stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo sodista
1800-luku

1802–1805 Ensimmäinen barbareskisota
1803–1815 Napoleonin sodat
1804–1813 Venäjän–Persian sota (1804–1813)
1806–1812 Venäjän–Turkin sota (1806–1812)
1808–1809 Suomen sota
1808–1811 Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssodat
1810–1811 Meksikon vapaussota
1812–1815 Vuoden 1812 sota
1815 Toinen barbareskisota
1817–1858 Seminolisodat
1821–1832 Kreikan vapaussota
1826–1828 Venäjän–Persian sota (1826–1828)
1828–1829 Suur-Kolumbian–Perun sota
1828–1829 Venäjän–Turkin sota (1828–1829)
1828–1829 Musta sota
1832–1833 Ensimmäinen Turkin–Egyptin sota
1838–1842 Ensimmäinen afgaanisota
1839–1841 Toinen Turkin–Egyptin sota
1840–1842 Ensimmäinen oopiumisota
1845–1872 Maorisodat
1846–1848 Meksikon–Yhdysvaltain sota
1848–1850 Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota
1850–1864 Taiping-kapina
1852–1853 Montenegron–Turkin sota (1852–1853)
1854–1856 Krimin sota
1856–1860 Toinen oopiumisota
1857–1858 Sepoykapina
1857–1863 Pahangin sisällissota
1858–1862 Ranskan Indokiinan sota
1861–1865 Yhdysvaltain sisällissota
1861–1883 Araucanian valloitus
1861–1863 Montenegron–Turkin sota (1861–1863)
1864 Toinen Saksan–Tanskan sota
1864–1866 Espanjalais-eteläamerikkalainen sota
1864–1868 Käärmesota
1864–1870 Kolmoisliiton sota
1866 Preussin–Itävallan sota
1868 Britannian hyökkäys Etiopiaan 1868
1868–1869 Boshin-sota
1870–1871 Saksan–Ranskan sota
1872–1873 Modok-sota
1873–1903 Acehin sota
1876–1878 Montenegron–Turkin sota (1876–1878)
1877–1878 Turkin sota
1878–1880 Toinen afgaanisota
1879–1884 Tyynenmeren sota
1880–1881 Ensimmäinen buurisota
1884–1885 Kiinan–Ranskan sota
1891 Chilen sisällissota (1891)
1893–1894 Ranskan-Dahomeyn sota
1894–1895 Kiinan–Japanin sota (1894–1895)
1895–1896 Italian–Etiopian sota (1895–1896)
1896 Sansibarin sota
1897 Kreikan–Turkin sota (1897)
1898 Espanjan–Yhdysvaltain sota
1898–1902 Filippiinien ja Yhdysvaltain sota
1899–1901 Boksarikapina
1899–1902 Toinen buurisota
1899–1903 Tuhannen päivän sota
1899–1913 Moro-kapina
1900-luku

1900–1920 Dervišši-sota
1901–1902 Englannin ja Arojen valtioliiton sota
1902–1925 Saudi-Arabian yhdistymissota
1903–1904 Younghusbandin retkikunta
1904–1905 Venäjän–Japanin sota
1905–1907 Venäjän vuoden 1905 vallankumous
1909–1910 Toinen Rifin sota
1900-luku > 1910-luku

1910–1920 Meksikon vallankumous
1911–1912 Italian–Turkin sota
1912–1913 Ensimmäinen Balkanin sota
1913 Toinen Balkanin sota
1913–1915 Kiinan–Mongolian sota
1914–1918 Ensimmäinen maailmansota
1917–1920 Viron vapaussota
1917–1920 Latvian vapaussota
1917–1920 Liettuan itsenäisyyssodat
1918 Suomen sisällissota
1918 Vienan retket
1918–1922 Venäjän sisällissota
1918–1920 Inkeriläisten kansannousu
1918–1919 Puolan–Ukrainan sota
1918–1919 Suurpuolan kapina (1918–1919), Saksalle kuulunut Posenin provinssi kapinoi liittyäkseen Puolaan.
1918–1920 Petsamon retket
1919 Aunuksen retkikunta
1919 Puolan–Tšekkoslovakian sota
1919 Kolmas afgaanisota
1919–1921 Puolan–Neuvosto-Venäjän sota
1919–1922 Kreikan–Turkin sota (1919–1922)
1919–1923 Turkin itsenäisyyssota
1919–1921 Irlannin vapaussota
1900-luku > 1920-luku

