stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Baxter
Yksityiselämä

Baxter meni vihille ensimmäisen kerran näyttelijä John Hodiakin (1914–1955) kanssa 7. heinäkuuta 1946. He saivat tyttären Katrina Hodiak (myöhemmin Vonditter), joka syntyi 9. heinäkuuta 1951. Baxter ja Hodiak erosivat 27. tammikuuta 1953. Baxter syytti myöhemmin itseään erosta.
Baxter avioitui toisen aviomiehensä, Randolph Galtin, kanssa 18. helmikuuta 1960. Galt oli yhdysvaltalainen karjatilan omistaja, jonka karjatila sijaitsi Australiassa lähellä Sydneyä. Baxter ja Galt tapasivat toisensa, kun Baxter oli kuvaamassa elokuvaansa Seitsemännentoista nuken kesä (1959). Baxter jätti Hollywoodin Katrinan kanssa, ja he muuttivat asumaan Galtin kanssa hänen syrjäiselle 37 000 eekkerin kokoiselle karjatilalle, joka sijaitsi 180 mailia pohjoiseen Sydneystä, Girosta (lausuessa Ghee-ro). Avioliittonsa aikana he saivat kaksi tytärtä, Melissan (s. 1961) ja Maginelin (s. 1963). Maginelin syntymän jälkeen perhe muutti takaisin Kaliforniaan. Galt ilmoitti yhtäkkiä, että he muuttaisivat 11 000 eekkerin kokoiselle ranchille Grantsin kaupungin eteläpuolelle, New Mexicoon. Sitten he muuttivat Havaijille ennen kuin asettuivat lopullisesti takaisin Kaliforniaan, Brentwoodin kaupunginosaan Los Angelesiin. Baxter ja Galt erosivat vuonna 1969. Melissa Galtista tuli sisustussuunnittelija ja kirjailija, joka asuu Georgian Atlantassa, ja Maginel ryhtyi roomalaiskatoliseksi nunnaksi Roomassa, Italiassa.
Baxter meni uusiin naimisiin 30. tammikuuta 1977 pörssivälittäjä David Kleen kanssa. Heidän avioliittonsa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun Klee kuoli yllättäen sairauteen. Tuore aviopari oli ostanut rönsyilevän kiinteistön Eastonista, Connecticutista, jonka he olisivat laajasti kunnostaneet. Klee ehti kuitenkin kuolla 15. lokakuuta 1977 ennen kuin remontti oli valmis. Talo suunniteltiin muistuttavan Frank Lloyd Wrightin "prairie school" -arkkitehtuuria. Baxter ei enää mennyt naimisiin Kleen kuoleman jälkeen. Baxterilla oli talo Länsi-Hollywoodin kaupungissa. Hän kuitenkin asui ja piti ensisijaisesti Connecticut-taloaan kotinaan. Baxter oli myös aktiivinen The Connecticut Early Music Societyn hyväntekijä.
Baxter oli muotisuunnittelija ja elokuvapuvustaja Edith Headin pitkäaikainen ystävä. He tapasivat ensimmäisen kerran Kymmenen käskyä -elokuvan kuvauksien aikana. Head esiintyi cameoroolissa Baxterin kanssa Columbon "Haudattu menneisyys" -jaksossa vuonna 1973. Headin kuoleman aikaan vuonna 1981 Melissa Galt, joka oli Headin kummityttö, peri Headilta tämän korukokoelman.
Kuolema

