stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Raška

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Martin Raška
Syntymäaika: 31. tammikuuta 1977 (ikä 47) 
Syntymäpaikka: Tšekkoslovakia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: FC Midtjylland
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995-1997   1997-2006   2000-2001   2007- | Fotbal Frýdek-Místek   FC Baník Ostrava   → FC Spartak Trnava   FC Midtjylland | 40(0)   72(0)   29(0)   20(0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. syyskuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. syyskuuta 2008.
Martin Raška (s. 31. tammikuuta 1977) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa FC Midtjyllandia.
Raška on pelannut urallaan ennen FC Midtjyllandia Fotbal Frýde-Místekissä, FC Baník Ostravassa sekä lainalla FC Spartak Trnavassa. Suurimman osan urastaan hän on ollut FC Baník Ostravassa, jossa hän pelasi vuosina 1997-2006.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili FC Midtjyllandin sivuilla (tanskaksi)
Marja Koskinen

Marja Onerva Koskinen (s. 14. elokuuta 1937 Helsinki) on suomalainen venäjänkielisen kirjallisuuden suomentaja.
Suomennoksia

Maria Rolnikaite: En voi vaieta; käsikirjoituksesta suom. Marja Koskinen ja Natasha Pienimäki. WSOY 1966
J. A. Krasin: Vastaus vastustajille: Leninismi ja vallankumous. Uutistoimisto Novosti (APN), Helsinki 1967
M. I. Trus: Lenin ja ulkopolitiikka. Kansankulttuuri, Helsinki 1970
Anton Tšehov: Tuntemattoman tarina ja muita novelleja; suom. Ulla-Liisa Heino ja Marja Koskinen; kuvitus Antero Aho ja Eduard Prüssen. Otava 1971
I. A. Krylov: Eläintarinoita; kuv. E. M. Ratšev; Marja Koskisen suorasanaisen käännöksen pohjalta runomuotoon kirjoittanut Kirsi Kunnas. Weilin + Göös, Helsinki 1974, 3. uud. painos nimellä Krylovin faabeleita. WSOY 2004
Anton Tšehov: Mestarinovelleja 1; suom. Ulla-Liisa Heino ja Marja Koskinen. Otava 1975 (novellit Onni, Aro, Tulet, Nolo tapaus, Ikävä tarina, Kaksintaistelu, Tuntemattoman tarina)
Anton Tšehov: Mestarinovelleja 2; suom. Ulla-Liisa Heino ja Marja Koskinen. Otava 1975 (novellit Naisten kuningaskunta, Kolme vuotta, Tappo, Adriadna, Elämäni, Taiteilijan tarina, Talonpoikia, Rattailla, Karviaismarjoja, Nainen ja sylikoira, Rotkossa)
Juri Kazakov: Syksyä tammimetsissä: novelleja. Otava 1976
Juri Trifonov: Talo rantakadulla. Gummers 1977
Vladimir Bogomolov: Elokuu 1944. Gummerus 1978
Anton Tšehov: Vaimoni ja muita novelleja; suom. Martti Anhava, Ulla-Liisa Heino, Marja Koskinen. Otava 1978
Arkadi ja Boris Strugatski: Hankalaa olla jumala. WSOY 1979
Leonid Brežnev: Muistelmia: Pieni maa; Jälleenrakennuskausi; Uudismaa; suom. Ulla-Liisa Heino ja Marja Koskinen. Otava 1979
Juri Trifonov: Vanhus. Gummerus 1979
Juri Trifonov: Pitkät jäähyväiset. Gummerus 1981
Vladimir Krupin: Elävää vettä; Novyi mir -lehden numerosta 8/1980 suom. Marja Koskinen. WSOY 1982
Juri Trifonov: Aika ja paikka. Tammi 1983
Tatjana Tolstaja: Tulta ja pölyä. WSOY 1989
Mihail Tšernjonok: Tappion uhalla. WSOY 1990
Palkinnot

