stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Dealey (DE-1006)
Palvelus

Alus sijoitettiin Newportiin, mistä se osallistui kahden ensimmäisen vuoden aikana paikallisiin harjoituksiin, purjehti Key Westissä Floridassa ja osallistui laivaston kaikuluotain koulun tapahtumiin sekä saattueharjoituksiin Karibialla. Alus lähti 4. tammikuuta 1957 Newportista Etelä-Amerikan purjehdukselle, mistä se palasi 21. maaliskuuta Atlantin rannikolla järjestettyyn sotaharjoitukseen. Naton harjoitukset Irlanninmerellä syyskuussa ja lokakuussa vei aluksen Britteinsaarille Plymouthiin ja Ranskaan Brestiin ja Cherbourgiin.
Alus lähti 12. toukokuuta 1958 Välimerelle saattajalaivue 10:n lippulaivana, kun laivue suojasi lentotukialus USS Waspia. Alus partioi itäisellä Välimerellä Libanonin kriisin aikana ennen paluutaan Newportiin 7. lokakuuta.
Alus lähti 3. helmikuuta 1959 Kuubaan Guantanamo Bayhin, jossa järjestetyn harjoituksen päätyttyä se jatkoi matkaansa Panaman kanavana kautta Buenaventuraan Kolumbiaan, Salinasiin Ecuadoriin, Perun Talaraan ja Callaoon sekä Chilen Valparaisoon ja Antofagastaan. Purjehduksen aikana alus harjoitteli yhteistoimintaa kaikkien neljän laivaston kanssa. Alus palasi 20. huhtikuuta Newportiin, mistä se lähti Naton harjoitukseen vieraillen Londonderryssä, Greenwichissä ja Lissabonissa ennen paluutaan Newportiin 11. lokakuuta. Vuoden 1959 lopun alus oli Narragansettinlahdella.
Alus jatkoi vastaavissa tehtävissä sekä vieraili Karibialla ja osallistui Virginian ja Pohjois-Carolinan rannikoilla järjestettyihin maihinnousuharjoituksiin, kunnes se 20. kesäkuuta 1960 siirrettiin New Yorkin laivastontelakalle huollettavaksi. Alus palasi 22. heinäkuuta Newportiin, jossa se aloitti valmistautumisen partiomatkalle. Alus lähti 22. elokuuta Karibialle, mistä se jatkoi matkaansa Etelä-Amerikan ympäri. Vierailtuaan Trinidadissa, Venezuelassa ja Kolumbiassa alus läpäisi Panaman kanavan aloittaen matkansa etelään pitkin Etelä-Amerikan rannikkoa. Alus vieraili Ecuadorissa, Perussa ja Chilessä ennen Magalhaesinsalmen läpäisyä. Matkalla pohjoiseen alus vieraili Argentiinassa, Uruguayssa, Brasiliassa ja Trinidadissa. Alus palasi 13. joulukuuta Newportiin, jossa se vietti vuoden lopun.
ROU 18 De Julio

Dealey poistettiin 28. heinäkuuta 1972 palveluksesta ja se poistettiin samalla Yhdysvaltain alusluettelosta. Alus siirrettiin vielä samana päivänä Uruguayn laivastolle, joka nimesi sen ROU 18 De Julioksi. Alus oli kolmas maan ensimmäisen perustuslain vahvistamispäivän mukaan nimetty. Alus saapui 17. huhtikuuta 1973 Montevideoon Uruguayhin päällikkönään Germán Lariau.
Vuonna 1981 alus pelasti päällikkönsä Julio Lamartheen johdolla Etelä-Atlantilla myrskyssä uponneen kauppa-alus MS Sharpin miehistön. Alus poistettiin luettelosta ja se romutettiin 1991.
USS David W. Taylor

