stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Galicianseisoja
Ulkomuoto

Galicianseisoja on keskikokoinen lintukoira. Se on vahvarakenteinen ja leveärintainen. Uroksen säkäkorkeus on 55–60 cm ja nartun 50–55 cm. Ohut karva on ihonmyötäistä. Värivaihtoehtoja on useita: a) yksivärinen – keltainen, pähkinänruskea tai musta b) valkoinen pohjaväri – valkoinen oranssein, kanelinruskein, pähkinänruskein tai mustin merkein c) kolmivärinen – valkoinen pähkinänruskein tai mustin merkein, jolla tulenpunaiset posket ja kulmakarvat.
Luonne ja käyttäytyminen

Galicianseisoja on rohkea, tyyni, lempeä ja tottelevainen seisoja. Se on metsästyskoirana peloton ja sitkeä ja sillä on erinomainen hajuaisti. Se noutaa riistaa sekä vedestä että maalta, ja lintujen lisäksi sillä voi metsästää jäniksiä ja kaniineja.
Alkuperä

Rodun kotiseutua on koko Galician itsehallintoalue, mutta erityisen paljon sitä on kautta historian esiintynyt Ourensen maakunnassa Mezquitan ja Viana do Bolon alueilla sekä Riosin, A Veigan ja Lazan kunnissa. Se polveutuu vanhantyyppisestä italialaisesta seisojasta, jonka roomalaiset veivät Espanjan luoteisosaan. Siellä se sopeutui paikallisiin olosuhteisiin ja muuttui vuosisatojen kuluessa niiden mukaan. Galician lisäksi tämä vanha italialainen seisoja kulkeutui myös Burgosiin, Navarraan, Portugaliin, Ranskan puoleisille Pyreneille ja Gascogneen. Eri alueilla siitä kehittyi eri rotuja, kuten galicianseisoja, alkuperäinen espanjanseisoja (kuollut sukupuuttoon), burgosinseisoja, navarranseisoja, portugalinseisoja, pyreneläistyyppinen ranskanseisoja ja gascognelaistyyppinen ranskanseisoja.
1970-luvulla galicianseisoja alkoi risteytyä muiden rotujen, erityisesti saksanseisojan ja pointterin kanssa, ja puhdasrotuinen populaatio oli vähällä kuolla sukupuuttoon. Tällä hetkellä sitä ollaan elvyttämässä Ourensesta ja Lugosta löydettyjen harvojen puhdasrotuisten koirien avulla.
Grönlannin parlamenttivaalit 2021

Grönlannin vuoden 2021 parlamenttivaalit pidettiin 6. huhtikuuta. Vaaleissa valittiin 31 edustajaa itsehallintoalueen parlamenttiin seuraavaksi neljäksi vuodeksi.
Tausta ja vaalijärjestelmä

Grönlannissa ajauduttiin ennenaikaisiin vaaleihin, kun itsehallintoalueelta löytyvät mineraalivarat aiheuttivat poliittisen kriisin. Mineraaleja louhii australialainen Greenland Minerals -kaivosyhtiö saaren eteläosissa, mikä on herättänyt huolta mm. ympäristöhaitoista saaren ainoalla alueella, jossa voi harjoittaa edes jonkinlaista maataloutta. Grönlantilaisista 63 % vastusti kaivostoimintaa alueella.
Helmikuussa 2021 vaalipäiväksi päätettiin 6. huhtikuuta, jolloin pidetään myös itsehallintoalueen kuntavaalit. Parlamenttivaalit järjestettiin vuotta suunniteltua aikaisemmin..
Vaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki vähintään vaalipäivään mennessä 18 vuotta täyttäneet Tanskan kansalaiset, joilla on ollut vakinainen asuinpaikka Grönlannissa vähintään puoli vuotta, ja jotka eivätkä ole holhouksen alaisena.
Vaaleissa käytetään d'Hondt-menetelmää.
Tulokset

| Puolue | Ääniä | Osuus (%) | Paikat |
| --- | --- | --- | --- |
| IA | 9 933 | 36,6 | 12 |
| Siumut | 7 986 | 29,5 | 10 |
| Naleraq | 3 252 | 12,0 | 4 |
| D | 2 454 | 9,1 | 3 |
| Atassut | 1 878 | 6,9 | 2 |
| Nunatta Qitornai | 639 | 2,4 | 0 |
| Suleqatigiissitsisut | 376 | 1,4 | 0 |
Ääniä yhteensä: 27 109
Äänioikeutettuja: 41 126
Tyhjiä ääniä: 296
Hylättyjä ääniä: 285
Lähde:
Nunatta Qitornai ja Suleqatigiissitsisut menettivät kaikki paikkansa ja putosivat parlamentista.
Tulokset > Hallituksen muodostus

IA ja Naleraq ilmoittivat muodostavansa hallituksen, jolla on niukka enemmistö parlamentissa. Atassut ilmoittautui hallituksen tukipuolueeksi..
Gravdal

| Gravdal |
| --- | --- |

 Gravdal
 Koordinaatit: 68°07′06″N, 13°33′12″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Vestvågøy
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,3 km²
Väkiluku (2023):  1 662
 – Väestötiheys:  1 278,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gravdal on taajama Vestvågøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 1 662 vuonna 2023.
Kuvia

Buksnesin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gravdal Wikimedia Commonsissa
Gustaf Orraeus

Gustaf Orraeus (von Orraeus) (20. elokuuta 1738 Taipalsaari – 1. syyskuuta 1811 Venäjä) oli suomalainen kulkutauteja vastaan taistellut lääkäri, joka sai ensimmäisenä Venäjällä lääketieteen tohtorin arvon (1768) ja josta tuli Venäjän lääkintöneuvoston jäsen.
Orraeuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Magnus Orraeus ja Ebba Katarina Mollerus. Hän opiskeli vuodesta 1752 alkaen Turun akatemiassa muun muassa Pietari Kalmin johdolla ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1754. Orraeus jatkoi opintojaan Pietarissa, jossa valmistui sotilaslääkäriopistosta 1757. Samana vuonna hänet määrättiin sotilaslääkäriksi seitsenvuotiseen sotaan, jossa hän tuli tunnetuksi kulkutautien vastustajana. Vuonna 1768 hän sai Venäjällä ensimmäisenä lääketieteen tohtorin arvon. Venäläis-turkkilaisen sodan aikana rutto raivosi sotilaiden sekä Moldovan ja Valakian väestön keskuudessa. Vuonna 1770 Orraeus sai suuret valtuudet sen hillitsemiseksi ja onnistui. Hän sai ruton kuriin myös Moskovassa, jonka kaupunginlääkäri hänestä tuli 1772. Toimestaan Orraeus erosi kuitenkin fyysisesti ja henkisesti väsyneenä jo 1776, siirtyen maanviljelijäksi Pietarin lähistölle. Hän kirjoitti maanviljelyä ja eläinlääketiedettä koskevia esityksiä ja julkaisi 1778 laajan, klassisen maineen saaneen teoksen Descriptio pestis, quae anno 1770 in Jassia et 1771 in Moscua grassata est. Vuonna 1803 Orraeus kutsuttiin ansioistaan Venäjän valtakunnan lääkintöneuvoston jäseneksi ja 1808 Pietarin lääketieteellis-kirurgisen akatemian jäseneksi.
Orraeuksen ensimmäinen puoliso oli nimeltään Anna von Dietz († 1817) ja toinen nimeltään Anna Stricker.
Aiheesta muualla

Arno Forsius: Gustaf von Orraeus (1738—1811), suomalainen epidemialääkäri Venäjällä (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 20.3.2012)
Lutz Heßlich

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lutz Heßlich. |  Lutz Heßlich. |  Lutz Heßlich. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten ratapyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | eräajo |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | eräajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut (amatöörit)  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1979 | eräajo |  |
|  Kultaa | Zürich 1983 | eräajo |  |
|  Kultaa | Bassano del Grappa 1985 | eräajo |  |
|  Kultaa | Wien 1987 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Brno 1981 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Leicester 1982 | eräajo |  |
|  Hopeaa | Colorado Springs 1986 | eräajo |  |
|  Pronssia | San Cristóbal 1977 | eräajo |  |
Lutz Heßlich (s. 17. tammikuuta 1959 Ortrand) on Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut saksalainen ratapyöräilijä. Hän on eräajon kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen amatöörien maailmanmestari. Hän edusti SC Cottbus -seuraa, ja on pituudeltaan 185 cm.
Heßlich voitti eräajon olympiakultaa Moskovassa 1980 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Yavé Cahardin erävoitoin 2–1. Hän ei päässyt boikotin vuoksi mukaan Los Angelesin olympialaisiin 1984, mutta voitti toisen kultamitalinsa Soulissa 1988 häviämättä pudotuskierroksilla erääkään.
Heßlich voitti eräajon amatöörien maailmanmestaruuden 1979, 1983, 1985 ja 1987, sai MM-hopeaa 1981, 1982 ja 1986 sekä MM-pronssia 1977. Hän voitti eräajon nuorten maailmanmestaruuden 1976 ja 1977. Hän voitti eräajon Ystävyyden kisoissa 1984 ja Hyvän tahdon kisoissa 1986.
HMS Manligheten (1785)

| HMS Manligheten |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskrona
Laskettu vesille:  1785
Poistui palveluskäytöstä:  1864
Tekniset tiedot
Pituus:  49,6 m
Leveys:  13,6 m
Aseistus
Aseistus:  64 tykkiä
HMS Manligheten oli Ruotsin laivaston  64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus perustui Fredrik Henrik af Chapmanin tekemiin piirustuksiin linjalaiva Kronprins Gustav Adolfin valmistamiseksi. Samoilla piirustuksilla valmistettiin lopulta kymmenen alusta. Manligheten tilattiin Karlskronan telakalta ja valmistui 1785.
Palvelus

Palveluksensa aikana se osallistui operaatioihin 1789–1790, 1807–1809 ja 1812–1814 sekä 1810–1811 Karlskronan sulkulaivastoon. Alus romutettiin vuonna 1864.
Aiheesta muualla

Swedish Third Rate ship of the line 'Manligheten' (1785) (englanniksi)
Virgin, Karin: Vrakfynd nära Sveaborg kan vara linjeskeppet Kronprins Gustav Adolf (ruotsiksi)
HMS Liffey (1904)

| HMS Liffey |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  22. maaliskuuta 1904
Laskettu vesille:  23. syyskuuta 1904
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1905
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  550 t 625 t (max)
Pituus:  69,11 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,24 m
Syväys:  2,90 m
Koneteho:  7 000 ihp
Nopeus:  25,5 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 2 × 18" torpedoputkea
HMS Liffey oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1904. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta ja valmistui toukokuussa 1905.
Palvelus

Alus myytiin 23. kesäkuuta 1919 romutettavaksi.
Mab (täsmennyssivu)

Mab voi viitata seuraaviin:
Mab, Uranuksen kuu
Mab (mytologia), keijukaisten kuningatar
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mab”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mabat

