stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Rodzjanko

Aleksandr Rodzjanko
Aleksandr Pavlovitš Rodzjanko (ven. Александр Павлович Родзянко, 13. elokuuta 1879 – 6. toukokuuta 1970) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka taisteli ensimmäisenä kaikkiaan kolmesta Luoteis-Venäjän armeijan komentajista Venäjän sisällissodassa Vironmaalla ja Pietarin lähialueilla.
Aleksandr Rodzjanko kuului ukrainalaiseen aatelissukuun ja oli Venäjän tsaarinaikaisen poliitikon Mihail Rodzjankon veljenpoika. Aleksandr sai sotilaskoulutuksena Venäjällä ja Ranskassa. Vuonna 1912 hänestä tuli eversti. Samana vuonna Rodzjanko edusti Venäjää esteratsastuksessa Tukholman olympialaisissa. Hän otti osaa ensimmäiseen maailmansotaan. Venäjän vallankumouksen jälkeen Rodzjanko sai apua englantilaisilta ja taisteli valkoisten vastavallankumouksellisten puolella Latviassa.
Vuonna 1919 valkoisen armeijan komentaja Nikolai Judenitš lähetti Rodzjankon Virosta Englantiin, missä hän yritti saada taloudellista tukea Luoteis- Venäjän vastavallankumoukselliselle liikkeelle. Rodzjanko ei palannut Viroon, vaan muutti asumaan Saksaan. Hän kuoli 92-vuotiaana New Yorkissa.
Korbach

| Korbach |
| --- | --- |
 Evankelis-luterilainen Pyhän Nikolain kirkko Korbachissa.
 lippu:  vaakuna
 Korbach
 Koordinaatit: 51°17′N, 8°52′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Hallintopiiri:  Kassel
Piirikunta:  Waldeck-Frankenberg
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kaupunki
 – Pormestari:  Klaus Friedrich
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  123,98 km²
Korkeus:  383 m
Väkiluku (31.12.2008):  24 113
 – Väestötiheys:  194 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  34497 Korbach
 
 www.korbach.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korbach on Waldeck-Frankenbergin piirikunnan pääkaupunki, Kasselin hallintopiirissä, Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Korbachissa oli 31. joulukuuta 2008 24 113, joista naisia oli 12 558 ja miehiä 11 555. Kaupungin pinta-ala on 123,98 neliökilometriä ja väestötiheys 194 as./km² (31.12.2008). Korbachin pormestari on Klaus Friedrich.
Korbachin ystävyyskaupungit ovat Pyrzyce Puolassa, Avranches Ranskassa, Vysoké Mýto Tšekissä ja Waltershausen Thüringenin osavaltiossa.
Korbachissa on neljä evankelis-luterilaista ja kaksi katolista kirkkoa.
Historia

Ensimmäinen maininta Korbachista on vuodelta 980. Vuonna 1188 Paderbornin ruhtinaspiispa antoi Korbachille kaupunkioikeudet. Vuodelta 1469 on peräisin tieto, jossa mainitaan Korbachin olleen hansakaupunki. Korbach oli Hessenin ainoa hansakaupunki. Vuonna 1664 ⅔-osaa kaupungin asuinrakennuksista tuhoutui suuressa tulipalossa. Korbachin rautatieasema perustettiin vuonna 1893. Vuonna 1942 kaupungista tuli Waldeckin piirikunnan pääkaupunki. Neljätoista lähellä sijainnutta kylää liittyi vuonna 1971 Korbachiin. Vuonna 1974 Korbachista tuli Waldeck-Frankenbergin piirikunnan pääkaupunki.
Kaupunginosat

Korbachin kaupunginosat (saks. Ortsteil) ja niiden väkiluvut 31. joulukuuta 2009:
| Nimi | Väkiluku | Nimi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- |
| Alleringhausen | 86 | Meineringhausen | 988 |
| Eppe | 655 | Nieder-Ense | 255 |
| Goldhausen | 302 | Nieder-Schleidern | 170 |
| Helmscheid | 180 | Nordenbeck | 198 |
| Hillershausen | 297 | Ober-Ense | 225 |
| Lelbach | 628 | Rhena | 538 |
| Lengefeld | 521 | Strothe | 245 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korbach Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (saksaksi)
Panoraamakuva Korbachista. Kuva otettu Eisenbergiltä.
Mickey Rourke

