stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pentti Haanpää
Korpisotaa palautti arvon

Armeijaan kriittisesti suhtautunut Haanpää palveli talvisodassa kiväärimiehenä Sallan ja Pelkosenniemen rintamilla ja jatkosodassa huoltojoukoissa.Hänelle sota oli kärsimystä, pelkoa ja uupumusta. Välirauhan aikana alkoi Haanpään maineen palautus, kun Otava julkaisi Haanpään talvisodasta kertovan teoksen Korpisotaa, joka oli sijoittunut palkintosijalle yhtiön sotakuvauksia koskevassa kirjoituskilpailussa. Jatkosodan tuntojaan Haanpää kirjoitti kokoelmaan Yhdeksän miehen saappaat.
Sodan jälkeen julkaistu Haanpään parhaita novelleja sisältänyt Jutut-kokoelma vakiinnutti Haanpään aseman arvostettuna mestarina ja normalisoi kustantajasuhteen niin, että ennen boikotoidut sisällytettiin nyt koottuihin teoksiin.
Keväällä 1953 Haanpää teki ainoan ulkomaanmatkansa Sylvi Kekkosen johtaman suomalaisen kulttuurivaltuuskunnan mukana Kiinaan. Kaksi kuukautta kestäneen matkan vaikutelmista hän julkaisi 1954 matkakirjan Kiinalaiset jutut. Sylvi Kekkosen matkapäiväkirjan mukaan Haanpään runsas alkoholinkäyttö matkan aikana aiheutti riitoja. Lisäksi Haanpään ja seurueeseen kuuluneen Suomi–Kiina-seuran sihteerin Aune Laurikaisen välille kehkeytyi suhde. Kiinalaiset jutut sai vaihtelevan vastaanoton. Varsinkin monet porvarilliset ja sosialidemokraattiset kriitikot arvostelivat Haanpäätä isäntien mielistelystä eivätkä huomanneet teokseen sisältynyttä, Haanpäälle tyypillistä ironiaa. Itse asiassa Haanpää suhtautui näkemäänsä ja kokemaansa kriittisemmin kuin kukaan toinen suomalaisvaltuuskunnan jäsen. Siten Kiinalaiset jutut poikkeaa sävyltään toisen valtuuskuntaan kuuluneen kirjailijan Matti Kurjensaaren Kiinalaisesta päiväkirjasta. Esimerkiksi Futselingin (Fozelingin) patotyömaalla, jossa maata siirrettiin näyttävästi jonoissa koreilla kantaen, Haanpää epäili kyseessä olleen vain suomalaisille vieraille järjestetty näytös:
» Oliko tuo valtava näky iltapimeässä kirkkaiden sähkölamppujen valossa Futselingin montun reunalla jonkinlainen näytös? Oliko siinä lavastusta? Ohjaajan, joka pystyi liikuttelemaan niin taitavasti niin suuria joukkoja, täytyi olla peräti perehtynyt ammattiinsa. Se näytös oli näkemisen arvoinen. Sen muistaa kauan.»
Haanpää esitti myös epäilyjensä perustan. Työntekijöitä oli tarpeettoman paljon ja keinot tehottomia:
»Eivätköhän vain työntökärryt ja lankku olisi maansiirrossa taloudellisempia välikappaleita kuin tuo hissutustanssi korento ja kori olkapäällä?»
Valtuuskunnan kahden vuonna 2001 vielä elossa olleen jäsenen mukaan Haanpää oli vaitelias matkakumppani: ”Puhui vain kun puhutettiin, eikä aina silloinkaan.” Otava julkaisi Kiinalaiset jutut Esko Viirretin toimittamana uusintapainoksena vuonna 2001, ja mukaan liitettiin Haanpään Kiinan-matkan päiväkirjat, jotka olivat löytyneet hänen tyttärensä jäämistöstä vuonna 1997.
Pohjoisen ja maaseudun kuvaaja

