stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirottu koodi

| Kirottu koodi |
| --- | --- |
 Kirjan kansikuva
Kirjailija:  Ilkka Remes
Kansitaiteilija:  Sami Saramäki
Genre:  jännitys
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  kovakantinen, sidottu
Sivumäärä:  248
ISBN:  9510320870
Sarja: Nuortenromaanit (ei virallista sarja nimeä)
Edeltävä:  Pimeän pyöveli
Seuraava:  Hermes
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirottu koodi on Ilkka Remeksen nuorille kirjoittama jännitysromaani, jossa seikkailee muistakin Remeksen kirjoista tuttu Aaro Korpi. Romaanin päällyksen on tehnyt Sami Saramäki ja se julkaistiin vuonna 2006.
Juoni

Aaro Korpi on luokkaretkellä Roomassa, kunnes hän huomaa mielestään epäilyttävän tyypin ja lähtee seuraamaan tätä museoon. Tämä ”epäilyttävä tyyppi” on todellisuudessa rikollinen, joka sotkee museon taideteoksen. Juuri ennen tihutyötä rikollinen katsoo Aaroa silmiin. Poliisit tulkitsevat eleen väärin, ja varkaan paettua Aaro joutuu kuulusteluun. Todellisuudessa tihutyö on vain verho museossa sattuneelle taidevarkaudelle. Aaron selitettyä tilanteen poliisit eivät enää epäile häntä. Kun poliisit ovat tehneet nopean kuulustelun Aaro saa palata retkimajaan. Opettaja ei kuitenkaan ole tyytyväinen Aaron hetkellisestä katoamisesta.
Aaro kutsutaan lisäkuulusteluihin, joka on huono asia koska Aaron luokan olisi tarkoitus lentää kotiin seuraavana aamuna.
Aaro katsoo luokkatoverinsa Lauran videokameran nauhaa, ja huomaa Lauran kameralle vahingossa tallentuneen kuvan varkaasta. Laura ei kuitenkaan ole halukas luovuttamaan kameraa. Kuulusteluiden vuoksi Aaro jää Roomaan yhdeksi päiväksi vielä kouluavustaja Essin kanssa.
Aarolla on poliiseille arvokasta tietoa, sillä hän on päässyt rikollisten jäljille. Poliisit eivät kuitenkaan usko häntä, joten Aaro lentää kotiin heti kuulustelun jälkeen pettyneenä.
Kotiin päästyään Aaro menee internetiin etsimään tietoa. Vihdoin Aaro pääse rikollisten jäljille, joten Aaro ja Essi lentävät Alpeille, Saksaan ”laskettelemaan”. Saksassa on myös Paolo, Essin poikaystävä jonka hän tapasi Italiassa. Myös Aaron ystävä Niko lentää Saksaan auttamaan Aaroa rikollisten jäljittämisessä. Aaro sanoi Essille menevänsä ”vaeltamaan” Nikon kanssa. Todellisuudessa lihaksikkaalla Aikidoa harrastavalla nuorella miehellä ei ole mitään kokemusta vaeltamisesta.
Paolon avun avulla pojat saavat selville varkaiden olinpaikan. Oikeasti Dietrich ei ole lainkaan kiinnostunut varastamastaan taideteoksesta, vaan Isänsä teoksen taakse jättämästä tärkeästä koodista. Dietrich on menettää hermonsa koodin kanssa, eikä ole huomata Aaroa ja Nikoa, jotka vakoilevat ahkerasti rikollisten tekemisiä. Rikollisten unohtaessa ulko-oven auki, pojat hiipivät taloon sisälle. Achim kuitenkin tulee hakemaan Dietrichin lompakkoa, ja lähtiessään huomaa Aaron ja Nikon talossa. Aaro auttaa Dietrichiä ratkaisemaan koodin, ja yhtäkkiä puolet tuntuvat menevän hieman sekaisin. Dietrich ei ollutkaan niin paha tyyppi kun mitä pojat luulivat. Sen sijaan moni muu asia on aivan erilainen kun mitä Aaro aluksi luuli. Taidevarkauskin tuntuu olevan verho aivan toisenlaiselle rikokselle. Koodin salaisuus paljastuu.
Puuterihuisku

