stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Freja
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1907 ja se muutettiin vuosina 1908-1909 Karlkronan telakalla majoitusalukseksi. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1943.
Asiago (juusto)

Asiago-juustoa
Asiago on italialainen lehmänmaidosta valmistettava kova tai puolikova juusto.
Historiaa

Juusto on peräisin Asiagon ylätasangolta, jossa sitä valmistettiin jo 1000 vuotta sitten lampaan maidosta. Lehmien määrän lisäännyttyä 1500-luvulla juustoa alettiin tehdä lehmänmaidosta.
Valmistus

Nykyisin asiagoa valmistetaan Asiagon seudun lisäksi muuallakin Koillis-Italiassa alueella, joka muodostuu Trenton ja Vicenzan maakunnista sekä Trevison maakunnan länsiosasta ja Padovan maakunnan luoteiskulmasta.
Asiago on pyöreä ja sylinterimäinen juusto, noin 9–12 cm korkea, 30–36 cm leveä ja 8–12 kilogramman painoinen. Vaaleankeltaisessa kiinteässä juustomassassa on pienehköjä koloja. Asiago-juustot jaetaan kolmeen kypsyysluokkaan: kaikkein kypsimmät asiagot kypsyvät kahdessa vuodessa. Jos juusto puristetaan ja kypsytetään 20–40 päivässä, sitä kutsutaan asiago pressatoksi; muulla tavalla valmistettu juusto on nimeltään asiago d'allevo. Asiago d'allevon rasvapitoisuus on 34 % kuiva-aineesta ja asiago pressaton 44 %. Asiagon maku on miedosti mausteinen, ja se sopii yhteen muun muassa ciabatta-leivän, polentan, pastan ja keittojen kanssa. Viiniksi sen kanssa sopii punaviini.
Asiago DOP

Asiago on Euroopan unionissa nimisuojattu elintarvike merkinnällä suojattu alkuperänimitys (SAN, ital. DOP, engl. PDO). Juuston tuotantotapa ja maantieteellinen tuotantoalue on tarkasti määritelty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asiago (juusto) Wikimedia Commonsissa
Asiago PDO Cheese, The Flavour of Our Soul (Tuottajaorganisaation verkkosivut) Consortium for the Protection of Asiago Cheese. Arkistoitu 15.11.2018. (englanniksi)
Aseveljien Työjärjestö

| Aseveljien Työjärjestö |
| --- | --- |
Perustettu:  1942
Lopetti:  1942
Johto:   Arvi Nuorimo  Johan Tuominen 
Ideologia:  kansallissosialismi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aseveljien Työjärjestö (A.T:j) oli suomalainen vuonna 1942 toiminut kansallissosialistinen puolue, jota johtivat Arvi Nuorimo ja J. E. Tuominen.
Historia > Puolueen perustaminen

A.T:j perustettiin alkuvuonna 1942, kun joukko Suomen Kansallissosialistisen Työjärjestön aktiiveja irtautui Teo Snellmanin johtamasta puolueesta. Uuden järjestön perustajien mielestä SKT:n johto keskittyi epäolennaisiin asioihin eikä onnistunut käyttämään hyväkseen sen edustamien aatteiden noususuhdannetta. Loppuvuonna 1941 SKT:stä erotettiin kritiikkiä esittänyt Arvi Nuorimo, joka oli aiemmin ollut Snellmanin lähimpiä yhteistyökumppaneita. Nuorimoa seurasi J. E. Tuominen, joka oli liittynyt SKT:hen kannattajineen syksyllä 1940, kun hänen johtamansa Yhteisrintama-puolue sulautettiin järjestöön.
Suurin osa Aseveljien Työjärjestön kannattajista rekrytoitiin Tampereelta, jossa SKT:n paikallisjärjestöllä oli ollut huomattavaa kannatusta. Repeämän syntyyn vaikutti myös Kansallissosialistien Järjestön Yrjö Raikas, joka uskoi SKT:n hajoamisen olevan hyödyksi omalle (vasta suunnitteluasteella olleelle) organisaatiolleen. Näin ei kuitenkaan tapahtunut, sillä A.T:j toimi itsenäisesti Raikkaan perustaman Suomen Kansallissosialistien rinnalla.
Puolueen johtajiin lukeutunut Nuorimo teki keväällä 1942 vierailun Saksaan. Paluumatkalla hän antoi Kööpenhaminassa haastattelun paikalliselle Fædrelandet-natsilehdelle. Saksan virallinen uutistoimisto DNB levitti tämän jälkeen maailmalle uutista, jonka mukaan ”Arni Nuomiro” oli yksi Suomen kansallissosialistisen liikkeen johtajista.
Historia > Toiminnan loppuminen

Aseveljien Työjärjestön toiminta loppui alkukesästä 1942, kun viranomaiset puuttuivat sen aktiviteetteihin ja rahoitus tyrehtyi. Puoluejohtajia kuulusteltiin, ja Tuominen allekirjoitti paperin, jossa hän ilmoitti pidättäytyvänsä kaikesta poliittisesta toiminnasta niin kauan kuin sota jatkui. Sopimustekstin mukaan Tuominen päätyi ratkaisuun ”omasta vapaasta tahdostaan ja ilman pakottamista”.
Myös Nuorimo teki vastaavan sitoumuksen. Hän jatkoi kuitenkin toimintaansa Raikkaan SKS:ssä, vaikka ei saanut esimerkiksi pitää puheita järjestön tapahtumissa. Puolueen vaikeuksien taustalla vaikutti etenkin Suomen Aseveljien Liitto, jota ärsytti sanan aseveljet käyttö. Aseveljien liitolla oli salainen tiedusteluosasto nimeltä Suomen Aseveljien Työjärjestö (SAT, myöhemmin VIA). Aseveliliitossa asiaa ajoi varsinkin A.T:j:lle katkera SKT:n Snellman.
Jäsenistö

Enemmistö Aseveljien Työjärjestön jäsenistöstä työskenteli Valtion lentokonetehtaalla Tampereella. Puoluetoimisto sijaitsi kuitenkin Helsingissä Osakeyhtiö Pannin tiloissa. Konsuli Sylvester Mankin johtama yritys rahoitti puolueen toiminnot toukokuuhun 1942 asti. Yhteensä puolueella oli noin 100 jäsentä. Kaikki jäsenet allekirjoittivat jäsenvalan.
Ohjelma

Aseveljien Työjärjestön ohjelma otti vaikutteita saksalaisten natsien ja suomalaisten kansallissosialististen puolueiden ohjelmista.
Aiheesta muualla

Puolueohjelma (1942) (Pohtiva – poliittisten ohjelmien tietovaranto)
HMS Arrow (H42)

| HMS Arrow |
| --- | --- |
 HMS Arrow

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  20. elokuuta 1928
Laskettu vesille:  22. elokuuta 1929
Palveluskäyttöön:  23. huhtikuuta 1930
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui 4. elokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 350 t (kuiva) 1 773 t (max)
Pituus:  98,4 m
Leveys:  9,83 m
Syväys:  3,73 m
Koneteho:  34 000 hv
Nopeus:  35,25 solmua
Miehistöä:  138
Aseistus
Aseistus:  4 × 4,7"/L45 QF Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIII -asennuksina 2 × QF 2 naulan Mk II -ilmatorjuntatykkiä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
Miinantorjuntajärjestelmät:  TSTD
HMS Arrow (viirinumero H42) oli vuonna 1930 valmistunut Britannian Kuninkaallisen laivaston A-luokan hävittäjä. Alus palveli 1930-luvulla Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueessa, kunnes se vuonna 1937 sijoitettiin reserviin. Toisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen 16. hävittäjälaivueeseen. Aluksi alus suojasi laivueen mukana saattueita ja osallistui muun muassa Kotilaivaston mukana Norjan taisteluihin. Norjassa tulleiden vaurioiden korjaamisen jälkeen alus siirrettiin Välimerelle, jossa se suojasi Maltalle matkaavia saattueita. Välimereltä alus siirrettiin Intian valtamerelle, missä se osallistui Madagaskarin valtaukseen. Alus määrättiin palaamaan Välimerelle tukemaan Sisilian maihinnousua. Ollessaan Algerin satamassa Arrow vaurioitui korjauskelvottomaksi, kun vieressä ollut ammuslaiva Fort la Monten räjähti 4. elokuuta 1943.
Valmistus

Alus tilattiin 6. maaliskuuta 1928 Vickers-Armstrongilta Barrow-in-Furnessista osana vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 20. elokuuta 1928 telakkanumerolla 642. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1929 ja se valmistui 14. huhtikuuta 1930.
Palvelus

