stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuuba
Kulttuuri > Uskonto

Kuubalaiset ovat uskonnollista kansaa, vaikka maa olikin pitkään virallisesti ateistinen. Maan uskonnollista elämää luonnehtii synkretismi eli eri uskontojen vaikutteiden yhteensulautuminen.
Kuuban näkyvimmät uskonnot ovat katolilaisuus ja afrokuubalaiset synkretistiset uskonnot, kuten santería. Katolisuus liittyy maassa historiallisesti eurooppalaisuuteen, Espanjaan ja Portugaliin, ja afrokuubalaiset uskonnot tulivat maahan orjuuden myötä. Afrokuubalaisten uskontojen harjoittajia vainottiin maassa aina 1990-luvulle saakka, sillä niitä on pidetty ”noituutena”. Kuubassa on myös etenkin protestantteja, juutalaisia ja muslimeja.
Kuuban vallankumous oli maan katoliselle kirkolle kova isku, sillä se menetti asemansa muun muassa koulutuksessa. Kaikki uskonnonharjoittajat jätettiin myös kommunistisen puolueen jäsenyyden ja muun poliittisen toiminnan ulkopuolelle. Moni katolisen kirkon johtaja siirtyikin Floridaan 1960-luvulla.
Kuuba luopui valtionateismista vuonna 1991, ja kansalaisille taattiin uskonnonvapaus. Sen jälkeen uskontojen suosio on maassa kasvanut ja niistä on tullut näkyvämpiä. Paavi on vieraillut saarella vuonna 1998 ja vuonna 2015.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Kuubalainen perinteinen ruokavalio on yksinkertainen: pavut ja riisi muodostavat perustan, ja niiden kanssa syödään keittobanaania, juureksia ja vihanneksia. Aiemmin kaikki söivät naudanlihaa, mutta sika ja kana ovat kasvattaneet suosiotaan edullisempina vaihtoehtoina. Makeat herkut ovat suosittuja, varsinkin jäätelö. Kakut on varattu syntymäpäiviin.
Kulttuuri > Urheilu

Kuuba on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen kaikkiaan 19 kertaa. Vuosisadan alussa miekkailija Ramón Fonst toi runsaasti mitaleita. Vuodesta 1976 alkaen Kuuban joukkueessa on ollut yli 150 urheilijaa. Siitä alkaen myös Kuuban menestys olympialaisissa on ollut suhteellisen hyvä.
Jalkapallomaajoukkue oli elokuussa 2023 FIFA:n rankingissa sijalla 172. Rekisteröityjä pelaajia Kuubassa on 46 425 sekä 353 jalkapalloseuraa. Kuuba eteni vuoden 1938 MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Gold Cupin lopputurnauksessa Kuuba on pelannut viidesti.
Jalkapallo, lentopallo, nyrkkeily ja baseball ovat Kuuban suosituimmat urheilulajit. Kuubalainen huippu-urheilu on kärsinyt menestyvien urheilijoiden loikkauksista, esimerkiksi useita huippunyrkkeilijöitä on loikannut Saksaan.
Kirjallisuutta

Leo Huberman ja Paul M. Sweezy (suomentanut Tuomas Takala): Kuuban sosialismi.  Helsinki:  Tammi, 1971.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuuba.org – Suomi-Kuuba-seuran verkkojulkaisu
Suomen ulkoministeriön Kuuba-perustietopaketti (Arkistoitu – Internet Archive).
Suomen ulkoministeriön Kuuba-artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive).
Infoportal Cuba (Arkistoitu – Internet Archive).
Kuuba – sosialismin sokerisaari (video, 1966) – Ylen Elävä arkisto
Tietoa Kuubaan matkaaville (Arkistoitu – Internet Archive).
Väli-Amerikan valtiot
| --- | --- |
Mantereen maat:  Belize  Costa Rica  El Salvador  Guatemala  Honduras  Meksiko  Nicaragua  Panama 
Saarivaltiot:  Antigua ja Barbuda  Bahama  Barbados  Dominica  Dominikaaninen tasavalta  Grenada  Haiti  Jamaika  Kuuba  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Trinidad ja Tobago 
Itsehallintoalueet:  Anguilla  Aruba  Bonaire  Brittiläiset Neitsytsaaret  Caymansaaret  Curaçao  Guadeloupe  Martinique  Montserrat  Navassa  Puerto Rico  Saba  Saint Barthélemy  Saint-Martin  Sint Eustatius  Sint Maarten  Turks- ja Caicossaaret  Yhdysvaltain Neitsytsaaret 
Kuuban kartta
Kuubanamatsoni
Havannan satama noin vuonna 1639.
Kuubalaisia sotilaita 1898.
Fulgencio Batista
Fidel Castro ja Brasilian presidentti Luiz Inácio Lula da Silva
Tupakkaplantaasi Pinar del Ríossa.
Sikaritehdas Trinidadissa.
Koululaisia Del Riossa.
Havannalainen taidekauppa ”Plaza El Cristo”
Muusikko Ibrahim Ferrer 2004.
Vapaiden demokraattien liitto

