stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyynikin ylävesisäiliö

| Pyynikin ylävesisäiliö |
| --- | --- |
Sijainti:  Pyynikki, Tampere
Koordinaatit:  61°29′48.7″N, 023°43′48.6″E
Rakennustyyppi:  vesisäiliö
Valmistumisvuosi:  1898 (Pyynikki I) 1938 (Pyynikki II)
Omistaja:  Tampereen kaupunki
Käyttäjä:  Tampereen Vesi
Tilavuus:  800 + 2 400 m³
 maanalainen ylävesisäiliö 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyynikin ylävesisäiliö on Tampereen vanhin ylävesisäiliö eli maanalainen ”vesitorni”. Yhä käytössä oleva ylävesisäiliö sijaitsee Pyynikinharjulla näkötornin vieressä ja se valmistui vuonna 1898. Alkuperäisen säiliön vesitilavuus oli 800 kuutiometriä. Säiliötä on laajennettu 1930-luvulla, työ valmistui vuonna 1938. Laajennusosan vesitilavuus on 2 400 kuutiometriä.
Vuonna 1938 Pyynikin ylävesisäiliöiden ja vuonna 1928 valmistuneen Kaupin vanhan vesitornin yhteenlaskettu vesitilavuus oli 5 200 kuutiometriä, joka vastasi noin kahta kolmasosaa vuorokausikulutuksesta. Nykyään Tampereen kuuden vesitornin ja ylävesisäiliön yhteiskapasiteetti on 23 200 kuutiometriä, joka on noin 45 prosenttia päivittäin verkostoon pumpatusta vesimäärästä (2016).
Another World (videopeli)

| Another World |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Eric Chahi
Julkaisija:  Delphine Software International, U.S. Gold, Interplay
Jakelija:  Nintendo eShop, Humble Store, Google Play, App Store, Steam, GOG.com, itch.io ja Epic Games Store
Suunnittelija:  Eric Chahi
Taiteilija:  Eric Chahi
Säveltäjä:  Jean-François Freitas
Ohjelmoija:  Eric Chahi
Julkaistu:  1991
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  3DO, Amiga, Atari ST, Apple IIGS, DOS, Game Boy Advance, Macintosh, Sega Mega Drive, SNES, Sega Mega-CD
Jakelumuoto:  levyke, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Another World (julkaistu nimellä Out of this World Pohjois-Amerikassa ja nimellä Outer World jap. アウターワールド, Autā Wārudo Japanissa) on Delphine Softwaren julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 1991 Amigalle ja Atari ST:lle. Peli on tämän jälkeen julkaistu useille muille alustoille.
Peli muistetaan erityisesti elokuvamaisesta otteestaan ja omintakeisesta graafisesta tyylistään.
Peli on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmistä peleistä Amigalla.
Pelaaminen

Pelin päähahmo on nuori tieteilijä Lester Knight Chaykin, joka tempautuu tuntemattomaan maailmaan kun koe epäonnistuu salamaniskun seurauksena. Chaykin on silmänräpäyksessä veden alla uiden pintaan selviytyäkseen.
Pelin avausanimaatio oli uskomaton aikanaan sisältäen eri kamerakulmia. Pelin aikana pelissä ei ole näytöllä käyttöliittymää, ei pisteitä kerättäväksi eikä merkkiä siitä, että peli on alkanut. Visuaalinen ilme ja tyyli lisäävät paniikin tunnetta. Peliä pelataan vaistomaisesti reaktioina ruudulla näkyviin asioihin: peli ei itse kerro tai opeta pelaajalle mitään. Pelissä ei käytetä dialogia eikä narratiivia vaan vain pelin ympäristöä: hahmot eivät myöskään puhu sanaakaan pelissä.
Pelin visuaalinen ilme käyttää vektorigrafiikkaa ja polygoneja hyvin yksinkertaisella ulkoasulla ja pienellä määrällä kappaleiden yksityiskohtia. Peli käyttää rotoskooppausta animointiin. Peli ei käytä ruudun vieritystä vaan kohtauksia, joka voi aiheuttaa ongelmatilanteita pelaajan siirtyessä ruudusta toiseen ja myöhästyessä toiminnosta.
Peli noudattaa lineaarista rakennetta ja se oli lyhyt myös aikansa mittapuulla.
Alussa päähenkilö voi vain potkia iilimatoja, mutta saa myöhemmin haltuunsa voimakkaan aseen.
Kehitys

