stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristian IV
Avioliitot ja lapset

Kristian avioitui vuonna 1597 kreivitär Anna Katharina von Brandenburgin (1575–1612) kanssa. Heille syntyi seitsemän lasta:
Kuolleena syntynyt poika (1598)
Frederick, Tanskan perintöprinssi (15. elokuuta 1599 – 9. syyskuuta 1599) kuoli lapsena
Christian, Tanskan perintöprinssi (10. huhtikuuta 1603 – 2. kesäkuuta 1647) avioitui Saksin prinsessa Magdalena Sibyllen kanssa
Prinsessa Sophie (4. tammikuuta 1605 – 7. syyskuuta 1605) kuoli lapsena
Prinsessa Elisabeth (16. maaliskuuta 1606 – 24. lokakuuta 1608) kuoli lapsena
Fredrik III (18. maaliskuuta 1609 – 9. helmikuuta 1670) avioitui kreivitär Sophie Amalien von Brunswick-Lüneburgin kanssa ja heillä oli seitsemän lasta
Ulrik, Schwerinin ruhtinaspiispa (2. helmikuuta 1611 – 12. elokuuta 1633) kuoli naimattomana
Toisen vaimonsa, Kirsten Munkin (1598–1658) kanssa, jonka hän nai morganaattisessa avioliitossa vuonna 1615,  hänellä oli 12 lasta. Kuningas antoi hänelle arvonimen Schleswig-Holsteinin kreivitär. Nuorimman lapsen, Dorothea Elisabethin, huhuttiin olevan Kirstenin rakastajan saksalaisen kreivi Otto Ludwigin tytär. Kirsten Munk karkotettiin hovista vuonna 1630 kun tämä suhde tuli ilmi.
Kuolleena syntynyt lapsi (s. & k. 1615).
Nimetön lapsi (s. & k. 1617).
Schleswig-Holsteinin kreivitär Anna Cathrine (10. elokuuta 1618 – 20. elokuuta 1633); meni naimisiin Frand Rantzaun kanssa
Schleswig-Holsteinin kreivitär Sophie Elisabeth (20. syyskuuta 1619 – 29. huhtikuuta 1657); meni naimisiin Christian von Pentzin kanssa
Schleswig-Holsteinin kreivitär Leonora Christina (8. heinäkuuta 1621 – 16. maaliskuuta 1698); meni naimisiin Corfitz Ulfeldtin kanssa.
Schleswig-Holsteinin kreivi Valdemar Christian (26.kesäkuuta.1622 – 26.helmikuuta 1656).
Schleswig-Holsteinin kreivitär Elisabeth Auguste (28. joulukuuta 1623 – 9. elokuuta 1677); meni naimisiin Hans Lindenovin kanssa
Schleswig-Holsteinin kreivi Friedrich Christian (26. huhtikuuta 1625 – 17. heinäkuuta 1627).
Schleswig-Holsteinin kreivitär Christiane (15. heinäkuuta 1626 – 6. toukokuuta 1670); meni naimisiin Hannibal Sehestedin kanssa
Schleswig-Holsteinin kreivitär Hedwig (15. heinäkuuta 1626 – 5. lokakuuta 1678); meni naimisiin Ebbe Ulfeldtin kanssa.
Schleswig-Holsteinin kreivitär Maria Katharina (29. toukokuuta 1628 – 1. syyskuuta 1628) kuoli alle puolivuotiaana
Schleswig-Holsteinin kreivitär Dorothea Elisabeth (1. syyskuuta 1629 – 18. maaliskuuta 1687).
Kirsten Madsdatterin kanssa:
Christian Ulrik Gyldenløve (1611–1640)
Karen Andersdatterin kanssa:
Dorothea Elisabeth Gyldenløve (1613–1615), kuoli 2-vuotiaana
Hans Ulrik Gyldenløve (1615–1645)
Vibeke Krusen kanssa:
Ulrik Christian Gyldenløve (1630–1658)
Elisabeth Sophia Gyldenløve (1633–1654); meni naimisiin kenraalimajuri Klaus Ahlefeldin kanssa.
Kromoni

| Kromoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Kromen-4-oni
CAS-numero:  491-38-3
PubChem CID:  10286
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C(=O)C=CO2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H6O2
Moolimassa:  146,138 g/mol
Sulamispiste:  59 °C 
Liukoisuus veteen:  Veteen 5,23 g/l (25 °C)
Kromoni eli α-bentsopyroni tai 1,4-bentsopyroni (C9H6O2) on heterosyklinen yhdiste ja kumariinin isomeeri. Eräät alkaloidit, kuten flavonit sisältävät kromonin rakenteen.
Ominaisuudet ja valmistus

Kiinteänä kromoni on neulamaisia värittömiä kiteitä, jotka liukenevat veteen vain vähäisissä määrin. Yhdiste liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin tai bentseeniin. Kromonin ketoryhmän happiatomi voi protonoitua, esimerkiksi vetykloridin luovuttaessa protoninsa, jolloin muodostuu kromonihydrokloridi, joka sisältää 4-hydroksibentsopyruliumkationin. Kromonin reaktioissa rengasrakenne voi avautua ja näin tapahtuu esimerkiksi kromonin ja amiinien tai hydratsiinin välisessä reaktiossa. Bromatessa kromonia bromilla bromiatomi liittyy heterosyklisen renkaan kaksoissidokseen.
Kromonia voidaan valmistaa 2-hydroksiasetofenonin ja muurahaishapon esterin välisellä kondensaatioreaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu 3-(2-hydroksifenyyli)-3-oksopropionaldehydiä, joka voidaan syklisoida hapon, esimerkiksi laimean rikkihapon avulla.
Kromifosfaatti

| Kromifosfaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7789-04-0
PubChem CID:  62673
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CrPO4
Moolimassa:  146,97
Ulkomuoto:  Vihreä kiteinen aine
Sulamispiste:  >1800 °C
Tiheys:  4,6 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Kromifosfaatti (CrPO4) on kromi- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään korroosiota estävänä väriaineena ja katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kromifosfaatti on vihreää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Aineesta tunnetaan myös kidevedelliset di-, tri- ja heksahydraatit (CrPO4·2H2O, CrPO4·3H2O ja CrPO4·6H2O). Heksahydraatti on väriltään violettia. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Kromifosfaatti on veteen liukenematonta, eikä liukene happoihinkaan rikkihappoa lukuun ottamatta.
Kromifosfaattia valmistetaan saostamalla kromiyhdisteiden vesiliuoksista fosforihapon tai alkalimetallifosfaattien avulla.
Kromifosfaattia käytetään väriaineena ja korroosiota estävänä väriaineena korroosioestomaaleissa yhdessä muiden väriaineiden kanssa. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä.
Nikita Krjukov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nikita Krjukov |  Nikita Krjukov |  Nikita Krjukov |  |
Maa:   Venäjä
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | sprintti (p) |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | parisprintti (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | sprintti (p) |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | parisprintti (v) |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | parisprintti (p) |  |
|  Hopeaa | Falun 2015 | parisprintti (v) |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | parisprintti (p) |  |
Nikita Valerjevitš Krjukov (ven. Ники́та Вале́рьевич Крю́ков) (s. 30. toukokuuta 1985) on venäläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttiin. Hän on olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.
Arvokilpailut