Anne Baxter sai aivoaneurysmavuodon 4. joulukuuta 1985, kun hän oli viittilöimässä taksia New Yorkissa Madison Avenuella. Baxter vaipui tajuttomuuteen ja kuoli kahdeksan päivää myöhemmin 62-vuotiaana 12. joulukuuta Lenox Hill -sairaalassa Manhattanilla.
Baxter haudattiin Wright-suvun hauta-alueelle Lloyd–Jones-hautausmaalle (tunnetaan myös nimellä Unity Chapel -hautausmaa) Spring Greenin kylään, Wisconsiniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Baxter Wikimedia Commonsissa
Anne Baxter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anne Baxter Elonetissä.
Anne Baxter Allmoviessa (englanniksi)
Anne Baxter NNDB:ssä
Baxter TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Anne Baxter Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Baxter Hollywood Walk of Famen sivuilla (englanniksi)
Baxterien sukupuu (englanniksi)
Baxter Find a Gravessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Anne Baxter ja Paul Muni elokuvassa Enkeli olan takana (1946).
Anne Baxter elokuvan Minä tunnustan (1953) trailerissa.
Anne Baxter Yul Brynnerin kanssa elokuvassa Kymmenen käskyä (1956).
Anne Baxter ehkä kuuluisimmassa elokuvassaan Kaikki Eevasta (1950).
Forum Marinum

| Forum Marinum |
| --- | --- |

Tyyppi:  Merenkulkumuseo, erikoismuseo 
Sijainti:  Linnankatu 72, 20100 Turku
Perustettu:  1998
Johtaja:  Ulla Teräs
Kotisivut:  Forum Marinum
Koordinaatit:  60°26′12″N, 022°14′03″E
 fiForum Marinum 
    
Forum Marinumin Kruununmakasiini.
Forum Marinumin Linnanpuomin rakennus.
Forum Marinum on Turussa  sijaitseva merenkulun valtakunnallinen vastuumuseo ja merivoimien museo sekä kokonainen merellinen kortteli. Se sijaitsee Aurajoen varrella Turun sataman tuntumassa sijaitsevissa vanhoissa Osuuskaupan ja valtion varastorakennuksissa Linnanpuomissa ja Kruununmakasiinissa. Näyttelyrakennusten lisäksi museoon kuuluu museoaluksia.
Museo syntyi vuonna 1977 perustetun Turun merenkulkumuseon ja vuonna 1936 perustetun Åbo Akademin Merihistoriallisen museon yhdistyessä, ja se avattiin vuonna 1999. Forum Marinumin tiloissa toimii edelleen Åbo Akademin merihistorian laitos.
Vuonna 2024 Forum Marinumissa vieraili 106 000 maksanutta museokävijää.
Näyttelyt

Päänäyttely "Töissä merellä" avautui toukokuussa 2016. Muita pysyviä näyttelyitä ovat "Suomen Joutsenen viisi elämää", "Suomalainen laivanrakennus" ja Bore-laivalla sijaitseva Boren historiaa esittelevä näyttely. Näiden lisäksi museossa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä.
Forum Marinumin Suomen laivaston ja Lounais-Suomen merenkulun historiasta kertova perusnäyttely "Skuutasta Ro-Roon, Kaleerista Ilmatyynyyn" oli esillä Kruununmakasiinissa vuosina 2002–2015.
Tällä hetkellä vaihtuvia näyttelyitä on saaristoa esittelevä 40 000+ -näyttely ja Suomen kansallismuseon tuottama Merimonsterit-näyttely.
Näyttelyt > Esillä olleita vaihtuvia näyttelyitä

Vaihtuvat näyttelyt käsittelevät suomalaista merenkulun historiaa eri näkökulmista. Vuoden 2016 alkuun asti museossa oli esillä risteilymatkustuksen historiaa 1945−1975 esittelevä "Suomi liikkeelle" -näyttely. Vuonna 2013 esillä oli suomalaisesta valtamerikalastuksesta 1920-luvulta 1970-luvulle kertova näyttely. Muita näyttelyitä ovat muun muassa olleet: lähde?
Sukellusveneet Suomessa
Gangut-Rilax-Riilahti 1714
Vedestä lentoon – suomalaisen merilentotoiminnan historiaa
Mereen menetetyt – Vrouw Marian ja St. Mikaelin tarina
Suomalainen Oscar von Kraemer Venäjän Keisarillisessa laivastossa
Nainen rautakourien keskellä. Vuokko Laakson laivasisustuksia.
Meidän tiemme on meri
Merikaupunki talvisodassa
Huvia ja urheilua – huviveneilyn historiaa
Suomen sota 1808–1809 merellä
Merivoimat 100-V – Tuonnin turvaajat, viennin vartijat
Merihelena Leskisen maalauksia
Titanicin suomalaiset
Museolaivat