Eric Chahi työskenteli Delphine Softwarelle Future Warsin parissa, mutta ei ollut tyytyväinen muiden ideoiden toteuttamiseen. Dragon's Lairin Amiga-version innoittamana hän teki grafiikkamoottori Atari ST:llä. Chahin ajatuksena oli tehdä peli kuten Karateka tai Prince of Persia, mutta suuri osa pelistä oli peräisin improvisaatiosta ja työn ohella tulevista ideoista. Chahi työskenteli itsekseen kaksi vuotta työstäen peliä. Äänet ja musiikin sävelsi ja toteutti Chahin ystävä Jean-François Freitas. Marraskuussa 1991 Chahi julkaisi pelin Amigalle.
Vastaanotto

Peli on saanut CU Amiga -lehdessä arvosanaksi 91%.
Peli on saanut Amiga Format -lehdessä arvosanaksi 82%.
Pelit-lehden Jukka Tapanimäki antoi pelin Amiga-versiolle 84 pistettä sadasta.
Julkaisut

Peli julkaistiin ensimmäisenä Amigalle, jonka jälkeen seurasi pian Atari ST -versio. Chahi valvoi myös Macintosh- ja DOS-versioiden käännöksiä, mutta käännöstyö oli Alan Pavlishin ja Bill Duganin tehtävä, sekä Daniel Morais käänsi Macintosh-version DOS:lle. Peleissä oli eroja, mutta Chahi valvoi ettei tarpeettomia muutoksia tehty.
Kun Delphine Software teki sopimuksen Interplayn kanssa Interplay vaati joukkoa muutoksia Pohjois-Amerikkalaiselle yleisölle, jossa oli erilainen päätös, korkeampi vaikeusaste ja äänten ja musiikkien korvaaminen. Chahin vaatimukset alkuperäinen musiikki säilyi, mutta uutta musiikkia lisättiin tasoihin. Interplay julkaisi pelin Sega Mega Drivelle ja Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1992.
Chahin siirryttyä muihin töihin Interplay julkaisi pelistä version 3DO:lle, jossa taustat ja ääniraita oli muutettu: hahmot eivät enää sovi yhteen taustojen kanssa ja mahtaileva ääniraita ei enää ole taustalla vaan etualalla.
Julkaisut > Uusintaversiot

Vuonna 2006 pelistä on julkaistu uusintaversio 15th Anniversary.
Vuonna 2011 pelistä on julkaistu uusintaversio 20th Anniversary muun muassa Microsoft Windowsille ja PlayStation 4:lle.
Jatko-osat

Pelille on julkaistu jatko-osa Heart of the Alien, joka ei kuitenkaan ole Chahin käsialaa, eikä sitä yleisesti pidetä "virallisena" jatkona pelin tarinalle. Sen sijaan Delphine Softwaren myöhemmin julkaisemien Flashbackin ja Fade to Blackin on usein katsottu olevan epäsuoraa jatkoa Another Worldille elokuvamaisuutensa ja samantyyppisen toiminnan takia, vaikkei niillä tarinallisesti olekaan yhteyksiä Another Worldiin. Lisäksi Eric Chahi ei ole ollut niidenkään kehityksessä mukana.
Aiheesta muualla

