stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joseph Yobo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Joseph Ikpo Yobo
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Kano, Nigeria
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2012 2010–2012 2012–2014 2014 |  Standard Liège  Olympique de Marseille →  Everton  Everton →  Fenerbahçe SK  Fenerbahçe SK →  Norwich City | 46 (2) 24 (0)   |
Maajoukkue
| 2001–2014 |  Nigeria | 101 (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. elokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. heinäkuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Etelä-Afrikka 2013 |  |  |
|  Pronssia | Mali 2002 |  |  |
|  Pronssia | Tunisia 2004 |  |  |
|  Pronssia | Egypti 2006 |  |  |
|  Pronssia | Angola 2010 |  |  |
Joseph Ikpo Yobo (s. 6. syyskuuta 1980 Kano, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka pelasi seuratasolla muun muassa Belgiassa, Ranskassa, Englannissa ja Turkissa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Yobo siirtyi Evertoniin vuonna 2002. Ennen Evertoniin siirtymistään hän edusti Standard Liègea ja Marseillea. Vuonna 2010 hän siirtyi vuoden pituisella sopimuksella lainalle turkkilaiseen Fenerbahçeen.
Nigerian maajoukkuetta Yobo on edustanut 101 kertaa, millä hän vielä vuonna 2019 jakaa ottelutilaston kärkipaikan, ja tehnyt seitsemän maalia. Hän pelasi vuoden 2002 MM-kilpailuissa Nigerian kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Aiheesta muualla

Profiili soccerbase.comin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 Shorunmu |
2 Yobo |
3 Babayaro |
4 Kanu |
5 Okoronkwo |
6 West |
7 Finidi |
8 Yakubu |
9 Agali |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Egbo |
13 Babangida |
14 Udeze |
15 Oliseh |
16 Oruma |
17 Aghahowa |
18 Ojigwe |
19 Ejiofor |
20 Ikpeba |
21 Christopher |
22 Akanji |
Valmentaja Amodu
Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Shorunmu |
2 Yobo |
3 Babayaro |
4 Kanu |
5 Okoronkwo |
6 West |
7 Ikedia |
8 Adepoju |
9 Ogbeche |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Ejide |
13 Afolabi |
14 Udeze |
15 Justice |
16 Sodje |
17 Aghahowa |
18 Akwuegbu |
19 Ejiofor |
20 Obiorah |
21 Utaka |
22 Enyeama |
23 Opabunmi |
Valmentaja Onigbinde
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Babayaro |
4 Kanu |
5 Okoronkwo |
6 Enakarhire |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Agali |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Etafia |
13 Ikedia |
14 Olofinjana |
15 Abbey |
16 Udeze |
17 Aghahowa |
18 Orjinta |
19 Ekong |
20 Odemwingie |
21 Ekwueme |
22 Ejide |
Valmentaja Chukwu
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Odiah |
6 Enakarhire |
7 Utaka |
8 Mikel |
9 Martins |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Obinna |
15 Obiefule |
16 Oruma |
17 Aghahowa |
18 Obodo |
19 Makinwa |
20 Odemwingie |
21 Nwaneri |
22 Kaita |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Eguavoen
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Afolabi |
14 Olofinjana |
15 Uche |
16 Etuhu |
17 Makinwa |
18 Obinna |
19 Emeghara |
20 Okonkwo |
21 Eromoigbe |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Vogts
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Obasi |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Olofinjana |
15 Kaita |
16 Uche |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Mohamed |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Amodu
Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Afolabi |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Ideye |
11 Odemwingie |
12 Uche |
13 Yussuf |
14 Kaita |
15 Haruna |
16 Ejide |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Obasi |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Adeleye |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Lagerbäck
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Echiéjilé |
4 Obiorah |
5 Ambrose |
6 Egwuekwe |
7 Musa |
8 Ideye |
9 Emenike |
10 Mikel |
11 Moses |
12 Gabriel |
13 Ogude |
14 Oboabona |
15 Uche |
16 Ejide |
17 Onazi |
18 Uzoenyi |
19 Mba |
20 Igiebor |
21 Oshaniwa |
22 Omeruo |
23 Agbim |
Valmentaja Keshi
Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Uzoenyi |
4 Gabriel |
5 Ambrose |
6 Egwuekwe |
7 Musa |
8 Odemwingie |
9 Emenike |
10 Mikel |
11 Moses |
12 Odunlami |
13 Oshaniwa |
14 Oboabona |
15 Azeez |
16 Ejide |
17 Onazi |
18 Babatunde |
19 Nwofor |
20 Uchebo |
21 Agbim |
22 Omeruo |
23 Ameobi |
Valmentaja Keshi
Yttriumoksidi

| Yttriumoksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1314-36-9
PubChem CID:  159374
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Y2O3
Moolimassa:  225,81
Ulkomuoto:  Valkoinen jauhe
Sulamispiste:  2 425 °C
Kiehumispiste:  4 300 °C
Tiheys:  5,01 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Yttriumoksidi Y2O3 on yttriumin oksidi. Se on eniten käytetty yttriumyhdiste ja sitä on käytetty etenkin television kuvaputkien punaisten loisteaineiden valmistukseen. Siitä voidaan valmistaa myös yttriumrautagranaattia (YIG), jota käytetään mikroaaltoalueen suodattimissa. Yttriumoksidista on myös valmistettu korkean lämpötilan suprajohteita.
Yttriumoksidin moolimassa on 225,81 g/mol, tiheys 5,01 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 1314-36-9.
Ypäjän kirkonkylä

| Ypäjän kirkonkylä |
| --- | --- |
 Ypäjän kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°48.314′N, 23°16.346′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Ypäjä
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama, kirkonkylä
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,80 km²
Väkiluku (31.12.2011):  1 008
 – Väestötiheys:  265,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2011 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ypäjän kirkonkylä on Ypäjän kunnan ainoa taajama ja hallinnollinen keskus. Vuoden 2011 lopussa taajaman pinta-ala oli 3,80 neliökilometriä ja siellä oli 1 008 asukasta. Kyläjaossa taajaman länsiosa kuuluu Perttulan kylään, taajaman itäosa Kartanonkylään, kaakossa Kurjenmäen itäpuoli on Levän kylää ja lounaassa Kurjenmäen länsipuoli on Mannisten kylää.
Ypäjän kirkonkylä sijaitsee Loimijoen varrella. Pohjoisessa kylää rajaa metsäinen Tolmin alue ja etelässä Kurjenmäki. Loimijoen eteläpuolella kirkonkylän ohittaa valtatieltä 10 erkaantunut seututie 213, joka vie länteen Loimaalle Loimaan keskustaajamaa kohti. Etelästä Kosken Tl suunnasta kirkonkylään tulee yhdystie 2805. Loimijoen pohjoispuolella kirkonkylän halki kulkee yhdystie 2812 idästä Jokioisten Vaulammilta luoteeseen Ypäjänkylään, josta se jatkaa edelleen kohti valtatietä 9 ja Metsämaan kirkonkylää.
Kirkonkylässä Loimijoen ylittää vuonna 1999 valmistunut Kurjensilta. Sen vieressä on vanha silta, joka on kevyenliikenteen käytössä. Kurjensillasta hiukan lännempänä on toinen kevyenliikenteen silta, joka nimettiin joulukuussa 2016 Kurjenkaareksi. Kurjensillasta itään päin Loimijoen ylittää Poukkasilta, joka valmistui vuonna 2000. Poukkasilta on tarkoitettu hevosille ja kevyelle liikenteelle.
Seututien 213 varressa on teollisuusrakennuksia. Ypäjän kirkonkylässä sijaitsee Ypäjän kirkko. Siellä ovat myös kunnantalo, terveysasema, vanhainkoti, kirjasto, Perttulan koulu ja pääosa kunnan kaupallisista palveluista. Kirkonkylän itäpuolella on Ypäjän hevosopisto.
Vuoden 2013 taajamarajauksessa kirkonkylän taajama ulottui itään Ypäjän hevosopiston alueelle, Kurjenmäestä kaakkoon Levälle ja jatkui myös länteen seututietä 213 pitkin.
Yhdystie 2805 Ypäjän keskustassa
Ypäjän kirkko
Aiheesta muualla

