stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hoxhunt

| Hoxhunt Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Perustaja:  Mika Aalto, Pyry Åvist Karri Kurunmäki ja Pasi Salo
Toimitusjohtaja:  Mika Aalto
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  tietokoneohjelmistot
Tuotteet:  tietoturvatuotteet
Liikevaihto:  7,1 miljoonaa euroa (09/2022)
Liikevoitto:  -8,1 miljoonaa euroa
Henkilöstö:  eri maissa yhteensä 125 (2023)
Kotisivu:  www.hoxhunt.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoxhunt Oy on suomalainen tietoturvakoulutusohjelmistoa tuottava yritys. Keväällä 2023 yhtiöllä oli 125 työntekijää Helsingissä, Lontoossa ja Minneapolisissa.
Historia

Mika Aalto, Karri Kurunmäki, Pasi Salo ja Pyry Åvist perustivat Hoxhuntin vuonna 2016. Puoli vuotta toimittuaan yritys sai julkista rahoitusta Business Finlandilta, minkä ansiosta perustajat saattoivat nostaa ensimmäistä kertaa palkkaa. Ensimmäiset asiakkaansa yritys sai keväällä 2016.
Tammikuussa 2017 yhtiö sai Icebreaker.vc:ltä ja Risto Siilasmaan omistamalta First Fellow Partnersilta 350 000 euroa siemenvaiheen rahoitusta. Yhtiöön palkattiin 14 työntekijää. Yhtiön liikevaihto oli 54 000 euroa.
Lokakuussa 2018 yhtiö keräsi 2,5 miljoonan euron rahoituksen Isossa-Britanniassa toimivalta Dawn Capital -pääomasijoitusrahastolta, suomalaisilta Icebreakerilta ja First Fellow -sijoitusrahastoilta.
Toukokuussa 2022 yhtiö keräsi 38 miljoonan euron rahoituksen. Kierroksen suurin sijoittaja oli Level Equity Management Yhdysvalloista. Myös yhtiötä aiemmin omistanut suomalainen Icebreaker-rahasto osallistui kierrokseen. Yhtiön jatkuva vuosilaskutus eli ARR oli 8,1 miljoonaa euroa. Yhtiöllä oli 125 työntekijää. Syyskuussa päättyneen tilikauden liikevaihto oli 7,1 miljoonaa euroa liiketappion ollessa 8,1 miljoonaa euroa.
Huhtikuussa 2023 yhtiöllä oli 125 työntekijää Helsingissä, Lontoossa ja Minneapolisissa.
Organisaatio

Toukokuussa 2022 yhtiön omistajia olivat Mika Aalto, Pyry Åvist, Pasi Salo, Karri Kurunmäki, Petri Kuivala, Icebreaker Fund Management Oy, Dawn Capital ja Risto Siilasmaan First Fellow Partners Oy. Keväällä 2023 yhtiössä oli neljä perustajaosakasta.
Hoxhuntin partnereita ovat muun muassa Deloitte ja Microsoft.
Tuotteet

Hoxhunt tarjoaa yrityksille tietoturvakoulutusta, joissa työntekijöitä opetetaan tunnistamaan verkkourkintahuijauksia ja käyttäjän manipulointia (social engineering). Koulutukseen käytettävä Hoxhunt-sovellus simuloi huijaussähköposteja, joissa hyödynnetään 
käyttäjiin henkilökohtaisesti vetoavia titteleitä, organisaatioita, toimialaa, kieltä ja maantieteellistä sijaintia. ja antaa käyttäjälle pisteitä, kun hän tunnistaa ja raportoi niistä. Pelillisyyden lisäksi ohjelmisto hyödyntää tekoälyä.
Palvelun voi ostaa esimerkiksi vuodeksi. Työntekijöille voidaan myös tilata kohdennettuja viestejä ajankohtaisissa tilanteissa, kuten koronpandemian aikana.
Asiakkaat

Toukokuussa 2022 Hoxhuntilla oli noin 200 asiakasta 18 maassa. Asiakkaisiin kuuluu kansainvälisiä suuryrityksiä, Suomessa niitä on  valtionhallinnon organisaatioiden lisäksi esimerkiksi Fortum, Nokia, Sanoma ja Otava-konserni,, Aktia, Caruna ja Kone, muualla esimerkiksi DocuSign ja G2.
Aiheesta muualla

