stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SMS Tb 89F

| Tb 89F |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Danubius, Porto Ré
Kölinlasku:  13. toukokuuta 1914
Laskettu vesille:  12. toukokuuta 1915
Palveluskäyttöön:  1. maaliskuuta 1916
Poistui palveluskäytöstä:  Portugalin laivastolle 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  244 t
Pituus:  58,8 m
Leveys:  5,8 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  5 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  38-41
Aseistus
Aseistus:  2 x 66 mm/L30 -tykkiä 4 x 450 mm torpedoputkea
SMS Tb 89F oli Itävalta-Unkarin laivaston Tb 82F -luokan torpedovene. Alus myytiin 1920 Portugalille, joka nimesi sen NRP Sadoksi.
Valmistus

Itävalta-Unkarin laivasto tilasi aluksen Danubiukselta, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1914. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1915 ja valmistui 1. maaliskuuta 1916.
Palvelus

Alus myytiin 1920 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Sado.
Alus poistettiin alusluettelosta 1940.
Pythagoraan lause

Hypotenuusalle piirretyn vihreän neliön pinta-ala (C2) on sama kuin kateeteille piirrettyjen neliöiden yhteenlaskettu pinta-ala (A2 + B2).
Pythagoraan lause on matemaattinen teoreema, yksi kaikkein tunnetuimmista. Lause kuuluu: "Suorakulmaisen kolmion kateetit sivuina piirrettyjen neliöiden alojen summa on yhtä suuri kuin hypotenuusa sivuna piirretyn neliön ala".
Lauseen avulla voidaan siis laskea suorakulmaisen kolmion tuntemattoman sivun pituus, jos muiden sivujen pituudet tunnetaan. Se on käytännön sovellusten kannalta tärkeimpiä matematiikan yksittäisiä tuloksia, mm. siksi, että se mahdollistaa suorakulmaisen koordinaatiston pisteiden etäisyyden määrittämisen pisteiden koordinaattien avulla. Lause on nimetty kreikkalaisen matemaatikon Pythagoraan mukaan. Lauseen sisältö on kuitenkin tunnettu jo mesopotamialaisessa laskennossa noin 2000 eaa., ja vuoteen 1650 eaa. ajoitetun Rhindin papyruksen perusteella voidaan päätellä sen olleen tunnettu myös Egyptissä.
Pythagoraan lauseen sisältö voidaan ilmaista yhtälönä  a^{2}+b^{2}=c^{2}\!\,, jossa  a ja  b ovat suoran kulman muodostavien sivujen eli kateettien pituudet ja  c pisimmän sivun eli hypotenuusan pituus.
Yhtälöstä voidaan ratkaista
Pythagoraan lause on erikoistapaus kosinilauseesta. Kosinilausetta kutsutaan usein myös laajennetuksi Pythagoraan lauseeksi.
Lauseen todistaminen

