stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luotettavuustekniikka
Vaatimukset toimintavarmuudelle > Luotettavuuden mallintaminen

Luotettavuuden mallintaminen prosessi, jolla pyritään ennustamaan tai ymmärtämään osan luotettavuus. Tähän tutkimukseen käytetään yleisesti kahta erillistä menettelyä:
Vauriomekanismin mukainen lähestymistapa johon sisältyy esimerkiksi säröjen kasvu tai kemiallinen korroosio.
Jännitysten mallintaminen on empiirinen menetelmä, jossa luetteloidaan ja luokitellaan järjestelmän osat ja jännitykset, jotka näihin osiin kohdistuu käytön aikana.
Järjestelmille, joilla on selkeästi määritetty vikaantumisväli (tätä tietoa ei aina anneta järjestelmille, joiden muuttujat eivät ole vakioita), empiirinen tiheysfunktio vikaantumisväli voidaan näistä laskea. Tämä tehdään yleisesti nopeutetussa käyttökokeessa lisäämällä kuormitusta. Nämä kokeet voidaan jakaa kahteen ryhmään:
Varhaisessa vikaantumisasteen tutkimuksessa määritetään laskeva vikaantumisaste S-käyrän alkuosalla. Tässä tarvitaan yleensä vain kohtuullisia kuormituksia. Osaa kuormitetaan vain rajoitetun ajan. Tämän vuoksi vain osa varhaisten vaurioiden esiintymisestä voidaan mitata.
Niin sanotussa ainetta rikkomattomassa testissä saadaan selville vain rajoitetusti tietoa vikojen esiintymisestä. Tässä kokeessa kuormitus, kuormitusaika tai otoksen suuruus on niin alhainen, että yksittäistä vikaantumista ei esiinny. Riittämättömän otoksen koon vuoksi vain yläraja varhaiselle vikaantumisella saadaan määritettyä. Kaikki arvot, jotka eivät johda vikaantumiseen näyttävät asiakkaista hyviltä.
Kun halutaan selvittää materiaalin luontainen murtumisherkkyys, mikä on usein materiaaliominaisuus, suuremmat kuormitukset ovat tarpeen, jotta saadaan aikaan murtuma järkevässä ajassa. Sopivasti nopeutetun koemallin löytämiseksi joudutaan testaamaan useilla kuormituksilla. Empiirinen vikajakautuma kuvataan usein Weibull-jakautumalla tai logaritmisella normaalijakautumalla.
On yleinen käytäntö kuvata varhainen vikaantumisaste eksponentiaalisella jakaumalla. Tällä yksinkertaisella mallilla on vain yksi parametri: kiinteä vikaantumisaste. Näissä tapauksissa voidaan käyttää khii toiseen -jakaumaa vikaantumisasteen sovitukseen. Verrattuna malliin laskevasta vikaantumisasteesta, tämä laskenta on varsin pessimistinen. Yhdistettynä nollavirhe kokeeseen tästä tulee vielä pessimistisempi. Tämän mallin käyttö laskee suuresti työmääriä, koska ei tarvitse määrittää mallille toista parametria (esimerkiksi Weibull-jakautuman muotoparametria tai sen luotettavuusväliä vaikka käyttämällä suurimman uskottavuuden estimointia - ja otoksen suuruus on paljon pienempi.
Vaatimukset toimintavarmuudelle > Vaatimukset luotettavuuden testaamiselle

