stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Punainen Risti
Toiminta > Kotimaan valmiustoiminta

Suomen Punaisen Ristin tehtävänä on tukea viranomaisia äkillisissä onnettomuus- ja häiriötilanteissa. Se kouluttaa ihmisiä varautumaan äkillisiin tilanteisiin. Järjestön vapaaehtoiset tarjoavat äkillisissä onnettomuustilanteissa psykosiaalista tukea. Se ylläpitää valtakunnallista psykologien valmiusryhmää. Tarvittaessa avataan auttava puhelin. SPR osallistuu Sekaisin-chatin toimintaan ja ylläpitää Rikosuhripäivystystä.  Käytännön apua on esimerkiksi ihmisten evakuoiti ja evakuoitujen rekisteröinti, hätämajoituksen ja kuljetusten järjestäminen sekä avustustarvikkeiden jakaminen. Järjestö koordinoi Vapaaehtoisen pelastuspalvelun toimintaa.
Osa ensiapuryhmäläisistä osallistuu myös hälytystehtäviin osana Vapaaehtoista pelastuspalvelua järjestäen ensiapua ja osallistuen kadonneen henkilön etsintöihin. Materiaalista apua annetaan esimerkiksi tulipalotilanteiden jälkeen katastrofirahaston varoin. Tarvittaessa järjestö voi käyttää myös kenttäsairaaloita ja muita nopean toiminnan yksiköitä myös kotimaassa. Käytössä on myös kansainvälinen henkilöreservi.
| Vuosi | Tilanne |
| --- | --- |
1976: Lapuan patruunatehtaan räjähdys
1994: Sally Albatrossin pohjakosketus
1994: Autolautta Estonian uppoaminen
1996: Jokelan junaonnettomuus
1998: Jyväskylän junaturma
2002: Myyrmannin räjähdys, Vantaa
2004: Konginkankaan bussiturma
2004: Kaakkois-Aasian tsunami
2007: Jokelan koulusurmat
2008: Kauhajoen koulusurmat
2008: Benalmádenan linja-autoturma, Espanja
2010: Kerrostalon tulipalo, Tampere
2011: Sairaalapalo, Turku
2013: Laukaan Vihtavuoren evakuointi
2014: Jamijärven lento-onnettomuus
2017: Turun puukotukset
2018: Kainuun sähkökatkot
2018: Kuopion bussiturma
2019: Kerrostalon tulipalo, Pori
2019: Kuopion kouluhyökkäys
2020: Koronapandemia
2020: Senioritalon tulipalo, Jyväskylä
2023: Turvapaikanhakijoiden vastaanotto, itäraja
2024: Viertolan koulusurma, Vantaa
Toiminta > Maahanmuuttajatyö

Järjestö tekee työtä haavoittuvassa asemassa olevien maahanmuuttajien parissa. Näitä ovat turvapaikan hakijat, tilapäisen suojelun piirissä olevat, kiintiöpakolaiset ja paperittomat. Järjestö tekee myös henkilötiedustelua, jossa yhdistetään konfliktien, luonnonkatastrofien ja kriisitilanteiden erottamia perheitä. Henkilötiedustelua johtaa Punaisen Ristin kansainvälinen komitea. Perheiden yhdistämisessä Suomen laki rajaa oikeutta perheiden yhdistämiseen. Lain mukaan oikeus koskee ydinperhettä, aviopuolisoa ja alaikäisiä lapsia.
Rasisminvastaisessa työssä vastustetaan rasismia. Se vahingoittaa rasismin kohteiksi joutuneita, mutta myös koko yhteiskuntaa. Punaisen Ristin toiminta on  kaikille avointa, esteetöntä, syrjimätöntä ja rasismista vapaata. Valtakunnallinen rasisminvastainen viikko järjestetään maaliskuussa.
Toiminta > Nuorisotoiminta

