stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cherkazoo and Other Stories

| Cherkazoo and Other Stories Ian Gillan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1972–1975
 Julkaistu: 1992
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 68.00
 Levy-yhtiö: RPM
Ian Gillanin muut julkaisut
| Toolbox 1991 | Cherkazoo and Other Stories 1992 | Dreamcatcher 1998 |
Cherkazoo and Other Stories on Ian Gillanin vuosien 1972–1975 soolosessioista koottu levy. Ensimmäiset kahdeksan kappaletta on julkaisemattomalta soundtrackilta Cherkazoo joka oli Gillanin tekemä lastentarina 70-luvun alkupuolelta.
Kappaleet

Intro – 1.19
Cherkazoo – 2.04 (säv. Ian Gillan, Roger Glover)
Monster in Paradise – 2.34 (säv. Gillan, Glover, John Gustafson)
The Bull of Birantis – 4.08 (säv. Gillan)
Intro – 2.16
Hogwash – 2.44 (säv. Gillan, Glover)
Driving Me Wild [Take One] – 2.17 (säv. Gillan)
Donkey Ride Dream – 2.24 (säv. Gillan)
Trying to Get to You – 2.59 (säv. Rose Marie McCoy, Charlie Singleton)
Ain't That Lovin' You Baby – 3.42 (säv. Jimmy Reed)
Driving Me Wild [Fast Take] – 2.34 (säv. Gillan)
Music in My Head – 4.47 (säv. Gillan)
You Make Me Feel So Good – 4.41 (säv. Gillan, Dave Wintour)
She Called Me Softly – 4.44 (säv. Gillan)
Driving Me Wild [Take Three] – 3.13 (säv. Gillan)
You Led My Heart Astray – 5.53 (säv. Gillan)
A Little Share of Plenty – 7.05 (säv. Gillan)
Night & Day – 5.32 (säv. Gillan, Wintour)
Untitled Hidden Track – 2.49
Kokoonpano

Ian Gillan – laulu
Bernie Holland – kitara
Roger Glover – basso
Dave Wintour – basso
John Gustafson – basso
Pete York – rummut
Andy Steele – rummut
Jon Lord – piano
Mike Moran – koskettimet
Blonde on Blonde

| Blonde on Blonde Bob Dylan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 5. lokakuuta 1965 –  10. maaliskuuta 1966
 Julkaistu: 16. toukokuuta 1966
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Bob Johnston
 Tyylilaji: folkrock blues rock
 Kesto: 71.23
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Listasijoitukset
  3. (elokuu 1966)   9. (1966)   30. (10. joulukuuta 1966)
Bob Dylanin muut julkaisut
| Highway 61 Revisited 1965 | Blonde on Blonde 1966 | Bob Dylan’s Greatest Hits 1967 |
Blonde on Blonde on Bob Dylanin toukokuussa 1966 julkaistu seitsemäs albumi. Albumi nauhoitettiin suurimmaksi osaksi Nashvillessa ja sen tuotti Bob Johnston. Blonde on Blonde menestyi hyvin sekä kaupallisesti että kriitikoiden arvosteluissa, mutta folkpiireissä Dylanin siirtyminen akustisesta folkmusiikista sähköiseen rockiin herätti kuitenkin edelleen vastustusta.
Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard-listan yhdeksännelle sijalle ja myi ennen pitkää tuplaplatinaa. Isossa-Britanniassa Blonde on Blonde oli parhaimmillaan albumilistan kolmannella sijalla.
Blonde on Blonden katsotaan usein olevan yksi ensimmäisistä albumeista, jolla musiikkialbumi koettiin taiteellisena kokonaisuutena. Vaikka se ei olekaan varsinaisesti teema-albumi, sen kappaleet ovat kuitenkin tyyliltään yhtenäisiä. Musiikkityyliltään Blonde on Blonde on sekoitus bluesia, rockia, folkia, ja countrya yhdistettynä Dylanin varsin surrealistisiin sanoituksiin.
Jälkivaikutus