Haanpään tuotannossa toistuvia aiheita ovat yhteiskunnan ongelmat, maaseutu ja sen ihmiset sekä luonto ja sen kiertokulku, maa ja maattomuus. Koko elämänsä synnyinseudullaan asunut Haanpää oli leimallisesti pohjoisen Suomen kirjailija.
Haanpään tekstille tyypillistä oli realismi ja yhteiskuntakritiikki. Hän oli myös yksi Suomessa harvinaisia veijari-teeman kehittelijöitä kuvaamalla poikkeuksellisen nokkelia selviytyjiä.
Markkinatalouden ilmiöitä tarkasti erittelevän ja niitä arvostelevan, vuosikymmeniä julkaisematta lojuneen Noitaympyrän (1931) perusteella jotkut ovat leimanneet Haanpään kommunistiksi. Vasemmistosympatioistaan huolimatta hän kuitenkin kaihtoi kaikkia yksilöä sitovia massaliikkeitä.
Jälkimaine

Haanpään jälkimainetta on tukenut hänen maineensa kirjailijoiden suosimana kirjailijana. Muiden ohella Erno Paasilinna piti tätä tehokkaasti näkyvillä. Kouluja käymättömän jätkämiehen maine on kauan sitten käsitetty rooliksi. Jälkeen jääneistä papereistaan päätellen Haanpää suhtautui kirjailijan tehtäväänsä poikkeuksellisen syvällisesti ja pitkäjännitteisesti. Hän jopa opetteli englantia kyetäkseen lukemaan aikakauden merkkiteoksia. Eräs hänen novellinsa näyttäisi saaneen suoria vaikutteita James Joycelta niin varhain, ettei Joycea tunnettu vielä edes Suomen akateemisissa piireissä.
Kirjallisuuden klassikkona Haanpää on harvoja lyhyen tekstin suomalaisia mestareita. Haanpää hyödynsi romaanejaan muokkaamalla niistä kertomuksia, joita hän julkaisi lehdissä. Aiemmin kirjan muodossa julkaisematta jääneitä ”juttuja” ilmestyi vuonna 2014 nimellä Eräs avioliitto. Haanpään koko novellituotannon määräksi on Erään avioliiton ilmestyttyä laskettu yli 360.
Teokset

Maantietä pitkin, 1925, ruots. Hemfolk och strykare
Rikas mies (näytelmä), 1925/1956
Kolmen Töräpään tarina, 1927
Tuuli käy heidän ylitseen, kertomuksia, 1927
Kenttä ja kasarmi: Kertomuksia tasavallan armeijasta, 1928
Hota-Leenan poika, 1929
Karavaani ja muita juttuja, 1930
Noitaympyrä, 1931/1956
Väljän taivaan alla, 1932/1956
Ilmeitä isänmaan kasvoilla, 1933/1956
Pojan paluu (näytelmä), 1933/1956
Vääpeli Sadon tapaus, 1935/1956
Isännät ja isäntien varjot: Romaani talonpojan sortumisesta, 1935
Syntyykö uusi suku eli Kaaleppi Köyhkänän vanhuus, romaani, 1937
Lauma, kertomuksia, 1937
Taivalvaaran näyttelijä, romaani, 1938
Ihmiselon karvas ihanuus, novelleja, 1939
Korpisotaa, 1940, ransk. Guerre dans le Désert Blanc (3. p., 1999, sisältää ennenjulkaisemattoman muistelman talvisodasta)
Nykyaikaa, kertomuksia, 1942
Yhdeksän miehen saappaat, 1945
Jutut: valikoima tuotannosta, 1946/1952
Sirkussankari: romaani sirkuselämästä, 1946 (J. E. Huttusen käsikirjoituksen pohjalta, julkaistu Huttusen nimissä).
Heta Rahko korkeassa iässä: uusia juttuja, 1947
Jauhot: tarina pakkasen jäljiltä, 1949
Atomintutkija, 1950
Iisakki Vähäpuheinen: Muutamia muistelmia hänen elämästään, 1953
Kiinalaiset jutut: Muistikuvia (matkakirja), 1954
Kolme mestarijuttua, 1955
Puut (kesken jäänyt romaani), 1955
Valitut teokset, 1955
Kootut teokset, 1956–1958 (10 osaa)
Maa- ja metsäkyliltä: Iltalehden alakertasarja 1927–1928 (koonnut Eino Kauppinen), 1968
Kirveeniskuja. (valikoinut Veikko Huovinen), 1971
Kootut teokset, 1976 (8 osaa)
Kairanmaa: Valitut jutut (toim. Erno Paasilinna), 1985
Vanha voiman mies: Novelleja ja kirjoituksia (toim. Vesa Karonen), 1995
Kiinalaiset jutut ja Kiinan-matkan päiväkirja. (toim. Esko Viirret) 2001
Ilmeitä isänmaan kasvoilla, (novelleja, toim. Matti Salminen), Into 2013
Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (novelleja, toim. Matti Salminen), Into 2014
Salminen, Matti. Toimittanut Mikko Haanpään käsikirjoituksen pohjalta.: Kauneuden kirous.  Helsinki:  Into, 2015 (1945).  ISBN 978-952-264-442-8
Teokset > Dramatisointeja

