stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radek Baborák

Radek Baborák
Radek Baborák (s. 1976 Pardubice) on tšekkiläinen käyrätorvensoittaja ja kapellimestari.
Baborák syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti 8-vuotiaana käyrätorviopintonsa Karel Křenekin johdolla. Hän jatkoi opintojaan vuosina 1989–1994 Prahan konservatoriossa Bedřich Tylšarin johdolla. Hän sai 18-vuotiaana nimityksen Tšekin filharmonikkojen ensimmäiseksi käyrätorvensoittajaksi. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Berliinin filharmonikkojen käyrätorven äänenjohtajana vuosina 2002–2011. Baborák on esiintynyt vierailevana solistina monissa muissa merkittävissä orkestereissa, kuten Baijerin radion sinfoniaorkesterissa, Lontoon filharmonisessa orkesterissa ja NHK-sinfoniaorkesterissa.
Kamarimusiikki on ollut tärkeässä osassa Baborákin työtä. Hän on perustanut kokoonpanot Baborák Ensemble ja Czech Horn Chorus sekä johtanut Prahan kamarisolisteja. Lisäksi hän on soittanut Afflatus Quintetissa. Baborákin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Yoko Kikuchi, Aleš Bárta, Jana Boušková, Yefim Bronfman, András Schiff, Itamar Golan, Denis Kožuhin, Rudolf Buchbinder, Gerhard Oppitz, Julian Rachlin, Janine Jansen, Guy Braunstein, Daishin Kashimoto, Lorenz Nasturica-Herschcowici, Boris Brovtsyn, Julian Steckel, Emmanuel Pahud, Albrecht Mayer, François Leleux, Ian Bostridge, Thomas Quasthoff ja Waltraud Meier.
Baborák on tehnyt lukuisia levytyksiä EMI:lle, Sonylle, Extonille ja Supraphonille. Hänen saamiensa palkintojen joukossa ovat olleet Concertino Praga -kilpailun voitto sekä kolmas palkinto Prahan kevät -festivaalin kilpailussa. Kansainvälisen ARD-musiikkikilpailun Münchenissä hän voitti vuonna 1994, ja hän saavutti siellä toisenkin voiton Afflatus Quintetin kanssa. Baborák on tehnyt opetustyötä Fondazione Arturo Toscaninissa, Prahan musiikkiakatemiassa, Senzoku Gakuenissa ja Barenboim-Said Akademiessa.
Rafflesia arnoldii

| Rafflesia arnoldii |
| --- | --- |
 R. arnoldii Bengkulun provinssissa Indonesiassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Rafflesiakasvit Rafflesiaceae
Suku::  Rafflesiat Rafflesia
Laji::  arnoldii
Kaksiosainen nimi
 Rafflesia arnoldii  R.Br. 
Synonyymit
 Rafflesia titan Jack 
Katso myös
   Rafflesia arnoldii Wikispeciesissä   Rafflesia arnoldii Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rafflesia arnoldii on rafflesiakasvien (Rafflesiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se tunnetaan sen suurikokoisista kukista, jotka ovat maailman suurimpia yksittäisiä kukkia. Rafflesia arnoldii valittiin vuonna 1993 yhdeksi Indonesian kolmesta kansalliskukasta. Sen tieteellinen lajinimi arnoldii on annettu luonnontieteilijä Joseph Arnoldin mukaan, joka yhdessä Stamford Rafflesin kanssa löysi kasvin.
R. arnoldiin kukat ovat väritykseltään punertavia. Sillä on viisi terälehteä, ja niissä on valkoisia kuvioita. Kukat voivat olla kahden sentin paksuisia ja halkaisijaltaan jopa metrin mittaisia. Ne voivat parhaimmillaan painaa 11 kilogrammaa. R. arnoldii -lajilla ei ole juuria, lehtiä, eikä vartta.
R. arnoldii -kasvia tavataan Malesiassa ja Indonesiassa. Indonesiassa sen levinneisyysalue rajoittuu Bengkulun provinssiin. Lajin elinympäristöjä ovat varjoisat sademetsät.
R. arnoldii on yksineuvoinen. Sen mätänevän lihan haju houkuttelee raatokärpäsiä pölyttämään sitä. Jyrsijät levittävät sen hedelmiä. R. arnoldii loisii kastanjaviineissä (Tetrastigma), joista se imee kaiken ravintonsa. Kasvin elinkaari kestää kolmesta ja puolesta vuodesta viiteen vuoteen.
Raimo Anttila

