stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fredrik Arvid Bloom

Fredrik Arvid Bloom (21. toukokuuta 1867 Bred, Enköping – 14. toukokuuta 1927 Uddevalla, Ruotsi) oli ruotsalainen merimies, runoilija, vapaakirkollinen pastori ja virsirunoilija.
Elämänvaiheet ja työ

Bloom kävi Enköpingissä, kunnes hänen perheensä muutti Tukholmaan. Siellä hän suoritti navigointitutkinnon ja lähti merimieheksi. Hän jäi maihin USA:ssa, 1890-luvulla, jossa hän liittyi Pelastusarmeijaan ja yleni pelastusupseeriksi. Hän opiskeli Chicagossa North Park College and Seminary pastoriseminaarissa 1901-1904 ja toimi siellä pastorina  Evangelical Covenant Church-kirkossa vuoteen 1915. Hänet ehdittiin merkitä Ruotsissa kadonneeksi.  Hän jätti kuitenkin pastorin tehtävät ja työskenteli myyjänä pari vuotta, kunnes taas palasi pastorin työhön. Myöhemmin hän palasi Ruotsiin 1923 ja hän toimi pastorina parissa Ruotsin Lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) seurakunnassa, ennen kuin hänestä tuli kiertävä baptistipastori.  USA:ssa ollessaan hän on julkaissut pari runokokoilemaa ja kirjoittanut muutaman muun laulun tekstin.
Hänen kirjoittamista lauluistaan on tunnetuin laulu ”Som en härlig gudomskälla” jonka vanhin muoto alkoi sanoin "Underbara Gudakärlek Mäktig, djup och ren och stor". Laulu tunnetaan Ruotsissa myös nimellä ”Pärleporten”, sen kertosäkeessä toistuvan ”helmiportin” mukaan. Laulun synnystä on Pelastusarmeijan brigadööri Oscar Blomgren on kertonut, että hänen luonaan Chicagossa asui norjalainen muusikko Alfred Dulin. Fredrik Bloom tuli joulun aikaan, uutena vuotena 1917 vierailulle ja lauloivat Dulinin sävelmää ”Underbara, helga klara stjärnbeströdda julenatt”-tekstiin. Laulun jälkeen Bloom tarttui kynään ja kirjoitti laulun tekstin. Sitä on laulettu Ruotsissa 1920-luvulta lähtien. Laulun tekstiä on vuosien mittaan muokattu. Siitä on englanninkielinen  englanninkielien käännös ” Love divine, so great and wondrous”.
Virren sävelmä on norjalaissyntyisen, Amerikassa vaikuttaneen Alfred Dulinin melodia. Tämä sävelmä on hänen ainoa säilynyt teos. Hänen vanhempansa olivat Pelastusarmeijan palveluksessa. Hänen nuorempi veljensä Sparre Olsen oli tunnettu säveltäjä Norjassa. Dulin, joka käytti äitinsä sukunimeä, opiskeli musiikkia ja toimi armeijan soittokunnassa Oslossa, sekä pianistina ja soitonopettajana. Sävelmän vanhin tunnettu julkaisu on vuodelta 1925.
Bloomin lauluja suomeksi

Bloomin laulu "Som en härlig gudomskälla" Hengellisessä laulukirjassa numerolla 268 ja Pelastusarmeijan laulukirjassa 287 alkusanoin "Niin kuin lähde taivahainen Valtava ja pohjaton".  Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 235 ja  ja Seurakunta laulaa-kirjassa laulu 252 alkusanoin "Niin kuin suuren rauhan lähde voimakas ja pohjaton."
Hengellisessä laulukirjassa on myös toinen Bloomin kirjoittama laulu, 605 "Sain hääjuhlaan kutsun mä taivaallisen" (Säv. John A Hultman).
Vapaudenpatsas (täsmennyssivu)

Vapaudenpatsas-nimisiä patsaita löytyy eri puolilta maailmaa:
Vapaudenpatsas, New York, Yhdysvallat
Vapaudenpatsas, Budapest, Unkari
Vapaudenpatsas, Mytilíni, Kreikka
Vapauden patsas, San Marino
Vapaudenpatsaita Suomessa aikajärjestyksessä

Suomessa on nämä Vapaudenpatsaiksi kutsutut sisällissodan valkoisten muistomerkit:
Vapaudenpatsas kauppatorilla (nykyisin Mannerheiminaukio) Kokkolassa 1920
Vapaudenpatsas Tampereen Hämeenpuistossa 3.4.1921
Vapaudenpatsas Lahden kaupungintalon puistossa 1.5.1921
Vapaudenpatsas, Hanko 15.5.1921, 1943, 1960
Vapaudenpatsas Porvoon tuomiokirkon vieressä 19.4.1922
Vapaudenpatsas, Heinola 30.7.1922
Vapaudenpatsas Mannerheimin puistossa Oulussa 1927 (jalusta 29.9.1922)
Vapaudenpatsas Joensuun Vapaudenpuistossa 1923
Vapaudenpatsas, Loviisa 1928
Vapaudenpatsas Kouvolassa Kuusankoskella Kymiyhtiön ammattikoulun kentällä 1933
Vapaudenpatsas Raumalla Tarvosaarenpuistossa 1937
Vapaudenpatsas (Suomen Vapaudenpatsas), Vaasan kauppatorilla, 1938
Lisäksi on vapaudenpatsaiden luonteisia valkoisten muistomerkkejä:
Valkoisten muistomerkki (Vapaudenpatsas) Viipurissa, Gunnar Finne 1921
Uudessakaupungissa Vapauden ja itsenäisyyden muistomerkki Katri Warén-Waris 1934
Kouvolassa Kuusankoskella Kymenlaakson Itsenäisyyspatsas, Arvo Muroma ja Gunnar Finne 1936
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vapaudenpatsas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Radio Algérienne

Radio Algérienne on Algerian kansallinen radioyhtiö.
Vuonna 1929 perustettu Radio-Alger oli Ranskan siirtomaiden ensimmäinen yleisradioasema. Sen ohjelmat oli suunnattu lähinnä Algeriassa asuneille ranskalaisille siirtolaisille. Algerian itsenäisyysliike aloitti radiolähetykset vuonna 1956.
Algerian itsenäistyttyä perustettiin tiedotusministeriön alaisuudessa toiminut radio- ja televisioyhtiö Radio Télévision Algérienne. Se jaettiin neljään osaan vuonna 1986. Kansallinen radioyhtiö L’Entreprise nationale de radiodiffusion sonore sai nimen Radio Algérienne vuonna 1991.
Yhtiöllä on arabian-, berberin- ja ranskankieliset kansalliset radiokanavat, teemakanavat Radio Coran, Radio Culture ja Jil Fm, arabiaksi, ranskaksi, englanniksi ja espanjaksi lähettävä ulkomaanpalvelu Radio Algérie Internationale sekä 48 paikallisradiota. Lähetystoiminnasta vastaa erillinen yhtiö Télédiffusion d’Algérie, jolla on 709 ULA-lähetintä sekä 23 pitkä- ja keskiaaltolähetintä. Lyhytaaltolähetyksiä välitetään TDF:n Issoudunin asemalta Ranskassa ja vuonna 2019 otetaan käyttöön uudet lähettimet Ouarglassa ja Becharissa. Radio Algériennen ohjelmia voi kuunnella myös satelliitin välityksellä sekä Internetissä.
Aiheesta muualla

Radio Algérienne (ranskaksi), (arabiaksi)
Eläinten kouluttaminen

Leopardin koulutusta vuonna 1906.
Eläinten kouluttaminen on toimintaa, jossa eläimille opetetaan tiettyjä vasteita tiettyihin olosuhteisiin tai ärsykkeisiin. Koulutuksen tarkoituksena voi olla seuraeläimen kouluttaminen, avustava eläin, suojelu tai viihde.
Menetelmät

Eläinten koulutus perustuu neljään perusperiaatteeseen:
Positiivinen vahvistaminen – Eläimen käyttäytymistä seuraa miellyttävä ärsyke, joka lisää käyttäytymisen esiintymistä tulevaisuudessa
Negatiivinen vahvistaminen – Epämiellyttävä ärsyke poistetaan käyttäytymisen seurauksena
Positiivinen rangaistus – Käyttäytymistä seuraa epämiellyttävä ärsyke
Negatiivinen rangaistus – Miellyttävä ärsyke poistetaan käyttäytymisen seurauksena
Käyttökohteet > Palveluseläimet

Opaskoirat, avustajakoirat, muut käyttökoirat ja muut palveluseläimet koulutetaan auttamaan ihmisiä erilaisissa tehtävissä.
Käyttökohteet > Lemmikkieläimet

