stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lontoon maraton
Historia

Chris Brasher ja John Disley alkoivat vuonna 1979 New Yorkin maratonin jälkeen pohtia maraton-kilpailun järjestämistä myös Lontoossa. He matkustivat Yhdysvaltoihin tutustumaan New Yorkin ja Bostonin maratonien organisaatioon ja rahoitukseen. Brasher solmi Gilletten kanssa 50 000 punnan arvoisen sopimuksen ja loi pohjan kilpailun hyväntekeväisyystoiminnalle.
Ensimmäinen Lontoon maraton järjestettiin 29. maaliskuuta 1981. Halukkaita kilpailuun osallistujia oli 20 000. Heistä 7 747 hyväksyttiin, 7 055 lähti kilpailuun ja 6 255 suoritti kilpailun maaliin asti. Maratonin suosio on kasvanut tasaisesti siitä lähtien. Vuonna 2019 maaliin asti saapui 42 549 kilpailijaa.
Merkittävässä roolissa Lontoon maratonin järjestämisessä toimi pitkään entinen kestävyysjuoksija David Bedford. Hän toimi kilpailun johtajana vuosina 2000–2012.
Kilpailu on paitsi merkittävä huippu-urheilutapahtuma, jossa jaetaan huomattava summa palkintorahoina, myös kuntoilutapahtuma, jota kerääntyy seuraamaan reitin varrelle jopa puoli miljoonaa ihmistä.
Vuoden 2020 maraton järjestettiin koronaviruspandemian vuoksi poikkeuksellisesti lokakuussa rajatulla reitillä St Jamesin puistossa ja vain huippujuoksijoiden kesken. Vuosien 2021 ja 2022 maraton järjestettiin myös poikkeuksellisesti lokakuussa.
Kilpailun reitti

