stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hankajärvi (Lempäälä)

| Hankajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Lempäälä
Koordinaatit:  61°23′55″N, 23°50′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Moisionjoen valuma-alue‎ (35.24)
Laskuoja:  oja Höytämönjärven laskuojaan 
Järvinumero:  35.241.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,3 m 
Rantaviiva:  1,275 km 
Pinta-ala:  0,05832 km² 
 fiHankajärvi 
Hankajärvi  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Hankajärvi on osa Moisionjoen alaosan aluetta.
Maantietoa

Järvi on 500 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Se sijaitsee Kuljun itäpuolella erämaassa maaston painaumassa. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista itäpuolen rantaan laskeva tuo Kuurnakorven kuivatusvedet. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja virtaa 2,5 kilometriä ennen kuin yhtyy Höytämönjärven laskuojaan aivan Ruotasjärven pohjoispuolella. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja rantoja seuraa loppukesällä leveä kasvillisuusvyöhyke. Rannat ovat kovaa metsämaata lukuun ottamatta järven itäpään soita. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Kuljusta ja Sääksjärveltä.
Historiaa

Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Hanasjärvi”.
Vuoden 1960 peruskartassa järveen oli johdettu Kuumakorven suo-ojien vedet. Vuonna 1991 oli pohjoisrannalle ilmestynyt talo.
Hagbard Berner

| Hagbard Berner |
| --- | --- |
 Berner noin vuonna 1880.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Harbard Emanuel Berner
Syntynyt: 12. syyskuuta 1839 Sunndal, Norja
Kuollut: 24. tammikuuta 1920 (80 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  juristi, toimittaja, poliitikko
Hagbard Emanuel Berner (12. syyskuuta 1839 Sunndal – 24. tammikuuta 1920 Kristiania) oli norjalainen juristi, toimittaja ja Venstren poliitikko. Hän oli perustamassa Dagbladet-lehteä vuonna 1869, istui suurkäräjillä 1880–1888 ja oli vuodesta 1884 Norjan naisasialiiton ensimmäinen puheenjohtaja. Berner vastusti personaaliunionia Ruotsin kanssa ja edisti tarmokkaasti uusnorjan käyttöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hagbard Berner Wikimedia Commonsissa
Harmaapääorneero

| Harmaapääorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Metsäorneerot Cranioleuca
Laji::  semicinerea
Kaksiosainen nimi
 Cranioleuca semicinerea  (Reichenbach, 1853) 
Katso myös
   Harmaapääorneero Wikispeciesissä   Harmaapääorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaapääorneero (Cranioleuca semicinerea) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaapääorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hagar Sarasto

Hagar Lovisa Sarasto (o.s. Hedman; 1. huhtikuuta 1890 Ylöjärvi – 1. tammikuuta 1959 Turku) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja asui pääosan elämästään Padasjoella, jossa kuului kunnanvaltuustoon. Sarasto toimi myös Siirtoväen huollon ja Lotta Svärdin paikallisjohtajana Padasjoella.
Teoksia

Päivärannan onnelliset : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 108.    WSOY 1927, 2. painos 1933
Jaloa haltijaväkeä : kaksinäytöksinen näytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 118.    WSOY 1930
Hagaparken

Hagaparkenia kesällä.
Hagaparken on englantilaistyylinen puisto Ruotsissa Solnan kunnassa lähellä Tukholmaa. Puisto luotiin kuningas Kustaa III:n määräyksestä. Se sijaitsee Brunnsvikenin läntisellä rannalla ja ulottuu etelästä Stallmästaregårdenista pohjoiseen Frösundavikiin.
Kiinalainen paviljonki Hagan puistossa.
Hagaparken luotiin vuosina 1780–1797. Puistoa koristavat erilaiset paviljongit ja huvirakennukset. Puiston ja sen rakennusten suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Fredrik Magnus Piper, Louis Jean Desprez, Olof Tempelman, Carl Christoffer Gjörwell ja Louis Masreliez. Tempelman suunnitteli vuosina 1787–1789 rakennetun Kustaa III:n paviljongin, Gjörwell ”ekotemppelin” sekä 1804 valmistuneen kuningattaren paviljongin (nyk. Hagan linna), Piper itse puiston sekä 1786 valmistuneen turkkilaisen kioskin ja Desprez kiinalaisen paviljongin sekä 1787 valmistuneen niin sanotun kupariteltan. Desprez suunnitteli puistoon myös linnan, josta toteuttiin vuosina 1786–1792 perustukset, mutta sen rakentaminen ei edennyt pidemmälle.
Vuonna 1935 puistolle myönnettiin byggnadsminne-asema. Vuodesta 1994 Hagaparken on osana Ekoparkenia kuulunut Ruotsin ensimmäiseen kansalliseen kaupunkipuistoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Statens fastighetsverk - Hagaparken (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Hagaparkenista sijaitsevista rakennuksista Solnan kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hil Kabashi

Hil Kabashi ja hänen siskonsa Hilda (2006)
Hil Kabashi (s. 19. helmikuuta 1941) on albanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu fransiskaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 18. toukokuuta 1969 ja nimitettiin Etelä-Albanian apostolisen hallinnon johtoon sekä Turres in Byzacenan titulaaripiispaksi 3. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
Harmaapäämesikko

| Harmaapäämesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Savannimesikot Ptilotula
Laji::  keartlandi
Kaksiosainen nimi
 Ptilotula keartlandi  (North, 1895) 
Synonyymit
 Lichenostomus keartlandi 
Katso myös
   Harmaapäämesikko Wikispeciesissä   Harmaapäämesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaapäämesikko (Ptilotula keartlandi) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaapäämesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hikoiluhoito

Hikoiluhoito eli hikoilemishoito oli 1800- ja 1900-luvulla käytetty hoitomuoto, jossa sairauksia pyrittiin parantamaan hikoilua kiihdyttämällä. Sitä käytettiin hermo-, tulehdus- ja vilustumistautien hoitamiseen. Hien erityksen kiihtyminen aikaansaatiin lääkkeillä tai ruumiinlämpöä kohottamalla. Kehon lämpötila kohottamiseen käytettiin kuumia juomia, ihoon vaikuttavaa lämpöä tai syvälämpöhoitoa. Ihon lämpötilan kohottamiseen käytettiin kuumaa ilmaa, kuumia hauteita tai kuumia ammekylpyjä. Syvälämpöhoidossa kudoksia lämmitettiin niihin johdetun sähkömagneettisen kentän avulla.
Grels

| Grels |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  12. maaliskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Gergely, Greger, Gregers, Grégoire, Gregor, Gregorio, Gregory, Grégory, Grigor, Grigori, Grzegorz 
Nimen alkuperä:  Gregorius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grels on Suomessa ja Ruotsissa käytetty miehen etunimi, joka pohjautuu ’valpasta’ merkitsevään kreikkalaisperäiseen nimeen Gregorius. Grels on ruotsalainen lyhentymä Gregoriuksen skandinaavisesta muunnelmasta Gregers.
Grels-nimeä on tiettävästi esiintynyt Suomessa vuodesta 1499 alkaen. Nykyään se on hyvin harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on elokuuhun 2023 mennessä kirjattu 30–40 tämännimistä miestä.
Nimipäivät

Grels-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan Gregorius- ja Greger-nimien rinnalle vuonna 1950. Nimipäivä on 12. maaliskuuta.
Vuosina 1986–1992 Grelsillä, Gregerillä ja Gretalla oli Ruotsin almanakassa yhteinen nimipäivä 13. maaliskuuta.
Tunnettuja Grels-nimisiä

Grels Teir (1916–1999), suomalainen kansanedustaja ja ministeri
Nimi muissa yhteyksissä

Etunimi Grels on alkuosana ahvenanmaalaisessa paikannimessä Grelsby. Kyseessä on Finströmissä sijaitseva kylä.
HMS Goathland

| HMS Goathland |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  30. tammikuuta 1941
Laskettu vesille:  3. helmikuuta] 1942
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  korjauskelvoton heinäkuu 1944
Loppuvaihe:  romutettu helmikuussa 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1070 t (standardi) 1458 t (max)
Pituus:  85,3 m
Leveys:  10,16 m
Syväys:  3,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua (50 km/h)
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII -tykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä ja 3 kiskoa, joihin 110 syvyyspommia
HMS Goathland (viirinumero L27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 27. elokuuta 1940 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1941 työnumerolla J1694. Alus laskettiin vesille vasta 3. helmikuuta 1942 maaliskuussa edellisenä vuonna tehtyjen ilmahyökkäysten telakalle aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Alus valmistui saman vuoden lopulla 6. marraskuuta.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus määrättiin 15. hävittäjälaivueeseen. Koeajojen ja varustamisen jälkeen alus siirtyi 6. marraskuuta 1942 Scapa Flowhun koulutettavaksi. Alus liittyi tammikuussa 1943 Plymouthissa laivueeseensa, jonka mukana se aloitti saattueiden suojaamisen ja meriliikenteenvalvonnan Kanaalissa ja lounaisen reitin alueella.
Alus liittyi 16. maaliskuuta saattueeseen WS28/KMF11, mistä se erkani 21. maaliskuuta saattueen KMF11 kanssa kohti Gibraltaria. Saattueen saavuttua määränpäähänsä alus palasi kotimaahan.
Alus osallistui 27. huhtikuuta Sept Ilen edustalla HMS Albrightonin kanssa hyökkäykseen saksalaista rannikkosaattuetta vastaan, jolloin italialainen saarronmurtaja SS Butterfly ja yksi kolmesta saattajasta sukellusveneidentorjunta-alus Uj1402 vaurioituivat. Goathland kärsi lieviä vaurioita tykkitulessa. Alus taisteli 29. toukokuuta Saksan laivaston E-veneitä vastaan niiden hyökättyä rannikkosaattueen kimppuun Portlandin edustalla.
Elokuussa alus määrättiin Normandian maihinnousuun. Alus erkani laivueestaan, kun se määrättiin telakalle muutettavaksi esikuntalaivaksi. Matkalla telakalle Liverpoolin alus suojasi 3. syyskuuta HMS Limbournen kanssa rannikkosaattuetta, kun se joutui E-veneiden maaliksi. Alus siirrettiin 29. syyskuuta Liverpoolista Sheernessiin muutostöiden jatkamiseksi.
Alukselle asennettiin esikunnan vaatimat radiolaitteet, jotka mahdollistivat viestinnän maihinnousualuksiin ja joukkojen komentajiin. Alukselle rakennettiin tilat esikuntahenkilöstön majoittamiseksi. Henkilöstön majoitustarve kasvoi noin sadalla. Sen ilmatorjuntaa parannettiin vaihtamalla yksiputkiset 20 millimetrin ilmatorjuntatykit kaksiputkisiin ja lisäämällä kaksinaulaisia keulaan E-veneiden torjuntaa varten. Alus määrättiin itäisen maihinnousuryhmän osasto S:n esikunta-alukseksi.
HMS Hart (1895)

| HMS Hart |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  7. kesäkuuta 1894
Laskettu vesille:  27. maaliskuuta 1895
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1896
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  275 t 320 t (max)
Pituus:  62,26 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,79 m
Syväys:  2,21 m
Koneteho:  4 000 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 x QF 6 naulan Hotchkiss 2 x 18" torpedoputkea
HMS Hart oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Handy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 7. tammikuuta 1895. Köli laskettiin 7. kesäkuuta 1895 telakkanumerolla 379. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1895 ja valmistui tammikuussa 1896.
Palvelus

Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin 1896 Kiinan asemalle, jossa se oli koko uransa. Se myytiin 1912  romutettavaksi Hong Kongiin.
Harrisburg City Islanders

Harrisburg City Islanders on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa  United Soccer Leaguessa. Seuran kotipaikka on Pennsylvanian pääkaupunki Harrisburg. Sen stadion Skyline Sports Complex sijaitsee Susquehannajoen City Islandilla.
City Islanders pelasi kausina 2004–2010 USL Second Divisionissä. Kaudella 2007 joukkue voitti sarjan mestaruuden ja ylsi samalla Lamar Hunt U.S. Open Cupin puolivälieriin. Kaudeksi 2011 City Islanders liittyi USL Prohon, joka perustettiin yhdistämällä USL First Division ja USL Second Division.
USL-joukkueen lisäksi City Islandersilla miesten joukkue alle 20-vuotiaille tarkoitetussa Super-20 Leaguessa sekä poika- ja tyttöjoukkueet Super Y-Leaguessa. Seuralla on yhteistyösopimus Major League Soccerin Philadelphia Unionin kanssa.
Aiheesta muualla

Harrisburg City Islandersin sivusto (englanniksi)
Harrisburg City Islanders United Soccer Leaguesin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Harris Dickinson

| Harris Dickinson |
| --- | --- |
 Harris Dickinson vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1996 (ikä 28) Lontoo, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2014–
Merkittävät roolit:  Beach Rats Trust Triangle of Sadness The Iron Claw
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Harris Dickinson (s. 24. kesäkuuta 1996 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa näyttelemällä brittiläisissä televisiotuotannoissa ja teki ensimmäisen pääroolinsa elokuvassa Beach Rats (2017), josta hän sai Independent Spirit Award -ehdokkuuden. Sitemmin hän on tähdittänyt muun muassa televisiosarjaa Trust (2018) sekä Oscar-ehdokaselokuvaa Triangle of Sadness (2022).
Dickinson on myös esiintynyt elokuvissa Maleficent 2: Pahan valtiatar (2019), The King’s Man (2021), See How They Run (2022), Suon villi laulu (2022) ja The Iron Claw (2023) sekä minisarjassa A Murder at the End of the World (2023).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harris Dickinson Wikimedia Commonsissa
Harris Dickinson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
HMS Haughty (1895)

| HMS Haughty |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Doxford and Sons, Pallion, Sunderland
Kölinlasku:  28. toukokuuta 1894
Laskettu vesille:  18. syyskuuta 1895
Palveluskäyttöön:  elokuu 1896
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 10. huhtikuuta 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  260 t 325 t (max)
Pituus:  61,04 m
Leveys:  5,79 m
Syväys:  2,36 m
Koneteho:  4 200 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 x QF 6 naulan Hotchkiss 2 x 18" torpedoputkea
HMS Haughty oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 valmistunut Hardy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 3. marraskuuta 1893 William Doxford and Sonsin Pallionin telakalta Sunderlandistä, jolloin sen luovutusajankohdaksi määrättiin 18. syyskuuta 1895. Köli laskettiin 28. toukokuuta 1894 telakkanumerolla 227. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1895 ja valmistui elokuussa 1896.
Palvelus

Alus oli Britteinsaarten vesillä, kunnes se myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi.
Hollonlampi (Pudasjärvi)

| Hollonlampi (Pudasjärvi) |
| --- | --- |
 Talvinen järvinäkymä pohjoisrannalta itäkoilliseen
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pudasjärvi
Koordinaatit:  65°21′23″N, 26°52′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Siikaoja
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,8 m
Pinta-ala:  0,24 km²
 fiHollonlampi 
Hollonlampi on pieni Iijoen vesistöön kuuluva järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee reilun kilometrin päässä Pudasjärven Tuulijärvestä länteen. Sen pinta-ala on noin 0,24 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 111,8 metriä. Järvi laskee lännen puolelta Siikaoja-nimistä ojaa pitkin Iijokeen Yli-Siikalammen kohdalle. Järvelle on polku koillisesta Pökkelösuon vedenpuhdistamolta. Järvi on asumaton ja sen rannat ovat pääosin suota pohjoisrannan Saunasaarta ja itärannan Hollonahon länsilaiteita lukuun ottamatta, missä rannalla on myös kallioita.
Henry Edmund Donnelly

Henry Edmund Donnelly (28. elokuuta 1904 Hudson – 4. marraskuuta 1967) oli Michiganin osavaltiossa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin hiippakuntaan 17. elokuuta 1930. Detroitista tuli arkkihiippakunta vuonna 1937, ja Donelly sai nimityksen sen vihkipiispaksi sekä Tymbriaksen titulaaripiispaksi 6. syyskuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Aloysius Mooney, jota avustivat Allen James Babcock ja Alexander Mieceslaus Zaleski.
Donnelly osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 63-vuotiaana virassa.
Hesperis

Hesperis (m.kreik. Ἑσπερίς) voi viitata seuraaviin:
Hesperis, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
Eu(h)esperides eli Hesperis, antiikin aikainen kaupunki Kyrenaikassa Libyassa
illakot (Hesperis), ristikukkaiskasvien suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hesperis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hankajärvi (Hämeenlinna)

| Hankajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°12′24″N, 25°09′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Hautjärveen 
Järvinumero:  35.787.1.044
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,3 m  
Rantaviiva:  0,765 km  
Pinta-ala:  3,811 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHankajärvi 
Hankajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy.
HMS Beagle (1820)

| HMS Beagle |
| --- | --- |
 HMS Beagle (keskellä) Owen Stanleyn vesivärimaalauksessa vuodelta 1851

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  kesäkuu 1818
Laskettu vesille:  11. toukokuuta 1820
Palveluskäyttöön:  19. heinäkuuta 1820
Poistui palveluskäytöstä:  rannikkovartiostolle 1845
Loppuvaihe:  romutettu 1870
Tekniset tiedot
Uppouma:  235 t 242 t (toisella matkalla)
Pituus:  27,5 m
Leveys:  7,5 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  prikitakiloitu purjealus
Miehistöä:  120 (sotalaivana) 65 + 9 (toisella tutkimusmatkalla)
Aseistus
Aseistus:  10 × 32 naulan karronadia 6 × karronadia tutkimusmatkoilla
HMS Beagle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cherokee-luokan kymmenkanuunainen prikitakiloitu sluuppi.
Juuri palvelukseen otettuna alus osallistui heinäkuussa 1820 kuningas Yrjö IV:n kruunajaisia juhlistavaan kuninkaallisen laivaston laivastokatselmukseen, missä se kulki ensimmäisenä laivana uuden London Bridgen alta. Tuon tapahtuman jälkeen alusta ei käytetty viiteen vuoteen. Se muutettiin parkiksi ja osallistui kolmelle tutkimusmatkalle, joista toisella nuori luonnontieteilijä Charles Darwin oli aluksella.
Valmistus

Alus tilattiin 13. kesäkuuta 1817 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1818. Alus laskettiin vesille 11. toukokuuta 1820 Thamesjokeen ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1820 kuningas Yrjö IV:n kruunajaisiin. Aluksen valmistuskustannukset olivat 7 803 puntaa ja lisäksi vuosina 1825–1826 tehtyyn varustamiseen tutkimusmatkaa varten kului 5 913 puntaa.
Ensimmäinen matka

Beagle telakoitiin 27. syyskuuta 1825 Woolwichissa muutostöitä varten. Kanuunoiden määrää vähennettiin kymmenestä kuuteen ja lisättiin mesaanimasto käsiteltävyyden parantamiseksi, jolloin priki muuttui parkiksi. Muutostyöt saatiin päätökseen 16. maaliskuuta 1826. Alus lähti 22. toukokuuta Plymouthista ensimmäiselle tutkimusmatkalleen kapteeni Pringle Stokesin alaisuudessa. Tehtävänä oli avustaa suurempaa alusta, HMS Adventurea (380 tonnia), Patagonian ja Tulimaan vesialueiden tutkimuksessa. Kapteeni Pringle masentui syvästi Tulimaan vesiä kartoittaessaan ja sulki itsensä kahdeksi viikoksi hyttiinsä, missä hän ampui 1. elokuuta 1828 itseään ja kuoli houretilassa 12 päivää myöhemmin. Aluksen päällikkyyden otti luutnantti William George Skyring, joka luovutti päällikkyyden 13. marraskuuta edelleen Robert FitzRoylle. Hän osoittautui kyvykkääksi johtajaksi. Hänen johdollaan alus palasi 14. lokakuuta 1830 Englantiin, jossa alus poistettiin palveluksesta 27. lokakuuta Plymouthissa.
Toinen matka

Beagle valittiin myös toiselle Etelä-Amerikan tutkimusmatkalle. Nyt kapteeniksi ylennetyn FitzRoyn johdolla aluksella suoritettiin Devonportin telakalla suuria muutostöitä. Kantta korotettiin huomattavasti käsiteltävyyden parantamiseksi ja alukselle asennettiin myös uusia mittalaitteita kuten 22 kronometria ja ilmanpainemittalaitteita. FitzRoy halusi välttää Pringlen osittain yksinäisestä vastuullisesta asemasta johtuneen kohtalon ja pyysi esimiestään kapteeni Francis Beaufortia etsimään matkalle matkustajan, joka toimisi kumppanina ja tarvittaessa luonnontieteilijänä. Näin Charles Darwin pääsi mukaan matkalle.
Vihdoin 27. joulukuuta 1831 alus pääsi lähtemään toiselle tutkimusmatkalleen mistä tulisi uraauurtava tieteellinen tutkimusmatka. Suoritettuaan laajoja tutkimuksia Etelä-Amerikassa alus palasi Uuden-Seelannin kautta Falmouthiin, Cornwalliin, Englantiin 2. lokakuuta 1836.
Kolmas matka

Kuusi kuukautta myöhemmin Beagle lähti vuonna 1837 tutkimaan Australian rannikkoa päällikkönään John Clements Wickham, joka oli ollut toisella tutkimusmatkalla luutnanttina. Hänen apunaan oli luutnantti John Lort Stokes, joka Wickhamin sairastuttua ja luopuessa päällikkyydestä vastasi muun muassa Timorin ja Uuden-Seelannin tutkimuksesta. Kolmas matka päättyi 1843.
Myöhemmät vaiheet

Beagle muunnettiin 1845 rannikkovartiostolle tarkkailualukseksi ja siirrettiin sittemmin tullille Essexin rannikon salakuljetuksen kontrolloimiseksi. Alus ankkuroitiin keskelle Roach-jokea. Osterikauppiaat valittivat 1851 aluksen häiritsevän jokiliikennettä. Vuoden 1851 laivastoasiakirjan mukaan alus oli nimetty uudestaan (Southend "W.V. No. 7" at Paglesham). Alus myytiin 13. toukokuuta 1870 Murray and Trainerille romutettavaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Darwin, Charles: Beaglen matka: Tutkimuspäiväkirja Kuninkaallisen laivaston kapteenin FitzRoyn komennossa tehdyltä HMS Beaglen maailmanympärimatkalta, jonka aikana tutustuttiin eri maiden luonnonhistoriaan ja geologiaan.  ((Journal and remarks / The voyage of the Beagle, 1839.) Suomennos ja ”Huomautuksia”-osiot: Pertti Ranta)  Helsinki:  Edita, 2008.  ISBN 978-951-37-5179-1.
HSM Beaglen digitoidut lokikirjat (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Beagle Project (Arkistoitu – Internet Archive) – HMS Beaglen replika projektina (englanniksi)
Charles Darwinin matka HMS Beaglella vuosina 1831–1836
HMS Beagle Darwinin tutkimusmatkan aikaan