Yleisimpiä koulutettavia lemmikkieläimiä ovat:
Koirat
Hevoset
Linnut
Käyttökohteet > Villieläimet

Villieläimiä koulutetaan esimerkiksi:
Sirkuksissa
Eläintarhoissa
Delfinaarioissa
Tutkimustarkoituksissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eläinten kouluttaminen Wikimedia Commonsissa
Suomen Kennelliitto
Pekko (nimi)

| Pekko |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Pekka
Vastineita eri kielissä:  Peter
Nimen alkuperä:  muinaissuomalainen tai Pietari-nimen muunnos.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pekko on suomalainen miehen etunimi. Pekon nimipäivä on 29. kesäkuuta. Pekko-nimisiä on Suomessa kesäkuuhun 2021 mennessä ollut 668. Nimeä ei ole annettu yhdellekään naiselle.
Nimimuunnos Pekko on pääasiassa itäsuomalainen, joskin siitä on tietoja myös Pohjanmaalta. Myös se on jo vanha: asiakirjoissa siitä on tietoja jo keskiajalta, 1400-luvulta. Nimen pohjalta syntyneitä sukunimiä ovat esimerkiksi Hämeessä ja Kymenlaaksossa yleinen Pekkola ja savolainen Pekkonen. Kalenterinimenä Pekko on melko uusi tulokas: se on ollut Pietarin ja Pekan rinnalla vuodesta 1953.
Pekko on suomalaisen mytologian olento, pellonpekko, myyttinen kylväjä. Häneltä sai myös apua peltojen kylvämiseen. Hän oli maanviljelyn ja peltojen jumala. Pekkoa pidettiin myös oluen jumalana. Uno Harvan mukaan Pekko oli  antiikin Bacchusen tapaan myös laulun ja runouden jumala.
Tunnettuja Pekko-nimisiä

Pekko Kopsa (1887–1969), Maalaisliiton kansanedustaja
Pekko Käppi (s. 1976), jouhikkotaiteilija ja etnomusikologi
Pekko Pesonen (s. 1976), elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja ja dramaturgi
Hassun-Pekko, oik. Petter Komppa (1852–1922), kansanmuusikko ja viulupelimanni
Tunnettuja Pekko-nimisiä > Kuvitteellisia Pekko-nimisiä

Pekko Aikamiespoika, elokuvahahmo.
Pekko Pelikaani, Pelicans-jääkiekkoseuran maskotti.
Luettelo Murmanskin alueen joista

Tässä luettelossa on luetteloitu Murmanskin alueen tärkeimpiä jokia. Joet on ryhmitelty laskupaikan mukaan: Barentsinmereen, Vienanmereen ja Pohjanlahteen laskeviin. Mahdolliset sivujoet on lueteltu kyseisen joen alakohtina.
Barentsinmereen laskevia jokia

Paatsjoki (rajajoki Norjan ja Suomen rajalla)
Nautsijoki
Kornettijoki
Laukkujoki
Kolosjoki
Thuonnjokk
Vuoremijoki (rajajoki Norjan rajalla)
Petsamonjoki
Lammasjoki
Puskajoki
Naamajoki
Näsykkäjoki
Vaalesjoki eli Valasjoki
Läntinen Litsa
Uurajoki eli Orjajoki (Oorjok)
Tuulomajoki
Luttojoki
Akkajoki
Nuorttijoki
Kaikim
Jaurujoki
Anterinjoki
Kuolajoki
Kitsa
Medveževja
Zarubiha
Klimkovka
Teriberka
Voronjajoki eli Koordjok
Tsudsjok
Virma
Pohjoinen Petrajoki eli Olenkajoki
Harlovka
Itäinen Litsa
Varzima
Jokanga (Jokhankha) eli Iokanga
Lyljok
Suhaja
Rova
Lubovska
Ponoi (Pyönne)
Atserjok
Purjatsjok
Lebjažja
Losinga
Kukša
Puulonkijoki eli Pulonga
Vienanmereen laskevia jokia

Sapainjoki
Nuolijoki
Kitsa
Julitsa
Varsuga eli Varsukka tai Varsuka
Paanajoki
Juzija
Serga
Olenitsa eli Eteläinen Petrajoki
Umba (Umpjok)
Välijoki
Muna
Kana
Porjajoki
Kolvitsa
Nivajoki
Kannanjoki
Ripinäjoki
Koutajoki
Tuntsajoki
Kutsajoki
Vuosnajoki
Vaatsimenjoki
Vermanjoki
Pohjanlahteen laskevan Kemijoen vesistön latvajokia

