Pioneer 0
Rakenne

Pioneer 0 suunniteltiin siten, että tiukkoja painorajoja noudattaen voitaisiin kerätä mahdollisimman paljon dataa mahdollisimman monilla eri tutkimuslaitteilla ja että luotaimen paristot toimisivat mahdollisimman pitkään.
Pioneer 0:n runko oli valmistettu hunajakennomaisesta lasikuidusta. Rungon oli valmistanut Hexcel. Luotaimen keskiosa muistutti lieriötä, jonka molemmilla puolilla oli matalat kartiot. Se oli halkaisijaltaan 74 cm ja korkeudeltaan 76 cm. Luotaimen toisessa päässä oli 11 kg painava Thiokol Chemical Corporationin valmistama Thiokol TX-8-6 -rakettimoottori, jonka tarkoituksena oli hidastaa luotaimen nopeutta 850 metriä sekunnissa 65 tuntia laukaisusta, jotta se pääsisi suunnitellulle Kuun kiertoradalle. TX-8 oli valmistettu Yhdysvaltain armeijan Longhornin ammustehtaalla lähellä Karnackia, Texasissa. Rakettimoottori oli suunniteltu GAR-1 Falcon -ilmataisteluohjuksen moottoriksi. Rakettimoottoria muokattiin luotaimelle sopivaksi Thiokol Chemical Corporationin tehtaalla Huntsvillessä. Muokattu versio nimettiin Thiokol TX-8-6:ksi.
Pioneer 0:n keskiosan toiseen päähän oli asennettu kehän muotoisesti kahdeksan pientä Vernier-rakettia, joiden tarkoituksena oli säätää raketin asentoa. Vernier-raketit oli valmistanut Atlantic Research Corporation, ja ne oli suunniteltu Vanguard-kantoraketille. Ne voitiin irroittaa luotaimesta. Luotaimen apumoottorien päässä oli myös kaksi dipoliantennia, sähköinen dipoliantenni, joka välitti 108,06 MHz:n taajuudella telemetria- ja doppler-tietoja 300 milliwatin teholla. Toinen dipoliantenneista oli magneettinen dipoliantenni, joka välitti tietoa luotaimen kamerasta yhden watin teholla 108,09 MHz:n taajuudella. Luotain vastaanotti signaaleja Maasta 114,813 MHz:n taajuudella sähköisen dipoliantennin kautta. Dipoliantennit oli valmistanut STL:n Antenna Laboratory.
Luotaimen kuori koostui laminoidusta muovista, joka oli maalattu tummilla ja vaaleilla raidoilla, jotta luotaimen sisälämpötila pysyisi suunnitellussa 16–29 celciusasteessa. Virtalähteenä rakettimoottorien sytyttämiseen toimi nikkelikadmiumparistoja ja kuvausjärjestelmään hopeakennoparistoja. Muu laitteisto sai virtansa elohopeaparistoista. Luotaimen laitteisiin asennettiin omat virtalähteensä, jotta yhden virtalähteen vikaantuminen ei vaikuttaisi muiden laitteiden toimintaan. Luotaimessa oli 16 eri virtalähdettä.
Pioneer 0:aan oli asennettu termistori, joka sijaitsi luotaimen lämmöneristeessä. Termistori muutti oskillaattorin apukantoaallon taajuutta. Toinen lämpömittari oli elekroninen piiri, jonka jännitelähtö vaihteli lämpötilan mukaan. Se oli asennettu metalliseen koteloon. Lämpömittaria käytettiin ensisijaisesti kalibrointijännitteen tuottamiseen luotaimen ionisaatiokammiolle.
Jotta Pioneer 0 pysyisi vakaana matkallaan Kuuhun, Naval Ordnance Test Station kehitti gyroskooppimaisen nutaatiovaimentimen. Laite muistutti rengasta ja oli valmistettu elohopeasta. Se sijaitsi Pioneer 0:n massakeskipisteen yläpuolella. Pyörittämällä nutaatiovaimenninta luotain pyöri haluttuun suuntaan. Näin luotaimen polttoainetta ei tarvinnut käyttää liiallisen pyörimisliikkeen vähentämiseen. Nutaatiovaimentimen avulla Pioneer 0:n televisiokamera olisi pystynyt ottamaan kuvia Kuusta.
Pioneer 0:n valmistukseen osallistui noin 3 000 henkilöä.