stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1965
Tulokset > Miehet > 50 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pentti Pesonen | Kangaslammin Kisailijat | 3.16.34 |
| 2 | Kalevi Hämäläinen | Juvan Urheilijat | 3.19.12 |
| 3 | Heikki Lehtonen | Kuoreveden Kärki | 3.21.45 |
| 4 | Kalle Mäkinen | Virtain Urheilijat | 3.22.27 |
| 5 | Tapio Wallenius | Hyvinkään Tahko | 3.23.01 |
| 6 | Pekka Holmo | Hyvinkään Tahko | 3.26.11 |
Sunnuntaina 21. helmikuuta kisattiin Jämsänkoskella SM-kisojen miesten 50 kilometriä. Kisaan lähti 31 hiihtäjää, joista maalin hiihti yhdeksän. Aamulla alkanut räntäpyry aiheutti hiihtäjille todellisia voiteluvaikeuksia. Suojaisella metsäalueella, jota suuri osa ladusta oli, vallitsi pakkaskeli, jonka vuoksi tapahtui voiteluvirheitä usealle hiihtäjälle. Ensimmäisen 10 km:n aikana jo 12 hiihtäjää keskeytti. Tässä vaiheessa kisaa johti Mikkelin Hiihtäjien Arto Tiainen. Seuraavan 8 km:n aikana kärkeen nousi Kangasalan Pentti Pesonen ennen Tiaista ja heistä yli minuutin jäljessä Kalevi Hämäläinen. Tiainen keskeytti puolessa matkassa. Kärkeä pitivät tällöin Pesonen ja hänestä puolitoista minuuttia Hämäläinen. Lopussa hiihtäjien rivit harvenivat niin, että maaliin tuli 9 hiihtäjää. Pesosen voitto ennen Hämäläistä oli selvä, yli 2 ja puoli minuuttia.
Tulokset > Miehet 3 × 10 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mikkelin Hiihtäjät | Heimo Himanen   Veini Puttonen   Arto Tiainen | 1.45.42 |
| 2 | Jämsänkosken Ilves | Tapio Rasi   Eino Huhtala   Väinö Huhtala | 1.46.29 |
| 3 | Juvan Urheilijat | Raimo Hämäläinen   Tenho Himanen   Kalevi Hämäläinen | 1.48.14 |
Miesten viesti käytiin lauantaina 20. helmikuuta 24 joukkueen voimin.Ladun varrella oli kisaa seuraamassa yli 1 000 katselijaa. Ensimmäiseltä osuudelta kärjessä saapuivat Mikkelin Heimo Himanen 7 sekuntia ennen Juvan Raimo Hämäläistä, josta isäntäseuran Ilveksen Rasi oli jäänyt muutaman sekunnin. Ennakkosuosikkeihin lukeutuneen Kuusamon Erä-Veikkojen hiihtäjä epäonnistui voitelussa ja jäi kärjestä neljä minuuttia tullen vaihtoon sijalla 23. Toisella osuudella Mikkelin Putonen ja Jämsänkosken Eino Huhtala tulivat lähes yhtä aikaa vaihtoon. Heistä Juvan Himanen oli jäänyt minuutin. Kuusamon Osmo Karjalainen oli nostanut Kuusamon 7:ksi 2 minuttia 20 sekuntia pronssisijasta. Ankkuriosuudella Mikkelin Tiainen ratkaisi pelin jättäen Jämsänkosken Väinö Huhtalaa lähes 50 sekuntia. Juvan Kalevi Hämäläinen varmisti seuralle 3. sijan ennen kärkeä kiinni hiihtänyttä Kuusamon Kalevi Oikaraista, joka jäi pronssista vielä 49 sekuntia. Kuusamon jälkeen seuraaviksi tulivat Jämsänkosken Ilveksen II-joukkue ja Suonenjoen Vasama.
Naiset > 5 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Senja Pusula | Laitasaaren Veto | 18.01,5 |
| 2 | Mirja Lehtonen | Uuraisten Urheilijat | 18.15,7 |
| 3 | Irmeli Nieminen | Sysmän Sisu | 18.20,5 |
| 4 | Tellervo Hänninen | SaviLu | 18.53,0 |
| 5 | Saara Saarinen | Lahden Hiihtoseura | 18.59,6 |
| 6 | Meeri Hussa | Lahden Hiihtoseura | 19,01,0 |
Perjantaina 19. helmikuuta kisattiin Jämsänkoskella SM-kisojen naisten 10 kilometriä. Muhoslaisen Laitasaaren Vedon Senja Pusula johti kisaa heti alusta ennen Lehtosta ja Niemistä. Maalissa Pusulan ero seuraavaksi tulleeseen Lehtoseen oli 14,2 sekuntia.
Naiset > 10 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Senja Pusula | Laitasaaren Veto | 35.34,4 |
| 2 | Irmeli Nieminen | Sysmän Sisu | 36.38,6 |
| 3 | Mirja Lehtonen | Uuraisten Urheilijat | 37.27,0 |
| 4 | Saara Saarinen | Lahden Hiihtoseura | 38,21,5 |
| 5 | Eeva Ruoppa | Miehikkälän Vilkas | 38.40,0 |
| 6 | Meeri Hussa | Lahden Hiihtoseura | 39.19,0 |
Sunnuntaina 21. helmikuuta kisattiin Jämsänkoskella SM-kisojen naisten 10 kilometriä. Laitasaaren Senja Pusula Jatkoi menestystään myös tällä matkalla alittaen Sysmän Irmeli Niemisen ajan 4,2 sekunnilla. Erot seuraaviin sijoihin olivat selvät, sillä Uuraisten Lehtonen jäi lähes minuutin kärjestä ja Lahden Saarinen lähes minuutin Lehtosesta.
Naiset > 3 × 5 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Suonenjoen Vasama | Raija Korhonen   Anja Kiiskinen   Liisa Suihkonen | 1.03.06 |
| 2 | Leppävirran Viri | Marja Kosunen   Ritva Suomalainen   Tuula Karttunen | 1.03.18 |
| 3 | Lahden Hiihtoseura | Eila Lappi   Meeri Hussa   Saara Saarinen | 1.04.07 |
Naisten viesti käytiin lauantaina 20. helmikuuta 7 joukkueen voimin. Ennakosuosikkina pidettiin Leppävirran Viriä ja Lahden Hiihtoseuraa. Ensimmäiseltä osuudelta kärjessä saapui Leppävirran Marja Kosunen, josta Pertunmaan Ponnistajien kokenut Siiri Rantanen oli jäänyt reilu puoli minuuttia. Lahti oli jäänyt tässä vaiheessa jo yli 2 minuuttia. Toisella osuudella Leppävirran johto supistui 5 sekuntiin ennen Suonenjoen Vasamaa. Kaikkein kovimmin hiihti Lahden Meeri Hussa, joka nousi kolmanneksi eron ollessa kärkeen vielä yli minuutti. Suonenjoen Liisa Suihkonen varmisti hiihdollaan seuran Suomen mestaruuden 12 sekunnilla ennen Leppävirtaa ja Lahtea. Mitalistien jälkeen seuraaviksi sijoittuivat Hankasalmen Hanka, Pertunmaan Ponnistajat ja Nivalan Urheilijat.
Mäkihyppy

