stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piilukkopistooli
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Piilukkopyssyt, Finna
S/2003 J 9

S/2003 J 9 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003.
S/2003 J 9 on läpimitaltaan noin kilometrin ja se kiertää Jupiteria noin 23 858 000 kilometrin etäisyydellä. Radan inklinaatio on 165° ja eksentrisyys 0,276.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
S/2003 J 23

S/2003 J 23 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2004 kuvista, jotka oli otettu vuonna 2003.
S/2003 J 23 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 22 740 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 700,538 päivää. Radan inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,3931.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
S/2003 J 4

S/2003 J 4 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2003.
S/2003 J 4 on läpimitaltaan noin kaksi kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 571 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 739,294 päivää. Radan inklinaatio on 147° ja eksentrisyys 0,3003.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
S/2003 J 5

S/2003 J 5 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen Carme-ryhmän kuu. Sen löysi joukko Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2003. S/2003 J 5 on läpimitaltaan noin neljä kilometriä. Kuu kiertää Jupiteria noin 23.5 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 739 päivää. Radan inklinaatio on 165 astetta ja eksentrisyys 0,2459.
Pont-à-Mousson

| Pont-à-Mousson |
| --- | --- |
 Mosellejoki ja Prémontrés’n luostari
 vaakuna
 Pont-à-Mousson
 Koordinaatit: 48°54′19″N, 6°03′17″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meurthe-et-Moselle
Arrondissementti:  Nancy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,6 km²
Väkiluku (2014):  14 904 
 – Väestötiheys:  690 as./km²
Kunnan numero:  54431
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pont-à-Mousson on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Mosellejoen varrella Metzin ja Nancyn kaupunkien puolivälissä. Pont-à-Mousson on teollisuuskaupunki. Yhtenä suurimmista tehtaista siellä toimii Saint-Gobainin terästehdas. Kaupunki koki suurta tuhoa molemmissa maailmansodissa.
Nähtävyyksiä

Kaupungin keskustassa on kolmion muotoinen aukio Place Duroc, jota ympäröi usea historiallisesti arvokas rakennus. Aukiota reunustavat muun muassa 1500-luvulta peräisin olevat Seitsemän kuolemansynnin talo (Maison des Sept-Péchés-capitaux) sekä 1700-luvulta oleva kaupungintalo. Kaupungissa on lukuisia uskonnollisia rakennuksia. Saint-Martinin kirkko on peräisin 1300-luvulta ja Saint-Laurentin kirkko 1400-luvulta. Prémontrés’n luostari on taas peräisin 1500-luvulta.
Saint-Gobainin terästehdas
Seitsemän kuolemansynnin talo
Saint-Martinin kirkko
Saint-Laurentin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pont-à-Mousson Wikimedia Commonsissa
Päivi Simukka

| Päivi Simukka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. tammikuuta 1966 (ikä 58) Kerava
Uran tiedot
Seura:  Rajamäen Kehitys
Laji:  maastohiihto
Päivi Hannele Simukka (s. 21. tammikuuta 1966 Kerava) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän kilpaili naisten 30 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa vuoden 1992 talviolympialaisissa.
Maastohiihdon tuloksia

Kaikki tulokset ovat peräisin Kansainväliseltä hiihtoliitolta (FIS).
Maastohiihdon tuloksia > Olympialaiset

|  vuosi  |  Ikä  |  5 km  |  15 km  |  Takaa-ajo  |  30 km  |  4 × 5 km    |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | 26 | — | — | — | 37 | — |

