2004 S 17 | Narvi | Bergelmir | Aegir | Suttungr | S/2004 S 12 | Bestla  Farbauti | Hati | S/2004 S 7 | Thrymr | S/2007 S 3 | S/2006 S 3 |  Surtur | Kari | Fenrir | Ymir | Loge | Fornjot
Gallialaisryhmä:  Albiorix | Bebhionn | Erriapo | Tarvos
Varmistamattomat:  S/2004 S 6 | S/2004 S 4 | S/2004 S 3
Hyperion kuvattuna neljästä eri kuvakulmasta (2005)
Iridosykliitti

Iridosykliitti  on silmän suonikalvon tulehdus.
Oireet

valonarkuus
silmän punoitus
pienentynyt pupilli
runsas kyynelehtiminen
heikentynyt näkökyky
Syyt

Usein silmän altistuminen kemikaaleille voi aiheuttaa iridosykliitin. Iridosykliitti  on "tyyppisairaus" reumapotilailla. Mekanismia ei tarkasti tunneta, mutta muualla elimistössä oleva tulehdus (reuma) aiheuttaa silmään tulehduksen. Iriitti liittyy varsinkin selkärankareumaan ja lasten reumaan.
Hoito

Voidaan hoitaa tehokkaasti tropaanialkaloideilla ja steroideilla
Värikalvon paikallaan pitämiseen ja kivun lievittämiseen käytetään tropaanialkaloideja, erityisesti skopolamiinia ja atropiinia. Tulehduksen helpottamiseen käytetään steroideja, prednisolonia ja deksametasonia.
J. G. Bergbom

J. G. Bergbom voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Johan Gustav Bergbom (1818–1893), kauppaneuvos
Johan Georg Bergbom (1850–1917), maanviljelysneuvos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”J. G. Bergbom”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
James Nathanson

| James Nathanson |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Geraint Wyn Davies
Kesto:  24:n tuotantokausi 5
Ensi- esiintyminen:  8:00am–9:00am
Viimeinen esiintyminen:  3:00pm–4:00pm
Henkilötiedot
Ammatti:  CIA-agentti
Sukupuoli:  mies
Ikä:  ~40
Kuolinsyy:  terroristien ampuma
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
James Nathanson on kuvitteellinen hahmo 24-televisiosarjan viidennellä tuotantokaudella. Hahmoa esittää Geraint Wyn Davies.
Aiheesta muualla

James Nathanson 24-Wikissä (englanniksi)