stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Energia Australiassa
Ilmastonmuutos

Australian johtavan ilmastotutkijat tekivät 70 vuoden ilmastotutkimuksen vuonna 2004. Ennusteen mukaan lämpötila nousee 6 °C vuoteen 2070 ja myrskyt ja kuivuus lisääntyvät. Australian vesivarat voivat niukentua. Koralliriutat ovat vaarassa. Ennusteen mukaan trooppiset taudit, kuten denguekuume ja Queenslandissä esiintyvä virustauti Ross River kuume, lisääntyvät. Australian kasvihuonekaasupäästöt henkeä kohti ovat maailman suurimpia. Ilmastonmuutoksen haitat Australialle ovat mittavat. Australia ratifioi Kioton pöytäkirjan vasta 3. joulukuuta 2007, koska koki sen merkityksettömäksi niin kauan kuin Yhdysvallat jää sopimuksen ulkopuolelle.
Australian Climate Councilin mukaan vuonna 2017 Australiassa oli lämpimin siihen mennessö tilastoitu talvi. Maksimilämpötila oli lähes 2 °C keskiarvoa korkeampi. Myös kuivuus saavutti ennätyksiä.
Aiheesta muualla

The Centre for Australian Weather and Climate Research (Arkistoitu – Internet Archive) BMRC
Elossa 24h

| Elossa 24h |
| --- | --- |
 Ohjelman logo
Tyyli:  tositelevisio
Kestoaika:  30 min
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  1. tammikuuta 2017 –
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuottaja(t):   Eeva Rantanen  Nina Stenros (Yle) 
Vastaava(t) tuottaja(t):  Heli Koskela (ITV)
Käsikirjoittaja(t):   Minna-Ella Aaltonen (pääkäsikirjoittaja)  Marjatta Sipponen  Niisku Haapala 
Leikkaaja(t):  Suvi Ryhänen
Tuotantoyhtiö(t):  ITV Studios Finland
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen Venla Uutis-, ajankohtais- ja asiaohjelmasarja 2018 Seurantareality 2017 & 2019
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Seurantareality 2021
Aiheesta muualla
IMDb
Elossa 24h on tammikuussa 2017 alkanut suomalainen dokumentaarinen tositelevisiosarja. Ohjelmassa seurataan yhtä vuorokautta sairaaloissa ja terveydenhuollon yksiköissä eri puolilla Suomea. Ohjelma perustuu brittiläiseen ohjelmaformaattiin Keeping The Nation Alive.
Ohjelmassa potilastarinoita kerrotaan niin potilaiden, heidän läheistensä kuin sairaalahenkilökunnankin näkökulmasta. Ohjelmaa on esitetty seitsemän tuotantokautta, ja se on palkittu kolmesti Kultainen Venla -palkinnolla.
1. tuotantokausi

Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin 21. syyskuuta 2016 kahdeksalla eri paikkakunnalla. Kuvauksia tehtiin sairaaloissa, terveyskeskuksissa, päivystyksissä, ambulansseissa, hälytysajoissa ja helikoptereissa Helsingissä, Tampereella, Turussa, Oulussa, Kuopiossa, Rovaniemellä, Hämeenlinnassa ja Nilsiässä.
Ensimmäinen tuotantokausi sisältää seitsemän jaksoa, ja ne esitettiin 1. tammikuuta 2017 alkaen. Ohjelman jaksoja niiden ensilähetyksinä seurasi keskimäärin 648 000 ihmistä.
| Jakso | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä (TV) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1. tammikuuta 2017 | 663 000  |
| 2 | 2. tammikuuta 2017 | 634 000  |
| 3 | 3. tammikuuta 2017 | 727 000  |
| 4 | 4. tammikuuta 2017 | 698 000  |
| 5 | 5. tammikuuta 2017 | 668 000  |
| 6 | 6. tammikuuta 2017 | 532 000  |
| 7 | 7. tammikuuta 2017 | 615 000	 |
2. tuotantokausi