Pythagoraan lauseelle on olemassa satoja todistuksia. On myös perustettu järjestö, joka kerää todistuksia kyseiselle lauseelle. Seuraavassa eräs tapa todistaa lause paikkansapitäväksi:
Todistus: Olkoon suorakulmaisen kolmion hypotenuusa  c ja kateetit  a sekä  b. Osoitetaan, että hypotenuusan neliö on yhtä suuri kuin kateettien neliöiden summa.
Piirretään neliö  ABCD, jonka yhden sivun pituus on suorakulmaisen kateettien summa eli  a+b. Valitaan neliön sivuilta pisteet  E,  F,  G ja  H niin, että  AE=BF=CG=DH=a. Silloin  EB=FC=GD=HA=b, ja suorakulmaiset kolmiot  AEH,  BFE,  CGF ja  DHG ovat yhteneviä. Siis  HE=EF=FG=GH=c. Edelleen  \angle AHE=\angle BEF ja  \angle HEF=180^{\circ }-(\angle AEH+\angle BEF)=180^{\circ }-(\angle AEH+\angle AHE). Koska kolmio  AEH on suorakulmainen,  \angle AEH+\angle AHE=90^{\circ }. Siis  \angle HEF=90^{\circ }. Samalla tavalla nähdään, että nelikulmion  EFGH muutkin kolme kulmaa ovat suoria kulmia. Nelikulmio  EFGH on siis neliö, ja sen ala on  c^{2}.
Jokaisen neljän yhtenevän suorakulmaisen kolmion ala on  {\frac {1}{2}}ab. Neliön  ABCD ala on 
 (a+b)^{2}=a^{2}+b^{2}+2ab. Toisaalta neliön  ABCD ala on  c^{2}+4\cdot {\frac {1}{2}}ab=c^{2}+2ab. Siis  a^{2}+b^{2}=c^{2}.
Yksinkertaisin todistus. Luultavasti yksinkertaisin Pythagoraan lauseen todistus nojautuu tietoon, jonka mukaan yhdenmuotoisten monikulmioiden alojen suhde on sama kuin niiden minkä tahansa vastinsivujen neliöiden suhde. Jos suorakulmaiseen kolmioon  ABC, missä  \angle BCA=90^{\circ }, piirretään korkeusjana  CD, niin kolmiot  ABC,  BCD ja  CAD ovat yhdenmuotoisia suorakulmaisia kolmioita. Niissä  AB,  BC ja  AC ovat vastinsivuja. Kolmioiden alat ovat  k\cdot AB^{2},  k\cdot BC^{2} ja  k\cdot AC^{2}, missä  k on jokin verrannollisuuskerroin. Koska kolmioista ensimmäisen ala on sama kuin kahden jälkimmäisen alojen summa, on
Kun  k supistetaan pois, saadaan Pythagoraan lause.
Vielä eräs tapa Pythagoraan lauseen todistamiseksi on esitetty ohessa animaationa.
Pythagoraan lauseen käänteislause

Pythagoraan lauseelle käänteinen väittämä on myös voimassa: jos kolmion kahden lyhemmän sivun neliöiden summa on yhtä kuin pisimmän sivun neliö, on kolmio suorakulmainen. Esimerkiksi  3^{2}+4^{2}=5^{2}, joten on olemassa suorakulmainen kolmio, jonka sivut ovat 3, 4 ja 5 yksikköä pitkät. Tätä tietoa on arveltu  egyptiläisten pyramidien rakentajien käyttäneen suoran kulman määrittämiseen: lenkiksi liitetty pitkä solmunaru, jossa oli yhteensä 12 solmua tasavälein, vedettiin kolmioksi, jossa oli kolmen, neljän ja viiden solmuvälin sivut, ja näin saatiin aikaan suora kulma.
Pythagoraan lauseen käänteislause on helppo todistaa epäsuorasti Pythagoraan lauseeseen nojautumalla.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja, s. 326–327.  Suomentanut Virpi Kauko. Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pythagoraan lause Wikimedia Commonsissa
Opetus TV: Pythagoraan lause
selvennä
Eräs Pythagoraan lauseen todistus animoituna.
SMS Tb 91F

| Tb 91F |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Danubius, Porto Ré
Kölinlasku:  24. marraskuuta 1914
Laskettu vesille:  21. kesäkuuta 1915
Palveluskäyttöön:  11. heinäkuuta 1916
Poistui palveluskäytöstä:  Portugalin laivastolle 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  244 t
Pituus:  58,8 m
Leveys:  5,8 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  5 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  38–41
Aseistus
Aseistus:  2 × 66 mm/L30 -tykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea
SMS Tb 91F oli Itävalta-Unkarin laivaston Tb 82F -luokan torpedovene. Alus myytiin 1920 Portugalille, joka nimesi sen NRP Mondegoksi.
Valmistus

Itävalta-Unkarin laivasto tilasi aluksen Danubiukselta, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1915 ja valmistui 11. heinäkuuta 1916.
Palvelus

Alus myytiin 1920 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa vuonna 1921 nimellä NRP Mondego. Aluksen suunniteltu aseistus oli yksi Skodan valmistama 66 millimetrin tykki, mutta myöhemmin alukselle asennettiin lisäksi yksi Hotckissin 57 millimetrin tykki ja neljä 18 tuuman torpedoputkea. Alus kuului lämmittäjien ja torpedohenkilöstön kouluttamiseksi koottuun laivueeseen.
Alus poistettiin alusluettelosta 1938.
Ferenc Tégla

| Mitalit> Maa:  .Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Mitalit> Maa:  .Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Mitalit> Maa:  .Miesten yleisurheilu.Universiadit  | Maa:  > Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1975 | kiekonheitto |  |
|  Pronssia | Moskova 1973 |  kiekonheitto |  |
Ferenc Tégla (s. 15. heinäkuuta 1947 Szegvár) on unkarilainen kiekonheittäjä.
Tégla sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 58,36 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 58,18 m ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 seitsemänneksi tuloksella 59,24 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 60,60 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 60,54 m. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli yhdeksäs tuloksella 60,22 m.
Teatro San Carlo