| USS DAvid W>  Taylor |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Gulf Shipbuilding Corporation, Chickasaw, Alabama
Kölinlasku:  12. kesäkuuta 1941
Laskettu vesille:  4. heinäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  18. syyskuuta 1943
Loppuvaihe:  siirretty Espanjalle
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 050 t
Pituus:  114,7 m
Leveys:  12,1 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  60 000 shp (45 MW)
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  319
Aseistus
Aseistus:  5 × 5"/38 tykkiä 4 × Bofors 40 mm 4 × Oerlikon 20 mm 10 × 21" torpedoputkea 6 × syvyyspomminheitintä 2 × syvyyspommikiskoa
USS David W. Taylor (runkonumero DD-551) oli Yhdysvaltain  laivaston vuonna 1942 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Gulf Shipbuilding Corporationilta Chickasawista Alabamasta, missä köli laskettiin 14. kesäkuuta 1941. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1942 kumminaan kontra-amiraali David W. Taylorin tytär Imogene Taylor Powell ja otettiin palvelukseen 18. syyskuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään W. H. Johnsen.
Palvelus

Alus lainattiin 15. toukokuuta 1951 Espanjalle osana avustuspakettia (engl. Military Assistance Program).
Almirante Ferrandiz

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä Almirante Ferrandiz. Espanja lunasti aluksen 1. lokakuuta 1972.
Valtteri Virtanen

Valtteri Virtanen
Valtteri Virtanen (s. 25. syyskuuta 1992 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, jolla oli Hyvinkään Tahkon kanssa sopimus kauden 2015 loppuun saakka.
Virtanen on pelannut koko uransa Hyvinkään Tahkossa, joka on hänen kasvattajaseuransa. Hän pääsi pelaamaan Suomensarjassa jo kaudella 2008. Kaudella 2010 Virtanen sai uransa ensimmäiset Superpesis-ottelunsa. Hän pelasi kauden aikana kymmenessä Superpesiksen ottelussa. Lisäksi hän pelasi Puna-Mustissa, jonka kanssa Tahkolla oli yhteistyösopimus. Seuraavana vuonna Virtanen sai tililleen jo 25 ottelua. Kaudella 2013 Virtanen pelasi vain yhden ottelun. Hän oli alkukauden loukkaantuneena A-poikien ottelussa tulleen takareisivamman vuoksi. Hän palasi Tahkon joukkueeseen ottelussa Pattijoen Urheilijoita vastaan, mutta loukkaantui kesken ottelun uudestaan. Virtanen kävi lyömässä kyseisessä ottelussa vain kerran. Virtanen pelasi kuitenkin kauden aikana kuusi ottelua Ykköspesiksessä PuMun joukkueessa, jonka kanssa Tahkolla oli yhteistyösopimus. Niissä hän jäi ilman tehopisteitä. Virtanen toimi loppukaudella myös Tahkon edustusjoukkueen kakkospelinjohtajana.
Virtanen pelaa vaihtajana sekä polttolinjassa. Hän voitti 2012 Tahkossa A-poikien SM-pronssia. Valtterin isä on Tahkon entinen pelaaja ja pelinjohtaja Pasi Virtanen.
Tilastot > Superpesis-ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 2010 | Hyvinkään Tahko | 4 | 0 + 0 | 0 | 1 |
| 2011 | Tahko | 10 | 1 + 2 | 1 | 8 |
| 2012 | Tahko | 25 | 1 + 3 | 5 | 32 |
| 2013 | Tahko | 1 | 0 + 0 | 0 | 0 |
Valtakunnan salaisuus

| Valtakunnan salaisuus>  Markus Mezentius Manilianuksen yksitoista kirjettä keväästä 30 jKr |
| --- | --- |
Kirjailija:  Mika Waltari
Kieli:  suomi
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1959
Sivumäärä:  421
ISBN:  951-0-20751-9

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valtakunnan salaisuus (1959) on Mika Waltarin toiseksi viimeinen teos. Se sai aikanaan ristiriitaisen vastaanoton, sillä Waltari oli palannut nuoruutensa uskonnolliseen problematiikkaan ja kirja on vähemmän eroottisesti latautunut kuin esimerkiksi Sinuhe egyptiläinen.[lähde? ]
Markku Envall on arvioinut, että Waltari on keksinyt romaanin nimen Aapeli Saarisalon Hyvä opettaja -teoksen yhden luvun nimestä. Waltarin viimeinen romaani Ihmiskunnan viholliset on jatkoa Valtakunnan salaisuudelle.
Kirjan tarina