Toinen tuotantokausi kuvattiin 20. syyskuuta 2017. Kausi sisältää seitsemän jaksoa, jotka esitettiin 7. tammikuuta 2018 alkaen Yle TV1:llä ja Yle Areenassa.
| Jakso | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä (TV) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 7. tammikuuta 2018 | 667 000  |
| 2 | 8. tammikuuta 2018 | 678 000  |
| 3 | 9. tammikuuta 2018 | 532 000  |
| 4 | 10. tammikuuta 2018 | 547 000  |
| 5 | 11. tammikuuta 2018 | 616 000  |
| 6 | 12. tammikuuta 2018 | 441 000  |
| 7 | 13. tammikuuta 2018 | 589 000  |
3. tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi kuvattiin 3. lokakuuta 2018. Kahdeksan jaksoa esitettiin Yle TV1:llä ja Yle Areenassa 6. tammikuuta 2019 alkaen.
| Jakso | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä (TV) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 6. tammikuuta 2019 | 711 000	 |
| 2 | 7. tammikuuta 2019 | 536 000  |
| 3 | 8. tammikuuta 2019 | 450 000  |
| 4 | 9. tammikuuta 2019 | 582 000  |
| 5 | 10. tammikuuta 2019 | 534 000  |
| 6 | 11. tammikuuta 2019 | 406 000  |
| 7 | 12. tammikuuta 2019 | 464 000  |
| 8 | 13. tammikuuta 2019 | 629 000  |
4. tuotantokausi

Neljännen kauden jaksot kuvattiin lähes kokonaan keskiviikkona 2. lokakuuta 2019 eri puolilla Suomea. Jaksot esitettiin Yle TV1:ssä ja Yle Areenassa yhden viikon aikana 12. tammikuuta 2020 alkaen. Kuvauksia tehtiin noin kymmenessä suomalaisessa kaupungissa, ja mukana olivat kaikki Suomen yliopistosairaalat. Kaikkiaan ohjelmaa oli toteuttamassa yhden päivän aikana noin sata tv-alan ammattilaista. Tuotantokausi sisältää kahdeksan jaksoa. Kausi alkoi ensihoitoon keskittyvällä erikoisjaksolla, jossa seurattiin akuuttilääkärin, helikopterilääkärin sekä ensihoitajan työtä.
| Jakso | Esityspäivä |
| --- | --- |
1: 12.1.2020
2: 13.1.2020
3: 14.1.2020
4: 15.1.2020
5: 16.1.2020
6: 17.1.2020
7: 18.1.2020
8: 19.1.2020
5. tuotantokausi

Viidennen kauden kaikki jaksot kuvattiin 18.11.2020. Koko kausi julkaistiin Yle Areenassa 28.3.2021 ja ne esitettiin televisiossa yhden viikon aikana 28.3.2021 - 4.4.2021. Kaudella käsiteltiin koronapandemiaa.
| Jakso | Esityspäivä | Keskikatsojamäärä (TV) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 28.3.2021 | 364 000 |
| 2 | 29.3.2021 | 393 000 |
| 3 | 30.3.2021 | 443 000 |
| 4 | 31.3.2021 | 400 000 |
| 5 | 1.4.2021 | alle 386 000 |
| 6 | 2.4.2021 | alle 386 000 |
| 7 | 3.4.2021 | alle 386 000 |
| 8 | 4.4.2021 | 390 000 |
Aiheesta muualla

Sarja Yleisradion sivuilla
Antti Linna

Antti Emil Linna (7. lokakuuta 1916 Messukylä – 17. tammikuuta 2000 Kangasala) oli suomalainen diplomi-insinööri ja toimitusjohtaja. Hän toimi kansanedustajana 1960-luvulla Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen kansanpuolueen riveissä.
Linnan vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja ja ministeri Kustaa Eemil Linna ja Eeva Maria Taipale. Linna pääsi ylioppilaaksi 1936 ja suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon 1941. Linna oli Teknillisen korkeakoulun mineralogis-geologisen laitoksen assistenttina 1940–1941, Geologisen tutkimuslaitoksen vuori-insinöörinä 1941–1942 ja Lohjan kalkkitehtaan kaivosinsinöörinä 1942–1945. Vuosina 1945–1952 Linna oli Maantuote Oy:n toimitusjohtajana ja vuodesta 1952 Insinööritoimisto Oy Tutkimuksen toimitusjohtajana. Hän oli Neste Oy:n maakaasuosaston johtajana 1971–1978.
Linna oli kansanpuolueen kansanedustajana 1962–1965 ja puolueen nimen vaihdon jälkeen liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1966. Linna oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1962 presidentin vaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Tampereen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä.
Linna toimi Pirkan Hiihdon puheenjohtajana vuosina 1968–1971 ja osallistui itse hiihtoon seitsemän kertaa.
Aiheesta muualla

