stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Lioneye
2008–2011: Vol.II

Vuonna 2008 Linde ilmoitti kirjoittavansa kappaleita seuraavalle Daniel Lioneye -albumille. Albumi julkaistiin keväällä 2010 ja musiikki oli edellistä paljon raskaampaa ja aggressiivisempaa sisältäen vihamielistä black metallia. Albumin sanoitukset olivat koostuneet lähinnä Lindströmin elämän viimeisestä viidestä vuodesta käsitellen muun muassa hänen avioeroaan Mariam Jäntistä, painajaisunia ja yleistä vihaa. Yhtye soitti muutaman klubikeikan Suomessa vuoden 2011 alussa ja siirtyi mittavalle kiertueelle Yhdysvaltoihin Cradle of Filthin ja Turisaksen kanssa. Toukokuussa 2011 Linde ilmoitti suunnittelevansa myös kolmatta Lioneye-levyä, joka olisi tällä kertaa heavy rockin hengessä. Albumin teko oli vahvasti sidonnainen HIMin aikatauluihin, joten toistaiseksi Daniel Lioneye oli jäissä.
2016–: Vol.III

Vuoden 2016 elokuussa yhtye julkaisi uuden pitkäsoittolevyn joka on edeltäjiä hevimpi, siinä on enemmän fuzz-kitaraa, enemmän laulua ja vähemmän örinää.
Jäsenet > King of Rock 'n' Roll -kokoonpano

Daniel Lioneye (Mikko Lindström) – laulu, kitara
Bad Mize Amour (Mikko Paananen) - bassokitara, taustalaulu
Cosmic Pope (Ike) – koskettimet
Bil Bao (Ville Valo) – rummut
Doctor Skepper (Hiili Hiilesmaa) – taustalaulu
Jäsenet > Vol.II-kokoonpano

Linde – kitara, laulu, basso
Bolton – rummut (vain studiossa)
Burton – koskettimet
Jäsenet > Vol.III-kokoonpano

Linde – kitara, laulu
Burton – koskettimet
Mige – basso
Sepi – rummut
Jäsenet > Kiertuejäsenet

Mige – basso
Seppo Tarvainen – rummut
Manu Patel – laulu
Caravan-lehti

| Caravan-lehti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  harrastelehti
Aihealue:  Leirintämatkailu, Matkailuauto, Matkailuvaunu, autot, tekniikka
ISSN:  ISSN 0356-2468
Levikki:  113 834 (2017)
Perustettu:  1966
Päätoimittaja:  Pauli Salokangas
Kotikunta:  Hämeenlinna
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  6 vuosittain
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Caravan-lehti
Caravan-lehti on Suomen valtakunnallinen leirintämatkailun erikoislehti, josta löytyy artikkeleita uusista malleista, matka- ja leirintäkohteista ja erilaista teknistä tietoutta. Caravan-lehteä on julkaistu vuodesta 1966 saakka.
Lehden päätoimittajana on ollut marraskuusta 2016 lähtien Pauli Salokangas. Häntä ennen päätoimittajana toimi vuosina 1996–2016 Pekka Heinonen.
Valtaosa lukijoista on SF-Caravan ry:n eli karavaanareiden keskusjärjestön jäseniä, jotka saavat lehden jäsenetuna. Caravan-lehden voi myös tilata tai ostaa Lehtipisteestä.
Caravan-lehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa ja sen liitteenä postitetaan vuosittain Leirintäopas.
Levikki

Viimeisen levikintarkastuksen (MediaAuditFinland Oy 5.12.2019) mukaan Caravan-lehden virallinen levikki on 56 592 kappaletta.
Carles Mundó

