stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
House of Jericho
Julkaisu

House of Jericho ei päässyt teatterilevitykseen, mutta kiersi monia elokuvajuhlia. House of Jericho sai ensi-iltansa Ranskassa Cannes Film Marketissa 17. toukokuuta vuonna 2003. Elokuva kiersi myös elokuvajuhlia Italiassa, Ruotsissa, Norjassa, Belgiassa ja Saksassa. House of Jericho esitettiin 6. syyskuuta 2003 Kanadan Montrealin elokuvajuhlilla, missä ohjaaja Alberto Sciamma oli ehdokkaana Grand Prix des Amériques -palkintoon.
House of Jericho julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 27. huhtikuuta vuonna 2004. Toisen kerran elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 12. huhtikuuta vuonna 2005.
Aiheesta muualla

House of Jericho Internet Movie Databasessa (englanniksi)
House of Jericho AllMoviessa. (englanniksi)
Mick Cain

Mick Cain (s. 4. elokuuta 1978 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti televisiouransa sarjassa Kauniit ja rohkeat, jonka jälkeen hänen televisiouransa oli siltä osin ohi. Hän on kihloissa Kauniiden ja rohkeiden Darlaa näytelleen Schae Harrisonin kanssa ja heillä on yhteinen lapsi.
Aiheesta muualla

Mick Cain Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Me hirviöt (televisiosarja)

Fred Gwynne ja Yvonne De Carlo Herman ja Lily Munsterin rooleissa.
Me hirviöt (engl. The Munsters) on vuosina 1964–1966 CBS-televisioyhtiölle tuotettu yhdysvaltalainen 70-osainen tilannekomediasarja. Mustavalkoinen sarja kertoo omakotilähiössä goottilaisessa kartanossaan asuvasta, kuuluisia elokuvahirviöitä muistuttavasta Munsterien perheestä. Aikaisemmin sarjan suomennosnimi oli Mitäs me Hirviöt. ABC-televisioyhtiö tuotti samoihin aikoihin The Addams Family -sarjan, jossa on paljon samoja piirteitä.
Sarjan päähenkilöt

Herman Munster (Fred Gwynne) – Frankensteinin hirviötä muistuttava perheen isä
Lily Munster (Yvonne De Carlo) – hiuksensa alaskammannutta Frankensteinin morsianta muistuttava perheen äiti, tyttönimeltään Dracula
Eddie Munster (Butch Patrick) – Hermanin ja Lilyn poika, ihmissusi
Isoisä (Al Lewis) – Lilyn isä Sam Dracula, vampyyri ja hullu tiedemies
Marilyn Munster (Beverley Owen, myöhemmin Pat Priest) – Lilyn sisarentytär, perheen ainoa ei-hirviömäinen jäsen.
House of Lords (yhtye)

| House of Lords |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1987–1993, 2000–
Tyylilaji:  hard rock
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  James Christian, laulu   Jimi Bell, kitara   Chris Tristram, basso   Bill Zampa, rummut  
Entiset jäsenet:  David Glen Eisley, laulu   Lanny Cordola, kitara   Michael Guy, kitara   Dennis Chick, kitara   Chuck Wright, basso   Matt McKenna, basso   Chris McCarvill, basso   Ken Mary, rummut   Tommy Aldridge, rummut   Gregg Giuffria, kosketinsoittimet  
Levy-yhtiö:  Simmons Records   Frontiers Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
House of Lords on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Historia

