stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarlo Vaala

Kaarlo Vaala.
Kaarlo Oskar Eino Vaala (vuoteen 1924 Vihervirta; 15. tammikuuta 1899 Turku – 13. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja kenraaliluutnantti, joka toimi muun muassa rajavartiostojen päällikkönä.
Sisällissodassa 1918 Vaala oli vapaaehtoisena suojeluskunnassa plutoonanpäällikkönä. Vaala valmistui upseeriksi Tykistökoulusta 1918 ja kävi Sotakorkeakoulun 1924–1926 (yeleisesikuntaupseeri 1927). Vuosina 1920–1926 hän toimi nuorempana upseerina sekä patterin päällikkönä Jääkäritykistörykmentissä. 1926–1933 hän työskenteli yleisesikunnassa toimistoupseerina ja -päällikkönä. Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirissä Vaala toimi piiripäällikkönä 1933–1940 sekä sodan aikaan myös Suojeluskuntain päällystökoulun johtajana 1940–1944.
Vaala oli talvisodassa jalkaväkirykmentin komentaja Keski-Kannaksella, jatkosodassa 1941–1942 JR 13:n rykmentinkomentaja Syvärillä. Päämajan komento-osaston päällikkö hän oli vuosina 1942–1945, rajavartiostojen päällikön apulainen 1945–1956 ja päällikkö 1956–1962.
Ylennykset: Vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1933, eversti 1940, kenraalimajuri 1952, kenraaliluutnantti 1956.
Kaarlo Hämäläinen (nimineuvos)

Kaarlo Hämäläinen (21. joulukuuta 1879 Pietari – 13. elokuuta 1951 Mikkeli) oli suomalainen Sulkavan menneisyyden ja kulttuuriperinteen keräämiseen erikoistunut keräilijä ja nimineuvos. Hän oli aikanaan yksi Suomen tunnetuimpia muinaisesineiden keräilijöitä.
Kaarlo Hämäläisen Sulkavalla syntynyt isä toimi hopeaseppänä Pietarissa. Hämäläinen työskenteli 1900-luvun alussa Venäjän amiraliteetin karttaosastolla. Hänet yleni kapteeniksi saakka ja sai myös nimineuvoksen arvonimen. Ensimmäisen maailmansodan aikana Hämäläinen toimi muun muassa kuriirina. Venäjän vallankumouksen jälkeen virkansa ja säästönsä menettänyt Hämäläinen palasi isänsä kotipitäjään Sulkavalle. Hän omistautui sitten muinaistutkimukseen ja vanhojen esineiden keräilyyn.
Hämäläinen keräsi kaikkiaan noin 3 000 muinaisesinettä, joista vanhimmat olivat peräisin kivikaudelta. Hän lahjoitti osan esineistä Savonlinnan museoon ja Kansallismuseoon. Hämäläisen toiminnan ansiosta Sulkavalle perustettiin Savupirttimuseo, Linnavuoren alueelle perustettiin luonnonsuojelualue ja Sairalanmäelle pystytettiin Kustaan III:n sodassa kaatuneiden muistomerkki. Hämäläinen kirjoitti myös Savonlinnassa ilmestyneisiin sanomalehtiin käyttäen nimimerkkiä Minor.
Nimineuvos Kaarlo Hämäläisen vuonna 2011 paljastettu muistopatsas sijaitsee Sulkavan kirjaston edustalla.
Aiheesta muualla

Kun suomalainen tapasi "salaperäisen eurooppalaisen", Suomen Kuvalehti, 11.01.1936, nro 2, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tipparahoja, Suomen Kuvalehti, 11.01.1936, nro 2, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
A. V. Multia : Putkaan ja putkasta pois, Helsingin Sanomat, 23.01.1938, nro 21, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen kulttuurityöntekijä, Suomen Kuvalehti, 17.06.1939, nro 24, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nimineuvos Hämäläisen keräilemät muinaisesineet Olavinlinnan suojiin, Helsingin Sanomat, 28.05.1939, nro 141, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
KRI Nanggala

| KRI Nanggala |
| --- | --- |
 KRI Nanggala elokuussa 2015.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Howaldtswerke-Deutsche Werft, Kiel
Kölinlasku:  maaliskuu 1978
Laskettu vesille:  10. syyskuuta 1980
Palveluskäyttöön:  6. heinäkuuta 1981
Poistui palveluskäytöstä:  kadonnut 21. huhtikuuta 2021
Tekniset tiedot
Pituus:  59,5 m
Leveys:  6,3 m
Nopeus:  21,5 solmua
Miehistöä:  53
KRI Nanggala (runkonumero 402) oli Indonesian laivaston Cakra-luokan sukellusvene (Tyyppi 209).
Valmistus

