stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Legendary Tales
Kappaleet

"Ira Tenax" – 1.13
"Warrior of Ice" – 5.58
"Rage of the Winter" – 6.10
"Forest of Unicorns" – 3.23
"Flames of Revenge" – 5.32
"Virgin Skies" – 1.20
"Land of Immortals" – 4.50
"Echoes of Tragedy" – 3.32
"Lord of the Thunder" – 5.32
"Legendary Tales" – 7.50
Yhtyeen kokoonpano

Fabio Lione - laulu
Luca Turilli - kitara
Alex Staropoli - koskettimet
Daniele Carbonera - rummut
Yhtyeen kokoonpano > Vierailevat muusikot

Mandoliini ja akustinen kitara - Sascha Paeth
Taustalaulajat: Thomas Rettke ja Cinzia Rizzo
Choir of Immortals: Thomas Rettke, Robert Hunecke, Miro, Wolfgang Herbst, Ricky Rizzo, Fabio Lione, Luca Turilli, Alex Staropoli, Cinzia Rizzo ja Tatiana Bloch
Ensimmäinen viulu - Anne Schnyder
Viulut - Anne Schnyder ja Hefia Davbis
Alttoviulu - Oliver Kopf
Sello - Paul F. Boehnke
Kontrabasso - Andre Neygenfind
Tuotanto

Tuotanto ja miksaus: Sascha Paeth ja Miro
Kannen idea: Rhapsody
Kansikuva ja logo: Eric Philippe (Belgia)
Kansivihon suunnittelu: Kohlbecher & Partner Digital Design (Hampuri)
Vaatteiden suunnittelu: Fabio Feroce
Valokuvaus: Karsten Koch (Hannover)
Aiheesta muualla

Legendary Tales Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Legendary Tales Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sherwoodin luku

Sherwoodin luku on aineensiirrossa käytetty dimensioton suure. Se kuvaa konvektiivisen ja diffuusivisen aineensiirron suhdetta. Luku on saanut nimensä yhdysvaltalaisen Thomas Kilgore Sherwoodin mukaan.
Sherwoodin luku määritellään
Sh=Km*Lc/D
missä Km on aineensiirtokerroin, Lc on karakteristinen pituus ja D on diffuusiokerroin.
Sherwin Wine

Sherwin Theodore Wine (25. tammikuuta 1928 – 21. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen rabbi. Hän perusti humanistisen juutalaisuuden, joka korostaa juutalaisen identiteetin rakentumista ennemmin yhteisestä kulttuuritaustasta ja historiasta kuin uskonnollisista näkemyksistä.
Wine johti pitkään vuonna 1963 perustamaansa humanistijuutalaista Birmingham Templea Michiganissa. Hän piti kysymystä Jumalan olemassaolosta ihmisen kannalta merkityksettömänä ja nimittikin itseään ”ignostikoksi”. Hän oli American Humanist Associationin ”vuoden humanisti” 2003.
Wine kuoli 79-vuotiaana liikenneonnettomuudessa Essaouirassa, Marokossa.
Richard Flanagan

| Richard Miller Flanagan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1961 (ikä 62–63) Longford, Tasmania, Australia
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Booker-palkinto 
Aiheesta muualla
richardflanagan.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Richard Miller Flanagan (s. 1961 Longford, Tasmania, Australia) on australialainen kirjailija. Hän sai vuonna 2014 Booker-palkinnon romaanistaan The Narrow Road to the Deep North (2013). Kirja kertoo Thaimaan ja Burman välisestä kuoleman rautatiestä. Flanaganin teoksia ei ole suomennettu.
Teokset > Romaanit

Death of a River Guide (1994)
The Sound of One Hand Clapping (1997)
Gould’s Book of Fish. A Novel in Twelve Fish (2001)
The Unknown Terrorist (2006)
Wanting (2008)
The Narrow Road to the Deep North (2013)
Teokset > Tietokirjat