1920 Puolan–Liettuan sota
1920–1926 Rifin sota
1920 Turkin–Armenian sota
1921 Puna-armeijan hyökkäys Georgiaan
1921–1922 Itäkarjalaisten kansannousu
1922–1923 Irlannin sisällissota
1927–1950 Kiinan sisällissota
1928–1929 Afganistanin sisällissota (1928–1929)
1900-luku > 1930-luku

1932–1935 Chacon sota
1935–1936 Italian–Etiopian sota (1935–1936)
1935–1939 Neuvostoliiton–Japanin rajasota, sarja maiden välisiä kahakoita Mongoliassa, Mantšukuossa ja Primorjen alueella.
1936–1939 Espanjan sisällissota
1937–1945 Kiinan–Japanin sota (1937–1945)
1939 Slovakian–Unkarin sota
1939 Albanian valtaus
1939 Halhin-Golin taistelut
1939–1945 Toinen maailmansota
1900-luku > 1940-luku

1941 Ecuadorin–Perun sota
1945–1949 Indonesian itsenäisyyssota
1945–1991 Kylmä sota
1945–1946 Azerbaidžanin kriisi
1946–1949 Kurdistanin itsenäisyysota
1946–1954 Indokiinan sota
1946–1949 Kreikan sisällissota
1947 Ensimmäinen Intian–Pakistanin sota
1947 Paraguayn sisällissota
1948–1949 Israelin itsenäisyyssota
1948–1958 La Violencia
1948–1960 Malaijan kriisi
1900-luku > 1950-luku

1950 Kiinan–Tiibetin sota
1950–1953 Korean sota
1952–1960 Mau-mau-kapina
1953–1959 Kuuban vallankumous
1954–1962 Algerian sota
1955–1975 Vietnamin sota
1955–1972, 1983–2005 Sudanin sisällissota
1956 Poznańin kansannousu
1956 Unkarin kansannousu
1956 Suezin kriisi
1957–1958 Ifnin sota, Ranska ja Espanja vastaan Marokko
1958 Toinen Taiwaninsalmen kriisi Kiinan kansantasavallan ja Kiinan tasavallan välillä.
1959 Tiibetin kansannousu
1959–1961 Ruandan sisällissota (1959–1961)
1900-luku > 1960-luku

1960–1965 Kongon kriisi
1960–1996 Guatemalan sisällissota
1961 Sikojenlahden maihinnousu
1961 Bisertan kriisi
1961–1974 Angolan itsenäisyyssota
1961–1991 Eritrean itsenäisyyssota
1962 Kiinan–Intian sota
1962 Brunein kapina
1962–1970 Pohjois-Jemenin sisällissota
1963–1974 Guinea-Bissaun itsenäisyyssota
1963–1966 Indonesian–Malesian konfrontaatio
1964–1979 Rhodesian sisällissota
1964– Kolumbian sisällissota
1964 Sansibarin vallankumous
1964–1974 Mosambikin itsenäisyyssota
1965 Toinen Intian–Pakistanin sota
1966–1989 Etelä-Afrikan rajasota
1966–1988 Namibian itsenäisyyssota
1967 Kuuden päivän sota
1967–1970 Biafran sota
1967–1970 Suezin kanavasota
1967–1975 Kambodžan sisällissota
1968–1998 Pohjois-Irlannin levottomuudet
1968 Tšekkoslovakian miehitys
1969– Moro-konflikti
1969 Jalkapallosota tai 100-tuntinen sota El Salvadorin ja Hondurasin välillä.
1969 Ussurin rajavälikohtaus
1969– Papuan konflikti
1900-luku > 1970-luku

