stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keihäskäärme
Levinneisyys ja elinympäristö

Keihäskäärmeen levinneisyysaluetta ovat Venezuela, Kolumbia, Peru, Ecuador, Brasilia, Bolivia ja Argentiinan pohjoisosat sekä Keski-Amerikka, Länsi-Intian saaristo ja mahdollisesti myös Meksiko. Se elää yleensä maassa, vaikka osaa uida ja kiipeillä. Sen luontaista elinympäristöä on metsä, mutta sitä tavataan myös viljelmillä ja autiotaloissa, joista se saalistaa rottia ja hiiriä.
Lisääntyminen

Keihäskääme synnyttää eläviä poikasia, joita voi syntyä kerralla 80.
Aiheesta muualla

The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Bothrops atrox (englanniksi)
Kilpilammi (Hämeenlinna)

| Kilpilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°52′06″N, 24°02′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Uljasjärveen 
Järvinumero:  35.934.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,5-135 
Rantaviiva:  0,489 km 
Pinta-ala:  0,0144 km² 
 fiKilpilammi 
Kilpilammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu.
Maantiede

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee useita suo-ojia eri suunnilta. Sen laskuojan luusua sijaitsee järven etelärannalla ja virtaa 1,3 kilometriä suon läpi Uljasjärveen. Järven rantaviiva on 490 metriä pitkä ja sen ranta on ojitettua suomaastoa. Lammen rannat ovat rakentamattomia ja lähin metsäautotie kulkee 100 metrin päässä.
Myllyharjun sisältävä harjujakso kulkee lammen pohjoispuolella ja sen toiselle puolelle jää pieni Rimpilammi. Yli 300 ja 400 metrin päässä idässä on vielä kaksi nimetöntä suolamea.
Klemen Kosi

Klemen Kosi (s. 19. kesäkuuta 1991) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa SK Branik Mariboria.
Alppihiihdon maailmancupissa Kosi kilpaili ensimmäisen kerran Kranjska Goran pujottelussa maaliskuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 14:s Wengenin superalppiyhdistetyssä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs niin ikään Wengenin superyhdistetyssä tammikuussa 2016. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Kosi sijoittui superalppiyhdistetyssä 12:nneksi, supersuurpujottelussa 27:nneksi, syöksylaskussa 29:nneksi ja suurpujottelussa 31:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa 24:s, supersuurpujottelussa 29:s ja suurpujottelussa 37:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi, alppiyhdistetyssä 16:nneksi ja suurpujottelussa 33:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdistetyssä 22:s ja syöksylaskussa 24:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kymmenenneksi ja supersuurpujottelussa 25:nneksi.
Komissaari (Euroopan komissio)

Komissaari on Euroopan komission jäsen. Jokainen Euroopan unionin jäsenmaa valitsee oman komissaarin ja tällä hetkellä komissaareja on 27. Komissaarit muodostavat yhdessä komission puheenjohtajan kanssa Euroopan komission, yhden EU:n toimielimistä.
Jokaisella komissaarilla on oma vastuualueensa pääosastoittain, jotka vastaavat tavallaan valtioiden ministeriöitä. Komissaari on sananmukaisesti komissioon eli tehtävään sitoutunut, eikä hänen tule ajaa yksittäisen jäsenvaltion etua vaan toimia unionin parhaaksi. On suunniteltu, että komissaarien määrää ei enää lisättäisi uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin, vaan otettaisiin käyttöön esimerkiksi kolmevuotisjärjestelmä ja komissaarinsalkun aiempaa nopeampi kierto jäsenvaltiolta toiselle.
Joulukuusta 2019 on istunut Von der Leyenin komissio.
Kivenkänä

