stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Galimov

| Aleksandr Galimov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1985  Jaroslavl, Neuvostoliitto
Kuollut: 12. syyskuuta 2011 (26 vuotta) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2011
Seurat:  Lokomotiv Jaroslavl (KHL)
Aleksandr Saidgerejevitš Galimov (ven. Александр Саидгереевич Галимов, 2. toukokuuta 1985 Jaroslavl, Neuvostoliitto – 12. syyskuuta 2011 Moskova) oli venäläinen jääkiekkoilija.
Galimov edusti koko uransa HK Lokomotiv Jaroslavlia. Hän oli voittamassa Venäjän mestaruutta Lokomotivissa vuonna 2005. Hän oli voittamassa myös hopeaa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Venäjän maajoukkueessa vuonna 2005.
Galimov loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011. Kriittisessä tilassa ollut Galimov kuljetettiin sairaalaan. Tiettävästi 90 prosentissa hänen ihostaan oli palovammoja. Hänen vasen keuhkonsa ja toinen munuaisensa olivat vahingoittuneet. Saatuaan ensihoidon paikallisessa sairaalassa Galimov siirrettiin hoidettavaksi palovammoihin erikoistuneeseen moskovalaiseen sairaalaan. Galimoville tehtiin onnistunut henkitorvensiirto, mutta tästä huolimatta hän kuoli viisi päivää onnettomuuden jälkeen, 12. syyskuuta 2011.
Aleksandr Gabyšev

Aleksandr Gabyšev
Aleksandr Prokopjevitš Gabyšev (ven. Александр Прокопьевич Габышев, myös Oiuun Haaska; s. 1968) on venäläinen toisinajattelija. Hän on Sahan tasavallasta kotoisin oleva jakuutti ja alkuperäiskansan uskontoa harjoittava shamaani.
Gabyšev valmistui Jakutian valtiollisen yliopiston historian laitokselta. Hän työskenteli sekalaisissa tehtävissä, kuten siivouksen ja hitsauksen parissa. Gabyšev kertoi vaimonsa kuoltua vetäytyneensä taigalle, josta palattuaan hän kuvaili itseään "soturishamaaniksi". Elokuussa 2018 hän alkoi saada julkisuutta perinteisen uskonnon harjoituksellaan ja pyhiinvaeltajana. Kesällä 2019 Gabyšev omaksui osaksi viestiään poliittisen sanoman. Hän sai laajaa julkisuutta niin Venäjällä kuin ulkomaillakin lähtiessään Jakutskista kävelylle kohti Moskovaa. Matkan varrella hän puhui ja sai uskollisia seuraajia. Gabyšev kertoi marssivansa halki Venäjän pitääkseen perinteisen jakuuttiseremonian Punaisella torilla. Seremonian tarkoitus olisi ollut "manata Putinin paha henki" ulos Kremlistä. Gabyšev uskoi Putinin aloittavan "suuren sodan", ellei tämä onnistuisi.
Gabyšev ennätti kävellä yli kolmanneksen matkasta, kunnes poliisi otti hänet kiinni epäiltynä ekstremismin julkisesta edistämisestä. Hänet lähetettiin psykiatriseen tarkkailuun, mutta vapautettiin kaksi päivää myöhemmin. Gabyšev siirrettiin toukokuussa 2020 taas tahdosta riippumattoman hoidon piiriin. Hän oli väitetysti kieltäytynyt covid-testauksesta. Gabyšev lupasi vapauduttuaan seuraajilleen lähteä uudelle vaellukselle halki Venäjän. Ilmoituksen jälkeen viidenkymmenen poliisin ryhmä tunkeutui Gabyševin taloon. Hänet pidätettiin ja vietiin psykiatriseen sairaalaan. Poliisi väitti Gabyševin repineen mellakkapoliisin univormua ja haavoittaneen poliisia pinnallisesti batas-miekalla. Tilanteesta kuvatussa videossa näkyy poliisin väkivalta sängyllä olevaa miestä kohtaan, mutta ei vastarintaa Gabyševin taholta.
26. heinäkuuta 2021 oikeusistuin Jakutskissa määräsi Gabyševin suljettavaksi tahdosta riippumattomasti ennalta määräämättömäksi ajaksi psykiatriseen laitokseen. Päätöksestä tehtiin valitus, mutta syyskuussa 2021 alemman oikeusistuimen ratkaisu vahvistettiin. Oikeusistuin katsoi Gabyševin syyllistyneen ekstremismin edistämiseen ja väkivaltaan poliisia vastaan, mutta olleen "mielisairas". Amnesty piti tapausta esimerkkinä punitiivisesta psykiatriasta. Myös Memorial tunnustaa Gabyševin mielipidevangiksi. Vuonna 2023 Gabyšev siirrettiin tiukkojen rajoitusten laitoksesta yleiseen psykiatriseen sairaalaan Jakutskin saamaan "lievempää" hoitoa. Hänen terveydentilansa raportoitiin jo vuonna 2021 heikentyneen hänelle syötettyjen lääkkeiden johdosta.
Gabyšev kertoi uskovansa Putinin vapaaehtoiseen eroamiseen manausseremonian jälkeen. Hän puhui demokratian puolesta ja kannatti tasapainoista suhdetta hallinnon ja kansan välillä.
Akateeminen puhallinorkesteri

