stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nagoyan roomalaiskatolinen hiippakunta

| Nagoyan roomalaiskatolinen hiippakunta |
| --- | --- |
 Hiippakunnan sijainti Japanin kartalla.
Kirkkokunta:  Katolinen kirkko
Osa kirkkoa:  Katolinen kirkko Japanissa
Seurakuntia:  57
Jäseniä:  27 042 eli 0,2% alueen väkiluvusta (2021)
Perustettu:  16. huhtikuuta 1962 (hiippakunnaksi)
Piispa:  Michael Gorō Matsuura
Tuomiokirkko:  Nagoyan katedraali
Virallinen sivusto
Nagoyan roomalaiskatolinen hiippakunta on katoliseen kirkkoon kuuluva japanilainen hiippakunta, joka toimii Japanissa Honshūn saaren keskiosissa. Hiippakunnan keskus on Nagoya. Hiippakunta kuuluu Osakan arkkihiippakunnan kirkkoprovinssiin.
Historia

18. helmikuuta 1922 perustettiin Nagoyan apostolinen prefektuuri erottamalla se Niigatan apostolisesta prefektuurista ja Tokion arkkihiippakunnasta. 16. huhtikuuta 1962 tämä prefektuuri korotettiin hiippakunnan asemaan. 24. kesäkuuta 1969 hiippakunta vaihtoi kirkkoprovinssia siirtyen Tokion arkkihiippakunnan alaisuudesta Osakan arkkihiippakunnan alaisuuteen.
Aiheesta muualla

Hiippakunnan kotisivut (japaniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Nagra

Keksijä Stefan Kudelski (1929–2013).
Elokuvaäänityksen mullistanut Nagra III vuodelta 1958.
Nagra E vuodelta 1976.
Nagra on puolalais­syntyisen sveitsi­läisen keksijän Stefan Kudelskin 1950-luvun alusta asti kehittämä kannettavien nauhurien tuote­sarja ja siitä kehittyneiden digitaalisten äänen­tallentimien tuote­merkki. Nagra-nauhureita käytettiin 1950-luvulta alkaen ammatti­käytössä, erityisesti radio-, televisio- ja elokuva­tuotannon työ­välineenä studion ulko­puolella tehtävään äänen tallen­tamiseen. Sittemmin Nagra-tuotesarja on kehittynyt ja laajentunut pienempiin nauha­kokoihin, digitaa­liseen äänen­tallennukseen ja kova­levyä käyttäviin tallentimiin.
Nykyiset Nagra SD -äänentallentimet ovat kooltaan enää sanelukoneen luokkaa, mutta niiden äänenlaatu on parhaimmillaan studiotasoista.
Historiaa

Puolassa syntynyt, Sveitsissä opiskellut sähköinsinööri­opiskelija Stefan Kudelski patentoi vuonna 1951 maailman ensimmäisen kannettavan, paristo­käyttöisen Nagra I -kelanauhurin. Kenkä­laatikon kokoisen laitteen äänen­laatu oli lähes yhtä hyvä kuin silloisten puhelin­kopin kokoisten studio­nauhureiden. Ensimmäiset tilauksensa Kudelski sai sveitsi­läisiltä radio­yhtiöiltä.
Vuonna 1958 Kudelski esitteli elokuva­käyttöön tarkoitetun Nagra III -nauhurin, jonka avulla ääni voitiin synkronoida elokuva­kameran kuvaamaan materiaaliin filmi­ruudun tarkkuudella. Kevyt nauhuri ja samaan aikaan kevyemmiksi kehittyneet elokuva­kamerat aloittivat uuden­laisen elokuvan­teon aidoissa ympäristöissä studioiden ulko­puolella. Tästä kiinnos­tuivat ensimmäisten joukossa ranska­laisen uuden aallon ohjaajat kuten Jean-Luc Godard ja François Truffaut. Yhdys­valloissa ensimmäisiä Nagran käyttäjiä oli dokumentaristi D. A. Pennebaker, ja myös Hollywood innostui kevyestä ääni­kalustosta niin, että käytännössä kaikki amerikkalais­elokuvat äänitettiin Nagra-nauhureilla vuodesta 1961 aina 1990-luvun digitaali­tekniikan läpi­murtoon asti. Elokuva-ala palkitsi Stefan Kudelskin ansioistaan ääni­tekniikan kehittä­misessä Oscar-palkinnolla vuosina 1965, 1977, 1978 ja 1990. Emmy-palkinnon hän sai 1984 ja 1986.
1960-luvulla Yhdys­valtojen salainen palvelu tilasi Kudelskilta suunnilleen C-kasetin nauha­leveyteen perustuvia pieniä kela­nauhureita, joista syntyi Nagran Serie Noire (SN). Nagra-nauhurit ovat olleet käytössä myös monilla Mount Everestin retki­kunnilla sekä syvän­meren­sukeltaja Jacques Piccardin sukelluksilla.
Nagra-laitteiden pitkä­aikainen valmistaja oli Sveitsin Cheseaux-sur-Lausannessa toimiva, vuonna 1951 perustettu Kudelski SA. Vuoden 2012 alusta audio­tuotteet eriytettiin Kudelski-konsernissa omaksi yhtiökseen nimeltä Audio Technology Switzer­land SA. Vuotta myöhemmin Stefan Kudelski kuoli 83-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagra Wikimedia Commonsissa
Möbelwagen