| Sija | Kilpailija | Seura | Pisteet | Hyppyjen pituudet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Niilo Halonen | Lahden Hiihtoseura | 225,0 | 93,0 - 91,0 |
| 2 | Pauli Ukkonen | Puijon Hiihtoseura | 221,2 | 90,0 - 90,0 |
| 3 | Harri Jussilainen | Jyväskylän Hiihtoseura | 214,0 | 90,0 - 89,5 |
| 4 | Erkki Pukka | Lahden Hiihtoseura | 209,4 | 85,0 - 90,0 |
| 5 | Paavo Lukkariniemi | Ounasvaaran Hiihtoseura | 207,3 | 84,0 - 89,0 |
| 6 | Martti Pallari | Ounasvaaran Hiihtoseura | 197,5 | 86,0 - 83,0 |
Mäenlaskua jouduttiin lykkäämään alkuperäisestä sunnuntaikisasta maanantaille 22. helmikuuta vaikeiden tuuliolojen vuoksi Kaipolan Pitkävuoren mäessä. Lykkäys johti siihen, että alkuperäisistä 79 ilmoittautuneesta vain 43 oli paikalla maanantaina. Merkittävin poisjäänti oli Mikkelin Hiihtäjien Raimo Vitikaisen poissaolo kisasta. Selvän kisan kärjen muodosti jo ensimmäisen kierroksen jälkeen Lahden Halonen ja Puijon Ukkonen, jotka säilyttivät asemansa tässä järjestyksessä toisen kierroksen jälkeen. Halosen ensimmäisen kierroksen 93-metrinen oli Kaipolan mäen uusi mäkiennätys. Jyväskylän Jussilainen säilytti kisassa asemansa kolmantena parhaiden nousijoiden ollessa Lahden Pukan ja Ounasvaaran Lukkariniemen hyvillä toisen kierroksen hypyillään. Suomen mestaruus oli Lahden Niilo Haloselle ensimmäinen.
Yhdistetty