Käännös suomeksi
Rauhalahden voimalaitos

| Rauhalahden voimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  vastapainevoimalaitos
Polttoaine:  puu, turve, kivihiili
Teho:  372 MW
Omistaja:  Alva
Perustaja:  Imatran Voima
Valmistunut:  1986
Sijainti:  Kammintie 2, Halssila, Jyväskylä
Koordinaatit:  62°14′16″N, 025°48′38″E
Rauhalahden voimalaitos on Jyväskylässä, Jyväsjärven itärannalla sijaitseva vuonna 1986 valmistunut vastapainevoimalaitos. Voimalan rakensi Imatran Voima. Se tuottaa kaukolämpöä, sähköä ja teollisuushöyryä. Voimala tuottaa yhdessä 2010 valmistuneen Keljonlahden voimalaitoksen kanssa pääosan Jyväskylän seudun kaukolämmöstä. Aiemmin Rauhalahti huolehti Kankaan paperitehtaan tarvitsemasta teollisuushöyrystä. Vuonna 2009 voimalaitoksen käyttö laski alle puoleen, kun Kankaan paperitehdas suljettiin. Kankaan paperitehdas oli voimalaitoksen tuottaman teollisuushöyryn pääasiakas.
Voimalaitoksen pääkattilan toimitti Tampella Power. Tyypiltään kattila on leijukerroskattila. Voimala maksoi 84 miljoonaa euroa. Laitoksessa työskentelee 50 työntekijää. Kankaan tehtaan lopettamisen takia voimalan käyttömäärä laskee alle puoleen. Jyväskylän Energian mukaan voimalaa käytetään kuitenkin vielä vuosikymmeniä. Keväällä 2013 JE:n toimitusjohtaja Tuomo Kantola esikuntineen suunnittelee vaihtoehtoja Rauhalahden voimalaitoksen sopeuttamisesta IE-direktiivin vuodelle 2016 tuomiin kiristyviin päästörajoihin.
Voimalaa pyörittää Jyväskylän Energiantuotanto Oy, jonka omistaa Jyväskylän Energia Oy. Aiemmin Fortum Oyj omisti yhtiöstä 60 prosenttia, mutta Jyväskylän Energia osti Fortumin osuuden itselleen noin 40 miljoonalle eurolla. Samalla Jyväskylän Energia osti voimalan maa-alueen Fortumilta. Yhtiöt käsittelivät voimalaan liittyviä riitoja oikeudessa.
Voimalan pääpolttoaineet ovat puu ja turve, ja kivihiiltä on tarvittu vain nimeksi. Turpeen toimittaa pääasiassa Vapo ja puu saadaan Keski-Suomen sahoilta ja lähiseudun puunkäsittelyteollisuudelta.
Laitoksessa on kolme kattilaa:
| Kattila | Polttoaineet | Valmistumisvuosi | Kaukolämpö | Teollisuushöyry | Sähkö | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pääkattila (RAI 1) | kivihiili, raskas polttoöljy, turve, puu, kierrätyspolttoaineet | 1986 | 140 MW | 40 MW | 87 MW | 267 MW |
| 2-kattila (RAI 2) | raskas polttoöljy | 1992 |  | 65 MW |  | 65 MW |
| Kaukolämpökattila (RAI 4) | raskas polttoöljy | 2004 | 40 MW |  |  | 40 MW |
| Yhteensä |  |  | 180 MW | 105 MW | 87 MW | 372 MW |
Apukattilaa käytetään prosessihöyryn tuottamiseen pääkattilan häiriö- ja huoltotilanteissa. Kaukolämpökattilaa käytetään huippukuormien ja pääkattilan häiriöiden aikana.
Voimala tuottaa kaukolämpöä 740 GWh, sähköä 410 GWh ja höyryä 310 GWh vuodessa.
Voimalan uusi 130 metriä korkea piippu valmistui 2015. Voimalaitoksen käyttämistä polttoaineista alle yksi prosentti on kivihiiltä.
Aiheesta muualla

Alva: Energiantuotanto
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rauhalahden voimalaitos Wikimedia Commonsissa
Ringaudai