| Vapaiden demokraattien liitto> Szabad Demokraták Szövetsége – a Magyar Liberális Párt |
| --- | --- |
  
Perustettu:  13. marraskuuta 1988
Lopetti:  30. lokakuuta 2013
Ideologia:  liberalismi sosiaaliliberalismi talousliberalismi
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan liberaalidemokraattinen puolue   – Liberal International
Kotisivu:  www.szdsz.hu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vapaiden demokraattien liitto (unk. Szabad Demokraták Szövetsége – a Magyar Liberális Párt, SZDSZ) oli unkarilainen liberaalipuolue.
Historia > Vapaat vaalit: kriisien kautta valtaan

Vuoden 1990 ensimmäisissä vapaissa vaaleissa SZDSZ sai 23,83 prosenttia äänistä, jäi oppositioon mutta nousi parlamentin toiseksi suurimmaksi puolueeksi ja opposition johtavaksi voimaksi. Saman vuoden kunnallisvaaleissa SZDSZ menestyi, ja sitä edustava Gábor Demszky valittiin Budapestin ylipormestariksi. Pääministeripuolue MDF:n kanssa solmitun sopimuksen mukaisesti ensimmäiseksi demokraattisen Unkarin presidentiksi valittiin SZDSZ:n Árpád Göncz, jonka parlamentti vielä 1995 valitsi uudelleen seuraavaksi viisivuotiskaudeksi.
Kesällä 1991 SZDSZ ajautui sisäisiin kiistoihin, kun puolueen puheenjohtaja János Kis ilmoitti luopuvansa tehtävästä ja vallanperimyksestä käytiin tiukkaa taistelua, jonka lopulta voitti Péter Tölgyessy. Tämän jälkeen SZDSZ:n sisälle syntyi kaksi erillistä piiriä, ”liberaalikonservatiivit” ja ”vapaamieliset”, joista jälkimmäiset lopulta pääsivät voitolle. Heinäkuussa 1993 SZDSZ liittyi Liberal Internationalin jäseneksi.
Vuoden 1994 parlamenttivaaleissa SZDSZ nousi parlamentin toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Vaalit voitti sosialistipuolue MSZP, entisen kommunistisen valtiopuolueen perillinen, joka olisi yli 50 % edustajanpaikoista saatuaan voinut muodostaa hallituksen yksinkin mutta otti Gyula Hornin johtamaan hallitukseen koalitiokumppanikseen SZDSZ:n. Entisen opposition taholla yhteistyötä entisen valtiopuolueen jatkajien kanssa arvosteltiin ankarasti, mutta SZDSZ selitti toimivansa hallituksen sisäisenä kontrolli- ja turvamekanismina. Yhteistyöhön sosialistien kanssa saattoi vaikuttaa myös antisemitismin vastaisuus. Unkarin politiikassa näkyi yhä jakolinja: urbaanin vasemmistolaisen sosiaaliliberalismin edustajiin kuului paljon juutalaistaustaista älymystöä, kansallismielisen konservatismin piiristä taas kuului antisemitistisiä äänenpainoja, ja SZDSZ:ääkin haukuttiin ”juutalaisten puolueeksi” ja ”kansallisten etujen vastaiseksi”.
Historia > Kriittisestä oppositiopuolueesta sosialistien ongelmalliseksi apupuolueeksi

