stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michie Koyama

Michie Koyama (jap. 小山実稚恵; s. 1959) on japanilainen pianisti.
Koyama aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana ja valmistui Tokion kansallisesta taide- ja musiikkiyliopistosta. Vuonna 1982 Koyama sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa, ja vuonna 1985 hän pääsi neljännelle sijalle 11. kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Vuonna 1991 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Lontoossa Royal Festival Hallissa Royal Philharmonic Orchestrassa.
Koyama on esiintynyt sellaisten kapellimestarien kuin James Conlonin, Otmar Suitnerin, Horst Steinin, Neville Marrinerin, Claus Peter Florin, Seiji Ozawan, Andrew Davisin, Wolfgang Sawallischin ja Kazimierz Kordin johdolla. Koyaman ohjelmistoon kuuluu kymmenittäin konserttoja sekä monia barokkimusiikista nykyohjelmistoon ulottuvia sooloteoksia. Kamarimusiikillista yhteistyötä Koyama on tehnyt muiden muassa Augustin Dumayn ja Maria João Piresin kanssa. Hän on levyttänyt Sony Music Entertainment Japanille muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Frédéric Chopinin, Robert Schumannin, Franz Lisztin ja Sergei Rahmaninovin teoksia. Vuonna 2010 Koyama istui tuomariston jäsenenä Varsovan 16. Chopin-pianokilpailussa.
Morbid Tales

| Morbid Tales Celtic Frost |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty :  ?
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t):  ?
 Tyylilaji: Thrash metal   Black metal   Doom metal
 Kesto: 32.09
 Levy-yhtiö:  ?
Celtic Frostin muut julkaisut
|     | Morbid Tales 1984 | Emperor's Return 1985 |
Morbid Tales on sveitsiläisen äärimetalliyhtye Celtic Frostin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Se on yksi tärkeimmistä black metalin edelläkävijöistä. Morbid Tales julkaistiin alun perin mini-LP:nä, mutta myöhemmin siihen sisällytettiin Emperor's Return EP, jotta siitä saatiin täyspitkä albumi.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Human (Intro)" | 0.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Into the Crypts of Rays" | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Visions of Mortality" | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Dethroned Emperor" | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Morbid Tales" | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Procreation (of the Wicked)" | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Return to the Eve" | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Danse Macabre" | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Nocturnal Fear" | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Morbid Tales (1984 Rehearsal)" | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Messiah (1984 Rehearsal)" | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Procreation (Of the Wicked) (1984 Rehearsal)" | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "Nocturnal Fear (1984 Rehearsal)" | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Tom G. Warrior - Kitarat, laulu
Martin Eric Ain - Basso
Stephen Priestly - Sessio Rummut
Aiheesta muualla

Morbid Tales Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Morbid Tales Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Monivarpainen kissa

Kissa, jolla on ylimääräisiä varpaita.
Monivarpainen kissa eli laivakissa, suokissa tai Hemingwayn kissa on kissa, jolla on tavallista enemmän varpaita. Ylimääräiset varpaat johtuvat geenivirheestä. Geenivirheen aiheuttama polydaktylia on tavallista yleisempi maine coon -rodun kissoilla. Monivarpaisia kissoja on ympäri maailmaa, niin rotu- kuin tavallisissa maatiaiskissoissakin.
Monivarpaisella kissalla usein yksi ylimääräinen varvas kiertyy ”peukaloksi” tassun reunaan. Kissa kykenee tarttumaan näin kädellisten tavoin esimerkiksi köysiin, kaiteisiin tai kahvoihin. Monivarpaisuus on esimerkki evoluutiossa hyödyllisestä mutaatiosta. Mutaatio on havaittu ensimmäisen kerran 1600-luvulla Bostonissa.
Tassun erikoinen muoto voi aiheuttaa kissalle ongelmia liikkuessa: kävely saattaa olla ”humalaista” puolelta toiselle vaappuvaa. Osa monivarpaisista kissoista on uimataidottomia tai ne täytyy varta vasten ”opettaa” uimaan.
Kirjailija Ernest Hemingway oli erityisen mieltynyt monivarpaisiin kissoihin. Hänellä oli monivarpainen kissa, jonka jälkeläisiä elää edelleen Hemingwayn kotimuseossa. Kissa oli tuotu Key Westiin Kuubasta.
Monivarpaisen kissan kutsumanimistä ”laivakissa” tulee siitä, että aikoinaan monivarpaiset kissat olivat erityisen suosittuja laivakissoina, sillä monivarpaisuus auttaa tasapainon ylläpitämisessä ja monivarpaiset kissat selvisivät vaikeissa tilanteissa, kuten myrskyissä, normaaleja paremmin. Katsottiin, että monivarpainen kissa on laivakissana tavallista kissaa onnekkaampi.
Moby Dick (kappale)

| ”Moby Dick” Led Zeppelin |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Led Zeppelin II
 Julkaistu: 22. lokakuuta 1969
 Tyylilaji: hard rock, blues rock
 Kesto: 04.21
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Led Zeppelin II:n muut kappaleet
| ”Ramble On” 7. | ”Houses of the Holy” 8. | ”Bring It on Home” 9. |
Moby Dick on rockyhtye Led Zeppelinin instrumentaalikappale, joka julkaistiin albumilla Led Zeppelin II. Se alkaa Jimmy Pagen riffillä John Bonhamin tehdessä rumpusooloja kitarariffien välissä. Led Zeppelinin konserteissa rumpusoolo kesti jopa 20 minuuttia, jolloin muut yhtyeen jäsenet pitivät taukoa.
Kappaleen merkitys

Moby Dick oli ensimmäisiä rock-kappaleita, jossa rumpusoolot ovat pääosassa. John "Bonzo" Bonham on ollut monien aloittavien rumpaleiden esikuvana. Nykyisin paljolti juuri Bonhamin ansiosta rumpusooloilusta on tullut monella tapaa rock-klisee.[lähde? ]
Morbid Reich

| Morbid Reich Vader |
| --- | --- | --- |

Demon tiedot
 Äänitetty : Pro-Studio, Olsztyn kesä 1990
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Mariusz Kmiołek Vader
 Tyylilaji: death metal thrash metal
 Kesto: 20.57
 Levy-yhtiö: Carnage Records
Vaderin muut julkaisut
| Necrolust 1989 | Morbid Reich 1990 | The Ultimate Incantation 1992 |
Morbid Reich on Vaderin kolmas demo, joka on julkaistu vuonna 1990. Demoa myytiin yli 10 000 kappaletta, mikä tekee siitä yhden menestyneimmistä demolevyistä.
Kappaleet

From Beyond – 0.59 (Intro)
Chaos – 4.23
Vicious Circle – 2.45
Breath of Centuries – 3.17
The Final Massacre – 3.41
Reign Carrion – 5.52
Kokoonpano

Peter – laulu, kitara
Jackie – bassokitara
Docent – rummut
Aiheesta muualla

Morbid Reich Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Morbid Reich Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vader
| --- | --- |
Studioalbumit:   The Ultimate Incantation  De Profundis  Future of the Past  Black to the Blind  Litany  Revelations  The Beast  Impressions in Blood  Necropolis  Welcome to the Morbid Reich  Tibi et Igni  The Empire  Solitude in Madness 
Konserttitallenteet:   The Darkest Age: Live '93  Live in Japan 
EP:t:   Sothis  Kingdom  Reign Forever World  Blood  The Art of War  Lead Us!!!  Go to Hell 
Kokoelmat:   Reborn in Chaos  XXV 
Tribuuttialbumit:  Future of the Past
Demot:   Live in Decay  Necrolust  Morbid Reich 
Videot:   Vision and Voice  More Vision and the Voice  Night of the Apocalypse  ...And Blood Was Shed in Warsaw 
Splitit:  Nile / Vader
Singlet:   An Act of Darkness / I.F.Y.  Carnal / Black to the Blind  Xeper / North  Angel of Death  Beware the Beast  v.666  The Upcoming Chaos  We Are the Horde  Come and See My Sacrifice  Decapitated Saints 
Eri esittäjiä:   Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer  Czarne zastępy – W hołdzie KAT  Originators of Northern Darkness - A Tribute to Mayhem  Tyrants From the Abyss - A Tribute to Morbid Angel  Seven Gates of Horror – A Tribute to Possessed  Ultimate Revenge  Metalmania 2003 
Katso myös:   UnSun  Spinal Cord  Dimmu Borgir  NYIA  Behemoth  Christ Agony  Slashing Death  Sweet Noise  Yattering
Randa Haines

Randa Haines (s. 20. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tekemä on muun muassa Sanaton rakkaus (1986). Marlee Matlin voitti roolistaan kyseisessä elokuvassa parhaan naispääosan Oscarin.
Los Angelesissa, Kaliforniassa syntyneen Hainesin muun tuotannon joukossa on televisioelokuva The Ron Clark Story (2006). Ohjaaja voitti Berliinin Hopeisen karhun (1987) ja oli Emmy-ehdokkaana (1984).
Aiheesta muualla

Randa Haines Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rand Paul

| Rand Paul |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Kentuckysta
 2011-1-33. tammikuuta 2011– Yhdessä Mitch McConnellin kanssa  
Edeltäjä:  Jim Bunning
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1963 (ikä 61) Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Kelley Paul (vih. 1990)
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Tutkinnot:  Baylorin yliopisto Duke University
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
paul.senate.gov ja www.randpaul.com
Randal Howard "Rand" Paul (s. 7. tammikuuta 1963) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja kentuckylainen senaattori. Randin isä on tunnettu poliitikko Ron Paul. Rand Paul on tukenut Teekutsuliikettä ja häntä on kuvailtu libertaariksi.
Paul tavoitteli puolueensa presidenttiehdokkuutta vuoden 2016 presidentinvaaleihin, mutta jäätyään Iowan esivaalissa viidenneksi ilmoitti luopuvansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rand Paul Wikimedia Commonsissa
Rebecca Goldstein

| Rebecca Goldstein |
| --- | --- |
 Rebecca Goldstein 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1950 (ikä 74)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  filosofi, kirjailija
Aiheesta muualla
www.rebeccagoldstein.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rebecca Newberger Goldstein (s. 23. helmikuuta 1950 White Plains, New York) on yhdysvaltalainen filosofi ja kirjailija. Hän valmistui Barnard Collegesta ja väitteli filosofian tohtoriksi Princetonin yliopistossa. Goldstein on opettanut filosofiaa muun muassa Harvardin yliopistossa. Hän on julkaissut seitsemän kaunokirjallista teosta ja kolme tietokirjaa. Vuonna 1996 Goldsteinille myönnettiin MacArthur Fellowship -palkinto. Vuonna 2005 hänet valittiin American Academy of Arts and Sciences -yhteisön jäseneksi ja vuonna 2015 hänelle myönnettiin National Humanities Medal.
Goldsteinin ensimmäinen romaani The Mind-Body Problem ilmestyi vuonna 1983. Goldsteinin romaani The Dark Sister (1993) sai Whiting Writer’s Awardin ja romaani Mazel (1995) sai National Jewish Book Awardin ja Edward Lewis Wallant Awardin. Hänen novellikokoelmansa Strange Attractors vuodelta 1993 sai National Jewish Book Honor Awardin. Hänen filosofi Baruch Spinozaa käsittelevä tietokirjansa sai Koret International Jewish Book Awardin.
Goldstein sai vuonna 2006 Guggenheim Fellowship- ja Radcliffe Fellowship -tunnustukset. Vuonna 2008 hän sai Center for Inquiryn Humanist Laureate -tunnustuksen sekä kunniatohtorin arvonimen Emerson Collegesta. Vuonna 2011 American Humanist Association antoi Goldsteinille vuoden humanisti -palkinnon ja Freedom From Religion Foundation Freethought Heroine -palkinnon. Goldstein on toiminut Maailman talousfoorumin Council of values -neuvostossa.
Goldstein kasvoi ortodoksijuutalaisessa perheessä. Teini-iässä hänestä tuli ateisti. Goldsteinin tytär hänen ensimmäisestä avioliitostaan on kirjailija Yael Goldstein Love. Rebecca Goldsteinin toinen aviomies on psykologi Steven Pinker.
Teokset > Kaunokirjallisuus

The Mind-Body Problem (Random House, 1983)
The Late-Summer Passion of a Woman of Mind (Farrar, Straus and Giroux, 1989)
The Dark Sister (Viking, 1993)
Strange Attractors. Stories (Viking, 1993)
Mazel (Viking, 1995)
Properties of Light. A Novel of Love, Betrayal, and Quantum Physics (Houghton Mifflin, 2000)
Thirty-Six Arguments for the Existence of God. A Work of Fiction (Pantheon, 2010)
Teokset > Tietokirjallisuus

Incompleteness. The Proof and Paradox of Kurt Gödel (Atlas Books/Norton, 2005)
Betraying Spinoza. The Renegade Jew Who Gave Us Modernity (Nextbooks/Schocken, 2006)
Plato at the Googleplex. Why Philosophy Won’t Go Away (Pantheon, 2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut. (englanniksi)
Puerto Platan lento-onnettomuus 1992

| Puerto Platan lento-onnettomuus 1992 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Aerocaribbeanin Il-18.
Yhteenveto
Päivämäärä:  15. marraskuuta 1992
Onnettomuustyyppi:  törmäys maastoon
Tapahtumapaikka:  Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta
 :  19°45′50″N, 070°42′59″W
Lähtöpaikka:  Las Américasin kansainvälinen lentoasema, Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta
Välilaskupaikka:  Gregorio Luperónin kansainvälinen lentoasema, Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta
Määränpää:  José Martín kansainvälinen lentoasema, Havanna, Kuuba
Kuolleita:  34
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Iljušin Il-18D
Lentoyhtiö:  Aerocaribbean
Rekisteritunnus:  CU-T1270
Matkustajia:  28
Miehistöä:  6
Puerto Platan lento-onnettomuus 1992 tapahtui 15. marraskuuta 1992, kun tilauslennolla Santo Domingosta Puerto Platan kautta Havannaan ollut Aerocaribbeanin Iljušin Il-18D törmäsi Isabel de Torres -kukkulaan lähestyessään Puerto Plataa. Lennolla oli 34 ihmistä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Lentokone

Onnettomuuskone oli vuonna 1967 valmistettu Iljušin Il-18D (rekisteritunnus CU-T1720, valmistenumero 187010301). Se toimitettiin Aeroflotille joulukuussa 1967. Vuonna 1975 se siirtyi Air Mali Internationalin laivastoon ja palasi takaisin Aeroflotille vuonna 1985. Toukokuussa 1987 koneen hankki Cubana de Aviación, joka vuokrasi sen alkuvuodesta 1992 Chileen. Aerocaribbeanille kone siirtyi kesäkuussa 1992.
Samaa koneyksilöä käytettiin vuonna 1986 julkaistun lento-onnettomuudesta kertovan neuvostoliittolaisen katastrofielokuvan Razmah kryljev kuvauksissa. Tammikuuhun 1987 mennessä koneelle oli kertynyt 22 016 lentotuntia.
Matkustajat ja miehistö

Onnettomuuslennolla oli 28 matkustajaa ja kuusihenkinen miehistö. Lennolla olleista 16 oli Kuuban kansalaisia, 16 Dominikaanisesta tasavallasta ja kaksi Italiasta. Matkustajien joukossa oli Dominikaanisen tasavallan shakkimaajoukkue, johon kuuluivat pelaajat Juan José Matos Rivera, Manolo Marte, Héctor Ogando Estévez ja César González Jaquez, tuomari Marcelino De La Rosa ja valmentaja Adelquis Rémon Gey. He olivat matkalla Kuubaan kansainväliseen turnaukseen. Lennolla oli myös Puerto Platan urheiluliiton johtaja ja Dominikaanisen tasavallan koripalloliiton entinen johtaja Cristóbal Merette Luna.
Koneen kapteenina onnettomuuslennolla oli Rolando Flete.
Onnettomuus

Lento lähestyi Puerto Plataa kaakosta. Tarkoituksena oli tehdä VOR-lähestyminen kiitotielle 26, irtautua lähestymiskuviosta lentoaseman lähellä, kiertää se ja laskeutua kiitotielle 08. Viimeinen yhteys koneeseen saatiin, kun miehistö ilmoitti kääntyneensä lähestymisen perusosalle yhdeksän merimailin päässä kiitotien alusta. Pian käännyttyään lähestymisen loppuosalle kone törmäsi Isabel de Torres -kukkulaan noin kello 18.45 paikallista aikaa. Onnettomuuden syynä oli ilmeisesti lentäjän virhe. Suurin sallittu etäisyys perusosalle kääntymiseen oli neljä merimailia.
Törmäys kukkulan seinämään lähes täydellä polttoainekuormalla aiheutti suuren räjähdyksen, ja kaikki 34 koneessa ollutta kuolivat onnettomuudessa. Pelastustyöt aloitettiin onnettomuuspäivän iltana, mutta ne jouduttiin keskeyttämään huonon sään vuoksi. Uhrien ruumiiden noutamiseen osallistuivat väestönsuojeluviranomaiset, Punainen risti, palolaitos ja ilmavoimat.
Radmila Šekerinska

Radmila Šekerinska
Radmila Šekerinska (mak. Радмила Шекеринска; s. 10. kesäkuuta 1972) on pohjoismakedonialainen poliitikko, joka oli tuolloisen Makedonian tasavallan varapääministerinä Branko Crvenkovskin, Hari Kostovin ja Vlado Bučkovskin hallituksissa ja ulkomaanavun kansallinen koordinaattori (SDSM). Hän oli Makedonian tasavallan virkaatekevä pääministeri 12. toukokuuta 2004 – 12. kesäkuuta 2004 ja 3. marraskuuta 2004 – 15. joulukuuta 2004. Hänet valittiin 5. marraskuuta 2006 Makedonian sosiaalidemokraattisen liiton johtoon Vlado Bučkovskin eron jälkeen.
Šekerinska valmistui 1995 Skopjesta sähkötekniikan laitokselta. Hän johti Soros-säätiön suhdetoimintaa. Hänet valittiin 1996 Skopjen kaupunginvaltuustoon ja 1998 parlamenttiin. Hänestä tuli sosiaalidemokraattisen liiton (СДСМ; SDSM) varapuheenjohtaja.
Pääministeri Branko Crvenkovski nimitti Šekerinskan varapääministeriksi vastuullaan EU-yhdentyminen. Hän johti Crvenkovskin menestyksekästä presidentinvaalikampanjaa 2004 ja toimi pääministerinä kolmisen viikkoa tämän voiton jälkeen. Šekerinska piti varapääministerin asemansa Hari Kostovin ja tämän erottua Vlado Bučkovskin hallituksissa.
Šekerinska jätti asemansa puolueen johdossa 8. puoluekokouksessa syyskuussa 2008 puolueen kärsimän vaalitappion jälkeen. Hänen seuraajakseen valittiin Zoran Zaev määräajaksi toukokuuhun 2009 asti, jolloin presidentti Branko Crvenkovskin kausi päättyy.
Reflections (Convulsen albumi)

| Reflections Convulse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sunlight Studios, helmikuu 1992 – tammikuu 1993
 Julkaistu: 1994
 Tuottaja(t): Lars Linden, Convulse
 Tyylilaji: Death 'n' roll
 Kesto: 37.06
 Levy-yhtiö: Relapse
Convulsen muut julkaisut
| World Without God 1993 | Reflections 1991 | Evil Prevails 2013 |
Reflections on nokialaisen metalliyhtyeen Convulsen toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1994.
Kappaleet

Intro – 1.26 (instrumentaali)
The Rite of Sunshine – 4.43
The Green Is Grey – 3.23
Years of Decay – 5.35
Memories – 3.52
The Nation Cries – 3.21
Crying Back Yesterday – 3.18
Lost Equilibrium – 7.37
The New Arrival – 3.51
Kokoonpano

Rami Jämsä – laulu, soolokitara
Toni Honkala – kitara, kosketinsoitin
Juha Telenius – basso
Janne Miikkulainen – rummut
Aiheesta muualla

Reflections (Convulsen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Reflections (Convulsen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Michi Gotō

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Michi Gotō
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Suzuka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 164 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2016 2017–2018 2018–2019 2019– | Urawa Reds Real Sociedad Eibar Córdoba | 140 (28) 17 (1)   |
Maajoukkue
| 2008–2014 | Japani | 7 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Michi Gotō (jap. 後藤 三知, Gotō Michi; s. 27. heinäkuuta 1990 Suzuka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Gotō debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2008. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Rika Kihira

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rika Kihira 2019 |  Rika Kihira 2019 |  Rika Kihira 2019 |  |
Maa:   Japani
Naisten taitoluistelu
| Neljän maanosan mestaruuskilpailut  | Neljän maanosan mestaruuskilpailut  | Neljän maanosan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Anaheim 2019 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Seoul 2020 | yksinluistelu |  |
Rika Kihira (s. 21. heinäkuuta 2002 Nishinomiya) on japanilainen taitoluistelija. Hän on yltänyt MM-kilpailujen yksinluistelussa parhaimmillaan neljänneksi.
Kihira sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kahdeksanneksi kaudella 2017–2018. Vuonna 2019 hän sijoittui aikuisten MM-kilpailuissa neljänneksi vain 0,31 pisteen päässä pronssimitalista oltuaan lyhytohjelman pisteissä seitsemäs ja vapaaohjelmassa toinen. Samalla kaudella hän voitti neljän maanosan mestaruuden ja uusi tittelinsä seuraavana talvena. Toisissa MM-kilpailuissaan vuonna 2021 hän sijoittui seitsemänneksi oltuaan lyhytohjelman jälkeen toisena mutta jäätyään vapaaohjelman pisteissä yhdeksänneksi. Japanin-mestaruuden Kihira on voittanut kausina 2019–2020 ja 2020–2021.
Kihira on pituudeltaan 155-senttinen. Häntä valmentavat Mie Hamada ja Brian Orser. Koreografeina toimivat Benoît Richaud ja David Wilson.
Rik de Voest

| Rik de Voest |
| --- | --- |
 Rik de Voest Yhdysvaltain avoimissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1980 
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Tennispelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1999–
Palkintorahat:  1 349 991 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  110. (21.8.2006)
Voitot/tappiot:  33–54
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2012)
Wimbledon:  2. kierros (2011)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2007)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  46–48
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Rik de Voest (s. 5. kesäkuuta 1980 Milano, Italia) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 110 elokuussa 2006 ja nelinpelissä sijalle 39 huhtikuussa 2009. Grand Slam -turnauksissa hän on kaksi kertaa selviytynyt toiselle kierrokselle. Hän on voittanut kaksi ATP-turnausta nelinpelissä. Hän on edustanut Etelä-Afrikkaa Davis Cupissa 21 maaottelussa vuosina 2002–2011.
Yhdysvaltain avoimissa 2007 de Voest voitti ensimmäisellä kierroksella Thierry Ascionen, mutta hävisi toisella kierroksella John Isnerille. Wimledonissa 2011 hän voitti avauskierroksella Rubén Ramírez Hidalgon. Toisella kierroksella hän hävisi Fernando Gonzálezille.
Moonbase

| Moonbase |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Wesson International
Julkaisija:  Wesson International
Jakelija:  Mindscape
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  taloussimulaatiopeli
Alusta:  Amiga, DOS, Macintosh
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Moonbase (myös nimellä Moonbase: Lunar Colony Simulator) on Wesson Internationalin kehittämä ja julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 DOS:lle ja seuraavana vuonna Amigalle ja Macintoshille.
Pelistä on julkaistu vuonna 1993 päivitetty versio nimellä Lunar Command DOS:lle.
Pelaaminen

Pelissä rakennetaan Kuuhun siirtokuntaa ja pelaajan on otettava huomioon muun muassa happi, vesi ja lämmitys/jäähdytys.
Vastaanotto

Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 78%.
Aiheesta muualla

Moonbase MobyGamesissa (englanniksi)
Lunar Command MobyGamesissa (englanniksi)
Moonbase Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Mercedes-Benz CLA-sarja (C117)

| Mercedes-Benz C117 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia  Thaimaa  Unkari
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2013–2019
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmariauto
Luokka:  D-segmentti
Seuraaja:  Mercedes-Benz C118
Teknisesti samankaltaisia:  Infiniti Q30 Infiniti QX30 Mercedes-Benz W176 Mercedes-Benz W246 Mercedes-Benz X156
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Mercedes-Benz MFA
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,5–2,1 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Mercedes-Benz C117 on Mercedes-Benz CLA-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2013–2019. Sen seuraajaksi tuli C118.
Mercedes-Benz C117 (2013–2019)

Mercedes-Benz C117 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013. Se perustuu tekniikaltaan A-sarjaan (W176). Shooting brake -tyylinen farmarimalli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2015.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä C117 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz CLA-sarja (C117) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz X117
Mercedes-Benz CLA-sarja (C118)

| Mercedes-Benz C118 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Unkari
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz C117
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz H247 Mercedes-Benz W177 Mercedes-Benz W247 Mercedes-Benz X247
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Mercedes-Benz MFA2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,3–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin 8-vaihteinen kaksoiskytkin
Mercedes-Benz C118 on Mercedes-Benz CLA-sarjan toisen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien. Se korvasi edeltäneen C117-mallin.