Reddie Kids on varhaisnuorisokerho 7–12-vuotiaille. Sen tarkoitus on tuottaa säänneltyä kerhotoimintaa jossa varhaisnuoret pääsevät leikin ja kevyen ryhmätoiminnan avulla tutustumaan Punaiseen Ristiin sekä sen toimintamuotoihin, kuten ensiapuun. Ryhmiä ohjaavat yli 15-vuotiaat koulutetut ohjaajat.
Yli 13-vuotiaille Suomen Punaisen Ristin nuorisoryhmät tarjoavat mahdollisuuksia järjestöön tutustumisen lisäksi kouluttautua varhaisnuoriso-ohjaajiksi, sekä päästä mukaan varsinaiseen osastotoimintaan. Ryhmissä käsitellään Punaisen Ristin teemoja osallistujien ja järjestäjien kiinnostuksen mukaan. Teemoja voivat olla esimerkiksi ensiapu ja terveys, pelastuspalvelu, sosiaalipalvelutoiminta, kansainvälisyys ja suvaitsevaisuus. Kansainvälisestä nuorisotoiminnasta kiinnostuneille Suomen Punainen Risti järjestää nuorisodelegaattikursseja joiden jälkeen on mahdollista päästä ulkomaille haastaviin nuorisotoiminnan kehitystehtäviin. Kansainvälisellä yhteistyöllä toteutetaan lisäksi muun muassa leirejä ja tapahtumia.
Erityisesti nuorille suunnattujen toimintamuotojen lisäksi nuorisojäsenet vaikuttavat Suomen Punaisessa Ristissä kaikilla tasoilla. Vuonna 2023 alle 29-vuotiaat nuorisojäsenet muodostivat 4,0 prosenttia järjestön jäsenistöstä.
Suomen Punainen Risti on Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin jäsenjärjestö.
Toiminta > Nuorten turvatalot

SPR:n nuorten turvatalot toimivat nuoriin ja perheisiin erikoistuneena kriisityön keskuksena. Nuoret ja heidän perheensä voivat hakeutua turvatalojen palvelujen piiriin milloin tahansa saamaan apua ja asiat pyritään hoitamaan kuntoon yhdessä perheen kanssa. Turvatalot sijaitsevat Helsingissä, Vantaalla, Espoossa, Turussa ja Tampereella. Eri turvataloja yhdistävät samat toimintaperiaatteet. Turvatalot ovat avoinna nuorille etupäässä iltaisin ja öisin, koska asuminen turvatalossa on väliaikaista ja lyhytkestoista. Henkilökunnan tavoittaa myös päivisin puhelimitse. Palvelut ovat asiakkaille maksuttomia.
Toiminta > Ruoka-apu

SPR järjestää ruoka-apua eri puolilla Suomea. Yhteistyötä tehdään kauppojen, koulujen, keskuskeittiöiden ja lounasravintoloiden sekä myös muiden ruoka-aputoimijoiden kanssa. Ruoka-avun yhteydessä voidaan järjestää myös esimerkiksi yhteisiä ruokailuja, velka- ja terveysneuvontaa.
Toiminta > Terveyden edistäminen

SPR:n terveyden edistäminen sisältää päihdetyön, seksuaaliterveyden edistämisen sekä tapaturmien ehkäisyn. Lisäksi vapaaehtoiset ylläpitävät Terveyspisteitä, joissa tarjotaan esimerkiksi maksutonta neuvontaa, tukea ja verenpaineen mittausta. Päihde- ja seksuaaliterveyden vapaaehtoiset toimivat esimerkiksi festareilla sekä vierailevat kouluissa ja oppilaitoksissa. He keskustelevat ihmisten kanssa ja jakavat tietoa.
Toiminta > Vastaanottokeskustoiminta