Teatro San Carlon julkisivu
Teatro San Carlo (Teatro di San Carlo) on Italian Napolissa sijaitseva oopperatalo. Se on yksi maailman vanhimmista ja Italian perinteikkäimmistä oopperanäyttämöistä. Sen ensimmäinen rakennus vihittiin käyttöön vuonna 1737 ja nykyinen rakennus otettiin käyttöön vuonna 1816.
Näkymä teatterin sisältä
Kantaesityksiä

Teatro San Carlossa on järjestetty muun muassa Rossinin ja Donizettin teosten kantaesityksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teatro San Carlo Wikimedia Commonsissa
Pystykiurunkannus

| Pystykiurunkannus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Emäkkikasvit Fumariaceae
Suku::  Kiurunkannukset Corydalis
Laji::  solida
Kaksiosainen nimi
 Corydalis solida  (L.) Clairv. 
Alalajeja
 Corydalis solida ssp. incisa – balkaninpystykiurunkannus  Corydalis solida ssp. solida – euroopanpystykiurunkannus  
Katso myös
   Pystykiurunkannus Wikispeciesissä   Pystykiurunkannus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pystykiurunkannus (Corydalis solida, syn. C. bulbosa, C. laxa) on aikaisin keväällä kukkiva monivuotinen emäkkikasvi. Pystykiurunkannus kasvattaa keväällä mukulamaisesta juuresta matalan varren, joka kukkii sinipunaisin kukin ja kuihtuu varhain. Lajia tavataan luonnonvaraisena erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassa Pohjoismaiden eteläosaa myöten. Suomessa se on lähinnä maan eteläosassa kasvava lehtokasvi, joka on tunnettu myös koristekasvina. HUS:n myrkytystietokeskuksen mukaan kiurunkannukset ovat myrkyttömiä.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen ja tanakka pystykiurunkannus kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juuri on mukulallinen. Kerrannaiset lehdet ovat varressa kierteisesti. Laji kukkii edellisenä kesänä keräämänsä vararavinnon turvin. Tiheä kukinto sijaitsee varren päässä. Kukkien tukilehdet ovat lähes kukan kokoisia ja väriltään vihreitä. Muodoltaan ne ovat vastapuikeita ja kärjestä lähes aina kapealiuskaisia. Kukka on tavallisesti väriltään sinipunainen, mutta myös valkokukkaisia yksilöitä tavataan toisinaan. Kannuksellinen teriö on tavallisesti 15–20 mm pitkä. Pystykiurunkannus kukkii Suomessa huhti–toukokuussa ja kasvi lakastuu nopeasti kukkimisen ja siementen kehittymisen jälkeen. Hedelmä on litteä, kapeansuikea kota, joka on peränsä pituinen. Kasvin siemeniä levittävät muurahaiset.
Suomesta tavattavista kiurunkannuslajeista pystykiurunkannus muistuttaa eniten pienempikokoista hentokiurunkannusta (Corydalis intermedia). Etelämpänä kasvaa myös melko samannäköinen etelänkiurunkannus (Corydalis cava).
Levinneisyys

Pystykiurunkannuksen levinneisyysalue ulottuu Euroopassa Ranskasta Venäjän länsiosiin. Etelässä lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan ja Bulgariaan, pohjoisessa Norjan ja Ruotsin keskiosiin, Etelä-Suomeen ja Pohjois-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan paikoin Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Keski-Aasiassa. Suomessa pystykiurunkannusta tavataan lähinnä linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella, runsaimmin Ahvenanmaalta. Pohjoisempana lajia tavataan paikoin Keski-Suomesta. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen korkeudelta.
Elinympäristö

