stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wizardry
Pelit > Spin-offit

Sarjaan on tehty Japanissa useita spin-off pelejä:
Wizardry Gaiden: Joō no Junan (1991) – Game Boy
Wizardry Gaiden II: Kodai Koutei no Noroi (1992) – Game Boy
Wizardry Gaiden III: Yami no Seiten (1993) – Game Boy
Wizardry Gaiden IV: Taima no Kodō (1996) – SNES
Nemesis: The Wizardry Adventure (1996) - IBM PC, Windows, Saturn
Wizardry Dimguil (2000) – PlayStation
Wizardry Empire (2000) – Game Boy Color
Wizardry Empire: Ikoshie no Oujō (2000) - PlayStation, PC
Wizardry Empire II: Fukkatsu no Tsue (2002) – Game Boy Color
Wizardry Empire II: Oujō no Isan (2002) - PlayStation
Wizardry Empire II PLUS: Oujō no Isan (2004) - PC
Wizardry Empire III: Haō no Keifu (2003) – PlayStation 2
Wizardry Chronicle – Microsoft Windows
Wizardry Summoner (2001, julkaissut Natsume) – Game Boy Advance
Wizardry: Tale of the Forsaken Land (nimi Yhdysvalloissa, Busin: Wizardry Alternative Japanissa) (2001) – PlayStation 2
Busin 0: Wizardry Alternative Neo – PlayStation 2
Wizardry Traditional – mobiilipeli
Wizardry Traditional 2 – mobiilipeli
Wizardry Xth Academy of Frontier (2005) – PlayStation 2
Wizardry Asterisk: Hiiro no Fūin (2005) – Nintendo DS
Wizardry Gaiden: Sentō no Kagoku (2005) – PlayStation 2
Wizardry Summoner (2005) – PlayStation 2
Wizardry Xth2 UNLIMITED STUDENT (2006) – PlayStation 2
Wizardry Empire III: Haō no Keifu (2007) – PSP
Wizardry Torawareshi Tamashii no Meikyū (Wizardry: Labyrinth of Lost Souls) (2009) – PSN
Wizardry Seimei no Kusabi (myös nimillä Wizardry: Wedge of Life, Wizardry: Pledge of Life ja Wizardry: Seimei no Kusabi) (2009) – DS
Wizardry Bōkyaku no Isan (2010) – DS
Wizardry Torawareshi Bourei no Machi (Wizardry: Prisoners of the Lost City) (2011) – PSN
Wizardry Online (2012) – MMORPG, Windows
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Ao Tanaka

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ao Tanaka
Syntymäaika: 10. syyskuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Kawasaki, Kanagawa, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Leeds United
Pelinumero: 22
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2017–2022 2021–2022 2022–2024 2024– | Kawasaki Frontale → Fortuna Düsseldorf Fortuna Düsseldorf Leeds United | 79 (8) 29 (1) 55 (8) 8 (0) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 29 (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. lokakuuta 2024.
Ao Tanaka (jap. 田中 碧, Tanaka Ao; s. 10. syyskuuta 1998 Kawasaki, Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Tanaka siirtyi kotimaansa Kawasaki Frontalesta kesällä 2021 Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Fortuna Düsseldorfiin, jossa hän pelasi ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Elokuussa 2024 hän siirtyi Düsseldorfista nelivuotisella sopimuksella englantilaiseen Leeds Unitediin.
Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019. Hän on pelannut lokakuun 2024 loppuun mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 20 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Kesällä 2021 pelatuissa Tokion olympialaisissa, joissa Japani sijoittui neljänneksi, pelasi Tanaka avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua.
Aiheesta muualla

