stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haankylä
Historia

Vuonna 1933 osa Haankylästä liitettiin Viipurin maalaiskunnasta Viipurin kaupunkiin. Viipurin maalaiskunnan ja kaupungin välillä nousi 1930-luvulla aluekiistoja, jolloin maalaiskunta vaati muun muassa kaupunkiin liitettyä osaa Haankylästä takaisin itselleen. Valtioneuvoston päätöksessä raja jäi Haankylän kohdalle kuitenkin ennalleen.
Talvisodan aikana Haankylän asukkaat evakuoitiin muualle Suomeen. Moskovan rauhassa Viipurin maalaiskunta Haankylä mukaan lukien siirtyi Neuvostoliitolle. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Mercedes-Benz E-sarja (W212)

| Mercedes-Benz W212 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Egypti  Indonesia  Intia  Kiina  Malesia  Meksiko  Saksa  Thaimaa  Turkki
Valmistaja:  Daimler AG
Valmistusvuodet:  2009–2016
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz C209 Mercedes-Benz W211
Seuraaja:  Mercedes-Benz W213
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz C218 Mercedes-Benz W204 Mercedes-Benz X204
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6 V8
Iskutilavuus:  1,8–6,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen automaatti 9-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W212 on Mercedes-Benz E-sarjan neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2009–2016, coupéa (C207) ja cabrioletia (A207) vuoteen 2017 saakka. Se korvasi edeltäneen W211-mallin ja seuraajaksi tuli W213. Malliin perustuu coupé-korinen CLS-sarja (C218).
Mercedes-Benz W212 (2009–2017)

Mercedes-Benz W212 esiteltiin sedan-korisena Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2009. Se säilytti kahdesta edellisestä sukupolvesta periytyvät neljä ajovaloa, mutta ne oli nyt muotoiltu kulmikkaiksi pyöreiden sijaan. Farmarimalli esiteltiin syyskuussa Frankfurtin autonäyttelyssä. Kaksiovinen coupé oli esitelty jo aiemmin maaliskuussa Geneven autonäyttelyssä ja cabrioletin vuoro oli tammikuussa 2010 Detroitin autonäyttelyssä. Coupé ja cabriolet perustuvat lyhyemmälle C-sarjan (W204) alustalle, ja ne korvasivat edeltäneen CLK-sarjan (C209).
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä W212 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Ajovalot muotoiltiin uudelleen, ja ne olivat nyt yksiosaiset. Myös etusäleikkö ja -puskuri olivat uudet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz E-sarja (W212) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz S212
Mercedes-Benz E-sarjan Coupé (C207)
Mercedes-Benz E-sarjan Cabriolet (A207)
Facelift-mallin Mercedes-Benz W212.
Facelift-mallin Mercedes-Benz C207.
Markiisi (verho)

Markiiseja katukahvilassa.
Markiisi on ikkunan yläpuolelle asenettava yleensä kankaasta tehty peite, joka antaa suojaa auringonpaisteelta. Suomessa markiisien sijaan auringonvalolta suojaavat edelleen sälekaihtimet, mutta hiljalleen markiisien käyttö on yleistymässä. Jo 1990-luvulta markiisit ovat olleet yleistymään päin esimerkiksi Ruotsissa.
Markiisi on ikkunaa hieman leveämpi kangaskatos, joka kaartuu jyrkässä kulmassa eteenpäin ja suojaa suoralta auringonpaisteelta. Markiisi on tuettu seinään kiinnitetuetuilla varsilta, jotka myös pingottavat kankaan.
Terassimarkiisi suojaa terassia tai patiota suoralta auringolta sekä sateelta. Terassimarkiisi on loivempi ja ulottuu kauemmas seinästä kuin ikkunamarkiisi. Terassimarkiisin ja ikkunamarkiisin lisäksi on vielä kolmas malli, laskostettava korimarkiisi.
Markiisia pidetään auki tarpeen mukaan ja se on kelattavissa pois, kun sitä ei tarvita. Markiisi kelataan joko sähköllä tai käsin. Jousi tai kaasujousi helpottaa markiisin avaamista painovoiman lisäksi. Nykyisellään markiisin moottoreihin voidaan myös kytkeä automatiikka, joka kelaa markiisia säätilan mukaan.
Markiisi ei aina tarvitse lupaa rakennusvalvontaviranomaisilta, kuitenkin kaavoitetuilla alueilla ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaissa ympäristöissä kannattaa aloittaa markiisin suunnittelu ottamalla ensin yhteyttä kunnan rakennusvalvontaan.
Markiisi suojaa auringolta eri tavoin kuin esimerkiksi verhot tai sälekaihdin, sillä verhoja tai sälekaihdinta käytettäessä aurinko pääsee kuumentamaan ainakin uloimman ikkunalasin, kun taas ikkunamarkiisia käytettäessä lasikin jää varjoon. Lisäksi markiisi ei peitä näköalaa, mutta suojaa silti tehokkaasti kasvit, tapetit, tekstiilit ja huonekalut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta markiisi Wikimedia Commonsissa
Hanna Dóra Sturludóttir

Hanna Dóra Sturludóttir (s. 30. toukokuuta 1968) on islantilainen mezzosopraano, joka on esiintynyt kansainvälisesti sekä ooppera- että konserttilaulajana.
Hanna Dóra opiskeli Reykjavíkin laulun akatemiassa ja Universität der Künste Berlinissä, jossa hänen opettajiaan olivat muiden muassa Dietrich Fischer-Dieskau ja Aribert Reimann. Ollessaan kiinnitettynä Landestheater Neustrelitziin Hanna Dóra tulkitsi muiden muassa Marien (Wozzeck), Cio-Cio Sanin (Madama Butterfly) ja kreivittären (Figaron häät) roolit. Hän teki myös vierailevia esiintymisiä Komische Oper Berlinissä ja eri puolilla Saksaa.
Islannin oopperassa Hanna Dóra on tulkinnut muun muassa Carmenin ja Ariadne auf Naxoksen nimiroolit sekä Miss Jesselin (Ruuvikierre), Donna Elviran (Don Giovanni) ja prinsessa Ebolin (Don Carlo) roolit. Esiintymisestään Ebolin roolissa Hanna Dóra sai vuonna 2014 "vuoden klassisen laulajan" Islannin musiikkipalkinnon. Konserttilaulajana hän on esittänyt muun muassa yksinlauluja ja oratoriota. Hän on myös aina painottanut ohjelmistossaan oman aikansa musiikin asemaa.
Hanna Dóran islantilaiseen ohjelmistoon on kuulunut muun muassa Þórunn Gréta Sigurðardóttirin ooppera KOK, josta hän sai vuonna 2021 Islannin Gríman-teatteripalkintoehdokkuuden. Hän on esiintynyt myös Islannin oopperassa Daníel Bjarnasonin teoksessa Brothers. Hanna Dóra on opettanut ja johtanut Islannin taideyliopiston laulun laitoksella. Lisäksi hän on tehnyt opetustyötä Sigurður Demetzin laulukoulussa.
Markijan Šaškevytš

| Markijan Šaškevytš> Маркіян Семенович Шашкевич |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1811 Pidlyssja, Zolotšivin piiri, Galitsia, Itävallan keisarikunta
Kuollut: 7. kesäkuuta 1843 (31 vuotta) Novosilky Lisni, Galitsia, Itävallan keisarikunta
Ammatti:  kirjailija
Lapset:  Volodymyr Šaškevytš
Kirjailija
Salanimi: Ruslan 
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Markijan Semenovytš Šaškevytš (ukr. Маркіян Семенович Шашкевич; 6. marraskuuta 1811 Pidlyssja, Zolotšivin piiri, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 7. kesäkuuta 1843 Novosilky Lisni, Galitsia, Itävallan keisarikunta) oli ukrainalainen runoilija. Hän on Galitsian ukrainan kansankielisen kaunokirjallisuuden perustaja.
Šaškevytš valmistui Lvivin pappisseminaarista 1838 ja toimi sitten pappina Lvivin lähistöllä. Hän perusti opiskeluaikaisten tuttavuuksiensa Jakiv Holovatskyin ja Ivan Vahylevytšin kanssa kirjailijaryhmän Ruteenikolmikko (Ruska trijtsja).  Hän pyrki eri tavoin edistämään Länsi-Ukrainassa ukrainan kielen kirjallista käyttöä ja sen käyttöä saarnoissa. Ryhmä julkaisi kaksi kansanrunokokoelmaa Syn Rusy (”Rusin poika”, 1833) ja Zorja (”Tähti”, 1834) sekä kirjallisen kalenterin Rusalka Dnistrovaia (”Dnestrin vedenneito”, 1836)
Šaškevytšin kirjallinen tuotanto jäi suppeaksi, ja se koostuu lähinnä isänmaallisista runoista. Hän vastusti ukrainan aakkosten latinalaistamista julkaisemallaan kirjoituksella ”Azbuka i Abecadlo” (1836). Hän julkaisi kansankielisen Uuden testamentin (1842). Hänen lastenkirjansa ”Lukemisia pikkulapsille” ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1850. Hänen maineensa kansallistunteen elvyttäjänä ja nykyaikaisen ukrainalaisen kirjallisuuden perustajana syntyi vasta hänen kuolemansa jälkeen. Pidlyssjaan on perustettu hänen muistokseen museo. Hän oli esikuvana, kun Ukrainan venäläistämistä vastustettiin 1970–1980-luvulla.
Šaškevytsin poika oli kirjailija Volodymyr Šaškevytš.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markijan Šaškevytš Wikimedia Commonsissa
Osyp Petrash, The Mermaid of The Dniester Unesco Courier (englanniksi)
Hanna Eigel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hanna Eigel vuonna 1959. |  Hanna Eigel vuonna 1959. |  Hanna Eigel vuonna 1959. |  |
Maa:   Itävalta
Naisten taitoluistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Colorado Springs 1957 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Wien 1955 | yksinluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1955 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Wien 1957 | yksinluistelu |  |
Hanna Eigel (s. 20. toukokuuta 1938 Wien) on itävaltalainen entinen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa ja sijoittui viidenneksi naisten yksinluistelussa.
Eigel sai taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia (1955) ja hopeaa (1957). Hän oli Euroopan-mestari 1955 ja 1957.
Rayman M

| Rayman M  Rayman Arena |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft
Julkaisija:  Ubisoft
Suunnittelija:  Michel Ancel
Pelimoottori:  RenderWare
Julkaistu:  PlayStation 2:   30. marraskuuta 2001   24. syyskuuta 2002
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  moninpeli, yksinpeli
Alusta:  PC   PlayStation 2   Mac OS X   Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Rayman M on ranskalaisen Ubisoftin kehittämä ja julkaisema moninpelipainoitteinen tasohyppelypeli. Peli on tunnettu Pohjois-Amerikassa nimellä Rayman Arena. Pelin PC-versio on käännetty myös suomeksi.
Pelin nimi

Rayman M -nimeä suunniteltiin alun perin käytettäväksi koko maailman julkaisussa. Entertainment Software Rating Board -ikäluokitusjärjestelmän takia kuitenkin Pohjois-Amerikan julkaisut muutettiin muotoon Rayman Arena, koska kirjain M ESRB-järjestelmässä tarkoittaa sanaa Mature, joka taasen on synonyymi pelille, jota suositellaan yli 16-vuotiaille.
Pelattavuus

Yksinpelissä Rayman M sisältää lukuisia pelityyppejä;
Pelattavuus > Race-pelimuodot

Race - kilpajuoksutyyppi, jossa standardina juostaan kolme kierrosta ja nopeimmin sen suorittanut voittaa
Popoloi - pelaajan täytyy päästä kolme kierrosta läpi, ennen kuin aika loppuu
Lums - pelaajan täytyy kerätä tietty määrä Lums-siivekkäitä ja voittaa kilpajuoksu
Pelattavuus > Lum-pelimuodot

Lum Spring - pelaajan täytyy kerätä ennen vastustajaa viisi timanttiesinettä
Lum Fight - pelaajat taistelevat eri aseilla toisiaan vastaan; ensiksi 5-10 kertaa vastustajan eliminoinut voittaa
Capture the Fly - pelaajan täytyy pitää Fly-olentoa itsellään tietty aika, saadakseen pisteen; 5-10 pistettä ensin saavuttanut voittaa
Moninpelissä käytettävissä ovat pelimuodot: Race, Lum Spring, Lum Fight ja Capture the Fly.
Pelattavat hahmot