Verkkosivusto
Virustorjunta
| --- | --- |
Mainittavia yrityksiä::  Avast Software AVG Technologies Avira Bitdefender Cisco Systems Comodo Group Dr. Web F-Secure Kaspersky Lab Intel Security (ent. McAfee) Lavasoft Malwarebytes Microsoft Panda Security Symantec Corporation Trend Micro ZoneAlarm
Ohjelmia eri alustoille:: 
• Työpöytä • Palvelimet:  AhnLab Avast Antivirus AVG Anti-Virus Avira Antivirus Bitdefender BullGuard Comodo Internet Security Dr. Web F-Secure Advanced SystemCare Kaspersky Internet Security Malwarebytes Anti-Malware McAfee VirusScan Microsoft Security Essentials Microsoft Windows Defender Panda Security Sophos Symantec Endpoint Protection Norton Internet Security Trend Micro Internet Security ZoneAlarm
• Mobiililaitteet • Tabletit:  AhnLab AVG Anti-Virus Avira Antivirus Bitdefender BullGuard Comodo Mobile Security Dr. Web F-Secure Intel Security Trend Micro
J. V. Kallio

Jaakko Vihtori Kallio (9. elokuuta 1860 Hongonjoki – 5. maaliskuuta 1921 Uskela) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja raittiuskirjailija.
Kallio oli naimisissa vuodesta 1886 Johanna Charlotta Åkerroosin kanssa. Heidän poikiaan olivat lyseon lehtori ja harrastajavalokuvaaja Väinö Johannes Kallio (1887–1946) ja ns. 'Kallion laskuopista' vanhemman polven suomalaisille tuttu kouluneuvos Niilo Kallio (1890-1968).
Teoksia

Kuivalan kestikievarin ja maisteri Aholin'in ensimmäinen ja toinen keskustelu. Raittiuden ystävien kirjasia 56.    Raittiuden ystävät, Helsinki 1892
Tohtori Alkohol oikeuden edessä : vuoropuhelu. Kyläläisten kirjasia n:o 20.     WSOY 1900
Ensi kertaa Kuivalassa. Raittiuden ystävien vuorokeskusteluja 2.       Raittiuden ystävät, Hämeenlinna 1903
Toisen kerran Kuivalassa. Raittiuden ystävien vuorokeskusteluja 3.       Raittiuden ystävät, Hämeenlinna 1906
Inkerin Väliaikainen Hoitokunta

Inkerin Väliaikainen hoitokunta tai Länsi-Inkerin väliaikainen hoitokunta oli Pohjois-Inkerin hoitokunnan ohella toinen Inkerin asiaa ajanut toimielin Inkeriläisten kansannousun ja Heimosotien yhteydessä.
Perustaminen

Hoitokunta perustettiin Helsingissä tammikuussa 1919. Sen johtajaksi valittiin yliopettaja, Pietari Toikka. Hoitokunnan alkuperäisenä tavoitteena oli saa­da lu­pa toi­mi­a Suo­mes­sa ja koo­ta jouk­ko­ja ta­voit­tee­na Inkerinmaan va­paut­ta­mi­nen bolše­vikeilta.
Inkerin pataljoona

Inkerin väliaikainen hoitokunta ja Viron valtio tekivät maaliskuussa 1919 sopimuksen perustaa inkeriläisistä vapaaehtoisista joukko-osasto, jota käytettäisiin Länsi-Inkerissä osana Viron armeijaa. Suomi salli asekuntoisten inkeriläisten kauttakulun Viroon, missä joukko perustettiin. Pataljoona muodostettiin 241 miehen vahvuisena Tallinnassa keväällä 1919. Yksikön oli määrä osallistua virolaisten ja Venäjän valkoisen armeijan Pihkovaa ja Pietaria kohti suuntaavaan hyökkäykseen. Komentajana toimineen inkeriläisen Aleksanteri Tynnin kaaduttua nimitti Inkerin hoitokunta Suomesta käsin hänen seuraajakseen Venäjän armeijan alikapteeni Aarne Uimosen.
Hoitokuntien väliset erimielisyydet