A Terrible Beauty. History of the Gordon River Country 1985
The Rest of the World Is Watching. Tasmania and the Greens 1990 (toim.)
Codename Iago. The Story of John Friedrich 1991
Parish-Fed Bastards. A History of the Politics of the Unemployed in Britain, 1884–1939 1991
And What Do You Do, Mr Gable? 2011
Teokset > Elokuvat

The Sound of One Hand Clapping 1998 (ohjaaja ja käsikirjoittaja)
Australia, 2008 (käsikirjoittaja)
Shin Dong-hyuk

| Shin Dong-hyuk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1982 Leiri 14 - Pohjois-Korea
Ammatti:  Ihmisoikeusaktivisti
Shin Dong-hyuk (kor. 신동혁; s. 1982) on pohjoiskorealaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Hän on ainoa tunnettu maan vankileirillä syntynyt henkilö, joka on onnistunut pakenemaan sieltä. 13-vuotiaana hän kuuli perheenjäsentensä suunnittelevan pakenemista leiriltä. Hän ilmiantoi nämä sillä seurauksella, että nämä teloitettiin. Kymmenen vuotta myöhemmin Shin kuuli uudelta vangilta kertomuksia elämästä vankileirin ulkopuolella. Hän alkoi suunnitella omaa pakoaan ja pääsikin Kiinan kautta Etelä-Koreaan. Hän asui myös Yhdysvalloissa, mutta palasi Etelä-Koreaan, jossa hän perusti Inside NK -ihmisoikeusjärjestön. Vankileiri 14, jolta hän pakeni, oli täydellisen valvonnan alue.
Shinin vaiheista kertova Blaine Hardenin kirja Lei­ri 14 – Pa­ko Poh­jois-Ko­reas­ta, joka kertoo Shinin elämästä vankileirillä, on julkaistu myös suomeksi. Hän on sittemmin tunnustanut, että kirja on osin sepitettä, mutta ei ole kertonut miltä osin.
Mark Wiese on tehnyt aiheesta elokuvan Camp 14: Total Control Zone, jossa Shin kertoo tarinansa.
Aiheesta muualla

Shin Dong-hyukin haastattelu Kirjastolehdessä 1/13
Leroy Colquhoun

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Jamaika> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Birmingham 2003 | 4×400 m |  |
|  Kultaa | Budapest 2004 | 4×400 m |  |
Leroy Colquhoun (s. 1. maaliskuuta 1980) on jamaikalainen yleisurheilija.
Colquhoun oli mukana Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 Jamaikan joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa mukana Jamaikan 4 x 400 metrin viestissä MM-kultaa voittaneessa joukkueessa.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 45,50 (2001)
300 metrin aitajuoksu: 36,08 (2002)
400 metrin aitajuoksu: 48,79 (2005)
Lennart Kinnunen