Peruskartta 1:20 000. 2113 01 Ypäjä.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1960.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
Peruskartta 1:20 000. 2113 01 Ypäjä.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1980.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
Peruskartta 1:20 000. 2113 01 Ypäjä.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1990.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
Peruskartta 1:20 000. 2111 10 Kauhanoja.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1963.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
Peruskartta 1:20 000. 2111 10 Kauhanoja.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1982.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
Peruskartta 1:20 000. 2111 10 Kauhanoja.   Helsinki: Maanmittaushallitus, 1993.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 14.2.2016)
| n k Ypäjä |
| --- | --- |
Taajamat:  Ypäjän kirkonkylä 
Rekisterikyliä:  Kartanonkylä  Levä  Manninen  Palikkala  Perttula  Varsanoja  Ypäjänkylä 
Kulmakuntia:  Hyrsynkulma  Kuusjoki 
Kanta-Hämeen maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Karim Z. Yskowicz

| Karim Z>  Yskowicz |
| --- | --- |
 Karim Z. Yskowicz Suomi-areena-tapahtumassa 2013.
Näyttelijä(t):  Jussi Vatanen
Ensi- esiintyminen:  Putous 2013
Henkilötiedot
Ammatti:  liikemies
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Pori
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karim Z. Yskowicz on suomalaisen näyttelijän Jussi Vatasen esittämä ja luoma sketsihahmo, joka nähtiin sketsisarja Putouksen neljänneltä tuotantokaudelta vuonna 2013. Karim Z. Yskowicz on 45-vuotias lähtökohtaisesti maahanmuuttokriittinen kokoomusnuori. Hän asuu Porissa. Karim Z. Yskowicz puhuu suomea ulkomaalaisella aksentilla. Hän voitti Putouksen sketsihahmokilpailun vuonna 2013 saatuaan yleisöäänestyksessä enemmän ääniä kuin toiseksi sijoittunut Riku Niemisen esittämä Veli Sikiö. Myöhemmin Vatanen on julkaissut hahmonsa nimissä musiikkialbumin Olen somelainen ja kirjan Somea somelaisille.
Kirja

Yskowicz, Karim Z.: Somea somelaisille.  Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2013.  ISBN 978-951-52-3260-1
Suur-Toronto

| Suur-Toronto (Greater Toronto Area) |
| --- | --- |


Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Väestönlaskenta-alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5 903,66 km²
 – Metropolialue:  7 107,63 km²
Väkiluku (2006):  5 113 149
 – Väestötiheys:  866,1 as./km²
 – Metropolialue:  5 555 487
 – Väestötiheys metropolialue:  779,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  L, M
Suuntanumero(t):  226, 289, 416, 519, 647, 705, 905
Lempinimi::  Greater Toronto, GTA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suur-Toronto (engl. Greater Toronto Area, useimmiten lyhennetään: GTA) on Toronton kaupungin muodostama metropolialue Ontariossa, Kanadassa. Alueen väkiluku on 5 555 912 asukasta (2006). Metropoliin kuuluvat Toronton ohella sitä ympäröivät Durhamin, Haltonin, Peelin ja Yorkin piirikunnat. GTA on myös tärkeä osa suurempaa Kultaisen hevosenkengän talousaluetta.
Historia

Ajatus Suur-Torontosta sai alkunsa vuonna 1907, kun Kanadan parlamentin jäsen William Findlay Maclean ehdotti uuden suoraviivaisemman hallinnon luomista Torontolle ja sen lähialueille. Alueiden hallinnon yhdistämistä ei kuitenkaan kannatettu tai tutkittu kuin vasta 1940-luvulla, jolloin kaupunkisuunnittelijat ehdottivat jälleen Suur-Toronton luomista. Torontoa ympäröivissä kunnissa vastustettiin kuntien yhdistämistä kaupunkiin, mutta lopulta saavutettiin kompromissi, jossa Torontoon liitettiin pieniä alueita ja luotiin uusi Toronton metropolialue. Metropolialueen hallinto toimi vuodesta 1954 aina vuoteen 1998, kunnes nykyinen Suur-Toronto muodostettiin.
Liikenne > Tieliikenne

