stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Punk
Kirjallisuutta

Marjala, Jari: Yy-kaa-koo-nee: Ramopunk!.  Helsinki:  Paasilinna, 2011.  ISBN 978-952-5856-27-9
McNeil, Legs & McCain, Gillian: Please kill me. Punkin sensuroimaton esihistoria.  ((Please Kill Me. The Uncensored Oral History of Punk, 2002.) Suomentanut Ike Vil)  Helsinki:  Like, 2004.  ISBN 952-471-264-4
Miettinen, Kimmo (toim.): Hilse. Suomipunkin alku ja juuri.  Helsinki:  Like, 2008.  ISBN 978-952-01-0126-8
Nyman, Jake: ”Punk rock”, Rocktieto. Osa 3 N–Z, s. 107–109.  Pirkkala:  Fanzine Oy, 1982.  ISBN 951-99372-4-2
Robb, John (toim.): Punk! Brittipunkin haastatteluhistoria.  ((Punk Rock. An Oral History, 2006.) Suomennos: Ilkka Salmenpohja)  Helsinki:  Like, 2007.  ISBN 978-952-01-0002-5
Wallenius, Waldemar (toim.): Punk. Rokkishokki.  Pirkkala:  Lehtijussi, 1978.  ISBN 951-99175-4-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Punklandia – kansakunnan punk-muisti: suomipunkin vaikuttajat ja ihmisten muistot. Yle.
Punkin maihinnousu. Ylen Elävä arkisto.
Uusiopunk. Ylen Elävä arkisto.
Ramopunk.com.
Punkmuseo.
Rockin suuntauksia
Aikuisrock
Bluesrock
Brittipop
Country rock
Elektroninen rock
Folkrock
Funkrock
Garage rock
Glam rock
Goottirock
Grunge
Hard rock
Instrumentaalirock
J-rock
Katurock
Klassinen rock
Kristillinen rock
Metallimusiikki
Poprock
Post-rock
Progressiivinen rock
Psychobilly
Psykedeelinen rock
Punk
Rap rock
Rock and roll
Rockabilly
Sinfoninen rock
Soft rock
Southern rock
Space rock
Stadionrock
Suomirock
Taiderock
Vaihtoehtorock
Ramones vuonna 1976.
Yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä punk-lehtiä.
The Clash vuonna 1980.
Hardcore-yhtye Aivoproteesi vuonna 1984.
Punk-henkisesti pukeutunutta nuorisoa Lepakon edustalla 1984.
Bitsevskin puisto

Bitsevskin puisto
| --- | --- |
Sijainti:  Moskova Venäjä
Pinta-ala:  18,0 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Puisto, Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueet 
Perustettu:  12. toukokuuta 1992 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Bitsevskin puisto
Bitsevskin puisto (ven. Битцевский парк) on yksi suurimmista luonnonpuistoista Moskovassa, Venäjällä. Puiston halki kulkee joki ja puisto on 10 kilometriä pitkä etelästä pohjoiseen. Kokonaisuudessaan puiston pinta-ala on 18 neliökilometriä. Bitsevskin puisto tunnetaan myös sarjamurhaaja Aleksandr Pitšuškinin siellä tekemistä murhista. Pitšuškin tunnusti murhanneensa puistossa 60 ihmistä vuosina 2001-2006.
Sateenkaari Bitsevskin-metsän yllä
Bitsevskyn niitty
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gorkin puisto (Moskova)

| Gorkin puisto> Парк Горького |
| --- | --- |
 Puiston sisäänkäynti.
Tyyppi:  keskuspuisto
Sijainti:  Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55°43′53″N, 37°36′14″E
Pinta-ala:  250 ha
Perustettu:  1928
Suunnittelija:  K.S. Melnikov
Kotisivut
Gorkin puisto (ven. Парк Горького, Park Gorkogo) on Moskovan kaupungin keskuspuisto. Moskvajoen varrella sijaitseva puisto on perustettu 1928 ja se nimettiin kirjailija Maksim Gorkin mukaan vuonna 1932. Puiston pääsuunnittelija oli avantgarde arkkitehti K. S. Melnikov.
Noin 250 hehtaarin laajuiseen puistoon kuuluvat muotopuutarha, Vorobjovy goryn luonnonsuojelualue, Moskovan valtionyliopiston viheralueet ja Neskuchnyn puutarha. Puistossa vierailee arkipäivisin noin 40 000 ihmistä, viikonloppuisin ja juhlapyhinä noin 250 000.
Lokomotiv-keskusstadion

