stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rovaniemen työväentalo
Historiaa > Ensimmäinen talo

Rovaniemen työväenseura perustettiin raittiusseuran talolla lokakuussa 1905. Sen ensimmäinen koitos oli marraskuun 1905 suurlakko, joka sai väen liikkeelle kirkonkylässä. Työväenseuran nimi muutettiin pian työväenyhdistykseksi. Ajatus omasta talosta Rovaniemen kirkonkylässä oli esitetty jo perustavassa kokouksessa. Sen tuli olla nimenomaan uudisrakennus. Rovaniemellä keskuspaikkaansa pitänyt Pohjolan Tukkityöläisten Rengas jätti näkyvimmän jäljen rakennuttamalla vuonna 1907 niin sanotun Renkaan talon. Renkaan talosta tuli myös Rovaniemen työväenyhdistyksen toiminnan keskuspaikka. Talon myötä myös koko yhdistyksen toiminta sai uudenlaista vauhtia. Työväenyhdistys osti talon itselleen PTR:n sulauduttua sahateollisuustyöväen liittoon, ja Renkaan talo muuttui työväentaloksi.
Työväenyhdistys ajautui poliittisesti kiihkeinä 1920-luvun vuosina kommunistien hallintaan. Sisäasiainministeriö lakkautti suuren joukon maan sisäisen turvallisuuden kannalta vaarallisia yhdistyksiä niin sanottujen kommunistilakien perusteella 1930-luvun alussa. Rovaniemen työväenyhdistystä ei lakkautettu, sillä se oli ehtinyt ajautua vuonna 1930 vararikkoon. Vuoden 1931 maaliskuussa rekisteröitiin uusi yhdistys Rovaniemen Sosialidemokraattinen työväenyhdistys. Aiemmin työväentalona ja Kansantalona ollut Renkaan talo paloi Lapin sodassa 1944.
Historiaa > Toinen talo

Sodan jälkeen uusi työväentalo rakennettiin talkoilla, ja se valmistui vuonna 1952. Taloa laajennettiin toimisto-osalla vuosikymmenen lopulla. Tällöin talo liitettiin vesi- ja viemäriverkostoon. (Lapin talot) Ensin rakennettu osa oli puurakenteinen ja laajennusosa oli tiilestä. Taloa remontoitiin 1980-luvulla. Lämmitysmuodoksi tuli kaukolämpö vuonna 1985. Sali toimi elokuvateatterina 1980-luvulla. Toimistohuoneet muutettiin asunnoiksi 1992, ja sali palautettiin ennalleen vuonna 1993. Tuolloin talossa oli sali näyttämöineen, eteinen wc-tilat, kahvila ja keittiö. Asunto-osassa 4 h + keittiön asunto, alakerrassa kaksi yhden huoneen asuntoa sekä toimistohuone. Kellarissa oli viisi yhden hengen huonetta opiskelijoille, punttisali ja painisali sekä kokoushuone.
Historiaa > Purku ja kolmas talo

Huonokuntoisen rakennuksen korjaaminen todettiin kalliiksi, ja vuonna 2016 rakennus päätettiin purkaa. Rovaniemen Työväentalosäätiö oli jo ennen talon purkamista ehtinyt moneen kertaan pohtia, mitä tehdä käsiin rapistuvan vanhan työväentalon kanssa. Korjaus maksaisi runsaasti, eikä omasta väestä tahtonut talkoolaisiakaan enää löytyä. Neuvottelut rakennusfirman kanssa johtivat yhteiseen ratkaisuun siitä, että tontille rakennettiin kerrostalo, johon tuli tilat työväentalolle ja Työväentalosäätiölle jäi vielä muutama asunto kiinteistöstä.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalo oli Lapin työväestön yhteiskunnallisen toiminnan keskus. Se oli yhteinen tila, jonne kokoonnuttiin paitsi poliittisiin tapahtumiin myös monenlaisiin tilaisuuksiin, kokouksiin, huvituksiin ja erilaisiin juhliin. Sali, näyttämö ja kahvila tarjosivat puitteet toiminnalle, jossa olivat mukana myös työväen urheiluseura painijoineen, nyrkkeilijöineen ja voimistelijoineen. Oma teatteri esitti näytelmiä, orkesterit soittivat ja kuorot lauloivat, lapset ja nuoret osallistuivat toimintaan.
Nykyinen toiminta