Alus tilattiin 2. huhtikuuta 1977 nimellä KRI Candrasa Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä Kielistä, missä köli laskettiin maaliskuussa 1978. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1980 ja valmistui 6. heinäkuuta 1981.
Palvelus

HDW huolsi aluksen Saksassa 1980-luvun lopulla. Seuraava modernisointi tehtiin 1993-1997 Singaporessa, jolloin vaihdettiin akustot ja sähköiset järjestelmät. Kolmannella kerralla alus lähetettiin Etelä-Koreaan Daewoo Shipbuilding and Marine Engineeringille (DSME) modernisoitaviksi, jolloin propulsiojärjestelmä huollettiin, taistelunjohtojärjestelmä uusittiin ja akusto vaihdettiin. Työ saatiin päätökseen 2006.
Kuusi vuotta myöhemmin alus toimitettiin jälleen DSME:n ja indonesialaisen PT PAL -yritykselle modernisoitavaksi. Tilauksen arvoksi ilmoitettiin 27 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mihin sisältyi periskooppimastojen uusinta, rungon tarkastus ja huolto sekä uuden taistelunjohtojärjestelmän asentaminen.
Sukellusvene katosi 21. huhtikuuta 2021 torpedoharjoituksissa noin sata kilometriä Balista pohjoiseen. Sillä oli 53 hengen miehistö. Samana päivänä Balinmerellä havaittiin öljyvahinko, jonka liittymistä sukellusveneen katoamiseen selvitettiin. Australia, Singapore, Malesia ja Intia lähettivät aluksia auttamaan etsinnöissä. Yhdysvallat lähetti etsintöihin lentokoneen.
Merenpohjasta noin 700 metrin syvyydestä löytyi 24. huhtikuuta alukseen kuuluneita esineitä, minkä perusteella arvioidaan, ettei veneen 53 hengen miehistöstä ole ketään elossa. Happivarastojen arvioitiin loppuneen. Seuraavana päivänä Indonesian viranomaiset kertoivat löytäneensä kolmeen osaan hajonneen hylyn.
KRI Nanggalan tunnus.
Juovaharjarapu

| Juovaharjarapu |
| --- | --- |
 Juovaharjarapu ylösalaisin lehden alapinnalla.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Caridea
Heimo::  Atyidae
Suku::  Atyopsis
Laji::  moluccensis
Kaksiosainen nimi
 Atyopsis moluccensis  De Haan, 1849 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovaharjarapu (Atyopsis moluccensis) on Aasiasta kotoisin oleva äyriäinen, jota pidetään myös akvaarioissa.
Juovaharjarapu seisomassa puunpalan päällä ja kauhomassa vettä harjaksillaan.
Saksien sijasta juovaharjaravulla on eturaajoissa harjakset, joilla se pyydystää planktonia ja muita vedessä olevia pieneliöitä.
Juovaharjarapuja elää luonnossa laajalla alueella, joka ulottuu Sri Lankasta Thaimaan ja Malesian kautta Indonesiaan, mahdollisesti Filippiineille asti. Ne elävät nopeasti virtaavissa puroissa useimmiten ylänköalueilla.
Aiheesta muualla

Harjarapujen uudet suomenkieliset nimet
Juhamatti Hietamäki

| Juhamatti Hietamäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Seinäjoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  SCM Brașov
Sarja:  MOL liga
Pelinumero:  94
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  SHT (S-S) Ässät (SML) TuTo (Mestis) Jokipojat (Mestis) Titaanit (Mestis) Kiekko-Vantaa (Mestis) Ferencvárosi TC (MOL liga)
Juhamatti Hietamäki (s. 22. maaliskuuta 1985 Seinäjoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa MOL ligaa romanialaisessa SCM Brașovissa. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu varsin virheetön, mutta myös fyysinen peli. Hietamäen heikkouksiin kuuluu luistelu, kulmikas liike ja vajavainen pelikäsitys sekä jäähyherkkyys.
Ura