SPR:llä on sopimus Maahanmuuttoviraston kanssa maahanmuuttovarautumisesta. Se perustaa ja ylläpitää vastaanottokeskuksia viranomaisten pyynnöstä. SPR:n piirit ylläpitävät vastaanottokeskuksia. Piirit laskuttavat syntyvät kulut Maahanmuuttovirastolta. Toiminnasta syntyvät tulot järjestö käyttää valmiuden kehittämiseen.
Helmikuussa 2023 SPR ylläpiti yhteensä 33 vastaanottokeskusta eri puolila Suomea. Yleisradion MOT:n selvityksen mukaan Euroopan pakolaiskriisin aikana SPR:n vastaanottokeskustoiminta oli suurin yksittäinen valtion maksujen saaja 625 miljoonan euron osuudella vuosina 2015–2020. Pakolaiskriisin alusta lähtien neljän vuoden aikana SPR:n piirit tekivät liikevoittoa yhteensä 24 miljoonaa euroa, ja SPR kolminkertaisti sijoitusomaisuutensa.
Toiminta > Veripalvelu

Veripalvelu hoitaa keskitetysti koko maan veripalvelutoimintaa. Veripalvelun tehtäviin kuuluu muun muassa verenluovutusten järjestäminen, luovutetun veren testaus, verivalmisteiden tuotanto, varastointi ja jakelu sekä verivalmisteisiin liittyvä terveydenhoitoalan henkilöstön koulutus ja konsultaatio.
Veripalvelu ei tavoittele voittoa. Tulonsa Veripalvelu saa valmistamiensa verivalmisteiden myynnistä sekä asiakkailleen tarjoamistaan palveluista, kuten veriryhmä- ja veren hyytymistutkimuksista sekä elin- ja kantasolusiirtoihin liittyvistä kudossopeutuvuustutkimuksista.  Veripalvelussa tehdään myös esimerkiksi kaikkien Suomessa raskaana olevien äitien veriryhmävasta-ainetutkimukset. Veripalvelussa toimii lisäksi Kantasolurekisteri.
Toiminta > Ystävätoiminta

Ystävätoiminnan tarkoituksena on välittää ystäviä yksinäisille ihmisille. Yksinäiset ovat esim. vanhuksia, vankeja ja maahanmuuttajia. Toiminta alkoi vuonna 1959 sairaalavapaaehtoistoiminnalla. Seuraavana vuonna kohderyhmiksi tulivat yksin asuvat vanhukset ja vammaiset. Toimintaan on aikojen saatossa kuulunut myös mm. sosiaalisia lomaleirejä, ulkomaan lomamatkoja, katutyötä ja vanhusten toimintaryhmiä.
Toiminta > Kontti-kierrätystavaratalot

Kontti-kierrätystavaratalot ovat Suomen Punaisen Ristin kierrätystavarataloja, joissa myydään lahjoituksena saatuja tuotteita. Konttien tulos jaetaan Punaisen Ristin avustustyöhön Suomessa ja maailmalla: 2/3 auttamistoimintaan kotimaassa ja 1/3 katastrofirahastoon. Konttien työpaikat ova pääasiassa työkokeilu- tai palkkatukipaikkoihin oikeutetuille suunnattuja.
Kontti-kierrätystavarataloja toimii yhteensä kahdessatoista kaupungissa: Espoossa, Helsingissä, Joensuussa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Oulussa, Porissa, Rovaniemellä, Tampereella, Turussa ja Vantaalla.
Soppi kierrätysputiikki on Hämeen ja Varsinais-Suomen piirien ylläpitämä ja sen tuotto käytetään piirien toimintaan. SPR-Kirppikset ovat Suomen Punaisen Ristin Länsi-Suomen piirin ylläpitämiä kirppismyymälöitä. Piirin alueella on yhteensä seitsämän kirpputoria. Niiden tuotto käytetään Länsi-Suomen piirin toimintaan. Ne työllistävät palkkatukityöhön, oppisopimuskoulutukseen, työkokeiluihin ja kuntouttavaan työtoimintaan.
Talous > Varainhankinta