Blonde on Blonde oli kaupallinen menestys ja monista albumin kappaleista tuli myös hittisinglejä. Albumi menestyi hyvin myös kriitikoiden arvosteluissa. Esimerkiksi kriitikko Dave Marsh julisti Rolling Stone Record Guide -kirjassa Blonde on Blonden olevan yksi Dylanin ”parhaista albumeista ja [yksi] merkittävimmistä rock & roll -musiikin historiassa”. Albumi sai myönteisiä arvosteluja myös monilta muilta tunnetuilta kriitikoilta, kuten Greil Marcusilta.
Vuonna 1995 – miltei kolmekymmentä vuotta albumin ilmestymisen jälkeen – Blonde on Blonde äänestettiin Mojo -lehden äänestyksessä kaikkien aikojen kahdeksanneksi suurimmaksi albumiksi. Vuonna 1997 albumi sijoittui sijalle 16 ’Music of the Millennium’ -äänestyksessä, jonka järjestivät HMV, Channel 4, The Guardian ja Classic FM. Q-lehdessä lukijat sijoittivat albumin sijalle 47. Vuonna 2003 Blonde on Blonde sijoittui Rolling Stone -lehden The 500 Greatest Albums of All Time -listalla sijalle 9 ja ylsi näin ollen toiseksi parhaalle sijalle listaan päässeistä Dylanin albumeista (Highway 61 Revisited oli sijalla 4).
Eri versiot Blonde on Blonde -albumista

Blonde on Blonde on julkaistu jopa yhdessätoista eri muodossa, jotka eroavat toisistaan miksauksiltaan ja kappaleiden pituuksilta. Yksikään versio ei ole vakiintunut standardiksi. Joissakin Euroopan maissa albumi julkaistiin alun perin kahdella erillisellä LP-levyllä. Jopa albumin julkaisupäivä on kyseenalainen, vaikka Columbia Recordsin ilmoittama virallinen päivämäärä onkin 16. toukokuuta 1966. Vuonna 1968 Columbia uudisti albumin sisäkannen, koska aiempi versio sisälsi ilman lupaa julkaistun kuvan näyttelijä Claudia Cardinalesta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan.
Kappaleet > LP 1

A-puoli
Rainy Day Women #12 & #35 – 4.36
Pledging My Time – 3.50
Visions of Johanna – 7.33
One of Us Must Know (Sooner or Later) – 4.54
B-puoli
I Want You – 3.07
Stuck Inside of Mobile with the Memphis Blues Again – 7.05
Leopard-Skin Pill-Box Hat – 3.58
Just Like a Woman – 4.53
Kappaleet > LP 2

A-puoli
Most Likely You’ll Go Your Way (And I’ll Go Mine) – 3.30
Temporary Like Achilles – 5.02
Absolutely Sweet Marie – 4.57
4th Time Around – 4.35
Obviously 5 Believers – 3.35
B-puoli
Sad Eyed Lady of the Lowlands – 11.23
Kokoonpano

Bob Dylan – kitara, huuliharppu, piano, kosketinsoittimet, laulu
Al Kooper – urut, kitara, käyrätorvi, kosketinsoittimet
Robbie Robertson – kitara, laulu
Joe South – kitara
Rick Danko – basso, viulu, laulu
Bill Atkins – kosketinsoittimet
Wayne Butler – pasuuna
Kenneth A. Buttrey – rummut
Paul Griffin – piano
Garth Hudson – kosketinsoittimet, saksofoni
Jerry Kennedy – kitara
Sanford Konikoff – rummut
Richard Manuel – rummut, kosketinsoittimet, laulu
Wayne Moss – kitara, laulu
Hargus ”Pig” Robbins – piano, kosketinsoittimet
Henry Strzelecki – basso
Charlie McCoy – basso, kitara, huuliharppu, trumpetti
Tuotanto

Bob Johnston – tuottaja
Amy Herot – Uuden painoksen tuottaja
Mark Wilder – Uudelleenmiksaus, remasterointi
Aiheesta muualla