Ringaudain keskustaa.
Ringaudai on kylä keskisessä Liettuassa Kaunasin läänissä Kaunasin kunnallispiirissä. Vuonna 2001 kylässä asui 4 092 asukasta., vuonna 2011 kylässä asui 2 861 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ringaudai Wikimedia Commonsissa
Kaunasin lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Birštonasin kunta • Jonavan kunnallispiiri • Kaunasin kaupunkikunta • Kaunasin kunnallispiiri • Kaišiadorysin kunnallispiiri • Kėdainiain kunnallispiiri • Prienain kunnallispiiri • Raseiniain kunnallispiiri
Kaupungit:  Birštonas • Jonava • Kaunas • Garliava • Vilkija • Ežerėlis • Kaišiadorys • Žiežmariai • Kėdainiai •  Prienai • Jieznas • Raseiniai • Ariogala
Kauppalat:  Akademija (Kaunas) • Karmėlava • Rumšiškės • Žasliai • Kruonis • Josvainiai • Šėta • Krakės • Akademija (Kėdainiai) • Dotnuva •  Balbieriškis • Veiveriai • Pakuonis • Viduklė • Girkalnis • Nemakščiai • Šiluva • Betygala
Kylät:  Birštono Vienkiemis • Kernuvės • Bučiūnai • Siponys • Geležūnai • Jundeliškės • Škėvonys • Naudžiūnai • Žemaitkiemis (Birštonas) • Upninkai • Šveicarija • Užusaliai • Bukonys • Kuigaliai • Šilai • Išorai • Domeikava • Raudondvaris • Neveronys • Ringaudai • Šlienava • Vilainiai • Vainotiškiai • Pelėdnagiai • Labūnava • Pravieniškės II • Gudiena • Stasiūnai • Dovainonys • Pravieniškės • Stakliškės • Išlaužas • Skriaudžiai • Geruliai • Mauručiai • Paliepiai • Gyliai (Raseiniai) • Norgėlai
Rustovahakas

| Rustovahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Nuljuvahakkaat Gliophorus
Laji::  laetus
Kaksiosainen nimi
 Gliophorus laetus  (Pers.) Herink 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rustovahakas (Gliophorus laetus, syn. Hygrocybe laeta) on kellomainen tai laakea navallinen oranssinruskea vahakaslaji. Lakissa voi myös olla nuorissa sienissä harmaanvihertävää sävyä. Sienen heltat ovat aluksi harmaanvaaleat ja vanhemmiten oranssinkeltaiset. Jalka on limainen, oranssinruskea tai nuorissa sienissä harmaanvihertävä. Sieni kasvaa sammaleisilla laitumilla ja metsäaukeilla melko yleisenä.
S/2003 J 19

S/2003 J 19 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä astronomeja vuonna 2003.
S/2003 J 19 on läpimitaltaan noin kaksi kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 22 709 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 699,125. Radan inklinaatio on 165° ja eksentrisyys 0,1961.
Sen luultiin kadonneen, mutta löydettiin uudestaan vuonna 2018 ja sai pysyvän nimen Jupiter LXI.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
Rauhala (Kittilä)

Rauhala on Kittilän kunnassa sijaitseva kylä, Jerisjärven rannalla. Rauhalasta on neljänkymmenenviiden minuutin ajomatka Kittilän lentoasemalle, kolmekymmentä kilometriä Leville ja neljäkymmentä kilometriä Yllästunturille. Kylästä noin viidentoista kilometrin säteellä ovat myös Pallas- ja Olostunturit.
Koivarovan mylly

Koivarovan mylly on valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen hirsinen, lauttakattoinen jalkamylly, jonka siipiratas pyörii myllyn alla. Koivarovan mylly sijaitsee maailman pohjoisimmalla viljanviljelysalueella.
Aiheesta muualla

Koivarovan myllyn aineistolähde
Kittilän kylät
Ala-Kittilä
Alakylä
Hanhimaa
Helppi
Hormakumpu
Jeesiöjärvi
Kallo
Kaukonen
Kelontekemä
Kittilän kirkonkylä
Kiistala
Kinisjärvi
Kuivasalmi
Köngäs
Lehmilehto
Lintula
Lompolo
Maunujärvi
Molkojärvi
Pokka
Pulju
Raattama
Rauhala
Rautuskylä
Sirkka
Sätkenä
Tepsa
Tepasto
Veitservasa
Veittivuoma
Rusutjärven koulu