| Lokomotiv-keskusstadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Moskova, Venäjä
Avattu:  2002
Omistaja:  FK Lokomotiv Moskova
Kenttä:  nurmi
Arkkitehti:  Dmitri Buš
Käyttäjät
 Venäjän jalkapallomaajoukkue FK Lokomotiv Moskova RK Lokomotiv Moskova 
Katsojakapasiteetti
 28 800 
Kentän mitat
 104 × 68 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lokomotiv on monikäyttöinen stadion Moskovassa Venäjällä. Stadion avattiin vuonna 2002, ja sen arkkitehtina toimi Dmitri Buš. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FK Lokomotiv Moskovan ja rugbyssä RK Lokomotiv Moskovan kotikenttänä. Stadion toimii myös Venäjän jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä karsinnoissa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2010. Sille mahtuu 28 800 ihmistä.
Kuntosali

Kuntosali
Kuntosali on paikka, jossa perinteisesti voimailulajien urheilijat ovat harjoitelleet. Nykyään kuntosaliharjoittelu kuuluu voimailijoiden lisäksi myös lähes kaikkien muidenkin urheilijoiden harjoitusohjelmaan ja on myös suosittu harrastus tavallisten kuntoilijoiden keskuudessa. Lihaskunnon lisäksi voi harjoittaa myös aerobista kuntoaan. Jos palveluihin kuuluu perinteisen kuntosalin lisäksi muita liikuntapalveluja, kuten esimerkiksi ryhmäliikuntaa, palloilulajeja tai vesiurheilumahdollisuuksia, kutsutaan paikkaa yleisemmin nimellä kuntokeskus tai kuntoklubi. Kuntosalilla käyminen auttaa painonhallinnassa.
Kuntosalivälineet > Vapaat painot

Perinteisimmät kuntosalivälineet ovat vapaat painot, toisin sanoen levytangot ja -painot sekä käsipainot. Kaikkia lihasryhmiä pystytään hyvin harjoittamaan vapailla painoilla, mutta jalkakyykyn suorittamiseen tarvitaan lisäksi yleensä kyykkyteline ja penkkipunnerruksen suorittamiseen punnerruspenkki. Vapailla painoilla tehtävissä liikkeissä liikerata on luonnollinen ja koordinaatio kehittyy paremmin kuin laitteilla tehtävissä liikkeissä. Vapailla painoilla loukkaantumisriski on kuitenkin korkeampi kuin laitteilla tehtävissä liikkeissä
Iso levytanko painaa tavallisimmin 20 kg, Kun taas naisille tarkoitettu levytanko painaa 15 kg,  ja esimerkiksi hauiksen harjoittamiseen tarkoitettu pieni mutkatanko usein 8 tai 10 kg. Levypainojen yleisimmät koot ovat 1,25 kg, 2,5 kg, 5 kg, 10 kg, 15 kg, 20 kg, 25 kg ja 50 kg. Painot ovat usein standardivärisiä. Kilpailuja varten standardisoitu väri on:
10 kg painolle vihreä
15 kg painolle keltainen
20 kg painolle sininen
25 kg painolle punainen
50 kg painot ovat myös vihreitä, mutta niitä näkee vain harvoilla kuntosaleilla
Levypainojen paikallaan pitämiseen tarkoitettavien lukkojen standardipaino on 2,5 kg/kpl.
Käsipainoja on useilla kuntosaleilla kilon välein välillä 1–10 kg. Painavampia painoja löytyy usein 2,5 kg välein. Tavallisia ovat 12,5 kg, 15 kg, 17,5 kg, 20 kg jne. käsipainot.
Kuntosalivälineet > Kuntosalilaitteet