Tenniöjoki
Kuolajoki
Sallajoki
Nurmijoki
Hongkongin naisten jääkiekkomaajoukkue

Hongkongin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Hongkongia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli liki sata rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, 137 pelaajaa vuonna 2024. Joukkue oli vuonna 2024 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä maailmanranking-listalla 30. sijalla. Joukkue sijoitettiin listalle ensi kertaa huhtikuussa 2014, jolloin se oli 37. sijalla eli toiseksi viimeinen.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2014 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2015 – 2. divisioonan karsinta, 2.
2016 – 2. divisioonan karsinta, 2.
2017 – 2. divisioonan karsinta, 5.
2018 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2019 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2020 – 3. divisioona, 6.
2021 – 3. divisioonan turnaus perutiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 3. divisioonan A-lohko, 4. (Joukkue vetäytyi kisoista.)
2023 – 3. divisioonan A-lohko, 1.
2024 – 2. divisioona, 3.
Sijoitukset > Maailmanranking

2014, huhtikuu – 37.
2015 – 36.
2016 – 35.
2017 – 34.
2018, helmikuu – 29.
2018, huhtikuu – 29.
2019 – 30.
2020 – 33.
2021 – 34.
2022, helmikuu – 30.
2022, syyskuu – 30.
2023 – 30.
2024 – 30.
Tomi Petrescu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. heinäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Jyväskylä, Suomi
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: FC Blackbird
Junioriseurat
1991–1992: JyP-77
1993–2002: JJK
2002–2003: Leicester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002 | JJK | 1 | (0) |
| 2002–2004 | Leicester City | 1 | (0) |
| 2005–2006 | FC Inter | 44 | (10) |
| 2005 | → VG-62 | 1 | (1) |
| 2007–2010 | TamU | 76 | (15) |
| 2008 | → TPV (laina) | 1 | (0) |
| 2009 | → Ascoli (laina) | 2 | (0) |
| 2011 | Panthrakikos | 1 | (0) |
| 2011–2012 | Honka | 32 | (2) |
| 2013 | Haka | 10 | (2) |
| 2013 | CSMS Iaşi | 5 | (0) |
| 2014–2016 | Ilves | 48 | (8) |
| 2016–2018 | JJK | 40 | (7) |
| 2019– | FC Blackbird | 68 | (59) |
| Yhteensä | Yhteensä | 300 | (104) |
Maajoukkue
| 2002 | Suomi U16 | 6 | (3) |
| 2003 | Suomi U17 | 10 | (5) |
| 2004 | Suomi U18 | 7 | (7) |
| 2004 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2007–2009 | Suomi U21 | 9 | (2) |
| 2009 | Suomi B | 1 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. tammikuuta 2025.
Tomi Christian Petrescu (s. 24. heinäkuuta 1986 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Petrescun isä on alkujaan romanialainen, sittemmin Jyväskylään muuttanut muusikko ja jalkapallovalmentaja Nellu Petrescu. Tomin veli Stefan Petrescu on myös jalkapalloilija.
Ura > Seurajoukkueura

Petrescun kasvattajaseura on JJK Jyväskylä, josta hän siirtyi englantilaisen Leicester Cityn organisaatioon vuonna 2002. Leicesterissä hän pelasi nuorisojoukkueiden lisäksi reservijoukkueessa sekä pääsi kerran vaihdosta kentälle edustusjoukkueen paidassa Wolverhampton Wanderersia vastaan 4. toukokuuta 2003. Ura Leicesterissä ei kuitenkaan tästä eteenpäin auennut ja vuoden 2004 loppupuolella Petrescu ja seura purkivat sopimuksensa.
Kaudeksi 2005 Petrescu siirtyi Veikkausliigan FC Interiin, jossa hän vakiinnutti nopeasti pelipaikkansa keskikentällä ja teki kauden aikana seitsemän maalia. Kaudella 2006 Petrescu teki kolme maalia 20 ottelussa. Joulukuussa 2006 Petrescu solmi kaksivuotisen sopimuksen Tampere Unitedin kanssa. Hän halusi omien sanojensa mukaan Tampereelle valmentaja Ari Hjelmin takia.
Kausi 2007 oli Petresculle todellinen läpimurto Veikkausliigan eliittiin. Petrescu oli yksi Unitedin avainpelaajista joukkueen voittaessa Veikkausliigan toisen kerran peräkkäin. Euro-otteluissa hän teki maalin S.S. Murataa, Levski Sofiaa ja Bordeaux’ta vastaan. Vuoden päätteeksi Petrescu valittiin Pirkanmaan vuoden jalkapalloilijaksi.
Kauden 2007 jälkeen hänestä oli kiinnostunut sekä hollantilainen Ajax että norjalainen Rosenborg, joiden leireillä Petrescun oli määrä käydä. Polvivamma kuitenkin esti Petrescun leireille lähdön ja hän jatkoi kauden 2008 TamU:ssa.
Kauden 2008 päätteeksi Petrescu liittyi norjalaisen FC Lyn Oslon testattavaksi. Tammikuussa 2009 Italian toiseksi ylimmällä sarjatasolla pelannut Ascoli vuokrasi Petrescun kevääksi. Ascolissa Petrescu pääsi ensimmäistä kertaa tositoimiin 7. maaliskuuta 2009 seuran kohdattua Grosseto FC:n vieraskentällä. Tammikuussa 2011 Petrescu siirtyi Kreikkalaiseen Panthrakikosiin puolentoista vuoden sopimuksella. Kauden 2013 alkupuolen hän edusti Valkeakosken Hakaa. Petrescu siirtyi Tampereen Ilvekseen joulukuussa 2013 kolmivuotisella sopimuksella.
Kesäkuussa 2016 uutisoitiin Petrescun palaavan kasvattiseuraansa JJK:hon. Sopimus kattaa loppukauden 2016 sekä kaksi seuraavaa kautta. Hän oli kuitenkin edustuskelpoinen JJK:ssa vasta siirtoikkunan auettua 10. elokuuta pelatussa ottelussa Hakaa vastaan. Petrescu tuli vaihdosta kentälle ja ratkaisi ottelun tekemällä voittomaalin vapaapotkusta aivan lisäajan viime hetkillä.
Ura > Maajoukkueura

Suomen maajoukkueissa Petrescu on pelannut 25 poikien maaottelua ja hän oli mukana myös niin sanotussa Vintiöt-maajoukkueessa vuoden 2003 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, joka pelattiin Suomessa. Hän kuului Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen vakiomiehistöön. 15. toukokuuta 2009 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja Markku Kanerva valitsi Petrescun 40:n pelaajan ehdokaslistalle, josta valittiin lopullinen alle 21-vuotiaiden joukkue 15. kesäkuuta – 29. kesäkuuta Ruotsissa pelattuun EM-lopputurnaukseen. Petrescu loukkaantui kuukausi ennen kisoja.
Aiheesta muualla

Tomi Petrescu Veikkausliigan sivustolla
Hollannin Grand Prix 1984

Hollannin Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta 1984 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden viides.
Aika-ajo

Paalupaikan otti Alain Prost. Hän kiersi radan ajassa 1.13,567, joka merkitsi 208,071 km/h keskinopeutta. Nelson Piquet ei pystynyt parantamaan edellispäiväistä aikaansa, mutta hän pääsi silti starttaamaan toisesta lähtöruudusta. Seuraavat sijat valloittivat Elio de Angelis, Derek Warwick, Patrick Tambay ja Niki Lauda. Keijo Rosberg sai lähtöpaikakseen seitsemännen ruudun. Rosberg oli perjantain harjoitusten neljänneksi nopein, mutta lauantaina hän putosi seitsemänneksi.
Kilpailu

Ennen aamupäivän lämmittelyajoa luhistui toisen kerroksen katsomoparveke, joka ei kestänyt sille kokoontuneiden ihmisten painoa. Parvekkeen rakenteiden murruttua osa loukkaantuneista putosi noin neljä metriä ja toiset saivat kolhuja parvekkeen sinkoilevista osista. Yhdeksän turmassa loukkaantunutta vietiin sairaalaan, heistä kolme joutui jäämään hoitoon pidemmäksi ajaksi. Kilpailun ensiapuasemalla hoidettiin pariakymmentä vähäisiä vammoja saanutta ihmistä.
Paalulta lähtenyt Alain Prost joutui luopumaan kärkipaikasta jo kilpailun alussa, sillä johtoon ryntäsi Nelson Piquet. Hän joutui luopumaan johtopaikastaan 12. kierroksella, kun hänen autonsa moottori alkoi lakkoilla. Piquet jäi lopulta sijalle 25. Piquet'n siirryttyä syrjään Prost johti kilpailua loppuun asti. Kierroksella 34 Prost kiersi radan ajassa 1.20,3, joka oli kilpailun kierrosennätys. Aika merkitsi 4,25 kilometrin radalla yli 190 km/h keskinopeutta.
Niki Laudan startti oli huono ja hän lähti matkaan vasta yhdeksäntenä. Hän otti nopeasti kärkeä kiinni ja kävi 12. kierroksella Keijo Rosbergin kanssa tiukkaa kilpailua kolmannesta sijasta. Lauda ohitti Rosbergin ja nousi toiseksi, kun Piquet poistui kärkikamppailusta. Kilpailun lopun ajan Lauda yritti saada Prostia kiinni. Heidän eronsa oli 20 kierroksen jälkeen vain 4,5 sekuntia. Kierroksella 27 Lauda pääsi 2,4 sekunnin päähän Prostista. Ruutulipulle tultaessa miesten välinen ero oli yli 10 sekuntia.
Keijo Rosberg sai hyvän startin ja hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen viides. Viidennellä kierroksella hän nousi kolmanneksi, millä sijalla hän pysyttelikin pitkään. Rosbergin auton moottori kulutti enemmän polttoainetta kuin talli oli laskenut. Kilpailun lopussa Rosberg joutui hidastamaan, jolloin Nigel Mansell ja Elio de Angelis ohittivat hänet. Kolme kierrosta ennen maalia Rosberg ajoi varikolle polttoaineen vähyyden vuoksi ja jäi sinne. Sijoitukseksi tuli kuitenkin 8. sija.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 71 | 1.37.21,468 | 1 | 9 |
| 2 | 8 |  Niki Lauda | McLaren-TAG | 71 | + 10,283 | 6 | 6 |
| 3 | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Renault | 71 | + 1.19,544 | 12 | 4 |
| 4 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 70 | + 1 krs. | 3 | 3 |
| 5 | 2 |  Teo Fabi | Brabham-BMW | 70 | + 1 krs. | 10 | 2 |
| 6 | 15 |  Patrick Tambay | Renault | 70 | + 1 krs. | 5 | 1 |
| 7 | 25 |  François Hesnault | Ligier-Renault | 69 | + 2 krs. | 20 |   |
| 8 | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | 68 | Polttoaine loppu | 7 |   |
| 9 | 10 |  Jonathan Palmer | RAM-Hart | 67 | + 4 krs. | 22 |   |
| 10 | 9 |  Philippe Alliot | RAM-Hart | 67 | + 4 krs. | 26 |   |
| 11 | 28 |  René Arnoux | Ferrari | 66 | Sähköt | 15 |   |
| 12 | 30 |  Jo Gartner | Osella-Alfa Romeo | 66 | + 5 krs. | 23 |   |
| 13 | 23 |  Eddie Cheever | Alfa Romeo | 65 | Polttoaine loppu | 17 |   |
| DSQ | 4 |  Stefan Bellof | Tyrrell-Ford | 69 | Hylättiin | 26 |   |
| DSQ | 3 |  Stefan Johansson | Tyrrell-Ford | 69 | Hylättiin | 25 |   |
| Kesk. | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 59 | Kolari (Arnoux) | 11 |   |
| Kesk. | 21 |  Huub Rothengatter | Spirit-Hart | 53 | Kaasutin | 27 |   |
| Kesk. | 22 |  Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 51 | Moottori | 11 |   |
| Kesk. | 26 |  Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 31 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 5 |  Jacques Laffite | Williams-Honda | 23 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 16 |  Derek Warwick | Renault | 23 | Ulosajo | 4 |   |
| Kesk. | 14 |  Manfred Winkelhock | ATS-BMW | 22 | Ulosajo | 16 |   |
| Kesk. | 19 |  Ayrton Senna | Toleman-Hart | 19 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 17 |  Marc Surer | Arrows-BMW | 17 | Rengas | 19 |   |
| Kesk. | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 10 | Öljynpaine | 2 |   |
| Kesk. | 24 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 8 | Polttoainepumppu | 21 |   |
| Kesk. | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 7 | Moottori | 9 |   |
Muuta

Paalupaikka: Alain Prost – 1.13,567
Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,465 (kierroksella 64)
McLaren varmisti toisen valmistajien mestaruutensa
Fordin 250:s Grand Prix
Porschen 50:s Grand Prix
Kilpailu radioitiin suorana lähetyksenä Rinnakkaisohjelmassa ja sen selosti Raimo Häyrinen.
Tilanne ajajien MM-sarjassa

| Sija | Ajaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | Niki Lauda | 54 |
| 2 | Alain Prost | 52,5 |
| 3 | Elio de Angelis | 29,5 |
| 4 | René Arnoux | 24,5 |
| 5 | Nelson Piquet | 24 |
| 6 | Derek Warwick | 23 |
| 7 | Keijo Rosberg | 20 |
| 8 | Michele Alboreto | 15 |
| 9 | Nigel Mansell | 13 |
| 10 | Patrick Tambay | 10 |
| 11 | Ayrton Senna | 8 |
|   | Teo Fabi | 8 |
| 13 | Jacques Laffite | 4 |
| 14 | Eddie Cheever | 3 |
|   | Riccardo Patrese | 3 |
|   | Thierry Boutsen | 3 |
| 17 | Andrea de Cesaris | 2 |
|   | Piercarlo Ghinzani | 2 |
| 19 | Marc Surer | 1 |
Tilanne tallien MM-sarjassa

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | McLaren | 106,5 |
| 2 | Lotus | 42,5 |
| 3 | Ferrari | 39,5 |
| 4 | Renault | 33 |
| 5 | Brabham | 32 |
| 6 | Williams | 24 |
| 7 | Toleman | 8 |
| 8 | Alfa Romeo | 6 |
| 9 | Arrows | 4 |
| 10 | Ligier | 2 |
|   | Osella | 2 |
Böömiläiset veljet

Böömiläisten veljien laulukirja vuodelta 1561.
Böömiläiset veljet (1700-luvulta Määriläiset veljet, tšek. Jednota bratrská) oli Böömissä syntynyt katolisen kirkon piirissä syntynyt yksinkertaista elämää ihannoiva uskonnollinen yhdyskunta, joka vaikutti 1400-luvulta 1700-luvulle itäisessä Keski-Euroopassa.
Alkuvaiheet

Böömiläisten veljien synnyn taustalla on suurten uskonnollisten liikkeiden, esimerkiksi hussilaisten, vaikutus Böömissä 1400-luvun puolivälissä alempien kansankerroksien keskuudessa. Sen alkuunpanijat halusivat elää Petr Chelčickýn opetusten mukaan, ja ensimmäistä kristillistä seurakuntaa ihanteenaan pitäen he perustivat kirkollisen yhdyskunnan. Toteuttaakseen kristillisyyden siveellistä ihannetta tuli todellisen "veljen" luopua maailmasta ja sen vallasta ja täyttää vain kristillisen rakkauden lakia. Valtion virkaan ei saanut astua, ei olla tuomari eikä sotilas, ei myöskään olla kauppiaana. Veljeskunta asettui ensin 1457 tai 1458 Kunvaldin kylään eräälle maatilalle, jonka Böömin kuningas Georg Podiebrad (Yrjö Podebrady) oli heille luovuttanut.
Lähistölle syntyi pian toinen samanlainen yhdyskunta. Vuonna 1467 veljet valitsivat – osaksi alkaneen vainon pakottamina – itselleen omia pappeja ja irtautuivat siten täydellisesti laillistetuista kirkkokunnista. Seurakuntana he käyttivät itsestään nimeä Jednota bratrská (= unitas fratrum = veljien yhteys), "veljesseurakunta". Vaikka irtaantumista seurasi uusi vaino, seurakunta levisi Määriinkin. Vuoden 1490 tienoilla puhkesi kuitenkin sisäisiä riitaisuuksia, jotka uhkasivat koko veljesseurakunnan olemassaoloa. Kun alkuperäiset jäykät maailmankarttamisperiaatteet vaikuttivat, että kokonaisten kunniallisissa ammateissa toimivien ihmisten, kuten sotilaiden, tuomarien, neuvosmiesten, aatelisten tilanomistajien, oli mahdotonta kuulua veljesseurakuntaan ja kun periaatteista oli siksi ajan mittaan täytynyt käytännössä tinkiä, syntyi voimakas suunta, jonka edustajat koettivat osoittaa, ettei Raamattu vaatinutkaan sellaista maailman kieltämistä, ja tämä suunta voitti.