.aspx Antti Linna Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Angel Krstev

| Angel Krstev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1980 (ikä 43) Praha, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  102 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–
Aik. seurat:  HC Slavia Praha (ČEL), HC Liberec (ČEL), HC Litvínov (ČEL), České Budějovice (ČEL), HC Vítkovice (ČEL), Torpedo Nižni Novgorod (KHL), Kometa Brno (ČEL), Färjestads BK (Elitserien), Avtomobilist Jekaterinburg (KHL)
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2000 | jääkiekko |  |
Angel Krstev (s. 15. joulukuuta 1980 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja. Hän on fyysinen ja isokokoinen peruspuolustaja, joka laukoo vasemmalta.
Ura

Prahassa syntynyt Krstev on HC Slavia Prahan kasvatti. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 1997–1998, jolloin hän pelasi Extraligassa neljä ottelua. Seuraava kausi sujui lähes kokonaan junioreissa, joten hän siirtyi kaudeksi 1999–2000 Pohjois-Amerikan WHL-juniorisarjaan Lethbridge Hurricanesiin. Hän palasi seurasta kotimaahansa 31 ottelun jälkeen. Hän teki Slavia Prahan paidassa Extraligassa yhdeksässä ottelussa tehot 2+2=4. Kaudella 2000–2001 hän ei vieläkään pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueessa ja pelasi osan kaudesta lainalla toisella sarjatasolla KLH Chomutovissa.
Kaudeksi 2001–2002 Krstev siirtyi kakkostasolla pelaavaan HC Libereciin ja teki 36 ottelussa tehot 4+25=29. Seura nousi kaudeksi 2002–2003 Extraligaan ja Krstev jatkoi joukkueessa. Hän voitti koko sarjan jäähypörssin 187 jäähyminuutillaan. Kauden 2003–2004 hän aloitti Liberecissä, mutta siirtyi kesken kauden HC Litvínoviin. Kaudella 2004–2005 hän pelasi Liberecin lisäksi lainasopimuksella kakkostasolla České Budějovicen joukkueessa.
Kauden 2005–2006 Krstev pelasi kokonaan Liberecissä ja teki 50 ottelussa uransa ennätystehot 6+12=18. Kaudella 2006–2007 hänen tehonsa vähenivät ja jäähyminuutteja tuli enemmän. Hän sai kuitenkin jatkaa joukkueessa vielä seuraavan kauden. Kaudeksi 2008–2009 Krstev siirtyi HC Vítkoviceen ja voitti liigan jäähypörssin 160 minuutillaan. Kauden 2009–2010 Krstev aloitti lainasopimuksella Venäjän KHL-liigassa Torpedo Nižni Novgorodin joukkueessa. Hän pelasi KHL:ssä 21 ottelua, jonka jälkeen hän pelasi Kometa Brnossa. Krstev lainattiin tammikuussa 2010 Ruotsin Elitserieniin Färjestads BK:hon, jossa hän pelasi loppukauden pudotuspelit mukaan lukien.
Kauden 2010–2011 hän aloitti KHL:ssä Avtomobilist Jekaterinburgissa, jossa hän teki 43 ottelussa tehot 2+11=13. Tammikuussa 2011 hänen uutisoitiin tehneen sopimuksen Rauman Lukon kanssa, mutta Krstev ei kuitenkaan läpäissyt Rauman Lukon tekemää lääkärintarkastusta ja sopimus ei astunut voimaan.
Maajoukkueura

Krstev on edustanut Tšekkiä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1998 ja nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 voittaen kultaa. A-maajoukkuetasolla hän on edustanut maata Euro Hockey Tour -turnauksissa.
Ari Tissari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. marraskuuta 1951
Syntymäpaikka: Kotka
Kuolinaika: 3. marraskuuta 2023 (71 vuotta)
Kuolinpaikka: Kotka
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1969–1980 | KTP | – | (140) |
| 1981 | Vasalunds IF | – | (–) |
| 1981–1982 | KTP | 34 | (21) |
| 1983 | FC Kotka | – | (–) |
| 1984–1985 | KTP | – | (12) |
Maajoukkue
| 1980 |  Suomi | 6 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ari Olavi Tissari (24. marraskuuta 1951 Kotka – 3. marraskuuta 2023 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Tissari edusti Suomea kuudessa A-maaottelussa ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan kisoissa 1980.
Tissari pelasi Kotkan Työväen Palloilijoiden edustusjoukkueessa vuosina 1969–1985. SM-sarjassa hän pelasi 88 ottelua ja teki niissä 37 maalia. Suomen Cupin hän voitti vuonna 1980.
Antti Luotonen