Koska luotettavuus on todennäköisyys, niin hyvin luotettavatkin järjestelmät voivat vikaantua. Kuitenkin luotettavuuden testaus on useista syistä ongelmallista. Yksittäinen koe on riittämätön tuottamaan riittävää tilastollista tietoa. Kokeiden toistaminen tai pitkäaikaiset testit ovat tavallisesti hyvin kalliita. Jotkut testit ovat yksinkertaisesti toteutuskelvottomia. Luotettavuustekniikan avulla suunnitellaan realistinen ja kohtuuhintainen testiohjelma, joka tuottaa riittävästi aineistoa osoittamaan laitteiston saavuttavan luotettavuudelle asetut tavoitteet. Tilastollinen vikaantumisväli on yksi keino tähän. Esimerkiksi, jos MTBF-vaatimuksena 1000 tuntia 90% varmuustasolla, niin tämän määrittelyn pohjalta luotettavuustekniikan avulla voidaan suunnitella testi, jolla on yksiselitteiset kriteerit testausajalle ja vikojen määrälle kunnes vaatimus on täytetty tai järjestelmä ei saavuta niitä.
Luotettavuuden muuttujien arvojen ja varmuustason yhdistäminen vaikuttaa suuresti kehityskustannuksiin ja riskiin niin järjestelmien käyttäjille kuin valmistajille. Vaatimusten kokoamisessa täytyy olla huolellinen parhaan tuloksen saavuttamiseksi. Luotettavuutta voidaan testata järjestelmän, osakokoonpanojen ja osien tasolla. Myös monia testiin vaikuttavia tekijöitä, kuten äärimmäiset lämpötilat, kosteus, iskut, tärinät ja kuumuus ovat käytettävissä. Luotettavuustekniikalla määritetään tehokas testausmenetelmä siten, että kaikki osat kokevat tarkoituksenmukaiset olosuhteet. Järjestelmille, joiden täytyy kestää useita vuosia, luotettavuuden testauksessa voidaan käyttää nopeutettuja käyttöikätestejä.
Vaatimukset toimintavarmuudelle > Luotettavuussuunnitelman tehtäväsisältö

Luotettavuustekniikassa ohjeistetaan suuri määrä tehtäviä ja dokumentteja luotettavuudesta koskien järjestelmän kehitystä, testausta, tuotantoa ja käyttöä. Nämä ohjeistukset ovat yleisellä tasolla määritelty työn lähtötiedoissa, sopimuksissa ja tehtävään varatussa kustannusraamissa. Luotettavuussuunnitelman laadinta sisältää erilaisia analyysejä, suunnitelmia ja vikaraportointia. Valitut tehtävät riippuvat järjestelmän kriittisyydestä ja kustannuksista. Kriittinen järjestelmä voi vaatia määrämuotoista vikaraportointia ja katselmointia läpi sen kehitysprosessin, kun taas vähemmän kriittiselle järjestelmälle voi riittää raportti valmiin järjestelmän testauksesta. Yleisimmät luotettavuussuunnitelman tehtävät on dokumentoitu standardeissa kuten MIL-STD-785 ja IEEE 1332.
Luotettavuussuunnitelma

Suunnitteluvaiheessa tehdään myös päätökset, jotka vaikuttavat järjestelmän toimintavarmuuteen. Tuotekehityksen aikana koko järjestelmältä vaadittu luotettavuus vaikuttaa myös osakokoonpanojen suunnitteluun, ja tässä myös suunnittelu- ja luotettavuusinsinöörit tekevät yhteistyötä.
Luotettavuuden hahmottaminen alkaa matemaattisen mallin kehittämisellä. Luotettavuuden mallintamiseen käytetään vuokaavioita ja vikapuita, joilla saadaan graafisesti kuvattua eri osien suhteet ja asema toimintavarmuuden kannalta. Nämä mallit yhdistetään osakohtaisiin käyttöhistoriasta tunnettuihin vikaantumisennustuksiin. Vaikka nämä ennustukset eivät ole yleensä absoluuttisesti tarkkoja, ne ovat kuitenkin riittävän hyviä eri suunnitteluvaihtoehtojen keskinäiseen vertailuun. Erityisen yleistä mallien ja erilaisten analyysien käyttö on silloin kun testaaminen tulee liian kalliiksi, tai on jopa mahdotonta, esimerkiksi järjestelmän kertaluontoinen toteutus tai prototyyppien kalleus ja hajoaminen testeissä.
Useat menetelmät ja analyysit ovat teollisuudenala ja sovelluskohtaisia. Näihin sisältyvät:
Sisäänrakennetut testit BIT (Built-in test), esimerkiksi elektroniikassa
FMEA (Failure mode and effects analysis)
Luotettavuuden mallinnus ja simulointi
Lämpötekniset analyysit
Vikapuuanalyysit
Sähkömagneettiset analyysit
QFD
Järjestelmän suunnittelun edetessä näitä analyysejä tutkitaan suunnittelukatselmuksissa. Luotettavuusvaatimukset on vain osa järjestelmän vaatimuksista. Suunnittelijat joutuvat etsimään optimia eri vaatimusten ja rajoitteiden keskellä.
Eräs yleisimpiä toimintavarmuutta parantavia suunnittelukeinoja on osien kahdentaminen, jota kutsutaan myös redundanssiksi. Kahdennetun osan rikkoontuessa sen pari on vielä käyttökelpoinen. Esimerkiksi, jos auton jarruvalossa on kaksi polttimoa, jolloin toisen rikkoontuessa, valo vielä toimii toisen polttimon toimiessa. Redundanssi parantaa huomattavasti laitteen luotettavuutta ja on usein ainoa käyttökelpoinen keino tähän. Redundanssi kuitenkin voi olla vaikeasti toteutettavissa ja nostaa järjestelmän kustannuksia, mikä rajoittaa sen käytön yleensä vain järjestelmän kriittisiin osiin. Toinen suunnittelumenetelmä on murtumismekaniikka, joka perustuu murtumistapahtuman kuormitus-, lujuus,- ja murtumaprosessin yksityiskohtaiseen ymmärtämiseen. Tämän avulla voidaan materiaali vaihtaa tai osa suunnitella uudelleen siten, että vikaantumisen todennäköisyys vähenee. Vikaantumistodennäköisyyttä voidaan vähentää ylimitoituksella eli käyttämällä suurempia varmuuskertoimia ja valitsemalla osia, joille sallitaan suurempi kuormitus.
Muita näkemyksiä luotettavuuteen

