stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rundāles pils

| Rundāles pils |
| --- | --- |

Sijainti:  Pilsrundāle (käännä suomeksi), Latvia
Koordinaatit:  56°24′48″N 24°01′29″E﻿ / ﻿56.413301°N 24.024835°E﻿ / 56.413301; 24.024835
Rakennustyyppi:  Linna
Tyylisuunta:  Barokin arkkitehtuuri ja barokki
Suunnittelija:  Bartolomeo Rastrelli
Valmistumisvuosi:  1736
Rakennuttaja:  Ernst Johann von Biron
 fiRundāles pils 
  
Rundalen linnan sisäänkäynti
Rundāles pils (Rundālen palatsi, latv. Pilsrundāle) on barokkilinna Länsi-Latviassa Bauskan kaupungin lähellä. Sitä sanotaan usein Itämeren Versaillesiksi.
Se rakennettiin vuosina 1736–1740 kuurinmaalaisen herttuan ja Venäjän keisarinna Anna Ivanovnan suosikin Ernst Johann von Bironin kesäasunnoksi. Bironin perheen käytössä linna oli vuoteen 1795 saakka, jolloin Kuurinmaan herttuakunta liitettiin Venäjän keisarikuntaan.
Linnan suunnitteli Venäjän keisarinna Elisabetin hoviarkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli, jonka suunnittelutyö oli myös Pietarin Talvipalatsi. Rastrelli valvoi Rundālen rakennustöitä vuosina 1736–1740 sekä vuosina 1764–1767. Vuonna 1766 hänen avustajakseen palkattiin Peter von Bironin vaatimuksesta tanskalainen arkkitehti Severin Jensen, joka valvoi rakennustyön loppuun ja suunnitteli portti- ja tallirakennukset vuosina 1766-1767.
Palatsin sisätilat ovat tyyliltään pääosin rokokoota, ja rakennuksessa on 138 huonetta. Alkuaan tilat oli jaettu erikseen edustustiloina ja erikseen yksityistiloina toimineisiin huoneisiin (itä- ja länsisiipi). Linna on nykyisin osittain museona, osittain edustustilana. Linnan restaurontityöt aloitettiin vuonna 1972, ja ne jatkuvat edelleen. Jo entistettyjen tilojen lisäksi palatsissa voi tutustua palatsin ja Bironin suvun historiaa esitteleviin näyttelyihin. Myös entistetty barokkipuisto on avoinna vierailijoille.
Itäsiiven Kultaisessa salissa on käytetty kultaisten ornamenttien taustamateriaalina kahta erilaista marmoria. Länsisiivessä näkee herttuan makuuhuoneesta suoraan puistoon. Sekä huoneen että puiston malli on peräisin Versaillesista. Seurueen ajanviettoa varten oli biljardihuone, jossa on myös erilaisia korttipöytiä. Vastaavat herttuattaren yksityishuoneet ovat myös tilavia ja niihin on rakennettu myös salaovia ja käytäviä huomaamatonta liikkumista varten.
Valtaistuinsali

Yksi linnan parhaiten säilyneistä osista on sen valtaistuinsali, jonka koristelu on peräisin vuodelta 1767. Sen kattomaalauksista ovat vastanneet Francesco Martini ja Carlo Zucci. Kattomaalaukset kuvastavat linnan rakennuttajan, herttua Ernst Johann Bironin hyviä ominaisuuksia. Kohokuvat salissa on stuccomestari Johann Michael Graffin käsialaa, ja niiden kultauksen on hoitanut Johann Endress. Salin valtaistuin on aikojen saatossa hävinnyt. Alkuperäinen parkettilattia puolestaan on edelleen paikoillaan. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rundāles pils Wikimedia Commonsissa
Rundālen linnan museon Internet-sivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Latvia 
Muut:  IdRef
Islamin uskonkappaleet

Islamin uskonkappaleita on kuusi. Niihin voidaan viitata termillä īmān (arab. إيمان‎), "usko". Uskonkappaleisiin kuuluvat usko
yhteen kaikkivaltiaaseen Jumalaan,
Jumalan enkeleihin,
ilmestyksiin,
profeettoihin,
ylösnousemukseen ja viimeiseen tuomioon sekä
kohtaloon.
Islamilainen teologia on suppeampaa kuin kristillinen teologia, sillä oikean uskon (ortodoksian) sijaan islam painottaa oikein tekemistä (ortopraksiaa). Oikein tekeminen on puolestaan islamilaisen lain eli šarian aluetta. Sen tärkeimmät ohjeet kiteytyvät niin sanottuihin viiteen pilariin. jotka määriteltiin 800-luvun hadith-kokoelmissa. Ihminen pääsee Paratiisiin ainoastaan, jos oikeaan uskoon yhdistyvät myös teot.
"Oikean uskon" sisältö kiteytettiin 800-luvun hadith-kokoelmissa yhden jumalan, Jumalan, palvelemiseen. Samalla oikea usko sai muodokseen kuuden opinkappaleen kokonaisuuden. Ne määriteltiin niin sanotussa Gabrielin hadithissa, joka löytyy sekä al-Bukharilta että Muslimilta kokoelmista Sahih al-Bukhari ja Sahih Muslim. Šariakäsikirja Reliance of the Traveller esittää ne seuraavasti: "Oikea usko on uskoa Jumalaan, hänen enkeleihinsä, hänen ilmoittamiinsa kirjoihin, hänen lähettiläisiinsä, viimeiseen tuomioon ja kohtaloon, sen antamaan hyvään ja pahaan." Muotoilu on peräisin 1200-luvulta imaami al-Nawawilta, joka kokoelmassaan "Vanhurskaiden niityt" kertoo hadithin seuraavasti: "Istuimme kerran Jumalan lähettilään seurassa, kun paikalle ilmestyi poikkeuksellisen tummatukkainen mies, joka oli pukeutunut hyvin valkoisiin vaatteisiin. Hänessä ei näkynyt mitään matkaväsymystä ja hän oli meille kaikille tuntematon." Kertomus jatkuu siten, että mies sanoo Muhammedille: "Kerro minulle imanista [uskosta]. Hän sanoi: se on uskoa Jumalaan, hänen enkeleihinsä, hänen kirjaansa, hänen lähettiläisiinsä ja Tuomiopäivään ja siihen, että uskot ennalta määräytymiseen (kohtaloon), sen antamaan hyvään ja pahaan. Mies vastasi: Olet sanonut totuuden."
Jumala

Islamin näkemys Jumalasta on monoteistinen. Ydinasia on Jumalan ykseys, mihin viitataan sanalla tawḥīd (arab. توحيد‎). Ykseyden kieltäminen (shirk) on kuolemansynti, eli ainoa synti, joka vie Helvettiin, ellei siitä luovuta. Islam torjuu kristinuskon kolminaisuusopin ja Jeesuksen jumalallisuuden; kolminaisuusoppia pidetään monijumalaisuutena. Joidenkin arabistien mielestä syytökset kristinuskon monijumalaisuudesta johtuvat siitä, että kolminaisuuden käsite vihjaa Jumalan jaettavuuteen. Toisten mielestä kyse oli tarkoituksellisesta väärinymmärtämisestä, jonka avulla kalifi Abd al-Malik sai luotua  tarvitsemansa eron oman valtionuskontonsa ja vastustajansa Bysantin kristillisyyden välillä.
Koraanin suurassa 112 Jumalaa kuvataan seuraavanlaisesti: "Sano: Hän, Jumala, on yksi, Jumala, Ikuinen. Ei Hän ole siittänyt eikä syntynyt, eikä Hänellä ole vertaista." Jumala on ihmisten käsityskyvyn ulottumattomissa. Jumalan kuvaaminen ja inhimillistäminen on kiellettyä. Häneen viitataan vain adjektiiveilla, joista yleisimmät ovat ar-raḥmān (arab. الرحمن‎) eli armelias ja ar-raḥīm (arab. الرحيم‎) eli armollinen.
Islamin mukaan olemassaolon tarkoitus on Jumalan palvominen. Islamissa ei ole välikäsiä, kuten papistoa, Jumalan ja luomakunnan välillä. Poikkeuksena on šiialainen käsitys, jonka mukaan imaamit (muun muassa Husain) voivat taivaassa suorittaa esirukouksia ihmisten puolesta. Sunnien mukaan näin voi tehdä Muhammed.
Allāh (arab. الله‎) on termi, jolla ei ole kieliopillista monikkoa tai sukua ja jolla viitataan yhteen Jumalaan. Termin osaa 'ilāh (arab. إله‎) käytetään yleisesti jumaluudesta tai jumalasta. Muut kuin arabimuslimit voivat käyttää Allahista eri nimiä, kuten "Tanrı" turkiksi ja "Khodā" persiaksi – ja Jumala suomeksi.
Enkelit

Arabiankielinen sana enkelille, malāk (arab. ملاك‎), tarkoittaa "sanansaattajaa" kuten myös hepreassa (malakh, hepr. ‏מלאך‎) ja kreikassa (angelos, m.kreik. άγγελος).
Enkeleitten merkitystä islamissa korostaa se, että Jumala on transsendenttinen eikä häntä voi nähdä tai kuulla kuten kristinuskossa. Pyhyyden tuominen läsnäolevaksi jää enkelien harteille. Vaikka islam kieltää kristinuskon kolminaisuusopin, Jumalan kolme ulottuvuutta ilmenevät myös islamissa, mutta eri tavalla: Jeesuksen tilalla (jossa "Sana tuli lihaksi") on Koraani ja Pyhän Hengen tilalla enkelit.
Koraanin mukaan enkeleillä ei ole vapaata tahtoa ja ne palvovat Jumalaa totellen Häntä kaikessa. Enkelien tehtäviin kuuluu kertoa Jumalan ilmestyksistä, ylistää Jumalaa, tallentaa ihmisten teot ja ottaa ihmisen sielu kuolemanhetkellä. Niiden ajatellaan myös sovittelevan ihmisten puolesta. Koraani kuvaa enkeleitä "siivekkäiksi lähettiläikseen ja antanut heille kaksi, kolme tai neljä paria. Hän luo kaikkea niin paljon kuin tahtoo, (...)". Kiduttajaenkelit Munkar ja Nakir aloittavat uskottomien pahoinpitelyn jo haudassa.
Ilmestykset

Islamin mukaan islamin pyhät kirjat ovat Jumalan profeetoille sanelemia ilmestyksiä. Aikaisemmin ilmestyneiden pyhien kirjojen, kuten Tooran (Tawrāt, arab. توراة‎), Daavidin Psalmien ja Evankeliumin (Injīl arab. إنجيل‎), alkuperäiset tekstit ovat kuitenkin turmeltuneet ja vääristyneet. Pyhiä kirjoja on arveltu olevan 104, mutta myös muita lukumääriä on esitetty. Koraani on viimeinen ilmestys ja kirjain kirjaimelta Jumalan sanaa, joten se on pyhistä kirjoista ainoa turmeltumaton. Koraanin jakeet ilmestyivät profeetta Muhammedille enkeli Gabrielin kautta vuodesta 610 alkaen Muhammedin kuolemaan vuonna 632 saakka.
Muslimeille Koraani on kirja, joka on ollut ikuisesti olemassa, eikä sitä ole kukaan sanellut tai luonut. Koraanin kohtelu ja sen lukeminen tapahtuu hyvin kunnioittavasti. Kyse on  enemmänkin rituaalista, sillä useimmat muslimit eivät ymmärrä arabiaa, jolla Koraani on kirjoitettu. Koraanin sisältö on islamin oppien suhteen melko niukka, eikä siellä puhuta esimerkiksi kuudesta uskonkappaleesta eikä oikeastaan edes Muhammedista. Enin osa islamin sisällöstä löytyy islamilaisesta perimätiedosta.
Profeetat

Islamin profeetat ovat ihmisiä, jotka Jumala on valinnut lähettiläikseen. Koraanin mukaan Abrahamin ja Marian isän Imraanin jälkeläiset valittiin välittämään "Jumalan tahtoa" kansoille. Islamin profeetat ovat ihmisiä, eivät jumalallisia vaikka tekivät ihmeitä todistaakseen väitteensä. Islamilainen teologia sanoo, että kaikki Jumalan lähettiläät saarnasivat viestiä islamista eli alistumisesta Jumalan tahdolle. Koraani mainitsee useiden islamin profeettojen nimet, muun muassa Aatamin, Nooan, Abrahamin, Mooseksen ja Jeesuksen. Jumala lähetti Muhammedin, profeettojen sinetin, välittämään jumalallisen viestin koko maailmalle (tehdäkseen yhteenvedon ja viimeistelläkseen Jumalan sanan). Normatiivista esimerkkiä Muhammedin elämästä kutsutaan sunnaksi (kirjaimellisesti "kuljettu tie"). Tämä esimerkki on kirjattu ylös perinteisiin, haditheihin, jotka sisältävät Muhammedin sanoja, tekoja ja henkilökohtaisia ominaisuuksia. Klassinen muslimijuristi al-Shafi‘i korosti sunnan tärkeyttä islamilaisessa laissa, ja muslimeja kannustetaan jäljittelemään Muhammedin tekoja jokapäiväisessä elämässään. Sunna nähdään elintärkeänä tekijänä Koraanin tulkinnalle. Kutub al-sittah eli kuusi 900-luvulla koottua hadith-kokoelmaa on islamin suurimman suuntauksen eli sunnien tärkein auktoriteetti Koraanin ohella. Toisella suurella ryhmällä, šiioilla, on omat kokoelmansa, mutta myös he hyväksyvät osittain kuusi kirjaa.
Ylösnousemus ja tuomio

Usko "ylösnousemuksen päivään", qiyāma (arab. قيامة‎) (tunnetaan myös nimellä yawm al-dīn (arab. يوم الدين‎), "tuomiopäivä" ja as-sā'a (arab. الساعة‎), "viimeinen tunti"), on islamissa erittäin tärkeä. Qiyāman ajoitus on vain Jumalan tiedossa. Koettelemuksia ja vaikeuksia ennen tuomiopäivää ja sen aikana kuvaillaan Koraanissa ja haditheissa sekä oppineiden kommentaareissa. Koraani korostaa ruumiin ylösnousemusta, kuten kristinusko. Koraani luettelee useita syntejä, jotka šarian nojalla vievät Helvettiin. Paratiisi on ilon ja onnen paikka, jonka oloja Koraani kuvailee.
Kohtalo

Islamilaisen käsityksen mukaan Jumala tietää ja hallitsee kohtaloa täydellisesti. Tätä selitetään Koraanin jakeissa kuten "Sano: 'Meitä kohtaa vain se, mitä Jumala on meille säätänyt. Hän on Herramme. (...)" Kaikki mitä maailmassa tapahtuu, hyvä ja paha, on islamin mukaan kohtaloa, eikä mitään voi tapahtua ilman Jumalan lupaa.   Islaminuskon mukaan kaikki Jumalan säädökset ovat kirjoitettuna al-lawh al-mahfūziin (arab. اللوح المحفوظ‎), "säilöttyyn laattaan".
Islamissa usko kohtaloon merkitsee äärimmillään fatalismia, joka näkyy sellaisissa lausahduksissa kuin "inshallah" (jos Jumala suo), joita muslimit sirottelevat puheeseensa.  Muslimiteologien mukaan ihmisellä on kuitenkin vapaa tahto siinä mielessä, että hän voi valita oikean ja väärän välillä. Ihminen on vastuussa teoistaan, vaikka Jumala onkin säätänyt kaiken tapahtumaan kuten se tapahtuu ja tietää kaiken etukäteen.
Mansikkamäki

Mansikkamäki on kylä Mäntyharjulla entisen Pertunmaan kunnan alueella. Kylä sijaitsee Pertunmaalta Hartolaan vievän Hartolantien varressa aivan Hartolan kunnanrajan kupeessa, noin 15 kilometriä Pertunmaan keskustasta. Maaseutukylä on erityisesti kunnostautunut maatilamatkailussa. Mansikkamäessä sijaitsevat mm. Mattilan maatilamatkailutila ja Vanhatalon lomamökit. Mansikkamäessä toimii myös Toivosen lihansavustamo.
Jaakko Lovén

Jaakko Lovén jääpallovarusteissa vuonna 1948.
Jaakko Kalevi Lovén (12. marraskuuta 1931 Viipuri – 21. lokakuuta 2016) oli suomalainen kunnanjohtaja sekä kaupunkineuvos. Koulutukseltaan hän oli sosionomi. Hän työskenteli Keuruun kunnanjohtajana ja sosiaalisihteerinä vuosina 1961–1966, Jyväskylän maalaiskunnan kunnanjohtajana 1966–1974 sekä Jyväskylän kaupunginjohtajana vuosina 1975–1994. Johtajan vaihtumiseen liittyi odotus maalaiskunnan ja kaupungin toteutuvasta kuntaliitoksesta, ja liitoskeskustelu leimasikin Lovénin kautta loppuun saakka. Hänen tilalleen kaupunginjohtajaksi tuli Pekka Kettunen vuonna 1994.
Lovén harrasti vuosien varrella useita urheilulajeja JYPissä sekä pesäpalloa Jyväskylän Kirissä.
Saavutukset > Pesäpalloilijana

1 SM-kulta: 1953
3 SM-hopeaa: 1949, 1952, 1954
2 SM-pronssia: 1950, 1951
8 Itä-Länsi-ottelua: 1949-1955, 1958
Huvivero

Huviverollinen pääsylippu, 10 mk, josta veroa 10%
Huvivero oli 1915–1981  julkisissa näytännöissä ja huvitilaisuuksissa Suomessa kannettu vero. Huvivero perustui vuonna 1914 annettuun Venäjän keisarilliseen säädökseen ”Armollinen asetus julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta” (AsK 59/14). Huviveron piiriin kuuluivat muun muassa konsertit, lavatanssit, teatterit, elokuvat ja tivolit.
Huviveron tarkoitus oli velvoittaa huvitilaisuuksien järjestäjät ja välillisesti myös yleisö osallistumaan yhteiskunnan palvelujen kustannuksiin. Alkuun vero oli 10 % pääsymaksusta. Tämä nousi myöhemmin ollen 1916 20 % ja 1919 jo 25 %. Vuonna 1921 vero määrättiin erisuuruisena eri huveille: elokuvista 40 %, sirkusnäytöksistä, kabaree-esityksistä ja tansseista 50 % ja muista huvitilaisuuksista 10 %. Tämän jälkeen eri tilaisuuksien veroluokat muuttuivat useita kertoja. Huvivero kumottiin 1.1.1981.
Huvivero ei ole aina ollut lakisääteinen, vaan sen periminen on perustunut esimerkiksi lääninhallitusten ohjeisiin. Vuonna 1918 maistraatit velvoitettiin perimään huviveroa köyhäinhoidon rahoittamiseksi.
Huviveroa kutsuttiin osin myös sotaveroksi. Keisarin armollisessa asetuksessa julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista  kannettavasta  väliaikaisesta  verosta  joulukuussa  1914  säädettiin pääsymaksuista kannettavaksi sodan aikana erityinen valtiolle menevä vero. Vero säädettiin niin sanottuna sotaverona ilman eduskunnan myötävaikutusta.  Huvivero  ymmärrettiin  aluksi  lähinnä ylellisyysveroksi.
Vuodesta 1915 aina vuoteen 1981 saakka huvivero perittiin pääsylippujen leimaverona. Leimaveron perinnässä käytettiin alkuun tavallisia postimerkkejä, joissa oli ylimääräinen hammaste keskellä vaakasuoraan. Pääsymaksullisen tilaisuuden järjestäjien tuli anoa järjestämislupa ja ostaa näitä merkkejä. Ne kiinnitettiin pääsylippuun siten, että puolet postimerkistä oli pääsylipulla ja puolet sen kantaosalla. Tämä liitettiin poliisille toimitettavaan tilitykseen tilaisuuden jälkeen. Leimaveropostimerkkejä tunnetaan erilaisin arvoin runsaat sata. Ne olivat käytössä kesään 1920 asti.
Vuonna 1920 käyttöön tulivat tuolloin ilmestyneet pienikokoiset leimamerkit.  Vuoden 1922 alusta tulivat käyttöön huviveroliput, joita käytettiin veron perinnässä aina veron poistumiseen asti 1981. Lippu muodostui kolmesta osasta: kannasta, keskiosasta ja kuittiosasta. Kuittiosalla pääsi tilaisuuteen, keskiosa jäi ostajalle ja kantaosa oli myyjälle jäävä tarkastusosa. Liput painoi Suomen Pankin kirjapaino. Veroluokkia ja huviverolippuja on valmistettu ainakin seuraavia veroluokkia: 5, 10, 15, 20, 25, 30, 35, 45 ja 50 %. Lippuihin oli painettu pääsymaksun ja veron yhteishinta. Elokuvien verotus tapahtui vuoteen 1948 asti huviveron kautta. Tämän jälkeen käyttöön tulivat elokuvaveroliput. Suurimmillaan 1960-luvulla huvivero oli 40 % pääsylipputuotoista.
Huviveromerkkejä käytettiin usein palkanmaksuna tilanteissa, joissa tilaisuuden järjestäjä ei pystynyt maksamaan esiintyjälle palkkiota käteisenä. Tällöin esiintyjä sai veromerkit vaihdetuksi rahaksi postissa.
Aiheesta muualla

Suomalaisen seuratanssin historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) / Huvivero
Sakae Menda

Sakae Menda kuolemanrangaistuksia vastustavassa mielenosoituksessa Pariisissa vuonna 2007.
Sakae Menda (jap. 免田栄; 5. marraskuuta 1925 – 5. joulukuuta 2020) oli japanilainen, joka tuomittiin syyttömänä kuolemaan. Hänet pidätettiin 30. joulukuuta 1948 Kyushussa (Kumamoton prefektuuri) tapahtuneesta kaksoismurhasta, jonka todellisesta tekijästä ei edelleenkään ole tietoa. Menda oli pidätyksensä aikaan köyhä ja kouluttamaton. Hänet tuomittiin 25. joulukuuta 1951, ja vapauteen hän astui Fukuokan vankilasta vasta vuonna 1983 uuden oikeudenkäynnin jälkeen.
Kuulustelujen aikana Sakae Menda antoi tunnustuksen kärsittyään poliisin suorittamasta kidutuksesta. Vuonna 1983 hänen vapauttamisensa yhteydessä todettiin, että poliisi oli salannut miehen alibin. Sakae Menda kohdisti myöhemmin voimakasta kritiikkiä Japanin poliisia ja oikeusjärjestelmää kohtaan – hänen mielestään mikään ei ollut vuosien saatossa muuttunut. Hän kannatti kuolemanrangaistuksen lakkauttamista.
Sakae Menda kääntyi vankilassa kristityksi.
New York Americans

| New York Americans |
| --- | --- |

Perustettu:  1925
Lakkautettu:  1942
Kaupunki:  New York City, New York
Kotiareena:  Madison Square Garden
Sarja:  NHL
Värit:                
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joukkue kaudella 1925–1926.
New York Americans pelipaita
New York Americans oli National Hockey Leaguessa vuosina 1925–1942 pelannut jääkiekkojoukkue. Americans oli toinen yhdysvaltalainen seura NHL:ssa.
New York Americansin perusti Bill Dwyer vuonna 1925. Hamilton Tigersin kaaduttua, Dwyer tarjoutui ostamaan pelaajien pelioikeudet ja aloittamaan jääkiekkoilun New Yorkissa. Vaikka joukkueen menestys ensimmäisellä kaudellaan oli heikkoa, niin jääkiekko kiinnosti newyorkilaisyleisöä. Saman tien perustettiin toinen seura, joka kantoi nimeä New York Rangers. Rangersin alku olikin huomattavasti parempi kuin Americansin, se voitti Stanley Cupin toisella kaudellaan, mutta Americans jatkoi heikkoja otteitaan.
Kaudella 1927-1928 Americans hankki maalivahti Roy Wortersin Pittsburgh Piratesista. Worters johtikin Americansin aina pudotuspeleihin asti, päästäen runkosarjassa 1.21 maalia per ottelu. Tämä saavutuksen ansiosta hänestä tuli ensimmäinen maalivahti, joka voitti liigan arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn. Vaikka Worters pelasikin loistavasti, niin kenttäpelaajistossa oli kuitenkin parantamisen varaa. Rangers kaatoi Americansin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella.
Seuraavat kaudet sujuivat jälleen huonosti, eikä Americans selvinnyt edes pudotuspeleihin.
Kaudella 1931–1932 Americans pani alulle yhden tunnetuimmista sääntömuutoksista jääkiekossa. Ottelussa Boston Bruinsia vastaan Americansin pelaajat laukoivat 61 pitkää kiekkoa. Tämä ärsytti Bruinsin johtajaa Charles Adamsia niin paljon, että hän valitti siitä NHL:n johdolle. Kun valituksilla ei ensi alkuun ollut suurempaa vaikutusta, niin seuraavassa ottelussaan Americansia vastaan Bruins laukoi 87 pitkää kiekkoa. Muutamaa vuotta myöhemmin pitkä kiekko kiellettiin.
Kun Americans jäi kaudella 1934–1935 viidennen kerran peräkkäin ulos pudotuspeleistä, päätti Dwyer tehdä muutoksia. Ensimmäiseksi hän yritti yhdistää Americansin ja Ottawa Senatorsin, mutta liiga ei hyväksynyt tätä ajatusta. Lopulta Dwyer päätti myydä seuran seuraavan kauden jälkeen, kun Americans oli jälleen jäänyt ilman pudotuspelipaikkaa. Ostajia ei kuitenkaan löytynyt, mutta Americans pääsi pudotuspeleihin, joskin pudoten toisella kierroksella.
Kausilla 1937-1938, 1938-1939 ja 1939-1940 Americans pääsi pudotuspeleihin kolme kertaa peräkkäin, mutta putosivat aina joko ensimmäisellä tai toisella kierroksella. Kausi 1940-1941 sujui erittäin heikosti. Tämän kauden jälkeen joukkueen nimi vaihdettiin Brooklyn Americansiksi. Kausi 1941-1942 päättyi Americansin osalta kuitenkin runkosarjaan, myös joukkue lakkautettiin tämän kauden jälkeen.
Kauppakeskus Veturi

| Veturi |
| --- | --- |
 Kauppakeskus Veturi
Sijainti:  Tervaskangas, Kuusankoski, Kouvola  (Tervasharjunkatu 1, 45720 Kuusankoski)
Koordinaatit:  60°52′36″N, 026°39′05″E
Avattu:  13. syyskuuta 2012 
Omistaja:  Mercada Oy
Rakennuskustannukset:  100 milj. euroa
Liikkeiden määrä:  76
Päävuokralaisia:  Kesko  Kino 123
Kerrospinta-ala:  48 000 m²
Kerrosten määrä:  2
Kävijämäärä:  2,8 milj. (2020)
Vuosimyynti:  113 Milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  1 800
Kotisivu
Kauppakeskus Veturi on Kouvolan Kuusankoskella, Valtatie 6:n varrella Tervaskankaalla sijaitseva kauppakeskus. Sen pinta-ala on 48 000 m². Kauppakeskus valmistui vuonna 2012. Veturi on Suomen 13. suurin ja Kaakkois-Suomen sekä Kymenlaakson suurin kauppakeskus ja sen vaikutusalueella, pääosin Kymenlaaksossa asuu noin 100 000 ihmistä.
Historia

Kesko ilmoitti lokakuussa 2007 suunnittelevansa uuden kauppakeskuksen rakentamista silloisen Kuusankosken kaupungin eteläosaan Tervaskankaalle. Keskon mukaan alue on sijainnollisesti erinomainen Kouvolan ja Kuusankosken muodostaman kaupunkialueen keskipisteessä, Valtatie 6:n varrella. Marraskuussa 2008 Kesko ja Kuusankosken kaupunki solmivat maakaupan 13,6 hehtaarin kokoisesta alueesta, joka sijaitsee Kuutostien ja Kuusaantien risteysalueella, aivan entisen Kuusankosken ja Kouvolan rajan vieressä. Kauppakeskuksen oli alun perin määrä valmistua vuonna 2011, mutta taloudellinen lama hidasti hieman suunnittelutöitä.  Kauppakeskuksen rakennustyöt alkoivat lopulta elokuussa 2010. Helmikuussa 2011 kauppakeskuksen nimeksi valittiin Veturi. Silloin keskuksen tiedettiin valmistuvan vuoden 2012 syyskuun tienoilla.
Kauppakeskus Veturi avattiin lopulta torstaina 13. syyskuuta 2012. Avajaisnauhan leikkasivat silloiset Kouvolan kaupunginjohtaja Lauri Lamminmäki ja Keskon pääjohtaja Matti Halmesmäki. Avajaisviikonloppuna Veturissa kävi noin 85 000 asiakasta. Kauppakeskus Veturiin siirtyi huomattava määrä Kouvolan liikkeitä, pääosin Keskon liikkeitä. Muun muassa kaksi isoa liikerakennusta Tommolankadulla tyhjeni lähes kokonaan, kun Kouvolan entiset K-Citymarket (Tommolankatu 5) ja K-Rauta siirtyivät uuteen kauppakeskus Veturiin. Myös Kouvolan keskustasta lähti huomattava määrä liikkeitä Veturiin. Kouvolan keskustan on sanottu autioituneen johtuen siitä, että suurin osa keskustan liikkeistä on siirtynyt Veturiin. Vuonna 2018 Veturin K-Citymarketin katolle asennettiin aurinkopaneelit.
Liikkeet ja palvelut

Veturissa on 80 liikettä. Veturin ankkuriliikkeinä toimivat K-Citymarket, K-Rauta, Clas Ohlson, ravintola Burger King ja elokuvateatteri Kino 123.
Veturissa oli myös Anttila ja sen jälkeen Tokmanni joka on sittemmin lopetettu.
Kauppakeskuksen omistaa Mercada Oy. Veturi työllistää noin 650 henkilöä. Kauppakeskus on Suomen Kauppakeskusyhdistyksen jäsen.
Aiheesta muualla

Kauppakeskuksen kotisivut
Kauppakeskus Veturin edustalla oleva höyryveturi, Tk3 1154
Valkolampi

Valkolampi-nimisiä järviä ja lampia ovat:
Valkolampi, lampi Jyväskylän Tikkakoskella
Valkolampi, lampi Jyväskylän Vesangalla
Valkolampi, järvi Kirkkonummen Upinniemellä
Valkolampi, lampi Loviisassa
Valkolampi, lampi Nurmeksessa
Valkolampi, lampi Valtimolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valkolampi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.