Kilpailu alkaa kolmesta erillisestä pisteestä Blackheathn ympärillä, Thames-joen eteläpuolelta noin 35 metrin korkeudesta. Kilpailijat kokoontuvat yhteen Woolwichissä ja reitti laskeutuu vajaan kilometrin matkalla noin 40 metristä 10 metriin.
Noin 10,5 kilometrin kohdalla kilpailijat kiertävät Cutty Sarkin Greenwichissä. Tämän jälkeen reitti kulkee Surrey Quaysin ja Bermondseyn läpi Jamaica Roadia pitkin. Noin 19,3 kilometrin kohdalla reitti ohittaa Tower Bridgen ja kilpailijat ylittävät Thamesin kääntyen itään. He jatkavat pitkin The Highwayta Wappingin läpi Isle of Dogsiin, minkä jälkeen he ohittavat Lontoon Towerin noin 36,2 kilometrin kohdalla.
Tämän jälkeen reitti kulkee Thamesia pitkin Westminsterin palatsille saakka, josta se kääntyy kohti St James’s Parkia ja Buckinghamin palatsia. Kilpailun maali on The Mallilla. Kilpailun loppuosa oli osa vuoden 2012 kesäolympialaisten maratonreittiä.
Lontoon maraton on ainoa maraton, jonka reitti kulkee sekä läntisellä, että itäisellä pallonpuoliskolla
Voittajat > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Joyce Smith |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.29.57 |  |
| 1982 | Joyce Smith |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.29.43 |  |
| 1983 | Grete Waitz |  Norja | 2.25.29 |  |
| 1984 | Ingrid Kristiansen |  Norja | 2.24.26 |  |
| 1985 | Ingrid Kristiansen |  Norja | 2.21.06 |  |
| 1986 | Grete Waitz |  Norja | 2.24.54 |  |
| 1987 | Ingrid Kristiansen |  Norja | 2.22.48 |  |
| 1988 | Ingrid Kristiansen |  Norja | 2.25.41 |  |
| 1989 | Véronique Marot |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.25.56 |  |
| 1990 | Wanda Panfil |  Puola | 2.26.31 |  |
| 1991 | Rosa Mota |  Portugali | 2.26.14 |  |
| 1992 | Katrin Dörre |  Saksa | 2.29.39 |  |
| 1993 | Katrin Dörre |  Saksa | 2.27.09 |  |
| 1994 | Katrin Dörre |  Saksa | 2.32.34 |  |
| 1995 | Malgorzata Sobanska |  Puola | 2.27.43 |  |
| 1996 | Liz McColgan |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.27.54 |  |
| 1997 | Joyce Chepchumba |  Kenia | 2.26.51 |  |
| 1998 | Catherina McKiernan |  Irlanti | 2.26.26 |  |
| 1999 | Joyce Chepchumba |  Kenia | 2.23.22 |  |
| 2000 | Tegla Loroupe |  Kenia | 2.24.33 |  |
| 2001 | Derartu Tulu |  Etiopia | 2.23.57 |  |
| 2002 | Paula Radcliffe |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.18.56 |  |
| 2003 | Paula Radcliffe |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.15.25 | Naisten maailmanennätys |
| 2004 | Margaret Okayo |  Kenia | 2.22.35 |  |
| 2005 | Paula Radcliffe |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.17.42 |  |
| 2006 | Deena Kastor |  Yhdysvallat | 2.19.36 |  |
| 2007 | Zhou Chunxiu |  Kiina | 2.20.38 |  |
| 2008 | Irina Mikitenko |  Saksa | 2.24.14 |  |
| 2009 | Irina Mikitenko |  Saksa | 2.22.11 |  |
| 2010 | Aselefech Mergia |  Etiopia | 2.22.38 | Alkuperäinen voittaja Lilija Šobuhova (2.22.00) hylättiin myöhemmin dopingin takia. |
| 2011 | Mary Keitany  |  Kenia  | 2.19.19 |  |
| 2012 | Mary Keitany |  Kenia | 2.18.37 |  |
| 2013 | Priscah Jeptoo |  Kenia | 2.20.15 |  |
| 2014 | Edna Kiplagat |  Kenia | 2.20.21 |  |
| 2015 | Tigist Tufa |  Etiopia | 2.23.22 |  |
| 2016 | Jemima Sumgong |  Kenia | 2.22.58 |  |
| 2017 | Mary Keitany |  Kenia | 2.17.01 | Vain naisten kilpailuna juostun maratonin maailmanennätys. |
| 2018 | Vivian Cheruiyot |  Kenia | 2.18.31 |  |
| 2019 | Brigid Kosgei |  Kenia | 2.18.20 |  |
| 2020 | Brigid Kosgei |  Kenia | 2.18.58 |  |
| 2021 | Joyciline Jepkosgei |  Kenia | 2.17.43 |  |
| 2022 | Yalemzerf Yehualaw |  Etiopia | 2.17.26 |  |
| 2023 | Sifan Hassan |  Alankomaat | 2.18.33 |  |
| 2024 | Peres Jepchirchir |  Kenia | 2.16.16 | Vain naisten kilpailuna juostun maratonin maailmanennätys. |
Voittajat > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Dick Beardsley Inge Simonsen |  Yhdysvallat   Norja | 2.11.48 |  |
| 1982 | Hugh Jones |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.09.24 |  |
| 1983 | Mike Gratton |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.09.43 |  |
| 1984 | Charlie Spedding |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.09.57 |  |
| 1985 | Steve Jones |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.08.16 |  |
| 1986 | Toshihiko Seko |  Japani | 2.10.02 |  |
| 1987 | Hiromi Taniguchi |  Japani | 2.09.50 |  |
| 1988 | Henrik Jørgensen |  Tanska | 2.10.20 |  |
| 1989 | Douglas Wakiihuri |  Kenia | 2.09.03 |  |
| 1990 | Allister Hutton |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.10.10 |  |
| 1991 | Yakov Tolstikov |  Neuvostoliitto | 2.09.17 |  |
| 1992 | António Pinto |  Portugali | 2.10.02 |  |
| 1993 | Eamonn Martin |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2.10.50 |  |
| 1994 | Dionicio Cerón |  Meksiko | 2.08.53 |  |
| 1995 | Dionicio Cerón |  Meksiko | 2.08.30 |  |
| 1996 | Dionicio Cerón |  Meksiko | 2.10.00 |  |
| 1997 | António Pinto |  Portugali | 2.07.55 |  |
| 1998 | Abel Antón |  Espanja | 2.07.57 |  |
| 1999 | Abdelkader El Mouaziz |  Marokko | 2.07.57 |  |
| 2000 | António Pinto |  Portugali | 2.06.36 |  |
| 2001 | Abdelkader El Mouaziz |  Marokko | 2.07.11 |  |
| 2002 | Khalid Khannouchi |  Yhdysvallat | 2.05.38 |  |
| 2003 | Gezahegne Abera |  Etiopia | 2.07.56 |  |
| 2004 | Evans Rutto |  Kenia | 2.06.18 |  |
| 2005 | Martin Lel |  Kenia | 2.07.26 |  |
| 2006 | Felix Limo |  Kenia | 2.06.39 |  |
| 2007 | Martin Lel |  Kenia | 2.07.41 |  |
| 2008 | Martin Lel |  Kenia | 2.05.15 |  |
| 2009 | Samuel Wanjiru |  Kenia | 2.05.10 |  |
| 2010 | Tsegay Kebede |  Etiopia | 2.05.19 |  |
| 2011 | Emmanuel Mutai  |  Kenia  | 2.04.40 |  |
| 2012 | Wilson Kipsang |  Kenia | 2.04.44 |  |
| 2013 | Tsegay Kebede |  Etiopia | 2.06.04 |  |
| 2014 | Wilson Kipsang |  Kenia | 2.04.29 |  |
| 2015 | Eliud Kipchoge |  Kenia | 2.04.42 |  |
| 2016 | Eliud Kipchoge |  Kenia | 2.03.05 |  |
| 2017 | Daniel Wanjiru |  Kenia | 2.05.48 |  |
| 2018 | Eliud Kipchoge |  Kenia | 2.04.17 |  |
| 2019 | Eliud Kipchoge |  Kenia | 2.02.37 |  |
| 2020 | Shura Kitata |  Etiopia | 2.05.41 |  |
| 2021 | Sisay Lemma |  Etiopia | 2.04.01 |  |
| 2022 | Amos Kipruto |  Kenia | 2.04.39 |  |
| 2023 | Kelvin Kiptum |  Kenia | 2.01.25 | Lontoon maratonin ennätys |
| 2024 | Alexander Mutiso |  Kenia | 2.04.01 |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:London Marathon
Vuoden 2007 naisten maratonin voittaja Zhou Chunxiu.
Vuoden 2009 miesten maratonin voittaja Samuel Wanjiru.
Käännös suomeksi
Kanisteri