Mabat ovat Tšadissa Abéchén kaupungin itäpuolella lähellä Sudanin rajaa asuva kansa. Heidän sukukansojaan ovat masalitit, mimit, karangat, falat ja rungat. Vuonna 1983 kansoja arvioitiin olevan Tšadissa yhteensä 300 000 ja Sudanissa (osa masaliteista) 40 000 henkeä. Kielet muodostavat nilosaharalaisten kielten mabaryhmän. Pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Käsityö- ja koristetaide ovat kehittyneitä. Uskonnoltaan mabat ovat muslimeja.
HMS Limbourne

| HMS Limbourne |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons
Kölinlasku:  8. huhtikuuta 1941
Laskettu vesille:  12. toukokuuta 1942
Palveluskäyttöön:  24. lokakuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 23. lokakuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 070 t (standardi) 1 458 t (max)
Pituus:  85,3 m
Leveys:  10,16 m
Syväys:  3,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua (50 km/h)
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII -tykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä ja 3 kiskoa, joihin 110 syvyyspommia
HMS Limbourne (viirinumero L57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 4. heinäkuuta 1940 työnumerolla J1490 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa (engl. 1940 War Emergency Programme) Alexander Stephen and Sonsilta Govanista, missä köli laskettiin 8. huhtikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1942 ja valmistui 24. lokakuuta.
Palvelus

Marraskuussa 1942 alus siirrettiin koeajojen ja varustamisen päätyttyä Scapa Flow'hun koulutettavaksi. Koulutuksen aikana alus suojasi matkalla Gibraltarille taistelulaiva HMS Duke of Yorkia. Paluumatkalla osastoon liittyi lentotukialus HMS Victorious, joka oli ollut tukemassa Pohjois-Afrikan maihinnousua.
Alus liittyi joulukuussa Plymouthissa 15. hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita ja valvomaan meriliikennettä Kanaalissa sekä lounaisen reitin alueella. Tammikuusta 1943 alkaen alus suojasi kotimaan ja Gibraltarin välisiä saattueita, kunnes helmikuussa aluksen propelli vaurioitui. Se korvattiin maaliskuussa Portsmouthissa uudella.
Telakalta palattuaan alus suojasi Vapaan Ranskan laivaston taistelulaiva Courbetin Clydeen, minkä jälkeen se palasi laivueeseensa jatkamaan Kanaalin saattueiden suojaamista. Se osallistui myös operaatio Tunneliin eli Ranskan rannikon saattueiden häirintään.
Alus vapautettiin operaatiosta lokakuussa. Se taisteli 3. lokakuuta Kanaalissa Saksan laivaston torpedoveneitä vastaan, jolloin se vaurioitui lievästi. 22. lokakuuta alus liitettiin kevyt risteilijä HMS Charybdiksen sekä hävittäjien HMS Grenvillen, HMS Rocketin, HMS Wensleydalen, HMS Talybontin ja HMS Stevenstonen muodostamaan Force X:ään estämään Kaukoidästä saapuvan saarronmurtaja Münsterlandin pääsyä Ranskaan. Seuraavana päivänä osasto joutui Guernseyn lähistöllä torpedoveneiden maaliksi, jolloin Limbourneen osui T22:n laukaisema torpedo. Aluksella sai surmansa 42 miehistönjäsentä. Alus menetti liikuntakykynsä, ja sitä koetettiin hinata, mutta se osoittautui mahdottomaksi. Aluksen sata eloon jäänyttä siirrettiin osaston muihin aluksiin. Talybont laukaisi torpedon, ja Rocket ampui tykillä vaurioitunutta alusta, kunnes se upposi. Aluksen hylky paikallistettiin 1990-luvulla, ja vuonna 2001 brittiläinen ryhmä kuvasi Charybdiksen ja Limbournen hylyt.
HMS Lightfoot (J288)

| HMS Lightfoot |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Toronto Ship Building Company, Toronto
Kölinlasku:  18. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  14. marraskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  19. lokakuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu Yhdysvaltain laivastolle 1946 Kreikalle 1947 Navmahos
Loppuvaihe:  uponnut maalilaivana 1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4″ (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Lightfoot (viirinumero J288) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston USS AM331, joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Valmistus

Alus tilattiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä USS AM331 Torontosta Kanadasta Toronto Ship Building Companyltä, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta ja valmistui 19. lokakuuta.
Palvelus