Kirja kertoo roomalaisen Markus Mezentius Manilianuksen seikkailuista Jerusalemissa ja Galileassa Jeesuksen ristiinnaulitsemisen aikaan ja sen jälkeen. Päähenkilö kohtaa matkallaan monia Uuden testamentin henkilöitä kuten Jeesuksen, Pontius Pilatuksen, apostolit Pietarin ja Johanneksen, Maria Magdalenan ja Lasaruksen.
Kirja sisältää uskonnollista mytologiaa ja yliluonnollisia ihmetekoja. Yliluonnolliselta näyttäville tapahtumille annetaan myös luonnollinen selitys tai niiden todellisuudesta jää ainakin pieni epäily, joten lukijan itsensä päätettäväksi jää oliko Jeesus todella Jumalan poika ja ihmeiden tekijä vai ainoastaan historiallinen henkilö.
Aiheesta muualla

Valtakunnan salaisuus Kirjavinkit-sivustolla
Valtakunnan salaisuus Kirjasampo-sivustolla
Vanhin (mormonismi)

Vanhin (engl. elder) on Myöhempien aikojen pyhien liikkeessä eräs pappeuden viroista. Kyseessä on Melkisedekin pappeuden alin aste. Yleensä nuoret miehet, mikäli he osoittautuvat kelvollisiksi, saavat vanhimman viran täytettyään 18 vuotta tai lähtiessään lähetystyöhön. Kirkkoon aikuisiällä liittynyt mies voi saada vanhimman arvon oltuaan kirkon jäsen vuoden ajan ja osoittauduttuaan pappeuden arvon mukaiseksi. Vanhimmalta odotetaan muiden kirkon pappeuden haltijoiden tapaan uskoa Jumalaan ja evankeliumiin, uskollisuutta kirkon toiminnassa, siveyden lain noudattamista sekä alkoholista, huumausaineista, tupakasta, kahvista ja teestä pidättäytymistä.
Opin ja liittojen mukaan vanhimman kutsumuksena on ”kastaa ja asettaa muita vanhimmiksi, papeiksi, opettajiksi ja diakoneiksi ja palvella leivän ja viinin, Kristuksen ruumiin ja veren vertauskuvien, siunaamisessa 
ja konfirmoida kirkkoon kasteessa otetut kätten päällepanon kautta tulen ja Pyhän Hengen kasteen saamiseksi, kirjoitusten mukaan ja opettaa, selittää, kehottaa, kastaa sekä valvoa kirkkoa ja vahvistaa kirkkoa kätten päällepanemisella ja Pyhän Hengen antamisella.” (20:39-43) Lisäksi vanhinten tulee johtaa kokouksia, sen mukaan kuin Pyhä Henki heitä ohjaa Jumalan käskyjen ja ilmoitusten mukaisesti (20:45). Käytännössä vanhimmat hoitavat siis seurakunnassa pyhien toimitusten toimittamista, se kastavat ja toimittavat sakramentin sekä johtavat tarvittaessa sakramenttikokouksia. Vanhimmilla on myös valtuus konfirmoida kirkon kastetut jäsenet kätten päälle panemisella. Konfirmaatiossa kastettu tulee Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon täysivaltaiseksi jäseneksi ja hänelle annetaan Pyhän Hengen lahja. Vanhimmat johtavat Aaronin pappeuden eri koorumeita niiden johtajina ja neuvonantajina. He toimivat myös kotiopettajina yhdessä ylipappien kanssa, pappien ja opettajien kanssa. Vanhimmat voivat myös siunata sairaita kätten päälle panemisella. Mormonismin käsityksen mukaan tällainen siunaus ja rukous sairaan puolesta voi parantaa sairaan.
Muiden pappeuden haltijoiden tavoin vanhimmat on järjestetty koorumeiksi. Vanhimpien koorumiin voi kuulua peräti 96 jäsentä, joten seurakunnassa on vain yksi vanhimpien koorumi. Koorumilla on johtaja ja tällä kaksi neuvonantajaa sekä sihteeri. Käytännössä kaikki seurakuntien täysi-ikäiset miespuoliset jäsenet saavat osallistua vanhinten koorumin kokoukseen pappeuskokouksen aikana, vaikkei heillä olisikaan Melkisedekin pappeutta. Myös miespuoliset vierailijat saavat ottaa osaa vanhinten koorumin kokoukseen.
Vaikka suurimmalla osalla MAP-kirkon täysi-ikäisistä miespuolisista jäsenistä on vanhimman arvo, tätä ei yleensä käytetä puhuttelussa ja muutenkaan sukunimen yhteydessä arvonimenä. Vain lähetystyötään tekeviä miehiä kutsutaan vanhimmiksi (esimerkiksi ”vanhin Smith”), samoin kirkon kahtatoista apostolia ja kirkon yleisauktoriteetteja.
Tärnan piiri