1970–1971 Jordanian sisällissota
1971 Bangladeshin itsenäisyyssota
1971 Kolmas Intian–Pakistanin sota
1973 Jom kippur -sota
1974 Kyproksen miehitys
1974–1991 Etiopian sisällissota
1975 Länsi-Saharan vapaussota
1975–2002 Angolan sisällissota
1975– Cabindan konflikti
1975–1990 Libanonin sisällissota
1976–1983 Likainen sota
1976–2005 Acehin itsenäisyyssota
1977–1979 Ogadenin sota
1977–1992 Mosambikin sisällissota
1977–1991 Kambodžan–Vietnamin sota
1978–1987 Tšadin–Libyan konflikti
1978 Operaatio Litani
1978–1979 Ugandan–Tansanian sota
1978– Turkin ja PKK:n konflikti
1979–1989 Afganistanin sota
1979–1992 El Salvadorin sisällissota
1979 Kiinan–Vietnamin sota
1979–1982 Tšadin sisällissota
1900-luku > 1980-luku

1980–1988 Irakin–Iranin sota
1982 Falklandin sota
1982 Libanonin sota 1982
1983 Grenadan miehitys
1983–2009 Sri Lankan sisällissota
1984– Siachenin konflikti
1984– Turkin ja PKK:n konflikti
1988– Somalian sisällissota
1988 Kurdistanin itsenäisyyssota
1988–1996 Vuoristo-Karabahin sota
1989–1990 Operaatio Just Cause
1989–1992 Afganistanin sisällissota (1989–1992)
1989 Romanian vallankumous
1989–1996 Liberian ensimmäinen sisällissota
1989–1991 Kurdistanin itsenäisyysota
1900-luku > 1990-luku

1990–1994 Ruandan sisällissota (1990–1994)
1990–1995 Ensimmäinen tuaregikapina
1990 Kuwaitin miehitys
1990–1991 Persianlahden sota
1991–1995 Kroatian sota
1991 Slovenian sota
1991–2002 Sierra Leonen sisällissota
1991–2002 Algerian sisällissota
1991–1993 Georgian sisällissota
1991–1992 Etelä-Ossetian sota (1991–1992)
1991–2000 Djiboutin sisällissota
1992 Transnistrian sota
1992–1993 Abhasian sota (1992–1993)
1992–1995 Bosnian sota
1992–1997 Tadžikistanin sisällissota
1993 Venäjän kriisi
1993–2006 Burundin sisällissota
1994–1998 Tšadin toinen sisällissota
1994–1996 Ensimmäinen Tšetšenian sota
1994 Jemenin sisällissota
1995 Cenepan sota
1996–1997 Kongon toinen sisällissota
1996–2001 Afganistanin sisällissota (1996–2001)
1996–2006 Nepalin sisällissota
1996–1997 Ensimmäinen Kongon sota
1997–1999 Kongon tasavallan sisällissota
1998–1999 Kosovon sota
1998– Kongon kolmas sisällissota
1998–2002 Toinen Kongon sota
1998–1999 Guinea-Bissaun sisällissota
1999– Nigerian šariakonflikti
1999 Kargilin konflikti
1999 Ituri konflikti
1999 Dagestanin sota
1999–2000 Itä-Timorin kriisi 1999
1999–2003 Liberian toinen sisällissota
1999–2009 Toinen Tšetšenian sota
2000-luku

