stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silvermatalikko

Silvermatalikko (engl. Silver Bank; esp. Banco de la Plata) on Atlantin valtameressä Dominikaanisen tasavallan pohjoispuolella sijaitseva matala vesialue. Alue muodostuu lähes veden pinnan tasolle nousevasta merenpohjasta sekä koralliriutoista. Matalikon pohjoisosassa on pintahylkynä rahtilaiva Polyxeni. Hylyssä saa vierailla ainoastaan hallituksen luvalla. Alueelle on vuosisatojen aikana uponnut useita aluksia, näistä tunnetuin lienee espanjalainen aarrelaiva Nuestra Señora de la Concepción, joka ajoi karille 31. lokakuuta 1641 ja upposi.
Koska Silvermatalikko on matalavetinen alue, se on myös vaaratekijä merenkulun turvallisuudelle. Alueelle suuntaavien veneilijöiden on pyydettävä lupa.
Alue kuuluu Dominikaaniseen tasavaltaan. 14. lokakuuta 1986 Dominikaanin tasavalta perusti Silver Bank Sanctuary -nimisen suojelualueen merinisäkkäille. 5. heinäkuuta 1996 Dominikaanisen tasavallan presidentti antoi määryksen suojelualueen laajentamisesta. Alue on ollut pitkään valaiden lisääntymisalue. Turistit pääsevät alueelle opastettujen kierrosten aikana seuraamaan valaita sekä muita eläimiä.
Silvermatalikon kaakkoispuolella sijaitsee Navidadmatalikko, jonka myös kuuluu Dominikaaniselle tasavallalle. Maantieteellisesti sekä Silver- että Navidadmatalikot kuin myös luoteessa sijaitseva Mouchoirmatalikko kuuluvat Bahamasaariin.
Aiheesta muualla

Silverbank.de
Island Expedition
Aquatic Adventures
WhaleRoute.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Silverbank Humpback Whales
Áreas protegidas de la República Dominicana - Santuario de los Bancos de la Plata y de la Navidad
Spy Hard – lupa läikyttää

| Spy Hard – lupa läikyttää> Spy Hard |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rick Friedberg
Käsikirjoittaja:  Rick Friedberg Dick Chudnow Jason Friedberg Aaron Seltzer
Tuottaja:  Rick Friedberg Doug Draizin Jeffrey Konvitz
Säveltäjä:  Bill Conti
Kuvaaja:  John R. Leonetti
Leikkaaja:  Eric Sears
Pääosat:  Leslie Nielsen Nicollette Sheridan Charles Durning Marcia Gay Harden Barry Bostwick Andy Griffith
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Buena Vista Pictures Hollywood Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   24. toukokuuta 1996  19. heinäkuuta 1996
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  18 miljoonaa $
Tuotto:  26,9 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spy Hard – lupa läikyttää (engl. Spy Hard) on Rick Friedbergin ohjaama vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka pääosissa nähdään Leslie Nielsen, Nicollette Sheridan ja Charles Durning. Elokuvaan sisältyy myös useita cameorooleja, kuten Mr. T helikopterin pilottina alussa, Ray Charles bussikuskina Los Angelesissa ja Hulk Hogan melkein elokuvan lopussa Kenraali Kaunan tukikohdassa. Nimi Spy Hard – lupa läikyttää on muunnos elokuvien Die Hard sekä 007 ja lupa tappaa nimistä.
Elokuva parodioi elokuvia James Bond, Die Hard, Tosi valheita, Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, Yksin kotona, Jurassic Park, Speed – Kuoleman kyydissä, Cliffhanger – kuilun partaalla, Nunnia ja konnia, Rambo – taistelija 2, Terminator 2 – Tuomion päivä ja E.T..
Elokuvan juoni on toimintaelokuvagenrelle tyypillinen. Juoni kertoo salaisesta agentista Dick Steelestä (Agentti WD-40, nimi suomennettu TV-esityksissä Jorma Teräs), joka yhdessä Veronique Ukrinskyn (Agentti 3.14) kanssa yrittää pysäyttää pahan neron, kenraali Rankorin (nimi suomennettu TV-esityksissä Kenraali Kauna), maailmanvalloitusaikeet.
Alkutekstimusiikin loi parodiamuusikko ”Weird Al” Yankovic kappaleella Spy Hard. Myöhemmin Yankovic sai julkaista kappaleen Gump-hittinsä singlelevyllä. Laulu on tyyliparodia Pallosalama-elokuvan tunnussävelmästä.
Soúda