Out of This World MobyGamesissa (englanniksi)
Another World: 15th Anniversary Edition MobyGamesissa (englanniksi)
Another World: 20th Anniversary Edition MobyGamesissa (englanniksi)
Another World Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Annankankaan tuulipuisto

| Annankankaan tuulipuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Annankangas, Raahe
Koordinaatit:  64°29′24″N, 24°48′29″E
Valmistunut:  2017 
Kustannus:  50 miljoonaa € 
Perustaja:  Suomen Hyötytuuli Oy 
Rakennuttaja:  Eltel Networks 
Omistaja:  Suomen Hyötytuuli Oy
Operaattori:  Porin Energia 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  voimala-alueen yhteydessä
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  100–110 m 
Pinta-ala:  2,5 km² 
Tuulivoimalat:  10 × Vestas V126 (3,45 MW) 
Kapasiteetti:  34,5 MW  
Vuosituotanto:  115 GWh 
 fiAnnankankaan tuulipuisto 
Verkkosivut:  https://hyotytuuli.fi
Annankankaan tuulipuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen Annankankaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 10 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 3,45 megawattia ja vuosituotanto noin 115 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakennuttanut Suomen Hyötytuuli Oy, joka myös omistaa ne.
Yleistä

Annankankaan tuulivoimapuisto sijaitsee noin 25 kilometriä Raahen kaupungista kaakkoon päin. Voimalaitosalue on 2,4 kilometriä pitkä, 2,3 kilometriä leveä, ja sen kaikki voimalat sisältävän alueen pinta-ala on noin 2,5 neliökilometriä. Voimala-alue sijaitsee kartan paikannimistön mukaan Viitanevan, Pölkkykorven, Annankankaan, Pytinkikankaan ja Tynnyrinnevan ympäristössä, joka kohoaa yli 100 metrin korkeuteen mpy.. Puiston luoteispuolella kulkee paikallinen yhdystie 18558, josta voimala-alueelle on rakennettu huoltotiet hyödyntäen alueella jo aikaisemmin olevia tiepohjia.
Tuulivoimalaitokset ovat kaikki tanskalaisen Vestaksen valmistamia Vestas V126/3450-mallia, jonka napakorkeus on 147 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä ja kapasiteetti 3,45 megawattia.
Tuulipuiston oma sähköasema sijaitsee Pölkkykorvessa, josta on kolmen kilometrin yhdyslinja kantaverkon Kokkola–Muhos-päälinjaan. Kukin tuulivoimala on liitetty sähköasemaan maakaapelilla, jossa sähköä siirretään 20 kilovoltin jännitteellä. Sähköaseman muuntamo nostaa jännitteen 110 kilovoltin jännitteeseen, josta alkaa Kokkola–Muhos-päälinjaa seuraava siirtolinja Siikajoen Ruukin sähköasemalle. Sielä tuulipuiston tuottama sähkö syötetään valtakunnan verkkoon.
Rakentaminen ja laajentaminen

Tuulipuiston suunnittelu on aloitettu 2010-luvun alussa. Osakaavan muutoksesta ilmoitettiin toukokuussa 2011. Ympäristövaikutuksien selostus (YVA) valmistui huhtikuussa 2013  ja kaavaehdotus esiteltiin syyskuussa 2014 , joka sitten hyväksyttiin Raahen kaupunginvaltuustossa lokakuussa 2014 .
Puiston pääurakoitsijana toimi Eltel Networks ja sähkölaitteet toimitti ABB. Hankkeen kustannus oli 50 miljoonaa euroa. Tuulipuisto vihittiin käyttöön 17.10.2017.
Aiheesta muualla

Hyötytuuli Oy:n kotisivut
Hyötytuuli Oy: valokuvia (valitse valikosta, valokuvia)
Voimalaitokset fingrid.fi. Helsinki:  FINGRID. Viitattu 2.11.2023.
Raahen itäiset tuulivoimapuistot (PDF) (Ympäristövaikutusten arviointiselostus) metsa.fi.  2013. FCG Finnish Consulting Group Oy.
Punarintakardinaali