Hietamäki on S-Kiekon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 17-vuotiaana Suomi-sarjassa kaudella 2002–2003. Kaudeksi 2003–2004 Hietamäki siirtyi Porin Ässien A-nuoriin. Hän kuului sen SM-liigarinkiin jo kesällä 2004, mutta Hietamäki teki liigadebyyttinsä kuitenkin kaudella 2005–2006, jolloin hän pelasi 22 SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hietamäki voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi A-nuorissa varsin fyysistä peliä; Hietamäki keräsi kolmen A-juniorikautensa aikana yhteensä 295 jäähyminuuttia sijoittuen A-nuorten SM-liigan kaikkien aikojen jäähypörssissä seitsemänneksi. Kausina 2003–2004 ja 2004–2005 hän sijoittui jäähypörssissä neljänneksi ja kaudella 2005–2006 Hietamäki voitti koko jäähypörssin 105 minuutillaan.
Kaudella 2006–2007 Hietamäen rooli Ässien SM-liigajoukkueessa jäi pieneksi. Hän pelasikin suurimman osan kaudestaan Mestiksessä; yhteensä 24 ottelua Forssan Palloseurassa ja TuTossa. Tammikuussa 2007 Hietamäki palasi Ässien vahvuuteen. Kauden 2007–2008 hän pelasi lainalla Jokipojissa. Kaudeksi 2008–2009 Hietamäki siirtyi Kotkan Titaanien riveihin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin jo 22 ottelun jälkeen joulukuussa 2008 selkävaivojen vuoksi.
Kaudeksi 2009–2010 Hietamäki siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Hän joutui kuitenkin jo alkukaudella sivuun olkapäävamman takia, oli sivussa useita kuukausia ja pelasi lopulta vain 12 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Kaudeksi 2010–2011 Hietamäki palasi viikon mittaisen try-outin kautta Jokipoikiin.
Elokuussa 2011 Hietamäki teki vuoden mittaisen sopimuksen unkarilaisen Ferencvárosi TC:n kanssa. Hän oli tehoilla 12+11=23 joukkueen tehokkain puolustaja ja jakoi Ferencvárosin sisäisen pistepörssin voiton Csaba Janosin kanssa kevään 2012 pudotuspeleissä tehoilla 2+1=3. Kaudeksi 2012–2013 Hietamäki siirtyi toiseen MOL ligan joukkueeseen, romanialaiseen SCM Brașoviin.
Juho Karreinen

Juho Karreinen (18. huhtikuuta 1881 Helsinki – 15. kesäkuuta 1935 Polvijärvi) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Savutölli : kertomus pohjakerroksista. S. T. L. Kirjapaino ja Sanomalehti O. Y., ei painovuotta
Juovahernekärsäkäs

| Juovahernekärsäkäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthopoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät  Curculionidae
Suku::  Hernekärsäkkäät Sitona
Laji::  lineatus
Kaksiosainen nimi
 Sitona lineatus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Juovahernekärsäkäs Wikispeciesissä   Juovahernekärsäkäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juovahernekärsäkäs (Sitona lineatus)  on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva hernekärsäkäslaji.
Hernekärsäkkäiden suvussa on monia toisiaan muistuttavia lajeja. Aikuinen juovahernekärsäkäs on väriltään ruskea, harmaanvihreä tai kellanruskea ja sen kärsä on tylppä ja lyhyt. Silmät ovat ulkonevat. Etuselässä on kolme vaaleaa pitkittäistä raitaa ja peitinsiivissä lukuisia pitkittäisiä raitoja. Se on kooltaan noin 5 millimetriä pitkä. Juovahernekärsäkkäät elävät herneillä, apiloilla ja mailasilla. Aikuiset juovahernekärsäkkäät nakertelevat puolikuun muotoisia koloja sirkkalehtien ja ensimmäisten kasvulehtien reunoihin. Toukat elävät juuristossa vioittaen typpeä sitovia juurinystyröitä ja heikentäen siten kasvin kasvua. Juovahernekärsäkkään toukka on vaaleahko ja eripituisten punaruskeiden karvojen peittämä. Juovahernekärsäkkäät talvehtivat aikuisina pientareilla ja muissa monivuotisissa heinäkasvustoissa. Vuodessa kehittyy yksi sukupolvi. Juovahernekärsäkästä esiintyy laajasti eri puolilla maailmaa.
Juovahernekärsäkkäiden aiheuttamaa tuhoa voidaan rajoittaa heti kylvön jälkeen laitettavilla harsoilla tai verkoilla. Kemiallisessa torjunnassa tehoaineina voidaan käyttää esimerkiksi esfenvaleraattia, tau-fluvalinaattia ja alfa-sypermetriinia sisältäviä torjunta-aineita.
Juovahernekärsäkkään saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat maakiitäjäislajit: peltokurekiitäjäinen (Anchomenus dorsalis syn. Agonum dorsale), karvakiitäjäinen (Harpalus rufipes), tarhasysikiitäjäinen (Pterostichus madidus) ja aitosysikiitäjäinen (Pterostichus melanarius).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Juovahernekärsäkäs (Sitona lineatus)
Kasper: Juovahernekärsäkäs (Sitona lineatus)
Farmit: Hernekärsäkäs
Luonnonvarakeskus (Luke): Tuhoeläinten tarkkailu ja torjunta (Arkistoitu – Internet Archive)
Bug Guide, kuvia: Sitona lineatus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Sitona lineatus, the Pea leaf weevil (englanniksi)
ITIS: Sitona lineatus (englanniksi)
Plantwise: pea leaf weevil (Sitona lineatus) (englanniksi)
Kaffrine

| Kaffrine |
| --- | --- |
 Kaffrine
 Koordinaatit: 14°5′55″N, 15°33′1″W 
Valtio:  Senegal
Alue:  Kaffrinen alue
Departementti:  Kaffrinen departementti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2013):  39 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaffrine on kaupunkikunta sekä Kaffrinen alueen ja departementin hallinnolinen keskus Senegalissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Dakarista kaakkoon. Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 39 500 asukasta.
Kaffrine sijaitsee Saloumjoen kuivuneella yläjuoksulla. Sitä ympäröi Kahin maalaiskunta. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Kaupungin kautta kulkevat Dakarista Tambacoundan kautta Malin rajalle johtava valtatie RN1 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeino on maanviljely ja tärkein viljelykasvi maapähkinä. Kaffrinesta tuli hallintoalueen keskus vuonna 2008.
Juha van Ingen

| Juha van Ingen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1963 Suomi
Taiteilija
Ala:  videotaide
Juha van Ingen (s. 1963, Suomi) on suomalainen taiteilija. Juha van Ingenin teos ASLAP (2015) on osa Kiasman ARS17-näyttelyä ja teos Web-Safe osa ARS17+ Online Art -kokoelmaa.
Teokset

Web-Safe ((1999 - 2000))
AS Long As Possible (ASLAP) ((2015))
Inter_active (Black and White) ((2016))
(Dis)Integrator (1992)
Nature morte - Still life (2007)
Web Safe (videocolourscape) (2008)
Aiheesta muualla

Juha van Ingenin kotisivut
Juha van Ingen - Web-safe ARS17+ online. Arkistoitu 22.4.2017. Viitattu 21.4.2017.
ARS17 - Juha van Ingen (haastattelu) youtube.com. Youtube.
Juho Karppinen (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka:  Kuopio, Suomi
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura:  Connecticut Huskies
Pelinumero: 6
Junioriseurat
-2009:  KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009 2010- |  KuPS  Connecticut Huskies | 4 (2) 11 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. maaliskuuta 2011.
Juho Karppinen  (s. 8. maaliskuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa amerikkalaista yliopistojoukkue Connecticut Huskiesia. Karppisen kasvattajaseura on Kuopion Palloseura, jota hän edusti kauden 2009 loppuun asti. Hänen Veikkausliigadebyyttinsä tapahtui 4. heinäkuuta 2009 ottelussa KuPS–RoPS. Karpinen aloitti kauden juniorijoukkueessa, mutta loukkaantumisten takia sai näyttöpaikan ja vakuutti nopeasti, sillä hän teki neljässä liigapelissä kaksi maalia.
Lokakuussa 2009 Karppisen kerrottiin saaneen täyden stipendin Connecticutin yliopistoon Yhdysvalloissa. Hän suuntasi sinne ja opiskelee sivussa omien sanojensa mukaan kauppatieteitä.
Saavutukset