| Kivenkänä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ruokolahti
Koordinaatit:  61°26′28″N, 28°59′18″E
Järvinumero:  03.053.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,3 m 
Rantaviiva:  21,4 km 
Pinta-ala:  1,83 km² 
Tilavuus:  0,011 km³ 
Keskisyvyys:  5,8 m 
Suurin syvyys:  25,5 m 
 fiKivenkänä 
Kivenkänä on pitkä ja kapea järvi Ruokolahden koillisosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 31 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Kivenkänä on kaakkois–luoteissuuntainen. Reitti järven kaakkoisosasta luoteisosaan on yli kuusi kilometriä, järven leveys on noin 100–500 metriä. Järvi koostuu pääosin salmista ja lahdista. Altaan keskiosasta työntyy itään vesialue, joka jakautuu kolmeksi lahdeksi. Kivenkänässä on useita vähintään 10 metriä syviä alueita, niiden yhteispinta-ala on noin viidesosa järven pinta-alasta. Syvin kohta, 25 metriä, sijaitsee järven luoteisosassa.
Kivenkänässä on kuusi saarta, joista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Varsinaiset saaret ovat järven keskivaiheilla sijaitseva Kalmasaari sekä järven luoteisosassa sijaitsevat Aittasaari ja Kirpsaari. Aittasaaren pinta-ala on yli kaksi hehtaaria.
Kivenkänän rannoilla on runsaasti pientaloja. Maantie ylittää järven matalan Vertalansalmen kohdalla.
Kivenkänän vesitilavuus 10 644 000 kuutiometriä.
Kivenkänä (03.053.1.028) kuuluu Torsanjoen valuma-alueeseen (03.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Toinen jakovaihe on Torsanjärven valuma-alue (03.05). Kivenkänä on laajin Torsanjoen valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Änikkä, Korpijärvi ja Ruokojärvi.
Klemen Bauer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Klemen Bauer. |  Klemen Bauer. |  Klemen Bauer. |  |
Maa:   Slovenia
Miesten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruhpolding 2012 | sekaviesti |  |
Klemen Bauer (s. 9. tammikuuta 1986 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen ampumahiihtäjä.
Bauer saavutti junioreiden MM-kilpailuissa viisi mitalia: Haute Mauriennessa 2004 hän sai hopeaa pikamatkalla sekä pronssia normaalimatkalla ja viestissä, Kontiolahdella 2005 hopeaa pikamatkalla ja Martell-Val Martellossa pronssia normaalimatkalla. EM-kilpailujen juniorisarjassa hän sai Minskissä 2004 hopeaa normaalimatkalla ja pronssia viestissä, Novosibirskissä 2005 hopeaa viestissä sekä Langdorf-Arberseessa 2006 hopeaa takaa-ajossa ja pronssia pikamatkalla.
Aikuisten MM-kilpailuissa Bauer kuului Slovenian sekaviestijoukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi Pokljukassa 2006 ja neljänneksi Anterselvassa 2007. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli takaa-ajokilpailussa yhdestoista, pikakilpailussa kolmastoista ja yhteislähdössä neljästoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi, joka on samalla hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Samojen kisojen takaa-ajossa hän oli yhdeksäs. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui pikakilpailussa 15:nneksi.
Bauer hiihti Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 kolmannen osuuden Slovenian sekaviestijoukkueessa, joka sai hopeaa. Normaalimatkalla hän sijoittui viidenneksi. Hän oli Slovenian joukkueessa sekaviestissä viides Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 ja kuudes Sotšin olympialaisissa 2014. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimatkalla 15:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän oli miesten viestissä viides.
Bauer voitti rulla-ampumahiihdon maailmanmestaruuden takaa-ajokilpailussa Forni Avoltrissa 2013.
Kivenkeräyskone

Traktorivetoinen kivenkeräyskone kerää kiviä pellolta.
Kivenkeräyskone tai kivenkeruukone on traktorivetoinen työkone, jolla kerätään kiviä peltojen pintamaasta. Kivien lisäksi koneella voi kerätä myös puuainesta ja muuta roskaa. Kivenkeräyskonetta käytetään maataloudessa ja joskus myös viherrakentamisessa kuten golf-kenttien ja puistoalueiden rakentamisessa sekä sorateiden perusparannuksessa.
Kivien kerääminen pelloilta ehkäisee muille peltotyökoneille, kuten leikkuupuimureille, niittokoneille ja paalaimille kivistä syntyviä vaurioita. Kivien poistaminen myös parantaa maan kasvukuntoa. Esimerkiksi nurmirehun sato kasvaa, kun sen voi niittää alempaa pelkäämättä kiviä. Myös juuresten, kuten perunan ja porkkanan sadonkorjuussa kivistä on haittaa. Kivien poistaminen on erityisen tärkeää Suomessa ja muualla pohjoisessa, koska routa nostaa kiviä maan sisältä kohti pintaa. Usein kivenkeruukonetta käytetään myös uusien peltojen raivaamiseen. Kivenkeräyskoneen omistaja voi olla maanviljelijä tai urakoitsija, mutta kivenkeräyskone voi olla myös yhteisomistuksessa ns. kimppakoneena.
Kivenkeräyskoneessa on karhotin, joka kerää kivet tyypillisesti 4–6 metrin leveydeltä sekä nostorumpu, joka nostaa kerätyt kivet säiliöön. Multa seulotaan prosessissa irti kivistä ja puhtaita kiviä voi käyttää maanrakennuksessa. Säiliöstä kivet voidaan kipata joko haluttuun kohtaan maastossa tai esimerkiksi peräkärryyn pois kuljetettavaksi. Voima siirretään traktorista kivenkeräyskoneeseen voimanulosottoakselila ja kivenkeräyskoneen sisällä voima välitetään hihnoilla, jotka myös vaimentavat iskuja. Kivenkeruukoneet voivat tyypillisesti nostaa jopa 50 senttimetriä halkaisijaltaan olevia kiviä.
Kivenkeräyskoneita