Uudesta työväentalosta on vuokrattavissa tiloja kokouksiin, juhliin ja erilaisiin tilaisuuksiin.
Työväentalo vuonna 1953
Raymond Scott

Raymond Scott.
Raymond Scott (synt. Harry Warnow; 10. syyskuuta 1908 Brooklyn, New York – 8. helmikuuta 1994 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kevyen ja kokeellisen musiikin säveltäjä, orkesterinjohtaja sekä elektronisen musiikin pioneeri. Eräät Scottin sävellykset, erityisesti instrumentaalinen kappale ”Powerhouse”, ovat saavuttaneet mainetta piirrosanimaatioiden taustamusiikkina, vaikka hän ei koskaan säveltänyt mitään nimenomaisesti animaatioihin.
Ura

Scott valmistui vuonna 1931 New Yorkin Juilliard School -musiikkiopistosta. Hän aloitti uransa pianistina CBS:n radio-orkesterissa, jonka johtajana toimi hänen vanhempi veljensä Mark Warnow. Vuonna 1936 Scott perusti oman yhtyeensä, Raymond Scott -kvintetin, johon kuuluivat alun perin Lou Shoobe (basso), Bunny Berigan (trumpetti), Dave Harris (tenorisaksofoni), Pete Pumiglio (klarinetti) ja Johnny Williams (rummut). Yhtye levytti perustamisvuodestaan alkaen useita hyvin menestyneitä instrumentaalisia kappaleita, joille olivat usein ominaisia erikoiset melodiat ja sovitukset sekä absurdit nimet. Scottin kvintetti esiintyi joissain elokuvissa, kuten Ei mikään pyhää (1937). Hän laajensi pian yhtyeensä big bandiksi. Lopetettuaan CBS:llä Scott sävelsi 1940-luvulta alkaen muun muassa mainosmusiikkia sekä eräitä musikaaleja. Veljensä kuoltua vuonna 1949 Scott peri tämän paikan orkesterinjohtajana suositussa televisio-ohjelmassa Your Hit Parade. Hänen silloinen vaimonsa Dorothy Collins esiintyi laulajana samassa ohjelmassa.
Vuonna 1946 Scott perusti New Yorkiin maailman ensimmäisen elektronisen musiikin studion, Manhattan Researchin. Vuonna 1949 hän suunnitteli Electronium-nimisen sähköisen soittimen, ”sävellyskoneen”, jonka on sanottu olleen eräänlainen syntetisaattorin edeltäjä, vaikka siinä ei ollutkaan koskettimia. Hän kehitti myös Karloff-nimisen varhaisen samplerin ja Videola-nimisen laitteen, jonka avulla saattoi helpommin säveltää musiikkia suoraan elokuvaan. Tuolloin uransa alussa ollut Robert Moog auttoi Scottin keksimän Clavivox-nimisen sähkösoittimien suunnittelussa. Scott työskenteli myöhemmin levy-yhtiö Everest Recordsin palveluksessa. Scottin vuonna 1962 julkaisema LP-levy Soothing Sounds for Baby sisälsi vauvojen rauhoittamiseen tarkoitettua elektronista musiikkia, jota on luonnehdittu ambient-tyylin edeltäjäksi. Vuosina 1971–1977 Scott johti Motown-levymerkin elektronisen musiikin kehittelyosastoa.
Scott sävelsi musiikin elokuviin Älä luota muukalaiseen (1958) ja The Pusher (1960). Hän teki 1960-luvulla yhteistyötä Jim Hensonin kanssa tämän varhaisissa lyhytelokuvaprojekteissa.
”Powerhouse” ja Scottin musiikki animaatioissa

