stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jozef Lohyňa

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 | 82 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1990 | 82 kg |  |
|  Hopeaa | Varna 1991 | 82 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 1986 | 82 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ankara 1989 | 82 kg |  |
|  Pronssia | Pireus 1986 | 82 kg |  |
|  Pronssia | Veliko Tărnovo 1987 | 82 kg |  |
Maa:   Slovakia
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Bratislava 1998 | 85 kg |  |
Jozef Lohyňa (s. 13. huhtikuuta 1963 Zlaté Moravce) on slovakialainen, aikaisemmin myös Tšekkoslovakiaa/Tšekin ja Slovakian liittotasavaltaa edustanut, kilpauransa päättänyt vapaapainija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
82–90 kilogramman painoluokissa kilpaillut Lohyňa voitti olympiapronssia Soulissa 1988. Lisäksi hän sijoittui kesäolympialaisissa Barcelonassa 1992 viidenneksi ja Atlantassa 1996 neljänneksi. MM-kilpailuista Lohyňa voitti yhteensä kolme ja EM-kilpailuista viisi mitalia. Hänen ainoa aikuisten arvokisojen kultamitalinsa tuli Tokion MM-kilpailuista 1990.
Joe Allen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Joseph Michael Allen
Syntymäaika: 14. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Carmarthen, Wales
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 168 cm
Seura
Seura:  Stoke City
Pelinumero: 24
Junioriseurat
1999–2007:  Swansea
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2012 |  Swansea | 127 | (7) |
| 2008 | →  Wrexham | 2 | (1) |
| 2012–2016 |  Liverpool | 91 | (4) |
| 2016– |  Stoke | 171 | (18) |
Maajoukkue
| 2009– |  Wales | 62 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. kesäkuuta 2021.
Joseph Michael "Joe" Allen (s. 14. maaliskuuta 1990 Carmarthen, Wales) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Stokea. Hän on pelannut Englannin Valioliigassa kolmessa eri seurassa yhteensä seitsemän kauden ajan.
Allen pelasi kasvattajaseurassaan Swansea Cityssä vuoteen 2012 saakka ja viimeisellä kaudella valioliigassa 36 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi 15 miljoonan punnan siirtosummalla Liverpooliin. Liverpoolin manageri Brendan Rodgers tunsi Allenin ennestään hyvin, sillä oli valmentanut tätä kolmen edellisen kauden ajan Swanseassa ennen pestiään Liverpoolin peräsimessä. Allen pelasi Liverpoolissa 91 valioliigaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Allen siirtyi heinäkuussa 2016 Liverpoolista Stokeen 13 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän pelasi Stokessa kahden kauden aikana 72 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Keväällä 2018 joukkue putosi Valioliigasta mestaruussarjaan.
Allen on pelannut Walesin maajoukkueessa 62 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia peräkkäisissä MM-karsintaotteluissa Moldovaa ja Itävaltaa vastaan syys-lokakuussa 2016. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi avauskokoonpanossa Walesin kaikki kuusi ottelua ja niissä yhtä ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit joukkueen yltäessä välieriin. Myös kesän 2021 EM-kilpailuissa hän on kuulunut avauskokoonpanoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Allen Wikimedia Commonsissa
Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 Taylor |
4 Davies |
5 Chester |
6 A. Williams |
7 Allen |
8 King |
9 Robson-Kanu |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Fôn Williams |
13 G. Williams |
14 Edwards |
15 Richards |
16 Ledley |
17 Cotterill |
18 Vokes |
19 Collins |
20 J. Williams |
21 Ward |
22 Vaughan |
23 Church |
Valmentaja Coleman
Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Lockyer |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 T. Roberts |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 C. Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Norrington-Davies |
18 J. Williams |
19 Brooks |
20 James |
21 A. Davies |
22 Mepham |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
Walesin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Mepham |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 Johnson |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Lockyer |
18 J. Williams |
19 Harris |
20 James |
21 A. Davies |
22 Thomas |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
Joe Allen vuonna 2012.
Jozef Moravčík

