Karl Marxin elämäkerta
Elämä > Perhetausta ja opiskeluvuodet

Karl Marx syntyi juutalaiseen perheeseen Preussin Trierissä. Hänen isänsä Hirschel, sittemmin Heinrich, Marx oli lakimies, joka ajalle tyypillisen juutalaissyrjinnän takia kääntyi luterilaiseksi. Isän suvussa oltiin perinteisesti oltu rabbeja. Äiti oli hollanninjuutalainen, jossa kaikki miehet olivat vuosisatojen ajan olleet rabbeja. Isä oli melko varakas, hän omisti viinitarhoja ja vuonna 1819 perhe muutti vuokra-asunnosta omaan taloon jossa oli kymmenen huonetta.
Napoleonin sotien aikaan Ranska miehitti Trierin ja myös juutalaiset saivat poliittiset oikeudet. Preussi miehitti kaupungin vuonna 1812 ja sen hallitus kielsi juutalaisilta julkiset virat. Hirschel Marx lähetti hallitukselle kirjeen missä valitti juutalaisiin kohdistuneesta syrjinnästä. Kirje ei tuottanut tulosta ja Hirschel päätti kääntyä luterilaisuuteen. Perheen kääntymisen ajankohta on hävinnyt dokumenteista, mutta sen arvellaan tapahtuneen Karlin syntymän aikoihin. Hirschel pääsi jäseneksi Trierin kasinoklubiin, missä miehet keskustelivat kirjallisuudesta ja väittelivät politiikasta. Kodissa vieraili kulttuurielämän edustajia joita innostivat valistusaatteet.
Marxin varhaislapsuudesta ei tiedetä eräitä sisarusten muistikuvia lukuun ottamatta mitään. Hänen oletetaan olleen kotiopetuksessa aina vuoteen 1830 asti, jolloin hän aloitti opinnot Trierin lyseossa. Marx kuvaili myöhemmin lyseonsa opettajia ”maalaistolloiksi”, mikä ei ole ihan koko totuus, sillä he olivat vapaamielisiä humanisteja. Preussin poliisi takavarikoi lyseossa kiellettyä kirjallisuutta ja rehtori joutui poliisivalvontaan. Marx tuli ylioppilaaksi vuonna 1835. Hänen terveytensä oli horjuva ja hänet vapautettiin asepalveluksesta ”heikon rinnan” vuoksi.
Ylioppilaaksi tultuaan Marx kirjautui Bonnin yliopistoon lukemaan lakia. Marx oli ahkera opiskelija, mutta harrasti toveriensa kanssa myös oluenjuontia krouveissa.
Marx tutustui koulukaverinsa Edgar von Westphalenin sisareen Jennyyn ja nuoret ihastuivat toisiinsa. Von Westfalenien perhe oli Preussin ylhäisintä aatelistoa. Karl Marx oli 18-vuotias ja Jenny 22-vuotias. Aikalaiset ihmettelivät, miten paroni saattoi antaa tyttärensä seurustella juutalaissukuisen ja porvarissäätyisen miehen kanssa. Kesällä 1836 Karl Marx ja Jenny von Westphalen kihlautuivat. Avioliitto kesti aina Jennyn kuolemaan asti vuonna 1881.
Vaihdettuaan yliopistoa Berliiniin vuonna 1836, Marx kiinnostui filosofiasta ja etenkin hegeliläisyydestä. Ensimmäisenä Berliinin vuotenaan hän opiskeli tiiviisti lakia, sillä hän pyrki edelleen tuomariksi. Marx ryhtyi kirjoittamaan teosta lakitieteen filosofiasta, mutta teos ei koskaan valmistunut. Marx kokeili siipiään kirjoittajana kirjoittaen runoja sekä romaanin Skorpion und Felix. Saatuaan teoksen valmiiksi hän piti sitä niin huonona, että haaveet kirjailijan urasta piti hylätä. Seurauksena oli eräänlainen hermoromahdus ja lääkäri määräsi Marxin pitkäksi aikaa lepäämään maaseudulle. Saadakseen aikansa kulumaan Marx kirjoitti teoksen uskonnosta, luonnosta ja historiasta. Maaseudun rauhassa hän luki koko Hegelin tuotannon, mikä herätti hänessä kiinnostusta.
Marx ei kuitenkaan luopunut kaunokirjallisista harrastuksistaan koskaan, vaan hänen päivittäisiin lukemisiinsa kuului William Shakespeare, jota hän siteerasi tuon tuosta. Markku Koski on tutkinut Marxin kirjallista tyyliä Pääomassa. Hän huomauttaa artikkelissaan Parnassossa, että Pääoma on maustettu kirjallisilla lainauksilla, niin että se näyttää välillä pikemminkin taloustieteen kautta tulkitulta kirjallisuudenhistorialta. Marxin kielikuvat ovat värikkäitä, lähenevät goottilaista kauhua, mistä Koski antaa esimerkin: "pääoma tulee maailmaan tihkuen verta ja likaa kaikista huokosistaan" ja "kuolleena työnä elää vain imemällä verta elävästä työstä".
Isälleen Marx kirjoitti, että haluaa nyt suuntautua filosofiksi. Isää tämä ei miellyttänyt. Tuomarilla olisi turvattu virka ja palkka ja pojan piti ajatella tulevaa vaimoaan. Vuonna 1838 isä Heinrich kuoli, mutta Marx ei tullut hautajaisiin, vaan kirjoitti, että Berliinissä oli tärkeämpää tekemistä.
Marxin päätettyä syventyä filosofiaan oli Preussin sisäpoliittinen ilmasto muuttumassa taantumuksellisemmaksi. Yliopiston rehtoriksi tuli vuonna 1839 äärikonservatiivinen Julius Stahl. Seuraavana vuonna Preussin kuninkaaksi tuli Fredrik Vilhelm IV ja akateemista vapautta ryhdyttiin rajoittamaan.
Juuri G. W. F. Hegeliltä Marx peri käsityksen dialektiikasta, joka tarkoittaa maailmanhistorian etenemistä ristiriitojen kautta. Tässä tapauksessa nuoret hegeliläiset uskoivat Preussin yhteiskunnan olevan teollisessa kehityksessään ja kehittyneine yliopistoineen senhetkisen dialektisen kehityksen huipentuma. Muutoksia kuitenkin oli vielä heidän mukaansa tulossa, sillä yhteiskunnassa oli vielä kehittymättömiä puolia kuten köyhyys, sensuuri ja uskonnollinen sorto.
Vuonna 1841 Marx valmistui Berliinin yliopistosta, toimittaen tohtorinväitöskirjansa Demokritoksen ja Epikuroksen luonnonfilosofian ero Jenan yliopistoon. Marx puolusti väitöskirjassaan skeptisyyttä, mikä oli professori F. W. von Schellingille liian radikaalia. Von Schelling oli asetettu yliopistoon kitkemään liberalismi. Jenan yliopistossa oli vapaamielinen ilmapiiri ja se myönsi Karl Marxille filosofian tohtorin arvon vuonna 1841.