Akateeminen puhallinorkesteri (AP) on helsinkiläinen sinfoninen puhallinorkesteri, joka perustettiin Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) jäsenjärjestöksi keväällä 1995. Orkesterin tehtäväksi ja tavoitteeksi asetettiin puhallinorkesterin sinfonisen, korkeataiteellisen puolen esilletuominen.
Orkesterin soittajisto koostuu pääkaupunkiseudun korkeakoulujen opiskelijoista ja henkilökunnasta sekä muista, pitkälle edenneistä puhallinmusiikin harrastajista. Orkesterin yhteydessä toimii myös useita pienyhtyeitä, kuten A-Seitsikko ja Dandy Sextet.
Orkesterin taiteellisena johtajana toimii vuoden 2023 alusta Albert Lenkiewicz. Aiemmin orkesteria ovat johtaneet muun muassa Kalervo Kulmala, Sami Ruusuvuori, Ville Paakkunainen, Jarkko Aaltonen, Aino Koskela, Ville Komppa ja Henriikka Teerikangas. Orkesterin kunniakapellimestari on Kalervo Kulmala.
Vuonna 1999 Akateeminen puhallinorkesteri vastaanotti Helsingin yliopiston Pacius-palkinnon.
Akateeminen vartti

Akateeminen vartti on Pohjoismaiden, Saksan, Sveitsin ja Ison-Britannian yliopistoissa vanhastaan noudatettu käytäntö, jonka mukaan luennot alkavat viisitoista minuuttia yli tasatunnin.
Tavan historia liittyy siihen, että aikoinaan yksittäisillä henkilöillä ei ollut omaa kelloa. Kun kaupungeissa oli kuitenkin tornikellot, jotka löivät tasatunnit, osattiin tämän lyönnin perusteella kokoontua luennolle noin viisitoista minuuttia myöhemmin.  Historiallisesti tämä tapa on kotoisin keskiajalta, jolloin yleisesti oli tapana kokoontua tuo ”vartti” myöhässä juuri yllä kuvatusta syystä.
Laajemmassa mielessä akateemisella vartilla voidaan tarkoittaa muissakin yhteyksissä noudatettua käytäntöä, että tilaisuudet alkavat viisitoista minuuttia ilmoitetun ajankohdan jälkeen. Akateeminen vartti sisältyy tilaisuuksiin yleensä, kun alkamisajankohta on ilmoitettu esimerkiksi ”kello 14” eikä ”kello 14.00”.
Akateeminen Wartti on puolestaan Helsingissä järjestettävä korkeakouluopiskelijoiden leikkimielinen viestijuoksu, jossa 15 minuutin aikana joukkueet pyrkivät etenemään mahdollisimman pitkälle.
Likolampi (Kärkölä)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Kärkölä
Koordinaatit:  60°54′00″N, 25°14′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskuoja:  oja Lähdeojaan 
Järvinumero:  35.831.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,5 m 
Rantaviiva:  0,551 km  
Pinta-ala:  1,72  ha 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Päijät-Hämeessä Kärkölässä Sopukan kylän lähellä ja Kärkölän kirkosta 1,5 kilometriä etelään sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Hiidenmäen itäpuolella rinteen alla peltoalueen reunalla. Sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelpuolella sijaitsee kaksi maatilaa ja niiden vapaa-ajan asunnot on rakennettu lammen etelärantaan. Pohjoisrannalla on kartassa laavun paikka.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen alaosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen ei laske tulo-ojia, mutta viereinen 40 metriä korkea mäki antaa lammelle pohjavettä. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,5 metriä mpy. Pohjoisrannasta lähtevä laskuoja yhtyy koillisesta tuleviin pelto-ojiin, jotka laskevat kahden lammikon kautta Lähdeojaa myöten Teuronjokeen Myllykylän eteläpuolella. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi on piirretty nimettämänä Hevonojan kylään, mutta laskuojan varrella olevia lampia ei silloisessa kartassa näkynyt.
Vuoden 1964 peruskartassa lampi oli autio. pellot ulottuivat myös lammen pohjois ja luoteispuolelle. Koillisesta tuleva pelto-oja näkyi vielä vuoden 1988 kartassa. Vuonna 1979 kartassa itärannassa näkyi mökki, mutta uusimpia mökkejä ei näy vielä 1988 kartassa.
Lil Dagover

| Lil Dagover |
| --- | --- |
 Lil Dagover vuonna 1919.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1887 Madiun, Jaava
Kuollut: 23. tammikuuta 1980 (92 vuotta) München
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lil Dagover (oikealta nimeltään Martha Seubert; 30. syyskuuta 1887 Madiun, Jaava – 23. tammikuuta 1980 München) oli saksalainen näyttelijä. Hän oli Weimarin tasavallan aikana yksi suosituimmista näyttelijöistä.
Lil Dagover asui nuoruutensa Indonesiassa, Britanniassa ja Sveitsissä, kunnes muutti äitinsä kuoleman jälkeen Saksaan. Hän aloitti teatterinäyttelijänä eri salanimien suojassa. Hän oli mukana useissa saksalaisissa mykkäfilmeissä, ohjaajanaan Robert Wiene ja Fritz Lang. Hänellä oli tällöin naispääosat Wienen elokuvassa Tri Caligarin kabinetti ja Langin filmeissä Väsynyt kuolema (Der müde Tod 1921) ja Hämähäkit (Die Spinnen 1919–1920). Vuonna 1922 hän liittyi F. W. Murnaun teatteri- ja elokuvaseurueeseen, joka teki elokuvia UFA-yhtiölle. Hän teki 1920-luvulla kaikkiaan yli 40 elokuvaroolia.
Siirtyminen äänielokuvaan onnistui Lil Dagoverille helposti. Hän esiintyi saksalaisissa filmeissä Das alte Lied (1930), Elisabeth von Österreich (1931), Der Kongress tanzt (1931), Die Tänzerin von Sanssouci (1932), Der Flüchtling aus Chicago (1934) ja Der höhere Befehl (1935). Vuonna 1931 hän oli mukana yhdysvaltalaisessa elokuvassa The Woman from Monte Carlo. Hänen uransa muodostui pitkäksi, sillä vielä 1970-luvulla hänellä oli isoja rooleja Maximilian Schellin elokuvissa. Vuonna 1962 hän sai kunniapalkinnon saksalaisen elokuvan hyväksi tekemästään työstä ja vuonna 1964 Bambi-palkinnon vaikuttavasta elokuva-alan elämäntyöstä.
Hän oli naimisissa ensin Fritz Daghoferin ja myöhemmin Georg Wittin kanssa. Hänen tyttärensä oli Eva Maria Daghofer.
Aiheesta muualla