Soúda (kreik. Σούδα; myös Súda) voi viitata seuraaviin:
Soúdanlahti, lahti Kreetan saaren pohjoisrannikolla
Sóuda, kaupunki ja Chanián kunnan kunnallisyksikkö Chanián alueyksikössä Kreetan alueella
Sóuda, saari Soúdanlahdessa
Suda, bysanttilainen ensyklopedia
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Soúda”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tanskan kansankirkko

| Den Danske Folkekirke Tanskan kansankirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Hallinto:  Episkopaalisuus
Johtaja:  Kuningas Frederik X
Yhteistyötahoja:  Kirkkojen maailmanneuvosto Luterilainen maailmanliitto Porvoon kirkkoyhteisö
Toiminta-alue:  Tanska, Grönlanti
Perustettu:  1536
Irtautunut:  roomalaiskatolisesta kirkosta
Kirkosta irtautuneet:  Evankelis-luterilainen vapaakirkko Tanskassa Islannin kansalliskirkko Färsaarten kirkko
Hiippakuntia:  10
Seurakuntia:  2187 (2011)
Jäseniä:  4 276 271 (72,1% Tanskan väestöstä) (1.1.2023).
Kotisivu:  http://www.folkekirken.dk/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tanskan kansankirkko (tansk. Den Danske Folkekirke) on Tanskan evankelis-luterilainen valtionkirkko. Siihen kuuluu noin 72,1 prosenttia tanskalaisista, ja se on Tanskan, Färsaarten ja Grönlannin suurin kristillinen kirkko. Tanskan kirkkoministerillä on ylin hallinnollinen valta kirkossa, ja lainsäädäntövalta on Tanskan parlamentilla eli kansankäräjillä (Folketinget).
Historiaa

Tanskan kansankirkolla pitkä historia, joka ulottuu keskiajalta 1500-luvun reformaation, sitä seuraavien vuosisatojen herätysliikkeiden kautta 1800-luvulla nykyiseen muotoonsa kehittyneenä monimuotoisena kirkkona. Tanskan perustuslaki määrittelee kirkon ja valtion suhteen, joka on ollut voimassa vuodesta 1849 alkaen. "Evankelis-luterilainen kirkko on Tanskan kansalliskirkko, jota valtio tukee sellaisenaan".
960-luvulla kuningas Harald Sinihammas pystytti riimukiven Jellingiin, ja kiveen hän antoi hakata tekstin, että hän on tehnyt tanskalaisista kristittyjä. Jellingen kiveä onkin nimitetty Tanskan kastetodistukseksi. Tosin perinteinen pohjoismainen uskonnollisuus säilytti asemansa ja siten vasta 1200- ja 1300-luvuilta alkaen Tanskaa on voinut nimittää kristilliseksi maaksi, jossa kirkko, kuninkaanvalta ja yhteiskunta toimivat yhdessä.
Lähes 600 vuotta Tanska oli osa katolista kristillisyyttä. Vuonna 1536 kuningas Kristian III käynnisti reformaation Martin Lutherin uudistusten mukaisesti. Reformaation jälkeen kuninkaan asema kirkon johdossa oli merkittävä. Kuningas nimitti kaikkiin hiippakuntiin uudet piispat ja siten perinteinen apostolinen suksessio, piispanviran apostolinen jatkuvuus murtui Tanskassa.
Perustuslain hyväksymisen myötä 5. kesäkuuta 1849 evankelis-luterilainen kirkko on samalla vapaa ja kiinteästi valtion yhteydessä. Suuri osa väestöstä kuuluu edelleen kansankirkkoon. Kuningas on kirkon virallinen päämies ja valtiopäivät säätävät kirkolliset lait. Tällä tavalla taataan kansankirkon asema yhteiskunnassa.
Oppi ja kirkollinen elämä

Tanskan kansankirkko on evankelis-luterilainen kirkko, millä se tarkoittaa sitä, että sen oppi perustuu Raamattuun sekä viiteen vanhan kirkon ja reformaation tunnustuskirjaan. Nämä viisi ovat Apostolinen uskontunnustus, Nikean uskontunnustus, Athanasioksen uskontunnustus, Martti Lutherin Vähä katekismus sekä Augsburgin tunnustus.
Oppi ja kirkollinen elämä > Grundtvigilaisuus

Grundtvigilaisuus perustuu tanskalaisen teologin ja kirjailijan N. F. S. Grundtvigin käsitykseen kirkosta ja kristinuskosta. Niillä on edelleen keskeinen asema Tanskan kirkon opin ja elämän tulkinnassa. Grundtvigille kristinuskon keskeinen lähtökohta oli kasteen ja ehtoollisen ympärille kokoontunut seurakunta, jossa julistetaan Jumalan elävää sanaa ja joka tunnustaa uskoaan. Grundtvigille keskeistä oli kysymys siitä mitä ihminen ja ihmiselämä on, ja hänen tunnetuimpia ajatuksiaan on: ihminen ensin, sitten kristitty.
Oppi ja kirkollinen elämä > Sisälähetys

Vuodesta 1860 lähtien Sisälähetysliike (Kirkelig Forening for Indre Mission) on vaikuttanut voimakkaasti Tanskan kirkolliseen elämään. Liikkeen mukaan jokaisen kristityn tulisi olla henkilökohtaisesti uskossa ja ilmaista uskoaan aktiivisesti omassa elämässään. Seurakunnissa, joissa Sisälähetysliikkeen toiminta sai jalansijaa, tuli siitä tärkeä tekijä niin lapsi-, nuoriso- ja sosiaalisessa työssä etenkin suurissa kaupungeissa.
Tanskan kansankirkon papit valmistuvat joko Kööpenhaminan tai Århusin yliopistosta, ja heidän tulee opiskella myös yksi lukukausi ns. pastoraaliseminaarissa.
Oppi ja kirkollinen elämä > Keskustelua herättäneitä kysymyksiä > Naispappeus

Tanskan kansankirkko hyväksyi aikanaan naispappeuden hyvin käytännönläheisellä tavalla. Vuonna 1947 erään seurakunnan kirkkoneuvosto ilmoitti haluavansa palkata seurakuntansa papiksi naisen. Silloinen kirkkoministeri Carl Martin Hermansen (Venstre) piti tätä toivetta perusteena ottaa käytäntöön naisten pappisvihkimykset, sillä valtion lainsaadäntö ei ollut asialle esteenä. Kansankäräjät sääti ja hyväksyi tätä koskevan lain suurella äänten enemmistöllä, vaikka kirkon piirissä asiaa vastustettiin laajalti. Kolme ensimmäistä naispappia sai vihkimyksensä vuonna 1948. Nykyään hieman yli 40 % maan papeista on naisia ja neljä kirkon kymmenestä piispasta on naisia (vuonna 2020).
Oppi ja kirkollinen elämä > Keskustelua herättäneitä kysymyksiä > Samaa sukupuolta olevien avioliitto

Tanska oli ensimmäinen valtio maailmassa, joka salli samaa sukupuolta olevien parien rekisteröidä virallisesti parisuhteensa. Tämä tuli mahdolliseksi vuonna 1989. Vuodesta 1997 alkaen näiden parien oli mahdollista saada kirkollinen siunaus, mutta ei hääseremoniaa, eikä heidän parisuhdettaan merkitty kirkonkirjoihin. Vuonna 2004 lähes 60 % Tanskan kansankirkon papeista vastusti samaa sukupuolta olevien parien kirkollista vihkimistä. Vuonna 2011 Danmarks Radion tekemän kyselyn mukaan vihkimisiä vastusti enää vain 28 % vastanneista papeista. Kyselyn mukaan vastustus oli voimakkainta Kööpenhaminan Herlevissä, Lollandin, Læsøn ja Bornholmin saarilla sekä Länsi-Jyllannissa Ringkøbingin, Herningin, Struerin, Lemvigin ja Thyborønin alueella. Kirkollista vihkimistä kannatti noin 62 % papeista. Kansasta asiaa kannatti noin 60 %, vastusti noin 28 %.
Vuonna 2012 Tanskan kansankäräjät hyväksyi lain, joka mahdollisti samaa sukupuolta oleville pareille kirkollisen vihkimisen. Päätös syntyi äänin 85–24. Uusi laki antoi niille papeille, joitten vakaumusta vastaan tällaiset vihkimiset ovat, oikeuden kieltäytyä vihkimästä. Samana keväänä tehdyn kyselyn perusteella tämän arvioitiin tarkoittavan suunnilleen yhtä kolmasosaa papeista. Ratkaisu vilkastutti jonkun verran kirkosta eroamista, sillä vuoden 2012 alkupuoliskon aikana Tanskan kansankirkosta erosi yli 12 000 henkeä, kun koko edellisenä vuonna oli eronnut 13 600. Kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna kirkosta erosi 21 118 henkeä eli noin puoli prosenttia kirkon jäsenistöstä.
15. kesäkuuta 2013 kahdeksan tanskalaisten luterilaisten järjestöjen johtajaa antoivat julkilausuman, jossa kehottivat olemaan käyttämättä julistajina niitä pappeja ja piispoja, jotka tukevat uutta avioliittonäkemystä. Julkilausuman laatijoiden mukaan uusi vihkikaava ei ole sovitettavissa yhteen kristillisen avioliittokäsityksen kanssa ja se edustaa eettistä ja teologista harhaoppia. Julkilausumassa mukana oli niin sisä- ja ulkolähetysjärjestöjä, opiskelijajärjestö kuin myös Raamattu-instituuttikin. Julkilausumassa korostetaan, ettei siinä haluta vastustaa ihmisiä vaan väärää oppia ja opetusta ja että he rukoilevat myös homoseksuaalien puolesta, kuten myös koko Tanskan puolesta. Järjestöt korostivat myös keskinäisen yhteistyön tärkeyttä riippumatta siitä, vaikka osa valitsisikin toiminnan kansankirkon ulkopuolella osan jatkaessa sen sisällä. Julkilausumassa mukana olleet järjestöt olivat Kirkelig Forening for Indre Mission, Luthersk Mission, Evangelisk Luthersk Mission, Evangelisk Luthersk Netværk, Dansk Bibel-Institut, Kristeligt Forbund for Studerende, Kirkelig Samling om Bibel og Bekendelse ja Kirkelig Fornyelse.
Hallinto ja organisaatio

Tanskan kansankirkko on Tanskan perustuslain mukaisesti valtion tukema. Kirkon nimi (tansk. Den Danske Folkekirke) kuvaa tanskalaista käsitystä kirkon ja valtion suhteista. Kirkkoa pidetään kansallisena, tanskalaisuuteen kuuluvana asiana. Perustuslaki edellyttää Tanskan hallitsijan olevan kirkon jäsen ja tämä on samalla kirkon ylin johtaja. Tällä hetkellä kirkkoa siis johtaa kuningas Frederik X. Tanskan kansankirkkoa koskeva lainsäädäntö tehdään Folketingetissä, eikä Tanskassa ole erillistä kirkkolakia. Muita uskonnollisia yhdyskuntia varten on säädetty erillinen laki. Kirkon hallinnollisena johtajana toimii Tanskan hallituksen kirkollisministeri, eikä kirkolla ole omaa keskushallintoa. Tanskan kirkossa ei ole arkkipiispaa. Myöskään virallista piispainkokousta ei ole. Piispat kokoontuvat kuitenkin kolme kertaa vuodessa yhteiseen piispainkokoukseen. Kirkko jakautuu hallinnollisesti hiippakuntiin, jotka puolestaan jakautuvat rovastikuntiin ja nämä edelleen seurakuntiin. Kirkon talous perustuu jäsenten maksamaan kirkollisveroon sekä valtion rahoitukseen.
Hallinto ja organisaatio > Kirkkoministeriö

Tanskan kansankirkon ylin päätösvalta kuuluu hallitukselle ja parlamentille eli Folketingetille, jossa säädetään kirkollinen lainsäädäntö. Kirkon keskushallinnosta huolehtii kirkkoministeriö (Kirkeministeriet). Siitä tuli itsenäinen ministeriö vuonna 1916, jolloin se erotettiin silloisesta kirkko- ja opetusministeriöstä. Ministeriötä johtaa poliittisin perustein valittu kirkkoministeri. Kirkkoministeriö on jaettu eri toimistoihin (kontor), joita ovat taloustoimisto, hallintotoimisto, henkilöstötoimisto sekä kirkon IT-asioista vastaava toimisto. Kirkkoministerillä on paljon valtaa niissäkin asioissa, jotka ovat luonteeltaan kirkon sisäisiä. Yleensä ministerit ovat kuunnelleet tarkasti kirkollista mielipidettä päätettäessä kirkon ydintehtäviin liittyvistä lakimuutoksista. Tässä on kuitenkin ollut eroja ministerien välillä, ja esimerkiksi Tove Fergo omalla kaudellaan suututti kirkollisia piirejä puuttumalla virsikirjauudistukseen sekä sivuuttaen piispojen toiveet koskien eräitä kirkollisia virkanimityksiä.
Hallinto ja organisaatio > Rovastikunnat

Hiippakunnat jakaantuvat rovastikuntiin (provsti). Ne ovat useammasta seurakunnasta muodostuvia hallintoyksikköjä, joiden tehtävänä on koordinoida alueensa seurakuntien toimintaa ja taloutta. Vuonna 2015 rovastikuntia oli 107. Keskimäärin niihin kuuluu 20 seurakuntaa, mutta suurissa kaupungeissa määrä voi olla 5–6, muualla joskus jopa 40 seurakuntaa. Rovastikunnan hallinnosta huolehtii rovastikuntavaliokunta (provstiudvalg), jonka jäseniä ovat lääninrovasti (provst), yksi pappi sekä 4–8 rovastikunnan seurakuntaneuvostoista valittua edustajaa. Rovastikuntavaliokunnan tehtäviin kuuluu hyväksyä seurakuntaneuvostojen budjettiesitykset ja vahvistaa paikallisseurakuntien kirkollisveroprosentit. Lääninrovastina toimii joku rovastikunnan papeista oman toimensa ohella. Hänen tehtävänsä on huolehtia rovastikunnan papiston sijais- ja lomajärjestelyistä, valvoa kirkkojen ja hautausmaiden hoitoa sekä valvoa, että rovastikunnan pappien toiminta ja julistus on soveliasta Tanskan kansankirkkoon.
Hallinto ja organisaatio > Seurakunnat

Tanskan kansalliskirkossa on yhteensä 2000 papinvirkaa. Suurin osa niistä on seurakuntapapin virkoja, noin 85 on erityisvirkoja kuten sairaalapapit, vankilapapit, kuurojenpapit ja oppilaitospapit. Tanskan kansankirkossa oli 2169 seurakuntaa (sogn) vuonna 2016. Niissä oli yhteensä 2339 kirkkoa. Jokainen kirkon jäsen kuuluu johonkin seurakuntaan. Seurakuntien hallinnosta vastaavat seurakuntaneuvostot. Kaikki aikuiset seurakunnan jäsenet ovat oikeutettuja äänestämään seurakuntaneuvoston jäseniä sekä asettumaan itse ehdolle. Seurakuntaneuvosto vastaa seurakunnan taloudesta, henkilöstön palkkauksesta ja seurakunnan kirkkoherran valinnasta. Seurakunnan kirkkoherra (sogneprest) työskentelee valintansa jälkeen muodollisesti valtion kirkkoministeriön alaisuudessa. Hän on vastuussa seurakunnan jumalanpalveluksista, mutta hän jakaa tämän vastuun seurakuntaneuvoston kanssa, jonka suostumus on saatava kaikkiin jumalanpalvelusta koskeviin muutoksiin.
Tanskan kansankirkossa on myös oma erityinen vaihtoehtoinen seurakuntamuoto, vaaliseurakunta (valgmenighed). Sillä on oma tavallisista seurakunnista poikkeava hallinto- ja taloussysteeminsä. Vaaliseurakunnan perustamiseen saa luvan kirkkoministeriöltä. Perustamiseen tarvitaan allekirjoitus vähintään 50 henkilöltä, jotka ovat vaalikelpoisia seurakuntaneuvoston vaaleissa. Heidän on myös kyettävä nimeämään Tanskan kansankirkon kelpoisuusvaatimukset täyttävä pappi, jonka olisi tarkoitus toimia perustettavan seurakunnan pastorina. Vaaliseurakunnan oikeuksiin kuuluu saada itse valita pappinsa, jäsenensä ja hallintonsa, mutta se joutuu vastaamaan papin palkkausta myöten itse kaikista kuluistaan. Se ei saa osuutta Tanskan kansankirkon kirkollisverotuloista, mutta sen jäsenet eivät myöskään itse maksa kirkollisveroa. Vaaliseurakunta toimii piispan valvonnassa. Alkuaan vaaliseurakuntia perustivat pääosin Nikolai Frederik Severin Grundtvigin teologiasta innostuneet tahot, mutta myöhemmin vaaliseurakuntia ovat perustaneet pietistiset ja sisälähetyshenkiset tahot sekä karismaattiset tahot. Vuonna 2015 vaaliseurakuntia oli noin 50.
| --- | --- |

Vuosi: Prosenttia väestöstä
1990: 89,3
1995: 87,0
2000: 85,1
2005: 83,3
2010: 80,9
2015: 77,8
2020: 74,3
2023: 72,1
Kirkolliset yhteydet

Tanskan kansankirkko kuuluu luterilaisena kirkkona yhteen kansainvälisistä luterilaisten kirkkojen katto-organisaatioista, nimittäin Luterilaiseen maailmanliittoon. Tanskan kirkko liittyi Porvoon kirkkoyhteisön täysjäseneksi lokakuussa 2010. Lisäksi sillä on yhteyksiä muita tunnustuskuntia edustaviin kristillisiin kirkkoihin. Valtakunnallisella tasolla kansankirkko on mukana Tanskan kirkkojen neuvostossa (Danske Kirkers Råd). Euroopan tasolla se on jäsenenä Euroopan protestanttisten kirkkojen yhteisössä ja Euroopan kirkkojen konferenssissa. Se on myös osa maailmanlaajuista Kirkkojen maailmanneuvostoa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Kööpenhaminan marmorikirkko.
Sorvat

| Sorvat |
| --- | --- |
 Sorva (Scardinius erythrophthalmus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Alaheimo::  Särjet Leuciscinae
Suku::  Sorvat Scardinius  Bonaparte, 1837
Katso myös
   Sorvat Wikispeciesissä   Sorvat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sorvat (Scardinius) on särkien heimoon ja särkien alaheimoon kuuluva kalasuku.
Lajit

Sukuun kuuluu seuraavat kymmenen lajia:
Scardinius acarnanicus Economidis, 1991 – Akarnanikansorva
Scardinius dergle Heckel & Kner, 1858 – Kroatiansorva
Scardinius elmaliensis Bogutskaya, 1997
Scardinius erythrophthalmus (Linnaeus, 1758) – Sorva
Scardinius graecus Stephanidis, 1937 – Ylikinsorva
Scardinius hesperidicus Bonaparte, 1845 – Italiansorva
Scardinius knezevici Bianco & Kottelat, 2005 – Skutarinsorva
Scardinius plotizza Heckel & Kner, 1858 – Neretvansorva
Scardinius racovitzai Müller, 1958 – Lähdesorva
Scardinius scardafa Bonaparte, 1837 – Apenniiniensorva
Sokolniki-urheilupalatsi

| Sokolniki-urheilupalatsi> Sokolniki |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Sokol, Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55°47′34″N, 37°40′17″E
Avattu:  1956 ulkojääratana
Remontoitu:  1973, 1978–1980
Käyttäjät
 HK Spartak Moskova 
Katsojakapasiteetti
 5 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sokolniki-urheilupalatsi (ven. Дворец спорта Сокольники) on jäähalli Moskovan Sokolnikin kaupunginosassa Venäjällä. Se sijaitsee viidentoista minuutin kävelymatkan päässä Sokolnikin metroasemalta, aivan Sokolnikin puiston reunalla. Alun perin Sokolniki oli ulkojäärata. Ulkojäärata oli Moskovan ensimmäinen ja se avattiin 14. huhtikuuta 1956. Ulkojäärata katettiin vuonna 1973, saman vuoden Universiadeihin. Vuonna 1978 Sokolnikia alettiin jälleenrakentaa Moskovan Olympialaisiin. Rakennustyöt kestivät kaksi vuotta. Sokolnikin-urheilupalatsissa järjestettiin Olympialaisten käsipallo-ottelut. Sokolniki toimii KHL-liigaan osallistuvan jääkiekkoseura HK Spartak Moskovan kotihallina. Hallissa on 5 000 katsomopaikkaa.
Vuoden 1975 katastrofi

Kanadan Ontariosta oli saapunut 17-vuotiaiden nuorten jääkiekkojoukkue pelaamaan viisi ottelua paikallisia joukkueita vastaan. Matkan sponsoroi Wrigley-purukumi, ja purukumia oli tarkoitus jakaa kilokaupalla Moskovan lapsille. Sana anteliaista vieraista oli kirinyt kouluissa. Kolmannen ottelun loppusummerin soitua 10. maaliskuuta 1975 katsomossa olleet lapset juoksivat kohti bussille johtanutta ulko-ovea. Yhden kaaduttua portaissa toiset kompuroivat hänen päälleen. Ovi olikin lukossa ja sille ehtineet puristuivat kiinni toisiinsa. Syntynyttä kaaosta pahensi humalainen sähkömies, joka luuli yleisön jo poistuneen ja sammutti valot. Lapsia tukehtui kuoliaaksi.
Valtion sensuurilaitos Glavlit kielsi kokonaan tapahtuman uutisoinnin. Kanadalaiset pelasivat lopulta ottelut loppuun ja palasivat kotimaahansa. Vasta vuosikausia myöhemmin kerrottiin uhreista ja siitä, että heistä valtaosa oli lapsia. Kuolleita sanotaan olleen 21 ja loukkaantuneita 25. Sokolnikin johtaja ja alueen miliisin johtaja saivat molemmat kolmen vuoden vankeustuomiot, mutta kaksikko armahdettiin pikaisesti. Humalaisen sähkömiehen henkilöllisyys ei koskaan selvinnyt. Sokolnikiin suostuttiin panemaan uhreja kunnioittava muistoplakaatti vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Sokolnikin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Bodrovin divisioona | Tarasovin divisioona | Harlamovin divisioona | Keskinen divisioona |
| Ufa-Arena | Arena-Metallurg | Arena-Omsk | Tatneft-Arena |
| Minsk-Arena | Podmoskovje-urheilupalatsi | Arena 2000 | Kazakstan-urheilupalatsi |
| Sokolniki-urheilupalatsi | Junost-urheilupalatsi | Volgar-urheilupalatsi | Ammattiyhdistysten urheilupalatsi |
| Kuznetsin metallurgien urheilupalatsi | Balašiha-Arena | Konsertti- ja urheilupalatsi Sibir | Vitjaz-jääpalatsi |
| Tšerepovetsin jääpalatsi | Pietarin jääpalatsi | Platinum Arena | Urheilullis-kulttuurinen kompleksi Neftehimik |
| Arena Mytištši | TsSKA-jääurheilupalatsi | Riika-areena | Lužniki |
Sotasankarit

| Sotasankarit |
| --- | --- |
Pääosissa:  Vesa-Matti Loiri Jarkko Tamminen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  5.10.1967 –
Jaksoja:  3
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Pertti Reponen
Ohjaaja(t):  Pertti Reponen
Käsikirjoittaja(t):  Juhani Lompolo
Säveltäjä(t):  Jaakko Salo
Aiheesta muualla
IMDb
Sotasankarit on Pertti Reposen tuottama ja ohjaama kolmiosainen tv-komediasarja vuodelta 1967.
Santahaminassa kuvatun sarjan käsikirjoituksesta vastasi Juhani Lompolo, ja sen pääosassa näyttelee Vesa-Matti Loiri. Muina esiintyjinä on myös Santahaminan asevelvollisia ja henkilökuntaa. Sarjakuvamaiseksi luonnehditussa komediassa ei ohjaaja Reposen mukaan niinkään naureta varusmiehille, vaan siinä varusmiehet nauravat itselleen ja varuskunnille.