stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hamann

Hamann on saksalainen sukunimi esimerkiksi seuraavilla henkilöillä:
A. P. Hamann (1909–1977), yhdysvaltalainen San Josén kaupunginjohtaja
Adolf Hamann (1885–1945), Saksan armeijan kenraali
Cecil Hamann, yksi yhdysvaltalaisen huijarin Ferdinand Demaran (1921–1982) käyttämistä nimistä
Dietmar Hamann (s. 1973), saksalainen jalkapalloilija
Helmut Hamann (1912–1941), saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Johann Georg Hamann (1730–1788), saksalainen valistusfilosofi ja valistuksen vastustaja
Lars Hamann (s. 1989), saksalainen keihäänheittäjä
Steffen Hamann (s. 1981), saksalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hadeland Glassverk

| Hadeland Glassverk AS |
| --- | --- |


Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1762
Kotipaikka:  Jevnaker, Norja
Tuotteet:  lasiesineet
Kotisivu:  www.hadeland.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hadeland Glassverk AS on Norjan vanhimpia toiminnassa olevia lasitehtaita. Se perustettiin vuonna 1762 ja sen kotipaikka on Jevnaker.
Kuvia

Tuotteita näyttelyssä
Hillopurkki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hadeland Glassverk Wikimedia Commonsissa
Yrityksen verkkosivut (norjaksi)
Hallen synagogaisku

| Hallen synagogaisku |
| --- | --- |

Paikka:  Halle, Saksa
Kohde:  juutalaiset (epäonnistui)
Ajankohta:  9. lokakuuta 2019
Iskutyyppi:  joukkomurha, terrori-isku
Kuolleita:  2
Haavoittuneita:  3 (epäilty mukaan lukien)
Epäilty/epäillyt:  Stephan Balliet
Tekoväline:  Omatekoiset räjähteet, omatekoiset haulikko ja konepistooli
Hallen synagogaisku oli äärioikeistolainen terrori-isku, joka tapahtui Saksan Hallessa sijaitsevan synagogan edustalla ja läheisessä ravintolassa sekä läheisessä Landsbergin kaupungissa 9. lokakuuta 2019. Tekijän tarkoituksena oli päästä synagogan sisälle, mutta tekijä ei onnistunut tässä. Iskussa kuoli kaksi ja kolme loukkaantui.
Tekijä oli 27-vuotias uusnatsi Stephan Balliet, joka haavoittui pidättämisensä yhteydessä poliisin kanssa käydyssä ampumavälikohtauksessa. Christchurchin moskeijaiskujen tapaan hän kuvasi iskun suorana lähetyksenä Twitch-palveluun ja oli jo viikkoa aikaisemmin julkaissut internetissä juutalaisvastaisen manifestin.
Uhrit

Ensimmäinen uhri oli 40-vuotias nainen, joka käveli synagogan ohi. Toinen uhri oli ravintolassa ollut 20-vuotias mies.
Epäilty

Iskun tekijä oli äärioikeistolainen 27-vuotias Stephan Balliet, joka asui äitinsä kanssa Heldbran kylässä. Hänen kerrotaan viettäneen paljon aikaa internetissä. Hän valmistui lukiosta ja opiskeli kemiaa ylemmällä asteella, mutta joutui keskeyttämään opinnot. Tämän jälkeen hän työskenteli lähetysteknikkona.
Oikeudenkäynti

Oikeudenkäynnissä syytetty kielsi holokaustin, mikä on Saksassa rikos. Oikeudessa Balliet pyysi anteeksi vain ohikulkeneen naisen ampumista ja sanoi, ”ettei halunnut tappaa valkoisia”. Balliet tuomittiin kahdesta murhasta ja useasta murhan yrityksestä elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Roberta