Krjukov sijoittui Liberecin MM-kilpailuissa 2009 parisprintissä neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti perinteisen sprintissä kultaa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai Aleksandr Panžinskin kanssa pronssia parisprintissä. Hän voitti maailmanmestaruuden perinteisen hiihtotavan sprintissä Val di Fiemmessä 2013. Krjukov voitti maailmanmestaruuden Val di Fiemmessä myös parisprintistä. Hänen parinaan hiihti Aleksei Petuhov. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti perinteisen hiihtotavan parisprintissä hopeaa Maksim Vylegžaninin kanssa ja sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai Aleksei Petuhovin kanssa hopeaa vapaan hiihtotavan parisprintissä ja oli perinteisen hiihtotavan sprintissä neljäs.
Lahden MM-hiihdoissa 2017 hän saavutti yhdessä Sergei Ustjugovin kanssa kultaa perinteisellä hiihdetystä parisprintistä.
Krjukov menetti Sotšin olympialaisten parisprintin hopeamitalin, kun hänen parinsa Maxim Vylegzanin jäi kiinni jo aiemmin dopingista. Vuoden 2017 joulukuussa myös Krjukov jäi kiinni dopingista ja sai elinikäisen kilpailukiellon olympialaisiin. Urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin kumosi heidän hylkäyksensä helmikuussa 2018 ja Krjukovkin sai takaisin hopeasijoituksensa.
Maailmancup

Maailmancupissa Krjukov on kilpaillut kaudesta 2006–2007 lähtien. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides perinteisen hiihtotavan sprintissä Kuusamossa joulukuussa 2007. Hän sijoittui kolmanneksi perinteisen tyylin sprintissä Kuusamossa marraskuussa 2009 ja Otepäässä tammikuussa 2010 sekä vapaan tyylin sprintissä Rybinskissä tammikuussa 2010. Hän voitti perinteisen tyylin sprinttikilpailun maailmancupin finaalitapahtumassa Tukholmassa 17. maaliskuuta 2010. Kaudella 2010–2011 hän oli kolmas Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä.
Kaudella 2011–2012 Krjukov sijoittui toiseksi perinteisen hiihtotavan sprintissä Kuusamon maailmancupin avaustapahtumassa ja kolmanneksi perinteisen sprintissä Lahdessa. Tour de Skillä hän voitti Oberstdorfin perinteisen hiihtotavan sprintin. Kaudella 2012–2013 hän voitti Ruka triplan sprinttikilpailun. Canmoren vapaan ja Drammenin perinteisen sprinteissä hän oli kolmas. Sprintticupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2013–2014 Krjukov voitti Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintin ja Nové Měston perinteisen hiihtotavan parisprintin Maksim Vylegžaninin kanssa. Sprintticupissa hän oli viides. Helmikuussa 2016 hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin Tukholmassa.
Muut kilpailut

Krjukov voitti hopeaa maansa mestaruuskilpailuista perinteisen tyylin sprintissä Syktyvkarissa 2007. Vuotta myöhemmin hän voitti sprintissä mestaruuden, tällä kertaa vapaalla tyylillä – kisat järjestettiin niin ikään Syktyvkarissa. Vuonna 2009 hän sai hopeaa perinteisen sprintissä. Hän voitti Venäjän-mestaruuden perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa Tjumenissa 2011 ja Syktyvkarissa 2013.
Krjukov lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2019.
Kromihappo

| Kromihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7738-94-5
PubChem CID:  24425
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  HCrO4
Moolimassa:  118,016 g/mol
Ulkomuoto:  Keltainen liuos
Kromihappo (H2CrO4) on vahva happo, joka tunnetaan vain liuoksenaan. Sitä muodostuu dikromihapon (H2Cr2O7) kanssa, kun kromitrioksidia liuotetaan veteen tai rikkihappoon tai kromaatti- ja sikromaattiyhdisteistä rikkihapolla. Myös kromitrioksidista, jota voidaan pitää kromihapon anhydridinä, käytetään usein nimeä kromihappo. Kromihappojen suolat ovat kromaatteja ja dikromaatteja.
Ominaisuudet