Tärnan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Tärnan piiri (Lappi), piiri Storumanin kunnassa
Tärnan piiri (Uplanti), piiri Salan kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tärnan piiri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaatimusten käsittely

Vaatimusten käsittely on vaatimusten määrittelyn, dokumentoinnin ja ylläpidon prosessi. Sillä on tärkeä rooli ohjelmistotuotannossa.
Vesiputousmallissa vaatimusten käsittely tehdään kehitysprosessin ensimmäisessä vaiheessa. Myöhemmissä kehitysmetodeissa oletetaan vaatimusmäärittelyn muuttuvan koko järjestelmän eliniän ajan.
Aiheesta muualla

Ohjelmistojen vaatimusmäärittely -luentokalvot
Vaatimusmäärittely
Vaino (täsmennyssivu)

Vaino tarkoittaa muun muassa seuraavia:
vaino,  perusoikeuksien epääminen
vainoaminen, yksittäisen ihmisen toiseen kohdistamaa häirintää
Etunimi

Virolainen etunimi, joskus myös amerikkalaistettu Väinö:
Vaino Vahing (1940–2008), virolainen psykiatri ja kirjailija
Vaino Jack Vehko (1918–1999), amerikansuomalainen raketti-insinööri.
Vaino Väljas (1931–2024), Viron kommunistipuolueen (EKP) ensimmäinen sihteeri
Sukunimi

Virolainen sukunimi:
Anton Vaino (s. 1972), Venäjän presidentinhallinnon päällikkö
Karl Vaino (1923–2022), Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri
Vaatimaton ehdotus, joka estäisi Irlannin lapsia olemasta taakaksi vanhemmilleen tai maalleen

Nimiösivu vuodelta 1729.
Vaatimaton ehdotus, joka estäisi Irlannin lapsia olemasta taakaksi vanhemmilleen tai maalleen (engl. A Modest Proposal for Preventing the Children of Poor People from Being a Burden to their Parents or Country) on irlantilaisen kirjailijan Jonathan Swiftin vuonna 1729 julkaistu satiirinen pamfletti, jossa hän ehdottaa, että Irlantia vaivannut paha köyhyysongelma ratkaistaisiin siten, että yläluokka ostaisi alaluokan lapset ja söisi ne.
Swiftin mukaan hänen ehdotuksensa toteuttaminen vähentäisi katolilaisten määrää ja saisi miehet kohtelemaan vaimojaan paremmin, koska he tietäisivät kuinka paljon rahaa vauvalla voitaisiin ansaita. Lisäksi ”nuori, hyvin imetetty terve lapsi on vuoden ikäisenä mitä ravitsevinta, herkullisinta ja terveellisintä ruokaa niin muhennettuna, paahdettuna, paistettuna kuin keitettynäkin” ja vauvojen surmatkin vähenisivät.
Pamfletti herätti aikalaisissa pahennusta, ja siitä järkytyttiin vielä Ruotsissa, kun pamfletti julkaistiin ruotsiksi vuonna 1832. Suomeksi se julkaistiin vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Koko kirja Google Booksissa
Venezuelankyyhky

| Venezuelankyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Amerikankyyhkyt Patagioenas
Laji::  corensis
Kaksiosainen nimi
 Patagioenas corensis  Jacquin, 1784 
Katso myös
   Venezuelankyyhky Wikispeciesissä   Venezuelankyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Venezuelankyyhky (Patagioenas corensis) on Venezuelan ja Kolumbian rannikoilla ja rannikon edustan Aruban, Curaçaon, Bonairen, Isla Margaritan ja Blanquillan saarilla elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Nikolaus Joseph von Jacquin kuvaili Corosta Venezuelasta 1784.
Ukrainanpiikki

| Ukrainanpiikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Piikkikalat Gasterosteiformes
Alalahko::  Gasterosteoidei
Heimo::  Piikkikalat Gasterosteidae
Suku::  Pungitius
Laji::  platygaster
Kaksiosainen nimi
 Pungitius platygaster  (Kessler, 1859) 
Katso myös
   Ukrainanpiikki Wikispeciesissä   Ukrainanpiikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ukrainanpiikki (Pungitius platygaster) on piikkikalojen heimoon kuuluva kala. Karl Kessler kuvasi lajin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1859.
Ulkonäko ja koko

Ukrainanpiikit ovat useimmiten ruskehtavia. Selkäevän paikalla kalalla on 8-11 piikkiä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavataan pääosin Euraasian lähistöllä. Ukrainanpiikin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Vaateripustin

Yllä rautalangasta tehty ja alla puinen vaateripustin.
Vaateripustin eli vaatepuu (arkikielessä henkari, vrt. ruotsin (kläd)hängare) on ihmisen hartioiden mallinen väline, jolla ripustetaan vaatteita tangolle tai naulaan. Siinä vaatteita säilytetään että ne säilyttävät muotonsa. Ripustimeen voidaan asettaa esimerkiksi takki, paita tai mekko. Ripustimissa voi olla poikkipuu, johon voidaan ripustaa housut. Ripustin puolestaan ripustetaan yläosan koukusta tankoon. Tilan säästämisen vuoksi ripustimia voidaan kiinnittää myös erityisen koukun avulla useita allekkain.
Vaateripustimia valmistetaan muun muassa muovista ja puusta. Ripustimen ripustuskoukku on yleensä tehty paksusta rautalangasta. Kokonaan paksusta rautalangasta valmistetaan kaupasta ostettavien ja pesulassa pestyjen vaatteiden mukana annettavia vaateripustimia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hanger History (Arkistoitu – Internet Archive)
Taivassalo

| Taivassalo Tövsala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Taivassalon kirkko
Sijainti:  60°33′45″N, 21°36′35″E
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Vakka-Suomen seutukunta
Kuntanumero:  833
Hallinnollinen keskus:  Taivassalon kirkonkylä
Pinta-ala ilman merialueita:  142,00 km² 280:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  217,71 km² 277:nneksi suurin 2022 
– maa:  140,33 km²
– sisävesi:  1,67 km²
– meri:  75,71 km²
Väkiluku:  1 695 271:nneksi suurin 31.8.2024 
– väestötiheys:  12,08 as./km² (31.8.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  13,4 %
– 15–64-v.:  52,6 %
– yli 64-v.:  34,0 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  92,2 %
– ruotsinkielisiä:  1,1 %
– muut:  6,7 %
Kunnallisvero:  6,90 % 292:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  9,9 % (2019) 
Kunnanjohtaja:  Sanna Häkli
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • PS   • Vas.:   8 6 2 1
www.taivassalo.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taivassalo (ruots. Tövsala) on Suomen kunta, joka kuuluu Varsinais-Suomen maakuntaan. Kunnassa asuu 1 695 ihmistä, ja sen pinta-ala on 217,71 km², josta 75,71 km² on merialueita ja 1,67 km² sisävesiä. Väestötiheys on 12,08 asukasta/km².
Taivassalossa on eniten kalastajia koko Saaristomeren alueella.
Maantiede

