stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiukaisten kulttuuri
Kiukaisten kulttuuri

Kiukaisten kulttuuri rannikkoseuduille sijoittui aikaisemman vasarakirveskulttuurin alueelle. Kiukaisten kulttuurissa tunnettiin myös maanviljely.
Kiukaisten ajan esineistö sekoitti kahta kulttuuria: kampakeraamisen ajan työkalutyypit ja vasarakirveskulttuurin reikäkirveet olivat käytössä rinnan. Keramiikka taas sisälsi sekä kampa- että nuorakeraamisia piirteitä. Tämän on katsottu johtuvan siitä, että mantereiseksi kiristyvä ilmasto pakotti kampakeraamisen ja nuorakeraamisen kulttuurin väestöt liittymään toisiinsa. Keraamiset astiat olivat tasapohjaisia ja leveäsuisia sekä runsaasti koristeltuja.
Kielen on aiemmin oletettu olleen suomalais-ugrilaista, mutta kulttuurin kieltä uskottiin muokanneen myös vaikutteet jostakin varhaisesta indoeurooppalaisesta kielestä - kyseeseen tulisi jokin pohjoinen indoeurooppalainen esikantagermaaninen-esikantabalttilainen kieli vasarakirveskulttuurin jäämistönä. Aiemmin nuorakeraamiseen kulttuuriin yhdistettiin kantabalttilainen lainasanakerrostuma, mutta kielitieteen kannalta ajoitus on sille liian varhainen. Viime vuosina on kuitenkin perusteltu Suomen uralilaistuneen aiemmin oletettua myöhemmin, ks. Uralilaiset kielet.
Kalastus oli pääelinkeino. Merellinen elämä loi yhteyksiä meren yli Skandinaviaan ja Baltiaan, joiden esineistöä kulkeutui Suomeen. Metsästyksen ja kalastuksen lisäksi ajalta on todisteita myös maanviljelystä, etenkin sisämaasta. Etelähämäläisten soiden kerrostumista on löydetty vehnän, ohran ja kauran siitepölyä, jotka on radiohiilimenetelmällä ajoitettu 3 500–4 000 vuotta vanhoiksi. Lisäksi on löydetty jauhinkiviä ja piisirppejä, joiden vastineita tunnetaan nykyisestä Ruotsista.
Itä- ja Pohjois-Suomessa vallitsi Kiukaisten kulttuurin aikaan ns. Pöljän keramiikka. Tällä kulttuurilla oli yhteyksiä itään. Kiukaisten esineistöä, reikäkirveitä ja tasatalttoja, kulkeutui myös Karjalankannakselle ja Laatokalle asti.
Nykyään Kiukaisten kulttuurin katsotaan olleen kielellisessä ja kulttuurillisessa mielessä umpikuja. Sen valmistamisen katoamista seurasi monen sadan vuoden mittainen muinaisjäännöksistä niukka aika, niin Lounais-Suomessa kuin myös Virossa. Sama kulttuurikatkos näkyy myös Suomen sisämaassa.
Katja Vainio

| Katja Vainio |
| --- | --- |
 Katja vieraili sarjassa maaliskuussa 2013.
Näyttelijä(t):  Anu Koskinen
Kesto:  1999–2003, 2004, 2011, 2013
Ensi- esiintyminen:  Osa 1: Pihlajakadun asukkaat kokevat järkytyksen (25. tammikuuta 1999)
Viimeinen esiintyminen:  Osa 2435: Muistoissa vain oot (22. maaliskuuta 2013)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Katja Johanna Vainio
Ammatti:  sisustussuunnittelija, bingoemäntä, tarjoilija
Sukupuoli:  nainen
Kotipaikka:  Lempäälä
Asuinpaikka:  Tampere
Suhteet
Vanhemmat:  Birgitta Vainio Iiro Vainio
Sisarukset:  Jenni Vainio (kuollut)
Sisarusten lapset:  Niko Vainio
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katja Johanna Vainio (s. 13. lokakuuta) on Anu Koskisen esittämä kuvitteellinen hahmo suomalaisessa draamasarjassa Salatut elämät. Katja oli mukana päähenkilönä sarjassa vuosina 1999–2003. Hahmo palasi takaisin loppukeväällä 2004, mutta poistui samana vuonna lopullisesti, tehden sittemmin vain lyhyitä vierailuja vuosina 2011 ja 2013.
Taustaa