Vapaiden painojen ohella kuntosaleilta löytyy yleensä kokoelma erilaisia laitteita. Lihaskunnon harjoittamiseen tarkoitettuja laitteita ovat:
ylätalja
alatalja
ristitalja
ojentajatalja
ala- ja ylävinopenkki
dippiteline tai ns. dippilaite
hack-kyykkylaite
jalkaprässi
pohjelaite (seisten ja istuen käytettävät versiot)
punnerruslaite rinta- ja olkapääpunnerruksia varten
rekkitanko
reidenkoukistuslaite (istuen ja maaten käytettävät versiot)
reidenojennuslaite
reidenlähennyslaite
reidenloitonnuslaite
selkälihaspenkki
Smith-laite
vatsalihaspenkki tai -kone
Scott-penkki, käytetään kuntosaleilla ensisijaisesti hauiskääntöliikkeeseen. Amerikkalainen kehonrakentaja Larry Scott kehitti tämän penkin. Penkin yläosa on pyöreän muotoinen, jotta kädet pystyvät laskeutumaan alas asti. Penkin täytyy olla vähintään 22 tuumaa leveä, jotta kyynärpäät ei luiskahda penkin reunoilta pois, mutta ei 27 tuumaa leveämpi, jotta tanko ja levypainot ei osuisi penkin reunoihin.
Usein näkee myös monitoimilaitteita, jotka sisältävät useamman laitteen toimintoja.
Aerobisen kunnon harjoittamiseen tarkoitettuja laitteita ovat:
kuntopyörä
juoksumatto
soutulaite
crosstrainer
stepperi
Kuntosalit Suomessa > Historiaa

Ensimmäiset alkeelliset kuntosalit ja siellä suoritettavat harjoitusmuodot syntyivät Suomessa 1910- ja 1920-luvuilla. Siihen aikaan kuntosalit sisälsivät mahdollisuuden harjoittaa lähinnä perinteiseen telinevoimisteluun sekä painiin liittyviä harjoitteita. Kuntosaleja oli lisäksi mahdollista käyttää terapeuttisessa ja kuntouttavassa toiminnassa. Kaiken kaikkiaan kuntosalitoiminta oli 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä hyvin pientä, eivätkä kuntosalit juurikaan vastanneet nykyisen kaltaisia kuntosaleja.
Vasta 1950-luvun alkupuolella Suomessa otettiin ensimmäiset askeleet kohti nykyisen kaltaista kuntosaliharjoittelua, jossa tavoitteena voi olla kunnon ylläpitäminen, voiman hankinta tai lihasten kasvattaminen. Suomeen tuli runsaasti vaikutteita Amerikasta, jossa bodybuilding eli kehonrakennus oli saanut suosiota. Vielä kuitenkaan 1950- tai 1960-luvulla ei ollut kaupallisia kuntosaleja, vaan ne olivat useimmiten seurojen omistamia kellaritiloja, jotka sisälsivät lähinnä levytankoja, telineitä ja painoja. Kuntosalien käyttäjät olivat enimmäkseen voimailun harrastajia sekä urheilijoita, jotka kehittivät voimiaan ja kuntoaan jotakin toista urheilulajia varten, esimerkiksi jääkiekkoilijat olivat aktiivisia kuntosaliharjoittelijoita jo 1960-luvulla.
Kuntosalit Suomessa > Kuntosaliharrastajien määrä

Kansallisen liikuntatutkimuksen 2005–2006 mukaan kuntosaliharrastajien määrä Suomessa (524 000) ylittää ensimmäisen kerran tutkimussarjan aikana yli puolen miljoonan harrastajan rajan. Kuntosaliharrastajien määrä on lisääntynyt neljän vuoden aikana 165 000, mikä merkitsee yli 40 000 uutta harrastajaa vuotta kohden. Kuntosaliharrastuksen yleistymistä voi tutkimuksen mukaan selittää kuntosalien määrän lisääntymisellä, salien laadun parantumisella ja alan yrittäjien aktiivisella markkinoinnilla. Tutkimuksen mukaan painonnostajien määrä on kuitenkin samalla aikavälillä laskenut 44 prosenttia. Harrastajien määrän kasvu selittyy tavallisten kuntoilijoiden määrän kasvulla.
Liikunta ja urheilu työllistävät yli 20 000 suomalaista, kun viime vuosikymmenellä määrä oli tuhansia pienempi. Uusia työpaikkoja on syntynyt etenkin kuntosalibisnekseen.
Kuntosalit Suomessa > Kuntokeskukset