Soccerway
Leeds United – Englannin mestaruussarja
1 Meslier |
2 Ayling |
3 Firpo |
4 Ampadu |
5 Cresswell |
6 Cooper |
7 Piroe |
8 Kamara |
9 Bamford |
10 Summerville |
12 Anthony |
13 Klaesson |
14 Rodon |
15 Dallas |
17 Shackleton |
18 Gyabi |
20 James |
21 Struijk |
22 Gray |
24 Rutter |
25 Byram |
26 Bate |
27 Poveda |
28 Darlow |
29 Gnonto |
30 Gelhardt |
33 Hjelde |
39 Spence |
44 Gruev |
49 Joseph |
Manageri Farke
Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Ōsako |
2 Sakai |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 Yoshida |
6 Endō |
7 Kubo |
8 Miyoshi |
9 Maeda |
10 Dōan |
11 Mitoma |
12 Tani |
13 Hatate |
14 Tomiyasu |
15 Hashioka |
16 Sōma |
17 Tanaka |
18 Ueda |
19 Hayashi |
20 Machida |
21 Seko |
22 Suzuki |
Valmentaja Moriyasu
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Kawashima |
2 Yamane |
3 Taniguchi |
4 Itakura |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Dōan |
9 Mitoma |
10 Minamino |
11 Kubo |
12 Gonda |
13 Morita |
14 J. Itō |
15 Kamada |
16 Tomiyasu |
17 Tanaka |
18 Asano |
19 Sakai |
20 Machino |
21 Ueda |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
24 Sōma |
25 Maeda |
26 H. Itō |
Valmentaja Moriyasu
A-molliasteikko

Luonnollinen a-molliasteikko.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Harmoninen a-molliasteikko.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Melodinen a-molliasteikko.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
A-molliasteikko on A:sta alkava sävelasteikko, johon kuuluvat lähtökohtaisesti sävelet A, H, C, D, E, F, G tai Gis sekä A. Se on C-duurin rinnakkaismolli, ja sen muunnosduuri on A-duuri.
Luonnollisessa a-mollissa ei ole ylennettyjä eikä alennettuja säveliä, eikä a-mollissa ole kiinteää etumerkkejä. Molliasteikon seitsemäs sävel, a-mollissa G, kuitenkin usein korotetaan, jolloin saadaan harmoninen molli, jossa tämä korotettu sävel on johtosävelenä. Niinpä harmonisen a-mollin johtosävel on Gis.
A-mollin peruskolmisointu on a-mollisointu, johon kuuluvat sävelet A, C ja E. A-mollin subdominanttisointu on d-mollisointu ja dominanttisointu E-duurisointu, joka sisältää korotetun johtosävelen Gis.
Kuten C-duuri, myös A-molli on yksi yleisimpiä sävellajeja.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
A-mollin säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

| i | ii° | III | iv | v | VI | VII |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Am | B° | C C+ | Dm | E Em | F | G G♯° |
| i | ii° | III+ | iv | V7 | VI | vii°7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Am(maj7) | Bm7♭5 | Cmaj7♯5 | Dm7 | E7 | Fmaj7 | G♯°7 |
Tunnettuja klassisia sävellyksiä A-mollissa

Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 20, A-molli
Jean Sibelius: Neljäs sinfonia
Tunnettua nykymusiikkia A-mollissa

Metallica: ”The Unforgiven”
Yö: ”Kiitos ja kunnia” (lopussa tosin moduloi B-molliin)
O-Zone: ”Dragostea din tei”
Elastinen: ”Anna soida”
The Rasmus: ”In My Life”
Pelle Miljoona: ”Moottoritie on kuuma”
Miley Cyrus: ”See You Again”
Sävelasteikot
|  | 7♭ | 6♭ | 5♭ | 4♭ | 3♭ | 2♭ | 1♭ | 0 | 1♯ | 2♯ | 3♯ | 4♯ | 5♯ | 6♯ | 7♯ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Duurit | C♭ | G♭ | D♭ | A♭ | E♭ | B♭ | F | C | G | D | A | E | H | F♯ | C♯ |
| Mollit | a♭ | e♭ | b♭ | f | c | g | d | a | e | h | f♯ | c♯ | g♯ | d♯ | a♯ |
| --- | --- |
Muita:   Kromaattinen asteikko  Pentatoninen asteikko  Jooninen asteikko  Lokrinen asteikko  Lyydinen asteikko  Jazz-molli  Heksatoninen asteikko  Oktatoninen asteikko  Dim-asteikot
D-duuriasteikko

