stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koskela (Tyrnävä)
Historiaa

Kylässä on aikoinaan ollut ainoastaan kolme manttalitaloa: Eloniemi, Koskela ja Louet, jotka kaikki kuuluivat silloiseen Temmeksen kuntaan. 1950-luvulla asuntoja kylällä oli 35 kappaletta, joista 22 oli liminkalaisten. Liminkalaisten talojen maiden keskimääräinen suuruus oli 4,5 hehtaaria.
Kylällä on aikoinaan toiminut Limingan osuuskaupan myymälä, joka avattiin vuonna 1949. Myymälässä oli myös puhelin, joka oli kylän ainoa siihen aikaan. Sähkövalot kylään saatiin vuonna 1953, mutta kaikki kyläläiset eivät niitä heti huolineet, kalleuden vuoksi.
Kylällä on toiminut kansakoulu, joka toimi aluksi Pilton talossa. Vuodesta 1930 lähtien se toimi omassa koulurakennuksessa.
Kukkaroinen (Parkano)

| Kukkaroinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano, Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°59′02″N, 23°19′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  Aurejoki 
Järvinumero:  35.572.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,5-155 m
Rantaviiva:  1,765 km 
Pinta-ala:  0,07067 km² 
 fiKukkaroinen 
Kukkaroinen  on Pirkanmaalla Parkanossa Aurekoskella ja Ylöjärvellä Länsi-Aureella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Kukkaroinen on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 650 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejoessa Ylisen Aurekosken ja Alisen Aurekosken välissä. Järvi on kaksialtainen. Kukkaroiskeksi kutsutaan suurempaa allasta ja Mustalammeksi pienempää allasta ja näitä erottaa alle 20 metrinen salmi ja virtapaikka. Aurejoki laskee Aurejärvestä ja virtaa kahden joenlaajennuksen Käärmelammin ja Saunalammin kautta Yliselle Aurekoskelle. Pääosa Kukkaroisen läpi virtaavasta vedestä tulee tätä reittiä. Tämä lisäksi kaakosta laskee lyhyt metsäoja. Laskujoki alkaa Alisesta Aurekoskesta ja virtaa 250 metriä alas Petäjäjärveen. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Kukkaroinen on pääasiassa metsärantainen, vaikka pohjoisessa rantaan ulottuu Aurekosken Jalostetehtaan  teollisuusalueen pihamaa. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa ja lähistöllä on myös kolme kiinteistöä. Alisen Aurekosken ylittää seututie 332 ja järven länsiluolella kulkee yhdystie 13355.
Virkistys

Järven vedenlaatu riippuu voimakkaasti Aurejärven vedenlaadusta.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Kruunun ritarikunta (Monaco)

Ritarikunnan tunnuksia
Monacon kruunun ritarikunta (ransk. Ordre de la Couronne) on monacolainen ritarikunta, joka perustettiin 20. heinäkuuta 1960. Ritarikunnan suurmestari on Monacon hallitseva ruhtinas. Sitä jaetaan tunnustuksena joistain poikkeuksellisista teoista tai toiminnasta.
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
suurristi
suurupseeri
komentaja
upseeri
ritari
Krar

Krar
Krar on Etiopiassa ja Eritreassa käytettävä lyyra. Siinä on tavallisesti viisi tai kuusi kieltä. Kraria käytetään sekä soolo- että säestyssoittimena.
Krarin soittajia

Asnaketch Worku
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Krapula (vuoden 1973 elokuva)

| Krapula> Baksmälla |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jörn Donner
Käsikirjoittaja:  Jörn Donner
Tuottaja:  Ove Wallius
Säveltäjä:  Claes af Geijerstam
Kuvaaja:   Kari Sohlberg  Pirjo Honkasalo 
Leikkaaja:  Erkki Seiro
Pääosat:   Diana Kjær  Jörn Donner  Roffe Bengtsson  Lisbeth Westergaard 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Swedish Filmproduction Investment Jörn Donner Productions
Ensi-ilta:   15. lokakuuta 1973  6. joulukuuta 1973
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Krapula on Jörn Donnerin  ohjaama eroottinen komediaelokuva vuodelta 1973. Elokuva on ruotsinkielinen uusintaversio Donnerin aikaisemmasta elokuvasta Hellyys (1972). Elokuvassa krapulainen Lasse herää tuntemattoman naisen vierestä ja sormessaan olevan sormuksen perusteella päättelee menneensä hänen kanssaan naimisiin.
Hellyys ja Krapula -elokuvien ohella samasta elokuvasta on tehty myös kolmas versio 'Sexier Than Sex' (1978), jonka ohjaajia ovat Hans Dittmer ja David Gilbert. Sen tiedoissa Donnerille on annettu taiteilijanimi 'Björn Thunder'.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Diana Kjær  | … |  Lena, parturiliikkeen osakas   |
|  Jörn Donner  | … |  Lasse, käytettyjen autojen kauppias   |
|  Roffe Bengtsson  | … |  Karlsson, vakuutusasiamies   |
|  Lisbeth Westergaard  | … |  alaston yövieras   |
|  Birgitta Molin  | … |  asiakas autossa   |
|  Kristiina Mykkänen  | … |  nainen ostoskeskuksessa   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Lenan entinen aviomies   |
|  Marianne Träskman  | … |  alastomana soittava nainen   |
|  Guy Durante  | … |  ranskalainen nuorukainen   |
Kuu on vaarallinen

| Kuu on vaarallinen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Toivo Särkkä
Käsikirjoittaja:  Toivo Särkkä
Tuottaja:  Toivo Särkkä
Säveltäjä:  Einar Englund
Kuvaaja:  Olavi Tuomi
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Pääosat:  Liana Kaarina, Toivo Mäkelä, Esko Salminen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  1. joulukuuta 1961
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuu on vaarallinen on suomalainen vuonna 1961 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Toivo Särkkä. Pääosissa esiintyivät Liana Kaarina, Toivo Mäkelä ja Esko Salminen. Elokuva pohjautuu tanskalaisen Hans Severinsenin romaaniin Besættelse (1942), joka oli ilmestynyt suomeksi vuonna 1945 nimellä Kirottu kuu ja josta oli tehty Tanskassa elokuvasovitus Besættelse jo vuonna 1944.
Elokuva sai kohuttua julkisuutta aikanaan rohkeina pidettyjen rakkauskohtaustensa vuoksi, ja Liana Kaarinasta tuli hetkessä kuuluisuus. Elokuva myytiin 36 maahan, ja se tuotti Suomen Filmiteollisuudelle enemmän rahaa kuin Tuntematon sotilas. Elokuvasta sensuroitiin alastomuutta Suomessa vuonna 1961; kun televisiossa esitettiin vuonna 1972 sensuroimaton versio, sitä seurasi noin puoli miljoonaa katsojaa.
Kvartet 4M

Kvartet 4M, myös 4M oli jugoslavialainen yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1956-1974. Yhtyeen muodostivat Miro Ungar, Ivica "Mali" Krajač, Branko "Medo" Marušić ja Željko "Muki" Ružić. Miro Ungar jätti yhtyeen vuonna 1968 ja hänet korvasi Saša "Medicus" Sablić.
Yhtye voitti jugoslavialaisen Jugovizija-laulukilpailun 1969 kappaleella Pozdrav svijetu ja valittiin näin edustamaan Jugoslaviaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa yhtye esiintyi nimellä Ivan & 4M ja sijoittui jaetulle 13. sijalle 16. kilpailijan joukosta.
Yhtye pyrki Jugoslavian euroviisuedustajaksi uudelleen vuonna 1975 Opatija Festival -laulukilpailussa kappaleella Perpetuum mobile, mutta ei tullut valituksi.
Diskografia > Albumit

Vokalni 4M Kvartet (1972)
Kudostekijä

| --- | --- |
Kudostekijä

PDBID: 1AHW
Tunnisteet
Tietokannat
Entrez: 2152
OMIM: 134390
UniProt: P13726
Kudostekijä (TF) eli hyytymistekijä III on integraalinen kalvoproteiini, joka on osa veren hyytymistä. Kudosvaurioissa TF pääsee kosketuksiin veren kanssa, jolloin veren tekijä VIIa:t sitoutuvat TF:iin. Muodostuu TF-VIIa-komplekseja, joissa TF on kofaktori ja VIIa entsyymi. Kompleksit aktivoivat veren tekijöitä X ja IX, jotka ovat osa verihyytymän tuottavaa proteiinijoukkoa. TF:ää on kutsuttu aiemmin tromboplastiiniksi. CD-luokituksessa TF on CD142.
Geeni

Ihmisillä TF:n geeni on F3. Tämä on kromosomissa 1 kohdassa 1 p21–22. Geenin pituus on noin 12.4 kiloemäsparia (kbp). Siinä on 6 eksonia.
Rakenne

Ihmisillä TF:ssä 263 aminohappoa (AH) ja sen massa on 46 kDa. Siinä on 3 proteiinidomeenia: N-terminaalinen pitkä solunulkoinen domeeni (219 AH), lyhyt solukalvon läpäisevä domeeni (23 AH) ja C-terminaalinen lyhyt soluliman puoleinen domeeni (21 AH). Vaihtoehtoinen silmukointi tuottaa myös monia vereen liukoisia TF-muotoja, mutta nämä eivät osallistu hyytymiseen.
Toiminta

Ihmisillä TF:iä muodostuu ja on verisuonia ympäröivissä sileälihassoluissa, suonten epiteelin ulkokerroksen fibroblasteissa ja perisyyteissä. Ne ovat solukalvoissa. Niitä on myös eritoten aivoissa ja epiteelissä keuhkoissa, sydämessä ja istukassa. TF:ien pitoisuudet kudoksissa, joissa niitä on eniten, ovat silti pieniä verrattuna muiden proteiinien pitoisuuksiin. Terveillä ihmisillä ei ole aktiivista TF:ää veressä. Haavan muodostuessa tai suonten muuten vaurioituessa TF:t pääsevät kosketuksiin veren kanssa.
Veressä muuten vapaana olevat tekijä VII:t sitoutuvat nopeasti paljastuneihin TF:iin ja aktivoituvat tekijöiksi VIIa. VII:t voivat aktivoitua myös monien muiden veriproteiinien avulla, joita ovat muun muassa Xa, IXa ja XIa. VII:n aktivaatiossa sen R152 ja I153 välinen peptidisidos katkeaa. VIIa:n sitoutuessa TF:ään solukalvoon muodostuu TF-VIIa-kompleksi. Tämä aktivoi hydrolysoimalla veren tekijä IX:iä ja tekijä X:iä tekijöiksi IXa ja IXa, jotka ovat osa fibriiniä sisältävän verihyytymän tuottavaa proteiinijoukkoa. VIIa aktivoi näitä tekijöitä yksinkin, mutta sen teho on mitätön, jos se ei ole kiinni TF:ssä.
Mutaatio

Ihmisillä TF-puutosta ei tunneta. TF:ää koodaavan geenin mutaatiot, jotka aiheuttavat sen heikkotoimisuutta, tiettävästi tappavat jo sikiövaiheessa.
Kyläsirkunjyvä

| Kyläsirkunjyvä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Keräsirkunjyvät Lappula
Laji::  squarrosa
Kaksiosainen nimi
 Lappula squarrosa  (Retz.) Dumort. 
Katso myös
   Kyläsirkunjyvä Wikispeciesissä   Kyläsirkunjyvä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyläsirkunjyvä (Lappula squarrosa) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon ja keräsirkunjyvien (Lappula) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on joko yksi- tai kaksivuotinen ja muistuttaa paljolti lemmikkejä (Myosotis). Lemmikeistä kyläsirkunjyvän voi erottaa muun muassa kukinnon tukilehtien sekä hedelmien ulkonäön perusteella. Lemmikkien ohella kyläsirkunjyvä muistuttaa paljolti kalliosirkunjyvää (Hackelia deflexa), mutta sillä on yleensä pidemmät, noin 10 mm pitkät, sekä nuokkuvat hedelmäperät ja hieman erilainen varsi.
Kyläsirkunjyvä voi kasvaa 40 cm korkeaksi, ja sen varsi on pysty sekä karkeakarvainen. Lehdet ovat suikeita ja niiden suonitus ei näy kunnolla. Kyläsirkunjyvän kukat ovat pienet, noin 3 mm leveät sekä vaaleansiniset ja niissä on omannäköisensä tukilehdet. Kyläsirkunjyvä kukkii kesäkuusta elokuulle ja sen hedelmät muodostuvat noin 5 mm pitkien sekä pystyjen hedelmäperien päihin. Hedelmät ovat pieniä lohkohedelmiä.
Kyläsirkunjyvä kasvaa soraisilla paikoilla, kuten raunioilla, ratapenkereillä sekä joutomailla. Kyläsirkunjyvä on harvinainen ja Suomesta katsottuna eteläinen laji. Suomessa kyläsirkunjyvästä on monia vanhoja havaintoja aina napapiirin korkeudelle asti, mutta tällä vuosituhannella lajia on havaittu vain noin kymmeneltä alueelta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kyläsirkunjyvä (Lappula squarrosa)
LuontoPortti: Kyläsirkunjyvä (Lappula squarrosa)
ITIS: Lappula squarrosa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lappula squarrosa (englanniksi)
Kruununjyvät

Kruununjyvät olivat tietty osuus kruununverosta, joka suoritettiin viemällä leipäviljaa (ohraa tai ruista) viljan säilytyspaikkana toimivaan kruununmakasiiniin, jossa makasiininhoitaja otti jyvät vastaan. Kruununvero oli valtiolle suoritettava välitön eli lopullisen verovelvollisen suorittama vero.
Kruununjyviä ei kannettu enää maaveron poistamisen jälkeen, joka tapahtui vuoden 1925 alussa. Viimeisinä vuosina jokaista veroruplaa kohti kannettiin 25 litraa jyviä, joista puolet oli ruista ja puolet ohraa, 10 litraa kauroja sekä 1,17–1,45 markkaa rahaa. Rahaosuus oli eri suuruinen eri puolilla maata. Leipäviljassa ja kauroissa suoritettavasta verosta sai enintään kaksi kolmasosaa suorittaa viljaa kruununmakasiiniin viemällä. Loppuosa oli maksettava rahana viljan kunkin vuoden keskiverohinnan mukaan.
Korsikan kansallinen vapautusrintama

Korsikan kansallinen vapautusrintama (FLNC) (korsikaksi: Fronte di Liberazione Naziunale Corsu, ranskaksi: Front de libération nationale corse ) on Korsikan itsenäisyyttä ajava puolisotilaallinen separatistijärjestö. FLNC:n maanalainen armeija on käynyt aseellista taistelua Ranskan ylivaltaa vastaan 5. toukokuuta 1976 lähtien. Vuonna 2014 ja uudelleen vuonna 2016 järjestö ilmoitti lopettavansa sotilaallisen toimintansa.
FLNC on ottanut vastuun noin puolesta kaikista yhteensä noin 10 000:ta hyökkäyksestä Korsikalla sitten vuoden 1976. Aseellinen toiminta oli aktiivisimmilaan 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Väkivaltaisuudet vähenivät 1990-luvulla, ja 2000-luvulla FLNC ei ole ollut juurikaan otsikoissa. FLNC on suosinut toiminnassaan pommeja, salamurhia, pankkiryöstöjä ja kiristystä vallankumousverojen muodossa. Iskut on kohdistettu yleensä julkisiin rakennuksiin, pankkeihin, turismi-infrastruktuuriin ihmisten sijaan. Ranskan mannermaalla tehdyt iskut on tehty Nizzassa, Marseillessa ja Avignonissa.
Tavoitteet ja poliittinen siipi

FLNC:n aseellinen taistelu alkoi 4. toukokuuta 1976, kun yöllä räjähti 21 pommia Ajacciossa, Bastiassa, Sartènessa, Porto-Vecchiossa ja muissa korsikalaiskaupungeissa. Seuraavana päivänä FLNC ilmoitti olemassaolostaan ja julkaisi manifestinsa, jossa vaadittiin seuraavaa:
Korsikan kansallinen itsemäärämisoikeus tulee tunnustaa.
Kaikki "ranskalaisen kolonialismin" ilmentymät tulee poistaa, kuten saarella olevat sotilasyksiköt ja "uudisasutus" eli mannermaalta saapuneet ranskalaiset.
Tulee perustaa Korsikan kansan tahtoa edustava demokraattinen hallitus.
"Siirtokuntalaisten" omaisuus tulee takavarikoida.
Tulee toteuttaa maanviljelijöiden, työläisten ja älymystön tarpeita tyydyttävät reformit. Maan kaikenlainen riisto on lopetettava.
Korsikalle kansallinen itsemääräämisoikeus.
Perinteisesti A Cuncolta Naziunalista (tai A Cuncolta Indipendentista) on ollut FLNC:n poliittinen siipi. Ensimmäinen "Cuncolta" kiellettiin 28. syyskuuta 1983. Järjestyksessään kolmas "Cuncolta", A Cuncolta Naziunalista, perustettiin FLNC:n poliittiseksi siiveksi 28. kesäkuuta 1987, koska aiempi 2. lokakuuta 1983 perustettu Muvimentu Corsu per l'Autodeterminazione ("Mouvement Corse pour l'Autodétermination (MCA)") kiellettiin 21. tammikuuta 1987. Vuonna 1990 A Cuncolta Naziunalista muuttui A Cuncolta Indipendentistaksi 5. toukokuuta 1998.
FLNC jakautui kahdeksi kilpailevaksi fraktioksi, maltillisemmaksi FLNC-Canal Habitueliksi ("FLNC-Tavallinen kanava) ja radikaaliksi FLNC-Historique Canaliksi ("FLNC-Historiallinen kanava), joista edeltävä lopetti aseellisen taistelun vuonna 1996. Vuonna 1998 "Tavallisen FLNC:n" seuraajiksi ilmaantui pienempia FLNC-fraktioita, jotka yhdistyivät FLNC-UC:ksi.
Toiminnan hiipuminen 2000- ja 2010-luvuilla

FLNC jatkoi aseellista taistelua myös uudella vuosituhannella, vaikka ei lainkaan siinä laajuudessaan kuin 1970- ja 1980-luvilla. Yleensä pommi-iskut eivät onnistuneet tai ne peruttiin.  Vuonna 2002 se teki pommi-iskun Lumion varuskuntaa vastaan haavoittaen useita santarmeja. Vuonna 2004 se iski useisiin hotelleihin Marseillessa. Vuonna 2007 se teki raketti-iskuja useisiin eri varuskuntiin. Vuonna 2009 FLNC teki autopommi-iskun santarmikasarmia vastaan Vescovatossa.
Kesäkuussa 2011 tiedotustilaisuudessaan se ensi kerran sitten vuoden 1993 tunnusti toteuttaneensa "fyysisen eliminoinnin" eli surmanneensa korsikalaisen mafiapäällikön Christian Leonin, jonka se katsoi olleen syyllinen militanttinsa Philippe Paolin murhaan.
Vuosituhannen ensimmäisen vuosikymmenen aikana FLNC oli jakautunut kolmeen fraktioon: FLNC-UC, FLNC-1976 ja FLNC-22. lokakuuta. Nämä yhdistyivät uudelleen vuonna 2009.
FLNC jatkoi iskujaan mannermaalta tulleiden ranskalaisten omaisuutta vastaan. Vuoden 2011 lopulla se antoi julkilausuman, jonka mukaan se oli vastuussa 38 pommi-iskusta edeltäneen neljän kuukauden aikana. Samoin julkilausumassa vakuutettiin, että FLNC "pysyy odottavaisena, eikä jätä koskaan käyttämättä mahdollisuutta rauhaan".
Kesäkuussa 2014 FLNC-UC ilmoitti lopettavansa aseellisen taistelunsa ilmoittaen, että vapautusrintama on "päättänyt aloittaa yksipuolisen aseistariisunnan ja lopettavansa toimintansa vaiheittain". Seuraten FLNC-UC:n esimerkkiä FLNC-22 ilmoitti 6. toukokuuta 2016 lopettavansa sotilaallisen toimintansa lokakuuhun 2016 mennessä. Se ilmoitti haluavansa antaa nationalistien johtamalle saaren aluekokoukselle "mahdollisuuden käyttää valtakirjaansa.". Heinäkuussa 2016 FLNC-22 ilmoitti antavansa jihadisteille "päättäväisen vastauksensa ilman epäilyjä", jos nämä iskisivät Korsikalle.
Virallisista ilmoituksista huolimatta 2010-luvulla on tapahtunut joitain yksittäisiä hyökkäyksiä, joista vastuussa ovat todennäköisesti pienet sirpaleryhmät. Bastiassa oli mellakoita 15. lokakuuta 2016, kun kolme korsikalaisnationalistia tuomittiin vuoden 2012 pommi-iskusta. Mellakoitsijat heittivät poliisia polttopulloilla ja kivillä. Maaliskuussa 2019 ennen presidentti Emmanuel Macronin 2. huhtikuuta tapahtuvaa Korsikan-vierailua kaksi ranskalaishuvilaa tuhoutui osittain pommi-iskussa, josta ei kuitenkaan koitunut ihmisuhreja. Kolme päivää ennen Macronin vierailua löydettiin kaksi kotitekoista räjähdettä hallintorakennusten edessä Bastiassa. Syyskuun lopulla 2019 aseistautunut ryhmä ilmoitti videojulkaisussaan herättävänsä FLNC:n henkiin. Ryhmä uhkasi ulkomaalaisten investointeja ja vaati maan myymisen kieltämistä ei-korsikalaisille.
Korsikalainen tienviitta, josta on mustattu ranskankieliset nimet.
Korsikan yliopiston seinälle ripustetussa lakanassa vaaditaan Korsikan prefekti Claude Érignacin murhasta (1998) tuomitun Yvan Colonnan vapauttamista.
Kukkarojärvi (Jyväskylä)

| Kukkarojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°59′56″N, 25°32′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.176
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,1 m  
Pituus:  450 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,055 km  
Pinta-ala:  4,596 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKukkarojärvi 
Kukkarojärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hyrkkölän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,1 metriä mpy.
Kylähelttasieppo

| Kylähelttasieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikansiepot Platysteiridae
Suku::  Helttasiepot Platysteira
Laji::  cyanea
Kaksiosainen nimi
 Platysteira cyanea  (Müller, 1776) 
Katso myös
   Kylähelttasieppo Wikispeciesissä   Kylähelttasieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kylähelttasieppo (Platysteira cyanea) on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kylähelttasieppoa tavataan laajalla alueella Länsi-Afrikasta Keskisen-Afrikan kautta Etiopiaan ja Kenian länsiosiin asti. Lajin kannankehitys on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kylylahden kaivos

Kylylahden kaivos on Suomen entinen kaivos, joka sijaitsi Polvijärvellä kilometrin päässä Polvijärven kirkonkylästä Kaaville päin. Louhinta kaivoksessa päättyi 15. marraskuuta 2020, ja viimeiset malmierät nostettiin maan pinnalle 19. marraskuuta samana vuonna. Kaivos ylitti toiminta-aikanaan odotukset tuotannon määrässä.
Kaivoksesta louhittiin kuparia, kobolttia, nikkeliä, sinkkiä ja kultaa. Malmin louhinta tapahtui maanalaisesti. Kaivoksesta louhittiin vuosittain noin 550 000 tonnia malmia, joka kuljetettiin rikastettavaksi Kaavin Luikonlahdessa sijaitsevalle rikastamolle.
Kaivoksen historia

Kaivoksen perusti Kylylahti Copper Oy, joka oli australialaisen Altona Mining Ltd:n suomalainen tytäryhtiö. Rakentamistyöt alkoivat syksyllä 2010. Ensimmäinen 700 metriä pitkä vinotunneli valmistui keväällä 2011.  Täyden kapasiteetin tuotanto oli suunnitelmien mukaan käynnissä kesällä 2012. Ruotsalainen monimetalliyhtiö Boliden AB osti Kylylahden kaivoksen kesällä 2014, ja se operoi kaivosta tuotannon päättymiseen saakka. Enimmillään kaivos ja rikastamo työllistivät Bolidenilla noin 130 henkeä, ja tuotannon loppuvaiheessakin noin 92. Lisäksi tuotanto työllisti noin 100 henkilöä urakoitsijoiden kautta.
Kuroshio (1938)

| Kuroshio / 黒潮　 |
| --- | --- |
 Kuroshion vesillelasku 1938

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Kölinlasku:  31. elokuuta 1937
Laskettu vesille:  25. lokakuuta 1938
Palveluskäyttöön:  27. tammikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui osuttuaan miinaan 8. toukokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 065 t (standardi) 2 529 t (kuormattu)
Pituus:  118,5 m (kokonaispituus) 116,2 m (vesiraja)
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 hv
Nopeus:  35 kn
Miehistöä:  240
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 kaksiputkisissa tyypin C torneissa 28 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 24" torpedoputkea 36 × syvyyspommia
Kuroshio (jap. 黒潮, kuroshio) oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fujinagatalta, missä köli laskettiin 31. elokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1940.
Palvelus

Tyynenmeren sodan alkaessa alus oli 2. hävittäjälaivueen 15. hävittäjäviirikössä.
Alus osallistui niin kutsuttiin Tokion pikajunaan, joka huolsi japanilaisia tukikohtia. Se lähti Kagerōn, Oyashion ja Michishion kanssa Vilasta kuljettamaan joukkoja Kolombangaraan. Kuroshio, Oyashio ja Kagerō osuivat 8. toukokuuta 1943 miinoihin Blackettinsalmessa Arundalinsaaren ja Kolombangaran välillä. Kagerō ja Oyashio vaurioituivat pahoin ja Kuroshio upposi. Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen lentokoneet upottivat vaurioituneet alukset myöhemmin.
Aiheesta muualla

CombinedFleet.com: Kagerō-luokan hävittäjät (englanniksi)
CombinedFleet.com: Kuroshion historia (englanniksi)
Kagerō-luokan hävittäjä
Kymmenenmiehen talo

| Kymmenenmiehen talo |
| --- | --- |

Osoite:  Hämeenkatu 27
Sijainti:  Nalkala, Tampere
Koordinaatit:  61°29′49.7″N, 23°45′19.8″E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liiketalo
Valmistumisvuosi:  1907
Suunnittelija:  Birger Federley
Tyylisuunta:  jugend
Kerrosluku:  5
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kymmenenmiehen talo on Tampereella Hämeenkatu 27:ssä sijaitseva viisikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka on valmistunut 1907. Jugendtyylisen talon suunnitteli arkkitehti Birger Federley. Talo sai nimensä sen rakennuttaneen kiinteistöyhtiön 10 osakkaan mukaan.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1993.
Koti-idea

| Koti-Idea / Tasokaluste |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1991
Lakkautettu:  2010
Toimiala:  kodinsisustus ja huonekalut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koti-Idea (myös nimellä Tasokaluste) oli suomalainen huonekaluketju. Parhaimmillaan yrityksellä oli lähes 40 myymälää. Yritys toimi eri omistuksessa syksyyn 2005 asti nimellä Tasokaluste, jolloin ketju myytiin ja uudet omistajat muuttivat sen nimen vuonna 2006 Koti-Idea Oy:ksi. Yritys teki ensimmäisen konkurssin vuonna 2009 ja toisen vuonna 2010. Yritys oli jonkin aikaa myös virolaisomistuksessa vuonna 2009.