Suomessa on noin 450 kaupallista kuntosalia. Suurin osa kaupallisista kuntosaleista toimii itsenäisinä yrityksinä, osa taas toimii kuntokeskusketjujen puitteissa. Ketjuja ovat esimerkiksi CMS-klubit, jolla on 36 yksityisessä omistuksessa olevaa keskusta ympäri Suomea. Lady Linella on 32 naisille palveluja tarjoavaa keskusta. Forever-kuntoklubeilla on 12 keskusta, Finnbody-ketjuun kuuluu 5 keskusta. Elixialla keskuksia on yhdeksän, SATS:lla seitsemän, Motivuksella seitsemän, joista osa on vain naisille ja Vocatumilla kaksi, jotka molemmat sijaitsevat Oulun ympäristössä Kempeleessä ja Oulun Kynsilehdossa. Lisäksi on ei-kaupallisia, yhdistysmuotoisina toimivia kuntosaleja, ja kuntien omistuksessa on kuntosaleja lähes 200.
Kuntosaliohjaaja

Kuntosaliohjaaja on liikunta- tai kuntokeskuksessa toimiva henkilö, joka tarjoaa keskuksen jäsenille ohjaus- ja valmennuspalveluita  Ohjaajat voivat olla koulutukseltaan esimerkiksi fysioterapeutteja, liikunnanohjaajia tai muita liikunta-alan koulutuksen omaavia henkilöitä. Tyypillinen ohjaustapaamisen kesto on 30–60 minuuttia ja se toteutetaan henkilökohtaisesti.
Liikunta- tai kuntokeskuksissa tarjotaan myös usein myös palvelua, jossa henkilökohtaisesta ohjauksesta ja pitkäkestoisesta valmennuksesta vastaavat personal trainerit eli henkilökohtaiset valmentajat. Henkilökohtaisessa valmennuspalvelussa ei välttämättä liikuta kuntokeskuksessa, vaan kuntoillaan asiakkaan toiveiden ja tarpeiden mukaan muuallakin, vaikkapa juoksulenkillä.
Kuntokeskustoiminnassa tunnetaan erikseen myös käsite ryhmäliikuntaohjaaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuntosali Wikimedia Commonsissa
Mies kuntoilee kuntosalilla 1982.
Personal trainer tai kuntosaliohjaaja asiakkaan kanssa
Asevoimien keskusmuseo

Museon sisäänkäynti
Asevoimien keskusmuseo (ven. Центральный Музей Вооруженных сил) on Moskovassa sijaitseva sotamuseo, joka tunnetaan edelleen myös Neuvostoarmeijan museona.lähde?
Vladimir Lenin avasi museon ensimmäisen näyttelyn 25. toukokuuta 1919.  23. joulukuuta 1919 hyväksyttiin laki pysyvästä museosta. Museo sijaitsi vuosikymmenien aikana useissa eri paikoissa, kunnes se siirrettiin vuonna 1965 nykyiseen paikkaansa.
0-8-0-sotilasjuna Ov 5067
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon sivusto
Gerónimo Rulli

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gerónimo Rulli
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: La Plata, Argentiina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Ajax
Pelinumero: 12
Junioriseurat
0000–2011: Estudiantes
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | Estudiantes | 50 | (0) |
| 2014– | Deportivo Maldonado | 0 | (0) |
| 2014–2016 | → Real Sociedad | 58 | (0) |
| 2016 | Manchester City | 0 | (0) |
| 2016 | → Real Sociedad | 16 | (0) |
| 2016–2020 | Real Sociedad | 75 | (0) |
| 2019–2020 | → Montpellier | 25 | (0) |
| 2020–2023 | Villarreal | 47 | (0) |
| 2023– | Ajax | 26 | (0) |
| 2024 | Jong Ajax | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2016 | ARG olympiajoukkue | 3 | (0) |
| 2018– | Argentiina | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. joulukuuta 2022.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2024 | jalkapallo |  |
Gerónimo Rulli (s. 20. toukokuuta 1992 La Plata) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa alankomaalaisseura Ajaxia. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen.
Ura > Seurajoukkueura