| Rusutjärven koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Rusutjärventie 258, 04370  Rusutjärvi
Koordinaatit:  60.4258°N, 24.9655°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Seppo Mentula 
Luokat:  1–6
Oppilaita:  Noin 80
Verkkosivut
Rusutjärven koulu on Tuusulan kunnan Rusutjärvellä, viitisen kilometriä keskustaajama Hyrylästä luoteeseen sijaitseva noin 80:n oppilaan alakoulu. Koulu on toiminut Rusutjärvellä jo yli sata vuotta. Koulurakennusta kunnostettiin ja laajennettiin vuonna 2004.
Pekka Puupää kesälaitumilla

| Pekka Puupää kesälaitumilla |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Kauno Laine
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Esa Pakarinen Masa Niemi Siiri Angerkoski Olavi Virta
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  16. lokakuuta 1953
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Pekka Puupää
Seuraaja:  Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pekka Puupää kesälaitumilla on Pekka Puupää -sarjan toinen elokuva. Elokuvan on ohjannut Armand Lohikoski ja käsikirjoittanut Reino Helismaa, ja se sai ensi-iltansa 1953.
Elokuvasta on tehty myös useita teatterinäytelmiä.
Juoni

Justiina lähettää Pekan ja Pätkän vuokraamaan kesähuvilaa. Kiero kiinteistönvälittäjä Adolf Muikku kynii kaksikolta rahat esittelemällä valokuvaa, jossa on vierekkäin suuri miljoonahuvila ja rähjäinen mökki. Pekka ja Pätkä kuvittelevat ostaneensa huvilan ja päättävät perustaa täysihoitola Puunpätkän. Mukaan tulee myös kadulla vastaan kävellyt Pätkän sukulainen Kalevi Vaski.
Puupäät muuttavat huvilaan (ja menevät sisään savupiipun kautta koska avain ei sovi oveen), avaavat täysihoitolansa ja ottavat vastaan arvokkaita helsinkiläisvieraita. Tällä välin Pätkä ja Kalevi ovat maidonhakumatkalla tavanneet maantiellä neitosen, Eevan, jonka auto on mennyt rikki. Kalevi ja Eeva löytävät toisensa Pätkän yrittäessä korjata autoa, kunnes paljastuu, että siitä on bensiini loppunut. Perillä tuohtunut Eeva osoittautuu huvilan todellisen omistajan tyttäreksi ja sitä ennen Justiina lähti asiolle. Puupäät ja vieraat rellestävät huvilassa kellarista löytyneen konjakin voimalla, kunnes talon oikea omistaja johtaja Riuku ja hänen vaimonsa saapuvat. Pekalle ja Pätkälle selviää, että he ovatkin ostaneet viereisen mökin. Armas Kotivalo Riuku heittää Puupäät ulos huvilasta, ja täysihoitolavieraat poistuvat uhkaillen oikeusjutulla. Pekka ja Pätkä pelkäävät Justiinan raivostuvan että Muikku huijasi heitä kunnolla ja aikovat miettiä miten saada rahat takaisin ennen Justiinan paluuta.
Kalevi Vaski ja johtaja Riu´un tytär Eeva rakastuvat. Eeva päättää tehdä komeaäänisestä Kalevista iskelmätähden, koska hänen isänsä työskentelee musiikkialalla. Eeva palkkaa Pekan ja Pätkän nauhoittamaan salaa serenadin, jonka Kalevi laulaa hänelle öisellä soutumatkalla ja töitä palvelijoina. Riukun huvilaan kokoontuu joukko musiikkiteollisuuden kihoja kuuntelemaan koenauhoja, ja Kalevin nauha ujutetaan samaan joukkoon. Nauhan kuultuaan kihot palkkaavat Kalevin välittömästi, ja johtaja Riuku ostaa Puupäiden mökin hyvään hintaan. Puupäät aikovat palata kotiin samalla Justiina palasi.
Näyttelijät

Esa Pakarinen – Pekka Puupää
Masa Niemi – Pätkä
Siiri Angerkoski – Justiina Puupää
Olavi Virta – Kalevi Vaski, Pätkän "veljen vaimon kummin kaiman poika"
Ruth Johansson – Eeva Riuku
Veikko Linna – johtaja Armas Kotivalo Riuku
Martti Seilo – tohtori Linssi
Helmi Lehosti – rouva Riuku
Laila Rihte – rouva Pykälä
Elli Ylimaa – rouva Linssi
Sasu Haapanen – kiinteistövälittäjä Aadolf Muikku
Erkki Uotila – tuomari Pykälä
Tuotanto

Toista Puupää-elokuvaa ryhdyttiin valmistelemaan nopeasti ensimmäisen (Pekka Puupää, 1953) saaman suosion ansiosta. Ensimmäisen elokuvan ohjannut Ville Salminen kieltäytyi jatkamasta, koska ei halunnut jumiutua Puupää-ohjaajaksi. Tilalle määrättiin Armand Lohikoski, josta tuli Puupäiden kesto-ohjaaja.
Käsikirjoituksen teki ensimmäisen elokuvan tapaan Reino Helismaa. Myöhemmistä Puupäistä poiketen elokuvaa ei suunnattu yksinomaan lapsille, joten siihen lisättiin Olavi Virran ja Ruth Johanssonin välinen romanssi aikuisyleisöä varten. Virta korvasi ensimmäisessä Puupäässä vastaavaa roolia esittäneen Tapio Rautavaaran. Virta myös laulaa elokuvassa useita ikivihreitä, kuten ”Sinun silmiesi tähden” (tekijöinä Helismaa ja Toivo Kärki, joka myös sävelsi Puupää-filmien musiikin).  Alkuperäisestä juonesta saksittiin pois pahinta konjakin kanssa rellestystä ja humalahuumoria, jotta filmistä saatiin myös lapsille sopiva. Elokuvassa näyttelee sivuosassa myös myöhemmissä Puupää-elokuvissa talonmies Pikkaraista esittänyt Armas Jokio.
Elokuvan kuvauksissa toisensa ensimmäisen kerran tavanneiden 20-vuotiaan Ruth Johanssonin ja 38-vuotiaan Olavi Virran välille kehkeytyi niiden aikana seurustelusuhde, joka kesti tiettävästi ainakin kaksi vuotta. Suhde oli laajalti tiedossa, vaikka Virta oli koko ajan naimisissa ja asui perheensä luona.
Työryhmä

Ohjaus: Armand Lohikoski
Käsikirjoitus: Reino Helismaa
Kuvaus: Kauno Laine
Leikkaus: Armas Vallasvuo
Äänitys: Björn Korander
Musiikki: Toivo Kärki
Lavastus: Aarre Koivisto
Tuottaja: T. J. Särkkä
Naamiot: William Reunanen
Kampaukset: Fanny Cederberg
Studiopäälikkö: Alf Salin
Alkutekstit: Eka Karppanen
Järjestäjä: Lasse Saxelin
Laulujen sanat: Reino Helismaa
Muusikot ja laulajat: Esa Pakarinen, Masa Niemi, Olavi Virta, Juha Eirto
Arviot

Kritiikissä vuodelta 2012 Siiri Angerkosken roolisuorituksen sanotaan tavoittelevan huikeita mittoja. Toisen kriitikon mukaan elokuvan parasta antia on Olavi Virran laulama ”Sinun silmiesi tähden”.
Aiheesta muualla

Pekka Puupää kesälaitumilla Elonet., katsottavissa kokonaan.
Pekka Puupää kesälaitumilla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
S/2003 J 18

| S/2003 J 18 |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Brett Joseph Gladman
Löytöaika:  2003
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Jupiter
Keskietäisyys:  20 494 000 km
Eksentrisyys:  0,1016
Kiertoaika:  598
Inklinaatio:  146,007
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  1,0 km
Pinta-ala:  12,57 km2
Massa:  1,4987 x 1013 kg
Keskitiheys:  2,6 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,001 m/s2
Pakonopeus pinnalla:  5 km/s
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  -
S/2003 J 18 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä astronomeja vuonna 2003.
S/2003 J 18 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 19 813 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 569,728 päivää. Radan inklinaatio on 147° ja eksentrisyys 0,1570.
Reinbert de Leeuw

Reinbert de Leeuw (1976)
Reinbert de Leeuw (8. syyskuuta 1938 Amsterdam – 14. helmikuuta 2020) oli alankomaalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä.
De Leeuw opiskeli konservatorioissa Amsterdamissa ja Haagissa. Myöhemmin hän opetti Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa ja Leidenin yliopistossa. Vuonna 1974 hän perusti Schönberg Ensemblen, joka erikoistui 1900-luvun ohjelmistoon Wienin toisesta koulukunnasta alkaen. De Leeuw sai vuonna 1981 näkyvyyttä laajan yleisön silmissä kolmen LP:n julkaisulla Eric Satien varhaisesta pianomusiikista. Vuonna 1992 hän toimi Aldeburghin festivaalin vierailevana taiteellisena johtajana ja vuosina 1994–1998 Tanglewoodin nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana. Hänen ohjelmistoonsa kapellimestarina kuului musiikkia muiden muassa Benjamin Britteniltä, Igor Stravinskylta, Louis Andriessenilta, György Ligetiltä, Claude Vivieriltä ja Robert Zuidamilta.
De Leeuw johti merkittäviä orkestereita Alankomaissa, muualla Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Australiassa. Hän johti monia tuotantoja Alankomaiden kansallisoopperassa. De Leeuwin saamien palkintojen joukossa oli Diapason d'Or. De Leeuw oli Utrechtin ja Leuvenin yliopistojen kunniatohtori sekä Leidenin yliopiston professori. Vuonna 2008 hänestä tuli Alankomaiden Leijonan ritarikunnan ritari.
De Leeuwin sävellysten joukossa on suurelle orkesterille tehty The Nightly Wanderer, joka kantaesitettiin Amsterdamissa ja jonka Yhdysvaltain-ensiesityksen piti New World Symphony huhtikuussa 2017 Miamissa.
Ruskaruosteet

| Ruskaruosteet |
| --- | --- |
 Koivunruskaruostetta (Melampsoridium betulinum) koivunlehdessä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Pucciniastraceae
Suku::  Ruskaruosteet  Melampsoridium  Kleb.
Katso myös
   Ruskaruosteet Wikispeciesissä   Ruskaruosteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskaruosteet (Melampsoridium) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 13 lajia.
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa.
Melampsoridium alni
koivunruskaruoste (Melampsoridium betulinum)
lepänruskaruoste (Melampsoridium hiratsukanum)
Ron Arad

Ron Arad Venetsian biennaalissa 2004.
Ron Arad (s. 24. huhtikuuta 1951 Tel Aviv) on israelilainen teollinen muotoilija, arkkitehti ja kuvataiteilija, joka tunnetaan erityisesti veistoksellisten, teräväsärmäisiä metallipintoja sisältävien huonekalujen suunnittelijana. Hänen tunnetuin työnsä lienee seinällä mutkitteleva, taipuisa Bookworm-kirjahylly (Kartell 1994).
Bookworm-hylly.
Tel Avivissa syntynyt Arad opiskeli Jerusalemissa Bezalel Academy of Arts and Design -oppilaitoksessa 1971–1973 ja sitten Lontoon Architectural Associationin koulussa 1974–1979. Vuonna 1989 hän perusti arkkitehtuuri- ja muotoilutoimiston Lontooseen yhdessä Caroline Thormanin kanssa. Aradin ensimmäinen julkaistu huonekalu oli vanhasta autonistuimesta ja rakennustelineputkista koottu Rover Chair. Rakennuksista hänen tunnetuimpia töitään ovat Israelissa sijaitsevat Tel Avivin Bauhaus-museo ja yhdessä Bruno Asan kanssa suunniteltu Holonin muotoilumuseo.
Aiheesta muualla

Juttu Aradin näyttelystä New Yorkin modernin taiteen museossa 2009 (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ron Arad Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ron Arad
Käännös suomeksi
Ruotsin ralli 2006

Ruotsin ralli 2006 oli MM-rallikauden 2006 toinen ralli, joka ajettiin 3.–5. helmikuuta. Rallin voitti Fordin Marcus Grönholm. Toiseksi sijoittui Sébastien Loeb ja kolmanneksi Daniel Carlsson.