| Punarintakardinaali |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Kirjosiipikardinaalit Pheucticus
Laji::  ludovicianus
Kaksiosainen nimi
 Pheucticus ludovicianus  (Linnaeus, 1766) 
 Punarintakardinaalin levinneisyys. Keltaisella alueet, joilla lajia tavataan kesällä, sinisellä talvehtimisalueet ja oranssilla alueet, joilla lintua tavataan muuttoaikoina.
Katso myös
   Punarintakardinaali Wikispeciesissä   Punarintakardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punarintakardinaali, aikaisemmalta nimeltään rusorintapeippo (Pheucticus ludovicianus) on itäisessä Yhdysvalloissa ja Kanadassa tavattava kardinaaleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Pituudeltaan punarintakardinaali on noin 18–21-senttinen. Pesimisaikainen koiras on väriltään pääosin musta. Siivet ovat mustat muutamin valkoisin höyhenin. Lennossa näkyy suuri valkea laikku. Koiraan rinta on punainen ja vatsa valkoinen. Pesimäajan ulkopuolella koiraan väritys on vaatimattomampi: mustat höyhenet ovat vaaleammat ja rinta on vaaleanpunainen. Naaras punarintakardinaali on yläpuolelta tummanruskea ja vatsasta vaaleampi. Päälaella on kaksi valkoista juovaa. Ruskeissa siivissä on kaksi valkeaa siipijuovaa. Nuori lintu muistuttaa naarasta, mutta on rinnastaan ja pyrstöstään ruskeampi. Nuorella koiraalla on myös häivähdys punaista rinnassa.
Elinympäristö ja ravinto

Punarintakardinaalit elävät lehti- ja sekametsissä ja erityisesti niiden reunamilla. Lajia voi tavata myös puutarhoissa sekä kaupunkialueilla. Talveksi laji muuttaa trooppisiin metsiin Meksikoon ja Karibialle. Toisinaan laji harhautuu Länsi-Eurooppaankin. Lähinnä Suomea laji on tavattu Norjassa.
Ravintonaan punarintakardinaali käyttää hyönteisiä, siemeniä, nuppuja, kukkia, hedelmiä ja marjoja. Ravinnonhaussa lintu liikkuu puiden ja pensaiden lehtistöissä. Lintu voi pyydystää hyönteisiä myös ilmasta.
Lisääntyminen

Punarintakardinaali rakentaa harvan kuppimaisen pesänsä oksanpätkistä, ruohosta ja muista kasvinosista sekä höyhenistään. Naaras munii yleensä neljä vaaleansinistä tai -vihreää punapilkullista munaa. Laji voi risteytyä mustapääkardinaalin (Pheucticus melanocephalus) kanssa, jos elinalueet osuvat päällekkäin.
Naaras
Punarintakardinaalin muuttoreitit.
Antongatollinlenkko

| Antongatollinlenkko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Suku::  Lentävätkoirat Pteropus
Laji::  howensis
Kaksiosainen nimi
 Pteropus howensis  Throughton, 1931 
Katso myös
   Antongatollinlenkko Wikispeciesissä   Antongatollinlenkko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Antongatollinlenkko (Pteropus howensis) on ainoastaan Salomonsaarilla elävä äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Sitä on tavattu Antong-atollilla ja mahdollisesti myös Nukumanun atollilla 38 km pohjoisempana.
Antongatollinlenkot syövät kukkia ja hedelmiä.
Radek Ťoupal

| Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
Radek Ťoupal (s. 16. elokuuta 1966 Pisek, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.
Ťoupal aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Ceské Budejovicessa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1990. Tämän jälkeen hän pelasi yhden kauden HK Dukla Trencinissä ennen siirtymistään SM-liigaan HPK:hon kausiksi 1991–1993. Kahtakymmentä Saksan DEL-liigan Star Bulls Rosenheimissa kaudella 1994–1995 pelattua ottelua lukuun ottamatta hän pelasi kaudet 1993–2000 jälleen HC Ceské Budejovicessa. Uransa viimeisen kauden 2000–2001 hän pelasi Itävallan pääsarjan Kapfenberg-joukkueessa.
Edmonton Oilers varasi Ťoupalin NHL:ään 1987 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella numerolla 126, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Ťoupal edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa ja 1991 MM-kisoissa. Olympiaturnauksesta Tšekkoslovakia saavutti pronssia. Tšekin maajoukkuetta hän edusti 1993 MM-kisoissa sekä 1994 talviolympialaisissa. MM-kisoissa tuloksena oli pronssimitali.
Aiheesta muualla