| Mickey Rourke |
| --- | --- |
 Mickey Rourke vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Philip Andre Rourke Jr
Syntynyt: 16. syyskuuta 1952 (ikä 72) Schenectady, New York Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ammattilaisnyrkkeilijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Randy Robinson   The Wrestler   Marv   Sin City   Moottoripyöräpoika   Taistelukala   Harry Angel  Noiduttu sydän   Henry Chinaski   Baarikärpänen   Tool   The Expendables  Ivan Vanko   Iron Man 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mickey Rourke (oikealta nimeltään Philip Andre Rourke Jr, s. 16. syyskuuta 1952 Schenectady, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka uransa laskukaudella toimi ammattilaisnyrkkeilijänä.
Tausta

Rourke syntyi ja asui varhaislapsuutensa New Yorkin osavaltiossa, ja vanhempien erottua hänen perheensä muutti Etelä-Floridaan. Rourke kävi Miami Beach Senior High Schoolia ja on opiskellut näyttelemistä Lee Strasbergin perustamassa Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa.
Ura > 1970- ja 1980-luvut

Rourke teki ensimmäisen elokuvaroolinsa 1970-luvun lopussa Steven Spielbergin elokuvassa 1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?. Hänen uransa lähti nousuun 1980-luvun alussa. Hän esitti ”Boogie” Sheftelliä Barry Levinsonin esikoisohjauksessa, komediassa Svengijengi vauhdissa jälleen, Francis Ford Coppolan elokuvassa Taistelukala hän oli ”moottoripyöräpoika”, Matt Dillonin esittämän roolihahmon isoveli, ja elokuvassa New Yorkin unelmia hän esitti Charlien roolia. Adrian Lynen ohjaamassa eroottisessa draamassa 9 1/2 viikkoa Rourke esittää John Greyn roolia ja Kim Basinger Elizabeth McGrawia. Elokuvan ansiosta Rourkesta tuli eräänlainen seksisymboli.
Rourken 1980-luvun loppupuolen tunnetuimpia elokuvia ovat Charles Bukowskin käsikirjoittama, Barbet Schroederin ohjaama Baarikärpänen, jossa Rourkella on Henry Chinaskin rooli, ja Alan Parkerin ohjaama Noiduttu sydän, jossa hän esittää Harry Angelin roolia. Vuonna 1987 hän vieraili David Bowien albumin Never Let Me Down kappaleella ”Makin’ My Love”, ja vuonna 1988 ilmestyi ensimmäinen Rourken käsikirjoitukseen perustuva elokuva, nyrkkeilytarina Viimeinen erä, jossa hän itse näytteli pääosaa.
Ura > 1990-luku

Rourken ura lähti laskuun 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Elokuvat, joissa hän tuolloin näytteli, eivät menestyneet, kun taas monet niistä elokuvista, joissa esiintymisestä hänen kerrotaan kieltäytyneen, menestyivät. Vuonna 1991 Rourke, joka oli kilpaillut ennen elokuvanäyttelijän uraansa amatöörinä, siirtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi. Hän lopetti nyrkkeilyuransa vuonna 1995 ja palasi elokuvien pariin. Hän esitti 1990-luvun lopulla sivuosarooleja muun muassa elokuvissa Double Team – kova kaksikko, Sateentekijä ja Buffalo ’66.
Ura > 2000- ja 2010-luvut

2000-luvun alussa Rourke alkoi saada rooleja enemmän valtavirran tuotannoissa, kuten Kunniasanalla, Once Upon a Time in Mexico ja Koston liekki. Rourken merkittävimpiä rooleja 2000-luvulla oli Robert Rodriguezin ohjaamassa Sin Cityssä tehty Marvin rooli elokuvan ensimmäisessä episodissa. Rourke sai roolistaan parhaan miessivuosan Saturn-palkinnon. Vuonna 2009 hänen roolisuorituksensa elokuvassa The Wrestler – painija palkittiin parhaan miespääosan Golden Globella ja BAFTAlla, sekä parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuudella. Hän esitti elokuvassa Randy ”The Ram” Robinsonia, uransa ehtoopuolella ollutta showpainijaa.
Vuoden 2010 kesälle häneltä valmistui kaksi ison budjetin toimintaelokuvaa. Ensimmäinen oli Robert Downey Jr.:n tähdittämä  Iron Man 2, joka keräsi isot lipputulot. Toinen oli Sylvester Stallonen ohjaama The Expendables, joka myöskin oli suuri menestys. Näiden kahden jälkeen Rourke palasi taas pienimuotoisimpiin elokuviin.
Yksityiselämä