Valtion kääntäjäpalkinto 1982
Meret Becker

Meret Becker vuonna 2008.
Meredith ”Meret” Becker (s. 15. tammikuuta 1969 Bremen) on saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hänelle myönnettiin Saksan elokuvapalkinto vuonna 1998. Hän oli aiemmin naimisissa muusikko Alexander Hacken kanssa.
Aiheesta muualla

Meret Becker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luettelo dubstep-tuottajista

Tämä on luettelo dubstep-, ja elektronista musiikkia tekevistä artisteista, duoista & yhtyeistä.
Luettelo > 0-9

1uP
12th Planet
16bit
23
501
2562
Luettelo > A

ak9
Alex S
Alvin Risk
Alximo
Approaching Nirvana
Arion
ArtAttack
Au5
Autoerotique
AZEDIA
Luettelo > B

Babylon System
Bar9
Bare
Barely Alive
Bare Noize
Bassnectar
Basshunter
Benga
Big Chocolate
Black Sun Empire
Bukez Finezt
Burial
Borgore
Boxcutter
Breakage
Broken Note
Burial
Luettelo > C

Camo & Krooked
Caspa
Chase & Status
Chasing Shadows
Chimpo
Clubroot
Cookie Monsta
Coki
Culprate
Cutline
Cyrus
Luettelo > D

D1
Daladubz
Dark Sky
Dark Tantrums
Datsik
Day One
deadmau5
Desto
Destroid
Delta Heavy
Diesel
Digital Mystikz
Dillon Francis
Draper
Direct
Dirtyloud
Dirtyphonics
Distance
DJ Chef
DJ Craze
DJ Flink
DJ Fresh
DJG
DJ Sack
DJ SFR
DJ Wire
Doctor P
Document One
Dodge & Fuski
DotEXE
Downlink
Dream
Droptek
Drop The Lime
Drumsound & Bassline Smith
Dubba Jonny
Dub Zero
Luettelo > E

Eampeck
Eddie K
El-B
Emalkay
Engine-EarZ Experiment
Ephixa
Eptic
Example
Excision
Exponaut
Luettelo > F

Far too Loud
Feint
Flinch
Flux Pavilion
Foamo
F.O.O.L.
Foreign Beggars
Forensics
FS
FuntCase
Fused Forces
Fuzion
Luettelo > G

Galantis
Geiom
Gemmy
Gemini
Genetix
Geoxor
GirlStep
Glebstar
Going Quantum
Goth-Trad
Luettelo > H

Habstrakt
Halo Nova
Heist
Heny G
Hoax
Horsepower Productions
Luettelo > I

Icicle
Ikonika
Ill-esha
Ivan Shopov
I.Y.F.F.E.
Luettelo > J

J. Rabbit
Jack Sparrow
Jakes
Jakwob
James Blake
Jamie Woon
Joe Nice
Joker
Jon Gooch
Joy Orbison
Juakali
Luettelo > K

K-391
Kanji Kinetic
Karetus
KATFYR
Katy B
Kevin Martin
Killa & Instinct
KillaGraham
KillSonik
Kill The Noise
King Soly
Kito
Klaypex
Klippa
Knife Party
KOAN Sound
Kode9
Koven.
Krewella
Krimer
Kromestar
Kryptic Minds
Kulture
Kutz
Luettelo > L

Labrinth
LAXX
LD
Liquid Stranger
Loefah
Lost
L Wiz
Luettelo > M

Machina
Magnetic Man
Martin Garrix
Matta
Matt U
Martis Kaneem
Martyn
Mensah
Metrik
Mick Harris
Millions Like Us
M Machine
Modestep
Monsta
Mount Kimbie
Mr. Dub
Mr. FijiWiji
MRK1
Mt Eden
Luettelo > N

Nanoo
Navene-k
Nero
Nexp
Noisestorm
Noisia
Noisses
Numbernin6
Luettelo > O

Obsidia
OVERWERK
Luettelo > P

Panda Eyes
Pearson Sound
Pegboard Nerds
Pendulum (yhtye)
Phaeleh
Pinch
Plastician
Porter Robinson
Posji
Pretty Lights
Proxima
Luettelo > R

