stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Facta

| Facta |
| --- | --- |
Kieli:  suomi
Genre:  tietosanakirja
Kustantaja:  Tietosanakirja Oy WSOY
Julkaistu:  1969–1974
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  5 712
ISBN:  951-0-01480-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Facta on vuosina 1969–1974 julkaistu 11-osainen suomenkielinen, suomalaisnäkökulmainen tietosanakirja.
Factan päätoimittaja oli Veli Valpola ja julkaisija Tietosanakirja Oy. Viimeisenä julkaistun täydennys- ja hakemisto-osan toimittamisesta vastasi loppuvaiheessa Maija Numminen. Sarjasta otettiin ainakin kahdeksan painosta. Sitä myytiin yli 75 000 kappaletta. Factan osissa 1–10 on 5 712 sivua, 81 648 hakusanaa, 15 141 kuvaa ja 511 karttaa.
Factaa seurasi 1980–2000-luvuilla lisäosineen Facta 2001 -sarja, jonka 22 osaa sisältävät noin 100 000 hakusanaa. Facta 2001 -kirjasarjasta on tehty myös digitaalisia painoksia, muun muassa CD-romilla julkaistu tietosanakirja CD-Facta (1994). Tämän sähköisen version ensipainoksen kehittäminen kesti neljä vuotta ja vaati arviolta 100 000 työpäivää työtä. CD-Factan ulkoasun suunnitteli taiteilija Antero Kare. Palvelu toimi internetissä 31. joulukuuta 2011 saakka.
Factan osat

Facta. 10-osainen tietosanakirja 1, A–CFA.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1969.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 2, CFF–GAR.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1969.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 3, GAS–ISL.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1969.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 4, ISM–KIV.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1969.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 5, KIZ–LUU.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1969.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 6, LUV–OLU.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1970.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 7, OLY–RIS.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1970.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 8, RIT–SUN.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1970.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 9, SUO–TYY.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1970.
Facta. 10-osainen tietosanakirja 10, TYÖ–ÖÖ.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1971.
Facta. 11, Täydennys- ja hakemisto-osa A–Ö.  Helsinki:  Tietosanakirja, 1974.
Viimeiset painokset, koko sarjan ISBN 951-0-01480-X:
Facta. 10-osainen tietosanakirja 1, A–CFA.  (7. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01481-8
Facta. 10-osainen tietosanakirja 2, CFF–GAR.  (7. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01482-6
Facta. 10-osainen tietosanakirja 3, GAS–ISL.  (7. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1977.  ISBN 951-0-01483-4
Facta. 10-osainen tietosanakirja 4, ISM–KIV.  (7. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01484-2
Facta. 10-osainen tietosanakirja 5, KIZ–LUU.  (8. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01485-0
Facta. 10-osainen tietosanakirja 6, LUV–OLU.  (8. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01486-9
Facta. 10-osainen tietosanakirja 7, OLY–RIS.  (8. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01487-7
Facta. 10-osainen tietosanakirja 8, RIT–SUN.  (8. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-01488-5
Facta. 10-osainen tietosanakirja 9, SUO–TYY.  (8. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1977.  ISBN 951-0-01489-3
Facta. 10-osainen tietosanakirja 10, TYÖ–ÖÖ.  (8. painos))  Porvoo Helsinki:  WSOY: Tietosanakirja, 1976.  ISBN 951-0-06134-4
Facta. 11, Täydennys- ja hakemisto-osa A–Ö.  (5. painos)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1979.  ISBN 951-0-06070-4
Facta 2001