A-nuorten SM-pronssi 2008
B-nuorten Suomen mestaruus 2007
Kaarlo Oskari Kivekäs

Kaarlo (Kalle) Oskari Kivekäs (15. syyskuuta 1880 Sysmä – 3. lokakuuta 1957 Lahti) oli suomalainen kauppaneuvos ja lehtikustantaja.
Kivekkään vanhemmat olivat Tuomas Pihamaa ja Liisa Johanneksentytär. Hän oli Valtion rautateiden liikenneosaston palveluksessa 1900–1911 ja Henkivakuutusyhtiö Suomen Lahden piirin asioimistonhoitajana 1911–1914. Hän johti sitten vuodesta 1914 Etelä-Suomen Sanomain Kirjapaino Osakeyhtiötä (vuodesta 1940 Esan Kirjapaino Oy), joka julkaisi Lahdessa Etelä-Suomen Sanomia sekä vuodesta 1945 Heinolassa Itä-Häme-lehteä. Etelä-Suomen Sanomat -lehti muodostettiin kun 1909 perustettu Lahden Sanomat ja loviisalainen Uusmaalainen-lehti yhdistyivät. Lehti siirtyi sitten vähitellen kokonaan Kivekkään suvun omistukseen, kun Kaarlo Oskari Kivekäs osti pienosakkaita pois. Kivekäs oli myös Lahden Puunjalostus Oy:n johtajana vuodesta 1923 alkaen. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1950.
Kivekäs oli Lahden kaupungin rahatoimikamarin jäsenenä 1919–1928, Lahden liikemiesten yhdistyksen hallituksen varapuheenjohtajana 1920–1946 sekä Lahden kauppakamarin puheenjohtajana vuodesta 1941.
Kivekäs oli naimisissa vuodesta 1906 Hulda Richterin kanssa. Heidän poikansa oli varatuomari, lehtikustantaja Ossi Kivekäs. Kaarlo Oskari Kivekäs on haudattu Lahden vanhalle hautausmaalle Radiomäelle.
Aiheesta muualla

Oskari Kivekäs : Maailmansodan muistomerkit Lontoossa, Suomen Kuvalehti, 01.05.1926, nro 18, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kafia Kingi

| Kafia Kingi (كافيا كنجي (arabiaksi)) |
| --- | --- |
 Kafia Kingi
Valtio (de jure):   Etelä-Sudan
Valtio (de facto):   Sudan
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  10 546 km²
Väkiluku (2010)  ():  16 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kafia Kingi (arab. كافيا كنجي‎) on mineraalirikas alue Sudanin, Etelä-Sudanin ja Keski-Afrikan tasavallan rajaseudulla. Etelä-Sudan ja Sudan kiistelevät alueen hallinnasta.
Alkujaan Kafia Kingi oli määrä antaa Etelä-Sudanille vuoden 2005 rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti. Alue on nykyisin pääosin Sudanin hallinnassa, vaikka itsenäistymisen jälkeen Etelä-Sudanin joukot ovatkin hallinneet ajoittain suuria osia siitä. Kafia Kingi muodostaa valtaosan Sudanin Radomin kansallispuistosta.
Terroristijärjestö Herran vastarinta-armeijan perustajan ja johtajan, sotaherra Joseph Konyn uskotaan piilottelevan jossain päin Kafia Kingiä.
Kafia Kingin alue on tunnettu norsunluun salakuljettajien piilopaikkana. Kongon demokraattisesta tasavallasta saatua norsunluuta säilytetään usein Kafia Kingissä ennen sen viemistä pohjoiseen Darfuriin.
K. E. Salonen