Kooltaan ja tetraedriseltä geometrialtaan kromihappo muistuttaa rikkihappoa. Molemmissa myös keskusatomin hapetusluku on +6. Vaikka kromihappo onkin suhteellisen vahva on se huomattavasti rikkihappoa heikompi, sitä ei ole myöskään pystytty eristämään ja se pelkistyy hyvin helposti. Vedessä se deprotonoituu kromaatti-ioniksi ja vety-ioniksi ja protonoimaton muoto on vallitseva vain hyvin happamissa olosuhteissa. Typpihappo- ja perkloorihappoliuoksissa on havaittu myös muoto HCrO4-.
Käyttö

Kromihappo on voimakas hapetin, minkä vuoksi sitä käytetään laboratorioissa lasitavaroiden puhdistamiseen. Ongelmana on kuitenkin kuusiarvoisen kromin myrkyllisyys ja karsinogeenisuus.
Kromihappo kykenee hapettamaan monia orgaanisia yhdisteitä. Sillä voidaan hapettaa primaariset alkoholit aldehydeiksi ja usein myös edelleen karboksyylihapoiksi, sekundääriset alkoholit ketoneiksi. Lisäksi se voi hapettaa myös alkeenejä ja aromaattisia hiilivetyjä. Yhdisteen alkoholienhapetusmekanismin arvellaan sisältävän kromaattiesterin, joka hajoaa kahden elektroninsiirron seurauksena, jolloin myös yksi hiilen ja vedyn välinen sidos katkeaa ja hiilen ja hapen välille syntyy kaksoissidos.
Kromihaposta voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä esimerkiksi suolahapon ja kromihapon välisessä reaktiossa muodostuu kromyylikloridia.
Heteka

Heteka näytteillä Kansallismuseossa.
1950-luvun lapsia istumassa Hetekalla.
Heteka on teräsrakenteinen joustinsänky. Nimitys tulee Kalle Kärkkäisen perustamasta Helsingin Teräshuonekalutehdas Oy:stä, joka aloitti Heteka-sänkyjen valmistuksen vuonna 1932.  Heteka-sänkyjen valmistus on lopetettu, mutta vastoin usein esitettyjä väitteitä Heteka on edelleen rekisteröity tavaramerkki. Ennen talvisotaa Suomessa oli kuusi kaksoisleposohvia valmistavaa rautasänkytehdasta, joista Helsingin Teräshuonekalutehdas menestyi parhaiten.
Hetekaan kuuluu kaksi sisäkkäistä sänkyä, joista toisen voi vetää esiin toisen alta. Sängyissä on teräsputkikehikko ja metalliverkkopohja, lisäksi sisemmässä on usein alla pienet pyörät. Sisemmän sängyn pohja nostetaan yöksi ylös ja näin saadaan käyttöön toinen sänky. Päiväksi pohja taas lasketaan alas ja sänky vuodevaatteineen työnnetään takaisin ulomman sängyn alle. Hetekasta tulee päiväpeitolla peitettynä selkänojaton ja kädensijaton sohva, jolla voi istua.
Hetekaa markkinoitiin luteenkarkottajana, koska vanhoissa puusängyissä viihtyneet lutikat ja muut syöpäläiset eivät kyenneet pesimään metallirunkoisessa vuoteessa.
»Ihannevuoteessa on nyt
Heteka nautti suurta suosiota 1930-luvulta 1950-luvulle asti. Niitä valmistettiin kaikkiaan kaksi miljoonaa kappaletta ennen kuin Helsingin Teräshuonekalutehdas lakkautettiin vuonna 1964, ja Heteka löytyi lähes jokaisesta suomalaisesta kodista. Pienemmissä kodeissa, joissa ei ollut erillistä makuuhuonetta, Heteka toimi tavallisesti päivisin sohvana ja levitettiin iltaisin parisängyksi.
Alussa Hetekassa käytettiin pienikierteisestä teräslangasta valmistettua kierukkajoustinpohjaa, joka oli markkinalupausten mukaan äänetön. Päällysosan jaloissa oli niissäkin aluksi vaimentimena kumitulpat. Myöhemmin, ilmeisesti kustannussyistä varsinkin sodan aikaan, pohja harveni rautalankaverkoksi, joka narisi etenkin vanhuuttaan äänekkäästi. Verkkopohja venyi pitkän nukkumisen seurauksena notkolle ja menetti muotonsa. Selkälääkärit arvostelivat pilalle maattuja Hetekoita ja neuvoivat korjaamaan ne vanerilevyllä. Kumitulpatkin jäivät pois joistakin malleista, jolloin jalat naarmuttivat lattiaa. Sota-aikoina teräsrunko jouduttiin muuttamaan välillä jopa puutekoiseksi.
Populaarikulttuurissa

