stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Ruotsin maavoimien kalustosta
Panssarivaunut > Taistelupanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stridsvagn 122 | Taistelupanssarivaunu | 110 |  |  Ukrainaan on annettu aseapuna 10 Stridsvagn 122 -vaunua vuonna 2023. |
| Leopard 2A8  | Taistelupanssarivaunu | (44) |  | Ruotsi ilmoitti hankkivansa yhteensä 44 uutta Leopard 2A8 panssarivaunua tammikuussa 2025. Samlla päivitetään 66 aiemmin hankittua vaunua. |
| Leopard 2A4 Strv 121 | Taistelupanssarivaunu | 12 |  |  |
| Bärgningsbandvagn 120 | Evakuointipanssarivaunu | 14 |  |  |
Panssarivaunut > Rynnäkköpanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stridsfordon 90 | Rynnäkköpanssarivaunu | 504 |  |  |
| Bärgningsbandvagn 90  | Evakuointipanssarivaunu | 26 |  |  |
Panssarivaunut > Panssariajoneuvot

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pansarterrängbil 300 | Kuljetuspanssariajoneuvo | 350 |  |  |
| XA-180 | Kuljetuspanssariajoneuvo | 23 |  |  |
| XA-202 | Kuljetuspanssariajoneuvo | 1 |  |  |
| XA-203 | Kuljetuspanssariajoneuvo | 136 |  |  |
| Pansarterrängbil 360  | Kuljetuspanssariajoneuvo | 113 |  | Tilattu yhteensä 113, ensimmäinen luovutettu vuonna 2013. |
Kenttätykistö > Haupitsit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Archer | Ajoneuvoalustainen haupitsi | 40 |  | Ensimmäiset 4 luovutettu syyskuussa 2013 ja otettiin joukkojen käyttöön 1. helmikuuta 2016. Kokonaismäärä on 48, joista Ukrainaan on lähetetty aseapuna 8 Archeria. |
Kenttätykistö > Tykistötutkat

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| ARTHUR | Vastatykistötutka |  |  |
| M113A1GE | Vastatykistötutka |  |  |
Ilmatorjunta

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| CV9040 AAV | Ilmatorjuntapanssarivaunu |  |  |
| Robotsystem 70 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| Robotsystem 90 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| Robotsystem 23 | Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä |  |  |
| Robotsystem 97 | Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä |  |  |
| Eldenhet 98 | Ilmatorjuntaohjusjärjestelmä |  |  |
| Luftvärnssystem 103 | Ilmatorjuntaohjus |  |  |
| UndE 23 | Ilmatorjuntatutka |  |  |
Viesti

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Radio 180 | Kenttäradiopuhelin |  |  |
Miehittämättömät ilma-alukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| UAV 03 | Tiedustelulennokki |  |  |
| UAV 05 Svalan/Korpen | Tiedustelulennokki |  |  |
| UAV 06 | Tiedustelulennokki |  | Parrot ANAFI USA GOV -lennokit Hemvärnet -joukoille.  |
Helikopterit

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Helikopter 16 | Helikopteri |  |  |
Pioneeritoiminta

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Däcksbro 200 | Ponttonisilta |  |  |  |
| Kingsbro 5 | Siltajärjestelmä |  |  |  |
| Ingenjörbandvagn 120 | Pioneerivaunu | 14 |  |  |
| Aardvark Mk2 | Raivaamisajoneuvo |  ? |  |  |
| Brobandvagn 120 | Siltapanssarivaunu |  |  |  |
| Skyddsmask 90 | Suojanaamari |  |  |  |
| Personlig skyddsutrustning 90 B/S | Suoja-asu kemiallisia taistelukaasuja vastaan |  |  |  |
| Lightweight Chemical Detector (LCD) | Kevyt kemikaalien ilmaisin |  |  |  |
| Truppminröjare 1B | Raivaamisajoneuvo | 33 |  |  |
Huolto

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Fältsjukhuset | Kenttäsairaala |  |   |
Sin Moo Hapkido

Sin Moo Hapkido (suomennettuna "Taivaallinen taistelutaito") on korealainen itsepuolustusmenetelmä, joka yhdistää aikijutsun, erilaisten kungfutyylien ja judon pehmeyden aggressiivisiin korealaisiin potkutekniikoihin. Monipuolisuudessaan se kattaa lyönnit, potkut, torjunnat, vapautumiset eri puolilta kehoa, asetekniikat sekä monia muita itsepuolustusmenetelmiä. Pohjoismaalainen variaatio Sin Moo Hapkidosta sisältää näiden lisäksi myös ns. "nyrkkeilylyönnit".
Muodollisia asentoja Sin Moo Hapkido ei tunne, eikä se myöskään sisällä liikesarjoja. Perusajatuksena lajissa on se, että taistelut eivät etene ennalta harjoitetun kaavan mukaan, vaan ne vaativat nopeita reaktioita ja opitun soveltamista syntyneeseen tilanteeseen. Voima ei ole määräävä tekijä Sin Moo Hapkidon tekniikoissa. Tekniikat tehdään rennon räjähtävästi, veden periaatteen mukaisesti. Sin Moo Hapkidon tekniikat on tarkoitettu päällekarkaustilanteisiin kadulla. Sin Moo Hapkido on suoraviivainen, mutkaton ja tehokas tyyli.
Sin Moo Hapkidon osa-alueita
Lyönnit, potkut ja torjunnat
Heitot, kaadot ja pyyhkäisyt
Käsi- ja jalkalukot
Hallinta- ja kuljetusotteet
Kuristukset ja sidonnat
Otteleminen maassa ja pystyssä
Hermopistetaistelu
Asetekniikat (pitkä keppi, kävelykeppi, lyhyt keppi, naru, puukko, miekka, heittoveitsi)
Hengitystekniikat, meditaatio
Akupunktio ja hermoratahieronta
Itämainen ensiapu
Murskaukset
Vyöarvot
Kuten monissa itämaisissa kamppailulajeissa, myös Hapkidossa vyön väri kuvastaa harrastajan tasoa. Saavuttaakseen seuraavan vyöarvon on oppilaan taitotason luonnollisesti oltava vyön värin edellyttämällä tasolla. Myös edellisestä vyökokeesta on täytynyt kulua riittävästi aikaa. Oppilasarvoissa "Ylempi vyö" tarkoittaa vyöhön kiinnitettävää "natsaa", jolloin oppilasta voidaan pitää kokelaana seuraavaan värivyöhön.
Oppilasarvot
9. GUP | Valkoinen vyö
8. GUP | Keltainen vyö
7. GUP | Vihreä vyö
6. GUP | Ylempi vihreä vyö
5. GUP | Sininen
4. GUP | Ylempi sininen vyö
3. GUP | Punainen
2. GUP | Ylempi punainen vyö
1. GUP | Ruskea
Valkoisesta vyöstä 1. DAN mustaan vyöhön mimini suoritusaika aktiivisella harjoittelulla on 6 vuotta. Kaikkiin mustan vyön kokeisiin kutsutaan henkilökohtaisesti.
Opettaja- ja mestariasteet
1.-5. DAN | Opettaja-asteet
6.-8. DAN | Mestariasteet
9. DAN    | Suurmestari
10. DAN   | Lajin päämies
Theodore Kaczynski

Theodore Kaczynski pidätettynä vuonna 1996.
Kaczynski apulaisprofessorina UC Berkeleyssä vuonna 1967.
Theodore John Kaczynski alias Unabomber (22. toukokuuta 1942 Chicago, Illinois – 10. kesäkuuta 2023 Durham, Pohjois-Carolina)) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja kirjepommittaja, joka pyrki 18-vuotisen pommikampanjansa aikana taistelemaan teknologista kehitystä ja sen tuomia haittoja vastaan. Kirjepommit tappoivat kolme ihmistä, 23 haavoittui. Hän oli FBI:n kaikkien aikojen kalleimman tutkinnan kohde, sillä kirjepommien lähettäminen jatkui pitkään ja oli vaikeaa selvittää kotitekoisten yleisistä tarvikkeista valmistettujen kirjepommien lähettäjä ja valmistaja.
FBI käytti tuntemattomasta pommittajasta lyhennettä UNABOM (university and airline bomber, kirj. 'yliopisto- ja lentoliikennepommittaja'). Tiedotusvälineet muunsivat tämän eri muotoihin, kuten Unabomer, Unabomber ja Unibomber. Kaczynski valmistui vuonna 1962 Harvardin yliopistosta ja jatkoi opiskelujaan Michiganin yliopistossa, jossa hän väitteli matematiikan tohtoriksi. Harvardin yliopistossa Kaczynski arvioitiin lupaavimmaksi oppilaaksi, joka tulisi todennäköisimmin tekemään merkittävän tieteellisen keksinnön tai läpimurron. Kaczynski opetti kolme vuotta Michiganissa, kunnes hänet palkattiin vuonna 1967 Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen matematiikan professoriksi. Hän erosi virastaan kahden vuoden kuluttua.
Theodore Kaczynski on kirjoittanut 35 000-sanaisen manifestin "Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus" (engl. Industrial society and its future), jonka hän lähetti The Washington Postille ja The New York Timesille julkaistavaksi vuonna 1995. Manifesti julkaistiin molemmissa sanomalehdissä.
Kaczynski osallistui vuosina 1959–1962 Harvardissa mielentutkimuskokeeseen, jossa häntä ja muita koehenkilöitä haastateltiin työhaastattelumaisessa tilanteessa ja tietämättään heitä samalla provosoitiin aloittamaan toimintansa. Häntä nöyryytettiin ja solvattiin joka viikko kolmen vuoden ajan. Kaczynski kärsi paranoidisesta skitsofreniasta. Hänellä oli myös seksuaalisia fantasioita naisena olemisesta ja parikymppisenä hän harkitsi sukupuolenkorjausoperaatiota.
Kirjepommikampanja

Ensimmäinen kirjepommi lähetettiin toukokuun lopulla 1978 professori Buckley Cristille. Paketti löytyi Illinoisin yliopiston pysäköintialueelta Chicagossa, ja siinä oli Cristin lähettäjätiedot (sekä professori E. J. Smithin jakeluosoite Rensselaerin ammattikorkeakoululle New Yorkissa). Paketti oli lähetetty ”takaisin” Cristille. Koska Crist tiesi, ettei ollut lähettänyt pakettia, hän otti yhteyttä kampuksen poliisiin. Poliisimies Terry Marker avasi paketin, joka räjähti. Marker sai pieniä vammoja.
Tätä seurasi joukko ilmailualan ihmisille lähetettyjä pommeja ja pommeja, jotka oli suunniteltu räjähtämään lentokoneissa. Nämä olivat aluksi amatöörimäisiä eivätkä aiheuttaneet juurikaan vahinkoa.
Ensimmäinen vakava haavoittuminen tapahtui 1985, kun Berkeleyn opiskelija menetti neljä sormea ja näön toisesta silmästään. Kaikki pommit olivat käsityötä, ja niihin oli merkitty kirjaimet ”FC”. Kirjainten arveltiin ensin tulevan sanoista ”Fuck Computers” ('vitut tietokoneista'), mutta myöhemmin osoittautui, että ne tarkoittivat ”Freedom Clubia” (Vapauskerho). Kalifornialainen tietokonekaupan omistaja kuoli pysäköintipaikalleen jätetyn naula- ja sirpalepommin räjähtäessä 1985. Samanlainen hyökkäys tehtiin tietokoneliikettä vastaan Utahin Salt Lake Cityssä 20. helmikuuta 1987.
Kuuden vuoden tauon jälkeen Kaczynski iski uudelleen 1993. Hän lähetti kirjepommin David Gelernterille, joka toimi tietotekniikan professorina Yalen yliopistossa. Gelernter on kirjoittanut tapauksesta kirjan Drawing Life: Surviving the Unabomber. Toinen samana vuonna lähetetty pommi haavoitti perinnöllisyystutkija Charles Epsteinia.
Kirjepommikampanja > Uhrit

| Vuosi | Pvm | Sijainti | Uhrit | Vahingot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | 25.- 26. maaliskuuta | Northwestern University, Evanston, Illinois | Terry Marker, kampuksen poliisi | vähäiset |
| 1979 | 9. maaliskuuta | Northwestern University | John Harris, ylioppilas | vähäiset |
| 1979 | 15. marraskuuta | Chicago, Illinois | 12 American Airlinesin matkustajaa | savuinhalaatio |
| 1980 | 10. kesäkuuta | Chicago | Percy Wood, United Airlinesin presidentti | viilto- ja palovammoja |
| 1981 | 8. lokakuuta | Utahin yliopisto, Salt Lake City, Utah | Ei uhreja – pommi purettiin |  |
| 1982 | 5. maaliskuuta | Vanderbiltin yliopisto, Nashville, Tennessee | Janet Smith, yliopistosihteeri | vakavia vammoja käsiin, vaati pitkää kuntoutusta |
| 1982 | 2. kesäkuuta | Kalifornian yliopisto, Berkeley, Kalifornia | Diogenes Angelakos, professori | oikea käsi ja kasvot; lähes täydellinen parantuminen |
| 1985 | 15. toukokuuta | Kalifornian yliopisto, Berkeley | John Hauser, ylioppilas | menetti osan vasemman silmänsä näkökyvystä sekä neljä sormea oikeasta kädestään |
| 1985 | 13. kesäkuuta | Auburn, Washington | Ei uhreja – pommi purettiin |  |
| 1985 | 15. marraskuuta | Ann Arbor, Michigan | James V. McConnell ja Nicklaus Suino | McConnell menetti kuulonsa, Suino haavoittui sirpaleesta |
| 1985 | 11. joulukuuta | Sacramento, Kalifornia | Hugh Scrutton, tietokonekorjaamon omistaja | ensimmäinen kuolonuhri |
| 1987 | 20. helmikuuta | Salt Lake City, Utah | Gary Wright, tietokonekaupan omistaja | loukkaantui |
| 1993 | 22. kesäkuuta | Tiburon, Kalifornia | Charles Epstein, Kalifornian yliopiston geneetikko | tuhosi kummankin tärykalvon, menetti osan kolmesta sormesta |
| 1993 | 24. kesäkuuta | Yalen yliopisto, New Haven, Connecticut | David Gelernter, tietokonetieteen professori | Oikea käsi ja silmä |
| 1994 | 10. joulukuuta | North Caldwell, New Jersey | Thomas J. Mosser, mainospäällikkö | toinen kuolonuhri |
| 1995 | 24. huhtikuuta | Sacramento, Kalifornia | Gilbert Murray, saha-alan edunvalvoja | kolmas kuolonuhri |
Lähteet:
Motiivi ja tutkinta

"Motiivini sille, mitä aion tehdä, on henkilökohtainen kosto", Kaczynski kirjoitti vuonna 1971 päiväkirjaansa. Hänen kirjeenvaihtotoverinsa, toimittaja Pekka Vahvanen kertoi, että Kaczynski ei kyennyt terveisiin ihmissuhteisiin eikä löytämään itselleen sijaa yhteiskunnassa. Hän oli katkeroitunut ensisijaisesti omasta elämästään tai vähintäänkin samassa määrin kuin yhteiskunnan kehityksestä, Vahvanen kuvasi verraten Leninin ja Stalinin varhaisiin menetyksiin, jotka saattoivat radikalisoida näitä.
»Toivomme vakuuttaneemme lukijan siitä, ettei järjestelmää voi uudistaa siten, että vapaus sovitettaisiin yhteen teknologian kanssa. Ainoa reitti ulos on vapautua koko teollis-teknologisesta järjestelmästä. Tämä edellyttää vallankumousta, ei välttämättä aseellista kansannousua, mutta varmasti radikaalia ja perustavan vastaista muutosta yhteiskuntamme luonteesta.» 
(Ote Kaczynskin manifestistä "Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus", 140. kappale.)
Vuonna 1995 Kaczynski lähetti useita kirjeitä, joissa hän selvitti motiivejaan ja vaati 35 000-sanaisen julistuksensa "Industrial Society and Its Future" (suomennettu nimellä Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus, Savukeidas 2005) julkaisemista. Siitä, pitäisikö vaatimukseen suostua käytiin keskustelua. Lopulta oikeusministeriö suositteli manifestin julkaisua.
New York Times ja Washington Post julkaisivat Unabomberin manifestin 19. syyskuuta 1995. Tällä toivottiin, että joku tunnistaisi kirjoittajan tyylin. Hän oli myös luvannut lopettaa pommikampanjansa kirjoituksen julkaisun myötä.
Kirjeen julkaisun jälkeen Theodore Kaczynskin veljen David Kaczynskin vaimo alkoi epäillä Theodorea Unabomberiksi. David löysi veljensä äidilleen kirjoittaman kirjeen, josta FBI:n panttivankineuvottelija ja profiloija Clinton R. Van Zandt havaitsi vastaavuuden sanastossa ja tyylissä manifestin kanssa. Kaczynski pidätettiin 3. huhtikuuta 1996 mökistä lähellä Lincolnia Montanassa.
Oikeuspsykiatri totesi Kaczynskin sairastavan paranoidista skitsofreniaa, mutta siitä huolimatta hänen katsottiin olevan kykenevä oikeudenkäyntiin. Psykiatrin raportissa hänen katsottiin kärsineen yksinäisyydestä, "lähes täysin puuttuneista vuorovaikutteisista ihmissuhteista" sekä harha-ajattelusta, "nykyteknologian hallitsemaksi joutumisesta". Päiväkirjoista kuvastuu iän myötä pahentunut eristäytyminen, sosiaalinen vieraantuminen, epäily ja vaikeasti ilmaistava viha.
Eräs Kaczynskin motiiveista manifestin julkaisemiseen oli, että hän ei halunnut että häntä pidettäisiin vain mielisairaana tappajana.
Kaczynski välttyi kuolemantuomiolta mutta tuomittiin 22. tammikuuta 1998 kahdeksaan  elinkautiseen vankeuteen.
Hän istui rangaistustaan ADX Florence -vankilassa Coloradossa.
25 vankilavuoden jälkeen, vuoden 2021 lopulla Kaczynski siirrettiin Pohjois-Carolinassa sijaitsevaan vankilan sairaalaan. Hän teki itsemurhan, ja hänet löydettiin sellistään 10. kesäkuuta 2023.
Kirjallisuutta

Kaczynski, Theodore: Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus.  ((Industrial society and its future, 1995.) Suomennos ja esipuhe: Timo Hännikäinen. Savumerkki)  Turku:  Savukeidas, 2005.  ISBN 952-5500-10-1
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Theodore Kaczynski Wikimedia Commonsissa
MTV3 Uutiset 4.5.1998: Unabomberille neljä elinkautista (Internet Archive)
CNN News 22.1.1998: Kaczynski admits he is Unabomber, sentenced to life without parole (Internet Archive)
Vahvanen, Pekka: "Sinun, Ted" – näin Pekka Jyväskylästä päätyi kirjeen­vaihtoon sarja­murhaajan kanssa Helsingin Sanomat. 7.3.2015. Arkistoitu 9.3.2015. Viitattu 9.3.2015.
The Atlantic: Harvard and the Making of the Unabomber (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Jäljennös Kaczynskin pommista.
Kaczynskin mökki Montanassa.
Pidätys 3.4.1996.
Kaczynskin kirjoituskone.
Östers IF

Östers Idrottsförening on jalkapalloseura Växjöstä, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue on pelannut Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa viimeksi kaudella 2013. Aikaisemmin seura on harjoittanut myös jääkiekko- ja keilailutoimintaa.
Historia

Seura perustettiin 20. huhtikuuta 1930 nimellä Östers Fotbollförening. Pari vuotta myöhemmin nimi muutettiin nykyiseen ja seura liittyi Smoolannin jalkapalloliittoon. 1958 miesten edustusjoukkue nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1961 Allsvenskaniin. Se kuitenkin putosi pian kakkoseen, mutta nousi takaisin kaudeksi 1968, jolloin se myös voitti mestaruuden historian ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana nousijajoukkueena liigan historiassa. Vuonna 1977 joukkue voitti Ruotsin Cupin ja vuotta myöhemmin historiansa toisen liigamestaruuden. Kolmas mestaruus tuli vuonna 1980 ja neljäs 1981. 1980-luvulla joukkue on useaan otteeseen tehnyt hissiliikettä sarjatasojen välillä, ja nousi viimeksi Allsvenskaniin kaudeksi 2013.
Saavutuksia

Ruotsin mestaruus (4): 1968, 1978, 1980, 1981
Ruotsin Cup: 1977
Superettan (2): 2002, 2012
Division 1 Södra (2): 1989, 2009
Ennätyksiä

Eniten otteluita edustusjoukkueessa: Peo Bild, 329
Eniten maaleja: Jan "Lill-Damma" Mattsson, 125
Suurin voitto: 9–0 GAISia vastaan
Suurin tappio: 0–6 Hammarbytä ja Kalmaria vastaan
Yleisöennätys: 26 404 katsojaa IK Bragea vastaan vuonna 1967
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
East Front
Smålands Stolthet
| n k Jalkapallon Ruotsin mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1896 Örgryte IS  1897 Örgryte IS  1898 Örgryte IS  1899 Örgryte IS  1900 AIK  1901 AIK  1902 Örgryte IS  1903 Göteborgs IF  1904 Örgryte IS  1905 Örgryte IS  1906 Örgryte IS  1907 Örgryte IS  1908 IFK Göteborg  1909 Örgryte IS  1910 IFK Göteborg  1911 AIK  1912 Djurgårdens IF  1913 Örgryte IS  1914 AIK  1915 Djurgårdens IF  1916 AIK  1917 Djurgårdens IF  1918 IFK Göteborg  1919 GAIS  1920 Djurgårdens IF  1921 IFK Eskilstuna  1922 GAIS  1923 AIK  1924 Fässbergs IF  1925 Brynäs IF  1925 GAIS  1926 Örgryte IS  1927 GAIS  1928 Örgryte IS  1929 Helsingborgs IF  1930 Helsingborgs IF  1931 GAIS  1932 AIK  1933 Helsingborgs IF  1934 Helsingborgs IF  1935 IFK Göteborg  1936 IF Elfsborg  1937 AIK  1938 IK Sleipner  1939 IF Elfsborg  1940 IF Elfsborg  1941 Helsingborgs IF  1942 IFK Göteborg  1943 IFK Norrköping  1944 Malmö FF  1945 IFK Norrköping  1946 IFK Norrköping  1947 IFK Norrköping  1948 IFK Norrköping  1949 Malmö FF  1950 Malmö FF  1951 Malmö FF  1952 IFK Norrköping  1953 Malmö FF  1954 GAIS  1955 Djurgårdens IF  1956 IFK Norrköping  1957 IFK Norrköping  1958 IFK Göteborg  1959 Djurgårdens IF  1960 IFK Norrköping  1961 IF Elfsborg  1962 IFK Norrköping  1963 IFK Norrköping  1964 Djurgårdens IF  1965 Malmö FF  1966 Djurgårdens IF  1967 Malmö FF  1968 Östers IF  1969 IFK Göteborg  1970 Malmö FF  1971 Malmö FF  1972 Åtvidabergs FF  1973 Åtvidabergs FF  1974 Malmö FF  1975 Malmö FF  1976 Halmstads BK  1977 Malmö FF  1978 Östers IF  1979 Halmstads BK  1980 Östers IF  1981 Östers IF  1982 IFK Göteborg  1983 IFK Göteborg  1984 IFK Göteborg  1985 Örgryte IS  1986 Malmö FF  1987 IFK Göteborg  1988 Malmö FF  1989 IFK Norrköping  1990 IFK Göteborg  1991 IFK Göteborg  1992 AIK  1993 IFK Göteborg  1994 IFK Göteborg  1995 IFK Göteborg  1996 IFK Göteborg  1997 Halmstads BK  1998 AIK  1999 Helsingborgs IF  2000 Halmstads BK  2001 Hammarby IF  2002 Djurgårdens IF  2003 Djurgårdens IF  2004 Malmö FF  2005  Djurgårdens IF  2006 IF Elfsborg  2007 IFK Göteborg  2008 Kalmar FF  2009 AIK  2010 Malmö FF  2011 Helsingborgs IF  2012 IF Elfsborg  2013 Malmö FF  2014 Malmö FF  2015 IFK Norrköping  2016 Malmö FF  2017 Malmö FF  2018 AIK  2019 Djurgårdens IF  2020 Malmö FF  2021 Malmö FF  2022 BK Häcken  2023 Malmö FF  2024 Malmö FF 
| n k Allsvenskan |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Malmö FF
Joukkueet (2025):  AIK  BK Häcken  Degerfors IF  Djurgården  GAIS  Halmstads BK  Hammarby  IF Brommapojkarna  IF Elfsborg  IFK Göteborg  IFK Norrköping  IFK Värnamo  IK Sirius  Malmö FF  Mjällby AIF  Östers IF
Coleman

Coleman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aubrey Coleman (s. 1987), yhdysvaltalainen koripalloilija
Bessie Coleman (1892–1926), yhdysvaltalainen lentäjä
Blake Coleman (s. 1991), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Bobby Coleman (Robert Moorehouse Coleman III, s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä
Catherine Coleman (s. 1960), yhdysvaltalainen kemisti, upseeri ja astronautti
Chris Coleman (s. 1970), walesilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Christian Coleman (s. 1996), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Cy Coleman (1929–2004), yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti
Dabney Coleman (1932–2024), yhdysvaltalainen näyttelijä
Derrick Coleman (s. 1967), yhdysvaltalainen koripalloilija
Gary Coleman (1968–2010), yhdysvaltalainen näyttelijä
George William Coleman (1939–2024), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Jack Coleman (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jenna-Louise Coleman (s. 1986), englantilainen näyttelijä
Jermaine Coleman, Maino (s. 1978), yhdysvaltalainen hip hop-artisti
Jerry Coleman (1924–2014), yhdysvaltalainen baseball-pelaaja
John Coleman (s. 1934), brittiläinen kapellimestari ja muusikko
Keon Coleman (s. 2003), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Mark Coleman (s. 1964), yhdysvaltalainen vapaaottelija, showpainija ja painija
Monique Coleman (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Norm Coleman (s. 1949), yhdysvaltalainen poliitikko (republikaani)
Ornette Coleman (1930–2015), yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja säveltäjä
Roger Keith Coleman (1958–1992), yhdysvaltalainen rikollinen
Ronnie Coleman (s. 1964), yhdysvaltalainen kehonrakentaja
Séamus Coleman (s. 1988), irlantilainen jalkapalloilija
Signy Coleman (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
Terry Coleman (s. 1931), brittiläinen toimittaja ja kirjailija
Townsend Coleman (s. 1954), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
William D. Coleman (1842–1908), Liberian presidentti 1896–1900
Zendaya Coleman (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Juhani Reinilä

Eero Juhani Reinilä (4. joulukuuta 1904 Oulu – 19. toukokuuta 2002 Oulu) oli sosiaalineuvos, rovasti ja päätoimittaja sekä Oulun Diakonissalaitoksen johtaja lähes 30 vuotta.
Henkilöhistoria

Juhani Reinilän vanhemmat olivat eläinlääkäri Lennart Ernest Reinilä ja Tyyne Maria Heikel ja puoliso vuodesta 1935 sairaanhoitaja Eeva Ruut Paulamäki. Reinilä tuli ylioppilaaksi 1929 ja suoritti teologian erotutkinnon 1934. Valmistuttuaan hän oli Oulussa J. A. Mannermaan apulainen, sitten Kittilän yhteiskoulun uskonnonopettaja 1938–1940 ja myös Kittilän vt. kirkkoherra sekä Kemin kaupunkiseurakunnan kappalainen ja Kemin yleisen sairaalan pastori 1940–1945. Oulun Diakonissakodin, myöhemmin Diakonissalaitoksen järjestyksessä toinen päätoiminen johtaja enonsa Albert Heikinheimon jälkeen Reinilä oli vuodesta 1945 aina vuoden 1973 loppuun asti eli 28 vuotta. Rauhan Tervehdyksen päätoimittajana hän työskenteli 1948–1962  ja Palvelun Poluilta -lehden 1954–1958. Rovastin arvon Reinilä sai 1956 ja sosiaalineuvoksen 1971. Sotiin Reinilä osallistui sotilaspappina, sotilasarvoltaan hän oli majuri.
Julkaisuja

Jahven asuinpaikka Vanhassa testamentissa, 1934
Lääkärin, sairaanhoitajan ja papin yhteistyö, 1949, Allari Seppä, Mervi Ahla, Juhani Reinilä
Kuusi vuosikymmentä Pohjois-Suomen diakoniaa: (Oulun Diakonissakoti 1896–1956), 1957, julkaisussa Seurakunta palvelee: Suomen diakonissalaitosten liiton vuosikirja, ss. 27–38
Varsitien varrelta, 1991
Missä Oulussa on Santaholman talo?, 1994, Kaleva, 22.11.1994, s. 22
Sodanjälkeisinä vuosina mentiin yhdessä läpi vaikka harmaan kiven, 1996, julkaisussa Diakonaatti, 1996: 12, s. 3
Aiheesta muualla

Sosiaalineuvos Juhani Reinilä 1910–2002: Oulun Diakonissalaitoksen johtaja oli myös Rauhan Tervehdyksen päätoimittaja, 2002, Hannu Mustakallio,  Rauhan Tervehdys, 30.5.2002, s. 13