Kaarlo Erkki Salonen (18. toukokuuta 1883 Teisko – 1. tammikuuta 1949 Forssa) oli suomalainen lääninrovasti ja uskonnollinen kirjailija.
Salonen työskenteli alkuaan sokerileipurina. 1900-luvun alkupuolella hän suoritti lähetystyöhön valmistautuessaan ylioppilastutkinnon 1907 ja hänet vihittiin papiksi 1911. Salonen oli lähetystyössä Japanissa 1911–1916 ja sen jälkeen hän oli Suomi-Synodin pappina Yhdysvalloissa 1918–1923. Hän palasi sitten takaisin Japaniin ja oli siellä lähetystyössä 1923–1927.  Suomeen palattuaan Salonen toimi Forssan kirkkoherrana 1937–1949 ja oli keskeisesti mukana Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (Sley) toiminnassa.
Salonen oli naimisissa vuoteen 1919 saakka Selma Selina Paason kanssa. Selma Salosen kuoltua vuonna 1919 espanjantautiin Salonen meni naimisiin lähetystyöntekijä Rosa Hytösen kanssa. Salosen lapsia ensimmäisestä avioliitosta olivat Helsingin yliopiston professori Armas Salonen ja Toijalan kansalaisopiston ensimmäinen rehtori, filosofian tohtori Veikko Salonen (1919–1992).
Kaarlo Pajamo

Kaarlo Johannes Pajamo (ent. Böök) (17. helmikuuta 1908 Sortavala – 29. syyskuuta 1981) oli suomalainen opettaja, kuoronjohtaja, jalkapallovalmentaja ja pesäpalloilija, joka edusti urallaan useita seuroja.
SM-sarjassa Kaarlo Kilu Pajamo pelasi 1931 Haminan Palloilijoissa ja 1934 Riihimäen Pallonlyöjissä. Itä-Länsi-ottelussa hän pelasi 1933 edustaessaan Sortavalan Palloseuraa, jota seuraa hän oli ollut perustamassa. Vuosina 1930 ja -31 hän saavutti Armeijan mestaruuden Viipurin Rykmentin riveissä.
Vuodesta 1947 lähtien Pajamo edusti Lieksan Urheilijoita. Vuonna 1953 hän saavutti ikämiesten PPL:n mestaruuden Pankakosken Tehtaan Urheilijoiden joukkueessa.
Pajamo toimi Itä- ja Pohjois-Karjalan piirien jalkapallovalmentajana ennen sotia yhteensä 12 vuotta ja on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin. Pajamo oli Pielisen Laulu sekakuoron perustajia ja kuoronjohtaja vuodesta 1952. Pajamo oli sotilasarvoltaan reservin majuri ja ammatiltaan kansakoulunopettaja. Pajamon kotikunta oli Lieksa.
Saavutukset

1 Itä-Länsi-ottelu: 1933
Kalathás

| Kalathás Καλαθάς |
| --- | --- |
 Kalathás
 Koordinaatit: 35°32′59″N, 24°5′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Chaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7401020202
Väkiluku (2011):  634
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalathás (kreik. Καλαθάς) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kalathás on osa Kounoupidianán kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 634 (vuonna 2011).
Kalathásin kylä sijaitsee Akrotírin niemimaan länsirannikolla noin 14 kilometriä koilliseen Chanián keskustasta ja noin kymmenen kilometriä länteen Chanián kansainvälisestä lentoasemasta. Kylä on käytännössä Chanián esikaupunkeja ja rakennuskannaltaan suhteellisen uusi. Kylässä on luonnonsatamalahden pohjukassa oleva ranta, jonka edustalla on pieni saari.
Aiemmin kylä kuului Akrotírin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Akrotírin kunnallisyksikköön.
Kaarlo Therman

Karl Gustaf (Kaarlo) Therman (20. marraskuuta 1912 Kuopio – 28. marraskuuta 1949 Virkkala) oli suomalainen rautatievirkailija ja lastenkirjailija.
Thermanin vanhemmat olivat asemapäällikkö Bruno Therman ja Hanna Nylénius. Hän pääsi ylioppilaaksi Kouvolan yhteiskoulusta ja toimi sitten valtion rautateiden palveluksessa.
Teoksia