Rullin kasvattajaseura on Club Estudiantes de La Plata. Hän edusti seuraa vuodet 2011–2014 pelaten 50 ottelua Argentiinan Primera Divisiónissa. Heinäkuussa 2014 Rulli siirtyi Uruguayn Primera Divisiónin Deportivo Maldonadoon, josta hän siirtyi kuitenkin vielä samassa kuussa lainalle Espanjan Primera Divisiónin Real Sociedadiin. Rulli debytoi Espanjan pääsarjassa joulukuussa 2014 Levante UD:ta vastaan. Hän pelasi kauden aikana 22 ottelua, joista kuudessa hän piti nollan. Myös kauden 2015–2016 Rulli vietti lainalla Espanjassa, ja piti pelaamistaan 36 liigaottelusta 13:ssa vastustajan maaleitta.
Rulli siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 4,7 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Hänet lainattiin kuitenkin saman tien jälleen Real Sociedadiin, ja hän siirtyi sinne pysyvällä siirrolla seuraavassa vuodenvaihteessa seitsemällä miljoonalla eurolla. Hän pelasi kausilla 2016−2019 Sociedadissa kaikkiaan 91 Primera Divisiónin ottelua, joista 23:ssa ei päästänyt maaliakaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi Real Sociedadin vuosinaan kaikkiaan yhdeksän ottelua. Kaudella 2019−2020 hän pelasi lainalla Ligue 1:n Montpellier'ssä, jossa hän 25 liigapelistä kahdeksassa piti vastustajan maaleitta.
Rulli siirtyi Espanjan pääsarjan Villarrealiin viidellä miljoonalla eurolla syyskuussa 2020. Hän pelasi avauskaudellaan vain kaksi liigaottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 13 ottelua. Loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan hän laukoi rangaistuspotkukilpailun 11. parissa maalin ja torjui perään David de Gean rangaistuspotkun ratkaisten mestaruuden Villarrealille. Seuraavalla kaudella hän nousi Villarrealin ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi 32 Primera Divisiónin ottelua, joissa päästi 28 maalia ja piti vastustajan maaleitta 14:ssä ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi välieriin edenneen Villarrealin kaikki 12 ottelua.
Ura > Maajoukkueura

Maaliskuussa 2015 Rulli kutsuttiin ensimmäistä kertaa Argentiinan jalkapallomaajoukkueen mukaan otteluihin El Salvadoria ja Ecuadoria vastaan. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan kummassakaan ottelussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän pelasi Argentiinan kaikki kolme ottelua. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Guatemalaa vastaan syyskuussa 2018, ja ensimmäisen MM-karsintapelinsä Ecuadoria vastaan maaliskuussa 2022. Hän kuului Argentiinan maailmanmestarijoukkueeseen 2022, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa..
RKK Energijan museo

Vostok 1 näytteillä Energijan museossa.
RKK Energijan museo (ven. Музей РКК "Энергия", Muzei RKK "Energija") on Moskovan alueen Koroljovin kaupungissa sijaitseva avaruustekniikan museo, jonka omistaa kaupungissa sijaitseva Energija-avaruusteknologiayhtiö.
Näytteillä on lukuisia maahan palanneita miehitettyjä avaruuskapseleita, muun muassa Vostok 1, jolla Juri Gagarin lensi ensimmäisenä ihmisenä avaruudessa ja Vostok 6, jolla Valentina Tereškova lensi ensimmäisenä naisena.
Aiheesta muualla

Museon sivut www.energia.ru (englanniksi)
Valokuvastoa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RKK Energijan museo Wikimedia Commonsissa
Kubinkan panssarimuseo