Rourke on ollut kahdesti naimisissa. Hänen toinen puolisonsa oli malli-näyttelijä Carré Otis, jonka kanssa hän on esiintynyt elokuvissa Villi orkidea ja Exit in Red.
Filmografia

1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1979)
City in Fear (televisioelokuva, 1980)
Vastuunsa vanki (Act of Love, televisioelokuva, 1980)
...Kun valot sammuvat' (Fade to Black, 1980)
Raiskaustapaus (Rape and Marriage: The Rideout Case, televisioelokuva, 198)
Portti ikuisuuteen (Heaven’s Gate, 1980)
Huuma (Body Heat, 1981)
Svengijengi vauhdissa jälleen (Diner, 1982)
Taistelukala (Rumble Fish, 1983)
New Yorkin unelmia (The Pope of Greenwich Village, 1984)
Kuka murhasi Jack McCannin? (Eureka, 1984)
Lohikäärmeen vuosi (Year of the Dragon, 1985)
9 1/2 viikkoa (Nine 1/2 Weeks, 1986)
Noiduttu sydän (Angel Heart, 1987)
Viimeinen palvelus (A Prayer for the Dying, 1987)
Baarikärpänen (Barfly, 1987)
Viimeinen erä (Homeboy, 1988)
Johnny Handsome - kasvoton (Johnny Handsome, 1989)
Francesco (1989)
Villi orkidea (Wild Orchid, 1990)
Epätoivon tunnit (Desperate Hours, 1990)
Harley Davidson ja Marlboro-mies (Harley Davidson and the Marlboro Man, 1991)
White Sands - verta hiekalla (White Sands, 1992)
F.T.W. (1994)
Viimeinen lainsuojaton (The Last Outlaw, televisioelokuva, 1994)
Fall Time (1995)
Exit in Red (1996)
Kohtalon luoti (Bullet, 1996)
Point Blank (1997)
Double Team – kova kaksikko (Double Team, 1997)
9 1/2 viikkoa 2 (Love in Paris, 1997)
Sateentekijä (The Rainmaker, 1997)
Buffalo ’66 (1998)
Thicker Than Blood (televisioelokuva, 1998)
Tuomion torstai (Thursday, 1998)
Shergar (1999)
Out in Fifty (1999)
Shades (1999)
Elukkatehdas (Animal Factory, 2000)
Tappakaa Carter (Get Carter, 2000)
They Crawl (2001)
Kunniasanalla (The Pledge, 2001)
The Hire: The Follow (2001)
Picture Claire (2001)
Spun (2002)
Masked and Anonymous (2003)
Once Upon a Time in Mexico (2003)
Koston liekki (Man of Fire, 2004)
Sin City (2005)
Domino (2005)
Alex Rider & Stormbreaker (Stormbreaker, 2006)
The Wrestler – painija (The Wrestler) (2008)
The Informers (2008)
Killshot (2008)
13 (2010)
Iron Man 2 (2010)
The Expendables (2010)
Passion Play (2010)
Black Gold (2011)
Immortals (2011)
The Courier (2012)
Black November (2012)
Dead in Tombstone (2013)
Sin City: A Dame to Kill For (2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mickey Rourke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miettinen, Anssi: Paha poika Mickey Rourke sai toisen tilaisuuden. Helsingin Sanomat.  16.1.2009. Arkistoitu 16.1.2009.
Salminen, Kari: Hirviön paluu Kaleva.fi.  14.1.2009.
Cadwalladr, Carole: 'I've been to hell. I'm not going back there' The Guardian.  23.11.2008. (englanniksi)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014

Jalka­pallon maailman­mestaruus­kilpailut 2014 pelattiin Brasiliassa. Ne olivat järjestyksessään 20. maailman­mestaruus­kilpailut. Brasiliasta tuli näin viides maa, joka järjesti maailman­mestaruus­kilpailut toisen kerran. Ensimmäisen kerran maa järjesti kilpailun vuonna 1950.
Kisa­isännyys ratkesi 30. lokakuuta 2007 Sveitsissä, jonne myös Brasilian presidentti Luiz Inácio Lula da Silva oli saapunut vastaan­ottamaan tiedon. Brasilia oli kisojen ainoa hakija­maa.
Maailman­mestaruus­kilpailuihin valmistautuminen maksoi Brasilian jalka­pallo­liiton mukaan noin 800 miljoonaa euroa, jotka käytettiin vanhojen stadionien kunnostukseen ja uusien rakentamiseen. Kisa­kaupunkeina toimivat Belo Horizonte, Brasília, Cuiabá, Curitiba, Fortaleza, Manaus, Natal, Porto Alegre, Recife, Rio de Janeiro, Salvador ja São Paulo.
Kisojen karsinta­lohkojen arvonta­tilaisuus järjestettiin Rio de Janeirossa 30. heinä­kuuta 2011.
Turnauksen loppu­ottelu pelattiin Maracanãlla, Rio de Janeirossa 13. heinä­kuuta. Maailmanmestaruuden voitti Saksa, hopealle ylsi Argentiina ja pronssille Alankomaat. Isäntäjoukkue Brasilia sijoittui neljänneksi.
Hakuprosessi

Jo aikaisemmin oli päätetty, että vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailut pelataan Etelä-Amerikassa. Alun perin turnauksen isännyydestä olivat kiinnostuneet Argentiina, Brasilia ja Kolumbia. Argentiina ei koskaan jättänyt virallista hakemusta, ja Kolumbia veti hakemuksensa huhtikuussa 2007. Brasilian kisaisännyys varmistui 30. lokakuuta 2007. Viimeksi Brasilia isännöi vuoden 1950 jalkapallon MM-kilpailuja.
Pelipaikat

| Rio de Janeiro | Brasília | São Paulo |
| --- | --- | --- |
| Estádio do Maracanã | Estádio Nacional de Brasília | Arena de São Paulo |
| Kapasiteetti: 76 804 | Kapasiteetti: 68 009 | Kapasiteetti: 65 807 |

| Fortaleza | Belo Horizonte | Salvador |
| Estádio Castelão | Estádio Mineirão | Arena Fonte Nova |
| Kapasiteetti: 64 846 | Kapasiteetti: 62 547 | Kapasiteetti: 52 048 |

| Porto Alegre | Recife | Cuiabá |
| Estádio Beira-Rio | Arena Pernambuco | Arena Pantanal |
| Kapasiteetti: 48 849 | Kapasiteetti: 44 248 | Kapasiteetti: 42 968 |

| Manaus | Natal | Curitiba |
| Arena Amazônia | Estádio das Dunas | Arena da Baixada |
| Kapasiteetti: 42 374 | Kapasiteetti: 42 086 | Kapasiteetti: 41 456 |
Esiturnaus

Brasiliassa järjestettiin 15.–30. kesäkuuta 2013 maailmanmestaruuskilpailujen esiturnaus eli Maanosaliittojen cup 2013. Turnaukseen osallistuivat kaikkien maanosaliittojen mestarit, isäntämaa Brasilia sekä maailmanmestari Espanja. Koska Espanja oli myös hallitseva euroopanmestari, osallistui myös EM-kilpailuissa 2012 toiseksi sijoittunut Italia turnaukseen. Eteläamerikkalaiset ja eurooppalaiset joukkueet hallitsivat alkulohkoja, sillä Brasilia voitti lohkon A Italian ollessa toinen. B-lohkon voitti Espanja ennen Uruguayta. Loppuottelussa hallitseva mestari Brasilia löi Espanjan 3–0. Pronssiottelussa Italia voitti Uruguayn rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin brasilialainen Neymar.
Karsinnat

Yhteensä 203  jalkapallomaajoukkuetta karsi Brasilian MM-kilpailuihin. Paikkoja oli yhteensä 32, mutta isäntämaa Brasilia pääsi suoraan kilpailuihin, joten paikkoja oli jaossa 31. Ensimmäiset karsintaottelut pelattiin kesäkuussa 2011, ja marraskuussa 2013 olivat selvillä kaikki lopputurnaukseen osallistuvat joukkueet. Euroopan jalkapalloliiton joukkueille oli 13 paikkaa ja Afrikan viisi. Etelä-Amerikan liiton karsintojen neljä parasta pääsi suoraan turnaukseen, kun taas viides pelasi kaksiosaisen karsintaottelun Aasian liiton karsintojen viidettä vastaan. Myös Aasian liitosta pääsi neljä parasta joukkuetta suoraan lopputurnaukseen. Pohjois- ja Väli-Amerikan liitosta pääsi suoraan kolme joukkuetta lopputurnaukseen, ja näiden karsintojen neljäs pelasi karsintaottelun Oseanian liiton karsintojen voittajaa vastaan. Oseanian liitolla ei ollut yhtään suoraa lopputurnauspaikkaa.
Karsinnat > Lopputurnaukseen selvinneet joukkueet

Oseanian liitosta ei selvinnyt yhtään joukkuetta lopputurnaukseen, koska Meksiko voitti jatkokarsinnoissa Uuden-Seelannin. Aasian liitosta kisoihin selvisi neljä joukkuetta, kun Uruguay voitti jatkokarsinnassa Jordanian. Kisoihin selvisi vain yksi ensikertalainen: Bosnia ja Hertsegovina.
FIFA-ranking ennen kilpailujen alkua (päivämäärä tarkentuu vuonna 2014).
Lohkoarvonta

Joukkueet jaettiin neljään koriin: ensimmäiseen koriin sijoitettiin isäntämaa Brasilia sekä seitsemän joukkuetta, joilla oli suurin FIFA-ranking lokakuussa 2013. Toiseen koriin sijoitettiin afrikkalaiset ja loput eteläamerikkalaiset joukkueet. Kolmanteen koriin sijoitettiin aasialaiset sekä pohjois- ja väliamerikkalaiset joukkueet. Neljänteen koriin sijoitettiin loput eurooppalaiset joukkueet. Jotta koreissa olisi sama määrä joukkueita, arvottiin korista neljä yksi joukkue koriin kaksi. Brasilia sijoitettiin suoraan lohkoon A. Jokaisesta muusta korista arvottiin yksi joukkue jokaiseen lohkoon. Tällöin yhdessä lohkossa ei voinut olla kahta joukkuetta samasta maanosaliitosta (pois lukien Eurooppa, josta voi olla kaksi joukkuetta samassa lohkossa)
Lohkoarvonta suoritettiin Costa do Sauipessa Bahian osavaltiossa 6. joulukuuta kello 13:00 paikallista aikaa (kello 18:00 Suomen aikaa). Arvonnan suoritti uransa lopettaneita jalkapalloilijoita. Tilaisuuden alussa pidettiin hiljainen hetki edellisenä päivänä kuolleen Nelson Mandelan muistolle.
| Kori 1 | Kori 2 | Kori 3 | Kori 4 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brasilia  Argentiina  Kolumbia  Uruguay  Belgia  Saksa  Espanja  Sveitsi |  Algeria  Kamerun  Norsunluurannikko  Ghana  Nigeria  Chile  Ecuador |  Australia  Iran  Japani  Etelä-Korea  Costa Rica  Honduras  Meksiko  Yhdysvallat |  Bosnia ja Hertsegovina  Kroatia  Englanti  Ranska  Kreikka  Italia (arvottiin koriin 2)  Alankomaat  Portugali  Venäjä |
Erotuomarit

FIFA julkaisi maaliskuussa 2013 listan, jossa oli 52 erotuomariehdokasta lopputurnaukseen. Erotuomareita on kaikista kuudesta maanosaliitosta. Lopullinen 25 erotuomarin sekä heidän avustavien erotuomariensa lista julkaistiin tammikuussa 2014.
Erotuomarit > Tuomarivirheet