Lil Dagover Timeline – Bing. Viitattu 5.8.2020. (englanniksi)
London Dungeon

London Dungeonin pääsisäänkäynti
London Dungeon on Lontoossa Westminster Bridge Roadilla, lähellä London Eyeta sijaitseva nähtävyys. Sen ideana on rekonstruoida verisiä ja kammottavia historiallisia tapahtumia realistisesti ja yleisöön vetoavalla tavalla. Nähtävänä on ollut ennallistuksia mm. Lontoon suuresta palosta, Viiltäjä-Jackistä, Henrik VIII:sta, Ranskan suuresta vallankumouksesta sekä liuta erilaisia kidutusmenetelmiä. Vuonna 2003 avattiin vuonna 1665 iskenyttä Lontoon ruttoa käsittelevä näyttely. Vuotta myöhemmin avattiin Maze of Mirrors (engl. Peilisokkelo), joka on maailman suurin peileillä sisustettu labyrintti.
2005 Dungeon korvasi Henry VIII:tta, Lontoon Toweria ja Ranskan suurta vallankumousta käsittelevät uudella vetonaulalla joka sai nimekseen The Labyrinth of the Lost - niin ikään peilein varustettu, All-Hallows-by-the-Tower -kirkon kryptan pohjalta suunniteltu labyrintti jonka varrella vanhaksi noidaksi sonnustettu animatronik säikyttelee vieraita.
London Dungeonia pyörittävä yritys on avannut vastaavia vankityrmiä myös Hampuriin, Yorkiin, Edinburghiin ja viimeisimpänä 2005 Amsterdamiin.
Kritiikkiä

London Dungeonia on kritisoitu oikeasti tapahtuneiden hirmutekojen viihteellistämisestä sekä heidän väittämänsä opetuksellisen tarkoituksen puutteesta.
Aiheesta muualla

London Dungeon (englanniksi)
Likolampi (Kouvola, Kaipiainen)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Anjalankoski)
Koordinaatit:  60°54′30″N, 27°08′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskujoki:  suo-oja Sillanojaan 
Järvinumero:  14.183.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  70,5 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,495 km  
Pinta-ala:  1,138 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Kaipiaisissa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 70,5 metriä mpy.
Alexanderin piirikunta

Alexanderin piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Alexanderin piirikunta, Illinois
Alexanderin piirikunta, Pohjois-Carolina
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alexanderin piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lego Racers

Lego Racers on Legon tuotesarja. Siihen kuuluu pääosin autoja, mutta moottoripyöriäkin on. Suurimmassa osassa on pull-back-moottori. RC-autoja on kuusi. Niitä on valmistettu heti kun Racers tuotiin markkinoille, eli vuodesta 2002. Autot ovat 20–40 cm pitkiä ja moottoripyörät taas 15–20 ja radio-ohjattavat autot ovat taas 30-50 cm pitkiä.
Tuotesarjat > Ferrari

Lego aloitti Ferrari-sarjan vuonna 2004. Ferrari-sarjaan kuuluu sekä katu- että kilpa-autoja (esimerkiksi Ferrari Enzo). Lisäksi sarjaan kuuluu erilaisia Formula-aiheisia settejä kuten varikko ja formulakuski-minihahmoja (esimerkiksi Michael Schumacherin). Osa Ferrari-sarjan seteistä on rakennettu normaaleilla Lego System -palikoilla ja osa Lego Technic -palkeilla. Sarjaan kuuluu myös Lego Duplo -settejä.
Tuotesarjat > Drome Racers

Drome Racers julkaistiin vuonna 2002 ja sen pohjalta  EA on tehnyt videopelin.
Tuotesarjat > Drome Racers > Drome Racers -videopeli

