stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Endymion (romaani)

| Endymion |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Dan Simmons
Kieli:  englanti
Genre:  science fiction
Julkaistu:  1995
Suomennos
Suomentaja:  Juha Ahokas
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  606
ISBN:  951-578-674-6
Sarja: Hyperion
Edeltävä:  Hyperionin tuho
Seuraava:  Endymionin nousu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Endymion on Dan Simmonsin vuonna 1995 julkaistu science fiction -romaani. Teos on Hyperion-sarjan kolmas osa.
Teos on ollut ehdolla Locus-palkinnolle.
Teoksen on suomentanut Juha Ahokas ja julkaissut vuonna 1999 Like.
Engelbert Dollfuss
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Engelbert Dollfuss Wikimedia Commonsissa
Yksi diktaattori lisää: Itävallan ”Pikku Napoleon” astunut remmiin, Hakkapeliitta, 3.10.1933, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Wienin verinen keskiviikko, Suomen Kuvalehti, 04.08.1934, nro 32, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Endurantismi

Endurantismi (engl. endurantism, three-dimensionalism) on metafyysinen teoria olioiden identiteetistä ja jatkuvuudesta. Se on eräs selitys ajan virtaamisen aiheuttamaan ongelmaan ja pyrkii selittämään olioiden ajallista luonnetta. Endurantistien mukaan materiaalisen oliot ovat jatkuvia kolmiulotteisia yksilöitä, jotka ovat olemassa kokonaisuudessaan koko olemassaolonsa ajan, ja ne ovat jokaisella ajan hetkellä sama olio.
Endurantismille vastakkainen näkemys on perdurantismi, joka sopii joidenkin filosofien mielestä paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986).
Käännös suomeksi
Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema

Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema (ransk. Aéroport Paris-Charles-de-Gaulle; IATA: CDG, ICAO: LFPG) on Pariisin kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee 23 kilometriä Pariisin keskustasta koiliseen. Ranskassa lentoasemasta käytetään myös nimeä Roissy, sillä lentoaseman alueesta osa sijaitsee Roissy-en-Francen kunnassa Val-d'Oisen departementissa. Lentoasema on nimetty Charles de Gaullen mukaan. Lentoasema otettiin käyttöön vuonna 1974. Asema oli Euroopan toiseksi vilkkain vuonna 2016.
Mehran Karimi Nasseri asui Charles de Gaullen lentoasemalla 18 vuoden ajan. Hänen elämäänsä perustuu Steven Spielbergin elokuva Terminaali (2004).
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 1

Aer Lingus (Cork, Dublin)
Aerolíneas Argentinas (Buenos Aires-Ezeiza, Madrid)
Air China (Peking, Shanghai-Pudong)
All Nippon Airways (Tokio-Narita)
Arkia Israel Airlines (Tel Aviv)
Binter Canarias (Las Palmas, Teneriffa-Pohjoinen)
Condor Airlines (München)
Croatia Airlines (Dubrovnik, Split, Zagreb)
Cyprus Airways (Lárnaka)
Daallo Airlines (Djibouti)
Ethiopian Airlines (Addis Ababa, Frankfurt)
EVA Air (Taipei)
Flybe (Belfast, Birmingham, Edinburgh, Exeter, Manchester, Norwich, Southampton)
Germanwings (Köln/Bonn, Stuttgart)
Gulf Air (Abu Dhabi, Bahrain)
Icelandair (Keflavík)
Kuwait Airways (Kuwait, Rooma-Fiumicino)
LOT Polish Airlines (Varsova)
Lufthansa (Frankfurt, München)
Lufthansa CityLine (Berliini-Tegel, Köln/Bonn, Düsseldorf, Hampuri, Hannover, München, Nürnberg, Stuttgart)
Malaysia Airlines (Kuala Lumpur)
Norwegian Air Shuttle (Oslo, Tukholma)
Pakistan International Airlines (Islamabad, Lahore)
Qatar Airways (Doha)
Royal Air Maroc (Casablanca)
Royal Jordanian (Amman)
Saudi Arabian Airlines (Beirut, Jeddah, Riad)
Scandinavian Airlines System (Kööpenhamina, Oslo Tukholma-Arlanda)
Singapore Airlines (Singapore)
SriLankan Airlines (Colombo)
TACV Cabo Verde (Sal)
TAP Portugal (Lissabon)
Thai Airways International (Bangkok)
United Airlines (Chicago-O'Hare, Washington-Dulles)
Vueling Airlines (Barcelona, Bilbao, Madrid, Santiago de Compostela, Valencia)
Yemenia (Sanaa)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2A)

Air Austral (Réunion, Mauritius, Komorit, Madagaskar)
Air Canada (Montréal, Toronto)
Air France (Cincinnati, Delhi, Havanna, Lome, Mumbai, Nouakchott, Teheran-Mehrabad)
Air India (Mumbai, Newark)
Air Madagascar (Antananarivo)
Air Tahiti Nui (Los Angeles, New York-JFK, Papeete)
American Airlines (Boston, Chicago-O'Hare, Dallas/Fort Worth, Miami, New York-JFK)
Cathay Pacific (Hongkong)
El Al (Tel Aviv)
Kenya Airways (Nairobi) [alkaa October 27, 2006]
TAAG Air Angola (Luanda)
TAM (Recife, São Paulo-Guarulhos, Rio de Janeiro-Galeão)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2B)

Air Algerie (Alger, Annaba)
airBaltic (Riika)
Air France (Belgrad, Bukarest, Budapest, Istanbul-Atatürk, Kiova, Praha, Rabat, Sofia, Pietari, Varsova, Zagreb)
Liikennöijänä HOP! (Ljubljana)
Austrian Airlines (Wien)
Azerbaijan Airlines (Baku)
British Airways (Lontoo-Heathrow)
Bulgaria Air (Sofia)
Czech Airlines (Praha)
Georgian Airways (Tbilisi)
Swiss International Air Lines (Zürich)
Swiss European Air Lines (Zürich)
Tarom (Bukarest-Otopeni)
Ukraine International Airlines (Kiova)
Uzbekistan Airways (Taškent)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2C)

Air France (Abidjan, Antanarivo, Atlanta, Bangkok, Peking, Boston, Chicago-O'Hare, Dakar, Delhi, Douala, Djibouti, Fort-de-France, Hanoi, Hồ Chí Minhin kaupunki, Hongkong, Kanton, Libreville, Los Angeles, Mauritius, Miami, Newark, New York-JFK, Niamey, Ouagadougou, Papeete, Philadelphia, Pointe-à-Pitre, Port Harcourt, San Francisco, Shanghai-Pudong, Singapore, São Paulo-Guarulhos, Sint Maarten, Yaoundé, Washington-Dulles)
Air Seychelles (Mahe)
China Eastern Airlines (Peking, Shanghai-Pudong)
China Southern Airlines (Kanton)
Emirates (Dubai)
Vietnam Airlines (Hanoi, Hồ Chí Minhin kaupunki)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2D)

Air Europa (Málaga, Valencia)
Air France (Ateena, Basel/Mulhouse, Berliini-Tegel, Biarritz, Bologna, Bordeaux, Bremen, Brest, Clermont, Kööpenhamina, Düsseldorf, Frankfurt, Hampuri, Helsinki, Leipzig, Lissabon, Montpellier, München, Napoli, Oslo, Tukholma-Arlanda, Strasbourg, Stuttgart, Torino, Wien)
Cityjet (Firenze)
HOP! (Bilbao, Hannover, Nürnberg, Vigo)
Austrian Airlines (Wien)
Finnair (Helsinki)
Iberia (Madrid)
Air Nostrum (Zaragoza)
Luxair (Luxemburg)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2E)

Aeroméxico (México)
Air France (Amman, Buenos Aires-Ezeiza, Cincinnati/Pohjoinen Kentucky [kausittainen], Cotonou, Dakar, Detroit, México, Santiago, Jerevan)
Delta Air Lines (Atlanta, Cincinnati/Pohjoinen Kentucky, New York-JFK)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 2 > (Terminaali 2F)

Air France (Amsterdam, Bamako, Bangui, Barcelona, Bogota, Kairo, Caracas, Casablanca, Conakry, Dubai, Geneve, Houston-Intercontinental, Jeddah, Johannesburg, Kinshasa, Kuwait, Lagos, Lontoo-Heathrow, Luanda, Lyon, Madrid, Malabo, Manchester, Milano-Linate, Milano-Malpensa, Montréal, N'Djamena, Nantes, Nizza, Osaka-Kansai, Pointe Noire, Punta Cana, Rio de Janeiro-Galeão, Rooma-Fiumicino, Santo Domingo, Soul-Incheon, Tel Aviv, Tokio-Narita, Toronto, Toulouse, Tunis, Venetsia)
Cityjet (Birmingham, Dublin, Edinburgh, Göteborg-Landvetter, Lontoo-City, Zürich)
HOP! (Aberdeen, Verona)
Japan Airlines (Nagoya, Tokio-Narita)
KLM Royal Dutch Airlines (Amsterdam)
Korean Air (Soul-Incheon)
Middle East Airlines (Beirut)
Air Mauritius (Mauritius)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Terminaali 3 (ennen T9)

Afriqiyah Airways (Tripoli)
Air Cairo
Air Transat (Montréal, Québec, Toronto)
AMC Airlines
Daallo Airlines
easyJet (Belfast, Bristol, Dortmund, Edinburgh, Helsinki, Lissabon, Liverpool, Lontoo-Luton, Milano-Malpensa, Newcastle, Nizza)
easyJet Switzerland (Basel/Mulhouse, Geneve)
European Air Charter
Excel Airways
Free Bird Airlines
Hifly
Jet2.com (Leeds/Bradford)
Nouvelair (Monastir)
Onur Air (Antalya, Istanbul-Atatürk)
Pegasus Airlines
Smart Wings (Budapest, Praha)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Pariisin lentoasemien kotisivu
Ranskan lentoasemat
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:   Lyon  Marseille  Nizza  Pariisi-Charles de Gaulle  Pariisi-Orly  Toulouse 
Muut kansainväliset:   Ajaccio  Angers  Avignon  Basel-Mulhouse-Freiburg  Bastia  Beauvais  Bergerac  Béziers  Biarritz  Bordeaux  Brest  Brive  Caen  Calvi  Carcassonne  Chambéry  Clermont-Ferrand  Deauville  Dinard  Dole  Figari  Grenoble  La Rochelle  Le Touquet  Lille  Limoges  Metz/Nancy  Montpellier  Nantes  Nîmes  Perpignan  Poitiers  Quimper  Rennes  Rodez  Saint-Étienne  Strasbourg  Tarbes/Lourdes  Toulon  Tours  Vatry 
Vain kotimaanlentoja:   Agen  Annecy  Aurillac  Castres  Épinal  Île d’Yeu  Lannion  Le Havre  Le Puy  Lorient  Pau  Périgueux 
Muut:   Pariisi-Le Bourget
Elvira Nikolaisen

| Elvira Nikolaisen |
| --- | --- |
 Nikolaisen vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Columbia Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elvira Nikolaisen (s. 16. heinäkuuta 1980) on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on kotoisin lounaisessa Norjassa sijaitsevasta Lundin kunnasta. Nikolaisenin esikoisalbumi Quiet Exit ilmestyi vuonna 2006, ja siltä nousivat hiteiksi muun muassa kappaleet "Love I Can't Defend" sekä "Egypt Song". Kaksi seuraavaa albumia eivät saavuttaneet samanlaista menestystä. Nikolaisenin neljäs ja viimeisin albumi I Concentrate On You (2013) oli yhteistyö Mathias Eickin kanssa.
Albumit

Quiet Exit (2006)
Indian Summer (2008)
Lighthouse (2011)
I Concentrate On You (2013, yhdessä Mathias Eickin kanssa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elvira Nikolaisen Wikimedia Commonsissa
Erigonos

| Erigonos> Ἐρίγωνος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 200-luku eaa. ?
Ammatti:  taidemaalari
Erigonos (m.kreik. Ἐρίγωνος, Erigōnos, lat. Erigonus; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari. Plinius vanhemman mukaan hän oli alun perin taidemaalari Nealkeen värientekijä. Työssään hän oppi niin paljon ammatista, että hänestä tuli itsestäänkin merkittävä taiteilija. Hän opetti taidemaalari Pasiasta ja toimi hellenistisellä kaudella noin vuonna 240 eaa.
Eduard Bornhöhe

Eduard Bornhöhe
Eduard Bornhöhe, oik. Brunberg, (1863–1923) oli virolainen kirjailija. Hän pani alkuun Viron historiallisen romaanin.
Teokset

Kootut teokset:
Teosed: I Tallinna jutud (1962)
Teosed: II Jutud ja reisikirjad (1963)
Teosed: III Ajaloolised jutustused (1964).
Teokset > Suomennokset

Kostaja : kertomus Viron kansan entisiltä ajoilta; viron kielestä suom. Lilli Lilius. WSOY, 1888.
Esa

Esa tai ESA tarkoittaa seuraavia asioita:
El Salvador, KOK:n maakoodi ESA
Esa, suomalainen miehen etunimi
Mediatalo ESA, lahtelainen viestintäalan yritysryhmä
Euroopan avaruusjärjestö, ESA (englannin sanoista European Space Agency), avaruuden tutkimiseen keskittynyt monikansallinen organisaatio
Entertainment Software Association, ESA, yhdysvaltalainen tietokone- ja videopelialan kauppajärjestö
Ecological Society of America, ESA, yhdysvaltalainen ekologien yhdistys.
Electronic Suspension Adjustment, ESA, sähköinen jousituksen säätö, käytetään erityisesti moottoripyörissä
Someron Esa, urheiluseura
9950 ESA, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Esa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emma Rafowicz

| Emma Rafowicz |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  S&D-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1995 (ikä 29) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Sosialistinen puolue
Emma Rafowicz (s. 24. kesäkuuta 1995 Pariisi, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Rafowicz edustaa sosialistista puoluetta. Rafowicz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emma Rafowicz Wikimedia Commonsissa
Emma Rafowicz Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Esa Aho

Esa Aho (25. helmikuuta 1911 Rovaniemi – 19. helmikuuta 2000 Turku) oli suomalainen professori ja apteekkari. Hän toimi suomalaisen lääketeollisuuden uranuurtajana 1940-luvulta alkaen.
Aho kirjoitti ylioppilaaksi Torniossa vuonna 1930 ja suoritti proviisorin ja filosofian kandidaatin tutkinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1944. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Turun yliopistossa vuonna 1958.
Jatkosodan päätyttyä Esa Aho siirtyi Huhtamäki-yhtymän palvelukseen ja sai tehtäväkseen selvittää lääkkeiden ja lääkkeenomaisten valmisteiden tuotantomahdollisuuksia. Tämän seurauksena Huhtamäki perusti vuonna 1946 lääketehdas Leiraksen, jonka johtajana Aho toimi vuoteen 1962 ja vielä tieteellisenä johtajana vuoteen 1974. Ahon johdolla Leiras toi suomalaiseen lääketeollisuuteen muun muassa infuusioliuokset ja lääkeaineiden synteettisen valmistuksen.
Esa Aholle myönnettiin professorin arvo vuonna 1971. Hän toimi Huhtamäki-yhtymän ja Lääketukku Oy:n hallituksissa parikymmentä vuotta sekä Kemian keskusliiton hallituksessa kymmenen vuotta. Hän toimi myös lääkintöhallituksen pysyvänä asiantuntijana. Hänelle myönnettiin Turun Martin apteekin apteekkioikeudet vuonna 1960 ja hän toimi sen apteekkarina vuoteen 1988 saakka. Teatteriharrastuksen ansioistaan hänet nimitettiin Turun Teatterikerhon kunniajäseneksi.
Esko Ala-Äijälä

Esko Johannes Ala-Äijälä (s. 28. huhtikuuta 1941 Kurikka) on suomalainen uransa päättänyt korkeushyppääjä. Ala-Äijälä edusti urallaan Kurikan Ryhtiä.
Ala-Äijälä saavutti Kalevan kisoissa SM-hopeaa vuosina 1963 ja 1964.  Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea vuonna 1963.
Ala-Äijälän ennätys on vuonna 1963 Kurikassa hypätty 202.
Esko Arjaluoto

Esko Ilmari Arjaluoto, vuoteen 1935 Lindholm  (1. maaliskuuta 1923 Paimio – 11. elokuuta 1987 Turku) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Arjaluodon vanhemmat olivat maanviljelijä Arttur Arjaluoto ja Alma Lydia Mäntylä ja puoliso vuodesta 1945 Vuokko Siviä Virta. Arjaluoto valmistui meijeriteknikoksi Valtion maitotalousopistosta 1947. Hän oli Vesilahden Osuusmeijerin isännöitsijä 1947–1949, Ylikulman Osuusmeijerin isännöitsijä Perniössä 1949–1951, Valion Salon meijerin isännöitsijä 1951–1954, Salon Seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1955–1971 ja Osuuskunta Maito-Auran toimitusjohtaja 1971–1983. Salon kaupunginvaltuuston jäsen Arjaluoto oli 1965–1968 ja hänellä oli myös useita muita yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamustehtäviä. Arjaluoto oli sotilasarvoltaan reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. Taiteilija Viljo Hurme maalasi hänen muotokuvansa 1973.
Enon

| Enon |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  indie rock, shoegazing, dream pop
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti, japani
Jäsenet:  John Schmersal, kitara, laulu   Toko Yasuda, kitara, laulu   Matt Schultz, rummut  
Entiset jäsenet:  Rick Lee, basso (1999–2000)  Steve Calhoon, rummut (1999-2001)  Touch and Go Records, 1999–  
Aiheesta muualla
www.enon.tv
Infobox OKNimi-testi OK: 
Enon on yhdysvaltalainen rock-trio, jonka muodostavat John Schmersal (ex Brainiac) sekä Toko Yasuda (ex Blonde Redhead) & Matt Schultz.
Julkaisut > Albumit

1998 Long Play
1999 Believo!
2002 High Society
2003 Hocus Pocus
2004 Onhold
2005 Lost Marbles and Exploded Evidence (compilation album + DVD set)
2007 Grass Geysers...Carbon Clouds
Julkaisut > 7"

1998 "Fly South"
1999 "Motor Cross"
2001 "Listen (While You Talk)"
2001 "Marbles Explode"
2001 "The Nightmare Of Atomic Men"
2002   Enon [Self-Titled]
2002 "Drowning Appointment"
2003 "In This City"
2003 "Evidence"
2003 "Because Of You"
2003 "Starcastic"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enon Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen viralliset sivut (englanniksi)
Enon Myspacessa (englanniksi)
Engelbert Humperdinck

Engelbert Humperdinck
Engelbert Humperdinck (1. syyskuuta 1854 – 27. syyskuuta 1921) oli saksalainen myöhäisromantiikan ajan säveltäjä.
Humperdinck syntyi Siegburgissa ja pääsi vuonna 1872 Kölnin konservatorioon opiskelemaan Ferdinand Hillerin johdolla. Vuonna 1876 hän pääsi stipendinsä turvin Müncheniin, jossa häntä opettivat Franz Paul Lachner ja myöhemmin Josef Rheinberger. Hän toimi opettajana Barcelonan ja Frankfurtin konservatorioissa ja Berliinin akatemiassa. Humperdinck tutustui henkilökohtaisesti Richard Wagneriin, jonka tuotannosta hän sai vaikutteita omiin teoksiinsa, mutta käsitteli aiheitaan lyyrisemmin ja yksinkertaisemmin. Hän kuoli Neustrelitzissä 1921.
Engelbert Humperdinckin maine perustuu pääosin hänen oopperaansa Hannu ja Kerttu (1893), joka pohjautuu samannimiseen Grimmin satuun. Hän sävelsi myös muuta näyttämömusiikkia, orkesteriteoksia, kamarimusiikkia ja lauluja.
Muuta

Deutsche Post juhlisti vuonna 2004 Humperdinckin 150-vuotispäivää julkaisemalla säveltäjän kunniaksi oman postimerkin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Engelbert Humperdinck International Music Score Library Project (englanniksi)
Engelbert Kaempfer

| Engelbert Kaempfer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1651 Lemgo, Lippe-Detmold
Kuollut: 2. marraskuuta 1716 (65 vuotta) Lemgo
Koulutus ja ura
   
Engelbert Kaempfer (tai Kämpfer; 16. syyskuuta 1651 Lemgo, Lippe-Detmold – 2. marraskuuta 1716 Lemgo) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja lääkäri. Hän kirjoituksensa olivat yli sata vuotta tärkein länsimainen tietolähde Japanista.
Elämä ja ura

Kaempferin isä oli pastori. Kaempfer opiskeli Hamelnissa, Lüneburgissa, Hampurissa, Lyypekissä ja Danzigissa, ja valmistuttuaan tohtoriksi Krakovassa hän opiskeli neljä vuotta Königsbergissä lääketiedettä ja luonnontieteitä. Vuonna 1681 hän vieraili Ruotsin Uppsalassa, jonne häntä houkuteltiin asettumaan. Vuonna 1683 hän oli lääkärinä mukana ruotsalaisessa lähetystössä, jonka Kaarle XI lähetetti Moskovan kautta Persiaan hoitamaan kauppa-asioita. Hän saapui Persiaan Moskovan, Kazanin ja Astrahanin kautta ja eteni Kaspianmeren matkan jälkeen Nizabadiin. Širvanissa sijaitsevasta Şamaxısta hän teki tutkimusmatkan Apšeronin niemimaalle. Vuonna 1684 hän saapui Isfahaniin, silloiseen Persian pääkaupunkiin. Kun Ruotsin lähetystö yli vuoden oleskelun jälkeen valmistautui palaamaan, Kaempfer liittyi kirurgiksi Alankomaiden Itä-Intian kauppakomppanian laivaan Persianlahdella, ja hänellä oli tilaisuus nähdä joitakin Arabian ja monia Intian länsirannikon alueita. Syyskuussa 1689 hän saapui Bataviaan, vietti seuraavan talven Jaavalla tieteellisten tutkimusten parissa ja lähti toukokuussa 1690 Japaniin hollantilaisten sinne vuosittain lähettämän lähetystön lääkärinä. Laiva kävi ensi Siamissa, jonka pääkaupungissa Kaempfer vieraili. Syyskuussa 1690 hän saapui Nagasakiin, joka oli tuolloin ainoa ulkomaalaisille avoin japanilainen satama. Kaempfer viipyi Japanissa kaksi vuotta, ja vieraili tuona aikana kahdesti Tokiossa. Marraskuussa 1692 hän lähti Japanista Jaavalle ja Eurooppaan, ja lokakuussa 1693 hän rantautui Amsterdamiin. Saatuaan tohtorin arvon Leidenissä hän asettui kotikaupunkiinsa ja ryhtyi myös Lippen kreivin lääkäriksi.
Ainoa Kaempferin elinaikanaan julkaisema teos oli Amoenitatum exoticarum politico-physico-medicarum fasciculi V. (1712), joka on valikoima hänen kirjoituksiaan, joissa hän esittelee Kaukasuksella, Persiassa ja Japanissa tekemiän havaintoja. Hänen kuoltuaan Hans Sloane osti julkaisemattomat käsikirjoitukset ja toimitti ne Englantiin. Niiden joukossa oli Geschichte und Beschreibung von Japan, jonka J. G. Johann Caspar Scheuchzer käänsi käsikirjoituksesta englanniksi ja joka julkaistiin Lontoossa kahtena niteenä vuonna 1727 nimellä The History of Japan. Alkuperäistä saksankielistä versiota ei julkaistu. Japanin historian lisäksi tämä kirja sisältää kuvauksen maan poliittisesta, yhteiskunnallisesta ja fyysisestä tilasta 1600-luvulla. Yli sadan vuoden ajan se oli tärkein aihepiirin tietolähde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Engelbert Kaempfer Wikimedia Commonsissa
Enon opetukset (romaani)

| Enon opetukset |
| --- | --- |

Kirjailija:  Petri Tamminen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2006
Sivumäärä:  205
ISBN:  951-1-21150-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Enon opetukset on Petri Tammisen romaani vuodelta 2006. Teos on lajityypiltään tragikomediaa ja siinä on kolme aikatasoa: kesä 1981, syksy 1994 ja talvi 2005. Romaanin päähenkilöt ovat eno ja hänen siskonpoikansa Jussi. Eno kantaa vastuunsa vanhempana sukulaismiehenä, ja pyrkii kitkemään siskonpojastaan antautujan taudin.
Juoni

Aika: heinäkuu 1981. Paikka: varsinaissuomalainen maalaistalo. Kirjan minä-kertoja Jussi on kahdentoista, Olli-eno on häntä kymmenisen vuotta vanhempi. Enon isä (eli Jussin äidinisä) tekee lähtöä tuonpuoleiseen. Hänelle on määrä ostaa arkku ja hän haluaa nähdä sen ennen kuolemaansa. Arkku ostetaan Turusta, jonne matkataan enon Peugeotilla. Mukaan lähtee enon ja Jussin lisäksi kauppiaanpoika Myrsky, joka on tarinan keskeinen sivuhahmo. Jussin äiti ja hänen miehensä (Jussin isä) ovat paikalla maatalossa; seuraa pientä sukudraamaa. Jussin erkaneminen poikaiästään kohti miehuutta on ensimmäisen osan olennaisena aiheena. Taustalla seurataan Englannin prinssi Charlesin ja Diana Spencerin hääseremoniaa.
Lokakuu 1994. Enon ote elämästä on lipsumassa. Samaan aikaan hänen otteensa viinapullosta on vahvistumassa. Jussi on jo perheenisä ja eno kutsuu hänet kalaan. Jussilla on poika ja vaimo. Kalastuksen sijaan toiminta keskittyy juopotteluun ja ambulanssikin kutsutaan hätiin. Jussi seuraa holtitonta alkoholinkäyttöä vierestä, eikä ymmärrä enon ja tämän viinaanmenevän toveripiirin valintoja.
Helmikuu 2005. Jussi on ottanut avioeron. Englannin prinssi Charles ja Camilla Parker Bowles ovat astumassa aviosäätyyn. Jussi surkuttelee kuninkaallisten häiden tuputtamaa armon ja kohtuuden eetosta. Eno on jo syrjäytynyt ja luuhaa toisten alkoholistien seurassa. Hän soittaa Jussille ja käskee tätä pitämään pintansa. Seuraavana kesänä eno kuolee. Hautajaisissa Jussi keskustelee poikansa kanssa ja huomaa, että hänellä on vuosikymmenen verran aikaa joko välttää enonsa kohtalo tai ajautua samanlaiseen umpikujaan.
Olli-enon ammattina on valokuvaus, ja ihmisten kuvaamiseen liittyvät teemat ovat tuon tuosta esillä.
Muuta

Enon opetukset oli Finlandia-ehdokkaana vuonna 2006. Teos on julkaistu myös sähkökirjana ja äänikirjana.
Yleisradio tuotti kaksiosaisen televisioelokuvan Enon opetukset vuonna 2010. Teos julkaistiin DVD:nä 2013.
Aiheesta muualla

Enon opetukset Finna-hakupalvelussa
Edgars Masaļskis

| Edgars Masaļskis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2017
Aik. seurat:  EV Duisburg Die Füchse,   Dinamo Riga,   Metallurg Zhlobin,   EHC Freiburg,   Junost Minsk,   Dinamo Minsk,   Neftjanik Almetjevsk,   IHC Pisek,   Dukla Jihlava,   HC Karlovy Vary,   HK Riga 2000,   Mörrum GoIS,   HK Liepājas Metalurgs,   Sibir Novosibirsk,   HK Liepājas Metalurgs,   HK Riika,   HK Laterna Riika,   HK Lido Nafta Riika Lada Toljatti
Edgars Masaļskis (s. 31. maaliskuuta 1980 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Pituutta Masaļskisilla on 176 senttimetriä ja painoa 82 kilogrammaa. Hän pelasi useissa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa sekä kaksissa olympialaisissa.