| Roberta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William A. Seiter
Käsikirjoittaja:  Jane Murfin Sam Mintz Allan Scott
Perustuu:  Jerome Kernin ja Otto Harbachin musikaaliin Alice Duer Millerin romaaniin
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Jerome Kern Max Steiner
Kuvaaja:  Edward Cronjager
Leikkaaja:  William Hamilton
Tuotantosuunnittelija:  Van Nest Polglase
Koreografi:  Fred Astaire Hermes Pan
Pääosat:  Irene Dunne Fred Astaire Ginger Rogers
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Radio Pictures
Ensi-ilta:   7. maaliskuuta 1935 New York City, New York 8. maaliskuuta 1935  26. tammikuuta 1936
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (myös ranska ja venäjä)
Budjetti:  610 000 USD
Tuotto:  2 335 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roberta (engl. Roberta) on vuonna 1935 ensi-iltansa saanut William A. Seiterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Irene Dunne, Fred Astaire ja Ginger Rogers. Sivurooleissa ovat muun muassa Randolph Scott ja Helen Westley. Roberta on Rogersin ja Astairen kolmas yhteinen elokuvamusikaali. Roberta kertoo jalkapalloilijasta, joka perii elegantin pariisilaisen muotitalon.
Roberta perustuu Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaaliin, jota esitettiin Broadwaylla vuodet 1933–1934. Broadway-musikaali perustuu Alice Duer Millerin romaaniin Gowns by Roberta (1933). Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys.
Robertaan otettiin mukaan Broadway-musikaalista kappaleet "Yesterdays", "Let’s Begin", "Smoke Gets in Your Eyes" ja "I’ll Be Hard to Handle". Elokuvaversiosta jätettiin pois musikaalin kappaleet "The Touch of Your Hand", "Something Had To Happen" ja "You’re Devastating", jotka kuitenkin lisättiin taustamusiikiksi. Elokuvaversioon lisättiin kappaleet "I Won’t Dance" ja "Lovely to Look At", jotka molemmat sijoittuivat Yhdysvaltain myyntilistojen kärkeen vuonna 1935. "Lovely to Look At" oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkintoon vuonna 1936.
Juoni

Jalkapalloilija John Kent (Randolph Scott) lähtee Pariisiin ystävänsä Huckleberry "Huck" Hainesin (Fred Astaire) ja tämän Wabash Indianians (suom. Wabashin intiaanit) -tanssiorkesterin kanssa. Alexander Voyda (Luis Alberni) on varannut tanssiorkesterin, mutta peruuttaa heidän keikkansa; Voyda tajuaa, että muusikot eivät olekaan hänen odottamiaan intiaaneja, vaan tavallisia amerikkalaisia.
Kaivatessaan apua John kääntyy hänen Minnie-tätinsä (Helen Westley) puoleen. Minnie-täti omistaa elegantin Roberta-muotitalon. Siellä ollessaan John tapaa tätinsä avustajan, Stephanien (Irene Dunne), johon hän nopeasti rakastuu. Samaan aikaan Huck yllättäen törmää erääseen henkilöön, jonka hän tuntee erittäin hyvin. Robertan temperamenttinen asiakas "kreivitär Scharwenka" sattuu olemaan Huckin kotikaupungista kotoisin oleva hänen rakastettunsa Lizzie Gatz (Ginger Rogers). Lizzie saa Huckin tanssiorkesterille sopimuksen yökerhoon, missä Lizzie työskentelee viihdyttäjänä.
Johnia vaivaa kaksi asiaa. Yksi niistä on venäläinen syrjäytetty prinssi ja nykyinen ovimies Ladislaw (Victor Varconi), joka näyttää olevan myös kiinnostunut Stephaniesta. Toinen on hänen hienosteleva ja itsekeskeinen naisystävänsä Sophie (Claire Dodd), jonka John oli jättänyt Yhdysvaltoihin riidan päätteeksi. Kun Minnie-täti kuolee yllättäen ilman testamenttia, John perii muotitalon. John ei tiedä mitään naisten muodista, joten hän suostuttelee Stephanien jäämään hänen liikekumppaniksi.
Sophie saapuu Pariisiin, kun hän saa kuulla Johnin perinnöstä. Hän menee muotitaloon etsimään mekkoa, mutta hylkää kaikki Stephanien näyttämät ehdotukset. Huck suostuttelee Sophieta valitsemaan puvun, jonka John oli määrännyt poistettavaksi valikoimasta pitäen sitä liian vulgaarina. Kun John näkee Sophien puvussa, he riitelevät viimeisen kerran.
John paheksuu Stephanieta puvun myymistä Sophielle, minkä johdosta Stephanie ottaa lopputilin. Roberta-muotitalo oli laitettu osalliseksi viikon sisällä tapahtuvaan muotinäytökseen, ja Huck ottaa työkseen suunnitella malliston. Kuten arvata saattaa, Huckin luomukset valmistuvat huonoin tuloksin. Kun Stephanie näkee Huckin kammottavat luomukset, hänet suostutellaan palaamaan Robertaan ja pelastamaan muotitalon maineen.
Muotinäytös on menestys Huckin, Lizzien ja tanssiorkesterin avun ansiosta. Muotinäytöksessä John kuulee sattumalta, että Stephanie ja Ladislaw ovat lähdössä Pariisista. John olettaa, että he ovat avioituneet. Myöhemmin John onnittelee Stephanieta hänen tulemisestaan prinsessaksi. Stephanie kertoo Johnille, että Ladislaw on pelkästään hänen serkkunsa, ja että prinsessan titteli on ollut hänellä syntymästään asti. Tämän jälkeen Johnista ja Stephaniesta tulee rakastavaiset; Huck ja Lizzie ovat myös päätyneet yhteen ja päättävät avioitua.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Irene Dunne  | … |  prinsessa Stephanie   |
|  Fred Astaire  | … |  Huckleberry "Huck" Haines   |
|  Ginger Rogers  | … |  Lizzie Gatz / kreivitär "Tanka" Scharwenka   |
|  Randolph Scott  | … |  John Kent   |
|  Helen Westley  | … |  Minnie-täti / Roberta   |
|  Claire Dodd  | … |  Sophie Teale   |
|  Victor Varconi  | … |  prinssi Ladislaw   |
|  Luis Alberni  | … |  Alexander Voyda   |
|  Ferdinand Munier  | … |  lordi Henry Delves   |
|  Torben Meyer  | … |  Albert   |
|  Lucille Ball  | … |  malli   |
Musikaalinumerot