Rayman - kahden ensimmäisen tarinan sankari
Globox - Raymanin paras ystävä.
Amiral Razorbeard - Rayman 2 -pelin antagonisti
Henchman 808 - Razorbeardin piraattirobottisotilas
Teensies - kaksi seniiliä kääpiötä
Tily - nuori keijukaistyttö
Razorwife - Razorbeardin vaimo
Henchman 1008 - aiempi malli Henchman 808:sta
Vastaanotto

Peli sai julkaisunsa jälkeen kohtalaiset arvostelut. Peliä kiitettiin monipuolisesta moninpelijärjestelmästä, mutta taasen kritisoitiin vaikeustasojen heittelyistä, jotka vaihtelevat liian helposta äärimmäisen vaikeaan. Actiontrip.com -pelisivusto antoi pelille 7.1/10 ja GameSpot 5.7/10.
Aiheesta muualla

Rayman M MobyGamesissa
Riihi-säätiö

Riihi-säätiö (oik. Riihi säätiö rs) on kiinteistöjen vuokraamista, hallintaa ja rakennuttamista hoitanut yleishyödyllinen asuntoyhteisö. Säätiö edistää sosiaalista asuntotoimintaa Oulun seudulla, missä se omistaa yli 700 vuokra-asuntoa. Säätiö vuokraa omistamaansa asuntokantaa ensisijaisesti sosiaalisin perustein.
Sääntöjensä mukaan säätiön tarkoituksena on työväen ja muun kansanperinteen tallentaminen, biodynaamisen viljelyn edistäminen ja tunnetuksi tekeminen, luonnonsuojelun edistäminen, ammatillisten opintojen tukeminen ja sosiaalisen asuntotoiminnan edistäminen Suomessa.
Riihi-säätiö jakaa vuosittain apurahoja ja avustuksia säätiön tavoitteita tukevaan toimintaan. Avustustoiminnan tavoitteena on monipuolinen työväen perinteen ja kulttuuritoiminnan tukeminen.
Historia

Riihi-säätiö on merkitty säätiörekisteriin joulukuussa 1980. Säädepääoman 150 000 markkaa maksoi Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta (SDP) lähellä ollut järjestö Pohjolan Lomasuunta ry. Peruspääomasta 10 000 markkaa oli rahaa, loppuosa koostui tontista Lumijoella.
Apurahat

Riihi-säätiö jakaa vuosittain apurahoja ja avustuksia yleiseksi hyväksi. Niitä jaetaan tuloverolain (TVL 57 §) mukaisille verohallinnon nimeämille lahjoituksen saajille, ei yksityishenkilöille. Apurahoja ja avustuksia myönnetään säätiön tavoitteita tukevaan toimintaan ja niiden myöntämisestä vastaa säätiön hallitus. Säätiön tavoitteena on tarkoituksensa toteuttamiseksi monipuolisesti tukea:
työväen ja muun kansanperinteen tieteellistä tutkimusta ja kulttuuritoimintaa sekä arkisto- ja tietopalvelua,
ammatillisten opintojen tutkimusta edistävien yhteisöjen ja säätiöiden toimintaa sekä
sosiaalista asuntotoimintaa ja tieteellistä tutkimusta.
Apurahoja voidaan myöntää säätiön tarkoituksen mukaisiin kohteisiin liittyviin tieteellisiin tutkimuksiin tai tutkimushankkeisiin tutkijoille, tutkimusryhmille ja -hankkeille. Avustuksia voidaan osoittaa yhteisöille (muille yhdistyksille tai säätiöille), joiden toiminnan tukeminen toteuttaa Riihi-säätiön tarkoitusta esimerkiksi omalla toiminnallaan, jakamalla stipendejä tai apurahoja. Avustukset voivat olla kertaluonteisia tai vuosittaisia pidempiaikaisia avustuksia, toiminta-avustuksia tai projektiavustuksia. Stipendejä voidaan osoittaa erityisen hyvästä säätiön tarkoitusta toteuttaneesta toiminnasta. Stipendi voidaan myöntää jälkikäteen.
Vuonna 2015 säätiö myönsi avustuksia ja apurahoja yhteensä 55 000 euroa:
Kansan Sivistysrahaston yleisrahastolle myönnettiin 30 000 euroa edellytyksellä, että osoitetut varat käytetään säätiön sääntöjen mukaisiin tieteellisiin hankkeisiin.
Työväen museoyhdistys ry:lle myönnettiin 25 000 euroa työväen perinteen tallentamiseen ja tutkimukseen. Avustuksen saamisen ehtona saaja velvoitetaan toimittamaan Riihi-säätiölle raportti avustuksen käytöstä helmikuun 2017 loppuun mennessä.
Sosiaalinen asuntotoiminta