Taivassalon kunta sijaitsee Varsinais-Suomessa, Turun saaristossa. Sen naapurikunnat ovat Kustavi, Masku, Mynämäki, Naantali, Uusikaupunki ja Vehmaa. Entisiä naapurikuntia ovat Maskuun liitetty Askainen, Uuteenkaupunkiin liitetty Lokalahti, Mynämäkeen liitetty Mietoinen ja Naantaliin liitetty Velkua. Matkaa Turkuun on noin 50 km.
Taivassalossa on kolme järveä: Kuutniemenaukko, Mustajärvi, ja nimetön 2,75 hehtaarin järvi.
Taivassalossa on kaksi Natura-kohdetta, tammimetsää ja kallioketoja sisältävä Orikvuori ja matalien merenlahtien muodostama Kolkanaukko.
Aiemmin Taivassalo on ollut saari, mutta on maankohoamisen takia kasvanut kiinni mantereeseen.
Maantiede > Kyliä

Ahainen, Hakkenpää, Halesmäki, Helsinki, Hilloinen, Huitila, Hurunkorpi, Huukainen, Hylkilä, Hyövelä, Ihattula, Inkeranta, Isokorpi, Isosärkilä, Järppilä, Järvenperä, Kahiluoto, Kaitainen, Karhula, Kaustio, Keräsaari, Ketarsalmi, Kirkonkylä, Koivisto, Kouvoinen, Kummila, Kurjala, Kyrö, Lahdenperä, Leikluoto, Lemmetyinen, Lempoinen, Liittinen, Marjunen, Mierla, Mussalo, Onnikmaa, Palo, Pappila, Paltvuori, Punttinen, Rouhu, Sannainen, Santala, Sarsala, Taipale, Tammisto, Toroinen, Touppa, Tuomarainen, Tuomoinen, Uskoinen, Uurna, Vainionperä, Vehas, Viianen, Vuorenpää, Vuorte, Vähäsärkilä.
Kaustion kartta vuodelta 1696, maanmittari Olof Mörtin tekemä. Uskoisten kartta vuodelta 1699, sama tekijä.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Taivassalossa oli 1 654 asukasta, joista 640 asui taajamassa, 999 haja-asutusalueilla ja 15:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Taivassalon taajama-aste on 39,0 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Taivassalon kirkonkylä.
Historia

Taivassalo mainitaan jo 1300-luvun dokumenteissa. Pyhän Ristin kirkko valmistui vuonna 1350. Taivassalolainen Maunu Särkilahti valittiin Turun piispaksi vuonna 1489.
Taivassalossa on useita keskiaikaisia kartanoita: Viiainen, Järppilä, Iso-Särkilä, Kahitluoto, Paltvuori, Ketarsalmi, Kunnarainen, Siusluoto, Laupunen ja Rahin Isokartano. Vuodesta 1638 kuninkaallinen postitie kulki reittiä Tukholma–Taivassalo–Turku. Tukholmaan vietiin silakkaa ja muita elintarvikkeita, ja sieltä tuotiin suolaa, tupakkaa ja rautaa.
Suomen sodan ensimmäisiin taisteluihin Suomessa kuului 16. toukokuuta 1808 Taivassalon Helsinginrannassa käyty taistelu.
Kustavi, Velkua ja Iniö itsenäistyivät Taivassalon pitäjästä 1900-luvun alussa.
Taivassalosta lähti vuosisadan vaihteessa yhteensä 900 ihmistä siirtolaiseksi Amerikkaan.
Taivassalon hautausmaalle on haudattu 71 talvi- ja jatkosodassa kaatunutta.
Hallinto

Taivassalon kunnanjohtaja on elokuusta 2023 alkaen Sanna Häkli. Taivassalon kunnanjohtajana toimi vuodesta 2001 alkaen maaliskuuhun 2023 Vesa Rantala. Valintansa aikoihin hän oli Suomen nuorin kunnanjohtaja, 26-vuotias. Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista kahdeksan on keskustan, kuusi kokoomuksen, kaksi perussuomalaisten ja yksi vasemmistoliiton hallussa kaudella 2021–2025.
Talous