Suomen Punainen Risti ylläpitää omaa katastrofirahastoaan, jonka varoja käytetään äkillisten onnettomuuksien, katastrofien ja kriisien jälkeiseen avustustoimintaan. Sen varoja ei ole varattu tiettyyn kohteeseen, vaan sieltä voidaan antaa apua nopeasti kotimaahan tai ulkomaille. Lisäksi rahastosta tuetaan muun muassa kehitysyhteistyöhankkeita ja auttamisvalmiuden ylläpitoa. Katastrofirahastoa kerrytetään lahjoituksilla ja erilaisilla keräyksillä, joista suurin on jokavuotinen Nälkäpäivä-keräys. Katastrofirahaston keräyskulut saavat olla korkeintaan 20 prosenttia.
SPR myy esimerkiksi joulukortteja ja ensiaputuotteita. Myyntituotto käytetään järjestön toimintaan kotimaassa. Punainen Risti Ensiapu Oy:n tuotto käytetään valmius- ja ystävätoimintaan sekä SPR Konttien tuotosta osa käytetään alueelliseen auttamistyöhön ja osa tilitetään kastastrofirahastoon.
SPR saa myös julkista rahoitusta useilta eri toimijoilta.
Talous > Sijoitusomaisuus

Vuonna 2023 Suomen Punaisen Ristin sijoitukset olivat yhteensä 154,9 miljoonaa euroa. Osakkeiden ja osuuksien arvo oli 124,8 miljoonaa euroa. Samana vuonna maa-alueiden arvo oli yhteensä 49 615,00 euroa ja osuudet omistusyhteysyrityksissä yhteensä 2 500,00 euroa.
Huomionosoitukset

Suomen Punaisen Ristin korkeimmista huomionosoituksista säädetään laissa Suomen Punaisesta Rististä (238/2000) ja Tasavallan Presidentin asetuksessa (827/2017). Huomionosoitukset on vuodesta 1933 myöntänyt Tasavallan Presidentti:
| Huomionosoitus | Kuva | Toiminta-aika | Erityistä sekä huomionosoituksen maksaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Suomen Punaisen Ristin ansioristi (SPR ar) |  |  | Ansioristi on Suomen Punaisen Ristin kunniamerkki ja se annetaan korkeimmissa johtavissaasemissa suoritetusta epäitsekkäästä, erittäin ansiokkaasta ja pitkäaikaisesta toiminnasta tai poikkeuksellisen huomattavista teoista SPR:n ja välittömästi sen tarkoitusperien hyväksi. Se voidaan myöntää  koti- ja ulkomaisille valtioiden päämiehille, hallitusten jäsenille tai poikkeuksellisesti muille huomattaville julkisuuden henkilöille  järjestön puheenjohtajille sekä neuvoston ja hallituksen jäsenille  Kansainvälisen Punaisen Ristin ja ulkomaisten Punaisen Ristin tai Punaisen Puolikuun yhdistysten puheenjohtajille tai muille korkeimmille Punaisen Ristin johtohenkilöille  poikkeuksellisesti muille koti- ja ulkomaisille henkilöille erittäin huomattavista teoista Punaisen Ristin tarkoitusperien hyväksi. Ansioristin maksaa Suomen Punaisen Ristin hallitus. |
| Suomen Punaisen Ristin kultainen ansiomitali (SPR kult.am) |  |  Vapaaehtoisilla vähintään 30 aktiivista toimintavuotta  Palkatuilla työntekijöillä vähintään 35 palveluvuotta | Kultaisen ansiomitalin maksaa mitalin anoja eli osasto, piiri, laitos tai keskustoimisto. Jos huomionosoituksen anojana on jäsen, vastaa kustannuksista jäsenen oma osasto tai piiri. |
| Suomen Punaisen Ristin hopeinen ansiomitali (SPR hop.am) |  |  Vapaaehtoisilla vähintään 20 aktiivista toimintavuotta  Palkatuilla työtekijöillä vähintään 25 palveluvuotta | Hopeisen ansiomitalin maksaa  mitalin anoja eli osasto, piiri, laitos tai keskustoimisto. Jos huomionosoituksen anojana on jäsen, vastaa kustannuksista jäsenen oma osasto tai piiri. |
| Suomen Punaisen Ristin pronssinen ansiomitali (SPR pr.am) |  |  Vapaaehtoisilla vähintään 10 aktiivista toimintavuotta  Palkatuilla työntekijöillä vähintään 15 palveluvuotta | Pronssisen ansiomitalin maksaa mitalin anoja eli osasto, piiri, laitos tai keskustoimisto. Jos huomionosoituksen anojana on jäsen, vastaa kustannuksista jäsenen oma osasto tai piiri. |
Kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä Suomen Punaisen Ristin ansioristi sijoittuu Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin ja  Suomen Leijonan ansioristin jälkeen. Suomen Punaisen Ristin ansiomitalit sijoittuvat Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin,  Suomen Valkoisen Ruusun mitalin ja Sotilasansiomitalin jälkeen. Suomen Punaisen Ristin kultainen ansiomitali on ansiomitalien järjestyksessä korkein. Suomen Punaisen Ristin hopeisen ansiomitalin ja pronssisen ansiomitalin väliin sijoittuu Mitali inhimillisestä auliudesta (Pro Benignitate Humana).
152 H 88

| 152 H 88 |
| --- | --- |
 152 H 88-40 Tykistömuseon pihassa.
Aseen tyyppi:  haupitsi
Alkuperämaa:   Suomi Alun perin:  Saksa  Neuvostoliitto
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1988–2007
Valtion käytössä:  Suomi
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Tampella
Suunniteltu:  1988
Valmistajat:  Tampella Vammas
Valmistusvuodet:  1988–
Valmistusmäärä:  21 + 64 + 42
Eri versiot:  152 H 88-31 152 H 88-37 152 H 88-40
Tekniset tiedot
Malli:  152 H 88-40
Paino:  6800 kg (marssipaino)
Putken pituus:  28 kaliiperia (4240 mm) ilman suujarrua
Kaliiperi:  152 × 547 mm R
Toimintatapa:  manuaalinen kiila
Tulinopeus:  4 laukausta minuutissa
Lähtönopeus:  650 m/s (täyspanos)
Tehokas kantama:  16 km
Tähtäimet:  kiertokaukoputki
Laukaustyyppi:  kartussilaukaus
Kuljetustapa:  vedettävä
Ampumakulmat:  0° – +45° (korkeussuuntaus) 60° (sivusuuntaus)
152 H 88 on vedettävä 152-millinen 32 kaliiperin pituisella putkella varustettu raskas haupitsimalli. Mallin tykit ovat ampumaominaisuuksiltaan samankaltaisia, mutta ulkonäöltään ja yksityiskohdiltaan erilaisia johtuen siitä, että malli on luotu modernisoimalla neljä vanhaa tykkimallia. Tykkeihin on vaihdettu mm. suomalaisvalmisteinen (Patria Vammas) putki ja lukko, ja lavettia on muokattu suuremman vetonopeuden mahdollistamiseksi. Lukko on manuaalinen. Haupitsia käytetään Jalkaväkiprikaati-80:n kenttätykistörykmentin aseistuksena.
Versiot

Tykistä on käytössä kolme eri versiota:
152 H 88-31: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37-31 tai 122 K 31 (alkuperäinen nimi “M-1931” ja “122 mm Pushka obr. 1931”)
152 H 88-37: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37 (alkuperäinen nimi “ML-20”, “M-1937” ja “152 mm Gaubitsa-Pushka obr. 1937 g.”)
152 H 88-40: Suomessa modernisoitu saksalainen 150 H 40 (alkuperäinen nimi “15 cm sFH 18” tai “15 cm schwere Feldhaubitze 18”)
Kaksi ensimmäistä tykkimallia ovat jatkosodassa saatua sotasaalista. Osa on suomalaisjoukkojen valtaamia, ja osa on ostettu Saksasta sodan aikana. Saksalaisvalmisteisia 150 H 40 –tykkejä ostettiin Saksasta välirauhan aikana ja käytettiin jatkosodassa.
Ampumatarvikkeet