Razihel
Radikal Guru
Reid Speed
Reso
Rezonate
Riskotheque
Rogue
Roksonix
Rootkit (artisti)
Ruckspin
Rusko
Ry Legit
Luettelo > S

SBTRKT
Schoolboy
Scooter
Scuba
Secret Panda Society
Sekklow
Skeptiks
SKisM
Skream
Skrillex
Slaughter Mob
Slugabed
Statix
Stenchman
Stephen Walking
Sub Focus
Subscape
Synkro
Luettelo > T

Tek-One
Telmini
Tes La Rok
The Bug
The Gaslamp Killer
The Juggernaut
The Others
The Winox
Tristam
Trolley Snatcha
Truth
True Tiger
Tungevaag & Raaban
Tunnidge
Tut Tut Child
Luettelo > U

Unicorn Kid
Luettelo > V

Vaccine
Varien
Various
Vaski
Vexare
Vex'd
Virtual Riot
Von D
Luettelo > W

Warrior Queen
Winku
Luettelo > X

Xilent
xKore
X Sentinel
Xtrullor
Luettelo > Y

yh
Youngsta
Luettelo > Z

Zardonic
Zed Bias
Zeds Dead
Zmli
Zomboy
Marja Kolu

Marja Kolu vuonna 2017.
Marja Kolu (s. 1956 Keminmaa) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan erityisesti mosaiikkitöistään, joita on Jyväskylän seudulla, Kuopiossa, Oulussa ja Vieremällä.
Kolu valmistui Kankaanpään taidekoulusta taidemaalariksi vuonna 1981. Hän opiskeli myös Pietarin taideakatemiassa kuvanveistoa ja mosaiikkitaidetta sekä Tampereen ammattikorkeakoulussa. Kolu valmistui Jyväskylän yliopistosta filosofian maisteriksi 2014.
Kolu on toiminut Jyväskylän taiteilijaseuran puheenjohtajana Jyväskylän kaupungin kulttuurilautakunnan jäsenenä ja Pohjanmaan taidetoimikunnassa.
Kolu toimi kuvataiteen läänintaiteilijana Keski-Suomessa. Mäntän kuvataideviikkojen kuraattorina Kolu oli vuonna 2001. Vuosina 2009-2011 hän oli Pohjanmaan läänintaiteilija Vaasassa.
Marja Kolulle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.
Kolu on osallistunut myös kunnallispolitiikkaan.
Kuvia teoksista

Lip-la-tus, 1988, Kuopio.
Aatamin puraisu ja rastatukkainen soffa, 2007, Jyväskylä.
Vadelma, 2017 Vuores, Tampere.
BAT-Lepakko, 2017, Vuores, Tampere.
Aiheesta muualla

Kolun kotisivut
www.lafka.fi
Kuvataiteilija Marja Kolu puhuttelee kierrätystaiteellaan Savon Sanomat 2008
Merikallio

Merikallio on suomalainen sukunimi.
Einari Merikallio (vuoteen 1906 Hellman, 1888–1961), lintutieteilijä ja opettaja, professorin arvonimi
Erkki Merikallio (1892–1918), jääkärivänrikki
Hilkka Merikallio (1908–1980), kirjailija
Isa Merikallio (s. 1968), liikkeenjohdon konsultti, tutkija ja kirjailija
Juhani Merikallio (s. 1946), radiotoimittaja
Kalevi Merikallio (1925–2001), balettitanssija ja tanssipedagogi
Katri Merikallio (s. 1961), toimittaja
Lauri Merikallio (vuoteen 1906 Hellman, 1886–1971), kirjakauppias, opettaja ja tietokirjailija, Einari Merikallion veli
Pauli Merikallio (vuoteen 1905 Hellman, 1903–1996), gynekologi ja keksijä, lääkintöneuvos
Sini Merikallio (s. 1977), avaruustutkija ja eläinlääkäri
Väinö Merikallio (1897–1942), jääkärieversti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Matz Sandman

| Matz Sandman> Norjan lapsi- ja perheministeri |
| --- | --- |
 Brundtlandin III hallitus 3. marraskuuta 1990 – 15. marraskuuta 1991  
Edeltäjä:  Kristin Clemet
Seuraaja:  Grete Berget
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1948 (ikä 76) Narvik, Norja
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Koulutus:  Norjan kauppakorkeakoulu
Matz Sandman (s. 19. tammikuuta 1948 Narvik) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan lapsi- ja perheministerinä vuosina 1990–1991. Koulutukseltaan hän on ekonomisti.
Aiheesta muualla