Nainen puuterihuiskuineen. Georges Seurat'n maalaus.
Puuterihuisku on pieni, tuuhea, pehmeä harja, jolla levitetään puuteria tai poskipunaa iholle. Puuterihuiskun varsi on tavallisesti puinen tai muovinen.
Kemiallisten aseiden kieltosopimus

Kemiallisten aseiden kieltosopimuksen allekirjoittajat:

  Allekirjoittanut ja ratifioinut
  Sopimukseen liittynyt
  Allekirjoittanut, muttei ratifioinut
  Ei ole allekirjoittanut
Kemiallisten aseiden kieltosopimus on kansainvälinen sopimus, joka kieltää kemiallisten aseiden valmistuksen, varastoinnin sekä käytön. Sopimus allekirjoitettiin 13. tammikuuta 1993 ja se tuli voimaan 29. huhtikuuta 1997. Sopimusta valvoo Kemiallisten aseiden kieltojärjestö.
Sopimuksen allekirjoittaneet valtiot mutta ei ratifioineet

| valtio>  | allekirjoitettu |
| --- | --- |
 Israel: 1993
 Myanmar: 1993
Aiheesta muualla

Chemical Weapons Convention: Full Text
Chemical Weapons Convention: Ratifying Countries (Arkistoitu – Internet Archive)
VERIFIN Kemiallisen aseen kieltosopimuksen valvontalaitos
OPCW Homepage
Kati Tolmoff

Kati Tolmoff (s. 3. joulukuuta 1983 Tartto) on virolainen entinen sulkapalloilija. Hän edusti seuratasolla Tarton yliopiston joukkuetta.
Tolmoff osallistui MM-kisoissa 2007 kaksinpeliin, jossa hän putosi heti ensimmäisellä kierroksella hävittyään Kanadan Anna Ricelle. Hän eteni seuraavana vuonna EM-kilpailuissa toiselle kierrokselle ja osallistui myös uransa ainoisiin olympialaisiin, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa irlantilaiselle Chloe Mageelle. Tolmoff osallistui MM-kilpailuihin viimeistä kertaa vuonna 2009, jolloin hän pääsi kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka.
Tolmoffin paras sijoitus BWF:n ranking-listalla on 45. tila, jonka hän saavutti kaksinpelissä vuoden 2009 lopulla.
Kirjokäki

| Kirjokäki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Käkilinnut Cuculiformes
Heimo::  Käet Cuculidae
Alaheimo::  Cuculinae
Suku::  Cacomantis
Laji::  sonneratii
Kaksiosainen nimi
 Cacomantis sonneratii  (Latham, 1790) 
Katso myös
   Kirjokäki Wikispeciesissä   Kirjokäki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjokäki (Cacomantis sonneratii) on Etelä-Aasiassa esiintyvä pienikokoinen käkilaji. Lajille on annettu tieteellinen nimi ranskalaisen luonnontieteilijän ja tutkimusmatkailijan Pierre Sonnerat'n mukaan. Nimeäjä oli Pieter Boddaert 1783.
Rannikko (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Rannikko voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
rannikko, veden ja maan raja-alue
HL Rannikko, Perämeren yhteysliikenteessä toiminut höyrylaiva
Rannikko, työväentalo Espoon Kauklahdessa
sukunimenä:
Erkki Rannikko (1933–2010), kenraaliluutnantti
Irja Rannikko (1912–1986), näyttelijä
Jari Rannikko (s. 1953), koripalloilija
Juha Rannikko (s. 1955), vara-amiraali
Juha Rannikko (s. 1954), ampumaurheilija
Juho Rannikko (1873–1933), kansanedustaja
Leo Rannikko (s. 1934), taidemaalari
Mervi Rannikko, nyk. Mervi Enqvist, Inderjit Kaur Khalsa (s. 1970), elokuvaohjaaja ja joogaopettaja
Olli Rannikko (s. 1984), seiväshyppääjä
Pertti Rannikko (s. 1952), ympäristöpolitiikan professori
Robert Rannikko (1850–1925), maanviljelijä, kaupunginvouti ja valtiopäivämies
Seppo Rannikko (1928–2000), muusikko
Teemu Rannikko (s. 1980), koripalloilija
Tuuli Rannikko (s. 1947), kirjailija
Ulla Rannikko (s. 1968), televisiotoimittaja
Vesa-Pekka Rannikko (s. 1968), kuvanveistäjä
Ville Rannikko (s. 1994), jalkapalloilija
Yrjö Rannikko (1900–1980), elokuva-alan toimija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rannikko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rannevaltimo