Taivassalosta louhitaan vientiin voimakkaan punaista tasarakeista graniittia.
Vuonna 2015 kunnassa oli 493 työpaikkaa. Niistä 17,4 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 52 % palveluissa ja 28 % jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli lähes kuusi kertaa suurempi kuin koko maassa  (3 %), vastaavasti palvelun osuus oli pienempi kuin koko maassa (75 %).
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Heikolan kuljetus ja Rannikon Merityö.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Taivassalon väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 012 | 2 012 |
| 1985 | 1985 |    | 2 034 | 2 034 |
| 1990 | 1990 |    | 1 976 | 1 976 |
| 1995 | 1995 |    | 1 896 | 1 896 |
| 2000 | 2000 |    | 1 821 | 1 821 |
| 2005 | 2005 |    | 1 742 | 1 742 |
| 2010 | 2010 |    | 1 700 | 1 700 |
| 2015 | 2015 |    | 1 633 | 1 633 |
| 2020 | 2020 |    | 1 644 | 1 644 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Taivassalossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Taivassalon seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Taivassalon alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Palvelut

Taivassalon yhtenäiskoulussa opetetaan luokkia 1–9. Sen rakennus valmistui vuonna 2014. Sen yhteydessä on myös kirjasto ja liikuntahalli.
Nähtävyydet

Pyhän Ristin kirkko
Viiaisten kartanomuseo
Järppilän kartano
Muntin silta
Kaitaisten silta
Suuri Postitie
Kyynelten kallio
Kulttuuri > Murre

Taivassalon alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Taivassalon murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Taivassalon alaryhmään, jonka muodostavat Vehmaa, Lokalahti ja Kustavi.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Taivassalon pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla silakkasoppa.
Tunnettuja asukkaita

Milla Lahdenperä (s. 1974), kansanedustaja (kok.)
Alfred Onninen (1876–1950), kauppaneuvos,  syntynyt Taivassalossa
Juho Rannikko (1873–1933), kansanedustaja (suom. ja kok.)
Ari Salonen (s. 1957), pikajuoksija
Reima Salonen (s. 1955), kilpakävelijä
Anneli Sari (s. 1947), laulaja, syntynyt Taivassalossa
Mauno Suoramaa (1919–1996), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Maunu Särkilahti (k. 1500), Turun piispa vuosina 1489–1500
Kosti Vehanen (1858–1887) toimittaja ja valtiopäivämies
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taivassalo Wikimedia Commonsissa
Taivassalon kunnan kotisivut
Tilastokeskus: Taivassalon avainluvut
Venäjän armeijan sotilaskartoittajien tekemässä Senaatin kartaston kartassa vuodelta 1882 Taivassalo näkyy vielä saarena.
Taivassalon kunnan alueella on useita graniittikivilouhoksia.
Kaitaisten silta
Vaquero

Vaquero 1830-luvulla.
Vaquero on ratsastava karjapaimen, jonka perinteinen tapa tehdä työtään syntyi Pyreneiden niemimaalla ja kehittyi edelleen Meksikossa. Vaquerot ovat pohjoisamerikkalaisten cowboyiden kantamuoto, jonka pohjalta cowboy-kulttuuri syntyi. Kalifornian alueen ensimmäiset cowboyt olivat vaqueroja. Luonnollinen hevostaito ja niin sanottu hevoskuiskaus ovat kehittyneet Kaliforniassa ja Luoteis-Yhdysvalloissa vaquerojen työskentelytapojen vaikutuksesta.
Great Basinin alueella käytetty termi buckaroo perustuu vaquero-sanaan, joka puolestaan perustuu espanjan kielen sananaan vaca, joka tarkoittaa lehmää. Texasin ja Kalifornian vaquero-perinteet poikkeavat jonkin verran toisistaan. Myös havaijilainen cowboy eli paniolo on taustaltaan vaquero-kulttuurin mukainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaquero Wikimedia Commonsissa
Tämä mies ei tanssi

| ”Tämä mies ei tanssi” Juho ja Mika |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.43
 Levy-yhtiö: Sony
Juhon ja Mikan muut singlet
| ”Maalta kaupunkiin” 2014 | ”Tämä mies ei tanssi” 2014 |   |
Tämä mies ei tanssi on Juho ja Mika-yhtyeen single, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014.