Heteka on jättänyt jälkensä suomalaiseen populaarikulttuuriin. Sille on omistettu useampia iskelmä- ja popkappaleita: Veikko Lavin ”Serenadi hetekalle” (1978) ja Kunto Korlinin ”Vanha heteka” (1992); mukaan voitaneen laskea myös Ilona-yhtyeen (termiä hiukan väärin käyttävä) ”Rottinkihetekka” (1987). Mainintana heteka löytyy Juha Vainion kappaleessa ”Eräänlainen sotaveteraani”: ”Mä oon vain yksinäinen sotaveteraani, eikä kukaan lämmitä mun hetekaani”. Lisäksi Pekka Ruuskan kappaleessa ”Matalassa majassa” lauletaan: ”On hetekan syli niin hellä, se mua kannattaa kainosti kitisten – on kuin lepäisi höyhenellä.” Myös Palle lauloi, kuinka ”vaikk’ näyttää että yhdelle, se antaakin unen kahdelle. Ihme tavaton tuo hetekamme on.” Ennen saappaanheiton ja eukonkannon aikaa humorististen suomalaisten urheilulajien kirjoon kuului myös hetekantyöntö ja hetekanveto (tarkemmin ottaen Hetekan sisemmän sängyn, jossa oli pyörät).
Aiheesta muualla

Heteka
Kansalliskirjaston digitoidut aineistot: Hetekan tuoteluettelot
Heteka-mainos, Suomen Kuvalehti, 17.04.1937, nro 16, s. 43, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kazimierz Kropidłowski

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Puola> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1958 | pituushyppy |  |
Kazimierz Kropidłowski (16. elokuuta 1931 – 20. joulukuuta 1998) oli puolalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Kropidłowski sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 730 cm. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti hopeaa tuloksella 767 cm. Hän hävisi Neuvostoliiton Igor Ter-Ovanesjanille 14 senttimetrillä.
Hevosluoto

| Hevosluoto |
| --- | --- |
 Lemmikkitie Luodon siirtolapuutarhassa Hevosluodossa.
Kaupunki:  Pori
Kaupunginosa nro:  59
Postinumero(t):  28100
Hevosluoto (ruots. Hästholmen)on Porin 59. kaupunginosa. Se on Kokemäenjoen suiston luodoista läntisin, rajoittuen lännessä Raumanjuopaan ja idässä Lanajuopaan. Hevosluodon sekä idässä sijaitsevan Hanhiluodon, Kirjurinluodon ja Raatimiehenluodon muodostaman saaren välissä, Lanajuovan ja Huvilajuovan ympäröimänä sijaitsee Kvistiluoto. Etelässä, Kokemäenjoen etelärannalla, on Karjaranta. Hevosluodon keskustanpuoleisessa kärjessä on siirtolapuutarha.
Aiheesta muualla