Ranne- ja värttinävaltimot
Rannevaltimo eli värttinävaltimo (lat. arteria radialis) on paksuseinäinen valtimoverisuoni, joka kuljettaa verta sydämestä käteen. Se kulkee  käsivarressa kyynärtaipeesta peukalon puolelle ranteeseen.   Valtimo kuljettaa happea ja ravintoaineita veren mukana käden kudoksille. Kädessä tätä tehtävää hoitavat rannevaltimo ja kyynärvaltimo.
Rannevaltimo kulkee lähellä ihon pintaa, ja siitä on helppo koettaa potilaan pulssia. Toisaalta se on arka onnettomuuksille.
Sydämen sepelvaltimoiden pallolaajennus voidaan tehdä rannevaltimon kautta. Suonta voidaan käyttää muussakin sydänkirurgiassa.
Kevin William Vann

Kevin William Vann (s. 10. toukokuuta 1951) on katolisen kirkon 30. toukokuuta 1981 vihitty yhdysvaltalainen pappi. Piispa hänestä tuli vuonna 2005, jolloin hän nousi Joseph Patrick Delaneyn seuraajaksi Fort Worthin hiippakunnan piispana Teksasissa.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Bishop Kevin William Vann (englanniksi)
Kevjumba

| Kevjumba> kiin. 吳凱文 |
| --- | --- |
 Kevjumba vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kevin Wu
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  koomikko
Aiheesta muualla
IMDb 
Kevin Wu, tunnetummin Kevjumba, (s. 12. kesäkuuta 1990) (kiin. 吳凱文) on YouTuben kautta julkisuuteen noussut yhdysvaltalainen koomikko. Elokuussa 2011 hän oli YouTuben kahdeksanneksi tilatuin koomikko. Hän on opiskellut Kaliforniassa elokuva-alaa. Vuonna 2010 Kevin ja hänen isänsä osallistuivat Amazing Racen 17:lle tuotantokaudelle.
Youtube-suosio

Wu sai inspiraatiota videoihinsa Dave Chappellen ja James Lau Wun stand up- komedioista. Yleisön puuttuessa hän päätti kuvata videonsa YouTubeen. Kun Kevinin ”I Have To Deal With Stereotypes” -video päätyi Youtuben etusivulle, katsojien määrä alkoi nousta. Wu on tehnyt yhteistyötä Youtube-koomikko Christine Gambiton (HappySlip) kanssa ja he kuvasivat viisi videota yhdessä. Lisäksi hän on esiintynyt yhdessä muun muassa Nigahigan ja Chester Seen kanssa. Wu valmistui Clements High Schoolista 2008.
Videossaan ”Butthash Hero” Kevin esitteli isänsä YouTube-kanavallaan ensi kertaa. PapaJumba näyttäytyi sen jälkeen vielä muutamassa poikansa kuvaamassa videopätkässä, ja suosio katsojien keskuudessa kasvoi. Kunnollisen debyyttinsä Wun isä teki videossa ”I Love My Dad” ja on siitä asti esiintynyt monissa videoissa yhdessä poikansa kanssa. Kesäkuussa 2010 KevJumballa oli yli miljoona tilaajaa, ja kanavan näyttökertoja oli kerääntynyt yli 25 miljoonaa. Videoita yhteensä oli katsottu noin 91,9 miljoonaa kertaa, ja CBS teki haastattelun nuoresta tähdestä. Kesäkuussa 2008 hän oli Youtuben tilatuin koomikko ja kolmanneksi tilatuin kaikista käyttäjistä.
Vuonna 2013 Kevin palasi korkeakouluopintojensa pariin ja lopetti materiaalin julkaisemisen YouTubeen moneksi vuodeksi, kunnes hän avasi YouTube-kanavansa uudelleen vuonna 2017, mutta tiiviimmästä yksityiselämästään johtuen ei ole saman vuoden maaliskuusta lähtien julkaissut materiaalia kanavallaan.
Kiukaanlampi

| Kiukaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°44′12″N, 24°21′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskuoja:  oja Isoon Koirajärveen 
Järvinumero:  35.475.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  193,8 m  
Rantaviiva:  0,756 km  
Pinta-ala:  2,154 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKiukaanlampi 
Kiukaanlampi  tai myös Kiuaslampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Raitaperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 193,8 metriä mpy.
Koiviston Isku

Voimistelu- ja Urheiluseura Koiviston Isku on vuonna 1927 Uudenkoiviston kaupunginosassa perustettu porilainen urheilun yleisseura. Koiviston Iskussa on yli 600 jäsentä ja sen lajivalikoimiin kuuluu muun muassa lentopallo, pyöräily, triathlon ja yleisurheilu.
Seuran tunnetuin urheilija 2000-luvulla on ollut triathlonisti Tom Söderdahl.
Lentopallo

Seuran naisten lentopallojoukkue pelaa kaudella 2019–2020 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2-sarjassa.  Joukkueen kotisalina toimii Porin urheilutalo.
Pyöräily

Pyöräily on ollut 1990-luvun alkupuolelta lähtien seuran menestynein laji. Iskun edustajat ovat saavuttaneet 1990- ja 2000-luvuilla yhteensä yli 100 SM-mitalia. Koiviston Iskun pyöräilijät kilpailevat nykyään nimellä Chebici-Isku Team, joka on Suomen vanhin toimiva pyöräilyn amatööritalli.
Seuran tunnetuimpia pyöräilijöitä ovat olleet muun muassa ammattipyöräilijä Tommi Martikainen, maantiepyöräilyn Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2003 voittanut Ilpo Kyllönen sekä yhdeksän SM-mitalia saavuttanut Katja Koivulahti.
Ratsumestari

Ratsumestari on ratsuväessä käytetty kapteenia vastaava sotilasarvo. Ratsumestarit saattoivat toimia ratsuväessä komppaniaa vastaavan eskadroonan päällikköinä.
Ratsupalvelus

Ratsupalvelus (ruots. rusttjänst) oli alun perin joidenkin tilojen tai niiden omistajien tehtäväkseen ottama ratsumiehen (ratsusotilaan) varustaminen kruunun palvelukseen, mikä tietyin edellytyksin oikeutti verovapauteen. Tällä yleensä tarkoitetaan ennen ruotujakolaitosta tapahtunutta ratsupalvelusta, jonka varhaisin tunnettu vahvistaminen tapahtui vuosina 1279–1280 Alsnön säännössä. Täten esimerkiksi 1300-luvun puolivälissä ratsupalvelukseen ilmoittautunut  talonpoika sai verovapauden tilaansa. Tällaista etua nauttineita on myöhemmin nimitetty rälssimiehiksi. Näin kruunu sai kipeästi tarvitsemiaan ratsusotilaita. Ratsupalvelu oli kallista, koska siinä edellytettiin raskaita ritarivarusteita.
Rälssimiehistä kehittyi 1500-luvulla perinnöllinen aatelissääty. Aatelissäädyn sisäisiä eroja korosti vuoden 1626 ritarihuonejärjestys, jonka mukaan sääty jakaantui kolmeen luokkaan. Kun aatelinen ratsupalvelu väistyi, tulivat tilalle hiljalleen ratsutilat eli rusthollit (ruots. rusthåll), jotka varustivat ratsumiehen armeijaan. Rusthollari oli usein säätyläinen tai suhteellisen varakas talonpoika, jotka sittemmin muodostivat johtavan kerrostuman talonpoikaisessa säädyssä.
Kirjolan kartano