Carles Mundó
Carles Mundó i Blanch (s. 1976 Vic) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon oikeusministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan, mutta kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Mundón lisäksi Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Turull, Raül Romeva, Dolors Bassa, Josep Rull ja Meritxell Borràs) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Jo aiemmin tutkintavankeuteen oli määrätty kahden kansanäänestystä ajaneen kansalaisjärjestön puheenjohtajat Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart.
Vangittujen ministerien perheenjäsenet ja asianajaja ovat raportoineet henkisestä kidutuksesta ja muusta epäasiallisesta kohtelusta 2. marraskuuta 2017 tapahtuneen kuljetuksen aikana tuomioistuimesta vankilaan. Ministerit joutuivat istumaan koko kuljetuksen ajan käsiraudoissa kädet selän takana ilman turvavöitä auton ajaessa kovaa vauhtia, minkä seurauksena he saivat ruhjeita. Mundón kerrottiin saaneen vammoja käsiraudoista. Lisäksi ministereille soitettiin nöyryyttämistarkoituksessa Espanjan kansallislaulua monta kertaa peräkkäin kuljetuksen aikana, ja vankilaan saavuttaessa jotkut heistä pakotettiin riisuuntumaan ja heille tehtiin ruumiintarkastus, jollainen tehdään yleensä vain huumekauppiaille, joitten oletetaan yrittävän salakuljettaa huumeita vankilaan.
Mundó vapautettiin tutkintavankeudesta 4. joulukuuta 2017, mutta hän joutui maksamaan 100 000 euron takuut. Samassa yhteydessä vapautettiin osa muistakin vangituista ministereistä takuita vastaan, mutta Puigdemontin hallituksen varapääministeri Oriol Junqueras ja sisäministeri Joaquim Forn sekä kansalaisjärjestöjen puheenjohtajat Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart joutuivat yhä jäämään vankilaan. Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 Mundó valittiin Katalonian parlamenttiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston listalta, mutta hän ilmoitti 9. tammikuuta 2018 luopuvansa kansanedustajan paikastaan henkilökohtaisista syistä. Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä ketäkin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä Mundón osalta kapinasyyte (kat. rebel·lió) lievennettiin syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (kat. desobediència) ja "julkisten varojen väärinkäytöstä" (kat. malversació).
Cedric Sloane

Cedric Hay Sloane (19. lokakuuta 1915 – 6. helmikuuta 1992) oli australialainen maastohiihtäjä.
Oslon olympialaisissa 1952 Sloane osallistui 18 km:lle sijoittuen 75:nneksi eli viimeiseksi maaliintulleeksi. 50 km:llä hän keskeytti.
Diane Varsi

| Diane Varsi |
| --- | --- |
 Diane Varsi vuonna 1958.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1938 San Mateo, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 19. marraskuuta 1992 (54 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1957–1977
Palkinnot
 Golden Globe (1958) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Diane Marie Antonia Varsi (23. helmikuuta 1938 San Mateo, Kalifornia – 19. marraskuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon ensimmäisetä elokuvastaan Peyton Place – vihan tyyssija (1957). Varsin ura jäi lyhyeksi, sillä hän riitaantui neljän elokuvan jälkeen tuotantoyhtiö 20th Century Foxin kanssa. Varsi teki paluun sopimuksen päätyttyä 1965 ja näytteli vielä muutamissa elokuvissa.
Elämä > Nuoruus

Diane Varsi syntyi vuonna 1938 San Franciscon esikaupunkialueella San Mateossa. Hän kuului beatnik-sukupolveen ja jätti koulun kesken 15-vuotiaana. Varsi meni ensimmäisen kerran naimisiin 15-vuotiaana ja toisen kerran 17-vuotiaana. Molemmat suhteet päättyivät lyhyen avioliiton jälkeen.
Elämä > Uran lyhyt tähteys

Varsi alkoi 18-vuotiaana miettiä uraa elokuva-alalla ja palkkasi agentin etsimään hänelle rooleja. Hänestä ei kuitenkaan oltu kiinnostuneita, ja agentti jätti hänet vuonna 1956. Varsi opiskeli Los Angelesissa Jeff Coreyn alaisuudessa, kun tämä suositteli Peyton Place – vihan tyyssija -elokuvan ohjaajalle Mark Robsonille ujoa opiskelijaansa.
Varsi sai keskeisen roolin Peyton Placesta (1957) Allison Mackenzienä. Hän kertoi vuonna 1958 This Week -lehden haastattelussa, että rooliin valmistatuessaan hän luki alkuperäisen romaanin kuusi ja käsikirjoituksen 30 kertaa ja teki paljon muistiinpanoja Allisonin ulkonäöstä, opinnoista ja suhtautumisesta seksiin. Varsi sai elokuvasta parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden ja voitti Golden Globen parhaana uutena naisnäyttelijänä.
Peyton Placea ei oltu vielä julkaistu, kun 20th Century Fox solmi Varsin kanssa studiosopimuksen. Hän teki tämän jälkeen nopeasti kolme muutakin elokuvaa. Vuonna 1958 saivat ensi-iltansa Yksinäisiä sydämiä ja Raivoisat miehet. Rikollisessa vietissä (1959) Varsi näytteli naispääosaa.
Elämä > Lähtö Foxilta ja paluu elokuva-alalle

Varsista tehtiin jo tähtinäyttelijää, mutta hänen uransa jäi kuitenkin lyhyeksi. Elokuvan Yksinäisiä sydämiä kuvauksissa hän sai hermoromahduksen ja joutui sairaalaan. Varsi ei pitänyt Hollywoodin studiojärjestelmästä ja kieltäytyi pian useista rooleista, muun muassa Kaikki unelmani -elokuvan naispääosasta. Varsin piti palata Allisonin rooliin elokuvassa Paluu Peyton Placeen, jota hän kieltäytyi tekemästä. Riita studion kanssa johti lopulta Varsin lähtöön Hollywoodista.
Varsi muutti Vermontin Benningtoniin ja kertoi haastattelussa näyttelemisen "tuhoavan" häntä. Varsi meni urataukonsa aikana kolmannen kerran naimisiin ja sai tyttären.
Kun Varsin sopimus Foxin kanssa raukesi vuonna 1965, hän yritti paluuta elokuva-alalle omin ehdoin. Hän näytteli joissakin pienen budjetin tuotannoissa, muun muassa elokuvissa Sweet Love, Bitter, Kadun hurjat ja Killers Three, sekä kaksiosaisessa minisarjassa Dr. Kildare.
Varsi ilmoitti vuonna 1971, ettei halunnut tehdä enää pienen budjetin elokuvia ja sai roolin Dalton Trumbon sodanvastaisesta Sotilaspojasta. Varsin viimeinen elokuva oli En luvannut sinulle ruusutarhaa (1977).
Elämä > Kuolema

Varsi kuoli hengitystiesairauteen 54-vuotiaana 1992 Los Angelesissa, jonne hän oli muuttanut joitakin kuukausia ennen kuolemaansa. Kuolemansa aikaan hän sairasti myös borrelioosia.
Christmas Songs

| Christmas Songs Bad Religion |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 29. lokakuuta 2013
 Tuottaja(t): Joe Barresi
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 19.01
 Levy-yhtiö: Epitaph
Listasijoitukset
  Billboard 200: 101.
Bad Religionin muut julkaisut
| True North 2013 | Christmas Songs 2013 | Age of Unreason 2019 |
Christmas Songs on kalifornialaisen punkyhtye Bad Religionin neljäs kokoelma-albumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2013 levymerkillä Epitaph Records. Epitaph Records. Se sisältää 8 lainakappaletta tunnetuista joululauluista sekä Andy Wallacen miksaaman version kappaleesta "American Jesus".
Albumi ylsi Billboard 200 -listan sijalle 101.
Kappaleet

Hark! The Herald Angels Sing – 1.59 (säv. Felix Mendelssohn, Charles Wesley)
O Come All Ye Faithful – 2.04 (säv. John Francis Wade, Frederick Oakeley)
O come, O come, Emmanuel – 2.07 (säv. Trad. & John Mason Neale)
White Christmas – 1.49 (säv. Irving Berlin)
Little Drummer Boy – 2.04 (säv. Katherine Kennicott Davis)
God Rest Ye Merry Gentlemen – 1.39 (säv. Trad.)
What Child Is This? – 1.53 (säv. William Chatterton Dix)
Angels We Have Heard on High – 2.07 (säv. Trad.)
American Jesus – 3.19 (Andy Wallace Mix)
Kokoonpano

Greg Graffin – laulu
Brett Gurewitz – kitara, taustalaulu
Brian Baker – kitara
Jay Bentley – bassokitara, taustalaulu
Brooks Wackerman – rummut
Mike Dimkich – kitara
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Greg Hetson – kitara kappaleessa "American Jesus"
Bobby Schayer – rummut kappaleessa "American Jesus"
Arvostelut

Metacritic: 60/100
Allmusic:
Alternative Press:
Aiheesta muualla

Christmas Songs discogs.com -sivustolla
Celestino Caballero

| Celestino Caballero> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Celestino Caballero
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1976 Colón, Panama
Kansalaisuus:   Panama
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Pelechín
Painoluokka:  ylempi kääpiösarja
Kätisyys:  vasenkätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  35
Voitot:  33
– tyrmäysvoitot:  23
Tappiot:  2
Ratkaisemattomat:  0
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Celestino "Pelenchín" Caballero (s. 21. kesäkuuta 1976) on panamalainen nyrkkeilijä. Caballero saavutti WBA-liiton ylemmän kääpiösarjan väliaikaisen maailmanmestaruuden vuonna 2005 ja vahvisti asemansa 2006. Aiemmin urallaan Caballero on saavuttanut mestaruudet Panaman, WBA Fedecentron, WBA Fedelatinin, WBO Latinon, NABA ja WBA Super World superin sarjoissa.
Caballero otteli WBA:n mestaruudesta Yober Ortegaa vastaan 15. lokakuuta 2005 ja voitti WBA:n väliaikaisen mestaruuden. Liiton varsinaista mestaria Somsak Sithchatchawalia vastaan Caballero pääsi ottelemaan 4. lokakuuta 2006. Caballero voitti ottelun kaatamalla mestarin kolme kertaa kolmannessa erässä. Tultuaan mestariksi Caballero on puolustanut mestaruuttaan  voittamalla Ricardo Castillon diskauksella 9 erässä, voittamalla Jorge Laciervan tuomariäänin täysien erien jälkeen, voittamalla Mauricio Pastranan teknisellä tyrmäyksellä 8.erässä, ja voittaen Lorenzo Parran teknisellä tyrmäyksellä päätöserässä. Caballero puolusti mestaruuttaan 18.9.2008 Elvin Mejiaa vastaan voittaen ottelun ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Seuraavaksi Caballero puolusti titteleitään marraskuussa 2008 ja voitti Steve Molitorin teknisellä tyrmäyksellä ottelun vanhettua neljänteen erään. Caballero jatkoi uraa 30.4.2009 kohdaten Jeffrey Mathebulan. Caballero voitti kamppailun kahden tuomarin nähtyä hänet paremmaksi pistein 116–112.
Aiheesta muualla

Celestino Caballeron ottelutilasto
Cefalù

| Cefalù |
| --- | --- |

 vaakuna
 Cefalù
 Koordinaatit: 38°2′N, 14°1′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sisilia
Metropolikaupunki:  Palermo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66,24 km²
Korkeus:  0–1 070 m
Väkiluku (31.12.2015):  14 393
 – Väestötiheys:  217 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cefalù (sisiliaksi Cifalù, kreik. Κεφαλοίδιοv, lat. Cephaloedium tai Cephaloedis) on italialainen kaupunki ja kunta Palermon metropolikaupungissa Sisilian saaren pohjoisrannikolla. Kaupungin asukasluku on noin 14 000.
Cefalù on tunnettu lomakohde. Vanhankaupungin itäpuolella on Roccavuori. Vanhassakaupungissa on kapeat kadut sekä tuomiokirkko eli Duomo. Kaupungin rantaa pitkin kulkee rantakatu, Lungomare. Kaupungista on matkaa Sisilian pääkaupunkiin Palermoon 70 kilometriä ja Messinaan 185 kilometriä.
Katu Cefalùn keskustassa.
Vesihana kadulla Cefalùn keskustassa.
Cefalùn katedraali
Calheta (Madeira)

| Calheta |
| --- | --- |
 Calheta
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 32°42′59″N, 17°10′59″W 
Valtio:  Portugali
Autonominen alue:  Madeira
Perustettu:  1502
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  111,5 km²
Korkeus:  0–1 321 m
Väkiluku (2015):  11 052
 – Väestötiheys:  99,1 as./km²
 
 www.cm-calheta-madeira.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Calheta on kunta Portugaliin kuuluvalla Madeiran saarella. Se sijaitsee saaren lounaiskulmassa. Kunnassa on 11 052 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 111,5 neliökilometriä.
Naapurikuntia ovat pohjoisessa Porto Moniz, koillisessa São Vicente ja idässä Ponta do Sol. Calhetassa on muutamia kouluja, pankkeja, posti ja pieni venesatama. Pääasialliset elinkeinot ovat maanviljelys ja kalastus. Keskustan alueella on jonkin verran liikeyrityksiä. Saharasta lähes tuhannen kilometrin päästä kulkeutuu Calhetaan tuulten mukana lentohiekkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calheta Wikimedia Commonsissa
Madeiran kunnat
Calheta
Câmara de Lobos
Funchal
Machico
Ponta do Sol
Porto Moniz
Porto Santo
Ribeira Brava
Santa Cruz
Santana
São Vicente
Dixie Dregs

Dixie Dregs on 1970-luvulla perustettu yhdysvaltalainen yhtye, jonka musiikki on fuusion ja progen tienoilla. Yhtyeen musiikki on suurimmaksi osaksi instrumentaalista. Siinä yhdistyy vaikutteita jazzista, rockista ja klassisesta musiikista.
Historia

Kitaristi Steve Morse, kitaristilaulaja Frank Brittingham, kosketinsoittaja Johnny Carr, basisti Andy West ja rumpali Dave Morse (Steven vanhempi veli) soittivat 1960-luvun lopussa yhtyeessä, jonka nimi oli Dixie Grit. Myöhemmin kosketinsoittajaksi vaihtui Mark Parrish. Vuonna 1972 Dixie Grit hajosi. Morse ja West jatkoivat esiintymistä duona, jonka nimeksi he antoivat Dixie Dregs.
Vuonna 1973 Morse ja West tutustuivat Miamin yliopistossa viulisti Allen Sloaniin ja rumpali Rod Morgensteiniin, jotka liittyivät Dixie Dregsiin. Vuonna 1974 yhtyeeseen liittyi myös kosketinsoittaja Frank Josephs. Yhtye äänitti yliopistolla ensimmäisen albuminsa, The Great Spectacular:n, vuonna 1975. Vuonna 1976 yhtye solmi levytyssopimuksen Capricorn Recordsin kanssa. Seuraava albumi, Free Fall, julkaistiin vuonna 1977. Samana vuonna kosketinsoittaja Mark Parrish liittyi uudelleen yhtyeeseen.
Vuonna 1978 yhtye julkaisi albumin What If ja lähti kiertueelle. Albumin myötä Dixie Dregs sai Grammy-ehdokkuuden. Joulukuussa rumpali Mark Parrish lähti bändistä. Hänen tilalleen otettiin T Lavitz. Vuonna 1979 yhtye julkaisi seuraavan albuminsa, Night of the Living Dregsin. Albumi toi yhtyeelle jälleen Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 1981 yhtye vaihtoi nimensä The Dregsiksi tavoitellen suurempaa suosiota. Viulisti Sloan vaihdettiin Mark O'Connoriin vuonna 1983. The Dregs ei kuitenkaan saavuttanut sitä suosiota, mitä sen jäsenet halusivat, joten jäsenet erosivat kukin omiin projekteihinsa.
1980-luvun lopussa yhtye palasi ja teki kiertueen kokoonpanolla, johon kuuluivat Morse, Morgenstein, Lavitz ja Doan. Samalla julkaistiin kokoelma Divided We Stand. Tällä hetkellä Dregs on kokoelma sen entisiä jäseniä, jotka silloin tällöin kokoontuvat kiertueen tai äänitysten merkeissä.
Jäsenet

Steve Morse – kitara
Andy West – basso
Dave LaRue – basso
Allen Sloan – viulu
Mark O'Connor – viulu
Rod Morgenstein – rummut
Mark Parrish – kosketinsoittimet
T Lavitz – kosketinsoittimet
Julkaisut

The Great Spectacular (1975, julkaistiin CD:llä 1997)
Free Fall (1977)
What If (1978)
Night Of The Living Dregs (1979)
Dregs Of The Earth (1980)
Unsung Heroes (1981)
Industry Standard (1982)
Divided We Stand (1989)
Bring 'Em Back Alive (1992)
Full Circle (1994)
King Biscuit Flower Hour Presents (1997)
California Screamin' (2000)
20th Century Masters: The Best Of The Dixie Dregs (2002)
Sects, Dregs and Rock 'n' Roll (2002, DVD)
Cheri (muusikko)

Cheri eli Simo Martin (s. 4. tammikuuta 1966) on suomalainen basisti ja Smack-yhtyeen perustajajäsen. Cheri soitti Smackissä vuosina 1982–1986 ja oli mukana yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla Smack On You ja Rattlesnake Bite. Cheri oli Smilers-yhtyeen perustajajäsen 1990–1996. Smilers julkaisi samannimisen albumin vuonna 1993. 2009–2011 Cheri soitti helsinkiläisessä Caroline-yhtyeessä. Cheri oli basistina Jessica Wolff-bändissä 2011–2017.
Smack
| --- | --- |
Studioalbumit:   Smack On You  Rattlesnake Bite  Salvation  Radical 
Livealbumit:  Live Desire
Singlet:   "Criminal"  "Walking on the Wire"  "Stepping Stone"  "Paint It Black"  "The Only Salvation"  "Look Around"  "Mad Animal Shuffle"  "I Want Somebody"  "Little Sister"  "Can You Dig It"  "Criminal re-issue’97" 
Kokoelmat:   The Collection – State of Independence  Two Originals – Salvation & Radical  In Your Face 1982–1990
Burkina Faso yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 64. | 1 | 1 | 1 | 3 |
Burkina Faso on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Maan ainoa mitalisti on kolmiloikkaaja Hugues Fabrice Zango, joka saavutti pronssia Dohassa 2019, hopeaa Eugenessa 2022 ja kultaa Budapestissä 2023. Zangon lisäksi ainoa pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, sijoittunut burkinafasolainen on pituushyppääjä Marthe Koala, joka Budapestissä 2023 sijoittui seitsemänneksi.
Burkina Fason MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983–2017 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 31. |
| 2022 Eugene | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33. |
| 2023 Budapest | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 18. |
| Yhteensä | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 | 64. |
Calgary Cowboys

| Calgary Cowboys |
| --- | --- |

Perustettu:  1972
Lakkautettu:  1977
Kaupunki:  Calgary, Alberta
Sarja:  WHA (1975–1977)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Calgary Cowboys oli kanadalainen WHA-liigassa pelannut jääkiekkoseura. Organisaatio perustettiin alun perin nimellä Miami Screaming Eagles, mutta se ei pelannut tuolla nimellä yhtäkään ottelua ennen kuin siirtyi Philadelphiaan.
Kauden 1972–1973 seura pelasi Philadelphiassa nimellä Philadelphia Blazers. Seuraavalle kaudelle joukkue muutti Kanadan länsirannikolle Vancouveriin, jossa se pelasi Vancouver Blazersin nimellä kaksi kautta. Kahden Vancouverin-kauden jälkeen seura muutti Calgaryyn, jossa pelasi kaksi kautta Calgary Cowboysin nimellä. Kaupungissa oli toiminut vuosina 1966–1970 samanniminen junioriseura, joka pelasi Albertan provinssin sisäistä sarjaa.
Ensimmäisellä Calgaryn-kaudellaan joukkue teki 307 maalia 80 ottelussa ja voitti näistä 41. Joukkueen paras pistemies oli organisaatiossa koko sen olemassaolon ajan pelannut Danny Lawson. Pudotuspeleissä Cowboys selviytyi aina kolmannelle kierrokselle asti.
Toinen ja samalla koko organisaation viimeinen kausi sujui hieman heikommin voittoprosentin jäädessä vain 43 prosenttiin, mikä tiesi joukkueen jäämistä pudotuspelien ulkopuolelle.
Tunnettuja pelaajia

Butch Deadmarsh
Chris Evans
Veli-Pekka Ketola
Richard Lemieux
De mortuis nil nisi bene

Fraasi esiintyy muun muassa Euran kirkon ruumishuoneen ovikirjoituksena.
De mortuis nil nisi bene (suom. Kuolleista puhutaan vain hyvää) on latinakielinen aforismi. Se esiintyy usein myös muodossa De mortuis nihil nisi bonum. Sanonnasta käytettyjä vapaampia suomennoksia ovat muun muassa ”Kuolleista ei pidä puhua muuta kuin hyvää” ja ”Kuolleista ei pidä puhua pahaa”.
Historia

Ajatus siitä, että kuolleista saa puhua vain hyvää esiintyy Homeroksen nimiin pannussa muinaiskreikkalaisessa runoelmassa Odysseia (laulu XX, 412). Odysseus on juuri tullut kotiinsa ja Athene-jumalan avustamana tappanut kilpakosijansa, jotka ovat hänen poissaollessaan käyttäneet isännättömän talon vieraanvaraisuutta väärin. Odysseuksen vanha imettäjä  Eurykleia riemuitsee veren keskellä, mutta Odysseus toppuuttelee:
Ratkesi surmatut nähdesään sekä nuo veren viljat riemuun Eurykleia, kun verraton työ oli tehty; vaan heti kielteli häntä Odysseus hilliten innon, näin sanat siivekkäät varotellen hälle jo lausui: "Vait, sydämessäsi riemua vain, emo vanha, äl' ääneen! Ääress' eip' ole kuollehien ilakoitava kuunaan."
Lause esiintyy Diogenes Laertioksen 200-luvulla kirjoittamassa teoksessa Merkittävien filosofien elämät ja opit, missä Khilon (500 eaa.), yksi Kreikan seitsemästä viisaasta antaa ohjeeksi: "Älä puhu pahaa kuolleesta".  Latinankielisenä lause yleistyi 1500-luvulla italialaisen munkin Ambrogio Traversarin Diogeneen kirjasta tekemän käännöksen myötä.
Käyttö

Aforismista tuli Euroopassa suosittu 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Lause on yleinen etenkin Keski-Euroopassa kirkkojen yhteydessä olevien ruumishuoneiden seinäkirjoituksena. Suomessa se löytyy ainakin vuonna 1898 valmistuneen Euran kirkon ruumishuoneen ovikirjoituksena.
Kirjallisuudessa aforismi esiintyy muun muassa Dorothy L. Sayersin, Kurt Vonnegutin, Arthur C. Clarken, Sigmund Freudin ja Anton Tšehovin tuotannoissa.
Suomalaisen heavy metal -yhtye Tarotin vuonna 1986 ilmestyneellä albumilla Spell of Iron on myös kappale nimeltään De Mortui Nil Nisi Bene. Sanonta kuullaan myös Suomen Filmiteollisuuden elokuvassa Vaivaisukon morsian (1944).
David Květoň

| David Květoň |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1988 (ikä 36) Nový Jičín, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  HC Vítkovice
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  HC Vsetín (ČEL) Kärpät (SML) HC Třinec (ČEL) KLH/Piráti Chomutov (Tšekki I/ČEL) BK Mladá Boleslav (ČEL)
NHL-varaus:  104. varaus, 2006 New York Rangers
KHL-varaus:  58. varaus, 2009 Atlant
David Květoň (s. 3. tammikuuta 1988 Nový Jičín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Extraliga-joukkue HC Vítkovicessä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.