Ampumatarvikkeen tyyppinä on kartussilaukaus. Neuvostovalmisteiset ampumatarvikkeet voidaan toimittaa yhden täydellisen laukauksen sisältävissä puulaatikoissa. Kranaatin paino on noin 43 kiloa josta räjähdysainetta on noin kuusi kiloa, ja suurimman panoksen ruutimäärä on noin 8 kiloa. Kranaattivalikoimaan kuuluu ainakin sirpalekranaatti, jonka lähtönopeus on noin 650 metriä sekunnissa ja suurin vaikutusetäisyys 50-150 metriä.
Ominaisuudet

vedettävä kenttähaupitsi
kaliiperi 152 mm, putken pituus 32 kaliiperia
kantama 16 km
käyttää kartussilaukausta
tulinopeus 4–5 ls/min
paino: 152 H 88-31: 8340 kg, 152 H 88-37: 8100 kg, 152 H 88-40: 6800 kg
tykin vetäjä keskiraskas maastokuorma-auto
vetonopeus tiellä 80 km/h
tykin miehistö 8
Muuta

Neuvostovalmisteinen 152 H 55 (D-20) käyttää samoja ampumatarvikkeita 152 H 88 –sarjan kanssa.
Aiheesta muualla

Puolustusvoimien kalustoesittely (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaeger Platoon
200-luvun kriisi

Historia
200-luvun kriisi
myöhäisantiikki
Hallinto ja politiikka
kuninkaat
konsulit
keisarit
senaatti
provinssit
Oikeus
Talous
Kulttuuri
kirjallisuus
mytologia
ruoka
tekniikka
Sotahistoria
legioona
n
k
Osa artikkelisarjaa
200-luvun kriisi oli Rooman valtakunnan hajoamiskausi noin vuosina 235–275. Valtakunta kävi tällöin tuhon partaalla. Samaan aikaan sijoittuu myös niin kutsuttu sotilasanarkian aika 235–284.
Roomassa oli kriisikaudella 40 vuoden kuluessa 12 eri hallitsijaa. Useimmat näistä olivat sotapäälliköitä, jotka jokin alueellinen armeijayksikkö oli nostanut Rooman keisarin asemaan, ja jotka olivat siten saaneet keisarin vallan joko koko valtakunnassa tai jossakin sen osassa. Lähes kaikki tämän ajan keisarit kuitenkin murhattiin tai kuolivat taistelussa, yleensä vain muutaman vuoden kuluttua valtaan pääsystään. Ainoan poikkeuksen muodosti Claudius Gothicus, joka kuoli kulkutautiin. Tällainen nopea ylimmän vallan vaihtuminen kertoo vallanjaon toimimattomuudesta. Keisarit viettivät yhä vähemmän aikaa Roomassa.
Politiikan lisäksi kriisiytyi myös talous. Toisaalta ilmeni myös monia muita ongelmia kuten levottomuuksia, tauteja ja sisällissotia. Valtakunnan desentralisaatio kiihtyi. Sisäiset levottomuudet ilmenivät esimerkiksi separatistisina pyrkimyksinä. Lännessä niin sanotun Gallian keisarikunnan perustanut Postumus ja idässä kuningatar Zenobia pyrkivät kummatkin saavuttamaan itsenäisyyden keskushallinnosta.
Aiemmassa vaiheessa armeija oli pyritty siirtämään kauemmas valtakeskuksista, mikä vakautti valtiota. Nyt armeija palasi vallan keskiöön ja dominoi koko yhteiskuntaa. Se myös kasvoi merkittävästi. Valtakunta oli jatkuvasti sekä sisäisessä että ulkoisessa sotatilassa. Armeija alkoi värvätä ulkopuolisia, etenkin germaaneja. Kaupunkeja alettiin pitkästä aikaa linnoittaa. Raja-alueiden siirtokunnat autioituivat monin paikoin.
200-luvulla imperiumi koki myös ensimmäiset vakavat sotilaalliset tappionsa vuosisatoihin. Germaanit ryöstelivät Rooman alueita monin paikoin ja sassanidien Persia nousi Rooman kilpailijaksi. Roomalaiset kärsivät vuosisadan puolivälissä kaksi symbolisesti merkittävää tappiota: vuonna 251 Rooman keisari kaatui ensimmäisen kerran taistelussa ulkoista vihollista vastaan, kun Knivan johtamat gootit löivät keisari Deciuksen joukot Abrittuksen taistelussa, ja vuonna 260 Rooman keisari jäi ensimmäisen kerran vihollisen vangiksi, kun  sassanidien kuningas Sapor I vangitsi viekkaudella keisari Valerianuksen, joka kuoli myöhemmin nöyryytettynä vankeudessa.
Kun tällaista menoa oli kestänyt 35 vuotta, valtakunta oli kuoleman kielissä. Rooman lahjakkaimpien keisareiden joukkoon luettu Aurelianus kuitenkin onnistui turvaamaan valtakunnan rajat. Diocletianus vakiinnutti oloja edelleen. Selviytyminen kriisistä oli luultavasti kuitenkin enemmän sattumaa ja rakenteellisten tekijöiden sanelemaa kuin yksilöiden ansiota.
Akademiska Sångföreningen

