stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yūki Kobayashi (jalkapalloilija, 1992)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yūki Kobayashi
Syntymäaika: 24. huhtikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Waasland-Beveren
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2010–2012 2012–2016 2016–2019 2019– | Tokyo Verdy Júbilo Iwata SC Heerenveen Waasland-Beveren | 62 (6) 112 (13) 92 (3)  |
Maajoukkue
| 2016– | Japani | 8 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yūki Kobayashi (jap. 小林 祐希, Kobayashi Yūki; s. 24. huhtikuuta 1992 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kobayashi debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2016. Hän on pelannut kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1984

Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 1984 istuva presidentti Ronald Reagan otti murskavoiton kilpailijastaan demokraatti Walter Mondalesta. Mondale sai vain kotiosavaltionsa Minnesotan ja pääkaupunki Washingtonin valitsijamiesäänet. Reagan oli tuohon aikaan erittäin suosittu yli puoluerajojen, mikä näkyi selvänä vaalivoittona. Voitto on edelleen Yhdysvaltain historian suurin valitsijamiesääniä tarkastellen.
Tulokset

Ronald Reagan republikaani (Kalifornia) 54 455 472 ääntä (58,8 %) 525 valitsijamiestä
Walter Mondale demokraatti (Minnesota) 37 577 352 ääntä (40,6 %) 13 valitsijamiestä
Vittorio Brambilla

| Vittorio Brambilla |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1974-1980
Nykyinen talli:  Alfa Romeo, March, Surtees
Kilpailuja:  79 (74 lähtöä)
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  15,5
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan Grand Prix 1974
Ensimmäinen voitto:  Itävallan Grand Prix 1975
Viimeinen voitto:  Itävallan Grand Prix 1975
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1980
Brambilla vuoden 1976 Saksan GP:ssä
Vittorio Brambilla (11. marraskuuta 1937 Monza, Italia – 26. toukokuuta 2001 Camparada di Lesmo, Italia) oli italialainen kilpa-ajaja ja F1-kuljettaja.
Uran alku

Vittorio Brambilla aloitti moottoriurheilijan uransa 1957 moottoripyörällä ja saavutti seuraavana vuonna Italian kansallisen mestaruuden. Hän oli jo aiemmin ajanut jonkin verran kartingia ja toiminut mekaanikkona veljelleen Tino Brambillalle (Tino osallistui Formula 1-kausille 1960-luvulla, mutta karsiutui ulos kilpailuista aika-ajoissa).  Vuonna 1968 Vittorio Brambilla siirtyi Formula 3 -sarjaan, jossa voitti Italian mestaruuden 1972. Hän eteni Formula 2 -sarjaan vuonna 1970, jossa voitti useita osakilpailuja (vaikkakin useita moottoreita ja autonkoreja hajosi hänellä tämän sarjan aikana) ja palkattiin lopulta Formula ykkösiin Marchin talliin 1974.
Formula 1

Brambillan ensimmäinen kausi F1:ssä sujui ilman mainittavampaa menestystä. Kausi 1975 sujui paremmin, kun Brambilla lähti ensimmäistä kertaa Ruotsin GP:hen paalupaikalta (tosin keskeytti kilpailun). Hänen tähtihetkensä osui vuoden 1975 Itävallan GP:hen, jossa hän voitti rankkasateessa ajetun ja puolivälissä keskeytetyn kilpailun kaikkien, myös itsensä, yllätykseksi. Voittoa varjosti nolo kolari heti maalilinjan jälkeen. Kun Brambilla näki ruutulipun liehuvan ja tajusi voittaneensa, hän innostui ja tuuletti molemmin käsin, jolloin hän menetti autonsa hallinnan. March iskeytyi radan betonireunaan ja romuttui pahoin. Itävallan voitto, josta Brambilla sai puolet normaalimittaisen GP:n voittopisteistä, oli italialaisen ainoa palkintosijoitus koko uran aikana. Hän voitti tosin samalla kaudella Formula 2 -kilpailun Vallelungassa. Hän ajoi kaikkiaan 79 GP:tä ja keräsi niistä yhteensä voiton, paalupaikan, kilpailun nopeimman kierroksen sekä 15,5 MM-pistettä. Viimeinen kausi March-tallissa meni Hollannin GP:n kuudetta sijaa lukuun ottamatta usein keskeytysten puolelle ja parempaa menestystä tuli F1-sarjan ulkopuolisista Brands Hatchin sekä Silverstonen kilpailuista, joissa oli neljäs ja toinen. Siirto kaudeksi 1977 Surtees-talliin oli jälleen uusi pettymys Belgian GP:n neljättä sijaa lukuun ottamatta. Samana vuonna hän ajoi urheiluautoja Alfa Romeon joukkueessa voittaen tallin T33SC/12 -autolla neljä kertaa, joilla varmisti tallille urheiluautojen MM-tittelin.
Uran hiipuminen

