stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Busy Doin’ Nothin’

| ”Busy Doin’ Nothin’” Ace Wilder |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Busy Doin’ Nothin’
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 23. helmikuuta 2014
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tyylilaji: electropop
 Kesto: 02.53
 Levy-yhtiö: Warner
Ace Wilderin muut singlet
| ”Bitches Like Fridays” 2013 | ”Busy Doin’ Nothin’” 2014 | ”Riot” 2014 |
”Busy Doin’ Nothin’” on ruotsalaislaulaja Ace Wilderin kappale. Kappaleen sanoittivat ja sävelsivät Ace Wilder, Joy Deb ja Linnéa Deb. Sen ensiesitys oli vuoden 2014 Melodifestivalenin kolmannessa semifinaalissa 15. helmikuuta 2014. Kappale onnistui pääsemään finaaliin asti. Virallisesti kappale julkaistiin osana samannimistä EP:tä 23. helmikuuta 2014.
Wilder esitti kappaleen Friends Arenalla Tukholmassa Melodifestivalenin finaalissa. Kappale voitti tuomariston äänestyksen sekä tuli toiseksi puhelinäänestyksessä- Yhteispisteissä kappale sijoittui toiseksi häviten vain kahdella pisteellä Sanna Nielsenin kappaleelle ”Undo”.
Listasijoitukset

| Listat (2014) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Ruotsi (Sverigetopplistan): 1.
Ruotsi (Digilistan): 1.
Suomi (Suomen virallinen latauslista): 27.
Käännös suomeksi
Jääkiekon Suomensarja 1965–1966

| Jääkiekon Suomensarja 1965-1966 |
| --- | --- |
Nousseet joukkueet:  Hermes, Tappara ja SaPKo
Pudonneet joukkueet:  Raahen Vesa, PiTa, TuKV , WU ja PiPS
Ylempi sarjataso:  SM-sarja
Alempi sarjataso:  Maakuntasarja
  ← 1964-1965 :  1966-1967 → 
Jääkiekon Suomensarja kaudella 1965-1966 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat nousivat SM-sarjaan ja lohkoissaan sijoille 7.-8. tulleet joukkueet putosivat Maakuntasarjaan.
Suomensarja > Pohjoislohko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Hermes  | 12 | 10 | 1  | 1  | 78 | 33 | +45 | 21 |
| 2 | JyP  | 12 | 6  | 3  | 3  | 50 | 39 | +11 | 15 |
| 3 | KaPa  | 12 | 7  | 1  | 4  | 54 | 51 | +3 | 15 |
| 4 | Mäntän Valo  | 12 | 6  | 1  | 5  | 41 | 46 | -5 | 13 |
| 5 | OPS  | 12 | 4  | 2  | 6  | 35 | 51 | -16 | 10 |
| 6 | MU  | 12 | 3  | 0  | 9  | 41 | 65 | -24 | 6 |
| 7 | Raahen Vesa  | 12 | 2  | 0  | 10 | 33 | 47 | -14 | 4 |
Suomensarja > Lounaislohko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tappara  | 14 | 12 | 2  | 0  | 129 | 18 | +111 | 26 |
| 2 | TPV  | 14 | 11 | 1  | 2  | 84 | 37 | +47 | 23 |
| 3 | Hokki  | 14 | 9  | 0  | 5  | 69 | 60 | +9 | 18 |
| 4 | HPK | 14 | 7  | 0  | 7  | 68 | 85 | -17 | 14 |
| 5 | VehU  | 14 | 6  | 0  | 8  | 54 | 81 | -27 | 12 |
| 6 | Tarmo  | 14 | 5  | 1  | 8  | 57 | 46 | +11 | 11 |
| 7 | PiTa  | 14 | 4  | 0  | 10 | 57 | 99 | -42 | 8 |
| 8 | TuKV  | 14 | 0  | 0  | 14 | 31 | 121 | -90 | 0 |
Suomensarja > Itälohko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | SaPKo  | 14 | 10 | 1  | 3  | 70 | 35 | +35 | 21 |
| 2 | LaPa  | 14 | 9  | 1  | 4  | 75 | 51 | +24 | 19 |
| 3 | Töölön Vesa  | 14 | 8  | 0  | 6  | 69 | 55 | +14 | 16 |
| 4 | KalPa  | 14 | 7  | 2  | 5  | 61 | 70 | -9 | 16 |
| 5 | JoKP  | 14 | 4  | 3  | 7  | 55 | 52 | +3 | 11 |
| 6 | MP  | 14 | 5  | 1  | 8  | 48 | 69 | -21 | 11 |
| 7 | WU  | 14 | 4  | 2  | 8  | 45 | 71 | -26 | 10 |
| 8 | PiPS  | 14 | 3  | 2  | 9  | 41 | 61 | -20 | 8 |
Hermes, SaPKo ja Tappara nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Helsingin Jalkapalloklubi, Helsingin IFK ja Oulun Kärpät.

Raahen Vesa, PiTa, TuKV, WU ja PiPS putosivat maakuntasarjaan, josta nousivat Pateniemen Urheilijat, Tampereen Kisa-Toverit, Upon Pallo, Joensuun Peli-Toverit, Rauman Säppi ja Helsingin Karhu-Kissat.
Belaja Struga

| Belaja Struga Белая Струга |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Palkinon piiri
Koordinaatit:  57°29′19″N, 28°06′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Struglitsan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Romanovskaja
Laskujoki:  Struglitsa Velikajaan
Järvinumero:  01030000211102000027123
Mittaustietoja
Pituus:  5,6 km 
Leveys:  2,9 km 
Pinta-ala:  5,96 km² 
Tilavuus:  0,019 km³ 
Keskisyvyys:  3,2 m 
Suurin syvyys:  7 m 
Valuma-alue:  74,6 km² 
Saaria:  1 
 fiBelaja Struga 
Belaja Struga (ven. Белая Струга) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä. Järven nimi voidaan osittain kääntää suomeksi ”Valkoinen Struga”.
Maantietoa

Järvi on 5,6 kilometriä pitkä, 2,9 kilometriä leveä ja sen vesialueen pinta-ala on 5,96 neliökilometriä eli 596 hehtaaria. Järven eteläpäässä on noin kaksi kilometriä pitkä lahti, joka työntyy etelään päin, ja toinen noin 900 metriä pitkä ja kapea lahti työntyy itään päin. Järven keskivaiheilla on saari, jonka pinta-ala on 6 hehtaaria. Saari suojaa osittain kahta pikkulahtea, mutta järven pohjoispäässä sen järvenpää kääntyy itään ja muodostaa sinne avoimen lahden. Järven keskisyvyys on 3,2 metriä ja syvin kohta ylettyy 7 metrin syvyyteen. Järven ympäristö muodostuu metsämaista ja peltoalueista. Järvellä on sen eteläpäässä kaksi pientä järveä seuralaisenaan. Järven lähiympäristössä sijaitsee myös pieniä kyliä, jotka viljelevät peltoalueita: Naumki (Наумки), Usadištše (Усадище), Dobytši (Добычи), Vandyši (Вандыши) ja suurin kaikista eteläässä sijaitseva Novaja Usitva (Новая Уситва).
Luontoarvoja

Järven rannat matalia ja soistuneita. Rantasuot voivat muodostaa kelluvia hetteikköjä, joista irtoaa kelluvia mättäitä. Rannat ovat metsämaata, jonka välissä on niityjä ja peltopalstoja. Järven pohjassa on tiivistä mutaa, mutta rantavedessä on savea, hiekkaa ja kivistä soraa. Järvessä on runsas kalalajisto, johon kuuluvat esimerkiksi hauki, ahven, lahna, salakka, kiiski, pasuri, carassius, suutari, sorva, made, törö, allikkosalakka, mutakala ja nieriä, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös jokirapu.
Vesistösuhteita

Järven laskujoki on Struglitsa (Струглица). Se lähtee järven pohjoispäästä ja yhtyy noin kolmen kilometrin päässä Velikajaan, joten oja on Velikajan sivujoki. Järvi kuuluu siten myös Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Belaja Strugan viereiset pikkujärvet ovat Tšornoje ja Štšadritskoje. Ne molemmat laskevat siihen pieniä ojia myöten. Etelälahteen tulee myös puro Romanovskaja (Романοвская), jolla on monta haaraa ja haarat levittäytyvät kaakossa lavealle alueelle. Belaja Strugan valuma-alueen koko on lähteistä riippuen 74,6  tai 70,4  neliökilometriä.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen  järven koordinaatteja.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Белая Струга, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyydellä.
Käännös suomeksi
Chalk’s Ocean Airways

Yksi yhtiön koneista
Chalk’s Ocean Airways oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka toimi vuosina 1917–2007. Lentoyhtiön perustaja oli Arthur ”Pappy” Chalk, joka oli myös lentäjä. Yritys käytti vesilentokoneita ja lensi pääasiassa Miamin ja Bahaman välillä. Se lensi Grumman G-73 Mallard- vesikoneilla. Vuonna 2005 tapahtuneen Chalk’s Ocean Airwaysin lento 101 -onnettomuuden jälkeen lentoyhtiö kärsi paljon tappiota ja se lakkautettiin vuonna 2007. Yhtiön päämaja sijaitsi Fort Lauderdalessa – Hollywoodin kansainvälisellä lentoasemalla, Browardin piirikunnassa Floridassa.
Chalk'sin Turbo Mallard Biminillä.
Bô Yin Râ

| Bô Yin Râ> Joseph Anton Schneiderfranken |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1876 Aschaffenburg, Baijeri
Kuollut: 1943 Lugano, Sveitsi
Ammatti:  Taidemaalari
Taiteilija
Salanimi:  Bô Yin Râ
Ala:  Kuvataide
Kuuluisimpia töitä:  Jesus
Bô Yin Râ (oikealta nimeltään Joseph Anton Schneiderfranken, 1876 Aschaffenburg, Baijeri – 1943 Lugano, Sveitsi) oli saksalainen taidemaalari ja teosofi.
Ura

Joseph Anton Schneiderfranken syntyi vuonna 1876 Aschaffenburgissa Baijerissa. Hän  opiskeli taidetta 1890-luvulta 1900-luvun alkuvuosiin saakka Frankfurtissa, Wienissä ja Pariisissa. Schneiderfranken alkoi maalata ammatikseen ja tuli tunnetuksi erityisesti maisema-aiheistaan. Vuonna 1914 Schneiderfranken palasi Saksaan Kreikasta, jossa hän oli kokenut henkisen uudelleensyntymän ja ottanut nimen Bô Yin Râ. Bô Yin Râ jatkoi maalaamista pyrkien siirtämään teosofiset ajatuksensa kuvataiteeseen. Bô Yin Râ muun muassa maalasi Jeesuksen (Jesus) kertomansa mukaan elävästä mallista tavattuaan tämän henkimatkalla.
Bô Yin Râ kuoli vuonna 1943 Sveitsin Luganossa. Bô Yin Râ on vaikuttanut useisiin nykytaiteilijoihin, kuten Gustav Meyrinkiin ja Felix Weingartneriin.
Suomennetut teokset

Bô Yin Râ: Kirja kuolemanjälkeisestä elämästä.  ([Das Buch vom Jenseits, 1920])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Esoterica, 1993.  ISBN 952-9586-14-0.
Bô Yin Râ: Kirja onnesta.  ([Das Buch vom Glück, 1920])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Unio Mystica, 1994.  ISBN 952-9586-26-4.
Bô Yin Râ: Olemassaolon tarkoitus.  ([Der Sinn des Daseins, 1927])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Unio Mystica, 1996.  ISBN 952-9586-42-6.
Bô Yin Râ: Kirja rakkaudesta.  ([Das Buch der Liebe, 1922])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Unio Mystica, 1999.  ISBN 952-9586-66-3.
Bô Yin Râ: Kirja ihmisestä: Miehestä ja naisesta.  ([Das Buch vom Menschen, 1920])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Unio Mystica, 2003.  ISBN 952-9586-69-8.
Bô Yin Râ: Kirja näkymättömästä maailmasta.  ([Das Buch vom lebendigen Gott, 1919])  Suomentanut Aho, Pirjo. Helsinki:  Delfiini Kirjat, 2006.  ISBN 952-5572-12-9.
CE Principat

CE Principat on andorralainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on maan pääkaupunki Andorra la Vella. Vuonna 1989 perustettu seura on maan menestynein, sillä se on voittanut maan liigan kolmesti ja cupin kuudesti. Kaikki voitot ovat toisaalta 1990-luvulta, eikä Principat ole viime vuosina kyennyt haastamaan kärkijoukkueita entiseen malliin.
Saavutukset

Andorran mestaruudet: 3 (1997, 1998, 1999)
Andorran cup-mestaruudet: 6 (1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999)
Aiheesta muualla

Seuran viralliset kotisivut
Bengt Holmström

| Bengt Holmström |
| --- | --- |
 Holmström vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1949 (ikä 75) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto Stanfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Robert B. Wilson
Instituutti:  Massachusetts Institute of Technology Yalen yliopisto
Tutkimusalue:  taloustiede
Palkinnot:   Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinto Alfred Nobelin muistoksi Suomen Leijonan suurristi
Bengt Robert Holmström (s. 18. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomenruotsalainen ekonomisti, joka toimi Yalen yliopiston taloustieteen professorina vuodesta 1983 ja on hoitanut Massachusetts Institute of Technologyn taloustieteen professuuria vuodesta 1994. Holmström sai vuonna 2016 ensimmäisenä suomalaisena Nobelin taloustieteen palkinnon yhdessä Oliver Hartin kanssa.
Tausta

Holmströmin vanhemmat ovat Eric Holmström, joka oli suomenruotsalainen, ja Inez Holmström, joka on sukujuuriltaan sekä virolainen että ranskalais-italialainen.
Ura

Suomenruotsalainen Holmström suoritti kandidaatintutkinnon Helsingin yliopistossa matematiikasta vuonna 1972, minkä jälkeen hän siirtyi Stanfordin yliopistoon ja väitteli siellä talouden alalta vuonna 1978. Vuodesta 1979 alkaen Holmström on toiminut eri tieteellisissä tehtävissä useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa. Hän työskenteli myös apulaisprofessorina Svenska handelshögskolanissa vuosina 1980–1986. Helsingin yliopiston alumniyhdistys valitsi Holmströmin vuoden alumniksi vuonna 2010. Vaasan yliopisto myönsi Holmströmille kauppatieteiden kunniatohtorin arvon vuonna 1988 ja Tukholman kauppakorkeakoulu vuonna 1998.
Holmströmin tieteellinen tutkimustyö on keskittynyt työn taloustieteeseen sekä toimialan taloustieteeseen. Hänet tunnetaan parhaiten kannusteiden analyysista epäsymmetrisen informaation tilanteissa. Holmströmin väitöskirjassaan tunnetuksi tekemä moraalisen hasardin malli on muodostunut kirjallisuudessa niin sanotuksi benchmark-malliksi. Hän on julkaissut useita artikkeleita taloustieteen arvostetuimmissa julkaisuissa.
Akateemisen uransa lisäksi Holmström on toiminut useiden suomalaisten yritysten ja yhteisöjen luottamustehtävissä, kuten jäsenenä Nokian ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) hallituksissa sekä Aalto-yliopiston hallituksessa.
Holmström palkittiin vuonna 2016 Nobelin taloustieteen palkinnolla sopimusteorian kehittämisestä yhdessä Oliver Hartin kanssa. Thomson Scientific veikkasi häntä palkinnon saajaksi jo syksyllä 2006, ja vuonna 2015 hän oli mukana AFP-uutistoimiston listalla.
Holmströmin rooli Suomen talouspoliittisessa keskustelussa

Holmström on osallistunut aktiivisesti Suomen talouspoliittiseen keskusteluun ja ollut mukana useissa asiantuntijaryhmissä antamassa politiikkasuosituksia päätöksentekijöille.
Holmström, Sixten Korkman ja Vesa Vihriälä arvioivat valtiovarainministeriön tilaamassa raportissaan, että hallituksenselvennä finanssipolitiikan linja on pääosin ”kohdallaan”. Kolmikon mietinnössä oli kuitenkin myös kritiikkiä.
Bengt Holmström on myös kritisoinut vuonna 2015 Sipilän hallituksen koulutusleikkauksia ja yliopistosäästöjä Hufvudstadsbladetin haastattelussa. Yhdysvalloissa asuva Holmström sanoi, että leikkaukset ovat suuria. ”Niitä on tehty paljon myös meillä Yhdysvalloissa, mutta ei koskaan tällaista. Yliopistot toimivat pitkällä tähtäimellä, eivätkä äkkinäiset päätökset ole hyviä.” Hän arvosteli erityisesti valtion puuttumista yliopiston autonomiaan ja tutkimuskohteisiin ohjaamalla uudelleen rahoitusta.
Näkemyksiä

Holmströmin mielestä suomalaisen ammattiyhdistysliikkeen pitäisi luopua vallasta, jotta myös ammattiliittoon kuulumattomilla ja työttömillä olisi ääntä. Holmström perustelee ammattiyhdistysliikkeen heikentämistä työmarkkinoiden joustavuuden lisäämisellä. Holmströmin mielestä työehtosopimusten yleissitovuus ei ole välttämättä kansakunnan etu. Holmström myös mainitsee että ammattiyhdistysliike täytyy tarvittaessa pakottaa hyväksymään työehtojen heikennyksiä.
Holmströmin mielestä maahanmuuttajille pitäisi sallia pienemmät palkat ja heikompi sosiaaliturva kuin kantaväestöön kuuluville. Tämä tarkoittaa, että Holmström kannattaa työehtosopimuksissa määritettyjä minimipalkkatasoja matalampia palkkatasoja maahantulleille. Hänen mielestään maahanmuuttaja pääsisi tällä tavalla etenemään tikkaita pitkin eikä se ärsyttäisi suomalaisia niin paljon.
Holmströmin mielestä yksilöiden tekemät päätökset voivat olla hirveän huonoja yhteisölle.
Holmströmin mukaan pohjoismaiset yliopistot ovat katastrofaalisia, koska niissä sallitaan vapautta, vaikka "luovuus syntyy haasteista, rajoituksista ja kysymyksistä." Hän seuraa opiskelijoittensa työntekoa tiukasti, vaatii näitä valitsemaan ideoistaan vain yhden ja määrää keskittymään vain siihen. Tämä on osoittautunut hyvin tehokkaaksi. Hän myös pakottaa heidät ylittämään rajansa aivan kuten huippu-urheilijoidenkin pitää tehdä. Eurooppalainen käytäntö on lepsumpi, kiinalainen vielä paljon tiukempi. Holmströmin mukaan Suomella ei myöskään ole varaa pitkiin opiskeluaikoihin. Hänen yliopistonsa MIT:n tutkijat ovat saaneet 63 Nobel-palkintoa, Suomi 5.
Valikoituja julkaisuja

Holmström, Bengt 1972. En icke-linear lösningsmetod för allokationsproblem. Helsingfors universitet.
Holmström, Bengt 1979. ”Moral Hazard and Observability.” Bell Journal of Economics, 10 (1), s. 74–91. Artikkelin verkkoversio.
Holmström, Bengt 1982. ”Moral Hazard in Teams.” Bell Journal of Economics, 13 (2), s. 324–340.
Holmström, Bengt 1983. ”Equilibrium Long-Term Labor Contracts.” Quarterly Journal of Economics, 98 (Supplement), 23–54. Artikkelin maksullinen verkkoversio.
Holmström, Bengt 1999. ”Managerial Incentive Problems: A Dynamic Perspective.” Review of Economic Studies, 66 (1), s. 169–182. Artikkelin verkkoversio.
Holmström, Bengt & Milgrom, Paul 1991. ”Multitask Principal-Agent Analyses: Incentive Contracts, Asset Ownership, and Job Design.” Journal of Law, Economics, and Organization, 7, s. 24–52. Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Holmström, Bengt 1994. ”The Firm as an Incentive System.” American Economic Review, 84 (4), s. 972–991. Artikkelin verkkoversio.
Holmström, Bengt & Roberts, John 1998. ”The Boundaries of the Firm Revisited.” Journal of Economic Perspectives, 12 (4), s. 73–94. Artikkelin verkkoversio.
Holmström, Bengt & Tirole, Jean 1998. ”Private and Public Supply of Liquidity.” Journal of Political Economy, 106 (1), s. 1–40. Artikkelin maksullinen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Karttunen, Kirsti: Tällainen on Nobel-voittaja Holmströmin ura: Valmistumisen jälkeen teollisuusyritykseen ja stipendiaattina Kaliforniaan Yle Uutiset.  10.10.2016. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 11.10.2016.
Holmström MIT:n verkkosivuilla. (englanniksi)
Holmström Alumniyhdistyksen Vuoden Alumni 2010.
Holmströmin lyhyt elämäkerta European Corporate Governance Instituten verkkosivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Holmströmin tutkimukset IDEASissa.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Challenge Liiga

| Challenge Liiga |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Sveitsi
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  FC Zürich (2016–17)
Ylempi taso:  Raiffeisen Super League
Alempi taso:  Swiss Promotion League
Challenge Liiga  tai Brack.ch Challenge League tai Challenge League on Sveitsin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2017–18 liigassa pelaa 10 joukkuetta. Sarjan voittaja nousee pääsarjaan Raiffeisen Super Leagueen, ja häviäjä putoaa Swiss Promotion Leagueen.
Bremenin evankelinen kirkko

| Bremenin evankelinen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  yhdistynyt kirkko (pitää sisällään sekä luterilaisia että reformoituja)
Johtaja:  presidentti Edda Bosse
Yhteistyötahoja:  Saksan evankelinen kirkko
Toiminta-alue:  Bremenin osavaltio
Seurakuntia:  61
Jäseniä:  180 955 jäsentä, osuus alueen väestöstä 30,6% (31.12.2019)
Kotisivu:  https://www.kirche-bremen.de/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bremenin evankelisen kirkon toimialue.
Bremenin evankelinen maakirkko (saks. Bremische Evangelische Kirche) on yksi Saksan evankelisen kirkon jäsenkirkoista. Sen pääpaikka on Bremen.
Kirkolla on 61 seurakuntaa. Vuoden 2019 lopussa kirkolla oli 180 955 jäsentä.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut (saksaksi)
Burns

Burns on brittiläisperäinen sukunimi.
Henkilöitä

Anna Burns (s. 1962), pohjoisirlantilainen kirjailija
Bob Burns (1950–2015), yhdysvaltalainen rumpali
Brent Burns (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
Brooke Burns (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä
Charles Burns (s. 1955), yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja
Edward Burns (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
Edward James Burns (s. 1957), yhdysvaltalainen katolinen piispa
George Burns (1896–1996), yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä
Jacqueline Burns (s. 1997), pohjoisirlantilainen jalkapallomaalivahti
Jake Burns (s. 1958), pohjoisirlantilainen muusikko
Ken Burns (s. 1953), yhdysvaltalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja
Laura J. Burns (s. ?), yhdysvaltalainen kirjailija
Lindsay Burns (s. 1965), yhdysvaltalainen soutaja
Lucy Burns (1879–1966), yhdysvaltalainen suffragetti
Marc Burns (s. 1983), trinidadtobagolainen pikajuoksija
Marilyn Burns (1956–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä
Mark Burns (1936–2007), englantilainen elokuva- ja televisionäyttelijä
Mark Burns (s. 1958), yhdysvaltalainen valokuvaaja
Mark Burns (s. 1967), englantilainen kriketinpelaaja
Mark Burns (s. 1979), yhdysvaltalainen pappi ja televisioevankelista
Nathan Burns (s. 1988), australialainen jalkapalloilija
Pat Burns (1952–2010), kanadalainen jääkiekkovalmentaja
Pete Burns (1959–2016), englantilainen laulaja/lauluntekijä
Richard Burns (1971–2005), englantilainen ralliautoilija
Ricky Burns (s. 1983), brittiläinen nyrkkeilijä
Robert Burns (1759–1796), skotlantilainen runoilija
Scott Burns (s. ?), yhdysvaltalainen tietokoneinsinööri ja musiikkituottaja
Thomas Matthew Burns (s. 1944), brittiläinen katolinen piispa
Tommy Burns (1956–2008), skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja -pelaaja
Wes Burns (s. 1994), walesilainen jalkapalloilija
William Joseph Burns (s. 1956), yhdysvaltalainen diplomaatti ja CIA:n pääjohtaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Montgomery Burns, Simpsonit-piirrossarjan hahmo
Muita merkityksiä

USS Burns, yhdysvaltalainen sotalaiva
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Battle Beast

| Battle Beast |
| --- | --- |

 Battle Beast esiintymässä Rockharz Open Airissa heinäkuussa 2018
Tiedot
Toiminnassa:  2008–
Tyylilaji:  power metal, heavy metal
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Noora Louhimo, laulu   Eero Sipilä, basso, laulu   Pyry Vikki, rummut   Juuso Soinio, kitara   Janne Björkroth, koskettimet Joona Björkroth ( kitara) 
Entiset jäsenet:  Nitte Valo, laulu   Anton Kabanen, kitara, laulu  
Levy-yhtiö:  Warner Music Nuclear Blast  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Noora Louhimo Tuskassa 2013
Battle Beast on suomalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2008. Yhtye on julkaissut kuusi studioalbumia, joista neljä viimeisintä ovat olleet kotimaan listaykkösiä.
Jäsenet > Nykyiset

Juuso Soinio – kitara
Pyry Vikki – rummut
Eero Sipilä – basso, taustalaulaja
Janne Björkroth – koskettimet, taustalaulaja
Noora Louhimo - laulu
Joona Björkroth – kitara, taustalaulaja
Jäsenet > Entiset

Nitte Valo - laulu
Anton Kabanen –  lead kitara, taustalaulaja
Diskografia > Studioalbumit

Steel (2011,  Hype Records)
Battle Beast (2013,  Nuclear Blast)
Unholy Savior (2015,  Nuclear Blast)
Bringer of Pain (2017,  Nuclear Blast)
No More Hollywood Endings (2019,  Nuclear Blast)
Circus of Doom (2022,  Nuclear Blast)
Diskografia > Singlet

"Show Me How to Die" (2011)
"Enter the Metal World" (2011)
"Into the Heart of Danger" (2013)
"Black Ninja" (2013)
"Touch In The Night" (2014)
"Madness" (2014)
"King For a Day" (2016)
"Familiar Hell" (2017)
"No More Hollywood Endings" (2019)
"Eden" (2019)
"Master of Illusion" (2021)
"Eye of the Storm" (2021)
"Where Angels Fear to Fly" (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen kotisivut
Yhtyeen levyjen arviot Imperiumi.netissä
Battle Beast Discogsissa. (englanniksi)
Battle Beast Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)