Matz Sandman Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Matías Delgado

Matías Emilio Delgado (s. 15. joulukuuta 1982 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaasta lähdettyään Sveitsissä, Turkissa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Delgadon pelipaikka oli keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Italian passi. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2017.
182 senttimetriä pitkä Delgado edusti kotimaassaan River Platen juniorijoukkuetta ja Chacarita Juniorsia. Hän siirtyi sveitsiläisseura Baseliin elokuussa 2003. Kausina 2006–2010 hän edusti turkkilaisseura Beşiktaşia ja kausina 2010–2013 Arabiemiraattien Al Jaziraa, kunnes hän uransa loppuvuosiksi palasi Baseliin. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden kuusi kertaa ja Turkin-mestaruuden kerran.
Delgado on toisen tunnetun argentiinalaisjalkapalloilijan, Julio Hernán Rossin serkku.
Aiheesta muualla

Delgadon tiedot Weltfussball-tietokannassa (saksaksi)
Mega Man 8

| Mega Man 8 |
| --- | --- |
 Euroopan version kansikuva
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Tuottaja:  Keiji Inafune
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  PlayStationJP 17. joulukuuta 1996NA 27. helmikuuta 1997EU 1. marraskuuta 1997 Sega SaturnJP 16. tammikuuta 1997NA 27. helmikuuta 1997
Lajityyppi:  Tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  PlayStation, Sega Saturn
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mega Man 8 (myös nimellä Rockman 8: Metal Heroes, jap. ロックマン8 メタルヒーローズ, Rokkuman Eito Metaru Hīrōzu) on Capcomin julkaisema tasohyppelypeli. Se on klassisen Mega Man -sarjan kahdeksas julkaisu ja toinen PlayStation-konsolille julkaistu Mega Man -peli.
Peli toi klassiseen Mega Man -sarjaan muutamia uudistuksia. Huomattavimpia ovat uusittu sprite-grafiikka ja ensimmäistä kertaa klassisessa sarjassa kuultu ääninäytteleminen. Pelin tarinaa kuljettavat välivideot on toteutettu anime-animaationa. Pelitilanteen tallennukseen ei käytetä enää salasanoja kuten ennen vaan tallennusta muistikortille. Huomattaviin pelillisiin uudistuksiin kuuluu mm. Mega Manin kyky uida vedessä (tämä ominaisuus jäi ainutkertaiseksi sillä missään muussa sarjan pelissä uiminen ei ole mahdollista). Ensimmäistä kertaa Mega Man 7:ssä nähty kauppa tekee paluun ja Mega Man voi ostaa uusia kykyjä ja varusteita kerättyään tarpeeksi ruuveja.
Pelistä julkaistiin myöhemmin myös versio Sega Saturnille, joka sisälsi uusia tasomusiikkeja (mm. Tengu Man:in tasoon) ja kaksi piilotettua pomovastusta, Cut Man ja Wood Man ensimmäisistä Mega Man -peleistä.
Mega Man 8:n sprite-grafiikkaa ja kahta robottimestaria (Tengu Man ja Astro Man) tultiin käyttämään myöhemmin pelissä Mega Man & Bass. Seuraava numeroitu sarjan peli, Mega Man 9, julkaistiin vasta vuonna 2008.
Vastaanotto