"Indiana"; yhtyeen hyräilemänä
"The Pipe Organ Number"; Fred Astaire (tanssi)
"Let’s Begin"; Fred Astaire (laulu ja tanssi), Candy Candido (laulu ja tanssi) ja Gene Sheldon (tanssi)
"Yesterdays"; Irene Dunne (laulu)
"I’ll Be Hard to Handle"; Fred Astaire (tanssi) ja Ginger Rogers (laulu ja tanssi)
"I Won’t Dance"; Ginger Rogers (laulu) ja Fred Astaire (laulu ja tanssi)
"Smoke Gets in Your Eyes"; Irene Dunne (laulu), Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)
"Russian Lullaby"; Irene Dunne (laulu)
"Fashion Pageant"; mallikulkue; Fred Astaire isäntänä
"Lovely to Look At"; Irene Dunne (laulu), Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)
"Finale Dance"; Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)
Tuotanto

Alkuperäinen Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaali sai Broadwayn New Amsterdam Theatressa ensi-illan 18. marraskuuta 1933. Musikaalissa Bob Hope näytteli Huckia, Tamara Drasin Stephanieta ja Lyda Roberti Lizzietä. Roberta suljettiin 295:n esityksen jälkeen 21. heinäkuuta 1934. Roberta jäi Jerome Kernin viimeiseksi Broadway-musikaaliksi.
RKO Radio Pictures osti musikaalin elokuvaoikeudet 65 000 dollarilla. Robertan tuotanto alkoi 26. marraskuuta vuonna 1934 ja päättyi 21. tammikuuta vuonna 1935. Elokuvan budjettina oli 610 000 dollaria, ja sen tuotti RKO Radio Pictures -yhtiö. RKO oli lainannut Randolph Scottia Paramount Picturesilta Robertaan, ja elokuva on Lucille Ballin ensiesiintyminen RKO:n elokuvassa.
Julkaisu ja vastaanotto

Robertan Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 7. maaliskuuta vuonna 1935, jonka jälkeen elokuva sai maanlaajuisen ensi-iltansa seuraavana päivänä 8. maaliskuuta. Suomessa elokuva sai teatteriensi-iltansa 26. tammikuuta vuonna 1936. Yhdysvalloissa elokuvan levittäjänä oli elokuvan tuotantoyhtiö RKO.
Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys tuottaen Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1 467 000 dollaria. Ulkomailla elokuva tuotti lisäksi 868 000 dollarin lipputulot. Yhteensä Roberta tuotti maailmanlaajuisesti 2 335 000 dollarin lipputulot, ja toi RKO:lle 770 000 dollarin voitot.
Roberta sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 80 prosenttia on myönteisiä perustuen viiteen arvosteluun.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1935 | Film Daily -palkinto | Yksi 10:stä parhaasta elokuvasta |  | Voitto |
| 1936 | Oscar-palkinto | Paras laulu | Jerome Kern (sävellys) Dorothy Fields (sanoitukset) Jimmy McHugh (sanoitukset) | Ehdokkuus |

Vuonna 2006 Roberta oli ehdokkaana Satellite-palkintoon parhaasta klassikkoelokuvan DVD-julkaisusta.
Uudelleenfilmatisoinnit

Vuonna 1952 RKO myi Robertan elokuvaoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerille, joka teki Robertasta uusintaversion nimellä Elä elämäsi hymyillen. Elokuvan ohjasi Mervyn LeRoy, ja sen pääosissa ovat Kathryn Grayson, Red Skelton ja Howard Keel.
Robertasta on tehty myös kaksi samannimistä televisioelokuvaa: vuonna 1958 ilmestynyt Roberta ja vuonna 1969 ilmestynyt Roberta. Molemmissa televisioelokuvissa Bob Hope uusii Huckleberry "Huck" Hainesin roolin, jota hän oli näytellyt alkuperäisessä Roberta-musikaalissa.
VHS- ja DVD-julkaisut

Muun muassa Metro-Goldwyn-Mayer ja Warner Bros. ovat julkaisseet Robertasta VHS- ja DVD-julkaisuja. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran VHS:nä vuonna 1991 ja DVD:nä 24. lokakuuta vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Roberta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Roberta Elonet.
Roberta AllMoviessa. (englanniksi)
Roberta TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Roberta Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Roberta Reel Classicsissa (englanniksi)
Roberta American Film Instituten sivuilla (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fred Astairen ja Ginger Rogersin yhteiset elokuvamusikaalit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Carioca (1933) · Continental – hupainen avioero (1934) · Roberta (1935) · Top Hat (1935) · Laivasto tanssii (1936) · Hääkarkuri (1936) · Saanko luvan? (1937), Ihanaa on elää (1938) · Tanssin kuningaspari (1939) · Me tanssimme taas (1949)
Helen Westley elokuvan trailerissa
Victor Varconi elokuvan trailerissa
Hans Nikolaj Hansen

Hans Nikolaj Hansen, valokuva Budtz Müller.
Hans Nikolaj Hansen (15. toukokuuta 1853 – 14. maaliskuuta 1923) oli tanskalainen taidemaalari. Hansen maalasi muotokuvien ja maisemien lisäksi romanttisia ja historiallisia aiheita. Hänen mielikuvituksekas, tunnelmallinen ja henkistä kulttuuria ilmentävä taiteensa on saanut huomiota etenkin hänen tekemiensä kirjankuvituksien ja etsausten ansiosta. Hansen nimitettiin 1909 tanskalaisen Forening for grafisk kunst -seuran puheenjohtajaksi.
Sigbritin portin luona. 1916.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Nikolaj Hansen Wikimedia Commonsissa
HMS Opportune (S20)

| HMS Opportune |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  26. lokakuuta 1962
Laskettu vesille:  14. helmikuuta 1964
Palveluskäyttöön:  29. joulukuuta 1964
Poistui palveluskäytöstä:  2. kesäkuuta 1993
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 610 t (pinnalla) 2 410 t (sukelluksissa)
Pituus:  88,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,1 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  3 680 bhp/6 000 shp
Nopeus:  17 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  62
Aseistus
Aseistus:  8 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Opportune (viirinumero S20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 26. lokakuuta 1962. Se laskettiin vesille 14. helmikuuta 1964 ja valmistui 29. joulukuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1993.
Göran Lindberg (poliisi)

Göran Lindberg (s. 25. huhtikuuta 1946 Uppsala) on ruotsalainen poliisi ja seksuaalirikollinen.
Lindberg kouluttautui sekä poliisiksi että juristiksi. Hän työskenteli Polishögskolanin rehtorina vuosina 1989–1997 ja Uppsalan lääninpoliisimestarina vuosina 1997–2006. Lindberg loi itsestään julkisuuskuvan voimakkaana seksuaalisen häirinnän ja naisiin kohdistuvan väkivallan vastustajana. Hänen työnsä vaikutti naisten osuuden kasvuun Ruotsin poliisivoimissa. Lindberg sai vuonna 2002 Framtidens man -arvonimen Uppsalan kunnalta. Hän luennoi usein sukupuolten tasa-arvosta ja toimi Ruotsin tasa-arvovaltuutetun asiantuntijana. Hänestä käytettiin lisänimeä "Kapten Klänning".
25. tammikuuta 2010 Lindberg pidätettiin epäiltynä lukuisista rikoksista. Hänen kerrottiin olleen Falunissa matkalla tapaamaan 14-vuotiasta tyttöä hotelliin. Myös muiden miesten oli tarkoitus osallistua tapaamiseen. Lindbergin autosta löydettiin kassista käsiraudat, nahkaruoska ja silmille tarkoitetut siteet. Pidätykseen johtanut tutkinta oli aloitettu heinäkuussa 2009. Silloin Tukholmassa löydettiin kuolleena 60-vuotias monimiljonääri. Miljonääri oli johtanut verkostoa, joka paritti naisia miehille ja pudonnut, hypännyt tai tullut työnnetyksi parvekkeelta miesten ryhmän tultua pahoinpitelemään hänet kotiinsa. Miljonääri oli odottanut 18-vuotiasta naista, jonka sijaan paikalle tulivat hyökkääjät. Kuolleen miehen pöydältä löydettiin Göran Lindbergin puhelinnumero.
Käräjäoikeudessa Lindberg sai kesällä 2010 kuuden ja puolen vuoden vankeustuomion lukuisista rikoksista. Hovioikeudessa tuomio aleni marraskuussa 2010 kuuden vuoden vankeuteen. Lindbergin syyksi luettiin törkeä raiskaus, raiskaus, pahoinpitely, paritus, seksipalveluiden osto ja seksipalveluiden oston yritys. Lindberg vapautui tammikuussa 2014. Vuonna 2019 julkaistiin hänestä kertova dokumentti Kapten Klänning – Polischef och våldtäktsman. Lindberg on vapautumisensa jälkeen johtanut tallia Smålandissa.
SMG

SMG voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Boston University School of Management
Santech Micro Group, tukkuliike
Sarah Michelle Gellar, näyttelijä
Scandinavian Music Group, rock-yhtye
Seacoast Media Group, mediayhtiö
Sex Machineguns, japanilainen yhtye
Shanghai Media Group, mediayhtiö
Sister Machine Gun, yhtye
SMG, omaisuudenhallintayhtiö
Spaceflight Meteorology Group, yhdysvaltalainen avaruuslentojen aikaista säätä ennustava ilmatieteen laitos
Special Mobile Group
Submachine gun, konepistooli
Super Mario Galaxy, tietokonepeli.
Semi Manual Gearbox BMW:n kasoiskytkinvaihdelaatikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SMG”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haderslev

| Haderslev |
| --- | --- |
 Haderslevin tuomiokirkko.
 vaakuna
 Haderslev
 Koordinaatit: 55°14′57″N, 9°29′28″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Etelä-Tanskan alue
Kunta:  Haderslevin kunta
Väkiluku:  21 396
 Ajankohdan 1.1.2012 mukainen väkilukutieto koskee taajamaa (tansk. by), ja sen lähteenä on Danmarks Statistik. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haderslev on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Haderslevin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 21 396 asukasta.
Haderslev on myös entinen kaupunki.
Se oli välillä Preussin hallinnassa mutta palasi Tanskalle 1920.
Urheilu

Haderslevin tunnetuin urheiluseura on jalkapallon Superliigassa pelaava SønderjyskE. Joukkue pelaa kotiottelunsa Sydbank Arenalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hans Aufrichtig

Hans Sigmund Aufrichtig (5. syyskuuta 1869 Praha, Böömin kuningaskunta – 26. toukokuuta 1951 Helsinki) oli böömiläissyntyinen kapellimestari, kuoronjohtaja ja säveltäjä, joka vaikutti sittemmin Suomessa.
Aufrichtigin vanhemmat olivat taidemaalari Ferdinand Aufrichtig ja Luise Hviždalek. Hän avioitui vuonna 1894 Augusta Eriksonin kanssa (k. 1943).
Aufrichtig opiskeli musiikkia Prahassa 1885-1890 ja Berliinissä Hugo Leichtentrittin johdolla 1912. Tultuaan Suomeen 1890-luvullahän työskenteli 1901-1915 Vaasassa laulunopettajana. Hän oli Vaasan orkesterin kapellimestari 1911-1915, Suomalaisen oopperan harjoitus- ja kuoronjohtaja 1918-1942 ja toimi oopperassa kapellimestarina 1920–1930.
Aufrichtigin tuotantoon kuuluu piano-, viulu- ja sellosävellyksiä, ja hän sävelsi musiikin satunäytelmään Rosenröd. Hän keräsi Pohjanmaalta kansanlauluja muistiin ja teki kansanlaulusovituksia.
Aiheesta muualla

Elämäkerta sukusivustolla
Göran Lennmarker

Göran Lennmarker (s. 7. joulukuuta 1943, Norberg, Västmanlandin lääni) on ruotsalainen poliitikko, joka edusti maltillista kokoomusta Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1991–2010. Hän toimi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnan jäsenenä vuosina 1996–2010, joista puheenjohtajana vuosina 2006–2008.
Lennmarker on toiminut Tukholman kansainvälisen rauhantutkimusinstituutin (SIPRI) hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2010.
Hans Nyman

Hans (Hannu) Nyman (12. syyskuuta 1798 Oulu – 26. helmikuuta 1850 Saloinen) oli suomalainen opettaja, kirkkoherra ja kirjailija.
Nymanin vanhemmat olivat hatuntekijä Hans Nyman ja Margareta Elisabet Lundström. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1817. Nyman valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1823 ja hänet vihittiin papiksi 1829.
Nyman toimi Oulun triviaalikoulun alempana kollegana 1823–1825, vt. konrehtorina 1825 ja ylempänä kollegana 1825–1841. Hän oli Oulun yläalkeiskoulun ensimmäinen kollega vuodesta 1841, vt. konrehtori vuodesta 1843 ja vakinainen konrehtori vuodesta 1844. Nyman toimi viimeksi Raahen ja Saloisten kirkkoherrana 1844–1850.
Nyman oli naimisissa vuodesta 1837 Margaretha Helena Lithoviuksen kanssa.
Hans Nyman on päähenkilö Ville Rannan sarjakuvaromaanissa Kyllä eikä ei (2013). Rannan tarinassa Nymanin elämänvaiheita on muutettu: siinä Nyman on leskimies kun todellisuudessa Nymanin vaimo eli miestään pidempään.
Teoksia

Hyödyttäväisiä ja huvittavaisia kertomuksia yhteiselle kansalle : kehoitukseksi hyvään ja varoitukseksi pahasta, 1–2 vihko. Wilén, Oulu 1842–1846.
Sanaa (maakunta)

Sanaan maakunnan sijainti
Sanaan maakunta (arab. صنعاء‎‎) on yksi Jemenin maakunnista. Sanaan maakunta ympäröi Sanaan kaupunkia, joka muodostaa oman maakuntansa. Kaupunki toimii kuitenkin Sanaan maakunnan hallintokeskuksena.
Sanaan maakunnan pinta-ala on 11 900 neliökilometriä ja sen asukasluku on 1 141 800 (2012). Maakunta jakautuu 16 piirikuntaan.
Saks Fifth Avenue

| Saks Fifth Avenue |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  1898
Perustaja:  Andrew Saks
Toimitusjohtaja:  Marigay McKee
Kotipaikka:  New York, USA
Toiminta-alue:  Pohjois-Amerikka, Lähi-itä
Toimiala:  vähittäiskauppa
Tuotteet:  luksustavaratalot
Emoyhtiö:  Saks, Inc.
Omistaja:  Hudson's Bay Company
Kotisivu:  saksfifthavenue.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saks-tavaratalo San Franciscon Union Squarella.
Saks Fifth Avenue on yhdysvaltalainen luksustavaratalojen ketju. Sitä hallinnoivan emoyhtiön Saks Inc. omistaa nykyisin Pohjois-Amerikan vanhin yritys, kanadalainen Hudson's Bay Company. Saksin pääkonttori ja lippulaivatavaratalo sijaitsevat Manhattanin Upper East Sidella New Yorkissa. Sen kilpailijoita ovat muut Upper East Siden luksusmyymälät, kuten Bergdorf Goodman, Barneys New York ja Bloomingdale’s. Valtakunnallisesti se kilpailee myös sisaryritys Lord & Taylorin sekä Neiman Marcusin ja Nordstromin kanssa.[lähde? ]
Historiaa

[lähde? ]
Andrew Saks perusti vuonna 1867 New Yorkiin yrityksen, joka yhtiöitettiin 1902 nimellä Saks & Company. Saks kuoli 1912, ja vuonna 1923 Saks & Co. fuusioitui Gimbels-tavarataloyhtiön kanssa. Vuonna 1924 avattiin Viidennelle avenuelle tavaratalo Saks Fifth Avenue.[lähde? ]
Adam Gimbelin johtajakaudella vuodesta 1926 alkaen yritys alkoi laajentua ketjuksi perustamalla ensimmäiset sivuliikkeet kahteen suosittuun lomailukaupunkiin, Floridan Palm Beachiin ja New Yorkin Southamptoniin. Ensimmäinen täyden valikoiman tavaratalo Manhattanin ohella oli vuonna 1929 avattu Chicagon myymälä, ja sitä seurasivat Floridan Miami Beach ja Los Angelesin Beverly Hills.[lähde? ]
1930-luvun lopulla Saks Fifth Avenuella oli kymmenen myymälää, mainittujen lisäksi Idahon Sun Valleyssä, Mount Stowessa ja Rhode Islandin  Newportiin. 1940-luvulla ketju laajeni Michiganin Detroitiin ja Pennsylvanian Pittsburghiin. San Franciscon tavaratalo avattiin 1952. 1960-luvulta 1990-luvulle Saks Fifth Avenue laajeni Keskilännessä ja Etelävaltioissa, erityisesti Texasissa. Kasvuvauhti oli liian nopea, ja monet uusista myymälöistä osoittautuivat huonosti kannattaviksi. 2000-luvulla Saks lakkautti tavaratalot New Yorkin White Plainsissä, Garden Cityssä ja Southamptonissa, Chicagon esikaupungeissa, Minneapolisissa, San Diegossa ja Oregonin Portlandissa. 2010-luvulla on lopetettu tai suunniteltu lopetettavaksi vielä kymmenkunta myymälää.[lähde? ]
Päämyymäläketjun supistusten vastapainoksi Saks perusti vuonna 2000 pienemmistä myymälöistä koostuvan Saks Off Fifth -ketjun.[lähde? ]
Vuosikymmenten varrella Saks on kokenut monia omistajanvaihdoksia. Viimeksi heinäkuussa 2013 kanadalainen Hudson's Bay Company ilmoitti ostavansa Saks Fifth Avenuen emoyhtiön Saks Inc:in 2,9 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Sen suunnitelmiin kuuluu seitsemän Saks-tavaratalon avaaminen Kanadan suurkaupunkeihin. Myös Saks Off Fifth -ketjua aiotaan laajentaa.  Jotkut Saksin toimipisteet Yhdysvalloissa suunnitellaan puolestaan muutettavaksi Hudson Bayn toisen ketjun Lord & Taylorin myymälöiksi.[lähde? ]
Tammikuussa 2014 Saks Fifth Avenuen johtoon nimitettiin Harrods-tavaratalossa työskennellyt Marigay McKee.