2000–2005 Al-Aqsan intifada
2000–2006 Laosin konflikti
2000 Terrorismin vastainen sota Jemenissä
2001– Afganistanin sota
2001 Makedonian konflikti
2001 Bangaladeshin-Intian rajakonflikti
2002–2007 Norsunluurannikon sisällissota
2003–2011 Irakin sota
2003 Baluchistanin sota
2003 Keski-Afrikan tasavallan sota
2003– Darfurin konflikti
2004–2006 Waziristanin konflikti
2004–2015 Huthikapina
2004 Haitin konflikti
2004– Kivun konflikti
2005–2010 Tšadin kolmas sisällissota
2005 Länsi-Saharan vapaussota
2006 Libanonin sota 2006
2006–2009 Somalian sota
2006– Meksikon huumesota
2007–2009 Toinen tuaregikapina
2008 Venäjän–Georgian sota
2008–2009 Operaatio Valettu lyijy
2009– Pohjois-Kaukasian levottomuudet
2009– Etelä-Jemenin konflikti
2000-luku > 2010-luku

2011 Libyan sisällissota
2011–2013 Irakin levottomuudet
2011– Syyrian sisällissota
2011– Siinain levottomuudet
2012–2015 Malin sisällissota 2012
2014– Itä-Ukrainan sota
2014– Libyan toinen sisällissota
2014 Operaatio Suojaava reuna
2015– Jemenin sisällissota
2016 Armenian ja Azerbaidžanin rajakonflikti 2016
2000-luku > 2020-luku

2022– Venäjän hyökkäys Ukrainaan
2023– Sudanin sota
2023– Gazan sota
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sota
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aikakaudet | Sotatoimialueet | Aseet | Sodankäynnin tasot | Taistelevat aselajit | Tukevat aselajit | Luetteloita | Yleistä |
|  Esihistoria  Antiikki  Keskiaika  Uusi aika  Teollistunut aika  Nykyaika |  Avaruus  Ilmasota  Informaatio  Maasota  Merisota  Kotirintama |  ABC  Elektroninen  Ilmavoimat  Maavoimat  Merivoimat  Psykologinen |  Strategia  Operaatiotaito  Taktiikka  Taistelutekniikka |  Ilmavoimat  Jalkaväki  Laivasto  Merijalkaväki  Panssarijoukot  Ratsuväki |  Huolto  Ilmatorjunta  Pioneeri  Tykistö  Viesti |  Kenraalit  Piiritykset  Operaatiot  Sisällissodat  Sodat  Sotarikokset  Taistelut  Vapaus-itsenäisyyssodat |  Sodankäynti  Sotahistoria  Taistelu  Piiritys  Propaganda  Rauha  Pasifismi |
Persialaisia sotilaita Dareios Suuren palatsista Susasta.
Roomalaisia sotilaita taistelussa daakialaisia vastaan Trajanuksen pylväässä.
Ritareita taistelussa ensimmäisen ristiretken aikana.
Crécyn taistelu (1346) satavuotisen sodan aikana.
Ruotsin Kustaa II Aadolf Breitenfeldin taistelun (1631) jälkeen kolmikymmenvuotisessa sodassa.
Pultavan taistelu (1709) suuren Pohjan sodan aikana.
Waterloon taistelu.
Sommen taistelu (1916) I Maailmansodassa
Yhdysvaltalaissotilaita Vietnamin sodassa
Yhdysvaltalaisia joukkoja Bagdadissa Irakin sodan aikana.
Heiska (Toivakka)

| Heiska |
| --- | --- |
 Näkymä Lampilantien varrelta.
 Heiska
 Koordinaatit: 62.1470°N, 26.0103°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Toivakka
Postinumero:  41660
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heiska on kylä Toivakassa Leppäveden rannalla ja yhdystien 6181 varrella, lähellä Jyväskylän rajaa. Asukkaita kylässä on noin 130.
Heiska ei ole ollut rekisterikylä, vaan sen asutus on kuulunut pääosin Oravasaaren rekisterikylään ja osin Toivakan kylään. Oravasaareen kuuluva osa on kuitenkin muodostanut erillisen jakokuntansa. Heiska on myös ollut koulupiiri, johon on kuulunut alueita Leppäveden molemmin puolin.
Historiaa