Mega Man 8 ei ole yhtä suosittu fanien keskuudessa kuin sen edeltäjät, sillä peli jatkoi seitsemännen pelin "karkkimaista" graafista suunnittelua (joka yritti tehdä eroa X-sarjaan). Suurin ärtymyksen aihe fanien keskuudessa oli kuitenkin pelin heikko ääninäytteleminen. Pelin puheet sisältävät lukuisia väärin lausuntoja, mutta eniten faneja ärsytti Mega Man:in ääninäyttelijä, joka oli nainen. Naisen käyttö pikkupoikien äänenä on yleistä japanilaisessa animessa ja niinpä sen uskottiin toimivan myös englanniksi. Esimerkiksi Dr. Lightin ääni on ollut usein fanien naurun kohteena ja puheen on sanottu muistuttavan piirroshahmo Elmerin puhetapaa. Pelin ääninäytteleminen on myös noussut internet-vitsiksi YouTubessa ja muilla sivustoilla.
Pelisivusto IGN listasi pelin huonoimmiten ääninäyteltyjen pelien listalle Halloween-spesiaalissaan.
Aiheesta muualla

Mega Man 8 MMHP.net-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mega Man 8: Anniversary Edition MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Mattila (Mäntsälä)

Mattila on kylä Mäntsälässä. Se sijaitsee lähellä Ohkolaa ja noin seitsemän kilometrin päässä Mäntsälän kirkonkylästä.
Mattila (Kouvola)

| Mattila |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kouvola
Suuralue:  Kuusankoski
Tilastoalue nro:  22
Väkiluku:  1 063  (2015)
Osa-alueet:  Mattila  Mäentausta  Pessa  Sydänmaa  Multamäki  Multahovi  Harjunranta
Postinumerot:  45910 Voikkaa 45370 Valkeala
Naapurialueet:  Voikkaa  Tähtee  Kuusaanniemi  Valkealan kirkonkylä (Valkeala)  Jokela (Valkeala)  Selänpää (Valkeala)
Mattila on tilastoalue ja kylä Kouvolan Kuusankoskella. Se sijaitsee Voikkaan itäpuolella, entisen Kuusankosken kaupungin pohjoisosassa. Asukkaita Mattilassa on 1 063. Mattila on myös entinen Valkealan kunnan rekisterikylä, joka kattaa suuren osan entisen Kuusankosken kaupungin pohjoisosasta.
Matt McKay

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Matthew Graham McKay
Syntymäaika: 11. tammikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Brisbane,  Australia
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 171 cm
Paino: 65 kg
Seura
Seura: Brisbane Roar FC
Pelinumero: 17
Junioriseurat
: Sunnybank Saints
: Mount Gravatt
2001: Australian Institute of Sport
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Brisbane Strikers | - | (-) |
| 2005 | Eastern Suburbs | - | (-) |
| 2005–2011 | Brisbane Roar | 122 | (16) |
| 2009 | → Changchun Yatai (laina) | 15 | (0) |
| 2011–2012 | Rangers | 3 | (0) |
| 2012–2013 | Busan IPark | 27 | (1) |
| 2013 | Changchun Yatai | 16 | (0) |
| 2013– | Brisbane Roar | 65 | (5) |
Maajoukkue
| 2006–2016 |  Australia | 59 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30.9.2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29.7.2018.
Matthew Graham "Matt" McKay (s. 11. tammikuuta 1983, Brisbane) on australialainen jalkapalloilija. McKayn pelipaikka on keskikenttä. McKay edustaa A-Leaguessa pelaavaa Brisbane Roaria, jossa on pelannut suurimman osan urastaan. Hän on pelannut myös muissa australialaisissa seuroissa, Changchun Yataissa, Rangersissa ja Busan IParkissa. McKay on pelannut Australian maajoukkueessa 59 ottelua tehden niissä kaksi maalia. McKay osallistui Brasilian MM-kilpailuihin 2014, jossa pelasi kaksi ottelua.
Marian Oprea
Henkilökohtaiset ennätykset

