stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1941
Tulokset > Mäkihyppy

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Seura | Hyppyjen pituudet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lauri Pietikäinen | Puijon Hiihtäjät | 216,1 | 42,5 - 44,5 m |
| 2 | Lasse Pälli | Valkeakosken Haka | 206,1 | 38,5 - 40 m |
| 3 | Kauko Lehtinen | Lahden Hiihtoseura | 206,0 | 40,5 - 41 m |
| 4 | Hannu Vainio | Myllykosken Kilpa-Veikot | 204,4 | 41 - 42,5 m |
| 5 | Sauli Pälli | Valkeakosken Haka | 204,3 | 41,5 - 41 m |
| 6 | Eino Tissari | Kouvolan Hiihtoseura | 202,7 | 41,5 - 41 m |
Kilpailu käytiin Kuopion Puijon mäessä 16. maaliskuuta 1941. Hyvällä kelillä useat yrittivät saavuttaa tilanteeseen liian pitkiä hyppyjä. Sen vuoksi Cortinan kävijöistä Jyväskylän Paavo Vierto kaatui molemmat hyppynsä ja Niilo Toppila toisen. Näin Matti Pietikäinen otti kahdella varmalla pitkällä hypyllä kotimäessään Suomen mestaruuden.
Tulokset > Yhdistetty

| Sija | Kilpailija | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kalervo Kaplas | Kouvolan Hiihtoseura | 439,6 |
| 2 | Olavi Sihvonen | Vuoksenniskan Urheilijat | 430,2 |
| 3 | Aulis Tolsa | Lahden Hiihtoseura | 425,7 |
| 4 | Erkki Mäkinen | Lahden Hiihtoseura | 413,6 |
| 5 | Onni Bovellan | Joensuun Kataja | 412,6 |
| 6 | Eino Hyyryläinen | Kainuun Hiihtoseura | 410,6 |
Yhdistetyn SM-kisat pidettiin Kuopion Puijolla 14. ja 15. maaliskuuta 1941. Kouvolan Kalevi Kaplas otti odotetusti yhdistetyn Suomen mestaruuden. Ensimmäisen päivän 18 km:n hiihto-osuuden jälkeen johdossa olivat Lahden Hiihtoseuran Niilo Nikunen ja Kouvolan Kaplas. Lahden Tolsa oli kolmas. Myöhemmin sotien jälkeen hiihdon olympiakävijänä tunnettu Karihaaran Karun Eero Rautiola oli yhdistetyn hiihdon jälkeen viides. Toisen päivän mäkiosuuden ykkönen oli Vuoksenniskan Sihvonen, joka nousi näin kokonaiskilpailun kakkoseksi. Hänen jälkeensä mäkiosuuden sijoituksissa tulivat Lahden Mäkinen, Kotkan Poliisi-Urheilijoiden Pentti Vesalainen ja Kouvolan Kaplas.
Marianne Williamson

| Marianne Williamson |
| --- | --- |
 Williamson vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1952 (ikä 72) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, poliitikko
Lapset:  1
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marianne Deborah Williamson (s. 8. heinäkuuta 1952 Houston) on yhdysvaltalainen kirjailija ja poliitikko.
Elämäkerta

Williamson syntyi juutalaisperheeseen Houstonissa Texasissa vuonna 1952. Hän opiskeli Kaliforniassa filosofiaa ja teatteria kaksi vuotta, ja muutti 1970-luvulla New Yorkiin kabareelaulajaksi.  1980-luvulla Williamson oli mukana AIDS-epidemian vastaisessa toiminassa. Hän perusti vuonna 1989 Project Angel Foodin, joka toimittaa ruokaa vakavasti sairaille Los Angelesissa.
Nuoresta lähtien hän on ollut aktiivinen uskonnollisissa ja hengellisissä piireissä.lähde? Hän on kirjoittanut 1990-luvulta lähtien 13 kirjaa, joista 4 on ollut The New York Times Best Seller -listan kärjessä. Hänen tunnetuin kirjansa on hengellistä kasvua käsittelevä Palatkaamme rakkauteen vuodelta 1992.
Presidentinvaalikampanjat

Williamson ilmoitti 28. tammikuuta 2019 lähtevänsä demokraattiehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleihin 2020.  Hän vetäytyi kisasta kuitenkin jo ennen äänestystä huonon menestyksen takia. Williamson antoi vetäytymisen jälkeen tukensa Andrew Yangille.
Williamson ilmoitti alkuvuodesta 2023 pyrkivänsä uudelleen ehdolle demokraattina. Williamson on ensimmäinen demokraattien esivaaleihin virallisesti ilmoittautunut ehdokas. Williamson ei ole saanut paljon tukea ja moni demokraatti onkin ilmoittanut kannattavansa istuvaa presidenttiä Joe Bidenia.
Suomennetut teokset

Williamson, Marianne: Palatkaamme rakkauteen: Mietteitä A Course in Miracles -kirjan periaatteista.  (A Return to Love: Reflections on the Principles of A Course in Miracles, 1992)  Suomentanut Huhtanen, Pirkko. Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 9510186333
Chopra, Deepak, Ford, Debbie & Williamson, Marianne: Varjominä: Löydä kätketty voimasi.  (The Shadow Effect: Illuminating the Hidden Power of Your True Self, 2009)  Suomentanut Siitonen, Leena. Helsinki:  Basam Books, 2010.  ISBN 9789522603166
Williamson, Marianne: Vaurauden salaisuus: Työ, raha, rakkaus ja ihmeet.  (The Law of Divine Compensation: On Work, Money, and Miracles, 2012)  Suomentanut Ohrankämmen, Kirsi. Helsinki:  Basam Books, 2013.  ISBN 9789522601957
Aiheesta muualla

Marianne2024: Williamsonin vaalikampanjasivusto (englanniksi)
Project Angel Food: Project Angel Food (englanniksi)
| n k Yhdysvaltain presidentinvaalit 2020 |
| --- | --- |
← 20162024 →
Republikaanien ehdokkaat (Esivaalit):  Valitut ehdokkaat Donald Trump (Presidentti) Mike Pence (Varapresidentti) Muut ehdokkaat Mark Sanford Joe Walsh Bill Weld 
Demokraattien ehdokkaat (Esivaalit):  Valitut ehdokkaat Joe Biden (Presidentti) Kamala Harris (Varapresidentti) Muut ehdokkaat Michael Bennet Michael Bloomberg Cory Booker Steve Bullock Pete Buttigieg Julián Castro Bill de Blasio John Delaney Tulsi Gabbard Kirsten Gillibrand Mike Gravel Kamala Harris John Hickenlooper Jay Inslee Amy Klobuchar Wayne Messam Seth Moulton Richard Ojeda Beto O'Rourke Deval Patrick Tim Ryan Bernie Sanders Joe Sestak Tom Steyer Eric Swalwell Elizabeth Warren Marianne Williamson Andrew Yang 
Muut: Sitoutumattomat ja kolmannen puolueen ehdokkaat Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2020
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marianne Williamson
Käännös suomeksi
Kuusjoki (Ypäjä)

| Kuusjoki |
| --- | --- |
 fiKuusjoki 
 60°45′29″N, 23°11′49″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Ypäjä
Asutustyyppi:  kulmakunta, entinen koulupiiri
Turvelato Huhmassuolla.
Ypäjän kylät 1927: 1. Ypäjä, 2. Perttula, 3. Kartano, 4. Varsanoja, 5. Manninen, 6. Levä, 7. Palikkala. Kuusjoenkulma näkyy kartassa Perttulan kylän erillisenä  takamaapalstana Loimijoen eteläpuolella.
Kuusjoki (joskus myös Kuusjoenkulma) on kulmakunta ja entinen koulupiiri Ypäjällä Kanta-Hämeessä.
Sijainti

Kuusjoki sijaitsee Ypäjän kunnan lounaisosassa. Ypäjän puolella sen naapurikyliä ovat pohjoisessa Manninen, koillisessa Levä ja kaakossa Ypäjän Palikkalan kylään kuuluva Hyrsynkulman kulmakunta. Lounaassa kulmakunta rajoittuu Someroon kuuluvaan Palojoen kulmakuntaan Someron Vilukselan kylässä.
Luonto

Kulmakunnan luonnonympäristöä hallitsevat savikerrostumat ja kalliosydämiset moreeniselänteet. Lounaassa Ypäjän ja Someron rajalla on  Piilikankaan - Soukanseljän - Pirttiniemennokan harjumuodostuma. Idässä ja etelässä harjumuodostumaan rajautuvat Natura 2000 -suojelualueen muodostavat pääosin Loimaan puolella sijaitseva Eksyssuo Loimaan rajalla lännessä ja pääosin Someron puolella sijaitseva Huhmassuo Someron rajalla lounaassa.
Kulmakunnan halki kaakosta pohjoiseen virtaa sille nimensä antanut Loimijoen pienehkö sivujoki Kuusjoki, jonka valuma-alueen sisälle koko kulmakunta myös jää.
Historia

Historiallisessa kyläjaossa Kuusjoen kulmakunta on muodostunut pääosin Loimijoen eteläpuolelle jäävästä Ypäjän Perttulan kylän erillisestä takamaapalstasta.
Kuusjoella toimi vuosina 1922–1967 Kuusjoen kansakoulu.  Vielä vuonna 1963 Kuusjoella ja siihen kuuluvalla Ruokosuolla on kummassakin ollut kauppa. Koulu sijaitsi nykyisen Koskentien varressa Kuusjoen ylittävästä sillasta etelään ja kauppa siitä hiukan Kosken suuntaan. Toinen kauppa oli nykyisen Ruokosuontien varressa Kuusjoen ylittävästä sillasta hiukan Jyvämäkeen päin.
Liikenne

Kulmakunnan halki kulkevat sen pohjoisosassa yhdystie 2805 (osoitenimenä Ypäjällä Koskentie) Ypäjän kirkonkylästä Kosken Tl kirkonkylän suuntaan ja sen eteläosassa valtatie 10 (Osoitenimenä Ypäjällä Turuntie) Turun ja Hämeenlinnan välillä. Paikallistietasoisia tieyhteyksiä kulmakunnalla ovat Koskentien ja Turuntien  yhdistävät Kuusjoentie ja Ruokosuontie sekä pohjoiseen Ypäjän Mannisiin seututielle 213 johtava Mannistentie ja kaakkoon Someron Pitkäjärvelle johtava Isoniituntie.
Yhteisöjä ja yrityksiä

Alueella toimii Kuusjoenkulman kyläyhdistys Juhlapaikkana ja kokoustilana toimii MTK Lounais-Hämeen omistama, vuonna 1978 rakennettu, Piilikankaalla Koskentien varressa sijaitseva Tuottajain tupa, jonka yhteydessä on myös talviuintipaikkana toimiva Ypäjän kunnan Piilikankaan uimapaikka.
Kylällä toimii Kuusjoen Puu -niminen yritys. Muutoin kulmakunta on maa- ja metsätalousvaltainen.
Donar Groningen

| Donar Groningen |
| --- | --- |

Liiga:  DBL
Perustettu:  1951
Areena:  MartiniPlaza
Kotipaikka:  Groningen, Alankomaat
Mestaruudet:   3× Alankomaiden mestaruus  2× Alankomaiden cup  1× Alankomaiden supercup 
Kotisivu:  donar.nl
Donar Groningen on alankomaalainen koripalloseura Groningenin kaupungista.
Donar on tunnettu historiansa aikana useilla eri (sponsori)nimillä kuten GasTerra Flamesina vuosina 2009–2014. Joukkue on osallistunut useasti eurooppalaisiin seurakilpailuihin. Kaudella 2015–2016 se osallistui Fiba Europe Cupiin. Donar on voittanut Alankomaiden mestaruuden vuosina 2004, 2010 ja 2014, Alankomaiden cup-mestaruuden vuosina 2014 ja 2015 ja Alankomaiden supercupin vuonna 2015.
Donarin kotiareenan kapasiteetti on 4 350 katsojaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Donar Groningen Wikimedia Commonsissa
Joukkue eurobasket.com-sivustolla (englanniksi)
Seuran verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 1985

Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 1985 pelattiin Alankomaissa 26. syyskuuta – 6. lokakuuta 1985. Pelipaikkakuntina olivat Amsterdam, Groningen, Voorburg, Zwolle ja Den Bosch. Mukana oli 12 joukkuetta. Joukkueet pelasivat kolmessa alkulohkossa, joista jokaisesta kaksi parasta pääsi ylempään loppusarjaan ratkaisemaan sijoja 1–6 ja kaksi viimeistä jatkoivat alemmassa loppusarjassa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Tšekkoslovakia ja pronssille sijoittui Ranska.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.:  Neuvostoliitto
2.:  Tšekkoslovakia
3.:  Ranska
4.:  Puola
5.:  Bulgaria
6.:  Italia
7.:  Romania
8.:  Kreikka
9.:  Ruotsi
10.:  Alankomaat
11.:  Jugoslavia
12.:  Espanja
Curtiss P-1 Hawk

Curtiss P-1 Hawk
Curtiss P-1 Hawk oli ensimmäinen P (Pursuit, "takaa-ajaja" tai "ahdistaja") -tunnuksella merkitty Yhdysvaltain armeijan kaksitasoinen hävittäjälentokone; aiemmin käytettiin PW (Pursuit, single seat, Water-cooled engine, "takaa-ajaja" tai "ahdistaja", yksipaikkainen, vesijäähdytetty) tunnusta. P-1 oli Curtiss XPW-8B:n tuotantoversio; kone voitti lentokilpailun Boeing XPW-9:ää vastaan heinäkuussa 1924. Ensimmäinen P-1, sarjanumero 25-410, toimitettiin 17. elokuuta 1925. Koneita valmistettiin kaikkiaan noin 115 kappaletta ja ne olivat palveluskäytössä vuoteen 1930.
Curtiss P-1B Hawk
Curtiss P-1D Hawk
Tekniset tiedot (P-1B)

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&06.09100006,91 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&09.06300009,63 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.07200002,72 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&023.023000023,23 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0955.&&&&00955 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&01330.&&&&001 330 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Curtiss D-12, V-1150 -12-sylinterinen-rivimoottori; &&&&&&&&&&&&0330.&&&&00330 kW (&&&&&&&&&&&&0435.&&&&00435 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0257.&&&&00257 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0966.&&&&00966 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&06900.&&&&006 900 m
Aseistus
yksi .30-06 kaliiperin Browning -konekivääri
yksi .50 kaliiperin Browning -konekivääri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
P-1 sivu National Museum of the United States Air Force
Joe Baugherin Curtiss PW-8/P-1 Hawk historiasivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kamputsean kansallisen liiton kuninkaallinen hallitus

Kamputsean kansallisen liiton kuninkaallinen hallitus (ransk. Gouvernement Royal d'Union Nationale du Kampuchéa, GRUNK) oli  Kambodžan  maanpaossa toimiva varjohallitus, joka perustettiin 5. toukokuuta 1970. Sen perusti Kambodžan kansallinen yhtenäisyysrintama, johon kuului maanpaossa olevan kuningas Norodom Sihanoukin kannattajia sekä radikaaleja punakhmerejä. Sihanouk asettui valtionpäämieheksi ja nimitti tukijansa Penn Nouthin pääministeriksi. Khieu Samphanista tuli varapääministeri ja armeijan ylipäällikkö, vaikka sotajoukkojen komentamista hoiti käytännössä Pol Pot. Hu Nim ja Hou Yuon hoitivat muita ministerintehtäviä. GRUNK ilmoitti, että se ei ole varsinainen pakolaishallitus, koska Khieu Samphan joukkoineen toimi Kambodžassa. Sihanouk joukkoineen pysyi pääosin Kiinassa, mutta vieraili ajoittain Kambodžassa niillä alueilla, jotka olivat GRUNKin hallinnassa. Punaiset khmerit ottivat pian vallan GRUNKissa, ja vuoden 1973 loppuun mennessä kuningasmieliset oli puhdistettu pois johtotehtävistä.
Sandie Jones

Margaret ”Sandie” Jones (9. marraskuuta 1951 – 19. syyskuuta 2019) oli irlantilainen laulaja. Jones aloitti levytyksensä vuonna 1969. Jones valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Irlantia Eurovision laulukilpailuun 1972 kappaleella "Ceol an Ghrá". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Jones sijoittui 15:nneksi 18 kilpailijan joukosta. Jones esiintyi monien irlantilaisten showbandien, ml. Dixies, the Royal Earls, ja the Sandie Jones Band, laulajana.
Jones muutti 1980-luvulla Yhdysvaltoihin, jossa kuoli 68-vuotiaana.
Diskografia > Albumit

The Good Old Days (1976)
Sandie Jones (1978)
Diskografia > Singlet

Royal Earls -yhtyeessä
Reflections of You (1969)
Keep In Touch / Voice In The Crowd (1970)
I Don't Want To Play House (1971)
Dixies-yhtyeessä
Ceol An Ghra / Cry Cry Again (1972) #1
What Do I Do / It Was Only A Heart (1972) #1
Looking For Love (Sandie Jones) / Sandie (1972)
The Happiest Girl / I Don't Want To Play House (1972)
Boyfriends-yhtyeessä
End of the World / It's A Crying Shame (1973)
Bim Ban Boom / Single Girl (1974)
Sandie Jones Band -yhtyeessä
Boogie Woogie Dancing Shoes / Instrumental (1979) #15
Shoes On Boots Off / Instrumental (1979) #17
Sandie and the Jones Gang -yhtyeessä
I Don't Want To Marry Superman / Take The Money and Run (1981)
Meghadūta

Taitelijan näkemys Meghadūtastä.
Meghadūta (”pilvisanansaattaja”) on intialaisen runoilijan Kālidāsan 400-luvulla jKr. kirjoittama lyyrinen runo. Se kertoo maanpakoon lähetetystä vaurauden jumalasta, joka lähettää puolisolleen viestin pilven välityksellä. Samalla kuvaillaan intialaisia paikkoja ja maisemia, jotka pilvi ohittaa matkallaan. Meghadūtassa on noin 115 säettä, ja sen tyyli on ainutlaatuinen sanskritinkielisessä kirjallisuudessa. Teos on antanut vaikutteita myös Friedrich Schillerin näytelmään Maria Stuart.
Pekka Jormakka

| Pekka Jormakka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. syyskuuta 1990 (ikä 34) Jyväskylän mlk., Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jore, Jortsu, Jortikka
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  174 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  D Team (Mestis) Pelicans (SML) Tappara (SML) Jokerit (KHL) Vitjaz Podolsk (KHL) Sibir Novosibirsk (KHL) Grizzlys Wolfsburg (DEL) Jukurit (SML)
Juho Pekka Jormakka (s. 14. syyskuuta 1990 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue JYPissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Jormakka on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Uran alku JYPissä

Jormakka on Palokan Kiekon kasvatti. Hän siirtyi 11-vuotiaana JYPiin. Jormakka toimi kaudella 2005–2006 seuran C-nuorten kapteenina. Hän oli joukkueen paras pistemies sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 15+15=30, C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 16+11=27 että pudotuspeleissä tehoilla 1+3=4. Kaudella 2006–2007 Jormakka oli tehoilla 24+22=46 JYPin B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 24+22=46. Hän jakoi B-nuorten SM-sarjan maalipörssin kolmannen sijan Kiekkoreippaan Topias Rädyn kanssa ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Jormakka voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomen-mestaruuden. Kauden 2007–2008 päätteeksi hän voitti A-nuorten SM-pronssia.
Kaudella 2008–2009 Jormakka debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 23. syyskuuta 2008 Pelicansia vastaan. Jormakka merkittiin alun perin JYPin 13. hyökkääjäksi, mutta hän nousi joukkueen pelaavaan kokoonpanoon, kun Antti Virtanen joutui sivuun kuumeen takia. Jormakka sai ottelussa jääaikaa lopulta 10.18 minuuttia. Hän teki liigadebyyttinsä jälkeen JYPin kanssa 3+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Liigauransa avausmaalin Jormakka teki 17. lokakuuta 2008 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Kaikkiaan Jormakka pelasi kauden aikana SM-liigassa 17 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Hän oli 22. tammikuuta 2009 ottelussa SaiPaa vastaan tekemässä liigahistoriaa muodostettuuaan SM-liigan kaikkien aikojen ensimmäisen veljeshyökkäysketjun isoveljiensä Tuomon ja Kaarlon kanssa. Ketju muodostui yhteen otteluun JYPin päävalmentaja Risto Dufvan ideasta. Pekka Jormakka pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä 13 Mestis-ottelun verran JYPin farmijoukkue D Teamissa sekä alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hänen kautensa päättyi kuitenkin jalkavammaan ennen runkosarjan loppua.
Kauden 2009–2010 Jormakka aloitti D Teamissa. Hän pelasi lähes koko kauden Mestiksessä tehden D Teamin ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 33 runkosarjaottelussa tehot 19+7=26. Jormakka voitti 15 osumallaan D Teamin sisäisen maalipörssin. Hän pelasi JYPin SM-liigajoukkueessa vain neljä ottelua. Myös kauden 2010–2011 Jormakka aloitti ja pelasi lähes kokonaan D Teamissa. Hän oli tehoilla 15+12=27 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Jormakka pelasi JYPin SM-liigajoukkueessa seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Keväällä 2011 hän vahvisti JYPin A-nuoria, joiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jormakka oli pudotuspeleissä tehoilla 7+4=11. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomen-mestaruuden.
Ura > Seuraura > Läpimurtovuodet Pelicansissa ja Tapparassa

Toukokuussa 2011 Jormakka teki kaksivuotisen ja tryoutin sisältävän sopimuksen Pelicansin kanssa. Hän sai elokuun lopulla paikan joukkueesta. Jormakka murtautui SM-liigaan ja teki 42 runkosarjaottelussa tehot 7+14=21 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Hänen kevätkautensa sujui kuitenkin huonommin tammikuussa 2012 tulleen aivotärähdyksen takia. Jormakka voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 hän oli tehoilla 19+16=35 Pelicansin paras pistemies ja maalintekijä.
Kaudeksi 2013–2014 Jormakka siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hän muodosti Olli Palolan ja Jan-Mikael Järvisen kanssa toimivan "Särkänniemi-ketjun" ja voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Jormakka oli 15 osumallaan Tapparan kolmanneksi paras maalintekijä. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Kristian Kuuselan kanssa tehoilla 8+10=18. Jormakka voitti myös Tapparan sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Hän voitti kauden päätteeksi taas SM-hopeaa. Jormakka oli myös Mestarien liigassa joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan ja jakoi sisäisen tehotilaston voiton Otto Rauhalan kanssa lukemalla +4.
Ura > Seuraura > KHL ja Saksa

Toukokuussa 2015 KHL-seura Jokerit ilmoitti tehneensä Jormakan kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Hän pelasi kauden 2015–2016 aikana myös Spengler Cupissa. Huhtikuussa 2017 Jormakka solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa. Kaudella 2017–2018, 29. syyskuuta 2017 hän onnistui tekemään ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun Spartak Moskovaa vastaan. Jormakan ensimmäinen osuma jäi Jokereiden 5–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle myös kahdeksannen peräkkäisen voiton, mikä oli Jokereiden ennätys KHL:ssä. Joukkueen voittoputki venyi sittemmin aina 18 ottelun mittaiseksi. Jormakan toinen osuma syntyi ylivoimalla. Lisäksi hän sai syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Eeli Tolvasen tekemään maaliin.
Kaudeksi 2019–2020 Jormakka siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Vitjaz Podolskiin. Kauden jälkeen hän oli pitkään ilman sopimusta, kunnes lokakuussa 2019 Jormakka siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella jatkamaan KHL-pelejään Sibir Novosibirskin riveihin. Hän pelasi siellä yhdeksän ottelua tehden vain yhden maalin, kunnes Jormakan sopimus purettiin joulukuussa. Tammikuussa 2021 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgiin. Jormakka jakoi kymmenellä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Max Görtzin kanssa. Hän eteni Grizzlysin kanssa aina finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Eisbären Berlin otteluvoitoin 2–1.
Ura > Seuraura > Paluu Suomeen ja siirtyminen Jukureihin

Jormakka palasi kaudeksi 2021–2022 osaksi myös perheenlisäyksen myötä Suomeen ja hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Joukkuetta valmentaa Jormakan kanssa Suomen vuoden 2014 MM-joukkueessa pelannut ja joukkueen kapteenina toiminut Olli Jokinen. Vain viiden runkosarjaottelun jälkeen hän joutui kahdeksi kuukaudeksi sivuun käsivamman vuoksi ja Jormakka palasi kaukaloihin marraskuussa 2021. Neljännessä puolivälieräottelussa 2. huhtikuuta 2022 hän ratkaisi Jukureille 2–3-voiton ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 63.48. Jormakka sai ottelussa myös kakkossyöttöpisteen Petrus Palmun tekemään maaliin. Jukurit tasoitti ottelusarjan 2–2:een, mutta välieriin eteni lopulta kuitenkin KooKoo seitsemännen ottelun jälkeen voitoin 4–3. Tammikuussa 2022 Jukurit käytti Jormakan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kaudeksi 2022–2023 Jormakka nimettiin Jukureiden varakapteeniksi. Hän oli Mestarien liigassa joukkueen paras maalintekijä neljällä osumallaan. Marraskuussa 2022 Jormakka teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2023–2024 Jormakka nimettiin joukkueen kapteeniksi. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+20=39. Jormakka jakoi Jukurien sisäisen maalipörssin toisen sijan Niko Huuhtasen ja Patrik Puistolan kanssa edellään Oskars Batņa. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras syöttäjä tehtyään kuudessa puolivälieräottelussa viisi syöttöpistettä.
Ura > Seuraura > Takaisin JYPiin

Kaudeksi 2024–2025 Jormakka palasi kaksivuotisella sopimuksella JYPiin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.