D-duuriasteikon etumerkit diskanttiavaimella
D-duuriasteikko on d-nuotista alkava asteikko, johon kuuluvat sävelet d, e, fis, g, a, h, cis ja d. D-duurin rinnakkaissävellaji on h-molli ja muunnossävellaji d-molli.
D-duurin säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

D-duuriskaalan sointuja käytetään useimmiten D-duurin sävellajissa.
| I | ii | iii | IV | V | vi | vii° |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| D | Em | F♯m | G | A | Bm | C♯m♭5 tai C♯° |
D-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla > Neljällä yleisimmällä avaimella

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. D-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
Tunnettuja teoksia D-duurissa

Creedence Clearwater Revival – "Bad Moon Rising"
Bryan Adams – "Summer of '69"
Johann Sebastian Bach – Orkesterisarja no. 3
Wolfgang Amadeus Mozart – Sinfonia no. 38
Amy Madigan

| Amy Madigan |
| --- | --- |
 Amy Madigan vuonna 1989.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1950 (ikä 74) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja ja laulaja
Puoliso:  Ed Harris (1983–)
Lapset:  1
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Amy Marie Madigan (s. 11. syyskuuta, 1950 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja laulaja.
Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Kahdesti elämässä (1985). Hänet palkittiin parhaan naissivuosan Golden Globella roolistaan televisioelokuvassa Roe vs. Wade (1989). Hän on näytellyt myös elokuvissa Lemmenlapsi (1982), Tilaa sydämessä (1984), Unelmien kenttä (1989), Uncle Buck (1989), Pimeä puoli (1993), Pollock (2000) ja Gone Baby Gone (2007).
Yksityiselämä

Madigan on ollut vuodesta 1983 naimisissa näyttelijä Ed Harrisin kanssa. Heidän tyttärensä syntyi vuonna 1993.
Aiheesta muualla

Amy Madigan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amy Madigan AFI Catalog. Viitattu 8.3.2023. (englanniksi)
Amy Madigan Biography (1950?-) Filmreference. Viitattu 8.3.2023. (englanniksi)
D-molliasteikko

D-mollin etumerkintä diskanttiviivastolla.
Luonnollisen mollin nouseva ja laskeva skaala.
Melodisen mollin nouseva ja laskeva skaala.
Harmonisen mollin nouseva ja laskeva skaala.
D-molliasteikko on d-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen variaatioon kuuluvat sävelet d, e, f, g, a, b, c ja d. Sen rinnakkaissävellaji on F-duuri ja muunnossävellaji D-duuri.
Variaatioita

Melodinen molli: d, e, f, g, a, h, cis, d
Pentatoninen molli: d, f, g, a, c, d
Harmoninen molli: d, e, f, g, a, b, cis, d
D-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla > Neljällä yleisimmällä avaimella

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. D-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
Asteikkoon säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

| i | ii° | III | iv | v | VI | VII |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dm | E° | F F+ | Gm | Am A | B♭ | C C♯° |
| i | ii° | III+ | iv | V7 | VI | vii°7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dm(maj7) | Em7♭5 | Fmaj7♯5 | Gm7 | A7 | B♭maj7 | C♯°7 |
Tunnettuja teoksia D-mollissa

Wham! – Careless Whisper
Alice Cooper – Poison
Pearl Jam – Once
Avenged Sevenfold – Shepherd Of Fire
Felix Mendelssohn Bartholdy – Pianotrio nro. 1
Wolfgang Amadeus Mozart – Requiem
Joseph Haydn – Sinfonia nro. 80
Idel-Uralin 20-vuotismuistojuhlat Varsovassa

Idel-Uralin lippu.
Idel-Ural valtiopäivien 20-vuotismuistojuhlat (İdıl-Ural Millet Meclısınıñ 20 yıl tulu merasimnerı) järjestettiin Varsovassa vuonna 1938. Juhliin osallistui puolalaisten hengenheimolaisten lisäksi Suomen tataariyhteisön jäseniä. Järjestäjänä toimi poliitikko-kirjailija Ayaz İshaki.
Tausta