Jozef Moravčík (s. 19. maaliskuuta 1945) on slovakialainen lakimies ja poliitikko. Moravčík oli Slovakian demokraattisen unionin (Demokratická únia Slovenska, DEÚS) johtaja. Hän toimi maansa pääministerinä 16. maaliskuuta 1994 ja 13. joulukuuta 1994 välisen ajan.
Moravčík toimi ulkoministerinä Mečiarin hallituksessa 19. maaliskuuta 1993 alkaen. Hän erosi 23. helmikuuta 1994 ja varapääministeri Roman Kováč kaksi päivää myöhemmin. Kaksi viikkoa ennen eroaan Moravčík, Kováč ja seitsemän muuta olivat muodostaneet HZDS:n sisällä ryhmäkunnan (APR) joka vaati Mečiarin eroa ja laajapohjaista hallitusta. Heidät erotettiin puolueesta, mutta presidentti Michal Kováč kieltäytyi erottamasta heitä ministerin virasta. Kun hallitus kaatui maaliskuun epäluottamuslauseen myötä, presidentti Michal Kováč nimitti Moravčíkin muodostamaan uuden.
Moravčík pyrki parantamaan välejä unkarilaisen vähemmistön kanssa mm. antamalla vähemmistöille oikeuden kirjoittaa nimensä oman kielensä mukaan ja määräsi 600 kaupungissa ja kylässä, joissa oli yli 20 % vähemmistö, kaksikieliset tienviitat ja aloitti yksityistämisohjelman. Hän nimitti maahan ensimmäisen siviilipuolustusministerin ja liitti maan Naton rauhankumppanuusohjelmaan.
30. syyskuuta ja 1. lokakuuta 1994 vaaleissa häntä edeltänyt HZDS voitti lähes 35 % äänistä ja palasi valtaan yhdessä kommunistien ja äärikansallisen Slovakian kansallispuolueen (SNS) kanssa peruuttaen uudistukset.
Moravčík valittiin joulukuussa 1998 nelivuotiskaudelle Bratislavan pormestariksi.
Ji Dong-won

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. toukokuuta 1991
Syntymäpaikka: Chuja, Etelä-Korea
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seura
Seura:  Mainz 05
Pelinumero: 11
Junioriseurat
2007–2009:  Chunnam Dragons
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 |  Chunnam Dragons | 33 | (10) |
| 2011–2014 |  Sunderland | 24 | (2) |
| 2013 | →  Augsburg | 17 | (5) |
| 2014 |  Augsburg | 12 | (1) |
| 2014 |  Borussia Dortmund II | 5 | (0) |
| 2015–2019 |  Augsburg | 84 | (7) |
| 2018 | →  Darmstadt | 16 | (2) |
| 2019– |  Mainz | 4 | (0) |
Maajoukkue
| 2009–2010 |  Etelä-Korea U20 | 9 | (6) |
| 2010– |  Etelä-Korea | 56 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. heinäkuuta 2020.
| Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Etelä-Korea> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | jalkapallo |  |
Ji Dong-won (hangul: 지동원; hanja: 池東沅; s. 28. toukokuuta 1993 Chuja) on eteläkorealainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Mainzia. Oikeajalkainen Ji on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa myös Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Jin kasvattajaseura on Chunnam Dragons, jota hän edusti K-Leaguessa vuodet 2010–2011. Kesällä 2011 Ji siirtyi Englannin Valioliigan Sunderlandiin. Debyytti Valioliigassa tapahtui saman vuoden elokuussa ja ensimmäinen maali syntyi syyskuussa Chelseaa vastaan. Ji ei kuitenkaan tehnyt Valioliigassa läpimurtoa vaan siirtyi tammikuussa 2013 lainalle Bundesliigan FC Augsburgiin. Hän pelasi kauden loppuun mennessä 17 peliä tehden viisi maalia ja piti nousijaseuran sarjassa. Ji pelasi kauden 2013–2014 syksyn Sunderlandissa, minkä jälkeen FC Augsburg osti hänet itselleen tammikuussa 2014. Puolen vuoden Augsburg-jakson jälkeen Ji vaihtoi seuraa jälleen, nyt Bundesliigassa niin ikään pelaavaan Borussia Dortmundiin kesällä 2014. Hän ei kuitenkaan päässyt seuran ykkösjoukkueessa vaan pelasi vain kakkosjoukkueessa.
Tammikuussa 2015 Ji palasi Augsburgiin. Hän pelasi joukkueessa tällä kertaa viitenä eri kautena yhteensä 84 bundesliigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Tammi-kesäkuussa 2018 hän pelasi lainalla 2. Bundesliigan Darmstadtissa. Kesällä 2019 hän siirtyi Mainziin mutta oli loukkaantumisen vuoksi pitkään sivussa ja pelasi koko kautena vain neljä bundesliigaottelua touko-kesäkuussa 2020.
Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa pelannut Ji debytoi Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa joulukuussa 2010 Syyriaa vastaan. Hän voitti pronssia vuoden 2010 Aasian kisoissa. Vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissakin Ji voitti joukkueensa kanssa pronssia, tehden kuudessa pelissä neljä maalia. Vuonna 2012 Ji oli mukana voittamassa olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hänet valittiin mukaan myös 2014 MM-kisoihin Brasiliaan, jossa Ji pelasi kahdessa Etelä-Korean kolmesta alkulohkopelistä. Vuonna 2019 Ji pelasi Aasian-mestaruuskilpailuissa.
Käännös suomeksi
Jozef Kabaň