Drome Racers -videopelin taustatarina sijoittuu vuoteen 2010, jolloin ”ajetaan tulevaisuuden formuloilla”. Drome Racersissa on erilaisissa autoilla ajavat joukkueet, jotka kilpailevat Drome-nimisessä alueessa. Drome sisältää erilaisia ratoja, kuten Kaupunkiradan ja Viidakkoradan. Dromea pyörittää Dromulus-niminen vanha herra, jolla on erikoisen näköinen kissa.
Tuotesarjat > Radio-ohjattavat

Lego valmistaa myös radio-ohjattavia autoja. Ensimmäiset autot oli tarkoitettu sisäkäyttöön, ja niille pystyi rakentamaan korin Lego-palikoista. Uudemmissa malleissa on Lego-osia, joita ei pysty kiinnittämään mihinkään muihin Lego-osiin niiden erilaisen kiinnityssysteemin takia. Ne ovat myös suurempia ja kestävämpiä kuin ensimmäiset Lego-RC-autot.
Tuotesarjat > Lamborghini

Lego on valmistanut Lamborghini Gallardo LP560 -autosta pienoismallin. Se on toistaiseksi ainoa Lamborghini-automerkin malli joka on Legona.
Tuotesarjat > Tiny Turbos

Lego Racers -sarjassa on myös pienempiä autoja eli Tiny Turboja, jotka ovat noin 10cm pitkiä. Jokainen niistä maksaa yleisesti 4,95€ (voi vaihdella kauppojen mukaan). Kahdesta tietystä autosta voi rakentaa myös yhden suuremman ajoneuvon joita ei myydä erikseen.
Tuotesarjat > Air stompers

Air stomper s-tuotesarjassa on autoja, jotka laukaistaan painamalla pientä lötsöä säiliötä jolloin paineilma työntää auton 
liikkeelle.
Aiheesta muualla

Lego Racersin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sivusto sarjoista
Aleksei II

| Aleksei II |
| --- | --- |

Moskovan ja koko Venäjän patriarkka.
 10. kesäkuuta 1990 – 5. joulukuuta 2008  
Edeltäjä:  Pimen I
Seuraaja:  Kirill
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1929 Tallinna, Viro
Kuollut: 5. joulukuuta 2008 (79 vuotta) Peredelkino, Venäjä
Tiedot
 Nimikirjoitus
Aleksei II, maalliselta nimeltään Aleksei Mihailovitš Ridiger, alun perin von Rüdiger (ven. Алексей Михайлович Ридигер) (23. helmikuuta 1929 Tallinna, Viro – 5. joulukuuta 2008 Peredelkino, Venäjä) oli Moskovan ja koko Venäjän patriarkka. Aleksei II johti Venäjän ortodoksisen kirkon sosiaalisen ja poliittisen vaikutusvallan uudelleenrakentamista Neuvostoliiton kaatumisen jälkeisenä aikana.
Aleksein isä oli baltiansaksalaista sukua oleva lakia opiskellut pappi Mihail Aleksandrovitš von Rüdiger (Pietari 1902–1964) ja äitinsä Jelena Josifovna Pisareva (1902–1959). Aleksein isän suku oli kääntynyt 1700-luvulla ortodoksiksi, ja isä vihittiin papiksi 1942 Viron saksalaismiehityksen aikana.
Aleksei lähti 1947 opiskelemaan Leningradin hengelliseen seminaariin ja akatemiaan, missä hän valmistui teologian kandidaatiksi 1950. Hänet vihittiin syyskuussa 1961 Tallinnan piispaksi. Marraskuussa 1961 hänestä tuli kirkon ulkomaanosaston varajohtaja. Kesäkuussa 1964 hänet nimitettiin arkkipiispaksi ja joulukuussa Moskovan patriarkaatin kansliapäälliköksi sekä pyhän synodin jäseneksi.[lähde? ]
Helmikuussa 1968 Alekseista tuli metropoliitta ja kesäkuussa hänen valvontaansa kuului jo aikaisemman Tallinnan hiippakunnan lisäksi myös Leningradin ja Novgorodin hiippakunnat. Patriarkka Pimenin kuoltua kirkolliskokous valitsi toukokuussa 1990 Aleksein Moskovan ja koko Venäjän patriarkaksi.[lähde? ]
Hänen huomattavimpia diplomaattisia saavutuksiaan oli Venäjän ortodoksisen ulkomaankirkon kanssa neuvoteltu onnistunut yhtymissopimus.[lähde? ]
Uskonnonvapauden toteutumista entisissä kommunistisissa maissa seuraava brittiläinen Keston Institute on esittänyt, että KGB olisi tukenut Aleksei II:n uraa tämän ollessa nuori pappi Tallinnassa. Venäjän ortodoksisen kirkon edustajat ovat jyrkästi kieltäneet väitteet.
Aleksei II otti usein vahvasti kantaa ei-kirkollisiin kysymyksiin, muun muassa vastustamalla Martti Ahtisaaren Nobel-ehdokkuutta. Sitä vastoin hänet tunnettiin Vladimir Putinin uskollisena tukijana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksei II Wikimedia Commonsissa
London City Airport