Katja on Jenni Vainion isosisko. Persoonaltaan Katja on kuitenkin huolimattoman siskonsa täysi vastakohta – tumma, rauhallinen ja hyvin kouluttautunut nainen. Hän työskentelee pääosin sisustussuunnittelijana ja jonkin aikaa myös bingoemäntänä sekä tarjoilijana lähiöbaari Syvärissä. Katjalla ei ole omia lapsia, mutta sarjan aikana hän päätyy jonkin aikaa kasvattamaan siskonpoikaansa Nikoa.
Katjan paras kaveri on Elina Taalasmaa, jonka kanssa hän kuitenkin riitaantuu useampaan kertaan. Toinen Katjan hyvä ystävä on Laura Kiviranta.
Rooli sarjassa > Suhteet Toniin ja Kariin

Sarjan alussa Katja rakastuu Jennin uuteen tuttavaan, Toni Veijalaiseen, mutta suhde päättyy eroon Tonin rakastuessa Jenniin. Katja masentuu ja joutuu mielisairaalaan. Lopulta hän kuitenkin hyväksyy Jennin ja Tonin suhteen, ja sittemmin Toni häipyy Suomesta. Tonin talousrikosten takia Jenni joutuu saksalaiseen vankilaan, mikä on kova paikka Katjalle ja Jennin suurelle rakkaudelle Aki Nikkiselle.
Katja tutustuu naapuriinsa Kari Taalasmaahan, ja pari alkaa pian seurustella. Kari opetti Katjaa heittämään tikkaa, josta tulee heidän yhteinen juttunsa. Katja tulee raskaaksi, mutta saa keskenmenon jo ensimmäisten viikkojen aikana. Myöhemmin hän saa tietää Karin pettävän häntä hyvän ystävänsä Lauran kanssa. Pari eroaa, ja Kari jatkaa elämäänsä Lauran kanssa. Lopulta Laura tulee raskaaksi Karille, mikä tekee Katjan masentuneeksi ja saa hänet viettämään enemmän aikaa siskonpoikansa Nikon kanssa. Sittemmin Katja päättää asettautua Tampereelle.
Rooli sarjassa > Paluu

Kun Toni Veijalainen palaa kuvioihin kevään 2003 päätösjaksossa, Jenni pakenee Katjan luo pohtimaan asioita. Katja puolestaan palaa Pihlajakadulle pyytämään Tonia jättämään Jennin rauhaan. Katja haluaa suojella siskoaan Tonilta, jonka takia tämä oli jo kerran istunut vankilassa. Katja ja Jenni löytävät Tonin piilottaman ison summan rahaa, jolla Katja maksaa Jennille talousrikoksista jääneet velat pois. Myöhemmin Toni löydetään kuolleena. Asioiden selvittyä Katja palaa Tampereelle.
Katja on pitkään poissa sarjasta, mutta hahmosta kerrotaan epäsäännöllisin väliajoin Jennin kautta. Jenni muun muassa paljastaa Katjan olevan menossa naimisiin Pyry-nimisen henkilön kanssa. Sittemmin Jennille ilmoitetaan, että Katja on ollut jo pidemmän aikaa kateissa. Jenni kutsutaan tunnistamaan ruumista, jonka tuntomerkit täsmäävät Katjaan. Toisaalla Kari kuitenkin näkee Katjan nousevan junaan. Katja piileskelee läheisiltään ja aloittaa työt Syväri-nimisessä baarissa Vantaalla. Katja kertoo paikan omistajalle Reima Syväriselle haluavansa unohtaa kaiken entisestä elämästään. Samaan aikaan Jenni, Kari ja Ami etsivät Katjaa ja päätyvät Syväriin, jolloin Katja jää kiinni. Hän kertoo Jennille Pyryn yhtäkkiä jättäneen hänet ennen häitä. Pitkän epäröinnin jälkeen Katja vastaa siskonsa toiveeseen ottamalla lopputilin baarista ja palaamalla Pihlajakadulle, missä hän rakastuu uudelleen Kariin. Pari muuttaa yhdessä Tampereelle, ja myöhemmin Karin tytär Oona muuttaa heidän luokseen. Kari palaa muutaman vuoden päästä Helsinkiin, ja paljastuu, että Kari ja Katja ovat eronneet.
Rooli sarjassa > Myöhemmät vierailut