Haanpään tuotantoa on myös dramatisoitu ja muokattu elokuvaksi.
Teokset > Dramatisointeja > Näytelmät

Elämän keinot (1977)
Elämän keinot (2001)
Hota-Leenan poika & Taneli Hotakka (1995)
Ilmeitä isänmaan kasvoilla (1980)
Isännät ja isäntien varjot (1995)
Muistikirjavetäisyjä (2000)
Noitaympyrä (1987)
Noitaympyrä (1979)
Omia asioita (2002)
Pojan paluu (2003)
Punainen puu (2005)
Syksystä kevääseen (1991)
Taneli Hotakka (1994)
Töräpään iso (1965)
Teokset > Dramatisointeja > Televisio- ja elokuvasovitukset

Isännät ja isäntien varjot (televisioelokuva, perustuu romaaniin) 1976
Pyöräurheilija Saikansalo (televisioelokuva, perustuu novelliin) 1988
Remu-Eemeli (televisioelokuva, perustuu novelliin) 1985
Reppuselkäinen mies ja laiha hevonen (lyhytelokuva, perustuu novelliin) 1981
Suomeen tai kämpille (televisioelokuva, perustuu novelliin) 1979
Vääpeli Sadon tapaus (televisioelokuva, perustuu romaaniin) 1985
Vierailu (lyhytelokuva, perustuu novelliin) 1982
Yhdeksän miehen saappaat (minisarja, perustuu romaaniin - 9 jaksoa) 1969
Teokset > Muita julkaisuja

Varsinaisen kirjallisen tuotannon lisäksi Haanpään jäämistöstä on toimitettu kirjeitä ja päiväkirjamerkintöjä:
Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925–1939. Toim. Hannu Taanila, Otava, 1976
Kirjeitä kahdesta sodasta: Pentti Haanpään kirjeet vaimolleen Aili Haanpäälle talvisodasta ja jatkosodasta. Otava, 1977
Kiinalaiset jutut ja Kiinan-matkan päiväkirjat. Toimittanut ja esipuheen kirjoittanut Esko Viirret. Otava, 2001.
Karonen, Vesa & Viirret, Esko (toimittaneet): Kirjeet.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-17837-7
Hurja – Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940–1954. Into 2016
Pentti Haanpään parhaat – Toim. Petri Laukka ja Matti Salminen. Into 2018
Kirjallisuutta