ISU-152 Kubinkan panssarimuseossa.
Kubinkan panssarimuseo on panssarimuseo Kubinkassa Venäjällä, noin 60 km länteen Moskovasta. Museon kokoelmiin kuuluu monia kuuluisia panssarivaunuja ensimmäisestä maailmansodasta, toisesta maailmansodasta sekä kylmän sodan ajalta. Museon kokoelmissa on myös useita ainutlaatuisia ajoneuvoja, kuten Panzer VIII Maus sekä useita prototyyppejä Saksasta ja Venäjältä. Panssarimuseon historia juontaa juurensa alueella sijaitsevaan panssarivaunujen testialueeseen. Suurin osa kokoelmissa olevista länsimaalaisista kylmän sodan aikaisista panssarivaunuista on peräisin Lähi-idän, Afrikan, Vietnamin ja Etelä-Amerikan konflikteista.
Vuonna 2007 museon kotisivut kertoivat muutaman kuukauden ajan, että museo oli suljettuna ulkomaalaisilta vierailijoilta Venäjän armeijan määräyksestä. lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kremlin asehuone

Kremlin asehuone
Asehuoneen sijainti Kremlissä
Kremlin asehuone (ven. Оруже́йная пала́та Московского Кремля, Oružeinaja palata Moskovskogo Kremlja) on Moskovan Kremlissä sijaitseva museo.
Museo sijaitsee vuonna 1851 valmistuneessa rakennuksessa Kremlin lounaisosassa lähellä sisäänkäyntiä ja Kremlin muurin Borovitski-tornia. Museossa on näytteillä vanhoja aseita, tsaarien kruununjalokiviä ja muita jalokivitöitä ja kulta- ja hopeaesineitä 1200–1800-luvuilta. Samassa rakennuksessa on valtion aarrekammion (Almaznyi fond) pysyvä näyttely, jossa on esillä erityisen arvokkaita jalokiviaarteita.
Ennen vuotta 1851 kokoelmat sijaitsivat sittemmin Kremlin kasarmeina tunnetussa, vuonna 1809 valmistuneessa rakennuksessa, joka purettiin vuonna 1959 uuden Kremlin kongressipalatsin tieltä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon sivut kreml.ru (venäjäksi)
Экскурсия в Оружейную палату Кремля (Arkistoitu – Internet Archive)  kremlin-tour.ru
Venäjän kruununjalokivet 1620-luvulta.
Kullalla ja hopealla kirjailtuja kirjoja.
Asehuoneessa on kymmenen Fabergén munaa.
Moskovan Kreml
Uspenskin katedraali • Arkkienkelin katedraali • Neitsyt Marian Ilmestyskirkko • Kahdentoista apostolin kirkko • Lasaruksen ylösnousemuksen kirkko • Ihmeiden luostari • Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko •  Iivana Suuren kellotorni • Tsaarin kello • Tsaarin kanuuna • Kremlin suuri palatsi • Fasettipalatsi • Teremnoi-palatsi • Kremlin kongressipalatsi • Senaatin palatsi • Kremlin arsenaali • Kremlin asehuone • Aarrekammio • Katedraaliaukio • Iivanan aukio • Kremlin muuri • Kremlin tornit • Kremlin nekropoli • Kremlin tähdet
Sidney Rigdon

Sidney Rigdon (19. helmikuuta 1793 – 14. heinäkuuta 1876) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeen varhaisia vaikuttajia. Usein hänen merkityksensä liikkeen historiaan ja teologiaan arvioidaan lähes yhtä merkittäväksi kuin sen perustajan Joseph Smithinkin.
Baptistinen tausta

Sidney Rigdon syntyi Alleghenyn piirikunnassa Pennsylvaniassa, noin 10 mailia Pittsburghistä etelään. Hän oli nuorin William ja Nancy Rigdonin neljästä lapsesta. Rigdonin isä toimi maanviljelijänä, ja Sidney asui ja työskenteli isänsä tilalla, kunnes hänet maaliskuussa 1819 kutsuttiin paikallisen baptistiseurakunnan pastoriksi. Kesäkuussa 1820 hän meni naimisiin toisen baptistisaarnaajan, Adamson Bentleyn, sisaren Phoebe Brookin kanssa. Hän muutti Pittsburghiin paikallisen baptistiseurakunnan pastoriksi.
Kesällä 1821 Rigdon matkusti yhdessä appensa kanssa tapaamaan Alexander Campbellia, entistä baptistisaarnaajaa, joka oli ajautunut ristiriitoihin baptistien pääosan kanssa oppikysymyksissä. Pitkällisten keskustelujen jälkeen molemmat miehet tulivat vakuuttuneiksi Campbellin julistuksen oikeellisuudesta, ja he liittyivät tämän seuraajiin. Rigdonista tuli campbellilaissaarnaaja, joka elätti itsensä ja perheensä puuseppänä.lähde? 1826 Rigdon kutsuttiin opillisesti vapaamielisen baptistiseurakunnan pastoriksi Mentoriin, Ohioon. Usean profeetta Joseph Smithin ensimmäisistä seuraajista olivat Rigdonin johtaman seurakunnan jäseniä ennen liittymistään Smithin johtamaan liikkeeseen. Tätä kautta myös Rigdon tuli kosketuksiin uuden uskonnollisen liikkeen kanssa.
Rigdon ja varhainen mormonikirkko

Matkallaan New Yorkin osavaltioon Parley P. Pratt, eräs Rigdonin seurakunnan jäsenistä, pysähtyi Palmyran kaupungissa ja sai siellä käsiinsä kaupungin oman pojan Joseph Smithin julkaiseman Mormonin kirjan. Hän tuli vakuuttuneeksi kirjan jumalallisesta alkuperästä, ja syyskuussa 1830 hänet kastettiin noin puoli vuotta aiemmin perustetun Kristuksen kirkon, (Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon alkuperäinen nimi) jäseneksi. Lokakuussa hän vieraili Rigdonin luona Ohiossa ja toi tälle oman kappaleen Mormonin kirjaa.
Rigdon luki saamansa Mormonin kirjan, tuli myös vakuuttuneeksi kirjan oikeaperäisyydestä ja otti kasteen Kristuksen kirkon jäseneksi. Hänen intomielisen julistuksensa johdosta sadat hänen entisen seurakuntansa jäsenet kääntyivät samaan kirkkoon. Joulukuussa 1830 Rigdon tapasi ensi kertaa profeetta Joseph Smithin. Smith, johon Rigdonin puhelahjat tekivät vaikutuksen, kutsui tämän kirkon puhemieheksi. Hän toimi myös Smithin kirjurina.
Kirtland, Ohio, 1830-37

Joulukuussa 1830 Smith sai ilmoituksen, joka kehotti Kristuksen kirkon jäseniä kerääntymään Kirtlandin kaupunkiin Ohioon. Siellä niiden tuli yhdistyä Rigdonin johtamien seurakuntien kanssa. Useat varhaisten myöhempien aikojen pyhien opeista, kuten uskovien välinen omaisuuden yhteys, otettiin ensin käyttöön Rigdonin johtamissa seurakunnissa.
Smithin järjestäessä ensimmäisen presidenttikunnan hän kutsui Rigdonin neuvonantajakseen yhdessä Jesse Gausen kanssa. Smithistä ja Rigdonista tuli läheiset työtoverit, ja Rigdon tavallaan syrjäytti Oliver Cowderyn, joka oli alun alkaen ollut Smithin ensimmäinen neuvonantaja. Rigdon osallistui voimaperäisesti Kirtlandin temppelin rakennustyöhön. Kun pyhät perustivat Kirtlandissa oman pankin, Kirtland Safety Society Anti-Banking Companyn, tuli Rigdonista sen johtaja ja Smithistä sen rahastonhoitaja. Kun pankki ajautui konkurssiin 1837, Rigdon ja Smith joutuivat pakenemaan kaupungista pettyneiden pyhien väkivaltaa.
Far West, Missouri, 1838

Rigdon and Smith muuttivat Far Westiin, Missouriin, ja pysyttivät sinne kirkon väliaikaisen johtopaikan. Rigdon piti useita huomiota herättäneitä puheita, joissa hän tuomitsi ankarasti kirkon jäsenten kokeman väkivallan ja vainon. Kirkon vastustajat pitivät puheita provokaatioina, ja vaino kirkon jäseniä kohtaan kiihtyi. Väkivaltaisuuksien puhjetessa avoimen sodan asteellen 1838 pyhät karkotettiin Illinoisista. Smith ja Rigdon vangittiin kapinan lietsonnasta syytettynä Libertyn vankilaan. Rigdon kuitenkin vapautettiin laittoman vangitsemisen perusteella. Hän pakeni mormonien pääjoukon luo Nauvoohon, Illinoisiin 1839.