Kevään 1998 vaaleissa neljä vuotta hallinnut MSZP-SZDSZ-koalitio kärsi tappion, ja SZDSZ:n mandaattien määrä putosi 69:stä 24:ään. SZDSZ pyrki harjoittamaan aktiivista oppositiopolitiikkaa mm. useilla lakiesityksillä, jotka kaikki kaatuivat oikeiston vastarintaan; näihin kuului esitys yleisen asevelvollisuuden lakkauttamisesta (joka lopulta toteutui 2004). Vuonna 2000 valittu uusi puoluejohto julisti ns. yhtäläisten välimatkojen politiikkaa, jossa SZDSZ olisi valmis yhteistyöhön mutta pitäisi etäisyyttä sekä oikeistoon että vasemmistoon. Syksystä 2001 lähtien, jolloin SZDSZ:n parlamenttiryhmä julkaisi Fidesz-hallituksen vastaisen kannanoton, puolue alkoi kuitenkin yhä selvemmin profiloitua ensisijaisesti Fideszin vastustajaksi.
Vuoden 2002 parlamenttivaaleissakin SZDSZ:n tulos jäi kehnoksi: vain 5,57 % äänistä, joilla puolue nipin napin ylitti äänikynnyksen, ja lopulta vain 20 mandaattia. Kun MSZP kuitenkin pääsi muodostamaan hallituksen, SZDSZ sai hallituksessa neljä ministerinsalkkua. Vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa, joihin Unkari osallistui ensimmäistä kertaa, EU-jäsenyyden esitaistelijana kunnostautunut SZDSZ sai vain kaksi edustajanpaikkaa. Vaalikauden mittaan koalitiokumppanien välit kiristyivät, pääministeri Péter Medgyessyn erotettua SZDSZ-läisen kansantalousministerin István Csillagin SZDSZ:n johto puolestaan antoi epäluottamuslauseen pääministerille. Tähän liittyi myös Medgyessyn menneisyydestä noussut kohu: hän oli Kádárin järjestelmässä toiminut valtion turvallisuuspoliisin palveluksessa, eikä entisten ”agenttilistojen” julkistamisen puolesta taistellut SZDSZ voinut tukea häntä. MSZP ei puoluekokouksessaan enää asettunut Medgyessyn tueksi, vaan uudeksi pääministeriksi nousi Ferenc Gyurcsány.
Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa vasemmisto-liberaali-koalitio onnistui ensi kertaa 16 vuoteen säilyttämään asemansa yli vaalien. Myös SZDSZ nousi ennusteita uhmaten jälleen yli äänikynnyksen, sai 6,5 % äänistä, säilytti 20 mandaattiaan ja sai Gyurcsányn hallituksessa jälleen kolme salkkua. Vuonna 2008 puoluetta alkoivat ravistella sisäiset skandaalit, kun ilmeni, että vuoden 2007 puheenjohtajavaalin ääntenlaskennassa oli ollut epäselvyyksiä. Samana vuonna SZDSZ joutui myös riitaan pääministeri Gyurcsányn kanssa, joka halusi erottaa SZDSZ-läisen terveysministerin, jolloin SZDSZ uhkasi hajottaa hallituskoalition. MSZP-hallituksen ajautuessa kriisiin SZDSZ antoi vielä tukensa vaalikauden lopulla 2009–2010 toimineelle, sitoutumattoman Gordon Bajnain johtamalle ja enimmäkseen MSZP:n miehittämälle hallitukselle. Tässä vaiheessa sisäiset riidat olivat jo repineet puolueen lähes hajalle, monet tunnetut kasvot olivat jättäneet SZDSZ:n ja poliittisten analyytikkojen mukaan puolue oli käytännössä jo lakannut olemasta, semminkin kun vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa se ei ollut saanut läpi yhtään ehdokasta.
Historia > Viimeinen alamäki

Vuoden 2010 vaaleihin SZDSZ lähti yhdessä MDF:n kanssa mutta menetti kaikki parlamenttipaikkansa. 8. kesäkuuta 2013 puolueen edustajakokous totesi puolueen toiminnan käytännössä lakanneen.  Virallisesti puolueen toiminta todettiin lakanneeksi oikeusistuimen päätöksellä syyskuussa 2014.
Vaalitulokset

| vuosi | ääni-% | paikkoja | ääniä | asema |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 23,83 % | 92 / 386 | 1 168 234 | oppositio |
| 1994 | 17,88 % | 69 / 386 | 965 401 | hallitus |
| 1998 | 6,22 % | 24 / 386 | 344 352 | oppositio |
| 2002 | 5,57 % | 20 / 386 | 313 084 | hallitus |
| 2006 | 6,5 % | 20 / 386 | 351 612 | hallitus |
| 20101 | 2,67 % | 0 / 386 | 136 895 | – |
1 Yhdessä Unkarin demokraattisen foorumin kanssa.
Aiheesta muualla

