stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Betulin piirikunta

Piirikunnan sijainti
Betul on Keski-Intiassa Madhya Pradeshin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Alueen pääkaupunki on samanniminen. Betulin piirikunnassa asuu noin 85 000 ihmistä. Betul on enimmäkseen alikehittynyttä aluetta Bhopalin alueen eteläpäädyssä. Alueella on puuvillan kasvatusta. Alue sijaitsee noin 600 metrin korkeudessa ja on metsäistä, harvaan asuttua ylänköä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Betulin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Between Two Ferns with Zach Galifianakis

| Between Two Ferns with Zach Galifianakis |
| --- | --- |
 Barack Obama ohjelman vieraana vuonna 2014.
Tyyli:  komedia talk show
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Funny or Die
Esitetty:  4. tammikuuta 2008 –
Jaksoja:  21 (+1 erikoisjakso)
Palkinnot
Voitetut:  Emmy-palkinto Paras lyhyt viihdeohjelma (2014 & 2015)
Ehdokkuudet:  Emmy-palkinto Paras lyhyt viihdeohjelma (2013) People’s Choice Award Paras suoratoistosarja (2014)
Aiheesta muualla
IMDb 
Between Two Ferns with Zach Galifianakis on komediallinen keskusteluohjelma, jota juontaa yhdysvaltalainen koomikko Zach Galifianakis. Ohjelmaa esitetään internetin Funny or Die -komediasivustolla. Yhden jakson kesto on joitain minuutteja.
Nettiohjelmassa Galifianakis istuttaa vieraansa kahden saniaisen väliin ja haastattelun lomassa irvailee ja tekee heistä pilaa – joskus myös vieraat Galifianakisista. Maaliskuussa 2014 ohjelmassa nähtiin vieraana presidentti Barack Obama, joka yritti lisätä nuorten tietoisuutta tekemästään terveydenhuoltouudistuksesta.
Ohjelma on palkittu kaksi kertaa televisioalan Emmy-gaalassa: vuonna 2014 se sai parhaan lyhyen viihdeohjelman palkinnon Obaman vierailtua ja vuonna 2015 Brad Pittin vierailtua ohjelmassa. Lisäksi se oli ehdokkaana vuonna 2013.
Vuonna 2019 sarjasta tehtiin Netflix-elokuva Between Two Ferns: The Movie.
Aiheesta muualla

Between Two Ferns with Zach Galifianakis Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Australian jalkapallomaajoukkue

Australian jalkapallomaajoukkue on Australian jalkapalloliiton (Football Federation Australia) kokoama Australiaa jalkapallossa edustava maajoukkue. Sen virallinen lempinimi on Socceroos. Australia on esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa kuudesti: vuosina 1974, 2006, 2010, 2014, 2018 ja 2022. Vuoden 2006 turnauksessa Australia eteni neljännesvälieriin asti, kunnes Italia löi sen niukasti maalein 1–0.
Australian maajoukkueen päävalmentajana toimii lokakuussa 2013 tehtäväänsä nimitetty Ange Postecoglou.
Tunnetuimpia australialaispelaajia ovat muun muassa Harry Kewell, Mark Viduka, Tim Cahill ja Aaron Mooy.
Historia

Australian jalkapallomaajoukkue koottiin ensimmäisen kerran vuonna 1922 Uudessa-Seelannissa pelattuun turnaukseen. Seuraavien 25 vuoden ajan Australian vakiovastustajia olivat Uusi-Seelanti, Kiina ja Etelä-Afrikka. Lentolippujen halpenemisen jälkeen vastustajien määrä kasvoi. Kuitenkin Australian maantieteellinen eristyneisyys on aina vaikuttanut maan jalkapalloelämään.
Vuoden 2006 jalkapallon MM-kisoissa nähtiin Australian historian toinen esiintyminen MM-tasolla. Edellinen vierailu nähtiin vuoden 1974 MM-kisoissa. Seuraavina 32 vuotena Australia koki useita niukkoja karsiutumisia. Vuosien 1970, 1978, 1982 ja 1986 karsintalohkoissa pelasivat Australian ja muiden OFC:n jäsenten lisäksi poliittisista syistä Taiwan, Iran ja Israel sekä muita maantieteellisesti eristäytyneitä maita. Australia pärjäsi näissä karsinnoissa hyvin, mutta lohkovoiton jälkeen seurasi aina jatkokarsinnat muutamaa UEFAn tai CONMEBOLin maata vastaan, mikä osoittautui toistuvasti liian kovaksi tehtäväksi.
Vuoden 1998 karsinnoissa OFC:lle tarjottiin helpotusta, sillä kisojen pääsyyn vaadittiin  liiton lohkovoiton lisäksi vain yhden jatkokarsintavastustajan voittaminen. Karsittaessa vuoden 1998 ja 2002 MM-kisoihin Iran ja Uruguay pudottivat Australian, mutta vihdoin vuoden 2006 MM-karsinnoissa Australia onnistui lyömään Uruguayn rangaistuspotkuilla.
Vuonna 2006 Australia siirtyi Oseanian liitosta OFC:stä Aasian maanosaliiton AFC:n jäseneksi. Näin ollen Australia siirtyi MM-karsinnoissakin pelaamaan Aasian ryhmään. Vuoden 2010 MM-turnaukseen karsittaessa Australia voittikin komeasti tappioitta neljännen karsintakierroksen voittamalla 8 ottelua ja pelaamalla kaksi tasapeliä. Lopputurnauksessa maa hävisi Saksalle 0-4, pelasi Ghanaa vastaan 1-1 tasapelin ja voitti Serbian 2-1. Lopulta se putosi jatkopeleistä maalieron turvin.
Australia pitää hallussaan jalkapallon historian suurimaalisinta maaotteluvoittoa (31–0 Amerikan Samoasta) vuoden 2002 MM-karsinnoista.
Menestys arvokisoissa > Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1962: Ei osallistunut
1966–1970: Ei selviytynyt karsinnoista
1974: Alkulohko
1978–2002: Ei selviytynyt karsinnoista
2006: 2. kierros
2010: Alkulohko
2014: Alkulohko
2018: Alkulohko
2022: 2. kierros
Menestys arvokisoissa > Aasian mestaruuskilpailut

2007: Puolivälierät
2011: Hopeaa
2015: Mestaruus
Menestys arvokisoissa > FIFA Confederations Cup

1997: Hopeaa
1999: Ei mukana
2001: Kolmas
2003: Ei mukana
2005: 1. kierros
2009: Ei mukana
2013: Ei mukana
2017: 1. kierros
Menestys arvokisoissa > Oseanian mestaruuskilpailut

1973: Ei osallistunut
1980: Mestaruus
1996: Mestaruus
1998: Hopeaa
2000: Mestaruus
2002: Hopeaa
2004: Mestaruus
Entisiä päävalmentajia

2018  Bert van Marwijk
2013–2017  Ange Postecoglou
2010–2013  Holger Osieck
2007–2010  Pim Verbeek
2006–2007  Graham Arnold
2005–2006  Guus Hiddink
1999–2005  Frank Farina
1998–1999  Raul Blanco
1997–1998  Terry Venables
1990–1996  Eddie Thomson
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Anton Fig

| Anton Fig |
| --- | --- |
 Fig vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1952 (ikä 72)
Ammatti:  sessiorumpali
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Thunder from Down Under
Aktiivisena:  1976-
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  CBS Orchestra, Ace Frehley, Kiss, Frehley's Comet
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anton Fig (s. 8. elokuuta 1952 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on työskennellyt sessiomuusikkona ja hänet muistetaan parhaiten yhdysvaltalaisen Kiss -yhtyeen studiorumpalina. Hän soitti Kissin alkuperäisen rumpalin Peter Crissin sijasta albumeilla Dynasty (1979) ja Unmasked (1980) (paitsi Dynastyn kappaleella "Dirty Livin", jolla soitti Criss). Fig ei kuitenkaan koskaan esiintynyt Kissin konserteissa, joten häntä ei pidetä yhtyeen varsinaisena jäsenenä. Fig soitti myös Kissin alkuperäisen kitaristin, Ace Frehleyn, sooloalbumilla vuonna 1978.
Anton Fig on tehnyt yhteistyötä myös mm. Mick Jaggerin, Bob Dylanin, Madonnan, Joe Bonamassan ja Gary Mooren kanssa. Fig soitti vuonna 1989 ilmestyneellä Michael Monroen Not Fakin' it -levyllä. Fig soitti myös Late Show with David Letterman -talk show’n housebändissä.
Diskografia > KISS

Dynasty (1979, pl. kappale Dirty Livin')
Unmasked (1980)
Diskografia > Frehley's Comet

Frehley's Comet (1987)
Diskografia > Gary Moore

After Hours (1992)
Ballads & Blues (1994, kokoelma)
Best of the Blues (2002, kokoelma)
Have Some Moore: The Best Of (2002, kokoelma)
Diskografia > Mick Jagger

She's the Boss (1985)
The Very Best of Mick Jagger (2007, kokoelma)
Diskografia > Blackmore's Night

The Village Lanterne (2006)
Diskografia > Sebastian Bach

Sebastian Bach and Friends (1999)
Diskografia > Ace Frehley

Ace Frehley (1978)
Trouble Walkin' (1989)
12 Picks (1997)
Loaded Deck (1997)
Anomaly (2009)
Bamperos (albumi)

| Bamperos Bamperos |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1983
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 34.04
 Levy-yhtiö: VIP Music
Bamperos muut julkaisut
|   | Bamperos 1983 |   |
Bamperos on Bamperosien julkaisema albumi vuodelta 1983.
Kappaleet

Jos Vain Ullan Sais
Tule Viereen (More Love)
Yössä Soi Kaipaus Sammumaton
Suukko Simeon
Tiina
Lähdetään Pois (Come Vorei)
Et Pety Toista Kertaa
Elämä On Arvaamaton
Tytöt (Pojat)
Sä Tunteeni Saat Syttymään
Palovene

Palovene Mosel-joella.
Palovene Vancouverissa.
Palovene sammuttamassa tulipaloa Seattlessa vuonna 1914.
Palovene on palo- ja pelastustoimiin tarkoitettu vene. Sitä käytetään esimerkiksi tulipalojen sammuttamiseen, etsintätöihin merionnettomuuksissa sekä saasteiden poistoon. Paloveneet on yleensä varustettu usealla erilaisella voimanlähteellä ja vesisuihkujärjestelmällä, sekä joskus veneessä itsessään on palonestojärjestelmä. Paloveneet pumppaavat sammutusveden suoraan merestä, järvestä tai joesta. Uusimpien veneiden pumppausjärjestelmät kykenevät pumppaamaan kymmeniä tuhansia litroja vettä minuutissa.
Yhdysvalloissa ensimmäinen palovene valmistui 1800-luvun alkupuolella, mutta niitä ei valmistettu enempää ennen kuin maa alkoi teollistua sisällissodan jäljiltä 1800-luvun lopulla. Aluksi paloveneiksi muutettiin tavallisia höyryhinaajia. Useat satamakaupungit alkoivat vuoron perään tilata itselleen paloveneitä. Esimerkiksi New Yorkin palolaitos sopi itselleen meripelastusyhtiöltä ensimmäisen veneensä, ja muut kaupungit alkoivat seurata perässä seuraavina vuosina.
Suomessa paloveneitä on käytössä jokaisella pelastuslaitoksella.
Käännös suomeksi
Atlético Petróleos do Huambo

| Atlético Petróleos do Huambo |
| --- | --- |
Koko nimi:  Atlético Petróleos do Huambo
Perustettu:  1955
Kenttä:  Estádio da Ferrovia
– kapasiteetti:  17000
Sarja:  Girabola
Puheenjohtaja:  José Sobrinho
Päävalmentaja:  Alberto Cardeau
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atlético Petróleos do Huambo on angolalainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Huambo. Seura pelaa kotiottelunsa Éstadio da Ferrovialla, jolle mahtuu 17 000 katsojaa. Huambon sarja on Girabola, joka on Angolan korkein sarjataso. Tällä hetkellämilloin? seuran valmentajana toimii Alberto Cardeau ja puheenjohtajana José Sobrino.
Bamiyanin maakunta

| Bamiyanin maakunta |
| --- | --- |

Valtio:  Afganistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bamiyan
Pinta-ala:  6 757 km²
Väkiluku (2020)  (Arvio):  495 557
Aikavyöhyke:  UTC+4:30
Bamiyan (pers. ‏بامیان‎) on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Vuonna 2020 maakunnassa arvioitiin olevan vajaat 500 000 asukasta.
Hindukušin vuoristo kulkee maakunnan poikki.
Maakunta on tunnettu kauniista luonnostaan. Maakunnan länsiosassa sijaitseva Band-e Amir -järvi on maan ensimmäinen kansallispuisto, perustettu vuonna 2009. Se on suosituin matkailukohde Bamiyanin buddhapatsaiden jälkeen.[lähde? ] Buddhapatsaiden tuhoamisen jälkeenkin Bamiyanin laaksossa on nähtävänä kukkulan seinämiin koverrettuja luolamaisia asumuksia ja veistoksia. Laakson kulttuuriympäristö on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2003.
Väestöstä 67% on hazaroita, 16% tadžikkeja. Paštuja on vain 0,1 prosenttia. Uskonnoltaan tadžikit ovat sunneja, hazarat šiioja. Vuonna 2007 arvioitiin, että 24 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Afganistanin maakunnat
Badahšan
Badghis
Baghlan
Balkh
Bamiyan
Daikond
Džouzdžan
Farah
Farjab
Ghazni
Ghowr
Helmand
Herat
Kabul
Kandahar
Kapisa
Khust
Konar
Qunduz
Laghman
Logar
Nangarhar
Nimruz
Nurestan
Uruzgan
Paktia
Paktika
Panjshir
Parvan
Samangan
Sar-e Pol
Takhar
Vardak
Zabol
Bataclan

| Bataclan |
| --- | --- |
 Bataclan-konserttisali.
Osoite:  50 boulevard Voltaire, Pariisi
Koordinaatit:  48°51′47″N, 2°22′15″E
Valmistumisvuosi:  1864
Suunnittelija:  Charles Duval
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bataclan on teatteri Pariisissa osoitteessa 50 boulevard Voltaire 11. arrondissementissa. Sen on suunnitellut arkkitehti Charles Duval, ja se on valmistunut vuonna 1864. Nimi viittaa Jacques Offenbachin oopperaan Ba-Ta-Clan.
Historiaa

Bataclan-sali on jo alun alkaen rakennettu teatteriksi ja konserttisaliksi, mutta siinä on välillä ollut elokuvateatterikin. 1970-luvulla se muuttui rock-konserttien pitopaikaksi, jossa on esiintynyt tunnettuja nimiä, kuten Prince, Metallica ja Oasis. Myös suomalaisia on siellä esiintynyt: HIM, Tarja Turunen, Sonata Arctica ja 6. marraskuuta 2015 Children of Bodom. Konserttisali oli juutalaisveljesten omistuksessa vuosikymmeniä, mutta he myivät sen pois syksyllä 2015.
Uhkaukset

Vuonna 2008 sali oli pommiuhkauksen kohteena, ja vuonna 2011 Egyptissä tehdyn iskun vuoksi pidätetty belgialainen terroristi kertoi suunnitelleensa iskua Bataclaniinkin.
Vuoden 2015 terrori-isku

Teatterissa tapahtui 13. marraskuuta 2015 terrori-isku, joka kuului laajempaan samaan aikaan tehtyyn terrori-iskujen sarjaan. Iskussa surmattiin noin 100 ihmistä. Teatterissa soitti iskun alkaessa yhdysvaltalainen Eagles of Death Metal -yhtye, joka selviytyi vahingoittumattomana. Hyökkäys Bataclaniin oli pahin Pariisin marraskuun 2015 terrori-iskuista. Kolme aseistettua hyökkääjää iski Bataclanin 1500-paikkaiseen konserttisaliin, joka oli tuona iltana loppuunmyyty. Osa katsojista pääsi pakoon salin sivuovien kautta, ja kymmenet ihmiset onnistuivat kiipeämään turvaan rakennuksen katolle. Osa piiloutui, toiset taas näyttelivät kuollutta, jotta eivät olisi kiinnittäneet terroristien huomiota. Silminnäkijöiden mukaan hyökkääjät karjuivat “Allāhu akbar” (Jumala on suurin) ja syyttivät Hollandea Ranskan sotilaallisesta väliintulosta Syyriassa. Terroristit pitivät Bataclania hallussaan yli kaksi tuntia, ottivat panttivankeja ja tappoivat ihmisiä umpimähkään. Sitten Ranskan turvallisuusjoukot hyökkäsivät rakennukseen. Kaksi hyökkääjistä räjäytti räjähdevyönsä, ja kolmannen hyökkääjän vyö räjähti, kun siihen osui poliisin luoteja.
Teatterin on arveltu valikoituneen islamistien uhkausten ja vuoden 2015 iskun kohteeksi siksi, että se on ollut juutalaisomistuksessa ja koska siellä järjestettiin vuosina 2006–2008 Israelin rajaviranomaisten toimintaa tukevan ranskalaisen juutalaisjärjestön hyväntekeväisyystapahtumia. Lisäksi iskun aikana soittanut Eagles of Death Metal oli esiintynyt kesällä 2015 Israelissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bataclan Wikimedia Commonsissa
Teatterin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (Sivusto tilapäisesti toimimaton)
Bataclanin terrori-iskun uhrien muistolaatta.
Painoasiain ylihallitus

Painoasiain ylihallitus oli vuosina 1865–1919 toiminut suomalainen keskusvirasto, joka valvoi ennakkosensuuria Suomessa. Sen edeltäjä oli vuosina 1828–1865 toiminut Sensuuriylihallitus.
Viraston tehtävä oli ennaltaehkäistä kielletyn tai sopimattoman materiaalin julkaiseminen ennakkotarkistamalla kaikki Suomessa julkaistu tai maahan tuotu kirjallisuus sekä valvomalla kirjastoja ja kirjakauppoja. Sillä oli painoasiamiehiä eli sensoreita kaikissa kaupungeissa, joissa sijaitsi kirjapainoja tai joissa julkaistiin sanomalehtiä. Kaikkeen julkaisutoimintaan sekä kirjakauppojen ja -painojen perustamiseen tuli pyytää Painoasiain ylihallituksen lupa, ja se myös rankaisi mahdollisista rikkomuksista.
Ennakkosensuuri ei koskenut tieteellisiä tai virallisluontoisia julkaisuja eikä viittä painoarkkia laajempia teoksia, mutta niitä voitiin asettaa julkaisukieltoon jälkeenpäin, jos niiden sisältö osoittautui sopimattomaksi.
Painoylihallituksen valtuuksia supistettiin vuonna 1891 siirtämällä uusien julkaisulupien myöntäminen Suomen kenraalikuvernöörille. Jo vuodesta 1885 alkaen kenraalikuvernöörillä oli ollut oikeus lakkauttaa sanomalehtiä. Vuonna 1899 kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov perusti lisäksi painoylihallituksen rinnalle ”sensuurikomiteana” tunnetun neuvottelukunnan, jonka oli määrä tarkistaa sensuuriviranomaisten sallimia julkaisuja, sillä Bobrikovin mielestä suomalaiset sensorit olivat liian sallivia. Bobrikovin kautena sensuurikomitea tosiasiassa johti sensuuria Suomessa.
Historia

Ennakkosensuuri oli Suomessa lakkautettuna vuodet 1865–1867, mutta käynnistyttyään uudelleen se kuului Painoasiain ylihallituksen valvontaan. Vuoden 1919 painovapauslaki kielsi ennakkosensuurin lopullisesti, jolloin viraston toiminta päättyi ja painovapauden valvonta siirtyi oikeusministeriölle.
Historia > Puheenjohtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alexander Stewen-Steinheil 1830–1831  Peter Georg Thesleff 1831–1832  Alexander Amatus Thesleff 1832–1847  Johan Mauritz Nordenstam 1848–1865  |  Adolf Edvard Arppe 1865–1877  Ludvig Fredrik Heimbürger 1878–1888  Edvard Leopold Blumenthal 1888–1895  Alfred Wilhelm Cajander 1895–1899  |  Alexander Cronhjelm 1899–1905  August Magnus Welin 1905  Volmari Kanninen 1905–1917  Emil August Jalovirta vt. 1917  |
Atmel

| Atmel |
| --- | --- |

Osake:  NASDAQ: ATML
ISIN:  US0495131049
Perustettu:  1984
Kotipaikka:   Yhdysvallat
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Tuotteet:  puolijohteet, mikrokontrollerit
Kotisivu:  www.atmel.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atmel oli vuonna 1984 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdevalmistaja. Sen tuotteita ovat muun muassa mikrokontrollerit (Intel 8051 -yhteensopivat ja oma AVR arkkitehtuuri), radiotaajuuslaitteet, EEPROM- ja flash-muistit, ASICit ja WiMAX.
Vuonna 1997 Atmel osti mm. suomalaisen integroitujen piirien suunnittelu- ja testausyrityksen Fincitec Oy:n standardipiiritoiminnot.
Yrityksen perustaja George Perlegos toimi yhtiön pääjohtajana vuoteen 2006 asti, jolloin Atmelin johtokunta erotti hänet. 
Julkisessa kirjeessään Perlegos sanoi tilanteen Atmelissa käyneen mahdottomaksi, koska pääjohtajalle ei kuulemma näytetty yrityksen toimintaan liittyviä dokumentteja. Perlegos on  ilmoittanut pitävänsä joitakin johtokunnan toimintatavoista moraalisesti arveluttavina ja jopa laittomina.
Microchip Technology osti Atmelin vuonna 2016 noin 3,6 miljardilla dollarilla.
Aiheesta muualla

Atmel Corporation
Palotori

Raitiovaunu Palotorilla 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.
Palotori (ven. Пожарная площадь, Požarnaja ploštšad) on Viipurissa sijaitseva puistomainen aukio. Se oli aikoinaan vanhan suomalaisen Neitsytniemen kaupunginosan keskusaukio, joka nykyään kuuluu Pietarin (ven. Петровский) asuinalueeseen.
Historia

Suomen suuriruhtinaskunnan aikana Palotorin laidalla oli vuoteen 1906 saakka toiminut Neitsytniemen paloasema sekä armeijan kasarmialue, johon kuuluivat Suomen itsenäistyttyä hylätyt venäläisen sotilassairaalan ortodoksinen Pietari-Paavalin kirkko ja hautausmaa. Myös suomalaisten vuonna 1932 rakentama ja edelleen sairaalakäytössä oleva Viipurin sotilassairaala sijaitsee aivan Palotorin tuntumassa. Aukion lounaispuolella puolestaan oli ruotsalais-saksalaisen seurakunnan hautausmaa, jota käytettiin vuodet 1773–1799.
Vuonna 1912 Viipurissa aloitettiin raitiovaunuliikenne ja Palotori oli Neitsytniemeen kulkeneen linjan numero 3 päätepysäkki. Torin ympärille oli vuonna 1923 laaditun asemakaavan mukaan tarkoitus nousta useita kerrostaloja, mutta lopulta ainoa merkittävä ennen sota-aikaa toteutettu rakennus oli 1932 valmistunut sotilassairaala.
Atman (vuoden 1996 elokuva)

| Atman |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Tapio Vapaasalo, Janne Tuominen ja Pirjo Honkasalo, 1996.
Ohjaaja:  Pirjo Honkasalo
Käsikirjoittaja:  Pirjo Honkasalo
Tuottaja:   Patrick Hörl Walter Flemmer
Säveltäjä:  Eero Ojanen
Kuvaaja:  Pirjo Honkasalo
Leikkaaja:  Christine Hafner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Suomi
Tuotantoyhtiö:  Bayerischer Rundfunk  Baabeli
Ensi-ilta:  7. maaliskuuta, 1997
Kesto:  76 minuuttia
Alkuperäiskieli:  gudžarati hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atman on Pirjo Honkasalon ohjaama saksalais-suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1996. Elokuva on kolmas osa Honkasalon Pyhän ja pahan trilogiasta, jonka aiemmat osat ovat elokuvat Mysterion (1991) ja Tanjuska ja 7 perkelettä (1993).
Elokuva kertoo kahdesta Intian Rajasthanissa asuvasta hindulaisesta veljeksestä, jotka tekevät 6000 kilometrin mittaisen pyhiinvaellusmatkan Ganges-joen alkulähteille sirotellakseen jokeen heidän äitinsä tuhkat.
Palkinnot

Elokuva voitti Kettu-palkinnon vuoden 1996 Kettupäivillä.
Elokuva voitti Joris Ivens -palkinnon vuonna 1996 Amsterdamin dokumenttielokuvafestivaaleilla.
AtmoCube

AtmoCube on Triesten yliopiston opiskelijoiden kehittämä CubeSat. Se laukaistaan syksyllä 2011 ESAn Vega-kantoraketin koelaukaisussa.  Se mittaa avaruussäätä.
Aiheesta muualla

AtmoCuben sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
P16

p16 eli CDKN2A (engl. cyclin-dependent kinase inhibitor 2A) on kasvunrajoitegeeneihin kuuluva geeni. Se sijaitsee kromosomissa 9 (9p21) ja koodaa p16-proteiinia, josta tiedetään olevan useita transkriptiovariantteja. P16-geenin tehtäviin kuuluu muun muassa solusyklin säätely, ja mutaatiot geenissä saattavat lisätä joidenkin syöpien, esimerkiksi melanooman, riskiä.
Osuustukkukauppa

OTK:n mainos Työväen kalenterissa 1945.
Keskusosuusliike OTK (vuoteen 1920 Suomen Osuustukkukauppa, vuosina 1920–1970 Osuustukkukauppa) oli vuosina 1917–1983 toiminut Suomen edistysmielisen osuuskauppaliikkeen tukkukauppa. Sen tytäryhtiöitä olivat rautakauppa Renlund, E-Öljyt E-huoltamoineen, säilyketehdas Kontio & Kontio, huonekaluliike Sotka ja Mainosrengas. OTK ja sen omistaneet 39 paikallista osuusliikettä yhdistyivät E-osuuskunta Ekaksi vuonna 1983.
Alkuvaiheet

Suomen osuustoimintalaki säädettiin vuonna 1901, mutta jo vuotta aiemmin oli Hämeen läänin kuvernööri hyväksynyt tamperelaisen Finlayson & Co. Työväen Osuuskaupan säännöt. Osuuskauppoja syntyi tämän jälkeen eri puolille maata. Pian havaittiin, että ne tarvitsevat yhteistyöelimiä. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) perustettiin hoitamaan yhteisostoja, neuvontaa ja ohjausta vuonna 1904. Sivukonttorien, oman tuontitoiminnan ja teollisuustuotannon myötä SOK:n toiminta laajeni nopeasti välitysliikkeestä täysimittaiseksi tukkukaupaksi.
Maaseudun maa- ja metsätaloustuottajataustaisten sekä lähinnä kaupunkien työläistaustaisten osuuskauppojen kesken syntyi erimielisyyksiä päätöksentekotavoista. Jälkimmäinen ryhmä julistautui edistysmieliseksi perustaen Osuusliike Elannon johdolla aatteelliseksi keskusjärjestökseen Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) vuonna 1916. Kaupallista yhteistoimintaansa varten samat osuusliikkeet muodostivat seuraavana vuonna toisen asteen osuuskunnaksi Suomen Osuustukkukaupan. Nimestä jätettiin vuonna 1920 pois sana Suomen, että se ei olisi tullut sekoitetuksi Suomen Osuuskauppojen Keskuskuntaan.