House of Lordsin perusti vuonna 1987 kosketinsoittaja Gregg Giuffria, jonka Giuffria-yhtye oli juuri hajonnut. Kiss-yhtyeen basisti Gene Simmons oli valmis tekemään levytyssopimuksen Giuffrian kanssa, mutta ehtoina olivat uuden laulajan hankinta ja yhtyeen uudelleennimeäminen. Niinpä Giuffria vaihtoi yhtyeen nimeksi House of Lords. Laulaja David Glen Eisley, jonka kanssa Giuffria oli työskennellyt, sai väistyä ja uudeksi laulajaksi palkattiin James Christian. House of Lords sai levytyssopimuksen Simmons Recordsilta. Giuffria-yhtyeen vanhat jäsenet kitaristi Lanny Cordola ja basisti Chuck Wright liittyivät kokoonpanoon uuden rumpalin Ken Maryn kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi House of Lords julkaistiin vuonna 1988 suuren menestyksen kera ja seuraavana vuonna yhtye teki kiertueen Cheap Trickin ja Scorpionsin kanssa. ”I Wanna Be Loved” -single teki yhtyeestä vielä kuuluisamman. Vuonna 1990 Cordola jätti yhtyeen ja uudeksi kitaristiksi tuli Michael Guy.
Toinen studioalbumi, edeltäjäänsä kitaravetoisempi Sahara, julkaistiin elokuussa 1990. Sekin menestyi erinomaisesti. Single ”Remember My Name” sai jonkin verran radiosoittoa. Albumin julkaisun jälkeen sekä Wright että Mary jättivät yhtyeen. Demons Down julkaistiin vuonna 1992 uudella kokoonpanolla, johon kuuluivat Christianin ja Giuffrian lisäksi kitaristi Dennis Chick, basisti Sean McNabb ja rumpali Tommy Aldridge. Albumin singlekappaletta ”What’s Forever For” pidetään yhtenä melodisen rockin parhaista balladeista. House of Lords hajosi vuonna 1993, vaikka yhtye oli etsimässä uutta levy-yhtiötä.
Vuonna 2000 yhtye muodostettiin uudestaan ja neljännen studioalbumin säveltäminen alkoi. Kaksi vuotta myöhemmin albumi The Power and the Myth oli valmis, mutta se julkaistiin vasta vuonna 2004 Frontiers Recordsin kautta. Albumilla soittivat alkuperäiset jäsenet Cordola, Wright ja Mary, mutta perustajajäsen Giuffria oli jättänyt yhtyeen. Yhtye esiintyi Firefestissä seuraava vuonna ja julkaisi uuden studioalbumin World Upside Down. Kitaristi Jimi Bell, basisti Chris McCarvill ja rumpali Bill Zampa olivat liittyneet yhtyeeseen pysyviksi jäseniksi.
Seuraava studioalbumi Come to My Kingdom julkaistiin vuonna 2008. Yhtye teki suuren kiertueen Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. McCarvill lähti yhtyeestä juuri kiertueen ollessa alkamassa, joten hänet korvasi Matt McKenna. Syyskuussa 2009 yhtye julkaisi uuden studioalbumin nimeltä Cartesian Dream. McCarvill palasi jälleen yhtyeeseen McKennan lähdettyä uuden kiertueen alkaessa.
Big Money julkaistiin vuonna 2011. Albumilla yhtye esitti raskaampaa materiaalia. Precious Metal oli jatkoa Big Money -albumille vuonna 2014. Uusi albumi julkaistiin kesällä 2015 nimeltään Indestructible.
House of Lords julkaisi uusimman albuminsa, Saint of the Lost Souls, keväällä 2017 uuden basistin, Chris Tristramin kanssa.
Diskografia > Studioalbumit

House of Lords (1988)
Sahara (1990)
Demons Down (1992)
The Power and the Myth (2004)
World Upside Down (2006)
Come to My Kingdom (2008)
Cartesian Dreams (2009)
Big Money (2011)
Precious Metal (2014)
Indestructible (2015)
Saints of the Lost Souls (2017)
New World - New Eyes (2020)
Saints & Sinners (2022)
Diskografia > Singlet

I Wanna Be Loved (1988)
Love Don’t Lie (1988)
Can’t Find My Way Home (1990)
Remember My Name (1990)
Demons Down (1992)
What’s Forever For (1992)
Diskografia > Musiikkivideot

Someday When (2011)
Battle (2014)
Precious Metal (2014)
Go to Hell (2015)
Harlequin (2017)
Aiheesta muualla

House of Lordsin virallinen sivusto
Kitaristi Chris McCarvill soittamassa House of Lordsin konsertissa Espanjassa vuonna 2006.
Milda Valčiukaitė