Radek Ťoupal Eurohockey.com. (englanniksi)
Radek Ťoupal The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
As Salafiyahin piirikunta

| As Salafiyahin piirikunta |
| --- | --- |
Valtio:  Jemen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Raima
Väkiluku (2003):  82 540
As Salafiyahin piirikunta sijaitsee Raiman maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 82 540.
Antigama / Drugs of Faith

| Antigama / Drugs of Faith Antigama & Drugs of Faith |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2007
 Tyylilaji: grindcore, death metal
 Kesto: 14.45
 Levy-yhtiö: Selfmadegod
Antigaman muut julkaisut
| Roots of Chaos 2007 | Antigama / Drugs of Faith 2007 | Slime Wave Series Vol. 3 2007 |
Antigama / Drugs of Faith on kahden puolalaisen metalliyhtyeen Antigaman ja Drugs of Faithin split-albumi, joka on julkaistu vuonna 2007.
Kappaleet

kappaleet 1, 3 ja 5 esittänyt Antigama, kappaleet 2, 4, 6 esittänyt Drugs of Faith
Herd – 1.29
Churchianity – 2.26
Gift – 2.17
Memoranda – 2.31
Zombi – 3.56
Phantom – 2.06
Aiheesta muualla

Antigama / Drugs of Faith Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Antigama / Drugs of Faith Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rahjan satamarata

Rahjan satamarata on toteutumatta jäänyt suunnitelma Pohjanmaan radan sivuradasta, joka kulkisi Kalajokilaaksossa, Ylivieskasta Kalajoelle Rahjan satamaan. Rautatielinjalle on tehty varauksia seutukaavassa, ja ne on säilytetty myös vuoden 2003 kaavamuutoksissa.
Radan perusedellytykset

Nykyisin Rahjan satama toimii ympärivuotisena linkkinä rekka- ja laivaliikenteen siirtokuormauspisteenä. Ylivieska–Rahja-radan tarvetta on arvioitu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.
Rahjan satamarata toimisi myös suorana linkkinä Iisalmen–Ylivieskan radalta, ja mahdollisesti siirtäisi osan Iisalmi–Kajaani-alueen Rahjaan suuntautuvasta liikenteestä rautateille.
Rahikkala

Rahikkala tarkoittaa seuraavia asioita:
Markku Rahikkala, Nokian ent. kaupunginjohtaja
Rahikkala-nimisiä kyliä

Rahikkala on seuraavien kylien nimi:
Rahikkala, kylä Elimäellä
Rahikkala, kylä Kuivasensaaressa
Rahikkala, kylä Ristiinassa
Rahikkala, kylä Ruokolahdessa
Rahikkala, kylä Savitaipaleella
Rahikkala, kylä Vehmaalla
Rahikkala, kylä entisessä Antrean kunnassa Venäjällä
Rahikkala, kylä entisessä Inkeren seurakunnassa Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rahikkala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Písek

| Písek |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Písek
 Koordinaatit: 49°18′0″N, 14°8′0″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Etelä-Böömi
Piirikunta:  Písek
Perustettu:  1200-luku
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  63,22 km²
Korkeus:  378 m
Väkiluku (1.1.2018):  30 119
 
 http://www.pisek.eu/en/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Písek (saks. Pisek) on Etelä-Böömin läänissä Tšekin tasavallassa sijaitseva kaupunki, jonka asukasluku on 30 119. Kaupunki sijaitsee Otava-joen varrella. Kaupungin nimi on tšekkiä ja tarkoittaa hiekkaa..
Písek perustettiin arviolta 1200-luvulla ja varhaisin siitä löydetty maininta on vuodelta 1243. 1600-luvulla käydyn Kolmikymmenvuotisen sodan aikana eri joukot valloittivat Písekin kolmeen kertaan. Valloituksista viimeinen tapahtui syyskuussa 1620, jonka yhteydessä lähes koko kaupunki tuhoutui.
Käännös suomeksi
Përmetin piirikunta