Vapaiden demokraattien liitto (Arkistoitu – Internet Archive) (unkariksi)
Józef Klukowski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Józef Klukowski vuonna 1936. |  Józef Klukowski vuonna 1936. |  Józef Klukowski vuonna 1936. |  |
Maa:   Puola
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | mitalit ja medaljongit |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | reliefit |  |
Józef Klukowski (2. tammikuuta 1894 Repelka, Valko-Venäjä – 29. huhtikuuta 1944) oli puolalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja olympiavoittaja. Klukowski voitti kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1932 mitalien ja medaljongien –sarjassa teoksella Wieńczenie zawodnika II (suom. Urheiluveistos II). Neljä vuotta myöhemmin Berliinissä hän oli toinen reliefit–sarjassa teoksella Piłkarze (suom. Jalkapallo). Klukowski osallistui vuonna 1944 Varsovan kansannousuun. Kansannousun jälkeen hän kuoli matkalla keskitysleirille.
Immingham

| Immingham |
| --- | --- |
 Immingham
 Koordinaatit: 53°36′50.04″N, 0°13′5.88″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alue:  Englanti
Hallintoalue:  Yorkshire ja Humber
Yhtenäishallintopiiri:  North East Lincolnshire
Väkiluku:  12 200
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC+1
Post town:  IMMINGHAM
 
 www.immingham.org.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Immingham (puhekielessä Ming tai Ming-Ming) on kaupunki North East Lincolnshiren yhtenäishallintopiirissä Englannissa. Asukkaita kaupungissa on noin 12 200. Kaupunki sijaitsee Humberjoen etelärannalla kymmenen kilometriä suuremmasta Grimsbyn kaupungista pohjoiseen.
Imminghamia lähinnä oleva rautatieasema sijaitsee Habroughin kylässä. Kylän kautta pääsee junalla Cleethorpesiin ja  Manchesteriin.
Grimsbyn ja Imminghamin satama on rahtimäärältään Ison-Britannian suurin merisatama.
Tunnettuja asukkaita

Sean Storey, snookerinpelaaja
Ian Huntley, murhaaja
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Imminghamin satama (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Immingham.org.uk (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Immingham
Käännös suomeksi
Luettelo ministereistä Suomen ulkoministeriössä

Tämä on luettelo Suomen ulkoministeriössä toimineista ministereistä. Ulkoministeriön nimi oli vuoden 2017 loppuun asti ulkoasiainministeriö ja aivan alkujaan ulkoasiaintoimituskunta.
Ulkoasiainministeriössä on toiminut myös lukuisia ministereitä, joiden vastuualueisiin on kuulunut ulkoasiainministeriöön kuuluvia asioita. Näitä ovat esimerkiksi kauppapolitiikkaan liittyvät tehtävät kauppa- ja teollisuusministerin tehtäväalueessa ja kehitysyhteistyö osana ympäristöministerin tehtäviä sekä useiden eri ministeriöiden ministereiden toiminta pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä.
Kolmas ministeri