Hoitokuntien sijainnista johtuen myös niiden tavoitteet Inkerin tulevaisuuden suhteen olivat eriäviä. Alueelliset erot johtivat myös erimielisyyksiin hoitokuntien välillä. Pohjois-Inkerin hoitokunta pyrki liittämään Inkerin Suomeen Inkerin hoitokunnan ollessa maltillisempi. Se ei uskonut Venäjän koskaan luopuvan Inkeristä ja tästä johtuen se tähtäsi Inkerin itsenäiseen hallintoon osana Venäjää.
Erimielisyyksistä huolimatta hoitokunnat sopivat maisteri Kaapre Tynnin valtuuttamisesta edustamaan Inkeriä Tarton rauhanneuvotteluissa vuonna 1920.
Hugo af Schultén

Karl Hugo Brynolf af Schultén (26. heinäkuuta 1850 Helsinki – 27. heinäkuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, vapaaherra ja toimittaja.
Henkilöhistoria

Af Schulténin vanhemmat olivat senaattori Otto Reinhold af Schultén (1798–1884) ja hänen 1. vaimonsa Anna Karolina Törnqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1867 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873. Af Schultén toimi Nya Pressen-lehden toimittajana ja oli vuodesta 1881 alkaen Helsingin polyteknillisessä opistossa ranskan kielen opettajana. Hän oli Suomen Taideseuran sihteerinä sekä Svenska Teaternin hallituksen jäsenenä.
Af Schultén oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882 ja 1885.  Af Schultén oli myös harrastajavalokuvaaja. Hän toimi 1889 Helsinkiin perustetun Amatörfotografklubbenin puheenjohtajana ja kuvasi muun muassa piilokamerakuvia käyttäen pientä helposti kätkettävää kameraa.
Teoksia

Män af folket 3 : John Ericsson. Holm, Helsingfors 1871 (ruotsalaisen keksijän John Ericssonin elämäkerta)
Sången om Roland, från det fornfranska originalet öfversatt af Hugo af Schultén ; med en inledning af Werner Söderhjelm. Helsingfors 1887
Finlands läkare och apotekare : biografiska uppgifter om Finlands nu lefvande läkare och apotekare, samlade och utg. af Hugo af Schultén. Söderström, Borgå 1889
Minneslista för Finlands konstnärer och konstvänner. Holm, Helsingfors 1889
James B. Edwards

James B. Edwards
James Burrows Edwards (24. kesäkuuta 1927 – 26. joulukuuta 2014) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Etelä-Carolinan 110. kuvernöörinä vuosina 1975–1979 ja liittovaltion energiaministerinä 1981–1982.
Edwards syntyi Hawthornessa, Floridassa, ja oli varsinaiselta ammatiltaan hammaslääkäri. Vuonna 1972 hän voitti vaaleilla paikan Etelä-Carolinan senaatissa.
Hockenheimring Baden-Württemberg

| Hockenheimring Baden-Württemberg |
| --- | --- |

Sijainti:   Hockenheim, Saksa
Koordinaatit:  49°19′40″N, 8°33′57″E
Aikavyöhyke:  UTC+1
Valmistumisvuosi:  1932
Suunnittelija:  Hermann Tilke (2002)
Katsojakapasiteetti:  120 000
Radan pituus:  4,574 km
Mutkia:  17
Rataennätys:  1.13,780 ( Kimi Räikkönen, McLaren, 2004)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, GP2, GP3, Porsche SC, DTM
Hockenheimer-Dreieck (1932–1938)

Radan pituus:  12,12 km
Mutkia:  6
Kurpfalzring (1938–1964)

Radan pituus:  7,738 km
Mutkia:  4
1965–1969

Mutkia:  7
1970–1981

Mutkia:  13
1982–1991

Mutkia:  15
1992–2001

Radan pituus:  6,823 km
Mutkia:  15
Rataennätys:  1.41,808 ( Juan Pablo Montoya, Williams, 2001
Formula 1
Kilpailun pituus:  67 kierrosta, 306,458 km
Ensimmäinen GP:  1970
Viimeinen GP:  2019
Grand Prix’itä ajettu:  37
Eniten voittoja:   Michael Schumacher (4)
Hockenheimring ilmakuvassa.
Hockenheimring Baden-Württemberg on moottorirata Hockenheimin kaupungissa Baden-Württembergissä Saksassa.
Hockenheimringillä järjestetään Formula 1:n Saksan Grand Prix sekä muita moottoriurheilu- ja musiikkitapahtumia. Radalla on myös kiihdytysajoja varten kiihdytyssuora.
Historia

Hockenheimringiä muutettiin rajusti vuoden 2001 jälkeen. Entinen ”metsäosuus" poistettiin lähes kokonaan, koska sitä oli vaikea kattaa TV-kameroin ja katsomoin. Myös ensimmäistä mutkaa jyrkennettiin hieman. Radan uuden version suunnitteli saksalainen F1-hoviarkkitehti Hermann Tilke. Radalle saatiinkin hyvä ohituspaikka, uuden takasuoran päähän. Ennen muutosta Hockenheimring oli F1-kauden keskinopeudeltaan nopein rata.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  Jochen Rindt | Lotus-Ford | Raportti |  |
| 1977 |  Niki Lauda | Ferrari | Raportti |  |
| 1978 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | Raportti |  |
| 1979 |  Alan Jones | Williams-Ford | Raportti |  |
| 1980 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | Raportti |  |
| 1981 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | Raportti |  |
| 1982 |  Patrick Tambay | Ferrari | Raportti |  |
| 1983 |  René Arnoux | Ferrari | Raportti |  |
| 1984 |  Alain Prost | McLaren-TAG | Raportti |  |
| 1986 |  Nelson Piquet | Williams-Honda | Raportti |  |
| 1987 |  Nelson Piquet | Williams-Honda | Raportti |  |
| 1988 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1989 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1990 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1991 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1992 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1993 |  Alain Prost | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1994 |  Gerhard Berger | Ferrari | Raportti |  |
| 1995 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault | Raportti |  |
| 1996 |  Damon Hill | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1997 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | Raportti |  |
| 1998 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 1999 |  Eddie Irvine | Ferrari | Raportti |  |
| 2000 |  Rubens Barrichello | Ferrari | Raportti |  |
| 2001 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | Raportti |  |
| 2002 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2003 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | Raportti |  |
| 2004 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2005 |  Fernando Alonso | Renault | Raportti |  |
| 2006 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2008 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2010 |  Fernando Alonso | Ferrari | Raportti |  |
| 2012 |  Fernando Alonso | Ferrari | Raportti |  |
| 2014 |  Nico Rosberg | Mercedes | Raportti |  |
| 2016 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
2017: Ei järjestetty.
| 2018 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
| 2019 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda | Raportti |  |
Voittajat > GP2

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 1. lähtö |  Nico Rosberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2005 | 2. lähtö |  Olivier Pla | DPR | Raportti |
| 2006 | 1. lähtö |  Gianmaria Bruni | Trident Racing | Raportti |
| 2006 | 2. lähtö |  Timo Glock | iSport International | Raportti |
| 2008 | 1. lähtö |  Giorgio Pantano | Racing Engineering | Raportti |
| 2008 | 2. lähtö |  Karun Chandhok | iSport International | Raportti |
| 2010 | 1. lähtö |  Pastor Maldonado | Rapax | Raportti |
| 2010 | 2. lähtö |  Sergio Pérez | Barwa Addax Team | Raportti |
| 2012 | 1. lähtö |  Johnny Cecotto, Jr. | Barwa Addax Team | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  James Calado | Lotus GP | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Mitch Evans | Russian Time | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Stefano Coletti | Racing Engineering | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Alex Lynn | DAMS | Raportti |
Voittajat > GP3

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 1. lähtö |  Robert Wickens | Status Grand Prix | Raportti |
| 2010 | 2. lähtö |  Esteban Gutiérrez | ART Grand Prix | Raportti |
| 2012 | 1. lähtö |  Patric Niederhauser | Jenzer Motorsport | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  Mitch Evans | MW Arden | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Marvin Kirchhöfer | ART Grand Prix | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Jann Mardenborough | Arden International | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Antonio Fuoco | Trident | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Jake Hughes | DAMS | Raportti |
Voittajat > Porsche Supercup

| Kausi | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  Patrick Huisman | Eschmann-Manthey-Racing | Raportti |
| 2001 |  Timo Bernhard | UPS Porsche-Junior Team | Raportti |
| 2002 |  Stéphane Ortelli | Kadach Tuning + Service | Raportti |
| 2003 |  Frank Stippler | Infineon-Team Farnbacher PZM | Raportti |
| 2004 |  Mike Rockenfeller | Porsche AG | Raportti |
| 2005 |  David Saelens | Pro Futura Racing Team Kadach | Raportti |
| 2006 |  Richard Lietz | Tolimit Motorsport | Raportti |
| 2008 |  Chris Mamerow | DAMAC Kadach Racing | Raportti |
| 2010 |  Nicolas Armindo | Al Faisal Lechner Racing | Raportti |
| 2012 |  René Rast | Lechner Racing | Raportti |
| 2014 |  Nicki Thiim | Walter Lechner Racing Team | Raportti |
| 2016 |  Matteo Cairoli | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2018 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | Raportti |
Ratakuolemat

Kuolemaan johtaneet onnettomuudet:
1968 Jim Clark, Formula 2 -kilpailun aikana
1972 Bert Hawthorne, Formula 2 -kilpailun aikana
1980 Markus Höttinger, Formula 2 -kilpailun aikana
1980 Patrick Depailler, yksityistestin aikana
1986 Tony Boden, kiihdytysajojen aikana
2014 Albert Fleming, historic-kilpailun aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hockenheimring Baden-Württemberg Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Saksan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2026 | 2027 | 2028 | 2029 |
Radat: Nürburgring (1951–1954, 1956–1958, 1961–1969, 1971–1976, 1985, 2009, 2011, 2013) AVUS (1959) Hockenheimring (1970, 1977–1984, 1986–2006, 2008, 2010, 2012, 2014, 2016, 2018–2019)
Hockenheimring 2004 nähtynä lähtösuoraa edeltävästä Südkurve-mutkasta. Vasemmalla lähtösuora ja oikealla drag racing -kiihdytyssuora.
Iiro Järvi

| Iiro Järvi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1965 (ikä 59) Helsinki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
Iiro Petteri Järvi (s. 23. maaliskuuta 1965 Helsinki, Suomi) on suomalainen jääkiekkoilija.
Pelaajaura

Quebec Nordiques varasi Järven vuonna 1983 kolmannella kierroksella numerolla 54. Varausvuoro oli alun perin Buffalo Sabresin, jolta se siirtyi Nordiquesille kolmen pelaajan mukana maksuna maalivahti Real Cloutierista ja ensimmäisen kierroksen varausvuorosta saman vuoden draftissa. Hän pelasi NHL-liigan Quebec Nordiquesissa vuodesta 1988 vuoteen 1990. Seuraavan kauden 1990–1991 hän aloitti AHL-liigan Halifax Citadelsissa, mutta siirtyi viiden pelatun ottelun jälkeen Itävaltaan Klagenfurtin joukkueeseen. Yhteensä Järvi pelasi NHL:n runkosarjassa 116 ottelua, joissa hän keräsi 61 (18+43) tehopistettä ja 58 jäähyminuuttia.
Ennen NHL-uraansa Järvi pelasi helsinkiläisseura HIFK:ssa SM-liigaa viiden kauden ajan, joskin pääosan kaudesta 1985–1986 hän pelasi vuokralla Lahden Kiekkoreippaassa. Klagenfurtista Järvi palasi takaisin Helsinkiin viiden kauden ajaksi. Kaudelle 1996–1997 Järvi vaihtoi Saksan Eliitti-liigan Frankfurt Lionsin paitaan, josta palasi seuraavaksi kaudeksi Klagenfurtiin. Klagenfurtista Järvi palasi vielä kerran SM-liigaan. Kausi 1998–1999 kului Lappeenrannan SaiPassa. Tämän jälkeen ura jatkui vielä vuoden verran Englannin Newcastlessa.
Maajoukkueen mukana Järvi pelasi kolmissa nuorten MM-kisoissa 1983–1985, aikuisten MM-kisoissa 1987 ja 1989, Kanada-cupissa 1987 ja 1991 sekä 1988 olympialaisissa Calgaryssa. Yhteensä hän edusti Suomea 85 A-maaottelussa tehoin 10+11.
Valmennusura

Pelaajauransa jälkeen Järvi on toiminut Kiekko-Vantaan organisaatiossa edustusjoukkueen apuvalmentajana sekä A-junioreiden vastuuvalmentajana.
Aiheesta muualla

Iiro Järvi nhlfinns.com:ssa
Suomen joukkue – Olympialaiset 1988
1 Lindfors |
2 Numminen |
3 Blomqvist |
4 Lumme |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Suikkanen |
13 Torkki |
14 Helminen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Laine |
18 Tuomisto |
19 Myllys |
20 Ojanen |
21 Lehtonen |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
27 Laitinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1987
1 Kamppuri |
2 Numminen |
3 Laksola |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen |
7 Jutila |
8 Ojanen |
10 Susi |
12 Jalonen |
13 Jalo |
14 Kurkinen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Järvelä (C) |
19 Myllys |
20 Ruuttu |
22 Seppo |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Torkki |
29 Skriko |
30 Tammi |
Valmentaja Rauno Korpi
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1989
1 Ketterer |
2 Narvanmaa |
3 Blomqvist (C) |
4 Lehtonen |
5 Kuusisto |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Tikkanen |
12 Jalonen |
14 Järvinen |
15 Järvenpää |
17 Kurri |
19 Lindfors |
20 Vilander |
22 Vuori |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
31 Järvi |
33 Seppo |
Valmentaja Pentti Matikainen
Jamie Lindsay

Jamie Lindsay Rotherham Unitedin ottelussa West Bromwich Albionia vastaan pitkäperjantaina 2023.
Jamie William Lindsay (s. 11. lokakuuta 1995) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Rotherham Unitedia. Hän on pelannut pääsarjatasolla Skotlannissa Ross Countyn joukkueessa ja edustanut Skotlantia nuorisomaajoukkueissa.
Lindsay pelasi Motherwellin ja Celticin junioreissa. Celticin edustusjoukkueessa hän ei päässyt pelaamaan vaan oli vuosina 2015–2018 lainalla Dumbartonissa, Greenock Mortonissa ja Ross Countyssa. Viimeksi mainitussa hän pelasi kaudella 2017–2018 Skotlannin Valioliigassa 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudeksi 2018–2019 hän teki sopimuksen Skotlannin mestaruussarjaan pudonneen Ross Countyn kanssa.
Jamie Lindsay vastaanottaa palloa Rotherham Unitedin ottelussa West Bromwich Albionia vastaan pitkäperjantaina 2023.
Lindsay siirtyi kesällä 2019 englantilaisseura Rotherham Unitediin. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi ykkösliigassa, seuraavan kauden mestaruussarjassa, kolmannen kauden ykkösliigassa ja kauden 2022–2023 jälleen mestaruussarjassa, jossa Rotherham sillä kertaa säilyi. Hän on kesään 2023 mennessä pelannut Englannin mestaruussarjassa 71 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, ja ykkösliigassa 50 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Kauden 2020–2021 mestaruussarjan kolmesta maalistaan kaksi hän teki lokakuussa 3–0-kotivoittoon päättyneessä ottelussa Sheffield Wednesdayta vastaan.
Lindsay pelasi Skotlannin alle 16-, alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä lähes 30 ottelua.
Jaavanhyyppä

| Jaavanhyyppä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Hyypät Vanellus
Laji::  macropterus
Kaksiosainen nimi
 Vanellus macropterus  (Wagler, 1827) 
Katso myös
   Jaavanhyyppä Wikispeciesissä   Jaavanhyyppä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jaavanhyyppä (Vanellus macropterus) on erittäin harvinainen lintu – siitä ei ole varmoja havaintoja vuoden 1940 jälkeen. Se on elänyt Indonesiassa, ainakin Jaavan saarella, mahdollisesti myös Timorilla. Tyypillistä elinympäristöä ovat suoalueet jokien suistoissa.
Jaavanhyyppä on 27–29 cm pitkä pitkäjalkainen kahlaaja. Sen vartalo on tummanharmaa, pää lähes musta, naamassa keltainen tai valkoinen alue. Jalat ovat oranssit tai keltaiset.
Aiheesta muualla

Naturalis (sisältää kolmiulotteisia valokuvia täytetyistä yksilöistä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jack Collins

Jack Collins (24. elokuuta 1918 – 31. tammikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Mr. Phillipsin roolissa televisiosarjassa The Brady Bunch ja Max Brahmsin roolissa televisiosarjassa Occasional Wife. Hänellä on ollut myös rooleja elokuvissa, kuten Kalman sormi (1972), Puhallus (1973), Julmat, vahvat ja röyhkeät (1973) ja Liekehtivä torni (1974).
Käännös suomeksi
J. V. Snellman -palkinto

J. V. Snellman -palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1981 lähtien vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2024 palkintosumma oli 6 000 euroa.