| Jozef Kabaň |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1973 Námestovo, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia  Slovakia
Taiteilija
Ala:  teollinen muotoilu
Kuuluisimpia töitä:  Bugatti Veyron
Palkinnot
 Giorgio Giugiaro Award for Design Innovation (1997) 
Jozef Kabaň (s. 4. tammikuuta 1973 Námestovo, Tšekkoslovakia) on slovakialainen muotoilija.
Kabaň opiskeli teollista muotoilua Bratislavan kuvataide- ja muotoiluakatemiassa. Opiskeluaikanaan hän osallistui VAG järjestämään Škodan muotoilukilpailuun ja sijoittui toiseksi. Tämän jälkeen hänet palkattiin Volkswagenille ensin nuoremmaksi muotoilijaksi josta hän eteni korinmuotoilijaksi.
Vuonna 1997 Kabaň valmistui taiteen maisteriksi Royal College of Artista ensimmäisenä slovakialaisena. Hänen pääaineenaan oli ajoneuvojen muotoilu. Samana vuonna hänelle myönnettiin Giorgio Giugiaro -palkinto suunnittelemansa futuristisen konseptiauton johdosta.
Bugatti Veyron.
Vuonna 1999 Hartmut Warkuß otti Kabaňin mukaan Bugatti Veyron -projektiin. Muotoilusta vastannut Kabaň oli mukana projektissa alustavasta hahmottelusta auton tuotannon aloittamiseen asti.
Kabaň siirtyi Volkswagenilta Audille vuonna 2003. Hän johti vuosina 2006–2007 Audin korimuotoiluosastoa ja nimitettiin vuoden 2008 alussa Škoda Auton muotoiluosaston johtajaksi Jens Mansken tilalle.
Johannes Gripenberg

Johannes Gripenberg 1880-luvulla (valokuva Daniel Nyblin).
Johannes Gripenberg (17. helmikuuta 1842 Sääksmäki – 20. toukokuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka palveli 20 vuotta valtiosihteerinvirastossa Pietarissa ja oli vuosina 1891–1893 senaattorina. Hän kannatti fennomaniaa.
Elämä ja ura

Johannes Gripenberg kuului sotilassukuna tunnettuun Gripenbergin aatelissukuun. Hänen isänsä oli senaattori Sebastian Gripenberg, joka ensimmäisen vaimonsa kuoltua meni naimisiin omistamansa Voipaalan kartanon piian Maria Öhrnbergin kanssa saatettuaan tämän ensin raskaaksi. Epäsäätyinen pari vihittiin vain muutamaa päivää ennen Johanneksen syntymää. Hänen sisaruksiaan olivat senaattori ja arkkitehti Sebastian Gripenberg sekä naisasianainen Aleksandra Gripenberg. Johannes Gripenberg lähetettiin suvun perinteen mukaisesti Haminan kadettikouluun, mutta hän erosi sieltä vuonna 1858 suorittamatta kurssia ja lukikin sen sijaan ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1861.
Gripenberg valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1867, täydensi vuoden ajan opintojaan Kazanin yliopistossa Venäjällä ja valmistui maisteriksi 1869. Hänen virkauransa alkoi Pietarin valtiosihteerinvirastossa vuonna 1868, ja oltuaan välillä pari vuotta Venäjän ulkoasiainhallinnon palveluksessa hän työskenteli valtiosihteerinviraston toimitussihteerinä vuosina 1871–1889. Häntä on luonnehdittu virkamiehenä ”terävänäköiseksi poliittiseksi tarkkailijaksi”. Hän oli kirjeenvaihdossa suomalaisten vaikuttajien kanssa ja piti heidät ajan tasalla Venäjällä vallinneista mielialoista Suomen suhteen. Kun Suomen itsehallinnollinen asema vaikutti olevan uhattuna, Gripenberg oli keskeisenä henkilönä mukana suunnittelemassa Suomen asioista kertovan venäjänkielisen lehden perustamista Pietariin. Hanke ei kuitenkaan toteutunut. Gripenberg oli G. Z. Yrjö-Koskisen ystävä, ja Gripenbergin Suomen asemaa koskeneiden mielipiteiden on nähty muistuttaneen myöhempää sortovuosien myöntyväisyyslinjaa.
Gripenberg nimitettiin vuonna 1889 Mikkelin läänin kuvernööriksi ja vuonna 1891 senaatin kansliatoimituskunnan päälliköksi. Kun kansliatoimituskunta lakkautettiin seuraavana vuonna, hänet siirrettiin maataloustoimituskunnan päälliköksi. Hän kuitenkin kuoli jo vuonna 1893. Gripenberg oli sukunsa edustaja säätyvaltiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1891, jolloin hän toimi laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana.
Gripenberg oli vuodesta 1872 naimisissa Aminoffin aatelissukuun kuuluneen Sigrid Maria Aminoffin kanssa, jonka isä oli eversti, valtiopäivämies Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff. Heidän seitsemästä lapsestaan tunnetuimmat ovat runoilija Bertel Gripenberg, kirjailija Catri Gripenberg ja pankinjohtaja Berndt Sebastian Gripenberg.
Tanssiryhmä Taiteilijaseuran vuoden 1866 vuosijuhlassa, Gripenberg takarivissä toinen vasemmalta. Mukana myös Ina Forstén, Karl Collan, Thiodolf Saelan ja Maria Collan.
Joseph Banga Bane

Joseph Banga Bane (s. 19. toukokuuta 1957) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1983 ja nimitettiin Butan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 15. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Mbadu Kikhela Kupika, jota avustivat Léonard Dhejju ja Faustino Sainz Muñoz.
27. syyskuuta 1996 Banga Banesta tuli Butan piispa.
Jozef Gönci

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Slovakia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 50 m pienoiskivääri,makuu |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 10 m ilmakivääri |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | 50 m pienoiskivääri, 3 asentoinen |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 10 m ilmakivääri |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 50 m pienoiskivääri, makuu, joukkue |  |
|  Pronssia | Barcelona 1998 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
Poikien ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1994 | 50 m pienoiskivääri, 3 asentoinen, joukkue |  |
|  Hopeaa | Milano 1994 | 50 m pienoiskivääri, 3 asentoinen |  |
|  Hopeaa | Milano 1994 | 50 m pienoiskivääri, makuu, joukkue |  |
|  Pronssia | Milano 1994 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
Jozef Gönci (s. 18. maaliskuuta 1974 Košice) on slovakialainen kivääriampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Jozef Gönci on saavuttanut olympialaisissa pronssia 50 m pienoiskiväärin makuussa Atlantassa 1996 ja 10 m ilmakiväärissä Ateenassa 2004. Lisäksi hän on saavuttanut useita MM-mitaleita miesten ja poikien sarjoissa, joista kirkkain on Barcelonassa 1998 saavutettu 50 m pienoiskiväärin asentokilpailun maailmanmestaruus.
Johan Henrik Frisenheim

Frisenheimin vaakunat aatelisena (vas.) ja vapaaherrana (oik.).
Johan Henrik Frisenheim alk. Frisius (s. Nevanlinna – k. 12. lokakuuta 1737 Lappeenranta) oli suomalainen virkamies. Hän oli Isonvihan ja Uudenkaupungin rauhan jälkeen vuosina 1721–1737 Savonlinnan ja Kymenkartanon läänin maaherra ja johti jälleenrakennustyötä. Hän oli alkujaan nevanlinnalainen kauppias Frisius, jonka taustasta on tietoja niukasti. Isä oli Nevanlinnan saksalaisen seurakunnan pappi Heinrich Frisius. Erään lähteen mukaan isänpuoleinen suku olisi peräisin Rostockista. Äiti oli Margareta Hansdotter Soldan.
Hän sai aatelisarvon 1716 ja vapaaherra hänestä tuli 1727.
Aiheesta muualla

J. H. Frisenheimin dramatisoitu elämäkerta (ruotsiksi)
Joonas Sundman

Joonas Sundman pelaamassa Seinäjoen Jalkapallokerholle vuonna 2018.
Joonas Sebastian Sundman (s. 20. tammikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joonas Sundman Wikimedia Commonsissa
SJK – Veikkausliiga
1 Öst |
2 Boxall |
3 Arciero |
4 Vainionpää |
5 Mäntylä |
6 Arthur |
7 Backaliden |
8 Akpan |
9 Ledesma |
11 Olijnyk |
14 Jervis |
15 Valencia |
16 Sundman |
17 Tikkanen |
18 Markkula |
19 Sid |
20 Lepistö |
22 Murilo |
24 Viitala |
25 Håkans |
26 Hannola |
30 Senghore |
45 Atakayi |
58 Hetemaj |
88 Ngueukam |
Valmentaja Honkavaara
Jean Delannoy

Jean Delannoy
Jean Delannoy (12. tammikuuta 1908 Noisy-le-Sec, Seine-Sain-Denis, Ranska – 18. kesäkuuta 2008 Guainville, Ranska) oli ranskalainen elokuvakäsikirjoittaja, leikkaaja, ohjaaja ja näyttelijä.
Delannoy syntyi perheeseen, jonka juuret olivat Ylä-Normandiassa. Hänen sukunsa oli hugenotteja. Hän aloitti esiintymisen mykkäelokuvissa opiskellessaan Pariisissa.
Delannoy pääsi myöhemmin leikkaamaan elokuvia. Hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1934. Hänelle myönnettiin 1946 Cannesin elokuvajuhlilla Kultainen palmu elokuvasta Pastoraalisinfonia.
Delannoy sai vuonna 1986 pitkän uransa johdosta kunnia-Césarin. Hän oli kahdesti, vuosina 1949 ja 1950, ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi, ja vuonna 1960 hänet asetettiin Bafta-ehdokkaaksi. Hän oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1973. Hän ohjasi uransa aikana nelisenkymmentä elokuvaa.
François Truffaut ryöpytti vuonna 1954 Delannoyta ja muita tunnustettuja ohjaajia elämälle vieraiden ja hedelmättömien elokuvien ohjaajiksi.
Filmografiaa (ohjaajana)

Kohtalon liekki (1937)
Tamara (1937)
Macao – suuri pelihelvetti (1939)
Kohtalontimantti (1940)
Kuumetta (1941)
Pontcarral, colonel d’Empire (1942)
Kohtalokas yö (1942)
Ikuisten tähtien alla (1943)
Rakkauden 3 vaihetta (1945)
Pastoraalisinfonia (1946)
Peli on pelattu (1947)
Aux yeux du souvenir (1948)
Mayerlingin murhenäytelmä (1949)
Syntisten saari (1950)
Viattomuus on murhattu (1951)
Totuuden hetki (1952)
Kohtaloita (1952)
La Route Napoléon (1953)
Sänky (1954)
Ahdistus (1954)
Marie Antoinette (1955)
Katuojan kasvatit (1955)
Notre Damen kellonsoittaja (1956)
Maigret virittää ansan (1957)
Guinguette (1958)
Maigret ei anna armoa (1959)
Clevesin prinsessa (1960)
Köyhä miljonääri (1960)
Murrosikä (1960)
Käsi pimeästä (1961)
Les amitiés particulières (1964)
Sulttaanit (1965)
Rikoskopla iskee (1967)
La peau de torpedo (1969)
Pas folle la quêpe (1972)
Bernadette (1987)
Le gorille compte ses abattis (1990)
Aiheesta muualla

Jean Delannoy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Helander, Sakari: ”Chabrol, Delannoy, Truffaut: suhteiden tarkastelua”, Filmihullu 3/2010.
Joe Son

Joe Sonin pidätysvalokuva.
Joseph Hyungmin Son (s. 22. marraskuuta 1970) on korealaissyntyinen näyttelijä ja vapaaottelija.
Son syntyi Koreassa, mutta muutti Kaliforniaan nuorena. Hänet tunnetaan vapaaottelijana erityisesti ottelustaan Keith Hackneyta vastaan. Hackney voitti ottelun lyötyään Sonia useaan otteeseen nivusiin, mikä oli tuolloin sallittua. Son jättäytyi vapaaottelemisesta hävittyään neljä ottelua voitoitta. Hän otteli itse luomallaan tyylillä, jota hän kutsui nimellä ”Joe Son Do”.
Sonin tunnetuin elokuvarooli oli vuoden 1997 elokuvassa Austin Powers – kumma jätkä, jossa hän näytteli roistoa nimeltä Random Task. Hän on esiintynyt myös useissa muissa elokuvissa, kuten Bloodfist V: Human Target.
Syyskuussa 2011 Son tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen vuonna 1990 tehdystä väkivaltaisesta joukkoraiskauksesta. Tuolloin Son ja Santiago Lopez Gaitan kaappasivat 19-vuotiaan naisen jouluaattona, ja raiskasivat tämän useita kertoja auton takapenkillä.
Lokakuussa 2011 elinkautisrangaistustaan suorittanutta Sonia syytettiin sellitoverinsa surmasta.
Filmografia

Villi pako (1993)
Shootfighter: Fight to the Death (1993)
Bloodfist V: Human Target (1994)
Bad Blood (1994)
Shootfighter II (1996)
Austin Powers – kumma jätkä (1997)
Aiheesta muualla

Joe Son Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joe South

Joe South vuonna 1970
Joe South (syntyjään Joseph Alfred Souter 28. helmikuuta 1940 Atlanta, Georgia – 5. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja levyjen tuottaja.
Elämä ja ura

South aloitti uransa countrymuusikkona. Hän esiintyi Atlantan radiossa ja liittyi Pete Draken yhtyeeseen vuonna 1957. Seuraavana vuonna hän julkaisi humoristisen singlen ”The Purple People Eater Meets the Witch Doctor”. Hän toimi sessiomuusikkona Nashvillessä ja Muscle Shoalsissa ja soitti esimerkiksi Simon & Garfunkelin albumilla Sounds of Silence ja Bob Dylanin albumilla Blonde on Blonde. Studiotyönsä ohella South kirjoitti lauluja, kuten Deep Purplen esittämän ”Hush” ja Billy Joe Royalin ”Down in the Boondocks”.
South alkoi julkaista omaa materiaaliaan vuonna 1968. Hän sai Grammy-palkinnon kappaleestaan ”Games People Play” vuonna 1969. Vuonna 1971 Lynn Anderson sai hitin Southin kappaleella ”(I Never Promised You a) Rose Garden”.
South jäi tauolle musiikista vuonna 1971 kun hänen veljensä oli tehnyt itsemurhan. Hän teki lyhytaikaisen paluun vuonna 1975 mutta jätti levytykset ja esiintymiset pian sen jälkeen. Hän esiintyi jälleen Lontoossa vuonna 1994 ja jatkoi myöhemmin musiikin julkaisemista.
South otettiin vuonna 1979 Nashville Songwriters Hall of Fameen ja 13. syyskuuta 2003 Georgia Music Hall of Fameen.
South kuoli kotonaan Georgiassa syyskuussa 2012.
Diskografia

Introspect (1968)
Games People Play (1969)
Don't It Make You Want to Go Home? (1969)
Joe South (1971)
So the Seeds Are Growing (1971)
A Look Inside (1972)
Midnight Rainbows (1975)
You're the Reason (1976)
Johanna Käkönen

Johanna Käkönen (s. 27. toukokuuta 1992 Mynämäki) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä Turku-Pesiksen joukkueessa kausina 2011–2012, Rauman Lukossa kaudella 2013 ja Kankaanpään Mailassa kaudella 2015. Kaudella 2019 hän pelaa Superpesiksessä Mynämäen Vesan riveissä. Hänen kasvattajaseuransa on Laitilan Jyske, jota hän edusti vuoteen 2010 saakka.
Jouppi (Espoo)

Näkymä Joupinlaakson ja Joupintien risteyksestä koilliseen.
Jouppi on Espoon keskuksen kaupunginosan osa-alue Tuomarilan länsipuolella ja Sunan pohjoispuolella. Jouppi jakautuu kahteen alueeseen, joista luoteisosan nimi on Joupinmäki ja kaakkoisosan Joupinlaakso. Näistä Joupinmäki on enimmäkseen kerrostaloaluetta ja Joupinlaakso pientaloaluetta.
Historiaa

Jouppi on saanut nimensä Jofsin tilasta, jolle kuuluvaa peltoa alue aiemmin oli. Jofsin tila sai nimensä 1500-luvun isännän Jakob Mårtenssonin mukaan, jonka etunimestä käytettiin puhuttelumuotoa Jop. Jofsin talo oli olemassa vielä ainakin 1900-luvun alkupuolella rantarataa rakennettaessa, muttei ole säilynyt nykypäivään. Vuonna 1938 alue katsottiin osaksi Tuomarilan kylää. Jouppi-nimi on otettu alueen kaavanimistössä käyttöön 1970, ja Jofsia kutsuttiin tätä ennen suomeksi myös nimellä Joussi. Omaksi alueekseen Jouppia on alettu Espoon opaskartassa merkitä vuodesta 1984 lähtien.
Urkurakentaja Veikko Virtanen aloitti urkujen rakentamisen vuonna 1951 isänsä Jalmari Virtasen puusepänverstaalla, jonka tämä oli perustanut nykyisessä Joupinlaaksossa sijainneelle kesämökilleen vuonna 1937.
Liikenne

Jouppiin kulkevat esimerkiksi bussilinjat 134, 224 ja 235. Tuomarilan rautatieasema sijaitsee vajaan kilometrin päässä.