Hevosluoto Pori-tiedossa (poritieto.com)
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Kropidai

| Kropidai> Κρωπίδαι.Sijainti |
| --- | --- |
 Kropidai
Koordinaatit:  38°5′23″N, 23°41′39″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  luoteeseen Áno Liósiasta, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Leontis
Trittys:  mesogeios
Demonyymi:  Krōpidēs (Κρωπίδης)
Bulen jäseniä:  1
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kropidai (m.kreik. Κρωπίδαι, Krōpidai) eli Krop(e)ia (Κρωπ(ε)ία, Krōp(e)ia, lat. Cropia) oli antiikin aikainen Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Kropidain oletetaan sijainneen Ateenan pohjoispuolella. Se sijoitetaan luoteeseen nykyisestä Áno Liósiasta.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Krōpidēs (Κρωπίδης).
Hey Joe

| ”Hey Joe” Jimi Hendrix Experience |
| --- | --- | --- |

Vuoden 1967 Alankomaiden painoksen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Are You Experienced
 Julkaistu: 16. joulukuuta 1966
 Tuottaja(t): Chris Chandler
 Tyylilaji: blues rock, hard rock
 Kesto: 03.31
 Levy-yhtiö: Polydor
Jimi Hendrix Experience muut singlet
|   | ”Hey Joe” 1966 | ”Purple Haze” 1967 |
Hey Joe on yhdysvaltalainen musiikkikappale, jonka ensimmäisen tunnetun levytyksen teki The Leaves -yhtye vuonna 1965.
Kappale oli myös Jimi Hendrix Experiencen ensimmäisen singlen A-puoli. Levy julkaistiin Englannissa joulukuussa 1966. Kääntöpuolen kappale oli nimeltään "Stone Free". Single julkaistiin Polydorin kustantamana sen jälkeen kun levy-yhtiö Decca oli  tehnyt selväksi, ettei ollut kiinnostunut Hendrixin musiikista. Single nousi brittilistoilla kuudenneksi alkuvuodesta 1967.
Laulu ja sen lyriikka

"Hey Joe" oli yhdysvaltalaisen Tim Rosen esittämänä tullut tutuksi Lontoon underground-piireissä, mutta varsinaiseksi hitiksi se nousi Jimi Hendrixin tulkitsemana. Laulu kertoo intohimorikoksen tehneestä miehestä, joka viimeisessä säkeistössä pakenee Meksikoon lain ulottumattomiin. Hendrix laulaa laulun kahdella eri äänellä tulkiten sekä Joen että kysyjän osuudet.
Laulun alkuperä on epäselvä. Vaikka kalifornialainen folklaulaja Billy Roberts on useissa lähteissä merkitty "Hey Joen" säveltäjäksi niin todellisuudessa kysymyksessä lienee vanha kansanlaulu, jonka sanat ovat muokkautuneet vuosikymmenien varrella. Laulu kuului monien  yhdysvaltalaisten yhtyeiden keikkaohjelmistoon jo vuosina 1965–66, näistä kuuluisimmat The Byrds ja Love, joista molemmat myös levyttivät "Hey Joen". Huomattavasti tuntemattomampi The Leaves nosti vuonna 1966 oman versionsa laulusta Billboardin singlelistoille sijaluvulle 31.  Kaikkiaan "Hey Joesta" on tehty lukematon määrä cover-versioita.
Kaarlo af Heurlin

Kaarlo af Heurlin vuonna 1965.
Kaarlo Mauri af Heurlin (30. maaliskuuta 1915 Espoo – 5. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Af Heurlinin vanhemmat olivat lakitieteen kandidaatti, tilanomistaja Lauri af Heurlin ja näyttelijä Elli Tompuri. Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Af Heurlin toimi sitten maanviljelijänä Espoossa vuodesta 1940 lähtien.
Af Heurlin oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1966–1970 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa ja toimi kunnallispolitiikassa Espoon kunnanvaltuuston ja kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana sekä Espoon kauppalanhallituksen jäsenenä. Hän kuului Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskuntaan ja oli muun muassa Helsingin seutukaavaliiton liittohallituksen ja Suomen Työväen Säästöpankin hallituksen jäsenenä. Hän sai maakuntaneuvoksen arvon vuonna 1982.
Af Heurlin oli naimisissa vuodesta 1941 Ulla Pia Meri Zilliacuksen kanssa. Hänen veljensä oli kansantalouden professori Lauri af Heurlin.
Julkaisuja

