stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gregor Mendel
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Miko, Ilona: Gregor Mendel and the Principles of Inheritance. Nature 2008.
Seitsemän Mendelin tutkimista herneen 34 ominaisuudesta.
Kuala Terengganu

| Kuala Terengganu |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Kuala Terengganu
 Koordinaatit: 5°20′N, 103°9′E 
Valtio:  Malesia
Osavaltio:  Terengganu
Hallinto:  
 – Pormestari:  Mat Razali Kassim
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  605 km²
Väkiluku:  284 825
 – Väestötiheys:  470,79 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuala Terengganu on Terengganun osavaltion pääkaupunki Malesiassa. Vuonna 2008 kaupungissa asui arviolta 284 825 henkeä. Kaupunki sijaitsee Terengganujoen suulla Etelä-Kiinan meren rannikolla noin 500 kilometrin päässä Kuala Lumpurista.
Kuala Terengganun kelluva moskeija.
Maziahin palatsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuala Terengganu Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Kuala Terengganu Wikivoyagessa (englanniksi)
Kuala Terengganu esittely Hiekkarannat.com sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Elias Robert Alcenius

Elias Robert Alcenius (10. heinäkuuta 1796 Isojoki – 10. huhtikuuta 1875 Lapväärtti) oli suomalainen pappi ja sukututkija, jota pidetään Suomen sukututkimuksen isänä.
Alceniuksen vanhemmat olivat kappalainen Daniel Alcenius ja Maria Johanna Estlander. Hänet vihittiin papiksi 1819 ja hän toimi Kalajoen kappalaisena vuosina 1826–56 sekä tämän jälkeen Lapväärtin kirkkoherrana kuolemaansa saakka. Vuonna 1850 Alcenius julkaisi Sursillien suvusta kertovan teoksen Genealogia Sursilliana, jonka kokoamisen oli pannut alulle Turun piispa Johannes Terserus (1605–1678), todettuaan monien Pohjanmaan sukujen kantaisäksi Uumajasta kotoisin olleen Erik Angermanin eli Sursillin. Alceniuksen teoksessa on 1989 sukunimeä, hän oli Pohjoismaissa ensimmäinen sukututkija, joka laajensi tutkimuksen myös talonpoikaissukuihin.
Alceniuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1826 oli Fredrika Wilhelmina Lescelius (k. 1842) ja toinen vuodesta 1844 Johanna Elisabet Favorin (k. 1880.)
George Cayley

George Cayley.

Cayleyn "hallittava laskuvarjo" vuodelta 1852

George Cayley (27. joulukuuta 1773 Scarborough – 15. joulukuuta 1857 Brompton) oli englantilainen insinööri, aerodynamiikan tutkija ja varhainen ilmailun pioneeri. Vuonna 1799 hän esitti nykyaikaisen lentokoneen konseptin, jossa oli kiinteät siivet, työntövoimaa ja ohjauslaitteet. Vuosina 1809–1810 hän julkaisi kolmiosaisen teoksen On Aerial Navigation, jota pidetään ilmailun teorian perusteoksena. Teoksessaan Cayley erotti neljä lentämiseen vaikuttavaa voimaa, jotka olivat työntövoima, nostovoima, ilmanvastus ja massa, ja erotti toisistaan käsitteet tasapaino ja ohjattavuus. Hän myös kuvasi siipiprofiilin muotoilun, siipikulman ja vinotukien sekä vastuksen minimoimisen tärkeyden. Tutkimuksillaan hän edisti linnunsiipiä jäljittelevän ornitopterin ja laskuvarjon toimintaperiaatteen keksimistä.
Lentolaitteiden kokeilut

Vuonna 1848 Cayley rakensi lennokin, joka kykeni kantamaan kymmenvuotiaan lapsen. Vuonna 1852 hän julkaisi suunnitelman miehen kantavasta lennokista tai hallittavasta laskuvarjosta, joka lähetettäisiin liikkeelle ilmapallosta.  Myöhemmin hän rakensi siitä version, jonka lentoonlähtö tehtiin mäen päältä. Se pystyi kannattamaan aikuisen lentäjän yli Bromptonin laakson vuonna 1853.  Cayley kokeili myös kuminauhavetoisia lennokkeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Cayley Wikimedia Commonsissa
Elias Palola

Elias Antero Palola (2. tammikuuta 1930 Kokkola – 22. helmikuuta 2002) oli suomalainen tenorilaulaja, kanttori-urkuri, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.
Palolan vanhemmat olivat vahtimestari Juho Viljam Palola ja Maria Helena Fiskal ja puoliso vuodesta 1952 musiikinopettaja Eeva Remes (1929–2023). Viulisti Erkki Palola (s. 1957) on heidän poikansa. Palola valmistui nuoriso-ohjaajaksi 1959 ja kanttori-urkuriksi 1966. Lauludiplomin hän suoritti Sibelius-akatemiassa 1969. Hän toimi Suomen kansallisoopperan kuorolaulajana 1953–1957, Kuusjärven ja Outokummun seurakuntien nuoriso-ohjaajana ja kanttori-urkurina 1959–1967, Sotkamon seurakunnan kanttori-urkurina 1967–1968 ja sitten pitkään Oulun musiikkopiston opettajana ja vuodesta 1978 Oulun konservatorion rehtorina vuoteen 1990 asti. Palola oli myös useiden musiikkileirien opettaja, piti konsertteja ja toimi solistina konserteissa ja oopperoissa sekä johti monia kuoroja. Kuorojen äänenmuodostuskursseja hän piti sekä Suomessa että ulkomailla. Palolalle myönnettiin Director musices -arvonimi vuonna 1988.
Lalitpur (Lalitpur)

| Lalitpur (ललितपुर) Patan |
| --- | --- |
 Lalitpurin keskustan (Patan) Durbar -aukio.
 Lalitpur
 Koordinaatit:  
Valtio:  Nepal
Kehitysalue:  Keskinen
Vyöhyke:  Bagmati
Piirikunta:  Lalitpur
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  15,15 km²
Väkiluku (2011)  ():  220 802
Aikavyöhyke:  UTC+5:45
 
 www.lalitpur.org.np 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lalitpur (nepaliksi ललितपुर), usein Pataniksi kutsuttu kaupunki Nepalin Lalitpurin piirikunnassa, Bagmatin vyöhykkeellä.
Se sijaitsee Bagmatijoen eteläpuolella, Kathmandun laaksossa. Kunnan virallinen nimi on Lalitpur, mutta Patan on sen keskustaajaman perinteinen nimi. Kaupunki on tunnettu taiteestaan ja kulttuuristaan, ja sitä pidetään kauneimpana ja vanhimpana Nepalin kolmesta kuninkaallisesta kaupungista (Kathmandu, Patan, Bhaktapur). Patanin keskusaukio ja kuusi muuta kohdetta Kathmandun laaksossa on lisätty Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi Nepalin kansalliskirjasto.
Kaupungin asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 220 802 ja pinta-ala 15,15 km². Asukasluvultaan Lalitpur on Nepalin kolmanneksi suurin kaupunki Kathmandun ja Pokharan jälkeen.
Katu Lalitpurissa (Patanissa).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lalitpurin kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (lalitpur.org.np)
Lalla Ward

Lalla Ward vuonna 2014
Sarah ”Lalla” Ward (s. 28. kesäkuuta 1951) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Romanan roolista Doctor Whossa, mutta hän esiintyi uransa aikana myös useissa elokuvissa.
Lontoossa syntynyt Ward kuuluu aatelissukuun; hän on varakreivin tytär. Hän opiskeli Central School of Speech and Dramassa. Carolyn Shoemakerin ja Eugene Shoemakerin vuonna 1987 löytämä asteroidi 8347 Lallaward on nimetty hänen mukaansa.
Ward on myös tehnyt työtä kirjallisuuden parissa. Hän on paitsi itse kirjoittanut, myös kuvittanut kirjoja ja nauhoittanut äänikirjoja. Hän meni vuonna 1992 naimisiin Richard Dawkinsin kanssa.
Aiheesta muualla

Lalla Ward Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lalla Ward Elonetissä.
Guy Williams

| Guy Williams> Armand Catalano |
| --- | --- |
 Guy Williams, Argentina, 1973
Henkilötiedot
Koko nimi:  Armand Joseph Catalano
Syntynyt: 14. tammikuuta 1924 Bronx, New York
Kuollut: 30. huhtikuuta 1989 (65 vuotta) Buenos Aires, Argentiina
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Janice Cooper (1948–1983)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1947–1973
Merkittävät roolit:  Zorro (Zorro) John Robinson (Matkalla avaruuteen)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Guy Williams (syntyjään Armand Joseph Catalano, 14. tammikuuta 1924 New York – 30. huhtikuuta 1989 Buenos Aires) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Sisilialaiseen siirtolaisperheeseen syntynyt pitkä ja komea Williams opiskeli vähän aikaa sotilasakatemiassa ja työskenteli sitten valokuvamallina, elokuvien sivurooleissa ja televisiomainoksissa. 1950-luvun lopussa hän sai pääosan Disney-yhtiön Zorro-televisiosarjassa. Tehtyään 1960-luvun alussa pari elokuvaa Euroopassa Williams palasi Hollywoodiin, jossa hän esiintyi ensin Bonanzassa ja sittemmin Matkalla avaruuteen (Lost in Space) -televisiosarjassa. Vetäydyttyään alalta Williams muutti 1970-luvulla Argentiinaan.
Elokuvia

Veriveljet, 1962
Kapteeni Sindbadin seikkailut, 1963
Lalitpurin piirikunta

| Lalitpurin piirikunta ललितपुर, Lalitpur |
| --- | --- |
 Lalitpurin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 27.670°N, 85.315°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Keskinen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Bagmati
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lalitpur (Patan)
Pinta-ala  ():  385 km²
Väkiluku (2011)  ():  468 132
 – väestötiheys:  1 216 as./km²
HDI (2011):  0,601
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-BA
 
ddclalitpur.gov.np
 Lalitpurin piirikunnan kartta. Piirikunnan hallinnollinen keskus, Lalitpurin kaupunki (Patan)  löytyy kartan yläosasta. 
Lalitpurin piirikunta (nepaliksi ललितपुर,  Lalitpur) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Bagmatin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajautuu pohjoisessa Kathmandun ja Bhaktapurin, idässä Kavrepalanchokin, etelässä ja lännessä Makwanpurin piirikuntaan.
Lalitpurin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 109 797 perhekuntaa, joihin kuului 468 132 ihmistä. Piirikunnan pinta-ala on 385 neliökilometriä ja väestötiheys 1 216 as./km2. Hallinnollinen keskus on Lalitpur (Patan, 220 802 as., 2011). Muita piirikunnan kaupunkeja ovat vuonna 2014 perustetut Godawari, Karyabinayak ja Mahalaxmi.
Ekologis-hallinnollisesti tämä Kathmandun laaksossa sijaitseva piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Keskistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 9,9 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 79,3 % subtrooppiseen ja 10,8 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Lalitpurin piirikunta kärsi suuria tuhoja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lalitpurin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Elias Rotberg

Elias Rotberg  (1819 – 1890 Leppävirta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Rotberg oli talollinen Leppävirralta, joka oli talonpoikaissäädyssä Leppävirran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän oli valtiopäivillä kunnallisvaliokunnan varajäsen.
Eburoviskit

Eburoviskit (lat. Eburovices) olivat gallialainen heimo, yksi aulercien kansan alaheimoista. Eburoviskit asuivat karnuuttien pohjoispuolella ja heidän pääkaupunkinsa oli nimeltään Mediolanum, nykyinen Évreux. Caesar mainitsee eburoviskit lyhyesti kirjassaan Gallian sota.
Guangzhou Circle

| Guangzhou Circle |
| --- | --- |

Sijainti:  Kanton, Guangdong, Kiina
Koordinaatit:  23.0525°N, 113.253611°E
Valmistumisvuosi:  2013
Suunnittelija:  Joseph di Pasquale (AM project)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Guangzhou Circle (kiin.: 广州圆大厦; Jyutping: Gwong2zau1 jyun4 daai6haa6; pinyin: Guǎngzhōu yuán dàshà) on toimistorakennus ja maamerkki Kantonin kaupungissa Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Rakennuksessa on Guangdong Plastics Exchange (GDPE) -yrityksen pääkonttori. Guangzhou Circle muistuttaa jadekiekkoa ja sen keskellä oleva aukko on 47 metriä leveä.
Kun Guangzhou Circle valmistui vuonna 2013, maailman lehdistö alkoi heti verrata sitä sen muodon vuoksi donitsiin. Guangzhou Circle on 138 metriä korkea, mikä tekee siitä maailman korkeimman tällä muodolla toteutetun rakennuksen.
Rakennuksen on suunnitellut italialainen arkkitehti Joseph di Pasquale, joka haki inspiraatiota suunnitelmiinsa ”kiinalaisen ajattelutavan hahmottamisesta ja ymmärtämisestä”. Hän kuvaa tätä rakennusta ”kaupunkimaisena logona”, joka toimii samalla tavalla kuin kiinalaiset ideogrammit, korostaen niiden merkityksellisyyttä aakkosten sijaan.
Pasquale hyödynsi Guangzhou Circlen suunnittelussa muinaisia kiinalaisia perinteitä ja fengshuita. Rakennuksen muoto selkeästi heijastaa muinaisia bi-kiekkoja, jotka olivat litteitä jadekiekkoja, ja joissa oli pyöreä reikä keskellä. Nämä pyöreät esineet symboloivat taivasta ja olivat varhaisia uskonnollisia symboleita, jotka olivat laajalti käytössä Shang-, Zhou- ja Han-dynastioiden aikoina. Rakennus muistuttaa myös muinaista kiinalaista kolikkoa, joka saattaa symboloida vaurautta. Arkkitehti hyödynsi myös rakennuksen sijaintia joen rannalla tuodakseen esille sen symboliikkaa. Kun Guangzhoun ympyrä heijastuu veden pinnasta, se luo kuvion, joka muistuttaa kahdeksikkoa. Tämä luku on erittäin suosittu kiinalaisessa kulttuurissa, sillä se on vaurauden symboli ja edustaa äärettömyyttä.
Symboliikka ulottuu jopa Kiinan rajojen ulkopuolelle ja liittyy Pasqualen omaan italialaiseen perintöön. Rakennuksessa on kaksi pyöreää julkisivua, joissa on 33 neliön muotoista kerrosta. Tämä yksityiskohta voidaan tulkita viittaukseksi italialaiseen renessanssin käsitteeseen nimeltä quadratura del cerchio, joka tarkoittaa ympyrän neliöimistä.
Vuonna 2014 CNN luokitteli Guangzhou Circlen maailman kymmenen kiinnostavimman rakennuksen joukkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guangzhou Circle Wikimedia Commonsissa
Gilmar

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gilmar, 1958 |  Gilmar, 1958 |  Gilmar, 1958 |  |
Maa:   Brasilia
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 1958 | miehet |  |
|  Kultaa | Chile 1962 | miehet |  |
Gylmar dos Santos Neves (22. elokuuta 1930 Santos, São Paulo – 25. elokuuta 2013 São Paulo), pelaajanimeltään Gilmar, oli brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi uransa aikana muun muassa Brasilian jalkapallomaajoukkueessa ja Santosissa. Gilmar aloitti uransa Jabaquarassa, mutta siirtyi pian, vuonna 1951 Corinthiansiin. Maajoukkueessa hän pelasi vuosien 1958, 1962 ja 1966 maailmanmestaruuskilpailuissa ja voitti kahdessa ensin mainitussa maailmanmestaruuden.
Gilmar kuoli sydäninfarktiin São Paulossa 25. elokuuta 2013, 83-vuotiaana.
Gilmar 1958.
Ebron taistelu

Ebron taistelu oli Espanjan sisällissodan taistelu, joka kesti 116 päivää vuonna 1938. Se alkoi kun tasavaltalaisjoukot kahlasivat Ebro-joen yli, ja päättyi tasavaltalaisten vetäytymiseen. Taistelusta tuli Francon voiton symboli ja fasismin vastaisen vastarinnan symboli.
Taisteluun osallistui 250 000 sotilasta, joista 30 000 sai surmansa, 75 000 haavoittui ja 15 000 otettiin vangeiksi.
Guangdong Southern Tigers

| Guangdong Southern Tigers |
| --- | --- |
Liiga:  CBA
Perustettu:  1993
Areena:  Dongguan Basketball Center (kapasiteetti 14 730)
Kotipaikka:  Dongguan, Kiina
Värit:           
Mestaruudet:  8×Kiinan mestaruus (2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013)
Guangdong Southern Tigers on kiinalainen koripalloseura Dongguanista. Se pelaa kotiottelunsa Dongguan Basketball Centerissä.
Seura perustettiin vuonna 1993. Se on kahdeksalla mestaruudellaan (2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013) Kiinan pääsarjan menestynein koripallojoukkue yhdessä Bayi Rocketsin kanssa. Seurassa on pelannut useita NBA-taustaisia pelaajia.
Tunnettuja pelaajia

Yi Jianlian
Chen Jianghua
Du Feng
Su Wei
Wang Shipeng
Zhou Peng
Zhu Fangyu
Aiheesta muualla

Seuran esittely (Arkistoitu – Internet Archive) CBA (kiinaksi)
Seura asia-basket.com-sivustolla (englanniksi)
Lalle Broberg

Jarl Erik ”Lalle” Broberg (s. Hämeenlinna)[lähde? ] on suomalainen urheiluselostaja ja -toimittaja.
Broberg on selostanut urheilutapahtumia Yleisradion ruotsinkielisellä puolella. TV:n ja radion lisäksi Broberg on toiminut kuuluttajana myös paikan päällä muun muassa Rukalla maailmancupissa, Kontiolahdella MM-kisoissa, Salpausselän kisoissa hiihtostadionilla sekä suunnistuksen Tiomila-viestissä, Jukolassa ja veteraanien MM-kisoissa. Yleisurheilussa hän on myös ollut sekä kuuluttajana että haastattelijana niin Kelvin kisoissa kuin Ruotsi-ottelussa. Vuodesta 2002 alkaen hän on toiminut Helsinki City Marathonin/Helsinki City Runin/Helsinki City Running Dayn kuuluttajana. Hän on myös toiminut Stockholm Marathonin kuuluttajana vuosina 2001–2016. Broberg on työskennellyt myös Österbottningen-lehdessä.[lähde? ]
Broberg toimi vuonna 2004 Kalevan kisojen pääsihteerinä. Samalla tittelillä hän toimi myös vuosien 2001 ja 2007 Eurooppa Cupin ja vuoden 2017 European Team Championshipsin organisaatioissa.[lähde? ] Hän toimii vuosina 2008–2009 suomenruotsalaisen yleisurheilujärjestö Svenska Finlands Idrottsförbundin toisena varapuheenjohtajana.
Aiheesta muualla

YLE Sporten (Arkistoitu – Internet Archive)
Gro Dahle

| Gro Dahle |
| --- | --- |
 Dahle vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1962 (ikä 62) Oslo, Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: norja
Esikoisteos:  Audiens (1987)
Palkinnot
 Brage-palkinto (2002) Norjan kulttuuriministeriö kuvakirjapalkinto (2003) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gro Dahle (s. 15. toukokuuta 1962 Oslo) on norjalainen kirjailija, joka on julkaissut niin runoja, romaaneja kuin näytelmiäkin. Hän on myös tehnyt lastenkirjoja yhdessä miehensä Svein Nyhusin ja tyttärensä Kaia Dahle Nyhusin kanssa. Dahle on opiskellut englannin kieltä, psykologiaa, aatehistoriaa ja uskontoa Oslon yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma Audiens ilmestyi vuonna 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gro Dahle Wikimedia Commonsissa
Elias Parish Alvars

Elias Parish Alvars
Elias Parish Alvars (28. helmikuuta 1808 – 25. tammikuuta 1849) oli englantilainen harpisti ja säveltäjä. Hän sai opetusta Nicholas Charles Bochsalta ja François-Joseph Diziltä. Hän muutti 1830-luvulla Wieniin, koska tuon ajan brittiyleisö ei ollut valmis sooloharpulle. Parish Alvarsin teoksiin lukeutuu eräitä vaativimmista koskaan sävelletyistä harppukappaleista. Hän sävelsi myös konserttomuotoisia teoksia ja sinfonian. Hänen viimeinen virkansa oli keisarin kamarimuusikon työ Wienissä.
Parish Alvars oli sukupolvensa huomattavimpia harpisteja. Hän kehitti uusia soittotekniikoita Sébastien Érardin innovatiivisella instrumentilla.
Aiheesta muualla

Harpisti Floraleda Sacchin sivusto Elias Parish Alvarsista (englanniksi)
Eesti kirjakeele seletussõnaraamat

| Eesti kirjakeele seletussõnaraamat I–VII |
| --- | --- |
 I niteen 1. vihon kansi (1988/1989).
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ernst Nurm ym. (päätoim.)
Kieli:  viro
Genre:  sanakirja
Kustantaja:  Valgus, Eesti Teaduste Akadeemia
Julkaistu:  1988–2007

Seuraava:  Eesti keele seletav sõnaraamat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Eesti kirjakeele seletussõnaraamat on viron kielen yleissanakirja, joka julkaistiin vuosina 1988–2007. Sanakirjan toinen laitos julkaistiin nimellä Eesti keele seletav sõnaraamat vuonna 2009. Sanakirjassa on noin 150 000 hakusanaa. Sanakirjan kustantajana ja julkaisijana toimi Viron tiedeakatemian Viron kielen laitos (vir. Eesti Keele Instituut), vuoteen 1993 Kielen ja kirjallisuuden laitos (Keele ja Kirjanduse Instituut).
Historia > Päätoimittajat

Eesti kirjakeele seletussõnaraamatun päätoimittajina työskentelivät
Ernst Nurm (valmistelu vuoteen 1965 saakka)
Erich Raiet (1. nide)
Rudolf Karelson (2., 4., 5. ja 7. nide)
Valve Põlma (3. nide)
Valve Kullus (4. ja 5. nide)
Mai Tiits (5., 6. ja 7. nide)
Tiia Valdre (5., 6. ja 7. nide)
Leidi Veskis (6. ja 7. nide).
Historia > Toimitustyö

Viron kielen yleissanakirjan suunnittelutyö alkoi 1950-luvun alussa. Innoittajina olivat sekä Nykysuomen sanakirja että venäjän kielen suuret yleissanakirjat. Sanakirjatyön pohjaksi kielen ja kirjallisuuden laitokseen alettiin kerätä sanakortistoa. Työ edistyi hitaasti, koska määrärahoja saatiin ensin vain vuodeksi kerrallaan parin työntekijän palkkaamiseen. Ensimmäiset sanaliput laadittiin vuonna 1955. Vuonna 1959 kortistossa oli jo noin 700 000 lippua, ja miljoonan lipun raja ylitettiin vuonna 1960. Ensimmäisen vihon ilmestyessä vuonna 1988 oli lippuja lähes neljä miljoonaa.
Sanakirjatyön ensimmäisenä johtajana toimi Ernst Nurm. Sanakirjan käsikirjoitusta alettiin laatia vuoden 1960 paikkeilla, ja yleissuunnitelma (prospekt) julkaistiin vuonna 1961. 1960–1980-luvulla sanakirjaa oli laatimassa enimmillään kahdeksan–yhdeksän työntekijää. Ensimmäisen niteen (A–J) käsikirjoitus valmistui vuonna 1965, ja sen oli määrä ilmestyä noin vuonna 1980. Ensimmäisen näytevihon käsikirjoitus valmistui vuonna 1967, mutta vihko tuli kirjapainosta vasta vuonna 1970. Vastaanotto oli myönteinen.
Jotta Eesti kirjakeele seletussõnaraamat voisi ilmestyä juohevasti, se päätettiin julkaista vihkoina. Suunnitelman mukaan laajuus olisi kuusi nidettä ja jokainen nide käsittäisi neljä vihkoa.
Ensimmäisen vihon (A–bakhantlik) julkaisu eteni hitaasti. Vihon käsikirjoitus valmistui vuonna 1978, mutta sen latominen kesti kirjapainossa harvinaislaatuisen pitkään, ja ensimmäinen vihko saapui lukijoiden käsiin vasta vuonna 1989.
Tämän jälkeen julkaisutyö eteni nopeammin, ja viimeinen vihko – seitsemännen niteen toinen vihko – ilmestyi vuonna 2007.
Historia > Yhteiskunnan muutos

Sanakirjan käsikirjoitus valmistui alun perin neuvostoaikana, mutta sanakirjan ilmestyessä Viro itsenäistyi uudelleen ja yhteiskuntamuoto muuttui jyrkästi — suljetusta kommunistisesta järjestelmästä avoimeen kapitalistiseen. Erityisesti sanakirjan alkuosa oli siksi vanhentunut jo ilmestyessään. Myöhemmissä niteissä yhteiskunnan muutosta ja uudentyyppistä sanastoa kyettiin ottamaan huomioon. Aineistoa kertyi niin paljon, että kuuden niteen asemesta julkaistiin seitsemän nidettä, ja viimeinen nide käsitti kaksi laajaa vihkoa.
Eesti kirjakeele seletussõnaraamatusta julkaistiin parannettu ja täydennetty laitos vuonna 2009 nimellä Eesti keele seletav sõnaraamat (6 nidettä). Uudessa laitoksessa neuvostoaikainen sanasto osoitetaan selvemmin ja sanaselityksiä kirjoitetaan neutraalimmin. Uutta aineistoa on noin 4 000 hakusanaa.
Sanakirjan sisällöstä

Eesti kirjakeele seletussõnaraamat on yleiskielen sanakirja. Niinpä mukana on vain rajallisesti erikoisalojen sanastoa, vierasperäisiä sanoja sekä harvinaisia yhdyssanoja. Kestoastetta, liudennusta ja painoa ei ole merkitty, ei myöskään kielenohjailun suosituksia.
Venäjän kielen yleissanakirjan tarjoaman mallin mukaan hakusana-artikkeleissa on paljon sitaatteja kirjailijoilta. Tämä johtuu siitä, että neuvostotasavalloissa jouduttiin pitkälti seuraamaan venäläisen leksikografian oppeja. Virolaiset sanakirjantekijät pitivät ihanteenaan kuitenkin myös Nykysuomen sanakirjan tarjoamaa mallia, jossa pääpaino oli sanaselityksillä ja itse laadituilla käyttöesimerkeillä ja kirjallisuussitaatteja oli vähemmän. Niinpä Eesti kirjakeele seletussõnaraamat asettuu venäläisen ja suomalaisen sanakirjamallin välimaastoon, ja sanastoa on muualtakin kuin kirjallisuuden klassikoilta.
Sanakirjan jaottelu

nide (I köide): A–J
vihko (1. vihik): A–bakhantlik (1988/1989)
vihko (2. vihik): bakhiid–fosfororgaaniline (1991)
vihko (3. vihik): fosgeen–hüdrolüüs (1991)
vihko (4. vihik): hüdrolüütiline–jüüt (1991)
nide (II köide): K
vihko (1. vihik): K–keelustama (1992)
vihko (2. vihik): keelutoll–kollisioon (1992)
vihko (3. vihik): kollitama–kunstliblikas (1992)
vihko (4. vihik): kunstlik–küüvits (1993)
nide (III köide): L–N
vihko (1. vihik): L–loops (1992)
vihko (2. vihik): loor–mehestuma (1993)
vihko (3. vihik): mehesõna–müstika (1994)
vihko (4. vihik): müstiline–nüüstma (1994)
nide (IV köide): O–Ra
vihko (1. vihik): O–peaaegu (1994)
vihko (2. vihik): peaagronoom–plastiliin (1995)
vihko (3. vihik): plastiline–põgusus (1996)
vihko (4. vihik): põhi–rappevili (1996)
nide (V köide): Ra–Ž
vihko (1. vihik): rappima–rädiriisikas (1997)
vihko (2. vihik): rädisema–sentimeetririhm (1998)
vihko (3. vihik): sentiment–sulforühm (1999)
vihko (4. vihik): sulg–žüriivaba (2000)
nide (VI köide): T–Va
vihko (1. vihik): T–tinakas (2001)
vihko (2. vihik): tinakatk–tundlus (2002)
vihko (3. vihik): tundma–unelus (2003)
vihko (4. vihik): unemaa–varjutaluv (2004)
nide (VII köide): Va–Y
vihko (1. vihik): varjutama–vunk (2005)
vihko (2. vihik): vunts–yuppie (2007).