stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KHL:n laajeneminen
Historia > 2011–2012

Kaudelle 2011–2012 liittyi slovakialainen Lev Poprad, kun se sai luvan Slovakian jääkiekkoliitolta.
Historia > 2012–2013

Kaudelle 2012–2013 Lev Popradin tilalle tuli Lev Praha. Uusina joukkueina liittyivät Donbass Donetsk ja Slovan Bratislava. Myös Lokomotiv Jaroslavl palasi sarjaan lento-onnettomuuden takia pitämänsä vuoden tauon jälkeen.
Historia > 2013–2014

KHL laajeni jälleen uuteen maahan, kun kroatialainen KHL Medveščak Zagreb liittyi uutena seurana liigaan. Toisena uutena seurana sarjaan liittyi Admiral Vladivostok.
Historia > 2014–2015

KHL laajeni yhdeksänteen maahan, kun Helsingin Jokerit siirtyi liigaan ensimmäisenä suomalaisjoukkueena. Toisena uutena joukkueena sarjaan tuli HK Sotši. Sarjaan palasi Lada Toljatti.
Historia > 2015–2016

HK Spartak Moskova palasi sarjaan.
Historia > 2016–2017

KHL laajeni uuteen maahan, kun sarjaan liittyi Kiinan pääkaupungista Pekingistä tuleva HC Red Star Kunlun.
Mahdollinen laajentuminen

Ruotsista on pyydetty sarjaan kahta joukkuetta Frölunda HC:ta ja Färjestads BK:ta. Kumpikaan joukkue ei ole hyväksynyt tai hylännyt tarjousta. Norjalainen Vålerenga Ishockey on ilmaissut kiinnostuksensa KHL-liigasta, mutta suunnitelmat on laitettu syrjään.
KHL halusi laajentua 2010-luvun alussa myös Itävaltaan. Kumppaniksi pohdittiin EC Red Bull Salzburgia. SKA Pietarin toimitusjohtaja Barry Smith sanoi, että laajentuminen on mahdollista kolmessa–neljässä vuodessa. Red Bullin ja seuran omistaja Dietrich Mateschitz suosisi kuitenkin Saksan DEL-liigaa.[lähde? ] Laajentumista Britanniaan on pidetty mahdollisena ja siihen on paikallista kannatusta. Laajeneminen vaatisi todennäköisesti uuden areenan rakentamista ja seuran perustamista. Vuonna 2016 neuvoteltiin edelleen italialaisten ja englantilaisten kanssa.
Valko-Venäjän jääkiekkoliitto on asettanut tavoitteekseen saada neljä maansa joukkuetta KHL:ään. Myös Ukrainan jääkiekkoliitto on halunnut toisen joukkueen KHL-liigaan. Ukrainalaisista joukkueista HK Sokol Kiova ja HK Berkut Kiova ovat olleet kiinnostuneita sarjasta, mutta Ukrainan kriisin myötä ukrainalaiset joukkueet ovat vetäytyneet KHL:stä.
Liettuassa on ollut hankkeita KHL-joukkueen perustamisesta maan pääkaupunkiin. Sveitsissä ja Puolassa on myös ollut projektit uusien laajennusjoukkueiden perustamisesta. Myös Virossa on ollut KHL-hanke. Yksikään näistä hankkeista ei ole toteutunut ja liigaan otetut länsieurooppalaiset joukkueet ovat vähitellen vetäytyneet sarjasta.
Useat venäläiset seurat ovat ilmaisseet kiinnostuksensa liittyä KHL:ään. Muun muassa HK Krylja Sovetovilla on ollut monta vuotta tavoitteena kasata uusi ammattilaisjoukkue. Sahalinin saarelle on väläytelty myös joko joukkueen perustamista tai olemassa olevan joukkueen siirtämistä sinne. Venäjällä on esitetty ajatus myös liigan kasvattamisesta aivan uuteen suuntaan Arabiemiirikuntiin.
Liigan johtakunnassa on esitetty myös ajatuksia sarjan laajentamisesta Kiinaan, Japaniin ja Etelä-Koreaan. Kiina tuli mukaan kaudelle 2016–2017 ja toinenkin kiinalaisjoukkue on valmisteilla.
Uzbekistanilainen Binokor Taškent on asettanut tavoitteekseen KHL-liigan. Seura liittyi VHL-liigaan kaudella 2019–2020.
Toteutumattomat laajenemiset

Moskovan alueella sijainnut HK Dmitrov toivoi nousua sarjaan parissa–kolmessa vuodessa, mutta taloudellinen kriisi ajoi seuran konkurssiin. Keväällä 2011 arvailtiin jopa, että KHL laajentuisi Milanoon, Italiaan, mutta huhu ei ole saanut vahvistusta.
Yhteenveto

|  | Joukkue | Kaupunki | Halli | Liiga | KHL:ään | Luopui sarjapaikasta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toteutunut |  Avtomobilist Jekaterinburg | Jekaterinburg, Venäjä | Uralets | VSL | 2009 |  |
| Toteutunut |  Jugra Hanty-Mansijsk | Hanty-Mansijsk, Venäjä | Arena Jugra | VSL | 2010 | 2018 |
| Toteutunut |  Lev Poprad | Poprad, Slovakia | Tatravagonka Arena | – | 2011 | 2012 |
| Toteutunut |  Lev Praha | Praha, Tšekki | Tipsport Arena | – | 2012 | 2014 |
| Toteutunut |  Slovan Bratislava | Bratislava, Slovakia | Slovnaft Arena | SloEx | 2012 | 2019 |
| Toteutunut |  Donbass Donetsk | Donetsk, Ukraina | Urheilupalatsi Družba | VHL | 2012 | 2014 |
| Toteutunut |  Admiral Vladivostok | Vladivostok, Venäjä | Fetisov Arena | – | 2013 |  |
| Toteutunut |  KHL Medveščak Zagreb | Zagreb, Kroatia | Dom Sportova | EBEL | 2013 | 2017 |
| Toteutunut |  Jokerit | Helsinki, Suomi | Hartwall Arena | SML | 2014 | 2022 |
| Toteutunut |  HK Sotši | Sotši, Venäjä | Bolšoi-areena | – | 2014 |  |
| Toteutunut |  Lada Toljatti | Toljatti, Venäjä | Lada Arena | VHL | 2014 | 2018 |
| Toteutunut |  HC Red Star Kunlun | Peking, Kiina | LeSports Center | – | 2016 |  |
| Peruuntunut |  HK Budiveljnyk | Kiova, Ukraina |  | – | – | 2010 |
Ari-Matti Hedman

| Ari-Matti Hedman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ari-Matti August Hedman
Syntynyt: 5. helmikuuta 1964 (ikä 60)  Varkaus
Ammatti:  Näyttelijä laulaja
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Ilkka Väänänen (Salatut elämät) Hipsu (Teletapit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ari-Matti August Hedman (s. 5. helmikuuta 1964 Varkaus) on suomalainen freelancenäyttelijä ja laulaja. Hän on opiskellut näyttelijäntyötä useissa eri opistoissa ympäri Suomea vuosina 1990–2004. Myös lauluopintoja hän on suorittanut useissa eri opistoissa. Ennen taiteellista uraa Hedman opiskeli sairaanhoitajaksi vuonna 1987 ja erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1989, alanaan psykiatria ja mielenterveystyö.
Hedman on työskennellyt teattereissa. Vuosina 1991–1995 hän oli kiinnitettynä Riihimäen Teatterissa ja 1998–1999 Helsingin Kaupunginteatterissa. Muulloin hän on työskennellyt freelancerina.
Hedman on esiintynyt musikaalirooleissa eri teattereissa ja antanut äänensä usealle animaatiohahmolle.[lähde? ] Syyskuusta 2012 kesäkuuhun 2013 Hedman työskenteli suomalaisen päivittäissarjan, Salattujen elämien kuvauksissa. Hänen roolihahmonsa Ilkka Väänänen nähtiin ruudussa 19. helmikuuta 2013 – 11. joulukuuta 2013 välisenä aikana. Lisäksi hän on dubannut mainoksia, juontanut dokumentteja ja lukenut äänikirjoja.
Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Hipsu lastenohjelmassa Teletapit.
Ari-Matilla on tytär Vivica Hedman, joka näytteli Salatuissa elämissä Lottaa kevällä 2013.
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Pekko Aikamiespoika | Brysselinmies |
| 1996 | Kotikatu | Reino Tammi |
| 1996 | Nortia | konstaapeli |
| 1997 | Sydän toivoa täynnä | rikostutkija |
| 2001 | Taivas sinivalkoinen | Laurin tuttu |
| 2011 | Kotikatu | kiinteistönvälittäjä |
| 2013 | Salatut elämät | Ilkka Väänänen |
| 2015 | Syke | Erkki Blom |
Musikaalit ja näytelmät

Aspects Of Love (1997)
Kuut, tähdet, auringot (1998)
Les Miserables (1999)
Aamun silmät, illan silmät (1999)
Stadin stoori (2000)
Anna Karenina (2000)
Sanat Ola, sävel Virta (2000)
Piukat paikat (2001)
Calypso (2002)
Iloinen leski (2002)
Astoria (2003)
Miss Saigon (2004)
My Fair Lady (2004)
Vaarallisia Suhteita (2005)
Elisabeth (2005)
Titanic (2008)
Laulavat Sadepisarat (2009)
Muuan sulhasmies (2011)
Höyryt pois! (2011)
Aiheesta muualla

Ari-Matti Hedmanin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Changé (Mayenne)

| Changé |
| --- | --- |
 Kaupungintalo (Château de Changé)
 vaakuna
 Changé
 Koordinaatit: 48°06′00″N, 0°47′27″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Mayenne
Arrondissementti:  Laval
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,7 km²
Väkiluku (2018):  6 128 
 – Väestötiheys:  176 as./km²
Kunnan numero:  53054
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Changé on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Mayennejoen varrella, aivan Lavalin kaupungin pohjoispuolella.
Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Changé. Sen rakennutti Elvan suku entisen luostarin perustuksille, jotka he olivat ostaneet Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen. Renessanssityylinen linna on kolme kerroksinen ja siinä on yhteensä 82 huonetta. Se valmistui vuonna 1878. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset joukot ottivat linnan haltuunsa ja ryöstivät sen. Saksalaisten lähdön jälkeen linnan omistajat eivät palanneet sinne asumaan. Linna toimi muun muassa vanki- ja pakolaisministeriön käytössä. Elvan suvun viimeisen jäsenen kuoleman jälkeen vuonna 1985 linna siirtyi kokonaan kaupungin omistukseen, ja se toimii nykyään kaupungintalona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Changé (Mayenne) Wikimedia Commonsissa
Christian Schulz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka:  Bassum, Saksa
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Paino: 81 kg
Seura
Seura:  Hannover
Pelinumero: 19
Junioriseurat
1989–1995:  Bassum
1995–2001:  Werder Bremen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2005 |  Werder Bremen II | 43 | (3) |
| 2002–2007 |  Werder Bremen | 103 | (4) |
| 2007– |  Hannover | 199 | (16) |
| Yhteensä | Yhteensä | 345 | (23) |
Maajoukkue
| 2004–2010 |  Saksa | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. heinäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. heinäkuuta 2014.
Christian Schulz (s. 1. huhtikuuta 1983 Bassum, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hannoveria.
Schulz on pelannut Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa 302 ottelua edustaen Werder Bremeniä ja Hannoveria. Hän voitti Werder Bremenissä pelatessaan Bundesliigan kaudella 2003–2004, Saksan cupin kaudella 2003–2004 ja Saksan liigacupin vuonna 2006.
Saksan maajoukkueessa Schulz on pelannut kolme A-maaottelua vuosina 2004–2005 ja yhden A-maaottelun vuonna 2010. Hän oli mukana Maanosaliittojen cupissa 2005, jossa Saksa sijoittui kolmanneksi.
Bumblebee (DC Comics)

Bumblebee oikealta nimeltään Karen Beecher on supersankaritar, joka esiintyy DC Comicsin ja muiden asiaan liittyvien medioiden julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa, yleensä Teinititaanit -supersankaritiimin jäsenenä. Hahmon loivat Bob Rozakis ja Irv Novick ja hän esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa Teen Titans #45 joulukuussa 1976. Historiallisesti Bumblebeeta on joskus pidetty DC Comicsin ensimmäisenä mustaihoisena naissupersankarihahmona, vaikka poikkeuksellisesti tämä titteli myönnetään myös Nubialle, joka on vähemmän perinteinen rikostaistelija kuin Bumblebee, joka debytoi useita vuosia aikaisemmin vuonna 1973.
Videopeleissä

Bumblebee esiintyy ladattavana bonushahmona vuoden 2006 Teen Titans -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee T'Keyah Crystal Keymáh.
Bumblebee esiintyy pelattavana hahmona pelissä Young Justice: Legacy, jossa häntä ääninäyttelee Masasa Moyo.
Bumblebee esiintyy pelattavana hahmona pelissä DC Super Hero Girls: Teen Power, jossa häntä ääninäyttelee Kimberly Brooks.
Paha versio Bumblebeesta esiintyy pomovastuksena pelissä Superman Returns.
Käännös suomeksi
Christian Schwarz-Schilling

Christian Schwarz-Schilling vuonna 1993.
Christian Schwarz-Schilling (s. 19. marraskuuta 1930 Innsbruck, Itävalta) on saksalainen poliitikko (CDU).
Schwarz-Schilling on opiskellut sinologiaa Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä. Hänen väitöskirjansa Der Friede von Shan-Yüan 1005 n. Chr. und seine Auswirkungen auf die Beziehungen zwischen dem Chinesischen Reich und dem Liao-Reich der Kitan vuodelta 1956 käsitteli Kiinan ja Kitanin Liao-keisarikunnan suhteita.
Schwarz-Schilling liittyi CDU:hun 1960, ja hänet valittiin 1966 Hessenin maapäiville ja 1976 Bundestagiin, jossa hän oli vuoteen 2002 asti. Vuosina 1982–1992 hän oli posti- ja viestintäministerinä. Hän erosi protestina hallituksesta  1992 liittokansleri Helmut Kohlin sanottua ettei Saksan perustuslaki sallinut puuttumista Jugoslavian tapahtumiin.
Schwarz-Schilling oli 1995–2005 välittäjänä Bosnia-Hertsegovinassa, ja 31. tammikuuta 2006 hänet nimitettiin korkeaksi edustajaksi ja Euroopan unionin erityisedustajaksi Bosnia ja Hertsegovinaan. Schwarz-Schilling pyrki toimimaan enemmän neuvonantajan asemassa, päinvastoin kuin edeltäjänsä Lordi Ashdown, jota oli arvosteltu vallankäytöstä. Schwarz-Schillingin piti olla maassa viimeinen kansainvälisen yhteisön edustaja, mutta vielä hänen jälkeensä nimitettiin slovakkidiplomaatti Miroslav Lajčák.
Lähteitä

Curriculum vitae of Mr Christian Schwarz-Schilling EU Special Representative in Bosnia and Herzegovina[vanhentunut linkki]
Christian Science (kirja)

Christian Science on Mark Twainin (Samuel Clemensin) vuonna 1907 julkaisema kirjoitus, joka on hyvin arvosteleva Kristillinen tiede -liikettä kohtaan.
Aiheesta muualla

Christian Science luettavissa Gutenberg-hankkeen sivuilla
Carmo João Rhoden

Carmo João Rhoden (s. 16. toukokuuta 1939) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dehoniaanien papiksi 17. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Taubatén hiippakunnan piispaksi 22. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, jota avustivat Eusébio Oscar Scheid ja Antônio Afonso de Miranda.
Naisten Liiga -kausi 2015

| Naisten Liigan kausi 2015 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  huhti–lokakuu 2015
Mestari:  PK-35 Vantaa
Pudonneet joukkueet:  VIFK, Merilappi United
Paras maalintekijä:  Heidi Kollanen, Ilves
Alempi sarjataso:  Naisten Ykkösen kausi 2015
  ← 2014 :  2016 → 
Naisten Liiga -kausi 2015 oli vuonna 2006 perustetun jalkapallon Naisten Liigan yhdeksäs kausi. Kaikkiaan jalkapallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin 45. kerran.
Hallitseva mestari PK-35 voitti myös vuoden 2016 mestaruuden, liiganousija Ilveksen sijoittuessa hopealle ja Åland Unitedin pronssille. Liigasta putosivat VIFK ja Merilappi United, joiden tilalle nousivat TiPS ja ONS. VIFK oli tammikuussa nostettu sarjaan täydennysmenettelyn kautta, kun Kokkola Futis 10 ei täyttänyt liigalisenssiin vaadittavia taloudellisia kriteerejä.
Sarjajärjestelmä

Naisten Liigan kausi 2015 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen kuusi parasta jatkoivat ylemmässä loppusarjassa ja neljä huonointa alemmassa loppusarjassa. Ylempi loppusarja pelattiin yksinkertaisena ja alempi kaksinkertaisena, niin että alkusarjan pisteet laskettiin mukaan molemmissa sarjoissa. Alemman loppusarjan neljänneksi sijoittunut putosi Naisten Ykköseen kaudeksi 2016 ja kolmas karsi liigapaikastaan Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta | Kotikenttä |
| --- | --- | --- |
| FC Honka | Espoo | Tapiolan urheilupuisto |
| HJK | Helsinki | Töölön pallokenttä |
| Ilves | Tampere | Tammelan stadion |
| Merilappi United | Kemi | City Sport Areena |
| NiceFutis | Pori | Porin stadion |
| Pallokissat | Kuopio | Kuopion keskuskenttä |
| PK-35 Vantaa | Vantaa | ISS Stadion |
| TPS | Turku | Turun yläkenttä |
| VIFK | Vaasa | Hietalahden jalkapallostadion |
| Åland United | Lemland | Wiklöf Holding Arena |
Runkosarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PK-35 Vantaa | 18 | 16 | 3 | 0 | 63 | 11 | +52 | 51  |
| 2 | Ilves | 18 | 10 | 4 | 4 | 56 | 28 | +28 | 34  |
| 3 | Pallokissat | 18 | 10 | 2 | 6 | 44 | 26 | +18 | 32  |
| 4 | Åland United | 18 | 9 | 5 | 4 | 37 | 26 | +11 | 32  |
| 5 | FC Honka | 18 | 10 | 1 | 7 | 47 | 29 | +18 | 31  |
| 6 | HJK | 18 | 10 | 1 | 7 | 24 | 27 | −3 | 31  |
| 7 | TPS | 18 | 7 | 2 | 9 | 30 | 30 | 0 | 23  |
| 8 | Merilappi United | 18 | 3 | 3 | 12 | 27 | 51 | −24 | 12  |
| 9 | VIFK | 18 | 2 | 2 | 14 | 26 | 77 | −51 | 8  |
| 10 | NiceFutis | 18 | 2 | 1 | 15 | 20 | 69 | −49 | 7  |
Yläloppusarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PK-35 Vantaa | 23 | 17 | 5 | 1 | 72 | 19 | +53 | 56  |
| 2 | Ilves | 23 | 13 | 3 | 3 | 67 | 35 | +32 | 42  |
| 3 | Åland United | 23 | 12 | 6 | 5 | 46 | 33 | +13 | 42  |
| 4 | Pallokissat | 23 | 12 | 4 | 7 | 54 | 34 | +20 | 40  |
| 5 | FC Honka | 23 | 11 | 1 | 11 | 51 | 36 | +15 | 34  |
| 6 | HJK | 23 | 11 | 1 | 11 | 28 | 37 | −9 | 34  |
Alaloppusarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | TPS | 24 | 10 | 3 | 11 | 47 | 44 | +3 | 33  |
| 2 | NiceFutis | 24 | 5 | 3 | 16 | 33 | 74 | −41 | 18  |
| 3 | VIFK | 24 | 5 | 3 | 16 | 42 | 90 | −48 | 18  |
| 4 | Merilappi United | 24 | 4 | 3 | 17 | 35 | 73 | −38 | 15  |
Alaloppusarja > Liigakarsinta

ONS nousi Naisten Liigaan kaudeksi 2016 yhteismaalein 5–1.
Parhaat maalintekijät

| Sijoitus | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Heidi Kollanen | Ilves | 24 |
| 2. |  Cynthia Uwak | Åland United | 23 |
| 3. |  Ria Öling | TPS | 18 |
| 4. |  Signy Aarna | Pallokissat | 17 |
| 5. |  Riikka Hannula | FC Honka | 14 |
| 5. |  Emma Heikkilä | Merilappi United | 14 |
| 7. |  Iina Salmi | PK-35 Vantaa | 13 |
| 8. |  Sanna Saarinen | PK-35 Vantaa | 12 |
| 9. |  Kaisa Collin | HJK | 10 |
| 9. |  Eva-Susanna Dahlmars | VIFK | 10 |
| 9. |  Krystyna Freda | Merilappi United | 10 |
| 9. |  Ella-Rosa Huusko | Pallokissat | 10 |
| 9. |  Heidi Pihlaja | PK-35 Vantaa | 10 |
Kuukauden pelaajat

Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys.
| Kuukausi | Pelaaja | Seura |
| --- | --- | --- |
| Huhti–toukokuu |  Signy Aarna | Pallokissat |
| Kesäkuu |  Heidi Kollanen | Ilves |
| Heinäkuu |  Iina Salmi | PK-35 Vantaa |
| Elokuu |  Minna Meriluoto | HJK |
| Syyskuu |  Cynthia Uwak | Åland United |
Aiheesta muualla

Naisten Liigan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Palloliiton tulospalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallinen Liiga -kaudet
1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 
 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 
 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 
 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 
 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019
2020 | 2021 | 2022 | 2023
(1971–1973 epävirallinen naisten SM-kilpailu, 1974–2006 Naisten SM-sarja, 2007–2019 Naisten Liiga)
Eero Herranen

Eero "EuroHoo" Herranen (s. 1983 Tampere) on tamperelainen näyttelijä, juontaja, somevaikuttaja ja yritysvalmentaja.[lähde? ] Hän on näytellyt 2018 julkaistussa suomalaisessa draamakomediasarjassa Donna sekä 2018 ensi-iltansa saaneessa, Heikki Kujanpään ohjaamassa Suomen hauskin mies -elokuvassa. Lisäksi hän näytteli televisiosarjassa Jarin ja Karin joulutarina Rankki-roolia.
Herranen on asunut lapsena ja nuorena vuosia Saksassa.
Herranen vieraili Ina Mikkolan toimittamassa Runkkarin ystäväkirja -podcastissa vuonna 2023.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2018 | Suomen hauskin mies | lyhytkasvuinen vanki |
| 2020 | Teräsleidit | Eero, opiskelija |
| 2021 | Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily | sirkustaiteilija |
| 2021 | Peruna | Birger Suuri |
| 2022 | Supermarsu 2 | marsutaksikuski |
Aiheesta muualla

Eero Herrasen kotisivut
Eero Herranen Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Tarja Heinula

| Tarja Heinula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. syyskuuta 1962 (ikä 62) Oulu
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tarja Maarit Heinula (s. 12. syyskuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.
Heinula on yksi Teatteri Takomon perustajajäsenistä. Heinula on näytellyt myös osana Kajaanin kaupunginteatterin ensembleä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1989 | Talvisota | Anna Ylinen |
| 1992 | Mestari | Sanna Siekkinen |
| 1997 | Minerva | Katja |
| 1997 | Jäänmurtaja | äiti |
| 1998 | Pala valkoista marmoria | Birgitta |
| 1999 | Pikkusisar | Heinon vaimo |
| 2001 | Cyclomania | Anja |
| 2005 | Koti-ikävä | Marjo |
| 2005 | Hokkasen näköinen nainen | Seijan opettaja |
| 2012 | Kohta 18 | Peten äiti |
| 2013 | Nuoren Wertherin jäljillä | Terhi |
| 2017 | Armoton maa | Erkin äiti |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Sydän toivoa täynnä | tarjoilija |
| 1999 | Kotikatu | tukihenkilö Erja |
| 2000 | Hyvät neuvot kalliit | Tarja Korhonen |
| 2002 | Kotikatu | kirjastovirkailija |
| 2002 | Laura | Lauran äiti |
| 2002 | Kylmäverisesti sinun | Paula Voionmaa |
| 2004 | Käenpesä | Outi |
| 2005 | Kumman kaa | opiston opettaja |
| 2005 | Laura kaupungissa | Lauran äiti |
| 2006 | Tää ei jää tähän |  |
| 2006 | Kotikatu | Kitin äiti |
| 2006 | Jumalan kaikki oikut | Tuula Paju |
| 2007 | Rakkauden nälkä | Bamse |
| 2008 | Harvoin tarjolla | vanhainkodin johtaja |
| 2016 | Ihon alla | Eveliina Sivenius |
| 2016 | Downshiftaajat | Paula |
| 2017 | Konttori | Maaret Lappalainen |
| 2018 | Sorjonen | Susanna Lehto |
| 2021 | Sisäilmaa | sänkykaupan myyjä |
| 2022 | Harjunpää | Arvon äiti |
| 2023 |  Korvessa kulkevi  | Eila Rautio |
| 2024 | Karkurit | Aila Idänsaari |
Aiheesta muualla

Tarja Heinula Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tarja Heinula Elonetissä.
Tarja Heinula suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
Bumbuna

| Bumbuna |
| --- | --- |
 Bumbuna
 Koordinaatit: 9.0436°N, 11.7477°W 
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Pohjoinen maakunta
Piirikunta:  Tonkolilin piirikunta
Päällikkökunta:  Kalansongoia
Väkiluku (2004):  4 051
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bumbuna on kaupunki Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan Tonkolilin piirikunnassa. Bumbuna on 35 380 asukkaan (2015) Kalansongoian päällikkökunnan hallintokeskus. Kaupunki sijaitsee Rokeljoen varrella, linnuntietä noin 38 kilometriä maakuntakeskus Makenista itäkoilliseen ja noin 176 kilometriä pääkaupunki Freetownista itäkoilliseen. Vuonna 2004 kaupungin väkiluku oli 4 051.
Bumbunan vesivoimala ja rautakaivos

Bumbunan kaupungin välittömässä läheisyydessä on kaksi kansallisesti erittäin merkittävää teollisuuskohdetta: Bumbunan vesivoimala ja Tonkolilin rautakaivos.
Bumbunan vesivoimala ja rautakaivos > Bumbunan pato ja vesivoimala

Bumbunan 88 metriä korkea ja 400 metriä leveä pato valmistui sisällissodan takia runsaasti myöhästyneenä vuonna 2009. Pato sijaitsee Rokeljoessa vajaa 4 kilometriä Bumbunan kaupungista yläjuoksulle päin (koordinaatit 9.0714°N, 11.7230°W). Vesivoimalan ensimmäinen vaihe oli suuruudeltaan 50 MW. Samassa yhteydessä rakennettiin 200 kilometriä 161 kilovoltin suurjännitelinjaa. Voimalan toiminnassa ja voimansiirrossa on kuitenkin ollut ongelmia. Muun muassa siirtolinjojen ja muuntamoiden puutteellisuuden takia vesivoimalan koko kapasiteettia päästiin käyttämään pääkaupunki Freetownin seudulla vasta vuonna 2015. Valmisteilla olevassa toisessa vaiheessa voimalaitokseen tehoa on tarkoitus kasvattaa huomattavasti lisägeneraattoreilla, ja nostaa vesivoimalan yhteistehoa 372–387 MW:iin. Lisäksi uusitaan suurjännitelinja Bumbunasta Freetowniin sekä alueellisia muuntamoja ja siirtolinjoja. Kakkosvaiheen rakennustöiden odotetaan alkavan vuosina 2018–2020.