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Valčiukaitė vuonna 2014 kuvassa oikealla |  Valčiukaitė vuonna 2014 kuvassa oikealla |  Valčiukaitė vuonna 2014 kuvassa oikealla |  |
Maa:   Liettua
Nainen soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | Pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chungju 2013 | Pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Plovdiv 2018 | Pariairokaksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 2013 | Pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2014 | Pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Poznań 2015 | Pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Varese 2021 | Pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Glasgow 2018 | Pariairokaksikko |  |
Milda Valčiukaitė (s. 24. toukokuuta 1994 Vilna) on liettualainen soutaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Valčiukaitė saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pariairokaksikossa Donata Vištartaitėin kanssa. Tokion olympialaisissa 2021 hän oli samassa lajissa neljäs. Valčiukaitė on saavuttanut kahdesti pariairokaksikossa maailmanmestaruuden. Mestaruudet ovat vuosilta 2013 ja 2018. Vuonna 2013 mestaruus tuli Donata Vištartaitėn ja vuonna 2018 Ieva Adomavičiūtėn kanssa. Euroopan-mestaruuden Valčiukaitė on voittanut pariairokaksikossa Sevillassa 2013. Hänellä on myös pariairokaksikosta EM-hopeaa vuosilta 2014, 2015 ja 2021 sekä EM-pronssia vuodelta 2018.
Milcah Cheywa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Milcah Chemos Cheywa Bislettin kisoissa 2010. |  Milcah Chemos Cheywa Bislettin kisoissa 2010. |  Milcah Chemos Cheywa Bislettin kisoissa 2010. |  |
Maa:   Kenia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 3 000 m estejuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | 3 000 m estejuoksu |  |
|  Hopeaa | Berliini 2009 | 3 000 m estejuoksu |  |
|  Hopeaa | Daegu 2011 | 3 000 m estejuoksu |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Nairobi 2010 | 3 000 m estejuoksu |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Delhi 2010 |  3 000 m estejuoksu |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 |  3 000 m estejuoksu |  |
Milcah Chemos Cheywa (s. 24. helmikuuta 1986 Mt. Elgon) on kenialainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3 000 metrin estajuoksu.
Chemos sai hopeaa Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ajalla 9.08,57. Alun perin hän oli sijoittunut kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiselle sijalle kun alkuperäinen voittaja Marta Domínguez hylättiin dopingin vuoksi. Saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti 2010 kultaa Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa ajalla 9.32,18 ja Delhin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 9.40,96. Hän voitti samana vuonna myös Kenian-mestaruuden ja sijoittui toiseksi Splitin maanosien cupissa.
Chemos saavutti Daegun MM-kilpailuissa 2011 hopeaa ajalla 9.17,16. Alun perin hän sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiselle sijalle kun alkuperäinen voittaja Julija Zaripova hylättiin dopingin vuoksi. Samana vuonna Chemos voitti Kenian-mestaruuden. Vuonna 2012 hän voitti Kenian olympiakarsinnan ja sijoittui Lontoon olympialaisissa kolmanneksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin kolmannelle sijalle alkuperäisen voittajan Julija Zaripovan dopinghylkäyksen takia.
Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Chemos voitti maailmanmestaruuden ajalla 9.11,65. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai hopeaa ajalla 9.31,30. Hän on voittanut estejuoksun 16 kertaa Timanttiliigan kilpailuissa.
Chemos juoksi Afrikan ennätyksen 9.07,14 Oslossa 7. kesäkuuta 2012. 3 000 metrin juoksussa hän teki ennätyksensä 8.43,92 Zagrebissa 31. elokuuta 2009.
Mick Avory

| Michael Charles Avory |
| --- | --- |
 Mick Avory esiintymässä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1944 (ikä 80)
Muusikko
Aktiivisena:  1962–
Tyylilajit:  rock, pop
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  The Rolling Stones, The Kinks, The Kast Off Kinks
Levy-yhtiöt:  Pye Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Charles ”Mick” Avory (s. 15. helmikuuta 1944 East Molesey, Surrey, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan The Kinksin alkuperäisenä rumpalina. Yhtyeessä tammikuusta 1964 asti vaikuttanut Avory erosi Kinksistä vuonna 1984 riitaannuttuaan yhtyeen kitaristin Dave Daviesin kanssa. Mikäli Daviesin veljeksiä ei oteta huomioon, on Avory pitkäaikaisin Kinks-jäsen. Hän soitti lyhyen aikaa myös The Rolling Stonesissa aivan sen alkuaikoina.
Avoryn soittotyyliä on pidetty Keith Moonin, Ringo Starrin ja John Bonhamin vastakohtana. Sen sijaan häntä on verrattu Charlie Wattsiin. Avory ei soittanut aivan ensimmäisillä Kinks-levytyksillä.
Vuodesta 1996 lähtien Avory on ollut mukana entisten Kinks-jäsenten omassa The Kast Off Kinks -kokoonpanossa.
Aiheesta muualla

Drummerworld: Mick Avory (englanniksi)
Mick Avory Discogsissa. (englanniksi)
The Kinks
| --- | --- |
Studioalbumit::  Kinks | Kinda Kinks | Kinks-Size | The Kink Kontroversy | Kinks Kinkdom | Face to Face | Something Else by The Kinks | The Kinks Are the Village Green Preservation Society | Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire) | Lola versus Powerman and the Moneygoround, Part One | Percy | Muswell Hillbillies | Everybody's in Show-Biz – Everybody's a Star | Preservation Act 1 | Preservation Act 2 | Soap Opera | Schoolboys in Disgrace | Sleepwalker | Misfits | Low Budget | Give the People What They Want  | State of Confusion | Word of Mouth | Think Visual | UK Jive | Phobia
Livealbumit::  Live at Kelvin Hall | One for the Road | Live: The Road | To the Bone
Kokoelmia::  Greatest Hits! | Well Respected Kinks | Sunny Afternoon | Lola | Golden Hour of The Kinks | The Kink Kronikles | Kinks Greatest Hits | The Great Lost Kinks Album | The Kinks' Greatest – Celluloid Heroes | 20 Golden Greats | Come Dancing with The Kinks | Lost & Found (1986–89) | The Singles Collection | The Ultimate Collection | Greatest Hits 1970–1986
EP:t::  Kinksize Session | Kinksize Hits | Kwyet Kinks | Dedicated Kinks | Kinks | God’s Children | The Kinks Live EP | State of Confusion
Mike Magill

| Mike Magill> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. helmikuuta 1920 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 31. elokuuta 2006 (86 vuotta) Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1956–1959
Talli(t):  Sutton, Kurtis Kraft
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1957
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1959
Charles Michael "Mike" Magill (8. helmikuuta 1920 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat – 31. elokuuta 2006 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1957–1959. Hän oli parhaimmillaan 17:s vuoden 1958 kilpailussa. Hän oli mukana kilpailun alun lähtökolarissa, mutta palasi takaisin radalle vietettyään tunnin varikolla. Hän ajoi autolla, jolla Fangio harjoitteli aikaisemmin. Magill kilpaili AAA- ja USAC-sarjoissa vuosina 1955–1959 ollen parhaimmillaan neljäs Langhornella 1955. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa toisessa maailmansodassa.
Käännös suomeksi
Mikaela & Thomas

| Mikaela & Thomas |
| --- | --- |
 Ohjelman alkutunnus.
Tyyli:  keskusteluohjelma
Kestoaika:  n. 15 minuuttia
Pääosissa:  Mikaela Tillander Thomas Sandholm
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomalainen viittomakieli
Verkko:  Yle TV1 Yle Areena
Esitetty:  2020-01-1919. tammikuuta 2020 – jatkuu edelleen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Mikaela & Thomas on suomalainen, Yleisradion tuottama viittomakielinen keskusteluohjelma, jota lähetetään Yle TV1 -kanavalla sunnuntaisin. Ensimmäinen jakso nähtiin 19. tammikuuta 2020.
Ohjelma syventyy viikoittain johonkin ajankohtaiseen aiheeseen studiovieraiden kanssa. Juontajina toimivat Mikaela Tillander ja Thomas Sandholm, jotka tunnetaan Ylen viittomakielisistä uutisista.
Mikaela & Thomas -ohjelman jaksot ovat katsottavissa myös Yle Areenassa.
Aiheesta muualla

Mikaela & Thomas (Yle Areena)
Hyvinkään työväentalo

| Hyvinkään työväentalo |
| --- | --- |
 Hyvinkään työväenyhdistyksen talo.
Sijainti:  Hyvinkää
Valmistumisvuosi:  1911
Purkuvuosi:  1970–1980-lukujen vaihde
Rakennuttaja:  Hyvinkään työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
Kerrosala:  660 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyvinkään työväentalo oli Hyvinkäällä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Hyvinkään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistys oli perustettu ensimmäisen kerran jo vuonna 1900. Senaatti vahvisti jo yhdistyksen säännötkin, mutta kuvernööri ei perustamisesta hyväksynyt. Toisellakin kerralla vuonna 1902 yhdistyksen perustaminen raukesi. Perustamiskokouksessa vuonna 1905 oli läsnä 50 henkilöä, joista 43 liittyi jäseniksi. Vuoden lopulla jäsenmäärä oli jo 205..
Sisällissodan jälkeen työväenyhdistys siirtyi kommunistien haltuun 1920-luvulla. Yhdistys erosi Sosialidemokraattisesta puolueesta kuitenkin vasta vuonna 1928. Kihlakunnanoikeuden päätöksellä työväenyhdistys lakkautettiin huhtikuussa 1928. Yhdistyksen omaisuus oli kuitenkin ehditty lahjoittaa Hyvinkään Rakennustyöväen ammattiosastolle. Työväentalo suljettiin kesällä 1930 ja ikkunat naulattiin kiinni. Toukokuussa 1932 työväentalo oli pakkohuutokaupassa, jossa se huudettiin sosialidemokraattien perustamalle Kansantalo Oy:lle. Talon nimi muutettiin Kansantaloksi. 1960-luvulla talo jouduttiin vuokraamaan osittain ulkopuoliselle käyttäjälle. Vanhan talon ylläpitäminen kävi kuitenkin työväenyhdistykselle liian raskaaksi, ja 1970-luvun lopulla talo päätettiin purkaa. Talon tilalle rakennettiin kaksi kerrostaloa, joihin Hyvinkään Sos.dem. työväenyhdistys sai 190 m²:n kerhotilan. Hyvinkään Sos.dem. työväenyhdistys yhdistyi Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseen vuonna 1996.
Rakennus

Työväentaloa varten saatiin työväenyhdistyksen perustamisen jälkeen vuonna 1905 vuokralle 3 525 m²:n tontti. Myös hirret rakennusta varten ostettiin. Työväentalon tupaantuliaisia vietettiin vuonna 1908, ja vihkiäiset olivat vuonna 1911 talon valmistuttua. Työväentalo oli suuri. Lattiapinta-ala oli 660 m², josta juhlasalin osuus oli 210 m² ja näyttämön 110 m². Ravintolatilaa oli 55 m² ja keittiötiloja 20 m². Talo tuli maksamaan 30 000 markkaa, josta velaksi jäi yhdistykselle 9 000 markkaa. Rahoitusta hankittiin iltamilla ja arpajaisilla. Myös Sosialidemokraattiselta puolueelta saatiin laina.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalolla toimi jo vuonna 1908 näytelmäseura. Ammattiohjaajaan ei yhdistyksellä ollut varaa. Vahtimestarin toimen haltijalta edellytettiin, että hän pystyy ohjaamaan myös näytelmäesityksiä. Vuonna 1915 näyttämöllä oli ollut sekä keväällä että syksyllä yli 40 esitystä. Näytelmäseuran lisäksi yhdistyksellä oli vuonna 1910 perustettu torvisoittokunta.
Heretynlammi

| Heretynlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°39′49″N, 25°00′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Pitkäjärveen 
Järvinumero:  35.765.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,2 m  
Rantaviiva:  1,31 km  
Pinta-ala:  2,705 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeretynlammi 
Heretynlammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Särkijärven ja Pitkäjärven välissä Toijanvuoren pohjoispuolella. Se on keskeltä aivan kapea niin, että se muodostaa kaksi lampea. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat suomaata. Järven länsipään ohittaa tie, joka yhdistää Poikuskulman Heretyn kämppään.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy. Se on Särkijärven Heretynlahdelta alkavan laskujoen läpivirtausjärvi. Laskujoki jatkaa lammen länsipäästä Pitkäjärven Toijanlahteen. Laskuojan pudotus on 1,4 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järveä ei ollut merkitty.
Milburn G. Apt

USAF:n kapteeni Mel Apt X-2 koekoneen ohjaamossa.
Milburn Grant "Mel" Apt (9. huhtikuuta 1924 – 27. syyskuuta 1956) oli yhdysvaltalainen koelentäjä ja Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni. Apt kouluttautui luonnontieteiden kandidaatin (Bachelor of Science) -oppiarvoon vuonna 1951 ilmailun teknologian koulutusalalla. Hän ylitti ensimmäisenä 3 Machin rajan (3 200 km/h) Bell X-2 -tyypin rakettikoneellaan 20 000 metrin korkeudessa. Apt ylitti samalla 2 000 mailin tuntinopeuden. Kone laukaistiin lentoon raskaan erikoismuunnellun B-50 -pommikoneen alta 30 000 jalan korkeudella  ja se kävi 70 000 jalan korkeudessa. Kapteeni Apt sai surmansa tuon saman lennon aikana lento-onnettomuudessa Edwardsin lentotukikohdan lähettyvillä.
Surmanlennon aikana kapteeni Apt oli radioyhteydessä kollegaansa Iven C. Kincheloe Jr.:iin. Niin kutsuttuna saattokoneena (engl. Chasing plane) toimi F-100 Super Sabre. Apt:in lentämän koneen ennalta odotettu maksimi lentonopeus oli 2.8 Machia. Mutta XLR-25 -moottorin polttotapahtuma kesti 15 sekuntia yli odotetun, ja nopeus kohosi 3.2 Machin nopeuteen. Kone ei reagoinut nopealla vauhdilla, vaikkakin se laski jo alle 3 Machia lennettäessä, toivotulla tavalla, ja Mel Apt joutui G-voimien runtelemaksi sekä siten kone hajosi kesken lennon. Apt ehti erkaantua konehylystä, joka oli irroitettavalla ohjaamon osalla varustettu, mutta kuoli siitä huolimatta. Lentokoneen valmistusseos oli ruostumaton teräs sekoitettuna K-Monel (kuparinikkeli) -nimiseen erikoisseokseen.  NACA muuttui myöhemmin NASA:ksi.
Kincheloen tavoin, Apt testasi niin kutsuttuja Century Series -sarjan sotilassuihkukoneita (mallit: F-100 - F-105). Näiden ohella kapteeni Apt lensi T-33 ja F-94 -tyyppien koneita. Tavattoman nopean kehityksen aikakaudella, eivät koelentäjien menetykset olleet suinkaan kovin harvinaisia. Vuodesta 1950 lukien, oli Apt jo 13. lento-onnettomuudessa kuollut pilotti. Mel Apt:ilta jäi leskeksi jääneen Faye-vaimon ohella kaksi pientä tytärtä: Christine Lorrie (5 vuotta) ja Sharman Jean (2 vuotta). Kapteeni Apt haudattiin Buffaloon Kansasiin.
Aiheesta muualla

https://www.nasa.gov/centers/dryden/pdf/120323main_FS-079-DFRC.pdf /PDF-tiedosto
Hero (Clarence Clemonsin albumi)

| Hero Clarence Clemons |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: LP, MC
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: CBS
Clarence Clemonsin muut julkaisut
| Rescue 1983 | Hero 1985 | A Night with Mr. C 1989 |
Hero on Bruce Springsteenin The E Street Bandin saksofonistina tunnetuksi tulleen Clarence Clemonsin toinen omalla nimellä tehty albumi.
Levyllä on Jake Nymanin sanoin kunnon irrottelua ja konstailematonta rock and rollia. Tunnelma on lämminhenkinen, vapautunut ja elämäniloinen.
Levyn avauskappale soi aikanaan paljon radiossa ja siinä Clemons duetoi Jackson Brownen kanssa.
Useimpien kappaleiden säveltäjä on tuottaja Narada Michael Walden.
Lainakappaleista voi mainita vanhan The Walker Brothers -hitin "The Sun Ain't Gonna Shine Anymore".
Kappaleet

You're a Friend of Mine
Temptation
It's Alright with Me Girl
Liberation Fire
The Sun Ain't Gonna Shine Anymore
I Wanna Be Your Hero
Cross the Line
Kissin' On U
Christina
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Hero discogs.com -sivustolla
Mild Seven

Mild Sevenin logot Benetton-tallin autossa vuonna 1999.
Mild Seven on Japan Tobaccon valmistama savukemerkki.
Mild Seven toimi Formula 1 -sarjassa Benetton- ja Renault-tallien sponsorina vuosina 1994–2006. Sponsorointi päättyi Euroopan unionin tiukennettujen tupakkamainoslakien takia. Merkki sponsoroi myös Tyrrell-tallia kausina 1994–1998 sekä Minardia 1997–1998.
Aiheesta muualla

Mild Seven ChicaneF1.com
Me ei vietetä joulua

| Me ei vietetä joulua |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Khadar Ahmed
Käsikirjoittaja:  Khadar Ahmed
Tuottaja:  Mete Sasioglu
Säveltäjä:  Elias Kaskinen
Kuvaaja:  Arttu Peltomaa
Leikkaaja:  Maria Palavamäki
Lavastaja:  Toni Kari
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Sons of Lumière
Ensi-ilta:  13. marraskuuta 2014
Kesto:  10 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Me ei vietetä joulua on koko perheen komedia. Lyhytelokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Khadar Ahmed. Pääosissa esiintyvät Aapo Puusti, Mikko Neuvonen, Jesse Raatikainen ja Isabella Haaksluoto. Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2014. Elokuvassa suomalaiset nuoret miehet ja naapurin somaliperhe eivät vietä joulua, mutta juhlapyhä pakottaa heidät kohtaamaan toisensa.
Elokuva valittiin Helsingin lyhytelokuvafestivaalin kilpailusarjaan vuonna 2014.