Suur-Toronton alueella on maan suurin moottoritieverkosto (engl. freeway). Sen suurimmat tiet on numeroitu 400-sarjaiseksi. Niistä pisin ja tärkein on 816 kilometriä pitkä Highway 401. Tie saa alkunsa Yhdysvaltojen Detroitin vastarannalla sijaitsevasta Windsorista, lähellä Yhdysvaltojen rajaa ja päättyy Québecin rajalle. Tietä käyttää päivittäin keskimäärin 425 000 ja parhaimmillaan yli puoli miljoonaa (2004) ajoneuvoa, ja se onkin Pohjois-Amerikan vilkkaimmin liikennöity tie. Suurelta osin tie on 6–14 kaistainen, ja leveimmillään tiellä on kaikkiaan 18 kaistaa.
Liikenne > Lentoliikenne

Kanadan suurin ja vilkkain lentoasema Toronton Pearson sijaitsee Suur-Toronton alueella, Mississaugassa. Sen kautta kulkee vuosittain yli 30 miljoonaa matkustajaa, yli 430 000 lentokoneen laskeutumista tai nousua ja 430 000 000 tonnia rahtia. Muita lentoasemia alueella ovat Toronton keskustan lentoasema sekä pienkoneille tarkoitetut Toronto/Buttonvillen lentoasema, Toronto/Markhamin lentoasema, Oshawan lentoasema, Bramptonin lentoasema, Burlingtonin lentopaikka ja yksityinen, lentokonevalmistaja Bombardierin tytäryhtiö Bombardier Aerospacen omistama Toronto/Downsviewin lentoasema. Pearsonin lentoaseman kapasiteetti on noin 50 miljoonaa matkustajaa. Kapasiteetin uskotaan saavutettavan matkustajamäärän kasvun takia vuoteen 2024 mennessä. Suur-Toronton lentoasemia hallinnoiva Greater Toronto Airports Authority (GTAA) onkin suunnitellut uuden lentoaseman rakentamista Pickeringin kaupungin liepeille. Uuden lentoaseman olisi suunnitelmien mukaan tarkoitus vastaanottaa suurin osa alueen pienkonekenttien [joista osa suljettaisiin kokonaan] liikenteestä sekä osan kaukoliikenteestä ja samalla tarjota paremmat liikenneyhteydet Suur-Toronton itäpuolelle. Pearsonilla, Toronton keskustan kentällä ja Toronto/Buttonvillen kentillä on oman lentoasemakoodinsa lisäksi yhteinen Suur-Toronton YTO-lentoasemakoodi.
Talous

Suur-Toronton yksi tärkeimpiä työllistäjiä on autoteollisuus. GTA on Pohjois-Amerikan kolmanneksi suurin autoteollisuuden keskittymä Detroitin ja Dallasin jälkeen. Alueella sijaitsee muun muassa General Motorsin, Fordin ja Chryslerin kokoonpanotehtaat. Autonvalmistajista General Motorsin, Fordin, Hondan, Kian, Mazdan, Suzukin, Nissanin, Volkswagenin, Toyotan, Hyundain, Aston Martinin, Jaguarin, Land Roverin, Subarun, Volvon, BMW:n ja Mitsubishin Kanadan pääkonttorit sijaitsevat GTA:n alueella. Alueella sijaitsee myös lukuisia IT-alan yrityksiä, biotekniikan yrityksiä, muoviteollisuutta ja noin 3 000 puhelinpalvelukeskusta (engl. Call centre). Pankki ja vakuutusala on myös alueen yksi tärkeimmistä työllistäjistä. Kanadan viiden suurimman pankin pääkonttorit sijaitsevat Torontossa. Kymmenestä suurimmasta henkivakuutusyhtiöstä kuudella ja muita vakuutuksia tarjoavilla viidestä on pääkonttorinsa alueella. GTA on maan toiseksi suurin ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälineteollisuuden keskittymä. Alan suurimmat yritykset alueella ovat Boeing, EADS ja Bombardier.
Highway 401 leveimmillään
Superphénix