Karonen, Vesa: Haanpään elämä. 1985.
Kauppinen, Eino: Pentti Haanpää 1. Nuori Pentti Haanpää 1905–1930. 1966.
Kinnunen, Aarne: Haanpään pitkät varjot Pentti Haanpään kertomataiteesta. 1982. ISBN 951-1-06939-X
Koivisto, Juhani: Leipää huudamme ja kiviä annetaan: Pentti Haanpään 30-luvun teosten kytkentöjä aikansa diskursseihin, todellisuuteen ja Raamattuun. 1998. ISBN 951-746-077-5
Sinnemäki, Anssi: Sota Kentästä ja kasarmista. Paasilinna 2014. ISBN 978-952-299-035-8
Viirret, Esko: Haanpään siivellä. 2005. ISBN 952-464-331-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Karonen, Vesa: / Haanpää, Pentti (1905–1955). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 18.6.1999. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Pentti Haanpään museo – Tietoa kirjailijan elämästä ja tuotannosta Pentti Haanpään seura. Viitattu 14.10.2020.
Pentti Haanpää: Vanki-novelli (Ilmestynyt alun perin Seurassa 10.9.1941) Seura -lehti. 21.1.2013. Viitattu 14.10.2020.
Lindfors, Jukka: Erkki Vala kertoo Pentti Haanpäästä Yle Elävä arkisto. 8.9.2006. Viitattu 14.10.2020.
Haanpää, Pentti Kirjasampo.fi. Viitattu 14.10.2020.
Pentti Haanpää -kokoelma Digi – Yleisten kirjastojen digitoimaa aineistoa. Siikalatvan kirjasto. Viitattu 14.10.2020.
Erkki Wadenström : Miten Pentti Haanpää löydettiin? Kertomus talonpoikaisnuorukaisesta, josta on tullut pohjoismainen kuuluisuus, Uusi Suomi, 13.11.1927, nro 263, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuka on Pentti Haanpää?, Kansan kuvalehti, 25.11.1927, nro 47, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef 
Haanpää työn ääressä.
14. jääkäripataljoona

Olof Lars Alarik Prytz
14. jääkäripataljoona oli valkoisten itäarmeijan 3. jääkäriprikaatin 5. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Olof Lars Alarik Prytz.
Joukko-osastot > 1. komppania

Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Ernst Alfred Lillbroända.
Joukko-osastot > 2. komppania

Päällikkö: jääkäriluutnantti Magnus Oskar Severin Ekblad.
Joukko-osastot > 3. komppania

Päällikkö: jääkäriluutnantti Axel Arvid Bäckman.
Joukko-osastot > 4. komppania/Konekiväärikomppania

Päällikkö: W. Viitala, jääkärivääpeli Emil Edvard Björkas (17. huhtikuuta alkaen).
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Pataljoonan muonitusmestarina jääkärivääpeli Gustaf Ossian Backström (17. huhtikuuta alkaen), esikuntavääpelinä jääkärivaravääpeli Bror Johan Torsten Hallonblad,  varusmestarina jääkärialiupseeri Frithiof Stor.
Maapihka

Maapihkaa Utahista Yhdysvalloista.
Maapihka eli maavaha eli otsokeriitti on pehmeää tai huokoista kovaa massaa, joka koostuu lähinnä suurimolekyylisistä tyydyttyneistä hiilivedyistä. Se on väriltään keltaista, ruskeaa tai melkein mustaa. Se sulaa 50–100 °C:ssa.
Sitä on maaöljylöydösten yhteydessä varsinkin Galitsiassa Puolan ja Ukrainan rajaseudulla ja myös Kaukasiassa Mustanmeren ja Kaspianmeren välisellä alueella sekä Çelekenin niemimaalla Kaspianmerellä. Çelekenillä se tunnetaan nimellä neftgil.
Se liukenee helposti tärpättiin ja bentseeniin, vaikeasti alkoholiin ja eetteriin ja erottuu niistä liuoksista kiiltävinä kidesuomuina. Sen ominaispaino on noin 0,95. Tislaamalla ja valkaisemalla siitä saadaan väritöntä parafiinia.
Historia