Pituushyppy: 778 (2014)
Kolmiloikka: 17,81 NR (2005)
Pituushyppy: 766 (2012)
Kolmiloikka: 17,74 NR (2006)
Lyoto Machida

| Lyoto Machida |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1978 (ikä 46) Salvador, Brasilia
Kansalaisuus:   Brasilia
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Dragon
Aktiivisena:  2003–
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Kätisyys:  vasen
Taistelutyyli:  Shōtōkan karate, brasilialainen jujutsu, sumopaini
Seura:  Black House Gracie Jiu-Jitsu Academy Kings MMA
Tilastot
Ottelut:  37
Voitot:  26
– tyrmäyksellä:  11
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  13
Tappiot:  11
– tyrmäyksellä:  3
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  6
Aiheesta muualla
lyotomachida.net
Lyoto Carvalho Machida (s. 30. toukokuuta 1978 Salvador, Brasilia) on brasilialainen alemman raskaansarjan vapaaottelija ja entinen karateka, joka ottelee Bellatorissa.  Hän otellut aiemmin myös UFC:ssä, jossa Machida oli alemman raskaansarjan mestari 2009–2010. Hän on voittanut urallaan tunnettuja ottelijoita, kuten Rashad Evansin, Tito Ortizin, Rich Franklinin, B. J. Pennin, Mauricio "Shogun" Ruan ja Chael Sonnenin. Machidalla on kolmannen asteen musta vyö Shotokan karatesta, sekä musta vyö brasilialaisesta jujutsusta.
UFC 98 -tapahtumassa 23. toukokuuta 2009 Machida tyrmäsi aiemmin voittamattoman Rashad Evansin toisen erän lopussa ja voitti siten alemman raskaansarjan mestaruuden. Kun Machida puolusti mestaruuttaan Mauricio Ruaa vastaan UFC 104 -tapahtumassa 24. lokakuuta 2009, ottelu päättyi Machidan voittoon kiistanalaisella tuomaripäätöksellä, ja ottelijat saivat välittömän uusinnan tuomaripäätöksen takia. Lyoto Machida hävisi alemman raskaansarjan tittelin  Mauricio Rualle ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä UFC 113 -tapahtumassa.
Lapsuus ja nuoruus

Machidan isä on brasilialaistunut japanilainen Shotokan karate -mestari Yoshizo Machida. Lyoto Machida syntyi Salvadorissa perheeseen johon kuului ennestään kaksi muuta poikaa, japanilainen siirtolaisisä Yoshizo Machida ja brasilialainen äiti Ana Claudia, jolla on portugalilais- ja italialaisia sukujuuria. Pian Lyoton syntymän jälkeen perhe muutti Belémiin, jossa hän varttui. Perhe asui Yoshizon perustamalla karatekoululla. Koska isä oli japanilainen shotokan karaten suuri legenda, myös Lyoto alkoi harjoitella lajia perinteisesti hyvin varhain. Machida on kertonut, että jo kolmevuotiaasta asti isä koulutti häntä ja hänen veljiään herättämällä heidät hyvin aikaisin aamulla, eivätkä he saaneet edes aamupalaa ennen pitkää juoksulenkkiä. Kata-harjoittelun jälkeen isä käski heidät istumaan polvillaan seinään päin pitkiksi ajoiksi. Machida kertoo, että se auttoi heitä oppimaan kunnioitusta, sekä kehitti heitä monipuolisesti. Kolmetoistavuotias Lyoto saavutti lajissa isältään mustan vyön. Lyoto harjoitteli nuorena muitakin lajeja. Hän aloitti sumon seitsemänvuotiaana isänsä ystävän ohjastuksessa, joka oli myös Japanista muuttanut siirtolainen, mutta puolestaan sumomestari. Machidasta tuli myös moninkertainen Brasilian mestari lajissa. Kuusitoistavuotiaana hän aloitti brasilialaisesta jujutsun. Myöhemmin Walter Broca myönsi hänelle mustan vyön. 22-vuotiaana hän muutti Japaniin opiskelemaan lisää mattokamppailua, jossa häntä opetti pääasiassa Antonio Inoki.
Vapaaottelu