Pystykiurunkannus on tyypillinen lehtokasvi, jota tavataan rantalehdoissa, puronvarsilla, jokitörmä- ja kallionjuuripensaikoissa sekä pihojen ja puistojen nurmikoilla lehtipuiden ja pensaiden alla. Asutuksen liepeillä lajia saattaa esiintyä myös lähimetsiköissä viljelykarkulaisena.
Suomessa uhanalaisen pikkuapollon toukat syövät vain pystykiurunkannuksia, joten perhosen pitää osuttaa toukkavaiheensa kasvin kukoistusaikaan.
Käyttö

Pystykiurunkannusta viljellään joskus puistoissa koristekasvina. Lajia on jo kauan siirretty myös luonnosta puistoihin. Esimerkiksi Helsingissä laji on tyypillinen vanhojen kartanopuistojen nurmikkojen laji.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2010: Pystykiurunkannuksen levinneisyys Suomessa
UPM-Kymmene: Metsiemme lehtokasveja (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Pystykiurunkannus, Corydalis solida. Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö.
Luontoportti: Pystykiurunkannus (Corydalis solida)
Pohjolan kasvien pauloissa: Corydalis solida - pystykiurunkannus
ITIS: Corydalis solida (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Corydalis solida (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Corydalis solida:  Wikidata: Q1074622  Wikispecies: Corydalis solida  APDB: 149672  BioLib: 3477  BOLD: 455959  CoL: YPL4  EoL: 481785  EPPO: COYSO  EUNIS: 175469  GBIF: 5334208  GRIN: 11634  iNaturalist: 55814  IPNI: 60454743-2  IRMNG: 10592425  ITIS: 508164  MichiganFlora: 1889  MoBotPF: 280798  NatureServe: 2.156175  NBN: NBNSYS0000002778  NCBI: 38914  Open Tree of Life: 660432  Plant List: kew-2739270  PLANTS: COSO6  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:60454743-2  RHS: 30695  Tropicos: 24000746  VASCAN: 7095  WFO: wfo-0000622894  Laji.fi: MX.37969 
Fumaria bulbosa var. solida:  Wikidata: Q39509447  EUNIS: 3358  GBIF: 5531108  GRIN: 405098  IPNI: 305857-2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:305857-2  Tropicos: 24000757  WFO: wfo-0000693162 
Pystykiurunkannus kuvattuna Jakob Sturmin teoksessa "Deutschlands Flora in Abbildungen" (1796).
Pystykiurunkannus Belgiassa
Teijo (auto)

Teijo-avolavapakettiauto konepelti irrotettuna.
Teijo oli suomalainen avolavapakettiauto, jota valmistettiin noin 100 kappaletta Wihuri-yhtymän Teijon tehtaalla vuosina 1975–1976.
Teijon suunnittelija oli kilpa-autojen suunnittelijana tunnettu Max Johanson ja siinä käytettiin Volkswagenin tekniikkaa. Nelisylinterisen ilmajäähdytteisen Volkswagen-teollisuusmoottorin teho oli 45 hevosvoimaa ja tilavuus 1584 cm3. Auto oli etuvetoinen ja sen kantavuus oli 1 500 kiloa. Ohjaamo oli valmistettu lujitemuovista tai joskus myös pellistä. Auton suunnittelussa oli pyritty mahdollisimman yksinkertaisiin ratkaisuihin ja halpaan toteutukseen. Teijon pohjana oli Volkswagenin 1970-luvulla Saksassa valmistama ns. kehitysmaa-auto EA 489. Volkswagenin tekniikan käyttö oli luontevaa, koska Wihuri toimi silloin myös automerkin maahantuojana. Joitakin Teijo-autoja vietiin 1970-luvulla Suomen kehitysapuna Afrikkaan.
Teijon tuotannon lopettamisen syynä oli Mobilisti-lehden mukaan Toyota Hiacen avolavaversion tulo Suomen markkinoille.lähde tarkemmin? Teijo auton ongelmia olivat myös alimitoitetut jarrut ja ohjaamosta puuttunut äänieristys.
Tauno