Forum Marinumin kokoelmiin kuuluvat muiden muassa seuraavat alukset: lähde?
Suomen Joutsen: vuonna 1902 St. Nazairessa Ranskassa valmistunut fregatti.
Sigyn: vuonna 1887 Göteborgissa valmistunut parkki, maailman viimeinen puinen ja kolmimastoinen purjekauppa-alus.
Tykkivene Karjala: vuonna 1968 Helsingissä rakennettu Turunmaa-luokan tykkivene.
Miinalaiva Keihässalmi: vuosina 1956–1957 rakennettu miinalaiva.
S/S Vetäjä V: Viimeinen Suomen merialueella käytössä ollut höyrykäyttöinen hinaaja, joka rakennettiin alun perin matkustaja-alukseksi vuonna 1891. Alusta käytettiin satamahinaajana vuoteen 1981 asti. Alus on edelleen toimintakuntoinen, ja se on vieraillut muun muassa Kotkan meripäivillä.
Rannikkovartiovene RV 214 eli Rautaville: vuonna 1960 Rauman telakalla valmistunut rannikkovartiovene.
Pikkuföri: vuonna 1975 valmistunut jokilautta, joka kuljetti Turun telakan työntekijöitä Aurajoen rannalta toiselle.
Daphne: vuonna 1935 Turun Veneveistämöllä Ruissalossa rakennettu ketsi.
MKL-2103: vuonna 1967 rakennettu luotsikäytössä ollut kutteri.
Moottoritorpedovene Tyrsky: Turussa vuonna 1943 rakennettu entinen Suomen laivaston Taisto-luokan moottoritorpedovene, joka otti osaa sotatoimiin.
Moottoritykkivene Nuoli 8.
Anna Gadd: vuonna 1938 valmistunut meripelastusvene, joka kuuluu Suomen Meripelastusseuran lippukapteeni Niilo Saarisen rakennuttamaan yksikoneisten pelastusveneiden sarjaan.
M/S Wilhelm Carpelan: Vuonna 1915 valmistunut yhteysalus, joka palveli Venäjän keisarillista laivastoa vuoteen 1917 ja Suomen merivoimia ja rannikkotykistöä vuosina 1918–1977. Siitä tuli osa Forum Marinumin museolaivastoa vuonna 2013.
Poliisivene
Lisäksi kokoelmissa on talonpoikaisveneitä ja ruuhia sekä soutu-, huvi- ja kilpaveneitä.
Muuta

Uudempaa esineistöä on 2000-luvulla rakennetun ja vain kymmenkunta vuotta myöhemmin romutetun merivoimien kokeellisen ilmatyynyalus Tuulin toinen työntömoottori joka on esillä Aurajoen rannassa museon lähettyvillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forum Marinum Wikimedia Commonsissa
Museon omat sivut
Turun omat museolaivat Turun Sanomat. 25.7.2002.
Suomen merimuseot
Merimiehenkotimuseo (Oulu)
Kristiinankaupungin merimuseo
Vaasan merimuseo
Rauman merimuseo
Merimiehenkoti-museo (Uusikaupunki)
Forum Marinum (Turku)
Ahvenanmaan merenkulkumuseo (Maarianhamina)
Suomenlinna-museo (Helsinki)
Loviisan merenkulkumuseo
Suomen merimuseo (Kotka)
Suomen sotatieteelliset erikoismuseot (Aselajimuseot)
Forum Marinum
Hallinportin ilmailumuseo
Ilmatorjuntamuseo
Suomen Ilmavoimamuseo
Suomen Jääkärimuseo
Jalkaväkimuseo
Lottamuseo
Lylyn viestivarikon museo
Maneesi
Mobilia
Panssarimuseo
Pioneerimuseo
Porilaismuseo
Päämajamuseo
Raatteen Portti
Rajamuseo
Rannikkotykistömuseo
Ratsuväkimuseo
RUK-museo
Sotamuseo
Sotilaslääketieteen museo
Sukellusvene Vesikko
Suojeluskunta- ja lottamuseo
Taistelijan talo
Suomen Tykistömuseo
Viestimuseo
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot
Alvar Aalto -museo
Arkkitehtuurimuseo
Designmuseo
Forum Marinum
Ilmailumuseo
Käsityön museo
Lasimuseo
Lusto
Mobilia
Rautatiemuseo
Sarka
Siida
Teatterimuseo
Tekniikan museo
Työväenmuseo Werstas
Urheilumuseo
Valokuvataiteen museo
| n k Perustiedot Wikidatassa: Forum Marinum (Q3917218)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: merenkulkumuseo, erikoismuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
sijainti: IX kaupunginosa
koordinaatit: 60°26′N 22°14′E﻿ / ﻿60.44°N 22.23°E﻿ / 60.44; 22.23