Vaikka luotettavuutta useimmiten käsitellään teknisestä näkökulmasta, voidaan luotettavuuteen sisällyttää myös muita näkökulmia, kuten luotettava toiminta ja luotettava ihminen. Mikäli luotettavuusajattelua laajennetaan luotettavan toiminnan näkökulmaan, voidaan yrityksessä miettiä mikä on luotettavaa asiakkaan ja muiden sidosryhmien näkökulmasta. Asiakkaalle voi olla tärkeää luotettava toimitus, eli oikean määrän toimitus oikeaan aikaan, oikeaan paikkaan, oikean laatuisena, sekä oikealla hinnalla ja oikeilla ehdoilla (katso logistics engineering), tarvittavan kapasiteetin olemassaolo ja luotettava palvelu erityisesti ongelmatilanteissa. Omistajat taas arvostavat luotettavaa tuottoa sijoituksilleen. Myös ympäristö- ja turvallisuusnäkökulmia voidaan käsitellä luotettavuuden osina.
Aiheesta muualla

TKK:n luentokalvoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Luotettavuus terveydenhoidossa (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Weibull.com
SDDS

35 mm:n filmin ulkoreunoilla SDDS-ääniraita
SDDS-kanavien sijoittelu (5/2.1)
SDDS eli Sony Dynamic Digital Sound on japanilaisen Sonyn kehittämä ääniformaatti, joka mahdollistaa enimmillään kahdeksan erillisen diskreetin äänikanavan käytön. SDDS:ää voi tekniikaltaan kuitenkin verrata Dolby Digitaliin, eli projektorissa on asennettuna erillinen ääniraidanlukija, ja filmissä on koodattuna äänidata. SDDS-purkaja muuntaa tämän filmin äänidatan analogiseksi signaaliksi, ja se syötetään elokuvateatterin päätevahvistimille.
DTS ja Dolby Digital ovat yleistyneet elokuvateattereista yksityisiin kotiteattereihin, joista Dolby Digital on nykyisin hallitseva ääniformaatti, mutta SDDS on vielä nykyisin vain tiettyjen elokuvateattereiden yksinoikeus, johtuen SDDS-laitteiston korkeasta hinnasta. SDDS:ää hyödyntäviä elokuvia voi etsiä IMDb:n kautta.
Aiheesta muualla

Lisätietoa aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Sonyn SDDS sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo vuonna 1903 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1903 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

3. tammikuuta − Alois Hitler, itävaltalainen tullivirkailija ja Adolf Hitlerin isä (s. 1837)
3. tammikuuta − James Wimshurst, englantilainen keksijä, insinööri ja laivanrakentaja (s. 1832)
5. tammikuuta – Edvard Bergh, suomalainen juristi, kirjailija ja oikeusneuvosmies (s. 1829)
5. tammikuuta − Práxedes Mateo Sagasta, espanjalainen poliitikko ja Espanjan pääministeri 1871−1872, 1874, 1881−1883, 1885−1890, 1892−1895, 1897−1899 ja 1901−1902 (s. 1825)
7. tammikuuta – Sebastian von Knorring, suomalainen vapaaherra, tuomari, Rauman pormestari 1859–1863, valtiopäivämies, varatuomari ja kihlakunnantuomari (s. 1815)
11. tammikuuta − Josef Grönberg, suomalainen rovasti ja valtiopäivämies (s. 1813)
12. tammikuuta − Patrick Kenniff, australialainen bushranger ja murhaaja (s. 1865)
16. tammikuuta − Rabbe Wladimir Wrede, suomalainen vapaaherra, sotilas, tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1846)
18. tammikuuta − Henri Blowitz, ranskalais-englantilainen toimittaja (s. 1825)
19. tammikuuta − Emil Wegelius, suomalainen insinööri ja huvi- ja kilpapurjehdusveneiden suunnittelija (s. 1852)
21. tammikuuta − Adolf Hägglund, suomalainen Kauhavan, Ala- ja Ylihärmän nimismies, ("Kauhavan ruma vallesmanni") (s. 1838)
28. tammikuuta − Augusta Holmès, ranskalainen oopperasäveltäjä (s. 1847)
Helmikuu

1. helmikuuta − George Gabriel Stokes, irlantilais-brittiläinen baronetti, matemaatikko ja fyysikko (s. 1819)
2. helmikuuta – Matthäus Bauer, itävaltalainen soitinrakentaja (s. 1820)
3. helmikuuta – Johan Viktor Hildén, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1861)
7. helmikuuta − James Glaisher, englantilainen meteorologi ja ilmapallolentäjä (s. 1809)
7. helmikuuta − Petko Karavelov, bulgarialainen poliitikko ja Bulgarian pääministeri 1880−1881, 1884−1886, 1886 ja 1901−1902 (s. 1843)
9. helmikuuta − Charles Gavan Duffy, irlantilais-australialainen poliitikko ja Victorian osavaltion pääministeri 1871−1872 (s. 1816)
9. helmikuuta − William Meade Fishback, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, juristi ja Arkansas'n kuvernööri 1893−1895 (s. 1831)
20. helmikuuta − Juho Riihimäki, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1835)
22. helmikuuta − Hugo Wolf, slovenialais-itävaltalainen säveltäjä (s. 1860)
28. helmikuuta − Emily Warren Roebling, yhdysvaltalaisen rakennusinsinöörin Washington Roeblingin puoliso 1865−1903 (s. 1843)
28. helmikuuta − Adolf Wasenius, suomalainen yritysjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1829)
Maaliskuu

3. maaliskuuta − Kaarlo Nohrström, suomalainen piirilääkäri, hammaslääkäri ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä (s. 1855)
3. maaliskuuta − František Ladislav Rieger, tšekkiläinen poliitikko (s. 1818)
4. maaliskuuta – Henrik Johan Malmgren, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja taloustirehtööri (s. 1837)
5. maaliskuuta − Eugène-Anatole Demarçay, ranskalainen kemisti, europiumin löytäjä ja spektroskopian ja radioaktiivisuuden tutkija (s. 1852)
6. maaliskuuta − David Wilhelm af Grubbens, ruotsalais-suomalainen insinööri, opettaja ja runoilija (s. 1824)
7. maaliskuuta − Vihtori Jaatinen, suomalainen päätoimittaja (s. 1864)
10. maaliskuuta − Sophie Gengembre Anderson, ranskalais-englantilainen taidemaalari (s. 1823)
13. tai 14. maaliskuuta – Matija Ban, dalmatialais-serbialainen runoilija (s. 1818)
13. maaliskuuta – Nicolaas Beets, alankomaalainen kirjailija ja kirkkohistorian professori (s. 1814)
14. maaliskuuta − Ernest Legouvé, ranskalainen näytelmäkirjailija ja Ranskan akatemian jäsen (s. 1807)
14. maaliskuuta tai 1. heinäkuuta − Konstantínos Paspátis, kreikkalainen tennispelaaja ja olympiamitalisti (s. 1878)
15. maaliskuuta − Gustav Radde, saksalainen ornitologi ja tutkimusmatkailija (s. 1831)
16. maaliskuuta – Roy Bean, yhdysvaltalainen tuomari, saluunanpitäjä ja Villin lännen hahmo (s. 1825)
18. maaliskuuta − Axel Fredrik Boije af Gennäs, suomalainen Venäjän keisarikunnan laivaston kontra-amiraali ja vapaaherra (s. 1828)
23. maaliskuuta − Alexander Elfsberg, suomalainen Venäjän keisarikunnan laivaston kontra-amiraali ja yritysjohtaja (s. 1826)
28. maaliskuuta − Carl Robert Sederholm, suomalainen kenraaliluutnantti, sotilasinsinööri ja filosofi (s. 1818)
28. maaliskuuta − Magdalene Thoresen, tanskalais-norjalainen kirjailija (s. 1819)
Huhtikuu

2. huhtikuuta – Salomon Hirvinen, suomalainen pappi, lääninrovasti ja valtiopäivämies (s. 1834)
7. huhtikuuta − George Chapman (synt. Seweryn Antonowicz Kłosowski), puolalais-englantilainen sarjamurhaaja ja Viiltäjä-Jack-epäilty (s. 1865)
7. huhtikuuta – Elias Mankki, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1821)
11. huhtikuuta – Gemma Galgani, italialainen pyhimys, mystikko, stigmaatikko, näkijä ja passionistitertiaari (s. 1878)
14. huhtikuuta − August von Willebrand, suomalainen virka- ja valtiopäivämies (s. 1868)
16. huhtikuuta − Alexander Valerian Brotherus, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti (s. 1838)
19. huhtikuuta − Johannes Jernström, suomalainen agronomi ja toimittaja (s. 1844)
28. huhtikuuta − Josiah Willard Gibbs, yhdysvaltalainen fyysikko, matemaatikko, kemisti ja professori (s. 1839)
29. huhtikuuta − Paul du Chaillu, ranskalais-yhdysvaltalainen löytöretkeilijä ja antropologi (s. 1831, 1835 tai 1839)
Toukokuu

1. toukokuuta – Wilhelm Kaitila, suomalainen rovasti, opettaja ja valtiopäivämies (s. 1853)
3. toukokuuta − William Dayas, yhdysvaltalainen pianisti, pedagogi ja säveltäjä (s. 1863)
3. toukokuuta – Gustaf Ferdinand Snellman, suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies (s. 1851)
4. toukokuuta − Gotse Deltšev, bulgarialainen vallankumouksellinen (s. 1872)
8. tai 9. toukokuuta − Paul Gauguin, ranskalainen taidemaalari (s. 1848)
12. toukokuuta − Albina Palmqvist, suomalainen porvarisnainen (s. 1829)
12. toukokuuta − Richard Henry Stoddard, yhdysvaltalainen runoilija (s. 1825)
13. toukokuuta − Apolinario Mabini, filippiiniläinen poliitikko ja Filippiinien pääministeri 1899 (s. 1864)
19. toukokuuta − Carl Snoilsky (kirjailijanimi Sven Tröst), ruotsalainen diplomaatti, runoilija ja Ruotsin akatemian jäsen (s. 1841)
20. toukokuuta − Konstantin Stanjukovitš, venäläinen kirjailija (s. 1843)
22. toukokuuta − Misao Fujimura, japanilainen runoilija (s. 1886)
Kesäkuu