| Sija | Kilpailija | Seura | Pisteet | Hiihto ja mäenlasku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tapani Kontula | Imatran Hiihtäjät | 468,38 | 260,88 + 207,5 |
| 2 | Ilpo Nuolikivi | Hämeenlinnan Hiihtoseura | 462,08 | 238,28 + 223,8 |
| 3 | Kauko Pusenius | Lahden Hiihtoseura | 436,29 | 190,59 + 245,7 |
| 4 | Esa Klinga | Vierumäen Jytinä | 436,00 | 205,0 + 231,0 |
| 5 | Pentti Riikonen | Vierumäen Jytinä | 416,29 | 217,39 + 198,9 |
| 6 | Antti Bergman | Heinolan Isku | 414,20 | 208,5 + 205,7 |
Yhdistetyn kisa aloitettiin lauantaina 20. helmikuuta mäenlaskulla, joka käytiin Kaipolan Pitkävuoren mäessä. Kärkikolmikko mäkikisassa oli selvä eli Lahden Pusenius, Puijon Hiihtoseuran Pertti Tiitta ja Vierumäen Esa Klinga. Seuraavana päivänä 21. helmikuuta hiihdetty 15 km nosti Imatran Tapani Kontulan kisan parhaalla hiihdolla mäen 8. sijalta Suomen mestariksi ennen Hämeenlinnan Nuolikiveä, joka mäessä oli ollut 4. ja toiseksi parhaalla hiihdolla nousi näin SM-hopealle. Lahden Puseniuksen mäkivoitto ja hiihdon 13. sija toivat hänelle SM-pronssia. Hiihdossa 3. paras oli Ounasvaaran Hiihtoseuran Veli Jakkila, joka nosti hänet mäen 22. sijalta 13:ksi. Muista kilpailijoista mäessä toiseksi tullut Puijon Tiitta keskeytti hiihto-osuudella. Vierumaäen 5:ksi tullut Riikonen nousi mäen 11. neljänneksi parhaalla hiihdolla lopputuloksissa siis 5:ksi.
Säihkyluri

| Säihkyluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Säihkylurit Chalcopsitta
Laji::  sintillata
Kaksiosainen nimi
 Chalcopsitta sintillata  (Temminck, 1835) 
Alalajit
 Chalcopsitta sintillata sintillata  Chalcopsitta sintillata chloroptera  Chalcopsitta sintillata rubrifrons 
Katso myös
   Säihkyluri Wikispeciesissä   Säihkyluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Säihkyluri (Chalcopsitta sintillata) on säihkylurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 31 cm. Koiras on hieman naarasta suurempi. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään tummanvihreä. Punaista on otsassa, reisissä, siipien alapeitinhöyhissä, pyrstösulkien alapinnassa sekä pilkkuina vartalon höyhenpuvussa. Takaraivo, niska ja korvalliset ovat mustat, rinnassa ja vatsapuolella on keltaista viirutusta ja siipien alapinnalla on keltainen raita. Nokka on musta, iiris oranssi tai keltainen ja koivet tummanharmaat. Nuoren linnun nokan tyvi on kellahtava, iiris ruskea ja otsassa on punaista vain vähän tai punainen puuttuu. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan otsan punainen on himmeämpi kuin koiraan.
Esiintyminen

Säihkyluri esiintyy yleisenä Uusi-Guinean eteläosassa Irian Jaya Baratista lähelle saaren itäkärkeä sekä Aru Islandilla. Kolme tunnettua alalajia elävät eri alueilla, alalaji rubrifrons vain Aru Islandilla.
Säihkylurin esiintymisalueen laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä, maailman populaation kooksi on arvioitu noin 100 000 yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Säihkylurit elävät metsänreunoissa ja savannilla olevissa puuryhmissä sekä istutusmetsiköissä, erityisesti kookospalmuissa. Ne esiintyvät tavallisesti parvissa, joissa on jäseniä 30 tai enemmän, ja kiertelevät meluavina puiden latvuksissa.
Lisääntyminen

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesä on korkealla puunkolossa.
Ravinto

Säihkylurit liikkuvat parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät ilmeisesti pääasiassa siitepölyä, mettä ja hedelmiä, ja niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.
Tiina Häkämies

Tiina Katariina Nummenmaa (o.s. Häkämies) (s. 3. lokakuuta 1976 Jyväskylä) lähde? on suomalainen juontaja, laulaja ja PR-henkilö.
Nummenmaa tuli tunnetuksi 1990-luvun loppupuolella Pets-tyttöduon toisena puoliskona, Sini Laisman lisäksi. He tutustuivat Miss Hawaiian Tropic -kauneuskilpailussa.  Koulutukseltaan Nummenmaa on ylioppilas, tradenomi ja parturi-kampaaja.
Vuonna 2009 Nummenmaa ja Laura Kivimäki perustivat hyväntekeväisyysjärjestön Hope – Yhdessä & Yhteisesti ry:n. Nummenmaa toimii yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana.
Symplocaceae

| Symplocaceae |
| --- | --- |
 Safiirikorumarja (Symplocos paniculata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Ericales
Heimo::  Symplocaceae  Desf., nom. cons.
Suvut
 Cordyloblaste  Symplocos – korumarjat 
Katso myös
   Symplocaceae Wikispeciesissä   Symplocaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Symplocaceae on runsaat 300 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon kuuluvat muun muassa kanervakasvit (Ericaceae).
Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, joihin kerääntyy alumiinia. Sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteita ovat muun muassa eräät flavonolit ja iridoidit. Soluissa on oksalaattihiekkaa. Lehdet ovat sahalaitaisia ja korvakkeettomia, joskus kahteen riviin järjestyneitä. Kukinto on terttumainen ja tavallisesti haaraton. Kukat ovat melko pieniä ja niiden perät ovat tavallisesti nivelikkäitä. Verhiö ja teriö ovat tyvestään yhdislehtisiä. Heteitä on usein paljon kimpuiksi järjestyneinä ja sikiäin on ainakin puoleksi kehänalainen, kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Vartalo on ontto ja luotti pallomainen. Sikiäimen päällä on mesiäinen. Riippuvia siemenaiheita on kahdesta neljään kussakin emilehdessä. Hedelmä on verhiön suojaama, luumarjamainen, ja kivessä on itämishuokosia. Siemeniä on tavallisesti yksi, ja siinä on kookas alkio.
Levinneisyys

Heimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa Afrikkaa lukuun ottamatta. Fossiileja tunnetaan myös Euroopan eoseenikauden kerrostumista.
Luokittelu