London City Airportin asema Docklands Light Railwaylla.
London City Airport (IATA: LCY, ICAO: EGLC) on Lontoon itäpuolella Newhamin kaupunkipiirissä sijaitseva yksikiitoteinen lentokenttä. Kenttä sijaitsee noin 12 kilometriä Lontoon keskustasta. London City Airportilta lennetään niin Yhdistyneen kuningaskunnan sisäisiä kuin ulkomaan lentojakin.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto valitsi London City Airportin kauden 2008/9 parhaaksi lentoasemaksi.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Air France
CityJetin operoimana (Belfast-City, Dublin, Dundee, Edinburgh, Geneve, Nizza, Pariisi-Orly, Strasbourg, Zürich)
Austrian Airlines
Austrian Arrowsin operoimana (Wien)
British Airways (New York, lennetään Shannonin kautta)
BA CityFlyerin operoimana (Amsterdam, Barcelona, Edinburgh, Frankfurt, Glasgow-International, Madrid, Milano-Malpensa, Nizza, Varsova, Zürich)
EuroManx (Mansaari)
KLM
KLM Cityhopperin operoimana (Amsterdam)
Lufthansa
Augsburg Airwaysin operoimana (Frankfurt)
Contact Airin operoimana (Düsseldorf, Hampuri)
Eurowingsin operoimana (Berliini-Tegel)
Luxair (Luxemburg)
Scandinavian Airlines (Kööpenhamina)
Transwede Airwaysin operoimana (Oslo, Tukholma-Arlanda)
Swiss International Air Lines
Swiss European Air Linesin operoimana (Basel/Mulhouse, Geneve, Zürich)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
London City Airport
London City Airport Google Mapsin satelliittikuvassa
Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemat
| --- | --- |
Lontoo::  City • Gatwick • Heathrow • Luton • Stansted •  Ashford • Southend
Englanti::  Birmingham • Blackpool • Bournemouth • Bristol • Coventry • Doncaster-Sheffield • Durham Tees Valley • East Midlands • Exeter • Humberside • Leeds-Bradford • Liverpool • Manchester • Newcastle • Newquay • Norwich • Southampton • Brighton • Land’s End • Plymouth City • St. Mary’s
Skotlanti:  Aberdeen • Edinburgh • Glasgow International • Glasgow Prestwick • Inverness • Sumburgh • Barra • Benbecula • Campbeltown • Dundee • Fair Isle • Islay • Kirkwall • Lerwick • North Ronaldsay • Papa Westray • Stornoway • Tiree • Westray • Wick 
Wales::  Cardiff
Pohjois-Irlanti::  Belfast City • Belfast International • Derry
Kruununsiirtomaat::  Alderney • Guernsey • Mansaari • Jersey
Merentakaiset alueet::  Anguilla • Ascension • Bermuda • Ambergris Cays • Anegada • Beef Island • Virgin Gorda • Little Cayman • Cayman Brac • Grand Cayman • Mount Pleasant • Port Stanley • Gibraltar • Montserrat • Saint Helena • Grand Turk • Middle Caicos • North Caicos • Pine Cay • Providenciales • Salt Cay • South Caicos
Alexanderin–Spanierin kohomologia