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjällä, maan turkkilaiset muslimikansat alkoivat toimenpiteisiin oman tulevaisuutensa turvaamiseksi. Tätä edusti virallisesti toukokuussa 1917 Moskovassa pidetty kongressi, jonka puheenjohtajana toimi Sadri Maksudi Arsal. Seuraava kongressi aiheeseen liittyen pidettiin Kazanissa, samaisen vuoden heinäkuussa, jossa paikalla olivat tataarit ja baškiirit. Marraskuussa Ufassa kokoontui kansalliskokous, joissa edustajina oli muun muassa edellä mainittu Maksudi Arsal sekä Ğälimcan Barudi. Istuntokausi kesti 52 päivää, jona aikana se valmisteli kansallisen kulttuuriautonomian perustuslait ja hyväksyi ehdotuksen Idel-Uralin autonomisen osavaltion muodostamisesta. Lokakuun vallankumouksen seurauksena Bolševikkien valtaanpääsy vaikeutti kyseisten turkkilaisten toimintaa, ja lopulta, joulukuussa 1918, päätti Idel-Ural -hankkeen.
Monet Idel-Uralin poliitikot tulivat pakoon Suomen tataariyhteisön keskuuteen itsenäisyysyritysten epäonnistuttua. Esimerkiksi Sadri Maksudi Arsal tuli Tampereelle, jossa hän oleskeli paikallisen tataarin, Imad Samaletdinin kotona. Tataarilainen toimittaja-aktivisti Ayaz İshaki vieraili kaupungissa monia kertoja 1930-luvulla. Vuonna 1937, Tampereen tataariyhteisö järjesti erinäisiä tapahtumia johon Ishaki oli kutsuttu päävieraaksi. Se sisälsi muun muassa esityksen Tampereen Teatterissa.
Juhlat

İshaki puolestaan järjesti vuonna 1938 Varsovassa juhlat Idel-Uralin muistoksi, ja siihen osallistui seitsemän tataaria Suomesta: Fatih Arat, Letfulla Baibulat, Aisa Hakimcan, Gibadulla Murtasin, Ymär Sali, Ahmedcan Samaletdin ja Safa Hamidulla.
Juhlat alkoivat virallisesti helmikuun neljäntenä päivänä. Kyseisenä päivänä, osallistujat kokoontuivat aluksi yhteen lukemaan jakeita koraanista. Yksi lukijoista oli muun muassa opettaja Gibadulla Murtasin. Imaami Ali Woronovicz oli mukana toiminnassa. Lopulta he menivät kulkueena Varsovan pääkatua pitkin, jossa ryhmän edessä olevat naiset kantoivat muslimivainajille osoitettua seppelettä, jonka nauhassa luki: "Idel-Uralin turkkilais-tataareilta Puolan itsenäisyystaistelun uhreille". Nauhan väri oli Idel-Uralin lipun väri. Ensimmäisen seppeleen laski tamperelainen tataari-liikemies Ymär Sali. Seuraavan seppeleen, sotilas Iskender Sulkevicin haudalle laski suomentataari Ahmedcan Samaletdin.
Varsinainen pääjuhla järjestettiin helmikuun kuudentena päivänä. Juhlasalin seiniä koristelivat Idel-Uralin lippu sekä Prometheus-kerhojen tunnukset. Puolalainen senaattori avasi tilaisuuden, ja tätä seurasi maan kansallishymni sekä Idel-Uralin kansallismarssi. Myös muun muassa Varsovan yliopiston professori piti esitelmän joka käsitti tataarien, Kazanin kaanikunnan sekä Kultaisen Ordan menneisyyttä sekä näiden historiallisia suhteita Puolan kanssa. Myöhemmin samana päivänä, puolalainen radiokanava esitti ohjelman, joka oli omistettu Idel-Uralilaisille. Radio-ohjelmassa eri turkkilaiset muslimit esittivät kappaleita, joista yksi oli suomentataari Safa Hamidullan esittämä viulusoolo, Zöbercet. Ohjelmaa esitettiin Suomessa, Turkissa, Romaniassa, Virossa ja Saksassa. Myöhemmin illalla pidettiin vapaamuotoisempi juhla, joissa kuultiin esimerkiksi kansallislauluja ja runoja. Halise Baibulat oli luonut Suomen edustajille samettipäähineet.
Juhlinta päättyi lopulta Vilnan kaupunkiin, johon paikallinen muslimi Gayan Visi oli kutsunut Suomen yhteisön. Siellä he pitivät uskonnollisen tilaisuuden paikallisten islamilaisten kanssa. Matka oli ollut kaikille tärkeä. Suomeen palanneet tataarilaiset saapuivat rautatieasemalta suoraan VPK:talolle Korban-pyhän juhlintaan.
Peter Higgs