Lennart Johannes Kinnunen (28. syyskuuta 1903 Kuopio – 28. helmikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kelloseppä, kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kinnusen vanhemmat olivat kirjansitojamestari Johannes Kinnunen ja Johanna Karolina Hoffrén ja puoliso vuodesta 1928 ekonomi Kyllikki Olga Helena Valorinta. Kinnunen tuli ylioppilaaksi Helsingin Uudesta yhteiskoulusta 1923 ja sai päästötutkinnon  Helsingin kauppakorkeakoulusta 1925. Hän oli harjoittelija And. Auvinen Oy:ssä Savonlinnassa 1921 ja 1923, E. J. Aikala Oy:n eli vuodesta 1930 Kello Oy:n myyntipäällikkö ja prokuristi 1926–1932 ja johtokunnan jäsen 1927–1933, Kello-Tukku Oy:n toimitusjohtaja 1932–1967 ja johtokunnan jäsen 1932–1967 ja puheenjohtaja vuodesta 1968 sekä Kello Oy:n toimitusjohtaja 1941–1967 ja johtokunnan jäsen 1941–1968. Kinnusella oli myös lukuisia luottamustehtäviä. Hän oli tenniksen Suomen mestari ikämiesten sarjan nelinpelissä sisäkentillä 1946, 1951, 1953 ja 1964. Sotilasrvoltaan Kinnunen oli reservin kapteeni (1940). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1953. Leea Isotalo maalasi 1964 hänen muotokuvansa, joka on esillä Apollon yhteiskoulussa.
Leroy Lita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leroy Lita
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1984
Syntymäpaikka: Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura: Swansea City AFC
Pelinumero: 8
Junioriseurat
1999–2001: Chelsea
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005 2005– | Bristol City Reading Swansea City AFC | 85 (31) 59 (18) |
Maajoukkue
| 2005–2007 | Englanti U21 | 8 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. toukokuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. kesäkuuta 2007.
Leroy Halirou Lita (s. 28. joulukuuta 1984 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta ) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Swansea City AFC. Englannin nuorten maajoukkueen pelaaja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Chelsean kasvatti Lita teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa vuonna 2002 ollessaan 18-vuotias. Kaudella 2004–05 hän nousi edustusjoukkueeseen. Sillä kaudella hän teki 29 maalia cup-ottelut lukuun ottaen.
Bristol Cityn fanien pettymykseksi 13. heinäkuuta 2005 Lita siirtyi Englannin Mestaruussarjajoukkue Readingiin miljoonalla punnalla. 17. tammikuuta 2006 hän teki FA Cupin kolmannella kierroksella hattutempun West Bromwich Albionia vastaan. Kausi 2005–06 meni Litan kannalta loukkaantumisen takia pilalle, mutta Reading kuitenkin voitti mestaruussarjan ja nousi Valioliigaan. Kauden 2006–07 avausottelussa Middlesbroughia vastaan Lita teki ensimmäisen Valioliigamaalinsa Readingin voittaessa 3–2. Yhteensä hän teki kauden aikana 7 liigamaalia. Kauden alussa putoajaksikin ennustettu nousijajoukkue Reading sijoittui yllättäen kahdeksanneksi.
Aiheesta muualla

Litan profiili Readingin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Litan profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lennart Johansson

Lennart Johansson
Nils Lennart Johansson (5. marraskuuta 1929 Tukholma – 4. kesäkuuta 2019 Tukholma) oli ruotsalainen jalkapallovaikuttaja.
Johansson toimi Euroopan jalkapalloliiton UEFAn puheenjohtajana vuosina 1990–2007. Samalla hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn varapuheenjohtajana.
Johansson seurasi Jacques Georgesia UEFAn puheenjohtajana vuonna 1990. Vuonna 2007 hän hävisi puheenjohtajaäänestyksen Michel Platinille äänin 27–23. Johansson oli ehdolla myös FIFAn puheenjohtajaksi vuonna 1998. Hän kuitenkin hävisi äänestyksen Sepp Blatterille.
Lennart Johanssons pokal, Allsvenskanin kiertopalkinto.
Johanssonin kaudella Mestarien liiga perustettiin. Lisäksi hänen aikanaan EM-kilpailut laajentuivat 16 joukkueen turnaukseksi.
Ruotsin jalkapallon korkeimman sarjatason Allsvenskanin kiertopalkinto Lennart Johanssons pokal on nimetty hänen mukaansa. Pokaalia on jaettu vuodesta 2001.
Sikarileikkuri