Varhaishistoriassa maapihka oli Babylonian ja Assyrian arvokkaimpia tuotteita. Sitä käytettiin alusten tiivistämiseen ja rakennuksissa muurilaastin asemesta.
Haavoittunut enkeli

Haavoittunut enkeli
| --- | --- |
Taiteilija:  Hugo Simberg 
Päivämäärä:  1903 
Lajityyppi:  Henkilömaalaus (en) 
Materiaali:  öljyväri ja kangas (d) 
Mitat (K × L):  127  × 154  cm 
Taidesuuntaus:  Symbolismi 
Kokoelma:  Kansallisgalleria 
Sijainti:  Ateneum 
Omistaja:  Kansallisgalleria 
Inventaarionumero:  A II 1703 
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Haavoittunut enkeli -fresko Tampereen tuomiokirkossa.
Symbolismi
Fernand Khnopff, , 1911.
Symbolismi
Fin de siècle | Romantiikka | Dekadenssi |  Symbolismi kirjallisuudessa | Venäläinen symbolismi
Symbolisteja
Léon Bakst | Charles Baudelaire | Aubrey Beardsley | Arnold Böcklin | Magnus Enckell | Gustav Klimt | Max Klinger | Stéphane Mallarmé | Gustave Moreau | Mihail Nesterov | Edgar Allan Poe |  Sully Prudhomme | Arthur Rimbaud | Konstantin Somov | Émile Verhaeren | Paul Verlaine
Symbolismia
Pahan kukat | Ad Astra | Haavoittunut enkeli | Halla | Kuoleman puutarha | Köynnöksenkantajat | Lemminkäisen äiti | Symposion | Terror Antiquus
Haavoittunut enkeli on Hugo Simbergin maalaus vuodelta 1903. Maalauksessa kaksi totista poikaa kantaa enkelityttöä paareilla halki aution maiseman. Enkelin vasemmassa siivessä näkyy verta, ja hänen otsallaan on valkoinen side. Öljyväreillä kankaalle maalatun teoksen mitat ovat 127 × 154 cm, ja se on Ateneumin taidemuseon kokoelmassa.
Synty ja versiot

Hugo Simberg oli työstänyt aihetta pitkään, ensimmäiset Haavoittunut enkeli -aiheeseen liittyvät luonnokset taiteilija teki jo palattuaan Italian-matkaltaan 1898. Luonnoksista ja teoksen suunnittelua otetuista valokuvista näkee, että taiteilija mietti monenlaisia toteutustapoja aiheelle. Joissain luonnoksissa haavoittunutta enkeliä kuljetettiin kottikärryillä ja joissain enkeliä kantoivat pienet pirut. Enkelihahmo ja maalauksen maisema Töölönlahdella Helsingin Eläintarhan puistoalueella pysyivät kuitenkin samana.
Simberg maalasi Haavoittuneen enkelin toivuttuaan vaikeasta sairaudesta, ja pienen enkelitytön on ajateltu kuvaavan taiteilijan omia tunteita sairauden ajalta. Työ on maalattu myös suuremmassa koossa Tampereen tuomiokirkkoon, jonne taiteilija toteutti suuret seinämaalaukset eli freskot vuosina 1905–1906. Tuomiokirkon fresko poikkeaa alkuperäisestä taustansa osalta: vesinäkymä on laajempi ja siellä erottuu kaksi savuavaa tehtaanpiippua, joita alkuperäisessä ei ole.
Hugo Simberg ei halunnut selittää tätäkään työtään, vaan toivoi sen herättävän ihmisessä minkä tahansa tunteen. Tärkeintä hänelle oli, että katsojassa heräsi tunne. Haavoittunut enkeli -maalaustakaan hän ei itse nimennyt vaan pani sille näyttelyluetteloon nimen kohdalle vain viivan.
Tarina