Nobelien kartanolinna Kirjolassa valokuvaaja Signe Branderin kuvaamana 1912.
Kirjola, toisinaan myös Ala-Kirjola, on Viipurin läänin Johanneksen kunnassa Vaahtolan kylässä sijainnut suurtila. Se sijaitsi Suomenlahden rannalla kolmisen kilometriä Vaahtolan ja Johanneksen asemakylän eteläpuolella. Nykyisin Kirjolan paikalla sijaitsee Johanneksen eli Sovetskin kunnan Landyshevkan asuinaluetta.
Kirjola on kuulunut muun muassa Alfthan-aatelissuvulle. Kuvernementtisihteeri ja tukkukauppias Anton Alfthan (1792–1854) perusti vuonna 1829 Kirjolan kartanoon Suomen ensimmäisen kynttilätehtaan, joka oli Havin kynttilätehtaan edeltäjä. Vuosikymmenen toiminnan jälkeen tehdas laajeni työllistämään 20 henkilöä. Kahdenkymmenen toimintavuoden jälkeen Alfthan siirsi kynttilätehtaan Viipuriin Havin kaupunginosaan.
Anton Alfthanin jälkeen omistajana oli hänen poikansa kenraaliluutnantti Georg von Alfthan (1828–1896). Hänen jälkeensä tilaa omisti muutaman vuoden kenraali Andreas Hintze (1827–1898).
Kirjola on erityisesti tunnettu historiastaan Nobel-suvun omistuksessa. Kartano kuului 1890-luvulta alkaen kuuluisan ruotsalaisen kemistin Alfred Nobelin veljen Ludvig Nobelin (1831–1888) leskelle Edla Nobelille (1848–1921). Ludvig Nobel oli hankkinut omaisuutensa perustamalla Venäjälle öljyteollisuuden. Kirjola toimi aluksi rikkaiden Nobelien kesänviettopaikkana. Ludvig Nobelin perheenjäsenet muuttivat Venäjän vallankumouksen (1918) jälkeen Pietarista asumaan kartanoon, sillä bolsevikit takavarikoivat tuolloin Nobelien omistukset Venäjällä.
Edla Nobelin aikana 1900-luvun alussa Kirjolan kartanoon rakennettiin 1907–1908 vanhan puretun päärakennuksen tilalle uusi jugendtyylinen kartanorakennus. Linnamaisen kartanon piirsi suomalainen arkkitehti Armas Lindgren. Tiilirakenteisessa kartanossa oli 24 huonetta. Päärakennus tuhoutui talvisodan loppuvaiheessa 1940, kun suomalaiset joukot polttivat ja hävittivät vetäytyessään suurimman osan kartanosta. Jäljelle siitä on jäänyt graniitista rakennettu kaivorakennus ja osittain myös entiset tallit (tiilirakenteinen hevostalli on rakennettu 1910). Kartanoa ympäröi 1930-luvun alussa 19 hehtaarin laajuinen hoidettu puutarha- ja puistoalue. Sen alueella oli Nobelien aikana myös pieni saari, jossa viljeltiin eksoottisia kasveja ja hedelmäpuita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ala-Kirjola Wikimedia Commonsissa
Kiuaslampi (Kyyjärvi)

| Kiuaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kyyjärvi
Koordinaatit:  63°03′31″N, 24°51′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskupuro:  Kiuaspuro Kolisevanjokeen 
Järvinumero:  14.445.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  192,8 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,495 km  
Pinta-ala:  7,624 ha  
Tilavuus:  0.000038 km³ 
Keskisyvyys:  0,49 m  
Suurin syvyys:  0,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKiuaslampi 
Kiuaslampi  on Keski-Suomessa Kyyjärvellä  Metsäperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 37 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys on 0,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Viivajoen valuma-alueeseen (14.445) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 192,8 metriä mpy.
Kirjokäyränokka

| Kirjokäyränokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Käyränokat Drepanornis
Laji::  bruijnii
Kaksiosainen nimi
 Drepanornis bruijnii  Oustalet, 1880 
Synonyymit
 Epimachus bruijnii 
Katso myös
   Kirjokäyränokka Wikispeciesissä   Kirjokäyränokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjokäyränokka (Drepanornis bruijnii) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kirjokäyränokkaa tavataan Uuden-Guinean saaren pohjoisosissa Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaation uskotaan olevan melko pieni, ja sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Ratsujääkäri

