Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1932
Kilpailutapahtumat > Neljän miehen kelkat

Taulukon lähteet:
| Sija | Kelkka | Urheilijat | 1>  lasku | 2>  lasku | 3>  lasku | 4>  lasku | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Yhdysvallat I | Billy Fiske Edward Eagan Clifford Gray Jay O'Brien | 2.00,52 | 1.59,16 | 1.57,41 | 1.56,59 | 7.53,68 |
|  |  Yhdysvallat II | Henry Homburger Percy Bryant Francis Stevens Edmund Horton | 2.01,77 | 2.01,09 | 1.58,56 | 1.54,28 | 7.55,70 |
|  |  Saksa I | Hanns Kilian Max Ludwig Hans Mehlhorn Sebastian Huber | 2.03,11 | 2.01,34 | 1.58,19 | 1.57,40 | 8.00,04 |
| 4. |  Sveitsi II | Reto Capadrutt Hans Eisenhut Charles Jenny Oscar Geier | 2.06,81 | 2.03,40 | 2.01,47 | 2.00,50 | 8.12,18 |
| 5. |  Italia | Teofilo Rossi di Montelera Agostino Lanfranchi Gaetano Lanfranchi Italo Casini | 2.07,87 | 2.06,62 | 2.07,94 | 2.01,78 | 8.24,21 |
| 6. |  Romania | Alexandru Papană Alexandru Ionescu Ulise Petrescu Dumitru Hubert | 2.09,09 | 2.14,32 | 2.02,00 | 1.58,81 | 8.24,21 |
| 7. |  Saksa II | Walther von Mumm Hasso von Bismarck Gerhard Hessert Georg Gyssling | 2.11,59 | 2.11,72 | 2.07,89 | 2.04,25 | 8.35,45 |
Noin 14 000 katsojaa seurasi neljän miehen kelkkojen ensimmäistä kilpailupäivää, joka oli katsojamäärältään Lake Placidin olympialaisten suosituin tapahtuma. Ennakkosuosikit kilpailuun olivat Yhdysvaltain kelkat, joista toinen, "punaiset paholaiset", oli koottu paikallisista kelkkailijoista. Kelkan miehistöstä ohjaaja Henry Homburger oli ollut mukana radan suunnittelussa, ja Francis Stevens oli aikaisemmin kahden miehen kelkoissa olympiavoiton napanneiden John ja Curtis Stevensin veli. Toiseen Yhdysvaltain kelkkaan kuuluivat puolustavat olympiavoittajat William "Billy" Fiske ja Clifford Gray, edellisten kisojen hopeamitalisti Jay O'Brien ja Antwerpenin vuoden 1920 kesäkisojen nyrkkeilyn olympiavoittaja Edward "Eddie" Eagan.
Vahvaksi oletetun Saksan miehistöt kokivat takaiskuja, kun 31. tammikuuta käydyissä harjoituksissa maailmanmestari Werner Zahnin ohjaama Saksan ykköskelkka lensi radalta ulos radan "sik-sak-kulmassa". 50 metrin ilmalennon jälkeen kolme miehistön jäsentä loukkaantui, ja kelkka joutui vetäytymään kisasta. Uudella kelkalla ja miehistöllä harjoitellut uusi ykköskelkka lensi myös ulos osuen radan vieressä sijainneeseen puuhun, minkä seurauksena kelkan miehistö loukkaantui. Onnettomuuksien jälkeen Saksa osallistui kisaan kahdella kelkalla: Hanns Kilianin johtaman kelkan lisäksi mukaan koottiin Yhdysvalloissa asuneista saksalaisista kelkka, jossa vain ajajalla oli aikaisempaa kokemusta kelkkailusta. Myös Belgia joutui vetäytymään kisasta ulosajosta johtuen. Yhdysvaltalaiset eivät näihin harjoituksiin osallistuneet.
Yhdysvaltain ykköskelkka ohjaajanaan Fiske voitti kolme ensimmäistä laskua, joiden jälkeen ero toisena olevaan saman maan kakkosmiehistöön oli noin neljä sekuntia. Kakkoskelkka kykeni kaventamaan eron viimeisessä laskussa puoleen, mutta voittoon asti punaiset paholaiset eivät yltäneet. Fisken ohjaama Yhdysvaltain ykköskelkka voitti kultaa, ja Yhdysvaltain kakkoskelkka otti hopeaa. Fiskelle kyseessä oli toinen peräkkäinen olympiavoitto samasta lajista, ja Francis Stevens toi perheeseensä jo kolmannen mitalin kotiolympialaisista. Eddie Eagan teki kultamiehistössä mukana ollessaan historiaa, sillä hän on yhä (2011) ainoa urheilija, joka on voittanut olympiakultaa sekä kesä- että talviolympialaisissa. Pronssille sijoittui selvällä erolla muihin Saksan miehistö ohjaajanaan Kilian.