Superphénixin reaktorialue
Superphénix (SPX) on käytöstä poistettu 1200 MW hyötöreaktori Kaakkois-Ranskassa Creys-Mépieun kunnassa. Se ja sen käytetyn polttoaineen varastointia varten perustettu yksikkö muodostavat Creys-Malvillen ydinlaitosalueen. Reaktorin rakennustyöt alkoivat 1976 ja se käynnistyi 1985. Ranskan hallitus päätti sulkea reaktorin lopullisesti 1998, sen toimittua eri syistä vain ajoittain. Aikaavievän purkamisen odotetaan kestävän kaikkineen aina 2025-vuoteen asti.
Taustaa

Jo ennen vuoden 1973 öljykriisiä Ranska oli ollut kiinnostunut kehittämään "plutoniumtalouden". Kokeellinen hyötöreaktori "Rapsodie", jota kahden tutkimusreaktorin jälkeen alettiin rakentaa 1959 käynnistyi 1967 ja prototyyppireaktori Phenix heräsi henkiin 1973. Huolimatta kriisistä ja Ranskan hallituksen 1974 päätöksestä kasvattaa nopeasti maan ydinvoimakapasiteettia , ei Phenix- ja SPX -projekteilla ollut välttämättä muuta yhteyttä öljykriisiin, kuin sen antama lisäpotku myös hyötöreaktorien kehittämiselle. Phenixin rakentamisesta päätettiin jo 1969 ja SuperPhenixin kaltaista reaktoria ehdotettiin jo 1971.
Superphenixin, uuden, kaupallisen kokoluokan hyötöreaktorin rakennustyöt alkoivat 1976 ja sen tarkoitus oli tuottaa sekä sähköä että plutoniumia. Siitä tuli 1200 megawatin tehollaan selvästi suurin hyötöreaktori, mitä toistaiseksi (2009) on rakennettu ja samaa luokkaa tuohon aikaan rakennettujen painevesireaktorien kanssa. Voimalan rakentamista ja käyttöä varten perustettiin monikansallinen NERSA-yhtiö, jonka osakkeista 51 prosenttia oli valtionyhtiö Électricité de Francen (EDF) hallussa.

.
.
Sijoituspaikaksi valittiin Kaakkois-Ranskassa (Rhónen Alpeilla, 50 km Lyonista ja 100 km Sveitsin Genevestä) sijaitseva Creys-Mépieun kunta, jonne 175 hehtaarin alueelle kohonneet Superphenix ja sen käytetyn polttoaineen varastointia varten 1985 rakennettu yksikkö muodostivat yhdessä Creys-Malvillen ydinlaitosalueen..
Hyötöreaktorien plutoniumtarpeeseen La Haguen UP2-jälleenkäsittelylaitosta Englannin kanaalin rannikolla modifioitiin niin, että se saattoi erottaa plutoniumia myös kevytvesireaktorien uraanioksidi-polttoaineesta.
Reaktori

Reaktorityyppinä SPX oli nopea hyötöreaktori, jonka jäähdytykseen käytettiin nestemäistä natriumia. Käynnistettäessä reaktorin sydän koostui yhdistelmästä joko luonnon- tai köyhdytetyn  uraanin oksidia ja plutoniumoksidia. Plutoniumin osuus oli 15 % ja sen jopa 5 tonnia. Sydäntä ympäröivät joka puolelta luonnon- tai köyhdytetystä uraanista olevat elementit, jotka sekä toimivat neutronisuojana, että osaltaan tuottivat plutoniumia.
Reaktorin lämpöteho oli 3000 MW ja sähköteho 1200 MW. Laskettiin että 75 % käyttöasteella reaktori vuodessa tuottaisi 8 terawattituntia sähköä ja kuluttaisi siihen 800 kiloa plutoniumia. Uutta plutoniumia reaktori kuitenkin muuntaisi uraanista 960 kiloa, josta 640 kiloa sydämessä ja 320 kiloa suojuksessa. Suojuksen uraanin korvaaminen reagoimattomalla materiaalilla tekisi reaktorista puolestaan plutoniumin nettokuluttajan samalla 160 kg vuodessa teholla. Parin vuoden välein vaihdettavan reaktorisydämen hinta oli noin 0,5 mrd. frangia (n. 80 milj. euroa).
Reaktori > Natrium