Arrow otettiin palvelukseen 23. huhtikuuta Chathamissa, jolloin se liitettiin Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen. Alus oli Välimerellä, kunnes se lähti 5. maaliskuuta 1931 HMS Activen ja HMS Codringtonin kanssa paluumatkalle Britteinsaarille. Alus siirrettiin 18. maaliskuuta Chathamin telakalle turbiinihuoltoon, ja palvelukseen se palasi 11. heinäkuuta. Alus lähti Gibraltarille ja liittyi uudelleen 3. hävittäjälaivueeseen, jossa se palveli huhtikuuhun 1937 saakka. Tuona aikana alus oli huollettavana Chathamissa 30. elokuuta – 17. lokakuuta 1932, Maltalla 23. lokakuuta 1933 – 9. tammikuuta 1934 ja Sheernessissä 29. huhtikuuta – 29. kesäkuuta 1935. Viimeisen palvelusrupeamansa lopulla alus palveli Espanjan etelärannikolla elokuusta lokakuuhun ja marraskuusta joulukuuhun 1936 sekä tammikuusta huhtikuuhun 1937.
Sheernessissä 6. toukokuuta 1937 alkaneen huollon valmistuttua 17. heinäkuuta alukselle oli asennettu muun muassa kaikuluotain. Alus siirrettiin Sheernessissä reserviin risteilijä HMS Cardiffin majoitusalukseksi maaliskuuhun 1938 saakka. Arrow palautettiin palvelukseen 2. maaliskuuta Portsmouthin paikallislaivueeseen, mihin se kuului aina elokuuhun 1939 saakka. Tuosta ajasta alus oli telakalla Portsmouthissa 11. marraskuuta 1938 – 10. tammikuuta 1939. Münchenin kriisin aikaan alus oli täysin miehitetty ja se varjosti Englannin kanaalin läpi matkannutta Saksan laivaston taistelulaiva Deutschlandia.
Palvelus > Toinen maailmansota

Alus osallistui elokuussa 1939 resevilaivaston katselmukseen. Toisen maailmansodan syttyessä alus muodosti sisaraluksineen, lukuun ottamatta HMS Activea, 18. hävittäjälaivueen Kanaalin läntisen kulkureitin alaisuuteen (engl. Western Approach Command).
Alus siirrettiin 24. lokakuuta Devonportin telakalle turbiinivian vuoksi. Palvelukseen se palasi 10. tammikuuta 1940 Portsmouthin laivastotukikohtaan sijoitettussa 16. hävittäjälaivueessa. Alus suojasi seuraavana päivänä yhdessä sisaralustensa HMS Achatesin ja HMS Anthonyn kanssa taistelulaiva HMS Royal Sovereignia, joka suojasi saattuetta matkalla Halifaxiin. Alus palasi 30. tammikuuta Devonportin telakalle turbiineissa edelleen esiintyvien ongelmien vuoksi ja palvelukseen 10. maaliskuuta.
Palvelus > Toinen maailmansota > Taistelu Norjasta

22. huhtikuuta alus siirrettiin Kotilaivaston Scapa Flow’hun sijoitettuun 12. hävittäjälaivueeseen osaksi operaatio Rupertia/R4 Norjan rannikolla. Sen tehtävänä oli laivueen mukana tukea joukkojen siirtoa Norjaan ja muutenkin Norjan taisteluita. Alus siirtyi operaatiossa Sicklessä Rosythiin. Neljään risteilijään sekä Arrow’hun ja Acheroniin nousi 16. huhtikuuta prikaatikenraali Morganin johtamat kaksi territoriaalipataljoonaa (5th Leicestershire ja 8th Sherwood Foresters) varusteineen, joihin kuului muun muassa neljä Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa, kuljetettavaksi Namsokseen. Seuraavana päivänä osasto lähti merelle, ja alukset laskivat 19. huhtikuuta kuljettamansa joukot maihin Åndalsnesissa, minkä jälkeen hävittäjät palasivat Rosythiin. Alus lähti 24. huhtikuuta kuljettamaan joukkoja ja materiaalia Rosythista Norjan rannikolle risteilijöiden HMS Birminghamin ja HMS Yorkin sekä hävittäjien HMS Acheronin ja HMS Griffinin kanssa. Joukot laskettiin seuraavana päivänä määränpäässä maihin.
26. huhtikuuta alus lähti Moldesta HMS Birminghamin, HMS Manchesterin ja HMS Acheronin kanssa etsimään havaittuja troolareita, joiden uskottiin kuljettavan täydennyksiä saksalaisjoukoille. Osasto kohtasi Åndalsnesin edustalla Saksan laivaston troolari Schleswigin (Schiff 37). Taistelun aikana Birmingham törmäsi Arrow’hun, joka vaurioitui pahoin. Se palasi seuraavana päivänä Britteinsaarille Acheronin suojaamana. Arrow otettiin 29. huhtikuuta Middlesbroughissa telakalle, mistä se palasi 13. toukokuuta Norjan rannikolle avustamaan joukkojen evakuoinnissa. Norjan operaatioista vapauduttuaan Arrow jatkoi laivueensa mukana saattuepalveluksessa.
Palvelus > Toinen maailmansota > Välimerellä