BobDylan.com - Albumin kappaleiden sanoitukset ja ääninäytteitä (Arkistoitu – Internet Archive).
All Music Guide - Arvostelu[vanhentunut linkki].
Kanerva, Timo: Blonde On Blonde. Soundi 5.6.2007.
Young Dumb & Broke

| ”Young Dumb & Broke” Khalid |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: American Teen
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 13. kesäkuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Joel Little
 Tyylilaji: R&B
 Kesto: 03.22
 Levy-yhtiö: Right Hand, RCA Records
Khalidin muut singlet
| ”Rollin” 2017 | ”Young Dumb & Broke” 2017 | ”Silence” 2017 |
Young Dumb & Broke on yhdysvaltalaisartisti Khalidin kappale. Sen julkaisivat Right Hand Music Group ja RCA Records hänen American Teen-debyyttistudioalbumin toisena singlenä 13. kesäkuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Khalid, Talay Riley ja Joel Little, joista viimeisin myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Khalidin YouTube-kanavalla 1. elokuuta 2017.
"Young Dumb & Broke" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Filippiineillä ja Uudessa-Seelannissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Australiassa ja Belgiassa. Yhdysvalloissa kappaleen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 18. Kappale on menestynyt parhaiten Pohjois-Amerikassa, jossa se on myynyt Kanadassa nelinkertaista ja Yhdysvalloissa kuusinkertaista platinaa sekä Australiassa, jossa se on myynyt seitsemänkertaista platinaa.
Käännös suomeksi
ColecoVision

| ColecoVision |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Coleco
Valmistaja:  Coleco
Sukupolvi:  Toinen sukupolvi
Julkaisu:  1982
Laitteisto:  CPU Zilog Z80
Tallennusväline:  Pelimoduuli
Pelit:  Luettelo ColecoVision-peleistä
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
ColecoVision on Colecon toisen sukupolven konsoli, joka julkaistiin elokuussa 1982. ColecoVision tarjosi kolikkopelien kaltaisen graafisen tason ja pelaamistyylin, mahdollisuuden pelata muiden kotikonsoleiden, erityisesti Atari 2600:n videopelejä, sekä mahdollisuuden laajentaa laitteistoa.Colecovisionin väripaletti sisälsi 16 väriä ja laitteen suorittimen teho oli 3,58Mhz.Colecovisionin ohjain muistutti Intellivision ohjainta, mutta siinä oli joystick valintalevyn sijaan.
ColecoVisionille julkaistiin ROM-moduuleina noin 170 peliä vuosien 1982 ja 1985 välillä.
Suuri osa ColecoVisionin peleistä oli käännöksiä kolikkopeleistä. Coleco solmi sopimuksen Nintendon kanssa saadakseen lisenssin Donkey Kongiin, ja peliä myytiin yhdessä laitteen kanssa. Colecon versio teki kunniaa alkuperäiselle sekä hahmoissa että äänitehosteissa.
Yhdysvaltojen ulkopuolella ColecoVisionia jakeli CBS Electronics, mutta konsolin nimi oli muodossa CBS ColecoVision.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ColecoVision Wikimedia Commonsissa
Historiikki The Dot Eaters -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive), (englanniksi)
Historiikki Classic Gaming -sivustolla (englanniksi)
ColecoVisionin tekniset tiedot (englanniksi)
Historiikki Gamecollectors -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive), (suomeksi)
Toisen sukupolven pelikonsolit
Arcadia 2001
Atari 2600
Atari 5200
Bally Astrocade
ColecoVision
Fairchild Channel F
Interton VC 4000
Intellivision
Philips Videopac G7000
RCA Studio II
Vectrex
VTech CreatiVision
Casino da Póvoa

Casino da Póvoa
Casino da Póvoa sijaitsee Póvoa de Varzimin keskustassa, meren rannalla, 28 kilometriä Portosta pohjoiseen, Portugalissa. Kasino on auki joka päivä (paitsi jouluaattona ja joulupäivänä).
Historia

Kasinon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1930 ja se avattiin vuonna 1934.
Toimilupa

Portugalissa kasinotoiminta on yksityisten yritysten liiketoimintaa ja se on tarkkaan lailla rajoitettua. Portugali on jaettu 10 alueeseen, jossa kasinotoimintaa voi harjoittaa. Toimiluvista käydään julkinen tarjouskilpailu. Valtio myöntää kasinoiden toimiluvat näille alueille määräajaksi korvausta vastaan.
Varzim Sol yhtiöllä on ollut toimilupa Casino da Póvoaan vuodesta 1975 lähtien. Varzim Sol yhtiön pääomistaja on Estoril Sol ryhmittymä, jolla on myös toimiluvat Casino Estoriliin ja Casino Lisboaan. Varzim Sol sai vuonna 2001 toimiluvan jatkon vuoteen 2023 sakka. Vuoden 2001 toimilupa maksoi 58 miljoonaa euroa. Kertakorvauksen lisäksi Varzim Sol maksaa vuosimaksua, jonka suuruus on 50% kasinon pelitoiminnan tuotosta.
Pelitoiminta

Kasinossa on 650 peliautomaattia ja useita pelipöytiä, joissa pelataan rulettia, blackjackiä ja muita pelejä.
Vuonna 2007 kasinolla oli töissä 305 työntekijää.
Muuta toimintaa

Kasinossa järjestetään myös konsertteja ja erilaisia gaalatilaisuuksia.
Aiheesta muualla

Kasinon kotisivut (portugaliksi) ja (englanniksi)
Estoril Sol yhtiön kotisivut (portugaliksi)
X-No-Archive

X-No-Archive on uutisryhmäviesteissä käytettävä otsake, jolla estetään viestiä tallentumasta esimerkiksi Googlen arkistoon.
Se on suunniteltu noudattamaan uutisryhmissä käytettävää viestiotsakeprotokollaa. Normaalien perusotsakkeiden lisäksi (kuten Path:, From:, Subject:, ja Date:), uutisryhmäohjelmat antavan käyttäjälle mahdollisuuden lisätä omia ylimääräisiä otsakkeita viestiin. Nämä ylimääräiset otsakkeet aloitetaan merkkijonolla X-, jotta uutisryhmäpalvelimet ja uutisryhmäohjelmat osaavat ohittaa ne.
X-No-Archive otetaan käyttöön lisäämällä se otsakkeisiin seuraavassa muodossa:
X-No-Archive: Yes
Tämä voidaan myös kirjoittaa viestin ensimmäiselle riville, jos käyttäjällä ei ole mahdollisuutta muokata viestin otsakkeita. Tällöin seuraava rivi pitää jättää tyhjäksi ja aloittaa varsinaisen viestin kirjoittaminen vasta kolmannelta riviltä. Kaikki järjestelmät eivät tosin välttämättä tällöin huomioi tätä.
X-No-Archive-otsakkeen käyttö alkoi vuonna 1995, kun DejaNews aloitti toimintansa. DejaNews oli ensimmäinen suuren mittaluokan kaupallinen hanke, jonka tarkoitus oli arkistoida suuria osia Usenetin viesteistä. Useita uutisryhmäkirjoittelijoita kuitenkin huolestutti heidän oma yksityisyytensä, joten DejaNews lupasi jättää X-No-Archive-otsakkeella merkityt viestit arkistoimatta.
Kun Google osti DejaNewsin, se kunnioitti X-No-Archive-protokollaa. Vuoden 2005 alusta Google muutti uutisryhmäarkistonsa Google Groupsin toimintaa niin, että X-No-Archiven sisältävä viesti tallennetaan palveluun kuudeksi päiväksi, minkä jälkeen se poistetaan.
Monet suositut uutisryhmäohjelmat kuten Forté Agent sisältävät mahdollisuuden lisätä kaikkiin viesteihin X-No-Archive-otsakkeen käyttäjän niin halutessa.
Conrad Busken Huet

| Conrad Busken Huet |
| --- | --- |
 Conrad Busken Huet
Henkilötiedot
Syntynyt: 1820
Kuollut: 1886 (65–66 vuotta)
Kansalaisuus:  Alankomaat
Ammatti:  kirjailija, kriitikko, esseisti
Kirjailija
Tuotannon kieli: hollanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Coenraad (Conrad) Busken Huet (1820–1886) oli alankomaalainen kirjailija ja kriitikko. Hänen Litterarische Fantasien ovat tyylikkäitä, henkeviä kirjallisia tutkielmia Sainte-Beuven tapaan, johon häntä on verrattu kirjallisuushistoriallisena esseistinä. Hän on siinä käsitellyt kirjallisia ilmiöitä Homeroksesta, Vergiliuksesta ja Dantesta lähtien Victor Hugohon, vieläpä Paul Bourget’hen asti. Hänen hieno kirjansa Het land van Rembrandt on hengenelämän historia, jonka kuvaus ryhmittyy Alankomaiden suurten persoonallisuuksien ympärille. Huet on julkaissut myös kaunokirjallisia teoksia, kuten romaanin Lidewijde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Conrad Busken Huet Wikimedia Commonsissa
Conrad Bain

Conrad Bain vuonna 1975.
Conrad Stafford Bain (4. helmikuuta 1923 Lethbridge, Alberta, Kanada – 14. tammikuuta 2013 Livermore, Kalifornia) oli Kanadassa syntynyt, vuonna 1946 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut näyttelijä. Hän opiskeli Banff School of Fine Artsissa ja American Academy of Dramatic Artsissa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani.
Tunnetuimpia Bainin esittämiä rooleja oli Phillip Drummond televisiosarjassa Diff'rent Strokes (1978–1986). Hänellä oli myös monia muita televisiorooleja. Hän eli vuodesta 1945 avioliitossa Monica Sloanin kanssa; pari sai kolme yhteistä lasta.
Bain tuli tunnetuksi television lisäksi Broadway-teatterista ja elokuvista. Eräs jälkimmäisistä on Pää pilvissä (1972). Myös hänen identtinen kaksosveljensä Bonar on työskennellyt näyttelijänä.
Aiheesta muualla

Conrad Bain Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bolivian presidentti

| Bolivian presidentti |
| --- | --- |
 Presidente del Estado Plurinacional de Bolivia
 
 
 Nykyinen Luis Arce 8. marraskuuta 2020 lähtien
Virka-asunto:  Palacio Quemado
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  1825
Ensimmäinen:  Simón Bolívar
Kotisivut:  presidencia.gob.bo
Bolivian presidentti on  Bolivian valtionpäämies ja hallituksen johtaja. Presidentti valitaan viiden vuoden välein, kausien määrää ei ole rajoitettu vuoden 2017 jälkeen. Ensimmäisen kierroksen voittaa, jos on saanut joko yli puolet annetuista äänistä, tai ainakin 40% äänistä ja lisäksi yli 10% enemmän kuin seuraavaksi tullut. Muuten järjestetään toinen kierros, joka on yksinkertainen enemmistövaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bolivian presidentti Wikimedia Commonsissa
Zéphirin Gerbe

Jean-Joseph Zéphirin Gerbe (21. joulukuuta 1810 Bras, Ranska – 26. kesäkuuta 1890 Bras) oli ranskalainen luonnontutkija.
Gerbe toimi Collège de Francen preparaattorina ja oli oppiarvoltaan tohtori. Hän kirjoitti tieteellisiä artikkeleita ja ranskansi Alfred Edmund Brehmin teoksen Brehms Tierleben (La Vie des animaux illustrée..., neljä osaa, Pariisi 1869–1870). Vuonna 1867 hän julkaisi yhdessä Côme-Damien Deglandin kanssa teoksen Ornithologie européenne, ou Catalogue analytique et raisonné des oiseaux observés en Europe.
Gerbe nimesi linnuista muun muassa fregattilintujen heimon Fregatidae vuonna 1867 yhdessä Deglandin kanssa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Zêzere

Zêzere
Zêzere on Mondegon jälkeen toiseksi suurin kokonaan Portugalin alueella sijaitseva joki. Sen pituus on 214 kilometriä.
Zêzere saa alkunsa Serra da Estrelan vuoristossa, 1900 metrin korkeudessa. Joen valuma-alue on 5 043 km². Se laskee Constâncian kunnan kohdalla Tejoon.
Zêzeren sivujokia ovat muiden muassa Cabril, Nabão ja Sertã.
Chipata

| Chipata |
| --- | --- |

 Chipata
 Koordinaatit: 13°38′20″S, 32°38′40″E 
Valtio:   Sambia
Maakunta:  Itäinen maakunta
Väkiluku (2010):  116 627
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chipata on kaupunki Itä-Sambiassa lähellä Malawin rajaa. Se on Eastern Provincen pääkaupunki. Vuoden 2000 väestönlaskennassa Chipatan asukasluku oli 73 110. Vuonna 2010 asukasluku oli 116 627.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chipata Wikimedia Commonsissa
Zéphyrin Toé

Zéphyrin Toé (30. joulukuuta 1928 Toma – 25. marraskuuta 2013 Espanja) oli burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nounan hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1958 ja nimitettiin sen piispaksi 5. heinäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Zoungrana, jota avustivat Jean-Marie Lesourd ja Eugène Abissa Kwaku.
Toé sai 14. huhtikuuta 2000 nimityksen Dédougun hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. kesäkuuta 2005.
Cleaning Women

Cleaning Women on suomalainen vuonna 1996 perustettu yhtye. Yhtye on toiminut nykyisellä kokoonpanolla vuodesta 1999 lähtien. Cleaning Women tunnetaan itsetehdyistä soittimistaan, androgyynistä imagostaan ja poikkitaiteellisista tempauksistaan, kuten audiovisuaalisista installaatioista ja mykkäelokuvasäestyksistä. Yhtye soittaa melodista rytmimusiikkia sähköisesti vahvistetuilla kodinhoitovälineillä, kuten pyykinkuivaustelineillä, pesukoneen vetopyörillä ja roskapöntöillä. Cleaning Women on esiintynyt rock-klubeista konserttisaleihin yli kahdessakymmenessä maassa, muun muassa Kiinassa, Kanadassa, Venäjällä, Meksikossa, Yhdysvalloissa sekä useassa Euroopan maassa.
Cleaning Womenin kaksi ensimmäistä albumia julkaistiin BV² Produktions -levymerkillä. Vuonna 2001 ilmestyneellä albumilla Pulsator on vierailevana tähtenä M. A. Numminen. Vuoden 2004 Aelita – The Queen of Mars taas perustuu yhtyeen samannimisen neuvostoliittolaisen mykkäelokuvan säestykseksi säveltämään musiikkiin. Kolmas levy U julkaistiin marraskuussa 2009. Albumi on sci-fi-henkinen teemalevy, joka sijoittuu tulevaisuuden energiakaivoksiin. Neljäs levy Intersubjectivity julkaistiin kymmenen vuoden levytystauon jälkeen vuonna 2019. Albumin on miksannut Alexander Hacke Einstürzende Neubauten -yhtyeestä.
Yhtye on säestänyt mykkäelokuvia muun muassa Sodankylän elokuvajuhlilla, Tampereen lyhytelokuvajuhlilla, Moskovan elokuvamuseossa, Il Cinema Ritrovato -festivaaleilla Italian Bolognassa ja Telluriden elokuvajuhlilla Yhdysvalloissa Coloradossa. Rostislav Aallon ohjaamassa pitkässä dokumenttielokuvassa Cleaning Up! (2001) seurataan Cleaning Womenin Itä-Euroopan kiertuetta. Cleaning Women esiintyy yhtyeenä Musta jää -elokuvassa. Vuonna 2022 yhtye sävelsi alkuperäismusiikin italialaisen Alice Rohrwacherin lyhytelokuvaan Le Pupille (The Pupils), joka oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi näyteltyjen lyhytelokuvien sarjassa.
Kokoonpano

CW01 (Risto Puurunen) (jäsen 1996–)
CW03 (Timo Kinnunen) (1997–)
CW04 (Tero Vänttinen) (1999–)
Kokoonpano > Entisiä jäseniä

CW02 (Anu Keränen) (1996–1999)
Julkaisut > Albumit

Pulsator (2001,  BV² Produktions)
Aelita – The Queen of Mars (2004,  BV² Produktions)
U (2009,  Cobra Records)
Intersubjectivity (2019, Svart Records)
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen sivusto (englanniksi)
Dallas Green

| Dallas Green |
| --- | --- |
 Green vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1980 (ikä 44) St. Catharines, Ontario
Muusikko
Taiteilijanimi:  City and Colour
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  folk rock, post-hardcore
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Yhtyeet:  Alexisonfire
Levy-yhtiöt:  Dine Alone, Vagrant
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dallas John Green (s. 29. syyskuuta 1980 St. Catharines, Ontario) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi sekä pianisti. Hän julkaisee omaa musiikkiaan City and Colour -nimellä.
Aiemmin Green on toiminut Alexisonfire-yhtyeen vokalistina, kitaristina sekä pianistina.
Diskografia > Studioalbumit