Heimon 320 lajia kuuluu kahteen sukuun: korumarjat (Symplocos) ja Cordyloblaste. Heimo muodostaa yhdessä storaksikasvien (Styracaceae) ja uuvanakasvien (Diapensiaceae) kanssa kladin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin kasveille ovat ominaisia puuvartisuus, terttumainen kukinto, ontto emiön vartalo ja runsas endospermi eli siemenen ravintovarasto.
Käyttö

Useiden korumarjalajien kuoresta, lehdistä tai hedelmistä saadaan keltaista, punaista tai ruskeaa väriä, jota käytetään muun muassa kankaiden värjäykseen. Valkoisten kukkien ja sinisten marjojen vuoksi safiirikorumarjaa (Symplocos paniculata) viljellään koristekasvina. Symplocos racemosa -lajin marjat ovat syötäviä.
Pääsiäisen laskeminen

Pääsiäisen laskeminen tarkoittaa pääsiäisen ajankohdan määrittämistä kristillisessä kalenterissa. Varhaiskristilliseltä ajalta periytyvän perussäännön mukaan pääsiäissunnuntai on kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun jälkeisenä sunnuntaina. Käytännössä ajankohdan määrittämiseen kuitenkin käytetään kauan sitten vahvistettuja laskusääntöjä, joiden vuoksi pääsiäinen ei joka vuosi ole samaan aikaan kaikissa maissa ja kaikissa kirkkokunnissa.
Juutalaisen pääsiäisen ajankohta

Juutalaista pääsiäistä vietetään nisán-kuun 15. päivästä alkaen. Vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa. Karitsa teurastetaan 14. päivänä. Nisán on juutalaisen kuukalenterin ensimmäinen kuukausi ja sijoittuu kevätpäiväntasauksen tienoille. Koska 12 kuukuukautta on vain 354 päivää, vuodessa on vaihtelevasti joko 12 tai 13 kuukautta sen mukaan, kuinka monta kuukautta kevätpäiväntasausten väliin mahtuu. Aivan vanhastaan 13. kuukauden lisääminen riippui ohran kypsymisestä. Mikäli ohra ei ollut kypsää, lisättiin vuoteen 13. kuukausi (Adar II). Juhlalla on siten yhteys sadonkorjuun aikaan. Myöhemmin kuukausien lisääminen tehtiin taulukon avulla 19 vuoden jaksoissa (Metonin jakso). Kuukausi alkaa uudestakuusta. Kuukalenterin laskutavasta johtuu, että juutalainen pääsiäinen on aina keväällä täydenkuun aikaan.
Kristillisen pääsiäisen historiallinen ajankohta > Ajankohtia

| Vuosi | Protestantit, katolilaiset ja  Suomen ortodoksinen kirkko | Ortodoksit pois lukien  Suomen ortodoksinen kirkko |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 23. huhtikuuta | 30. huhtikuuta |
2001: 15. huhtikuuta
| 2002 | 31. maaliskuuta | 5. toukokuuta |
| 2003 | 20. huhtikuuta | 27. huhtikuuta |
2004: 11. huhtikuuta
| 2005 | 27. maaliskuuta | 1. toukokuuta |
| 2006 | 16. huhtikuuta | 23. huhtikuuta |
2007: 8. huhtikuuta
| 2008 | 23. maaliskuuta | 27. huhtikuuta |
| 2009 | 12. huhtikuuta | 19. huhtikuuta |
2010: 4. huhtikuuta
2011: 24. huhtikuuta
| 2012 | 8. huhtikuuta | 15. huhtikuuta |
| 2013 | 31. maaliskuuta | 5. toukokuuta |
2014: 20. huhtikuuta
| 2015 | 5. huhtikuuta | 12. huhtikuuta |
| 2016 | 27. maaliskuuta | 1. toukokuuta |
2017: 16. huhtikuuta
| 2018 | 1. huhtikuuta | 8. huhtikuuta |
| 2019 | 21. huhtikuuta | 28. huhtikuuta |
| 2020 | 12. huhtikuuta | 19. huhtikuuta |
| 2021 | 4. huhtikuuta | 2. toukokuuta |
| 2022 | 17. huhtikuuta | 24. huhtikuuta |