| Peter Higgs |
| --- | --- |
 Peter Higgs.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1929 Newcastle upon Tyne, Englanti
Kuollut: 8. huhtikuuta 2024 (94 vuotta) Edinburgh, Skotlanti
Kansalaisuus:  britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  King's College London
Väitöstyön ohjaaja:  Charles Coulson ja Christopher Longuet-Higgins
Instituutti:  Edinburghin yliopisto
Tutkimusalue:  fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2013)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.ph.ed.ac.uk/higgs
Peter Ware Higgs (29. toukokuuta 1929 Newcastle upon Tyne, Englanti – 8. huhtikuuta 2024 Edinburgh, Skotlanti) oli englantilainen teoreettinen fyysikko ja professori Edinburghin yliopistossa. Hän kehitti sähköheikon symmetriarikon teorian, jonka avulla voidaan selittää alkeishiukkasten massan alkuperä yleisesti ja W- ja Z-bosonien erityisesti. Tätä kutsutaan Higgsin mekanismiksi. Higgsin bosoni on nimetty Peter Higgsin mukaan. Higgs jakoi Nobelin fysiikanpalkinnon François Englertin kanssa vuonna 2013.
Higgs opiskeli King’s Collegessa Lontoon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi fysiikasta vuonna 1954.
Kirjallisuutta

Carroll, Sean: Maailmanlopun hiukkanen: Miten Higgsin hiukkasen etsintä vie kohti uutta käsitystä maailmankaikkeudesta.  (The Particle at the End of the Universe: How the Hunt for the Higgs Boson Leads Us to the Edge of a New World, 2012)  Suomentanut Tuukka Perhoniemi. Helsinki:  Ursa, 2015.  ISBN 978-952-5985-27-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Higgs Wikimedia Commonsissa
83-vuotias Peter Higgs juhli nimikkohiukkasensa löytymistä Tekniikka ja Talous
Huhtanen, Jouni: Sinnikkyys palkitaan. (Arkistoitu – Internet Archive) Kirja-arvostelu teoksesta Carroll, Sean: Maailmanlopun hiukkanen: Miten Higgsin hiukkasen etsintä vie kohti uutta käsitystä maailmankaikkeudesta. Ursa, 2015. (Agricolan kirja-arvostelut 27.4.2015)
Ges-duuriasteikko

Ges-duurin etumerkintä, 6 alennusta
Yhden oktaavin Ges-duuriasteikko.
Ges-duuriasteikko on Gesistä alkava sävelasteikko, johon kuuluvat sävelet Ges, As, B, Ces, Des, Es, F ja Ges. Ges-duurin rinnakkaissävellaji on es-molli ja muunnossävellaji on teoreettinen ges-molli, jota vastaa enharmonisesti fis-molli. Ges-duurin subdominanttisointu on Ces-duurisointu ja dominanttisointu on Des-duurisointu.
Ges-duuri on yksi harvimmin käytetyistä sävellajeista. Se mielletään usein vaikeaksi soittaa, koska siinä on kuusi alennusta. Ges-duuria vastaa enharmonisesti Fis-duuri, jossa on kuusi ylennystä.
Asteikon säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

| I | ii | iii | IV | V | vi | vii° |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| G♭ | A♭m | B♭m | C♭ | D♭ | E♭m | Fm♭5 tai F° |
Ges-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla > Neljällä yleisimmällä avaimella

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Ges-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
Tunnettuja klassisia sävellyksiä Ges-duurissa

Chopin: Etydi op. 10, nro 5, Ges-duuri
Heino Kaski: Preludi op. 7
Maurice Ravel: Johdanto ja allegro harpulle, huilulle, klarinetille ja jousikvartetille
Tunnettuja populaarimusiikin sävellyksiä Ges-duurissa