Kuvassa alimpana giljotiinimainen sikarileikkuri.
Sikarileikkuri on sikarin katkaisuun tarkoitettu laite. Sikarileikkureita on saksimaisia, giljotiinimallisia sekä niin kutsuttuja sikariporia (engl. cigar punch). Sikarileikkurilla avataan sikarin suljettu imupää (hattu) suuremmaksi ilmavirtauksen mahdollistamiseksi. Leikkurilla voidaan myös katkaista esimerkiksi sammuneen sikarin palanut pää. On olemassa myös joitain sikareita, joiden jalka (tulipää) täytyy leikata auki, esimerkiksi VegaFina Barrel Aged Salomon. Nämä täysin suljetut sikarit ovat melko harvinaisia. On huomioitavaa myös, että sikarileikkurin tai poran täytyy olla hyvin terävä, joten on suositeltavaa käyttää vain laadukkaita välineitä. Tylsä leikkuri tai pora repii sikarin pintalehteä (wrapperia) ja suutuntuma kärsii, ja pahimmillaan sikari voi hajota niin, että sitä ei pysty polttamaan kun käärintä alkaa purkautua. Sikarileikkureita voi myös teroittaa, mutta laadukas terä tylsyy harvoin, jos ollenkaan, kun sitä käytetään oikein.
Sikarin leikkaaminen on sikarin hyvän palamisen kannalta suoritettava tarkasti. Yleensä sikarista leikataan hatusta kaksi kolmasosaa sikarin halkaisijasta, mutta jos sikari on torpedomallinen (pitkä, suippo hattu), on hyvä leikata noin 4–7 millimetriä sekä viistoon, jolloin pitkä ja viisto leikkaus kokoaa aromit paremmin polttajan suuhun. Jos sikari ei mallista riippumatta vedä riittävän sujuvasti, sitä voidaan leikata lisää tai porata isommalla poralla. Jos veto ei tästä huolimatta parane, sikariin voi työntää varovasti jonkinlaisen piikin, esimerkiksi rautalangan tai sukkapuikon, jolloin veto paranee.
Lilly Londen

Lydia Naemi (Lilly) Londen [lon'deːn] (7. joulukuuta 1862 Ruokolahti – 10. heinäkuuta 1937 Helsinki) oli yksi varhaisista realistisen tyylisuunnan kirjailijoista Suomessa.
Londenin vanhemmat olivat lääninrovasti Carl Fredrik Londen ja Emélie Nordenstreng. Londen valmistui tyttökoulusta 1878. Hän hoiti maatilaa 1889–1891. Sen jälkeen hän 1892–1894 kirjoitti kaksi kirjaa ja työskenteli sitten 1894–1897 konttoristina palovakuutusyhtiö Fenniassa, 1897–1913 ekspeditöörinä maanviljelyshallituksessa ja teki 1894–1917 tilastotöitä senaattia varten. Vuosina 1897–1914 hän oli Suomen meijeriyhdistyksen kasöörinä.
Pappisperheeseen syntynyt Londen hoiti aluksi pientä maatilaa maaseudulla mutta hän muutti vuonna 1892 esikoisromaaninsa ilmestyttyä Helsinkiin ja työskenteli sittemmin konttoristina. Londen julkaisi vain kaksi romaania, mutta hän kirjoitti runsaasti tekstejä aikakaus- ja sanomalehtiin ja toimi myös kääntäjänä. Londenin romaanit kuvasivat realistiseen tapaan karjalaista maaseutua ja sen asukkaita.
Teokset

En misstanke, romaani. Hagelstam, Fredrikshamn 1892 (Lataussivu (pdf)
Berättelser och bilder, kertomuskokoelma. Hagelstam, Fredrikshamn 1893 (Dagligt bröd; Nidingsdåd;
 När aftonen skymmer; Ansvar; Ett namn; Adrienne; Ur en sångerskas dagbok; Prisskjutning; Doctor Ceder.)
novelli "En misstanke" 1992 (julkaistu Aamulehdessä "Vilppo Myllymäki": Digitaalinen sanomalehtiarkisto)
Lennart Häggroth