| 2023 | 9. huhtikuuta | 16. huhtikuuta |

| 2024 | 31. maaliskuuta | 5. toukokuuta |

2025: 20. huhtikuuta

| 2026 | 5. huhtikuuta | 12. huhtikuuta |

| 2027 | 28. maaliskuuta | 2. toukokuuta |

2028: 16. huhtikuuta

| 2029 | 1. huhtikuuta | 8. huhtikuuta |

| 2030 | 21. huhtikuuta | 28. huhtikuuta |

2031: 13. huhtikuuta

| 2032 | 28. maaliskuuta | 2. toukokuuta |

| 2033 | 17. huhtikuuta | 24. huhtikuuta |

2034: 9. huhtikuuta
Pääsiäisen ajankohta Suomessa ja Ruotsissa

Helmikuuhun 1753 asti Ruotsissa ja Suomessa noudatettiin pääosin vanhaa juliaanista kalenteria, minkä jälkeen käytössä on ollut gregoriaaninen kalenteri. Poikkeus oli vuosisadan alussa: vuonna 1700 karkauspäivä jätettiin gregoriaanisen malliin mukaan kokonaan väliin ja vuonna 1712 puolestaan pidettiin ylimääräinen karkauspäivä. Tämän takia 1.3.1700–30.2.1712 peräti itse ajanlasku poikkesi Ruotsi-Suomessa yhdellä päivällä juliaanisesta ja kymmenellä päivällä gregoriaanisesta kalenterista.
Pääsiäistä vietettiin Ruotsi-Suomessa 1700-luvun alkupuolelle asti pääosin juliaanisen kalenterin mukaan, kuitenkin vuosina 1705, 1709 ja 1711 viikkoa aikaisemmin kuin muissa juliaanista kalenteria noudattavissa maissa. Pääsiäisen ajankohdassa otettiin varaslähtö gregoriaaniseen kalenteriin vuosina 1740–1752. Tänä aikana pääsiäisen ajankohta määräytyi parannetun kalenterin mukaan, vaikka muutoin vielä käytettiinkin juliaanista kalenteria. Niinpä pääsiäispäivä oli joinakin vuosina poikkeuksellisen varhain, vuonna 1742 jo 14. maaliskuuta. Parannetun järjestelmän mukaisesti vuonna 1744 pääsiäistä vietettiin viikkoa aikaisemmin kuin katolisissa maissa.
Vuodesta 1753 alkaen Ruotsissa ja Suomessa käytettiin gregoriaanista kalenteria, mutta pääsiäinen laskettiin edelleen parannetun järjestelmän mukaan. Tätä jatkettiin vielä pitkään sen jälkeen kun parannetusta järjestelmästä oli jo luovuttu muissa protestanttisissa maissa, joten vuosina 1802, 1805 ja 1818 Ruotsissa ja Suomessa pääsiäinen oli viikon jäljessä muuta Länsi-Eurooppaa ja Suomessa vielä vuosina 1825, 1829 ja 1845. Useimmiten poikkeava päivämäärä täsmäsi idän kirkkojen kanssa, mutta vuosien 1818 ja 1845 pääsiäispäivät olivat ainoita laatuaan maailmassa.
Harvinaisin pääsiäissunnuntain päivämäärä on varhaisin mahdollinen eli 22. maaliskuuta. Tämä on koettu Suomessa viimeksi vuonna 1761 ja koetaan seuraavan kerran vuonna 2285. Vuonna 1818, jolloin muualla Länsi-Euroopassa pääsiäinen oli 22. maaliskuuta, Suomessa ja Ruotsissa parannetun järjestelmän mukaisesti vietetty pääsiäinen osui vasta 29:nneksi maaliskuuta. Lähelle varhaisinta päivämäärää yllettiin viimeksi vuonna 2008, jolloin pääsiäissunnuntai oli 23. maaliskuuta.
Myöhäisin pääsiäisen ajankohta 25. huhtikuuta on ollut viimeksi vuonna 1943 ja seuraavan kerran vuonna 2038.
Päivämäärän laskeminen