| Përmetin piirikunta Rrethi i Përmetit |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Albania
Prefektuuri:  Gjirokastër
Lakkautettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Përmet
Pinta-ala:  929 km²
Väkiluku (2001):  25 837
 – väestötiheys:  27,8 as./km²
Përmetin piirikunta (alb. Rrethi i Përmetit) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Gjirokastërin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Gjirokastërin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 929 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 25 837 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Ballaban, Çarshovë, Dishnicë, Frashër, Këlcyrë, Përmet, Petran, Qendër Piskovë ja Sukë. Pääkaupunkina toimi Përmet.
ProTracker

| ProTracker |
| --- | --- |

Luoja:  Lars Hamre, Anders Hamre, Sven Vahsen, Rune Johnsrud
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1990
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  musiikkiohjelmisto
Alusta:  Amiga
Lisenssi:  ilmaisohjelma
ProTracker on Amigalle tehty tracker-ohjelma, jonka ensimmäinen versio ilmestyi syksyllä 1990. Se on ensimmäisiä ohjelmia, jolla pystyttiin tekemään digitaalista musiikkia. Se pystyy käsittelemään 4 yhtäaikaista kanavaa ja 31 eri ääninäytettä, mutta myöhemmissä versioissa kanavia oli jopa 32. ProTracker tallentaa kappaleet mod-tiedostomuotoon, ja sillä tehdyt modulet olivat aikoinaan hyvin suosittuja Amigan peleissä.
Ohjelman esikuva oli Karsten Obarskin kehittämä Ultimate SoundTracker (1987), joka oli ensimmäinen MOD-tiedostomuotoa käyttänyt ohjelma.
SoundTrackerin lisäksi Noisetrackerillä oli vaikutus ProTrackeriin.
Ohjelman kehittivät Lars Hamre, Anders Hamre, Sven Vahsen ja Rune Johnsrud.
Vaikutus

Ohjelmalla oli merkittävä vaikutus tracker-musiikin, demoskenen ja uusien muusikoiden kehittymiseen. Ohjelma oli hyvin suosittu ja sille tuli paljon jäljittelijöitä ja klooneja.
Ohjelmalla oli merkitys MOD-tiedostomuodon popularisoimiseen muillakin alustoilla kuin Amigalla. Tiedostomuodon suosio johti sitä toistavien ohjelmien ilmestymiseen myös muun muassa IBM PC:lle ja Macintoshille.
Ohjelmaa käyttäneitä muusikoita ovat:
Andi McGinty
Mark Knight
Philip Nixon
Ohjelmasta on tehty myös Atari ST:lle klooniversio ProTracker ST.
ProTrackerin (mod) efektit

0xy: Arpeggio (soittaa valitun soinnun äänet nopeasti peräkkäin)
1xx: Portamento Up (nostaa äänenkorkeutta neljäsosanuotilla)
2xx: Portamento Down (laskee äänenkorkeutta neljäsosanuotilla)
3xx: Tone-Portamento (muuttaa äänenkorkeutta portaattomasti)
4xy: Vibrato (samplen äänenkorkeuden väreilyä valitulla nopeudella ja syvyydellä)
5xy: Tone-Portamento + Volume Slide (tone-portamento ja äänenvoimakkuuden lasku/nosto)
6xy: Vibrato + Volume Slide  (vibrato ja äänenvoimakkuuden lasku/nosto)
7xy: Tremolo (äänen värähtelyä valitulla nopeudella ja syvyydellä)
8xx: Set Panning
9xx: Set Sample Offset (soitetaan sample valitulta kohdalta)
Axx: Volume Slide (äänenvoimakkuuden lasku/nosto)
Bxx: Position Jump (hypätään toiselle patternille)
Cxx: Set Volume (muutetaan äänenvoimakkuutta)
Dxx: Pattern Break (hypätään toiselle rowille)
Exy: Extended MOD Commands
Fxx: Set Speed/Tempo (muutetaan musiikin nopeutta)
Aiheesta muualla

http://janeway.exotica.org.uk/release.php?id=9075
https://resources.openmpt.org/modfaq/4-1-1.html
Protracker versio 1.0
Protracker 2.3 Aminetissä
Pyhät tekstit

| Pyhät tekstit Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. lokakuuta 2016
 Tuottaja(t): Markus Koskinen
 Kesto: 77.12
 Levy-yhtiö: Warner
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Tuomittuna kulkemaan 2013 | Pyhät tekstit 2016 | Kolmastoista huhtikuuta 2024 |
Pyhät tekstit on Vesa-Matti Loirin 33. studioalbumi sekä kirja, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2016. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
Kappaleiden tekstit käsittelevät uskontoja ja filosofioita. Laulut ovat Timo Kiiskisen säveltämiä, ja hän on myös muotoillut lauluntekstiksi osan levyn sanoituksista. Alkuperäinen teksti on tällöin ollut uskonnollista tai filosofista tekstiä, josta laulunteksti on runollinen kooste. Levyn on tuottanut Markus Koskinen. Kokonaisuuden punainen lanka on ajatus eri uskontojen alkuperäisen sisällön samankaltaisuudesta. Timo Kiiskinen on kirjoittanut levyn syntytarinan samannimiseen kirjaan. Kirjassa Vesa-Matti Loiri kertoo suhteestaan henkisyyteen, uniin ja selittämättömään. Lisäksi tuottaja Markus Koskinen ja tuotantopäällikkö Pete Eklund kertovat projektista ja työskentelystä Vesa-Matti Loirin kanssa. Kirja sisältää kuvia äänitysmatkalta Islantiin. Kuvat on ottanut kuvaaja Jaani Kivinen sekä Pete Eklund.
Albumin kansilehtinen ja kirja sisältävät yksityiskohtaisen lähdeluettelon levyn teksteistä.
Loiri itse arveli albumin julkaisun aikaan sen jäävän viimeisekseen.
Kappaleet

Mieleni minun tekevi – 3.01
Enkelimaljat – 3.33
Korinttolaiskirje – 5.11
Sydämeni on minun – 3.01
Teidän lapsenne – 4.10
Fransiscuksen rauhanrukous – 3.30
Sielun pohjalla – 4.29
Tomu jalkojenne alla – 5.25
Isä meidän – 2.25
Erillinen – 3.35
Sinäkin olet sitä – 2.54
Maan suola – 6.03
Neljä lupausta – 3.06
Kaksi syntymää – 3.40
Kymmenen käskyä – 3.50
Elämänpuu – 3.07
Kaiken olevan – 4.43
Avauksen suura – 3.52
Saarnaaja – 4.09
Väinämöisen lähtö – 3.27
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Keskisuomalainen:
Savon Sanomat:
Pyynikinlinna

| Pyynikinlinna |
| --- | --- |
 Pyynikinlinna
Osoite:  Mariankatu 40
Sijainti:  Pyynikinrinne, Tampere
Valmistumisvuosi:  1924
Suunnittelija:  Jarl Eklund
Käyttäjä:  Emil Aaltosen museo
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyynikinlinna on Tampereen Pyynikinrinteellä sijaitseva rakennus, joka on alun perin toiminut apteekkari Uno Hagbergin asuinpalatsina. Rakennuksen on suunnitellut Jarl Eklund, ja se valmistui vuonna 1924. Pyynikinlinnan omisti pitkään vuorineuvos Emil Aaltonen. Vuonna 1984 rakennus muutettiin näyttelytilaksi, ja nykyisin se toimii Emil Aaltosen teollisuus- ja taidemuseona.
Talo on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein.
Aiheesta muualla

Emil Aaltosen museo
Ernst Lampén : Pyynikinlinna ja sen taidekokoelmat, Suomen Kuvalehti, 20.5.1933, nro 21, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pyynikinlinnan galleria. Kauppaneuvos Emil Aaltosen rikkaissa taidekokoelmissa on m.m. Johannes Takasen "Rebekka" alkuperäisenä marmoriveistoksena, Aamulehti, 01.04.1934, nro 87, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot