stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syntaktinen sokeri

Syntaktinen sokeri on sellaista syntaksia ohjelmointikielessä, jonka on suunniteltu tekevän asioista helpommin luettavia tai ilmaistavia. Se tekee kielestä "makeampaa" ihmisten käyttöön: asiat voidaan ilmaista selkeämmin, ytimekkäämmin tai toisten enemmän pitämällä tavalla.
Esimerkiksi monissa ohjelmointikielissä on oma syntaksinsa taulukon elementtien viittaamiseen ja päivittämiseen. Abstraktisti taulukkoviittaus on kahden argumentin proseduuri: taulukko ja alaindeksi vektori, joka voitaisiin ilmaista get_array(Array, vector(i,j)).  Sen sijaan monet kielet tarjoat syntaksin Array[i,j]. Samalla tavoin taulukon elementin päivityksen proseduuri koostuu kolmesta argumentista, esim. set_array(Array, vector(i,j), value), mutta monet kielet tarjoavat syntaksin Array[i,j] = value.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Syntactic sugar
Syntaksiohjattu kääntäminen

Tietokoneohjelmoinnissa syntaksiohjattu kääntäminen (syntax-directed translation) tarkoittaa määritelmää, jolla lähdekoodi käännetään kieliopin mukaisiksi produktioiksi ja kuinka produktioihin liitetään semanttiset toiminnot.
Syntaksiohjatussa kääntämisessä semanttisten toimintojen liittäminen produktioihin jaetaan kahteen esitystapaan: syntax-directed definition ja translation scheme. Ensimmäisessä esitystavassa on korkeampi abstraktiotaso, kun taas jälkimmäisessä paljastetaan enemmän toteutusta. Toiminnallisesti kummassakin esitystavassa jäsennetään ensin lähdekoodista analysoidut tokenit jäsennyspuuksi, jonka jälkeen puu läpikäydään ja evaluoidaan tarpeen mukaan solmujen semanttiset toiminnot. Semanttiset toiminnot voivat olla esimerkiksi koodin generointia, tiedon tallentamista symbolitauluun tai virheilmoitusten esittämistä.
Tjosovski

| Tjosovski Тёсовский |
| --- | --- |
 Tjosovski
 Koordinaatit: 58°47′30″N, 30°52′30″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Piiri:  Novgorodin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  137,4 km²
Väkiluku (2012):  860
 
 tesovoadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tjosovski (ven. Тёсовский) on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tjosovskojen ja Netylskojen suoalueiden keskellä 51 kilometriä Novgorodista luoteeseen. Kunnassa on 860 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Tjosovskin kunnan pinta-ala on 137,4 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa ja idässä Novgorodin piirin Tjosovo-Netylskin kuntaan, etelässä Batetskin piiriin ja lännessä Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 54,3 % on maatalousmaata, 15,3 % metsää ja 5,5 % vesialuetta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Zabolotjen kylä, jossa vuonna 2009 oli kolme asukasta.
Historia

Paikkakunta on saanut alkunsa 1940-luvun lopulla perustetun turvetuotantoyrityksen työläisasutuksesta Tjosovo-2. Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen Tjosovski. Enimmillään siellä oli yli 4 000 asukasta.
Polttoturpeen tuotanto loppui Neuvostoliiton hajottua. Kaupunkimaisen taajaman asemasta luovuttiin vuonna 2009.
Liikenne, talous ja palvelut

Tjosovskista on maantieyhteys Novgorodin ja Lugan väliselle maantielle. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut ja hallinto. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti ja pankki.
Aiheesta muualla

Tjosovskin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Toivo Kaukoranta

Toivo Johannes Kaukoranta (11. toukokuuta 1888 Liminka – 3. huhtikuuta 1968 Seinäjoki) oli suomalainen filosofian maisteri, kielitieteilijä ja itsenäisyysaktivisti.
Kaukoranta asui opiskeluaikanaan professori E. N. Setälän luona ja toimi tämän avustajana ja myöhemmin sihteerinä. Hän oli järjestämässä kansanrunojen ja sanaparsien keruuta sekä toimitti Bibliographisches Verzeichnis der in der Literatur behandelten älteren germanischen Bestandteile in den ostseefinnischen Sprachen-nimistä teosta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Kaukoranta osallistui jääkäriliikkeen toimintaan. Vuonna 1918 Kaukoranta oli Karjalan retkikunnan tiedustelu-upseerina ja kuului jäsenenä Viron Avustamisen Päätoimikunnan sotilastoimikuntaan sekä Suunta-lehden johtokuntaan. Hän toimi myös Pohjois-Savon suojeluskuntapiirin valistusohjaajana ja Karjalan Liiton toiminnanjohtajana.
Vuonna 1921 Kaukoranta teki aloitteen Itä-Karjalasta tulleiden pakolaisten perinteen keräämisestä ja kesällä 1921 seitsenhenkinen tutkijaryhmä, johon kuuluivat Kaukorannan ohella myös muun muassa Jalo Kalima, Heikki Ojansuu ja Y. H. Toivonen, keräsikin kansanperinnettä ja kielitieteellistä aineistoa Sortavalassa, Salmissa, Suojärvellä ja Lieksassa asuneiden pakolaisten keskuudesta.
Kaukoranta oli Sanakirjasäätiön ensimmäinen johtaja vuosina 1927–1932. Säätiön talous joutui ahtaalle ja hän joutui pyytämään eroa.milloin? Hän perusti Sanastaja-lehden joka oli tarkoitettu suomen kielen murresanoja kerääville harrastajille. Kai Donnerin kuoltua 1935 Kaukoranta toimitti loppuun Donnerin tekemän bibliografian Verzeichnis der etymologisch behandelten finnischen Wörter.
Teoksia

Otto Donners literarische tätigkeit: Ein verzeichnis seiner veröffentlichungen, kirjoittajat Kai Donner ja Toivo Kaukoranta. Finskugriska sällskapet, Helsingfors 1913.
Itä-Karjalan kansallinen ja valtiollinen kysymys, teoksessa Oma maa V osa. Helsinki 1925.
Itä-Karjalan kysymyksen vaiheista vv. 1917–1925. Katsaus ilmestyneeseen kirjallisuuteen. Helsinki 1926.
Reunahuomautuksia Athanasius Rosengrénin Muistotietoihin Karkun muinaisuudesta, teoksessa Satakunta 6. Porvoo 1926.
Vähäkyröläisen talonpojan Heikki Yrjänänpoika Pukin suomenkieliset muistiinpanot vuosilta 1664–1684: Varhaisin eteläpohjalainen kielennäyte, tekijät Aarno Malin ja Toivo Kaukoranta. Helsinki 1927.
Tärkeimpiä uskomuksellisia sanoja koskeva tiedustelu. Sanastonkerääjän apuneuvoja 3. Sanakirjasäätiö, Helsinki 1930.
Heinäntekosanastoa. Sanastonkerääjän apuneuvoja 4. Sanakirjasäätiö, Helsinki 1931.
Piirteitä Värtsilän seudun asutuksesta ja teollisuudesta: Aikaisimpia vaiheita. Otava 1935.
Kai Donner: Verzeichnis der etymologisch behandelten finnischen Wörter; herausgegeben von J. J. Mikkola und Toivo Kaukoranta. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1937.
Härmän miehiä itsenäisyysliikkeessä: "Härmän Närän", Nikolai Ekolan muistelmia. Helsinki 1939.
Itä-Karjalan kysymyksen kehitys kansainväliseksi asiaksi. Karjalan sivistysseuran julkaisuja, Uusi sarja 12. Karjalan sivistysseura, Helsinki 1941.
Vanhan Karjalan elämästä ja elintilasta 1500-luvulla: Itäkarjalaisen Nousian matkassa Novgorodista ja Nevajärveltä Pohjoispohjan Auloon ja Luuvehmerelle. Karjalan sivistysseuran julkaisuja, Uusi sarja 10. Karjalan sivistysseura, Helsinki 1941.
Itsenäisyytemme syntyajoilta: Kun viesti Saksan kannasta saapui Berliinistä Vaasan kautta Helsinkiin. Rintamamiesliitto, Helsinki 1943.
Itä-Karjalan vapaudentie: Poliittis-kronologinen yleiskatsaus.     Karjalan ulkomainen valtuuskunta, Helsinki 1944.
”Professori Rafael Erichin muistolle.” Karjalan Heimo -lehti 23.3.1946.
Wanochius — af Wanoch-suvun tyrvääläisestä alkuperästä ja sukunimen synnystä, teoksessa Satakunta XIII. 1946.
Väinö Voionmaa. 1947.
Vanhaa Tyrväätä ja tyrvääläisiä: Esitetty Vihattulanniemen kokkojuhlassa 23.6.1951. Tyrvään seudun museo- ja kotiseutuyhdistyksen julkaisuja 23.   Vammala 1951.
Turning Torso

| Turning Torso |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Malmö, Ruotsi
Rakennettu:  2001–2006
Käyttötarkoitus:  asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Santiago Calatrava
Urakoitsija:  NCC
Tekniset tiedot
Kerroksia:  54
Korkeus
Ylin kerros:  190 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turning Torso on Ruotsin etelärannikolla Malmön Västra Hamnenin kaupunginosassa sijaitseva 54-kerroksinen ja 190 metriä korkea asuinrakennus. Sen on suunnitellut espanjalainen Santiago Calatrava. Turning Torso oli Pohjoismaiden korkein rakennus vuoteen 2022 saakka, jolloin Göteborgiin rakennettava Karlatornet ohitti sen. Turning Torso oli valmistuessaan Euroopan kolmanneksi korkein asuinrakennus. Rakennus valmistui marraskuussa 2005.
Rakennuksen erikoisuutena on se, että sen runko kiertyy 90 astetta akselinsa ympäri matkalla maasta ylimpään kerrokseen. Rungon jäykisteenä on kaareutuva ulkopuolinen teräsristikkorakenne.
Rakennuksen alimmissa kerroksissa on toimistotilaa ja ylemmissä sekä asuntoja että yhteisiä tiloja. Rakennuttaja ja omistaja on yli puolen miljoonan jäsenen vuokra-asunto-osuuskunta HSB. Rakennus näkyy kirkkaalla ilmalla Kööpenhaminaan saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turning Torso Wikimedia Commonsissa
Turning Torson viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tottori

| Tottori (鳥取市) |
| --- | --- |
 Tottorin linnan raunioita, Shikanon kaupunginosaa, hiekkadyynejä, Jinpūkaku-huvila ja näkymä kaupunkiin
 lippu:  Symboli
 Tottorin sijainti Tottorin prefektuurissa
 Tottori
 Koordinaatit: 35°30′03.9″N, 134°14′06.2″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Tottori
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  765,31 km²
Väkiluku (2017):  190 139
 – Väestötiheys:  248,4 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Allium chinense
 – Puu:  Camellia sasanqua
 – Lintu:  Japaninkaapusieppo
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.tottori.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tottori (jap. 鳥取市, Tottori-shi) on Japanin Tottorin prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Chūgokun tai San’inin alueella. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Japaninmeren rannikolla Sendaijoen suulla. Tottorissa on 190 139 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 765,31 neliökilometriä. Se on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Tottori kehittyi linnanaluskaupunkina osana Ikeda-klaanin hallitsemaa Tottorin daimiokuntaa. Meiji-restauraation jälkeen Tottorista tehtiin uuden Tottorin prefektuurin pääkaupunki, ja Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 se sai kaupunkioikeudet. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2004, kun siihen liitettiin kahdeksan ympäristön kuntaa. Kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Tottorin hiekkadyynit, 16 kilometriä pitkä ja 2 kilometriä leveä dyynialue; rakennettua kulttuuriperintöä edustavat vuorostaan Tottorin linnan rauniot ja keisari Taishōn vierailua varten rakennettu Jinpūkaku-huvila. Elokuisin kaupungissa juhlitaan Shanshan-festivaalia, jonka huipentuma on 3 500 hengen esittämä sateenvarjotanssi. Tottoria palvelevat JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja ja Inbi-linja sekä Tottorin lentoasema.
Kuvia

Tottorin hiekkadyynit ovat Japanin ainoa aavikko
Näkymä kaupunkiin, etualalla Tottorin linnan raunioita
Tottorin prefektuurin museo
Tottorin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tottori Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Totenritual

| Totenritual Belphegor |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2017
 Kesto: 51.39
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Belphegorin muut julkaisut
| Conjuring the Dead 2014 | Totenritual 2017 | The Devils 2022 |
Totenritual on itävaltalaisen Belphegor-yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017.
Kappaleet

Baphomet – 4.47
The Devil’s Son – 4.20
Swinefever - Regent of Pigs – 4.50
Apophis - Black Dragon – 6.12
Totenkult - Exegesis of Deterioration – 5.43
Totenbeschwärer – 2.15
Spell of Reflection – 5.21
Embracing A Star – 5.34
Totenritual – 2.46
Stigma Diabolicum (Live) – 5.21
Gasmask Terror (Live) – 4.25
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Inferno:
Kaaoszine:
Aiheesta muualla

Totenritual Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Totenritual Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Transdev

| Transdev |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Mobility inspired by you
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1990  2011 Veolia Transdev (yritysfuusio)
Toimitusjohtaja:  Thierry Mallet
Puheenjohtaja:  Thierry Mallet
Kotipaikka:  32 boulevard Gallieni, Pariisi 92130, Ranska
Toimiala:  Joukkoliikenne
Liikevaihto:   6,6 mrd. € (2015)
Nettotulos:   82 milj. € (2015)
Henkilöstö:  83 000 (2015)
Omistaja:  Caisse des Dépôts et Consignations (66 %) ja Rethmann Group (34 %)
Kotisivu:  www.transdev.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Transdev on monikansallinen joukkoliikenneyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Veolia Transdev muodostui vuonna 2011, kun ranskalaisen pörssiyhtiö Veolia Environnementin omistama Veolia Transport ja Transdev fuusioituivat Veolia Transdeviksi. Transdev on valtiollisen Caisse des Dépôts et Consignationsin ja saksalaisen Rethmann Groupin yhteisyritys. Maaliskuussa 2013 yhtiön nimi lyheni muotoon Transdev. Veolia Environnement myi osuutensa Rethmann Groupille vuonna 2019.
Vuonna 2015 Transdevin liikevaihto oli 6,6 miljardia euroa ja nettovoitto 82 miljoonaa euroa. Konserniyhtiön palveluksessa oli kaikkiaan 83 000 työntekijää. Yhtiö toimi 19 maassa. Käytössä oli 43 000 kulkuneuvoa ja lisäksi yhtiön operoitavana oli 22 raideverkkoa. Yhtiön liikennevälineillä tehtiin vuodessa 3,5 miljardia matkaa (kuljetetut matkustajat 2015).
Transdevilla on Euroopassa liiketoimintaa Ruotsissa, Tšekissä, Saksassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, sekä muualla maailmassa muun muassa Australiassa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa ja Uudessa Kaledoniassa. Chilessä ja Argentiinassa Transdev toimii nimellä Redbus. Yhtiö liikennöi linja-autojen lisäksi muun muassa junia, metroja, pikaraitiotievaunuja, monoraileja ja laivoja.
Suomessa

Vuoden 2019 loppuun asti Transdevilla oli toimintaa myös Suomessa. Suurin osa Transdevin liikenteestä koostui pääkaupunkiseudun kaupunki- ja seutubussilinjoista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Transdev Wikimedia Commonsissa
Transdevin kotisivut (englanniksi, ranskaksi)
Turckheim

| Turckheim |
| --- | --- |

 vaakuna
 Turckheim
 Koordinaatit: 48°05′14″N, 7°16′52″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Alsace
Departementti:  Haut-Rhin
Arrondissementti:  Colmar
Väkiluku:  3 700
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turckheim on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Alsacen alueella. Kaupunki on ollut aikanaan linnoitettu, mistä on vielä jäänteitä nähtävillä.  Turckheimissa on lukuisia vanhoja puuristikkotaloja. Kunta on tunnettua viinintuotantoaluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turckheim Wikimedia Commonsissa
Tjosovo-Netylski

| Tjosovo-Netylski Тёсово-Нетыльский |
| --- | --- |
 Tjosovo-Netylskin taajama kännykkämastosta nähtynä.
 Tjosovo-Netylski
 Koordinaatit: 58°56′N, 31°4′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Novgorodin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  847,3 km²
Väkiluku (2010):  3 700
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kapearaiteisen rautatien varikko.
Tjosovo-Netylski (ven. Тёсово-Нетыльский) on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Novgorodin välisen rautatien varrella 40 kilometriä Novgorodista luoteeseen. Taajamassa on 2 500 ja kunnassa 3 700 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus

Tjosovo-Netylskin kunnan pinta-ala on 847,3 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin alueen Tšudovon piiriin,  kaakossa Novgorodin piirin Podberezjen ja Trubitšinon sekä etelässä Syrkovon ja Jermolinon kuntiin, lounaassa Batetskin piiriin ja Tjosovskin kuntaan sekä luoteessa ja pohjoisessa Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 79,8 % on metsää, 10,3 % maatalousmaata ja 3,6 % vesialuetta. Kunnan länsiosassa sijaitsee laaja Tjosovon suoalue. Jokia ovat Trubitsa, Dunai, Ilmenka, Kerest ja Glušitsa.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 21 asutuskeskusta: Bolšoje Zamošje, Dolgovo, Finjov Lug, Gluhaja Kerest, Gorjonka, Guzi, Kerest, Kleptsyn kylä ja asutus, Maloje Zamošje, Ogorelje, Osija, Poddubje, Pjatilipyn kylä ja asutus, Radoni, Raptitsa, Selo-Gora, Tatino, Tšauni ja Vditsko. Kahden-kolmensadan asukkaan paikkakuntia ovat Finjov Lugin ja Selo-Goran kylät sekä Kerestin taajama. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia

Tjosovo-Netylskin taajama on syntynyt suuren turvetuotantoalueen työläisasutukseksi. Vuosina 1939–2009 sillä oli kaupunkimaisen taajaman status. Selo-Goran maalaiskunta liitettiin Tjosovo-Netylskin kuntaan vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut

Pietarin ja Novgorodin väliselle rautatiellä on Rogavkan asema sekä Voshodin, Gorjonkan ja Tatinon pysäkit. Rogavkan asemalle johtaa maantie Selo-Goran kautta Podberezjesta. Turvetuotantoalueella on kapearaiteinen rautatie.
Kunnan tärkeimpiä työnantajia ovat erilaiset julkiset palvelut. Lisäksi harjoitetaan turvetuotantoa ja maataloutta. 31 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka, yleinen sauna, posti ja pankki. Kulttuuriperintökohteita ovat Gluhaja Kerestin muinaiset hautapaikat sekä toisen maailmansodan taistelupaikat ja neuvostosotilaiden haudat.
Aiheesta muualla

Tjosovo-Netylskin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Säteensuuntaus

Säteensuuntaus (engl. ray casting) on kolmiulotteisessa grafiikassa käytetty renderöintimenetelmä. Menetelmän on esitellyt Arthur Appel vuonna 1968. Termiä on ensinnä käytetty Scott Rothin paperissa vuodelta 1982.
Havainnekuva säteensuuntauksesta.
Menetelmä eroaa säteenseurannasta (engl. ray tracing): säteenseuranta seuraa ja jäljittelee valoa valonlähteestä objekteihin; säteensuuntaus aloittaa katselukulmasta ja suuntaa säteitä katsottavaan alueeseen pikseli kerrallaan. 
Kappaleen pinnan varjostus toteutetaan tavanomaisilla tietokonegrafiikan varjostusmenetelmillä.
Säteensuuntaus ja syvyyspuskuri ovat suosituimmat tavat oikean näkyvyyden varmistamiseen nykyään.
Aiheesta muualla

Some techniques for shading machine renderings of solids (PDF) (englanniksi)
Turun Pallo

| Turun Pallo |
| --- | --- |

Perustettu:  1951
Lakkautettu:  1994
Kaupunki:   Turku
Kenttä:  Kupittaa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Pallo oli vuonna 1951 perustettu turkulainen jalkapalloseura. Se lopetti toimintansa kauden 1993 jälkeen.
Seura pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I divisioonassa vuonna 1989. II divisioonassa TuPa pelasi yhteensä kymmenen kauden ajan.
Viimeisen kerran Turun Pallo esiintyi II divisioonassa vuonna 1993. Joukkue luopui myöhemmin seuraavan kauden sarjapaikastaan.
Entisiä pelaajia

Marco Casagrande
Teemu Ingi
Jasse Jalonen
Sedu Koskinen
Kim Lehtonen
Janne Oinas
Vesa-Matti Loiri
Hannu Jortikka
Juhani Tamminen
Taura Musō-ryū kobudō

Taura Musō ryū kobudō (jap. 田浦無想流古武道) on perinteinen japanilainen kamppailutyyli. Taura Musō ryūssa harjoitellaan runsaasti aseettomia ja asetekniikoita, kuten keppi- ja miekkatekniikoita. Aseettomat tekniikat sisältävät irrottautumis-, kaato-, sitomis- ja kiinniottotekniikoita. Tekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Tyylille ominaista on oikea-aikainen väistäminen, vastustajan horjuttaminen ja vastustajan voiman käyttö häntä itseään vastaan. Voimantarvetta pyritään minimoimaan oikean väistöliikkeen, tekniikan ja ajoituksen käytöllä. Laji sisältää seuraavat osa-alueet: jujutsu, jojutsu (ml bojutsu ja sojutsu), toho (katana, wakizashi), kyujutsu (jousiammunta lyhyellä jousella) sekä tachikamajutsu.
Tyylisuunnan nykyinen päämies on nykyisin Hokkaidolla asuva Motomu Ikubo. Hän oppi nuorena koulukunnan edelliseltä päämieheltä, omalta isoisältään Otojiro Ikubolta. Ryun nykyinen muoto, koostumus ja katat ovat 29. päämiehen, Motomu Ikubon luomia, mutta tekniset periaatteet ja aseiden käyttötavat hänen isoisältään perittyjä.
Nykyaikana harjoiteltavat koryū- ja bujutsu-lajit
Araki-ryū
Bujinkan budō taijutsu
Daitō-ryū aiki jūjutsu
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu
Hyōhō niten ichi-ryū
Ikkaku-ryū juttejutsu
Isshin-ryū kusarigamajutsu
Ittatsu-ryū hojōjutsu
Kashima-Shinryū
Kashima shinden jikishinkage-ryū
Kashima shintō-ryū
Jissen kobudō Jinenkan
Mugai-ryū
Musō Jikiden Eishin-ryū
Musō Shinden-ryū
Negishi-ryū
Nen-ryū
Ittō-ryū
Shindō Musō-ryū
Shintō-ryū kenjutsu
Suiō-ryū iai kenpō
Takenouchi-ryū
Taura Musō-ryū kobudō
Tendō-ryū naginatajutsu
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Toda-ryū
Toyama-ryū
Uchida-ryū tanjōjutsu
Turda

| Turda |
| --- | --- |
 Aukio Turdassa
 vaakuna
 Turda
 Koordinaatit: 46°32′00″N, 23°52′00″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Cluj
Hallinto:  
 – Pormestari:  Tudor Ștefănie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  91,56 km²
Väkiluku (2011):  47 744
 – Väestötiheys:  521,5 as./km²
 
 www.primturda.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turda on kaupunki Clujin piirikunnassa Romanian lounaisosassa. Vuonna 2011 kaupungissa oli 47 744 asukasta ja sen pinta-ala on 91,56 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turda Wikimedia Commonsissa
Talouspoliittinen valtuuslaki

Talouspoliittinen valtuuslaki  on pysyvä tai määräaikainen laki, jolla hallitukselle myönnetään valtuudet säännöstellä tai säännellä taloudellista toimintaa. Siitä käytetään myös nimityksiä taloudellinen valtuuslaki, vakauttamislaki ja suojalaki. Tällaisilla laeilla on säännöstelty hintoja, hyödykkeitä, tuontia, vientiä, valuuttaa ja vuokria. Tavallisesti eduskunta on säätänyt talouspoliittiset valtuuslait perustuslain säätämisjärjestyksessä. Yleensä tällaiseen lakiin sisältyy säännös, jonka mukaan eduskunta jälkitarkastaa lain nojalla annetut säädökset
Talouspoliittisia valtuuslakeja ovat olleet esimerkiksi
laki investointirahastoista, 293/1955, voimassa 1955–1964
laki investointirahastoista, 309/1964, voimassa 1965–1978
vientimaksulaki, 52/1974, voimassa 1974–1994
laki hinnantasauksesta sekä hintasulusta eräissä tapauksissa, 155/1974, voimassa 1974–1979
hintavalvontalaki, 156/1974, voimassa 1974–1988
laki maan ulkomaankaupan ja taloudellisen kasvun turvaamisesta, 157/1974, voimassa 1974–1996
laki liiketoiminnan perusteella suoritettavista suhdannetalletuksista, 53/1977, voimassa 1977–
tuontimaksulaki, 1008/1977, voimassa 1978–1993
investointivarauslaki, 1094/1978, voimassa 1979–
vientitalletuslaki, 578/1979, voimassa 1979–1994
laki hintasulusta, 717/1988, voimassa 1988–1992
laki indeksiehdon käytöstä vuosia 1992 ja 1993 koskevissa työ-, virka- ja toimiehtosopimuksissa, 1678/1991, voimassa 1992–1993
laki indeksiehdon käytön rajoittamisesta, 1384/1992, voimassa 1993–1994
Thamar Henneken

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
| Uinnin maailmanmestaruuskilpailut (lyhyt rata)  | Uinnin maailmanmestaruuskilpailut (lyhyt rata)  | Uinnin maailmanmestaruuskilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Hopeaa | Hongkong 1999 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
Thamar Nanette Henneken (s. 2. elokuuta 1979 Delft, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka Alankomaiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä voitti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2000. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Wilma van Hofwegen ja Manon van Rooijen.
Olympialaisten jälkeen Henneken koetti uutta uraa soutajana, mutta palasi pian takaisin uinnin pariin. Henneken on kihloissa entisen huippu-uimarin ja maailmanmestari Marcel Woudan kanssa. Pariskunnalla on yksi tytär.
Turun Nappulaliiga

Turun Nappulaliiga (TuNL) on vuonna 1965 perustettu turkulainen jalkapallon erikoisseura. Seurassa voi pelata jalkapalloa 6-vuotiaasta lähtien. Turun Nappulaliiga on jäsenmäärältään Länsi-Suomen piirin suurin jalkapallon junioriseura..
Jalkapallon Suomen mestaruuksista nappuloissa on aikoinaan pelattu vuosina 1964 – 1993; TuNL oli mestari vuosina 1971, 1975, 1976, 1981 ja 1992.
Kirjallisuutta

Laaksonen, Pentti: Turun Nappulaliiga 40 vuotta
Aiheesta muualla

Turun Nappulaliigan kotisivut