Vuonna 1943 tuotantoyhtiö Warner Bros. osti oikeudet Scottin siihenastiseen musiikkiin käyttääkseen sitä elokuvissaan. Looney Tunes- ja Merrie Melodies -animaatiosarjojen taustamusiikin säveltäjä Carl Stalling käytti töissään hyvin usein musiikillisia lainauksia Scottin sävellyksistä. Varsinkin kappale ”Powerhouse” päätyi taustamusiikiksi lukuisiin Väiski Vemmelsääri-, Repe Sorsa- ja Putte Possu -lyhytanimaatioihin. Kappale on sittemmin muodostunut klassiseksi animaatiomusiikiksi, ja sitä käytettiin taustamusiikkina muun muassa 1990-luvulla tehdyissä piirrossarjoissa Animaaniset sekä Ren ja Stimpy. Scottin vuonna 1936 levyttämä ”Powerhouse” käsittää kaksi eri melodiaa, joista molempia on käytetty animaatioissa. Kappaleen keskellä soiva melodia eli niin sanottu ”Powerhouse B” tunnetaan käyttöyhteyksiensä vuoksi myös ”liukuhihnateemana”.
Kanadalainen rockyhtye Rush käytti ”Powerhousen” melodiaa kappaleessaan ”La Villa Strangiato”. Elokuvasäveltäjä James Horner lainasi ”Powerhouse B” -melodiaa luvattomasti ja hyvin runsaasti säveltämässään musiikissa vuonna 1989 valmistuneeseen komediaelokuvaan Kulti, kutistin kakarat. Elokuvan tuottanut Walt Disney Pictures taipui vuosia kestäneen oikeusjutun jälkeen maksamaan Scottin perikunnalle tekijänoikeuskorvauksia elokuvasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raymond Scott Wikimedia Commonsissa
Stanley Warnow: Deconstructing Dad: The Music, Machines and Mystery of Raymond Scott. Dokumenttielokuva. USA, 2010. 1 h 40 min
Scottille omistettu verkkosivusto (englanniksi)
Rewiring Raymond Scott Äänitallenne. 43 min
The Last Archive: Player Piano Äänitallenne. 53 min
Runar Bäckström

Runar Bäckström (4. syyskuuta 1902 Kotka – 2. kesäkuuta 1991 München, Saksa) oli suomalainen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri ja insinöörieversti. Hän johti sotatalouspäällikkönä Suomen sotataloutta vuosina 1940–1945.
Bäckström pääsi ylioppilaaksi 1920 ja hän valmistui diplomi-insinööriksi 1924. Hän opiskeli Yhdysvalloissa 1927–1929 ja Englannissa sekä Ranskassa 1930–1933. Hänestä tuli insinöörieversti 1941.
Bäckström oli Keskuslaboratorio Oy:n palveluksessa 1926–1927 ja sen jälkeen insinöörinä Central Paper Mill Co:ssä Michiganissa Yhdysvalloissa 1927–1928 ja Mosinee Paper Mills Co:ssä Wisconsinissa 1928–1929. Hän oli Fredriksbergin sulfaattiselluloosatehtaan teknillisenä johtajana Ruotsissa 1929–1930, A. E. Staley Mfg Co:n teknillisenä edustajana Skandinavian maissa 1930–1931, Suomen Selluloosayhdistyksen teknisen johtajan apulaisena 1931–1937 ja yhdistyksen New Yorkin myyntiorganisaation johtajana 1936–1937.
Bäckström oli Hallan tehtaiden johtajana Kotkassa 1937–1940 ja päämajan sotatalouspäällikkönä 1940–1945. Hän oli sitten Kristiinan Puu Oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana 1945–1952 ja Oy Exim Ab:n toimitusjohtajana 1945–1974 ja 1947 perustetun mekaanisen ja kemiallisen metsäteollisuuden tuotteiden vientiagentuurin Lumber Products Ab:n toimitusjohtajana. Bäckström oli myös Asfalttibetoni Oy:n ja Kivi-Simo Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Bäckström perusti keksintötoimintaa edistävän Runar Bäckströmin säätiön. Vuonna 1974 Bäckström muutti pysyvästi Müncheniin Saksan liittotasavaltaan. Hän oli Sotataloudellisen Seuran kunniajäsen.
Syksyllä 1944 kenraaliluutnantti Harald Öhquist ja insinöörieversti Runar Bäckström neuvottelivat Stella Polaris -operaation purkamisen johdosta ruotsalaisen kenraalimajuri Ehrensvärdin kanssa teknisen kaluston myynnistä ja salakirjoitusmateriaalin tosiasiallisesta lahjoittamisesta Ruotsille.
Aiheesta muualla