Alus oli 22. kesäkuuta 1941 alkaen Smith’s Docksin telakalla Middlesboroughissa. Siellä ollessaan se määrättiin ulkomaan palvelukseen. Alus vapautui telakalta ja aloitti koeajot 20. marraskuuta sekä valmistautumisen palvelukseen itäisellä Välimerellä.
Arrow, HMS Gurkha, HMS Zulu, HMAS Nestor ja HMS Foxhound sekä niiden suojaama risteilijä HMS Dido lähtivät 18. joulukuuta Gibraltarille, jonne ne saapuivat 21. joulukuuta. Osasto jatkoi seuraavana päivänä matkaansa Maltalle, jonne se saapui 24. joulukuuta. Osasto liittyi HMS Ajaxiin ja sen suojana olleisiin HMS Livelyyn ja HMS Lanceen, joiden mukana osasto suojasi operaatio MF1:n saattueen ME8 Aleksandriaan. Aleksandriaan 29. joulukuuta saavuttuaan Arrow liittyi muun osaston mukana Välimeren laivastoon.
Alus joutui 12. tammikuuta 1942 sukellusveneen laukaiseman torpedon maaliksi. Onnistuttuaan väistämään torpedon alus etsi HMS Heron kanssa tuloksetta sukellusvenettä. Alus suojasi 24. tammikuuta saattueen MF4 Maltalle. Se aloitti paluumatkan Aleksandriaan 26. tammikuuta luovutettuaan HMS Breconshiren suojaamistehtävän Force K:lle. Paluumatkalla alus suojasi Force B:n kanssa palaavaa saattuetta ME9, joka oli saapunut kohtaamispaikalle Force K:n suojaamana. Alus saapui saattueen mukana Aleksandriaan 28. tammikuuta.
Alus liitettiin 12. helmikuuta operaation MF5 Maltalle matkaavia saattueita MW9 ja MW9A suojaavaan osastoon. Seuraavana päivänä saattue joutui ilmahyökkäykseen, jolloin SS Clan Campbell vaurioitui pahoin ja se lähetettiin Tobrukiin. Ilmahyökkäykset jatkuivat 14. helmikuuta, jolloin SS Clan Chattanin miehistö joutui jättämään palavan aluksensa. Samana päivänä saattue luovutettiin Force K:lle Maltalle toimitettavaksi ja vastaanotettiin HMS Breconshiren ja kolmen rahtialuksen muodostama saattue ME10 toimitettavaksi Aleksandriaan, jonne saavuttiin 15. helmikuuta.
Alus siirrettiin maaliskuussa Intian valtamerelle Itäiseen laivastoon.
Palvelus > Toinen maailmansota > Intian valtamerellä

Alus saapui 4. huhtikuuta 1942 Malediiveille Addun atollin eteläisimmälle saarelle Ganille, jossa se määrättiin suojaamaan taistelulaivoja HMS Ramillies, HMS Royal Sovereign, HMS Resolution ja HMS Revenge sekä lentotukialus HMS Hermestä yhdessä risteilijöiden HMS Caledon, 'HMS Dragon, Alankomaiden laivaston Hr. Ms. Jakob van Heemskerckin sekä hävittäjien HMS Fortunen, HMS Griffinin, HMAS Normanin, HMAS Vampiren, HMS Decoyn, HMS Scoutin ja Alankomaiden laivaston Hr. Ms. Isaac Sweersin kanssa. Osasto muodosti Force B:n.
Arrow siirtyi 6. huhtikuuta Force B:n mukana Kilindiniin Brittiläiseen Itä-Afrikkaan Japanin laivaston ilmavoimien  upotettua HMS Hermeksen Ceylonin vesillä. Alus määrättiin 15. huhtikuuta sukellusveneentorjuntatehtäviin Madagaskarin ja Hyväntoivonniemen väliselle reitille.
Alus määrättiin 20. toukokuuta telakalle toimintahäiriöiden vuoksi ja se otettiin Durbanissa telakalle seuraavana päivänä. Alus palasi palvelukseen 2. heinäkuuta, jolloin se jatkoi samoissa tehtävissä. Alus määrättiin syyskuussa tukemaan Madagaskarin valtauksen loppuun saattamista operaatiossa Stream. Alus kuului Force M:ään muodostettuun 3. hävittäjälaivueeseen yhdessä hävittäjien HMS Active, HMS Blackmore ja HMS Inconstant kanssa. Laivue suojasi 9. syyskuuta Majungan maihinnousualuetta. Alus vapautettiin 30. syyskuuta operaatiosta, jolloin se purjehti Freetowniin suojaamaan Etelä-Atlantin saattueita.
Hyväntoivonniemen reitillä lisääntyneiden sukellusvenehavaintojen vuoksi Arrow siirrettiin 8. lokakuuta yhdessä HMS Activen ja HMS Foxhoundin kanssa Kapkaupunkiin. Alus poistettiin marraskuussa palveluskäytöstä jatkuvien turbiiniongelmien vuoksi ja se määrättiin telakalle Middlesbroughiin, jonne se saapui 18. marraskuuta.
Alus palasi palvelukseen 20. maaliskuuta, jonka jälkeen se purjehti Scapa Flow’hun koulutukseen. Alus osui 10. huhtikuuta sataman suojapuomiin, minkä seurauksena se siirrettiin Green and Silley Weirin telakalle Blackwalliin Lontooseen korjattavaksi.
Palvelus > Toinen maailmansota > Välimerellä

Telakalta 30. toukokuuta palattuaan Arrow määrättiin Välimeren laivastoon. Alus oli aluksi koulutuksessa Scapa Flow’ssa, mistä se määrättiin 3. kesäkuuta aktiivipalvelukseen Gibraltarille sijoitettuun 3. hävittäjälaivueeseen. Alus oli 14. kesäkuuta valmis aloittamaan purjehduksen uuteen sijoituspaikkaansa, ja se liittyi 21. kesäkuuta Clydessä hävittäjäosastoon suojaamaan yhdistettyä saattuetta KMF17 Gibraltarille ja WS31 Lähi-itään ja Intiaan. Alus erkani saattueen KMF17 mukana osastosta Freetownista saapuneen suojueen saavuttua 26. kesäkuuta, jonka jälkeen se purjehti saattueen mukana Gibraltarille.
Arrow määrättiin heinäkuussa Itäiseen tukiryhmään (engl. Support Force East) tukemaan Sisilian maihinnousua. Alus siirtyi 10. heinäkuuta alueelle huoltosaattueen mukana. Se vaurioitui 4. elokuuta 1943 Algerin satamassa, kun aluksen vieressä olleen ammuslaiva Fort la Monte räjähti. Alus hinattiin Gibraltarille tilapäiskorjauksia varten, ja sieltä se hinattiin 19. marraskuuta Tarantoon telakalle, jonne se saapui 27. marraskuuta.
Aluksen saamien vaurioiden korjaaminen aloitettiin tammikuussa, mutta syyskuuhun mennessä se todettiin korjauskelvottomaksi. Korjaustyö keskeytettiin 17. lokakuuta ja aluksen varusteiden purkaminen aloitettiin. Ase- ja viestijärjestelmät oli saatu poistettua tammikuuhun 1945 mennessä, minkä jälkeen aluksen hylky makasi Taranton satamassa. Se romutettiin toukokuussa 1949.
Aluksen päälliköt

Herbert Wyngham Williams elokuu 1939 - 8. tammikuuta 1941
Addison Joe Baker-Creswell 8. tammikuuta - helmikuu 1941
Richard Edmund Hyde-Smith helmikuu - 24. syyskuuta 1941
Alec Murray McKillop 24. syyskuuta 1941 - 16. maaliskuuta 1943
William Wentworth Fitzroy 16. maaliskuuta 1943 -
Hugo Friedhofer

| Hugo Friedhofer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. toukokuuta 1902 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 3. toukokuuta 1981 (79 vuotta) Hollywood, Kalifornia
Ammatti:  elokuvasäveltäjä
Muusikko
Palkinnot
 Parhaan musiikin Oscar-palkinto 1946 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hugo W. Friedhofer (3. toukokuuta 1902 San Francisco, Kalifornia – 17. toukokuuta 1981 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä.
Friedhoger aloitti orkesterisellistinä ja elokuva-alalle hän siirtyi 1929. Friedhoher oli kaikkiaan yhdeksän kertaa Oscar-ehdokkaana. Palkinnon hän sai vuoden 1946 elokuvasta Parhaat vuodet. Muita hänen elokuviaan ovat muun muassa Nainen ikkunassa (1944), Pettäjän jäljillä ja Mitä kovemmin he kaatuvat (1956).
Aiheesta muualla

Hugo Friedhofer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hugo Friedhofer Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Nicolas Froment

Nicolas Froment: Palava pensas, öljymaalaus, 1475.
Nicolas Froment (n. 1435 Uzès – n. 1483 Avignon) oli ranskalainen taidemaalari.
Froment toi flaamilaisen naturalismin Ranskan taiteeseen. Hän perusti yhdessä Enguerrand Charontonin kanssa taidekoulun Ranskan Avignoniin noin 1450. Heidän ja muiden samaan provencelaiseen taiteilijaryhmään kuuluneiden taiteilijoiden työt olivat aikanaan kysyttyjä, mutta heidät unohdettiin myöhemmin.
Fromentin tyyliä on arvosteltu kollegoihinsa verrattuna hiomattomaksi, suunnittelultaan kömpelöksi sekä värinkäytöltään epähienovaraiseksi. Häntä arvostettiin kuitenkin uudistajana. Hänen tunnetuin työnsä on Palava pensas (1475), jonka hän teki Anjoun herttua Renélle.
Fritt Folk

Lehden viimeisen numeron etusivu.
Fritt Folk oli Helsingissä vuosina 1906–1907 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Toimittaja Johannes Klockarsin ja J. J. Sederholmin perustama Fritt Folk edusti ruotsalaisen kansanpuolueen vasenta siipeä. Se pyrki esiintymään maaseudun äänenkannattajana ja ajoi kansansivistystyötä sekä kieltolakia. Kuudesti viikossa ilmestynyt lehti ei saavuttanut riittävää levikkiä ja se lopetettiin kannattamattoma.
Aiheesta muualla

Fritt Folk digitoituna kansalliskirjastossa
Friesland-luokka

| Friesland-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 497 t (standardi) 3 070 t (kuormattu)
Pituus:  116,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,7 m
Syväys:  5,2 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  284
Aseistus
Meritorjunta:  4 x Bofors 120 mm -tykkiä 8 x 357 mm sukellusveneentorjuntaheitintä 2 x syvyyspommikiskoa
Ilmatorjunta:  6 x Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykki
Friesland-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan 1950-luvulla valmistettua alusta.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. Friesland | Amsterdamin telakka | 17. joulukuuta 1951 | 21. helmikuuta 1953 | 22. maaliskuuta 1956 | romutettu 1979 |
| Hr. Ms. Groningen | Amsterdamin telakka | 21. helmikuuta 1952 | 9. tammikuuta 1954 | 12. syyskuuta 1956 | Perulle 1980 nimellä BAP Galvez |
| Hr. Ms. Limburg | Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen | 28. marraskuuta 1953 | 5. syyskuuta 1955 | 31. lokakuuta 1956 | Perulle 1980 nimellä BAP Quiñones |
| Hr. Ms. Overijssel | Wilton Fijenoord | 15. lokakuuta 1953 | 8. elokuuta 1955 | 4. lokakuuta 1957 | Perulle 1982 nimellä BAP Bolognesi |
| Hr. Ms. Drenthe | Amsterdamin telakka | 9. tammikuuta 1954 | 26. maaliskuuta 1955 | 1. elokuuta 1957 | Perulle 1981 nimellä BAP Guise |
| Hr. Ms. Utrecht | Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen | 15. helmikuuta 1954 | 2. kesäkuuta 1956 | 1. lokakuuta 1957 | Perulle 1980 nimellä BAP Castilla |
| Hr. Ms. Rotterdam | Rotterdamsche Droogdok Maatschappij, Rotterdam | 7. tammikuuta 1954 | 26. tammikuuta 1956 | 28. helmikuuta 1957 | Perulle 1981 nimellä BAP Diez Canzeco |
| Hr. Ms. Amsterdam | Amsterdamin telakka | 26. maaliskuuta 1955 | 25. elokuuta 1956 | 10. huhtikuuta 1958 | Perulle 1980 nimellä BAP Villar |
Frisland

Zenon kartta vuodelta 1558, jossa Frisland esiintyy ensimmäisen kerran.
Erillinen Frislandia esittävä pikkukartta Mercatorin arktisten seutujen kartasta vuodelta 1623
Frisland, myös Frischlant, Friesland, Freezeland, Frislandia, tai Fixland, on kuviteltu saari, jonka noin vuosina 1560-1660 luultiin sijaitsevan Pohjois-Atlantilla Islannin etelä- tai lounaispuolella ja joka esiintyy lähes kaikissa tuohon aikaan julkaistuissa tuon alueen kartoissa.
Ensimmäisen kerran Frisland esiintyy venetsialaisen Nicolo Zenon vuonna 1558 julkaisemassa kartassa. Se liittyi hänen julkaisemaansa teokseen I Commentarii del Viaggio, jota hän väitti esi-isiensä Nicolo ja Antonio Zenon 1300-luvulla kirjoittamaksi ja jonka mukaan nämä olisivat löytäneet Pohjois-Atlantilta muitakin ennen tuntemattomia saaria, joiden tulkittiin tarkoittavan Pohjois-Amerikan mannerta ja Nova Scotiaa. Zenon tarkoituksena oli ilmeisesti osoittaa, että venetsialaiset olisivat löytäneet Pohjois-Amerikan jo yli sata vuotta ennen Kolumbusta. Useimmat nykyiset tutkijat pitävät Zenon teosta väärennöksenä, mutta sen vaikutuksesta Frisland kuitenkin esiintyi maailmankartoilla seuraavien noin sadan vuoden ajan, toisinaan vielä 1700-luvullakin.
Kartoissa esiintyvä virhe sai myös eräät tuon ajan tutkimusmatkailijat erehtymään siitä, missä he olivat käyneet. Esimerkiksi Martin Forbisier luuli vuonna 1578 nähneensä Frislandiin, vaikka hän itse asiassa oli saapunut Grönlannin eteläkärjen edustalle. Hän myös vaati saarta Englannille kuningatar Elisabet I:n nimessä. Kun hän myöhemmin saavutti Baffininmaan, hän luuli sitä Grönlanniksi. Tämän vuoksi Forbisier'n salmi, joka itse asiassa on lahti, esiintyi pitkään kartoissa Baffininmaan rannikolla, vaikka se itse asiassa on Grönlannin eteläkärjessä.
Frisland hävisi maailman kartoilta, kun englantilaiset ja ranskalaiset tutkimusmatkailijat kartoittivat Pohjois-Atlantin tarkemmin.
Alun perin Frisland (jonka nimen voidaan selittää tarkoittavan jäätynyttä maata) tarkoitti mahdollisesti Islantia, mutta se esiintyi pitkään kartoissa Islannista erillisenä saarena. Myöhemmin se saatettiin samastaa myös Färsaarten kanssa, mutta kartoissa se oli niistäkin useiden satojen kilometrien päässä. Frederick J. Pohl on kuitenkin samastanut sen Fair Islen (Fer Islandin) kanssa, joka sijaitsee Shetlandin ja Orkney-saarten välissä.
Kirjallisuutta

Raymond Ramsay: No Longer on the Map, s. 53–76.  New York:  Viking Press, 1972.  ISBN 0-670-51433-0
Pia Freund

Pia Helena Freund (o.s. Palola; s. 8. joulukuuta 1964 Turku) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Freund on opiskellut laulua Sibelius-Akatemiassa ja jatkanut myöhemmin opiskelua professori Dorothy Irvingin oppilaana. Hän on vieraillut säännöllisesti Suomen Kansallisoopperassa vuodesta 1992, ja hänet tunnetaan erityisesti Kaija Saariahon tulkitsijana.
Palkinnot ja tunnustukset

Lappeenrannan laulukilpailun voitto 1992
Timo Mustakallio -laulukilpailun voitto 1991
Kangasniemen laulukilpailun voitto 1991
Lappajärven musiikkipäivien duo-laulukilpailun voitto 1991
Hämeenlinnan kaupungin kulttuuripalkinto
Sibelius-seuran Sibelius-palkinto