stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vimmerby HC
Joukkue kaudella 2024-2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Björn Tholander Olsson
Maalivahtivalmentaja: Håkan Westerback
Fysiikkavalmentaja: Adam Koponen
Huoltopäällikkö: Patrik Karlsson
Huoltopäällikkö: Michael Milton
Huoltopäällikkö: Arne Sundberg
Toimitusjohtaja: Per Johansson
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (ruotsiksi)
HockeyAllsvenskan
AIK IF
Almtuna IS
BIK Karlskoga
Djurgårdens IF Hockey
IK Oskarshamn
IF Björklöven
Kalmar HC
Mora IK
Nybro Vikings IF
Södertälje SK
Tingsryds AIF
Vimmerby HC
Västerås IK
Östersunds IK
Meilahden kolmiosairaala

Meilahden kolmiosairaala.
Meilahden kolmiosairaala on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) sairaala, jonka käyttö alkoi marraskuussa 2010. Sairaala kuuluu HYKS-sairaanhoitoalueeseen. Sairaala sijaitsee Helsingin Meilahdessa, osoitteessa Haartmaninkatu 4. Sairaalalla on yhteinen sisäänkäynti Meilahden tornisairaalan kanssa. Sairaalan nimi tulee rakennuksen ja valopihan muodosta. Sairaalan suunnittelua rajoitti tontin ahtaus mutta myös sen kerroskorkeus, joka on 4,4 metriä, metrin suurempi kuin Tornisairaalassa. Kolmiosairaalan on suunnitellut arkkitehti Mikael Paatela (s. 1950).
Meilahden kolmiosairaalassa on vuodeosasto-, poliklinikka-, dialyysi- ja päiväsairaalatoimintaa sekä niiden tarvitsemat tukipalvelut. Pohjakerroksessa on magneettikuvausyksikkö.
Kolmiosairaalan vuodeosastoilla on yhteensä 226 vuodepaikkaa ja päiväsairaalassa 29 hoitopaikkaa. Potilashuoneet ovat 1–2 hengelle, ja niiden tekninen varustus on suunniteltu palvelemaan sekä infektiopotilaiden että myös infektioherkkien potilaiden hoitoa. Uutta tekniikkaa on muun muassa hoitajakutsu, jossa potilaan hälytys tulee kanslian sijaan hoitajan kännykkään ja asia tulee kuulluksi heti sekä potilaan käytössä oleva monitoimipääte.
Päiväsairaala

Päiväsairaalassa hoidetaan potilaita, jotka ennen on kutsuttu vuodeosaston yhteydessä toimineelle poliklinikalle ja hoidettu muun toiminnan ohessa. Nyt heitä varten on oma, juuri tähän toimintaan keskittyvä henkilökunta. Päiväsairaala on auki arkisin klo 7-21.
Päiväsairaalaan tullaan vaativiinkin toimenpiteisiin,  kuten sydämen tahdistimen laittoa tai vaikkapa maksan tai munuaisten näytepalan ottoa varten tai rytminsiirron jälkiseurantaan tai saamaan syöpälääkehoitoa, verivalmisteita tai suonensisäistä lääkehoitoa.
Päiväsairaalassa suunnitellaan hoidettavan noin 18 000 potilasta joka vuosi. Päiväsairaalassa on 29 hoitopaikkaa.
Poliklinikka

Meilahden kolmiosairaalan suurpoliklinikan 51 vastaanottohuonetta palvelevat lukuisten erikoisalojen potilaita. Vastuu potilaan hoidosta säilyy sillä erikoisalalla, jolla hänen lääkärinsä työskentelee, ja erikoislääkärit käyvät poliklinikalla tapaamassa potilaitaan. Muuten poliklinikka toimii pääosin hoitajavetoisesti, ja siellä on yksi oma lääkäri.
Elinsiirrot Kirurgisesta sairaalasta Meilahteen

Elinsiirto- ja maksakirurgian vuodeosasto potilaineen on siirtynyt Kolmiosairaalan viidenteen kerrokseen marraskuussa 2010. Leikkaukset tehdään nyt Meilahden sairaaloiden yhteydessä olevissa leikkaussaleissa.
Sairaalan katolla on laskeutumisalusta ambulanssihelikoptereita varten (ICAO: EFHY).
Aiheesta muualla

Meilahden kolmiosairaala (hus.fi)
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:  Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:  Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka
Herkko Hietanen

Herkko Hietanen
Herkko Aleksi Hietanen (s. 29. elokuuta 1978 Helsinki) on helsinkiläinen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on toiminut yhtenä EFFI ry:n perustajana sekä aktiivina ja Suomen Creative Commons -hankkeen vetäjänä. Hietanen sai julkisuutta vuonna 2005 ravintola Lehtovaaran uhatessa häntä yli 80 000 euron korvausvaatimuksilla Hietasen laitettua ravintolaa koskevan reklamaation verkkoon. Hietanen on osakas Turre Legal -toimistossa. Hietanen osallistui Finreactoria koskevaan oikeudenkäyntiin vastaajien avustajana. Turre Legal on pieni yritys.
Hietanen toimi TVkaistan ulkopuolisena oikeudellisena avustajana ja sai tässä roolissa poikkeuksellisesti syytteen tekijänoikeusrikoksesta ja törkeästä petoksesta kuten päämiehensäkin.  Hietasen syytteet hylättiin sekä käräjäoikeudessa että hovioikeudessa.
Hietanen on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri ja kauppatieteen tohtori.
Teoksia

Community Created Content., 2007, ISBN 978-952-99834-0-7
Aiheesta muualla

Turre Legal. Lakiasiaintoimisto.
CopyFraud – Herkko Hietasen blogi.
Oikeuden edessä – Turre Legalin yhteisblogi, johon myös Herkko Hietanen kirjoittaa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Hiirelä

Hiirelä oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Se oli rakentunut maantien varteen Karvalasta rajaa kohti. Kylässä oli vuonna 1939 nelisenkymmentä taloa. Kylän osista käytettiin nimiä Soposenmäki, Hämäläismäki, Uusikylä ja Tapkina. Nykyisin kylän paikalla ei ole asutusta.
Aiheesta muualla

http://www.kivennapa.fi/virtuaali/VirtuaaliKivennapa.html
Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Sid Meier

| Sid Meier |
| --- | --- |
 Sid Meier vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1954 (ikä 71) Sarnia, Ontario
Ammatti:  Pelisuunnittelija
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:  Civilization
Pelitalot:  MicroProse Firaxis Games
Sid Meier (s. 24. helmikuuta 1954 Sarnia, Ontario) on tunnettu pelisuunnittelija ja ohjelmoija, joka tunnetaan parhaiten Civilization-pelisarjan luojana. Hän on suunnitellut sekä myynnillä että kriitikoiden arviolla mitaten useita historian menestyneimmistä videopeleistä ja saanut työstään useita kunnianosoituksia.
Ura

Sid Meier perusti ”Wild Bill” Stealeyn kanssa Microprosen vuonna 1982. 1980-luvulla Meier suunnitteli Microproselle etenkin sotasimulaatiopelejä. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1991 julkaistusta Civilizationista. Meier lähti Microproselta 1996 ja perusti Jeff Briggsin kanssa Firaxis Gamesin. Nykyään Firaxis tekee strategiapelejä.
Vuonna 1999 Meierista tuli Shigeru Miyamoton jälkeen toinen Academy of Interactive Arts and Sciences’ Hall of Fameen hyväksytty jäsen.
Meier on naimisissa ja asuu lastensa ja vaimonsa kanssa Hunt Valleyssä, Marylandissa.lähde?
Lainauksia

”Peli on sarja mahtavia valintoja.”
Pelit

Spitfire Ace (1984)
NATO Commander (1984)
Solo Flight (1984)
Kennery Approach (1985)
F-15 Strike Eagle (1985) – ensimmäisiä taistelulentosimulaattoreita
Silent Service (1985) – toiseen maailmansotaan sijoittuva sukellusvenesimulaattori
Pirates! (1987)
F-19 Stealth Fighter (1988)
F-15 Strike Eagle II (1989)
Covert Action (1990)
Railroad Tycoon (1990) – taloussimulaattoripeli, joka sijoittuu rautateiden varhaisvaiheeseen Yhdysvalloissa ja Euroopassa, jolloin kilpailu rautatieyhtiöiden välillä oli todella rajua
Civilization (1991) – Meierin toistaiseksi menestynein peli. Se on saanut monta jatko-osaa ja myynyt yli viisi miljoonaa kappaletta.
Pirates! Gold (1993)
Colonization (1994)
Civilization II (1996) – suunnittelija Brian Reynolds
Sid Meier’s Gettysburg (1997)
Alpha Centauri (1999) – tulevaisuuden sijoittuva Civilizationin spin-off
Civilization III (2001) – suunnittelija Jeff Briggs)
SimGolf (2002)
Sid Meier’s Pirates! (2004)
Civilization IV (2005) – suunnittelija Soren Johnson)
Civilization IV: Warlords (2006)
Civilization IV: Beyond the Sword (2007)
Civilization Revolution (2008)
Civilization IV: Colonization (2008)
CivCity: Rome (2006)
Sid Meier’s Railroads (2006)
Civilization V (2010)
Civilization: Beyond Earth (2014)
Civilization VI (2016)
Civilization VII (2025)
Kirjat

Sid Meier: Sid Meier's Memoir!: A Life in Computer Games. W. W. Norton & Company, 2020. ISBN 978-1324005872
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Sid Meier Legacy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Firaxis (englanniksi)
| n k Sid Meier’s Civilization |
| --- | --- |
Viralliset:  Civilization  II Conflicts in Civilization  Test of Time  III Play the World  Conquests  IV Warlords  Beyond the Sword  Colonization  Revolution  V Gods & Kings  Brave New World  World  Revolution 2  Beyond Earth Rising Tide  VI Rise and Fall  Gathering Storm  VII 
Epäviralliset pelit:  Civilization: Call to Power  Call to Power II 
Liittyvät pelit:  Sid Meier’s Colonization  Sid Meier’s Alpha Centauri Alien Crossfire  Civilization IV: Colonization 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef
Hike

Hike tai Heka oli muinaisen Egyptin mytologiassa jumalten maagisten ominaisuuksien henkilöitymä. On oletettu, että Hike olisi ollut alkujumala Atumin poika, ja Hike yhdistettiin erityisesti Atumin luoviin elimiin – sydämeen ja kieleen. Toisaalta Hike mainittiin myös Khnumin ja Menhitin poikana. Hikellä oli temppelit Onissa ja lähellä Memfisiä. Muinaisen Egyptin lääkärit kutsuivat mielellään itseään Hiken papeiksi, toisin sanoen he tahtoivat herättää jumalan voimat hoitaessaan potilaitaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hike Wikimedia Commonsissa
Koululaiva Matti Kurki

| Matti Kurki |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Charles Hill and Sons, Bristol
Kölinlasku:  22. marraskuuta 1944
Laskettu vesille:  14. kesäkuuta 1945
Palveluskäyttöön:  14. helmikuuta 1946
Poistui palveluskäytöstä:  1949 Suomelle 1962 nimellä Matti Kurki
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi syyskuussa 1975
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 580 t
Pituus:  94 m
Leveys:  11,6 m
Syväys:  3,9 m
Koneteho:  2 × 2 750 hv
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  140
Koululaiva Matti Kurki oli 1962–1974 Suomen laivaston koululaiva, joka valmistui 1946 Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä HMS Porlock Bay ja ei siten ehtinyt toiseen maailmansotaan. Alus oli palveluksessa kuninkaallisessa laivastossa, kunnes se siirrettiin 1949 reserviin.
Valmistus

Bay-luokan ilmatorjuntafregatti HMS Porlock Bay (viirinumero K650) tilattiin 1944 Kuninkaalliselle laivastolle tilausnumerolla J602 Charles Hill and Sonsilta Bristolista, koska taisteluissa Japania vastaan tarvittiin ilmatorjuntakykyisiä saattajia. Se korvasi Loch-luokan fregatin HMS Loch Seaforthin, jonka tilaus oli peruutettu 27. marraskuuta 1943. Köli laskettiin 22. marraskuuta 1944 telakkanumerolla 302. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1945 ja valmistui 8. maaliskuuta 1946. Se oli viimeinen telakalta valmistunut sotalaiva.
Suomen merivoimissa > Koululaivahankinta

Suomen Merimies-Unioni vaati merimiesten ammattikoulun muodostamista, minkä toteuttamiseksi eduskunta hyväksyi 4. kesäkuuta 1959 hallituksen esityksen Suomen Joutsenen siirtämisestä kauppa- ja teollisuusministeriön alaisen kauppalaivaston merimiesten ammattikouluksi. Hyväksyntään sisältyi aluksen romuarvoa vastaavan summan siirtäminen uuden koululaivan hankintaan.
Helmikuussa 1960 valtioneuvosto teki päätöksen, joka oikeutti merivoimat tilaamaan suunnittelutyön koululaivasta puolustusministeriön suosittelemalta telakalta. Valitun pienen telakan aiheuttamat viivästykset siirsivät työtä niin, että telakoiden korkeasuhdanne alkoi.
Ehdokasta etsittäessä HMS Porlock Bay todettiin parhaaksi vaihtoehdoksi, vaikka sen tykit olivat tyyppiä, jota Merivoimilla ei ollut ennestään. Aluksessa oli pääaseina kaksi 102 mm:n kaksoistykkiä mallia QF 4 inch Mark XVI, ilmatorjuntaa varten kaksi kaksiputkista Bofors 40 mm L/60 -tykkiä, kaksi 40 mm Boforsia ja Hedgehog-syvyysammusheitin, neljä syvyyspomminheitintä ja kaksi syvyyspommikiskoa. Miehistöä aluksella oli normaalisti 140 henkeä. Pääaseet olivat englantilaisia Vickersejä ja vaativat omat ammuksensa, Suomessa jo olleet 102 mm vakioammukset eivät sopineet niihin. Aluksen mukana tosin luvattiin suuri ammusvarasto, ja lisäksi uusia ammuksia sitouduttiin toimittamaan niin kauan kuin suomalaiset tarvitsisivat. Ammuksia jäi lopulta ylikin: aluksen viimeisinä kahtena käyttövuotena päätykit olivat käyttökiellossa pääkannen heikkouden vuoksi. Aluksen todettiin sopivan väliaikaiseksi koululaivaksi kotimaisen aluksen rakentamista odotettaessa, joten alus ostettiin.
Komentaja Matts Wikbergin johtama suomalainen miehistö haki aluksen uuteen kotimaahan 19. huhtikuuta 1962. Lehdistö seurasi operaatiota tarkasti, Apu-lehti sai jopa toimittajan ja kuvaajan mukaan tälle matkalle.
Suomen merivoimissa > Koululaivana

Alus oli aluksi itsenäisenä yksikkönä ja rinnastettiin Merivoimien joukko-osastoksi, kunnes se liitettiin 1. lokakuuta 1969 Merisotakouluun. Tasavallan presidentin esittelyssä 7. toukokuuta 1968 aluksen vuosipäiväksi vahvistettiin Ruotsinsalmen taistelun vuosipäivä 9. helmikuuta ja kunniamarssiksi J. Stranenskyn säveltämä Ernst von Vegesackin marssi. Aluksen perinteiksi tulivat Saaristolaivaston ja Rannikkolaivaston perinteet. Joukko-osastotunnuksena aluksella palvelevien hatuissa oli nauha tekstillä "Matti Kurki".
Alus jatkoi edeltäjänsä perinnettä maailmanlaajuisilla koulutuspurjehduksillaan. Matkat lyhenivät, sillä enää ei kierretty Kap Hornia eikä ajettu Panaman kanavasta, vaan kaukaisimmat suuntautuivat Sevastopoliin vuonna 1963 ja Kanadan Halifaxiin vuonna 1967. Suomen Joutsenen mukana useilla matkoilla ollutta suomalaista vientinäyttelyä ei enää otettu matkoille mukaan.
Matti Kurki teki Suomen lipun alla yhteensä 16 pitkää ulkomaanmatkaa. Lokiin kertyi yhteensä 124 393,3 meripeninkulmaa. Alus kävi kahdeksan kertaa Tanskassa, Neuvostoliitossa ja Englannissa neljä kertaa, Puolassa, Norjassa ja Ruotsissa kolme kertaa, Ranskassa kahdesti ja kerran Islannissa, Hollannissa, Maltalla, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Italiassa ja Turkissa.
| Kohde | Aika | kadetit | reserviupseerit | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Plymouth-Helsinki (nouto) | 1962 | 32. (10) |  |  |
| Tanska ja Puola |  | 32. ja 33. (16) |  |  |
| Sevastopol |  | 33. ja 34. (18) |  |  |
| Englanti ja Alankomaat |  | 35. (12) |  |  |
| Färsaaret |  | 36. ja 37. (39) |  |  |
| Ruotsi |  | 36. ja 37. (39) |  |  |
| Kanada ja Yhdysvallat |  | 37. ja 38. (46) |  |  |
| Norja |  | 38. ja 39. (33) |  |  |
| Tanska |  | 40. (10) |  |  |
| Neuvostoliitto/Leningrad |  | 40. (10) |  |  |
| Ruotsi |  | 40. ja 41. (18) | 62. (32) |  |
| Ruotsi |  | 42. (8) |  |  |
| Englanti |  | 41. ja 42. (16) | 64. (30) |  |
| Norja ja Ranska |  | 42. (8) | 66. (52) |  |
| Neuvostoliitto/Murmansk |  | 43. (12) |  |  |
| Englanti |  | 43. ja 44. (23) |  |  |

Aluksen viimeiseksi koulutuspurjehdukseksi jäi 30. heinäkuuta – 20. elokuuta 1974 välillä Helsinki – Karlskrona – Kööpenhamina – Leith – Helsinki.
Suomen merivoimissa > Päälliköt

Aluksen päällikköinä toimivat:
komentaja Matts Wikberg 1962–1965
komentaja Bo Klenberg 1965–1967
komentaja Jorma Haapkylä 1967–1969
komentaja Olavi Vitikka 1969–1972
komentaja Juha Tikka 1970–1974
komentaja Kalervo Lehtonen 1974–1975
Suomen merivoimissa > Kiinteä koulutustila

Vuoden 1974 jälkeen alus ei enää liikkunut omin konein, kun viimeinenkin sen kattiloista asetettiin lämmityskieltoon. Viimeiset kaksi vuotta alus oli liikkunut enää yhdellä kattilalla, kun loput menivät käyttökieltoon yksi kerrallaan.
Alus määrättiin toimimaan toistaiseksi kiinteänä koulutustilana Merisotakoulun yhteydessä. Alkuperäiset suunnitelmat emälaivaksi muuttamisesta oli jo tässä vaiheessa hylätty, koska aluksen kattilat olisi pitänyt uusia kokonaan. Tähän ei ollut varaa, ja dieselöinti ei taas rakenteellisista syistä tullut kysymykseen. Samoin pääkansi oli jo palvelusikänsä loppusuoralla, vaikka viimeinen runkokatsastus toukokuussa 1974 antoi vedenalaisten osien kohdalla jopa loistavan tuloksen.
Suomen merivoimissa > Romutus ja esineistön kohtalo

Alus romutettiin vuonna 1976. Osa upseeri- ja aliupseerimessien sisustusta siirrettiin Merisotakoulun perinnetiloihin Suomenlinnaan. Pääaseistus 2 × 102 mm:n Vickers-tykit (2 kpl) myytiin romuksi 1976 laivan romutuksen yhteydessä. Yksi kaksoislavetti 2 × 40 mm Bofors-tykeistä on entisen Panssarivarikon alueella Parolassa, jossa on nykyisin Länsi-Suomen Huoltorykmentin Ajoneuvovarikko. Tykkilavetti on huonokuntoinen, koska sitä on vuosikymmenet säilytetty taivasalla. Syvyysammusheitin "Siili" on merimuseo Forum Marinumin kokoelmissa Turussa. Tekniikan museossa on radiohytin kalustoa.
Yksi aluksen potkureista sijoitettiin Upinniemen varuskuntakerhon eteen muistomerkiksi ja myös aluksen ankkurit ketjuineen ovat Upinniemen varuskunnassa, rantasaunan edessä.
Perinneyhdistys ja uusi koululaiva

Aluksella palvelleet upseerit, aliupseerit, värvätyt ja asevelvolliset ovat muodostaneet laivastokillan alaisuuteen oman perinneyhdistyksen "Matti Kurjen purjehtijat" vaalimaan vanhan aluksensa muistoa ja perinteitä. Porlock Bayn ja Matti Kurjen veteraanit ovat pitäneet yhteisiä kokouksiaan vuosina 2004–2007 neljä kertaa: vuonna 2003 Portsmouthissa, 2004 Helsingissä, 2005 Devonportissa ja 2007 Turussa.
Aluksesta on 2007 ilmestynyt  "HMS Porlock Bay Associationin" puheenjohtajan Roger Smithin kirjoittama kirja Shipshape and Bristol Fashion.
Uudeksi koululaivaksi valmistui Wärtsilän Helsingin telakalla vuonna 1979 kauan suunniteltu kotimainen alus, miinalaiva Pohjanmaa.
Matti Kurjen tulosta Suomeen tuli 50 vuotta huhtikuussa 2012. Lähes satapäisen veteraanijoukon kesken muisteltiin Upinniemessä vanhaa alusta ja palvelua siinä vuosina 1962–1976. Kaksi brittiveteraania oli tullut muistelemaan alustaan.
Aiheesta muualla

Roger Smith, Shipshape and Bristol Fashion, 2007 ISBN 978 1 906050 20 7
Pertti Kaivonen: Miinalaiva Pohjanmaa, fregatti Matti Kurki ja fregatti Suomen Joutsen (Arkistoitu – Internet Archive)
Finlandia-katsaus 597
https://www.facebook.com/KoululaivaMattiKurki?fref=ts
Meduusat

| Meduusat |
| --- | --- |
 Chrysaora-meduusa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Meduusat Scyphozoa  Götte, 1887
Synonyymit
 Scyphomedusae 
Lahkot
 Kruunumeduusat Coronatae  Juurimeduusat Rhizostomeae  Kiekkomeduusat Semaeostomeae 
Katso myös
   Meduusat Wikispeciesissä   Meduusat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meduusat (Scyphozoa, myös liuskameduusat tai varsinaiset meduusat) on yksi polttiaiseläinten pääjakson luokista. Merissä elävät kupolimaiset meduusat uivat verkkaisesti supistamalla ja laajentamalla hyytelömäistä uimakelloaan, jonka alta purkautuva vesi työntää niitä eteenpäin. Toisaalta meduusat kulkeutuvat paljolti veden virtausten mukana ja ne ovat makroeläinplanktonin suurimpia eläimiä. Varhaisimmat tunnetut meduusoiden fossiilit ovat yli 600 miljoonan vuoden takaa prekambrikaudelta.
Rakenne

Aikuisen meduusan pyöreän uimakellon reunassa on pyyntilonkeroiden sarja. Kellon alapuolella keskellä on suu joka johtaa ontelovatsaan, ja suun ympärillä neljä ulos työntyvää suuliuskaa. Meduusoilla ei ole varsinaisia elimiä kuten sydäntä tai aivoja, vain yksinkertainen hermosto. Kuten muilla polttiaiseläimillä meduusoilla on kaksi solukerrosta, sisäinen endodermi ja ulkoinen ektodermi, ja niiden välissä runsas hyytelömäinen mesoglea jossa on säikeitä ja jonkin verran soluja. Ravinnon lopullinen sulatus tapahtuu pieninä hiukkasina mesogleassa olevien yksittäisten solujen sisällä.
Juurimeduusoiden lahkon meduusoilla kuten tykinkuulameduusalla ei ole pyyntilonkeroita ollenkaan, vaan suuliuskat ovat muuntuneet siivilämäiseksi rakenteeksi.
Elämänkierto ja lisääntyminen

Useimpien meduusojen elämänkaari jakautuu kahteen päävaiheeseen: merenpohjaan kiinnittyneeseen polyyppivaiheeseen ja vapaaseen meduusavaiheeseen. Termi meduusa voi tarkoittaa näin joko taksonomista eläinluokkaa tai planktista kellomaista yksilömuotoa. Meduusavaihe esiintyy myös muiden polttiaiseläinluokkien elämänkierrossa (kuutiomeduusat, polyyppieläimet).
Meduusojen sukusolut kehittyvät ruoansulatusontelon katossa taskumaisissa pullistumissa, sukupuolirauhasissa. Lisääntyäkseen saman lajin yksilöt kerääntyvät yhteen isoiksi ryhmiksi, jotta jälkikasvu turvattaisiin mahdollisimman hyvin.
Koiras laskee siittiöt veteen rihmana, jonka naaras syö. Rihma hedelmöittää naaraan sukusolut. Hedelmöittyneistä munasoluista kehittyy värekarvoilla vedessä liikkuvia planula-toukkia. Planulat uivat veden pohjaan ja muuttuvat polyyppimaisiksi yksilöiksi, skyfistomeiksi. Ne ottavat ravintoa planktonista ja alkavat yleensä alkukesästä kuroutua vaakasuorassa pieniksi lautasmaisiksi efyratoukiksi. Efyrat kehittyvät noin kuukaudessa aikuisiksi meduusoiksi. Useilla meduusalajeilla on ruumiin alapinnassa taskuja, joissa toukat saattavat kehittyä hetken aikaa, ennen kuin ne kiinnittyvät pohjaan. Skyfistomin tyviosa voi elää vuosia veden pohjassa ja jatkaa suvutonta lisääntymistä. Tyviosasta voi myös irrota osia, joista kehittyy uusia skyfistomeja.
Meduusavaihe, joka on elinkaaren viimeinen vaihe, kestää yleensä vain muutamia kuukausia. Syyskesällä tapahtuva "meduusakukinta" on tämän elinkaaren vaiheen viimeinen osa, ja rannikolle tulevat meduusat ovat yleensä jo kuolevia yksilöitä.
Saalistus

Kaikki meduusat ovat petoja. Ne saalistavat pyyntilonkeroilla, joiden polttiaissolut laukeavat, kun planktoneläin, pieni kala tai äyriäinen on kosketuksessa niihin tai ui lonkeroiden läheltä. Meduusan lonkeroissa olevista polttiaissoluista, nemoatokystoista, iskeytyy saaliiseen pieniä kiinnityssiimoilla varustettuja myrkkyharppuunoita, jotka lamaannuttavat saaliin. Kiinnityssiimat estävät saalista pakenemasta. Kun uhri on lamaannutettu, siirtävät pyyntilonkerot sen hitaasti meduusan suuhun, joka johtaa eliön ruoansulatusonteloon. Useimpien meduusojen myrkky on ihmiselle vaaratonta, mutta osa lajeista voi aiheuttaa tuskallisia oireita.