Ajoittain ulkoasiainministeriössä on toiminut myös kolmas samanaikainen ministeri. Ahon, Kataisen ja Stubbin hallituksissa on ollut kehitysyhteistyöhön keskittynyt ministeri. Kummassakin tapauksessa ministerin tehtäväalueeseen kuului asioita myös muista ministeriöistä: Ahon hallituksessa ministeri vastasi  alkoholipolitiikasta, Kataisen ja Stubbin hallituksissa valtion omistajanohjauksesta.
Tässä luettelossa on mainittu ainoastaan sellaiset kehitys(yhteistyö)ministerit, jotka ovat toimineet päätoimisesti ulkoasiainministeriössä. Kehitysyhteistyö on useimmiten kuulunut osaksi toisen ulkoministerin/ulkomaankauppaministerin tehtäviin – vuosina 1995–2002 kuitenkin osana ympäristöministerin ja vuosina 2002–2003 toisen valtiovarainministerin tehtäviin.
| Ministeri ulkoasiainministeriössä | Nimi> Ministeri ulkoasiainministeriössä | Puolue> Ministeri ulkoasiainministeriössä | Puolue> Ministeri ulkoasiainministeriössä | Tehtävissä> Ministeri ulkoasiainministeriössä | Hallitus> Ministeri ulkoasiainministeriössä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Toimi Kankaanniemi |   | SKL | 26.4.1991 – 28.6.1994 | Aho |
Kehitysministeri
|  | Heidi Hautala |   | Vihr. | 22.6.2011 – 17.10.2013 | Katainen |
|  | Pekka Haavisto |   | Vihr. | 17.10.2013 – 24.6.2014 | Katainen |
|  | Pekka Haavisto |   | Vihr. | 24.6.2014 – 26.9.2014 | Stubb |
|  | Sirpa Paatero |   | SDP | 26.9.2014 – 29.5.2015 | Stubb |
Sivutoimiset ministerit

Seuraavien ministerien salkkuun on sisältynyt joitain ulko(asiain)ministeriön hallinnonalaan kuuluvia asioita.
Sivutoimiset ministerit > Pohjoismainen yhteistyö

| Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tarja Halonen (s. 1943) | SDP | 08.12.1989–25.04.1991 | Holkeri | Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä (–28.2.1990) Oikeusministeri (1.3.1990–25.4.1991) |
| Ole Norrback (s. 1941) | RKP | 26.4.1991 – 13.4.1995 | Aho | Liikenneministeri |
| Jan-Erik Enestam (s. 1947) | RKP | 15.4.1999 – 17.4.2003 | Lipponen II | Puolustusministeri |
| Jan-Erik Enestam (s. 1947) | RKP | 17.4.2003 – 24.6.2003 | Jäätteenmäki | Ympäristöministeri |
| Jan-Erik Enestam (s. 1947) | RKP | 24.6.2003 – 31.12.2006 | Vanhanen I | Ympäristöministeri |
| Stefan Wallin (s. 1967) | RKP | 1.1.2007 – 19.4.2007 | Vanhanen I | Ympäristöministeri |
| Jan Vapaavuori (s. 1965) | Kok. | 1.6.2007 – 22.6.2010 | Vanhanen II | Asuntoministeri |
| Jan Vapaavuori (s. 1965) | Kok. | 22.6.2010 – 22.6.2011 | Kiviniemi | Asuntoministeri |
| Anne Berner (s. 1964) | Kesk. | 29.5.2015 – 29.5.2019 | Sipilä | Liikenne- ja viestintäministeri |
| Thomas Blomqvist (s. 1965) | RKP | 6.6.2019 – 10.12.2019 | Rinne | Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri |
| Thomas Blomqvist (s. 1965) | RKP | 10.12.2019 – 20.6.2023 | Marin | Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri |
| Anna-Maja Henriksson (s. 1964) | RKP | 20.6.2023 – | Orpo | Opetusministeri |
Sivutoimiset ministerit > Kehitysyhteistyö

| Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pekka Haavisto (s. 1958) | Vihr. | 13.4.1995 – 14.4.1999 | Lipponen I | Ympäristöministeri |
| Satu Hassi (s. 1951) | Vihr. | 15.4.1999 – 30.5.2002 | Lipponen II | Ympäristöministeri |
| Suvi-Anne Siimes (s. 1963) | Vas. | 31.5.2002 – 16.4.2003 | Lipponen II | Ministeri valtiovarainministeriössä |
Brian Cowen

| Brian Cowen |
| --- | --- |
 Cowen vierailulla Philadelphiassa kesällä 2008
Taoiseach
 7.5.2008–9.3.2011  
Varapääministeri:  Mary Coughlan
Edeltäjä:  Bertie Ahern
Seuraaja:  Enda Kenny
Irlannin valtiovarainministeri
 29.9.2004–7.5.2008  
Edeltäjä:  Charlie McCreevy
Seuraaja:  Brian Lenihan
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1960 (ikä 65) Tullamore, Irlanti
Puoliso:  Mary Molloy
Tiedot
Puolue:  Fianna Fáil
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Brian Cowen (iiriksi Brian Ó Comhain; s. 10. tammikuuta 1960) on irlantilainen Fianna Fáil -puolueen poliitikko ja entinen Irlannin pääministeri, eli taoiseach. Cowen on toiminut urallaan useissa ministerintehtävissä.
Puoluejohtajana ja pääministerinä talouskriisin keskellä