Raimo Anttila viittaa seuraaviin:
Raimo Aulis Anttila (1935–2023), suomalainen kielitieteilijä.
Raimo Einari Anttila (1944–2008), veroylituomari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raimo Anttila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matra

| Mécanique Aviation Traction |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1937
Perustaja:  Marcel Chassagny
Lakkautettu:  2003
Avainhenkilöt:  Jean-Luc Lagardère, Sylvain Floirat
Kotipaikka:   Romorantin-Lanthenay, Ranska
Toimiala:  Teollisuus
Tuotteet:  Autot, polkupyörät, aseet, ilmailu- ja televiestintätekniikka
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mécanique Avion TRAction eli Matra oli muun muassa autoja, polkupyöriä, ilmailutekniikkaa ja aseita valmistanut ranskalainen yritys. Siitä tuli vuonna 1994 Lagardère-ryhmän tytäryhtiö, ja se toimii nykyisin tuolla nimellä.
Matra tuli tunnetuksi 1960-luvulla, kun se aloitti autonvalmistuksen ostettuaan vuonna 1964 Automobiles René Bonnet -yhtiön. Matra Automobile valmisti urheilu- ja kilpa-autoja, ja ne menestyivät kilpailuissa hyvin.
Matra Hautes Technologies

Matra Hautes Technologies (MHT, suom. Matra Huipputeknologia) toimi ilmailu-, puolustus- ja tietoliikennealoilla. Helmikuussa 1999 se yhdistyi Aérospatialen kanssa muodostaen Aérospatiale-Matran. 10. heinäkuuta 2000 Aérospatiale-Matrasta tuli osa EADS:ää.
Matra Hautes Technologies > Tytäryhtiöt (Aérospatialeen yhdistymisen jälkeen)

Matra Systèmes & Information
Matra Défense
Matra BAe Dynamics (50 % British Aerospacen omistuksessa)
Matra Marconi Space (49 % General Electric Companyn omistuksessa)
Matra Nortel Communications (50 % Nortel Networksin omistuksessa)
Matra Automobile

Matra Automobile syntyi kun Matra osti vuonna 1964 Automobiles René Bonnet -yhtiön. Matra-nimeä käytettiin henkilöautoissa ensimmäisen kerran huhtikuussa 1965 Renault-moottorisessa Matra Bonnet Djet V -mallissa (Djet lausutaan kuten englannin sana ”Jet”), joka oli päivitetty versio René Bonnet Djetistä.
Djet korvattiin Matra 530 -mallilla, jossa oli Ford Taunuksen V4-moottori. Matra ryhtyi 1970-luvulla myös läheiseen yhteistyöhön Simcan kanssa, valmistaen Simcan tekniikkaan perustuvia urheiluautoja, kuten Bagheeraa ja Murenaa. Matra valmisti myös Ranchoa, yhtä ensimmäisistä SUV-luokan autoista, joka tosin oli etuvetoinen. Rancho perustui Simca 1100:n pick-up-mallin tekniikkaan. Se pysyi tuotannossa 1980-luvulle asti, vielä Peugeot’n otettua Simcan haltuunsa.
Vuonna 1984 Renault julkaisi Espace-tila-auton, joka oli Matran valmistama, ja alun perin Chrysler UK:n kehittämä. Autosta tuli hyvin suosittu, ja se loi yhdessä Mitsubishi Chariotin ja Plymouth Voyagerin kanssa nykyaikaisten tila-autojen markkinaryhmän.
Matran suunnitteleman ja valmistaman Renault Avantimen huonon menestyksen jälkeen Matra ilmoitti 27. helmikuuta 2003 suunnittelevansa Romorantinin autotehtaansa sulkemista. Syyskuussa 2003 Pininfarina osti Matra Automobilen kehitys-, testaus- ja prototyyppitoiminnot. Yhtiö sai nimekseen Matra Automobile Engineering.
Matra Automobile > Katuautomallit

Matra Djet
Matra 530
Matra Bagheera (myytiin nimillä Matra-Simca Bagheera ja Talbot-Matra Bagheera)
Matra Murena (myytiin nimellä Talbot-Matra Murena)
Matra Rancho (myytiin nimillä Matra-Simca Rancho (1977–1979) ja Talbot-Matra Rancho (1980–1985))
Renault Espace
Renault Avantime
Matra Automobile > Matra autourheilussa

Matra osallistui 1960- ja 1970 luvuilla sekä valmistajana että tallina muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajoihin ja Formula 1 -sarjaan.
1960-luvun puolivälissä Matra saavutti menestystä Formula 3- ja Formula 2 -sarjoissa erityisesti monokokkiin perustuneella MS5-autolla, voittaen Ranskan ja Euroopan mestaruudet. Vuonna 1967 Jacky Ickx hämmästytti Formula 1 -piirejä kellottamalla aika-ajoissa kolmanneksi nopeimman ajan (8.14) Saksan GP:ssä Nürburgringilla 1600 kuutiosenttimetrin moottorilla varustetulla MS7 F2-autollaan, päästen kilpailemaan 3000 cm³ -moottorisia F1-autoja vastaan. Kilpailu päättyi kuitenkin keskeytykseen.
Matra tuli täysipainoisesti mukaan Formula 1 -sarjaan kaudelle 1968, jolloin Jackie Stewart voitti kolme kilpailua Ken Tyrrelin tallin Matra MS10:llä, joka kilpaili varsinaisen Matran tehdastallin rinnalla. Auton polttoainetankit olivat lentokoneiden tapaan osa auton kantavaa rakennetta.
Matran toimitusjohtaja teki radikaalin päätöksen ennen kautta 1969: Matran tehdastalli ei osallistuisi Formula 1:siin, vaan Matra antaisi tukensa Tyrrellin tallille, joka oli tuolloin nimeltään Matra International, ja rakentaisi uuden, Cosworth DFV -moottorisen auton rakenteellisilla polttoainetankeilla, vaikka ne olivatkin seuraavalle kaudelle kiellettyjä. Stewart voitti vuoden 1969 maailmanmestaruuden helposti uudella Cosworth-moottorisella Matra MS80:lla joka korjasi suurimman osan MS10:n heikkouksista. Valmistajien titteli oli ensimmäinen, joka voitettiin ranskalaisella autolla, ja nykypäivään mennessä ainoa, joka on voitettu Ranskassa valmistetulla autolla. Se oli huomattava saavutus valmistajalta, joka kilpaili vasta toista kauttaan F1:ssä.
Cosworthin moottorein varustetuin Lotuksen ja McLarenin tavoin Matra teki nelivetokokeiluja kauden 1969 aikana. Johnny Servoz-Gavinista tuli ensimmäinen ja ainoa kuljettaja joka saavutti pisteen nelivetoautolla sijoittuessaan Matra MS84:llä kuudenneksi Kanadan GP:ssä. MS84 oli Brabham BT26A:n ohella yksi viimeisistä putkirunkoisista F1-autoista.
Kaudeksi 1970, kun Matra ryhtyi yhteistyöhön Simcan kanssa, se pyysi Tyrrelliä käyttämään omaa V12-moottoriaansa Cosworthin sijasta. Tyrrellin rahoituksesta suuri osa tuli kuitenkin Fordilta, joten Matran ja Tyrrellin yhteistyö päättyi ja Matra ajatti sen sijaan omaa tehdastalliaan vuoteen 1972 asti.
Matran V12 toimi Ligierin Formula 1 -autojen voimanlähteenä kausilla 1976–1978 ja 1981–1982.
Matra saavutti menestystä myös V12-moottoroiduilla urheiluautoillaan. Matra 670 voitti Le Mansissa vuosina 1972–1974. Se toi Matralle myös urheiluautojen valmistajien maailmanmestaruuden vuosina 1973 ja 1974.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
matrasport.dk
Matra MS80:llä voitettiin F1:ssä sekä kuljettajien että valmistajien mestaruus kaudella 1969.
Raimo Einari Anttila

Raimo Einari Anttila  (27. heinäkuuta 1944 Tampere – 16. joulukuuta 2008 Vantaa) oli suomalainen juristi. Hän oli vuodesta 1979 liikevaihtovero-oikeuden puheenjohtaja (veroylituomari).
Pyydysjärvi (Pihtipudas)

| Pyydysjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°30′19″N, 25°08′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskupuro:  Puuropuro 
Järvinumero:  14.486.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,7 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,327 km  
Pinta-ala:  9,097 ha  
Tilavuus:  0,0001468 km³ 
Keskisyvyys:  1,61 m  
Suurin syvyys:  2,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyydysjärvi 
Pyydysjärvi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 460 metriä pitkä, 290 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 146 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,7 metriä mpy.
Reformimormonismi

Reformimormonismi (engl. Reform Mormonism) on eräs uusimmista myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvista ryhmistä. Liike alkoi 2000-luvun alussa Yahoo!:n keskusteluryhmänä ja internetyhteisönä, mutta se rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2004 Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Yhteisön johtajana toimii Mike Richan.
Reformimormonismi ymmärtää itsensä myöhempien aikojen pyhien liikkeen sisäiseksi uudistusliikkeeksi. Useat sen kannattajista kuuluvat Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon, mutta ovat pettyneitä kirkon opilliseen ja poliittiseen konservatiivisuuteen sekä hierarkkiseen hallintomuotoon. Reformimormonismi korostaakin olevansa sekä nais- että homo- ja lesbo-myönteinen. Se katsoo sekä feminismin että homoseksuaalien vapautusliikkeen tukevan perhettä, ei suinkaan uhkaavan sitä, kuten MAP-kirkko (ja monet muut kirkot) katsovat. Se sanoo kunnioittavansa kaikkien ihmisten mielipiteitä ja ajatuksia, erityisesti omantunnon- ja uskonnonvapautta. Liike katsoo olevansa poliittisesti sitoutumaton ja kannattavansa politiikan ja uskonnon pitämistä erillään.
Reformimormonismi korostaa rationalismia eli ihmisen järjen käyttöä. Sen mukaan uskonnollista auktoriteettia ei tule kunnioittaa ja kuunnella sellaisenaan, vaan ainoastaan silloin, kun sen mielipiteet ovat järkeviä ja ratioaalisesti perusteltuja. Liike katsoo myös, että mormonismin pyhiä kirjoituksia (Raamattua, Mormonin kirjaa, Oppia ja liittoja sekä Kallisarvoista helmeä tulee tutkia historiallis-kriittisten metodien avulla. Niiden pitäminen pyhinä kirjoituksina ei tarkoita sitä, etteivätkö ne olisi tietyssä historiallisessa tilanteessa syntyneitä dokumenttejä, jotka voivaat sisältää myös virheitä. Myös kirkon johtajien lausuntoja tulee tutkia kriittisesti.
Reformimormonismi pitää Joseph Smithiä Jumalan profeettana. Se näkee itsensä erityisesti Smithin loppukauden, Nauvoon kauden, reformien jatkajana. Liikkeen opissa erityisen tärkeää on ihmisen luonteen kehittäminen sekä hänen kypsymisensä kohti ikuista elämää. Liike jakaa mormonistisen näkemyksen pelastussuunnitelmasta.
Rekisteröidyttyään uskonnolliseksi yhdyskunnaksi Reformimormonismi on alkanut kehittää omia versioitaa temppelitoimituksista. Ne perustuvat sekä mormonien temppelitoimituksiin että vapaamuurariuden riitteihin, mutta ne on opillisesti muokattu vastaamaan reformimormonismin modernia ja rationaalista uskonnäkemystä. Liike toimittaa myös kasteita ja konfirmaatioita. Liikkeen kannattajat kokoontuvat yleensä kodeissa.
Internet on edelleenkin tärkeä yhteydenpidon väline reformimormoneille. Koska liike ei pidä jäsenluetteloa (sen mukaan jokainen, joka katsoo olevansa reformimormoni, myös on sellainen), on sen jäsenmäärästä ole tarkkaa tietoa. Liikkeen rituaalikäsikirjat voi tilata netitse, ja jokainen voi toimittaa ne halutessaan.
Linkki

Liikkeen oma kotisivu
Raimo Andersson

Raimo Juhani Andersson (25. heinäkuuta 1956 Hamina – 14. huhtikuuta 2018 Vantaa) oli suomalainen rikollinen. Andersson johti huumeliigaa 1990-luvulla ja sai pitkän vankeustuomion törkeästä huumausainerikoksesta ja ampuma-aserikoksesta. Vuonna 1990 Andersson esitti perättömän väitteen, että laulaja Juice Leskinen olisi ostanut häneltä noin kilon hasista, ja sai tästä väitteestä myöhemmin tuomion. Andersson myös kuului vuosien ajan rikollisjengi United Brotherhoodin voimahahmoihin.
Andersson oli yksi keskeisiä hahmoja United Brotherhoodissa, mutta hänen toimintaansa alkoi loppuaikoina kohdistua syvää tyytymättömyyttä ja jopa vihaa. Vankilan kirjastossa työskennelleen Anderssonin oli nähty pitävän yhteyttä KRP:n poliisien kanssa ja poistuvan näiden seurassa vankilasta useampia kertoja. Tapaamiset liittyivät tiettävästi Anderssonin ja hänen kolmen rikoskumppaninsa murhaaman ruotsinturkkilaisen Volkan Ünsalin ruumiin etsintöihin. Andersson istui elinkautista tuomiota Ünsalin murhasta. Murha tapahtui lokakuussa 2003 Vuosaaressa, eikä ruumista ole tähän päivään mennessä löydetty. Helsingin hovioikeus hylkäsi syksyllä 2017 Anderssonin hakemuksen päästä ehdonalaiseen vapauteen.
Andersson löydettiin huhtikuussa 2018 surmattuna vaimonsa kotitalosta Vantaalta. Hän oli lomalla vankilasta. Maaliskuussa 2019 Itä-Uudenmaan käräjäoikeus tuomitsi murhasta Veli Matti Huohvanaisen.
Ratsastusvaellus

Ratsastusvaellus on vaellusta hevosen kanssa. Ratsun tarkoitus on kuljettaa ratsastajaa luonnossa. Ratsastusvaellus on rauhallista luonnossa liikkumista hevosen kanssa.
Vaatimukset

Ratsulta vaaditaan tarkkuutta ja keskittymistä. Ratsastajalta vaaditaan tarkkaavaisuutta ja rauhallista käsittelyä hevosta kohtaan. Ratsastajalla pitää olla perustaidot hallussa, että hän voi lähteä vaellukselle. Ratsastusvaellus kestää parista tunnista muutamaan päivään. Satulalaukussa kulkee hyvin mukana kaikki tarvittavat tavarat ja ruuat. Ratsastusvaelluksella pitää olla sään mukaiset vaatteet. Usein ratsastusvaelluksessa on  mukana monta ratsastajaa. Jos lähettyvillä sattuu olemaan ranta niin siellä voidaan käydän uittamassa hevosia.
Vaatimukset > Ikärajat

Alaikäraja vaellukselle vanhempien kanssa on 10 vuotta. Ilman vanhempia 12 vuotta.[lähde? ]
Pyydysjärvi (Konnevesi)

| Pyydysjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°42′46″N, 26°13′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Pyydysjoki Pieni-Selkiäiseen 
Järvinumero:  14.421.1.067
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,1 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  2,565 km  
Pinta-ala:  16,884 ha  
Tilavuus:  0,0003465 km³ 
Keskisyvyys:  2,05 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyydysjärvi 
Pyydysjärvi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Pyydyskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 346 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,1 metriä mpy.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952 – miesten joukkuetakaa-ajo

| Pyöräily kesäolympialaisissa 1952> Maantiepyöräily  | Pyöräily kesäolympialaisissa 1952> Maantiepyöräily  | Pyöräily kesäolympialaisissa 1952> Maantiepyöräily  | Maantiepyöräily  | Maantiepyöräily  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maantieajo |   | miehet |  |  |
| Joukkueet |   | miehet |  |  |
| Ratapyöräily  | Ratapyöräily  | Ratapyöräily  |  |  |
| Aika-ajo |  | miehet |  |  |
| Eräajo |  | miehet |  |  |
| Tandem |  | miehet |  |  |
| Joukkuetakaa-ajo |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen miesten 4 km:n joukkuetakaa-ajoon osallistui 22 joukkuetta, yhteensä 89 pyöräilijää. Kilpailu käytiin 28.-29. heinäkuuta Helsingin Velodromilla. Aluksi ajettiin alkukilpailu, jonka kahdeksan nopeinta joukkuetta jatkoi pudotuskilpailuilla joukkue joukkuetta vastaan.
Alkukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Guido Messina Loris Campana Marino Morettini Mino de Rossi |  Italia | 4.49,8 |
| 2 | Alan Newton Donald Burgess George Newberry Ronald Stretton |  Iso-Britannia | 4.50,6 |
| 3 | Claude Brugerolles Henri Andrieux Jean-Marie Joubert Pierre Michel |  Ranska | 4.52,4 |
| 4 | Alfred Swift George Estman Robert Fowler Thomas Shardelow |  Etelä-Afrikka | 4.53,8 |
| 5 | Gabriel Glorieux José Pauwels Paul De Paepe Robert Raymond |  Belgia | 4.54,0 |
| 6 | Bent Jørgensen Knud Andersen Preben Kristensen Henning R. Larsen |  Tanska | 4.54,1 |
| 7 | Adrie Voorting Daan de Groot Jan Plantaz Jules Maenen |  Alankomaat | 4.54,5 |
| 8 | Hans Pfenninger Heinrich Müller Max Wirth Oscar von Büren |  Sveitsi | 4.55,0 |
| 9 | Oscar Giacche Oscar Pezoa Pedro Salas Rodolfo Caccavo |  Argentiina | 4.55,2 |
| 10 | Imre Furmen István Lang István Pásztor István Schillerwein |  Unkari | 4.55,5 |
| 11 | Arne Johansson Bengt Fröbom Owe Nordqvist Stig Andersson |  Ruotsi | 4.58,2 |
| 12 | Atilio François Juan de Armas Luis Angel de los Santos Luis Pedro Serra |  Uruguay | 4.58,9 |
| 13 | Arthur Mannsbarth Franz Wimmer Kurt Nemetz Walter Bortel |  Itävalta | 4.59,6 |
| 14 | Nikolai Matvejev Valentin Mihailov Vasili Fedin Viktor Meshkov |  Neuvostoliitto | 5.00,1 |
| 15 | Aimo Jokinen Nils Henriksson Paul Nyman Urho Sirén |  Suomi | 5.03,2 |
| 16 | Boyan Kotsev Dimitar Bobchev Ilya Velchev Milcho Rosev |  Bulgaria | 5.08,2 |
| 17 | Jim Nevin Ken Caves Peter Nelson Peter Pryor |  Australia | 5.11,1 |
| 18 | Donald Sheldon James Lauf Steven Hromjak Thomas Montemage |  Yhdysvallat | 5.11,6 |
| 19 | Kihei Tomioka Masazumi Tajima Tadashi Kato Tamotsu Chikanari |  Japani | 5.13,4 |
| 20 | Andoni Ituarte Danilo Heredia Luis Toro Ramón Echegaray |  Venezuela | 5.16,2 |
| 21 | Armando Castillo Carlos Sandoval Fernando Marroquin Juan Montoya |  Guatemala | 5.38,0 |
| 22 | Netai Bysack Raj Kumar Mehra Suprovat Chakravarty Tarit Kumar Sett |  Intia | 6.06,1 |
Ainoa vaihdos ennen pudotuskilpailua oli se, että Tanskan Larsenin tilalla polki Jean Hansen.
Lopullinen mitalijärjestys

| Mitali | Pyöräilijät | Joukkue |
| --- | --- | --- |
|  | Guido Messina Loris Campana Marino Morettini Mino de Rossi |  Italia |
|  | Alfred Swift George Estman Robert Fowler Thomas Shardelow |  Etelä-Afrikka |
|  | Alan Newton Donald Burgess George Newberry Ronald Stretton |  Iso-Britannia |
Radegunda

Pyhä Radegonde. Bibliothèque municipale de Poitiers.
Radegunda, myös Radegund,  Radegundis tai Sainte Radegonde,  (k. 13. elokuuta 587 Poitiersissa) oli frankkien kuningatar ja kuningas Klotar I:n puoliso. Hän kuitenkin jätti miehensä tullakseen nunnaksi ja perusti myöhemmin luostarin Poitiersiin. Hän on yksi ensimmäisiä merovingien pyhimyksistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radegunda Wikimedia Commonsissa
Rade Šerbedžija

| Rade Šerbedžija |
| --- | --- |
 Šerbedžija vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1947  Bunić, Jugoslavia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Rade Sherbedgia
Merkittävät roolit:  Eyes Wide Shut: Mr. Milich  24: Dmitri Gredenko
Aiheesta muualla
www.serbedzija.info
IMDb 
Elonet
Rade Šerbedžija (serb. Раде Шербеџија, s. 27. heinäkuuta 1947 Bunić, Kroatia, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on kroatialainen näyttelijä.
Šerbedžija kuuluu kroatianserbeihin, jotka ovat historiallisesti asuttaneet Krajinaa. Hän oli 1970- ja 1980-lukujen suosituimpia näyttelijöitä Jugoslaviassa. Laajempaa kansainvälistä tunnettavuutta Šerbedžija sai vasta 1990-luvulla monista Hollywood-tuotannoista. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Pyhimys, Eyes Wide Shut ja M:I-2 Vaarallinen tehtävä 2. Televisiossa Šerbedžija on nähty muun muassa tieteissarjassa Surface ja suositun 24:sen kuudennella tuotantokaudella.
Aiheesta muualla

Rade Šerbedžija Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pål Varhaug

Pål Varhaug (s. 26. tammikuuta 1991 Stavanger, Norja) on norjalainen autourheilija. Hän ajoi kaudella 2011 ja 2013 GP2-sarjassa.