stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ensimmäinen vuosituhat
Poliittinen kehitys > Aasia

Aasiassa voimakkaimpia valtioita oli Kiinassa, Intiassa, Japanissa ja Indokiinassa.
Kiinan Han-dynastia oli voimakas ja suuri valtio Aasiassa ajanlaskumme alussa. Han-dynastia tuhoutui lukuisten kapinoiden seurauksena vuonna 220. Dynastiaa seurasi kausi, jota kutsutaan nimellä kolme kuningaskuntaa. Wei, Shu Han ja Wu kuningaskunnat kilpailivat keskenään miltei sata vuotta, ja maan sisäinen hajaannus päättyi vasta vuonna 581. Kiinaa hallitsi Sui-dynastia 581–618 ja Tang-dynastia 618–907. Tang-dynastian aika Kiina oli jälleen suuri ja vauras. Tang-dynastian tuhouduttua katsotaan Kiinan keskiajan loppuvan ja Kiinan renessanssiin alkavan. Vuosituhannen lopulla Kiinassa oli jälleen useampi kilpaileva valtio.
Intiassa Gupta-valtakunta yhdisti 200-luvulla lukuisat pikkuvaltiot isoksi valtakunnaksi, joka hajosi 400-luvun lopussa hunnien hyökkäykseen. Intia pirstoutui jälleen lukuisiksi pikkuvaltioiksi, joita oli muun muassa Chola ja Pala.
Japani oli sisällissodassa ajanlaskumme alkuvuosisatoina. Japanin yhdistymisen aloitti 300-luvulla Yamato.lähde? Vuonna 645 Japaniin perustettiin Kiinan mallin mukainen keisarikeskeinen byrokraattinen valtio. Japani laajeni ja kehittyi hiljalleen omalla saarellaan koko vuosituhannen.
Indokiinassa syntyi ensimmäisellä vuosituhannella lukuisia pikkuvaltioita, jotka vaurastuivat Kiinan ja Intian välisen merikaupan ansiosta. Ensimmäisiä valtioita olivat Funan ja Chenla, joita seurasivat voimakkaat Champa ja Khmerien valtakunta.
Poliittinen kehitys > Amerikka

Väli-Amerikassa oli meneillään Mesoamerikan intiaanikulttuurien klassinen aikakausi. Monet korkeakulttuurit romahtivat noin 950-luvulla, mahdollisesti sotien ja luonnonkatastrofien seurauksena.
Kulttuurillinen kehitys

Ensimmäisen vuosituhannen aikana syntyi nykypäivän maailmanuskontoa. Kristinusko (30-luku), Taolaisuus (100- ja 300-lukujen välillä), sekä Islam (600-luku).
Tieteellinen kehitys

Algebra kehitetään Lähi-idässä
Aura
Paperi kehitetään Kiinassa
Ratsastukseen liittyviä keksintöjä kuten hevosenkenkä ja jalustin
Humalan lisääminen olueen
Shakin kehittäminen
Magneettinen kompassi
Teräs käyttöön, ensimmäisenä Intiassa
Merkittäviä henkilöitä > Valtiojohtajia ja poliitikkoja

Augustus (62 eaa. – 14 jaa.), ensimmäinen Rooman keisari
Nero (37–68), Rooman keisari
Trajanus (53–117), Rooman keisari
Konstantinus Suuri (272/274–337), ensimmäinen kristitty Rooman keisari
Attila (n. 406–453, hunnien kuningas)
Justinianus I (483–565, Itä-Rooman keisari
Khosrau I (531–579), Persian sassanidihallitsija
Kaarle Martel, (n. 685–741), frankkien valtionhoitaja, "Euroopan pelastaja"
Kaarle Suuri (747–814), keisari ja frankkien kuningas
Ce Acatl Topiltzin Quetzalcóatl (n. 923 – 947), tolteekkikuningas
Vladimir Suuri (n. 958 – 1015), Kiovan suuriruhtinas
Merkittäviä henkilöitä > Taiteilijoita

Romanos Melodos (n. 490 – n. 556), kreikkalainen hymnografi
Li Bai (701–762), kiinalainen runoilija
Kassia (n. 810 – 865), bysanttilainen runoilija ja säveltäjä
Merkittäviä henkilöitä > Tiedemiehiä ja filosofeja

Seneca (4–65), roomalainen filosofi ja konsuli
Cài Lún (50–121), kiinalainen paperin keksijä
Zhang Heng (78–139), kiinalainen keksijä ja tieteilijä
Aryabhata (476–550), intialainen tähtitieteilijä ja matemaatikko
Beda Venerabilis (n. 673–735), brittiläinen teologi ja tieteilijä
Geber (n. 721 – n. 815), persialaissyntyinen tieteilijä
Al-Khwarizmi (800–840), persialainen matemaatikko ja tähtitieteilijä
Ælfric Eynshamilainen (n. 995 – n. 1010), englantilainen benediktiiniläismunkki ja kielitieteilijä
Merkittäviä henkilöitä > Uskontoihin liittyviä henkilöitä

Jeesus Nasaretilainen (Jeesus Kristus) (n. 5 eaa. – n. 30 jaa.), kristinuskon keskeinen henkilö
Mani (n. 210 – 276), persialainen profeetta
Augustinus (354–430), filosofi ja kirkkoisä
Dionysius Exiguus (n. 470 – n. 544), munkki
Gregorius I (n. 540 – 604), paavi
Muhammad (570–632), islamin uskon perustaja
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vuosisata: Vuosikymmen
| ensimmäinen vuosisata eaa.: | 90 eaa., | 80 eaa., | 70 eaa., | 60 eaa., | 50 eaa., | 40 eaa., | 30 eaa., | 20 eaa., | 10 eaa., | 0 eaa. |
| ensimmäinen vuosisata: | 0, | 10, | 20, | 30, | 40, | 50, | 60, | 70, | 80, | 90 |
| 100-luku: | 100, | 110, | 120, | 130, | 140, | 150, | 160, | 170, | 180, | 190 |
| 200-luku: | 200, | 210, | 220, | 230, | 240, | 250, | 260, | 270, | 280, | 290 |
| 300-luku: | 300, | 310, | 320, | 330, | 340, | 350, | 360, | 370, | 380, | 390 |
| 400-luku: | 400, | 410, | 420, | 430, | 440, | 450, | 460, | 470, | 480, | 490 |
| 500-luku: | 500, | 510, | 520, | 530, | 540, | 550, | 560, | 570, | 580, | 590 |
| 600-luku: | 600, | 610, | 620, | 630, | 640, | 650, | 660, | 670, | 680, | 690 |
| 700-luku: | 700, | 710, | 720, | 730, | 740, | 750, | 760, | 770, | 780, | 790 |
| 800-luku: | 800, | 810, | 820, | 830, | 840, | 850, | 860, | 870, | 880, | 890 |
| 900-luku: | 900, | 910, | 920, | 930, | 940, | 950, | 960, | 970, | 980, | 990 |
| 1000-luku: | 1000, | 1010, | 1020, | 1030, | 1040, | 1050, | 1060, | 1070, | 1080, | 1090 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensimmäinen vuosituhat Wikimedia Commonsissa
Maailman valtiot noin vuonna 1.
Vanha Manner 900-luvulla.
Esihyönteiset

| Esihyönteiset |
| --- | --- |
 Acerantomon doderoi
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Entognatha
Lahko::  Esihyönteiset Protura  Silvestri, 1907
Heimot
 alalahko Acerentomoidea Acerentomidae  alalahko Eosentomoidea Eosentomidae  Protentomidae 
Katso myös
   Esihyönteiset Wikispeciesissä   Esihyönteiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Esihyönteiset (Protura) on niveljalkaisiin kuuluva lahko. Lahkon nimi on sikäli harhaanjohtava, että nämä eläimet eivät ole hyönteisiä, vaan kuuluvat kokonaan eri luokkaan. Suomesta esihyönteisiä tunnetaan kolme lajia.
Esihyönteiset kuvasivat tieteelle ensimmäisenä toisistaan riippumatta Filippo Sylvestri vuonna 1907 ja Antonio Berlese vuonna 1908.
Esihyönteisistä ei toistaiseksi tunneta minkäänlaista fossiiliaineistoa.
Piirteitä

Esihyönteiset ovat erittäin pienikokoisia, vain alle kahden millimetrin pituisia pitkänomaisia selkärangattomia eläimiä. Niillä ei ole silmiä, eikä väripigmenttiä. Myöskään tuntosarvia ei ole, vaan etummainen raajapari, jota ei käytetä liikkumiseen, toimii tunnistelueliminä. Pää on kartiomainen, mikä on antanut ryhmälle englanninkielisen nimen coneheads. Kolmessa etummaisessa takaruumiin jaokkeessa on jalkaa muistuttava ulkonema. Esihyönteiset elävät maaperässä, karikkeessa ja sammalikoissa tyypillisesti noin 10 cm syvyyteen asti, mutta siirtyvät talveksi syvemmälle. Eri lajeja tunnetaan maailmanlaajuisesti noin 750. Näistä noin 300 kuuluu sukuun Eosentomon.
Esihyönteisten suuosat ovat imevät, mikä viittaa niiden nauttivan nestemäistä ravintoa. Ravinnonlähdettä luonnossa ei kuitenkaan tunneta. Niiden arvellaan kuitenkin käyttävän ravinnokseen lähinnä kasvijätettä ja sienirihmastoa. Jotkin lajit voivat ehkä olla petoja. Esihyönteiset saattavat olla tavattoman runsaslukuisia. Esimerkiksi saksalaisesta metsästä on laskettu 90 000 yksilöä neliömetriltä.
Muodonvaihdos on olematon. Vastakuoriutuneella nymfillä on yhdeksän takaruumiin jaoketta. Jaokkeita tulee yksi lisää jokaista nahanluontia kohti, kunnes aikuisella yksilöllä jaokkeita on 12. Aikuiset saattavat luoda nahkansa, mutta uusia jaokkeita ei enää tule.
Aiheesta muualla

ITIS: Protura (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q271631  Wikispecies: Protura  AFD: Protura  BOLD: 734357  BugGuide: 258495  CoL: B6M35  EoL: 7116  EPPO: 1PROTO  Fauna Europaea: 12099  Fauna Europaea (new): ab8cfaf8-4e20-49a8-a353-332e1460f3f2  GBIF: 1185  iNaturalist: 83242  IRMNG: 11348  ITIS: 99210  NBN: NBNSYS0000160810  NCBI: 29999  NZOR: 692cd8de-3e6a-40ee-ad23-469ec92762ff  Open Tree of Life: 140000  Plazi: 03AF87D2-FFA7-FFD8-72C1-FFBE3AAFFDDB
Eskhara (keramiikka)

Eskhara, n. 375–325 eaa.
Eskhara (m.kreik. ἐσχάρα, joon.kreik. ἐσχαρη, eskharē, ’tulisija’; lat. eschara) on antiikin aikainen keraaminen hiilipannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Eskharaa käytettiin ruoanlaitossa, ja se oli siirrettävissä. Samaa eskhara-sanaa käytettiin myös muun muassa koti- ja polttouhrialttareista. Muita termejä vastaavanlaisille hiilipannuille tai jalustoille olivat muun muassa baunos (βαῦνος/βαυνός), khytropūs (χυτρόπους), lasana (λάσανα) ja pyraunos (πύραυνος).
Eräs eskharan muoto.
Eskhara, n. 720 eaa.
Katettu eskhara, n. 500–300 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta eskharat Wikimedia Commonsissa
Ammeldingen an der Our

| Ammeldingen an der Our |
| --- | --- |
 Ammeldingen an der Ourin keskustaa.
 vaakuna
 Ammeldingen an der Our
 Koordinaatit: 49°53′N, 6°15′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Piirikunta:  Eifelkreis Bitburg-Prüm
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Arnold Theis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,62 km²
Korkeus:  289 m
Väkiluku (31.12.2008):  10
 – Väestötiheys:  4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  54675 Ammeldingen an der Our
 
 www.vg-neuerburg.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ammeldingen an der Our on kunta Verbandsgemeinde Neuerburgissa, Eifelkreis Bitburg-Prümin piirikunnassa, Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Ammeldingen an der Ourissa oli 31. joulukuuta 2008 kymmenen, joista naisia oli kaksi ja miehiä kahdeksan. Näin ollen kunta on Saksan kolmanneksi pienin Wiedenborstelin ja Dierfeldin jälkeen. Kunnan pinta-ala on 2,62 neliökilometriä, josta maatalousmaata on 60,3 prosenttia ja metsää 35,4 %. Asutuksen ja liikenteen käytössä on 4,1 %. Loput 0,1 % ovat muussa käytössä. Ammeldingen an der Ourin Ortsbürgermeister on Arnold Theis.
Kunta sijaitsee Our-joen varrella Luxemburgin rajalla.
Ensimmäinen dokumentoitu maininta Ammeldingen an der Ourista on vuodelta 767.
Näkymä Ammeldingen an der Ouriin.
Kirkko kunnassa.
Väkiluvun kehitys

Ammeldingen an der Ourin väkiluvun kehitys vuosina 1815–2009:
| Vuosi | Väkiluku | Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1815 | 48 | 1987 | 20 |
| 1835 | 52 | 1992 | 12 |
| 1871 | 46 | 1997 | 10 |
| 1905 | 46 | 2002 | 8 |
| 1939 | 48 | 2003 | 9 |
| 1950 | 42 | 2004 | 9 |
| 1961 | 45 | 2005 | 9 |
| 1962 | 58 | 2006 | 9 |
| 1967 | 49 | 2007 | 9 |
| 1972 | 17 | 2008 | 10 |
| 1977 | 16 | 2009 | 11 |
| 1982 | 12 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ammeldingen an der Our Wikimedia Commonsissa
Verbandsgemeinde – Neuerburgin kotisivut (saksaksi)
HMS Esk (1854)

| HMS Esk |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Scott Russell & Company, MIllwall
Kölinlasku:  huhtikuu 1853
Laskettu vesille:  12. kesäkuuta 1854
Palveluskäyttöön:  21. joulukuuta 1854
Poistui palveluskäytöstä:  myytiin romutettavaksi 1870
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 196 t (standardi) 1 900 t (kuormattu)
Pituus:  58,5 m
Leveys:  11,07 m
Syväys:  6,91 m
Koneteho:  2-sylinterinen 250 hv
Nopeus:  9,439 solmua1854
Aseistus
Aseistus:  20 x 32 naulan (42 cwt/8 jalkaa) tykkiä laidoilla 1 x 10"/84 naulan (85 cwt/9'4") tykki
HMS Esk oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Highflyer-luokan höyrykäyttöinen potkurikorvetti.
Valmistus

Alus tilattiin 18. elokuuta 1852 Millwallista J. Scott Russelin telakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1853. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1854 ja se valmistui saman vuoden lopulla 21. joulukuuta.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 28. lokakuuta 1954 Woolwichissa päällikkönään Thomas Francis Birch. Alus osallistui Krimin sotaan palvellen Itämerellä (Oolannin sota) ja Mustallamerellä. Alus poistettiin palveluksesta 26. helmikuuta 1856.
Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1856 komentajanaan Robert John le Mesurier McClure. Alus palveli Itä-Intian ja Kiinan asemilla, missä aluksen päällikkö oli samalla laivastonprikaatin osastonkomentaja ennen Kantonin taisteluita toisessa oopiumisodassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1861 Portsmouthissa.
Alus palasi palvelukseen 22. toukokuuta 1863 komentajanaan John Fane Charles Hamilton, joka oli aluksen päällikkönä Uudessa-Seelannissa kuolemaansa saakka. Aluksen päälliköksi määrättiin 16. heinäkuuta 1864 John Proctor Luce ja samalla aluksen uudeksi kotipaikaksi määrättiin Australia. Alus palasi Englantiin, missä se poistettiin palveluksesta 17. lokakuuta 1867 Portsmouthissa.
Alus romutettiin vuonna 1870 Portsmouthissa.
Ammoniumoksalaatti

| Ammoniumoksalaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1113-38-8
PubChem CID:  14213 ja 13531065
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (NH4)2C2O4
Moolimassa:  124,104
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  70 °C (monohydraatti, hajoaa)
Tiheys:  1,5 g/cm3 
Liukoisuus veteen:  52 g/l (25 °C)
Ammoniumoksalaatti ((NH4)2C2O4) on ammonium- ja oksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä, muiden oksalaattien valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ammoniumoksalaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (NH4)2C2O4·H2O. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Ammoniumoksalaatti liukenee kohtalaisesti veteen. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa.
Ammoniumoksalaattia valmistetaan neutraloimalla oksaalihappoa ammoniakilla.
Ammoniumoksalaattia voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä peittausaineena ja nahan käsittelyissä. Lisäksi sitä käytetään muiden oksalaattisuolojen valmistamiseen, raskasmetallien saostamiseen veteen liukenemattomina oksalaatteina ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ammoniumrauta(III)

| Ammoniumrauta(III)sulfaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10138-04-2
PubChem CID:  53393738 ja 61485
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NH4FeSO4
Moolimassa:  169,962
Ulkomuoto:  Vaalean violetti kiteinen aine
Sulamispiste:  39–41 °C 
Tiheys:  1,71 g/cm3
Liukoisuus veteen:  1240 g/l (25 °C)
Ammoniumrauta(III)sulfaatti (NH4Fe(SO4)2) on epäorgaaninen alunoihin kuuluva ammoniumin tai raudan kaksoissulfaatti. Yhdisteessä rauta on hapetusluvulla +III ja tämän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös ammoniumrauta(II)sulfaatti, jossa rauta on hapetusluvulla +II. Ammoniumrauta(III)sulfaattia käytetään apuaineena tekstiilien värjäyksessä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ammoniumrauta(III)sulfaatti on kiinteää kiteistä ainetta. Useimmiten se esiintyy kidevedellisenä dodekahydraattina (NH4Fe(SO4)2·12H2O) ja on väriltään violettiin vivahtavaa. Se liukenee hyvin veteen ja kuumaan runsaammin kuin kylmään veteen.
Ammoniumrauta(III)sulfaattia valmistetaan rauta(III)sulfaatista. Rauta(III)sulfaatin ja ammoniumsulfaatin liuokset reagoivat keskenään ja seosta haihdutettaessa ammoniumrauta(III)sulfaatti kiteytyy.
Ammoniumrauta(III)sulfaattia käytetään tekstiilivärjäyksessä peittana ja nahan parkituksessa.
Ammoúdi (Kárpathos)

| --- | --- |
Muut nimet:  Ammoúï (Αμμούϊ)
Sijainti:  35°49′28″N, 27°14′06″E, Kárpathos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,012 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ammoúdi (kreik. Αμμούδι, myös Ammoúï, Αμμούϊ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren pohjoispään itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ammoúdi kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Aminoglutetimidi

| --- | --- |

Aminoglutetimidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(RS)-3-(4-aminofenyyli)-3-etyylipiperidiini-2,6-dioni 
Tunnisteet
CAS-numero: 125-84-8
ATC-koodi: L02BG01
PubChem CID: 2145
DrugBank: APRD00592
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H16N2O2 
Moolimassa: 232,278 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 149,5 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: >95 %
Proteiinisitoutuminen: 21-25%
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 12,5 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  D(AU) D(US) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Aminoglutetimidi (C13H16N2O2) on glutaari-imidijohdannaisiin kuuluva lääkeaine, jota käytetään rintasyövän ja eturauhassyövän hoitoon. Sitä voidaan käyttää myös Cushingin oireyhtymän lääkehoitona.
Synteesi

Aminoglutetimidi on optiivisesti aktiivinen. Lääkeaineena tehoaa ainoastaan R-konformaatiossa oleva (±)-R-aminoglutetimidi ja (±)-S-aminoglutetimidi on lääkeaineena tehoton, mutta aiheuttaa R-muodon kaltaisia sivuvaikutuksia. Tämän vuoksi aminoglutetimidin synteesiin on kehitetty tekniikoita, jotka tuottaisivat ainoastaan R-aminoglutetimidia. Lähtöaineina voidaan käyttää esimerkiksi formaldehydiä ja dietyylifenyylioksaloasetaattia, jolloin syntynyt tuote pelkistetään leivinhiivalla ja syntyneestä välituotteesta saadaan muutaman askeleen jälkeen aminoglutetimidia. Toinen vaihtoehto on käyttää lähtöaineina nitrobentseeniä, etyyli-2-klooributyraattia ja 3-bromipropionitriiliä.
Vaikutusmekanismi

Aminoglutetimidi kehitettiin alun perin antikolvusantiksi epilepsian hoitoon, johon tarkoitukseen se tuotiin vuonna 1957. Sittemmin vuodesta 1967 alkaen sillä alettiin hoitaa rintasyöpää. Yhdiste on niin kutsuttu ensimmäisen sukupolven aromataasientsyymin estäjä, joka estää aromataasientsyymin toimintaa ja sitä kautta vähentää estrogeenihormonien tuotantoa. Syöpien hoidossa aminoglutetimidi on nykyään korvattu pääosin muilla lääkkeillä.
Yhdiste estää myös kolesterolista pregnenolonia muokkaavaa entsyymiä CYP11A1 ja CYP11B1-entsyymiä ja estää siten kortisolin, estrogeenien ja aldosteronin tuotantoa. Tämän vuoksi sitä on käytetty Cushingin syndrooman hoidossa, mutta nykyään käytetään pääasiassa muita lääkeaineita.
Sivuvaikutukset

Tyypillisimpiä aminoglutetimidin käyttöön liittyviä haittoja ovat ihottuma, huonokuntoisuus ja pahoinvointi. Harvinaisempia ja vakavampia ovat maksan toiminnan vaurioitumiset.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Aminoglutethimide (englanniksi)
ChemBlink: Aminoglutethimide (englanniksi)
Erämaan armoilla

| Erämaan armoilla> Vildmarkssommar |
| --- | --- |
 Elokuvan espanjankielinen juliste
Ohjaaja:  Bertil Haglund Lars Werner
Käsikirjoittaja:  Per Olof Ekström
Säveltäjä:  Alan Rawsthorne
Kuvaaja:  Johnny Schwerin Olle Ekman
Leikkaaja:  Victor Procter
Pääosat:  Ulf Strömberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi Britannia
Tuotantoyhtiö:  Svenska AB Nordisk Tonefilm AB P.A. Norstedt & Söner Countryman Films Ltd.
Levittäjä:  Nordisk Tonefilm
Ensi-ilta:  1957, Suomessa 1960
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Erämaan armoilla (videojulkaisuna Tunturikesä, Vildmarkssommar) on ruotsalais-brittiläinen luontoaiheinen perhe-elokuva vuodelta 1957. Sen ovat ohjanneet Bertil Haglund ja Lars Werner.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan jälkeisiin vuosiin. Suomalainen teinipoika Matti on sodan aikana joutunut jäämään Englantiin yhdessä merimiesisänsä kanssa, joka on saanut surmansa ilmapommituksessa. Sodan jälkeen Matti matkustaa jäniksenä kutterilla Englannista Norjan Lofooteille ja aloittaa yksinäisen vaelluksensa tuntureiden yli kohti Suomea ja Pikkuniemi-nimistä maatilaa, josta hän on kotoisin. Vaelluksellaan Matti kohtaa omanikäisiään nuoria ja muita ihmisiä, jotka auttavat häntä eteenpäin. Matkan aikana kertojanääni kommentoi Matin näkemiä eläimiä ja muita pohjoisen luonnon elämyksiä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ulf Strömberg  | … |  Matti   |
|  Birger Åsander  | … |  Gunnarin isä   |
|  Bo Ledin  | … |  Gunnar   |
|  Birgitta Nilsson  | … |  Siv, Gunnarin sisko   |
|  Nils Jacob Stensland  | … |  Alf, norjalaispoika   |
|  Erik Ivar Kallok  | … |  Nutti, ruotsinsaamelainen   |
|  Olli Keskitalo  | … |  suomensaamelainen   |
|  Sylvi Seppälä  | … |  Silkka  |
Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin toukokuusta marraskuuhun 1956, kuvauspaikkoina Norjan Vesterålen, Ruotsin Jokimukka, Åre ja Tarfaladalen sekä Tornionjokilaakso ja Suomen Lappi Rovaniemen pohjoispuolella.
Lars V. Werner ohjasi elokuvan näytelmälliset kohtaukset, kun taas Bertil Haglund vastasi luontokuvauksista. Werner oli tehnyt tilauselokuvia Nordisk Tonefilm -yhtiölle, Haglund oli taas tunnettu dokumentaristi Norstedts-kustantamon opetusfilmiosastolla. Englantilainen osatuottaja Countryman Films oli vuonna 1953 tehnyt menestysdokumentin Everestin valloitus (ohj. Thomas Stobart) ja vastasi Erämaan armoilla -elokuvan jälkituotannosta leikkauksineen ja äänitöineen.
Vastaanotto

Erämaan armoilla ei juurikaan menestynyt Ruotsin tai Britannian teattereissa, mutta sitä esitettiin myös ainakin Suomessa, Itä- ja Länsi-Saksassa sekä Espanjassa. Ensi-illan aikaisissa ruotsalaisarvioissa elokuvan näytelmällistä osuutta pidettiin kömpelönä ja naiivina, mutta luontokohtausten kuvausta ylistettiin.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Ammoniumvetysulfaatti

| Ammoniumvetysulfaatti |
| --- | --- |
 Ammoniumionin ja vetysulfaatti-ionin rakennemallit
Tunnisteet
CAS-numero:  7803-63-6
PubChem CID:  20213198 ja 16211166 24655, 20213198 ja 16211166
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NH4HSO4
Moolimassa:  115,12
Ulkomuoto:  Valkoisia tai värittömiä kiteitä
Sulamispiste:  146,9 °C
Tiheys:  1,78 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee hyvin
Ammoniumvetysulfaatti eli ammoniumbisulfaatti (NH4HSO4) on ammonium- ja vetysulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään eräissä hiustenmuotoilutuotteissa ja katalyyttinä.
Muodostuminen

Ammoniumsulfaattia muodostuu  ammoniakin ja rikkihapon välisellä reaktiolla, kun ammoniakkia on alimäärin.
Ammoniumvetysulfaattia muodostuu myös puhdistettaessa teollisuuden savukaasuista rikkitrioksidia ja typen oksideja. Muodostuva ammoniumvetysulfaatti voi haitata katalyyttien toimintaa. Yhdistettä syntyy myös valmistettaessa metyylimetakrylaattia perinteisillä prosesseilla. Tällöin muodostunut ammoniumvetysulfaatti muutetaan yleensä rikkihapoksi ja uudelleen käytettäväksi.
Amir Arsalan-e namdar

| Amir Arsalan-e namdar |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Shapur Yasami
Käsikirjoittaja:  Shapur Yasami
Perustuu:  samannimiseen kertomukseen
Tuottaja:  Esmail Kushan
Säveltäjä:  Majid Vafadar
Kuvaaja:  Enayatallah Famin, Mahmoud Kushan
Pääosat:  Iloosh Khoshabe, Rufia, Hosein Amirfazli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iran
Tuotantoyhtiö:  Pars Film Studio
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  120 min.
Alkuperäiskieli:  persia
Aiheesta muualla
IMDb 
CITWF
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amir Arsalan-e namdar (”Kuuluisa Amir Arsalan”) on vuonna 1955 valmistunut iranilainen seikkailuelokuva. Samannimiseen kertomukseen perustuvan elokuvan on ohjannut Shapur Yasami. Sen pääosaa esittää Iloosh Khoshabe.
Juoni

Amir Arsalan saapuu Istanbuliin, jossa hän rakastuu Petros-kuninkaan tyttäreen Farrokhiin. Farrokh katoaa salaperäisesti ja Shams-visiirin auttama Arsalan lähtee etsimään häntä. Monien seikkailujen jälkeen Arsalan pelastaa Farrokhin. He palaavat Istanbuliin ja menevät naimisiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Iloosh Khoshabe  | … |  Amir Arsalan   |
|  Roufia  | … |  Farrokh   |
|  Soheila  | … |     |
|  Hossein Amir-Fazli  | … |     |
|  Koorosh Kooshan  | … |     |
|  Hossein Mohseni  | … |     |
|  Hossein Moattar  | … |     |