| Facta 2001 |
| --- | --- |
Kieli:  suomi
Genre:  tietosanakirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1981–1987
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-0-10221-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Facta 2001:n toimituksen suunnittelusta ja johdosta vastasivat Maija Numminen, Lauri Lehtinen ja Pekka Saloranta.
Facta 2001. 1, A–Asa.  Helsinki:  WSOY, 1981 (3. painos 1983).  ISBN 951-0-10222-9
Facta 2001. 2, Asb–buk.  Helsinki:  WSOY, 1981 (3. painos 1988).  ISBN 951-0-10222-9
Facta 2001. 3, Bul–ehe.  Helsinki:  WSOY, 1981 (3. painos 1988).  ISBN 951-0-10224-5
Facta 2001. 4, Ehf–Fre.  Helsinki:  WSOY, 1982 (3. painos 1988).  ISBN 951-0-10225-3
Facta 2001. 5, Frf–her.  Helsinki:  WSOY, 1983 (2. painos 1989).  ISBN 951-0-10226-1
Facta 2001. 6, Hes–Itz.  Helsinki:  WSOY, 1983 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10227-X
Facta 2001. 7, Itä–Karr.  Helsinki:  WSOY, 1983 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10228-8
Facta 2001. 7, Itä–Karr.  Helsinki:  WSOY, 1983 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10228-8
Facta 2001. 8, Kars–kord.  Helsinki:  WSOY, 1984 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10229-6
Facta 2001. 9, Kore–Leh.  Helsinki:  WSOY, 1984 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10230-X
Facta 2001. 10, Lei–Mand.  Helsinki:  WSOY, 1984 (2. painos 1989).  ISBN 951-0-10231-8
Facta 2001. 11, Mane–neu.  Helsinki:  WSOY, 1984 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10232-6
Facta 2001. 12, Nev–Pir.  Helsinki:  WSOY, 1985 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10233-4
Facta 2001. 13, Pis–roc.  Helsinki:  WSOY, 1985.  ISBN 951-0-10234-2
Facta 2001. 14, Rod–sir.  Helsinki:  WSOY, 1985 (2. painos 1988).  ISBN 951-0-10235-0
Facta 2001. 15, Sis–suo.  Helsinki:  WSOY, 1985.  ISBN 951-0-10236-9
Facta 2001. 16, Sup–tron.  Helsinki:  WSOY, 1986 (2. painos 1990).  ISBN 951-0-10237-7
Facta 2001. 18, Ved–Ö.  Helsinki:  WSOY, 1986 (2. painos 1989).  ISBN 951-0-10239-3
Facta 2001. 19, Hakemisto A–K.  Helsinki:  WSOY, 1987 (2. painos 1989).  ISBN 951-0-10240-7
Facta 2001. 20, Hakemisto L–Ö.  Helsinki:  WSOY, 1987 (2. painos 1990).  ISBN 951-0-10241-5
Facta 2001. 21, Täydennysosa 1990.  Helsinki:  WSOY, 1990.  ISBN 951-0-10242-3
Facta 2001. 22, Täydennysosa 1994.  Helsinki:  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-10242-3
Facta 2001. 23, Täydennysosa 1998.  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-10221-0
Facta 2001. 24, Täydennysosa 2001.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-10245-8
Suomen I armeijakunta (talvisota)

| I armeijakunta |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1940
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
I Armeijakunta (I AK) oli Suomen maavoimien yhtymä talvisodassa. Se muodostettiin 19. helmikuuta 1940 Karjalankannaksella sijoitetuista joukoista.
Perustaminen

Muodostamisesta oli keskusteltu jo joulukuussa 1939, mutta puna-armeijan hyökkäyksen tyrehdyttyä toteutus jäi ja se sai toteutettiin vasta Mannerheim-linjan murtumisen jälkeen. Armeijakunnan esikunta muodostettiin 1. divisioonasta siirretystä osasto B:n esikunnasta. Armeijakuntaan liitettiin II armeijakunnasta 1. divisioona (1. D) ja 2. divisioona (2. D).
Palvelus