* PEL-Tuotteen Kivi-Pekka (Arkistoitu – Internet Archive)
* Elhon Scorpio (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ahmet Rock Tornado
Klejdyty

| Klejdyty |
| --- | --- |

 fiKlejdyty 
 54°07′55″N, 20°42′14″E 
Väestö
Väkiluku (2011):  141
Klejdyty on kylä Kiwityn kunnassa Lidzbarkin piirikunnassa Warmia-Masurian voivodikunnassa Puolassa. Kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Kiwityn kunnan hallintokeskuksesta Kiwitystä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Klejdytyssä asui 141 asukasta.
Keski-Suomen rykmentti (1919–1939)

| Keski-Suomen rykmentti |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1919-1939
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Osa joukkoa:  Suomen maavoimia
Tukikohta:  Hämeenlinna 1919–1921 Kouvola 1921–1939
Marssi:  Emil Genetzin Terve Suomeni Maa
Vuosipäivät:  28. maaliskuuta vuoden 1918 verisen kiirastorstain muistoksi
Keski-Suomen rykmentti oli Suomen maavoimien joukko-osasto, joka perustettiin 15. maaliskuuta 1919 annetulla sotaministeriön käskyllä. Rykmentin toiminta päättyi talvisodan liikekannallepanossa.
Historia

Sotaministeriön 15. maaliskuuta 1919 annetun käskyn mukaan rykmentti perustettiin Savon jääkärirykmentin I pataljoonasta, jonka tuli erota rykmentistään 25. maaliskuuta mennessä ja siirryttävä Hämeenlinnaan Suomen kasarmeille. Perustettavan kolmipataljoonaisen rykmentin tuli olla valmiina 1. toukokuuta. Rykmenttiin kuului lisäksi aliupseerikoulu. Perustettaessa rykmentti liitettiin 1. divisioonaan.
Itärajan rauhattomuuden vuoksi rykmentin I ja II pataljoona lähetettiin lokakuussa Karjalan kannakselle. Rykmentti koottiin Lappeenrannan leirialueelle kesällä 1920. Tarton rauhan solmimisen jälkeen lokakuussa 1920 rajatilanne rauhoittui ja rykmentti palasi Hämeenlinnaan. Savon Jääkärirykmentin poistuttua Kouvolasta siirtyi Keski-Suomen rykmentti Kouvolaan vuoden 1921 alussa.
Talvisodan liikekannallepanossa lokakuussa 1939 rykmentti muodosti 2. prikaatin II pataljoonan.
Komentajat

Joukko-osaston komentajat:
jääkärieversti Gabriel von Bonsdorff 1919–1922
jääkärieversti Johan Woldemar Hägglund 1922–-1923
jääkärieversti Axel Erik Heinrichs 1923–1924
jääkärieversti Johan Viktor Arajuuri 1925
jääkärieversti Selim Engelbert Isakson 1926–1929
jääkärieversti Claës Bertel Napoleon Winell 1930–1933
jääkärieversti Paavo Johannes Paalu 1933–1938
jääkärieversti Urho Koitto Sihvonen 1938–1939
Kerritetra

| Kerritetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Inpaichthys
Laji::  kerri
Kaksiosainen nimi
 Inpaichthys kerri  Géry & Junk, 1977 
Katso myös
   Kerritetra Wikispeciesissä   Kerritetra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kerritetra (Inpaichthys kerri) on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Kerritetra voi kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi.(Akvaariokalojen mitta lasketaan aina ilman pyrstöä.) Kerritetran kyljessä on leveä musta raita, ja se muistuttaa paljon keisaritetraa. Koiras on sinisävyisempi kuin naaras. Koiraan rasvaevä on sininen, naaraan oranssi. Kalasta on myös jalostettu erityisen sininen värimuoto.
Alkuperä

Kerritetra on peräisin Etelä-Amerikasta Aripuanã-joelta, Madeira-joen vesistöstä ja Brasilian Mato Grosson alueelta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kerritetra on rauhallinen parvikala. Tummasävyinen pohja ja runsas kasvillisuus lisäävät kalan viihtymistä
Vesiolot ja ravinto

Kerritetralle sopiva lämpötila-alue on 24–26 °C ja pH 6–7. Kala on herkkä veden laadulle. Luonnossa kerritetra syö matoja ja pieniä äyriäisiä, akvaariossa sille sopii lihapitoinen sekaruoka.
Aiheesta muualla

Harrastajan sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Sannan & Tomin vedenalainen maailma (myös kuva)
Kesän miekka

| Magnus Chase - Kesän Miekka> Magnus Chase - The Sword of Summer |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rick Riordan
Kansitaiteilija:  John Rocco
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Disney-Hyperion
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  513
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  493
ISBN:  9789511298311
Sarja: Magnus Chase
Seuraava:  Thorin Vasara
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kesän miekka (engl. The Sword of Summer) on Rick Riordanin kirjoittama fantasiakirja, joka avaa skandinaaviseen mytologiaan pohjautuvan kirjasarjan Magnus Chase. Kirjan on suomentanut Ilkka Rekiaro ja julkaissut vuonna 2016  Kustannusosakeyhtiö Otava. Kirjan päähenkilö on Magnus Chase.
Sarjan seuraava osa on Thorin Vasara.
Aiheesta muualla

Kirjasampo
Kerria

| Kerria |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Spiraeoideae
Tribus::  Kerrieae
Suku::  Kerriat Kerria  DC.
Laji::  japonica
Kaksiosainen nimi
 Kerria japonica  (L.) DC. 
Synonyymit
 Rubus japonicus L.  Corchorus japonicus Thunb. 
Katso myös
   Kerria Wikispeciesissä   Kerria Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerria (Kerria japonica, jap. 山吹, Yamabuki) on ruusukasvien heimoon kuuluvan kerrioiden suvun ainoa laji, joka kasvaa luonnonvaraisena Itä-Aasiassa. Kerria ja sen lajikkeet ovat talvenkestäviä suuressa osassa Keski-Eurooppaa, ja niitä käytetään siellä puistojen ja puutarhojen koristekasveina.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Kerria on kesävihanta pensas, joka saavuttaa tavallisesti 1-2, harvemmin jopa kolmen metrin korkeuden. Pystykasvuisen lajin vihreät oksat ovat alkuvaiheessa kulmikkaita, mutta muuttuvat myöhemmin pyöreiksi. Kasvi leviää pääasiassa pitkillä rönsyillään. Oksien kuori on hienosti raidallista ja kaljua, nuorena vihreää.
Kerrian vuorottaiset lehdet jakautuvat lehtivarteen ja -lapaan. Lehtivarsi on 5-15 millimetriä pitkä ja kalju. Yksinkertainen, vaaleanvihreä lehtilapa on kulmikas-soikea tai soikea, pitkästi teräväkärkinen, 3-10 senttimetriä pitkä ja 2-4 leveä. Lehtilaita on terävästi sahalaitainen. Kukinnan jälkeen putoavilla nahkamaisilla korvakkeilla on ripsimäinen reuna.
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Kasvin pääasiallinen kukinta-aika ulottuu huhtikuusta kesäkuuhun. Kerrannaiskukkainen viljelymuoto Kerria japonica 'Pleniflora' (pallerokerria) kukkii usein syksyllä toisen kerran. Kukat sijaitsevat yksittäin lyhyiden sivuoksien päissä. Kaljun kukkavarren pituus on 8-15 millimetriä. Suurehkot, 2,5-6 senttimetrin läpimittaiset kaksineuvoiset kukat ovat säteittäisiä ja viisiteräisiä; niillä on kaksinkertainen kehä. Kukkapohjus on tasainen, lyhyen levymäinen. Vielä kypsässä hedelmässä ovat nähtävissä viisi soikeaa-elliptistä verholehteä, joilla on sileä tai sahattu reuna. Viisi 1,5-2 × 1-1,8 senttimetrin levyistä soikeaa, lyhyesti terävää terälehteä ovat 1-4 kertaa niin pitkiä kuin verholehdet ja villimuodolla keltaiset. Villimuodolla on lukuisia heteitä ja viisi vapaata emiä, joissa kussakin on korkeintaan kaksi siemenaihetta. Eräillä viljelymuodoilla kukat ovat kerrannaisia; heteet ovat muuttuneet terälehtien kaltaisiksi. Emin ohut vartalo on pysty.
Kesä-elokuussa kypsyvä hedelmä on kalju, ryppyinen, rusehtavanmusta, soikea pähkylä, jonka koko on 4-4,5 × 3,5-4 millimetriä. Siemenet sisältävät pieniä määriä amygdaliinia, sinihappoglykosidia, jota on myös muiden ruusukasvien siemenissä.
Ulkonäkö ja koko > Kromosomiluku

Kerrian kromosomiluku on 2n = 18.
Levinneisyys ja käyttö

Kerrian villimuoto on alun perin kotoisin Kiinasta, kun taas viljelymuotoja tunnetaan pääasiassa Japanista. Kerria menestyy lähes kaikissa ei-happamissa maalajeissa. Kasvia pidetään "teollisuudenkestävänä", sillä se sietää hyvin pakokaasuja, minkä vuoksi sitä istutetaan usein etupihoille ja tienvarsille. Euroopassa laji on kotiutunut luontoon Sveitsissä ja Valko-Venäjällä, muissa maissa sitä tavataan vain satunnaisesti villiytyneenä.
Lajikkeita

Viljellyt muodot ovat tavallisesti kaikin puolin suurempia kuin luonnonvaraiset; niillä on myös suuremmat rönsyt.
'Picta': Tällä harvinaisemmalla lajikkeella on vihreät ja valkoiset kirjavat lehdet.
'Pleniflora' – pallerokerria: Tällä suositulla lajikkeella on kirkkaankeltaiset kukat, joiden läpimitta voi olla jopa viisi senttimetriä. Toisin kuin luonnonvaraisella muodolla, lajikkeella on kerrannaiset kukat.
'Simplex': Lajikkeen kukat ovat yksinkertaisia, samanlaisia kuin villimuodolla.
Lehden alapinta
Piirros kerrotusta ja yksinkertaisesta kerriasta
Lähikuva pallerokerrian (Kerria japonica 'Pleniflora') kerrannaisesta kukasta
Käännös suomeksi
Keski-Suomen pioneeripataljoona

Keski-Suomen pioneeripataljoona (lyhenne KSPionP) oli Keuruulla sijaitseva Pioneerirykmenttiin kuuluva maavoimien rauhanajan joukkoyksikkö, jonka tehtävänä oli kouluttaa varusmiehistä sodan ajan pioneeri- ja suojelujoukkoja. Keski-Suomen pioneeripataljoonaan kuului neljä komppaniaa ja palkattua henkilöstöä keskimäärin 60 henkilöä. Pataljoonassa koulutettiin joukkoja pioneeri- ja raivaajapioneerikomppanioihin, suojelukomppanioihin sekä ilma- ja merivoimien käyttöön tarkoitettuja erikoisraivaajia ja suojeluryhmiä. Osa pioneeripataljoonan varusmiehistä koulutettiin erikoistehtäviin, kuten sotilaspoliiseiksi, suojelutiedusteluajoneuvon kuljettajiksi, suojeluhuoltomiehiksi sekä erikoisajoneuvojen ja työkoneiden kuljettajiksi. Varusmieskoulutuksen lisäksi pataljoonassa järjestettiin pioneeri- ja suojelujoukkojen kertausharjoituksia. Lisäksi yksikkö osallistui pääjoukko-osastonsa Pioneerirykmentin valmiustehtäviin.
Pataljoona harjoitteli Roosinpohjan harjoitusalueella Keuruulla.
Organisaatio

Kokoonpanoon kuuluivat:
esikunta (E/KSPionP)
1. komppania (1.K)
2. komppania (2.K)
Suojelukomppania (SluK) ja
AuK (aliupseerikoulu)
Pioneeripataljoonan varusmiessaapumiserän vahvuus oli noin 500 asevelvollista, joista noin 25 % pääsi johtajakoulutukseen kouluttautumaan aliupseeriksi tai upseeriksi. Pääosa koulutettavista oli kotoisin Keski-Suomen, Vaasan ja Hämeen sotilaslääneistä.
Historia ja perinteet

Yksikkö siirtyi Keuruulle nyttemmin lakkautetusta Korian varuskunnasta vuonna 1967. Tuolloin silloinen Pioneerirykmentti lakkautettiin ja se jakautui Kymen pioneeripataljoonaan ja Keski-Suomen pioneeripataljoonaan. Yksikön tunnettuja komentajia on joukkoa vuodet 1981–1983 johtanut everstiluutnantti Matti Lukkari. Toinen pataljoonan pitkäaikainen komentaja oli everstiluutnantti Elja Puranen (1975–), joka on laatinut myös yksikön historiaa vuosina 1967–1987 koskevan teoksen. 2000-luvulla komentajana toimi everstiluutnantti Timo Laine. 1980-luvulla Pioneeripataljoonaan on kuulunut myös Konekomppania (KoneK/KSPionP).
Pioneeripataljoonan kunniamarssi on Koljonvirran marssi.
Kesänkijärvi

| Kesänkijärvi |
| --- | --- |
 Soutuveneitä Kesänkijärven rannassa kesäkuussa 2021. Taustalla kohoaa Kellostapuli.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kolari
Koordinaatit:  67°36′00″N, 24°14′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Kesänkijoki Äkäslompoloon
Järvinumero:  67.351.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  218,6 m
Rantaviiva:  4,15 km
Pinta-ala:  0,4792 km²
 fiKesänkijärvi 
Kesänkijärvi on Tornionjoen päävesistöön kuuluva luonnontilainen järvi Kolarissa Ylläksellä Kellostapuli- ja Kesänki-nimisten tunturinlakien välissä lähellä Yllästunturin luontokeskus Kellokasta ja Äkäslompoloa.
Kesänkijärvi on länsi-itäsuuntainen, ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 400 metriä. Järven pinta-ala on 47,9 hehtaaria ja rantaviivan pituus 4,15 kilometriä. Järvellä ei ole saaria. Rannat ovat metsämaata, ja ne kuuluvat pääosin Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon.
Järven ympäri kiertää kesäretkeilyreitti ja talvisin hiihtolatu ja talvipyöräilyreitti. Järvellä on ennen kaikkea maisemallista ja matkailullista merkitystä.
Järveen on istutettu kirjolohta ja kalastaminen vaatii erikoisluvan, jonka voi ostaa esimerkiksi Eräluvat.fi-verkkosivustolta.
Kesänkijärvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Kolarin–Äkäsjoen alueen (67.3) Äkäslompolon valuma-alueella (67.35), jonka Äkäslompolon lähialueeseen (67.351) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 218,6 mmpy. Kesänkijärveen laskevat Kesänkioja ja Varkaanoja. Järvi laskee sen länsipäästä lähtevää Kesänkijokea pitkin, joka laskee 3,6 kilometrin päässä Äkäslompolojärveen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kesänkijärvi Wikimedia Commonsissa
Klara Bühl

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Klara Bühl |  Klara Bühl |  Klara Bühl |  |
Maa:   Saksa
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Englanti 2022 | Jalkapallo |  |
Klara Bühl (s. 7. joulukuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.
Bühl esiintyi ensimmäisen kerran naisten maajoukkueessa helmikuussa 2019 Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuonna 2016 hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.
Bühl pelasi naisten Bundesliigassa ensimmäisen kerran 15-vuotiaana. Hän edustaa Bayern Müncheniä, johon hän siirtyi vuonna 2020 Freiburgista.
Kolumbia talviolympialaisissa 2010

Kolumbia osallistui  Vancouverin talviolympialaisiin 2010  yhden naisen joukkueella. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun maa osallistui talviolympialaisiin. Kolumbian edustaja, Cynthia Denzler, edusti maataan pujottelussa ja suurpujottelussa.
Kemerovo

| Kemerovo (Кемерово) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Kemerovo
 Koordinaatit: 55°20′00″N, 86°04′00″E 
Valtio:  Venäjä
Liittovaltiosubjekti:  Kemerovon alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  282,3 km²
Väkiluku (2010)  ():  532 981
 – Väestötiheys:  1733 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 kemerovo.ru 
 Ajoneuvojen rekisterikoodi: 42, 142 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kemerovo (venäjäksi Ке́мерово) on Kemerovon alueen pääkaupunki Tomin ja Iskitimin yhtymäkohdassa Keski-Siperiassa Venäjällä. Matkaa Venäjän pääkaupunkiin kertyy 3 482 kilometriä.
Kemerovon alueen hallintorakennus