Erik Bergman johtamassa kuoroa vappuna 1968 Helsingin Kaisa­niemessä.
Akademiska Sångföreningen (Akateeminen laulukunta) on suomenruotsalainen mieskuoro Helsingistä. Kuoro perustettiin vuonna 1838 nimellä Akademiska Sång-Sällskapet, ja se on Suomen vanhin yhä aktiivinen kuoro. Kuoron perusti keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston musiikinlehtori Fredrik Pacius. Nykyisen nimensä kuoro otti vuonna 1848.
Akademen on ylioppilaskuoro, ja kuten Akademiska Damkören Lyran, virallisesti osa Helsingin yliopiston ylioppilaskuntaa, mutta toimii itsenäisesti. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 50 laulajaa. Kuoro konsertoi säännöllisesti Suomessa, ja tekee konserttimatkoja ulkomaille.
Historia

Akademiska Sångföreningen oli alkuaan ruotsinkielinen, sittemmin kaksikielinen, mutta muuttui jälleen ruotsinkieliseksi, kun vuonna 1883 suomenmieliset laulajat erosivat siitä ja perustivat oman kuoronsa Ylioppilaskunnan laulajat. Akateemisen laulukunnan johtajina mainitaan sen 60-vuotisjuhlaksi 1898 julkaistussa selonteossa seuraavat: Fredric Pacius, H. Borenius, L. N. Achté, M. Wegelius, G. Sohlström, O. Mechelin, E. Leander. U. Öller, C. v. Knorring, G. Mattson, B. Hallman, A. Uggla. ja David Hahl (1847–1880) Kuorolla oli pulaa suomenkielisestä ohjelmistosta, siksi Savo-Karjalainen osakunta tilasi 1871 Karl Collanilta suomenkielisen laulukokoelman, mutta hän ehti kuolla ennen hankkeen toteutumista. Kuorossa oli myös jatkuvia kieliriitoja, kun suomenkielisten asema jäi heikoksi, ja siksi Ylioppilaskunta perusti kuoron, joka hengeltään vastaisi suomenkielisen enemmistön kantaa.
Kuoro oli 1800-luvulla merkittävä kansallisen heräämisen symboli, ja se ensiesitti Paciuksen säveltämän ja Johan Ludvig Runebergin sanoittaman Maamme-laulun vuonna 1848. Monet nimekkäät johtajat, mm. Bengt Carlson, Nils-Eric Fougstedt, Erik Bergman ja Kari Turunen, ovat johtaneet kuoroa. Musiikin maisteri Elisa Huovinen on johtanut kuoroa vuodesta 2020 alkaen.
Diskografia

