stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Epídavros
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Epídavros Wikimedia Commonsissa
Δήμος Επιδαύρου. Epídavroksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Peloponnesoksen alue
| --- | --- |
Arkadian alueyksikkö:   Gortynía  Megalópoli  Nótia Kynouría  Trípoli  Vóreia Kynouría 
Argoliin alueyksikkö:   Árgos-Mykínes  Epídavros  Ermionída  Náfplio 
Korinthian alueyksikkö:   Kórinthos  Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroi  Neméa  Sikyóna  Vélo-Vócha  Xylókastro-Evrostína 
Lakonian alueyksikkö:   Anatolikí Máni  Elafónisos  Evrótas  Monemvasiá  Spárti 
Messenian alueyksikkö:   Dytikí Máni  Kalamáta  Messíni  Oichalía  Pýlos-Néstoras  Trifylía
Esko Nikkinen

Esko Robert Nikkinen (3. marraskuuta 1916 Lappee – 31. joulukuuta 1976 Lappeenranta) oli suomalainen rautakauppa-alan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nikkisen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Aarne Robert Nikkinen ja Helvi Maria Pylkkänen ja puoliso vuodesta 1940 Margit Maria Kajaste. Nikkinen kävi keskikoulun Mikkelin lyseossa 1927–1933 ja valmistui kauppateknikoksi Myynti- ja mainoskoulusta 1945. Hän oli Savon Rautakauppa Oy:n harjoittelija ja myyjä Mikkelissä 1933–1934, Lappeenrannan Rautakauppa Oy:n myyjä 1934–1937, Mikkelin Rautakauppa Oy:n myyjä 1938–1939 ja Lappeenrannan Rautakauppa Oy:n myyjä 1940–1944, myyntipäällikkö 1944–1955 ja sitten yhtiön toimitusjohtaja ja osakas. Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen Nikkinen oli 1965–1966 ja 1969–1972 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Nikkinen oli reservin kapteeni (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1945.
Erkki Imponen

Erkki Jaakonpoika Imponen (16. marraskuuta 1886 Isokylä, Kemijärvi – 27. maaliskuuta 1954 Kemijärvi) oli kemijärveläinen kunnanvaltuutettu ja taloustirehtööri.
Elämä

Imponen (lempinimeltään "Kuja-Erkki") syntyi Jaakko Jaakonpoika Imposen (s. 1855) ja Brita Caisa Könösen (s. 1847) viidenneksi lapseksi.[lähde? ] Imponen aloitti opintiensä Kemijärven ensimmäisessä, Särkikankaan kansakoulussa, joka aloitti toimintansa 1899, ja oli sen ensimmäisiä oppilaita yhdessä Kaisa-siskonsa kanssa. Imponen lähti Imposenniemestä kotivävyksi Kujalan tilalle vuonna 1908 avioiduttuaan Maria Eveliina Kujalan kanssa. Avioliittoon syntyi viisi lasta. Maria Imponen kuoli vuonna 1918. Imponen solmi toisen avioliiton Maria Eriika Erkkilän kanssa vuonna 1919, mutta Maria kuoli jo seuraavan vuoden helmikuussa. Tämän jälkeen Imponen oli leskenä muutaman vuoden, kunnes avioitui kolmannen kerran edellisen vaimonsa serkun Hilda Maria Erkkilän (s. 1905) kanssa vuonna 1924. Avioliitossa syntyi 14 lasta, josta 10 poikaa.[lähde? ]
Ura ja luottamustoimet

Imposella oli lukuisia luottamustoimia. Hänet valittiin 1919 Kemijärven ensimmäiseen kunnanvaltuustoon (myöh. Kemijärven kaupunginvaltuusto). Hän toimi valtuutettuna muutamia lyhyitä katkoksia lukuun ottamatta vuoteen 1953 asti. Kunnallislautakunnan (kunnanhallitus) jäsenenä hän oli vuosina 1931–1933 ja köyhäinhoitolautakunnan esimiehenä vuosina 1925–27. Huoltolautakunnan puheenjohtajana Imponen oli vuodet 1943–1945 ja 1949–1953. Tätä työtä Imponen arvosti kovasti, sillä hän koki ihmisten auttamisen tärkeäksi. Hän toteutti tätä periaatetta myös omassa elämässään: perheeseen mahtui omien lasten lisäksi orvoksi jäänyt tyttärentytär, ja renkipoikia otettiin tilalle myös sosiaalisten syiden vuoksi. Hän oli huoltolautakunnan puheenjohtajana myös Lapin sodan aikana, jolloin myös kemijärveläiset olivat evakossa ympäri Pohjanmaata.
Imponen toimi Kemijärvellä myös metsälautakunnan puheenjohtajana vuosina 1924–1929, Isonkylän kansakoulun johtokunnassa vuosina 1923–1942 (jonka puheenjohtajana vuodet 1937–1939) sekä kirkkohallintokunnan jäsenenä vuosina 1946–1954. Hän oli perustamassa Isonkylän osuuskassaa vuonna 1925, kun osuuskuntatoiminta-aate levisi 1920-luvulla ja Imponen oli sen voimakas kannattaja. Isonkylän osuuskassa muutettiin Kemijärven osuuskassaksi 1928 ja myöhemmin Kemijärven osuuspankiksi, jonka johtajana Imponen toimi vuosina 1925–1929. Osuustoimintaperiaatteelle perustettiin Kemijärvelle myös meijeri, jonka hallituksen puheenjohtajana Imponen toimi koko sen toiminta-ajan vuoteen 1952, jolloin meijeri myytiin Valiolle.
Imponen arvosti koulutusta, kouluolojen kehittämistä, historiaa ja sanomalehtitoimintaa. Hän oli mukana avustamassa ja tukemassa Koillis-Lappi -lehteä sekä perustamassa Lapin Kansaa. Kunnallispolitiikassa Imponen edusti Maalaisliittoa, ja on kerrottu hänen houkutelleen Matti Oskari Lahtelan vaihtamaan Kokoomuksesta Maalaisliittoon, jonka listoilta tämä tuli valituksi valtiopäiville vuonna 1930.
Imposelle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi vuonna 1947. Kyseinen arvonimi on myönnetty itsenäisessä Suomessa vuosien 1919–2013 aikana 518 henkilölle.[lähde? ]
Enfant terrible

Enfant terrible (ranskaa, suom. ’pelottava lapsi’, ”kauhukakara”) tarkoittaa henkilöä, joka arvaamattomalla tai epäsovinnaisella käytöksellään pitää esimerkiksi läheisiään tai puoluettaan pelon ja tuskan vallassa.
Aiheesta muualla

Enfant terrible Merriam-Wester (englanniksi)
Luettelo maailman kymmenestä vaikutusvaltaisimmasta naisesta Forbesin mukaan

Forbesin logo
Luettelo maailman kymmenestä vaikutusvaltaisimmasta naisista pohjautuu (yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Forbesin vuodesta 2004 lähtien vuosittain laatimaan listaa sadasta, lehden vaikutusvaltaisimpana pitämästä naisesta maailmassa (engl. The World's 100 Most Powerful Women). Julkaisu yhdistelee listallaan yhteiskunnan eri aloilla toimivien ihmisten vaikutusvaltaa, muttei avaa vertailukriteerejään ja osatekijöiden painotuksia lukijoilleen. Vuonna 2017 listalle valittiin esimerkiksi 25 politiikan, 19 talouselämän ja 15 joukkoviestinnän edustajaa. Mukana on myös huomattavia tekniikan ja hyväntekeväisyyden parissa toimivia naisia.
Saksan liittokansleri Angela Merkel on ollut listan kärjessä vuodesta 2006 lähtien paitsi vuonna 2010, jolloin kärkitilalla oli Michelle Obama ja Merkel oli vasta neljäntenä.
2018 (top 10)

| Sija | Nimi | Ikä | Maa  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Angela Merkel | 64 |  Saksa  |
| 2 | Theresa May | 62 |  Yhdistynyt kuningaskunta  |
| 3 | Christine Lagarde | 63 |  Ranska  |
| 4 | Mary Barra (autoteollisuus) | 57 |  Yhdysvallat  |
| 5 | Abigail Johnson (rahoitus ja sijoitustoiminta) | 57 |  Yhdysvallat  |
| 6 | Melinda Gates | 54 |  Yhdysvallat  |
| 7 | Susan Wojcicki (YouTuben toimitusjohtaja) | 50 |  Yhdysvallat  |
| 8 | Ana Patricia Botín (Grupo Santanderin hallituksen puheenjohtaja) | 58 |  Espanja  |
| 9 | Marillyn Hewson | 65 |  Yhdysvallat |
| 10 | Ginni Rometty (IBM:n toimitusjohtaja) | 61 |  Yhdysvallat  |
2017 (top 10)

| Sija | Nimi | Ikä | Maa  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Angela Merkel | 63 |  Saksa  |
| 2 | Theresa May | 61 |  Yhdistynyt kuningaskunta  |
| 3 | Melinda Gates | 53 |  Yhdysvallat  |
| 4 | Sheryl Sandberg | 48 |  Yhdysvallat  |
| 5 | Mary Barra | 55 |  Yhdysvallat  |
| 6 | Susan Wojcicki (YouTuben toimitusjohtaja) | 49 |  Yhdysvallat  |
| 7 | Abigail Johnson (Fidelity Investmentsin toimitusjohtaja & hallituksen puheenjohtaja, Fidelity Internationalin hallituksen puheenjohtaja) | 48 |  Yhdysvallat  |
| 8 | Christine Lagarde | 61 |  Ranska  |
| 9 | Ana Patricia Botín (Grupo Santanderin hallituksen puheenjohtaja) | 57 |  Espanja  |
| 10 | Ginni Rometty (IBM:n toimitusjohtaja) | 60 |  Yhdysvallat  |
2012 (top 10)

| Sija | Nimi | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1 | Angela Merkel |  Saksa |
| 2 | Hillary Clinton |  Yhdysvallat |
| 3 | Dilma Rousseff |  Brasilia |
| 4 | Melinda Gates |  Yhdysvallat |
| 5 | Jill Abramson |  Yhdysvallat |
| 6 | Sonia Gandhi |  Intia |
| 7 | Michelle Obama |  Yhdysvallat |
| 8 | Christine Lagarde |  Ranska |
| 9 | Janet Napolitano |  Yhdysvallat |
| 10 | Sheryl Sandberg |  Yhdysvallat |
2007 (top 10)

| Sija | Nimi | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1 | Angela Merkel |  Saksa |
| 2 | Wu Yi |  Kiina |
| 3 | Ho Ching |  Singapore |
| 4 | Condoleezza Rice |  Yhdysvallat |
| 5 | Indra Nooyi |  Yhdysvallat |
| 6 | Sonia Gandhi |  Intia |
| 7 | Cynthia Carroll |  Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 8 | Patricia A. Woertz |  Yhdysvallat |
| 9 | Irene Rosenfeld |  Yhdysvallat |
| 10 | Patricia Russo |  Yhdysvallat |
Aiheesta muualla

David Choi (7.6.2016) The world's most powerful women (top-30) (englanniksi) (businessinsider.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:The_World’s_100_Most_Powerful_Women
GER
Angela Merkel
FRA
Christine Lagarde
USA
Melinda Gates
USA
Hillary Clinton
BRA
Dilma Rousseff
CHN
Wu Yi
SGP
Ho Ching
Käännös suomeksi
Elokuvavuosi 1949

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1949 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat

Hornankoski
Isäntä soittaa hanuria
Jossain on railo
Katupeilin takana
Kolmas mies
Pontevat pommaripojat
Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)
Rosvo-Roope
Ruma Elsa
Serenaadiluutnantti
Sinut minä tahdon
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1949 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Esko Nurmi

Esko Nurmi (30. joulukuuta 1931 Rautjärvi – 6. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän oli Valtion eläinlääketieteellisen laitoksen johtaja ja professori vuodesta 1974. Sitä ennen hän hoiti 1970–1974 eläinlääketieteellisen korkeakoulun elintarvikehygienian professorin virkaa. Hän tutki lihatuotteiden mikrobiologiaa, ruokamyrkytyksiä ja elintarvikeinfektioita, etenkin broilerien salmonellainfektioiden ehkäisyä. Hän kehitti kananpoikien salmonellainfektioiden ehkäisymenetelmän, ”Nurmi-konseptin”.
Lännenheisiangervo

| Lännenheisiangervo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Heisiangervot Physocarpus
Laji::  opulifolius
Kaksiosainen nimi
 Physocarpus opulifolius  (L.) Maxim. 
Katso myös
   Lännenheisiangervo Wikispeciesissä   Lännenheisiangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lännenheisiangervo (Physocarpus opulifolius) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristepensaana.
Ulkonäkö ja koko

Lännenheisiangervo on 2–3 metrin korkuiseksi kasvava pensas, jonka herukan tai vaahteran lehtiä muistuttavat lehdet puhkeavat varhain.
Kasvi kukkii kesä-heinäkuussa valkoisin, pallomaisin kukinnoin. Hedelmä on tuppilo.
Levinneisyys

Lännenheisiangervo on kotoisin Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosista. Sen esiintymisalue ulottuu Kanadan Québecistä Etelä-Carolinaan, lännessä Alabaman, Arkansasin ja Minnesotan osavaltioihin.
Käyttö ja kasvatus

Lännenheisiangervoa käytetään koristepensaana. Sitä voi kasvattaa aitana tai aidanteena, tai suurten puiden aluskasvina. Kasvista on myös punalehtinen muunnos.
Käyttö ja kasvatus > Kasvupaikka

Lännenheisiangervo on melko kestävä. Sillä ei ole suuria vaatimuksia kasvupaikan valoisuuden suhteen, kovin kuivassa se ei menesty. Se tulee toimeen myös vähällä valolla.
Aiheesta muualla

Taimikko.com (Arkistoitu – Internet Archive) (kuvia kasvista aidanteena)
ITIS: Physocarpus opulifolius (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Physocarpus opulifolius (englanniksi)
Physocarpus opulifolius 'Luteus'
Family Radio

Family Radio on radioasema, joka lähettää keskipitkillä ja lyhyillä radioaallolla kristillisiä radio-ohjelmia. Englanninkieliset lähetykset lähetetään Kanadan Montrealista 6 115 kHz, espanjankieliset Buenos Airesista 5 945 kHz, 11 825 kHz, 13 695 kHz ja Meksikosta 6 875 kHz ja 15 540 kHz, kiinankieliset 6 240 kHz ja 9 280 kHz, portugalinkieliset Brasiliasta 11 565 kHz ja 17 575 kHz, tagaloginkieliset 1 494 kHz ja 11 520 kHz, venäjänkieliset Moskovasta 1 503 kHz ja vietnaminkieliset 7 540 kHz.
Elokuvavuosi 1948

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1948 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat

Ihmiset suviyössä
Irmeli, seitsentoistavuotias
Juopunut enkeli
Laitakaupungin laulu
Maa järisee
No Orchids for Miss Blandish
Onnen-Pekka
Ruusu ja kulkuri
Toukokuun taika
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1948 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvavuosi 1951

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1951 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat

Day of the Fight
Flying Padre
Gabriel, tule takaisin
Kesäillan valssi
Kuninkaalliset häät
Laulavat sadepisarat
Liisa Ihmemaassa
Maailman sortuessa
Muukalaisia junassa
Neljätoista tuntia
Paikka auringossa
Pariisin lumoissa
Pitkäjärveläiset
Radio tekee murron
Rovaniemen markkinoilla
Sadan miekan mies
’Se’ toisesta maailmasta
Sulhanen vastatuulessa
Tukkijoella
Viettelyksen vaunu
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1951 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvavuosi 1955

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1955 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Suomessa elokuvavuoden 1955 ensi-illat ja muut merkittävät tapahtumat ja tilastotiedot koottiin ensi kertaa Studio-vuosikirjaksi.
Uudet elokuvat

Helunan häämatka
Kaunotar ja Kulkuri
Kesäleski
Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja
Kohtalokas suudelma
Lähellä syntiä
Ole aina luonani
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa
Pekka ja Pätkä puistotäteinä
Räsynukke
Salainen raportti
Sankarialokas
Taipumattomat miehet
Taivaalla palaa
Toko-Rin sillat
Tuntematon sotilas
Uponnut aarre
Varkaitten paratiisi
Viettelysten tie
Villi Pohjola
Yö ja usva
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elokuvavuosi 1955 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Enrique Scalabroni

| Enrique Scalabroni |
| --- | --- |
 Enrique Scalabroni vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1949 (ikä 74)
Kansalaisuus:   Argentiina
Enrique Scalabroni (s. 20. lokakuuta 1949) on argentiinalainen suunnittelija, tekninen johtaja ja tallipäällikkö. Scalabroni toimi Dallaran, Williamsin, Ferrarin, Lotuksen ja Peugeot Sportin palveluksessa vuosina 1985–2002, ennen kuin perusti oman Formula 3000- ja GP2-tallinsa BCN Competicionin vuonna 2003.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Enrique Scalabroni
Käännös suomeksi
Elokuvavuosi 1954

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1954 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alaston satama  Godzilla  Hei, rillumarei!  Hilmanpäivät  Johnny Guitar  Kaksi vanhaa tukkijätkää  |  Kovanaama  Laivan kannella  Laivaston monnit maissa  Lääninherra Sansho  Majuri maantieltä  |  Mies, jonka minulle annoit  Morsiusseppele  Niskavuoren Aarne  Onnelliset  Opri  |  Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä  Seitsemän samuraita  Sininen viikko  Sinuhe, egyptiläinen  Taikayö  |  Takaikkuna  Täydellinen rikos  Vihreä tuli  Yön pedot  Älkää koskeko  |
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1954 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Etelän rintama

| --- | --- |
 Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa 
Baltian rintamat: 
Baltian rintama: 
1. Baltian rintama: 
2. Baltian rintama: 
3. Baltian rintama: 
Brjanskin rintama: 
Luoteisrintama: 
Orjolin rintama : 
Valko-Venäjän rintamat: 
Valko-Venäjän rintama: 
1. Valko-Venäjän rintama: 
2. Valko-Venäjän rintama: 
3. Valko-Venäjän rintama: 
Keskustan rintama: 
Kurskin rintama: 
Lännen rintama : 
Ukrainan rintamat: 
1. Ukrainan rintama: 
2. Ukrainan rintama: 
3. Ukrainan rintama: 
4. Ukrainan rintama: 
Arorintama: 
Etelän rintama: 
Lounaan rintama: 
Voronežin rintama: 
Reservirintama : 
Kaukoidän rintamat: 
Kaukoidän rintama: 
1. Kaukoidän rintama: 
2. Kaukoidän rintama: 
Transbaikalin rintama : 
Moskovan rintamat: 
Moskovan puolustuslinja: 
Moskovan reservirintama: 
Možaiskin puolustuslinja: 
Kalininin rintama: 
Reservirintama : 
Pohjoiset rintamat: 
Karjalan rintama: 
Leningradin rintama: 
Pohjoinen rintama: 
Olhavan rintama : 
Kaukasuksen rintamat: 
Kaukasuksen rintama: 
Pohjois-Kaukasuksen rintama: 
Transkaukasian rintama: 
Krimin rintama : 
Stalingradin rintamat: 
Donin rintama: 
Kaakon rintama: 
Stalingradin rintama: 
Etelän rintama  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin ensimmäisen kerran 25. kesäkuuta 1941 Odessan erityissotilaspiiristä. Se hajotettiin 28. heinäkuuta 1942. Rintama muodostettiin uudelleen 1. tammikuuta 1943 Stalingradin rintamasta. Se uudelleennimettiin 4. Ukrainan rintamaksi 20. lokakuuta.
Malinovskin johtama etelän rintama osallistui puna-armeijan 1941–1942 talvioffensiiviin Harkovan alueella ja yhdessä Kaakon rintaman kanssa sen onnistui työntää Wehrmachtia takaisin sata kilometriä.
Komentajat

Rintamankomentajina olivat:
25. kesäkuuta – 30. elokuuta 1941 armeijankenraali Ivan Tjulenev
30. elokuuta – 5. lokakuuta 1941 kenraaliluutnantti Dmitri Riabušev
5. lokakuuta – 24. joulukuuta 1941 kenraalieversti Jakov Tšerevitšenko
24. joulukuuta 1941 – 28. heinäkuuta 1942 kenraaliluutnantti Rodion Malinovski
1. tammikuuta – 2. helmikuuta 1943 kenraalieversti Andrei Jerjomenko
2. helmikuuta – 22. maaliskuuta 1943 kenraalieversti Rodion Malinovski
22. maaliskuuta – 20. lokakuuta 1943 armeijankenraali Fjodor Tolbuhin
Esko Nikkilä

Esko Nikkilä vuonna 1986.
Esko Antero Nikkilä (30. elokuuta 1926 Helsinki – 21. syyskuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen sisätautiopin professori ja ylilääkäri, joka ansioitui tutkijana, opettajana ja käytännön lääkärinä. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina 1958–1962 ja professorina vuodesta 1962 kuolemaansa saakka.
Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1957. Hän aloitti tutkimustyönsä jo opiskeluaikanaan toimiessaan assistenttina Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian laitoksella. Hän väitteli tohtoriksi 1953 proteiinilipaasientsyymistä ja sen merkityksestä rasva-aineenvaihdunnassa. Hän teki merkittävän havainnon, jonka mukaan lipoproteiini HDL:n (”hyvän kolesterolin”) pitoisuus oli alentunut sydän- ja verisuonitautipotilailla. Nikkilä ryhmineen osoitti, että ateroskleroosia voidaan lieventää rasva-aineenvaihdunnan häiriöitä hoitamalla.
Toisessa laajassa tutkimussarjassa hän selvitti oppilaidensa kanssa alkoholin vaikutusta rasva- ja sokeriaineenvaihduntaan, jolloin hän päätyi yleisesti hyväksyttyyn teoriaan maksan rappeutumisen syntymekanismista. Lisäksi hänen tutkimuskohteisiinsa kuului diabetes ja sen syntymekanismit.
Nämä tutkimukset erillistuloksineen tekivät Nikkilästä rasva-aineenvaihdunnan johtavan tutkijan. Hän ohjasi kolmattakymmentä väitöskirjaa ja koulutti kymmeniä lääkäripolvia sekä loi Duodecimin aikakauskirjasta merkittävän jatkokoulutusfoorumin. Hänen uudistamassaan muodossa Duodecim-lehteä on toimitettu jo yli 40 vuotta.
Hän toimi oman alansa järjestöjen johtotehtävissä, mm. tasavallan presidentin työryhmässä ja valtion lääketieteellisen toimikunnan jäsenenä. Vuonna 1971 hän sai Matti Äyräpään palkinnon.
Nikkilä kuoli liikenneonnettomuudessa suistuttuaan autollaan ulos moottoritieltä Vantaan Martinlaaksossa.
Esko Nikkilän rahasto perustettiin kutsuluentoa varten hänen täyttäessään 60 vuotta. Tämä tapahtui vain kolme viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Esko Nikkilä -luennoitsijan valitsee viisijäseninen toimikunta, joista kaksi edustaa Suomalainen Lääkäriseura Duodecimia, kaksi Helsingin Yliopiston lääketieteellistä tiedekuntaa ja yksi Suomen Sisätautilääkärien yhdistystä. Suomen Sisätautilääkärien yhdistys r.y:n vuosikokouksen yhteydessä pidettävä luento on pidetty Esko Nikkilän muistoksi kahden vuoden välein vuodesta 1988 alkaen.
Martin Štrbák

| Martin Štrbák |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1975 (ikä 49) Prešov, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2015
Seurat:  Dragon Prešov (SloEL), HC Slovan Bratislava (SloEL), HK Spišská Nová Ves (SloEL),  HK Trnava (SLO2), HC Litvínov (CZE), Vsetínská Hokejová (CZE), Lokomotiv Jaroslavl (RSL), HPK (SM-liiga), Los Angeles Kings (NHL), Pittsburgh Penguins (NHL), Manchester Monarchs (AHL), HC Košice (SloEL), TsSKA Moskova (RSL), Metallurg Magnitogorsk (RSL), HC Pardubice (CZE), Rögle BK (SEL), HK MVD (KHL)   Dinamo Moskova (KHL)   Lev Poprad (KHL)   HC Košice (SloEL)
NHL-varaus:  224. varaus, 1993 Los Angeles Kings
Martin Štrbák (s. 15. tammikuuta 1975 Prešov, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka pelasi puolustajana. Hän pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa, mutta kaudella 2003–2004 hän pelasi 49 NHL-ottelua. Hän voitti 2001 HC Vsetínissä Tšekin-mestaruuden, 2002 Lokomotiv Jaroslavlissa Venäjän-mestaruuden ja vuosina 2014 ja 2015 HC Košicessa Slovakian-mestaruuden. Suomessa hän pelasi kauden 2002–2003 aikana HPK:ssa, jossa hän voitti SM-pronssia. Štrbák edusti Slovakiaa useassa MM-turnauksessa ja oli voittamassa vuoden 2002 maailmanmestaruuden lisäksi MM-hopeaa ja -pronssia.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:  Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Slovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2002 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2000 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Suomi 2003 | jääkiekko |  |
Štrbák on pelannut useita arvokisoja Slovakian maajoukkueessa ja hän on ollut joukkueen runkopelaajia. Hän pelasi ensimmäisen kerran Slovakian maajoukkueessa 18-vuotiaiden C-divisioonan EM-kilpailuissa vuonna 1993. Seuraavan kerran hän oli mukana arvoturnauksessa vuonna 1995 nuorten B-divisioonan MM-kisoissa.
Aikuisten arvokisoissa Štrbák debytoi vuoden 2000 MM-kilpailuissa, joissa hän oli mukana voittamassa Slovakian ensimmäistä arvokisamitalia, hopeaa. Hän pelasi myös seuraavan vuoden Saksan MM-kisoissa. Vuoden 2002 MM-turnauksessa Štrbák sai kaksi syöttöpistettä joukkueen voittaessa historiansa ensimmäisen kultamitalinsa. Štrbák oli suuressa roolissa vuoden 2003 MM-kilpailuissa, jossa hän saavutti seitsemän syöttöpistettä ja voitti joukkueen mukana pronssia. Hänellä oli myös MM-kisojen paras plus-miinus -tilasto (+13). Štrbák pelasi Tšekin MM-kilpailujen lisäksi maailmancupissa vuonna 2004. Vuoden 2005 MM-kisoissa Štrbák oli puolustajien pistepörssin toinen tehopisteillä 2+5=7 joukkuekaveri Ľubomír Višňovskýn jälkeen. Hän pelasi joukkueen mukana sekä Latvian MM-kisoissa että Torinon talviolympialaisissa vuonna 2006.
Štrbák edusti Slovakiaa edelleen MM-turnauksissa vuosina 2007 ja 2008, mutta ilman suurempaa menestystä. Jälkimmäisessä turnauksessa Štrbák oli Slovakian joukkueen varakapteeni. Hänet valittiin edustamaan Slovakiaa vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisiin, jotka olivat hänelle uran toiset. Ennen turnauksen alkamista hän oli eniten Slovakian joukkueessa maaotteluita pelannut pelaaja. Slovakia sijoittui turnauksessa yli odotusten neljänneksi. Štrbák päätti lopettaa maajoukkueuransa kyseiseen turnaukseen, mutta ilmoitti huhtikuussa 2011 olevansa taas Slovakian käytettävissä vuoden 2011 MM-kotiturnauksessa.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

MM-pronssi 2000
Tšekin-mestaruus 2001
Venäjän-mestaruus 2002
MM-kulta 2002
SM-pronssi 2003
Slovakian-mestaruus 2014, 2015
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

MM-kisojen 2003 paras plus-miinus-tilasto
KHL:n tähdistöottelu 2010
Slovakian pääsarjan tähdistölentällinen 2013, 2014
Elokuvavuosi 1950

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1950 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.