Yhdysvaltain puolueettomuuspolitiikka (1941)
Suomennoksia

Niccolò Machiavelli : Valtiollisia mietelmiä ; suomentanut Kaarlo af Heurlin.  WSOY 1958, 2. painos 1998, 3. painos 2001 (vuonna 1531 ilmestynyt italiankielinen alkuteos Discorsi sopra la prima deca di Tito Livio)
Herramme vuorisaarna

| Herramme vuorisaarna> De Sermone Domini in monte.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Augustinus
Kieli:  latina
Genre:  teologia
Julkaistu:  n. 393
Suomennos
Suomentaja:  Valtteri Olli
Kustantaja:  omakustanne
Julkaistu:  1989
Ulkoasu:  nidottu
ISBN:  952-90058-6-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Herramme vuorisaarna (lat. De Sermone Domini in monte secundum Matthaeum) on kirkkoisä Augustinuksen kirjoittama Matteuksen evankeliumissa esitetyn vuorisaarnan selitysteos.
Historia

Augustinus kirjoitti teoksen todennäköisesti vuonna 393. Se oli hänen viides teoksensa sen jälkeen, kun hän sai pappisvihkimyksen vuonna 391. Aiemmin hän oli kirjoittanut Vanhan testamentin kirjojen selityksiä, mutta Herramme vuorisaarna oli ensimmäinen, joka käsitteli Uutta testamenttia. Augustinus perustaa eksegeesinsä Matteuksen tekstistä sekä Vanhan että Uuden testamentin teksteihin ja näiden allegoriseen ja symboliseen lukutapaan. Hänellä oli selvästi pyrkimys saattaa kristillinen ajattelu yhteensopivaksi platonismin kanssa.
Augustinus on käyttänyt teoksensa lähteenä muun muassa Cyprianuksen teosta Herran rukouksesta. Lisäksi hän on saanut vaikutteita Ambrosiukselta, Origeneeltä ja Gregorios Nyssalaiselta. Augustinus korjaili teosta myöhemmin teoksessaan Peruutuksia (Retractationes).
Sisältö

Augustinuksen mukaan vuorisaarna pitää sisällään Jeesuksen eettisten opetusten ytimen. Augustinuksen oma tulkinta saarnasta on askeettis-mystinen. Hän katsoi, että muutamat harvat kykenevät saavuttamaan Jumalan näkemisen tässä elämässä. Hän muodostaa yhtenäisen tulkinnan vuorisaarnan autuaaksijulistuksista, Isä meidän -rukouksesta sekä sielun kohoamisesta kohti Jumalaa. Tulkinta perustuu lukuun seitsemän: kun kahdeksas autuaaksijulistus tulkitaan pelkäksi yhteenvedoksi, hän saa yhdistettyä julistukset Isä meidän -rukouksessa esitettyyn seitsemään pyyntöön ja edelleen seitsemään Jumalan lahjaan.
Kirjallisuutta > Suomennos

Augustinus: Herramme vuorisaarna.  (Suomentanut ja kustantanut Valtteri Olli)  Omakustanne, 1989.  ISBN 952-90058-6-5
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Augustine & Mutzenbecher, Almut (toim.): Sancti Aurelii Augustini De sermone Domini in monte, libros duos: post maurinorum recensionem.  (Corpus Christianorum: Series Latina, osa 35)  Brepolis, 1967.
Migne, J.-P. (toim.): Patrologia Latina.  (Osa 35, 1229-1308)  Paris:  Migne, 1878-1890.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

S. Aureli Augustini De Sermone Domini in monte (latinaksi)
Augustine: Our Lord's Sermon on the Mount (englanniksi)