Outlaws (yhtye)
Historia > Myöhemmät vuodet (1980–1996)

Vuoden 1980 jälkeen julkaistuilla albumeillaan Outlaws siirtyi asteittain pois alkuperäisestä country rock -vaikutteisesta southern rockista. Vuonna 1980 julkaistu Ghost Riders jäi yhtyeen viimeiseksi huomattavaksi kaupalliseksi menestykseksi. Albumilla yhtye esitti coverin klassisesta country-kappaleesta "Ghost Riders in the Sky", joka oli yhtyeen parhaiten menestynyt single: se nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 31. Kosketinsoittaja Mike Duke esiintyi yhtyeen kanssa vuosina 1980 ja 1981 ja soitti Ghost Ridersillä. Basisti Rick Cua liittyi yhtyeeseen Harvey Dalton Arnoldin seuraajaksi juuri ennen Ghost Ridersin levytystä.
Billy Jones jätti yhtyeen loppuvuonna 1981 pahenevien päihdeongelmien vuoksi, ja yhtye esiintyi muutaman vuoden kahden kitaristin voimin. Salem otti uuden roolin toisena soolokitaristina. Thomassonin, Dixin, Salemin ja Cuan muodostama kokoonpano levytti Los Hombres Malo -albumin vuonna 1982. Viulisti Dave Lane vieraili yhtyeessä albumin jälkeisellä kiertueella, ja palasi myöhemmin lyhyesti yhtyeeseen kitaristina vuonna 1982. Arista Records irtisanoi Outlawsin Los Hombres Malon heikon myynnin jälkeen ja julkaisi saman vuoden lopussa kokoelma-albumin Greatest Hits of the Outlaws, High Tides Forever.
Vuonna 1983 kitaristi Bob Jenkins liittyi lyhyeksi aikaa Salemin seuraajaksi. Tuolloin Outlawsin nimen omistanut Thomasson harkitsi hetken aikaa alanvaihtoa musiikkibisneksen ulkopuolelle. Saman vuoden puolivälissä hän ja Dix päättivät ottaa Henry Paulin takaisin kokoonpanoon. Samanaikaisesti uudet jäsenet Steve Grisham (kitara, taustalaulu) ja Chuck Glass (laulu, basso, koskettimet) liittyivät yhtyeeseen. Uusi kokoonpano allekirjoitti levytyssopimuksen ja uusi kokoonpano allekirjoitettiin lopulta Spencer Profferin ja hänen Pasha Records -levy-yhtiönsä kanssa. Outlaws levytti Soldiers of Fortunen syksyllä 1986. Soldiers of Fortune ei myöskään menestynyt kaupallisesti. Pasha Records sulautui CBS Recordsiin ja Outlaws jäi jälleen ilman levy-yhtiötä.
Chris Anderson korvasi Grishamin toisena soolokitaristina vuoden 1986 lopulla. Anderson oli yhtyeessä vuosina 1986–1989 ja palasi myöhemmin vuonna 2005. Paul toimi yhtyeen toisena keulahahmona vuoteen 1989, minkä jälkeen hän lähti ja perusti country-yhtye BlackHawkin, joka saavutti paljon kaupallista menestystä 1990-luvulla.
1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla Outlaws esiintyi Thomassonin johdolla pienemmillä klubeilla ja state faireilla. Yhtyeen kokoonpano vaihteli tiuhaan tahtiin. Tuona aikana yhtyeessä soittivat muun muassa sittemmin Lynyrd Skynyrdin basistina toiminut Ean Evans, Molly Hatchetin ja Marshall Tucker Bandin rumpali Barry "B. B." Borden, myöhempi Marshall Tucker Bandin kitaristi Chris "Hitman" Hicks sekä Foghatin entinen basisti Jeff Howell.
Vuonna 1993 Outlaws levytti livealbumin Hittin' the Road Live, jonka julkaisi Shrapnel Records. Seuraavana vuonna julkaistulla Diablo Canyon -albumilla vierailivat Lynyrd Skynyrd-muusikot Gary Rossington ja Billy Powell.
Thomassonin ura lähti uuteen nousuun vuonna 1996, jolloin hän siirtyi kitaristiksi Lynyrd Skynyrdiin. Hän ei pystynyt työskentelemään yhtä aikaa molemmissa yhtyeissä, joten The Outlaws lopetti toimintansa. Outlawsin nimellä julkaistiin So Low -albumi vuonna 2000. Sitä pidetään enemmän Thomassonin sooloalbumina kuin Outlawsin albumina.
Yhtyeen entiset jäsenet kitaristi Billy Jones ja basisti Frank O'Keefe kuolivat molemmat helmikuussa 1995. Jones teki itsemurhan 7. helmikuuta 1995 45-vuotiaana ja O'Keefe kuoli 26. helmikuuta huumeiden yliannostukseen 44-vuotiaana.