Runar Bäckströmin säätiön sivut
Borgaro Torinese

| Borgaro Torinese |
| --- | --- |

 vaakuna
 Borgaro Torinese
 Koordinaatit: 45°09′N, 7°39′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  240 m
Väkiluku:  11 838
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.borgaro-torinese.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Borgaro Torinese (piemonteksi Pianëssa ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 11 838 asukasta.
Borgata

| Borgata |
| --- | --- |

Sijainti:  Atlantic City, Yhdysvallat
Koordinaatit:  39°22′39″N 74°26′06″W﻿ / ﻿39.3775°N 74.4351°W﻿ / 39.3775; -74.4351
Rakennustyyppi:  Hotelli, kasino ja kylpylä
Valmistumisvuosi:  2003
Omistaja:  Vici Properties (en)
 fiBorgata 
  
Borgata on hotelli ja kasino Yhdysvaltojen itärannikon Atlantic Cityssä.
Borgata TV:ssä

Television kilpailuohjelmassa Kauhukeittiö oli palkintona paikka Gordon Ramsayn Atlantic Cityn Borgatan ravintolan keittiömestarina.
Borgata Atlantic Cityssä.
Berndt Johan Grotenfelt

Berndt Johan Grotenfelt (28. helmikuuta 1808 Joroinen – 12. syyskuuta 1882 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Grotenfeltin vanhemmat olivat eversti Berndt Adolf Grotenfelt ja Catarina Gustava Ehrnrooth ja puoliso vuodesta 1847 vapaaherratar Maria von Witte. Grotenfelt tuli oppilaaksi Haapaniemen sotakouluun 1817, mistä hänet siirrettiin koulun lopettamisen jälkeen Haminan kadettikouluun. Sieltä valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen keisarin seurueeseen 1824 ja merkittiin samana vuonna yleisesikunnan upseeriluetteloihin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1826,  luutnantiksi 1830 ja alikapteeniksi 1832. Grotenfelt osallistui Venäjän–Turkin sotaan  1828–1829. Vuonna 1832 hänet komennettiin majoitusmestariksi 18. jalkaväkidivisioonaan ja seuraavana vuonna majoitusmestariksi 14. jalkaväkidivisioonaan.
Sotiin kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan Grotenfelt osallistui 1831–1839. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1835 ja siirrettiin samana vuonna majoitusmestariksi 11. jalkaväkidivisioonaan. Vuonna 1839 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi, majoitusmestari 10. jalkaväkidivisioonaan hänestä tuli vuonna 1841. Vuonna 1844 hänestä tuli 2. jalkaväkidivisioonan ylimajoitusmestari. Everstiksi Grotenfelt ylennettiin 1846 ja 3. armeijakunnan ylimajoitusmestariksi hänet nimitettiin seuraavana vuonna. Grotenfelt osallistui vuonna 1849 Unkarin vallankumouksen kukistamiseen ja 1853–1856 Krimin sotaan, jossa hän haavoittui. Kenraalimajuriksi hän kohosi sodan aikana 1855 ja sen lopulla 1856 hänet nimitettiin 11. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Grotenfelt ylennettiin kenraaliluutnantiksi huhtikuussa 1866, jolloin hän myös erosi sotapalveluksesta.
Berndt Israel Söderman

