stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wakizashi

Wakizashin terä ja hela. Terän on tehnyt Soshu Fusamune 1400-luvun lopun ja 1500-luvun alun välillä, hela on tehty 1700-luvulla. Metropolitan Museum of Art, New York.
Wakizashi (jap. 脇差, ’toverimiekka’) on japanilainen lyhyt pisto- ja lyömämiekka. Se on yksiteräinen ja lievästi kaareva. Pituudeltaan wakizashi on 30–60 cm, keskimäärin 50 cm. Tällaista lyhyttä japanilaista miekkaa on myös kutsuttu nimillä kodachi (jap. 小太刀) tai shōtō (jap. 小刀). Wakizashin terä voidaan lyhyytensä ansiosta takoa katanan terää ohuemmaksi ja siksi se kahlaa pehmeässä kohteessa huomattavasti katanan terää paremmin.
Samurailuokkaan kuuluneet miehet kantoivat aina wakizashia vyöllään, jopa sisätiloissa, joihin katanaa (pidempi samuraimiekka) ei ollut lupa tuoda. Wakizashi kannettuna yhdessä daitōn eli japanilaisen pitkänmiekan (joko katana tai tachi) kanssa muodosti daishōn. Näiden kahden miekan kantaminen yhdessä oli Edo-kaudella laissa sallittu ainoastaan samuraille ja joillekin sumopainijoille.
Toisin kuin katanaa, joka suuren osan Japanin historiasta on ollut tunnusmerkillisesti samuraiden ase, alle kahden shakun mittaista wakizashia saivat kantaa myös naiset ja samurailuokan alapuolella olevat miehet. Usein wakizashi ja tantō (japanilainen tikari, joka muodoltaan muistuttaa katanaa ja wakizashia) olivat kiertelevien kauppiaiden ainoa puolustuskeino ryösteleviä kapinallisia ja rosvojoukkoja vastaan. Wakizashi oli tantōn lisäksi ainoa ase, jota käytettiin seppukussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wakizashi Wikimedia Commonsissa
Kim Wallin

| Kim Wallin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1955 (ikä 68) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  akatemiaprofessori (2006–2011) tutkimusprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu
Instituutti:  VTT Teknillinen korkeakoulu
Palkinnot:  ASTM International Award of Merit (2009) Murtumismekaniikkamitali (2011)
Kim Roger Wilhelm Wallin (s. 3. joulukuuta 1955 Helsinki) on VTT:n murtumismekaniikan tutkimusprofessori. Hän tutkii muun muassa ydinturvallisuuteen liittyvien rakenteiden lujuutta.
Wallin kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1974 (Åggelby svenska samskola). Diplomi-insinööriksi hän valmistui vuonna 1982 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1988 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän on ollut TKK:n murtumistekniikan dosentti vuodesta 1992 ja erikoisopettaja vuosina 1989–1999.
Wallin toimi TKK:n tutkimusapulaisena vuosina 1979–1980 ja Suomen Akatemian tutkijana 1980–1982. Hän oli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkija (1982–1985), erikoistutkija (1985–1989) ja väiteltyään johtava tutkija (1989–1993). Murtumismekaniikan professori hän on ollut vuodesta 1993. Kaudella 2006–2011 professori Wallin oli Suomen Akatemian rahoittama akatemiaprofessori.
Wallin on hoitanut lukuisia kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustehtäviä. Hän toimi esimerkiksi Ageing Materials and Engineering Structures Task 1-H:n vetäjänä vuodet 1994–2008. Hänelle myönnettiin murtumismekaniikkamitali vuonna 2011.
Västergötland-luokan sukellusvene

| Västergötland |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 070 t (pinnalla) 1 143 t (sukelluksissa)
Pituus:  48,5 m
Leveys:  6,06 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  1-akseliin kytketyt kaksi Hedemora V12A/15-Ub -dieselmoottoria 2 160 bhp sähkömoottori 1 800 shp
Nopeus:  11 solmua (pinnalla) 20 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  20, joista 5 upseeria
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 533 mm torpedoputkea, joihin 12 torpedoa 3 x 400 mm torpedoputkea, joihin 6 torpedoa 22 x miinaa
Västergötland-luokan sukellusveneet (Tyyppi A17) olivat Ruotsin merivoimien vuosina 1983–1987 rakennettuja sukellusveneitä.
Suunnittelu ja rakentaminen