Antti Armas Luotonen (20. huhtikuuta 1910 Jämsänkoski – 1997) oli suomalainen kirjailija ja sekatyömies.
Luotosen vanhemmat olivat sekatyömies Vihtori Luotonen ja Anna Mäkinen. Luotosen veli oli taidetakoja Atle Luotonen.
Antti Luotonen asui Lahdessa ja oli työssä Fennia Fanerin tehtaalla.
Teoksia

Tenhamin uni. Novelleja. Tammi 1955
Sovitus. Tammi 1958
Amy Birnbaum

| Amy Birnbaum> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Amy Birnbaum
Ammatti:  laulaja ääninäyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Téa Gardner (Yu-Gi-Oh!) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Amy Birnbaum (s. 14. huhtikuuta 1975) on yhdysvaltalainen laulaja, taiteellinen avustaja ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan ääniroolistaan Téa Gardnerina animesarjassa Yu-Gi-Oh!. Ääninäyttelemisen ohella hän työskentelee Broadway-teatterin tuotannossa taiteellisena avustajana ja lauloi muun muassa cover kappaleita Tufts yliopiston yhtyeen Amalgamatesin levylle vuosina 1997–1998.
Ääniroolit

| Ilmestymisvuosi | TV-Sarja/elokuva | Rooli | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | One Piece | Isoka | Dub |
| 2006–2007 | Yu-Gi-Oh! GX | Lynd | Dub |
| 2006 | Yu-Gi-Oh! Capsule Monsters | Téa Gardner |  |
| 2005 | G.I. Joe: Sigma 6 | Scarlett, Baroness |  |
| 2004 | Yu-Gi-Oh! – elokuva | Anzu Mazaki |  |
| 2004–2005 | Sonic X | Charmy,Helen,Cosmo | Dub |
| 2004 | Hoshi no Kirby | Twin Nuts | Dub |
| 2004–2005 | F-Zero Falcon Densetsu | Lucy Liberty | Dub |
| 2003–2005 | Shaman King | Eliza | Dub |
| 2003 | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat | sivuäänet |  |
| 2001–2006 | Yu-Gi-Oh! | Téa Gardner | Dub |
| 2001–2003 | Cubix | Chip | Dub |
| 1998–2001 2004, 2006 | Pokémon | Max (kaudet 6–8), sivuäänet | Dub |
Aiheesta muualla

Amy Birnbaum Myspacessa (englanniksi)
Anime News Network
Broadway World.com
Birnbaumin haastattelu
CrystalAcids
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Antti Lovag

Antti Lovag (1920 – 27. syyskuuta 2014) oli unkarilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan parhaiten Cannesissa sijaitsevasta 1979–1984 rakennetusta työstään Palais Bulles (kuplapalatsi), jonka muotisuunnittelija Pierre Cardin hankki itselleen 1990-luvun alussa, ja minkä vuoksi taloa kutsutaan usein harhaanjohtavaksi "Pierre Cardinin kuplapalatsiksi" (Palais Bulles de Pierre Cardin). Lovagilla oli suomalainen äiti ja hänen isänsä oli venäläinen.
Aiheesta muualla

The Antti Lovag Project (Arkistoitu – Internet Archive)
Ari Vaahtera

Ari Vaahtera (21. lokakuuta 1953 – 15. toukokuuta 2003) oli suomalainen rock-muusikko, joka aloitti uransa jo 1970-luvulla  muun muassa yhtyeissä Kalevala ja Bluesounds. Vaahtera soitti bassoa ja lauloi. Lisäksi hän toimi myös tuottajana ja äänittäjänä. 1990-luvun alussa Vaahtera harjoitti kaikkia edellä mainittuja taitojaan Kauko Röyhkän yhtyeessä. Vuosikymmenen lopulla hän keskittyi omaan Poptones-yhtyeeseensä. Vaahtera teki kaikkiaan viisi sooloalbumia. Hän tuotti monia artisteja kuten Aknestik, 22-pistepirkko, Kumikameli, Tavaramarkkinat ja Jimi Tenor & His Shamans sekä Shadowplay.
Vaahteran bassokitara oli 70-luvulla Epiphone-merkkinen ja myöhemmin Fenderin Precision Bass. Bassovahvistimena oli harvinainen 70-luvulla tehty Road bassovahvistin, nimensä mukaisesti tehty kestämään tien päällä. Ari Vaahtera oli myös kitaristi. 80-luvun puolessavälissä Vaahteralla oli jonkin aikaa Ari Vaahtera Band, missä hän lauloi ja soitti kitaraa.
Ari Vaahtera menehtyi sairauteen Helsingissä puolisen vuotta ennen 50-vuotispäiväänsä.
Ari Tiittanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. kesäkuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Valmennusura
1986–1988: GrIFK
: Pöxyt
1995: FC Norssi
: HJK (apuvalmentaja)
2000–2001: Suomi (apuvalmentaja)
2000: Atlantis (apuvalmentaja)
2001: Atlantis
2002–2005: AC Allianssi
2006–2007: GrIFK
2007: HJK (apuvalmentaja)
2007: GrIFK (apuvalmentaja)
2008–2010: GrIFK
2012: LoPa (apuvalmentaja)
2013: EsPa (apuvalmentaja)

Ari Tiittanen  (s. 11. kesäkuuta 1959 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja.
Tiittanen aloitti valmentajauransa Grankulla IFK:ssa, jossa hän toimi vuosina 1986–1988. Tämän jälkeen hän on toiminut muun muassa Pöxyjen valmentajana sekä Atlantiksen edeltäjän FC Norssin päävalmentajana vuonna 1995. Tiittanen on toiminut Antti Muurisen aikana myös HJK:n ja Suomen maajoukkueen valmennusryhmässä.
Lokakuussa 2000 Tiittanen liittyi Markku Palmroosin apuvalmentajaksi liiganoususta taistelleeseen Atlantikseen, kun Jari Europaeus oli erotettu yllättäen päävalmentajan paikalta. Seura nousi lopulta Veikkausliigaan ja kaudelle 2001 Tiittasesta tuli päävalmentaja ja Palmroosista apuvalmentaja. Kausi oli menestys, sillä joukkue voitti Suomen Cupin.
Vuonna 2002 Atlantis haettiin konkurssiin ja sen paikka Veikkausliigassa annettiin Finnforest-yhtiön omistamalle uudelle seuralle AC Allianssille. Tiittanen, valmennusryhmä ja suuri osa Atlantiksen vanhoista pelaajista jatkoivat uudessa vantaalaisseurassa. Kaudella 2004 seura saavutti Tiittasen johdolla SM-hopeaa. Kesäkuussa 2005 Tiittanen erotettiin kuitenkin tehtävästään, sillä Allianssi siirtyi kansainväliseen omistukseen.
Kaudella 2006 Tiittanen aloitti GrIFK:n päävalmentajana Kakkosessa. Keith Armstrongin saatua potkut Helsingin Jalkapalloklubista Tiittanen aloitti syyskuussa 2007 uuden Klubi-päävalmentaja Aki Hyryläisen apuna HJK:ssa. Hän jatkoi HJK:ssa myös loppukauden 2007 apuvalmentajan Antti Muurisen tultua vastuuseen ja Hyryläisen siirryttyä sivuun. Samaan aikaan HJK-pestin kanssa Tiittanen jatkoi myös GrIFK:ssa, mutta siirtyi siellä apuvalmentajaksi Jan-Mikael Holmin otettua päävalmentajan vastuun. GrIFK nousi Ykköseen kauden päätteeksi ja Tiittanen jatkoi siellä päävalmentajana. Sen sijaan HJK:ssa hän ei enää jatkanut. GrIFK:n visiitti Ykkösessä jäi lopulta yhden kauden pituiseksi. Tiittanen jatkoi kuitenkin vielä kauniaislaisseurassa, mutta jätti sen kauden 2010 päätteeksi.
Vuonna 2012 Tiittanen aloitti jälleen yhteistyön Markku Palmroosin kanssa. Palmroos nimitettiin tällöin Kakkosen Lohjan Pallon päävalmentajaksi ja Tiittanen apuvalmentajaksi. LoPa:n menestys oli erittäin heikkoa ja kesäkuun lopussa Palmroos erotettiin. Tiittanen puolestaan ilmoitti, että hänkään ei ole enää lohjalaisseuran käytettävissä.
Vuonna 2013 Tiittanen toimi Etelä-Espoon Pallon apuvalmentajana.
Ari-Pekka Lahti

Ari-Pekka Lahti (s. 1975) on suomalainen näytelmäkirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja. Lahti on Ruska Ensemblen toinen taiteellinen johtaja. Lahti sai näyttämötaiteen valtionpalkinnon vuonna 2011.
Anna Watson

| Anna Watson |
| --- | --- |
Luoja(t):  Stan Lee   Steve Ditko
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Amazing Spider-Man #15
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Anna Watson
Status:  Aktiivinen
Henkilöllisyydet:  Anna-täti
Voimat:  ei supervoimia
Suhteet
Sukulaiset:  Mary Jane Watson (siskontytär), Philip Watson (lanko), Gayle Watson (siskontytär)
Anna Watson on fiktiivinen sarjakuvahahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän on Mary Jane Watsonin täti ja on Peter Parkerin tädin May Parkerin hyvä ystävä. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Spider-Man #15- lehdessä, ja hänen luojansa ovat Stan Lee ja Steve Ditko.
Anna Watson muissa medioissa

Anna Watson nähtiin Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ensi kerran kolmannen kauden alussa ja siitä eteenpäin (hänet mainittiin, mutta häntä ei näytetty sarjan alussa). Äänenään hänellä oli Majel Barrett.
Jaksot, joissa Anna Watson esiintyy

28 "Tohtori Outo"
30 "Mustekalan hyökkäys"
33 "Framed"
34 "Mies ilman pelkoa"
35 "Lopullinen tappaja"
38 "Carnage"
41 "Käännekohta"
42 "Syyllinen"
49 "Vihreän Menninkäisen paluu"
51 "Liskokuningas"
53 "Häät"
54-58 "Kuusi unohdettua soturia" -tarinassa
59-60 "Vesimiehen paluu, osat 1/2 ja 2/2"
65 "Jäähyväiset, Hämähäkkimies" (toisen maailman Anna Watson)
Antiikin tekniikka

Antiikin tekniikka, katso:
Antiikin Kreikan tekniikka
Antiikin Rooman tekniikka
Amy Adamsin filmografia

Amy Adams vuonna 2013.
Amy Adams (s. 1974) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut kuudesti Oscar-ehdokkaana.
Aiheesta muualla

Amy Adamsin filmografia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arttu Leskinen

Arttu Leskinen on suomalainen rumpali ja muusikko. Hän  on soittanut Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeessä vuodesta 1989 alkaen ja oli mukana myös jo sen varhaisessa edeltäjässä, Suomen nuoriso-opistossa Mikkelissä vuonna 1983 perustetussa Pectopah-yhtyessä, johon Leskisen lisäksi kuuluivat Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeen myöhempi laulaja-lauluntekijä Juha Lehti ja saman yhtyeen miksaajana sittemmin toiminut Mikko Joenpolvi. Hän on tehnyt yhteistyötä myös yhtyeiden The 69 Eyes ja Boogie Healers kanssa.
Antiikin tarinoita 1–2

| Antiikin tarinoita 1–2> Antikens historier.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henrikson, Alf
Kieli:  ruotsi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Bonnier
Julkaistu:  1975, 2000, e-kirja 2013
ISBN:  9789100136543
Suomennos
Suomentaja:  Westerlund, Maija
Kuvittaja:  Eskelinen, Heikki
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1. 1963, 2. p 1991, 3. täyd.p. 1993, 1997, 2004
Ulkoasu:  1. p. kangaskantinen
Sivumäärä:  1008
ISBN:  978-951-0-18515-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Antiikin tarinoita 1–2 on kokoelmateos antiikin myyteistä ja tarinoista. Sen on laatinut Alf Henrikson. Teoksen on suomentanut Maija Westerlund ja julkaissut WSOY. Kirjassa on tarinoita niin itämaista, Kreikasta kuin Rooman valtakunnastakin. Sen ensimmäisen osan aiheita ovat Itämaat, Hellas, hellenismi ja kreikkalais-roomalainen mytologia. Toinen osa jakautuu osiin Vanha Rooma, Rooman keisarikunta sekä hakemisto ja selityksiä. Teoksesta vuonna 1991 otettu toinen painos oli pehmeäkantinen ja yksiosainen, ja sen sivumäärä oli supistettu 988 sivuun jättämällä hakemisto pois. Teoksen kirjastoluokka on 91.17.
Andrés Scotti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrés Scotti Ponce de León
Syntymäaika: 14. joulukuuta 1975 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996−1997 1997 1998−1999 2000−2001 2001−2002 2002−2003 2003−2006 2007−2009 2010−2011 2012−2014 2014−2015 | Central Español Montevideo Wanderers Huachipato Puebla Montevideo Wanderers Nacional Rubin Kazan Argentinos Juniors Colo-Colo Nacional Defensor Sporting |  ? (?) 12 (1) 52 (6) 17 (0) 38 (3) 33 (5) 108(12) 78 (3) 47 (7)  |
Maajoukkue
| 2006−2013 | Uruguay | 40 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. elokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. heinäkuuta 2024.
Andrés Scotti Ponce de León (s. 14. joulukuuta 1975 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Chilessä, Meksikossa, Venäjällä ja Argentiinassa. Hän pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa 40 ottelua. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2015.
Seurajoukkueura

Scotti aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 Central Españolin joukkueessa, josta hän siirtyi Montevideo Wanderersiin. Tämän jälkeen hän pelasi chileläisessä Huachipatossa ja siirtyi vuonna 2000 Meksikon 1. divisioonan Nexacaan ja sieltä vuotta myöhemmin Pueblaan.
Vuonna 2003 Scotti lähti Venäjälle, jossa hän pelasi kolme vuotta Rubin Kazanissa. Hän siirtyi Argentinos Juniorsiin vuonna 2007 ja chileläiseen Colo-Colon joukkueeseen tammikuussa 2010.  Tammikuussa 2012 hän palasi kotimaahansa Nacionalin joukkueeseen, ja hän päätti uransa vuosina 2014–2015 Defensor Sportingissa.
Maajoukkueura

Scotti pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2006. Copa Américassa 2007 hän pelasi ensimmäisen alkulohko-ottelun jälkeen Uruguayn kaikki viisi ottelua. MM-kilpailuissa 2010 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Meksikoa vastaan ja loukkaantuneen Diego Luganon tilalle puolivälierässä Ghanaa vastaan. Ghana-ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki joukkueensa kolmantena laukojana maalin. Uruguay sijoittui MM-turnauksessa lopulta neljänneksi. Copa Américassa 2011 Uruguay voitti mestaruuden ja Scotti pelasi vain puolivälierässä Argentiinaa vastaan. Hän tuli loukkaantuneen Mauricio Victorinon tilalle 19. peliminuutilla ja teki ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa maalin joukkueensa kolmantena laukojana.
Maanosaliittojen cupissa 2013 Scotti pelasi vain viimeisessä alkulohko-ottelussa Tahitia vastaan ja joutui 52. peliminuutila kentältä ulos kahden varoituksen vuoksi. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan ja oli vielä vaihtopelaajana mukana marraskuussa 2013 MM-jatkokarsintaotteluissa Jordaniaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 40 maaottelua ja teki niissä yhden maalin, syyskuussa 2009 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan.
Antti Louhisto

Antti Louhisto (1. tammikuuta 1918 Virolahti – 17. heinäkuuta 1989) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli Anton ja Marianna Louhiston (o.s. Korpela) neljästä pojasta kolmas. Hän muutti perheensä kanssa vuonna 1930 Viipurin taakse Kannakselle. Hänet palkittiin vuonna 1965 Pro Finlandia -mitalilla.
Louhisto teki pieniä, liikunnallisesti eloisia eläinveistoksia, esimerkiksi iskevästi ja yhteinäisesti hahmoteltuja härkäaiheita. Hänen materiaalejaan olivat kivi, puu ja pronssi. Töitä oli Suomessa esillä 50 näyttelyssä ja ulkomailla 25 eri paikassa.