Monien muiden hyötöreaktorien lailla Superphenixinkin jäähdytysaineena oli natrium, muun muassa sen hyvien lämpöominaisuuksien vuoksi. Vasta noin 100 asteessa sulaksi muuttuva natrium on helposti syttyvää ja veden kanssa muodostaa syövyttävää natriumhydroksidia ja helposti syttyvää vetykaasua. Kuuma natrium voi syttyä tuleen saadessaan happea ja jopa räjähtää joutuessaan kosketukseen veden tai alkoholin kanssa. Niinpä mitätönkin vuoto reaktorin jäähdytysjärjestelmässä oli otettava vakavasti. Vaadittavat äärimmäiset varotoimet lisäsivät edelleen kustannuksia ja natriumin aiheuttamat ongelmat olivat myös SPX:n kiusana.)
Projektin kulku > Vastustusta

Vaikka projektin alku tiettävästi sujui ilman suurempia teknisiä vaikeuksia, sitä varjosti kuitenkin heti  rakentamisen alettua heinäkuussa 1976 suuri mielenosoitus työmaan edessä. Ja seuraavan kesän heinäkuussa 1977 nähtiin vielä edelliskesää isompi, kymmenien tuhansien mielenosoittajien ja santarmien yhteenotto, jossa yksi mielenosoittaja menetti henkensä.
Tammikuussa 1982 suoritti aktivistiryhmä öisen sinkohyökkäyksen Rhônen yli rakenteilla olevaa voimalaa vastaan, mutta vahingot jäivät suhteellisen pieniksi. 21 vuotta myöhemmin sveitsiläinen, entinen vihreiden parlamentaarikko Chaïm Nissim tunnusti lehdistölle olleensa yksi tekijöistä ja aikoi kirjoittaa aiheesta kirjan.
Projektin kulku > 1987-90

Maaliskuussa 1987 syntyi varastosäiliössä vuoto, joka johtui huonolaatuisen teräksen kyvyttömyydestä kestää natriumin syövytystä. Säiliö jouduttiin vaihtamaan ja lopulta vaihdettiin uudentyyppiseen 1991. 
Reaktori sai hallitukselta luvan käynnistyä taas 1989 tammikuussa.
Kesäkuussa 1990 havaittiin argonkierron yhteydessä pieni ilmavuoto, joka saastutti natriumia ja 3. heinäkuuta 1990 reaktori jouduttiin sammuttamaan kokonaan. Natriumin puhdistus teetti työtä seuraavat kahdeksan kuukautta. Ja joulukuussa rankka lumisade romautti laturirakennuksen katon, johtaen reaktorin pysäyttämiseen jälleen.
Projektin kulku > 1991-98

Superphenix pysyi suljettuna kaksi ja puoli vuotta. Maaliskuussa 1991 Ranskan korkein oikeus Conseil d’Etat peruutti tammikuun 1989 asetuksen ja vaikka heinäkuussa NERSA oli valmis käynnistämään reaktorin uudelleen, se pysyi suljettuna 1992 helmikuuhun asti, jolloin sen annettiin käynnistyä rajoitetulla teholla.
11. heinäkuuta 1994 annetussa päätöksessä SPX:lle annettiin lupa jatkaa toimintaansa tutkimusyksikkönä. Uuden vuosille 1995-2000 määritellyn ohjelman tavoitteet olivat arvioida nopean hyötöreaktorin toimintaa plutoniumin nettokuluttajana ja mahdollisuuksia käyttää sellaista pitkä-ikäisen radioaktiivisen jätteen tuhoamisessa.
Helmikuussa 1997 Conseil d’Etat mitätöi vuoden 1994 päätöksen ja reaktori suljettiin jälleen. Huolimatta NERSAn uudesta hakemuksesta jatkaa toimintaa, pyysi Ranskan hallitus helmikuussa 1998 NERSAa  aloittamaan toimet reaktorin lopulliseksi sulkemiseksi. Vuoden lopussa laitos  siirtyi kokonaan EDF:n omistukseen, yhden frangin hinnalla. Kaikki  reaktorin purkamisesta aiheutuvat kustannukset tulivat EDF:n maksettaviksi, mutta sen yhtiökumppanit sitoutuivat maksamaan osansa NERSAn veloista ja käytetyn polttoaineen jälleenkäsittelykustannuksista.
Purkaminen