| Flakpanzer IV "Möbelwagen" |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  ilmatorjuntavaunu
Alkuperämaa:   Saksa
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1944–1945
Valtion käytössä:   Saksa
Sodissa:  toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1944
Valmistusvuodet:  1944–1945
Valmistusmäärä:  alle 300 kpl
Tekniset tiedot
Paino:  25 t
Pituus:  5,92 m
Leveys:  2,95 m
Korkeus:  3 m
Miehistö:  6
Panssarointi:  10–80 mm
Pääaseistus:  1 × 37,0 mm FlaK 43 L/89
Muu aseistus:  1 × MG-34-konekivääri
Moottori:  Maybach HL 120 TRM (V-12 bensiini)
Teho:  300 hv (514,8 kW)
Toimintasäde:  200 km
Huippunopeus:  38 km/h
3.7cm FlaK auf Fahrgestell Panzerkampfwagen IV (sf), lempinimeltään Möbelwagen (suom. muuttoauto, huonekaluvaunu), oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen Panzer IV:n alustalle rakennettu ilmatorjuntavaunu. Vaunun lempinimi tulee suljetun tykkitornin laatikkomaisesta muodosta.
Käännös suomeksi
Natalie Goldberg

| Natalie Goldberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1948 (ikä 76) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  kirjoittaminen
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Natalie Goldberg (4. tammikuuta 1948) on yhdysvaltalainen kirjailija ja puhuja, joka tunnetaan zen-harjoitusta ja kirjoittamista käsittelevistä kirjoistaan.
Ura

Natalie Goldberg on opiskellut zenbuddhalaisuutta yli 30 vuotta ja hän harjoitti 12 vuotta Dainin Katagirin oppilaana. Hänen vuonna 1986 julkaistu kirjansa Luihin ja ytimiin on myynyt yli miljoona kappaletta, ja sitä pidetään vaikutusvaltaisena kirjoittamistaidon oppaana. Hän kirjoitti sille jatko-osan The True Secret of Writing vuonna 2013. Goldberg on opettanut kirjoittamista seminaareissa, ja hän toimii myös zenbuddhalaisuuden opettajana Upaya Zen Centerissä. Hän asuu Santa Fessä, New Mexicossa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Natalie Goldberg ja kirjoittamisen taito
Nigerian anglikaanikirkko

Nigerian anglikaanikirkko on anglikaanisen yhteisön toiseksi suurin jäsenkirkko, johon kuuluu noin 18 miljoonaa jäsentä Nigerian 140 miljoonasta asukkaasta. Sen priimas on Peter Akinola.
Aiheesta muualla