Alus palautettiin vuonna 1946 Yhdysvaltain laivastolle. Se myytiin seuraavana vuonna Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Navmahos. Alus upposi 1974 maalilaivana.
Grease (musikaali)

| Grease |
| --- | --- |

Kirjoittaja:  Jim Jacobs, Warren Casey
Musiikki:  Warren Casey
Grease on Jim Jacobsin ja Warren Caseyn kirjoittama, vuonna 1971 ensiesitetty musikaali. Siitä tehtiin vuonna 1978 menestynyt elokuvaversio, jonka pääosia näyttelivät John Travolta ja Olivia Newton-John.
Grease on 1950-luvun Yhdysvaltoihin high school -opiskelijoiden keskuuteen sijoittuva rakkaustarina, jossa nuorille tuottavat ongelmia muun muassa luokkatietoisuus, ryhmäpaine, teiniraskaudet ja jengiväkivalta. Jossakin määrin samaa aihetta käsittelevät myös musikaali West Side Story ja James Deanin elokuva Nuori kapinallinen, joskin hieman synkemmissä merkeissä. Musikaalin tapahtumapaikkana on kuvitteellinen Rydell High Chicagossa.
Greasen ensiesitys oli Kingston Mines -teatterissa Chicagossa. Alkuperäinen esitys oli yli kolme tuntia pitkä, ja musikaalia lyhennettiin merkittävästi ennen kuin se sai ensi-iltansa Broadwayllä vuonna 1972. Kriitikkojen vähättelevistä arvioista huolimatta musikaali oli alusta asti suosittu katsojien keskuudessa. Se on saanut seitsemän Tony-ehdokkuutta. Vuonna 2003 Grease valittiin Channel 4:n äänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi musikaaliksi.[lähde? ]
Grease Suomessa

Musikaali sai Suomen-kantaesityksensä huhtikuussa 1997 Helsingin työväenopiston harrastajanäyttämöllä Pauliina Hulkon suomentamana ja Timo Huikurin ohjaamana. Koreografian oli tehnyt Mari Martin. Helsingin kaupunginteatteri toi musikaalin ensi-iltaan elokuussa 2002 Linnanmäen Peacock-teatterissa Mikko Koivusalon suomennoksena ja Marco Bjurströmin ohjaamana. Bjurström laati myös esityksen koreografian yhdessä Mindy Lindblomin kanssa. Musikaali on tuotettu Suomessa myös ainakin Valkeakosken kaupunginteatteriin keväällä 2016 ja Jyväskylään kesällä 2018 sekä useille harrastajanäyttämöille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grease (musikaali) Wikimedia Commonsissa
HMS Öland (1945)

| HMS Öland |
| --- | --- |
 HMS Öland

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums Mekaniska Verkstad, Malmö
Kölinlasku:  1943
Laskettu vesille:  15. joulukuuta 1945
Palveluskäyttöön:  5. joulukuuta 1947
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1978
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 880 t (standardi) 2 250 t (kuormattu)
Pituus:  111,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,2 m
Syväys:  3,4 m
Koneteho:  44 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  231
Aseistus
Aseistus:  4 x Bofors 120 mm/L45 M/44 -tykkiä 7 x Bofors 40 mm/L56 M/36 -ilmatorjuntatykkiä 8 x Bofors 20 mm/L60 M/40 -ilmatorjuntatykkiä 2 x 8 mm/L75,8 M/36 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 533 mm M/30-43 -torpedoputkea 2 x M/33 syvyyspomminheitintä 2 x M/44 syvyyspommikiskoa 40 × miinaa
HMS Öland (runkonumerot 16, J16 ja F16) oli Ruotsin laivaston Öland-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstad AB:lta, missä köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1945 ja valmistui 5. joulukuuta 1947.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1978.
Grease Helmet

| Grease Helmet |
| --- | --- |
 Grease Helmet soittamassa Tavastialla vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  2009–
Tyylilaji:  hard rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jere Garcia, laulu, kitara   Ben Varon, kitara, taustalaulu   Andy McCoy, kitara   Niclas Etelävuori, basso, taustalaulu   Jan Rechberger, rummut  
Levy-yhtiö:  Unja Songs  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grease Helmet on vuonna 2009 Helsingissä perustettu viisihenkinen hard rock -yhtye. Alun perin yhtyeen nimi oli Standard ja sen perustivat Niclas Etelävuori, Jere Garcia, Ben Varon ja Jan Rechberger. Andy McCoy liittyi myöhemmin mukaan, ja yhtye nimettiin hänen ehdotuksestaan Grease Helmetiksi.
Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi ilmestyi vuonna 2012.
Diskografia > Studioalbumit

Grease Helmet (2012,  AXR Music)
Diskografia > Singlet

”Keep Your Helmet Greasy / Mustang Babe” (2012, Grease Helmet Oy)
”Nobody Rides for Free” (2013, Grease Helmet Oy)
Luettelo nautaroduista

Maailman nautarotuja aakkosjärjestyksessä.
aberdeen
aberdeen-angus
asturiana de la montaña
ayrshire
belgiansininen
blonde d’aquitane
brahman
brown swiss
charolais
chianina
devon
dexter
friisiläinen
guernsey
heckin alkuhärkä
hereford
holstein
itäsuomenkarja eli kyyttö
jersey
kostroma
kuroge wagyū
lebedinski
limousin
lincoln red
länsisuomenkarja
maine-anjou
murray grey
normandiankarja
piedmontese
pohjoisamerikkalainen piedmontese
pohjoissuomenkarja eli lapinlehmä
romagnola
simmental
shorthorn
sussex
svenska röd och vit boskap (ruotsalainen punavalkoinen karja)
texas longhorn
ylämaankarja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo nautaroduista Wikimedia Commonsissa
HMS Älvsnabben (M01)

| HMS Älvsnabben |
| --- | --- |
 HMS Älvsnabben

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Eriksbergs Mekaniska Verkstads, Göteborg
Laskettu vesille:  19. tammikuuta 1943
Palveluskäyttöön:  8. toukokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  30. kesäkuuta 1982
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 250 t (standardi)
Pituus:  96,80 m (vesiraja) 102,00 m (kokonaispituus)
Leveys:  13,60 m
Syväys:  4,90 m
Koneteho:  1 x 9-sylinterinen Burmeister & Wain -dieselmoottori 3 000 hv
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  265
Aseistus
Aseistus:  4 x 15,2 cm kan M/98G 8 x 40 mm lvakan M/36 6 x 20 mm lvakan M/40 4 x syvyyspomminheitintä 380 miinaa
HMS Älvsnabben (runkonumero M01) oli Ruotsin laivaston vuonna 1943 valmistunut miinalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin rahtialuksena Göteborgista Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:lta, mistä merivoimat lunasti 1942 aluksen. Alus  laskettiin vesille 19. tammikuuta 1942 ja liitettiin laivastoon 8. toukokuuta 1943.
Palvelus

Alusta modernisoitiin vuosina 1951, 1961, 1966 ja 1972. Vuoden 1951 modernisoinnissa aluksella olleet 20 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin neljällä 37 millimetrin kunnialaukaustykillä. Muutamaa vuotta myöhemmin korvattiin takakannen kaksi  kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä yksiputkisilla 40 mm M/48 -tykeillä. Loput kaksiputkiset 40 millimetrin tykit poistettiin hieman myöhemmin. Vuodesta 1953 alus oli koululaivana tehden kaikkiaan 25 koulutuspurjehdusta. Älvsnabben poistettiin 30. kesäkuuta 1982 palveluksesta ja myytiin seuraavana vuonna. Alus romutettiin 1983-1984 Karlskronassa.
Luettelo naisten koripallon SM-mitalisteista

Tämä on luettelo naisten koripallon SM-mitalisteista.
Gustaf Nordenskiöld

Gustaf Nordenskiöldin vuonna 1891 ottama valokuva Mesa Verden Cliff Palacesta.
Gustaf Erik Adolf Nordenskiöld (29. kesäkuuta 1868 Tukholma – 6. kesäkuuta 1895) oli suomenruotsalaiseen Nordenskiöld-sukuun kuulunut ruotsalainen tutkimusmatkailija, arkeologi, geologi ja kasvitieteilijä. Hän tutki Yhdysvalloissa Coloradossa sijaitsevan Mesa Verden alueella asuneiden anasazien kanjoniasutuksia vuonna 1891 ja teki siellä ensimmäiset arkeologiset kaivaukset.
Gustaf Nordenskiöldin vanhemmat olivat tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld ja Anna Maria Mannerheim. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Tukholman korkeakoulussa ja valmistui filosofian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1889.
Vuonna 1890 Nordenskiöld teki tutkimusmatkan Huippuvuorille yhdessä Johan Alfred Björlingin ja Axel Klinckowströmin kanssa ja he toivat kotiin matkalta löytämiään kasvifossiileja. Matkalta palattuaan Nordenskiöldin todettiin sairastavan tuberkuloosia ja hän joutui lähtemään Berliiniin hoitoon.
Vuonna 1891 Nordenskiöld lähti maailmanympärimatkalle mutta hän vietti suurimman osan matkan ajasta Yhdysvaltain lounaisosien autiomaa-alueilla hoitaakseen siellä sairauttaan. Karjatilalliset Richard Wetherill ja Charles Mason olivat löytäneet Mesa Verden anasazien kylien rauniot vuonna 1888 ja heidän luonaan alkoi vierailla tutkijoita. Nordenskiöld oli yksi ensimmäisistä vieraista ja hän aloitti ensimmäisenä Mesa Verden asutusten raunioiden tieteelliset tutkimukset ja arkeologiset kaivaukset. Hän palkkasi Wetherillin valvomaan kaivauksia, opetti hänelle kaivaustekniikoita ja kaivausten tulosten oikeaa dokumentointia.
Nordenskiöld löysi kaivauksissaan 600 anasazien esinettä, jotka olivat peräisin 500–1300-luvuilta. Hän otti Mesa Verden alueelta yli 200 valokuvaa, merkitsi muistiin kaivauspaikkoja ja julkaisi vuonna 1892 matkakuvauksen alueesta. Kun Nordenskiöld lähetti löytämänsä esineet Eurooppaan asiasta syntyi Yhdysvalloissa kohu mutta mitään lainsäädäntöä ei tuolloin vielä ollut olemassa, joka olisi estänyt arkeologisten löytöjen maastaviennin.
Yhdysvalloista palattuaan Nordenskiöld keskittyi mineralogisiin tutkimuksiin mutta hänen terveytensä alkoi heikentyä vuonna 1894 ja hän kuoli 27-vuotiaana kesäkuussa 1895 ollessaan junamatkalla Jämtlandiin.
Suomalainen keräilijä Herman Frithiof Antell osti Nordenskiöldin Mesa Verden alueelta tuomat esineet ja 1890-luvulla kokoelma siirtyi testamenttilahjoituksella Suomen kansallismuseolle. Kansallismuseon kokoelma on suurin Yhdysvaltojen ulkopuolella oleva Mesa Verde-esineiden kokoelma. Vuonna 2020 kokelmaan kuuluneet ihmisjäänteet ja hauta-antimet palautettiin Yhdysvaltain pueblo-intiaanien edustajille, palautettavia esineitä oli kaikkiaan 27. Muut Mesa Verde -kokoelman esineet jäivät Kansallismuseon haltuun. Nordenskiöldin Mesa Verden alueelta ottamat 236 lasinegatiivia ovat Museoviraston kokoelmissa.