Heiskan seutu oli 1500-luvulle asti todennäköisesti Hauhon Alvettulan kylän talollisten erämaata, jota kutsuttiin Leppälahdeksi. Ensimmäinen uudisasukas alueella oli vuonna 1579 mainittu Matti Mikonpoika, joka perusti Heiskan kantatalon. Isännälle ei ollut merkitty sukunimeä, josta päätellen hän oli hämäläislähtöinen. Matti Mikonpoika kuoli vuonna 1607, jolloin talon isännäksi tuli savolainen Matti Heiskanen.
Vuonna 1579 Heiska muodosti Toivakan, Kankaisten, Huikon ja Oksalan (myöhemmän Savion) uudistalojen kanssa Leppäpohjan kylän. Seudun kylien rajat olivat vielä 1500-luvulla epäselviä ja vaihtelevia, mutta viimeistään 1600-luvun alkupuolella koko alue vakiintui osaksi laajaa Leppäveden kylää, joka käsitti koko järven ympäryksen. Leppäveden kylä kuului kirkollisesti aluksi Rautalampiin ja myöhemmin Laukaaseen, joka oli ainakin edellisen kappeliseurakunta noin vuodesta 1593 ja täysin itsenäinen seurakunta (kirkkoherrakunta) viimeistään vuonna 1627. 1600-luvun loppupuolella perustettiin Laukaan alainen Jyväskylän kappeliseurakunta, johon liitettiin Leppäveden kylästä Heiskan, Oravasaaren ja Toivakan talot.
Isonjaon aikana vuonna 1829 Heiskan, Oravasaaren ja Toivakan jakokunnat erotettiin Leppäveden kylästä, jolloin muodostuivat Oravasaaren ja Toivakan rekisterikylät. 1800-luvun alkupuolella Heiskan jakokunnan alueella oli kaksi taloa, Heiska ja Niemelä. Uusia taloja alkoi syntyä vasta vuosisadan vaihteessa, kun vuonna 1881 Heiskasta erotettiin Syvälahti sekä vuonna 1907 Salokas. Vasta 1900-luvun puolella uusia taloja alettiin perustaa enemmän.
Toivakan seurakunta perustettiin lokakuussa 1901 Jyväskylän maaseurakunnan, Laukaan ja Korpilahden osista, jolloin myös Heiskan talot liitettiin siihen. Varsinaisesti seurakunnan itsenäinen toiminta alkoi vasta toukokuussa 1909. Kunnallishallinto aloitti toimintansa vuonna 1910.
Palvelut > Koulutus

Heiskan kansakoulu perustettiin vuonna 1921. Piiriin tulivat kuulumaan muun muassa Heiskan, Matara-ahon, Syvälahden ja Majalahden talojen alueet, eli piiri kattoi alueita Leppäveden kummaltakin puolelta. Aluksi koulu toimi Heiskan talon tiloissa, mutta koulurakennuksen paikkaa alettiin suunnitella jo pian. Sitä suunniteltiin aluksi rakennettavaksi Leppäveden länsipuolelle Peippolan torpan lähelle, mutta päätettiin rakentaa asukkaiden vaatimuksesta järven itäpuolelle. Rakennus valmistui vuonna 1930. Toivakan kansakoulut muutettiin peruskouluiksi vuonna 1972. Koulu lakkautettiin vuonna 1987, jonka jälkeen rakennusta on käytetty kylätalona vuoteen 2012 asti, josta lähtien se on ollut yksityisessä asuinkäytössä.
1900-luvun alussa Niemelän talolla toimi myös meijerikoulu sekä karjanhoitokoulu.
Tunnettuja henkilöitä