Reaktorin tyhjennyksen säätö- ja polttoainesauvoista oli määrä alkaa vuoden 1999 syyskuussa ja saada päätökseen 2001. Ongelmien, joita aiheuttivat natriumjäämät uraani-polttoainesauvoissa, takia työ saatiin lopulta päätökseen vuoden 2003 alussa. Ne 2200 natriumtonnia, jotka kiersivät muualla, kuin ensiöpiirissä,  varastoitiin jäädytettyinä Creys-Malvillen laitoksen alueelle. Ensiöpiirin 3300 tonnia jätettiin reaktoriin sulassa tilassa odottamaan neutralointia, jonka arvioitiin kestävän muutamia vuosia.
Voimalaitoksen purun kolme viimeistä vaihetta määrättiin alkamaan 2006. Työ on monivaiheinen, aikaaviepä  ja byrokraattinen, eikä Electricite de France usko sitä saatavan päätökseen ennen kuin aikaisintaan vuonna 2025.
Purkaminen > Käytetyn polttoaineen varastointiyksikkö

Yksikkö käsittää pääasiassa kaksi varastorakennusta, joissa muun muassa käytetyt polttoaineniput ja reaktorin purkujätteet ovat toistaiseksi varastoituna. Korkea-aktiviisemmat veden alla ja vaarattomammat kuivassa tilassa. Sekä alueen, jonne neutraloidun natriumin sisältävät betoninkappaleet varastoidaan.
Superphénixin poikkileikkausmalli
Ypsilon

Ypsilon (isona kirjaimena Υ, pienenä υ, kreik. ύψιλον) on kreikkalaisen kirjaimiston 20. kirjain. Sen äännearvo oli alun perin muinaiskreikassa lyhyt [y] tai pitkä [y:], kun taas nykykreikassa se äännetään [i]. Kreikkalaisissa numeroissa ypsilonin lukuarvo on 400.
Latinalaisessa kirjaimistossa ypsilonia vastaa kirjain Y/y ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain Ү/ү. Suomen kieleen ypsilon translitteroidaan muinaiskreikasta y tai ȳ ja nykykreikasta y.
Muoto ja sen historia

Ypsilon on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (vav) samoin kuin digamma. Ypsilon oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa. Sen muoto oli niissä suhteellisen yhtenevä. Yleisimmässä muodossa oli alun perin pystyviiva, josta haarautui ylöspäin osoittanut viiva. Joissakin paikallisissa kirjaimistoissa, kuten Fokiin, Aiginan, Megaran, Aitolian ja Epeiroksen sekä eräiden Vähän-Aasian siirtokuntien kirjaimistoissa, ypsilon muistutti kuitenkin nykyistä V-kirjainta latinalaisessa aakkostossa. Myöhemmin kirjain kehittyi nykyiseen muotoonsa.
Epigrafisissa lähteissä ypsilonista esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ypsilon Wikimedia Commonsissa
Ytterbium(II)

| Ytterbium(II)bromidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  25502-05-0
PubChem CID:  141216 ja 57376293
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  YbBr2
Moolimassa:  332,848 g/mol
Ulkomuoto:  Keltaista kiteistä ainetta
Sulamispiste:  673 °C (946 K)
Kiehumispiste:  1 800 °C (2 073 K)
Liukoisuus veteen:  reagoi
  
Ytterbium(II)bromidi tai ytterbiumbromidi YbBr2 on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +II. Se reagoi veden kanssa.
Aiheesta muualla

PubChem: Ytterbium Dibromide (englanniksi)