Emil Hünten: Ranskalainen ratsulähetti, 1872.
Ratsujääkäri oli alkuaan ratsuväen sotamies, joka koulutettiin tiedustelu- ja lähettitehtävien suorittamiseen. Alun perin ratsujääkäriosastojen sotilaita käytettiin ratsulähetteinä eri komentajien määräämissä tehtävissä, mutta myöhemmin perustettujen ratsujääkärirykmenttien miesten tehtävät eivät eronneet muun ratsuväen tehtävistä.
Ensimmäiset ratsujääkäriosastot perustettiin 1740-luvulla Ranskan armeijaan (ransk. chasseur à cheval) ja sittemmin niitä perustettiin muihinkin maihin. Preussissa ratsujääkäreitä (saks. Jäger zu Pferde) palveli 1897–1918. Suomessa Jääkäripataljoona 27:ään perustettiin ratsujääkärijoukkue syksyllä 1917 ja joulun tienoilla samana vuonna miesten viralliseksi nimitykseksi tuli ratsujääkäri. Suomen sisällissodan aikana 22. maaliskuuta 1918 perustettiin Karjalan ratsujääkärirykmentti, joka lakkautettiin armeijaa järjestettäessä 1920. Vuonna 1957 perustetun Hämeen Ratsujääkäripataljoonan sotamiehiä nimitettiin myös ratsujääkäreiksi.
Puutavararikos

Puutavararikos on rikos, jossa henkilö luvatta käyttää toisen omistamaa puutavaraa tai varastaa puutavaraa. Tämä voi sisältää esimerkiksi metsästyspuidenselvennä kaatamisen tai puutavaran varastamisen metsästä tai puutavarayrityksen varastosta. Rangaistukset puutavararikoksesta vaihtelevat maittain ja rikoksen laajuuden mukaan, mutta ne voivat sisältää sakkoja, vankeustuomioita tai jopa vuosien vankeustuomioita.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Puutavararikos Finlexissä
Keljonlahden voimalaitos

| Keljonlahden voimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  vastapainevoimalaitos
Polttoaine:  puu, turve, kivihiili
Teho:  370 MW
Perustaja:  Jyväskylän Voima
Valmistunut:  2010
Sijainti:  Keljonlahti, Jyväskylä
Koordinaatit:  62°11′33″N, 025°44′17″E
Keljonlahden voimalaitos on Jyväskylän Keljonlahdella sijaitseva voimalaitos. Voimalan omistaa Jyväskylän Voima Oy, jonka suurin omistaja on Alva. Voimalan rakentaminen aloitettiin vuonna 2007. Hankkeen kustannusarvio oli 250 miljoonaa euroa. Voimala otettiin käyttöön maaliskuussa 2010.
Teknisiä tietoja

Voimalaitoksen kattilan toimitti Foster Wheeler Energia. Kattilan asensi puolalainen Mostostal Pulawy. Turbiini- ja generaattoritoimitukset hoiti Energicon ja Power Machinesin yhteenliittymä. 
Voimalaitoksen pääkomponentit omistaa 15 vuoden ajan Handelsbanken Finans. Jyväskylän Voima vuokraa laitteet käyttöönsä Handelsbankenilta. Sopimuksen päättymisen jälkeen Jyväskylän Voima voi joko jatkaa sopimusta tai ostaa laitteet itselleen.
Voimalaitos tuottaa täydellä teholla toimiessaan 240 megawattia kaukolämpöä ja 130 megawattia sähköä tai lauhdeajossa jopa 200 MW sähköä. 
Voimalaitoksen piippu on 140 metriä korkea.
Voimalaitoksen käyttö työllistää vakinaisesti 40 henkilöä. Lisäksi polttoaineen hankintaketjussa on noin 250 työpaikkaa. Keljonlahden voimalaitoksen sisäpiippu jouduttiin vaihtamaan korroosion takia vuonna 2016.
Polttoaineet

Voimalan pääpolttoaine on puu ja apupolttoaineena turve, mutta Jyväskylän Voima on hakenut ympäristölupaa myös kivihiilelle ja ruokohelvelle. Jyväskylän Voiman silloisen toimitusjohtajan Juha Lappalaisen mukaan kyseessä oli vain varotoimi. Kivihiiltä Keljonlahden voimalassa on kuitenkin poltettu ainakin vuosina 2012-2015. Kivihiilen poltto on ollut suurimmillaan vuosina 2013 ja 2014, jolloin kokonaismäärästä 10–12 prosenttia on ollut kivihiiltä. Polttoaine kuljetetaan voimalaan pääosin rekoilla ja junilla, mutta myöhemmin sitä saatetaan kuljettaa myös vesiteitse. Polttoaine saadaan pääosin sadan kilometrin säteeltä, suurimmaksi osaksi pohjoisesta Keski-Suomesta, jossa on suuret turvevarat. Rautatiekuljetusten toteutuessa turvetta voidaan kuljettaa kauempaakin.
Voimalaitos tarvitsee viisi miljoonaa kuutiota haketta vuodessa.
Rakentaminen

Voimalaitosta rakensi parhaimmillaan noin 600 henkilöä, joista noin 300 oli ulkomaalaisia. Rakentamisen suoraksi työllisyysvaikutukseksi on Keskisuomalaisen mukaan arvioitu noin 2 000 henkilötyövuotta.
Investointituki

Voimala sai työ- ja elinkeinoministeriöltä 600 000 euroa tukea 2,4 miljoonaa euroa maksavaan savukaasujen lämmön talteenottojärjestelmään. Järjestelmä parantaa voimalan hyötysuhdetta kahdella prosenttiyksiköllä.
Voimalaitoksen vastustus

Useat valitukset viivästyttivät voimalaitoksen rakentamisen aloittamista. Luonnonsuojelijat kritisoivat luvan hakemista hiilelle aiemmista puheista poiketen. Keljonkankaan asukasyhdistys piti voimalaa uhkana luonnolle, väestölle ja kiinteistöille. Yhdistyksen mukaan hanke runnottiin läpi demokratian sääntöjen vastaisesti. Myös yrittäjäjärjestöt ovat arvostelleet voimalaa.
Poliisin mukaan voimalalle myönnettiin rakennusaluetta muutamia satoja neliömetrejä liito-oravien pesimäalueelle. Poliisi tutki asiaa tuottamuksellisena virkavelvollisuuden rikkomisena. Aiemmin poliisin tietoon oli tullut, että voimalan tieltä oli hävitetty noin puoli hehtaaria liito-oravien reviiriä vastoin rakennuslupaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keljonlahden voimalaitos Wikimedia Commonsissa
Kiuas War Anthems

| Kiuas War Anthems Kiuas |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 34.24
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Kiukaan muut julkaisut
| The New Dark Age 2008 | Kiuas War Anthems 2008 | Sailing Ships (EP) 2009 |
Kiuas War Anthems on suomalaisen heavy metal -yhtye Kiukaan EP-levy. Se julkaistiin syyskuussa 2008 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumia myytiin ainoastaan yhtyeen vuoden 2008 Yhdistyneen kuningaskunnan kiertueella.
Kappaleet

On Winds of Death We Ride – 4.32
The New Chapter – 4.27
Kiuas War Anthem – 4.38
The Decaying Doctrine – 9.10 (live)
Warrior Soul – 6.14 (live)
Electric Crown – 5.23 (Testament -cover)
Kokoonpano

Ilja Jalkanen – laulu
Mikko Salovaara – kitara, laulu
Teemu Tuominen – bassokitara
Markku Näreneva – rummut
Atte Tanskanen – kosketinsoitin