Machida aloitti kilpailemisen vapaaottelussa toukokuussa 2003 Kengo Watanabea vastaan. Hän voitti Japanissa käydyn kamppailun tuomariäänin. Machida otteli uransa alussa Japanissa ja Brasiliassa raskaassarjassa. Hän kohtasi muun muassa Stephen Bonnarin, joka oli tuolloin voittamaton neljän kamppailun jälkeen. Machida voitti hänet uransa toisessa kamppailussa teknisellä tyrmäyksellä. Kolmannessa kamppailussaan Machida kohtasi kaksi UFC-ottelua otelleen Rich Franklinin, joka puolestaan ei ollut hävinnyt urallaan kertaakaan, vaan oli tilastolla 14–0 ennen Machidaa vastaan. Machida voitti myös Franklinin teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Neljännessä kamppailussaan Machida kohtasi puolestaan 2002 K-1 mestarin Michael McDonaldin maaliskuussa 2004. Machida voitti kamppailun ensimmäisessä erässä kahden minuutin jälkeen. Machida jatkoi voittoputkeaan Sam Grecoa vastaan, joka oli tunnettu myös K-1 kilpailuista, sekä vuoden 1994 Seidokaikanin maailmanmestarina. Machida voitti kamppailun hajaäänin. Maaliskuussa 2005 otteli HERO'Sissa avoimessa painoluokassa B. J. Penniä vastaan. Kolmieräinen kamppailu päättyi Machidan voittoon tuomariäänin.
Vapaaottelu > UFC (2007–2018)

Machida siirtyi ottelemaan UFC:hen helmikuussa 2007, jolloin hän kohtasi UFC 67:ssä Sam Hogerin. Machida voitti kamppailun tuomariäänin. Huhtikuussa 2007 Machida otteli jo toisen kamppailunsa UFC:ssä David Heathia vastaan. UFC 70 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi edellisen tapaan Machidan voittoon tuomariäänin. Se oli samalla Machidan uran kymmenes voitto vapaaottelussa ilman tappiota. Machida jatkoi voittokulkuaan Kazuhiro Nakamuraa, Sokoudjouta ja Tito Ortizia vastaan. Hän voitti Nakamuran ja Ortizin tuomariäänin ja Sokoudjoun kuristuksella.
Vapaaottelu > UFC (2007–2018) > Alemman raskaansarjan mestaruus (2009–2010)

Tammikuussa 2009 Machida otteli UFC 94 -tapahtumassa Thiago Silvaa vastaan, jonka hän voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Machidan voitto palkittiin Illan tyrmäys bonuksella.
Toukokuussa 2009 Machida sai lopulta otella alemman raskaansarjan mestaruudesta Rashad Evansia vastaan uransa seitsemännessä UFC kamppailussaan. Evans oli voittanut mestaruuden joulukuussa 2008 Forrest Griffinilta ja puolusti mestaruuttaan ensimmäistä kertaa Machidaa vastaan. Evans ei ollut vielä hävinnyt otteluakaan. Hän oli voittanut kolmetoistakamppailua ja otellut kerran tasapelin Tito Ortizia vastaan. Machida voitti mestaruuden tyrmäyksellä toisessa erässä, joka palkittiin myös illan tyrmäys bonuksella.
Machida puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan Maurício Rua vastaan lokakuussa 2009 UFC 104 -tapahtumassa. Machida onnistui puolustamaan mestaruuttaan voitettua tiukan kamppailun tuomariäänin. Kaikki kolme tuomaria pisteyttivät Machidan hyväksi 48–47. Kamppailun tasaisuus herätti huomiota, sillä yleisö oli sitä mieltä, että Rua olisi voittanut kamppailun ja yksi tuomareista katsottuaan ottelun uudestaan olisi pisteyttänyt Ruan voittoon. Se olisi kuitenkin tarkoittanut Machidalle voittoa, mutta hajaäänin.
Edellisen kamppailun ollessa tasainen Machida puolusti mestaruuttaan toisen kerran Rua vastaan UFC 113 -tapahtumassa. Mestaruuskamppailu käytiin Kanadassa toukokuussa 2010, jossa Machida kärsi uransa ensimmäisen tappionsa ja menetti samalla mestaruutensa hävittyään tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.