stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varhaiskeskiaika

Varhaiskeskiaikainen porfyyripatsas.
Varhaiskeskiaika on yksi keskiajan kolmesta ajanjaksosta sydänkeskiajan (1000–1300) ja myöhäiskeskiajan (1300–1500) ohella. Varhaiskeskiaika sijoittui vuosille 500–1000. Varhaiskeskiaikaa nimitetään myös pimeäksi ajaksi.
Varhaiskeskiaika alkoi Rooman hajoamisen myötä. Rooman imperiumin ylläpitämä rauha päättyi Rooman legioonien lähtiessä. Rooman suuret ruhtinaat ja heimopäälliköt halusivat täyttää valtatyhjiön, josta seurasi lähes loppumaton taistelu legioonien ja ruhtinaiden välillä. Roomalaiset veivät mukanaan hallintokoneiston, jonka myötä yhteiskuntarakenteet hajosivat. Monet kaupungit autioituivat ja kaupankäynti tyrehtyi, ja lopulta koko Rooma hajosi. Idästä tulleet germaanit aiheuttivat lisää kaaosta Keski-Euroopassa ja arabipaimentolaiset valloittivat isoja osia Etelä-Euroopasta, muun muassa nykyisen Espanjan alueen. Viikingit matkasivat merillä aktiivisesti vuosina 700–1000 hyökäten kuningaskuntiin ja aiheuttaen suuria tuhoja. Varhaiskeskiaikaa voi hyvin kutsua pimeäksi keskiajaksi sen takia, että kirjoitustaito katosi lähes kokonaan, minkä vuoksi kirjallisia dokumentteja on tuolta ajalta hyvin vähän.
Varhaiskeskiajan kurjuuden katkaisi hetkeksi aikaa Kaarle Suuri. Hänet kruunattiin Rooman keisariksi vuoden 800 joulupäivänä. Hetken aikaa näytti jopa siltä, että Rooma olisi noussut uudelleen pystyyn. Kauppa alkoi jälleen käydä, ja Kaarle Suuri otti velvollisuudekseen suojella oppineita. Kaarle Suuren kuoleman jälkeen Rooma jaettiin kolmeen valtioon hänen perillisilleen: Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Keskiajalla ei ollut vielä olemassa varsinaisia kansallisvaltioita. Ennen keisariksi tuloaan Kaarle Suuri oli ollut frankkien kuningas. Kaarle Suuren jälkeläisillä ei ollut kuitenkaan isänsä johtamiskykyjä, joten 800-luvun jälkeen Eurooppa palasi takaisin sotiin ja kurjuuteen. Vaikka Euroopassa hallitsi monia nimellisesti tunnettuja kuninkaita, heidän valtansa oli hyvin heikko.
Katolinen kirkko kuitenkin päätti jatkaa Rooman keisarien kruunaamista, mutta vasta Otto I Suuri, joka kruunattiin vuonna 962, palautti osan Rooman hienoudesta. Otto I Suuren keisarius siirtyi samalla frankeilta Sakseille, ja vallan painopiste siirtyi Ranskasta Saksaan. Häntä pidetään yhä Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan perustajana. Nimitys tosin tuli käyttöön vasta satoja vuosia Otto I Suuren kuoleman jälkeen. Otto I Suuren arvonimet olivat frankkien ja saksien keisari, vaikka Otto itse piti itseään myös Rooman keisarina. Keisarius yhdistettiin siitä lähtien Saksan kuninkuuteen, ja entinen kuningas siirtyi Saksan keisariksi. Saksan keisarikunnan valta oli myös ruhtinaiden käsissä, sillä he valitsivat kuninkaan.
Viikin vapaaherrakunta

Viikin vapaaherrakunta (ruots. Viks friherreskap) käsitti Viikin verokunnan, joka muodostui neljäsosasta Siuntiota, ja Jokioisten verokunnan Portaan pitäjästä. Se läänitettiin Klaus Flemingille vuonna 1569 ja sitä laajennettiin vuonna 1570 lisäämällä kyliä Siuntiosta sekä Pikkalan kartano. Läänitys peruutettiin kruunulle 1597 hänen kuoltuaan.
Kuningas Juhana III korotti kruunajaisissaan Klaus Eerikinpoika Flemingin vapaaherraksi antaen vapaaherralliset erioikeudet nimenomaan Uudellamaalla sijaitsevaan Siuntion Viikin alueeseen, jossa Klaus jo omisti Suitian kartanotilan.
Kirjallisuutta

Mauno Jokipii: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Viikin kirkko

| Viikin kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Agronominkatu 5, Latokartano, Viikki, Helsinki
Koordinaatit:  60°14′00″N, 025°02′01″E
Seurakunta:  Malmin seurakunta
Rakentamisvuosi:  2005
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto JKMM
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viikin kirkko on vuonna 2005 käyttöönsä vihitty puinen kirkkorakennus Viikin kaupunginosassa Helsingissä. Kirkon suunnittelusta vastasi arkkitehti Samuli Miettinen helsinkiläisestä Arkkitehtitoimisto JKMM:stä.
Rakennus on esimerkki nykyaikaisesta suomalaisesta puuarkkitehtuurista, ja rakentamisessa on suosittu suomalaisia materiaaleja. Kirkkosalin julkisivu on toteutettu kaksinkertaisella paanutuksella.
Kirkko kuuluu Malmin seurakuntaan. Se sijaitsee Viikissä Latokartanon osa-alueella, osoiteessa Agronominkatu 5.
Julkisivua etelästä
Kirkkosali
Kastemalja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kirkkoesittelyt – Viikin kirkko
Malmin seurakunnan tapahtumasivut
Japanilainen arkkitehti kokosi teokset suomalaisista puukirkoista (8/2013) (hs.fi)
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2020

Pöytätenniksessä kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa yhdeksättä kertaa. Ottelut käytiin 24. heinäkuuta – 6. elokuuta. Ottelut pelattiin Tokyo Metropolitan Gymnasiumilla. Naisille ja miehille oli kummallekin kaksin- ja joukkuepeli. Näiden lisäksi Tokiossa kilpailtiin ensimmäisen kerran olympiahistoriassa sekanelinpelissä.
Kaksinpeleihin osallistui 64–70 urheilijaa ja joukkue- ja nelinpeleihin 16 joukkuetta.
Menestynein maa oli Kiina, joka voitti viidestä kilpailusta neljä ja yhteensä 7 mitalia. Vain Japani pystyi voittamaan Kiinan sekanelinpelissä.
Aikataulu

Lähde:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AL | Alkulohko | NE | Neljännesvälierät | PE | Puolivälierät | VE | Välierät | PO | Pronssiottelu | LO | Loppuottelu |
|  |  | La 24 | Su 25 | Su 25 | Ma 26 | Ma 26 | Ti 27 | Ti 27 | Ke 28 | To 29 | To 29 | To 29 | Pe 30 | Pe 30 | La 31 | Su 1 | Ma 2 | Ma 2 | Ti 3 | Ti 3 | Ke 4 | To 5 | To 5 | Pe 6 | Pe 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Kaksinpeli | AL | AL | AL | AL | AL | AL | NE | PE | VE | VE | VE | PO | LO |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Miehet | Joukkuepeli |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | NE | NE | PE | PE | PE | VE |  |  | PO | LO |
| Naiset | Kaksinpeli | AL | AL | AL | AL | AL | AL | NE | PE | VE | PO | LO |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Naiset | Joukkuepeli |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | NE | NE | PE | PE | VE | VE | PO | LO |  |  |
| Sekanelinpeli | Sekanelinpeli | NE | PE | VE | PO | LO |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kiina | 4 | 3 | 0 | 7 |
| 2. |  Japani | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 3. |  Saksa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4. |  Kiinan Taipei | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. |  Hongkong | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 5 | 5 | 5 | 15 |
Mitaliyhteenveto > Kilpailutapahtumat

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet, kaksinpeli tiedot |  Ma Long Kiina (CHN) |  Fan Zhendong Kiina (CHN) |  Dimitrij Ovtcharov Saksa (GER) |
| Naiset, kaksinpeli tiedot |  Chen Meng Kiina (CHN) |  Sun Yingsha Kiina (CHN) |  Mima Itō Japani (JPN) |
| Miehet, joukkuepeli  tiedot |  Kiina   Fan Zhendong Ma Long Xu Xin |  Saksa   Dimitrij Ovtcharov Patrick Franziska Timo Boll |  Japani   Jun Mizutani Koki Niwa Tomokazu Harimoto |
| Naiset, joukkuepeli  tiedot |  Kiina   Chen Meng Sun Yingsha Wang Manyu |  Japani   Mima Itō Kasumi Ishikawa Miu Hirano |  Hongkong   Doo Hoi Kem Lee Ho Ching Minnie Soo |
| Sekanelinpeli  tiedot |  Japani Jun Mizutani Mima Itō |  Kiina Xu Xin Liu Shiwen |  Kiinan Taipei Lin Yun-ju Cheng I-ching |
Reijo Sulonen

Reijo Kalervo Sulonen (s. 1945) on suomalainen tekniikantutkija ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun tietojenkäsittelyopin professori vuodesta 1980. Hänen tutkimusalaansa olivat simulointitekniikka ja tietokoneavusteinen suunnittelu.
Reluktanssimoottori

Nykyaikaisen reluktanssimoottorin roottorin poikkileikkaus, josta ilmenee muotoilluilla ilmaväleillä toteutettu magneettivuon ohjaus.
Animaatiosta ilmenee kuinka magneettivuot kiertävät tahdissa roottorin kanssa.
Reluktanssimoottori on sähkömoottorityyppi, jolla on käynnistysvääntömomentti ja jota voidaan käyttää normaalin sähkömoottorin tapaan. Reluktanssimoottori on rakennettava siten, että roottorin ja staattorin hammaslukumäärät ovat erisuuruisia. Tällainen kone ei kuitenkaan voi toimia normaalista sähköverkosta, vaan se vaatii taajuusmuuttajan. Idea katkojakäyttöisesta reluktanssimoottorista on jo yli sata vuotta vanha, mutta teknisesti sellaisen rakentaminen on onnistunut vasta tehoelektroniikan kehityksen myötä. Reluktanssimoottorilla on paljon hyviä puolia, minkä vuoksi sille ennustetaan tulevaisuudessa laajempaa käyttöä. Etuina on muun muassa se, että roottorilla ei ole käämitystä ja hitausmomentti on pieni, jolloin moottorilla saavutetaan nopea dynamiikka ja sitä voidaan käyttää suurilla pyörimisnopeuksilla. Staattorikäämityskin on yksinkertainen ja helposti jäähdytettävissä. Pienillä nopeuksillakin saadaan aikaan suuri vääntömomentti ja jopa paikoillaan olevalla roottorilla. Kaupallisia korkean hyötysuhteen synkronireluktanssimoottoreita on jo markkinoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reluktanssimoottori Wikimedia Commonsissa
Viikin tropiikki-instituutti

Viikin tropiikki-instituutti (Vitri) on vuonna 2002 perustettu Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan metsätieteiden laitoksen osa. Tropiikki-instituuttia johti pitkään professori Olavi Luukkanen. Hänen jälkeensä on johtajana toiminut professori Markku Kanninen.
Instituutin juuret ovat Thaimaan kanssa tehdyssä yhteistyössä, joka alkoi 1980.
Aiheesta muualla

Viikki Tropical Resources Institute
Vaasan yliopiston ylioppilaskunta

| Vaasan yliopiston ylioppilaskunta (VYY)> Vaasan kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta (1968–1980) |
| --- | --- |
  
 engl. The Student Union of The University of Vaasa 
Motto:  Vapaa, vahva, vakaa
Perustettu:  1968
Inspehtori:  Tommi Lehtonen
Pääsihteeri:  Lauri Tuohiniemi
Edustajiston puheenjohtaja:  Tuomas Koivistoinen
Hallituksen puheenjohtaja:  Sara Alasuutari
Jäseniä:  4300
Sijainti:  Vaasa,  Suomi
Osoite:  Yliopistonranta 5, 65200 Vaasa
Yhteistyö:  SYL, OLL
Kotisivut:  www.vyy.fi
| Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan edustajisto> Tyyppi |
| --- | --- |
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puheenjohtaja:  Tuomas Koivistoinen (Warranttilaiset)
1. varapuheenjohtaja:  Vilja Tallgren (Tuttilaiset)
2. varapuheenjohtaja:  Sofia Kurki (Warranttilaiset)
Kokoonpano
Edustajia:  30
Puolueet:       Warranttilaiset (12)       Kampusporvarit (5)       Unioni (4)       Tuttilaiset (8)       Punavihreä allianssi (1) 
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  Edustajistovaalit 2021
Vaasan Yliopiston Ylioppilaskunta (VYY) on Vaasan yliopiston opiskelijoiden edunvalvontajärjestö. Vaasan yliopiston ylioppilaskuntaan kuuluu yli 4300 opiskelijaa.
Vaasan kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta (VKY) nimellä aiemmin kulkenut VYY on perustettu vuonna 1968. Vuonna 1980 ylioppilaskunta nimettiin Vaasan korkeakoulun ylioppilaskunnaksi. Vaasan yliopiston ylioppilaskunta -nimi otettiin käyttöön Vaasan yliopiston nimimuutoksen ja uusien tiedekuntien myötä vuonna 1991.
Historia > Ylioppilaskunnan perustaminen

1960-luvun lopulla valta oli yliopistolaitoksessa keskittynyt lähinnä professorien käsiin[lähde? ]. Suomen Ylioppilaskuntien Liitto (SYL) halusi tähän muutoksen. SYL ottikin Vaasan uuden kauppakorkeakoulun erityiseen suojelukseensa.[lähde? ]
Tarkoituksena oli, että uusi ylioppilaskunta tukisi ”mies ja ääni” -periaatetta eli kaikille korkeakouluyhteisöjen jäsenille haluttiin yleinen ja yhtäläinen äänioikeus.
SYL:n aloitteesta Vaasaan perustettiin oma ylioppilaskunta. Vaasan kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan perustava kokous pidettiin 19.9.1968. Kuraattoriksi osakuntamallin mukaisesti valittiin hanketta ajanut Kari Lehtola, joka on tullut tunnetuksi myös Onnettomuustutkintakeskuksen johtajana. Tuohon aikaan hän oli Etelä-Pohjanmaalla suorittamassa auskultointiaan varatuomarin arvoa varten.
Historia > Toiminta käynnistyy

Ylioppilaskunnan ensimmäiset vuodet osuivat 60-luvun radikalisoitumisen ajalle. Ajan henkenä oli taistella tasa-arvoisuuden puolesta. Ylioppilaskunnassa alettiin painia myös konkreettisten asioiden parissa. Ylioppilaskunnalla oli oma ruokala sekä ravintola, joka tuottikin VKY:lle hyvät tulot.[lähde? ]
Kansainvälinen toiminta alkoi jo 1970-luvulla. Toiminnan aloitti vielä nykyäänkin yliopistolla kansainvälisiä harjoittelupaikkoja välittävä AIESEC.
1970-luvulla perustettiin myös oma lehti VeeKooYy. Nyttemmin lakkautettu Vaasan ylioppilaslehti oli sen perillinen.
Ainejärjestöt syntyvät
Ensimmäisen ainejärjestön, Övertäjät ry:n, perustivat kielenkääntäjät. Yhdistyksen toiminta alkoi 1982 ja yhdistys rekisteröitiin 1987. Yhdistys lopetti toimintansa Vaasan yliopiston ja Jyväskylän yliopiston kielten liikkeenluovutuksen seurauksena vuonna 2018.
Kauppatieteilijöillä ei aluksi ollut varsinaista ainejärjestöä vaan heidän asioitaan edustajistossa ajoi lähinnä VaKaPo – Vaasan Kauppakorkeakoulun Porvarit.
Vuonna 1989 myös ei- porvarilliset kauppatieteilijät saivat oman ainejärjestön Warrantti ry:n, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Kari Korkiakoski.
Myös VORU eli Vaasan Opiskelevat Reserviupseerit ry, toimi aktiivisesti 1980-luvulla. Sen vahvaan asemaan vaikuttivat näkyvät ja laajaa luottamusta nauttineet[lähde? ] puheenjohtajat Jukka Ylitalo, Petteri Lehti ja Tero Hirvilammi.
Historia > Yhteistyötä Suomessa ja ulkomailla

Laman iskiessä ja korkeakoulun muuttuessa yliopistoksi VYY:n toiminta oli vahvasti tappiollista ja sitä oli pakko supistaa[lähde? ]. Esimerkiksi omasta kesäravintolasta Segelföreningenistä oli luovuttava. Ajan mittaan ylioppilaskunnassa onkin keskitytty tarkemmin ydintoimintaan eli jäsenistön palveluun.
Pienet ylioppilaskunnat päättivät 1990-luvulla yhdistää voimansa. Vaasan ylioppilaskunta aloitti periferiayhteistyötoiminnan Oulun ja Lapin yliopistojen ylioppilaskuntien kanssa. Yhteistyöllä haettiin mm. yhteistä rintamaa SYL:n liittokokouksiin. Vuonna 1995 yhteistyöhön liittyi Kuopion ylioppilaskunta. Vuotta myöhemmin yhteistyöhön liittyivät myös Jyväskylän, Joensuun ja Lappeenrannan ylioppilaskunnat. Uuden yliopistolain myötä niin kutsuttujen periferiaylioppilaskuntien määrä supistuu yhdellä Joensuun ja Kuopion yhdistyessä Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunnaksi.
Historian saatossa yhteistyötä on viritelty myös ulkomaisten, mm. Uumajan yliopiston ylioppilaskunnan kanssa. 1980-luvulla solmittiin suhteita rautaesiripun taakse. Tämä mahdollisti vierailukäynnit ainakin Moskovaan kansainvälisten suhteiden instituuttiin ja Prahaan paikalliseen kauppakorkeakouluun.
Jotkut opiskelijat hankkivat silloisen järjestelmän mukaiset 20 opintoviikkoa "kansainvälisiä opintoja" opiskelemalla Uumajassa suomea. Uudelleen avatut suhteet Uumajan kanssa tosin jäätyivät saman tien uudelleen, kun VYY:n hallituksen vierailu 1997 onnistui kaatamaan paikallisen ylioppilaskunnan hallituksen. Syynä oli Uumajan ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajan omavaltainen ja vastuuton käytös juomatarjoiluihin liittyen.
Hallinto

Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan sääntömääräisiä toimielimiä ovat ylintä päätösvaltaa käyttävä edustajisto sekä operatiivisesta toiminnasta vastaava hallitus. Edustajiston ja hallituksen lisäksi ylioppilaskunnan piirissä toimivat myös hallituksen perustamat valiokunnat ja jaostot.
Hallinto > Edustajisto

Ylioppilaskunnan korkein päättävä elin on 30-jäseninen edustajisto. Se valitaan kahden vuoden välein parittomina vuosina yleisillä ja suhteellisilla vaaleilla, joissa äänioikeutettuja ovat kaikki ylioppilaskunnan jäsenet. Edustajisto mm. valitsee ylioppilaskunnan hallituksen, pääsihteerin ja puheenjohtajiston sekä päättää strategisista linjauksista kuten jäsenmaksun suuruudesta ja toimintasuunnitelmasta.
Hallinto > Hallitus

Hallitus käyttää ylioppilaskunnan yleistä hallinto- ja toimeenpanovaltaa ja vastaa ylioppilaskunnan käytännön toiminnasta yhdessä pääsihteerin johtaman sihteeristön kanssa. Hallituksen jäsenet toimivat sekä edunvalvontaan, kulttuuriin ja vapaa-aikaan että yrityssuhteisiin liittyvien tehtävien parissa. Hallituksen tarkoituksena on varmistaa, että jokainen yliopiston opiskelija voisi edistää opintojaan joustavasti ja omaan tahtiin sekä pitää huolta itsestään myös vapaa-ajalla. Hallitus myös valitsee työntekijät.
Ainejärjestöt

1990-luvulta lähtien eri alojen ainejärjestöt ovat ottaneet aktiivisemman roolin edustamiensa opiskelijoiden vapaa-ajanvieton järjestäjinä ja edunvalvojina. Ainejärjestöt järjestävät muun muassa juhlia, kursseja, kulttuuri- ja urheilutapahtumia sekä Vaasassa perinteisesti erittäin suosittuja sitsejä. Nykyään ylioppilaskunnan piirissä toimii viisi ainejärjestöä:
Kauppatieteiden opiskelijoiden Warrantti,
Teknisten tieteiden opiskelijoiden Tutti,
Viestintätieteiden opiskelijoiden Comedia,
Multimediajärjestelmien ja teknisen viestinnän opiskelijoiden Giga sekä
Hallintotieteiden opiskelijoiden Hallinnoijat ry.
Kieltenlukijoiden Övertäjät (Arkistoitu – Internet Archive) lopetti toimintansa 2018.
Vaasan ylioppilastalo

Vaasan ylioppilaskunnan ylioppilastalo päätettiin rakentaa vuonna 2007 yhdessä Palosaaren Yrityskeskus Oy:n kanssa. Ylioppilastalo-hankkeen perustamisesta ja talon rahoittamisesta päätettiin 1980-luvun puolivälissä, jolloin Ylioppilaskunnan edustajisto päätti korottaa ylioppilaskunnan jäsenmaksua, ja rahastoida korotuksen tuomat varat ylioppilastalorahastoon. Vaasan ylioppilastalon, Domus Bothnican peruskivi muurattiin 19.11.2007 ja harjakaisia vietettiin 18.4.2008. Ylioppilastalo vihittiin virallisesti käyttöön 24.9.2008.
Aiheesta muualla

Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan verkkosivut
Suomen ylioppilaskunnat
| --- | --- |
Nykyiset:  AYY (Aalto-yliopisto) · HYY (Helsingin yliopisto) · ISYY (Itä-Suomen yliopisto) · JYY (Jyväskylän yliopisto) · LYY (Lapin yliopisto) · LTKY (Lappeenrannan teknillinen yliopisto) · OYY (Oulun yliopisto) · SHS (Svenska Handelshögskolan) · TaiYo (Taideyliopisto) · TREY (Tampere) · TYY (Turku) · VYY (Vaasan yliopisto) · ÅAS (Åbo Akademi)
Entiset:  KY (Helsingin kauppakorkeakoulu) · JoYY (Joensuun yliopisto) · KYY (Kuopion yliopisto) · KUVYO (Kuvataideakatemia) · TOKYO (Taideteollinen korkeakoulu)  · TTYY (Tampereen teknillinen yliopisto) · Tamy (Tampereen yliopisto) · TeYo (Teatterikorkeakoulu) · TKY (Teknillisen korkeakoulu) · TuKY (Turun kauppakorkeakoulu) · SAY (Sibelius-Akatemia)
Verner Humble

Verner Alexander Humble (17. huhtikuuta 1874 Valkeala – 24. tai 25. syyskuuta 1919 Arkangeli, Venäjä) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Verner Humble kävi Haminan ruotsalaista reaalilyseota ja sitten Haminan kadettikoulun josta hän valmistui 1893. Hän palveli aliluutnanttina aluksi Suomen kaartissa ja sitten Venäjällä Pavlovitshin rykmentissä Pietarissa ja kävi Venäjän yleisesikunta-akatemian 1896. Vuonna 1897 hän erosi armeijan palveluksesta kaartinluutnanttina. Humble toimi sitten Suomessa sanomalehtimiehenä ja venäjän kielen opettajana. Hän oli Fredrikshamns Tidning-lehden päätoimittajana Haminassa 1898–1900 ja sen jälkeen lehtimiehenä Helsingissä. Humble palveli uudelleen Venäjän armeijassa vapaaehtoisena kapteenina Venäjän–Japanin sodan aikana 1904–1905. Tämän jälkeen Humble erosi 1906 aktiivipalveluksesta alikapteenin arvoisena ja toimi Suomessa lehtimiehenä kirjoittaen muun muassa Finsk Tidskrift-lehteen. Hän palasi vielä Venäjän armeijan palvelukseen ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 ja toimi erilaisissa sotilastehtävissä..
Vuonna 1917 ilmestyneessä kirjassaan Den stora ryska revolutionen Humble kuvasi Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen tapahtumia silminnäkijäkertomusten pohjalta. Suomen sisällissodan aikana Humble lähti Helsingistä Tallinnan kautta Pietariin oman kertomansa mukaan pelastakseen erään valkoisen suomalaisen punaisten käsistä. Hän oleskeli Pietarissa maaliskuulta kesäkuulle 1918 ja palasi sitten Suomeen. Humble kuvasi tätä retkeä ja Pietarin silloisia olosuhteita kirjassaan Från rödt till hvitt: rundt Finska viken februari-juli 1918.
Suomen sisällissodan jälkeen Humble lähti keväällä 1919 Pohjois-Venäjälle, missä hän kuoli sairaalassa keuhkotuberkuloosiin syyskuussa 1919 valkoisten venäläisten hallussa olleessa Arkangelissa.
Teoksia

Skandinaviska kulturströmningar i Ryssland. Helsingfors 1903
Bilder från Fjärran Östern 1904-1905 : minnen från rysk-japanska kriget 1. Söderström 1906 (suomeksi nimellä Ennen Mukdenia 1904-1905 : muistelmia Venäläis-Japanilaisesta sodasta, Yrjö Weilin 1906)
Bilder från Fjärran Östern 1904-1905 : minnen från rysk-japanska kriget 2. Söderström 1907 (suomeksi nimellä Mukdenin taistelu : suomalaisen upseerin muistelmia, Yrjö Weilin 1907)
Senator Fischers memoarer : bidrag till Finlands nyare historia; öfversättning från ryskan af Verner Humble. Söderström 1908
Från mellersta Finland : Kuvaelmia Keski-Suomesta, utgifvare och redaktör Verner Humble. Tekijä, Tampere 1912
Den stora ryska revolutionen. Söderström 1917 (suomeksi nimellä Venäjän suuri vallankumous, Kustannusliike Minerva, Helsinki 1917)
Från rödt till hvitt : rundt Finska viken februari-juli 1918, af Verner Humble. Söderström 1918
Det återuppståndna Polen. Söderström 1919 (suomeksi nimellä Jälleenelpynyt Puola, Helsinki 1919)
Tuntemattoman sotilaan isoisä : suomalaisseikkailuja viimeisen tsaarin armeijassa Venäjän-Japanin sodan rintamilla 1904-05. Orienta Oy, Rauma 1998 (Juhani Lompolon suomennos Bilder från Fjärran Östern-teoksesta)
Aiheesta muualla

Seikkailujen sankari : Tsaarin armeijan suomalainen hulivilisotilas Japanin sodassa, Helsingin Sanomat 23.10.1998 (Internet archive-linkki)
Werner Humblen teos Den stora ryska revolution vuodelta 1917 digitoituna Projekt Runebergissa
Via dei Fori Imperiali

Via dei Fori Imperiali
Fasistien paraati 1930-luvulla.
Via dei Fori Imperiali on Roomassa sijaitseva tie, joka kulkee Piazza Venezialta Colosseumille historiallisen Forum Romanumin läpi.
Tien rakennutti diktaattori Benito Mussolini vuosina 1931–1932 ja se tunnettiin alkujaan nimellä Via dell’Impero. Via dei Fori Imperialin purkamista kokonaan tai osittain on suunniteltu 1980-luvulta saakka. Purkamisen tarkoituksena olisi saada tien alla olevat arkeologiset kohteet esille, ja yhdessä ympäristön muiden hankkeiden kanssa saada aikaiseksi maailman suurin yhtenäinen arkeologinen alue. Kävelyalueeseen kuuluisivat Forum Romanumin ja Colosseumin lisäksi Circus Maximus -laukkarata, Via Appia Antica -tie ja Palatium-kukkula.