| Berndt Israel Söderman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1850 Vesilahti
Kuollut: 5. maaliskuuta 1909 (58 vuotta) Kurikka
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Vanhemmat:  Karl Söderman Maria Elisabet Rosenberg
Puoliso:  Hulda Evelina Runstén Hilda Josefina Karén
Ura
Uskontokunta:  Luterilainen
Berndt Israel Söderman (10. huhtikuuta 1850 Vesilahti – 5. maaliskuuta 1909 Kurikka) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja rovasti. Söderman toimi useilla paikkakunnilla kirkkoherrana ja Porin alarovastikunnan vt. lääninrovastina vuodesta 1888. Rovastin arvonimen Söderman sai joulukuussa 1899. Söderman valmistui ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1873. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1877.
Söderman vihittiin papiksi 8. heinäkuuta 1873 ja hänet määrättiin Keuruun vt. kappalaiseksi. Saman vuoden joulukuussa hän aloitti Alavuden Kuortaneella kirkkoherran apulaisena ja vt. kirkkoherrana vuodesta 1875. Lappajärven vt. kirkkoherra ja vt. kappalainen hän oli maaliskuusta 1876. Kurun vt. kappalainen maaliskuusta 1878, Tyrvännön kappalainen elokuusta 1878, Köyliön kirkkoherra vuosina 1882–1891, Porin alarovastikunnan vt. lääninrovasti vuodesta 1888, Nurmon kirkkoherra 1891–1997 ja Kurikan kirkkoherra vuodesta 1898 kuolemanasa saakka.
Söderman kuului Suomen evankeliseen liikkeeseen. Södermanin ensimmäinen puoliso oli Hulda Evelina Runstén (vuosina 1847–1883), jonka vanhemmat olivat kappalainen Moses Runstén ja Gustava Juliana Salovius. Södermanin toinen puoliso oli vuodesta 1885 Hilda Josefina Karén, jonka vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Adolf Karén ja Vilhelmina Lindström.
Sally Nyolo

Sally Nyolo vuonna 2018.
Sally Nyolo on kamerunilaissyntyinen laulaja. Hän on asunut 13-vuotiaasta lähtien Pariisissa, Ranskassa.
Nyolo toimi nuorena muusikkona pääasiassa taustalaulajana Jacques Higelinille, Sixunille, Nicole Croisillelle, Touré Kundalle sekä muille ranskalaisille ja afrikkalaisille artisteille. Hän liittyi vuonna 1993 Zap Mama -yhtyeeseen, joka julkaisi studioalbumin Sabsylma lisäksi kaksi livelevyä. Nyolo aloitti pian oman soolouransa.
Nyolon ensimmäinen oma albumi Tribu valmistui vuonna 1996. Kaikki kappaleet etoninkielisiä ja pääosin laulajan itsensä kirjoittamia. Ainoastaan "Tamtamia" oli mukana kirjoittamassa Sylvain Marc. Kesäkuussa 1997 Nyololle myönnettiin levystä Radio France Internationalen Discovery 97 -tunnustus.
Tribu sai jatkoa toukokuussa 1998 julkaistulla levyllä Multiculti. Myöhemmin laulajalta ovat ilmestyneet levyt Beti (2000), Zaïone (2002; nimetty joulukuussa 2001 syntyneen pojan mukaan) ja Memoire du Monde (2005).
Bud Grant

Bud Grant vuonna 1968.
Harry Peter ”Bud” Grant (20. toukokuuta 1927 Superior, Wisconsin – 11. maaliskuuta 2023 Bloomington, Minnesota) oli yhdysvaltalainen Pro Football Hall of Fameen päässyt amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. Hän valmensi NFL:ssa Minnesota Vikings -joukkuetta sen toisena (1967–1983) ja neljäntenä (1985) päävalmentajana.
Bud Grantia pidetään yhtenä urheilullisesti monipuolisimmista valmentajista, jotka ovat toimineet päävelmentajana NFL:ssa. Grant pelasi Minnesotan yliopiston joukkueessa amerikkalaista jalkapalloa, koripalloa ja baseballia. Lähdettyään yliopistosta Grant siirtyi vuonna 1949 pelaamaan ammattilaisena koripalloa Minneapolis Lakers -joukkueessa NBA:ssa. Kahden kauden aikana hän pelasi 2,6 pisteen per peli keskiarvolla.
Philadelphia Eagles varasi Grantin 1950 NFL:n värväystilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella. Sílloista end-pelipaikkaa pelannut Grant oli kauden 1952 aikana toisena liigan syöttöjen vastaanottotilastossa. Hän vastaanotti 56 syöttöä, edeten 996 yardia ja tehden seitsemän touchdownia. Huippukauden jälkeen Grant siirtyi pelaamaan Canadian Football Leagueen Winnipeg Blue Bombersissa Kanadassa. Kolmasti liigan all star -miehistöön valitusta Bud Grantista tuli vuonna 1956 joukkueen päävalmentaja. Hän valmensi Blue Bombersin yhdentoista vuoden aikana kuusi kertaa liigan loppuotteluun ja voitti Grey Cupin neljästi.
Vuonna 1967 Grant siirtyi rajan toiselle puolelle valmentamaan NFL:n Minnesota Vikings -joukkuetta. Vuonna 1969 Grant vei joukkueen sen ensimmäiseen National Football Conferencen mestaruuteen ja Super Bowl -esiintymiseen, jonka joukkue hävisi Kansas City Chiefsiä vastaan. Vikings pääsi hänen alaisuudessa vielä kolmeen Super Bowliin, mutta joukkue hävisi joka kerta. Joka tapauksessa Grant oli ensimmäinen päävalmentaja, joka on esiintynyt neljästi Super Bowlissa. Grant lopetti valmentamisen kauden 1983 jälkeen, mutta palasi kaudeksi 1985 valmentamaan vielä yhden kauden. Lopettaessaan Bud Grant oli saavuttanut NFL:ssa 168 voittoa, mukaan lukien kymmenen playoffseissa, ja hänen voittoprosenttinsa runkosarjassa oli 62 %.
Bud Grant nimettiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 1994. Lisäksi hänet on nimetty vuonna 1983 Canadian Football Hall of Fameen. Grant oli tunnustettu ja kunnioitettu hahmo Minnesotan amerikkalaisen jalkapallon piireissä.
Råde