Sometimes (2005)
Bring Me Your Love (2008)
Little Hell (2011)
The Hurry and the Harm (2013)
If I Should Go Before You (2015)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Cilgerranin linna

| Cilgerranin linna |
| --- | --- |
 Linnan länsitorni
Koordinaatit:  52°3′25.8″N, 4°38′2.9″W
Rakennustyyppi:  Linna
Valmistumisvuosi:  Ensimmäinen maininta 1164
Omistaja:  Cadw
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cilgerranin linna on keskiaikainen raunio Cilgerranin kylässä Walesissa. 1200-luvulla rakennettu linna sijaitsee kallioisella kielekkeellä Teifi-joen varrella.
Historia

Ensimmäinen linna on noussut paikalle kun Henry I lujitti valtaansa Walesista. Henry antoi sen Windsorin Geraldille joka oli myös Pembroken ruhtinas. Gerald oli avioliitossa Nestin kanssa. Nest tunnettiin Walesin Helenana. Vuonna 1109 Cilgerranaan hyökkäsi Owain ap Cadwgan joka oli myöhemmin Powys ruhtinas. Epäillään että Owain ja Nest olisivat olleet rakastavaisia ja Nest olisi juonitellut päästäkseen eroon miehestään. Gerald kuitenkin pakeni linnan ulkoseinässä olevan käymälän (garderobe kts. Kuvat) läpi pudottautumalla likakaivoon.
Cilgerranista on ensimmäinen maininta vuonna 1164, jolloin Lord Rhys oli vangittuna linnaan.
Linnaa vahvistettiin vuosina 1204 ja 1223 muuraamalla sen seiniin lisää paksuutta.
William Marshall II käynnisti laajat jälleenrakennustyöt jolloin sen ympärillä tehtiin maanrakennustöitä ja rumputorneihin muurattiin lisää paksuutta sekä tehtiin porttirakennus, mutta sitä ei enää ole olemassa. Rumputornien seinämät ovat ulkopinnoilta paksumpia kuin sisäosien osalta ja työ on melko krouvia, pääpaino oli puolutuksellisuudessa.
Edvard III:n päätöksellä huonolle pidolle jäänyt linna kunnostettiin 1370-luvulla, koska pelättiin Ranskan hyökkäystä. Luoteistorni on luultavasti rakennettu tänä aikana. Hastingsin suvun sammuttua se siirtyi kuninkaan omistukseen. Linna kärsi pahoja vahinkoja Walesin kapinan aikana vuonna 1405.
Kuvia

Garderobe eli linnan kyljessä oleva käymälä. Tämä ei ole tästä linnasta.
Toinen Cilgerran linnan, kyljessä näkyy ampumaukkoja.
Linnan holvine karkeaa muuraustyötä.
Näkymä Cilgerranin linnalta Teifi-joelle.
Aiheesta muualla

Cilgerran Castle, Pembrokeshire, West Wales (Arkistoitu – Internet Archive)
Young Justice

| Young Justice |
| --- | --- |
Sarjakuvakustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Young Justice: The Secret nro 1 (kesäkuu 1998)
Luojat:  Todd DeZago Todd Nauck
Tiedot
Tukikohta:  Justice League Cave
Perustajajäsenet:  Robin Teräspoika Impulssi
Jäsenluettelo:  Robin Teräspoika Impulssi Ihmetyttö Secret Arrowette Empress Kapteeni Marvel Jr. Petopoika Flamebird Batgirl Lagoon Boy Ray
Young Justice on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankariryhmä, jonka loivat Todd DeZago ja Todd Nauck. Ryhmä esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1998 Young Justice: The Secret -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa.
Ryhmä sai alkunsa, kun DC Comicsin teinien sankariryhmästä Teinititaaneista tuli pelkkä Titaanit, jossa seikkaili aikuisiksi kasvaneet entiset Teinititaanit. Young Justice jatkoi samaa kaavaa, jossa tällä kertaa ryhmän keskushenkilöinä ovat kolme supersankaria Teräspoika, Robin ja Impulssi. Myöhemmin ryhmään alkoi liittyä muita sankareita, kuten Ihmetyttö, Petopoika, Arrowette ja Batgirl (Cassandra Cain).
Muissa medioissa

Warner Bros. Animation ja DC Entertainment tuotti sarjakuvan pohjalta Young Justice -animaatiosarjan. Sarjassa päähahmoina ovat Vesipoika, Robin, Teräspoika, Poika Salama, Miss Martian ja Artemis.