Cowen valittiin Fianna Fáilin johtajaksi 9. huhtikuuta 2008. Hän asettui puolueen johtoon ja Irlannin pääministeriksi 7. toukokuuta 2008 heti edeltäjänsä Bertie Ahernin eron tultua voimaan. Ahern oli joutunut eroamaan pääministerin ja puoluejohtajan tehtävistä korruptioepäilyjen vuoksi, joissa selvitettiin poliitikkojen ja rakennuttajien keskinäisiä rahoitussotkuja.
Cowenin johtama hallitus joutui kohtaamaan nopeasti heikkenevän taloudellisen tilanteen lisäksi tappion Lissabonin sopimusta koskeneessa kansanäänestyksessä. Asuntokuplan puhkeamisen myötä Irlannin talous ajautui vaikeuksiin ja maa putosi ensimmäisenä EU-maana virallisesti taantumaan vuoden 2008 aikana. Talousnäkymien heikennyttyä voimakkaasti hallitus julkaisi menoleikkauksia ja veronkorotuksia sisältäneen budjetin.
Marraskuussa 2010 hallitus hyväksyi vastaanottavansa lähes 70 miljardin euron avustuspaketin Euroopan unionilta ja Kansainväliseltä valuuttarahastolta.
Talouskriisin aikana Cowenista tuli erittäin epäsuosittu ja spekulaatiot hänen erostaan alkoivat kiihtyä. Cowen sai Fianna Fáilin parlamenttiryhmän tuen 18. tammikuuta 2011 pidetyssä luottamusäänestyksessä. Vastaehdokkaana oli ulkoministeri Micheál Martin, joka erosi äänestyksen jälkeen hallituksesta. Muutama päivä myöhemmin Cowen ilmoitti kuitenkin vetäytyvänsä puolueen johdosta, mutta pysyvänsä pääministerinä maaliskuun parlamenttivaaleihin asti. Pääministeri Cowen ilmoitti 1. helmikuuta 2011 ennenaikaisten vaalien järjestämisestä. Fianna Fáilin kannatus oli romahtanut talouskriisin seurauksena ja vihreän puolueen ero kymmenen päivää aiemmin oli jättänyt Fianna Fáilin johtamaan vähemmistöhallitusta.
Cowen ei asettunut ehdolle 25. helmikuuta 2011 järjestetyissä ennenaikaisissa vaaleissa, missä Fianna Fáil koki murskatappion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brian Cowen Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Bertie Ahern | Irlannin tasavallan taoiseach 2008–2011 | Seuraaja: Enda Kenny |
| n k Irlannin pääministerit |
| --- | --- | --- |
:  de Valera  Costello  de Valera  Costello  de Valera  Lemass  Lynch  Cosgrave  Lynch  Haughey  FitzGerald  Haughey  FitzGerald  Haughey  Reynolds  Bruton  Ahern  Cowen  Kenny  Varadkar  Martin  Varadkar  Harris 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola
Henna (nimi)

| Henna |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  19. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Henni
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Henriikka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henna on suomalainen naisen etunimi.
Nimen alkuperä

Nimisisarusten esikoinen Henriikka on Henrikin naispuolinen vastine, siis piispa Henrikin muistonimiä sekin. Nimen merkitys on epäselvä, alkuperältään se tiedetään kuitenkin muinaissaksalaiseksi. Mukaelmat Henna ja Henni ovat eläneet kansan suussa kauan ennen almanakkaan pääsyä. Toisin sanoen Henna on vanha suomalainen asu Henrika- ja Henrietta-nimistä, jotka ovat Henrikin sisarnimiä.
Ennen vuoden 2010 almanakkauudistusta Hennan nimipäivä oli 20. tammikuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut kirjoilla 11 898 Henna-nimistä henkilöä. Yli puolet heistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Tunnettuja Hennoja