Katja vierailee Pihlajakadulla pitkän tauon jälkeen keväällä 2011 esitetyissä jaksoissa, kun hän saapuu juhlimaan Jennin polttareita ja häitä. Maaliskuussa 2013 esitetyissä jaksoissa Katja saapuu piristämään siskoaan osana Kallen järjestämää yllätystä. Vierailu saa kuitenkin karmean lopun, kun Jenni joutuu Seppo Taalasmaan henkeä uhanneen Heiskasen ampumaksi. Jennille pidetään pienimuotoinen muistotilaisuus, jonka jälkeen Katja hyvästelee entiset tuttavansa ja poistuu viettämään Jennin hautajaisia Lempäälään vanhempiensa luokse.
Katja vuonna 1999.
Katja vierailulla sarjassa vuonna 2011.
Kirsti Arajärvi

Kirsti Päivätär Arajärvi (2. kesäkuuta 1911 Hämeenlinna – 9. helmikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja paikallishistorian tutkija.
Arajärven vanhemmat olivat tamperelaista Aamulehteä vuosina 1915-1954 johtanut toimitusjohtaja, talousneuvos Wäinö Herman Arajärvi (1879–1961) ja Eriikka (Riikka) Lehmus (1881–1953). Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1938, maisteriksi 1943 ja lisensiaatiksi 1958.
Arajärvi toimi Viherlaakson yhteiskoulun historian ja suomen kielen opettajana 1942–1943, valtion ylioppilaiden iltakoulun suomen kielen opettajana 1945–1946, Tampereen II tyttökoulun historian opettajana 1954–1957, Tammerkosken tyttölyseon historian, yhteiskuntaopin ja kansantaloustieteen vanhempana lehtorina 1957–1959 sekä Tampereen tyttölyseon vanhempana lehtorina 1959–1976.
Arajärvi kirjoitti Vesilahden, Lempäälän, Messukylän, Teiskon, Aitolahden sekä Urjalan kuntien paikallishistoriateokset sekä kaksiosaisen Aamulehden historiateoksen.
Professori Pentti Arajärvi on Kirsti Arajärven veljenpoika.
Teoksia

Vesilahden historia. Vesilahden seurakunta ja kunta, Tampere 1950, 2. painos 1985
Tampereen seudun talonpoikaislevottomuuksista 1760-luvulla. Tampere, tutkimuksia ja kuvauksia IV. Tampereen historiallinen seura, Tampere 1950
Lempäälän säästöpankki 1875-1950. Lempäälän säästöpankki, Tampere 1951
Messukylän-Teiskon-Aitolahden historia 1. Tampereen kaupunki, Teiskon ja Aitolahden kunnat, Tampere 1954
Ylöjärven kotiseutuoppikirja. Ylöjärven kunta, Tampere 1955
Aamulehti 1, 1881-1914. Tampereen kirjapaino, Tampere 1956
Lempäälän historia. Lempäälän seurakunta - Lempäälän kunta, Tampere 1959
Lempäälän kotiseutuoppikirja. Lempäälän kunta, Tampere 1959
Aamulehti 2, 1914-1961. Tampereen kirjapaino, Tampere 1961
Erik Edner. Hyödyn aikakauden kirkkoherra. Tampere, tutkimuksia ja kuvauksia VI. Tampereen historiallisen seuran julk. XI, Tampere 1970
Urjalan historia. 1, Itsenäisen seurakunnan synnystä kunnalliselämän alkuun n. 1590-1860. Urjalan historiatoimikunta, Urjala 1973
Urjalan historia. 2, Kunnalliselämän alkamisesta nykyaikaan. Urjalan historiatoimikunta, Urjala 1975
Kotiseutuni. Pirkanmaa ; kirj. Kirsti Arajärvi ym. ; valokuvaajat ja kuvalähteet Eeva Anero ym., värikuvat Matti Poutvaara ; toim. Leif Ahrner, Martti Lahtinen, Mats Öhling. Suomen maakuntajulkaisu, Vaasa 1976
Sanomalehti Etelä-Suomi 1902-1979. Sanomalehti oy Kotka, Kotka 1977
Lotta Svärd -järjestö Sotatieteen laitoksen Talvisodan historia-teoksessa 1978
Teiskon satavuotinen kunnallishistoria : 1865-1971. Teiskon sotaveteraanit, Teisko 1979
Kettuorneero

| Kettuorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Metsäorneerot Cranioleuca
Laji::  vulpina
Kaksiosainen nimi
 Cranioleuca vulpina  (Pelzeln, 1856) 
Katso myös
   Kettuorneero Wikispeciesissä   Kettuorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kettuorneero (Cranioleuca vulpina) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kettuorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Guyanassa, Panamassa, Paraguayssa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kettuluura

| Kettuluura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Luurat Grallaria
Laji::  erythroleuca
Kaksiosainen nimi
 Grallaria erythroleuca  Sclater, 1874 
Katso myös
   Kettuluura Wikispeciesissä   Kettuluura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kettuluura (Grallaria erythroleuca) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kettuluuraa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kauniaisten hautausmaa

Kauniaisten hautausmaan portti
Kauniaisten hautausmaa on hautausmaa Kauniaisissa Kasavuoren alueella. Sen pinta-ala on noin 3,1 hehtaaria. Hautausmaa on perustettu vuonna 1927.
Hautausmaa on poikkeuksellisesti kaupungin eikä seurakuntayhtymän omistama, mutta se on kuitenkin vihitty luterilaiseksi hautausmaaksi. Turun kunnallisen hautausmaan ohella se on Suomen ainoa kunnan omistama hautausmaa. Vuonna 1942 pystytetty sankaripatsas on Yrjö Liipolan veistämä.
Hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä

Wilhelm Bensow, liikemies
Björn Feiring, eduskunnan taloudenhoitaja
Woldemar Freedericksz, keisarillisen Venäjän viimeinen hoviministeri
Axel Heinrichs, meteorologi
Gunnar Heinrichs, jääkärieversti
Kauno S. Kallio, arkkitehti
Jalmari Kahri, musiikinopettaja ja kuoronjohtaja
Klaus W. Karlsson, psykiatri
Paul Olsson, puutarha-arkkitehti
Teivo Pentikäinen, Suomen työeläkejärjestelmän kehittäjä
Göran Portin, oikeusneuvos, Korkeimman oikeuden jäsen
Mona-Lisa Pursiainen, pikajuoksija
Kaarlo Tetri, virkamies
Janne Thurman, opettaja ja pankinjohtaja, Ab Grankulla-yhtiön perustaja ja toimitusjohtaja
Kuvagalleria

Kaunialan haudat
Muualle haudattujen muistelupaikka
Itsenäisyyden kuusi ja muistokivi, Suomi 100 -juhlavuonna 2017
Hoviministeri Woldemar Freederickszin hauta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauniaisten hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Kettulanlahti

| Kettulanlahti |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Koordinaatit:  62.9242°N, 27.6862°E
Kaupunginosa nro:  16
Väkiluku:  800
Työpaikkoja:  900 kpl   
Kettulanlahti on Kuopion 16. kaupunginosa noin neljä kilometriä keskustasta pohjoiseen. Sen eteläpuolella on Rahusenkangas, lännessä Puijo ja luoteessa Päiväranta. Pohjoisessa ja idässä kaupunginosa rajoittuu Kallaveteen.
Kettulanlahti on 1960- ja 1970-luvuilla Kallaveden rantaan rakennettu omakotialue. Alueella on oma ala-aste, Kettulan koulu. Alueella toimi myös oma Kettulan kirjasto, mutta se lakkautettiin kesäkuussa 2014.
Kettulanlahden alueelle on sijoittunut noin 900 työpaikkaa. Alueen läheisyydessä on Päivärannan K-Citymarket.
Aiheesta muualla

Kettulanlahti Kuopion kaupunginosat -palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi · 002 Vahtivuori · 003 Maljalahti · 004 Multimäki · 005 Kuopionlahti · 006 Hatsala · 007 Niirala · 008 Haapaniemi · 009 Itkonniemi · 010 Männistö · 011 Linnanpelto · 012 Puijonlaakso · 013 Savilahti · 014 Peipposenrinne · 015 Särkiniemi · 016 Kettulanlahti · 017 Rahusenkangas · 018 Rönö · 019 Rypysuo · 020 Päiväranta · 021 Julkula · 022 Sorsasalo · 023 Kelloniemi · 024 Levänen · 025 Jynkkä · 026 Neulamäki · 027 Puijo · 028 Niuva · 029 Neulaniemi · 030 Kolmisoppi · 031 Neulalampi · 032 Litmanen · 033 Lehtoniemi · 034 Pirtti · 035 Pitkälahti · 036 Hiltulanlahti · 037 Rautaniemi · 038 Kiviharju · 039 Vanuvuori · 040 Melalahti · 041 Kurkimäki · 042 Vehmersalmi · 043 Karttula · 050 Nilsiä · 051 Tahko · 060 Maaninka · 061 Keskisaari · 070 Juankoski · 071 Säyneinen
Asuinalueita:  Inkilänmäki · Kettulanlahti · Petonen · Saarijärvi · Saaristokaupunki
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 kokoonpanot

Tämä sivu esittelee vuoden 2014 MM-kilpailuiden osallistujajoukkueiden kokoonpanot. Kaikki turnauksessa mukana olevat joukkueet nimeävät 23 pelaajaa kokoonpanoonsa, joista kolme (3) ovat maalivahteja. Joukkueiden lopullinen kokoonpano pitää olla vahvistettuna viimeistään 2. kesäkuuta 2014. Loukkaantumisten sattuessa joukkueilla on mahdollisuus korvata pelaaja 24 tuntia ennen ensimmäistä peliään.
Joukkueiden piti jo aikaisemmin 13. toukokuuta 2014 mennessä nimetä 30 pelaajan esilista.
Joukkueiden kapteenit on merkitty -merkillä.
Lohko A > Brasilia

7. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko A > Kamerun

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko A > Kroatia

31. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko A > Meksiko

9. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko B > Alankomaat

31. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko B > Australia

3. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko B > Chile

1. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko B > Espanja

31. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko C > Japani

12. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko C > Kolumbia

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko C > Kreikka

19. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko C > Norsunluurannikko

1. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko D > Costa Rica

31. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko D > Englanti

12. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko D > Italia

1. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko D > Uruguay

31. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko E > Ecuador

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko E > Honduras

5. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko E > Ranska

13. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko E > Sveitsi

13. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko F > Argentiina

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko F > Bosnia ja Hertsegovina

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko F > Iran

1. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko F > Nigeria

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko G > Ghana

1. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko G > Portugali

19. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko G > Saksa

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko G > Yhdysvallat

22. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko H > Algeria

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko H > Belgia

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko H > Etelä-Korea

8. toukokuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Lohko H > Venäjä

2. kesäkuuta 2014 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano.
Keskinen-Kyynärö

| Keskinen-Kyynärö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°13′42″N, 24°48′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Alinen-Kyynäröön 
Järvinumero:  35.788.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,2 m  
Rantaviiva:  2,998 km  
Pinta-ala:  35,802 ha  
Saaria:  1 
 fiKeskinen-Kyynärö 
Keskinen-Kyynärö Keskinen Kyynärö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.
Kevin Williamson

Kevin Williamson vuonna 2012
Kevin Williamson (s. 14. maaliskuuta 1965 New Bern, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen  elokuvakäsikirjoittaja.
Williamson pyrki menestymään alun perin näyttelijänä. Hän teki yhden elokuvaroolin ja televisioesiintymisen ennen kuin sai myytyä ”Scary Movie” -käsikirjoituksensa Dimension Filmsille. Käsikirjoituksesta oli kiinnostunut useampikin taho, mutta Dimension teki korkeimman tarjouksen. Käsikirjoituksen nimi muuttui Scream-muotoon, ja ohjaajaksi palkattiin Wes Craven. Vain 15 miljoonan dollarin budjetilla toteutettu elokuva nousi vuonna 1996 yllätyshitiksi, ja tuotti yli 160 miljoonaa dollaria. Ennen kaikkea se aloitti niin kutsuttujen teinikauhuelokuvien sarjan. Myöhemmin Williamson kirjoitti Screamille kaksi jatko-osaa, jotka ohjasi niin ikään Craven. Screamin muodostuttua hitiksi Williamsonin Lois Duncanin romaanista sovittama käsikirjoitus meni kaupaksi, ja ilmestyi teattereihin vuonna 1997 nimellä Tiedän, mitä teit viime kesänä. Myös se oli hitti keräten yli 125 miljoonaa dollaria.
Vuonna 1997 Williamson halusi itse ohjata käsikirjoituksensa Kauhun oppitunnit, koska ohjaajaksi pääseminen oli hänen tavoitteensa jo alusta lähtien. Dimension Films halusi hänen kuitenkin kirjoittavan Scream 2 -elokuvan, joten ohjaajaksi palkattiin Robert Rodriguez. Williamson sai kuitenkin ohjattavakseen Tappavat arvosanat -jännityskomedian, jonka hän myös käsikirjoitti.  Vuonna 1999 valmistunut pienen budjetin elokuva floppasi ja sai huonot arvosanat, eikä Williamsonin ura ohjaajana ole jatkunut. Elokuvan päätähti Katie Holmes muistetaan paremmin Williamsonin kirjoittamasta Dawson's Creek -televisiosarjasta.
Kevin Williamson on käsikirjoittanut myös mm. L. J. Smithin kirjoihin perustuvan The Vampire Diaries, sekä The Secret Circle - sarjat The CW -kanavalle.
2000-luvulla Williamson on kirjoittanut vain kolme elokuvaa; Scream 3, Scream 4 ja Cursed, joka oli neljäs Cravenin ja Williamsonin yhteistyö.
Kirenga

| Kirenga |
| --- | --- |

Alkulähde:  Baikalvuoristo
Laskupaikka:  Lena
Maat:  Venäjä
Pituus:  746 km
Virtaama:  658 m³/s
Valuma-alue:  46 600 km²
Kirenga (ven. Ки́ренга) on Lenan sivujoki Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 746 kilometriä, valuma-alueen laajuus 46 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 18 kilometrin päässä joen suusta 658 kuutiometriä sekunnissa.
Kirenga saa alkunsa Baikalvuoristosta vain kuusi kilometriä Baikaljärvestä länteen ja virtaa järvestä poispäin, kohti pohjoista. Se on liikennöintikelpoinen 228 kilometrin matkalla. Tärkeimmät sivujoet ovat Ulkan, Minja ja Handa. Joen suussa sijaitsee Kirenskin kaupunki. Baikalin-Amurin rata seuraa jokea noin 50 kilometrin matkan ja ylittää sen.
Keskinen-Poikelus

| Keskinen-Poikelus |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°47′29″N, 23°38′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Alinen-Poikelukseen 
Järvinumero:  35.341.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,3 m  
Rantaviiva:  1,677 km  
Pinta-ala:  8,491 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskinen-Poikelus 
Keskinen-Poikelus  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Jakaman–Kuusjärven alueeseen (35.341) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,3 metriä mpy.