Säätiö omistaa yli 700 huoneistoa lähes parissakymmenessä kiinteistössä Oulun kaupungissa. Säätiö vuokraa omistamaansa asuntokantaa ensisijaisesti sosiaalisin perustein asuntoja tarvitseville kuitenkin huomioiden, että kussakin kiinteistössä säilyy monipuolinen asukasrakenne.
Asuntoja on vuokrattu vähävaraisille, maahanmuuttajille, mielenterveyskuntoutujille, hiljattain vapautuneille vangeille, vanhuksille ja muille sellaisille erityisryhmille, jotka eivät voi vaikeuksitta hankkia asuntoa vapailta markkinoilta sosiaalisen asemansa, tulotasonsa, elämänhallintataitojensa puutteellisuuden tai vuokranantajien ennakkoluulojen vuoksi.
Säätiön asuntokannasta osa on arava-säädösten alaisia ja osa niistä vapaita kiinteistöjä. Arava-säädösten alaisissa asunnoissa asuntotoiminnan tuotot käytetään sääntöjen tarkoittamalla tavalla esimerkiksi asuntojen rakennuttamisesta syntyneiden kustannusten maksamiseen ja asuntokannan ylläpitämisestä aiheutuviin kuluihin.
Säätiön asuntokanta

Säätiöllä on omistuksessaan 724 huoneistoa 17 kiinteistössä Oulussa ja Kiimingin Jäälissä.
Riihi-säätiö on kunnostautunut muutaman tavanomaista aravarakentamista vaativamman kohteen toteuttajana. Säätiö on rakennuttanut itselleen esimerkiksi Oulun Puu-Linnanmaan aloituskohteen, Kiinteistö Oy Linnakotkan vuonna 2000. Oulun Puu-Linnanmaasta on rakentunut Pohjoismaiden suurin moderni puukerrostaloalue. Edellisenä vuonna säätiö saneerasi entisen Oulun osuuskaupan talon asunnoiksi.
Lokakuussa 2016 Riihi-säätiön asuntojen hallinnointi, isännöinti ja vuokraus siirtyi Newsec Asset Management Oy:lle.
Säätiön hallinto

Helsingin käräjäoikeus määräsi helmikuussa 2015 säätiölle uuden hallituksen. Hallitus kokoontui toimintavuoden 2016 aikana yhdeksän kertaa ja keskittyi säätiön omaisuuden haltuunottoon, säätiön strategian sekä säätiön päivittäisen johtamisen organisoinnin valmisteluun. Riihi-säätiön hallitus laati ja hyväksyi itselleen työjärjestyksen. Työjärjestyksen mukaan Riihi-säätiö noudattaa toiminnassaan hyvää säätiötapaa ja säätiöitä koskevia säännöksiä.
Esitelmät

Asuntotoiminnan lisäksi säätiö järjesti 1990-2000 -luvuilla yleisölle avoimia esitelmä- ja muita tilaisuuksia yhteiskunnallisista aiheista.
Entisen johdon toiminnan epäselvyydet ja oikeuskäsittely

Vuonna 1998 Riihi-säätiön toimintaa alettiin tutkia erinäisten epäselvyyksien vuoksi. Säätiön todettiin rikkoneen asukasvalinnan määräyksiä. Loppuvuonna 2001 Valtiontalouden tarkastusvirasto ilmoitti löytäneensä säätiön toiminnasta rikokseen viittaavia epäselvyyksiä. Valtion asuntorahasto ARA teki asiasta rikosilmoituksen, ja asia siirtyi poliisitutkintaan keskusrikospoliisille. Riihi-säätiö menetti yleishyödyllisen asuntoyhteisön statuksensa talvella 2002, ja seuraavana vuonna ARA irtisanoi säätiön kiinteistöjen asuntolainat ja lakkautti korkotuen. Säätiön hallituksen puheenjohtaja Toivo J. Kanninen vangittiin lähes kuukaudeksi syyskuussa 2003, tammikuussa 2004 hänen omaisuuttaan määrättiin vakuustakavarikkoon 2,4 miljoonan euron arvosta, ja keväällä 2005 Kanninen asetettiin väliaikaiseen liiketoimintakieltoon.
Jutusta kehittyi Pohjois-Suomen suurin talousrikosepäily, jonka käsittely alkoi Oulun käräjäoikeudessa syyskuussa 2007. Kannista syytettiin muun muassa 17 törkeästä kavalluksesta ja 12 törkeästä avustuspetoksesta, ja hänen neljää lastaan avustuspetoksista. Kiinteistöyhtiöiden rahoja epäiltiin käytetyn perheen menoihin. Lisäksi kiinteistöjen varoja epäiltiin kanavoidun eri laskutusjärjesteluillä Kannisen omistamalle Livoli Oy:lle. ARAn vahingonkorvausvaatimus on 6,1 miljoonaa euroa. Kannisen omaisuuden takavarikkomäärää lisättiin 5,5 miljoonaan euroon. Syytetyt kiistivät kaikki syytteet. Oikeuskäsittely saatiin päätökseen lokakuussa 2008. Oulun käräjäoikeus hylkäsi kaikki syytökset. Syyttäjä ja ARA valittivat tuomiosta.
Kesäkuussa 2010 säätiön entinen puheenjohtaja tuomittiin Rovaniemen hovioikeudessa puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä avustuspetoksesta ja 17 törkeästä kavalluksesta. Oulun käräjäoikeus oli aiemmin hylännyt kaikki miestä vastaan nostetut syytteet.     Toukokuussa 2012 Korkein oikeus kovensi rangaistusta ja tuomitsi Toivo J. Kannisen 2 vuoden ja 10 kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Sen sijaan Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARAn vahigonkorvausvaatimusta, joka oli 3,6 miljoonaa euroa, ei käsitelty Korkeimmassa oikeudessa, vaan vahingonkorvausoikeudenkäynti siirrettiin takaisin Oulun käräjäoikeuteen. Oulun käräjäoikeus aloitti asian käsittelyn 26. marraskuuta 2013.
Helsingin käräjäoikeus päätti kesällä 2010 lakkauttaa Riihi-säätiön kokonaan. Helsingin hovioikeus perui lakkauttamispäätöksen lokakuussa 2012, mutta päätti toisaalta samalla erottaa koko Riihi-säätiön silloisen hallituksen.
Helsingin käräjäoikeus antoi 18.2.2015 päätöksen ja määräsi Riihi-säätiön hallituksen jäseniksi Kalervo Haverisen, Anu Mäenpään, Janne Ollikaisen, Anu Rajajärven ja Ulla-Maija Rajakankaan. Uusi hallitus aloitti työnsä välittömästi.
Martti Korkia-Aho

| Martti Korkia-Aho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Martti Einar Korkia-Aho
Syntynyt: 12. syyskuuta 1930 Alajärvi
Kuollut: 19. tammikuuta 2012 (81 vuotta) Kokkola
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  yrittäjä
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (1987–1991)
Vaalipiiri:  Vaasan läänin vaalipiiri
Kotipaikka:  Kokkola
Martti Einar Korkia-Aho (12. syyskuuta 1930 Alajärvi – 19. tammikuuta 2012 Kokkola) oli suomalainen Kansallisen Kokoomuksen kansanedustaja 1987–1991. Eduskunnassa Korkia-aho oli Toisen lakivaliokunnan, Suuren valiokunnan ja Eduskunnan palkkavaltuuskunnan jäsen sekä Liikennevaliokunnan varajäsen. Korkia-aho on tehnyt pitkän itsenäisen yrittäjän uran Kokkolassa vuodesta 1966 alkaen.
Aiheesta muualla

.aspx Martti Korkia-Aho Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Hangover Music Vol. VI

| Hangover Music Vol>  VI Black Label Society |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. huhtikuuta, 2004
 Tuottaja(t): Zakk Wylde
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 66.45
 Levy-yhtiö: Spitfire Records
Listasijoitukset
  32.
Black Label Societyn muut julkaisut
| The Blessed Hellride 2003 | Hangover Music Vol. VI 2004 | Mafia 2005 |
Hangover Music Vol. VI on heavy metal -yhtye Black Label Societyn viides studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Zakk Wylde.
Crazy or High – 3.34
Queen of Sorrow – 4.15
Steppin' Stone – 4.54
Yesterday, Today, Tomorrow – 3.43
Takillya (Estyabon) – 0.39
Won't Find It Here – 6.26
She Deserves a Free Ride (Val's Song) – 4.19
House of Doom – 3.46
Damage Is Done – 5.20
Layne – 5.15
Woman Don't Cry – 5.39
No Other – 4.59
A Whiter Shade of Pale – 5.08 (Procol Harum -cover)
Once More – 4.10
Fear – 4.38
Tekijät

Zakk Wylde – laulu, kitara, basso, piano
John "J.D." DeServio – basso kappaleissa 2, 9, 10 ja 14
Mike Inez – basso kappaleessa 1
James LoMenzo – basso kappaleissa 3, 4, 6, 7, 8, 11 ja 15
Craig Nunenmacher – rummut
John Tempesta – rummut kappaleessa 14
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Hangover Music Vol. VI Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hangover Music Vol. VI Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Haya Rashed Al Khalifa

George W. Bush (vas.) ja Haya Rashed Al Khalifa YK:n yleiskokouksessa 19. syyskuuta 2006.
Haya Rashed Al Khalifa (arab. هيا راشد آل خليفة‎, Hayā Rāšid ’Āl Ḫalīfa; s. 18. lokakuuta 1952) on bahrainilainen juristi ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien 61. yleiskokouksen puheenjohtajana 12. syyskuuta 2006 alkaen 17. syyskuuta 2007 saakka. Hän oli yleiskokouksen kolmas naispuolinen puheenjohtaja.
Al Khalifa opiskeli oikeustiedettä Kuwaitissa ja valmistui 1974. Vuonna 1979 hän oli toinen kahdesta ensimmäisestä naispuolisesta lakimiehen ammatin harjoittajasta Bahrainissa. Sittemmin hän perusti oman lakiasiaintoimistonsa jota johtaa edelleen. Hän on myös ollut jäsenenä Bahrainin perustuslakituomioistuimessa. Lisäksi hän on opiskellut kansainvälistä julkisoikeutta Pariisin I yliopistossa Sorbonnessa.
Al Khalifa oli 1997–1999 sovittelukomitean varapuheenjohtaja lakialan kansainvälisessä järjestössä IBA:ssa. Kansainvälisen kokemuksensa ansiosta hän sai maaltaan diplomaattisia tehtäviä. Vuosina 2000–2004 hän oli Bahrainin suurlähettiläs Ranskassa. Tämän ohella hän edusti maataan Belgiassa, Sveitsissä ja Espanjassa. Al Khalifa oli Bahrainin ensimmäinen naispuolinen suurlähettiläs. Hän osaa täydellisesti kolmea kieltä: arabiaa, englantia ja ranskaa.
Al Khalifa, kutsumanimeltään Sheikha Haya, on Bahrainin edustaja Unescossa. Kesäkuussa 2006 YK:n yleiskokous valitsi hänet Aasian edustajana tulevan 61. yleiskokouksen puheenjohtajaksi seuraamaan Jan Eliassonia vuoden kestävään virkaan. Al Khalifa aloitti virassaan 12. syyskuuta 2006 ja hänen kautensa päättyi 17. syyskuuta 2007. Hänen seuraajakseen 62. yleiskokouksen johtoon valittiin Srgjan Kerim.
Haya Rashed Al Khalifa kuuluu Bahrainia hallitsevaan Al Khalifa -sukuun. Maata vuoteen 1932 hallinnut Isa ibn Ali Al Khalifa oli hänen isoisoisänsä.
Aiheesta muualla

YK:n yleiskokouksen puheenjohtajasivu
YK:n biografia yleiskokouksen puheenjohtajasta
Lakiasiaintoimisto Haya Rashed Al Khalifa