stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ekologia
Ihmisen ekologia

Ihmisen vaikutus ympäristöönsä on yleensä voimakkaasti hyödyntävä, jopa tuhoava. Ihminen on metsästänyt sukupuuttoon ja muuten hävittänyt monia lajeja. Ihminen myös saastuttaa ympäristöään ja muun muassa voimistaa kasvihuoneilmiötä, joka aiheuttaa ilmaston lämpenemistä. Ihmisen ja luonnon suhteen historiaa tutkiva tiede on ympäristöhistoria, Suomessa osana yhteiskuntahistoriaa. Luonnonsuojelulliset ja ympäristönsuojelulliset seikat alkoivat saada laajaa kiinnostusta 1960-luvulla.
Ihmisen ympäristöä ja luontoa hyödyntävässä toiminnassa on nähtävissä tehostamisen ja ehtymisen kierre. Jos ihminen metsästää esimerkiksi suuret valaat loppuun, siirrytään pieniin valaisiin.
Ihmisen toiminnan seurauksena ympäristöön leviää useita myrkyllisiä aineita. Jotkin niistä rikastuvat ravintoketjuissa. Jos alkueläin syö esimerkiksi kymmenen ympäristömyrkkyä saanutta planktonyksilöä ja suurempi alkueläin kymmenen pientä alkueläintä, suuri alkueläin on saanut satakertaisen myrkkyannoksen, ellei myrkyllistä ainetta ole lainkaan hajonnut tai poistunut muulla tavoin ravintoketjusta. Ravintoketju jatkuu ehkä pieniin kaloihin, suuriin kaloihin ja ihmiseen. Näin myrkky rikastuu lopulta huippupetoon, esimerkiksi ihmiseen (ns. bioakkumulaatio). Ympäristömyrkyt säilyvät ekosysteemissä kauan, koska luonnon hajottajat pystyvät hajottamaan niitä huonosti.
Aavikoituminen johtuu osaltaan väestönkasvusta ja kasvihuoneilmiön aiheuttamasta ilmaston lämpenemisestä. Liian intensiivinen viljely ja karjanhoito lisäävät maan eroosiota aavikoitumisherkillä aroilla. Ihmisten aiheuttamat ympäristökatastrofit ovat saattaneet ohjata sivilisaation kehitystä. Enin osa ilmastonmuutosta aiheuttavista ihmisen toimista liittyy maatalouteen. Ilmastonmuutoksen torjumiseen on käytettävissä myös luonnollisia keinoja, mutta sujuvaan ilmastonmuutoksen torjuntaan tarvitaan oikeudenmukaista kansainvälistä politiikkaa. Maapallon historiassa on tapahtunut myös suuria luontaisia massaekstinktioita, joukkosukupuuttoja, joissa ihminen ei ole ollut osallisena. Ekosysteemeille haitallisia vaikutuksia aiheuttavat myös silloin tällöin tapahtuvat luonnonkatastrofit, joissa on monesti kuollut myös ihmisiä. Koska ihmiskunta on ekosysteemien sisäinen osa, ihmisen ekosysteemeihin kohdistuvat haittavaikutukset kohdistuvat myös ihmiskuntaan itseensä. Ilmastonmuutos lisää kuivuutta, mikä vaikeuttaa maatalouden harjoittamista. Lisäksi ilmastonmuutoksella on välillisiä vaikutuksia, jotka vaikuttavat haitallisesti ihmisten terveyteen, työllisyyteen, koulutukseen ja joidenkin alojen liiketoimintaan, kuten rakennusalalle ja energian tuotantoon.
Käsitteitä

Peruskäsitteitä
kantokyky
lahoaminen
mätäneminen
ekologinen pyramidi
biomassa
Energia
perustuotanto
nettotuotanto
kokotuotanto
ekologinen tehokkuus
energiapyramidi
energian ohivirtaus
jatkotuotanto
Luonnon kiertokulku
veden kiertokulku
hiilen kiertokulku
hapen kiertokulku
typen kiertokulku
rikin kiertokulku
fosforin kiertokulku
kasvihuoneilmiö
ilmastonmuutos
Ekologinen sukkessio
metsäpalo
heinikko
pensaikko
sekametsä
kliimaksikuusikko
kliimaksivaihe
pioneerilaji
Kestävä kehitys
luonnonvarat
ympäristönsuojelu
happamat sateet
uudistumattomat luonnonvarat
biodiversiteetti
Ympäristöongelmia: (eliöt, maaperä ja vesistöt)
Aavikoituminen
Biodiversiteetin köyhtyminen
Eroosio
Happamoituminen
Juomavesivarojen riittävyys (ja vesipula)
Maaperän pilaantuminen
Rehevöityminen
Vesien saastuminen
Ympäristöongelmia: (ilma ja ilmasto)
Ilman saastuminen
Ilmaston lämpeneminen
Otsonikato
Ympäristöongelmia: (yhteiskunta)
Liikakansoitus
Liikakulutus
Valosaaste
Kirjallisuutta

Hanski, Ilkka et al: Ekologia.  Porvoo: WSOY, 1998.  ISBN 951-0-21981-9
Begon, Michael: Ecology : from individuals to ecosystems.  Malden (Mass.): Blackwell Publishing, [2005], 2006.  ISBN 1-4051-1117-8
Haila, Yrjö: Vihreään aikaan: Kirjoituksia ihmisen ekologiasta.  (Tutkijaliiton julkaisusarja 61)  Helsinki:  Tutkijaliitto, 1990.  ISBN 951-9297-75-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bio- ja ympäristötieteet (Opintoluotsi.fi)
Mihin ekologiaa opiskelleet ovat sijoittuneet työelämässä (töissä.fi)
Biologia
| --- | --- |
Osa-alueita:   Aerobiologia  Anatomia  Astrobiologia  Biokemia  Ekologia  Eliömaantiede  Eläintiede  Etologia  Evoluutiobiologia  Fysiologia  Genomiikka  Hydrobiologia  Iktyologia  Kasvipatologia  Kasvitiede  Kehitysbiologia  Kudosoppi  Meribiologia  Mikrobiologia  Molekyylibiologia  Muoto-oppi  Neurotiede  Paleontologia  Parasitologia  Perinnöllisyystiede  Sienitiede  Solubiologia  Systematiikka  Taksonomia  Toksikologia 
Käsitteitä:   abioottinen  aineenvaihdunta  biodiversiteetti  biomi  biotooppi  biosfääri  DNA  ekologinen lokero  ekosysteemi  eliöyhteisö  evoluutio  kelpoisuus  lisääntyminen  luonnonvalinta  populaatio  ravinto  sukkessio  uhanalaisuusluokitus  yhteyttäminen  pääjakso  kaari 
Aiheeseen liittyvää:  biologian filosofia
Cornelius Johnson

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | korkeushyppy |  |
Cornelius Johnson (21. elokuuta 1913 Los Angeles – 15. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Jo neljä vuotta aiemmin Los Angelesin  olympialaisissa hän sijoittui 18-vuotiaana neljänneksi. Kilpailu päättyi tasatulokseen ja tuolloin voimassa olleiden tulosten mukaan Johnson jäi neljänneksi. Nykyisin voimassa olevien sääntöjen mukaan hän olisi voittanut hopeaa.
Johnson oli yksi 19 afroamerikkalaisesta urheilijasta, jotka osallistuivat Berliinin olympialaisiinlähde?. Hänen voittotuloksensa 203 cm oli uusi olympiaennätys. Kilpailuja seurannut Adolf Hitler oli  Johnsonin kultamitalipäivänä onnitellut kahta päivän aiempaa voittajaa, joista toinen oli saksalainen ja toinen suomalainen. Hitler kuitenkin poistui paikalta juuri ennen kuin vuorossa olisivat olleet Johnson ja toinen afroamerikkalainen, hopeamitalin voittanut Dave Albritton.
Vuosina 1933–1936 Johnson hyppäsi vain kerran huonomman tuloksen kuin kilpailun voittaja: tämä tapahtui Millrosen hallikilpailuissa New Yorkissa vuonna 1936 (kisan voitti Al Threadgill). Muut tappiot Johnson kärsi uusinnoissa oltuaan kärjessä tasatuloksella yhden tai useamman kilpailijan kanssa. Yhdysvaltain lopullisissa olympiakarsinnoissa 1936 Johnson ja Albritton hyppäsivät maailmanennätyksen 207 cm; ennätys säilyi heidän hallussaan seuraavaan vuoteen, jolloin Melvin Walker ylitti 209 cm. Johnson  voitti kahdeksan Yhdysvaltain mestaruutta (viisi ulkoradoilla ja kolme sisäradoilla).
Urheilu-uransa jälkeen Johnson työskenteli Los Angelesissa postinkantajana, ja vuonna 1945 hän liittyi Yhdysvaltain kauppalaivastoon. Hän kuitenkin sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli matkalla laivasta sairaalaan.
Käännös suomeksi
Stern John

Stern John
Stern John (s. 30. lokakuuta 1976 Cane Farm) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
John muutti vuonna 1995 Yhdysvaltoihin opiskelemaan Mercer County Community Collegeen. Pelattuaan USL First Divisionin New Orleans Riverboat Gamblersissä John siirtyi MLS:n Columbus Crew’hun kaudeksi 1998 saatuan suositukset serkultaan, Columbuksen sekä Trinidad ja Tobagon maajoukkueen puolustajalta Ansil Elcockilta. John löi läpi liigassa voittaen sekä maalikuninkuuden (26) että pistepörssin (57). John valittiin Major League Soccerin vuoden pelaajaksi.
Seuraavalla kaudella hän teki 18 maalia, jonka jälkeen Englannin ykkösdivisioonan Nottingham Forest osti Johnin 1,5 miljoonalla punnalla. Forest joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin sen jouduttua hautaamaan nousuhaaveensa, jonka johdosta John sai siirron Valioliigaan kun Birmingham City osti hänet 100 000 punnalla. Stern Johnin saldoksi Nottinghamista jäi 18 maalia 49 ottelussa.
Kovilla hyökkääjillä ladatussa Birminghamissa John ei saanut paljoa peliaikaa, mutta hän kuitenkin iskosti itsensä kannattajien mieliin iskemällä muutamia tärkeitä maaleja, kuten loppuhetkien osuma Millwallin verkkoon joka nosti Birminghamin nousukarsintojen finaaliin 2002. Syyskuussa 2004 Stern John sai siirron Coventry Cityyn. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueen paras maalintekijä vaikka oli aloituskokoonpanossa tuskin puolissa peleistä. Syys-lokakuussa 2005 John pelasi lainassa Derby Countyssä.
John on myös ollut tärkeä pelaaja Trinidad ja Tobagon maajoukkueelle – hän on edustusjoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 70 osumalla 115 pelissä(tilanne 13. heinäkuuta 2014). Hän kuului Trinidad ja Tobagon MM-kisajoukkueeseen Saksan kisoissa 2006 ja pelasi joukkueen kaikki kolme otteua alusta loppuun.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Stern John Socawarriorsin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Trinidad ja Tobagon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Hislop |
2 Cox |
3 A. John |
4 Andrews |
5 Sancho |
6 Lawrence |
7 Birchall |
8 Gray |
9 Whitley |
10 Latapy |
11 Edwards |
12 Samuel |
13 Glen |
14 S. John |
15 Jones |
16 Wise |
17 Charles |
18 Theobald |
19 Yorke |
20 Scotland |
21 Jack |
22 Ince |
23 Wolfe |
Valmentaja Beenhakker
John Gray

John Gray, 2015
John N. Gray (s. 17. huhtikuuta 1948) on englantilainen filosofi ja kirjailija. Gray on toiminut eurooppalaisen ajattelun professorina London School of Economics -yliopistossa.
Gray on kirjoittanut artikkeleita moniin brittiläisiin lehtiin, muun muassa The Guardianiin ja New Statesmaniin. Hän on kirjoittanut myös monia kirjoja poliittisen filosofian alalla, muun muassa kirjan Straw Dogs: Thoughts on Humans and Other Animals (2003). Hän vertaa kirjassa ihmisiä suoraan muihin eläimiin ja arvostelee humanismia, joka Grayn mielestä pohjautuu uskonnollisiin ideologioihin. Gray suhtautuu epäilevästi myös ihmisten vapaaseen tahtoon ja moraaliin, ja Grayn näkemys ihmiskunnasta onkin kyyninen. Hänen mielestään ihmiset ovat ennen kaikkea tuhoisa laji, joka tällä hetkellä tuhoaa sekä ympäristöään että maapallon muita lajeja.
Teoksia

Post-liberalism: Studies in political thought.  (Companion volume to Liberalisms: Essay in political philosophy (Routledge, 1989))  New York:  Routledge, 1993.  ISBN 0-415-08873-9
Endgames: Questions in late modern political thought.  Cambridge & Malden, Massachusetts:  Polity Press & Blackwell Publishers, 1997.  ISBN 0-7456-1881-2
Voltaire: Voltaire ja valistus.  ((Voltaire: Voltaire and enlightenment, 1998.) Suomennos: Ismo Koskinen. Suuret filosofit 24)  Helsingissä:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16187-3
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Hanns Johst

Hanns Johst vuonna 1933.
Alfred Rosenberg (selin) palkitsemassa Johstia kansallissosialistisen puolueen taide- ja kulttuuripalkinnolla
Hanns Johst (8. heinäkuuta 1890 Seerhausen, Riesa, Saksi, Saksa – 23. elokuuta 1978 Ruhpolding, Baijeri, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen näytelmäkirjailija ja kirjailija. Johst kirjoitti ekspressionistisia näytelmiä, jotka tavoittivat natsien hyväksynnän. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Gruppenführer.
Uransa alussa hän kirjoitti menestyviä ekspressionistisia näytelmiä, kuten Der Junge Mensch (Nuori mies, 1916), Der König (Kuningas, 1920) ja Thomas Paine (1927).
Kuuluisin Johstin kirjoittama repliikki on varmasti: “Jos kuulen sanan ‘kulttuuri’, poistan varmistimen Browningistani!” Näin lausuu päähenkilö nuori SA-mies Schlageter, josta tuli SA-joukkojen marttyyri. Näytelmästä Schlageter (1933) tuli merkittävä Saksassa. Albert Leo Schlageter oli ranskalaista miehitysvaltaa vastaan Ruhrilla tehnyt ensimmäisen maailmansodan veteraani, jonka ranskalaiset ottivat kiinni 8. huhtikuuta 1923, tuomitsivat kenttäoikeudessa 7. toukokuuta kuolemaan ja teloittivat 26. toukokuuta 1923 aamulla Golzheimerissa 28-vuotiaana.
Hanns Johst, joka tuolloin oli Preussilaisen valtion teatterin tuottaja, teki näytelmän edustamaan “uutta teatteria kansallissosialistisessa hengessä“. Uuden teatterin tuli palvella kahta tarkoitusta: Ensiksi koska “uuden saksalaisen tuli syntyä saksalaisuuden verestä ja ytimestä“ teatterin tuli selventää katsojalle mikä saksalaisuudella pohjimmiltaan tarkoitettiin kansallissosialistisessa yhteiskunnassa. Toiseksi teatteri oli vihoviimeinen pedagoginen väline, jolla saksalaiset voidaan pelastaa todellisen maailman materialistisuudesta.
Schlageter oli tehnyt vaikutuksen Adolf Hitleriin, jonka suosikiksi hän pääsi sanomallaan: “Kansan yksilöiden tulisi seurata sokeasti yhtä johtajaa, tässä tapauksessa taiteilijaa, jotta kansa tavoittaisi paremman tulevaisuuden”. Kansallissosialistisen puolueen valtaannousun vuonna 1933 Johstin ura lähti nopeaan nousuun, sillä silloin hänestä tehtiin Saksalaisen runouden akatemian johtaja. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Preussin osavaltioneuvoston jäseneksi. Vuonna 1935 Johstista tuli valtakunnan teatteriviraston johtaja, jossa hän Joseph Goebbelsin johtamana muokkasi teatteria kansallissosialistiseen ideologiaan sopivaksi.
Sodan jälkeen oikeusistuin, joka poisti aktiivinatseja Saksan hallinnosta totesi Johstin hyötyjäksi ja tuomitsi hänet 500 markan sakkoihin. Hän haki muutosta tuomioon, mutta saikin 3 ½ vuotta pakkotyötä, omaisuuden puolitusrangaistuksenselvennä ja kymmenvuotisen ammatinharjoituskiellon.
Elektronivoltti

Elektronivoltti (symboli eV) on energian yksikkö, jota käytetään usein atomi- ja ydinfysiikassa. Se on suuruudeltaan energiamäärä, jonka elektroni saa kulkiessaan tyhjiössä yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse. Yksi elektronivoltti vastaa siis yhtä volttia kerrottuna alkeisvarauksella. SI-yksikköinä 1 eV = 1,602176634·10-19 J.
Hiukkasfysiikassa megaelektronivolttia (1 MeV = 106 eV) käytetään myös massan yksikkönä mitattaessa alkeishiukkasten massoja. Tämä perustuu massan ja energian ekvivalenssiin ja suppean suhteellisuusteorian kaavaan
missä E tarkoittaa energiaa, m massaa ja c valon nopeutta tyhjiössä.
Näitä yksiköitä käyttäen elektronin massa on noin 0,5 MeV ja protonin massa noin 940 MeV.
Elektronivoltit ja lämpötila

Tietyillä fysiikan alueilla, esimerkiksi plasmafysiikassa on käytännöllistä käyttää elektronivolttia lämpötilan yksikkönä. Elektronivoltin muunnos kelvin-asteiksi (symboli K) määritellään käyttäen Boltzmannin vakiota kB:
Esimerkiksi tyypillinen magneettisesti rajoitetun fuusion plasma on 15 keV, tai 175 megakelviniä.
SI-kertoimet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kerroin | Nimi | Tunnus |  | Kerroin | Nimi | Tunnus |
| 100 | elektronivoltti | eV |  |   |   |   |
| 101 | dekaelektronivoltti | daeV |  | 10−1 | desielektronivoltti | deV |
| 102 | hehtoelektronivoltti | heV |  | 10−2 | senttielektronivoltti | ceV |
| 103 | kiloelektronivoltti | keV |  | 10−3 | millielektronivoltti | meV |
| 106 | megaelektronivoltti | MeV |  | 10−6 | mikroelektronivoltti | μeV |
| 109 | gigaelektronivoltti | GeV |  | 10−9 | nanoelektronivoltti | neV |
| 1012 | teraelektronivoltti | TeV |  | 10−12 | pikoelektronivoltti | peV |
| 1015 | petaelektronivoltti | PeV |  | 10−15 | femtoelektronivoltti | feV |
| 1018 | eksaelektronivoltti | EeV |  | 10−18 | attoelektronivoltti | aeV |
| 1021 | tsettaelektronivoltti | ZeV |  | 10−21 | tseptoelektronivoltti | zeV |
| 1024 | jottaelektronivoltti | YeV |  | 10−24 | joktoelektronivoltti | yeV |
Eli and the Thirteenth Confession

| Eli and the Thirteenth Confession Laura Nyro |
| --- | --- | --- |

CD-levyn kansikuva (2010)
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1968
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Charlie Cafello, Laura Nyro
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 46.51
 Levy-yhtiö: Columbia
Laura Nyron muut julkaisut
| More Than a New Discovery 1966 | Eli and the Thirteenth Confession 1968 | New York Tendaberry 1969 |
Eli and the Thirteenth Confession on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron toinen, vuonna 1968 ilmestynyt studioalbumi. Tuottajat ovat Charlie Cafello ja Nyro ja levy-yhtiö on Columbia Records. Luettelotunnus on CS 9626.
Äänittäjinä ovat toimineet Stan Tonkel ja Roy Segal ja levykannen valokuvat on ottanut Bob Cato.
Edellisten lisäksi on mainittu Nyron agentti ja ystävä David L. Geffen.
Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Eli's Comin'", josta muodostui yhdysvaltalaisen Three Dog Night -yhtyeen viides hittisingle Eli's Coming (ABC Records, 1969).
Vuonna 2010 albumin on julkaissut Sony Music Entertainment sarjassa 5xCD Original Album Classics luettelonumerolla 88697646992. Osallisia ovat myös Columbia ja Legacy. Alkuperäisten kappaleiden lisäksi levyllä on kappaleet
Kappaleet

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kaikki kappaleet ovat Laura Nyron tekemiä ja Charlie Cafellon sovittamia. Nyro laulaa ja soittaa pianoa ja lisäksi mukana on muita muusikoita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Luckie | 3.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lu | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sweet Blindness | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Poverty Train | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lonely Women | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Eli's Comin' | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Timer | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Stoned Soul Picnic | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Emmie | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Woman's Blues | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Once It Was Alright Now (Farmer Joe) | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | December's Boudoir | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Confession | 2.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2010 uusintapainos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Lu (Demo)  | 2.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Stoned Soul Picnic (Demo)  | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Emmie (Demo)  | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
Ellikqalan piiri

| Ellikqalan piiri |
| --- | --- |
 Yksi Ayaz qalan linnoituksista.
 Piiri Karakalpakstanin kartalla.
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakstan
Perustettu:  1977
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bostan
Pinta-ala:  5 420 km²
Väkiluku (2024):  171 000
Ellikqalan piiri (karakalpakiksi Ellikqala rayonı, uzb. Ellikqalʼa tumani) on paikallishallintoalue Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan itäosassa. Sen pinta-ala on 5 420 neliökilometriä ja asukasmäärä 171 000 henkeä (vuonna 2024). Piirin hallinnollinen keskus on Bostanin kaupunki.
Ellikqalan piiri rajoittuu etelässä Tórtkúlin, lännessä Beruniyn ja pohjoisessa Taxtakópirin piireihin sekä idässä Navoiyn ja lounaassa Xorazmin alueisiin. Alueella on useita Amudarjasta vetensä saavia kastelukanavia, muutamia järviä ja Kyzylkumin aavikolle johtavia poistovesikanavia.
Vuonna 1977 perustettuun piiriin kuuluu yksi kaupunki, yksi taajama, 13 maaseudun itsehallintoaluetta ja 91 maaseutuasutusta. Kaupunkiväestön osuus on 12 prosenttia (vuonna 2024). Asukkaat ovat etupäässä uzbekkeja ja karakalpakkeja.
Piirin maatalous tuottaa puuvillaa, vehnää, riisiä, vihanneksia, perunaa, meloneja, hedelmiä, lihaa, maitoa ja vuotia. Lisäksi on puuvilla- ja tekstiili-, rakennustarvike-, juoma- ja elintarviketeollisuutta.
Alueella on lukuisia muinaisia linnoituksia kuten Topıraq qala, Ayaz qala ja Úlken Gúldirsin. Historiallisten kohteiden lisäksi pyritään kehittämään luonto- ja kulttuurimatkailua.
Ole Ellefsæter

| Ole Ellefsæter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1939 Ringsaker, Norja
Kuollut: 18. lokakuuta 2022 (83 vuotta) Ringsaker, Norja
Kansalaisuus:   Norja
Uran tiedot
Pituus:  183
Seura:  Veldre IL
Laji:  maastohiihto 
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | 50 km |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | 4×10 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1966 | 4×10 km |  |
|  Hopeaa | Oslo 1966 | 15 km |  |
Ole Martin Ellefsæter (15. helmikuuta 1939 Ringsaker – 18. lokakuuta 2022 Ringsaker) oli norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja, juoksija ja iskelmälaulaja.
Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 Ellefsæter oli 30 kilometrin kilpailuissa ensimmäisen kolmanneksen väliajoissa toisena mutta kaatui ja katkaisi molemmat suksensa. Hän hiihti vaihtosuksilla maaliin, mutta hänet hylättiin, koska sääntöjen mukaan vain yhden suksen sai vaihtaa. Hän sijoittui 15 kilometrillä 25:nneksi ja 50 kilometrillä kahdeksanneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän voitti kultaa Norjan viestijoukkueessa sekä saavutti hopeaa 15 kilometrillä ja neljännen sijan 50 kilometrillä. Kaksi vuotta myöhemmin Grenoblen talviolympialaisissa hän voitti kultaa sekä 50 kilometrillä että viestissä. Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hän sijoittui 50 kilometrillä 37:nneksi ja Sapporon talviolympialaisissa 1972 samalla matkalla kymmenenneksi.
Ellefsæter voitti 50 kilometrin kilpailun vuonna 1967 sekä Holmenkollenilla että Salpausselällä. Vuonna 1971 hänestä tuli ensimmäinen Vaasahiihdon voittanut norjalainen.
Ennen keskittymistään maastohiihtoon Ellefsæter menestyi myös yleisurheilijana. Hän voitti Norjan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1960 ja 1962. Belgradin EM-kilpailuissa hän karsiutui alkuerissä. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin esteissä oli 8.43,8 vuodelta 1962.
Seuratasolla Ellefsæter edusti Nybygda IF:ää. Vuonna 1965 hänelle myönnettiin Egebergs Ærespris -palkinto. Iskelmälaulajana hän sai kultalevyn.
Matthew Stewart (Lennoxin 4. jaarli)

Matthew Stuart
Matthew Stewart (Stuart), Lennoxin 4. jaarli (21. syyskuuta 1516 Dumbarton – 4. syyskuuta 1571 Stirling) oli skotlantilainen aatelismies ja kuningatar Maria Stuartin appi, joka toimi Skotlannin sijaishallitsijana pojanpoikansa, kuningas Jaakko VI:n alaikäisyyden aikana vuosina 1570–1571. Jaakko VI:stä tuli myöhemmin Englannin kuningas nimellä Jaakko I.
Jokamies (näytelmä)

Painetun Everyman-teoksen aloitussivu 1500-luvun alusta
Jokamies (engl. Everyman) on 1400-luvulta peräisin oleva mysteerinäytelmä, allegoristen hahmojen kautta kerrottu moraliteetti sielun pelastuksesta. Englannissa tai mahdollisesti Hollannissa syntynyt tarina pohjautuu suulliseen traditioon, mutta ilmestyi painettuna Englannissa vuonna 1510.
Jokamies on näytelmällinen saarna, joka käsittelee syntiä, katumusta, hyveitä ja armoa. Sen henkilöitä ovat esimerkiksi Jumala, Kuolema, Jokamies, Hyveet, Kauneus, Paholainen ja Seitsemän kuolemansyntiä.
Vuonna 1911 itävaltalainen Hugo von Hofmannsthal julkaisi 1500-luvun tekstin pohjalta oman uusioversionsa Jedermann, jonka otsikko suomeksi kuuluu Jokamies – vanha näytelmä rikkaan miehen kuolemasta. Loppusoinnuin kirjoitetussa tekstissä Jumala ja Piru tavoittelevat rikkaan Jokamiehen sielua. Kuolema ilmestyy miehelle ja kertoo lopun olevan lähellä. Jokamies yrittää taivutella läheisiään ja Mammonaa mukaansa kuolemaan, mutta lopulta hän kulkeekin rajan yli Uskon ja Hyvien töiden saattelemana.
Von Hoffmanstahlin näytelmän suomensi Huugo Jalkanen vuonna 1916, ja musiikin siihen teki Jean Sibelius. Sitä esitettiin paljon suomalaisissa teattereissa erityisesti 1940–1960-luvuilla. Pelkästään 1950-luvun aikana sitä esitettiin seitsemässä suomalaisessa ammattiteatterissa.