2. kesäkuuta − Talas-Eera (oik. Erik Karppinen), suomalainen voimamies (s. 1859)
6. kesäkuuta − Julius Lyly, suomalainen päätoimittaja, lyseon lehtori ja poliitikko (s. 1856)
9. kesäkuuta − Gaspar Núñez de Arce, espanjalainen kirjailija (s. 1832 tai 1834)
11. kesäkuuta – Aleksanteri I, Serbian kuningas 1889–1903 ja henkirikoksen uhri (s. 1876)
11. kesäkuuta − Draga Mašin, Serbian kuningas Aleksanteri I:n puoliso 1900−1903 ja henkirikoksen uhri (s. 1861, 1864, 1866 tai 1867)
15. kesäkuuta − Carl Arvid Klingspor, ruotsalainen genealogi, majuri ja valtakunnanheraldikko 1880−1903 (s. 1829)
18. kesäkuuta − Frank Wheaton, yhdysvaltalainen kenraalimajuri Yhdysvaltain sisällissodassa ja intiaanisodissa (s. 1833)
21. kesäkuuta − Karl Ferdinand Forsström, suomalainen kihlakunnantuomari, varatuomari, laamanni ja suomalaisuusliikkeen kannattaja (s. 1817)
27. kesäkuuta – Ferdinand Lojander, suomalainen kauppias ja valtiopäivämies (s. 1825)
Heinäkuu

4. heinäkuuta − Knut Robert Karl Walfrid Spåre, suomalainen eversti, salaneuvos, valtiopäivämies, senaattori, Helsingin poliisimestari 1867−1869 ja Mikkelin läänin kuvernööri 1891−1899 (s. 1831)
5. heinäkuuta − Thomas Cutbush, brittiläinen Viiltäjä-Jackiksi epäilty mies (s. 1866)
10. heinäkuuta − Oskar Uotila (oik. Oskar Favén), suomalainen runoilija ja yliopiston lehtori (s. 1853)
11. heinäkuuta − William Ernest Henley, brittiläinen runoilija ja taidekriitikko (s. 1849)
11. tai 12. heinäkuuta − Oskar Meding, saksalainen kirjailija ja poliitikko (s. 1828 tai 1829)
12. heinäkuuta − Ludvig Meinander, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri ja kirjastonhoitaja (s. 1844)
14. heinäkuuta − Alexander von Homeyer, saksalainen sotilas ja ornitologi (s. 1834)
17. heinäkuuta − James McNeill Whistler, yhdysvaltalais-englantilainen taidemaalari (s. 1834)
20. heinäkuuta − Leo XIII (synt. Gioacchino Vincenzo Raffaelle Luigi Pecci), paavi 1878−1903 (s. 1810)
26. tai 27. heinäkuuta − Lina Sandell (oik. Carolina Wilhelmina Berg), ruotsalainen runoilija, kirjailija ja virsirunoilija (s. 1832)
Elokuu

1. elokuuta − Calamity Jane (oik. Martha Jane Cannary), yhdysvaltalainen villin lännen hahmo, tiedustelija ja tarkka-ampuja (s. 1852)
8. elokuuta − Gyula Makovetz, unkarilainen shakinpelaaja ja toimittaja (s. 1860)
12. elokuuta – Frans Nordlund, suomalainen pappi, virkamies ja valtiopäivämies (s. 1848)
15. elokuuta – William Barak, australialainen wurundjeri-heimon päällikkö ja taidemaalari (s. 1824)
17. elokuuta − Hans Gude, norjalainen taidemaalari (s. 1825)
20. elokuuta – Berndt Emil Hollmérus, suomalainen tilanomistaja, pankinjohtaja, opettaja, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos (s. 1840)
22. elokuuta − Robert Salisbury, brittiläinen poliitikko, markiisi, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1885−1886, 1886−1892 ja 1895−1902 ja ulkoministeri 1878−1880, 1885−1886, 1887−1892 ja 1895−1900 (s. 1830)
28. elokuuta − Frederick Law Olmsted, yhdysvaltalainen maisema-arkkitehti (s. 1822)
30. elokuuta − Uno Godenhjelm, suomalainen kamarikirjuri, postiekspeditööri ja toimittaja (s. 1842)
Syyskuu