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Häggroth vuoden 1964 aikoihin. |  Häggroth vuoden 1964 aikoihin. |  Häggroth vuoden 1964 aikoihin. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 1962 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1963 |  |  |
|  Hopeaa | Itävalta 1964 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 1962 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1963 |  |  |
|  Hopeaa | Itävalta 1964 |  |  |
Hans Lennart Häggroth (2. maaliskuuta 1940 Ylitornio – 28. elokuuta 2016 Skellefteå) oli ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Häggroth saavutti Ruotsin miesten maajoukkueessa olympiahopeaa (samalla MM-hopeaa) Innsbruckissa 1964, maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa 1962 ja vielä yhden MM-hopean. Olympia- ja MM-turnauksilla oli myös EM-arvo. Häggroth valittiin vuoden 1962 MM-turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Lempinimellä ”Klimpen” tunnettu Häggroth oli urheilu-urallaan alkoholin ongelmakäyttäjä ja kirjoitti aiheesta myös kirjan. Häggroth kuoli 76-vuotiaana Skellefteåssa 28. elokuuta 2016.
Sikarutto

Sikarutto voi viitata kahteen sikojen sairauteen:
Afrikkalainen sikarutto (ASF)
Klassinen sikarutto (CSF)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sikarutto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Reunustraakkipuu

| Reunustraakkipuu |
| --- | --- |
 Reunustraakkipuu huonekasvina
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Traakkipuut Dracaena
Laji::  marginata
Kaksiosainen nimi
 Dracaena marginata  Lem. 
Katso myös
   Reunustraakkipuu Wikispeciesissä   Reunustraakkipuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reunustraakkipuu (Dracaena marginata) on traakkipuiden sukuun kuuluva kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Reunustraakkipuun runko on harmahtavan ruskea. Sen pintaa peittävät vanhempien lehtien kannoista jääneet suomut. Lehdet kasvavat ananaksen tavoin töyhtönä kasvin latvassa. Ne ovat 2–7 cm leveitä, 30–90 cm pitkiä ja keskeltä vihreitä, reunoilta punaisia. Koko kasvi kasvaa hitaasti enimmillään 2–5 metrin korkuiseksi.
Levinneisyys

Reunustraakkipuu on kotoisin Madagaskarilta, mutta sitä viljellään huone- ja koristekasvina laajoilla alueilla. Ulkona se menestyy alueilla, joilla lämpötila ei laske alle 15 asteen.
Huonekasvina

Reunustraakkipuu selviää vähemmällä valolla kuin monet muut traakkipuut. Lannoitetta se tarvitsee niukasti; talvella puun hyvinvoinnille on eduksi saada kasvupaikan lämpötila laskemaan 15–20 asteen välille, suihkuttaa kasvia hiukan ja kastella tavallista vähemmän.
Reunustraakkipuulla on todettu virkistävä vaikutus huoneilmaan, mikä johtuu siitä, että se kykenee poistamaan eräitä haitallisia kemikaaleja ilmasta. Lemmikkieläinten kohdalla on aiheellista suhtautua reunustraakkipuuhun varauksella, koska kasvin lehdet ovat syötyinä myrkyllisiä.
Lavatähti ja kirjamies

| Lavatähti ja kirjamies Rakkauskertomus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Panu Rajala
Kieli:  suomi
Genre:  muistelma
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  241
ISBN:  978-951-0-39484-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lavatähti ja kirjamies on kirjailija ja kirjallisuudentutkija Panu Rajalan vuonna 2013 julkaisema muistelmateos hänen ja laulaja Katri Helenan suhteesta. Kirja alkaa Rajalan ja Katri Helenan tapaamisesta joulukuussa 1992. Kolmen ja puolen vuoden seurustelua seuraa seitsemän vuoden avioliitto, jonka he solmivat elokuussa 1997. Liitto päättyi eroon vuonna 2004. Kirjassa Rajala kirjoittaa itsestään kolmannessa persoonassa.
Aiheesta muualla

Hietala, Veijo: Anna mulle tähtitaivas. Turun sanomat 21.3.2013.
Utula, Katri: Kommentti: Panu Rajalan kirjasta paistaa katkeruus (Arkistoitu – Internet Archive). Ilta-sanomat 21.3.2013.
Shodnenskajan metroasema

| Shodnenskaja (Сходненская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Tagansko-Krasnopresnenskaja
Sijainti:  55.8505°N, 37.4396°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  30. joulukuuta 1975
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Shodnenskaja (ven. Сходненская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1975.
Riitalampi (Toivakka)

| Riitalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°03′04″N, 26°06′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  14.319.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,9 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,518 km  
Pinta-ala:  1,108 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRiitalampi 
Riitalampi  on Keski-Suomessa Toivakassa Paloskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Raatojoen valuma-alueeseen (14.319) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,9 metriä mpy.
Sherry Jones

Sherry Jones
Sherry Jones (s. 1961) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen teoksensa Jewel of Medina on herättänyt huomiota, sillä sen aiheena on profeetta Muhammedin vaimo Aisha.
Teoksen julkaisuun on suhtauduttu islamilaisessa maailmassa kielteisesti ja väitetty sen loukkaavan muslimeja ja innoittavan radikaaleja väkivaltaisiin toimiin. Alkuperäinen kustantaja Random House perui kirjan julkaisun, ja sen otti julkaisuohjelmaansa Beaufort Books.
Jones kävi syyskuussa 2008 Norjassa puhumassa tutkivan journalismin päivillä. Haastattelussa hän sanoi kirjastaan: "Lukijat oppivat kirjasta myönteisiä puolia islamista ja naisten roolista sen varhaisissa yhteisöissä." Hän kuvaa Muhammedia ja Aishaa inhimillisinä hahmoina, joilla on inhimilliset tarpeet. Jones sanoo valmistelleensa kirjaa viisi vuotta ja tehneensä laajoja pohjatöitä.
Aiheesta muualla

Official home page
Wall Street Journal
Shockley Semiconductor Laboratory

| Shockley Semiconductor Laboratory |
| --- | --- |

Perustettu:  1956
Perustaja:  William Shockley, Arnold Orville Beckman
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shockley Semiconductor Laboratory on William Shockleyn ja Arnold Orville Beckmanin vuonna 1956 perustama maailman ensimmäinen puolijohdeteollisuuden yritys. Beckman sopi yrityksen myynnistä vuonna 1960.
Yritys sai aikaan myös Silicon Valley -alueen (Piilaakson) kehityksen.
Vuonna 1957 kahdeksan Shockleyn johtamistapaan tyytymätöntä insinööriä lähtivät yrityksestä ja perustivat Fairchild Semiconductorin.
Työntekijöiden mielestä yrityksen olisi myös pitänyt keskittyä transistoriteknologiaan diodien sijaan.
Reunuskilpikonna

| Reunuskilpikonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Testudinidae
Suku::  Testudo
Laji::  marginata
Kaksiosainen nimi
 Testudo marginata  Schoepf, 1792 
Alalajit
 T. m. marginata  T. m. sarda 
Katso myös
   Reunuskilpikonna Wikispeciesissä   Reunuskilpikonna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Reunuskilpikonna (Testudo marginata) on suurin luonnonvaraisena Euroopassa elävä maakilpikonna. Sitä pidetään myös lemmikkinä. Reunuskilpikonnan maahantuontiin tarvitaan CITES-todistus.
Ulkonäkö ja koko

Reunuskilpikonna voi kasvaa 35 cm pitkäksi ja painaa viisi kiloa. Kilven ulkoreuna on sahalaitainen. 
Aikuisen yksilön selkäpanssarin pohjaväri on lähes musta, ja siinä on keltaisia kuvioita.
Levinneisyys

Reunuskilpikonnia elää villeinä Kreikassa ja Balkanilla. Sitä on istutettu luontoon Italiassa ja Sardiniassa. Se pärjää vuoristoisemmilla seuduilla kuin kreikankilpikonna.
Ravinto

Reunuskilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkikonnan ruokinnassa pitää varoa liian sokeripitoisia ruokia.
Lakhimpurin piirikunta

Lakhimpurin piirikunta (assamiksi লখিমপুৰ জিলা, Lakhimapura jilā, bengaliksi লখিমপুর জেলা, Lakhimapura jelā) on yksi Intian Assamin osavaltion 27 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Arunachal Pradeshiin, idästä Dhemajin ja Dibrugarhin piirikuntiin, etelästä Jorhatin ja Golaghatin piirikuntiin ja lännestä Sonitpurin piirikuntaan.
Sika (täsmennyssivu)

Sika tarkoittaa seuraavia asioita:
Sika, sorkkaeläin
Sika, kiinalainen horoskooppimerkki
Sika, korttipeli
Sika, FABA Kotieläinjalostuksen julkaisema lehti
Sika, Julia Vuoren sarjakuva
Sika, Juice Leskisen kappale
Sika, Ruoskan kappale
Sika!, Turmion Kätilöiden kappale
Sika, suomalainen uuden aallon yhtye
Sika, sveitsiläinen yritys
Sergei Mironov

| Sergei Mironov> Сергей Михайлович Миронов |
| --- | --- |

Venäjän liittoneuvoston puhemies
 5. joulukuuta 2001 – 18. toukokuuta 2011  
Edeltäjä:  Jegor Strojev
Seuraaja:  Valentina Matvijenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1953 (ikä 71) Puškin
Puoliso:  Mironova Irina Yurievna
Tiedot
Puolue:  Oikeudenmukainen Venäjä (2006-)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.mironov.ru
Sergei Mihailovitš Mironov (ven. Серге́й Миха́йлович Миро́нов, s. 14. helmikuuta 1953) on venäläinen poliitikko, Liittoneuvoston puhemies 2001–2011.
Mironov on kotoisin Puškinista läheltä Pietaria. Hän valmistui Leningradin kaivosinstituutista 1980, Pietarin teknillisestä yliopistosta 1998 ja hallintokoulusta 1998. Päätettyään opintonsa hän työskenteli 1986–1991 geofyysikkona.
Mironov valittiin Pietarin valtuustoon 1994 ja uudelleen 1998. Liittoneuvostoon hänet valittiin 2001 Pietarista. Mironov perusti Elämän puolueen 2003 ja ryhtyi sen johtajaksi. Vuoden 2004 presidentinvaaleissa hän sai 0,75 % äänistä.
Mironov on tukenut pääministeri Vladimir Putinia, mutta on usein korostanut elinolojen parantamista sosiaalisilla uudistuksilla.
Elämän puolue yhdistyi lokakuussa 2006 Rodinan ja Eläkeläisten puolueen kanssa Oikeudenmukaiseksi Venäjäksi (Справедливая РОССИЯ).
Vappuna 2011 Mironov sanoi Oikeudenmukaisen Venäjän ottavan enemmistön Pietarissa joulukuun vaaleissa Yhtenäiseltä Venäjältä. Tuolloin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Vadim Tjulpanov sanoi puolueensa vetävän Mironovin pois liittoneuvostosta, johon alueen lähettävät edustajansa. Mironov sanoi erottamisensa jälkeen puolueensa pyrkivän vaihtamaan kaupungin kuvernööriä.
Duuman vaalien jälkeen Mironov ilmoitti asettuvansa Oikeudenmukaisen Venäjän presidenttiehdokkaaksi kevään 2012 vaaleissa. Hän sai vaaleissa virallisen tuloksen mukaan 3,85 % äänistä.
Marraskuussa 2023 kävi ilmi, että Mironov oli vaimonsa kanssa adoptoinut Venäjän Ukrainasta kidnapatun 2-vuotiaan tyttölapsen. Mironov itse on kiistänyt, että lapsi olisi kidnapattu.