Armeijakunta otti 25. helmikuuta rintamavastuun väliasemasta Muolaanjärven-Vuoksen välisellä alueella. Armeijakunnan joukot aloittivat siirtymisen taka-asemaan 27. helmikuuta ja samassa yhteydessä 2. divisioona siirrettiin III armeijakuntaan ja armeijakuntaan jäi 1. divisioona ja vahvennetun prikaatin vahvuinen osasto  Ryhmä Sihvo (R.Sihvo). Taka-asemassa I AK:n rintamavastuu ulottui Leitimojärveltä Talista Vuokselle, mikä oli jaettu lohkoihin seuraavasti:
Ihantalan lohko (1. D)
Karisalmen lohko (1. D)
Näätälän lohko (1. D)
Noskuan lohko (R.Sihvo)
Kaltoveden lohko (R.Sihvo)
Näätälän lohko (R.Sihvo)
Puna-armeijan hyökättyä armeijakunnan joukkoja vastaan kahdella armeijakunnalla T-asema taipui Talissa ja Noskuassa. Armeijakunnan miesvahvuus oli 4 539 miestä sodan päättyessä 13. maaliskuuta. Rauhan tultua armeijakunta vetäytyi uuden rajan taakse.
Mahlu

Mahlu on noin 20 kilometrin päässä Saarijärven keskustasta lounaaseen sijaitseva kylä, jossa asuu suunnilleen 300 asukasta. Valtaosa asutuksesta keskittyy Myllymäentien eli seututie 633:n varteen. Keski-Suomen korkeimmilla mäillä sijaitsevan Mahlun pinnanmuodostus on jylhä. Kylän korkeimmat kohdat ovat Kulhanvuori ja Soidinmäki, kumpikin runsaat 260 metriä merenpinnasta. Alempana kylän keskellä on Mahlunjärvi, jonka pinta on 120 metriä merenpinnan yläpuolella. Kylän nähtävyyksiä ovat Kulhanvuoren lisäksi Mahlun Maapallopatsas ja Mahlun maamoottorimuseo.
Historiaa

Mahlun erämaiden omistajina olivat 1400-luvulla parisataa kilometriä etelämpänä Hämeen Saarioisissa sijainneet Sääksmäen talot, kuten Kantalan kartano. Vuonna 1552 Mahluun syntyi ensimmäinen vakituisesti asuttu maatila, Lamminmäki, jonka perusti Lauri Hänninen.  Vuonna 1630 siitä erotettiin Harjun ja Mahlunmäen (myöh. Mahlu, nyk. Ramsi) tilat. Harjusta tuli 1600-luvun lopulla Rautalammin komppanian majoittajan sotilasvirkatalo. 1700- ja 1800-luvulla uudistaloja raivattiin myös Konttimäelle ja Eteläperälle, ja vanhoja tiloja jaettiin edelleen. 1700-luvun lopulla syntyneitä tiloja olivat Pajumäki, Huuhanmäki, Etelämäki ja Mesiäislehto. 1840-luvun taitteessa perustettiin Sahinaho, Marja-Aho, Pykälistönmäki, Ylimesiäislehto, Lehtomäki sekä Ylimmäinen ja Alimmainen Konttimäki. 1800-luvun loppupuolella Mahlulle perustetuista torpista syntyi vuoden 1918 torpparilakien myötä 82 uutta tilaa. Vuonna 1914 Mahlun kylästä liitettiin osa uuteen Pylkönmäen kuntaan, kunnes vuoden 2009 kuntaliitoksessa Pylkönmäki liitettiin Saarijärven kaupunkiin ja Mahlu kuuluu taas kokonaan samaan kuntaan. 1940-luvun asutustoiminnassa uudistiloina perustettiin Jokiniemi, Lylymäki, Hatanpää, Rajakangas, Kivimäki ja parikymmentä muuta.
Mahlulta Saarijärven kirkolle johtava tie rakennettiin vasta vuonna 1869. Tien varrella toimi Mahlun kievari vuoteen 1931 saakka, enimmän ajan Ramsin talossa. Kylässä oli parhaimmillaan viisikin kauppaa, pankkikonttori, posti ja 1914–1936 toiminut Mahlun osuusmeijeri, jonka paikalle rakennettiin vuonna 1978 vanhainkoti. Suurin työnantaja oli Mahlun saha nykyisen Sahanrannan paikalla. Myllyjä Mahlun seudulla on tiettävästi ollut eri aikoina yhteensä jopa 17. Niistä parhaiten säilyneitä ovat käyttökuntoon kunnostettu Pirttipuron jalkamylly Kulhanvuoren lähellä ja vuonna 1890-luvulla rakennettu Silmäkosken kaksikivinen ratasmylly, joka muutettiin vuonna 1916 vesiturbiinikäyttöiseksi ja sai kylkeensä raamisahan ja sähkölaitoksen.
Vuonna 2014 lakkautettu Mahlun koulu valmistui 1918, vuonna 1894 perustetulle nuorisoseuralle oma jugendhenkinen seurantalo saatiin 1919. Vuonna 1926 rakennettu Mahlun työväentalo jouduttiin pakkohuutokauppaamaan jo 1935, ja siitä tehtiin rukoushuone. Mahlun viimeinen kyläkauppa loppui vuonna 2014 ja kauppias Ilpo Salokivi siirtyi R-kioskin pitäjäksi Saarijärven keskustaan.
Mahlun saha