Jo antiikin aikana tiedettiin, että joka 19. vuosi kuun vaiheet sattuvat likimain samoille vuoden päiville. Tätä 19 vuoden jaksoa sanotaan Metonin jaksoksi. Jakson jokaiseen vuoteen liittyy myös taulukoitu luku, epakti, joka ilmoittaa, kuinka monta päivää vuoden alussa oletetaan kuluneen edellisestä uudestakuusta. Niinpä pääsiäisen ajankohdan laskemiseen on käytetty Metonin jaksoon ja epaktiin perustuvia 19 vuoden mittaisia taulukoita, jotka määräävät, milloin kevään ensimmäinen täysikuu on: aikaisintaan kevätpäiväntasauksena 21.3. Koska 19 vuoden jakso ei kuitenkaan ole aivan tarkka, joudutaan taulukoita muuttamaan 200–300 vuoden välein. Sekä kevätpäiväntasaus että täysikuu ovat pääsiäisen ajankohtaa laskettaessa aina muodollisia, kirkkojen piirissä taulukoituja päiviä, eivät todellisia tähtitieteeseen pohjautuvia päiviä.
Matematiikan kehityttyä riittävästi pystyttiin taulukoiden rinnalle kehittämään kaavat, joilla pääsiäisen ajankohta on käytännössä helpompi laskea.
Päivämäärän laskeminen > Butcherin menetelmä

Samuel Butcher julkaisi oman menetelmänsä vuonna 1877. Siinä laskenta on puhtaan mekaanista ilman poikkeuksia, mutta laskut ovat olennaisesti pidempiä kuin Gaussin menetelmässä.
Butcherin menetelmässä käytetään sekä jakolaskun kokonaisosia että jakojäännöksiä. Esimerkiksi 7/3 antaa kokonaisosaksi 2 ja jakojäännökseksi 1.
| Jaettava | Jakaja | Kokonaisosa | Jakojäännös |
| --- | --- | --- | --- |
| vuosi | 19 | – | a |
| vuosi | 100 | b | c |
| b | 4 | d | e |
| b+8 | 25 | f | – |
| b-f+1 | 3 | g | – |
| 19*a+b-d-g+15 | 30 | – | h |
| c | 4 | i | k |
| 32+2*e+2*i-h-k | 7 | – | l |
| a+11*h+22*l | 451 | m | – |
| h+l-7*m+114 | 31 | n | p |
Nyt n on kuukausi (joko 3 tai 4) ja p+1 on pääsiäissunnuntain päivä.
Sovellettaessa Butcherin menetelmää esimerkiksi vuodelle 2009 saadaan
eli pääsiäissunnuntai on 12. huhtikuuta (n = 4 ja p+1 = 12).
Laskettaessa todellista historiallista päivämäärää jossain tietyssä maassa pitää aina muistaa tarkastaa, milloin gregoriaaninen ajanlasku on otettu käyttöön tässä maassa, ja lisäksi mahdolliset muut poikkeukset. Esimerkiksi yllä oleva Butcherin menetelmä pätee Suomessa ja Ruotsissa vuodesta 1753 alkaen, mutta koska Suomessa ja Ruotsissa noudatettiin 1800-luvulle asti ylempänä mainittua ”parannettua” pääsiäisen laskentatapaa, pääsiäistä vietettiin kaavan antamaan päivämäärään verrattuna viikkoa myöhemmin vuosina
1802, 1805 ja 1818 (Ruotsissa ja Suomessa)
1825, 1829 ja 1845 (Suomessa)
Aiheesta muualla