Haavoittunut enkeli kuvaa maalaajansa Simbergin tervehtymistä vuosina 1902–1903 kärsimästä vakavasta hermosairaudesta. Simberg itse ajatteli parantumisensa olevan ihme ja että hän olisi ikään kuin uudelleensyntynyt.
Satu Itkosen mukaan taulu liittää yhteen kuoleman läheisyyden, ihmisen heikkouden ja avuttomuuden sekä elämän ja ihanteiden haavoittuvuuden. Etummaisena poika voidaan tulkita mustista väreistään johtuen kuoleman symboliksi. Itkosen mukaan enkeli kuvaa ihanteiden särkyvyyttä ja taimmaisena oleva poika pyrkii vangitsemaan taulun katselijan kertomalla taulun tematiikan koskettavan jokaista ihmistä.
Vastaanotto

Haavoittunut enkeli otettiin innolla vastaan kun se esitettiin ensimmäisen kerran Ateneumin syysnäyttelyssä. Simberg sai teoksesta valtionpalkinnon. Hugo Simberg kirjoitti siskolleen Blenda Simbergille 4. lokakuuta 1903 muilta taiteilijoilta saamastaan palautteesta: ”Tahdon nyt kertoa sinulle, että minua ei reputettukaan tänä vuonna, vaikka jury on ollut kauhean ankara. Näyttää melkein siltä kuin olisin saavuttanut jonkinlaisen ’grand succés’n’ niin toveripiirissä kuin jurynkin keskuudessa. Gallén on niin innostunut, että minun on vaikea ottaa häntä vakavasti. Hänen ensimmäiset sanansa olivat mitä suurinta minun töitteni imartelua ja ihmeellistä kyllä hän on suunniltaan ihastunut suureen tauluun. Hän sanoi, että se tekee sellaisen vaikutelman kuin olisin seisonut suuren metsän keskellä pienessä tuvassa, jonka nurkkiin asti puut kasvavat, ja maalannut muusta maailmasta välittämättä. Hänestä siinä on sellaista rauhaa ja sopusointua, jota ei ole missään muussa näyttelyn työssä. – Jopa Edelfelt sanoi minulle miellyttäviä asioita.”
Haavoittunut enkeli voitti Ateneumin taidemuseon Suomessa vuonna 2006 järjestämän Maamme taulu -äänestyksen.
Ranskalainen ohjaaja Jean Michel Roux on käsitellyt maalausta Haavoittunut enkeli ja suomalaisuutta elokuvassaan Pohjolan enkeli.
Aiheen käyttöä muualla

Lontoolainen kustantaja Gerald Duckworth & Co Ltd herätti keskustelua vuosituhannen vaihteessa käyttämällä Haavoittunutta enkeliä julkaisemansa teoksen Diary of a Man in Despair kansikuvitukseen, jossa Simbergin maalaus on käännetty peilikuvaksi ja paarinkantajien hihoihin on lisätty hakaristitunnukset. Kustantajalle lähetettiin jopa vetoomuksia kirjan vetämiseksi pois markkinoilta – ilman seurausta.
Suomalainen Nightwish-yhtye käytti maalauksen aihetta vuonna 2007 ”Amaranth”-kappaleen musiikkivideossa, jonka ohjasi Antti Jokinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haavoittunut enkeli Wikimedia Commonsissa
Haavoittunut enkeli Kansallisgallerian Taidekokoelmat-palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
SM-sarja (jääkiekko)

| Jääkiekon SM-sarja |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Maa(t):  Suomi
Perustettu:  1928
Lopetettu:  1975
Joukkueita:  3–12
Eniten mestaruuksia:  Ilves (15)
SM-sarja eli Mestaruussarja oli Jääkiekon SM-liigaa edeltänyt Suomen jääkiekon korkein sarjataso, joka perustettiin vuonna 1933.
Jääkiekon Suomen mestaruudesta kilpailtiin ensimmäisen kerran kaudella 1927–1928 cup-muotoisena. Tässä muodossa kilpailutoiminta jatkui myös seuraavina kausina, kunnes Tampereen Ilveksen aloitteesta vuonna 1933 alettiin pelata sarjaa.
Kauden 1974–1975 jälkeisessä organisaatiouudistuksessa jääkiekon mestaruussarja erotettiin muusta sarjakiekkoilusta, josta jäi huolehtimaan Suomen Jääkiekkoliitto. Mestaruussarja jatkoi itsenäisenä organisaationa nimellä SM-liiga.
SM-sarjan mitalit 1928–1975