Saarijärveläinen Vilho Kauppinen perusti kaksiraamisen Mahlun sahan vuonna 1950 Mahlunjärven eteläisimpään lahteen, mutta toiminta keskeytyi Korean sodan aiheuttamaan lamaan 1952. Metsänomistajat yrittivät elvyttää sahan osakemerkinnällä, mutta jo 1955 se piti pakkohuutokaupata. Antti Lampisen omistuksessa vuodesta 1957 saha menestyi hyvin yhtiönimellä Saarijärven Puu Oy ja työllisti parhaimmillaan puolensataa henkeä. Vuonna 1970 saha siirtyi Heikki Nieppolan omistukseen, mutta pysähtyi lamaan 1975. Lopullisesti sahan toiminta päättyi tulipaloon heinäkuussa 1979. Kunta osti sahan tontin ja teki siitä Sahanrannan yleisen uimarannan.
Mahlun nuorisoseura

Vuonna 1894 on perustettu Mahlun nuorisoseura ry. Aloitteen tekijänä Mahlun koulun opettajaksi tullut Niilo Lampinen. Uusi seura liitettiin Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuraan, koska Keski-Suomen nuorisoseuraa ei ollut vielä perustettu. Oma nuorisoseurantalo valmistui 1919. Seuran tärkein toimintamuoto on ollut näytelmätoiminta, toiseksi tärkeimpänä urheilu- ja liikuntaharrastukset. Sotien jälkeen järjestettiin vuosittain Mahlun hiihtoja, ja 1980-luvulla Mahlun Mahtihölkkä oli maamme tunnetuimpia hölkkätapahtumia.
Pesäpallotoiminta yhdistettiin 1980-luvulla Saarijärven Pullistuksen kanssa, ja pelit siirtyivät Saarijärven keskustaan.
Mahlun Nuorisoseura oli Suomen suosituin tanssipaikka sunnuntaisin vuosina 1975–1985lähde?. Nykyisin nuorisoseurantalon näyttämö on toiminnassa talvi- ja kevätaikaan, ja siellä esitetään vuosittainen näytelmä. Mahlun nuorisoseurantalolla on monenlaista toimintaa: 4H-kerho, bingo ja kuntosali. Kesällä nuorisoseurantalolla on mahdollista harrastaa mölkyn peluuta.
Kirjallisuutta

Mahlun mäkilöillä, kyläkirja, toim. Lauri Koskinen. Saarijärvi: Mahlun kylätoimikunta, 1994. ISBN 952-90-5760-1.
Hudiksvallin kunta

| Hudiksvallin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Keskustaajama:  Hudiksvall
Kuntakoodi:  2184
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  2 489,05 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  37 531
 – Väestötiheys:  15,1 as./km²
 
 www.hudiksvall.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä Norra Dellenin järvelle Avholmsbergetiltä.
Movikenin masuuni Strömbackan ruukkialueella.
Näsvikenin kylä entisen Forsan maalaiskunnan alueella.
Näkymä Pappelåsilta Bjuråkerin pitäjästä. Kuvan keskellä näkyy Furubergin kylä.
Hudiksvallin kunta (ruots. Hudiksvalls kommun) on Gävleborgin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Hälsinglandiin. Kunnan keskustaajama on Hudiksvall.
Kunnan maapinta-ala on 2 489,05 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 37 531 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 122,05 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 4,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1869 muodostettiin Nianforsin maalaiskunta erottamalla se Arbrån, Njutångerin, Enångerin ja Forsan kunnista. Vuonna 1911 osia Hälsingtunan ja Idenorin maalaiskunnista (mukaan lukien Åvikin taajaväkinen yhdyskunta) liitettiin Hudiksvallin kaupunkiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Hälsingtuna (Hälsingtuna ja Rogsta)
Njutånger (Nianfors ja Njutånger)
Enånger (ei muutosta)
Delsbo (ei muutosta)
Bjuråker (Bjuråker ja Norrbo)
Forsa (Forsa ja Hög)
Lisäksi loput Idenorista liitettiin Hudiksvallin kaupunkiin. Vuonna 1963 Enånger ja Njutånger yhdistettiin Iggesund-nimiseksi kunnaksi. Lisäksi vuonna 1965 Hälsingtuna liitettiin Hudiksvallin kaupunkiin. Nykyinen Hudiksvallin kunta muodostettiin vuonna 1971, jolloin kaupunki yhdistettiin Bjuråkerin, Delsbon, Forsan ja Iggesundin kanssa.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Hudiksvallin kauppalan vaakuna. Myös kahdella maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Bjuråkerin maalaiskunta
Delsbon maalaiskunta
Väestönkehitys

| Hudiksvallin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 35 546 | 35 546 |
| 1955 | 1955 |    | 35 873 | 35 873 |
| 1960 | 1960 |    | 35 944 | 35 944 |
| 1965 | 1965 |    | 35 440 | 35 440 |
| 1970 | 1970 |    | 36 282 | 36 282 |
| 1975 | 1975 |    | 36 692 | 36 692 |
| 1980 | 1980 |    | 37 538 | 37 538 |
| 1985 | 1985 |    | 37 604 | 37 604 |
| 1990 | 1990 |    | 38 328 | 38 328 |
| 1995 | 1995 |    | 38 708 | 38 708 |
| 2000 | 2000 |    | 37 454 | 37 454 |
| 2005 | 2005 |    | 37 004 | 37 004 |
| 2010 | 2010 |    | 36 849 | 36 849 |
| 2015 | 2015 |    | 36 975 | 36 975 |
| 2020 | 2020 |    | 37 531 | 37 531 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 3 050 | 8,2 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 591 | 1,6 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 639 | 4,4 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 31 695 | 85,7 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 407 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,7 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 497 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 179 788 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 65 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,2 %
18–64-vuotiaat: 58,3 %
65 vuotta täyttäneet: 22,4 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 3,7 | 3,7 |
|   | jalostus | 28,8 | 27,4 |
|   | palvelut | 66,4 | 67,9 |
|   | tuntematon | 1,0 | 1,0 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 16 999 | 16 902 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 100,6 |  |
Taajamat