Nigerian kirkon sivusto
Nathanael af Schultén nuorempi

Nathanael Gerhard af Schultén nuorempi (16. kesäkuuta 1794 Nauvo – 5. elokuuta 1860 Turku) oli matematiikan professori ja kanslianeuvos.
Af Schulténin vanhemmat olivat professori, senaattori Nathanael Gerhard af Schultén vanhempi ja Jacobina Theodora Finckenberg. Hän valmistui filosofian maisteriksi Uppsalassa 1815 ja siirtyi sitten Turkuun, missä julkaisi merkittävän tutkimuksen De motu corporum libera in medio resistente (1815–1817). Sovelletun matematiikan dosentiksi Turun Akatemiaan hänet nimitettiin 1816 ja matematiikan ja fysiikan apulaiseksi 1817. Matematiikan professorina af Schultén toimi 1826-1855, vt. matematiikan professori hänestä oli tullut jo 1824. Af Schultén teki vuonna 1824 omalla kustannuksellaan opintomatkan Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan.
Af Schultén oli paitsi pidetty opettaja, myös tuottelias tutkija, joka julkaisi useita kymmeniä tutkimuksia aritmetiikan, algebran, geometrian, matemaattisen analyysin, mekaniikan ja optiikan kysymyksiä. Ruotsin tiedeakatemia palkitsi hänet 1819 sarjateorian tutkimuksesta. 1829 hänen julkaisemansa tutkimus Note sur la tension des fils élastiques, jossa oikaistiin eräs Joseph-Louis Lagrangen virhe, herätti suurta huomiota. Myös hänen väitöskirjasarjaansa Strödda anteckningar rörande grunderna af aritmetiken och geometrien (1849–1852) pidettiin ansiokkaana. Vuonna 1841 af Schultén julkaisi Suomen kouluissa sittemmin pitkään käytössä olleet logaritmitaulut. Af Schultén oli Suomen Tiedeseuran perustajia ja sen ensimmäinen pysyvä sihteeri 1838-1855. Af Schulténille myönnettiin ansioistaan kanslianeuvoksen arvo.
Af Schulténin puoliso vuodesta 1832 oli Agatha Eleonora von Knorring (k. 1886).
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Nathanael Gerhard af Schultén. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 4.5.2014.
Af Schulténin ansioluettelo (ruotsiksi) (Viitattu 4.5.2014)
Af Schulténin logaritmitaulut (Viitattu 4.5.2014)
Mäkivirvilä

| Mäkivirvilä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Virnat Vicia
Laji::  tetrasperma
Kaksiosainen nimi
 Vicia tetrasperma  (L.) Schreb. 
Synonyymit
 Ervum tetraspermum L. 
Katso myös
   Mäkivirvilä Wikispeciesissä   Mäkivirvilä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkivirvilä (Vicia tetrasperma) on hernekasveihin kuuluva yksivuotinen ruohokasvi.
Mäkivirvilän ohut ja rento varsi kasvaa 15–70 senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on 3–5 paria kapeita lehdyköitä ja niiden kärki on kärheksi muuntunut. Kukintona on pitkäperäinen terttu, jossa on yhdestä kolmeen pientä vaaleanvioletin väristä kukkaa. Palko on yleensä nelisiemeninen. Peltovirvilä (Vicia hirsuta) muistuttaa melko paljon mäkivirvilää.
Suomessa mäkivirvilä on yleinen maan lounaisosassa, etelärannikolla ja Ahvenanmaalla. Muualla se on harvinainen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Mäkivirvilän levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Mäkivirvilä (Ervum tetraspermum)
LuontoPortti: Mäkivirvilä (Ervum tetraspermum)
ITIS: Vicia tetrasperma (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Vicia tetrasperma (englanniksi)
Flora of China: Vicia tetrasperma (englanniksi)
Mäkivirvilän kukka.
Nathanael Gerhard af Schultén

Nathanael Gerhard af Schulten (29. lokakuuta 1750 Nauvo – 4. kesäkuuta 1825 Turku) oli sota-akatemian professori ja senaattori.
Af Schulténin vanhemmat olivat Turun Akatemian ruotsalaissyntyinen lakitieteen professori Samuel Schultén ja Maria Palander. Hän valmistui maisteriksi Turussa 1772 ja tuli tähtitieteen dosentiksi 1773, Turun akatemian vt. fysiikan professori hänestä tuli joksikin aikaa vuonna 1777. Af Schutén nimitettiin professoriksi Ruotsin armeijan laivastoon 1779 (fyysisesti Viaporiin) ja Ruotsin Karlbergin sota-akatemian professoriksi 1792. Armeijan laivaston everstiksi hän yleni 1808, samoin kuin merenmittausosaston päälliköksi ja luotsilaitoksen ylijohtajaksi. Kanslianeuvoksen arvo af Schulténille myönnettiin 1805 ja hänet aateloitiin Ruotsissa 1809. Af Schultén suoritti kolmiomittauksia Pohjanlahden rannikolla Ahvenanmaalta Tornioon saakka. Hän oli Ruotsin tiedeakatemian jäsen vuodesta 1789 ja julkaisi sen toimittamissa julkaisusarjoissa tutkimuksia paikanmäärityksistä ja hydrografiasta. Af Schultén julkaisi myös matematiikan, mekaniikan ja tähtitieteen oppikirjoja. Af Schultén muutti takaisin Suomeen 1813 ja seuraavana vuonna hänestä tuli hallituskonseljin eli Senaatin talousosaston jäsen ja sen kirkollistoimituskunnan päällikkö sekä 1816 koskenperkaustoimikunnan jäsen ja luotsi- ja majakkalaitoksen tarkastaja. Tehtävistään af Schultén erosi 1822. Edellisenä vuonna hänelle oli myönnetty todellisen valtioneuvoksen arvo.
Af Schulténin puoliso vuodesta 1789 oli Jacobina Theodora Finckenberg (k. 1828). Heidän poikiaan olivat Turun Akatemian ja sittemmin Helsingin yliopiston matematiikan professori Nathanael Gerhard af Schulten (nuorempi) sekä senaattori ja valtiopäivämies Otto Reinhold af Schultén.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Nathanael Gerhard af Schultén. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 3.5.2014.
Af Schulténin ansioluettelo (ruotsiksi) (Viitattu 3.5.2014)
Af Schulténin elämäkerta (ruotsiksi) (Viitattu 14.5.2015)
My World 2.0

| My World 2> 0 Justin Bieber |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2010
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 37.37
 Levy-yhtiö: Island
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.  Suomen virallinen lista: 4.
Justin Bieberin muut studioalbumit
|   | My World 2.0 2010 | Believe 2012 |
Singlet albumilta My World
 ”Baby”  ”Never Let You Go”  ”Eenie Meenie”  ”Somebody to Love”  ”U Smile”
My World 2.0 on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2010. Se on Bieberin kaksiosaisen esikoisalbumin toinen puolisko. Bieberin esikoisalbumin ensimmäinen puolisko, EP-levy My World, julkaistiin marraskuussa 2009.
Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla ja teki 16-vuotiaasta Bieberistä nuorimman miespuolisen sooloartistin Billboard 200 -albumilistan kärjessä sitten Stevie Wonderin vuoden 1963 ennätyksen.
Kappaleet

Baby – 3.34
Somebody to Love – 3.41
Stuck in the Moment – 3.43
U Smile – 3.17
Runaway Love – 3.33
Never Let You Go – 4.24
Overboard – 4.11
Eenie Meenie – 3.23
Up – 3.55
That Should Be Me – 3.53
Arvostelut

Metacritic: 68/100
Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

My World 2.0 Discogsissa (englanniksi)
All This Love

| ”All This Love” Robin Schulz ft>  Harloe |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 3. toukokuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Stuart Crichton, Junkx, Robin Schulz
 Tyylilaji: pop, EDM
 Kesto: 02.44
 Levy-yhtiö: Tonspiel, Warner Music Group
Robin Schulzin muut singlet
| ”Speechless” 2018 | ”All This Love” 2019 | ”Rather Be Alone” 2019 |
All This Love on saksalaisten DJ-tuottajien Robin Schulzin sekä Harloen musiikkikappale. Sen julkaisivat Tonspiel ja Warner Music Group digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 3. toukokuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Stuart Crichton, Dennis Bierbrodt, Jürgen Dohr, Guido Kramer, Tommy Lee James, Stefan Dabruck, Schulz, Jessica Karpov ja Daniel Deimann. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Schulz ja Crichton.
Kappaleen musiikkivideon ohjasi Robert Wunsch ja se julkaistiin Schulzin YouTube-kanavalla 9. toukokuuta 2019. "All This Love" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan neljänkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä.
Käännös suomeksi
All That She Wants

| ”All That She Wants” Ace of Base |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Happy Nation/The Sign
 Julkaistu: 1. marraskuuta 1992 (Eurooppa) 6. maaliskuuta 1993 (UK) 18. syyskuuta 1993 (US)
 Tuottaja(t): Denniz Pop, Jonas Berggren, Ulf Ekberg
 Tyylilaji: dancepop, reggae fusion
 Kesto: 03.30
 Levy-yhtiö: Alex Records (alkuperäinen) Arista Records (U.S. uudelleenjulkaisu)
Ace of Basen muut singlet
| ”Wheel of Fortune” 1992 | ”All That She Wants” 1992 | ”Happy Nation” 1993 |
All That She Wants on ruotsalaisyhtye Ace of Basen toinen single, joka julkaistiin alun perin vuonna 1992. Kappaleen tuotti Denniz Pop. Vuoden 1993 alkupuolella kappale saavutti listojen kärkisijoituksia monissa valtioissa, kuten Tanskassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa sekä Australiassa. Kappale palkittiin Yhdysvalloissa platinalla, jossa se saavutti listan toisen sijan. Se on yksi niistä Yhdysvaltain menestyneimmistä kappaleista, joka on saavuttanut parhaimmillaan listan toisen sijan: se pysyi Billboard Hot 100 -listan kolmen parhaan joukossa kolme kuukautta.
Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, jonka ohjasi Matt Broadley. Videolla näkyvä mysteerinen nainen on tanskalainen näyttelijä sekä laulaja-lauluntekijä Christiane Bjørg Nielsen. Mega Recordsin johtajan, Claus Corneliusin mukaan Nielsen antoi kuvaajien kuvata videon hänen asunnossaan.
Käännös suomeksi
Aniara (ooppera)

Kuva Aniaran kantaesityksestä
Aniara on Karl-Birger Blomdahlin kaksinäytöksinen science fiction -teemainen ooppera. Se on sävelletty vuosina 1957–1959. Kantaesitys pidettiin Tukholman kuninkaallisessa oopperassa 31. toukokuuta 1959.
Aniara on laadittu librettoon, jonka kirjoitti Erik Lindegren Harry Martinsonin Aniaran pohjalta. Ooppera kertoo ihmisten Marsiin evakuoimiseen tarkoitetun avaruusaluksen eksymisestä reitiltään ja katoamisesta loputtomalle avaruuslennolle. Aniara nousi aikakautensa menestyneimmäksi ruotsalaisesta oopperaksi. Teoksen partituurin kustansi Schott Music. Kantaesityksen johti Sixten Ehrling. Ooppera sai myös kansainvälistä huomiota.
Anibare

| Anibare |
| --- | --- |

 Anibaren sijainti Naurussa
Valtio:  Nauru
Pinta-ala:  3,1 km²
Väkiluku (2011):  226
Anibare on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se kuuluu Anabarin vaalipiiriin. Anibare sijaitsee saaren itäisellä rannikolla. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 226 (2011). Anibare on asukasluvultaan yksi Naurun pienimmistä alueista.
Mitja Dragšič

| Mitja Dragšič> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia
Uran tiedot
Lempinimi:  ”Geli”, ”Gely”
Pituus:  182 cm
Seura:  SK Branik Maribor
Laji:  alppihiihto
Maailmancup
Kaudet:  2002–2011
Paras sijoitus:  pujottelucup: 16. (2007–2008)   kokonaiscup: 52. (2007–2008)  
Voitot:  –
Palkintokorokkeella:  –
 Tietolaatikko päivitetty 29.02.2016 
Mitja Dragšič (21. heinäkuuta 1979 Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän erikoistui pujotteluun.
Dragšič kilpaili alppihiihdon maailmancupissa yhtäjaksoisesti vuosina 2002–2011. Dragšič laski uransa aikana pujottelun maailmancupissa 86 osakilpailua ja keräsi 587 pistettä. Parhaimmillaan hän laski kahdesti neljänneksi. Hän osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin neljästi (2003, 2005, 2007 ja 2009), parhaana sijoituksena vuoden 2005 pujottelun kahdeksas sija. Hän oli mukana olympialaisissa kahdesti, vuosina 2002 ja 2010, mutta ei päässyt kertaakaan maaliin asti. Hän on voittanut pujottelun Slovenian mestaruuden vuosina 2002 ja 2006 sekä superalppiyhdistetyn mestaruuden vuonna 2009.
Ura

Dragšič voitti pujottelun Slovenian mestaruuden vuosina 2002 ja 2006 sekä superalppiyhdistetyn mestaruuden vuonna 2009. Lisäksi hän voitti vuonna 1998 suurpujottelun Puolan mestaruuden. Hänen uransa viimeinen kilpailu oli maaliskuussa 2011 Slovenian mestaruuskilpailuissa.
Ura > Eurooppa-cup

Dragšič osallistui alppihiihdon Eurooppa-cupiin kaudesta 1998–1999 lähtien. Hän oli Eurooppa-cupissa kolmen parhaan joukossa yhteensä 13 kertaa pujottelussa ja kerran suurpujottelussa. Osakilpailuvoittoja hänellä on pujottelusta neljä. Eurooppa-cupin pujottelucupissa Dragšič oli kolmas kaudella 2000–2001 ja toinen kaudella 2001–2002. Hän oli kokonaiscupin yhdeksäs kaudella 2001–2002. Suurpujottelucupissa hän oli parhaimmillaan seitsemäs kaudella 1999–2000. Dragšič osallistui Eurooppa-cupissa yhteensä 150:een osakilpailuun.
Ura > Maailmanmestaruuskilpailut

Dragšič kilpaili kolmesti nuorten MM-kilpailuissa, vuosina 1997, 1998 ja 1999. Vuonna 1997 Itävallan Schladmingissä hän oli kahdeksas sekä syöksylaskussa että super G:ssä. Suurpujottelussa Dragšič keskeytti ensimmäisellä kierroksella, mutta voitti maailmanmestaruuden pujottelusta. Dragšič voitti toiseksi tulleen Itävallan Martin Stockerin 0,36 sekunilla. Vuoden 1998 nuorten MM-kilpailut järjestettiin Ranskassa. Dragšič oli syöksylaskussa 30., mutta super G:ssä kahdeksas ja suurpujottelussa neljäs, häviten mitalin Sveitsin Silvano Beltramettille vain kahdella tuhannesosalla. Pujottelussa hän keskeytti ensimmäisellä kierroksella. Ranskassa kilpailtiin myös vuonna 1999, jolloin hän oli syöksylaskussa 11:s, super G:ssä kahdeksas, pujottelussa kymmenes ja suurpujottelussa kolmas. Hän hävisi suurpujottelukilpailun voittaneelle Itävallan Christoph Alsterille 0,36 sekuntia ja hopeaa voittaneelle Ranskan Freddy Rechille 0,04 sekuntia.
Aikuisten MM-kilpailuissa Dragšič kilpaili vuosina 2003, 2005, 2007 ja 2009. Vuonna 2003 kilpailtiin Sveitsin Sankt Moritzissa. Dragšič oli suurpujottelun 28., pujottelun 19. ja alppiyhdistetyn 13. Suurpujottelussa hän hävisi voittaneelle Yhdysvaltojen Bode Millerille 4,91 sekuntia, pujottelun voittaneelle Kroatian Ivica Kostelićille 2,18 sekuntia ja alppiyhdistetyn voittaneelle Millerille 3,63 sekuntia. Italian Bormiossa vuonna 2005 Dragšič osallistui vain pujotteluun ja oli kilpailun kahdeksas. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Itävallan Benjamin Raichille 1,90 sekuntia. Vuonna 2007 Ruotsin Åressa Dragšič hylättiin ja 2009 Ranskan Val d’Isèressä hän keskeytti.
Ura > Olympialaiset

Dragšič kilpaili olympialaisissa vuosina 2002 ja 2010. Vuonna 2002 Salt Like Cityn olympialaisissa hän osallistui alppiyhdistettyyn, mutta hänet hylättiin syöksyosuuden aikana. 2010 Vancouverissa hän osallistui pujotteluun, mutta keskeytti ensimmäisen kierroksen laskunsa. Dragšičin lisäksi avauskierroksella keskeytti 42 laskijaa.
Yksityiselämä

Dragšič asuu Miklavž na Dravskem poljussa. Dragšičilla on vaimo Eva ja kaksi lasta, Lina ja Gaja. Dragšičista käytetään lempinimeä ”Geli” tai ”Gely”. Dragšič loukkasi vasemman polvensa vuonna 2003. Dragšič puhuu sloveenin lisäksi saksaa ja englantia.
Nigerian ilmavoimat

| Nigerian ilmavoimat Nigerian Air Force |
| --- | --- |
 Tunnus
  Konetunnus 

Toiminnassa:  18. huhtikuuta 1964 –
Valtio:   Nigeria
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  puolustushaara
Osa joukkoa:  Nigerian puolustusvoimat
Koko:  18 000 henkeä 261 lentokonetta
Tukikohta:  Abuja, F.C.T.
Kalusto:  Leonardo M-346, Alpha Jet, A-29 Super Tucano, T-129 ATAK, Diamond DA-62, Agusta 109 Trekker, Beechcraft King Air 360, CASA -295, AH-1Z, M-346, Chengdu F-7, Aermacchi M-346, JF-17 Thunder
Motto:  Willing … Able … Ready (”Halukas... kykenevä... valmis...”)
Värit:  vihreä ja valkoinen
Sodat ja taistelut:  Biafran sota Liberian ensimmäinen sisällissota Sierra Leonen sisällissota Nigerin suiston konflikti Nigerian šariakonflikti Malin sisällissota 2012
Komentajat
Nykyinen komentaja:  presidentti Bola Tinubu kenraali Christopher Gwabin Musa ilmamarsalkka Hassan Abubakar (Chief of the Defence Staff)
Nigerian ilmavoimat (engl. The Nigerian Air Force, NAF) on Nigerian puolustusvoimien yksi kolmesta puolustushaarasta. Muut kaksi ovat maavoimat ja merivoimat.
Nigerian ilmavoimat käsittää yli 18 000 henkilöjäsentä ja sen vakiokalustoon kuuluu mm. Chengdu F-7, Dassault-Dornier Alpha Jet, JF-17 Thunder Block II, Embraer EMB 314 Super Tucano, Ameracchi M-346 Master, taistelu-, ja kuljetushelikoptereita, miehittämättömiä ilma-aluksia sekä sotilaskuljetuslentokoneita.
Lentokalusto

Lähde:
|  | Kpl |  |  | Kpl |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Taistelukoneet |  |  | Koulutuskoneet |  |
| Dassault/Dornier Alpha Jet | 11 |  | Aero L-39 Albatros | 10 |
| Chengdu J-7 | 9 |  | Aermacchi MB-339 | 6 |
| CAC/PAC JF-17 Thunder | 3 |  | PAC MFI-17 Mushshak | 10 |
| Aermacchi M-346 Master | 24 |  | UAV / miehittämättömät koneet |  |
| EMB 314 Super Tucano | 12 |  | CAIG Wing Loong II | 15 |
| Kuljetuskoneet |  |  | Tsaigumi | 6 |
| Lockheed C-130 Hercules | 3 |  | Helikopterit |  |
| Aeritalia G.222 | 1 |  | AgustaWestland AW101 | 4 |
| EADS CASA C-295 | 4 |  | TUSAŞ T-129 Atak | 6 |
| Boeing 737 | 1 |  | Bell AH-1W SuperCobra | 12 |
| Dassault Falcon 7X | 2 |  | Bell 412 | 2 |
| Gulfstream G550 | 1 |  | Mil Mi-17 | 6 |
| Gulfstream GV | 1 |  | Mil Mi-24 | 15 |
| Bombardier Challenger 600 | 1 |  | Eurocopter EC135 | 3 |
| Dornier Do 28 | 11 |  | Eurocopter AS332 Super Puma | 5 |
| Dornier Do 228 | 5 |  | Leonardo AW139 | 1 |
| Tiedustelu- ja tankkauskoneet |  |  | AgustaWestland AW189 | 2 |
| Cessna CitationJet | 2 |  | Koulutuslentokone |  |
| Diamond DA42 ja DA62 | 5 |  | Aero L-39 Albatros | 10 |
| Beechcraft Super King Air | 2 |  | Aermacchi MB-339 | 6 |
| ATR 42 | 2 |  | Diamond DA42 |  |
|  |  |  | PAC MFI-17 Mushshak | 10 |
Mykeröneilikka

| Mykeröneilikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Neilikat Dianthus
Laji::  armeria
Kaksiosainen nimi
 Dianthus armeria  L. 
Katso myös
   Mykeröneilikka Wikispeciesissä   Mykeröneilikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mykeröneilikka (Dianthus armeria) on kohokkikasvien heimoon kuuluva kaksivuotinen kasvilaji.