| Vuosi |  Mestari |  Hopeaa |  Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1928 | Viipurin Reipas | KIF |  |
| 1929 | HJK | HPS |  |
1930: ei pelattu liian leudon talven vuoksi
| 1931 | TaPa | HJK |  |
| 1932 | HJK | HPS |  |
| 1933 | HSK | HJK |  |
| 1934 | HSK | HPS | Ilves |
| 1935 | HJK | Ilves | HSK |
| 1936 | Ilves | KIF | HJK |
| 1937 | Ilves | KIF | HJK |
| 1938 | Ilves | HJK | KIF |
| 1939 | KIF | HJK | Ilves |
1940: ei pelattu sodan vuoksi
| 1941 | KIF | HJK | Ilves |
1942: ei pelattu sodan vuoksi
| 1943 | KIF | TPS | Ilves |
1944: sarja jäi kesken sodan vuoksi
| 1945 | Ilves | Tarmo | KIF |
| 1946 | Ilves | Tarmo | TBK |
| 1947 | Ilves | Tarmo | TBK |
| 1948 | Tarmo | Ilves | TBK |
| 1949 | Tarmo | Ilves | TuPK |
| 1950 | Ilves | Tarmo | TBK |
| 1951 | Ilves | Tarmo | TBK |
| 1952 | Ilves | HPK | Tarmo |
| 1953 | TBK | Tarmo | TPS |
| 1954 | TBK | K-Kissat | HPK |
| 1955 | TBK | TPS | HIFK |
| 1956 | TPS | Tarmo | Tappara |
| 1957 | Ilves | TPS | Tappara |
| 1958 | Ilves | Tappara | Tarmo |
| 1959 | Tappara | TK-V | HIFK |
| 1960 | Ilves | Tappara | TK-V |
| 1961 | Tappara | Lukko | TK-V |
| 1962 | Ilves | TK-V | Tappara |
| 1963 | Lukko | Tappara | Ilves |
| 1964 | Tappara | TK-V | Ilves |
| 1965 | Karhut | Ilves | Lukko |
| 1966 | Ilves | Lukko | SaiPa |
| 1967 | RU-38 | TPS | Ilves |
| 1968 | Koo-Vee | Ilves | TuTo |
| 1969 | HIFK | Ilves | Lukko |
| 1970 | HIFK | Ilves | TuTo |
| 1971 | Ässät | Jokerit | HIFK |
| 1972 | Ilves | HJK | HIFK |
| 1973 | Jokerit | HIFK | Tappara |
| 1974 | HIFK | Tappara | Ilves |
| 1975 | Tappara | HIFK | Ilves |
Joukkueiden sijoitukset vuosittain > SM-cup 1928–1933

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | 28 | 29 |  | 31 | 32 | 33 |
| Joukkueita | 6 | 4 |  | 5 | 6 | 4 |
| HJK | 1.k | 1 |  | 2 | 1 | 2 |
| HPS | 1.k | 2 |  | - | 2 | sf |
| TaPa | sf | - |  | 1 | sf | - |
| Viipurin Reipas | 1 | - |  | - | sf | - |
| KIF | 2 | - |  | - | - | - |
| HIFK | sf | - |  | - | - | - |
| ViPS | - | sf |  | - | - | - |
| ÅIFK | - | sf |  | 1.k | - | - |
| Pyrintö | - | - |  | 1.k | - | - |
| Riento | - | - |  | sf | - | - |
| HSK | - | - |  | - | 1.k | 1 |
| Ilves | - | - |  | - | 1.k | sf |
1.k = 1. kierros

sf = välierä

Vuonna 1930 ei ratkaistu mestaruutta leudon talven vuoksi
Joukkueiden sijoitukset vuosittain > SM-sarja 1933–1955