Forum Marinumin museolaivat M/S Bore, merivoimien alukset ja fregatti Suomen Joutsen.
ITA Tuulin toinen moottori Aurajokirannassa
Uskonto Angolassa

Uskontokuntiin kuuluminen Angolassa (2014)
Katolinen kirkko (41.1%)
Protestantismi (38.1%)
Muut (8.6%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (12.3%)
Tämä artikkeli käsittelee Angolan uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2014 Angolan väestö oli suurelta osin kristittyä. Roomalaiskatolisuuteen kuului 41,1 prosenttia, protestantteihin 38,1 prosenttia, muihin 8,6 prosenttia ja uskontokuntiin kuulumattomia oli 12,3 prosenttia väestöstä.
Kristinusko

Suurin osa väestöstä on kristittyjä, ja heistä roomalaiskatoliset ovat suurin uskonnollinen ryhmä. Katolisen kirkon mukaan väestöstä 55 prosenttia on katolilaisia, mutta tätä lukua ei voida todentaa. Kansallisen uskontoasioiden insituutin (INAR) mukaan Afrikan riippumattomiin kirkkoihin kuuluu 25 prosenttia väestöstä. 10 prosenttia väestöstä kuuluu protestanttisiin tunnustuskuntiin, kuten metodisteihin, baptisteihin, kongregationalisteihin (United Church of Christ) tai helluntailaisuuteen (Assemblies of God). Noin 5 prosenttia väestöstä kuuluu brasilialaisiin evankelisiin kirkkoihin.
Muut uskonnot

Pieni osa Angolan maaseutuväestöstä harjoittaa animismia tai perinteisiä alkuperäiskansojen uskontoja. Angolassa on myös pieni muslimiyhteisö, jonka jäsenten määräksi arvioidaan 80 000–90 000. Muslimiväestö koostuu suurelta osin Länsi-Afrikasta tulleista siirtolaisista ja libanonilaistaustaisista perheistä.
Neitsyt Marian katedraali Angolan pääkaupungissa Luandassa.
Sture Fjäder

| Sture Fjäder |
| --- | --- |
 Fjäder Suomi-areena-tapahtumassa heinäkuussa 2011.
Akavan puheenjohtaja
 25.5.2011–14.11.2022  
Edeltäjä:  Matti Viljanen
YTN:n puheenjohtaja
 31.5.2007–11.11.2009  
Edeltäjä:  Matti Viljanen
Seuraaja:  Heikki Kauppi
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1958 (ikä 66) Hanko
Ammatti:  ammattiyhdistysjohtaja
Puoliso:  Camilla Uhlenius-Fjäder
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  sosionomi (1981) kauppatieteiden maisteri (2000)
Sture Roger Fjäder (s. 14. maaliskuuta 1958 Hanko) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Akavan puheenjohtajana vuosina 2011–2022.
Aiemmin Fjäder toimi Suomen Ekonomiliiton edunvalvontajohtajana ja Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n puheenjohtajana.
Koulutukseltaan Fjäder on kauppatieteiden maisteri.
Ura > Koulutus