Joutsenkello: satuja, kuvitus Rolf Sandqvist.   Otava 1947
Isoisän silmälasit: satuja, kuvitus Rolf Sandqvist.   Otava 1948
K. E. Sonck

Knut Eliel Sonck (3. helmikuuta 1852 Haapavesi – 28. helmikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja kirjailija.
Sonckin vanhemmat olivat pastori Johan Mauritz Sonck ja Anna Lovisa Haartman. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1871 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1877 ja maisteriksi 1882.
Sonck toimi Heinolan alkeis-, ja sittemmin keskikoulun kollegana 1891–1926 ja hän oli myös koulun rehtorina.
Sonck oli naimisissa vuodesta 1885 Elna Rosa Ottilia Zilliacuksen kanssa.
Teoksia

Ohjaus katekismusopetukseen. Edlund, Helsinki 1897, 2. parannettu painos nimellä Ohjaus Katekismuksen opetukseen G. W. Edlund, Helsinki 1905
Valo-olento; kirjoitti K. E. S. Tekijä, Helsinki 1921
Pohjalaisia poikaviikareita. Gummerus, Jyväskylä 1928
Suomennoksia

James Fenimore Cooper : Kuvauksia metsäelämästä sivistyksen äärimmäisillä rajoilla eli Natty Bumpon elämänvaiheet Pohjois-Amerikan indianien parissa ; ruotsin kielestä suom. K. E. S. Edlund, Helsinki 1879
Kristofer Janson : Lumottu. Uusi Suometar, Helsinki 1879
Juri Vernydub

Juri Vernydub.
Juri Mykolajovytš Vernydub (ukr. Юрій Миколайович Вернидуб; s. 22. tammikuuta 1966) on ukrainalainen jalkapallon ammattilaisvalmentaja ja entinen pelaaja.
Vernydub teki ammattidebyyttinsä Neuvostoliiton toisessa liigassa FK Spartak Žytomyr -joukkueessa vuonna 1983. Kesäkuusta 2009 lähtien hän toimi apuvalmentajana FK Metalurh Zaporižžjassa. Toimittuaan FK Zorja Luhanskin apuvalmentajana hänestä tuli väliaikainen päävalmentaja marraskuussa 2011, kun Zorjan johto erotti päävalmentajan Anatoli Tšantsevin. Hän viipyi Zorjassa 31. toukokuuta 2019 asti. Lähdettyään Zorjasta hän valmensi valkovenäläistä Šah’tsjor Salihorskia. Hänet nimitettiin Moldovan Kansallisessa divisioonassa pelaavan Sheriff Tiraspolin manageriksi 18. joulukuuta 2020. Tiraspol voitti 2020–2021 Moldovan kansallisen divisioonan Vernydubin ensimmäisellä kaudella seurassa. Vuonna 2021 hän johti joukkueen Mestarien liigan lohkovaiheeseen kaudella 2021–2022.
Jossain on tie ulos

| Jossain on tie ulos Pariisin Kevät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2013
 Tuottaja(t): Arto Tuunela
 Tyylilaji: pop, rock, elektroninen musiikki
 Kesto: 43.58
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  2. (38/2013)
Pariisin Kevään muut julkaisut
| Kaikki on satua 2012 | Jossain on tie ulos 2013 | Musta laatikko 2015 |
Singlet albumilta Jossain on tie ulos
 ”Odotus” Julkaistu: 2013  ”Mielikuvituksen tuotetta” Julkaistu: 2013
Jossain on tie ulos on Pariisin Kevät -yhtyeen vuonna 2013 julkaistu neljäs studioalbumi.
Kappaleet

Viimeinen päivä – 4.04
Odotus – 4.00
Jalokiviä – 4.33
Seisminen järistys – 4.03
Lähde – 4.46
Oveton ovi – 3.51
Mielikuvituksen tuotetta – 4.36
Juhlat – 4.53
Varjot ja ihmiset – 3.54
Peittävää kohinaa – 5.19
Kokoonpano

Arto Tuunela – laulu
Reko Aho – rummut
Antti Pouta – kitara, koskettimet, taustalaulu
Jussi Hietala – basso
Artturi Taira – kitara, koskettimet, taustalaulu
Ilari Kivelä – koskettimet, taustalaulu
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi: