stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merlene Ottey
Henkilökohtaiset ennätykset > Merlene Otteyn maailmanennätykset seniori-ikäluokissa

| Ikäryhmä | Ennätys | Tuuliolosuhde | Ikä | Päivämäärä | Paikka | Kilpailu | Viite |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Naisten 100 metrin juoksu
| W 35 | 10,74 | +1,3 | 36 | 09.09.1996 | Milano  Italia |  |  |  |  |  |
| W 40 | 10,99 | -1,2 | 40 | 30.08.2000 | Thessaloniki  Kreikka |  |  |  |  |  |
| W 40 | 11,09 | +2,0 | 44 | 03.08.2004 | Naimette-Xhovemont (Liège)  Belgia | Meeting International d'Athlétisme de la Province de Liège |  |  |  |  |
| W 45 | 11,34 | +1,8 | 47 | 12.08.2008 | Glasgow  Yhdistynyt kuningaskunta | Scottish National Championships |  |  |  |  |
| W 50 | 11,67 | +0,9 | 50 | 13.07.2010 | Novo Mesto  Slovenia |  |  |  |  |  |
Naisten 200 metrin juoksu
| W 35 | 21,93 | +1,0 | 35 | 25.08.1995 | Bryssel  Belgia | Memorial Van Damme |  |  |  |  |
| W 40 | 22,72 | +1,4 | 44 | 23.08.2004 | Ateena  Kreikka |  |  |  |  |  |
| W 45 | 23,82 | -0,2 | 46 | 27.08.2006 | Banská Bystrica  Slovakia |  |  |  |  |  |
| W 50 | 24,33 | - | 51 | 18.07.2011 | Velenje  Slovenia |  |  |  |  |  |
Saavutuksia

Ottey on saavuttanut kuusi mitalia sisäratojen MM-kilpailuissa, minkä ennätyksen on myöhemmin ylittänyt Maria Mutola
Ottey on ensimmäinen nainen, joka on juossut niin 60 metriä alle 7 sekunnin, 100 metriä alle 11 sekunnin (jonka tehnyt kaikkiaan 67 kertaa) kuin 200 metriä (sisällä) alle 22 sekunnin
Otteyn nimissä on naisten 200 metrin hallimaailmanennätys 21,87
Ottey on juossut nopeimmat 100 ja 200 metriä samana päivänä
Otteylla on 57 peräkkäistä voittoa sadalla metrillä – enemmän kuin kenelläkään toisella naisella – ja 34 peräkkäistä voittoa 200 metrillä
Ottey on juossut nopeimman ajan kaikissa ikäluokissa välillä 30–40 vuotta
Otteysta tuli ensimmäinen englanninkielisen Karibian naisolympiamitalisti hänen oltuaan kolmas 200 metrillä Moskovan olympialaisissa 1980
Otteysta tuli vanhin naispuolinen yleisurheilun maailmanmestari hänen voitettuaan 200 metriä vuoden 1995 Göteborgin MM-kilpailuissa 35 vuoden ja 92 päivän iässä. Nykyään vanhin maailmanmestari on Ellina Zvereva.
Otteysta tuli vanhin yleisurheilun MM-mitalin saanut nainen hänen oltuaan kolmas vuoden 1997 Ateenan MM-kilpailujen 200 metrillä 37 vuoden ja 90 päivän iässä. Nykyään vanhin MM-mitalisti on Ellina Zvereva.
Ottey on valittu Jamaikan parhaaksi naisurheilijaksi 15 kertaa vuosina 1979–1997
Ottey on vanhin urheilija, joka on osallistunut yleisurheilun EM-kilpailuihin Helsingissä 2012 (52 vuotta 2 kuukautta 20 päivää)
Muuta

1980-luvun puolivälissä Ottey oli aviossa yhdysvaltalaisen korkeushyppääjä ja aitajuoksija Nat Pagen kanssa ja käytti tällöin nimeä Ottey-Page.
Jamaikan parlamentti on myöntänyt Otteylle arvonimen Officer of the Order of Distinction.
Muuta > Arvokisamitalit

Otteyn olympiamitalit:
Moskova 1980          200 m pronssi
Los Angeles 1984     100 m & 200 m pronssi
Barcelona 1992       200 m pronssi
Atlanta 1996         100 m & 200 m hopea & 4 × 100 m pronssi
Sydney 2000          4 × 100 m hopea & 100 m pronssi
Otteyn MM-mitalit:
Helsinki 1983            200 m hopea & 4 × 100 m pronssi
Rooma 1987                100 m & 200 m pronssi
Tokio 1991               100 m & 200 m pronssi & 4 × 100 m kulta
Stuttgart 1993           100 m hopea & 200 m kulta & 4 × 100 m pronssi
Göteborg 1995          100 m hopea & 200 m kulta & 4 × 100 m hopea
Ateena 1997              200 m pronssi
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Merlene Ottey Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merlene Ottey Wikimedia Commonsissa
Naisten 200 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Marita Koch |
1987: Silke Gladisch |
1991: Katrin Krabbe |
1993: Merlene Ottey |
1995: Merlene Ottey |
1997: Žanna Block |
1999: Inger Miller |
2001: Debbie Ferguson |
2003: Anastasija Kapatšinskaja |
2005: Allyson Felix |
2007: Allyson Felix |
2009: Allyson Felix |
2011: Veronica Campbell-Brown |
2013: Shelly-Ann Fraser |
2015: Dafne Schippers |
2017: Dafne Schippers |
2019: Dina Asher-Smith |
2022: Shericka Jackson |
2023: Shericka Jackson
Ottey Turkin Izmirissä 18. kesäkuuta 2011 yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan kilpailuissa Slovenian joukkueessa
Merle

Maksapohjainen merleväritys australianpaimenkoiralla. Koiralla on myös punaiset merkit, joiden feomelaniiniin merletekijä ei vaikuta.
Merle on useilla koiraroduilla esiintyvä marmorimainen väritys. Merletekijä vaikuttaa läiskittäin vaalentavasti koiran eumelaniinipigmenttiin eli mustaan, maksanruskeaan, siniseen ja liilaan väriin. Feomelaniiniin (punaiset merkit, keltainen väri) merle ei vaikuta ja kokonaan keltaisessa tai punaisessa koirassa merletekijä voi jäädä täysin näkymättömäksi.
Merlen ulkoasu vaihtelee tummavoittoisesta vaaleavoittoiseen ja joskus melkein näkymättömään: esimerkiksi mustalta vaikuttavalla koiralla voi olla vain pieni harmaa merkki huomaamattomassa paikassa. Mustapohjainen merle eli blue merle on mustan ja siniharmaan kirjava, maksapohjainen eli red merle ruskean ja punaharmaan kirjava, sinipohjaisella eli slate merlellä on tummempaa ja vaaleampaa siniharmaata ja liilapohjaisella (ei vakiintunutta nimeä) vaaleaa punaharmaata, josta kuvio vaivoin erottuu lyhytkarvaisillakin koirilla.
Esiintyminen

Merlekuviota esiintyy muiden muassa welsh corgi cardiganilla, mäyräkoiraroduilla (nimellä dapple), pyreneittenpaimenkoiralla, catahoulanleopardikoiralla, amerikanpitbullterrierillä,  shetlanninlammaskoiralla, australianpaimenkoiralla, chihuahualla, kääpiövillakoiralla sekä beaucenpaimenkoiralla (nimellä harlequin) ja epätoivottuna värityksenä tanskandoggilla. Merletekijä on kuitenkin välttämätön toivotun harlekiinikuvion synnylle.
Periytyminen ja sairaudet

Merle-mutaatio on dominoiva ja aiheuttaa homotsygoottina eriasteisia kehitysvaurioita. Tämän vuoksi useimmissa koiraroduissa, joissa merle-väriä esiintyy, on kiellettyä parittaa kaksi merle-koiraa keskenään. Merletekijä on paikannettu koiran SILV- eli PMEL17-geeniin ja sille on myös kehitetty DNA-testi, joka tosin on patentoitu ja voi olla vaikeasti saatavilla.
Homotsygootit merlet ovat tyypillisesti valkovoittoisia ja niillä esiintyy vakavia kuulovaurioita sekä eriasteisia silmien kehityshäiriöitä ja niistä johtuvaa osittaista tai täydellistä sokeutta. Kuulovaurioiden oletetaan johtuvan ainakin osittain siitä, että merle-mutaatio poistaa pigmenttiä sisäkorvan aistinsoluista.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| X | M | m |
| M | MM homots. merle | Mm merle |
| m | Mm merle | mm ei-merle |
Homotsygoottisen merletekijän letaaliudesta johtuen merlekoirien kasvatus on vaikeaa. Jotkut kasvattajat yhdistävät kaksi merleä joko tuottaakseen tieten tahtoen homotsygootteja merlejä saadakseen niistä takuulla täysmerlejä pentueita, tai johtuen harhaluulosta, että tällainen yhdistelmä tuottaisi enemmän merlepentuja. Todellisuudessa merle x merle -yhdistelmä kuitenkin tuottaa yhtä paljon merlepentuja kuin merle x ei-merle -yhdistelmä: ensimmäisen yhdistelmän pentueesta on todennäköisesti 50 prosenttia merlejä, 25 prosenttia homotsygootteja merlejä ja 25 prosenttia ei-merlejä, jälkimmäisen yhdistelmän pentueesta 50 prosenttia merlejä ja 50 prosenttia ei-merlejä.
Yhdistyneen kuningaskunnan koiranjalostusliitto Kennel Club ei ole 1. tammikuuta 2013 alkaen eläinsuojelullisista syistä johtuen enää rekisteröinyt pentueita, joiden molemmat vanhemmat ovat merlevärisiä.
Homotsygootti merle australianpaimenkoira, jolla toispuoleinen mikroftalmia ja alikehittyneessä silmässä epäkesko pupilli. Yksilö on myös molemmista korvistaan kuuro.
Lyhytkarvainen soopeli catahoulanleopardikoira, jonka mustakärkisessä selkäkarvassa merlekuvio erottuu haaleana.
Liilanmerle merkkivärinen mäyräkoira, jonka merlekuvio erottuu vaaleassa turkissa juuri ja juuri.
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kanadalaiskaksikko

Naisten 500 metrin kanadalaiskaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 kaksikkoa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 13 kaksikkoa. Näistä kahdeksan valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Afrikalla ei ole omaa karsintakilpailua ja Euroopalle on kaksi paikkaa.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

Lähde:
| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 21. – 25. elokuuta 2019 | 8 |  Chile    Kiina    Kuuba    Saksa    Valko-Venäjä    Ukraina    Unkari    Uzbekistan |
| Osenian karsintakilpailu | 14.–16. helmikuuta 2020 | 1 |  Australia |
| Amerikan karsintakilpailu | 8.–11. huhtikuuta 2021 | 1 | – |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2020 | 5.– 7. toukokuuta 2021 | 1 |  Kazakstan |
| Euroopan karsintakilpailu | 12.–13. toukokuuta 2021 | 1 2 |  Moldova    Venäläiset olympiaurheilijat |
| Käyttämättömät maapaikat |  | 1 |  Japani |
Kilpailu

Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta.
Mike McFarlane

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 4×100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1986 | 4×100 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pireus 1985 | 60 m |  |
Michael Anthony ”Mike” McFarlane (2. toukokuuta 1960 Hackney, Lontoo – 6. kesäkuuta 2023) oli brittiläinen pikajuoksija, olympiamitalisti ja sisäratojen Euroopan mestari.
McFarlane saavutti urallaan Ison-Britannian pikaviestijoukkueessa olympiahopeaa Soulissa 1988 ja EM-pronssia Stuttgartissa 1986. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän voitti 60 metrillä kultaa Pireuksessa 1985. Kansainyhteisön kisoista hän voitti Englannin edustajana yhden mitalin kutakin väriä. Olympiatasolla McFarlane kilpaili myös Moskovassa 1980, missä hän kilpaili 200 metrillä ja pikaviestissä sijoittuen jälkimmäisessä neljänneksi, ja Los Angelesissa 1984, missä hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja pikaviestissä seitsemänneksi. Ulkoratojen ennätyksikseen McFarlane juoksi 100 metrillä 10,22 sekuntia vuonna 1986 ja 200 metrillä 20,43 sekuntia vuonna 1982. McFarlane kuoli 63-vuotiaana 6. kesäkuuta 2023 saatuaan sydäninfarktin muutamaa päivää aikaisemmin.
Metyyli-p-hydroksibentsoaatti

| Metyyli-p-hydroksibentsoaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Metyyli-4-hydroksibentsoaatti
CAS-numero:  99-76-3
PubChem CID:  7456
SMILES:  COC(=O)C1=CC=C(C=C1)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8O3
Moolimassa:  152,147 g/mol
Sulamispiste:  131 °C
Kiehumispiste:  275 °C
Liukoisuus veteen:  2,5 g/l
Metyyli-p-hydroksibentsoaatti eli metyyliparabeeni on p-hydroksibentsoehapon ja metanolin esteri. Yhdistettä voidaan valmistaa bentsoehaposta. Bentsoehapon karboksyyliryhmä on esteröitynyt metanolin kanssa ja para-asennossa on hydroksyyliryhmä. Metyyli-p-hydroksibentsoaatti kuuluu parabeenien aineryhmään.
Metyyli-p-hydroksidibentsoaatti on elintarvikkeiden säilöntäaine, jonka E-koodi on E 218. Yhdiste toimii happamuudeltaan neutraaleissa olosuhteissa estämässä hiivojen ja homeiden kasvua. Metyyli-p-hydroksibentsoaatin ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 10 mg/kg/vrk.
Metyyli-p-hydroksibentsoaattin kemiallinen kaava on C8H8O3, moolimassa 152,147 g/mol ja CAS-numero 99-76-3.
Aiheesta muualla

PubChem: Methylparaben (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Methylparaben (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methyl parahydroxybenzoate (englanniksi)
ChemBlink: Methylparaben (englanniksi)
Mike McGlinchey

| Mike McGlinchey |
| --- | --- |
 Mike McGlinchey San Francisco 49ersin paidassa vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1995 (ikä 29) Warrington, Pennsylvania
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  203 cm
Paino:  143 kg
Pelipaikka:  hyökkäyksen uloin linjamies
Seura
Pelinumero:  69
Seura:  Denver Broncos
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  San Francisco 49ers
NFL-varaus:  9. varaus, 2018 San Francisco 49ers
Pääsarjaura:  2018–
Mike McGlinchey (s. 12. tammikuuta 1995) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan hyökkäyksen linjamies. McGlinchey edustaa NFL-liigassa pelaavaa Denver Broncosia.
San Francisco 49ers varasi McGlincheyn ensimmäisellä kierroksella yhdeksännellä varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2018 McGlinchey teki 49ersin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 18,34 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. 49ersin päävalmentaja Kyle Shanahan nimesi hänet aloituskokoonpanoon kauden 2018 ensimmäiseen runkosarjaotteluun. Tulokaskautensa päätteeksi McGlinchey valittiin kauden tulokasjoukkueeseen. Toukokuussa 2021 49ers käytti viidennen vuoden option McGlincheyn sopimuksesta. Maaliskuussa 2023 McGlinchey teki Denver Broncosin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 87,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
McGlinchey on pelannut 67 NFL:n runkosarjan ottelua ja kolme NFL:n pudotuspelien ottelua. Tilastot päivitetty 30. joulukuuta 2022.
Mike Franks

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1987 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1983 | 400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Indianapolis 1987 | 400 m |  |
Michael ”Mike” Franks (s. 23. syyskuuta 1963) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrin juoksussa.
Franks voitti 400 metrillä hopeaa Helsingin MM-kilpailuissa 1983 ja pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa 1987. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä Yhdysvaltain joukkueessa sekä alku- että välierässä. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti kultaa. Franks voitti 400 metrin juoksun maailmancupissa 1985 ennätyksellään 44,47. Tulos oli kauden 1985 paras tulos maailmassa. Lisäksi Franks voitti matkan kesäuniversiadeissa Zagrebissa 1987.
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten 500 metrin kajakkikaksikko

Naisten 500 metrin kajakkikaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 kaksikkoa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 10 kaksikkoa. Näistä kuusi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Aasialla ei ole omaa karsintakilpailua.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

Lähde:
| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 21. – 25. elokuuta 2019 | 6 7 |  Belgia    Kiina    Puola    Ranska    Slovenia    Ukraina    Valko-Venäjä |
| Afrikan-kisat 2019 | 26. – 31. elokuuta 2019 | 1 |  Tunisia |
| Osenian karsintakilpailu | 14.–16. helmikuuta 2020 | 1 |  Australia |
| Amerikan karsintakilpailu | 8.–11. huhtikuuta 2021 | 1 0 | – |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2020 | 5.– 7. toukokuuta 2021 | 1 0 | – |
| Euroopan karsintakilpailu | 12.–13. toukokuuta 2021 | 1 |  Saksa |
| Käyttämättömät maapaikat |  |  |  Itävalta |
Kilpailu

Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta.
Mediapersoona

Mediapersoona on julkisuuden henkilö, joka on esillä tiedotusvälineissä myönteisistä tai kielteisistä saavutuksistaan. Monet tunnetut televisiokasvot ovat myös mediapersoonia.
Tunnettuja mediapersoonia

Matti Nykänen, suomalainen mäkihyppääjä
Oprah Winfrey, yhdysvaltalainen televisiojuontaja
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – naisten koskimelonnan kajakkiyksikkö

Naisten koskimelonnan kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 28.–29. heinäkuuta 2020 Kasai Canoe Slalom Centressä. Kilpailuun osallistuu 24 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 24 urheilijaa. Näistä 18 valitaan vuoden 2019 MM-kilpailujen perustella. Viisi paikkaa on jaossa alueellisissa mestaruuskilpailuissa siten, että jokainen viidestä alueesta saa yhden paikan. Näiden lisäksi isäntämaa Japanille myönnetään yksi kiintiöpaikka. Kaikki paikat ovat maakohtaisia paikkoja eikä niitä ole sidottu sen saavuttaneeseen urheilijaan. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| MM-kilpailut 2019 | 25. – 29. syyskuuta 2019 | 18 |  Alankomaat    Andorra    Cookinsaaret    Espanja    Iso-Britannia    Italia    Itävalta    Kanada    Kiina    Puola    Ranska    Saksa    Slovakia    Slovenia    Tšekki    Ukraina    Uusi-Seelanti    Venäjä |
| Osenian-mestaruuskilpailut | 1. – 3. helmikuuta 2020 | 1 | – |
| Afrikan-mestaruuskilpailut | 20.–21. maaliskuuta 2021 | 1 |  Marokko |
| Aasian-mestaruuskilpailut | 30. huhtikuuta – 2. toukokuuta 2021 | 1 |  Kazakstan |
| Amerikka | 29. huhtikuuta – 2. toukokuuta 2021 | 1 |  Meksiko |
| Euroopan-mestaruuskilpailut | 7.–9. toukokuuta 2021 | 1 |  Sveitsi |
| Käyttämättömät maapaikat |  | 1 |  Kiinan Taipei |
Kilpailu

| Sijoitus | Urheilija | Alkuerät> 1. kierros | Alkuerät> Rangaitus | Alkuerät> 2. kierros | Alkuerät> Rangaitus | Alkuerät> Paras | Alkuerät> Sijoitus | Välierät> Aika | Välierät> Rangaitus | Välierät> Sijoitus | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Rangaitus | Loppukilpailu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1 Kultaa: 
2 Hopeaa: 
3 Pronssia: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.: 
13.: 
14.: 
15.: 
16.: 
17.: 
18.: 
19.: 
20.: 
21.: 
22.: 
23.: 
24.:
Mark Levengood

Mark Levengood Göteborgin kirjamessuilla 2007.
Mark William Levengood (vuosina 1971–2006 Levengood-Kärkkäinen; s. 10. heinäkuuta 1964 Camp Lejeunen sotilastukikohta, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on ruotsin-suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän vietti Helsingissä lapsuutensa ja nuoruutensa, mutta on 1980-luvulta lähtien asunut Ruotsissa.
Levengood opiskeli Dramatiska institutet -oppilaitoksessa Tukholmassa. Levengood toimi Ruotsin televisiossa muun muassa ohjelmapäällikkönä vuosien ajan. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja isännöinyt talk show -ohjelmaa televisiossa.
Levengood on yksi Ruotsin tunnetuimpia suomalaisia ja julkihomoja. Hänen elämänkumppaninsa on Jonas Gardell, ja parilla on kaksi lasta. Levengood ja Gardell solmivat 25 vuoden yhdessäolon jälkeen avioliiton kesällä 2011. Tammikuussa 2023 Levengood ja Gardell ilmoittivat muuttavansa erilleen. He kertoivat, ettei heillä ole enää rakkaussuhdetta, mutta että he aikovat pysyä ystävinä eivätkä aio purkaa avioliittoaan. Levengood ilmoitti kesällä 2023 olevansa suhteessa häntä 32 vuotta nuoremman Filip Lambrechtin kanssa.
Levengood on vieraillut vuosien varrella myös Suomessa erilaisissa keskusteluohjelmissa. Kesällä 2008 ja 2009 hän isännöi Yle TV1:llä omaa kymmenosaista puheohjelmaa Levengood Suomesta, jossa hän haastatteli suomalaisia julkisuuden henkilöitä. Hän on katolilainen.
Teokset

Sucka mitt hjärta men brist dock ej (2006, suom. Riemujen rikkaus, surujen summa, 2007)
Hjärtat får inga rynkor (syyskuu 2008, suom. Niin pieni ihmissydän on, lokakuu 2008)
Teokset > Lastenkirjat

Gamla tanter lägger inte ägg (2001, suom. Vanhat tädit eivät muni, 2003)
Gud som haver barnen kär har du någon ull (2003, suom. Ystävä sä lapsien anna villoja, 2004)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wickman, Jan: / Levengood, Mark (1964–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  15.1.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Levengoodin kotisivu.
Matilda (Saksin herttuatar)

| Matilda |
| --- | --- |
 Yksityiskohta Matildan haudasta Brunswickin katedraalissa.
Saksin herttuatar
Valtakausi:  1168–1180
Edeltäjä:  Clementia von Zähringen
Seuraaja:  Judith

Syntynyt:  6. tammikuuta 1156 Windsorin linna, Berkshire, Englanti
Kuollut:  28. kesäkuuta 1189 (33 vuotta) Brunswick, Ala-Saksi
Puoliso:  Henrik Leijona
Lapset:   Matilda  Henrik V  Lothar  Otto IV  William 
Suku:  Plantagenet / Angevin
Isä:  Henrik II
Äiti:  Eleonoora Akvitanialainen
Matilda (6. tammikuuta 1156 – 28. kesäkuuta 1189) oli Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen vanhin tytär. Hänestä tuli Saksin ja Baijerin herttuatar naituaan Henrik Leijonan vuonna 1168, ja hän piti arvonimensä miehensä kuolemaan 1180 asti.
Avioliitto

Vuonna 1159 kiistellyn paavin valinnan lähestyessä kuningas Henrik II tahtoi lähentää välejään Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kanssa erityisesti sen takia, koska hän itse oli joutunut riitoihin Canterburyn arkkipiispan Thomas Becketin johtaman Englannin papiston kanssa. Keisari Fredrik Barbarossa lähetti Kölnin arkkipiispa Rainald von Dasselin Henrik II:n hoviin vuonna 1165, jotta he voisivat neuvotella naimakaupoista. Henrik Leijona Welfin suvusta valittiin sopivaksi puolisoksi Matildalle. Neuvottelujen aikana oli kuitenkin kiista, kun Leicesterin 2. jaarli Robert de Beaumont kieltäytyi tervehtimästä arkkipiispaa syyttäen häntä eripuraisuudesta ja vastapaavi Viktor IV:n kannattamisesta. Alkuperäinen suunnitelma oli naittaa Henrik II:n toinen tytär Eleanoora Englantilainen keisari Fredrik Barbarossan pojalle, mutta se hylättiin, ja sen sijaan 11-vuotias Matilda jätti Englannin suuret myötäjäiset mukanaan syyskuussa 1167.
Matilda nai Saksin ja Baijerin herttuan Henrik Leijonan 1. helmikuuta 1168 Mindenin katedraalissa Saksissa. Henrik oli eronnut ensimmäisestä vaimostaan Clementia von Zähringenistä vuonna 1162. Hän ja Matilda saivat neljä poikaa ja yhden tyttären:
Matilda (1172-1209 tai 1210), Perchen ja Coucyn kreivitär. Oli naimisissa kahdesti: ensin Perchen kreivi Geoffroy III:n kanssa ja sitten Coucyn kreivi Enguerrand III:n kanssa.
Henrik V (1173 tai 1174–28. huhtikuuta 1227), Kurpfalzin kreivi
Lothar (1174 tai 1175–16. lokakuuta 1190)
Otto IV (1175 tai 1176–19. toukokuuta 1218), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari ja Svaabian herttua
William (11. huhtikuuta 1184–12. joulukuuta 1213), Lüneburgin herttua
Joidenkin lähteiden mukaan Henrikille ja Matildalle syntyi myös kolme muuta lasta, jotka kuitenkin kuolivat varhain:
Eleanor (s. 1178); kuoli nuorena
Ingibiorg (s. 1180); kuoli nuorena
Poika (s. 1182); syntyi kuolleena
Henrik Leijonan ja Matildan kruunajaiset.
Käännös suomeksi