Algebrallisessa geometriassa Alexanderin–Spanierin kohomologia on kohomologiteoria, joka esiintyy monistojen differentiaalimuotojen, joilla on kompakti kantaja, teoriassa. Teoria on samantapaista ja jossain määrin duaalista de Rhamin kohomologian kanssa. Kohomologia on saanut nimensä J. W. Alexanderin ja Edwin Henry Spanierin (1921-1996) mukaan.
Olkoon X annettu monisto. Olkoon  \Omega _{\mathrm {c} }^{k}(X) reaalinen X:n k-muotojen vektoriavaruus joilla on kompakti kantaja ja olkoon d ulkoinen derivaatta. Tällöin Alexanderin–Spanierin kohomologiaryhmät  H_{\mathrm {c} }^{k}(X) ovat homologisia ketjukompleksin  (\Omega _{\mathrm {c} }^{\bullet }(X),d):
kanssa, eli  H_{\mathrm {c} }^{k}(X) on suljettuja k-muotoja modulo eksakti k-muoto.
Huolimatta niiden määritelmästä homologiakompleksina, Alexanderin–Spanierin ryhmät käyttäytyvät kovariantisti. Esimerkiksi jos on annettu inkluusiokuvaus X:n avoimelle joukolle U, on laajennus U:lta X:ään  \Omega _{\mathrm {c} }^{\bullet }(U)\to \Omega _{\mathrm {c} }^{\bullet }(X), joka indusoi kuvauksen
Ne antavat myös esimerkin kontravariantista kunnollisten kuvausten suhteen, eli kuvauksen kompaktien joukkojen alkukuvat ovat kompakteja. Olkoon F: U → X tällainen kuvaus. Tällöin pullback
indusoi kuvauksen
Mayerin–Vietoriksen jono on voimassa Alexanderin–Spanierin kohomologiassa.
Likolampi (Kouvola, Hevosoja, itäinen)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°05′21″N, 26°53′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.981.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,6 m  
Pituus:  130 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,331 km  
Pinta-ala:  0,67 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hevosojan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 130 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Repoveden–Luujärven alueeseen (14.981) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,6 metriä mpy.
Aleksandr Filjuškin

Aleksandr Filjuškin
Aleksandr Iljitš Filjuškin (ven. Александр Ильич Филюшкин, s. 1970 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen historioitsija. Hän on kirjoittanut viisi venäjäksi julkaistua teosta, joista kansainvälisesti tunnetuin on englanniksi käännetty Iivana IV Julman aikaa sotahistorialliselta kannalta käsittelevä Ivan the Terrible: A Military History (2008). Teoksen kirjoittamista ja sitä varten tehtyä tutkimustyötä varten Filjuškin sai tukea muun muassa Yhdysvalloista ja Puolasta. Hän on myös kirjoittanut useita historiallisia artikkeleita.
Filjuškin opiskeli historiaa Voronežin valtionyliopistossa, josta hän valmistui 1992. Hän on toiminut apulaisprofessorina sekä slaavilaisten kansojen ja Balkanin historian laitoksen dekaanina Pietarin yliopistossa.
Filjuškin on naimisissa Svetlana Smirnovan kanssa.
Teoksia

Ivan the Terrible: A Military History.  Pen and Sword, 2008.  ISBN 1848325045.
Aksel Schiøtz

Aksel Schiøtz (1906 Roskilde – 1975 Kööpenhamina) oli tanskalainen tenorilaulaja.
Schiøtz debytoi vuonna 1931 Kööpenhaminassa esiintymällä Mozartin oopperassa Così fan tutte.
Schiøtz tulkitsi oopperan lisäksi Schubertin,  Schumannin ja Bellmanin lauluja. 1940-luvulla hän saavutti suosiota laulamalla tanskalaisia kansanlauluja. Vuosina 1955-1957 Schiøtz toimi musiikin professorina Minnesotan yliopistossa.