1995 – Första maj
1999 – Julstämning (yhdessä Akademiska Damkören Lyranin kanssa)
2002 – Skaparegestalter
2005 – För ögonblicket
2006 – Happi kvam pippi
2009 – Hymn to Finland
2011 – Julen vi minns (yhdessä Akademiska Damkören Lyranin kanssa)
2013 – Från tidevarv till tidevarv
2013 – Solglitter
2016 – I Dreamt - Beställningsverken 2007-2013
2021 – En Del av Det Hela
Aiheesta muualla

Akademiska Sångföreningenin kotisivut.
Akakdemiska sångföreningen. (Arkistoitu – Internet Archive) Yle Elävä arkisto.
Aitotumaiset

| Aitotumaiset |
| --- | --- |

 Rhyax - Nykyaika (Holoseeni) 2 100–0 Ma  Had.     Arkeeinen    Proterotsooinen    Fa.      
Tieteellinen luokittelu
domeeni::  Aitotumaiset, Eucarya  Whittaker & Margulis, 1978
Kunnat
 Perinteinen luokittelu: Eläinkunta Animalia  Sienet Fungi  Kasvit Plantae  Alkueliöt Protista Fylogeneettinen luokitus: Unikonta Ophistokonta Metazoa – Eläimet  Eumycota – Aitosienet  Amoebozoa – Amebat  Bikonta Archaeplastida – Kasvit ja punalevät  Chromalveolata – Kromalveolaatit  Rhizaria – Juurijalkaiset  Excavata – Ekskavaatit 
Katso myös
   Aitotumaiset Wikispeciesissä   Aitotumaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solun rakenne.
Aitotumaiset (Eucarya) eli tumalliset, eukaryootit tai aitotumalliset ovat yksi eliöiden kolmesta domeenista. Ne koostuvat solusta tai soluista, joissa on tuma ja monenlaisia erikoistuneita soluelimiä eli soluorganelleja. Ne ovat rakenteeltaan huomattavasti mutkikkaampia ja suurempia kuin esitumalliset bakteerit ja arkeonit.
Koko eliökunta voidaan jakaa esi- ja aitotumaisiin, joista ensimmäiseen kuuluvat bakteerit sekä arkeonit ja jälkimmäiseen kaikki muut. Ongelmana tällaisessa jaossa on kuitenkin se, että arkeonit ja aitotumaiset ovat toisilleen läheisempää sukua kuin bakteereille.
Monisoluiset kasvit, sienet ja eläimet kuuluvat aitotumaisiin. Yksisoluisia eukaryootteja on perinteisesti kutsuttu alkueläimiksi.
Aito- ja esitumaisten eroja

Aitotumaisten solujen selvin tunnusmerkki on se, että niillä on selvä tumakalvo, jonka sisällä solun perintöaines on. Tumakalvon vuoksi aitotumaiset solut kuljettavat lähetti-RNA:n eli mRNA:n ulos tumasta ribosomeille, jotta nämä voisivat aloittaa solulimassa tapahtuvan proteiinisynteesin.
Aitotumaisilla on tuman lisäksi muita erilaistuneita, kalvon ympäröimiä soluelimiä. Niiden uintisiimat ovat paljon monimutkaisempia kuin esitumallisilla tavattavat. Aitotumaisilla nämä siimat muodostuvat tosiinsa limittyvistä mikrotubuluksista.