stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mark Boswell

| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | korkeushyppy |  |
Mark Boswell (s. 28. heinäkuuta 1977 Mendeville, Jamaika) on kanadalainen korkeushyppääjä.
Boswell kasvoi Jamaikalla ja kokeili lapsuudessaan kaikkia yleisurheilulajeja. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1996. Ateenan MM-kisoissa 1997 hän karsiutui hypättyään 223 cm, mutta voitti kaksi vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa MM-hopeaa tuloksella 235 cm. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kuudes. Vuonna 2001 hän hyppäsi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa kahdenneksitoista ja Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisat ja sijoittui kauden lopussa GP-finaalissa viidenneksi ja yleisurheilun maailmancupissa toiseksi.
Boswell oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 viides. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa MM-pronssia ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli neljäs. Boswell voitti Melbournen kansainyhteisön kisat 2006.
Henkilökohtaiset ennätykset

Korkeushyppy (ulkoradat): 235 (1999, 2000, 2002)
Korkeushyppy (sisäradat): 233 (2000, 2002)
Maria Feodorova

Maria Aleksejevna Feodorova (synt. Jonova 9. huhtikuuta (J: 28. maaliskuuta) 1859 Pietari, Venäjän keisarikunta – 1934 Helsinki) oli venäläinen maisemamaalari ja viimeisinä vuosinaan myös ikonimaalari.
Elämäkerta

Maria Feodorova syntyi kirjanpitäjän perheeseen Pietarin lähistöllä. Hän opiskeli Pietarin taiteen edistämisliiton piirustuskoulussa vuodesta 1878 alkaen. Vuodesta 1881 hän opiskeli vapaaopiskelijana Pietarin taideakatemiassa muun muassa Ivan Ivanovitsh Shishkinin oppilaana, mutta ei suorittanut akatemian tutkintoa. Vuonna 1890 hänet palkittiin taideakatemian pienellä ja vuonna 1891 suurella palkintomitalilla. Vuonna 1892 hän valmistui tyttökoulun piirustuksenopettajakoulutuksesta. Hän matkusti paljon Venäjällä, muun muassa Volga-joella. Hän osallistui Pietarin taiteilijaseuran, Moskovan taidekasvattajayhdistyksen ja taideakatemian näyttelyihin. Vuonna 1898 Ivan Aivazovski lähetti taideakatemian neuvostolle vetoomuksen arvonimen myöntämiseksi hänen taiteellisista saavutuksistaan. Feodorova muutti Suomeen vallankumouksen jälkeen 1920-luvun alussa.
Vuonna 1923 hän järjesti yhteisiä näyttelyitä Grigor Auerin (1882–1967) kanssa Viipurissa ja Strindbergin salongissa Helsingissä. Vuodesta 1933 hän oli venäläisten taiteilijoiden yhdistyksen jäsen ja osallistui maisemamaalauksillaan seuran ensimmäiseen näyttelyyn vuonna 1933. Vuonna 1936 esitettiin yhdistyksen iltatilaisuudessa V. P. Szczepanskin taiteilijasta kertova esitys Venäjän maisemamaalarit.
Tuotanto

Maria Feodorovan tunnetuin teos on hänen vuonna 1891 maalaamansa Huono sää, jonka Pavel Tretjakov hankki samana vuonna galleriaansa. Teos Ilta on yksi taiteilijan keskeisistä teoksista, jota pidetään Pultavan taidemuseossa. Feodorovan maalauksia on myös Taganrogin ja Rjazanin museoissa sekä yksityisissä kokoelmissa Venäjällä ja Suomessa.
Maisema joen varrella
Rauhallinen hetki joen varrella
Kivet rannalla
Talvinen auringonlasku
Hän on maalannut Vapahtajan ja Jumalan äidin ikonit Pyhän Nikolauksen kirkolle Helsingissä yhdessä tyttärensä Ludmila Platánin kanssa sekä Golgatan ja Shroudin ikonit Viipurin ortodoksiselle seurakunnalle.
Perhe

Feodorovan tytär oli taiteilija Ludmila V. Platán (s. Feodorova 5.8.1885 Pietari – 7.2.1944 Helsinki). Hän oli naimisissa Karl Waldemar Platánin (24.10.1890 Pietari – 7.2.1944 Helsinki) kanssa. Heillä ei ollut lapsia. Molemmat saivat surmansa Helsingin pommituksissa 7. helmikuuta 1944.
Martin Formanack

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | perämiehetön nelikko |  |
Martin Formanack (1. joulukuuta 1866 Saksa – 1. marraskuuta 1947 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili Saint Louisin Mound City Rowing Clubille. Hän sai hopeaa perämiehettömässä nelikossa vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa Fred Suerigin, Charles Amanin ja Michael Begleyn kanssa.
Länsi-Intian federaatio olympialaisissa

Länsi-Intian federaatio ehti lyhyen olemassaolonsa aikana osallistua olympialaisiin kerran, Rooman kesäolympialaisiin 1960, joissa sitä edusti 13 urheilijaa viidessä urheilumuodossa. Se voitti kaksi pronssia, jotka molemmat tulivat pikajuoksusta. Länsi-Intian federaatioon kuuluneet Jamaika ja Trinidad ja Tobago kilpailivat jälleen itsenäisesti vuonna 1964, ja Barbados osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Yleisurheilu | 0 | 0 | 2 | 2 | 95 |
| Yhteensä | 0 | 0 | 2 | 2 | 144 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
| 1960  1960 Rooma | 0 | 0 | 2 | 2 | 38 |
| Yhteensä | 0 | 0 | 2 | 2 | 144 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 Pronssia | George Kerr (Jamaika) | 1960  1960 Rooma |  Yleisurheilu | Miesten 800 m |
| 3 Pronssia | George Kerr (Jamaika) James Wedderburn (Barbados)  Keith Gardner (Jamaika) Malcolm Spence (Jamaika) | 1960  1960 Rooma |  Yleisurheilu | Miesten 4 × 400 m viestijuoksu |
Lähteet:
Mara Venier

| Mara Venier> Mara Povoleri |
| --- | --- |
 Mara Venier
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1950 (ikä 73) Venetsia, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Aiheesta muualla
IMDb
Mara Venier (oik. Mara Povoleri, s. 20. lokakuuta 1950 Venetsia) on italialainen televisiojuontaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan eritoten ohjelmasta Domenica in.
Ura

Mara Venier aloitti televisiojuontajan uransa 1980-luvun alussa ja on työskennellyt ensisijaisesti yleisradioyhtiö Rain palveluksessa. Hän sai lempinimen "Signora della domenica" juonnettuaan suosittua jokasunnuntaista Domenica in -ohjelmaa vuosina 1993–1997, 2001–2003, 2004–2006 ja 2013–2014. Vuosina 2010–2013 hän luotsasi Rai 1 -kanavan iltapäiväohjelmaa La vita in diretta ensin Lamberto Sposinin ja sittemmin Marco Liornin kanssa.
Ennen televisiouraansa Mara Venier niitti mainetta näyttelijänä. Valkokankailla hänet nähtiin ensi kerran 1973 Sergio Capognan elokuvassa Diario di un italiano, jossa hän tulkitsi Wandan roolin. Venier on näytellyt myös erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten komediasarjassa Professione vacanze ja jalkapallon maailmaan sijoittuvassa draamakomediassa La voce del cuore. Venier on esiintynyt valkokankailla myös omana itsenään eli cameorooleissa, muun muassa Jerry Calàn teoksessa Torno a vivere da solo.
Vuonna 2015 julkaistiin Mara Venierin omaelämäkerrallinen kirja Amori della zia.
Perhe-elämä

Mara Venierillä on tytär Elisabetta Ferracini (s. 1968). Hän oli aviossa tyttärensä isän Francesco Ferracinin kanssa kotvan aikaa. Vuosina 1984–1987 Venier oli aviossa näyttelijä Jerry Calàn kanssa. Kesäkuussa 2006 hän avioitui elokuvatuottaja Nicola Carraron kanssa.
Filmografia > Elokuvat

Diario di un italiano (1973)
La badessa di Castro (1974)
Abbasso tutti, viva noi (1974)
Cattivi pensieri (1976)
Un'emozione in più (1979)
Zappatore (1980)
E noi non faremo Karakiri (1981)
Testa o croce (1982)
Un gusto molto particolare (1982)
Al bar dello sport (1983)
Chewingum (1984)
Animali metropolitani (1987)
Caramelle da uno sconosciuto (1987)
Kamikazen - Ultima notte a Milano (1987)
Delitti e profumi (1988)
Night Club (1989)
Il ritorno del grande amico (1990)
Pacco, doppio pacco e contropaccotto (1993)
Paparazzi (1998)
Torno a vivere da solo (2008)
Vacanze di Natale a Cortina (2011)
Filmografia > Televisiotuotannot

La porta sul buio (1973)
Diagnosi (1975)
Greggio e pericoloso (1981)
Portami la luna (1986)
Professione vacanze (1986)
Tutti in palestra (1987)
La famiglia Brandacci (1987)
La voce del cuore (1995)
Il goal del martin pescatore (1996)
Malja (tähdistö)

| Malja |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Crater
Lyhenne:  Crt
Genetiivi:  Crateris
Rektaskensio:  11h
Deklinaatio:  -16°
Ala taivaasta:  282 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  0
Kirkkain tähti:  Delta Crateris (3,57 mag.)
Meteoriparvet:  Eta Crateridit
Naapuri- tähdistöt:  Leijona  Sekstantti  Vesikäärme  Korppi  Neitsyt
 Näkyy leveysasteiden +65° ja −90° välillä 
Malja (latinaksi Crater, genetiivi Crateris) on pieni etelätaivaan tähdistö Neitsyen alla ja Korpin länsipuolella.
| --- | --- |
Tähdet:  δ Crt, γ Crt, α Crt, β Crt, θ Crt, ζ Crt, ε Crt, λ Crt, η Crt, ι Crt, κ Crt, ψ Crt, SC Crt, VX Crt, BD-10°3166
Eksoplaneetat:  BD-10°3166 b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Länsi-Intia

Poliittinen kartta Länsi-Intiasta
Länsi-Intia on Karibialla, Atlantin valtamerellä sijaitseva alue, johon kuuluvat Isot Antillit, Pienet Antillit sekä Lucayanien saaristo.
Alkuperäiskansat olivat Länsi-Intian ensimmäisiä asukkaita. Meritietä Intiaan etsinyt Kristoffer Kolumbus oli ensimmäinen saarille saapunut eurooppalainen. Historioitsijat uskovat hänen nousseen maihin Bahamalla vuonna 1492. Kolumbuksen ensimmäisen merimatkan jälkeen eurooppalaiset alkoivat nimittää aluetta Länsi-Intiaksi erotuksena Etelä-Aasian ja Kaakkois-Aasian Itä-Intiasta.
Valtiot ja alueet saaristoittain > Isot Antillit

Caymansaaret (Yhdistynyt kuningaskunta)
Dominikaaninen tasavalta
Haiti
Jamaika
Kuuba
Puerto Rico (Yhdysvallat)
Valtiot ja alueet saaristoittain > Pienet Antillit

Anguilla (Yhdistynyt kuningaskunta)
Antigua ja Barbuda
Aruba (Alankomaat)
Barbados
Bonaire (Alankomaat)
Brittiläiset Neitsytsaaret (Yhdistynyt kuningaskunta)
Curaçao (Alankomaat)
Dominica
Grenada
Guadeloupe (Ranska)
Martinique (Ranska)
Montserrat (Yhdistynyt kuningaskunta)
Nueva Esparta (Venezuela)
Saba (Alankomaat)
Saint-Barthélemy (Ranska)
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Martin (Ranska)
Saint Vincent ja Grenadiinit
Sint Eustatius (Alankomaat)
Sint Maarten (Alankomaat)
Trinidad ja Tobago
Venezuelan liittovaltiollinen alue (Venezuela)
Yhdysvaltain Neitsytsaaret (Yhdysvallat)
Valtiot ja alueet saaristoittain > Lucayanien saaristo

Bahama
Turks- ja Caicossaaret (Yhdistynyt kuningaskunta)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Länsi-Intia Wikimedia Commonsissa
Mariska & Pahat Sudet

| Mariska & Pahat sudet |
| --- | --- |
 Mariska & Pahat Sudet Ilosaarirockissa vuonna 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  2010–2013
Tyylilaji:  iskelmä, jazz
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Mariska, laulu   Jaakko Jakku, rummut   Klaus Suominen, koskettimet   Luis Herrero, basso  
Levy-yhtiö:  Fried Music, 2010–2013  
Aiheesta muualla
www.mariska.fi/pahatsudet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mariska & Pahat Sudet oli suomalainen poppia, jazzia ja iskelmää esittävä yhtye. Sen muodostivat alun perin rap-artistina tunnettu Mariska, Jaakko Jakku, Klaus Suominen ja Luis Herrero. Yhtye julkaisi omaa nimeään kantavan albuminsa Mariska & Pahat Sudet toukokuussa 2010, joka sai jatkoa syyskuussa 2012 julkaistusta Kukkurukuu-albumista. Mariska & Pahat Sudet osallistui Syksyn sävel kilpailuun syksyllä 2012 kappaleellaan ”Kuolema on kalamies”. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Suloinen myrkynkeittäjä”, ”Liekki” ja ”Kukkurukuu”.
27. toukokuuta 2013 yhtye ilmoitti kotisivuillaan lopettavansa kesän kiertueen jälkeen. Yhtyeen viimeinen keikka oli 10. elokuuta 2013 Naantalin Kaivohuoneella.
Diskografia > Albumit

Mariska & Pahat Sudet (2010) #16
Kukkurukuu (2012) #3
Diskografia > Singlet

| Kappale | Lataus- lista  | Single- lista | Radio- lista |
| --- | --- | --- | --- |
| Suloinen myrkynkeittäjä | #27 | – | – |
| Liekki | #23 | – | #12  |
| Kukkurukuu | #2 | #16 | #1  |
Kuolema on kalamies: –
Diskografia > Musiikkivideot

Liekki (2012 - ohjaus Jukka Immonen)
Kukkurukuu (2012 - ohjaus Miikka Lommi)
Mannio

Mannio on suomenkielinen sukunimi. Mannio voi tarkoittaa:
Ari Mannio (s. 1987), suomalainen keihäänheittäjä
Niilo A. Mannio (1884–1968), suomalainen ministeri ja kansliapäällikkö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mannio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mannisenjärvi

| Mannisenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu
Koordinaatit:  65°09′23″N, 26°02′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Jolosjoki
Järvinumero:  60.013.1.024 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  67,4 m
Rantaviiva:  3,24 km 
Pinta-ala:  0,364 km² 
 fiMannisenjärvi 
Mannisenjärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Mannilan kylässä Joloksen kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi on Kiiminkijokeen laskevan Jolosjoen alkulähde. Järven pinnan korkeus on 67,4 metriä merenpinnan yläpuolella.
Jolosjärven tavoin Mannisenjärvi sijaitsee muuttolintujen reitillä ja on lintujen levähdysalue. Järvi on matala ja vähävetinen. Vetensä järvi saa pääasiassa Hirviojasta sekä Jolosjärvestä laskevasta Välioja–Keskimmäisenojasta.
Martin Donnelly

| Martin Donnelly |
| --- | --- |
 Martin Donnelly vuonna 2012
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hugh Peter Martin Donnelly
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989–1990
Talli(t):  Arrows, Lotus
Kilpailuja:  15
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1989
Viimeinen kilpailu:  Espanjan Grand Prix 1990
Hugh Peter Martin Donnelly (s. 26. maaliskuuta 1964 Belfast, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan 15 osakilpailuun, mutta ei saavuttanut niissä yhtään MM-pistettä.
Donnelly teki F1-debyyttinsä Ranskan GP:ssa 1989 Arrowsin autolla. Seuraavaksi kaudeksi hän sai kuljettajan paikan Lotus-tallista. Menestys jäi kuitenkin vähäiseksi. Ura päättyi vakavaan onnettomuuten 1990 Jerezin osakilpailun harjoituksissa. Parhaaksi sijoitukseksi jäi Unkarin GP:sta ajettu seitsemäs sija.
Onnettomuus

Martin Donnelly loukkaantui vakavasti ajettuaan ulos Espanjan Jerezin radalla 28. syyskuuta 1990. Auto ajautui mutkassa ulos radalta ja törmäsi seinään noin 220 km/h nopeudella. Auto halkesi kahtia, ja Donnelly sinkoutui autostaan ulos penkki turvavyöllä itseensä sidottuna. Donnelly lensi keskelle rataa, mutta muut välttivät osumasta häneen. Donnelly selvisi kolarista, mutta hänellä todettiin yli 30 murtumaa eri kehon luissa, ja hänen uransa oli ohitse.
Kesällä 2019 Donnelly osallistui hyväntekeväisyystapahtumaan tarkoituksenaan ajaa 16 hengen ryhmän kanssa 50–kuutioisella mopolla 160 kilometrin matkan. Matka päättyi ennenaikaisesti hänen kaaduttua mopolla ja takana ajaneiden törmätessä häneen ja tämän vuonna 1990 vaurioittamaansa jalkaan, minkä seurauksena hän joutui jalan amputaation riskin alaiseksi.
Manning

Manning on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brandon Manning (s. 1990), kanadalainen jääkiekkoilija
Chelsea Manning (s. 1987), Wikileaks-tietovuodosta epäilty yhdysvaltalainen maavoimien sotilas
Danny Manning (s. 1966), yhdysvaltalainen koripalloilija
Eli Manning (s. 1981), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelinrakentaja
Elias James Manning (1938–2019), brasilialainen katolinen piispa
Ernest Manning (1908–1996), kanadalainen poliitikko, Albertan pääministeri 1943–1968
Frederic Manning (1882–1935), australialais-brittiläinen kirjailija
Henry Edward Manning (1808–1892), englantilainen kardinaali
Irene Manning (1912–2004), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Jane Manning (1939–2021), brittiläinen ooppera- ja konserttilaulaja
Kevin Michael Manning (1933–2024), australialainen katolinen piispa
Madeline Manning (s. 1948), yhdysvaltalainen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja
Matthew Manning (s. 1955), brittiläinen kirjailija ja henkiparantaja
Michelle Manning, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja televisio-ohjaaja
Olivia Manning (1908–1980), brittiläinen kirjailija, runoilija ja kriitikko
Patrick Manning (1946–2016), Trinidadin ja Tobagon pääministeri
Patrick Manning (s. 1967), yhdysvaltalainen soutaja
Peyton Manning (s. 1976), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Taryn Manning (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä
Trevor Manning (s. 1945), uusiseelantilainen maahockeypelaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Marian Anderson

| Marian Anderson |
| --- | --- |
 Marian Anderson laulamassa 14. tammikuuta 1940
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1897 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 8. huhtikuuta 1993 (96 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1925-1990
Tyylilajit:  klassinen laulumusiikki negro spiritual
Levy-yhtiöt:  RCA Victor 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marian Anderson (27. helmikuuta 1897 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 8. huhtikuuta 1993 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen altto. Hän oli tunnettu erityisesti negrospirituaalien tulkitsijana, mutta lauloi myös muun muassa Händeliä, Brahmsia, Verdiä, Schubertia ja Sibeliusta. Hän teki 1930-luvulla monia kiertueita Euroopassa ja kävi useita kertoja myös Suomessa.
Andersonin ääniala oli poikkeuksellisen laaja. Hän pääsi alas D:hen keski-C:n alapuolella, ja korkeissa äänissä sopraanon äänialueelle. Arturo Toscanini  totesi että tällainen ääni syntyy korkeintaan kerran vuosisadassa. Esittämissään ja levyttämissään spiritualeissa Anderson pystyi yhdistämään klassisen koulutuksen ja kansanlaulumaisen spontaanisuuden.
Elämä ja ura

Marian Andersonin lahjat huomattiin jo lapsena. Hän aloitti laulamisen kuusivuotiaana paikallisen baptistikirkon kuorossa. Perheellä ei ollut varaa hänen musiikkiopintoihinsa, mutta seurakunta keräsi rahat ja 19-vuotiaana Anderson pääsi opiskelemaan laulua Giuseppe Boghettin johdolla. Läpimurtovuonnaan 1925 hän voitti 300 osallistujan laulukilpailun ja pääsi esiintymään New Yorkin filharmonisen sinfoniaorkesterin solistina.
Maailmanlaajuinen kohu syntyi pääsiäisenä 1939, kun Anderson torjuttiin tumman ihonvärinsä vuoksi esiintymästä Daughters of the American Revolution -järjestön hallinnoimassa Constitution Hall -konserttisalissa, Washingtonissa. Tapauksen johdosta presidentin puoliso Eleanor Roosevelt erosi järjestöstä ja järjesti Andersonille samaksi päiväksi erillisen konsertin Lincoln Memorialin luona. Konsertissa oli yleisöä paikalla noin 70 000, ja se lähetettiin myös suorana radionkuuntelijoille. Konsertissa Andersonin säestäjänä toimi suomalainen Kosti Vehanen. Hän oli sama henkilö, joka oli tutustuttanut Andersonin Jean Sibeliukseen vuonna 1933. Marian Anderson esiintyi Sibeliukselle tämän kotona Ainolassa ja piti myöhemmin suurimpana saamistaan tunnustuksista Sibeliuksen toteamusta: "Kattoni on Teille liian matala." Sibelius omisti Andersonille yhden yksinlauluistaan.
Marian Andersonista tuli syyskuussa 1954 ensimmäinen New Yorkin Metropolitan-oopperassa esiintynyt tummaihoinen henkilö. Vuonna 1958 hän sai ensimmäisenä tummaihoisena laulajana kiinnityksen samaiseen paikkaan.
Vuonna 1958 Anderson nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien hyvän tahdon lähettilääksi Afrikkaan ja Aasiaan.
Kunnianosoitukset

Presidential Medal of Freedom -palkinto yhdessä Ralph Bunchen kanssa 1963
Kennedy Center Honor -elämäntyöpalkinto 1978
Eleanor Roosevelt Human Rights -palkinto 1984
The National Endowment of the Arts in Washington D.C. -palkinto American National Medal of the Arts vuonna 1986.
Grammy Award -elämäntyöpalkinto 1991
Valokuva 37¢ Black Heritage -sarjan postimerkkiin. Julkaistiin postuumisti 27. tammikuuta 2005.
Tähti Hollywoodin (Kalifornia) Walk of Fame -kävelykadulle.
Kirjallisuutta

Kosti Vehanen: Vuosikymmen Marian Andersonin säestäjänä. Porvoo: WSOY, 1941.
Marian Anderson: Oi Herra, mikä aamu. Suomentanut Jouko Linturi. Helsinki: Tammi, 1957.
Aiheesta muualla

Marian Anderson Suomessa. Ei konserttia vaan heinäntekoa ja kalastusta..., Ilta-Sanomat, 16.07.1934, nro 161, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Armas Launis : Musta laulajatar ja hänen valkoinen säestäjänsä, Suomen Kuvalehti, 06.11.1937, nro 45, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Martin Johan Wallenius

Martin Johan Wallenius (7. maaliskuuta 1731 Paimio – 22. lokakuuta 1773 Turku) oli Turun akatemian matematiikan professori.
Walleniuksen vanhemmat olivat professori Johan Wallenius ja Maria Gråå. Hän valmistui Turussa maisteriksi 1751, tuli matematiikan dosentiksi 1755, apulaiseksi 1756 ja professoriksi 1758. Walleniusta pidettiin taitavana opettajana, joka teki lukuisia tutkimuksia matematiikan alalta. Hän otti Turussa ensimmäisenä käyttöön infinitesimaalilaskun, soveltaen sitä geometrian ja mekaniikan ongelmien ratkaisemiseen. Huomattavimmat Walleniuksen julkaisuista olivat Exercitationes miscellaneae mathematico-physicae (1757–1758) sekä Ruotsin tiedeakatemian kautta julkaistu Geometriskt försök atta mäta hörn eller solida vinklar (1763).
Wallenius oli naimisissa kaksi kertaa, ensimmäinen puoliso vuodesta 1762 oli Maria Helena Timm (k. 1763) ja toinen vuodesta 1764 Renata Frosterus (k. 1802). Johan Fredrik Wallenius oli Walleniuksen poika toisesta avioliitosta.
Mackennan kulta

| Mackennan kulta> Mackenna’s Gold |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. Lee Thompson
Käsikirjoittaja:  Carl Foreman
Perustuu:  Heck Allenin salanimellä Will Henry kirjoittamaan lännenromaaniin Mackenna's Gold
Tuottaja:  Carl Foreman
Säveltäjä:  Quincy Jones
Kuvaaja:  Joe MacDonald
Leikkaaja:  Bill Lenny
Pukusuunnittelija:  Norma Koch
Lavastaja:  Geoffrey Drake
Pääosat:   Gregory Peck  Telly Savalas  Omar Sharif  Camilla Sparv 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Highroad Productions  Columbia Pictures Corporation 
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1969
Kesto:  134 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mackennan kulta (Mackenna's Gold) on yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1969, jonka on ohjannut J. Lee Thompson.
Elokuvan pääosia näyttelevät Gregory Peck, Telly Savalas, Omar Sharif ja Camilla Sparv. Tunnusmelodian laulaa José Feliciano