Asko Palviainen: Lyhyt oppimäärä pääsiäisen ajankohdasta 8.4.2014. University of Helsinki Almanac Office. Viitattu 31.12.2014.
Söörmarkku

| Söörmarkku> Södermark |
| --- | --- |
Kaupunki:  Pori
Väkiluku:  997 (2017)
Postinumero(t):  29570
Söörmarkku (ruots. Södermark) on kylä ja taajama nykyään Porin kaupunkiin kuuluvassa entisessä Noormarkun kunnassa. Asukkaita siellä on 997 (2017), joista taajaman alueella 398 (2021).
Söörmarkku sijaitsee kymmenen kilometriä Porin keskustan pohjoispuolella valtateiden 8 ja 23 risteyksen tuntumassa. Kyläraitin muodostaa sen lävitse kulkeva Söörmarkuntie. Maanteiden lisäksi Söörmarkun yhdistää Porin keskustaan kevyen liikenteen väylä. Kunnallisia palveluja ovat vuosiluokkien 1–4 opetusta tarjoava Söörmarkun koulu, sivukirjasto sekä toimintansa vuonna 2009 aloittanut päiväkoti. Yritystoiminta Söörmarkun alueella on vilkasta. Kylässä ja sen läheisyydessä sijaitsevilla teollisuusalueilla toimii yli 40 yritystä. Söörmarkussa sijaitsee myös vuonna 1925 rakennettu nuorisoseurantalo, jossa Suomalainen Markku-liitto kokoontuu vuosittain Markun päivänä 25. huhtikuuta.
Söörmarkun pronssikautisesta historiasta kertovat Karimaan hautaröykkiöt.  Asiakirjoissa Söörmarkku mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1473. Ruotsalainen luonnontieteilijä Carl von Linné vieraili kylässä 1723 ja mainitsee matkakertomuksessaan löytäneensä Söörmarkusta maailman pohjoisimman tammen. Kyseinen puu kaatui myrskyssä vuonna 1979.
Söörmarkun kylä on tunnustettu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö koostuu edustavasta talonpoikaisesta rakennuskannasta, joka sijoittuu tiiviisti vanhan kylätien varrelle. Kylässä näkyy erinomaisesti kerroksellisuus. Kantatilat myötäilevät joen viljavia viljelyalueita ja pienasutus sijaitsee mäkisellä rinteellä. Kylässä on edelleen nähtävissä vahvaa talonpoikaiskulttuurin vaalimista ja maatalous eri muodoissaan on voimissaan. Kylällä toimii useita aktiivitiloja ja mm. Pyntösjärven metsästysseura, jolla on omat kotisivut. Kulttuuriympäristön luokitteluja on kolme: alueellisesti merkittävä, maakunnallisesti merkittävä ja valtakunnallisesti merkittävä. Söörmarkku sijoittuu näistä korkeimmalle tasolle ja tämä on huomioitu kattavilla suojelumerkinnöillä esim. osayleiskaavassa.
Kirjallisuutta

Rainiola, Veini ym.: Söörmarkku eilen ja tänään -kyläkirja. Söörmarkku-seura, 2004. ISBN 952-91-7557-4.
Aiheesta muualla

Avellan, Niilo J.: ”Tietoja muutamista entisen Ulvilan pitäjän maatiloista: Söörmarkku”, Satakunta - Kotiseutututkimuksia I, s. 179–181.  Satakuntalainen osakunta, 1907.  Näköisversio verkossa (pdf).
Dysplasia

Kasvuhäiriöisiä soluja.
Dysplasia on solujen koon, muodon ja järjestyksen häiriö.
Dysplasia voidaan jaotella vaikeusasteiltaan lievään, kohtalaiseen tai vaikeaan riippuen solujen erilaistumisen asteesta ja muutosten laajuudesta kudoksessa tai elimessä. Dysplasia ei ole syöpä, mutta joissain tapauksissa kehittyy sellaiseksi. Voimakasta dysplasiaa pidetään syövän esiasteena. Dysplasian eroa carcinoma in situun ei ole tarkkarajaisesti määritelty.