Fjäder kirjoitti ylioppilaaksi Hangö Gymnasiumista vuonna 1977. Varusmiespalveluksensa hän suoritti Uudenmaan prikaatissa toimien varusmiestoimikunnan päätoimisena puheenjohtajana. Hän on sotilasarvoltaan alikersantti.
Syksyllä 1978 Fjäder aloitti valtiotieteiden opinnot Svenska social- och kommunalhögskolanissa (Soc&kom) Helsingissä. Hän rahoitti opintonsa työskennellen koko opiskeluaikansa ja aloitti järjestöuransa ylioppilaskunnasta. Fjäder oli vuonna 1979 Soc&komin ylioppilaskunnan pääsihteeri. Sosionomiksi hän valmistui vuonna 1981. Kauppatieteiden maisteriksi hän valmistui vuonna 2000.
Ura > Politiikka

Fjäder siirtyi nuorisopolitiikasta kunnallispolitiikkaan, ylioppilaskunnasta nuorisojärjestöön, puoluetoimistolta eduskuntavaaleihin. Samalla hän opiskeli, valmistui sosionomiksi ja jatkoi opintojaan Hankenilla.
Fjäder aloitti politiikan nuorena teinikunnassa Hangossa, jossa ainut porvarillinen vaihtoehto oli RKP. Hän toimi RKP:n Svensk Ungdomin Uudenmaan piirin toiminnanjohtajana ja oli suomenruotsalaisten kansankäräjien jäsenenä.
Vuoden 1980 kunnallisvaaleissa Fjäder valittiin RKP:n listalta Hangon kaupunginvaltuustoon. Hänestä tuli Hangon asemakaavalautakunnan jäsen. Hän toimi tehtävässä seitsemän vuotta vuoteen 1988 asti. Ensimmäisen valtuustokautensa ajan Fjäder toimi myös RKP:n piiriasiamiehenä vastaten vaali- ja koulutustyöstä.
Vuoden 1984 kunnallisvaaleissa Fjäder tuli valituksi uudelleen ja samalla hän nousi asemakaavalautakunnan puheenjohtajaksi. Vuosina 1984–1986 hän toimi Svenska Landskapsförbundin hallituksen jäsenenä ja vuosina 1985–1988 Länsi-Uudenmaan seutukaavaliiton hallituksen jäsenenä.
Vuonna 1987 Fjäder pyrki Uudeltamaalta eduskuntaan RKP:n listalta. Vaaleja seurasi jonkinlainen burnout: monta vuotta hän oli vain opiskellut, toiminut järjestöissä ja ollut kunnallispolitiikassa. Fjäder tunsi pettymystä viiteryhmäänsä, joka oli vetänyt hänelle luvatun vaalirahoituksen pois ja itse alkoi vetäytyä RKP:stä.  Seuraavana vuonna hän jättäytyi pois kunnallispolitiikasta.
Erottuaan RKP:sta Fjäder liittyi kokoomukseen, jossa hän on toiminut rivijäsenenä ja taustavaikuttajana.
Kevään 2023 eduskuntavaaleissa Sture Fjäder oli ehdolla Uudeltamaalta, mutta ei tullut valituksi 878 äänellä.
Ura > Kassakaappisopimus

Fjäderin allekirjoittama ”kassakaappisopimus” hänen erostaan kesken kauden paljastui alkukesästä 2022. Hän oli sopinut akavalaisten järjestöjen johtajien, Tekniikan akateemiset TEK:n toiminnanjohtajan Jari Jokisen, Suomen Ekonomien hallituksen puheenjohtaja Timo Saranpään ja OAJ:n puheenjohtajana kevääseen asti toimineen Olli Luukkaisen kanssa, että luopuu tehtävästä syksyllä 2022. Sopimus oli edellytyksenä vuoden 2020 vaalissa joidenkin liittojen tuelle hänen valinnalleen. Tuen taustalla arvellaan olleen myös sen, että Akavan hallitus oli päättänyt maksaa Fjäderille täyttä palkkaa vastaavaa palkkiota eläkeikään asti, vaikka hän häviäisi puheenjohtajavaalissa. Sopimus kuitenkin allekirjoitettiin vasta vuoden 2020 valinnan jälkeen. Sopimuksen allekirjoittaneet pyrkivät kesäkuussa 2022 vetäytymään vastuusta siitä, kenen aloitteesta se tehtiin, ja Fjäder itsekin ilmoittaa allekirjoittaneensa vastentahtoisesti. Fjäderin oman halun keskeyttää kausi puheenjohtajana arvellaan johtuvan siitä, että hän pyrkisi eduskuntaan kevään 2023 vaaleissa, mutta artikkelissaan Suomen Kuvalehdessä Tuomo Lappalainen uskoo, että paljastunut sopimus on hänelle rasite.
Luottamustehtäviä

Fjäderin nykyisiä luottamustehtäviä:
Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallituksen jäsen (2011–)
ETUCin hallituksen jäsen (2011–)
Suomalaisen Työn Liiton johtokunnan jäsen (2015–)
Työ- ja elinkeinoministeriön Työelämä 2020 -hankkeen johtoryhmän jäsen (2016–)
Työllisyysrahaston hallituksen jäsen (2019–)
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elon hallituksen jäsen (2020–) ja varapuheenjohtaja (2021–)
Aiemmin Fjäder on ollut Työttömyysvakuutusrahaston hallituksen jäsen (2011–2018) sekä Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n puheenjohtaja (2007–2010) ja varapuheenjohtaja (2005–2007 sekä 2010–2011). Vuosina 2016–2017 hän oli sisäministeriön Sisäisen turvallisuuden strategian laadinta -ohjausryhmän jäsen.
Tunnustuksia

Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki vuonna 2013
Fjäderille myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki vuonna 2020
Poliittinen vakaumus

Fjäder kuuluu kokoomukseen, koska kannattaa markkinataloutta ja pitää itseään poliittisena ihmisenä. Hän kuitenkin katsoo, ettei voi toimia aktiivisesti puoluetoiminnassa samaan aikaan, kun toimii ay-liikkeen palveluksessa.
Yksityiselämä

Hangossa kirvesmiehen ja puolipäiväisesti siivoojana toimineen äidin poikana kasvanut Fjäder oli sukunsa ensimmäisten ylioppilaiden joukossa. Fjäderin äidinkieli on ruotsi. Hän on toista kertaa naimisissa, ja hänellä on poika. Fjäder asuu Helsingissä, mutta viettää edelleen paljon aikaa synnyinseuduillaan Hangossa.
Kirjallisuutta

Korhonen, Risto: Akava Sturen aikaan.  Helsinki:  Into, 2023.  ISBN 978-952-393-214-2
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Matti Viljanen | Akavan puheenjohtaja 2011–2022 | Seuraaja: Maria Löfgren |
Paulinho

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Paulo Bezerra Maciel Júnior
Syntymäaika: 25. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Barcelona
Junioriseurat
2004–2005: Pão de Açúcar
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Vilnius | 38 | (5) |
| 2007–2008 | ŁKS Łódź | 17 | (0) |
| 2008–2009 | Pão de Açúcar | 39 | (7) |
| 2009–2010 | Bragantino | 28 | (6) |
| 2010–2013 | Corinthians | 86 | (20) |
| 2013–2015 | Tottenham Hotspur | 45 | (6) |
| 2015–2017 | Guangzhou Evergrande | 63 | (17) |
| 2017–2019 | Barcelona | 34 | (9) |
| 2019-2021 | Guangzhou Evergrande | 68 | (44) |
| 2021 | Al-Ahli | 4 | (2) |
| 2022- | Corinthians | 28 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 390 | (110) |
Maajoukkue
| 2011– | Brasilia | 56 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. maaliskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. heinäkuuta 2024.
José Paulo Bezerra Maciel Júnior, joka tunnetaan paremmin nimellä Paulinho (s. 25. heinäkuuta 1988 São Paulo, São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Corinthiansia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Vuonna 2009 Paulinhon pelatessa Bragantinossa, hän herätti kiinnostusta muun muassa suurseura Corinthiansissa. Lopulta hän siirtyikin seuraan ja voitti joukkueen kanssa vuoden 2011 pääsarjamestaruuden ja vuoden 2012 Copa Libertadoresin.
16. joulukuuta 2012 pelatussa seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelussa Corinthians kaatoi englantilaisen Chelsean.
Paulinhon uutisoitiin 1. heinäkuuta 2013 tehneen sopimuksen Valioliigaseura Tottenhamin kanssa.
Tottenham vahvisti 30. kesäkuuta 2015 päässeensä sopuun Paulinhon siirtymisestä kiinalaiseen Guangzhou Evergrandeen. Siirtosumman on arvioitu olleen noin 10 miljoonaa puntaa. Paulinho on äänestetty olevan yksi Tottenhamin  huonoimista hankinnoista ja pelaajista.
Barcelona ilmoitti 14. elokuuta 2017 ostaneensa Paulinhon Guangzhou Evergrandesta 40 miljoonalla eurolla. Hän on kuitenkin jatkanut Kiinassa lainasopimuksella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paulinhon tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Marcelo |
7 Hulk |
8 Paulinho |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Maxwell |
15 Henrique |
16 Ramires |
17 Luiz Gustavo |
18 Hernanes |
19 Willian |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Victor |
23 Maicon |
Valmentaja Scolari
Uskonto Bangladeshissa

Uskontokuntiin kuuluminen Bangladeshissa (2022)
Islam (91.0%)
Hindulaisuus (8.0%)
Muut (1.0%)
Tämä artikkeli käsittelee Bangladeshin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2022 Bangladeshin suurin uskonto oli islam, johon kuului 91 prosenttia väestössä. Bangladeshissa on myös suuri määrä hindulaisia, joiden osuus väestöstä on 8 prosenttia.
Islam

Valtaosa Bangladeshin väestöstä on sunnimuslimeja. Muslimiväestöstä suuri osa asuu eri puolilla maata. Maasa on myös pieni šiiamuslimien väestö. Suurin osa ulkomaalaisiksi luokitelluista henkilöistä on Bangladeshiin palanneita siirtolaisia, jotka harjoittavat islamia. Noin 30 000 Rohingya-pakolaista harjoittaa islamia Cox’s Bazarin kaakkoispuolella.
Muut uskonnot

Muihin uskontokuntiin Bangladeshissa kuuluvat ovat pääasiassa roomalaiskatolisia kristittyjä ja Theravada- tai Hinajana-buddhalaisia. Uskonnolliset vähemmmistöt ovat keskittyneet pääosin Chittagong Hill Tractsin alueelle ja maan pohjoisosiin. Buddhalaisia oli pääosin Chittagongin alkuperäisväestön keskuudessa. Vähemmistökristityt asuvat monissa yhteisöissä eri puolilla maata.
Baitul Mukarramin kansallinen moskeija on Bangladeshin suurin moskeija.
Hurmaava joukkoitsemurha (elokuva)

| Hurmaava joukkoitsemurha |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva.
Ohjaaja:  Ere Kokkonen
Käsikirjoittaja:  Ere Kokkonen
Tuottaja:  Anna-Maija Kokkonen
Säveltäjä:  Olli Ahvenlahti
Kuvaaja:  Jari Mutikainen
Leikkaaja:  Pekka Lampela
Erikoistehosteet:  Pekka Rintala
Pääosat:  Heikki Kinnunen Tom Pöysti Sari Siikander Santeri Kinnunen Heikki Nousiainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Ere Kokkonen Oy
Ensi-ilta:  3. maaliskuuta 2000
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  5 700 000 mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hurmaava joukkoitsemurha on vuonna 2000 valmistunut Ere Kokkosen elokuva Arto Paasilinnan samannimisestä romaanista. Kokkonen teki elokuvasta myös kahdeksanosaisen televisiosarjan, jota varten kuvattiin lisäkohtauksia, joita ei ole elokuvassa.