stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Jelesin

| Aleksandr Jelesin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. helmikuuta 1996 (ikä 28) Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Lokomotiv Jaroslavl
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Amur Habarovsk (KHL)   Calgary Flames (NHL)
Aleksandr Mihailovitš Jelesin (ven. Александр Михайлович Елесин; s. 7. helmikuuta 1996 Jaroslavl, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo oikelta. Jelesin edustaa KHL:ssä pelaavaa kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavlia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka.
Jelesin on edustanut KHL:ssä myös Amur Habarovskia. Kaudet 2019–2021 Jelesin pelasi NHL-joukkue Calgary Flamesin organisaatiossa. Jelesin on pelannut neljä NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Jelesin on pelannut 271 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 14 maalia ja antanut 39 maaliin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 53 tehopistettä. Jelesin on pelannut 34 KHL:n pudotuspelien otteluissa. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia. Kaikki uran tilastot päivitetty 6. helmikuuta 2024.
Pekingin talviolympialaisissa 2022 Jelesin saavutti hopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa.
Aleksanteri (elokuva)

| Aleksanteri> Alexander |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oliver Stone
Käsikirjoittaja:  Oliver Stone Christopher Kyle Laeta Kalogridis
Tuottaja:  Thomas Schühly Jon Kilik Iain Smith Moritz Borman
Säveltäjä:  Vangelis
Kuvaaja:  Rodrigo Prieto
Leikkaaja:  Thomas J. Nordberg Yann Hervé Alex Marquez
Tuotantosuunnittelija:  Jan Roelfs
Pukusuunnittelija:  Jenny Beavan
Pääosat:  Colin Farrell Angelina Jolie Val Kilmer Jared Leto Rosario Dawson Anthony Hopkins
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Yhdysvallat Alankomaat Ranska Yhdistynyt kuningaskunta Italia Marokko
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:   24. marraskuuta 2004  26. marraskuuta 2004
Kesto:  175 minuuttia (teatteriversio) 167 minuuttia (ohjaajan versio) 214 minuuttia (The Final Cut) 206 minuuttia (Ultimate Cut)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  155 000 000 dollaria
Tuotto:  167 298 192 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aleksanteri (engl. Alexander) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Oliver Stonen ohjaama seikkailu-/sotaelokuva, joka kertoo Aleksanteri Suuresta. Elokuvan pääosissa esiintyvät Colin Farrell, Angelina Jolie, Val Kilmer ja Jared Leto.
Elokuva alkaa Aleksandriasta, Egyptin silloisesta pääkaupungista, jossa ikääntynyt Ptolemaios kertoo Aleksanterin lapsuudesta ja tämän sotaretkistä kuolemaan asti.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colin Farrell  | … |  Aleksanteri Suuri   |
|  Angelina Jolie  | … |  Olympias   |
|  Val Kilmer  | … |  Filippos II   |
|  Jared Leto  | … |  Hefaistion   |
|  Rosario Dawson  | … |  Roxane   |
|  Anthony Hopkins  | … |  Ptolemaios   |
|  Jonathan Rhys Meyers  | … |  Kassandros   |
Tuotanto

Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Oliver Stone. Näyttelijät valittiin tuolloisen Hollywoodin kärkikaartista. Pääroolia esittää Colin Farrell, ikääntynyttä Ptolemaiosta Anthony Hopkins, ja Aleksanterin vanhempia Angelina Jolie ja Val Kilmer. Ennen Aleksanteri-elokuvaa oli julkaistu useampia antiikkia käsitteleviä elokuvia, kuten Gladiator vuonna 2000 ja Troija vuonna 2004. Elokuvan budjetti oli 155 miljoonaa dollaria. Suurin osa rahoituksesta tuli saksalaiselta Intermedia-elokuvayhtiöltä.
Stone oli palkannut elokuvan historiallisen tarkkuuden tueksi konsulttina historioitsija Robin Lane Foxin. Elokuvan juoni perustuu Aleksanterista kertoviin antiikin lähteisiin, mutta siinä on myös ohjaajan vapauksia. Kuvauksissa ja markkinoinnissa esiintyy tuhansia vuosia vanha Aleksanteri-kuvasto. Kohtauksessa Gaugamelan taistelusta Aleksanterilla on päässään Aleksanteri-sarkofagista tunnettu leijonakypärä ja taivaalla lentää antiikin lähteiden kertomusten mukainen kotka. Elokuvan tarina ei kuitenkaan ole kokonaan historiallinen, vaan se sisältää ohjaajan näkemyksiä, sekä virheitä ja epätarkkuuksia.
Pääosaa esittävä Farrell ja elokuvassa Aleksanterin upseereja esittävät näyttelijät puhuvat englantia irlantilaisella ja skottilaisella aksentilla. Murteiden on tarkoitus edustaa kreikan eri murteita. Aleksanterin makedonian kieli poikkeaa Aristotelesta näyttelevän Christopher Plummerin klassisesta attikalaisesta kreikasta, jota elokuvassa kuvastetaan hienostuneella Oxfordin englannilla.
Aikanaan kohua nostattivat elokuvan homoeroottiset kohtaukset. Elokuvassa homoseksuaalisina kuvataan esimerkiksi Aleksanterin suhdetta Hefaistioniin ja Bagoakseen. Antiikin lähteissä ei Aleksanterin seksuaalisuutta juuri kuvailla, vaikka joitakin viitteitä esimerkiksi eroottisesta suhteesta Bagoaksen kanssa annetaankin. Bagoaksen kuvaustavan innoittaja on ilmeisesti ollut Mary Renaultin teos The Persian Boy. Mahdollisesti Aleksanterin biseksuaalisuus on ollut myös tapa tuoda elokuvalle julkisuutta.
Vuonna 2007 elokuvasta julkaistiin poistettuja kohtauksia sisältävä DVD-versio Alexander Revisited: The Final Cut, jonka kesto on noin kolme ja puoli tuntia.
Vastaanotto

Elokuvan ensi-ilta oli 24. marraskuuta 2004. Se tuotti ensi-iltansa aikana 13 687 087 dollaria. Sen lipputulot kotimaassa olivat lopulta kokonaisuudessaan 34 297 191 ja kansainvälisesti 133 001 001 dollaria. Elokuvan kokonaistuotto oli näin 167 298 192 dollaria. Lipputulot olivat muut kustannukset, kuten markkinointi huomioon otettuna taloudellinen pettymys. Elokuva ei menestynyt myöskään kriitikoiden keskuudessa.
Elokuvakriitikkojen arvioita kokoava sivusto Rotten Tomatoes antoi 205:n arvioon perustuvan arvosanan 16 %. Metacritic antoi elokuvalle arvosanan 39/100.
Turun Sanomien Päivi Valotie on pettynyt, ettei isolla budjetilla tehdyssä Aleksanterissa ole muuta suurta kuin sen kolmetuntinen pituus. ”Dramatisoinniltaan ällistyttävän tasapaksun ja huippukohdiltaan olemattoman elämäkerran nimihenkilö jää etäiseksi hahmotelmaksi, jonka persoonasta, kehityksestä suurmieheksi ja teoista on vaikea kiinnostua, vaikka elokuvan pääpaino ei olekaan sotaisissa toimintakohtauksissa vaan henkilösuhteiden kuvauksessa.” Valotien mielestä parasta elokuvassa on se, ettei se sorru musiikkivideotyyliseksi nuoren yleisön fantasiaseikkailuksi.
Romuna

| Romuna Zen Café |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 1997
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Martti Salminen
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, poprock
 Levy-yhtiö: Fazer Records, Warner Music Finland
Zen Cafén muut julkaisut
|   | Romuna 1997 | Idiootti 1998 |
Romuna on Zen Cafén esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Vaikkei levy ollut varsinainen myyntimenestys, se sai esimerkiksi Rumba-lehdessä hyvät arvostelut (4½ tähteä). Levyn single Sella soi radiossa hyvin ja oli Radiomafian soittolistan ensimmäinen pitkään. Romuna on nykyään huomattavasti tunnetumpi kuin vuonna 1997, koska yhtyeen fanit ovat olleet kiinnostuneita sen historiasta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Martti Salminen ja Zen Café.
Lauantai – 2.40
Miehet ja naiset – 3.05
Herra heroiini – 2.34
Sella – 2.19
Kiskot – 2.42
Satavuotias – 3.20
Kolmen viikon taivas – 3.03
Antaa vituttaa – 3.23
Kissa kuumalla katolla – 3.29
Herkkä jätkä – 3.47
Mustaa – 3.05
Tyttö on romuna – 2.56
Kokoonpano

Samuli Putro – laulu, kitara
Kari Nylander – bassokitara, taustalaulu
Pete Parkkonen – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Martti Salminen - taustalaulu, kosketinsoittimet, lisäkitarat, tuottaja
Sampo Hankamaa - taustalaulu (kappaleet 2 ja 3)
Kokoonpano > Muut tekijät

Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja
Juha Heininen – miksaaja (kappaleet 1 ja 4)
Mika Jussila – masteroija
Arvostelut

Rumba:
Aiheesta muualla

Romuna discogs.com -sivustolla
Amanda Moksi

Amanda Moksi (o.s. Pyhtmäki; 21. maaliskuuta 1885 Hollola – 21. marraskuuta 1994 Kuhmoinen) oli pitkäikäinen suomalainen. Hän oli syntyisin Hollolasta Paimelan kylästä. Hän oli kuollessaan 109 vuoden ja 245 päivän ikäinen.
Aiheesta muualla

http://www.tuomas.salste.net/suku/vanhimmat.html
Amaya

| Amaya |
| --- | --- |

Kehittäjä:  W3C, INRIA
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  heinäkuu 1996
Vakaa versio:  11.4.4 / 18. tammikuuta 2012
Kehitystilanne:  Kehitys lopetettu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Verkkoselain, HTML-editori
Alusta:  Alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  C
Lisenssi:  W3C
Aiheesta muualla
w3.org/Amaya/
Amaya on World Wide Web Consortiumin ja INRIA:n kehittämä avoimen lähdekoodin muokkausohjelma ja verkkoselain. Amaya on Vincent Quintin ja Irène Vattonin 1980-luvulla kehittämän Grif WYSIWYG SGML -muokkausohjelman suora jälkeläinen.
Amaya suunniteltiin alun perin HTML- ja CSS-muokkausohjelmaksi, ja myöhemmin siihen liitettiin myös XML:n hallintaan liittyviä ominaisuuksia. Amaya tukee avoimen lisenssin kuvaformaatteja kuten PNG ja SVG, myös WebDev -formaatin tuki oli kehitteillä version 8.0 julkaisun jälkeen. Amayaa on käytetty yleisimmin uusien WWW-tekniikoiden testaamiseen. Amayan CSS-tuen kehitys on keskeneräinen.
Amaya on saatavilla seuraaville käyttöjärjestelmille: Unix, Linux, Windows ja Mac OS. Selaimen viimeisin versio on 11.4.4., joka julkaistiin 18. Tammikuuta 2012.
Aiheesta muualla

Amayan virallinen sivusto.
Riitialan työväentalo

| Riitialan työväentalo |
| --- | --- |

Osoite:  Vohtenojantie 67 39580 Riitiala
Sijainti:  Ikaalinen, Riitiala
Koordinaatit:  61°52′12″N, 22°58′32″E
Perustettu:  1939
Rakennuttaja:  Riitialan Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Riitialan Työväenyhdistys ry
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
Bruttoala:  n. 300 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riitialan ensimmäinen työväentalo
Riitialan työväentalo sijaitsee Ikaalisissa Riitialan kylässä n. 15 km Ikaalisten keskustasta pohjoiseen. Talon omistaa Riitialan Työväenyhdistys ry.
Historia

Riitialan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 ja yhdistyksen ensimmäinen talo valmistui vuonna 1906 vuokratontille. Talo oli nimeltään Torppa. Talolle tehtiin ilkivaltaa vuonna 1933. Syyskuun 10 päivän vastaisena yönä työväentalon erääseen ikkunaan ja juhlasalin ulko-oveen oli töhritty tervalla sirpin ja vasaran kuvat. Lisäksi oli särjetty kolme ikkunaa.
Torppa oli käytössä 30 vuotta. Riitialan toinen työväentalo valmistui vuonna 1936, sekin oli vuokratontilla. Tupaantuliaisia vietettiin 4.10.1936. Tällä talolla ei ollut mitään erityistä nimeä. Talo ehti olla käytössä vain pari vuotta, kun se tuhoutui tulipalossa jouluaamuna 1938. Palo havaittiin klo 5.30 työväentalon alustassa. Paikallisen osuusliikkeen hoitaja sai parin vieraansa kanssa sammutettua pari tulipesäkettä talon alustasta, mutta samalla tuli leimahti valloilleen talon sisällä. Aluksi paloa pidettiin onnettomuutena, mutta nopeasti se osoittautui tuhopoltoksi. Poliisi tutki paloa heti vuoden 1939 alusta lähtien ja tutkimukset jatkuivat vielä elokuussa 1939, mutta tekijää tai tekijöitä ei saatu kiinni. Työväenyhdistys tarjosi myös löytöpalkkiota (johtokunta 6.1.1939) tiedoista, jotka johtavat tuhopolttajan löytämiseen ja tuomitsemiseen, mutta sekään auttanut. Tapaus jäi selvittämättä.
Nykyinen talo

Nykyinen, järjestyksessä kolmas talo, rakennettiin nopeasti, avajaiset olivat jo 1.9.1939 sijaitsee omalla tontilla. Silläkään ei ole erityistä nimeä. talon koko noin 300 m2, ja tontin pinta-ala on 3 800 m2. Taloa on huollettu ja korjattu tarpeen mukaan ja sen kunto on hyvä. Talossa on juhlasali ja näyttämö. Näyttämön rakenteet ovat esirippua myöden olemassa, mutta tila on kuntosalikäytössä. Lisäksi on keittiö ja ravintolatilat. Ravintolassa on biljardipöytä. Yläkerrassa on talonmiehen asunto. Taloa lämmitetään pönttö-uuneilla, öljypuhaltimella ja sähköllä.
Varhaisempi toiminta

Alusta lähtien toimintaan on kuulunut työväenyhdistyksen järjestötoiminta. Harrastajateatteri kuului alusta lähtien mukaan. Vilkkainta oli iltamien järjestäminen. Tiloja on vuokrattu myös ulkopuolisten käyttöön.
Nykyinen toiminta

Nykyisin talo on lähes päivittäisessä käytössä. Työväenyhdistys käyttää tiloja kokoustiloina. Varhaisempien vuosien teatteri- ja iltamatoiminta on jo jäänyt pois. Taloa käytetään juhlatiloina, ja Riitialan ala- ja yläkouluikäisten monitoimi- ja liikuntakerho pidetään myös työväentalolla. Kunta tukee tiloissa järjestettäviä peli-iltoja.
Alistair Brownlee

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alistair Brownlee  |  Alistair Brownlee  |  Alistair Brownlee  |  |
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten triathlon
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | triathlon |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | triathlon |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Gold Coast 2009 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Peking 2011 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Lausanne 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Hampuri 2014 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lausanne 2011 | sprintti |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Athlone 2010 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Pontevedra 2011 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Kitzbühel 2014 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | Holten 2009 | yksilökilpailu |  |
Maa:  Englanti
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | sekajoukkuekilpailu |  |
Alistair Edward Brownlee, MBE (s. 23. huhtikuuta 1988 Dewsbury) on brittiläinen triathlonin olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Brownlee on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.
Ura

Brownlee saavutti kultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Brownlee uusi olympiakultansa neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa sijoittuen sijalle 12. MM-kilpailuista Brownleellä on neljä kultaa ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa Brownlee kilpaili Englannin väreissä voittaen kaksi kultaa.
Brownlee nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) uutena vuotena 2013. Myös Brownleen nuorempi veli, Jonathan Brownlee on triathlonisti, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alistair Brownlee Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Karpinski

Karpinski vuonna 1897.
Aleksandr Petrovitš Karpinski (1847–1936) oli venäläinen geologi, joka tutki Uralin geologiaa, maansa vuorisuola- ja rautamalmiesiintymiä ja kivihiilikauden muinaisjäännöksiä. Vuosina 1877–1896 hän oli Pietarin vuoriopiston professori. Vuosina 1885–1903 hän johti maansa geologista tutkimusta, ja vuosina 1917–1936 hän toimi tiedeakatemian esimiehenä.
André Six

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | sukellusuinti |  |
André Jules Henri Six (15. heinäkuuta 1879 Lambersart, Nord – 1. huhtikuuta 1915 Chelles, Seine-et-Marne) oli ranskalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti Ranskaa Pariisin kesäolympialaisissa 1900 saavuttaen hopeaa sukellusuinnissa.
Six kuoli ensimmäisessä maailmansodassa 1. huhtikuuta 1915 ollessaan 35 vuoden ikäinen.
André Simon

André Simon (5. tammikuuta 1920 Pariisi, Ranska – 11. heinäkuuta 2012 Evian-les-Bains) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 12 F1-osakilpailuun kausilla 1951–1952 ja 1955–1957. Hän oli parhaimmillaan kuudes vuosien 1951 ja 1952 Italian GP -osakilpailuissa, mutta ei saavuttanut pisteitä, koska sen ajan säännöillä pisteitä saivat vain viisi nopeinta kuljettajaa ja nopeimman kierroksen ajanut. Aika-ajoissa Simon oli parhaimmillaan neljäs Sveitsin GP:ssä 1952.
Riitta-Liisa Roponen

| Riitta-Liisa Roponen |
| --- | --- |
 Riitta-Liisa Roponen Seefeldin MM-kilpailuissa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1978 (ikä 46) Haukipudas, Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Ritu
Seura:  ProSki Oulu
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1998–
Voitot:  2
Palkintokorokkeella:  9
 Tietolaatikko päivitetty 30.8.2020 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | 4 × 5 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sapporo 2007 | sprinttiviesti |  |
|  Kultaa | Sapporo 2007 | 4 × 5 km viesti |  |
|  Kultaa | Liberec 2009 | 4 × 5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | sprinttiviesti |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | 4 × 5 km viesti |  |
|  Pronssia | Falun 2015 | 4 × 5 km viesti |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | 4 × 5 km viesti |  |
Riitta-Liisa Roponen (o.s. Lassila, s. 6. toukokuuta 1978 Haukipudas) on suomalainen maastohiihtäjä. Roponen on menestynyt erityisesti vapaalla hiihtotyylillä. Hän voitti vapaalla Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 sprinttiviestin hopeaa yhdessä Pirjo Mannisen kanssa. Sapporon maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi vuotta myöhemmin hän voitti samassa lajissa maailmanmestaruuden Virpi Kuitusen kanssa ja hiihti kolmannen osuuden vapaalla kultaa voittaneessa Suomen viestijoukkueessa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti jälleen kolmannen osuuden Suomen voittaessa kultaa viestissä. Vancouverin olympialaisissa 2010, Oslon MM-kilpailuissa 2011, Falunin MM-kilpailuissa 2015 ja Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli mukana Suomen pronssijoukkueessa 4 × 5 kilometrin viestissä hiihtäen joka kerralla vapaata kolmannella osuudella. Roponen on myös voittanut FIS Marathon Cupin vapaalla vuonna 2014. Hänellä on myös 12 henkilökohtaista Suomen mestaruutta vapaalla tyylillä, mikä on eniten Suomessa. Maastohiihdon Suomen Cupin kokonaiskilpailun Roponen voitti kaudella 2012–2013.
Perhe

Roponen on naimisissa valmentajansa Toni Roposen kanssa ja heille syntyi vuonna 2004 tytär, joka on myös kilpahiihtäjä. Roposet asuvat Haukiputaalla.
Kirjallisuutta

Roposesta ilmestyi lokakuussa 2017 Taru Schoderuksen kirjoittama, Fitran kustantama 224-sivuinen Äitinä huipulla – Riitta-Liisa Roposen tarina -niminen kirja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riitta-Liisa Roponen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Ylen Elävä arkisto: Kultasprintteri Riitta-Liisa Roponen
Riitta-Liisa Roponen Suomen Hiihtoliiton tietokannassa
Naisten parisprinttihiihdon maailmanmestarit
André Tassin

André Tassin vuonna 1935.
André Tassin (23. helmikuuta 1902 – 12. heinäkuuta 1986) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Tassinin seurat pääsarjatasolla olivat Racing Club de France, Amiens SC ja Stade de Reims. Tassin edusti Ranskaa MM-kilpailuissa 1930. Hän pelasi turnauksessa yhteensä viisi ottelua.
André Tassin kuoli vuonna 1986 Reimsissä ollessaan 84 vuoden ikäinen.
Aliupseeriliitto

| Aliupseeriliitto ry |
| --- | --- |
Perustettu:  2007
Toimiala:  Liitto edustaa Puolustusvoimien palveluksessa olevia aliupseereja, lentokonemekaanikkoja, mekaanikkoja ja sopimussotilaita
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  3 470 (1.1.2022)
Pääsihteeri:  Asta Ruuskanen
Puheenjohtaja:  Mika Tiitinen
Jäsenlehti:  Ammattisotilas http://www.ammattisotilas.fi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aliupseeriliitto ry (ruots. Underofficersförbundet rf) on ammattijärjestö, joka kuuluu Julkisten ja hyvinvointialojen liittoon (JHL ry). Liitto edustaa puolustusvoimien palveluksessa olevia henkilöitä kuten aliupseereja, lentokonemekaanikkoja ja sopimussotilaita. Aliupseeriliitossa on yhteensä 20 jäsenyhdistystä ja noin 3 500 jäsentä.
Aliupseeriliiton valvoo jäsenistönsä etuja esim. palkkaukseen ja palkkausjärjestelmään, korvauksiin ja  työaikaan liittyviä tilanteita sekä tarpeita. Aliupseeriliiton puheenjohtajana toimii Mika Tiitinen.
Historia

SAK:laisen ammattiyhdistyksen nimi on vaihtunut vuosien saatossa. Yhdistys tunnettiin muun muassa Puolustuslaitoksen värvättyjen liittona 1960-luvulla.
Sotilasammattiliitto SoAL ry 2000–2007
Sotilasammattiliitto ry 1991–2000
Puolustusvoimain värvättyjen liitto r.y. 1974–1991
Puolustuslaitoksen värvättyjen liitto r.y. 1966–1974
Alexander Gripenberg

Alexander Gripenberg (28. toukokuuta 1879 Pultava Venäjä – 9. helmikuuta 1935 Sedjenane, Tunisia) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Alexander Gripenbergin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali Oskar Ferdinand Gripenberg ja Katarina (Hedvig Ida Angelique) Lundh. Gripenberg valmistui keisarin paašikoulusta, ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin palvelukseen Henkivartioväen ratsastavaan tykistöprikaatiin 1898. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1902 ja komennettiin alikapteenina 9. Itä-Siperian tarkk’ampujatykistöprikaatiin, jossa hän osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905. Hän haavoittui sodassa niin, että hänen toinen jalkansa amputoitiin. Gripenberg tuli vuoden 1905 alussa tykistön ylitarkastaja suuriruhtinas Sergei Mihailovitš Romanovin adjutantiksi ja siirrettiin luutnanttina Henkivartioväen ratsastavan tykistöprikaatin upseeriluetteloihin. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1906 ja kapteeniksi 1911. Gripenberg määrättiin Henkivartioväen ratsastavaan tykistöprikaatiin 1912 ja ylennettiin everstiksi. Hän erosi sotapalveluksesta 1914, mutta palasi ensimmäisen maailmansodan aikana palvelukseen 1915 suuriruhtinas Sergei Mihailovitšin adjutantiksi. Hän oli maailmansodan aikana myös kevyen mörssäritykistödivisioonan komentaja vuoteen 1917, jolloin hän erosi sotapalveluksesta kenraalimajurina. Hän siirtyi sitten Ranskaan ja toimi Ranskan valtion tierakentamisen johtajana Tunisiassa aina kuolemaansa saakka.