Kunnassa on 10 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 69,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 11 306 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Hudiksvall | 15 015 |
| 2 | Iggesund | 3 362 |
| 3 | Delsbo | 2 192 |
| 4 | Sörforsa | 1 574 |
| 5 | Näsviken | 924 |
| 6 | Njutånger | 885 |
| 7 | Enånger | 642 |
| 8 | Friggesund | 522 |
| 9 | Hålsjö | 214 |
| 10 | Maln | 213 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Edsta
Fredriksfors
Sanna
Strömbacka
Luettelossa mainituista taajamista Sanna on sittemmin kasvanut yhteen Hudiksvallin taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Bjuråker
Brännäs
Edsta
Finnflo
Fiskeby
Fredriksfors
Gammelsträng
Hede
Hållsta
Idenor
Johannesberg
Lindefallet + Östra Bölan
Malnbaden (östra delen)
Malsta
Mellanbyns fritidsområde
Näsbyn + Bredåker
Rogsta
Saltvik + Nätvik + Enoksnäs
Smälsk
Strömbacka
Svedja
Sörrå + Måsta + Björka
Trogsta
Via + Bro
Vintergatans fritidsområde
Västansjö
Åsak + Hjortsta
Ängebo + Ståläng
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Arnön
Borka
Fiskeby (norra delen)
Hedvigsfors
Malnbaden (västra delen)
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Hudiksvallin kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Hudiksvalls första valkrets (25 valtuutettua)
Hudiksvalls andra valkrets (26 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Hudiksvallin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 3 | 3 | 4 | 5 | 5 | 3 | 5 | 5 | 6 | 5 | 9 | 9 | 7 | 8 |  |
|   | Keskustapuolue | 17 | 17 | 17 | 14 | 11 | 12 | 10 | 9 | 8 | 10 | 10 | 9 | 8 | 11 |  |
|   | Liberaalit | 2 | 3 | 3 | 1 | 5 | 3 | 3 | 2 | 1 | 3 | 2 | 2 | 1 | 1 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 2 | 4 | 2 | 4 | 4 | 2 | 2 | 1 | 2 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 4 | 3 | 5 | 4 | 3 | 2 | 4 | 4 | 2 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 20 | 21 | 23 | 24 | 23 | 23 | 21 | 24 | 20 | 20 | 20 | 18 | 19 | 16 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 5 | 3 | 4 | 4 | 4 | 4 | 3 | 4 | 8 | 6 | 6 | 5 | 6 | 5 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 5 | 6 |  |
|   | Muut | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 49 | 49 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Bjuråkerin piiri
Delsbon piiri
Enångerin piiri
Forsan piiri (Hälsingland)
Hudiksvallin piiri
Hälsingtunan piiri
Högin piiri (Hälsingland)
Idenorin piiri
Njutångerin piiri
Norrbon piiri
Rogstan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Hudiksvall-Idenor
Hälsingtuna-Rogsta
Enånger-Njutånger
Delsbo
Bjuråker-Norrbo
Forsa-Hög
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Bjuråker
Delsbo
Enånger
Forsa
Hudiksvall
Hälsingtuna (Tuna)
Hög
Idenor
Nianfors*
Njutånger
Norrbo
Rogsta
Seurakunnat > Kirkot

Bergönin kappeli
Delsbon kirkko
Enångerin vanha kirkko
Enångerin kirkko
Forsan kirkko
Hudiksvallin kirkko
Hälsingtunan kirkko
Högin kirkko
Hölickin kappeli
Idenorin kirkko
Iggesundin kirkko
Kuggörarnan kappeli
Långvindin kappeli
Nianforsin kirkko
Njutångerin kirkko
Norrbon kirkko
Rogstan kirkko
Sankta Marian kappeli
Strömbackan kappeli
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hudiksvallin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hudiksvalls kommun – Kuntajaon kehitys käännöstä.
Gävleborgin läänin kunnat
Kartta Hudiksvallin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Kjartan Fløgstad

| Kjartan Fløgstad |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1944 (ikä 80) Sauda, Rogaland, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: K. Villun
Tuotannon kieli: uusnorja
Esikoisteos:  'Valfart 1968
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kjartan Fløgstad (s. 7. kesäkuuta 1944 Sauda, Rogaland, Norja) on norjalainen kirjailija. Hän käyttää kirjoittaessaan uusnorjaa.
Fløgstadin poika on kirjailija Aslak Nore.