Suomen juutalaiset
Historia > 1800-luku

Abraham Cohn muutti todennäköisesti ensimmäisenä juutalaisena pysyvästi Helsinkiin. Ruotsin valtakunnassa säädettiin vuonna 1806 laki, joka kielsi juutalaisten maahanmuuton. Ruotsissa laki oli voimassa kolme vuotta mutta Suomessa periaatteessa koko autonomian ajan. Ruotsin lait jäivät Venäjän alaisessa Suomen suuriruhtinaskunnassa edelleen voimaan, ja siten vuoden 1782 lakia tulkittiin niin, että juutalaiset eivät saa asettua Suomeen.lähde?
Juutalaiset joutuivat vuodesta 1827 suorittamaan asepalveluksen Venäjän armeijassa, jonka mukana heitä saapui 1830-luvun alussa myös Suomeen. Suomessa asui jonkin verran juutalaisia kolmella paikkakunnalla: Viipurissa, Helsingissä ja Turussa. Juutalaisten muutto muulla tavoin Suomeen estettiin Venäjän senaatin päätöksellä vuonna 1831. Silloisen kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin tilaaman selvityksen mukaan Suomessa asui yhdeksän juutalaisperhettä, joista Turussa asui yksi, Helsingissä kuusi ja Viipurissa kaksi. Selvityksen jälkeen heidät karkotettiin, lukuun ottamatta muutamaa, jotka saivat erityisluvan jäädä. Ensimmäinen juutalainen synagoga perustettiin Suomenlinnaan 1830-luvulla. Vuonna 1837 syntynyt Rohel Lea Anker oli ensimmäinen Helsingissä syntynyt juutalainen.lähde?
Suomessa asuneiden muutaman sadan Venäjän armeijassa palveluksensa päättäneen juutalaissotilaan ja heidän perheidensä asema vakiinnutettiin asetuksella vuonna 1858. He olivat Itä-Euroopan puhdasoppisia ashkenaaseja. Suomen senaatille ja Venäjän armeijalle syntyi kiistaa asetuksesta, mutta se ratkesi kun Suomen senaatti hyväksyi sen  Venäjän painostuksesta. Vuonna 1862 Venäjän senaatti sääti passiasetuksen, jonka mukaan passin saaneet juutalaiset saivat oleskella maassa vain määräajan.
Myöhemmällä asetuksella rajoitettiin niitä ammatteja, joita juutalaiset saivat harjoittaa. Niihin kuuluivat eräät käsityöläisammatit sekä vanhojen vaatteiden kauppa. Sitä varten 1850-luvulla perustettiin venäläinen Narinkkatori nykyisen Suomen Pankin kohdalle, ja siitä tuli juutalaisten suosima myyntipaikka. Tori siirrettiin vuonna 1870 Kamppiin Simonkadun varrelle nykyisen Scandic Simonkenttä -hotellin paikalle, jonka vieressä nykyisinkin on Narinkkatori-niminen aukio.lähde?
Hautausyhdistys Chewra Kadischa perustettiin vuonna 1869, ja vuonna 1867 Helsingin juutalainen yhteisö palkkasi ensimmäisen rabbiininsa, rabbi Naftali Zwi Amsterdamin. Helsingin, Turun, Viipurin ja Oulun kaupungeissa suoritettiin vuonna 1870 ensimmäinen todelliseen väkilukuun perustava väestönlaskenta. Helsingissä oli sen mukaan 226, Turussa 59 ja Viipurissa 175 juutalaista. Helsingin ensimmäinen synagoga perustettiin Langenin huvilan tiloihin Siltasaareen.lähde?
Ensimmäinen Suomessa kirjoitettu Toora-käärö saatiin valmiiksi vuonna 1872. Samana vuonna juutalaisten oikeudellinen asema oli ensimmäistä kertaa esillä valtiopäivillä Leo Mechelinin aloitteesta. Juutalaisten asumisoikeuksia ja toimeentulomahdollisuuksia kavennettiin olennaisesti 1880-luvun lopussa ja 1890-luvun alussa, jolloin viranomaiset alkoivat tulkita säädöksiä entistä pikkutarkemmin ja sen seurauksena monia juutalaisperheitä karkotettiin maasta tai määrättiin muuttamaan muilta paikkakunnilta Helsinkiin, Turkuun ja Viipuriin. Suomen senaatti hyväksyi maaliskuussa 1889 senaattori J. G. Sohlmanin valmisteleman päätöksen, jonka mukaan noin 150 nimeltä mainittua juutalaista perheineen sai jäädä Suomeen ja muut karkotettiin. Suomen noin tuhannesta juutalaisesta kolmesataa muutti pois tai karkotettiin muutaman vuoden kuluessa.
Ensimmäinen juutalaisen seurakunnan ylläpitämä koulu aloitti toiminnan Helsingissä vuonna 1893. Toiminta lakkautettiin vuonna 1900 varojen puutteessa. Juutalaiset saivat Hietaniemen hautausmaa-alueelle vuonna 1896 oman Helsingin juutalaisen hautausmaan.