Kisoissa nähtiin monia huomiota herättäneitä tuomarivirheitä:
Meksikon ja Kamerunin välisen ottelun kolumbialainen erotuomari Wilmar Roldán hylkäsi kaksi Meksikon maalia tuomitsemalla ne virheellisesti paitsioksi.[lähde? ]
Uruguayn ja Italian välisessä ottelussa Uruguayn hyökkääjä Luis Suárez puraisi Italian puolustaja Giorgio Chielliniä olkapäähän, mutta selvisi ilman ulosajoa. Hän sai myöhemmin Fifalta neljän kuukauden kiellon kaikesta jalkapallotoiminnasta sekä yhdeksän ottelun kiellon edustaa Uruguayta. Lisäksi hän sai 100 000 Sveitsin frangin sakot.[lähde? ]
Bosnia-Hertsegovinan ja Nigerian välisen ottelun erotuomari Peter O'Leary hylkäsi Bosnia-Hertsegovinan maalin paitsiona, vaikka hidastuksesta näki selvästi, ettei tilanne ollut paitsio. Nigeria voitti ottelun 1-0 ja täten pudotti Bosnia-Hertsegovinan jatkosta. O'Leary sai ottelun jälkeen jopa tappouhkauksia Bosnian faneilta.[lähde? ]
Pronssiottelussa Alankomaiden ja Brasilian välillä ottelun algerialainen erotuomari Djamel Haimoudi vihelsi Hollannille rangaistuspotkun alkuminuuteilla, vaikka tilanteesta olisi kuulunut tulla vapaapotku. Brasilian puolustaja Thiago Silva selvisi keltaisella kortilla, vaikka tilanteesta olisi kuulunut tulla punainen kortti. Alankomaiden toisessa maalissa tilanne vaikutti paitsiolta, mutta tuomari hyväksyi kuitenkin maalin. Myöhemmin ottelussa Brasilian pelaaja Oscar sai varoituksen filmaamisesta, vaikka häneen kohdistui selvä rike ja Brasilian olisi pitänyt saada rangaistuspotku.[lähde? ]
Uudistukset

MM-kilpailuissa 2014 esiteltiin kaksi uudistusta, joka helpottavat tuomarityöskentelyä. Heinäkuussa 2012 jalkapallon säännöistä päättävä elin IFAB hyväksyi maaliviivateknologian eli maalikameroiden käytön jalkapallossa. Saksalainen GoalControl toimii 14 kameran systeemillä (seitsemän kameraa kumpaakin maalia kohden), ja kun pallo ylittää maaliviivan, ilmoittaa se tuomarille siitä. Toinen uudistus oli vapaapotkusuihkeen, haihtuvan spraymaalin käyttö merkitsemään muurin ja pallon paikka vapaapotkuissa. Spraymaali haihtuu noin minuutin ruiskuttamisen jälkeen. Kumpaakin uudistusta kokeiltiin ennen MM-kilpailujen lopputurnausta muissa FIFA:n turnauksissa.
Jos ilman lämpötila ylitti 32 astetta Wet Bulb Globe Temperature -indeksillä mitattuna, ottelujen aikana pidettiin juomatauot kummankin puoliajan 30. minuutin tienoilla. FIFA joutui ottamaan juomatauot käyttöön brasilialaisen oikeusistuimen vaatimuksesta.
Kokoonpanot

Turnauksessa mukana olevat joukkueet nimeävät 23 pelaajaa kokoonpanoonsa, joista kolmen on oltava maalivahteja. Joukkueiden lopullisen kokoonpanon pitää olla vahvistettuna viimeistään 10 päivää ennen turnauksen alkamista. Loukkaantumisten sattuessa joukkueilla on aikaa korvata loukkaantunut pelaaja 24 tuntia ennen ensimmäisen pelinsä alkua asti.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lohko A  Brasilia   Kamerun   Kroatia   Meksiko |  Lohko B  Alankomaat   Australia   Chile   Espanja |  Lohko C  Japani   Kolumbia   Kreikka   Norsunluurannikko |  Lohko D  Costa Rica   Englanti   Italia   Uruguay |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lohko E  Ecuador   Honduras   Ranska   Sveitsi |  Lohko F  Argentiina   Bosnia ja Hertsegovina   Iran   Nigeria |  Lohko G  Ghana   Portugali   Saksa   Yhdysvallat |  Lohko H  Algeria   Belgia   Etelä-Korea   Venäjä |
Linkki ohjaa joukkueen kokoonpanoon.
Symbolit > Maskotti

MM-kilpailujen virallinen maskotti on brasilialaista vyötiäislajia (Tolypeutes tricinctus) esittävä Fuleco. Fulecon nimi tulee sanojen futebol ja ecologia yhdistelmästä.
Symbolit > Pelipallo