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | 33–34 | 34–35 | 35–36 | 36–37 | 37–38 | 38–39 |  | 40–41 |  | 42–43 |  | 44–45 | 45–46 | 46–47 | 47–48 | 48–49 | 49–50 | 50–51 | 51–52 | 52–53 | 53–54 | 54–55 |
| Joukkueita | 4 | 3 | 4 | 4 | 5 | 7 |  | 8 |  | 8 |  | 9 | 9 | 9 | 7 | 8 | 8 | 10 | 10 | 12 | 10 | 10 |
| HPS | 2 | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| HSK | 1 | 3 | 4 | - | - | 7 |  | 5 |  | 4 |  | 5 | 5 | 4 | 4 | 6 | - | - | - | - | - | - |
| Ilves | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 3 |  | 3 |  | 3 |  | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 3/2 | 5/2 | - |
| HJK | 4 | 1 | 3 | 3 | 2 | 2 |  | 2 |  | 5 |  | 6 | 4 | 8 | - | 5 | 5 | 4 | 4 | 4/2 | 4/2 | 5/2 |
| KIF | - | - | 2 | 2 | 3 | 1 |  | 1 |  | 1 |  | 3 | 7 | 9 | - | - | 6 | 4/2 | 5/2 | 6/2 | - | - |
| ÅIFK | - | - | - | 4 | 4 | 5 |  | 6 |  | - |  | 7 | 8 | - | 6 | - | - | - | - | - | - | - |
| Riento | - | - | - | - | 5 | 6 |  | 7 |  | - |  | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| Tarmo | - | - | - | - | - | 4 |  | 4 |  | 8 |  | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 3 | 2 | 4/2 | 4/2 |
| TPS | - | - | - | - | - | - |  | 8 |  | 2 |  | 4 | 6 | 6 | 7 | - | - | - | - | 3 | 4 | 2 |
| TBK | - | - | - | - | - | - |  | - |  | 6 |  | 8 | 3 | 3 | 3 | 4 | 3 | 3 | 3/2 | 1 | 1 | 1 |
| K-Kissat | - | - | - | - | - | - |  | - |  | 7 |  | 9 | - | 7 | - | 7 | - | 3/2 | 4/2 | 4/2 | 2 | 3/2 |
| TaPa | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | 9 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| TuPK | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | 5 | 5 | 3 | 8 | - | - | - | - | - |
| Arsenal | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | 8 | - | - | - | - | - | - |
| HIFK | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | 4 | 4/2 | 4/2 | 4 | 3/2 | 3 |
| HPK | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | 7 | - | 2 | 3/2 | 3 | 3/2 |
| Lukko | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | 3/2 | 3/2 | 5/2 | - | 5/2 |
| TP-V | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | 5/2 | - | 5/2 | - | - |
| TK-V | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | 5/2 | - | - | 3/2 | 4 |
| Pyrkivä | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | - | 5/2 | 6/2 | - | - |
| KuPS | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 5/2 | - |
| KyPa | - | - | - | - | - | - |  | - |  | - |  | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 4/2 |
Kausina 1939–1940 ja 1941–1942 SM-sarjaa ei pelattu sodan vuoksi lainkaan.

Kaudella 1943–1944 SM-sarjaa ei voitu pelata loppuun sodan vuoksi.

n/2 = joukkueen sijoitus alkulohkossa

(vuosina 1951–1958 SM-sarja pelattiin kahdessa lohkossa ja vain sijat 1.-4. ratkaistiin loppuotteluissa ja pronssiotteluissa kummankin lohkon kahden parhaan joukkueen kesken)