Brambilla loukkaantui vaikeasti Monzan GP:ssä 1978 sattuneessa onnettomuudessa, joka vaati ruotsalaiskuljettaja Ronnie Petersonin hengen. Monzan onnettomuus sai alkunsa, kun lähettäjät antoivat lähtöluvan jo siinä vaiheessa kun osa autoista oli vielä lipumassa lähtöruutuihinsa lämmittelykierroksen päätteeksi. Niinpä muun muassa Brambilla, joka starttasi viimeisestä ruudusta, sai lentävän lähdön. Startissa Riccardo Patresen Arrows kosketti James Huntin McLarenia ja tämä puolestaan tönäisi Petersonin Lotusta, joka pyörähti radalla. Brambilla rysäytti Surteesillaan päin Petersonin ajokkia, joka leimahti liekkeihin. Lääkintähenkilökunta tutki ensimmäisenä Brambillan, jolla uskottiin olevan vakava päävamma, ja lennättivät tämän lääkintähelikopterilla sairaalaan. Lääkintähenkilökunnan kuljettaessa Petersonin myöhemmin sairaalaan tällä todettiin 27 murtumaa ja leikattiin, mutta kuoli seuraavana päivänä leikkauksesta ja onnettomuudesta tulleisiin sivuoireisiin. Kaikkiaan tässä lähtökolarissa, joka kuuluu F1-historian pahimpiin, oli osallisena kymmenen autoa, niistä kuusi jäi lähtösuoralle.
Brambilla toipui vammoistaan ja palasi myöhemmin radalle, mutta ei ollut entisensä kaltainen ja autokalusto oli suorituskyvyltään heikompitehoista. Hän ajoi vuosina 1979–1980 viisi kilpailua Alfa Romeolla ennen kuin vetäytyi F1:stä. Hän kuoli sydänkohtaukseen 63-vuotiaana vuonna 2001 puuhaillessaan puutarhassaan.
Brambilla tunnettiin kuljettajien keskuudessa lempinimellä "Monzan Gorilla", koska hän oli fyysiseltä olemukseltaan vahva ja hänen ajotyylinsä oli raskaasti renkaita kuluttavaa sekä muita kilpailijoita uhkaavaa.
F1-kaudet, pisteet, sijoitukset

1974 (March): 1 MM-piste, sijoitus MM-sarjassa 20:s
1975 (March): 6,5 pistettä, sijoitus 11:s
1976 (March): 1 piste, sijoitus 19:s
1977 (Surtees): 6 pistettä, sijoitus 16:s
1978 (Surtees): 1 piste, sijoitus 19:s
1979 (Alfa Romeo): 0 pistettä, sijoitus -
1980 (Alfa Romeo): 0 pistettä, sijoitus -
Formula 1-tulokset

Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Beta Tools /  March Engineering | March 741 | Cosworth V8 | ARG | BRA | RSA 10 | ESP DNS | BEL 9 | MON Kesk. | SWE 10 | NED 10 | FRA 11 | GBR Kesk. | GER 13 | AUT 6 | ITA Kesk. | CAN DNQ | USA Kesk. |  |  | 20. | 1 |
| 1975 | Beta Team March | March 741 | Cosworth V8 | ARG 9 | BRA Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 11. | 6,5 |
| 1975 | Beta Team March | March 751 | Cosworth V8 |  |  | RSA Kesk. | ESP 5‡ | MON Kesk. | BEL Kesk. | SWE Kesk. | NED Kesk. | FRA Kesk. | GBR 6 | GER Kesk. | AUT 1‡ | ITA Kesk. | USA 7 |  |  |  | 11. | 6,5 |
| 1976 | Beta Team March | March 761 | Cosworth V8 | BRA Kesk. | RSA 8 | USW Kesk. | ESP Kesk. | BEL Kesk. | MON Kesk. | SWE 10 | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT Kesk. | NED 6 | ITA 7 | CAN 14 | USA Kesk. | JPN Kesk. |  | 19. | 1 |
| 1977 | Beta Team Surtees | Surtees TS19 | Cosworth V8 | ARG 7 | BRA Kesk. | RSA 7 | USW Kesk. | ESP Kesk. | MON 8 | BEL 4 | SWE Kesk. | FRA 13 | GBR 8 | GER 5 | AUT 15 | NED 12 | ITA Kesk. | USA 19 | CAN 6 | JPN 8 | 16. | 6 |
| 1978 | Beta Team Surtees | Surtees TS19 | Cosworth V8 | ARG 18 | BRA DNQ | RSA 12 | USW Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 19. | 1 |
| 1978 | Beta Team Surtees | Surtees TS20 | Cosworth V8 |  |  |  |  | MON DNQ | BEL 13 | ESP 7 | SWE Kesk. | FRA 17 | GBR 9 | GER Kesk. | AUT 6 | NED DSQ | ITA Kesk. | USA | CAN |  | 19. | 1 |
| 1979 | Autodelta | Alfa Romeo 177 | Alfa Romeo F12 | ARG | BRA | RSA | USW | ESP | BEL | MON | FRA | GBR | GER | AUT | NED | ITA 12 |  |  |  |  | - | 0 |
| 1979 | Autodelta | Alfa Romeo 179 | Alfa Romeo F12 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | CAN Kesk. | USA DNQ |  |  | - | 0 |
| 1980 | Marlboro  Team Alfa Romeo | Alfa Romeo 179 | Alfa Romeo V12 | ARG | BRA | RSA | USW | BEL | MON | FRA | GBR | GER | AUT | NED Kesk. | ITA Kesk. | CAN | USA |  |  |  | - | 0 |
‡ = Kilpailusta ajettiin alle 75 % ja pisteet puolitettiin.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com / Brambilla
Westas Group

Westas Groupin logo
Westas Group on Länsi-Suomessa toimiva sahateollisuusyritys, jolla on kaksi sahaa: Raunion ja Pihlavan sahat.
Sahat tuottavat vuodessa noin 450 000 m³ sahatavaraa männystä ja kuusesta. Yhtiöllä on asiakkaita yhteensä yli 30 maassa. Kotimaan lisäksi päämarkkina-alueita ovat Keski-Eurooppa, Pohjois-Afrikka ja Kaukoitä. Konsernin liikevaihto on noin 125 miljoonaa euroa ja se työllistää yli 150 henkilöä. Westas Groupin puunhankinta rakentuu Raunion ja Pihlavan sahojen metsäorganisaatioista.
Tietoja yrityksestä > Historia

Westas Group on perustettu 2013. Syyskuussa 2013 tehtyjen yrityskauppojen myötä Raunion Saha Oy, Raunio Bioenergia Oy sekä Pihlavan Saha Oy siirtyivät Westas Groupin omistukseen.
Tietoja yrityksestä > Tuotanto ja tuotteet

Westas Goupin sahat valmistavat mänty- ja kuusisahatavaraa. Bulkkisahatavaran lisäksi yhtiö on erikoistunut sydäntavarasta valmistettaviin erikoisdimensioihin, -mittoihin ja -kuivauksiin.
Konsernin bioenergiayhtiö toimittaa metsähakkuilla sekä sahauksen sivutuotteena syntyvää metsäenergiaa alueen keskisuurten lämpölaitosten ja isojen voimalaitosten käyttöön. Polttoainetoimitusten ohella yhtiö myy purua kuivikekäyttöön ja kuorikatetta ympäristörakentamisen tarpeisiin.
Tietoja yrityksestä > Toimipisteet

Yhtiön sahat sijaitsevat Koski Tl:ssä ja Porissa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Varsinais-Suomessa Koskella, josta Westas Groupin puunhankintaorganisaatiota johdetaan.
Bioenergiayhtiöllä on viisi varastoterminaalia: Koskella, Nurmijärvellä, Paimiossa, Porissa, ja Vesilahdella.
Tietoja yrityksestä > Omistus

Westas Groupin omistaja ja toimitusjohtaja on Pekka Kopra
Aiheesta muualla

http://www.raunio.fi
http://www.pihlavansaha.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Pihlavan sahan isosuuli. Isosuuli valmistui vuonna 1950 ja se on 115 metriä pitkä, 30 metriä leveä ja yli 22 metriä korkea.
Voicey-palkinto

| Voicey-palkinto |
| --- | --- |
Palkitaan:  Parhaat ääninäyttelijät.
Palkinnon antaja:  Voices.com
Maa:   Kanada
Ensimmäinen palkinto:  2007
Virallinen internet-sivu
Voicey-palkinnot (Voicey Awards) ovat ääninäyttelijäpalveluita tarjoavan kanadalaisen Voices.com internetsivuston vuosittain jakamia palkintoja, joita jaetaan eri kategorioissa sivuston eniten käytetyille ääninäyttelijöille. Palkintoa on jaettu vuodesta 2007 lähtien, jolloin sitä jaettiin viidessä eri kategoriassa. Vuonna 2008 palkintoa jaettiin yhteensä yhdeksässä eri kategoriassa.
Kategoriat

Paras lapsiääni
Paras teiniääni
Paras uusi ääni
Paras miesääni
Paras naisääni
Paras ulkomaalaisääni
Paras ääniryhmä
Paras henkilökohtainen tuotteistaminen
Elämän saavutus
Eniten palkintoja saaneet ääninäyttelijät

| Näyttelijät | Voitot |
| --- | --- |
Kara Edwards: 2007, 2008
Adam Behr: 2007
Rachel Robinson: 2007
Bruce Barker: 2007
Derek Partridge: 2007
Brandi Munro: 2008
Jesse Springer: 2008
Jeffrey Kafer: 2008
J. J. Wilson: 2008
Debbie Munro: 2008
Lili Wexu: 2008
Adam Fox: 2008
David J. Lawrence: 2008
Pat Fraley: 2008
Michelle Ann Dunphy: 2009
Grace Taylor: 2009
Sophie Neveu: 2009
Julie Williams: 2009
Wuzhi Lu: 2009
Dave DeAndrea: 2009
Amy Taylor: 2009
Don Morrow: 2009
Aiheesta muualla

Voices.com
Voicey-palkinto
Voicey-gaala 2007 |
Voicey-gaala 2008 |
Voicey-gaala 2009
Wisconsin Card Sorting Test

WCST:n kohdekortti (target, alhaalla) ja neljä vertailukorttia (sample).
Wisconsin Card Sorting Test (WCST) on neuropsykologisen arvioinnin väline. Yleisimmin sitä käytetään otsalohkojen toiminnan arvioimiseen: tavoitteena on perinteisesti arvioida eksekutiivisia toimintoja (executive functions), erityisesti kognitiivista joustavuutta (cognitive flexibility).
Testin perinteisin sovellus

Testin standardiversiossa tutkittavalla on kohdekortti (target card), jonka hänen tulee saada sopimaan yhteen yhden kanssa neljästä muusta kortista (sample card). Kortit eroavat toisistaan esimerkiksi värin, muodon tai numeron perusteella. Kokeessa tutkittava ei tiedä etukäteen lajitteluperiaatetta, mutta hänen tulisi löytää se kokeilemisen (trial-and-error) kautta saamansa palautteen perusteella. Sääntö muuttuu kymmenen perättäisen oikean vastauksen jälkeen.
WCST Suomessa

Suomessa testiä myy Hogrefe Psykologien Kustannus Oy. Testiä luovutetaan vain psykologien käyttöön.
World News Tonight

World News Tonight voi tarkoittaa seuraavia uutisohjelmia:
World News Tonight, ABC World Newsin nimi vuosina 1978–2006
World News Tonight (Sky News), Sky Newsin entinen uutisohjelma.
World News Tonight, BBC Worldin uutisohjelma
World News Tonight, SBS World Newsin iltalähetyksen aikaisempi nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”World News Tonight”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wisaksil Wangek

| Wisaksil Wangek> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. joulukuuta 1986 (ikä 37) Si Sa Ket Thaimaa
Kansalaisuus:   Thaimaa
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Srisaket Sor Rungvisai
Pituus:  160  cm
Paino:  52 kg
Painoluokka:  ylempi kärpässarja
Kätisyys:  vasenkätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  49
Voitot:  44
– tyrmäysvoitot:  40
Tappiot:  4
Ratkaisemattomat:  1
Wisaksil Wangek (s. 8. joulukuuta 1986 Si Sa Ket, Thaimaa) on thaimaalainen ylemmän kärpässarjan nyrkkeilijä ja painoluokan WBC liiton hallitseva maailmanmestari.
Ammattinyrkkeilyura

Wangek ryhtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2009. Uran alku ei ollut lupaava sillä Wangek hävisi ensimmäisen nyrkkeilyottelunsa Akira Yaegashille teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Ura ei jatkunut lupaavasti Wangekin hävitessä uransa viidestä ensimmäisestä ottelusta kolme ja yksi päättyi tasatulokseen. Vuonna 2013 Wangek kohosi WBC liiton maailmanmestariksi voittamalla Yota Saton kahdeksannessa erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun. Wangek menetti WBC liiton mestaruuden vuonna 2014 hävitessään kamppailun teknisellä päätöksellä kahdeksannessa erässä. Ottelussa Wangekin ja Carlos Cuadrasin päät olivat osuneet yhteen. Päiden törmäys oli aiheuttanut Cuadrasille haavan, jonka vuoksi tämä ei kyennyt jatkamaan ottelua ja Wangek tuomittiin häviäjäksi tuomarien pisteiden perusteella.
Vuonna 2015 Wangek voitti WBC liiton haastajaottelussa Jose Salgadon. Vuonna 2017 Wangek voitti Roman Gonzalezin enemmistöpäätöksellä kaksitoistaeräisessä ottelussa ja kohosi WBC liiton mestariksi toisen kerran urallaan.
Aiheesta muualla

Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Wiipurin Sudet

| Wiipurin Sudet |
| --- | --- |

Koko nimi:  Wiipurin Sudet ry
Perustettu:  2013
Kaupunki:  Lappeenranta
Kenttä:  Kisapuisto
Värit:                
Sarja:  Naisten SM-sarja
Puheenjohtaja:  Juha Lappi
Päävalmentaja:  Jukka Rautio
Naisten SM-mitalit
 Kultaa:  10 (2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024)
 Hopeaa:  1 (2023)
Wiipurin Sudet (lyh. WiSu) on vuonna 2013 perustettu lappeenrantalainen jääpalloseura, jonka naisten edustusjoukkue pelaa Naisten Bandyliigassa ja on kymmenkertainen Suomen-mestari (2014–2024). Seuran toiminta painottuu naisten ja nuorten jääpalloon. Miehissä seura osallistuu harrastesarjaan.
Historia

Wiipurin Sudet perustettiin keväällä 2013 laajentamaan jääpallon harrastusmahdollisuuksia Lappeenrannassa, jossa ennestään toimii lajin erikoisseura Veiterä. Susien perustajia olivat Veiterä-taustaiset Jukka Rautio ja Ilkka Ellonen sekä Timo Sairanen ja Pirkko Sairanen. Seura kantaa vuonna 1912 Viipurissa perustetun ja vuonna 1962 Kouvolaan asettuneen Susien nimeä. Alkuperäinen Sudet on 14-kertainen jääpallon miesten Suomen-mestari, mutta lajin harrastaminen seurassa hiipui 1950-luvulla SM-sarjasta putoamisen myötä. Luvan nimen käytölle antoi edelleen Kouvolassa toimiva Sudet ry.
Sudet voitti naisten SM-kullan heti ensimmäisellä kaudellaan keväällä 2014 ja uusi mestaruuden kuudella seuraavalla kaudella. Lokakuussa 2015 seura osallistui maailmancupiin, jossa se sijoittui kuudenneksi. Susien Tytti Segerman (2014), Anna Tiippana (2015), Petra Verhelä (2016) ja Susanna Simola (2018) on valittu vuoden naisjääpalloilijaksi. Useat Susien pelaajat ovat pelanneet myös kaksoisedustuksella Ruotsissa muun muassa Allsvenskanin haaparantalaisessa HT Bandyssä.
Sudet järjesti vuoden 2014 naisten maailmanmestaruuskilpailut Lappeenrannassa, mistä seura sai vuoden jääpalloteko -palkinnon. MM-pronssia saavuttaneeseen Suomen joukkueeseen kuului yhdeksän Susien pelaajaa.
Saavutukset

Naisten SM-kulta: 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2024
Vuoden jääpalloteko: 2014
Kentät

Susien kenttinä toimivat Kisapuiston tekojää Parkkarilassa ja Vanha kenttä Leirissä.
Aiheesta muualla

Wiipurin Susien sivusto
Wanna One

| Wanna One |
| --- | --- |
 Wanna One vuonna 2017.
Tiedot
Toiminnassa:  2017–tammikuu 2019
Tyylilaji:  K-pop, R&B, hip-hop, dance pop
Kotipaikka:   Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, englanti, japani
Jäsenet:  Minhyun, Seongwu, Kuanlin, Jinyoung, Daniel, Jisung, Jaehwan, Daehwi, Jihoon, Woojin, Sungwoon
Levy-yhtiö:  YMC Entertainment   CJ E&M  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wanna One oli eteläkorealainen vuonna 2017 elokuussa debytoinut pop-yhtye, joka oli toiminnassa vuoden 2019 tammikuuhun saakka.
Jäsenet

Yoon Ji-sung (윤지성)
Ha Sung-woon (하성운)
Hwang Min-hyun (황민현)
Ong Seong-wu (옹성우)
Kim Jae-hwan (김재환)
Kang Daniel (강다니엘)
Park Ji-hoon (박지훈)
Park Woo-jin (박우진)
Bae Jin-young (배진영)
Lee Dae-hwi (이대휘)
Lai Kuan-lin (라이관린)
Diskografia > EP:t

1X1=1 (To Be One) (2017)
Diskografia > Kiertueet ja konsertit

Wanna One Premier Show-Con (2017)
Wanna One Premier Fan-Con (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wanna One Wikimedia Commonsissa
Yūki Sōma

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Yūki Sōma
Syntymäaika: 25. helmikuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Laitahyökkääjä
Pituus: 166 cm
Seura
Seura: Kashima Antlers
Pelinumero: 11
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2018–2019 2019– | Nagoya Grampus → Kashima Antlers | 123 (8) 5 (1) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 8 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yūki Sōma (jap. 相馬 勇紀, Sōma Yūki; s. 25. helmikuuta 1997 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Sōma on edustanut J1 Leaguessa Nagoya Grampusta vuodesta 2018. Syksyllä 2019 hän pelasi lainalla Kashima Antlersissa. Hän on pelannut 128 liigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Sōma debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019 Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa. Heinäkuussa 2022 hän teki samassa turnauksessa kolme maalia, kaksi Hongkongia ja yhden Etelä-Koreaa vastaan. Hän teki neljännen maajoukkuemaalinsa marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Hän on ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja pelannut kahdeksan A-maaottelua. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Sōma pelasi kuusi ottelua Japanin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Aiheesta muualla

Soccerway
Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Ōsako |
2 Sakai |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 Yoshida |
6 Endō |
7 Kubo |
8 Miyoshi |
9 Maeda |
10 Dōan |
11 Mitoma |
12 Tani |
13 Hatate |
14 Tomiyasu |
15 Hashioka |
16 Sōma |
17 Tanaka |
18 Ueda |
19 Hayashi |
20 Machida |
21 Seko |
22 Suzuki |
Valmentaja Moriyasu
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Kawashima |
2 Yamane |
3 Taniguchi |
4 Itakura |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Dōan |
9 Mitoma |
10 Minamino |
11 Kubo |
12 Gonda |
13 Morita |
14 J. Itō |
15 Kamada |
16 Tomiyasu |
17 Tanaka |
18 Asano |
19 Sakai |
20 Machino |
21 Ueda |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
24 Sōma |
25 Maeda |
26 H. Itō |
Valmentaja Moriyasu
Xak: The Tower of Gazzel

| Xak: The Tower of Gazzel |
| --- | --- |

Kehittäjä:  MicroCabin
Julkaisija:  MicroCabin
Pelisarja:  Xak
Julkaistu:  1991
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  NEC PC-8801, NEC PC-9801, MSX 2
Jakelumuoto:  levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Xak Precious Package: The Tower of Gazzel (jap. サーク - がぜるのとう -, usein lyhennetty muotoon Xak: The Tower of Gazzel) on MicroCabinin kehittämä ja vuonna 1991 julkaisema tietokoneroolipeli. Ilmestymisjärjestyksessä The Tower of Gazzel on kolmas Xak-sarjan osa, ja se toimii eräänlaisena sivutarinana Xak II: The Rising of the Red Moonin ja Xak III: The Eternal Recurrencen välillä. Peli ei saanut virallista julkaisua Japanin ulkopuolella.
Juoni

Lyötyään Xak II:n antagonistin, demonikenraali Zamu Gospelin, Latok Kart ja hänen ystävänsä saavat tietää demonien asuttamasta tornista, jonka läheisyydessä vaeltaa Latokia muistuttava mies. Ottaakseen selvää kyseisestä henkilöstä ja pelastaakseen Rune Greedin kaapatun perheen Latok ja Rune ottavat tornin seuraavaksi kohteekseen. Kyseessä on kuitenkin Al Acrilan, Gill Berzesin sekä Zegraya-nimisen demonin suunnittelema juoni, jolla he yrittävät houkutella sodan jumala Duelista polveutuvan kaksikon luokseen; Latokia ja Runea käyttämällä he voisivat herättää kuolleista Gazzelin, muinaisen demonin, jonka voima riittäisi kokonaisen vuoren tuhoamiseen yhdellä iskulla.
Pelaaminen

Pelin tavoitteena on päästä Gazzelin tornin alimpaan kerrokseen ja voittaa demonit Zegraya ja Gazzel. Ohjattavakseen pelaaja saa Latokin, joka taistelee miekallaan matkan varrella kohdattuja vihollisia vastaan joko viiltämällä tai ampumalla taikapisteitä kuluttavia loitsuja. Neljästä eri vaihtoehdosta pelaaja voi myös valita yhden lisähahmon, joka avustaa Latokia taisteluissa tai etenemistä estävissä pulmatilanteissa, jotka eivät ole Latokin ratkaistavissa.
Toisin kuin kahdessa edeltäjässään, The Tower of Gazzelissa ei ole juuri mahdollisuutta kehittää hahmoa: Latokin taso on pelin alkaessa 50, ja se säilyy koko ajan samana huolimatta siitä, kuinka paljon pelaaja taistelee. Kokemuspisteiden lisäksi pelissä ei ole myöskään mitään rahayksikköä, jota voisi vaihtaa uusiin varusteisiin, vaan Latokin Xak II:ssa saamaa miekkaa ja kilpeä käytetään pelin loppuun saakka. The Tower of Gazzelin pääpaino onkin taistelemisen sijaan ongelmanratkonnassa.
Peliympäristönä toimiva Gazzelin torni käsittää kuusi kerrosta, joista kukin edustaa omaa alkuainettaan: pohjakerroksessa vallitseva elementti on pimeys, ja loput viisi kerrosta on omistettu maalle, tulelle, vedelle, ilmalle ja taivaalle. Päästäkseen seuraavan kerrokseen pelaajan on eliminoitava kerrosten välinen este.
Aiheesta muualla

XyZ: A Tribute to the Xak, Ys and Zelda Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Xak Precious Package: The Tower of Gazzel MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Xak: The Art of Visual Stage  Xak II: The Rising of the Red Moon  Xak III: The Eternal Recurrence 
Spin-offit:   Fray in Magical Adventure  Xak: The Tower of Gazzel  The Tower of Cabin 
Muut:   Xak I & II