Vuoden 2014 kisojen virallinen pelipallo on Brazuca. Sana Brazuca on puhekieltä ja tarkoittaa brasilialaista elämäntapaa ja -iloa. Pallon runsas värimaailma ja varsinkin raidat on lainattu suosituista brasilialaisista onnenrannekkeista.
Symbolit > Tunnusmusiikki

Kisojen virallinen tunnuskappale on Pitbullin, Jennifer Lopezin ja brasilialaisen laulajan Claudia Leitten kappale "We Are One (Ole Ola)", joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2014. Kisojen virallisella albumilla, nimeltään 2014 World Cup, monet kuuluisat laulajat esittävät oman Brasilian 2014 kisoihin liittyvän kappaleensa. Muita levyllä esiintyviä artisteja ovat muun muassa Ricky Martin, jonka kappale "Vida" julkaistiin levyn toisena singlenä 22. huhtikuuta 2014, Adelén kappaleellaan "Olé", joka julkaistiin neljäntenä singlenä 12. toukokuuta 2014 ja Shakira muokatulla versiolla kappaleestaan "Dare (La La La)", joka kantaa nimeä "La La La (Brasil 2014)" ja saavutti suuren suosion heti julkaisustaan, 27. toukokuuta lähtien.
Ottelut

Kellonajat Brasilian normaaliaikaa (UTC–3).
Ottelut > Alkulohkot > Sijoitusten määräytyminen alkulohkoissa

Alkulohkoissa sijoitukset määräytyvät seuraavanlaisessa järjestyksessä:
joukkueiden kaikkien otteluiden pisteet;
joukkueiden kaikkien otteluiden maaliero;
joukkueiden kaikkien otteluiden tehdyt maalit;
Jos kaksi tai useampi joukkuetta on kolmen ensimmäisen säännön perusteella tasoissa, käytetään sijoitusten ratkaisuun seuraavia sääntöjä:
joukkueiden keskinäisten otteluiden pisteet;
joukkueiden keskinäisten otteluiden maaliero;
joukkueiden keskinäisten otteluiden tehdyt maalit;
FIFAn komitean suorittama arvonta.
Ottelut > Alkulohkot > Lohko A

| Sij>  | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brasilia | 3 | 2 | 1 | 0 | 7 | 2 | +5 | 7 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 |  Meksiko | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 1 | +3 | 7 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 |  Kroatia | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 6 | 0 | 3 |  |
| 4 |  Kamerun | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 9 | −8 | 0 |  |
Brasilia  v  Kroatia
| Brasilia  | 3–1 (1–1) |  Kroatia |
| --- | --- | --- |
| Neymar  27' Neymar  29' Neymar (rp.)  71' Luiz Gustavo  88' Oscar  90+1' | Raportti | 11'  Marcelo (o.m.) 66'  Ćorluka 68'  Lovren |
Meksiko  v  Kamerun
| Meksiko  | 1–0 (0–0) |  Kamerun |
| --- | --- | --- |
| Moreno  57' Peralta  61' | Raportti | 77'  Nounkeu |
Brasilia  v  Meksiko
| Brasilia  | 0–0   |  Meksiko |
| --- | --- | --- |
| Ramires  45' Silva  79' | Raportti | 59'  Aguilar 62'  Vázquez |
Kamerun  v  Kroatia
| Kamerun  | 0–4 (0–1) |  Kroatia |
| --- | --- | --- |
| Song  40' | Raportti | 11'  Olić 48'  Perišić 61'  Mandžukić 73'  Mandžukić 89'  Eduardo |
Kamerun  v  Brasilia
| Kamerun  | 1–4 (1–2) |  Brasilia |
| --- | --- | --- |
| Enoh  11' Matip  26' Salli  75' Mbia  80' | Raportti | 17'  Neymar 35'  Neymar 49'  Fred 84'  Fernandinho |
Kroatia  v  Meksiko
| Kroatia  | 1–3 (0–0) |  Meksiko |
| --- | --- | --- |
| Rakitić    9' Perišić  87' Rebić  89' | Raportti | 39'  Márquez 66'  Vázquez 72'  Márquez 75'  Guardado 82'  Hernández |