Råde on Norjan kunta Østfoldin läänissä Oslonvuonon itärannikolla. Sen rajanaapureita ovat lännessä Moss, pohjoisessa Våler, idässä Sarpsborg ja etelässä Fredrikstad. Korkein kohta kunnassa on nimeltään Danserfjella, 127 metriä merenpinnasta. Råden hallinnollinen keskus on Karlshus, muita taajamia ovat Spetalen, Missingmyr, Tomb ja Ryggebyen. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 8 317 asukasta.
Kuvia

Råden väkiluku vuosina 1951–2010.
Råden kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Råde Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Østfoldin läänin kunnat
Aremark
Fredrikstad
Halden
Hvaler
Indre Østfold
Marker
Moss
Rakkestad
Råde
Rømskog
Sarpsborg
Skiptvet
Våler
Norjan läänit | Norja
Käännös suomeksi
Bear McCreary

| Bear McCreary |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1979 (ikä 45) Fort Lauderdale, Florida
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Muusikko
Tyylilajit:  elokuvamusiikki, nykytaidemusiikki, elektroninen musiikki, rock, ambient ja chiptune 
Soittimet:  harmonikka, piano, syntetisaattori, kitara, pianoharmonikka, kampiliira ja lyömäsoitin 
Levy-yhtiöt:  La-La Land Records 
Aiheesta muualla
www.bearmccreary.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Bear McCreary (s. 17. helmikuuta 1979 Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan televisio-, elokuva- ja videopelimusiikin säveltäjänä.
Koulutus

McCreary valmistui musiikin kandidaatiksi (Bachelor of Music) Etelä-Kalifornian yliopiston Thornton School of Music -oppilaitoksessa vuonna 2002.
Teokset > Televisiosarjat

| Vuodet | Nimi |
| --- | --- |
2004–2009: Taisteluplaneetta Galactica
2007–2012: Eureka
2008–2009: Terminator: Sarah Connorin aikakirjat
2009–2010: Caprica
2010: Tulilinjalla
2010–2022: The Walking Dead
2013–2015: Da Vinci's Demons
2013–2015: Defiance
2013–2020: S.H.I.E.L.D. Agentit
2014–2017: Black Sails
2014–: Outlander – Matkantekijä
2016: Black Mirror
2016: Agents of S.H.I.E.L.D.: Slingshot
2020: Snowpiercer
2022–: Taru sormusten herrasta: Mahtisormukset
Teokset > Elokuvat

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
2010: Step Up 3D
2014: Angry Video Game Nerd: The Movie
2016: 10 Cloverfield Lane
2017: Rebel in the Rye Revolt Happy Death Day
2018: The Cloverfield Paradox
2019: Godzilla II: King of the Monsters Child's Play
2020: The Babysitter: Killer Queen Freaky
2022: Vimmaiset tassut
Teokset > Videopelit