Henna Aho (s. 1977), kuvataiteilija
Henna-Maija Alitalo (s. 1966), näyttelijä
Henna Blomroos (s. 2000), frisbeegolfaaja
Henna-Riikka Haikonen (s. 1993), suunnistaja
Henna Hakulinen (s. 1992), pesäpalloilija
Henna Halme (s. 1994), ravivalmentaja
Henna Haverinen (s. 1982), näyttelijä
Henna Heikkinen, Idols-finalisti 2005
Henna Helmi Heinonen (s. 1981), kirjailija ja kolumnisti
Henna Helander (s. 1971), arkkitehti
Henna Ikola (s. 1998), lumilautailija
Henna Johansson (s. 1991), ruotsalainen vapaapainija
Henna Juka (s. 1995), pesäpalloilija
Henna Kalinainen (s. 1989), merkonomi ja julkisuuden henkilö
Henna Karppinen-Kummunmäki (s. 1987), tietokirjailija
Henna Kytösalmi (s. 1982), pesäpalloilija
Henna Lindholm (s. 1989), jäätanssija
Henna Meriläinen (s. 1975), Miss Suomi 1994
Henna Mäki (s. 1986/1987), kolttasaamalainen leuʹdd-laulaja
Henna Niemistö (1933–2004), taiteen keräilijä, toinen Henna ja Pertti Niemistön kuvataidesäätiön perustajista
Henna Nurmi (s. 1992), pesäpalloilija
Henna Palosaari (s. 1993), seitsenottelija
Henna Partanen (s. 1981), arkkitehti ja vihreä poliitikko
Henna Peltokangas (s. 1991), pesäpalloilija
Henna Pohjola (s. 1976), kuvataiteilija
Henna Raita (s. 1975), alppihiihtäjä
Henna Saarinen (s. 1994), pyöräsuunnistaja
Henna Salmela (s. 1972), pesäpalloilija
Henna Sandvik (s. 2003), koripalloilija
Henna Sarriola (s. 1991), laulunsanoittaja
Henna Savikuja (s. 1978), jääkiekkoilija
Henna Suominen (s. 1999), pesäpalloilija
Henna Tanskanen, o.s. Vänninen (s. 1983), näyttelijä
Henna-Maija Turunen (s. 1979), jääkiekkoilija
Henna Tyynismaa, perinnöllisyystieteen professori
Henna Uljua (s. 1993), salibandyn pelaaja
Henna Vaarala (s. 1990), Stalingrad Cowgirls -yhtyeen laulaja ja basisti
Henna-Maija Vannemaa, o.s. Kuki (s. 1987), harmonikansoittaja
Henna Viitanen, Virtain kaupunginjohtaja
Henna Virkkunen (s. 1972), kokoomuslainen poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko
Kuvitteellisia Hennoja

Henna Leppänen, Preeti Leppäsen vaimo Väinö Linnan teoksessa Täällä Pohjantähden alla
Henna Päivinen, Kiinnisidottu-televisiosarjan päähenkilö
In a World Like This

| In a World Like This Backstreet Boys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011–2013
 Julkaistu: 30. heinäkuuta 2013
 Tyylilaji: pop, dancepop
 Levy-yhtiö: K-Bahn
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Backstreet Boysin muut julkaisut
| NKOTBSB 2011 | In a World Like This 2013 | The Essential Backstreet Boys 2013 |
Singlet albumilta In a World Like This
 ”In a World Like This” Julkaistu: 25. kesäkuuta 2013  ”Show 'Em (What You're Made Of)” Julkaistu: 18. marraskuuta 2013
In a World Like This on yhdysvaltalaisen Backstreet Boys -yhtyeen 30. heinäkuuta 2013 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”In a World Like This”.
Albumin julkaisemisen ohessa yhtye järjesti In a World Like This -20-vuotisjuhlakiertueen.
Kappaleet

In a World like This – 3.40
Permanent Stain – 3.55
Breathe – 3.50
Madeleine – 4.05
Show 'Em (What You're Made Of) – 3.44
Make Believe – 4.46
Try – 3.22
Trust Me – 3.47
Love Somebody – 3.25
One Phone Call – 3.51
Feels Like Home – 3.26
Soldier – 3.52
Arviot

Metacritic: 60/100
Allmusic: