stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norjan avaruuskeskus
Avaruushallinnon toiminta

Avaruuskeskus omistaa Norsk Romsenter Eiendom AS -yhtiön kautta muun muassa 90% Andøyan rakettikoealueesta Kongsberg Defence & Aerospace -yhtiön omistaessa loput 10% osakkeista. Kongsberg on testannut ohjuksia kyseisellä koealueella. Avaruuskeskus omistaa 50% Kongsberg Satellite Services A.S. (KSAT) -yhtiöstä, joka omistaa Tromsø Station (TSS) ja Svalbard Station (SvalSat) eli kaksi satelliittimaa-asemaa Pohjois-Norjassa. TSS operoi Local User Terminal (LUT) eli Norjan maa-asemaa COSPAS/SARSAT-meripelastusjärjestelmässä, jonka työn rahoittaa Norjan oikeusministeriö. Tästä palvelusta aiotaan luopua. TSS vastaanottaa ESAn ja Kanadan kaukokartoitussatelliittien dataa Euroopassa ja omaa yksinoikeuden eräiden satelliittien keräämän datan jälleenmyyntiin EU:ssa. SvalSat Huippuvuorilla vastaanottaa eräiden polaariradan kaukokartoitussatelliittien dataa ja komentaa osaa niistä.
Norjan avaruushallinto suunnitteli kansallisen satelliitin kehittämistä 1990-luvun alusta, jolloin kaavailtiin Nisse-nimistä mikrosatelliittia. Norjalainen AISSat-1-satelliitti laukaistiin intialaisella PSLV-C15-kantoraketilla polaariradalle heinäkuussa 2010. Nimensä mukaisesti satelliitti seuraa Norjan merialueen lähistöllä liikkuvien laivojen AIS-viestejä. Satelliitti oli jatkoa norjalaiselle AIS-laitteelle, joka toimitettiin kansainväliselle avaruusasemalle vuonna 2009, jolloin laite kuljetettiin japanilaisella HTV-rahtialuksella asemalle. Norjan toinen AISSat-satelliitti, AISSat-2, laukaistiin Sojuz 2-1B -raketilla Baikonurin avaruuskeskuksesta heinäkuussa 2014. AISSat-2 rakennettiin päivitettynä versiona ensimmäisestä satelliitista.
Norjan avaruustoiminta

Norjan avaruustoiminnasta osa on julkisen sektorin rahoittamaa, sekä toiminta Norsk Romsenterin kautta Euroopan avaruusjärjestössä että toiminta Euroopan komission avaruusohjelmissa, joihin EU:n ulkopuolinen Norja joutuu tekemään erillissopimuksia EU:n kanssa. Tämän lisäksi on norjalaista kaupallista toimintaa, joka liittyy etenkin Telenorin toimintaan satelliittitietoliikenteessä.
Vuoden 2011 lopussa Norjan ja Espanjan puolustusministeriöt ovat päättäneet hankki yhteistä satelliittitietoliikenteen kapasiteettia HisNorSat-hankkeen puitteissa. Kyse on Norjassa sen "Norwegian Military Satcom Program"-ohjelman osasta, koko ohjelmaan panostetaan 600 miljoonaa dollaria viidessä vuodessa. Satelliitti toimii aikanaan asemassa 29 astetta itäistä pituutta.
Aiheesta muualla

Norsk Romsenterin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Andøyan rakettikoealue.
Pohjois-Amerikan lumipyry 2009

Satelliittikuva lumimyrskystä.
Washington D.C.
Washington D.C.
Pohjois-Amerikan lumipyry oli vuoden 2009 joulukuussa Meksikonlahden ohi kulkenut suuri lumipyry, jonka yhteydessä lunta tuli useisiin Yhdysvaltojen osavaltioihin 30–41 senttimetriä.
Meteorologit havaitsivat 16. joulukuuta 2009, että Meksikonlahdella oli muodostumassa voimakas matalapaine. Teksasissa satoi ennätysmääriä, ja sateen arvioitiin voimistuvan sen liikkuessa Georgian ja Floridan yli pohjoisemmaksi. Sunnuntai-iltapäivänä 20. joulukuuta matalapaine ohitti Virginian ja siirtyi Washington D.C.:n metropolialueelle.
Lumipyryssä oli sunnuntai-iltapäivään mennessä kuollut ainakin viisi ihmistä. Lisäksi kymmenet tuhannet olivat ilman sähköä. Lumipyrystä  ennustettiin pahinta sitten vuoden 1885, jolloin säätilastointi aloitettiin.
Lunta kertyi yli 50 cm kymmenen osavaltion jossakin osassa. Päivittäisen, joulukuun tai yhden sadetapahtuman lumenkertymäennätyksiä rikottiin monilla paikkakunnilla. Yhden päivän kertymän joulukuun ennätys syntyi Washingtonin, Baltimoren, Philadelphian, Providencen ja Bostonin havaintoasemilla. Long Islandin Uptonissa tuli 66 cm lunta, mikä on suurin siellä koskaan yhdestä matalapaineesta kertynyt lumimäärä.
Nämä lukemat ovat poikkeuksellisia tuossa osassa Yhdysvaltoja. Tammikuussa 1997 Montaguessa satoi 77 tuumaa (154 cm) lunta vuorokaudessa. Samassa paikassa kertyi vuoden 2002 alussa 127 tuumaa (320 cm) lunta viikon aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Amerikan lumipyry 2009 Wikimedia Commonsissa
Pentti Lumme

Pentti Ilmari Lumme (29. lokakuuta 1940 Helsinki – 10. tammikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen radio- ja televisiotoimittaja. Hän toimi Yleisradion eduskuntatoimittajana vuodesta 1964 alkaen ja myöhemmin radiouutisten politiikan toimituksen esimiehenä.
Hän työskenteli uransa alussa Demari-lehden ulkomaantoimittajana ja Suomen Tietotoimiston poliittisena toimittajana, ja 1970-luvun keskivaiheilla Yleisradion kirjeenvaihtajana Tukholmassa.
Lumme sai Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton Mustemaalari-palkinnon vuonna 2018 ja kunniajäsenyyden 2020.
Lumme menehtyi 82-vuotiaana vaikean sairauden uuvuttamana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Pentti Lumpeen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Olavi Heinonen

Olavi Ensio Heinonen (12. syyskuuta 1938 Kuopio – 4. syyskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi korkeimman oikeuden presidenttinä 1990–2001. Hän oli koulutukseltaan oikeustieteen tohtori ja valtiotieteen tohtori. Heinonen oli korkeimman oikeuden kaikkien aikojen nuorin jäsen. Hänen väitöskirjansa rikosoikeuden alalta, Velallisen konkurssirikoksesta, julkaistiin vuonna 1966.
Tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti Heinosen korkeimman oikeuden jäseneksi vastoin korkeimman oikeuden yksimielistä kantaa Heinosen ollessa vain 32-vuotias rikosoikeuden apulaisprofessori Helsingin yliopistossa. Ennen valintaa Heinonen oli toiminut Suomen Demokraattisten Lakimiesten varapuheenjohtajana. Hän toimi tuolloin myös eduskunnan lakivaliokunnan sihteerinä. Sittemmin hänet valittiin korkeimman oikeuden presidentiksi vuonna 1990 korkeimman oikeuden tuella. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2001 lopussa.
Heinonen toimi virkansa perusteella myös valtakunnanoikeuden puheenjohtajana vuonna 1993, kun käsiteltävänä oli ministeri Kauko Juhantaloon kohdistettu syyte.
Heinonen toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä vuosina 1986–1989. Hän toimi vankilaoikeuden puheenjohtajana 1975–1984 ja osallistui monien vuosikymmenien ajan etenkin tuomioistuinlaitosta ja rangaistusten täytäntöönpanoa koskevaan julkiseen keskusteluun ahkerasti.
Heinonen oli Turun yliopiston kutsuma oikeustieteen kunniatohtori vuodelta 1995. Hänet valittiin vuoden Ressuksi vuonna 2002.
Vaikka Heinonen tuli tuomarinuralle poikkeuksellisella tavalla ja presidentti Kekkosen 70-vuotispäivähaastattelun tulehduttamassa ilmapiirissä, sekä tuomioistuinlaitoksen sisällä että ulkopuolella hänen on arvioitu toimineen tuomarina hyvin pätevästi ja puolueettomuuttaan kyseenalaistamatta.
Aiheesta muualla

Korkeimman oikeuden presidentin Leif Sevónin puhe Olavi Heinosen muotokuvan paljastustilaisuudessa 7.5.2004. (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Curt Olsson | Korkeimman oikeuden presidentti 1990–2001 | Seuraaja: Leif Sevón |
Oraketapani

| Oraketapani> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Kombretumikasvit Combretaceae
Suku::  Ketapanit Terminalia
Laji::  spinosa
Kaksiosainen nimi
 Terminalia spinosa  Engl. 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oraketapani (Terminalia spinosa) on kombretumikasvien (Combretaceae) heimoon, ketapanien (Terminalia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on enintään 15 metriä korkeaksi kasvava piikikäs puu. Sen kaarna on harmaata, karkeapintaista ja pitkittäisuurteista. Lehdet ovat enintään 5 cm pitkiä, mutta yleensä 2–3 cm pitkiä, lyhytruotisia, vastapuikeita ja lanttokärkisiä. Väriltään lehdet ovat yleensä punaisia. Kukat ovat vaaleanpunaisia tai valkoisia ja sijaitsevat tähkämäisissä kukinnoissa. Hedelmät ovat 2–3 cm pitkiä ja niiden väri vaihtelee oranssinruskeasta tummanruskeaan.
Oraketapani kasvaa kuivilla pensastomailla ja rannikkometsissä sekä metsäsavanneilla enintään 1770 metrin korkeudella merenpinnasta. Oraketapani kasvaa usein yhdessä luumuketapanin (Terminalia prunioides) kanssa. Oraketapania tavataan Afrikassa Sudanissa, Somaliassa, Ugandassa, Keniassa ja Tansaniassa.
Oraketapania voidaan kasvattaa elävänä aitana. Lisäksi sen puuaines tummanruskeaa, kovaa ja kestävää, minkä myötä sitä voi käyttää rakentamiseen. Puuaines kestää hyvin myös termiittejä sekä erilaisia sienitauteja. Oraketapanin puuainesta käytetään rakentamisen lisäksi huonekaluihin, koristeluihin, puutolppiin, polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen. Oraketapanin on myös perinteisesti uskottu sisältävän taikavoimia.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Oraketapani (Terminalia spinosa)
JSTOR Global Plants: Terminalia spinosa (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Terminalia spinosa (englanniksi)
Peter Travers

Peter Travers on yhdysvaltalainen elokuvakriitikko, joka on kirjoittanut Peoplelle sekä Rolling Stonelle.
Ennen uraansa Rolling Stonessa, Travers toimi elokuvakriitikkona Peoplelle vuosina 1984-1988. Hänet tunnetaan erityisesti maanläheisestä ja yksinkertaisesta kirjoitustyylistä. Hän on mieltynyt erityisesti elokuvaohjaajien Martin Scorsesen, David Lynchin, Quentin Tarantinon, Tim Burtonin, Clint Eastwoodin, Peter Jacksonin, Coenin veljesten sekä Ang Leen töihin, perustuen vuosittaisiin top-10 -listauksiin sekä arvosteluihin. Hän on myös osoittanut halveksuntaa tiettyjä ohjaajia, erityisesti Michael Bayta, kohtaan.
Vuonna 2002 Travers alkoi käyttää tähtiä arvosteluissaan. Täydet neljä tähteä saaneisiin elokuviin kuuluu muun muassa Kirjeitä Iwo Jimalta, Gangs of New York, Babel ja Borat. Vastakohtana Travers on antanut huonoimman arvosanan, nolla tähteä, muun muassa elokuville Bad Boys 2, Jackass: Number Two ja Transformers: Kaatuneiden kosto.
Aiheesta muualla

Rotten Tomatoes: Peter Travers
Ossi Lahti

| Ossi Lahti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 1984 (ikä 40) Lappeenranta
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  maalivahti
Seura:  Classic
Pelinumero:  1
Pituus:  177 cm
Paino:  80 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  | Nurmon Jymy KrP Classic |  |  |

Ossi Lahti (s. 26. helmikuuta 1984) on suomalainen salibandymaalivahti, joka pelasi kaudella 2009–2010 Classicissa, jonne siirtyi kesken kautta Nokian KrP:stä. Lahti pelasi kaudella 2009-2010 kolme ottelua Nokian KrP:n riveissä ennen kuin seura purki sopimuksen marraskuun 2009 alussa.
Olli Okkonen

| Olli Okkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1983 (ikä 41) Kuopio
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Mikkelin Kilpa-Veikot
Olli Okkonen (s. 6. toukokuuta 1983 Kuopio) on suomalainen entinen pikajuoksija, joka edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Okkonen voitti 60 metrin juoksussa kultaa vuoden 2007 Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa ja pronssia vuoden 2010 Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa.
Olli Ojanaho

Olli Ojanaho Jyvässprintissä 31.8.2019
Olli Ojanaho (25. helmikuuta 1997) on suomalainen suunnistaja.
Suunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Ojanaho voitti vuosina 2015–2017 kuusi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Aikuisten MM-kilpailuihin Ojanaho osallistui vuonna 2017: hän oli keskimatkalla 27. Seuraavalla kaudella hän jätti MM-kilpailut väliin ja ilmoitti harjoitelleensa suunnistusta liikaa. Kilpailemista kaudella 2019 haittasi nilkkavamma.
Flims Flaaxin MM-kilpailussa 2023 Ojanaho saavutti viestissä hopeaa ja pitkällä matkalla pronssia.
Ojanaho saavutti pitkän matkan SM-kultaa vuonna 2020.
Ojanaho on edustanut vuodesta 2017 Helsingin Suunnistajia ja sitä ennen Rovaniemellä asuessaan Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Pikkupensaslepinkäinen

| Pikkupensaslepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Bocagia
Laji::  minuta
Kaksiosainen nimi
 Bocagia minuta  (Hartlaub, 1858) 
Synonyymit
 Tchagra minutus 
Katso myös
   Pikkupensaslepinkäinen Wikispeciesissä   Pikkupensaslepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkupensaslepinkäinen (Bocagia minuta) on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkupensaslepinkäistä tavataan laajalla alueella Afrikassa. Sen on kuvattu olevan yleisesti ottaen harvinainen ja sen kannankehitys on laskeva. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska vähenemisen ei vielä uskota vaarantavan lajia, ja koska sen levinneisyysalue on hyvin laaja.
Pohjanmaa (kirja)

| Pohjanmaa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Antti Tuuri
Kansitaiteilija:  Hannu Taina
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1982
Sivumäärä:  364
ISBN:  951-1-07085-1
Sarja: Pohjanmaa-sarja
Seuraava:  Talvisota
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pohjanmaa on Antti Tuurin kirjoittama romaani. Se on Tuurin Pohjanmaa-sarjan ensimmäinen osa. Pohjanmaa on käännetty espanjaksi, tanskaksi ja ranskaksi.
Romaanin pohjalta on tehty vuonna 1988 valmistunut elokuva Pohjanmaa, jonka ohjasi Pekka Parikka.
Osmany Juantorena

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Osmany Juantorena vuonna 2013  |  Osmany Juantorena vuonna 2013  |  Osmany Juantorena vuonna 2013  |  |
Miesten lentopallo
Maa:  Kuuba
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Santo Domingo 2003 |  |  |
Maa:  Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | Lentopallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bulgaria/Italia 2015 |  |  |
Osmany Juantorena Portuondo (s. 12. elokuuta 1985 Santiago de Cuba, Kuuba) on kuubalais-italialainen lentopalloilija, joka edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa Lube Macerataa ja Italian lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 200 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Juantorena on laitaiskijä. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 370 senttimetrin korkeuteen ja torjuntalyöntinsä 340 senttimetriin.
Seurajoukkueura

Juantorena edusti vuodet 1997–2004 kuubalaista Orientales de Santiagoa. Vuodet 2004–2006 hän pelasi Venäjän Superliigan Ural Ufassa. Vuodet 2006–2009 Juantorena oli ilman seuraa. Vuonna 2009 hän siirtyi Italian A1-liigan Itas Diatec Trentinoon, jossa hän voitti Italian cupin ja CEV-cupin. Vuonna 2010 Juantorena kävi myös qatarilaisessa Al-Arabissa.
Vuonna 2010 Juantorena palasi takaisin Itas Diatec Trentinoon. Hän edusti seuraa vuoteen 2013 asti, voittaen Italian mestaruuden kahdesti ja cupin niin ikään kahdesti. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Turkin liigan Halkbank Ankaraan, jossa hän oli CEV-cupin finaalissa avauskaudellaan voittaen myös Turkin mestaruuden ja supercupin. Kaudella 2014–2015 Juantorena voitti Turkin cupin ja supercupin.
Kaudeksi 2015–2016 hän palasi Italiaan ja Lube Macerataan.
Maajoukkueura

Vuodet 2003–2006 Juantorena pelasi Kuuban maajoukkueessa. Vuonna 2005 hän saavutti pronssia maailmanliigasta ja vuonna 2003 hopeaa Pan-Amerikan kisoista.
Juantorena sai Italian kansalaisuuden ja debytoi maan maajoukkueessa vuonna 2015. Saman vuoden EM-kilpailuista Juantorena saavutti Italian kanssa pronssia.
Muuta

Juantorenan setä Alberto Juantorena on 400 ja 800 metrin juoksun olympiavoittaja
Pac-Man (hahmo)

| Pac-Man |
| --- | --- |

Luoja(t):  Toru Iwatani
Ensi- esiintyminen:  Pac-Man (1980)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Suhteet
Vanhemmat:  Zac ja Sunny (Pac-Manin aavemaiset seikkailut)
Puoliso(t):  Ms. Pac-Man
Lapset:  Jr. Pac-Man Baby Pac-Man
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pac-Man on Toru Iwatanin luoma pelihahmo, joka esiintyy enimmäkseen kolikkopeleissä. Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa kolikkopelissä Pac-Man. Pac-Manin yleisin päävihollinen on Ghost Gang, joka koostu neljästä haamusta: Blinky, Pinky, Inky ja Clyde (suom. Blinkki, Pinkki, Inkki ja Keijo), jotka toisinaan ovat Pac-Manin liittolaisia.
Muissa medioissa

Pac-Man on pelattava hahmo Mario Kart -pelisarjan peleissä Mario Kart Arcade GP ja Mairo Kart Arcade GP 2.
Pac-Man on pelattavana hahmona myös Super Smash Bros. -pelisarjan peleissä Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U ja Super Smash Bros. Ultimate.
Pohjanmaa

Pohjanmaa voi tarkoittaa seuraavia:
Pohjanmaan historiallinen maakunta (ruots. Österbotten ), historiallinen maakunta Suomessa, käsittää seuraavat nykymaakunnat tai niiden osat:
Pohjanmaan maakunta (ruots. Österbotten)
Etelä-Pohjanmaan maakunta (lähes kokonaan)
Keski-Pohjanmaan maakunta
Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Kainuun maakunta
Lapin maakunnan eteläosa (Peräpohjola)
Pohjanmaan lääni, Suomen lääni vuosina 1634–1775
Pohjanmaa, yksi Suomen maisemamaakunnista
Miinalaiva Pohjanmaa, entinen Suomen merivoimien lippulaiva, nykyinen merenmittausalus
Pohjanmaa-luokka, Suomen merivoimien alusluokka
Pohjanmaa-luokka, Ruotsin saaristolaivaston alustyyppi 1700-luvulla
Iskelmäradio Pohjanmaa, radioasema Keski- ja Etelä-Pohjanmaalla
Pohjanmaan Radio, YLE Radio Suomen maakuntaradio
Pohjanmaa-sarja, Antti Tuurin romaanisarja
Pohjanmaa, Antti Tuurin kirjoittama romaani vuodelta 1982, Pohjanmaa-sarjan ensimmäinen osa
Pohjanmaa, Antti Tuurin romaaniin perustuva, Pekka Parikan ohjaama elokuva vuodelta 1988
Pohjanmaa, Vaasassa 1909–1912 ilmestynyt sanomalehti
Pohjanmaa Oy, Tuko-ryhmään kuulunut tukkukauppa 1900-luvulla
sukunimenä:
Atte Pohjanmaa (1903–1976), päätoimittaja ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pohjanmaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orion (sarjakuvahahmo)
Muussa mediassa

Animaatioelokuvassa Justice League: Gods and Monsters Orionia ääninäytteli Josh Keaton. Tämä versio Orionista kasvoi kuninkaallisena Apokolipsilla, ja hänen oli määrä mennä naimisiin New Genesiksen Bekkan kanssa näennäisesti osana heidän planeettojensa välistä rauhansopimusta. Ennen seremoniaa hän antaa hänelle häälahjaksi tuhoutumattoman miekan, joka on varustettu emolaatikolla. Naimisiin mentyään Bekka kuitenkin yrittää saada Orionin lähtemään hänen kanssaan ennen kuin hänen perheensä teurastaa hänet. Orion yrittää auttaa, mutta Highfather tappaa hänet, mikä inspiroi Bekkan lähtemään ja lopulta ryhtymään hänen universuminsa Ihmenaiseksi.
Orion esiintyi animaatiosarjassa Teräsmies, jossa häntä ääninäytteli Steve Sandor.
Orion esiintyi animaatiosarjoissa Justice League ja Justice League Unlimited, joissa häntä ääninäytteli Ron Perlman.
Autistinen versio Orionista esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Ben Diskin.
Orionia näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Steve Sandor | Teräsmies |  |  |
| 2003 2006 | Ron Perlman | Justice League Justice League Unlimited |  |  |
Pienet soturit

| Pienet soturit> Small soldiers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Dante
Käsikirjoittaja:   Gavin Scott  Adam Rifkin 
Tuottaja:   Michael Finnell  Colin Wilson 
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Jamie Anderson
Pääosat:   Gregory Smith  Kirsten Dunst  Jay Mohr  Phil Hartman  Kevin Dunn  David Cross  Ann Magnuson  Dick Miller  Wendy Schaal  Robert Picardo  Jacob Smith  Denis Leary 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   DreamWorks  Universal Studios 
Levittäjä:  DreamWorks Netflix Universal Studios United International Pictures
Ensi-ilta:   Suomi 16. lokakuuta 1998  Yhdysvallat Kanada 10. heinäkuuta 1998 
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $40,000,000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pienet soturit (engl. Small Soldiers) on vuonna 1998 valmistunut koko perheen toimintakomedia. Se kertoo lelusotilaisiin asennetuista aseprosessoreista, joka tekee niistä älykkäitä ja murhanhimoisia, ja sotilaiden ja gorgonimutanttien välisestä sodasta tavallisessa lähiössä. Elokuvan on ohjannut Joe Dante. Sen pääosissa nähdään muun muassa Gregory Smith, Kirsten Dunst, Tommy Lee Jones (ääniroolissa), Frank Langella (ääniroolissa) ja Denis Leary. Suomessa elokuva julkaistiin 16. lokakuuta 1998. Se sai kehnohkot arvostelut heti ilmestyessään.
Juoni

Puolustusministeriön leivissä oleva Globotech-niminen yritys fuusioituu Heartlandin leikkikalutehtaan kanssa. Kaksi Heartlandin leikkivälineen tuotantopäällikköä, Irwin ja Larry, tapaavat Globotechin johtajat kokouksessa ja päättävät tuoda markkinoille aivan uudenlaisen lelusarjan. Larryn tehdessä leluihin paristotilausta hän tilaa puolustusministeriöltä X1000-prosessorit, jotka joutuvat leluihin. Prosessorit on suunniteltu käytettäväksi aseissa ja niin leluista tulee kuin aitoja sotilaita.
Osa leluista päätyy ohiolaiseen leluliikkeeseen, jossa juuri kaupunkiin muuttanut 13-vuotias Alan Abernathy hoitaa isänsä liikettä. Alan kysyy lelurekan kuljettajalta, Joelta, voisiko ostaa joitakin näistä leluista ja maksaa myöhemmin. Pienen suostuttelun jälkeen Joe antaa periksi ja antaa yhden mutanttinuken Alanille. Hahmo on nimeltään Archer, sotilaiden vastassa olevien mutanttien eli Gorgoneiden johtaja. Kauppaan tulee pikkuveljensä Timmyn kanssa 14-vuotias naapurintyttö, Christy, joka on tullut katsomaan veljelleen syntymäpäivälahjaa. Timmyn mennessä varastoon yksi leluista ampuu häntä imukupilla otsaan ja Timmy ihastuu leluihin heti. Christyn huomatessa lelujen korkean hinnan hän lähtee raahaamaan kiukuttelevaa Timmyä kotiin. Alanin mentyä kotiin hän tajuaa että hänen ostamansa lelu ei ole pelkästään muutamia lauseita puhuva ja kävelevä ukko, vaan älykäs olento, jonka kanssa hän pystyy käymään jopa keskusteluita.
Aiheesta muualla

Pienet soturit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
P-1000 Vulkan

P-1000 laukaisimia Slava-luokan aluksen kannella.
P-1000 Vulkan (ven. П-1000 «Вулкан», GRAU 3K70) on rakettimoottorinen yliäänimeritorjuntaohjus, joka on kehitetty jatkoversio P-500 Bazalt -ohjuksesta. Ohjuksen kehittely alkoi Neuvostoliitossa vuonna 1979, ja se on otettu käyttöön vuonna 1987. Ohjuksen on suunnitellut NPO Mashinostroyenia Chelomey.
Ominaisuudet

Meritorjuntaohjus on tarkoitettu laukaistavaksi joko laivasta tai sukellusveneestä, ja sen kantama on 550–770 kilometriä. Ohjusta käyttävät Slava-luokan risteilijät sekä aiemmin myös Echo II -luokan sukellusveneet, jotka on sittemmin poistettu palveluskäytöstä. Ohjuksen suurin nopeus on 935 metriä sekunnissa. Taistelukärki voi muodostua 1000 kg panssarinläpäisevästä HE-räjähteestä, 500 kg tavanomaisesta räjähteestä tai 350 kT ydinaseesta. Ohjuksessa on lennon aikana autopilotti, ja se etsiytyy kohteeseen aktiivisen tutkan avulla. Ohjus voi lentää 2000–7000 metrin korkeudessa, mutta iskeytyvät viimeisessä vaiheessa kohteeseen 10–40 metrin korkeudelta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
P-1000 Vulkan Missile Defense Advocacy Alliance.  5.2017. Viitattu 15.4.2022. (englanniksi)
Neuvostoliiton ja Venäjän mereltä laukaistavat ohjukset Nato-koodein
SS-N-1 Scrubber |
SS-N-2 Styx |
SS-N-3 Shaddock |
SS-N-4 |
SS-N-5 Sark |
SS-N-6 Serb |
SS-N-7 Starbright |
SS-N-8 Sawfly |
SS-N-9 Siren |
SS-N-12 Sandbox |
SS-N-13 |
SS-N-14 Silex |
SS-N-15 Starfish |
SS-N-16 Stallion |
SS-N-17 Snipe |
SS-N-18 Stingray |
SS-N-19 Shipwreck |
SS-N-20 Sturgeon |
SS-N-21 Sampson |
SS-N-22 Sunburn |
SS-N-23 Skiff |
SS-N-25 Switchblade |
SS-N-26 Strobile |
SS-N-27 Sizzler |
SS-30