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
2018: God of War
2021: Call of Duty: Vanguard
2022: God of War: Ragnarök
Palkinnot ja ehdokkuudet > British Academy Games Awards

| Vuosi | Videopeli | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | God of War | Paras musiikki | Voitto |
Palkinnot ja ehdokkuudet > The Game Awards

| Vuosi | Videopeli | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | God of War | Paras musiikki | Ehdokkuus |
| 2022 | God of War: Ragnarök | Paras musiikki | Voitto |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Grammy Awards

| Vuosi | Teos | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2023 | Call of Duty: Vanguard | Paras videopelimusiikki | Ehdokkuus |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Primetime Emmy

| Vuosi | Televisiosarja | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Tulilinjalla | Paras teemamusiikki | Ehdokkuus |
| 2013 | Da Vinci's Demons | Paras teemamusiikki | Voitto |
| 2014 | Black Sails | Paras teemamusiikki | Ehdokkuus |
| 2015 | Outlander – Matkantekijä | Paras musiikki televisiosarjassa | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Sablé-sur-Sarthe

| Sablé-sur-Sarthe |
| --- | --- |
 Sablé-sur-Sarthen kaupungintalo
 vaakuna
 Sablé-sur-Sarthe
 Koordinaatit: 47°51′02″N, 00°19′45″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Sarthe
Arrondissementti:  La Flèche
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36,92 km²
Väkiluku (2013):  12 575
 – Väestötiheys:  340,6 as./km²
Postinumero:  72300
 
 www.sablesursarthe.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sablé-sur-Sarthe, yleensä vain Sablé, on kunta Ranskan länsiosassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella. Kunnassa on arviolta 12 575 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 36,92 neliökilometriä.
Luoteessa Sablén kunta rajoittuu Vaigejokeen, joka virtaa kohti etelää kunnan läpi ja yhtyy sitten Sarthejokeen kunnan kaupunkikeskustassa.
Sablén nähtävyyksiin kuuluu Rosayn puistoon 2000-luvun lopulla istutettu puulajipuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sablé-sur-Sarthe Wikimedia Commonsissa
Kunnan internetsivut
Borgartingin laamanninoikeus

Laamanninoikeuden toimitalo Oslossa.
Borgartingin laamanninoikeus on yksi Norjan kuudesta laamanninoikeudesta. Sen tuomiopiirialue koostuu entisestä Buskerudin läänistä sekä Askerin, Bærumin ja Oslon kunnista. Borgartingin laamanninoikeus perustettiin vuonna 1995 erottamalla se Eidsivatingin laamanninoikeudesta.
Käräjäoikeudet

Borgartingin laamanninoikeus toimii valitustuomioistuimena Buskerudin, Oslon sekä Ringeriken, Askerin ja Bærumin käräjäoikeuksille.
Aiheesta muualla

Borgartingin laamanninoikeuden verkkosivut (norjaksi)
Brasilian jalkapalloliitto

| --- | --- |


Liittynyt FIFAAN: 1923
FIFA Ranking Miehet: 1
FIFA Ranking Naiset: 3
Presidentti: José Maria Marin
kotisivut: cbf.com
Brasilian jalkapalloliitto (portugaliksi Confederação Brasileira de Futebol, lyhenne CBF) on vuonna 1923 perustettu Brasiliassa jalkapalloa hallinnoiva järjestö.
Brasilian maajoukkueet

Brasilian maajoukkue
Brasilian naisten maajoukkue
Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Brasilian jalkapallo
Lajiliitto: Brasilian jalkapalloliitto 

Sarjat:Campeonato Brasileiro Série A | Campeonato Brasileiro Série B | Campeonato Brasileiro Série C | Campeonato Brasileiro Série | Osavaltiosarjat 

Cup-kilpailut: Copa do Brasil 

Maajoukkueet: Brasilian maajoukkue | Brasilian naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Rådhusgata

Katunäkymää kesällä 2005.
Rådhusgata on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka ulottuu Fred. Olsens gatelta Rådhusplassenille. Kadun varrella sijaitsee kaksi entistä raatihuonetta ja se päättyy nykyisen Oslon kaupungintalon luokse.
Vuoden 1993 maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailujen lähtö- ja päätepiste oli Rådhusgatalla.