Alukset valmistettiin korvaamaan Draken-luokan sukellusveneet. Ne suunnitteli Kockumsin Malmön telakka ja alukset tilattiin vuonna 1981. Kockums valmisti alusten keskirungon ja Karlskronan telakka keulan ja perän. Aluksen aseistuksena olleet kuusi 533 millimetrin ja niiden alapuolella kolme 400 millimetrin torpedoputkea on sijoitettu keulaan. Alukset voivat lisäksi kuljettaa rungon sisällä olevissa säiliöissä 22 miinaa.
Alusten pinta käsiteltiin kaikumittaimen kaikuja vaimentavalla materiaalilla ja niiden varustuksiin kuuluu todennäköisesti Näcken-luokassa käyttöönotettu ilmasta vapaa polttokennojärjestelmä (AIP). Nimikkoaluksen perinteinen periskooppi korvattiin televisiojärjestelmällä. Alusten elektroniset järjestelmät koostuvat Terman-tutkasta, Atlas CSU83 -kaikuluotaimesta sekä omasuojajärjestelmästä Argo AR-700-S5.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Västergötland | Kockums, Malmö & Karlskronan telakka | 10. tammikuuta 1983 | 17. syyskuuta 1986 | 27. marraskuuta 1987 | myyty 2012 Singaporen laivastolle RSS Swordsman |
| HMS Hälsingland | Kockums, Malmö & Karlskronan telakka | 1. tammikuuta 1984 | 31. elokuuta 1987 | 20. lokakuuta 1988 | myyty 2012 Singaporen laivastolle RSS Archer |
| HMS Södermanland | Kockums, Malmö & Karlskronan telakka | 1985 | 12. huhtikuuta 1988 | 21. huhtikuuta 1989 | modernisoitu 2003 Södermanland-luokan sukellusveneeksi |
| HMS Östergötland | Kockums, Malmö & Karlskronan telakka | 1986 | 9. joulukuuta 1988 | 10. tammikuuta 1990 | modernisoitu 2004 Södermanland-luokan sukellusveneeksi |

HMS Östergotland vaurioitui koeajoissa 7. marraskuuta 1989 tapahtuneessa törmäyksessä. HMS Södermanland ja HMS Östergötland modernisoitiin vuosina 2003–2004 Södermanland-luokan sukellusveneiksi. Loput kaksi alusta on myyty Singaporelle ja ne tullaan modernisoimaan Södermanland-luokkaa vastaaviksi.
Päivi Walta

Päivi Walta (s. 3. tammikuuta 1955) on suomalainen shakinpelaaja. Hän on naisten FIDE-mestari. Shakin Suomen mestaruuden hän on voittanut neljästi, vuosina 1985, 1987, 1995 ja 2001. Korkein hänen saavuttamansa kansainvälinen Elo-luku on 1825. Hänen edustamansa seurat ovat Gambiitti (seura), Kulttuurishakki-58 ja Itä-Helsingin Shakkikerho.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1992

Voimistelu kesäolympialaisissa 1992 käsitti 14 telinevoimistelulajia, joista kahdeksan oli miehille ja kuusi naisille, sekä lisäksi rytmisen voimistelun henkilökohtaisen kilpailun naisille. IVYn ja Georgian muodostamaa yhdistynyttä joukkuetta edustanut valkovenäläinen Vitali Štšerbo voitti kuusi kultamitalia, mihin yksikään toinen voimistelija ei ole yksissä olympialaisissa pystynyt.
Miesten telinevoimistelu > Kuusiottelu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo |  Yhdistynyt joukkue | 59,025 |
|  | Hryhori Misjutin |  Yhdistynyt joukkue | 58,925 |
|  | Valeri Belenki |  Yhdistynyt joukkue | 58,625 |
Miesten telinevoimistelu > Permanto

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Li Xiaoshuang |  Kiina | 9,925 |
|  | Yukio Iketani |  Japani | 9,787 |
|  | Hryhori Misjutin |  Yhdistynyt joukkue | 9,787 |
Miesten telinevoimistelu > Hevonen