Jonas Heiska (1873–1937), taidemaalari
Niilo Patinen (1886–1947), kansanedustaja
Tampereen hiippakunta

| Tampereen hiippakunta |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Tampereen tuomiokirkko syksyllä 2013
Kirkkokunta:  evankelis-luterilainen
Tuomiokirkko:  Tampereen tuomiokirkko
Perustettu:  1554
– Viipurin hiippakunta:  1554
– Porvoon hiippakunta:  1723
– Tampereen hiippakunta:  1923
Seurakuntia:  38
– Jäsenmäärä:  456 546 (2023)
– Osuus asukkaista:  64,6 %
Tampereen piispa:  Matti Repo
Hiippakuntavaltuusto:  21 paikkaa
– puheenjohtaja:  Timo Koivula
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen hiippakunta on yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon yhdeksästä hiippakunnasta. Sen tuomiokirkko on Tampereen tuomiokirkko. Tampereen hiippakunta muodostuu 38 seurakunnasta (2020). Tampereen piispana on toiminut vuodesta 2008 lähtien teologian tohtori Matti Repo.
Toiminta

Tampereen hiippakunnan tuomiokapitulin palveluksessa työskentelee 13 henkilöä, joiden tehtävät jakautuvat hallinnollisiin sekä seurakuntien työtä tukeviin tehtäviin.  Hiippakunnan tuomiokapituli sijaitsee Seurakuntien talossa Tampereella.
Historia

Kustaa Vaasa muodosti Turun hiippakunnan itäisistä osista Suomeen toisen hiippakunnan, Viipurin hiippakunnan 1554. Hävittyään suuren Pohjan sodan joutui Ruotsi Uudenkaupungin rauhassa 1721 luovuttamaan alueita Kaakkois-Suomessa, muun muassa Viipurin, minkä vuoksi Viipurin hiippakunta siirrettiin 1723 Porvooseen. Kaksisataa vuotta myöhemmin, 1923, perustettiin Porvooseen uusi ruotsinkielinen hiippakunta ja silloinen Porvoon hiippakunta siirrettiin Tampereelle.
Tampereen hiippakuntaan kuuluivat aluksi myös Uudenmaan seurakunnat, kunnes niistä vuonna 1959 muodostettiin erillinen Helsingin hiippakunta.
Piispat > Viipurin piispat 1554–1723

| piispa | piispa | virka-aika | lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Paavali Juusten | 1554–1563 |  |
|  | Canutus Johannis |  1563–1564 |  |
|  | Eerik Härkäpää | 1568–1578  |  |
|  | Olaus Elimaeus | 1618–1629 |  |
|  | Nicolaus Magni Carelius | 1630–1632 |  |
|  | Gabriel Melartopaeus | 1633–1641 |  |
|  | Petrus Bjugg | 1642–1656 |  |
|  | Nicolaus Nycopensis | 1658–1664 |  |
|  | Petrus Brommius | 1664–1672 |  |
|  | Abraham Thauvonius | 1672–1679 |  |
|  | Henrik Carstenius | 1679–1683 |  |
|  | Petrus Bång | 1681–1696 |  |
|  | Petrus Laurbecchius | 1696–1705 |  |
|  | David Lund | 1705–1711 |  |
Piispat > Porvoon piispat 1723–1923

| piispa | piispa | virka-aika | lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Johannes Gezelius nuorin | 1721–1733 |  |
|  | Daniel Juslenius |  1734–1743 |  |
|  | Johan Nylander | 1745–1761 |  |
|  | Gabriel Fortelius | 1762–1788 |  |
|  | Paul Krogius | 1789–1792 |  |
|  | Zacharias Cygnaeus | 1792–1809 |  |
|  | Magnus Jacob Alopaeus | 1809–1818 |  |
|  | Zacharias Cygnaeus nuorempi | 1819–1820 |  |
|  | Johan Molander | 1821–1837 |  |
|  | Carl Gustaf Ottelin | 1838–1864 |  |
|  | Frans Ludvig Schauman | 1865–1878 |  |
|  | Anders Johan Hornborg | 1878–1883 |  |
|  | Johan Viktor Johnsson | 1884 |  |
|  | Carl Henrik Alopaeus | 1885–1892 |  |
|  | Herman Råbergh |  1892–1920 |  |
|  | Jaakko Gummerus |  1920–1923 |  |
Piispat > Tampereen piispat 1923–