Abba: The Winner Takes it all
Judy Garland: Have Yourself a Merry Little Christmas
Dolly Parton: 9 to 5
Green Day: When I Come Around (Teknisesti G-duuri soitettuna kitaroilla, jotka on viritetty puolikkaalla alaspäin)
Tooni

Tooni on sanan tai tavun sävelkorko, joka olennaisesti vaikuttaa ilmaisun merkitykseen. Kieli, jossa on tooneja, on tonaalinen.
Tonaaliset kielet

Tonaalisia kieliä ovat esimerkiksi jeniseiläiskielet ja sinotiibetiläiset kielet.
Kiinan kielet ovat tunnetuimpia toonikieliä. Mandariinikiinassa on neljä toonia ja myös viides, neutraali, niin sanottu ”tooniton tooni”. Sanan merkitys muuttuu täysin toonista riippuen, esimerkiksi:
korkea tooni: mā "äiti"
nouseva tooni: má "hamppu"
laskeva ja sitten nouseva tooni: mǎ "hevonen"
laskeva tooni: mà "nuhdella"
neutraali tooni: ma "-ko" (kysymyspartikkeli)
Yllä olevat esimerkit voidaan yhdistää lauseeseenkin:
Sävelaksentti

Myös ruotsin ja norjan kielessä on tonaalisia piirteitä, mutta ne eivät kuitenkaan ole varsinaisia tonaalisia kieliä. Näissä kielissä kaikki sanat äännetään joko suomenkielisen korvaan "normaalilta" kuulostavalla "ykkösaksentilla", tai "kakkosaksentilla", joka on tyypillisesti katkaistu sävelkulku, josta laulava vaikutelma syntyy. Riikinruotsin yleiskielessä on noin 350 minimiparia, joissa vain erilainen aksentti erottaa kaksi sanaa toisistaan. Tätä ilmiötä ei kutsuta tooniksi vaan tooniaksentiksi tai sävelaksentiksi. Pääasiallinen ero on se, että tonaalisessa kielessä sanan jokainen tavu voidaan ääntää millä toonilla tahansa riippumatta muista tavuista, kun taas ruotsin kaltaisessa kielessä, jossa on sävelaksentti, toonin levinneisyys on rajoitettu, esimerkiksi vain sanan kahdessa viimeisessä tavussa. Tonaalisessa kielessä, jossa on vain kaksi toonia (matala ja korkea), löytyy kaksitavuisten sanojen (esimerkiksi aba) suhteen siis neljä eri mahdollista yhdistelmää:
matala-matala [àbà],
korkea-korkea [ábá],
korkea-matala [ábà],
matala-korkea [àbá].
Kielessä, jossa on sävelaksentti, löytyy puolestaan vain 3 mahdollisuutta:
ensimmäinen tavu painotettu, [ába],
toinen tavu painotettu, [abá], tai
ei painoa (ei aksenttia) [aba].
Japanin kieli sisältää myös sävelaksentin mutta sen käyttö ei ole välttämätön sillä kieltä ymmärtää myös asiayhteyden kautta.  Äidinkielenään japania käyttävät erottavat homonyymit toisistaan ensisijaisesti asiayhteyden kautta. Tämän vuoksi japania vieraana kielenä puhuvat opettelevat usein käyttämään kieltä välittämättä sävelkorkeudesta, jolloin heille muodostuu selvä ulkomainen aksentti.
Tooni suomen kielessä

Suomi on tyypillinen kvantiteettikieli, jossa siis tavun pituus toimii merkitystä muuttavana piirteenä, esimerkiksi sanoissa tuli ja tuuli, joissa ainoa ero on ensimmäisen tavun pituudessa ja jotka merkitsevät eri asioita. Niin sanottujen toonikielten puhujat väittävät kuitenkin usein kuulevansa suomessa omien kieltensä kaltaisia tooneja. Kielitypologiassa kvantiteetti ja tooni on erotettu toisistaan; toonin fonetiikka on liitetty vain puhemelodiaan ja kvantiteetin fonetiikka vastaavasti äänteiden kestoihin—ei siis uskota, että tooni ja kvantiteetti liittyvät toisiinsa.
On kuitenkin osoitettu, että kesto ja melodia yhdessä ilmaisevat pituus-oppositiota suomessa. Foneettisesti tarkasteltuna suomi toimii siis monesti kuten tyypilliset toonikielet: Journal of the Acoustical Society of America -aikakauslehdessä julkaistu tutkimus osoittaa, että suomen lyhyt-pitkä-äänne-ero tuotetaan käyttämällä erilaista tonaalista rakennetta. Lyhyet tavut, kuten sanassa tuli, merkitään kuten kiinan korkea tooni, kun taas pitkä tuuli saa dynaamisen laskevan sävelkulun. Helsingin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että tämä tonaalinen piirre näyttäisi olevan osa suomen ns. mentaalileksikkoa eli sanastoa. Tutkimusryhmän PLoS ONE -lehdessä julkaistussa artikkelissa osoitetaan, että se, onko sanan ensimmäisen tavun sävelkulku tasainen vai laskeva vaikuttaa ratkaisevasti siihen, kuuleeko suomalainen tavun lyhyenä vai pitkänä (siis sanana tuli tai tuuli), kun tavun kesto pidetäänselvennä identtisenä (tässä tapauksessa lyhyenä). Tutkinnassa osoitettiin, että laskeva sävelkulku nopeuttaa merkitsevästi nopeaa reaaliaikaista puhutun sanan tunnistusta—tuli korkealla toonilla ymmärretään siis tarkoittavan tulta, tuli laskevalla toonilla taas tuulta.
Kyseisen tutkimuksen tulokset siis osoittavat, että erottelu tooni- ja kvantiteettikieliin ei olekaan yksiselitteinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tooni Wikimedia Commonsissa
Lahti (maantiede)

Töölönlahti Helsingissä.
Lahti on esimerkiksi meren tai järven rantaviivasta sisään pistävä vesialue. Pienehköt lahdet voivat olla lahdelmia, lahdekkeita tai poukamia. Vuono on jyrkkärantainen, pitkä ja kapea lahti, laguuni taas merestä särkän tai riutan erottama lahti.
Suuria lahdiksi nimettyjä merenlahtia

Adeninlahti
Biskajanlahti
Bengalinlahti
Guineanlahti
Hudsoninlahti
Jamesinlahti
Kalifornianlahti
Meksikonlahti
Persianlahti
Pohjanlahti
Riianlahti
Suomenlahti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta lahdet Wikimedia Commonsissa
Venom (sarjakuvahahmo)

| Venom |
| --- | --- |
 Venom
Luoja(t):  David Michelinie, Mike Zeck ja Todd McFarlane
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:   Symbiooti:  The Amazing Spider-Man #252  Venom:  The Amazing Spider-Man #298 
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Eddie Brock
Status:  Aktiivinen
Pituus:  191 senttimetriä
Paino:  118 kg
Henkilöllisyydet:  Eddie Brock, Mac Gargan, Flash Thompson
Voimat:  Yli-inhimillinen fyysinen voimakkuus, kyky kiivetä seinillä, kyky luoda vahvaa orgaanista seittiä, heikko hämähäkkivaisto, kyky muuttaa muotoaan, kyky muuttua näkymättömäksi (koskee myös Hämähäkkimiehen vaistoa)
Venom on Marvel-kustantamon luoma superroisto (myöhemmin antisankari), toiselta planeetalta kotoisin oleva symbiootti. Vaikka Venom esiintyi symbioottina jo Salattujen Sotien -tarinajatkumon aikaan, varsinaisen hahmon loivat David Michelinie ja Todd McFarlane. Venom on Hämähäkkimiehen arkkivihollinen. Hahmon ensiesiintyminen symbioottina tapahtui Amazing Spider-Man -lehden numerossa 252 ja Amazing Spider-Man -lehden numerossa 298 varsinaisena Venomina.
Vuonna 2009 Venom oli listattu sijalle 22 IGN-sivuston laatimassa "sata suurinta sarjakuvarikollista kautta aikain" -listassa.