Isompi muovinen pesuainekanisteri.
Kanisteri on tavallisesti kahvallinen nesteiden säilytys- ja kaatoastia. Kanistereita on yleisimmin muovista tai metallista valmistettuja. Niissä on yleensä kapea ja lyhyt nokka eli suuaukko, jonka voi sulkea korkilla. Kanisteri poikkeaa kannusta muodoltaan, mutta joskus jotkut saattavat virheellisesti sanoa myös kanisteria kannuksi. Kannussa kahva on yleensä pystykyljessä, kun taas kanisterissa kahva on yleensä päällä. Kanisterin muoto vastaa yleensä karkeasti kuvassa näkyvän nestesaippuakanisterin muotoa, kun puolestaan kannuksi sanotaan yleensä ihan eri muotoista säilytysastiaa tai kaatoastiaa. Esimerkiksi polttoainetta säilytetään yleisemmin kanisterissa kuin kannussa. Mehutiivistettä varastoidaan yleisemmin kanisterissa, mutta valmiiksi laimennettu mehu säilytetään jääkaapissa yleensä kannussa ja annostellaan yleensä kannusta juoma-astiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kannuja ja kanisteri Wikimedia Commonsissa
Kartagenerin oireyhtymä

Kartagenerin oireyhtymässä elimistön värekarvojen liike on vahingoittunut. Värekarvat ovat joko liikkumattomia tai niiden liike on tehotonta. Tästä johtuu mm. liman kerääntyminen keuhkoihin, minkä vuoksi syndroomaa sairastavan täytyy tyhjentää keuhkonsa yskimällä useita kertoja päivässä. Oireet eivät ole kuitenkaan pelkkää värekarvojen liikkumattomuutta tai tehottomuutta (tällöin tilaa kutsutaan primaariseksi siliaariseksi dyskinesiaksi), vaan sisäelinten peilikuvasijainti (situs inversus) kuuluu myös olennaisena osana tähän erittäin harvinaiseen sairauteen.
Aiheesta muualla

Hengitysliitto: harvinaiset hengityssairaudet (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauko Tuupainen

Kauko Tuupainen elokuussa 2011.
Kauko Ilmari Tuupainen (s. 8. toukokuuta 1940 Kalajoki) on suomalainen entinen Perussuomalaisten kansanedustaja.
Elämä

Tuupaisen isä oli pohjoiskarjalaista sukujuurta ja äiti oli Sortavalasta. Tuupainen syntyi evakkona Kalajoella. Hän on koulutukseltaan merkonomi ja ennen eläkkeelle siirtymistä hän oli ammatiltaan tilintarkastaja.
Vuosina 1967–2006 Tuupainen oli sosialidemokraattisen puolueen jäsen ja 20 vuotta valtuustoryhmän jäsen, mutta erosi siitä vuonna 2006 ja perusti oman “Suomalaisten perusdemarien Spd-valtuustoryhmän”.
Hänet valittiin eduskuntaan Keski-Suomen vaalipiiristä 4 977 äänellä vuoden 2011 vaaleissa. Tuupainen oli myös pitkäaikainen Jyväskylän kaupunginvaltuutettu (1977–1985, 1989–2016). Hänet on myös valittu Keski-Suomen liiton maakuntavaltuuston jäseneksi. Tuupainen on ollut Perussuomalaisten Keski-Suomen piiriyhdistyksen toinen varapuheenjohtaja.
Tuupainen oli vuonna 2011 valitun eduskunnan iäkkäin kansanedustaja, kunnes Jörn Donner nousi varasijalta eduskuntaan vuonna 2013. Tuupainen toimi kauden ensimmäisessä istunnossa ikäpuhemiehenä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hän ei enää ollut ehdokkaana, vaikka ensiksi aikoikin pyrkiä toiselle kaudelle.
Aiheesta muualla

.aspx Kauko Tuupainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kauko Tuupaisen verkkosivusto
Karl Wilhelm Weman

Karl Wilhelm Weman (17. syyskuuta 1838 Pyhtää – 18. huhtikuuta 1889 Kotka) oli suomalainen opettaja ja toimittaja.
Wemanin vanhemmat olivat maanmittausauskultantti Johan Wilhelm Weman ja Karolina Wilhelmina Granholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lukiosta vuonna 1860 ja opiskeli Helsingin yliopiston fyysis-matemaattisessa osastossa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa varojen puutteen takia.
Weman työskenteli opettajana Tammisaaressa, Turussa, Porissa ja Taalintehtaalla. Vuonna 1878 hän muutti Kotkaan Gutzeitin yksityiskoulun opettajaksi. Vuonna 1880 Weman alkoi toimia kirjakauppiaana ja vuonna 1882 hän hankki omistukseensa Karl Fredrik Hajanderin kirjapainon. Weman julkaisi ja toimitti Kotkan Sanomia ja ruotsinkielistä Kotka-lehteä, mutta teki konkurssin vuonna 1886. Hän jatkoi sen jälkeen Kotkan toimittajana, opetti kaupungin alkeis- ja teollisuuskoulussa ja toimi vakuutusasiamiehenä. Weman toimi Taalintehtaalla Dragsfjärdin kunnallislautakunnan puheenjohtajana ja Kotkassa kaupunginvaltuuston jäsenenä ja rahatoimikamarin puheenjohtajana.
Kangaslampi (Mänttä-Vilppula, Kolho)

| Kangaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°11′24″N, 24°30′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Saarilampeen 
Järvinumero:  35.622.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,1 m  
Rantaviiva:  0,947 km  
Pinta-ala:  4,211 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangaslampi 
Kangaslampi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kolhon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Kansainvälinen Sininen risti

Kansainvälinen Sininen Risti International Blue Cross- IBC (v.2016 asti International Federation of Blue Cross- Fédération Internationale de la Croix-Bleue) on kansainvälinen noin 40 maassa toimiva päihdetyön järjestö. Kristilliseen arvopohjaan perustuva Blue Cross liike on perustettu Sveitsissä 21.9.1877. Liikkeen isä on Pastori Louis-Lucien Rochat, joka aloitti työn alkoholistejen parissa. Mottona ” For the wounded of Alcohol and Society”. Kansainvälinen liike perustettiin 1886 vastaamaan Afrikassa olevien lähetystyöntekijöiden tarvetta etenkin alkoholiongelmista kärsivien yksilöiden ja yhteisöjen tukemiseksi. Nykyään IBC tekee maailmanlaajuista vaikuttamistyötä päihdepolitiikan ja ennaltaehkäisevän työn kehittämiseksi ja toimii verkostona hyvien käytäntöjen jakamiseksi ja päihdehaittoja huomioivan kehitysyhteistyön kehittämiseksi. www.ifbc.info
Kansainvälisen Sinisen Ristin johtaja on Anne Babb.
Aiheesta muualla

International Blue Cross -  Home (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
International Blue Cross - About Us (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Karl Ervast

Karl Ervast (30. marraskuuta 1839 Soini – 3. elokuuta 1902 Kalvola) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Elämäkerta

Ervastin vanhemmat olivat kappalainen Karl Fredrik Ervast ja Eufemia Mathilda Törnudd. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1861, oli opettajana Vaasassa ja Kokkolassa ja tuli 1870 Oulun alkeisopiston uskonnon lehtoriksi. 1875 hän siirtyi Hämeenlinnan normaalilyseon uskonnon yliopettajaksi ja 1887 koulun mukana Helsinkiin. Ervast uudisti uskonnon oppimista ulkoluvusta ja dogmaattisten määritelmien opettelusta uskonnollisen vakaumuksen herättämiseen ja siveellisen tahdon kehittämiseen. Hänen vaikutuksensa oli huomattava, osin yliopettajan auktoriteetin takia. Ervast julkaisi joukon oppikirjoja ja uskonnollisia teoksia sekä Suomalais-saksalaisen sanakirjan (1886).
Ervastin ensimmäinen puoliso vuodesta 1872 oli Emelie Törnudd (k. 1873) ja toinen vuodesta 1874 Josephine Törnudd (k. 1926).
Aiheesta muualla

ERVAST Karl. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 5.1.2014.
Ervast, Karl. Kuka kukin oli. Wikisource.
Keskisuomalaismurteet

Keski-Suomen murteet ovat Keski-Suomessa puhuttavia savolaismurteita. Koko Keski-Suomen maakunta ei kuitenkaan kuulu niiden alueeseen; esimerkiksi Jyväskylän murre kuuluu eteläisempään savolaismurteiden ryhmään, päijäthämäläismurteisiin. Keskisuomalaismurteissa ei esiinny useimmille muille savolaismurteille ominaista yksikön kolmannen persoonan preesensin loppu-p:tä; ei siis sanota Hän juop vaan Hän juo.
Karl Willgren

Karl Salomon Willgren (8. kesäkuuta 1865 Tampere – 30. tammikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kansantaloustieteen, finanssiopin ja tilastotieteen apulainen 1901–1922, hallinto-oikeuden professori 1922–1932.
Kangaslampi (Parkano)

| Kangaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°03′58″N, 23°06′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  suo-oja Riuttasjärveen 
Järvinumero:  35.533.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156 m 
Rantaviiva:  1,063 km 
Pinta-ala:  0,05754 km² 
 fiKangaslampi 
Kangaslampi  on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kangaslampi on osa Riuttasjärven-Linnanjärven aluetta.
Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 230 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Se sijaitsee Isokankaan länsireunalla ja Kangaslamminnevan itäreunassa. Suo on tiheästi ojitettu. Lampeen on kaivettu viisi ojaa ja lammen vedet virtaavat suo-ojien kautta pois suolta ja laskevat Pikku Vapunnevan ja Rökötesluoman kautta Riuttasjärveen. Lammesta länteen sijaitsee pieni Piikkilampi. Rantaviivan pituus on 1,1 kilimetriä. Rannalle ei ole rakennettu mitään, mutta rantaan johtaa lyhyt tie ohi kulkevalta tieltä.
Historiaa

Vahoissa 1800-luvun pitäjänkartoissa lampi oli nykyisen niminen ja sen laskuoja ulottui nykyiseen suuntaan vain lammen pituuden verran. Sen jälkeen se katosi suolle, jota oja oli "littämässä". Itäpuolen kankaalle (Isokangas) on merkitty pohjois-etelä-suuntainen polku.
Karamehin taistelu

Karamehin tai Karaman taistelu oli Israelin, palestiinalaisen PLO:n ja Jordanian välillä käyty taistelu Karamehin kylässä Jordaniassa 21. maaliskuuta 1968. Taistelu alkoi israelilaisten tehdessä kostoiskun palestiinalaisten tukikohtana tunnettua Karamehia vastaan. Joukot kohtasivat kiivasta vastarintaa, ja lopulta taisteluun yhtyivät myös Jordanian asevoimat. Israelilaiset perääntyivät lopulta omalle puolelleen ja palestiinalaiset julistivat voittaneensa.
Tausta

Palestiinalaiset PLO:n ja Fatahin taistelijat olivat alkaneet tehdä hyökkäyksiä Jordaniasta Israeliin kiihtyvää tahtia kuuden päivän sodan päättymisen jälkeen vuonna 1967. PLO:n toimintaa johti Jasser Arafat, joka tuolloin oleskeli Jordaniassa. Karameh Jordaniassa oli Fatahin poliittinen ja sotilaallinen keskus. Huomattava osa Jordanin laakson palestiinalaisista pakolaisista oli siirtynyt kuuden päivän sodan tieltä kauemmaksi pakolaisleireille Ammanissa. Karamehissa oli kuitenkin vielä arviolta 25 000–30 000 palestiinalaispakolaista.
Israel oli alkanut tehdä kostoiskuja helmikuusta 1968 alkaen. Maaliskuun alussa 1968 PLO ja Jordanian tiedustelupalvelu saivat vihjeitä Israelin kaavailemasta kostoiskusta Karamehiin Jordanian puolelle. Palestiinalaisten taistelijat ja Jordanian armeija valmistautuivat siihen, ja Egyptin Gamal Abdel Nasser tarjosi jopa ilmavoimiensa apua. Jordanian kuningas Hussein kieltäytyi avusta peläten vuoden 1967 tapaista laajempaa konfliktia.
Taistelu

Israelilaisten hyökkäys alkoi 21. maaliskuuta. Operaatioon osallistui noin 15 000 sotilasta. Sotilaita tukivat M48 Patton-panssarivaunut. Hyökkäyksen pääsuunta oli Kuningas Abdullahin sillan suunnalla Kuolleenmeren pohjoispuolella. Pienempi harhautushyökkäys tehtiin al-Himman suunnalla, mutta Jordanian asevoimat arvelivat oikein hyökkäyksen pääsuunnan olevan Karamehissa. Jordanialainen tykistö pysäytti israelilaisten panssarit Allenbynsillan luona. Alkuperäinen silta oli tuhoutunut vuonna 1967, mutta sen tilalla oli uusi väliaikainen silta. Karamehissa palestiinalaisten taistelijoiden oli onnistunut tuhota useita kaupunkiin eteneviä israelilaisia panssarivaunuja ja panssariajoneuvoja. Suuri osa kaupungista tuhoutui taistelujen aikana. Palestiinalaiset olivat alakynnessä lukumääräisesti ja tulivoimaltaan, mutta heidän onnistui silti jatkaa vastarintaa. Hussein empi Jordanian asevoimien täysimittaista väliintuloa, mutta lopulta lähetti armeijan panssarivaunut ja tykistön tukemaan Karamehin palestiinalaisia.
Seuraukset

Israelilaiset katsoivat päässeensä tavoitteisiinsa, mutta kärsivät ennakoitua raskaammat tappiot. Taistelun jälkeen palestiinalaistaistelijat siirtyivät rajalta kauemmas Jordaniaan, mutta tulivat lopulta karkotetuiksi maasta.
Israel menetti taistelun aikana 28 sotilasta kaatuneina ja 90 haavoittuneina. Useita panssarivaunuja ja panssariajoneuvoja oli myös menetetty. Palestiinalaislähteiden mukaan israelilaisten tappiot olivat lähes 200. Palestiinalaisten omat tappiot lienevät olleet noin 200–300 taistelijaa. Jordanialaisten mukaan heidän omat tappionsa olivat 86 kaatunutta ja 108 haavoittunutta.
Palestiinalaiset juhlivat taistelua suurena voittona Israelista, joskin jordanialaisissa sotilaslähteissä kuvaillaan Jordanian armeijan käyneen raskaimmat taistelut. Kuningas Hussein antoi kuitenkin julkisuudessa palestiinalaisten ottaa kunnian taistelun voitosta. Voittoa käytettiin kasvattamaan taistelijoiden taistelutahtoa ja keräämään kansainvälistä tukea. Fatahin mukaan se sai riveihinsä jopa 5 000 uutta vapaaehtoista muutamaa päivää myöhemmin. Neuvostoliitto alkoi tukea PLO:ta ja Fatahia.
Taistelu merkitsi muutosta palestiinalaisten strategiaan. Fatah lopetti rajan tuntumasta tehdyt hyökkäykset käytännössä kokonaan ja Arafat siirtyi joukkoineen kauemmas Jordanin laaksosta syvemmälle Jordaniaan. Hyökkäykset kuitenkin jatkuivat pidemmältä Jordaniasta, mikä lopulta alkoi kiristää palestiinalaisten ja Jordanian välejä. Jordania pelkäsi tilanteen johtavan uuteen sotaan Israelin kanssa. Tilanne johti lopulta mustan syyskuun taisteluihin ja PLO:n karkottamiseen Jordaniasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karamehin taistelu Wikimedia Commonsissa
Arabien–Israelin konflikti
Israelilaisjoukkoja 21. maaliskuuta.
Kuningas Hussein tutkii taistelukenttää tapahtumien jälkeen.
Jordanialaista tykistöä.
Tuhoutunut israelilainen Centurion-panssarivaunu.
Kaskela

Kaskela voi tarkoittaa seuraavia:
Kaskela, asuntoalue Valkeakoskella
Kaskela, kaupunginosa Keravalla
Kaskela, Vantaan Hakunilan kaupunginosaan kuuluva asuinalue
Akseli Kaskela (1900–1979), suomalainen liikuntakulttuurin kehittäjä ja sosiaalineuvos
Leena Kaskela (1939–2017), suomalainen uutistoimittaja
Markku Kaskela (s. 1960), suomalainen runoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaskela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaskeala

Kaskeala-nimisiä henkilöitä:
Juhani Kaskeala (s. 1946), amiraali, entinen Suomen puolustusvoimain komentaja
Pauli Kaskeala, eversti, Juhani Kaskealan isä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaskela (Kerava)

| Kaskela |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kaskela korostettuna.
Kaupunki:  Kerava
Kaupunginosa nro:  8
Väkiluku:  364
Kaskela on Keravan kahdeksas kaupunginosa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa oli asukkaita 364; koko Keravan asukasluku oli tuolloin 35 317.
Karstun koulu

| Karstun koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Karstuntie 1145, 08480 Lohja
Koordinaatit:  60.3003°N, 23.9300°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Perustettu:  1897
Lakkautettu:  2018
Rehtori:  Jouni Herva
Luokat:  1–6
Oppilaita:  39
Verkkosivut
Karstun koulu oli Lohjan Karstun kylässä toiminut pieni suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Se kuului Anttilan yläkoulualueeseen. Koulu lakkautettiin 2018.
Koulussa oli syksyllä 2010 hieman alle 30 oppilasta. Syksyllä 2015 oppilaita oli 39 ja syksyllä 2014 opettajakuntaa laskennallisesti 2,5 henkeä. Koulurakennukset ovat vuodelta 1920.
Historiaa

Karstun koulun toiminta alkoi 1. lokakuuta 1897. Alkeisopetusta ei aluksi ollut, vaan kouluun otettiin vain jo kiertokouluissa lukutaidon hankkineita. Vuonna 1906 valmistui koulurakennus Hemmilän tilan maille. Kiertokoulutoiminta lakkasi vuonna 1920, jolloin Karstunkin koulussa alettiin antaa myös alkeisopetusta. Alakoulu sai oman lisärakennuksen 1926.
Karl Fabricius

| Karl Fabricius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1982 (ikä 42) Boden, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kalle, Fabbe
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Bodens IK (Allsv.) Piteå HC (Allsv.) Frölunda HC (SEL) Lev Poprad (KHL) Luleå HF (SHL)
Karl Johan Oskar Fabricius (s. 29. syyskuuta 1982 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Fabricius on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.