| Tauno |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. elokuuta    25. elokuuta 
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  5. tammikuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  karjalainen murresana tauno = sävyisä, hyväntapainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tauno on suomalainen miehen etunimi. Nimi Tauno on todennäköisesti syntynyt Karjalassa murresanasta tauno, joka tarkoittaa 'sävyisää', 'hyväntapaista'. Karjalassa nimi Tauno tuli käyttöön 1860-luvulla Suosituimmillaan nimi Tauno oli 1920- ja 1930-luvuilla, ja se sai oman nimipäivän 1929. Nimen suosio putosi huomattavasti 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä, ja edelleen 2000-luvun alussa. 2010-luvulla Tauno oli kuitenkin suositumpi kuin edellisellä vuosikymmenellä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Tauno-nimen on saanut 29 254 miestä ja alle viisi naista.
Suomesta nimi on kulkeutunut Viroon 1940-luvulla. Virossa 1. tammikuuta 2021 oli 713 miehellä nimenä Tauno, ja se on 218:nneksi yleisin miehen nimi Virossa.
Kuvitteellisia Taunoja

Tauno, tv-sarjassa Prätkähiiret
Tauno Tukeva, rakuuna Heidi Könkään draamasarjassa Tauno Tukevan sota
Tebben reagenssi

| Tebben reagenssi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  μ-kloori[di(syklopenta-2,4-dien-1-yyli)]dimetyyli(μ-metyleeni)titaanialumiini
CAS-numero:  67719-69-1
PubChem CID:  53384502 ja 76030810
SMILES:  [CH3-].C[Al+]C.[CH-]1C=CC=C1.[CH-]1C=CC=C1.[Cl-].[Ti+3]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H18AlTiCl
Moolimassa:  284,574 g/mol
Tebben reagenssi (C13H18AlTiCl) on organoalumiini- ja organotitaaniyhdisteisiin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa alkeeneja karbonyyliyhdisteistä. Tebben reagenssi on nimetty kehittäjänsä yhdysvaltalaisen kemistin Fred Tebben mukaan.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa Tebben reagenssi on punaista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi erittäin voimakkaasti kosteuden ja ilman hapen kanssa ja voi olla pyroforista eli syttyä palamaan kosteuden ja ilman vaikutuksesta. Yhdiste liukenee bentseeniin, tolueeniin, dikloorimetaaniin ja tetrahydrofuraaniin. Tetrahydrofuraaniliuokset ovat stabiileja ainoastaan matalissa lämpötiloissa. Myös Tebben reagenssin liuokset voivat olla pyroforisia ja tämän vuoksi niitä käytetään suojakaasun alaisuudessa.
Valmistus ja käyttö

Tebben reagenssia valmistetaan titanoseenidikloridin ja trimetyylialumiinin välisellä reaktiolla tolueenin toimiessa liuottimena.
Tebben reagenssi reagoi useiden karbonyyliyhdisteiden kanssa. Aldehydit ja ketonit muodostavat alkeeneja, esterit enolieettereitä ja amidit muodostavat enamiineja. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa heikko emäs kuten pyridiini tai 4-dimetyyliaminopyridiini reagoi Tebben reagenssin kanssa muodostaen karbeenin, joka reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen syklisen titanasyklobutaanijohdannaisen. Tämä välituote hajoaa käänteisellä [2+2]-sykloadditiolla muodostaen alkeenin.
PZL

PZL (Państwowe Zakłady Lotnicze, suomeksi Valtion lentokonetehdas) on Puolan valtion lentokonetehdas, joka perustettiin vuonna 1928 Varsovaan.
Tausta

Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1928. Se sai alkunsa Varsovan keskuslentokonepajasta (Centralne Warsztaty Lotnice), joka oli perustettu vuonna 1919 Mokotówin lentokentälle. Alussa yhtiö rakensi lentokoneita vain lisenssillä. Yhtiötä johti Zygmunt Puławski, joka myöhemmin suunnitteli PZL:n omia lentokoneita, esimerkiksi hävittäjälentokoneet PZL P.7 ja PZL P.11.
1930-luvulla perustettiin Okęcieen uusi tehdasryhmä, jossa valmistettiin muun muassa PZL P.23 Karas- ja PZL P.37 Łoś -pommikoneita. Saksan miehityksen aikana 1939–1945 ei tehtaalla suunniteltu omia koneita.
Vuonna 1946 syntyi PZL uudestaan. Lisenssillä yhtiö valmisti PZL.101 Gawronia eli Jakovlev Jak-12ia.
Merkittävä vientituote oli PZL W-3 Sokół helikopteri.
Yritysrakenne

PZL:ään kuului useita tehtaita:
PZL Bielskon tehdas, joka valmisti 'SZD'-purjelentokoneita, esimerkiksi PZL Bielsko SZD-9 Bocian (SZD = Szybowcowy Zakład Doświadczalny, joka on suomennettuna purjelentokoneiden koetehdas)
PZL Mielec, joka valmisti sotilaskoneita ja lannoitus- ja myrkytyslentokoneita, esimerkiksi PZL-106 Kruk
PZL Warszawa-Okęcie, joka valmisti moottorilentokoneita, esimerkiksi PZL-104 Wilga
PZL Świdnik, jossa valmistettiin 'PW'-purjelentokoneita, esimerkiksi PZL PW-5, ja helikopterit, esimerkiksi PZL W-3. Suomen ilmavoimien ja rajavartiolaitoksen Mil Mi-2 -helikopterit tulivat 1960-luvun alussa tästä tehtaasta. Tämän tehtaan avainhenkilöiden pohjalta syntyi vuonna 1996 3Xtrim Aircraft Factory.
Aiheesta muualla

PZL Mielec (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
PZL Świdnik (puolaksi) (englanniksi)
PZL W-3 Sokół
Teiskon vaakuna

Teiskon vaakuna (1958–1971)
Teiskon vaakuna oli Teiskon kunnan vaakuna. Sen aihe liittyy lähinnä taontaan, mutta myös vanhaan kotiteollisuuskulttuuriin yleensäkin. Sideraudan muoto viittaa samanaikaisesti kunnan nimen alkukirjaimeen.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen Antoniuksen ristin muotoinen muurin siderauta.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Teiskon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. kesäkuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1972 Teiskon liityttyä Tampereen kaupunkiin. Teiskon vaakunan omistaa Tampereen kaupunki, mutta sitä hallinnoi Teisko-Seura ry, joka myöntää luvat vaakunan käyttöön. Yleensä lupia on annettu kotiseututyötä ja paikkakunnan tunnettavuutta lisääviin laadukkaisiin ja ei-kaupallisiin tarkoituksiin. Vaakunan käyttölupaa voi anoa seuran hallitukselta.
Tebutiuroni

| Tebutiuroni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(5-tert-butyyli-1,3,4-tiadiatsol-2-yyli)-1,3-dimetyyliurea
CAS-numero:  34014-18-1
PubChem CID:  5383
SMILES:  CC(C)(C)C1=NN=C(S1)N(C)C(=O)NC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H16SN4O
Moolimassa:  228,328 g/mol
Sulamispiste:  160-163 °C
Tiheys:  1,19 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 2,5 g/l
Tebutiuroni (C9H16SN4O) on ureajohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä, mutta sen käyttö Euroopan unionin alueella on kielletty.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa tebutiuroni on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Tebutiuroni hydrolysoituu väkevien happo- ja emäsliuosten vaikutuksesta. Yhdisteen herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää osana fotosynteesiä olevan niin kutsutun fotosysteemi II:n elektroninsiirtoketjun.
Tebutiuronia valmistetaan  5‐tert‐butyyli‐2‐N‐metyyli-isosyanaatti‐1,3,4‐tiadiatsolin ja metyyliamiinin välisellä reaktiolla. Yhdístettä käytetään rikkaruohomyrkkynä nurmilla sekä heinä- ja apilaviljelmillä sekä muilla ei-ihmisravinnoksi tarkoitettujen kasvien viljelmillä. Tebutiuroni on sallittu käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Australiassa ja Etelä-Afrikassa.Euroopan unionin alueella tebutiuronin käyttö kiellettiin vuonna 2002
Aiheesta muualla

Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Tebuthiuron (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tebuthiuron (englanniksi)
ChemBlink: Tebuthiuron (englanniksi)
Teithras

| Teithras> Τέιθρας.Sijainti |
| --- | --- |
 Teithras
Koordinaatit:  38°0′17″N, 23°56′32″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Pikérmi, Rafína-Pikérmi, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aigeis
Trittys:  mesogeios
Demonyymi:  Tithrasios (Τιθράσιος)
Bulen jäseniä:  4
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teithras (m.kreik. Τέιθρας), joskus myös Tithras (Τίθρας), oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Teithras sijaitsi Attikan itäosassa. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Pikérmin kaupungin tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli neljä edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Tithrasios (Τιθράσιος).