10. tai 11. syyskuuta − Antonio Rotta, italialainen taidemaalari (s. 1828)
12. syyskuuta – Jaakko Myllylä, suomalainen liikemies, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1825)
13. syyskuuta − Nikolai von Brandenburg, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti ja museonjohtaja (s. 1839)
13. syyskuuta − August Meissner, saksalais-suomalainen sellisti, kapellimestari ja orkesterinjohtaja (s. 1833 tai 1839)
18. syyskuuta – Alexander Bain, skotlantilainen filosofi, matematiikan ja luonnonfilosofian professori ja logiikan ja englanninkielisen kirjallisuuden professori (s. 1818)
27. syyskuuta − Carl Fredrik Schulman, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1852)
28. syyskuuta − Samuel A. Ward, yhdysvaltalainen säveltäjä (s. 1847 tai 1848)
29. syyskuuta − Rudolf Falb, itävaltalainen pappi, kirjailija ja meteorologi (s. 1838)
syyskuussa − Lieserl Einstein, Albert Einsteinin ja Mileva Marićin tytär (s. 1902)
Lokakuu

4. lokakuuta − Juho Rudolf Forsman, suomalainen virkatalon vuokraaja ja valtiopäivämies (s. 1841)
4. lokakuuta − Otto Weininger, itävaltalainen filosofi (s. 1880)
7. lokakuuta − Rudolf Lipschitz, saksalainen matemaatikko ja professori (s. 1832)
7. lokakuuta − Charles Wilhelm Nylander, suomalainen juristi, asianajaja ja Kokkolan pormestari 1887−1894 (s. 1858)
9. lokakuuta − Frans Enqvist, suomalainen toimittaja ja suomentaja (s. 1859)
10. lokakuuta – Gabriel Wilhelm Cadenius, suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja, konsuli ja valtiopäivämies (s. 1850)
10. lokakuuta − Julius af Lindfors, suomalainen kenraalimajuri, liikemies, suurlahjoittaja ja poliitikko (s. 1831)
11. lokakuuta − Richard Henry Savage, yhdysvaltalainen sotilas ja kirjailija (s. 1846)
12. lokakuuta − Johan August Ulrik Westermarck, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti (s. 1818)
20. tai 22. lokakuuta − Hans Gustaf Boije, suomalainen varatuomari ja valtiopäivämies (s. 1828)
23. lokakuuta − Gustav von Moser, saksalainen näytelmäkirjailija (s. 1825)
27. lokakuuta – Erika Nissen, norjalainen pianisti (s. 1845)
29. lokakuuta – Gustaf Emil Broms, ruotsalainen liikemies (s. 1849)
Marraskuu

1. marraskuuta − Theodor Mommsen, vuoden 1902 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen historioitsija, tietokirjailija, antiikintutkija ja professori (s. 1817)
5. marraskuuta − Carl Johan Slotte, suomalainen valtiopäivämies ja valtiopäivien talonpoikaissäädyn puhemies 1877−1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891 (s. 1827)
6. marraskuuta − Axel Schauman, suomalainen varustamon toimitusjohtaja ja kauppaneuvos (s. 1855)
12. marraskuuta − Richard Schmidt-Cabanis, saksalainen kirjailija ja näyttelijä (s. 1838)
13. marraskuuta − Camille Pissarro, ranskalainen taidemaalari (s. 1830)
13. marraskuuta − Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen, suomalainen vapaaherra, senaattori, professori, historioitsija, poliitikko ja vanhasuomalainen suomalaisuusmies, Suomalaisen puolueen puheenjohtaja (s. 1830)
16. marraskuuta − Camillo Sitte, itävaltalainen arkkitehti, taidemaalari, kaupunkiteoreetikko ja kaupunkisuunnittelija (s. 1843)
20. marraskuuta − Hart P. Danks, yhdysvaltalainen säveltäjä (s. 1834)
21. marraskuuta – Antti Ahvenainen, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari (s. 1813)
22. marraskuuta − George H. Steuart, yhdysvaltalainen etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1828)
25. marraskuuta − Magnus Forsström, suomalainen metsänhoitaja, kirjailija, hovineuvos ja kamarineuvos (s. 1831)
30. marraskuuta – Francisco Blanco García, espanjalainen kirjallisuushistorioitsija, munkki ja professori (s. 1864)