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo |  Yhdistynyt joukkue | 9,925 |
|  | Pae Gil-Su |  Pohjois-Korea | 9,925 |
|  | Andreas Wecker |  Saksa | 9,887 |
Miesten telinevoimistelu > Renkaat

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo |  Yhdistynyt joukkue | 9,937 |
|  | Li Jing |  Kiina | 9,875 |
|  | Li Xiaoshuang |  Kiina | 9,862 |
|  | Andreas Wecker |  Saksa | 9,862 |
Miesten telinevoimistelu > Hyppy

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo |  Yhdistynyt joukkue | 9,856 |
|  | Hryhori Misjutin |  Yhdistynyt joukkue | 9,781 |
|  | Yoo Ok-Ryul |  Etelä-Korea | 9,762 |
Miesten telinevoimistelu > Nojapuut

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo |  Yhdistynyt joukkue | 9,900 |
|  | Li Jing |  Kiina | 9,812 |
|  | Guo Linyao |  Kiina | 9,800 |
|  | Igor Korobtšinski |  Yhdistynyt joukkue | 9,800 |
|  | Masayuki Matsunaga |  Japani | 9,800 |
Miesten telinevoimistelu > Rekki

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Trent Dimas |  Yhdysvallat | 9,875 |
|  | Hryhori Misjutin |  Yhdistynyt joukkue | 9,837 |
|  | Andreas Wecker |  Saksa | 9,837 |
Miesten telinevoimistelu > Joukkuekilpailu

| Sija | Urheilijat | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vitali Štšerbo Valeri Belenki Hryhori Misjutin Igor Korobtšinski Aleksei Voropajev Rustam Šaripov |  Yhdistynyt joukkue | 585,450 |
|  | Li Xiaoshuang Li Chunyang Guo Linyao Li Jing Li Dashuang Li Ge |  Kiina | 580,375 |
|  | Yukio Iketani Yoshiaki Hatakeda Takashi Chinen Daisuke Nishikawa Yutaka Aihara Masayuki Matsunaga |  Japani | 578,250 |
Naisten telinevoimistelu > Neliottelu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Tatjana Gutsu |  Yhdistynyt joukkue | 39,737 |
|  | Shannon Miller |  Yhdysvallat | 39,725 |
|  | Lavinia Miloșovici |  Romania | 39,687 |
Naisten telinevoimistelu > Permanto

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Lavinia Miloșovici |  Romania | 10,000 |
|  | Henrietta Ónodi |  Unkari | 9,950 |
|  | Cristina Bontaș |  Romania | 9,912 |
|  | Tatjana Gutsu |  Yhdistynyt joukkue | 9,912 |
|  | Shannon Miller |  Yhdysvallat | 9,912 |
Naisten telinevoimistelu > Puomi

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Tatjana Lysenko |  Yhdistynyt joukkue | 9,975 |
|  | Lu Li |  Kiina | 9,912 |
|  | Shannon Miller |  Yhdysvallat | 9,912 |
Naisten telinevoimistelu > Eritasonojapuut

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Lu Li |  Kiina | 10,000 |
|  | Tatjana Gutsu |  Yhdistynyt joukkue | 9,975 |
|  | Shannon Miller |  Yhdysvallat | 9,962 |
Naisten telinevoimistelu > Hyppy

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Henrietta Ónodi |  Unkari | 9,925 |
|  | Lavinia Miloșovici |  Romania | 9,925 |
|  | Tatjana Lysenko |  Yhdistynyt joukkue | 9,912 |
Naisten telinevoimistelu > Joukkuekilpailu

| Sija | Urheilijat | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Svetlana Boginskaja Roza Galijeva Jelena Grudneva Tatjana Gutsu Tatjana Lysenko Oksana Tšusovitina |  Yhdistynyt joukkue | 395,666 |
|  | Maria Neculiță Mirela Pașca Vanda Hădărean Gina Gogean Cristina Bontaș Lavinia Miloșovici |  Romania | 395,079 |
|  | Dominique Dawes Wendy Bruce Betty Okino Kerri Strug Shannon Miller Kim Zmeskal |  Yhdysvallat | 394,704 |
Naisten rytminen voimistelu > Neliottelu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Aleksandra Timošenko |  Yhdistynyt joukkue | 59,037 |
|  | Carolina Pascual |  Espanja | 58,100 |
|  | Oksana Skaldina |  Yhdistynyt joukkue | 57,912 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdistynyt joukkue | 10 | 5 | 5 | 20 |
| 2. |  Kiina | 2 | 4 | 2 | 8 |
| 3. |  Romania | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 4. |  Yhdysvallat | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 5. |  Unkari | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6. |  Pohjois-Korea | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Japani | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 7. |  Saksa | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 9. |  Espanja | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10. |  Etelä-Korea | 0 | 0 | 1 | 1 |
Wanin kieli

Wan on Norsunluurannikon keskiosassa puhuttu mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu 30 000 henkeä.
Wania puhutaan Bérén alueen Kounahirin departementissa ja Gbêkên alueen Béoumin departementin länsiosassa. Se kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Kieli jakautuu kemun ja miamun murteisiin. Waniksi on julkaistu aapinen latinalaisella kirjaimistolla, mutta sitä käytetään vain suullisen kanssakäymisen välineenä. Puhujat osaavat myös ranskaa, djulaa tai baulea ja vähemmässä määrin guroa tai mwania.
Magdalena Wargentin

Magdalena Wargentin (4. elokuuta 1714 Turku – 8. toukokuuta, mahdollisesti  4. elokuuta 1765 Mikkelin pitäjä) oli ruustinna ja kartanonomistaja, josta tuli kuoltuaan tunnettu muumio.
Wargentinien kauppiassuku oli lähtöisin Saksasta ja he olivat tunnettuja valtaporvareita Turussa. Wargentinin isä Johan Wargentin toimi kuitenkin tuomarina, äiti oli tämän ensimmäinen puoliso ylisotakomissaarin tytär Margareta Elisabet Malm. Etunimensä Wargentin sai isänäiti Magdalena Wittfootilta, joka oli myös tunnettua turkulaista kauppiassukua. Kun Wargentinin isä nimitettiin  Vähä-Savon kihlakunnantuomariksi, perhe muutti Rantasalmelle. Siellä Wargentin avioitui 18-vuotiaana 1732 Mikkelin kirkkoherraksi nimitetyn ja myöhemmin lääninrovastina toimineen Anders Heinricuksen kanssa. Perheeseen syntyi kaksitoista lasta, joista kuitenkin kahdeksan kuoli jo pienenä. Wargentin jäi leskeksi 14 vuotta itseään vanhemmasta puolisostaan 1756, mutta asui neljän lapsensa kanssa Kenkäveronniemen pappilassa vuoteen 1759 asti. Jo 1756 hän oli kuitenkin ostanut lapsuudenkotinsa perintörahoilla Sairilan säterin, jonne hän muutti avioiduttuaan kihlakunnantuomari Carl (Karl) Wilhelm Malleenin (Mallénin) kanssa. Sairila oli entinen kuninkaankartano, jonka pinta-ala oli lähes 1 900 hehtaaria ja jossa oli yksitoista torpparia. Wargentin kuoli 50-vuotiaana Sairilassa. Hänet palsamoitiin ja haudattiin Mikkelin Kirkkopuiston kirkon lattian alle. Kirkon tuhouduttua tulipalossa 1806 Wargentin ja muut lattian alle haudatut muumiot siirrettiin Savilahden kivisakastiin. 1900-luvun alussa muumioiden arkkujen kannet avattiin ja niistä tehtiin matkailunähtävyyksiä, mutta 1930-luvulla sakastin lattia muurattiin uudelleen umpeen. Wargentin mainitaan silti nykyisin museona toimivaa sakastia esiteltäessä.
Waal-lämpökausi