| piispa | piispa | virka-aika | lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Jaakko Gummerus | 1923–1933 |  |
|  | Aleksi Lehtonen |  1934–1945 | Arkkipiispa 1945–1951 |
|  | Eelis Gulin | 1945–1966 |  |
|  | Erkki Kansanaho | 1966–1981 |  |
|  | Paavo Kortekangas | 1981–1996 |  |
|  | Juha Pihkala | 1996–2008 |  |
|  | Matti Repo | 2008– |     |
Seurakunnat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tuomiorovastikunta (lääninrovasti Olli Hallikainen, Tampereen tuomiokirkkosrk.:n kirkkoherra)  Tampereen seurakuntayhtymä Tampereen tuomiokirkkoseurakunta  Tampereen eteläinen seurakunta  Harjun seurakunta  Messukylän seurakunta  Hämeenlinnan rovastikunta (lääninrovasti Tapani Vanhanen, Hauhon srk:n kirkkoherra)  Hämeenlinnan seurakuntayhtymä Hämeenlinna-Vanajan seurakunta  Hauhon seurakunta  Lammin seurakunta  Hattulan seurakunta  Janakkalan seurakunta  Lopen seurakunta  Hausjärven seurakunta  Riihimäen seurakunta |  Kangasalan rovastikunta (lääninrovasti Seppo Jarva, Kangasalan srk:n kirkkoherra)  Kangasalan seurakunta Kuhmalahden kappeliseurakunta  Sahalahden seurakunta-alue  Pälkäneen seurakunta Luopioisten kappeliseurakunta  Lempäälän seurakunta  Vesilahden seurakunta  Sääksmäen seurakunta (toimii Valkeakoskella)  Akaan seurakunta Kylmäkosken kappeliseurakunta  Urjalan seurakunta  Punkalaitumen seurakunta  Ruoveden seurakunta  Oriveden seurakunta Eräjärven seurakunta-alue  Juupajoen kappeliseurakunta  Längelmäen seurakunta-alue  Mänttä-Vilppulan seurakunta Pohjaslahden kappeliseurakunta  Virtain seurakunta |  Hämeenkyrön rovastikunta (lääninrovasti Olli-Pekka Silfverhuth, Pirkkalan srk:n kirkkoherra)  Hämeenkyrön seurakunta  Ikaalisten seurakunta  Parkanon seurakunta  Kihniön seurakunta  Ylöjärven seurakunta Kurun kappeliseurakunta  Viljakkalan seurakuntapiiri  Nokian seurakunta  Pirkkalan seurakunta  Sastamalan seurakunta Karkun kappeliseurakunta  Keikyän kappeliseurakunta  Kiikan kappeliseurakunta  Kiikoisten kappeliseurakunta  Mouhijärven kappeliseurakunta  Suodenniemen kappeliseurakunta  Tammelan rovastikunta (lääninrovasti Esa Löytömäki, Forssan srk:n kirkkoherra)  Tammelan seurakunta  Forssan seurakunta  Humppilan seurakunta  Ypäjän seurakunta  Jokioisten seurakunta |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tampereen hiippakunta Wikimedia Commonsissa
Tampereen hiippakunnan kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Kartta Tampereen hiippakunnan rovasti- ja seurakunnista.
Obersturmbannführer

Obersturmbannführerin kauluslaatat.
SS-Obersturmbannführer Otto Kumm, 4. SS-Panssarikrenatöörirykmentti Der Führerin komentaja.
Obersturmbannführer oli sotilasarvo natsi-Saksassa, se oli käytössä sekä SA- että SS-joukoissa. Se luotiin vuonna 1932 tarpeesta luoda arvo Sturmbannführerin yläpuolelle Sturmabteilung-organisaation kasvaessa. Se otettiin samanaikaisesti käyttöön myös SS:ssä. Arvo vastasi Wehrmachtin Oberstleutnant-arvoa ja Suomen armeijan everstiluutnanttia. SS:ssä palveli suuri joukko Obersturmbannführereitä.
Obersturmbannführerin arvoon ylennettyjä

Rudolf Höss, Auschwitzin keskitysleirin komentaja.
Léon Degrelle, belgialainen natsijohtaja.
Adolf Eichmann, juutalaisten joukkotuhon organisoija.
Herbert Kappler, Gestapon päällikkö Roomassa.
Otto Skorzeny, kommando, joka miehineen vapautti marsalkka Pietro Badoglion hallituksen vangitseman Benito Mussolinin.
Fritz Knöchlein, sotarikollinen, joka teloitutti antautuneita brittisotilaita Ranskassa 1940.
Gustav vom Felde, Einsatzkommando Finnlandin komentaja.
Kalervo Kurkiala, suomalaisen Waffen-SS-pataljoonan yhteysupseeri ja sotilaspastori
Kirjallisuutta

Stein, George H. (suom. 2004) Waffen-SS. Hitlerin eliittikaarti sodassa 1939-1945. Ajatus Kirjat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo Sturmbannführer | SS-arvo Obersturmbannführer | Ylempi arvo Standartenführer |
MG

| MG Cars |
| --- | --- |

Perustettu:  1924
Perustaja:  Cecil Kimber
Kotipaikka:   Longbridge, Birmingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Omistaja:  SAIC Motor
Kotisivu:  www.mgcars.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
MG on alkujaan brittiläinen ja nykyään kiinalainen automerkki. MG tunnetaan historiastaan kaksipaikkaisten urheiluautojen valmistajana. MG:n nykyiseen mallistoon kuuluu sähkökäyttöisiä sedaneja ja crossovereita.
MG on lyhennys sanoista ”Morris Garages”. Morris Garages toimi Oxfordissa alkujaan Morris-autojen jälleenmyyjänä, mutta aloitti oman autotuotannon vuonna 1924.
Historia

Ensimmäiset Morris Garagesin valmistamat autot perustuivat Morrisin autoihin, joihin oli vaihdettu Carbodiesin valmistamat, urheilullisemmat autonkorit. Ensimmäiset autot oli merkitty sekä MG:n että Morrisin logoilla. Morrisin valmistamien autojen kustomointi jatkui aina vuoteen 1928, jolloin tuotanto oli kasvanut sellaisiin mittoihin, että itsenäistyminen oli tullut mahdolliseksi, ja M.G. Car Company Limited perustettiin. Tuotanto siirtyi vuonna 1929 Oxfordista naapurikaupunkiin, Abingdoniin, missä tuotanto jatkui aina vuoteen 1980 saakka.
Vuonna 1935 William Morris, jonka omistuksessa yhtiö oli siihen asti ollut, myi yhtiön Morris Motor Companylle, joka oli myös hänen omistuksessaan. Vuonna 1952 MG sulautui British Motor Corporationiin ja edelleen vuonna 1968 British Leyland Motor Corporationiin (BLMC).
BLMC muuttui vuonna 1975 British Leylandiksi (BL) ja aloitti 1970-luvun lopussa yhteistyön japanilaisen Hondan kanssa. 1980-luvulla tuotannossa tapahtui merkittäviä muutoksia ja lopulta autotuotanto päätyi 1995 saksalaiselle BMW:lle. Vuonna 2000 muodostettiin MG Rover -yhtymä, jonka toiminta jatkui vuoteen 2005, jolloin yhtymä ajautui konkurssiin.
MG Roverin konkurssin jälkeen MG-merkin oikeudet siirtyivät Kiinaan, ensin Nanjing Automobilelle vuonna 2006 ja sitten SAIC:lle (Shanghai Automotive Industry Corporation), joka osti Nanjingin vuonna 2007.