stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julia de Burgos
Elämäkerta > Kirjailijana ja kansallisena vaikuttajana

Burgos toimi valmistuttuaan opettajana Cedro Arribassa, ja toimi vuonna 1936 naisjärjestö Frente Unido Femeninon pääsihteerinä. Hän piti puheita, kirjoitti ja kirjeitä ja puhui Puerto Ricon kansallispuolueen johtajan Pedro Albizu Camposin vapauttamisen puolesta. Burgosin oli innostanut kansalaisaktivismin pariin hänen ensimmäinen aviomiehensä Rubén Rodríguez Beauchamp. He erosivat vuonna 1937. Samana vuonna Burgos julkaisi omakustanaisesti ensimmäisen runokokoelmansa Poemas exactos a mi misma. Siinä hän kirjoittaa erityisesti kansallispuolueen vallankumouksellisesta isänmaallisuudesta. Hän ei kuitenkaan ollut tyytyväinen kokoelmaansa ja vaikeni myöhemmin siitä. Burgos ei poikkeuksellisesti eronsa jälkeen ottanut käyttöönsä tyttönimeänsä vaan lisäsi sukunimensä eteen omistajuutta osoittavan etuliitteen ”de”.
Burgosin toinen runokokoelma Poema en veinte surcos julkaistiin vuonna 1938. Runoissa on paljon viittauksia Burgosin kotimaahan Puerto Ricoon, ja esimerkiksi kokoelman tunnetuin runo ”Rio Grande de Loiza” viittaa samannimiseen jokeen, jonka varrella Burgos vietti ison osan lapsuudestaan. Kolmannesta teoksestansa Cancion de la verdad sencilla Burgos palkittiin vuonna 1940 Puerto Ricon kirjallisuusinstituutin palkinnolla.
Burgos oli 1930-luvulla aloittanut suhteen dominikaanilaisen poliittisen pakolaisen ja intellektuellin Juan Isidro Jimenes Grullónin kanssa. He muuttivat vuonna 1940 New Yorkiin ja sieltä seuraavana vuonna Kuubaan. Heidän suhteensa alkoi kuitenkin rakoilla, sillä Grullónin perhe ei hyväksynyt suhdetta. Burgosin myöhemmässä tuotannossa näkyy epäonnistuneen romanssin vaikutus.
Burgos muutti vuonna 1942 takaisin New Yorkiin ja kirjoitti runoja mutta myös espanjankieliseen sosialistilehteen Pueblos Hispanosiin. Hän osoitti tuonna aikana solidarisuutta myös Harlemin afroamerikkalaisia kohtaan. Burgosillä itsellään oli afrikkalaisia sukujuuria, ja hän kirjoitti asiasta runossa ”Ay ay ay de la Grifa Negra”.
Elämäkerta > Viimeiset vuodet

Burgosilla oli New Yorkissa lyhyt avioliitto puertoricolaisen muusikon Armando Marínin kanssa. Burgos kärsi viimeiset vuotensa masennuksesta ja alkoholismista, ja hän oli pitkiä aikoja sairaalahoidossa. Hän sairasti alkoholismin seurauksena kirroosia ja keuhkosairautta. Burgos löydettiin aamuyöstä 5. heinäkuuta 1953 kadulta tajuttomana ja ilman henkilötodistusta. Hän kuoli myöhemmin sairaalassa. Kuolinsyyksi merkittiin kirroosin pahentama keuhkokuume.
Jälkimaine ja vaikutus

Burgosin maine Puerto Ricossa ja myös muualla on kasvanut selvästi tämän kuoleman jälkeen. El mar y tu, y otros poemas julkaistiin postuumisti vuonna 1954 ja runojen kokoelma Obra Poetica vuonna 1961. Kaksikielinen kokoelma Roses in the Mirror julkaistiin vuonna 1992 ja koko tuotanto kolme vuotta myöhemmin kaksikielisenä kokoelmassa Song of the Simple Truth.
Uusissa julkaisussa kääntäjä Jack Agüeros kutsui Burgosia Puerto Ricon suurimmaksi runoilijaksi. Booklistin Patricia Monaghan puolestaan sanoi Burgosin olevan Puerto Ricon 1900-luvun tärkein naisrunoilija. Monaghanin mukaan Burgos oli ”feministi, vallankumouksellinen ja patrioottinen” ja kirjoitti ”sibyllien äänellä, täynnä avointa voimaa”. The Progressiveen Burgosia arvioinut Anne-Marie Cusac kirjoitti tämän olleen fyysisen ylistyksen runoilija, joka kuvasi aktiivista ja iloista naisen seksuaalisuutta. Publishers Weekly -lehden arvioija puolestaan koki Burgosin olleen aikaansa edellä yhdistäessään historiaa, kehollisuutta, politiikkaa, rakkautta, itsensä kieltämistä ja feminismiä. Arvioijan mukaan samoille perustuksille nousivat myöhemmin muun muassa Adrienne Rich ja Sylvia Plath.
Burgos on saanut kuolemansa jälkeen Puerto Ricossa ja muualla Yhdysvalloissa monia kunnianosoituksia. Puerto Ricon yliopisto antoi hänelle vuonna 1987 kunniaprofessuurin, ja Puerto Ricossa, New Yorkissa, Philadelphia ja Chicagossa on hänen mukaansa nimettyjä kouluja. Yhdysvaltain postilaitos julkaisi vuonna 2010 latinalaisamerikkalaisen kulttuurin kuukauden aikana Burgosin työtä kunnioittaneen postimerkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julia de Burgos Wikimedia Commonsissa
Judy Collins

| Judy Collins |
| --- | --- |
 Judy Collins konsertissa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Judith ”Judy” Marjorie Collins
Syntynyt: 1. toukokuuta 1939 (ikä 85) Seattle, Washington
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja ja lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  kansanmusiikki 
Soittimet:  laulu, kitara
Levy-yhtiöt:  Elektra Records ja Wildflower Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Judith ”Judy” Marjorie Collins (s. 1. toukokuuta 1939 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti muiden artistien hyvinkin erityylisten kappaleiden versioinnista.
Lapsuus, nuoruus ja 1960-luku

Collins muutti kymmenvuotiaana perheensä kanssa synnyinkaupungistaan Seattlesta Coloradon osavaltion Denveriin. Siellä hän jatkoi jo nelivuotiaana aloittamiaan piano-opintoja hollantilaissyntyisen pianisti-kapellimestari Antonia Bricon johdolla, joka suhtautui nuivasti lahjakkaan oppilaansa kasvavaan folkmusiikki-innostukseen. Collins lopetti piano-opinnot ja siirtyi kitaraan ja lauluun esikuvinaan Woody Guthrie ja Pete Seeger.
Collins opiskeli muun muassa Coloradon yliopistossa. Vuonna 1958 Collins avioitui Peter Taylorin kanssa ja alkoi saavuttaa mainetta folk-esiintyjänä Connecticutin yliopistossa, jossa Taylor opetti. Collins hakeutui läheisen New Yorkin Greenwich Villageen, jossa hän lauloi ja soitti kaduilla ja klubeilla kunnes sai levytyssopimuksen Elektra Records -merkille. Vuonna 1961 ilmestyi 22-vuotiaan Collinsin esikoisalbumi A Maid of Constant Sorrow, joka koostuu hänen tulkinnoistaan kansansävelmistä.
Uransa alkuvaiheessa Collins esitti perinteisiä muiden kirjoittamia folk-lauluja, kuten Pete Seegerin ”Turn, Turn, Turn” ja Bob Dylanin ”Mr. Tambourine Man”. Collins otti ohjelmistoonsa lauluja myös silloin vähemmän tunnetuilta lauluntekijöiltä ja auttoi näin heitä tulemaan tunnetummiksi. Näihin kuuluivat Leonard Cohen, Ian Tyson, Joni Mitchell, Randy Newman, Robin Williamson ja Richard Fariña.
Vuoden 1966 albumillaan In My Life Collins laajensi ohjelmistoaan folkista muiden musiikkityylien eurooppalaisiin kärkinimiin kuten The Beatles, Jacques Brel ja Kurt Weill. Albumin tuotti Mark Abramson ja sovitti Joshua Rifkin, joka käytti levyllä paljon jousisoitintaustoja.
Vasta vuonna 1967 julkaistulle albumille Wildflowers Collins uskaltautui levyttämään myös omia sävellyksiään kuten ”Since You Asked”. Hitiksi nousi Collinsin versio Joni Mitchellin kappaleesta ”Both Sides, Now”, joka nousi Billboardin Hot 100 -listalla parhammillaan kahdeksanneksi ja palkittiin Grammylla.
Collinsin vuonna 1968 julkaisema albumi Who Knows Where the Time Goes sai tuottajakseen David Anderlen. Kitaraa levyllä soitti myös  Stephen Stills, jonka kanssa Collins tuolloin seurusteli. (Collins toimi puolestaan inspiraationa Stillsin Crosby, Stills & Nash -yhtyeen kanssa levyttämälle kappaleelle ”Suite: Judy Blue Eyes”). Levyn nimikappale oli brittiläisen Sandy Dennyn kirjoittama ja alun perin esittämä. Levylle sisältyi myös Collinsin oma sävellys ”My Father” ja yksi ensimmäisistä cover-versioista Leonard Cohenin hitistä ”Bird on the Wire”.
1970-luvulta nykypäivään

1970-luvulle tultaessa Collins oli vakiinnuttanut asemansa muiden tekemien laulujen herkkänä tulkitsijana ja yhä enemmän myös lauluntekijänä. Hänen ohjelmistonsa laajeni edelleen muun muassa virsiin kuten ”Amazing Grace” ja musikaalisävelmiin kuten Stephen Sondheimin ”Send In the Clowns”, jotka molemmat nousivat singlelistan 20:n kärkeen.
Seuraavaksi Collins kokeili kykyjään kirjailijana ja julkaisi muistelmateoksen Trust Your Heart (1987) ja romaanin Shameless. Vuonna 1992 Collinsin ainoa lapsi Clark teki itsemurhan, ja Collins kirjoitti tästä kokemuksesta myöhemmin kirjan Sanity and Grace.
Vuonna 2008 Collins valvoi hänelle omistetun tribuuttialbumin tekoa. Hänen kirjoittamia lauluja versioivat levylle muun muassa Dolly Parton, Joan Baez,Rufus Wainwright ja Chrissie Hynde. Samana vuonna Collins teki myös cover-albumin Beatlesien lauluista ja vastaanotti kunniatohtorin arvon Pratt Institute -taidekoululta.
Collins on 1960-luvulta asti ollut mukana yhteiskunnallisessa aktivismissa. Hän suhtautui myötämielisesti 1960-luvun lopulla rauhanliikkeestä syntyneisiin Youth International Party -puolueeseen ja Chicago Seven -liikkeeseen sekä näiden molempien keulahahmoihin Abbie Hoffmaniin ja Jerry Rubiniin. Nykyisin Collins toimii muun muassa UNICEFin hyvän tahdon lähettiläänä ja maamiinojen kieltämistä ajavassa liikkeessä.
Yksityiselämä

Collins oli vuosina 1958–1965 naimisissa Peter Taylorin kanssa. Huhtikuussa 1996 hän avioitui graafikko ja aktivisti Louis Nelsonin kanssa, jonka oli tuntenut jo vuodesta 1979 lähtien. He asuvat New Yorkissa.
Collins sairasti lapsena polion ja 1960-luvun alussa tuberkuloosin. 1970-luvulla hän sairastui tupakanpolton lopetettuaan bulimiaan. Uransa alussa hän kärsi alkoholin väärinkäytöstä mutta raitistui terapian ansiosta 1978.
Albumit > Studio- ja konserttialbumit

| --- | --- |
 A Maid of Constant Sorrow (1961)  Golden Apples of the Sun (1962)  Judy Collins #3 (1963)  The Judy Collins Concert (1964)  Judy Collins' Fifth Album (1965)  In My Life (1966)  Wildflowers (1967)  Who Knows Where the Time Goes (1968)  Whales & Nightingales (1970)  Living (1971) (Live)  True Stories and Other Dreams (1973)  Judith (1975)  Bread & Roses (1976)  Hard Times for Lovers (1979)  Running for My Life (1980)  Times of Our Lives (1982)  Home Again (1984)  Trust Your Heart (1987) :  The Stars Of Christmas (Selected Especially For Avon) (1988)  Sanity and Grace (1989)  Fires of Eden (1990)  Baby’s Bedtime (1990)  Baby’s Morningtime (1990)  Judy Sings Dylan... Just Like a Woman (1993)  Come Rejoice! A Judy Collins Christmas (1994)  Shameless (1994)  Voices  (1995)  Live At Newport (1959-1966) (1996)  Christmas at the Biltmore Estate (1997)  All on a Wintry Night (2000)  Judy Collins Live at Wolf Trap (2000)  Judy Collins Sings Leonard Cohen: Democracy (2004)  Portrait of an American Girl (2005)  Judy Collins Sings Lennon and McCartney (2007)  Paradise  (2010)  Bohemian   (2011)
Albumit > Kokoelma-albumit

Recollections (1969)
Both Sides Now (1971)
Colors of the Day (1972) (Greatest Hits)
So Early in the Spring... The First 15 Years (1977)*Amazing Grace (1985) (#34 in UK album charts)
Wind Beneath My Wings (1992)
Forever: An Anthology (1997)
Both Sides Now (1998)
Classic Broadway (1999)
The Very Best of Judy Collins (2001)
Judy Collins Sings Leonard Cohen: Democracy (2004)
The Essential Judy Collins (2004)
24 Classic Songs (2008)
Kirjallisia teoksia

Trust Your Heart (1987)
Amazing Grace (1991)
Shameless (1995)
Singing Lessons (1998)
Sanity and Grace: A Journey of Suicide, Survival and Strength (2003)
The Seven T’s : Finding Hope and Healing in the Wake of Tragedy (2007)
Sweet Judy Blue Eyes : My Life in Music (2011)
Käännös suomeksi
Kaupunkishamaani

| Kaupunkishamaani The Gambit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): The Gambit
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: QGL
The Gambitin muut julkaisut
| Rosary 2007 | Kaupunkishamaani 2012 | Tervetuloa Suomen Floridaan! 2013 |
Kaupunkishamaani on The Gambitin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. tammikuuta 2012 ja se nousi Suomen viralliselle albumilistalle ollen viikon toiseksi myydyin rap-albumi Suomen virallisen albumilistan. Albumilla vierailevat muun muassa Juno ja Kevin Tandu.
Albumin kappaleista "Esirippu" (mukana Juno), "Jos sä haluut olla mun kaa" (mukana Justin Cameo), "Mitä kurko" (mukana Samuel), "Kadut tietää / Rillaa" (mukana Bigi, Karma, Octavio & Samuel) ja "Bulevardi" (mukana Kevin Tandu) on julkaistu musiikkivideot.
Kappaleet

Viesti – 2.56
Kadut tietää – 3.05
Tää on tässä – 3.15
Esirippu – 3.12  (mukana Juno)
Kuka tekee tän näin? – 3.53
Kädet ilmaan – 3.15
Jos sä haluut olla mun kaa – 3.56  (mukana Justin Cameo)
Mitä kurko – 3.33  (mukana Samuel)
Bulevardi – 3.38  (mukana Kevin Tandu)
Käännä kaakkoon – 3.07
Rillaa – 3.48  (mukana Bigi, Karma, Octavio & Samuel)
20 hopeasekeliä – 3.34
Murtumaton – 3.14
Kuvittele – 3.16
Kivi vierii – 3.34
Life's a Jungle
Ken Shimura

Ken Shimura (synt. Yasunori Shimura) (20. helmikuuta 1950 Higashimurayama, Tokio, Japani – 29. maaliskuuta 2020 Shinjuku, Tokio, Japani) oli japanilainen koomikko. Shimura oli tunnettu yliammuttuihin sattumuksiin perustuvasta slapstick-komiikastaan. Shimuraa oli kaavailtu ennen Tokion olympialaisten siirtämistä soihdunkantajaksi edustamaan synnyinkaupunkiaan Higashimurayamaa. Shimura menehtyi COVID-19:ään maaliskuussa 2020.
Käännös suomeksi
Kasym-Žomart Tokajev

| Kasym-Žomart Tokajev> Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев |
| --- | --- |

Kazakstanin presidentti
 20. maaliskuuta 2019–  
Pääministeri:  Askar Mamin Älihan Smajylov
Edeltäjä:  Nursultan Nazarbajev
Kazakstanin pääministeri
 1. lokakuuta 1999 – 28. tammikuuta 2002  
Presidentti:  Nursultan Nazarbajev
Edeltäjä:  Nurlan Balgimbayev
Seuraaja:  Imangali Tasmagambetov
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1953 (ikä 71) Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto
Puoliso:  Nadežda Tokajeva
Tiedot
Puolue:  Nur Otan
Tutkinnot:  MGIMO, Moskova
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.akorda.kz/ru
Kasym-Žomart Kemeluly Tokajev (kaz. Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев, Qasym-Jomart Kemeluly Toqaev; s. 17. toukokuuta 1953 Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen poliitikko. Etnisyydeltään hän on kazakki eli kuuluu Kazakstanin valtaväestöön.
Tokajev oli maaliskuusta 2019 alkaen väliaikainen presidentti Nursultan Nazarbajevin erottua tehtävästä. Kesäkuussa 2019 järjestetyissä presidentin­vaaleissa hän oli ennakkosuosikki ja sai noin 70 prosenttia äänistä. ETYKin vaalitarkkailijoiden mukaan vaalien ei voida taata olleen täysin rehelliset. Aiemmin Tokajev oli senaatin puheenjohtaja..
Heti valintansa jälkeen Tokajev ehdotti, että maan pääkaupungin Astanan nimeksi vaihdettaisiin edellisen presidentin mukaan Nursultan.
Vuonna 2019 arvioitiin, että Nazarbajev oli kuitenkin edelleen merkittävä poliittinen vallankäyttäjä ja maan tosiasiallinen johtaja, sillä hän toimi vaikutusvaltaisena Kansallisen turvallisuusneuvoston puheenjohtajana. Tokajevin oli huomioitava kaikessa edeltäjänsä näkemykset. Nazarbajevin tytär Dariga Nazarbajeva seurasi uutta presidenttiä maan senaatin puheenjohtajana, ja häntä on myös arveltu Tokajevin seuraajaksi.
Vuoden 2022 alussa Kazakstanissa oli mielenosoituksia ja levottomuuksia, joissa vastustettiin Nazarbajeviin ja hänen lähipiiriinsä liittyvää korruptiota ja väärinkäytöksiä. Levottomuuksissa kuoli ainakin 230 ihmistä.
Venäjän johtama Kollektiivinen turvallisuusjärjestö lähetti Tokajevin pyynnöstä Kazakstaniin yli 2 000 sotilasta. Levottomuuksien aikana viranomaiset kertoivat että Almatyssa järjestettiin terrorismin vastainen operaatio. Tokajev syytti levottomuuksia vallankaappausyritykseksi ja kuvasi mielenosoittajia muun muassa terroristeiksi ja bandiiteksi.
Levottomuuksien jälkeen Tokajev syrjäytti Nazarbajevin maan turvallisuusneuvoston johtajana. Hän oli jo aiemmin noussut valtapuolue Nur Otanin johtoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kasym-Žomart Tokajev Wikimedia Commonsissa
Kevin Alexander Clark

| Kevin Alexander Clark> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1988 Highland Park, Illinois
Kuollut: 26. toukokuuta 2021 (32 vuotta) Chigaco, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003
Merkittävät roolit:  Freddy Jones School of Rock (2003)
Aiheesta muualla
IMDb 
Kevin Alexander Clark (3. joulukuuta 1988 Highland Park, Illinois, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 2021 Chigaco, Illinois, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän esiintyi rumpali Freddy Jonesin roolissa komediaelokuvassa School of Rock (2003).
Clark kuoli 32-vuotiaana onnettomuudessa, kun hän jäi pyöräillessään auton alle.
Aiheesta muualla

Kevin Alexander Clark Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kevin Anderson

| Kevin Anderson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Tennispelaaja
Pituus:  203 cm
Paino:  93 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2007–
Palkintorahat:  17 791 917 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (16.7.2018)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  356–255
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2013, 2014, 2015)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2013, 2014, 2017, 2018)
Wimbledon:  loppuottelu (2018)
Yhdysvaltain avoimet:  loppuottelu (2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  58. (17.11.2014)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  59–72
Aiheesta muualla
realifetennis.com
ITF
ATP
Kevin Anderson (s. 18. toukokuuta 1986 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007. Ensimmäisen ATP-turnauksensa Anderson voitti helmikuussa 2011 Johannesburgissa. Turnauksen finaalissa hän voitti Somdev Devvarmanin. Toisen turnausvoittonsa hän saavutti maaliskuussa 2012 voitettuaan Delray Beachin loppuottelussa Marinko Matosevicin. Tammikuussa 2019 hän saavutti uransa kuudennen ATP-turnausvoiton Punessa.
Oikeakätisen Andersonin pelin suurin vahvuus on kova syöttö, joka kimpoaa usein pitkälle takarajan taakse. Hän on 203 cm pitkä, ja hänen paras sijoituksensa maailmanrankingissa on viides heinäkuussa 2018 ja nelinpelirankingissa 58:s marraskuussa 2014.
Anderson pääsi Grand Slam -turnauksessa kaksinpelin loppuotteluun Yhdysvaltain avoimissa 2017. Hän ylsi loppuotteluun myös Wimbledonissa 2018. Tuolloin hän voitti puolivälierässä Roger Federerin viisieräisessä ottelussa ja katkaisi näin Federerin 34 ottelun voittoputken Wimbledonissa. Australiassa ja Ranskassa Anderson on päässyt neljännelle kierrokselle.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili ATP:n sivustolla (englanniksi)
Katleijat

| Katleijat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Katleijat Cattleya  Lindl.
Katso myös
   Katleijat Wikispeciesissä   Katleijat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katleijat (Cattleya) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 45 lajia, joista monilla on kaupallista merkitystä koristekasveina.
Useimmilla lajeilla on suuria sipulia muistuttavia mukuloita, mehikasvin lehtiä muistuttavat lehdet ja 1–30 suurta, usein värikästä kukkaa.
Katleijat kasvavat luonnonvaraisina trooppisessa Amerikassa. Monet lajit kasvavat epifyytteinä tai kivien päällä. Niitä viljellään kasvihuoneissa ja käytetään usein risteytyksissä. Katleijoiden löytyminen sai aikaan 1800-luvun "orkideamanian". Suku sai nimensä William Cattleyltä, joka sai ensimmäisenä sen kukkimaan kasvihuoneessa.
Lajeja

syyskatleija (Cattleya bowringiana)
tulikämmekkä (Cattleya coccinea, aiemmin Sophronitis coccinea)
jättikatleija (Cattleya labiata)
Risteymiä

jättikatleija (× Brassocattleya)
loistokatleija (× Brassolaeliocattleya)
katleeliat (× Laeliocattleya)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Katleijat (Cattleya)
ITIS: Cattleya (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cattleya (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cattleya (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Cattleya (englanniksi)
Ken Stabler

Ken Stabler
Ken Michael ”Snake” Stabler (25. joulukuuta 1945 Foley, Alabama – 8. heinäkuuta 2015 Gulfport, Mississippi) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, tarkemmin pelinrakentaja.
Stabler osallistui Pro Bowliin neljään otteeseen. Hän oli NFL:n ”Most Valuable Player” 1974 ja voitti Bert Bell -palkinnon vuonna 1976. Hänet valittiin 1970-luvun vuosikymmenjoukkueeseen (all-decade team).
Stabler pelasi yliopistotasolla Alabamassa. Ammattilaisseuroina olivat Oakland Raiders, Houston Oilers ja New Orleans Saints.
Kenbak-1

Kenbak-1
Kenbak-1 on John Blankenbakerin kehittämä henkilökohtainen tietokone, joka on julkaistu vuonna 1971. Konetta pidetään ensimmäisenä kaupallisesti saatavana henkilökohtaisena tietokoneena.
Tietokone ei vielä käyttänyt mikroprosessoria, mutta ei ollut myöskään rakennussarja. Tietokone käytti 132 mikropiiriä. Tietokoneessa oli 256 tavua muistia.
Blankenbaker kehitti tietokoneen työskennellessään autotallissaan ja kone tuli myyntiin syyskuussa 1971. Blankenbaker halusi tietokoneesta halvan ja sen piti olla tallennetun ohjelman tietokone John von Neumannin periaatteiden mukaan. Tietokone oli suunnattu opetuskäyttöön ja alan ammattilaisille. Tavoitteena oli 500 dollarin hinta. Tietokone maksoi 750 dollaria ja sitä myytiin noin 40 kappaletta pääasiassa kouluihin.
Kenbak-yhtiö lopetti vuonna 1973.
Kerasiá

Kerasiá (kreik. Κερασιά) tai Kerásia (kreik. Κεράσια) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Kerasiá, kylä Trípolin kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
Kerasiá, vuori Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla
Kerásia, kylä Kreetan saarella Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kerasiá”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Katarinaskolan

Katarinaskolan on Vadstenassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa toimiva peruskoulu. Koulun rehtorina toimii Lars-Gunnar Karlsson. Katarinaskolanin yhteydessä (ruots. Katarinaskolans rektorsområde) toimivat Katarinaskolanin vapaa-ajankoti (ruots. fritidshem) sekä skolbarnomsorg.
Katarinaskolanin vapaa-ajankoti sijaitsee Katarinaskolanin sisällä. Katarinaskolanin vapaa-ajankoti tekee yhteistyötä Dalsgårdenin vapaa-ajankodin kanssa.
Wadstena-Fogelsta järnväg on järjestänyt kesäisin Vadstenan taajaman ja Katarinaskolanin välillä lyhyitä matkoja vanhoilla höyryvetureilla.
Aiheesta muualla

Katarinaskolans rektorsområde (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Kellareiden kasvatit

| ”Kellareiden kasvatit” Fintelligens |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Renesanssi
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Iso H
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Fintelligensin muut singlet
| ”Voittamaton” 1999 | ”Kellareiden kasvatit” 2000 | ”Stockholm–Helsinki” 2000 |
Kellareiden kasvatit on rap-yhtye Fintelligensin toinen single yhtyeen ensimmäiseltä Renesanssi-albumilta. Single julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet

Kellareiden kasvatit
Maanalainen armeija
Maanalainen armeija (Instrumental)
Listasijoitus

| Lista | Sija |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 2 (21/2000)
Kjos

Kjos on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bjørn Kjos (s. 1946), Norwegian-lentoyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja
Caroline Hagen Kjos (s. 1984), norjalainen Sveitsissä asuva yritysjohtaja ja miljardööri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.