Sotilaspoliisi
Sotilaspoliisit Suomessa

Suomalaisten sotilaspoliisien tehtäväkenttä on poikkeuksellinen. Normaaliolojen aikana sotilaspoliisivarusmiehet suorittavat tehtäviä, jotka muissa maissa ovat kokeneiden ammattialiupseereiden tehtäviä. Poikkeusoloissa suomalaiset sotilaspoliisit valmistautuvat ensisijaisesti kansallisen puolustuksen tarpeisiin varsin vaativilla tehtävillä.
Suomalainen sotilaspoliisitoimiala perustettiin 1930-luvulla nimikkeellä sotapoliisi. Talvi- ja jatkosodassa sotapoliisit olivat puolustusvoimien palvelukseen käskettyjä, pääsääntöisesti entisiä poliiseja, joiden tehtävinä olivat muun muassa järjestyksen ylläpitäminen ja rikosten selvittäminen kenttäarmeijassa. Sotapoliisit olivat pitkään olemassa ainoastaan sodan ajan kenttäarmeijassa.
Talvisodassa sotapoliisin tehtävät eivät vielä ehtineet kaikilta osin vakiintua. Esimerkkeinä mainitaan seuraavia 7. sotapoliisikomppanian suorittamia tehtäviä: liikenteen ohjaus, kohteiden vartiointi, siviilien evakuointi, junapartioiden asettaminen ja päivystys rautatieasemilla, sotavankien kuljetukset ja vartiointi järjestelypaikoilla ja desanttien etsintä.
Puolustusvoimien henkilöstön koulutus sotilaspoliisitehtäviin alkoi 1963, kun Sotilaspoliisikoulu perustettiin Helsinkiin osaksi erillistä autokomppaniaa Mechelininkadun kasarmeille.
Sotilaspoliisien tehtävät voidaan karkeasti jakaa normaaliolojen ja poikkeusolojen aikana suoritettaviin tehtäviin. Molempia tehtäviä suorittavat palkattuun henkilökuntaan kuuluvat virkamiehinä toimivat ammattisotilaat ja varusmiehet sekä reserviläiset, mutta heidän koulutuksensa sisällössä ja rauhan ajan toimivaltuuksissa on eroavaisuuksia. Rauhan aikana sotilaspoliisitehtäviin
koulutetuilla varusmiehillä ei lain mukaan ole käytössään samoja toimivaltuuksia kuin virkamiehillä (ammattisotilailla).
Normaaliolojen eli rauhan aikana vartio- ja päivystystehtävää suorittavien sotilaspoliisien tehtävänä on järjestyksen turvaaminen puolustusvoimien alueilla. Sotilaspoliisin toimivalta perustuu erilaisiin säädöksiin, esimerkiksi laki puolustusvoimista (jossa erityisesti turvallisuuden ja järjestyksen ylläpitoa koskeva luku) ja yleinen palvelusohjesääntö.
Poikkeusolojen aikana sotilaspoliisijoukkojen tehtäviin kuuluvat seuranta-, valvonta-, tarkkailu-, etsintä- ja kiinniottotehtävät ja tuhoamistehtävät. Erikoisjoukkojen vastaiseen toimintaan kuuluvat myös avainkohteiden ja -henkilöiden suojaamistehtävät. Kohteiden suojaustehtävistä vastaavat pääsääntöisesti vartiokomppaniat.
Sotilaspoliisivarusmiehiä koulutetaan lähes kaikissa puolustusvoimien joukko-osastoissa. Varusmieheltä edellytetään hyvää ruumiillista ja henkistä kuntoa. Miehistötehtävien koulutusaika on kahdeksan ja puoli kuukautta, ja ryhmän- ja joukkueenjohtajien 11,5 kuukautta. Osa joukko-osastoista lähettää johtajakoulutettavat sotilaspoliisivarusmiehensä toisen joukko-osaston aliupseerikouluun. Joukkueenjohtajat koulutetaan Reserviupseerikoulun Esikunta- ja viestikomppanian sotilaspoliisilinjalla Haminassa. Osa miehistön sotilaspoliiseista koulutetaan tarkka-ampujiksi, tukiasetehtäviin tai koiranohjaajiksi. Koiranohjaajat koulutetaan Sotakoiraosastossa Niinisalossa.
Karjalan Prikaatissa sotilaspoliisivarusmiehet on jaettu operatiivisiin ja taktisiin joukkueisiin vuoden 2013 alusta lähtien. Operatiivinen sotilaspoliisijoukkue osallistuu sodanajan koulutukseen sekä hoitaa vartioinnin Vekaranjärven varuskunnassa, kun taas taktinen sotilaspoliisijoukkue harjoittelee ainoastaan sodanajan sotilaspoliisitoimintaa. Tällä hetkellä Karjalan Prikaati on ainoa joukkoyksikkö, joka on jakanut sotilaspoliisitoimintansa tällä tavalla.
Sotilaspoliisialan ammattisotilaat koulutetaan Utin Erikoisjääkäripataljoonan sotilaspoliisikoulussa. Palkatulle henkilöstölle pääsyvaatimuksena sotilaspoliisikoulun tarjoamaan koulutukseen on pysyvässä virassa palveleminen ja riittävä fyysinen kelpoisuus.
Yleisesti sotilaspoliisien koulutukseen kuuluu vähintään lakiasiain perusta, oikeudenhoitoa, voimakeinojen käytön harjoittelua, asutuskeskustaistelua, lähitaistelua kylmin asein, mekaanista- ja räjähdemurtamista, (hätä)ensiavun antamista sekä henkilön ja vaarallisen henkilön kohtaamista.
Sotilaspoliisin henkilökohtaisina aseina ovat rynnäkkökivääri ja pistooli. Poikkeusoloissa sotilaspoliisiryhmällä on lisäksi käytössään tarkkuuskivääreitä ja haulikoita.
Sotilaspoliiseja kutsutaan puolustusvoimien käyttämän lyhenteen mukaan spolleiksi ja joskus leikkisästi sotakoiriksi.