| Ajanjakso | Alajakso | Epookki | Milloin oli (miljoonaa vuotta sitten) |
| --- | --- | --- | --- |
| Neogeeni | pleistoseeni | Menap-jääkausi | 1,07–1,20 |
| Neogeeni | pleistoseeni | Waal-lämpökausi | 1,20–1,45 |
| Neogeeni | pleistoseeni | Eburon-jääkausi | 1,45–1,80 |
Waal-lämpökausi 1,20–1,45 miljoonaa vuotta sitten varhaispleistoseenikaudella oli kausi, jolloin oli yleensä melko lämmintä lämpötilan vaihteluista huolimatta. Kausi ei koskaan viilennyt niin kylmäksi kuin suurilla jääkausilla, mutta ajoittain tuli viileämpää kuin Tegelen-kauden viileimmillä jaksoilla. Islannissa oli tällä kaudella jäätiköityminen yleensä vähäistä. Kautta edelsi Eburon-jääkausi ja sen jälkeen tuli Menap-jääkausi. Englannin Triminghamin kerrostumat saattavat ajoittua Waal-kauteen. Kausi ajoittuu happi-isotooppivaiheisiin MIS49-MIS37 tai MIS57-MIS37. Waal-kautta vastaa Ukrainan myöhäinen Odessian. Waal on samanaikainen kuin Puolassa ollut Celestynovian-kausi, Valko-Venäjällä ollut Yelenynskian-kausi ja Ukrainassa ollut Kryzhaniv-kausi. Donin alangolla oli lauhkeaa metsäaroa Waalin lämpimällä kaudella. Waal-kauden viimeisellä osalla, C-kaudella, saattoi olla Cobb-niminen magneettinen tapahtuma. Kauden päätti magneettinen tapahtuma K-M. Kausi on ainakin osin vastaava kuin Englannissa ollut Bramertonian-interglasiaali.
Waal-lämpökauden jako

Waal-lämpökausi jaetaan A-, B- ja C-jaksoon lähinnä arvioitujen keskilämpötilojen perusteella. Kausi koostuu kahdesta lämpimästä ja yhdestä kylmästä vaiheesta.
Metsä oli yleisin kasvillisuustyyppi, paitsi aivan kauden alussa. Kauden lämpimien vaiheiden aikana kasvoi monia tertiäärikaudelta peräisin olevia kasveja, esimerkiksi hemlokkeja (Tsuga), siipipähkinöitä (Pterocarya), hikkoreita (Carya), Eucommioita ja limaskasaniaisia (Azolla filiculoides).  Kauden kylmä vaihe oli melko leuto, mutta silloin pihdat, pähkinäpensas ja Eucommia puuttuivat Alankomaista, lehmusta esiintyi vain joskus, ja valkopyökki, saarni (Fraxinus) ja jalava hävisivät keskivaiheilla. Hemlokki jäi viileäksikin ajaksi. Kylmillä kausilla leppä oli ajoittain hyvin yleinen. Männyn yleisyydellä ei ollut kylmillä ja lämpimillä suurkausilla suuria eroja, vaikka se muuten vaihtelikin huomattavasti.
Waal A oli lämmin, n. 1,5–1,42 miljoonaa vuotta sitten. Alankomaissa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila (lkk) oli noin 17 °C. A-kauden keskivaiheen alkupuolella tapahtui voimakas lämpöhuippu, jolloin muun muassa suosypressit (Taxodium) ja tammet (Quercus) yleistyivät. A-vaihe viileni huomattavasti jo ennen loppua, jolloin suurin osa Sequoia-Taxodium -tyyppisestä ja Quercus-tyyppisestäkin kasvillisuudesta katosi. Esimerkiksi jalavat (Ulmus) harvinaistuivat huomattavasti A-kaudella. Vaahteran huippuesiintymä tuli hieman jalavan huippuesiintymän jälkeen. Yleisesti ottaen kaudella kasvoi muun muassa runsaasti tammea, siipipähkinöitä, jonkin verran jalavia, saarnia, lehmuksia, vaahteroita ja myös huomattavasti lauhkean vyöhykkeen pensaita ja puita, kuten kuusia, valkopyökkejä ja pajuja.
Waal B oli kylmä, noin 1,42–1,36 miljoonaa vuotta sitten. Alankomaissa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila laski jopa noin 12 °C:een. Kuusien ja mäntyjen yleisyyshuippu oli kauden alussa, jonka jälkeen niiden määrä laski. Tammet olivat melko harvinaisia ja jalavat hyvin harvinaisia, mutta molemmat yleistyivät hieman kauden loppua kohden.
Waal C lämmin, noin 1,36–1,25 Alankomaissa lkk noin 16 °C. Kauden lopussa lämpötila lähestyi lämpöhuippua. Vaahtera, Quercus ja Ulmus yleistyivät. Kuitenkaan ei esiintynyt erittäin lämpimien alueiden kasveja, kuten saarnet (Fraxinus) ja rohtoparkkipuut (Eucommia).
Waal-lämpökauden happi-isotooppivaiheet

Kautta vastasi Pohjois-Saksan Liethin Tornesch-kausi. Waal-lämpökaudella lämpötila vaihteli noin 40 000 vuoden jaksoissa.
MIS49 hyvin lämmin
MIS48 melko kylmä (Välillä Keski-Veikselin suurjäätikkö, Varhais-Veiksel)
MIS47 noin 1,45 miljoonaa vuotta sitten hyvin lämmin, Eemiä lämpimämpi
MIS46 melko kylmä
MIS45 lämmin, kuin Eem
MIS44 melko kylmää hieman kylmempi
MIS43 lämmin
MIS42 melko kylmää hieman kylmempi
MIS41 viileä, välillä Eem - Keski-Veiksel
MIS40 melko kylmää hieman kylmempi
MIS39 Eemiä hieman viileämpi
MIS38 melko viileä (vastaa Varhais-Veikselin jäätiköitymisiä)
MIS37 noin 1,24 miljoonaa vuotta sitten hyvin lämmin
Wacker-hapetus

Wacker-hapetus tai Wacker-prosessi on kemiallinen reaktio, jossa happi hapettaa palladium- ja kupariyhdisteiden katalysoimana alkeenin aldehydiksi tai ketoniksi. Erityisen tärkeä reaktio on valmistettaessa asetaldehydiä eteenistä.
Reaktion historiaa

F. C. Phillips havaitsi palladiumkloridin hapettavan etaanin asetaldehydiksi ja raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1894. Tässä reaktiossa palladiumkloridia tarvitaan kuitenkin stoikiometrinen määrä ja reagenssin kalleuden vuoksi reaktio ei yleistynyt. 1950-luvun lopulla saksalaisten kemianalanyhtiöiden Wacker Chemien ja Hoechst AG:N tutkijat kehittivät samanaikaisesti palladium- ja kuparikatalysoitua menetelmää asetaldehydin valmistamiseksi eteenistä. Prosessin julkaisi ensimmäisen kerran Wacker Chemiellä työskennellyt Juergen Smidt ryhmineen vuonna 1959.
Reagenssit ja mekanismi

Wacker-hapetus sopii niin kutsuttujen terminaalisten alkeenien, joiden kaksoissidos on hiilivetyketjun päässä, hapettamiseen. Eteeni hapettuu asetaldehydiksi, mutta muut terminaaliset alkeenit muodostavat pääasiassa metyyliketoneja. Liuottimena reaktiossa toimii veden ja orgaanisen liuottimen seos. Wacker-hapetuksen reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa palladiumkloridi koordinoituu yhteen kloridi-ioniin ja alkeeniin. Tämä on reaktion reaktionopeutta rajoittava vaihe. Vesi korvaa yhden kloridiligandeista seuraavassa vaiheessa ja muodostuu hydroksyylipalladiumkompleksi. Palladium katalysoi hydroksyyliryhmän liittämistä alkeenin kaksoissidokseen ja samalla palladiumiin koordinoituu uusi vesimolekyyli. Seuraavassa vaiheessa yksi kloridi-ioneista irtoaa palladiumista ja muodostuu palladiumin ja enolin välinen kompleksi. Enoli tautomerisoituu asetaldehydiksi tai ketoniksi ja irtoaa katalyytistä. Samalla palladium pelkistyy hapetusluvullta +II hapetusluvulle 0. Reaktioseokseen on lisätty kupari(II)kloridia, jonka tehtävänä on hapettaa palladium takaisin hapetusluvulle +II. Samalla kupari itse pelkistyy itse hapetusluvulle +I, mutta happi hapettaa sen jälleen hapetusluvulle +II.
H. J. Walbeck

G. W. Finnberg: H. J. Walbeck (1822). Tämän piirroksen pohjalta tehtiin Suomen mahdollisesti ensimmäinen litografia.
Henrik Johan Walbeck (11. lokakuuta 1793 Turku – 23. lokakuuta 1822 Turku) oli suomalainen geodeetti ja tähtitieteilijä, joka suoritti tutkimuksia maapallon muodosta. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä Turun Vartiovuoren tähtitornissa.
Walbeckin vanhemmat olivat Turun tuomiokirkkoseurakunnan lukkari Erik Gabriel Walbäck (k. 1814) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Kristina Calonius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1808. Walbeck opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui filosofian maisteriksi 1815.
Walbeck toimi Turun akatemian sovelletun matematiikan dosenttina vuodesta 1816 ja tähtitieteen observaattorina vuodesta 1817. Hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi vuonna 1817 sekä Astronomical Society of Londonin ja Hampurin matemaattisen seuran jäseneksi vuonna 1820.
Hän teki ulkomaanmatkat Tarttoon syksyllä 1819 ja Saksaan 1820–1821. Tartossa Walbeck suunnitteli jatkavansa Struven kolmiomittausketjua Suomeen saakka. Tätä varten hän teki kesällä 1822 astemittauksia eri puolella Suomea kolmiomittauspisteiden määrittämiseksi. Eräällä tällaisella mittausretkellä hän loukkasi päänsä onnettomuudessa ja tuli mahdollisesti tämän takia mielisairaaksi. Walbeck teki itsemurhan tähtitornissa ollessaan vasta 29-vuotias.
Walbeckin mukaan on nimetty asteroidi 1695 Walbeck, jonka löysi Liisi Oterma vuonna 1941.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 507.  ("Henrik Johan Walbeck (1793–1822)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Tieteilijät:  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland 2  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 
Muut:  IdRef
William Warham

William Warham Hans Holbein nuoremman maalaamana
Warhamin hautamonumentti Canterburyn tuomiokirkossa
William Warham (n. 1450–1532) oli Canterburyn arkkipiispa 24. tammikuuta 1504 – 22. elokuuta 1532. Sitä ennen hän toimi Lontoon piispana 1502–1503.
Jakob Wallin

| Jakob Wallin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1809 Muhos
Kuollut: 10. kesäkuuta 1868 (59 vuotta) Muhos
Jakob Wallin (9. kesäkuuta 1809 Muhos – 10. kesäkuuta 1868 Muhos) oli suomalainen taidemaalari.
Jakob Wallinin vanhemmat olivat Oulun läänin lääninviskaali Olof Wallin (k. 1846) ja Sofia Kranck. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1826. Hän oleskeli Tukholmassa vuosina 1835–1836 ja Helsingissä 1837–1838, kunnes palasi Muhokselle, jossa hän omisti maatilan Laitasaaren kylässä.
Wallinin säilyneitä maalauksia ovat muun muassa hänen itsensä Muhoksen kirkolle lahjoittama suurikokoinen maalaus Ristiltäotto vuodelta 1836 ja Pohjois-Pohjanmaan museon akvarelli Oulun palo 1822. Wallin maalasi myös Utajärven kirkon ensimmäisen alttaritaulun vuonna 1838. Kirkon uudistamistöiden yhteydessä vuonna 1894 taulu oli varastoituna väliaikaisesti navettaan. Taulu paloi navetan mukana.
Teoksia

Oulun palo 1822
Harold Wallace

Harold Wallace MacDonald (s. 7. syyskuuta 1975 San José) on costaricalainen jalkapalloilija. Puolustuksessa pelaava Wallace on edustanut vuodesta 2003 kotimaansa LD Alajuelensea. Alajuelensessä hän on ollut voittamassa Costa Rican mestaruutta vuosina 1996, 1997, 2000, 2001, 2002 ja 2005 sekä CONCACAF Champions' Cupia vuonna 2004. Kotimaansa lisäksi Wallace on pelannut Meksikossa Zacatepecissa ja Real San Luis Potosíssa.
Wallacen ensimmäinen maaottelu oli 27. syyskuuta 1995 Jamaikaa vastaan. Hän on pelannut vuosien 2002 (kolme ottelua) ja 2006 (kaksi ottelua) MM-kisoissa. Wallace on pelannut 80 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalin (tilanne 20. kesäkuuta 2006).