stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palma

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Palma, Palmas tai La Palma tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
La Palma, Espanjalle kuuluva saari Kanariansaarten saariryhmässä Atlantilla
Las Palmas, Espanjan maakunta
La Palma, kunta El Salvadorissa
Palmas, kunta Brasiliassa
Palman piirikunta, piirikunta Mosambikin Cabo Delgadon maakunnassa
Palma de Mallorca, kaupunki Mallorcan saarella Espanjan Baleaareilla
Santa Cruz de La Palma, La Palman pääkaupunki
Las Palmas de Gran Canaria, Espanjan Kanariansaarten suurin kaupunki
Palma, kaupunki Mosambikissä
La Palma, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
La Palma, kaupunki Kuubassa
La Palma, kaupunki Panamassa
Palma Campania, kylä Campaniassa, Italiassa
Palmas, kaupunki Brasiliassa
Palma di Montechiaro, kaupunki Italian Sisilian saarella
Arturo Alessandri Palma (1868–1950), Chilen presidentti 1920–1925 ja 1932–1937
Arturo Alessandri Palma (1868–1950), Chilen presidentti 1920–1925 ja 1932–1937
Brian De Palma (s. 1940), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Emilio Palma (s. 1978), ensimmäinen Etelämanterella syntynyt ihminen
Esteban de Palma (s. 1967), argentiinalaunen lentopalloilija
Héctor Luis Palma Salazar (s. 1940), meksikolainen huumekauppias
Jorge Palma (s. 1950), portugalilainen rocklaulaja ja sanoittaja
José Rafael Palma Capetillo (s. 1955), meksikolainen katolinen piispa
Ricardo Palma (1833–1919), perulainen kirjailija, tutkija ja poliitikko
Tomás Estrada Palma (1835–1908), Kuuban ensimmäinen presidentti 1902–1906
Palma, virvoitusjuoma
2912 Lapalma, asteroidi
Las Palmas, Irwin Goodmanin albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orvieto

| Orvieto |
| --- | --- |
 vaakuna
 Orvieto
Valtio:   Italia
Alue:  Umbria
Maakunta:  Terni
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orvieto oli aikoinaan etruskien kaupunki.
Orvieto on kaupunki Ternin maakunnassa, Umbrian hallintoalueella Keski-Italiassa. Vuoden 2015 lopussa Orvieton asukasluku oli 20 630.
Historiaa

Kaupungin nimen taustalla ovat latinan sanat urbs vetus ’muinainen kaupunki’.[lähde? ] Kaupunki on rakennettu jyrkkäseinämäisen tasaharjaisen kallion päälle. Orvieton muinaisia asukkaita olivat etruskit, joiden keskuspaikka se oli.
Talous

Orvieto on tunnettu viineistään, erityisesti valkoviinistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orvieto Wikimedia Commonsissa
Ternin maakunta
Acquasparta | Allerona | Alviano | Amelia | Arrone | Attigliano | Avigliano Umbro | Baschi | Calvi dell’Umbria | Castel Giorgio | Castel Viscardo | Fabro | Ferentillo | Ficulle | Giove | Guardea | Lugnano in Teverina | Montecastrilli | Montecchio | Montefranco | Montegabbione | Monteleone d’Orvieto | Narni | Orvieto | Otricoli | Parrano | Penna in Teverina | Polino | Porano | San Gemini | San Venanzo | Stroncone | Terni
Röyhkeä ja rakastunut

| Röyhkeä ja rakastunut> Footlight Serenade |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Gregory Ratoff
Käsikirjoittaja:   Robert Ellis  Helen Logan  Lynn Starling  Tarina:  Kenneth Earl  Fidel LaBarba 
Tuottaja:  William LeBaron
Kuvaaja:  Lee Garmes
Leikkaaja:  Robert L. Simpson
Pääosat:   John Payne  Betty Grable  Victor Mature  Jane Wyman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 1. elokuuta 1942  9. syyskuuta 1942  New York City, New York  Suomi 24. kesäkuuta 1945 
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Röyhkeä ja rakastunut (engl. Footlight Serenade) on vuonna 1942 ilmestynyt yhdysvaltalainen musikaalikomedia, jonka ohjasi Gregory Ratoff. Röyhkeä ja rakastunut perustuu  samannimiseen Kenneth Earlin ja Fidel LaBarban tarinaan, josta Robert Ellis, Helen Logan ja Lynn Starling laativat käsikirjoituksen. Elokuvan pääosia esittävät John Payne, Betty Grable, Victor Mature ja Jane Wyman. Röyhkeä ja rakastunut on mustavalkoinen ja kestää 80 minuuttia.
Röyhkeä ja rakastunut sai kotimaan ensi-iltansa 1. elokuuta vuonna 1942 ja Suomen ensi-illan elokuva sai 24. kesäkuuta vuonna 1945. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
Röyhkeä ja rakastunut oli vuoden 1942 menestyneimpiä elokuvia; 20th Century Foxin toiseksi menestynein. Foxin menestynein elokuva vuonna 1942 oli myös Grablen musikaalikomedia, Rosita tanssii ja hymyilee.
Juoni

Tommy Lundy (Victor Mature) on röyhkeä entinen mestarinyrkkeilijä, joka yrittää aloittaa näyttelijänuraa Broadwaylla. Hän rakastuu vastanäyttelijäänsä Pat Lambertiin (Betty Grable), joka on salaa naimisissa William J. "Bill" Smithin (John Payne) kanssa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Payne  | … |  William J. "Bill" Smith   |
|  Betty Grable  | … |  Pat Lambert   |
|  Victor Mature  | … |  Tommy Lundy   |
|  Jane Wyman  | … |  Flo La Verne   |
|  James Gleason  | … |  Bruce McKay   |
|  Phil Silvers  | … |  Slap   |
|  Cobina Wright  | … |  Estelle Evans (nimellä Cobina Wright Jr.)   |
|  June Lang  | … |  June   |
|  Frank Orth  | … |  Mike   |
|  Mantan Moreland  | … |  Amos (nimellä Manton Moreland)   |
|  Irving Bacon  | … |  Näyttämöavustaja   |
|  Charles Tannen  | … |  Charlie, teatterimanageri   |
|  George Dobbs  | … |  Frank   |
Lauluja

”Except with You” – Cobina Wright lauloi
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
”Are You Kiddin'?” – Betty Grable lauloi ja tanssi
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
”I'm Still Crazy for You” – Betty Grable ja John Payne lauloivat
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
”Land on Your Feet” – Betty Grable ja Hermes Pan tanssivat
sävellys Ralph Rainger
”I Heard the Birdies Sing” – Betty Grable ja kuoro lauloivat ja tanssivat
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
”I'll Be Marching to a Love Song” – Betty Grable, Victor Mature, John Payne ja kuoro lauloivat ja tanssivat
sävellys Ralph Rainger ja sanoitukset Leo Robin
”Living High”
sävellys Ralph Rainger
Aiheesta muualla

Röyhkeä ja rakastunut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Röyhkeä ja rakastunut Elonet.
Röyhkeä ja rakastunut AllMoviessa. (englanniksi)
Footlight Serenade. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 26.4.2022. Viitattu 4.6.2022. (englanniksi)
Sadan kukan kampanja

Sadan kukan kampanja (perinteiset merkit: 百花齊放; yksinkertaistetut merkit: 百花齐放; pinyin: Bǎihuā Qífàng) oli Kiinan kommunistisen puolueen lyhyt avoimuuskampanja vuosina 1956–1957, jonka aikana kansalaisia kannustettiin ilmaisemaan vapaasti mielipiteensä ja tuomaan esiin järjestelmän epäkohtia. Nimitys tuli puoluejohtaja Mao Zedongin julistuksesta ”Antakaa sadan kukan kukkia”, joka tarkoitti erilaisten mielipiteiden ilmaisunvapautta. Maan johto yllättyi kriittisen palautteen määrästä ja kampanja lopetettiin pian. Vuonna 1957 järjestetyssä vastakkaisessa oikeiston vastaisessa kampanjassa monet kriittisiä näkemyksiä sadan kukan kampanjan aikana esittäneet vangittiin puolueen vihollisina.
Kampanjan vaiheet

Sadan kukan kampanjan taustalla oli toisaalta Neuvostoliitossa käynnistyneen destalinisaation esimerkki, toisaalta Kiinan kommunistisen puolueen johdossa voimistunut näkemys, että sosialismin pohjan luomisen jälkeen seuraavaksi olisi keskityttävä maan talouden kehittämiseen ja tähän tarvittiin kiinalaisen älymystön aktiivisempaa panosta. Joidenkin lähteiden mukaan avoimuuskehitys alkoi Kiinassa jo ennen neuvostojohtaja Nikita Hruštšovin helmikuussa 1956 pitämää salaista puhetta, jossa Josif Stalinin rikokset virallisesti tuomittiin. Pian Hruštšovin puheen jälkeen Mao määräsi vähentämään Kiinassa tehtävien pidätysten ja teloitusten määrää.
Toukokuussa 1956 pitämässään puheessa Mao sanoi ”Antakaa sadan kukan kukkia ja sadan koulukunnan kilpailla”. Hänen on katsottu viitanneen kukilla taiteiden ja koulukunnilla tieteiden vapauteen. Samaan aikaan taiteilijoiden ja kirjailijoiden vapauksia kritiikin esittämiseen lisättiin jonkin verran ja joidenkin länsimaisten elokuvien ja näytelmien esittäminen sallittiin. Tiede- ja taidepiirit esittivätkin jonkin verran arvostelua kommunistisen järjestelmän epäkohtia kohtaan, mutta tässä vaiheessa kritiikki oli melko varovaista.
Maon vaatimuksesta kommunistinen puolue käynnisti toukokuun 1957 alussa laajemman ja näkyvämmän ”työtapojen korjauskampanjan”, jonka aikana kaikkia kansalaisia innostettiin kritisoimaan epäkohtia puolueen toiminnassa. Puolueen kaaderit suhtautuivat kampanjaan epäillen, mutta Mao kannusti heitä helmikuussa 1957 puolueväelle pitämässään puheessa ”Kansan sisäisten ristiriitojen oikeasta käsittelemisestä”, jossa hän korosti eroa kansan esittämän hyödyllisen kritiikin ja puolueen vihollisten vaarallisen kritiikin välillä. Erityisesti kritiikkiä toivottiin älymystöltä ja kommunistisen puolueen rinnalla toimineilta pienpuolueilta.
Alun varovaisuuden jälkeen kiinalaiset innostuivat toukokuussa 1957 arvostelemaan äänekkäästi kommunistista puoluetta. Suuri osa esitetystä kritiikistä koski puoluekaaderien toimintatapoja ja sekaantumista kaikkiin mahdollisiin asioihin. Jotkut kuitenkin syyttivät myös puoluetta sosialismin aatteiden pettämisestä ja uuden hallitsevan yläluokan luomisesta, ja vaativat lisää kansalaisvapauksia. Varsinkin yliopisto-opiskelijat esittivät hyvin rohkeaa arvostelua ja vaativat yliopistoille autonomiaa ja riippumattomuutta puolueen ohjauksesta. Pekingin yliopistosta tuli hetkeksi itsenäisen opiskelijaliikkeen keskus. Puoluejohto säikähti pelätessään puolueenvastaisen liikehdinnän leviävän myös työläisten keskuuteen.
Kampanjan keskeytys

Puolueen ”korjauskampanjan” jälkeen oli jo etukäteen päätetty järjestää oikeiston vastainen kampanja, mutta se päätettiin aloittaa etuajassa. Suuri avoimuuskampanja keskeytettiin 8. kesäkuuta 1957, jolloin se oli ehtinyt kestää viisi viikkoa. Mao julisti toukokuussa puoluekaadereille lähettämässään salaisessa kiertokirjeessä, että taantumuksellisten oli sallittu esittää julkisesti mielipiteitään, jotta heidät saataisiin paljastettua ja tuhottua. Seuranneessa oikeistonvastaisessa kampanjassa hyökättiin kaikkia niitä vastaan, jotka olivat esittäneet kritiikkiä edellisen kampanjan aikana. Eri arvioiden mukaan 300 000 – 800 000 ihmistä joutui erilaisten rangaistusten kohteeksi, kuten maansisäiseen karkotukseen tai työleirivankeuteen. Virallisesti sadan kukan kampanjaa ei koskaan lopetettu.
Tutkijoiden näkemyksiä

Jotkut ovat myöhemmin väittäneet sadan kukan kampanjaa ennalta suunnitelluksi ansaksi, jolla toisinajattelijat houkuteltiin ilmiantamaan itsensä. Toisen näkemyksen mukaan kyseessä oli vilpittömissä mielin käynnistetty kokeilu, jonka lopputulokseen ei kuitenkaan oltu Kiinan johdossa tyytyväisiä. Erään tulkinnan mukaan sadan kukan kampanja oli Maon henkilökohtainen hanke, jota pääosa kommunistipuolueen johdosta ei missään vaiheessa hyväksynyt, ja sitä seurannut oikeistonvastainen kampanja oli Maon heille tekemä myönnytys.
Encyclopædia Britannican Mao-artikkelissa sinologi Stuart Reynolds Schram katsoo, että Mao halusi toteuttaa sadan kukan kampanjan muun puoluejohdon varoituksista huolimatta. Salaisen puheen Puolassa ja Unkarissa herättämät levottomuudet eivät lannistaneet Maoa, joka halusi välttää stalinismiin luisumisen ja eriävien mielipiteiden tukahduttamisen. Schramin mukaan Mao uskoi kiinalaisten suhtautuvan puolueeseen enimmäkseen myönteisesti. Kun kommunistipuolueen yksinvalta kyseenalaistettiin, Mao tunsi itsensä petetyksi ja ryhtyi vainoamaan älymystöä.
Ansatulkintaa edustavat kiistanalaisen Mao-elämäkerran kirjoittaneet Jung Chang ja Jon Halliday. Heidän mukaansa Mao teki Itä-Euroopassa puhjenneista levottomuuksista omat johtopäätöksensä – ongelmana eivät olleet avoimuuden puute ja matala elintaso vaan se, etteivät Itä-Euroopan hallitukset olleet tuhonneet vastavallankumouksellisia aineksia kokonaan. Sadan kukan kampanja kohdistettiin intellektuelleihin ja muihin koulutettuihin ihmisiin, koska heillä oli parhaat edellytykset kertoa näkemyksistään avoimesti. Changin ja Hallidayn mukaan Mao myös kertoi petoksestaan etukäteen muutamille luottohenkilöille.
Maon henkilääkäri Li Zhisuin mukaan sadan kukan kampanja oli ”uhkapeliä, jonka pohjalla oli usko siihen, että aidot vastavallankumoukselliset olivat harvassa, Hu Fengin kaltaiset kapinalliset oli pysyvästi peloteltu hiljaisiksi, ja että muu älymystö seuraisi Maon esimerkkiä ja hyökkäisi vain sellaisia henkilöitä ja käytäntöjä vastaan, joita Mao itse halusi eniten uudistaa.”
Sadan kukan kampanjan jälkeen käynnistyi kommunistijohtoa kritisoineisiin tahoihin kohdistunut vaino. Propagandajuliste kehottaa ”hyökkäämään säälittä oikeistolaisia vastaan ja suojelemaan sosialismin saavutuksia”.
Rääkkähaikara

| Rääkkähaikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Haikarat Ardeidae
Suku::  Rääkkähaikarat Ardeola
Laji::  ralloides
Kaksiosainen nimi
 Ardeola ralloides  (Scopoli, 1769) 

Katso myös
   Rääkkähaikara Wikispeciesissä   Rääkkähaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rääkkähaikaran munia.
Rääkkähaikara (Ardeola ralloides) on pienikokoinen haikaralaji, jota on tavattu Suomessa viisi kertaa.
Koko ja ulkonäkö

Lennossa rääkkähaikara näyttää valkoiselta, maassa seistessään ruskealta. 
Täysikasvuisen yksilön pituus on 40–49 cm, siipien kärkiväli 82–95 cm ja paino  230–370 grammaa.
Levinneisyys

Rääkkähaikara pesii Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä ja talvehtii Afrikassa.
Elinympäristö

Rääkkähaikara pesii soilla ja soistuvilla rannoilla.
Lisääntyminen

Rääkkähaikara munii vuosittain 3-4 munaa.
Ravinto

Rääkkähaikara syö kaloja ja sammakoita.
Aiheesta muualla

Rääkkähaikara Lintukuva-verkkopalvelussa
Orville Peck

| Orville Peck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1988
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  country, alternative country
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Columbia • Sub Pop
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Orville Peck on Torontossa Kanadassa asuva country-muusikko. Orville Peck on artistinimi.
Peck ei ole kertonut henkilöllisyyttään, mutta hänen sanotaan olevan vancouverilaisen Nü Sensae -yhtyeen rumpali ja Eating Out- yhtyeen laulaja Daniel Pitout. Hän on tunnettu siitä, että hän peittää kasvonsa Lone Ranger -kasvonaamiolla.
Peck on syntynyt eteläisellä pallonpuoliskolla ja asunut eri puolilla Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa. Peckin isä on ääniteknikko ja äiti taiteilija. Hän kouluttautui balettiin ja steppitanssiin, opetteli soittamaan kitaraa ja pianoa ja alkoi soittaa rumpuja punk-yhtyeissä Pohjois-Amerikassa ennen näyttelijä- ja teatteriopintoja. Hän on näytellyt West Endissä Lontoossa ja opiskellut Jacques Lecoqin maskeja taiteen muotona. Vuonna 2017 hän alkoi esiintyä nimellä Orville Peck.
Single ”Dead of Night” ilmestyi 2017 ja albumi Pony 2019. Apple Music nimitti hänet Up Next -artistiksi tammikuussa 2020.
Diskografia > Albumit

Pony (2019)
Bronco (2022)
Diskografia > Singlet

”Dead of Night” (2017)
”Big Sky” (2018)
”Turn to Hate” (2019)
”Hope to Die” (2019)
”Nothing Fades Like the Light” (2019)
”Queen of the Rodeo” (2020)
”Summertime” (2020)
Diskografia > Musiikkivideot

”Dead of Night” (2017)
”Big Sky” (2018)
”Turn to Hate” (2019)
”Hope to Die” (2019)
”Nothing Fades Like the Light” (2019)
”Queen of the Rodeo” (2020)
”Summertime” (2020)
"Daytona Sand" (2022)
"The Curse of the Blackened Eye" (2022)
"Hexie Mountains" (2022)
Osøyro

| Osøyro |
| --- | --- |
 Asutusta vuonna 2021.
 Osøyro
 Koordinaatit: 60°11′05″N, 5°28′11″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Bjørnafjorden
Pinta-ala:  
 – Maa:  9,2 km²
Väkiluku (2022):  14 200
 – Väestötiheys:  1 543,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Osøyro on taajama Bjørnafjordenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 9,2 neliökilometriä ja asukasluku 14 200 vuoden 2022 alussa.
Osin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osøyro Wikimedia Commonsissa
Näkövammaisten jalkapallo kesäparalympialaisissa 2020

Näkövammaisten jalkapallossa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 5. kertaa. Ottelut pelattiin Aomi Urban Sports Parkissa. Ottelut pelattiin 29. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Jalkapallossa pelattiin vain miesten turnaus, johon osallistui kahdeksan joukkuetta. Turnauksen voitti Brasilia, joka voitti loppuottelussa Argentiinan.
Karsinnat

Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi joukkue. Vuoden 2018 MM-kilpailujen voittaja sai paikan paralympialaisissa. Kuusi joukkuetta valittiin alueellisista karsintaturnauksista. Afrikasta ja Amerikasta pääsi yksi joukkue, Euroopasta ja Aasiasta kaksi. Isäntämaa Japani sai joukkueen paralympialaisiin ilman karsintoja.
Aikataulu

Lähde:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AL | Alkulohko | VE | Välierät | PO | Pronssiottelu | LO | Loppuottelu |
| Su 29 | Ma 30 | Ti 31 | Ke 1 | To 2 | Pe 3 | La 4 | La 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AL | AL | AL |  | VE |  | PO | LO |
Sijoitukset

| --- | --- |
:  Brasilia
:  Argentiina
:  Marokko
4.:  Kiina
5.:  Japani
6.:  Espanja
7.:  Thaimaa
8.:  Ranska
Osmo Mäkitie

Osmo Ahti Mäkitie, vuoteen 1939 Mecklin (27. heinäkuuta 1920 Helsinki – 8. elokuuta 1991) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston analyyttisen kemian professori 1973–1984 ja dosentti 1984–1988 ja tutki maaperäkemiaa ja analyyttistä kemiaa.
Osmo Meskanen

Osmo Meskanen (taiteilijanimeltään Jerobeam Salakyttä) on entinen uimahyppääjä, joka on saavuttanut 33 Suomen mestaruutta ja kaksi Pohjoismaiden mestaruutta. Hän on kehittänyt pellehyppytoimintaa kymmeniä vuosia ja vetänyt Jerobeam Salakyttä Team -nimistä esiintyjäryhmää. Meskanen toimii Helsingin kaupungin virkamiehenä.
One57

| One57 |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  157 West 57th Street Manhattan, New York City
Valmistumisvuosi:  2014
Rakennettu:  2009–2014
Käyttötarkoitus:  asunto, hotelli
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Christian de Portzamparc
Insinööri:  WSP Group
Urakoitsija:  Lend Lease Project Management & Construction
Kehittäjä:  Extell Development Company
Tekniset tiedot
Kerroksia:  73 (+2 pohjakerrosta)
Kerrospinta-ala:  79 299 m²
Kustannukset:  1,5 miljardia dollaria
Korkeus
Kattokorkeus:  306 m
Ylin kerros:  275 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
One57 (entiseltä nimeltään Carnegie 57) on vuonna 2014 valmistunut pilvenpiirtäjä, joka sijaitsee New Yorkin Manhattanilla. Rakennuksen on suunnitellut Pritzker-palkittu Christian de Portzamparc ja sisätilat suunnittelija Thomas Juul-Hansen. Tammikuussa 2015 myytiin kiinteistöstä kaksikerroksinen huoneisto 100 miljoonalla dollarilla, joka oli siihen asti New Yorkissa kallein koskaan myyty asunto. Helmikuussa 2018 huoneiston ostajan kerrottiin olleen liikemies Michael Dell.
One57:n rakennusvaiheessa New Yorkissa 29. lokakuuta 2012 riehunut hurrikaani Sandy romahdutti osittain rakennuksen rakennusnosturin aiheuttaen lähialueen rakennusten tuhansien asukkaiden ja hotellivieraiden evakuoinnin kuuden päivän ajaksi.
15. maaliskuuta 2014 rakennuksen lastauslaiturilla syttyi tulipalo, joka levisi piha-alueelle ja siitä viereiseen rakennukseen. Tulipalon syttymissyy jäi epäselväksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta One57 Wikimedia Commonsissa
Otwockin piirikunta

Otwockin piirikunta (puol. powiat otwocki) on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 124 352. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Celestynów, Karczew, Kołbiel, Osieck, Sobienie-Jeziory ja Wiązowna.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Ostrówin piirikunnan asukkaista 52,1 prosenttia oli naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,4 prosenttia ja eläkeikäiset 21,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 296 lasta. Otwockin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 133 994 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Rugbyn historia

Rugby School, etualalla rugbykenttä
Rugbyn historia alkaa erilaisista jalkapallon sukuisista peleistä, joita on pelattu vuosisatojen ajan.
Jakautuminen rugby unioniin ja rugby leagueen

Toisin kuin jalkapallo, jossa 1880-luvulla ryhdyttiin pelaamaan liigoja ja laji myös ammattimaistui, piti RFU tiukasti kiinni amatöörimäisyydestä, kuten myös vastusti cup- ja sarjamuotoisia kilpailuita, vaikkakin maaotteluita Englannin ja Skotlannin välillä ryhdyttiin pelaamaan. Ensimmäinen Englannin ja Skotlannin välinen ottelu pelattiin 27. marraskuuta vuonna 1871 neljäntuhannen silmäparin edessä. Kumpikin joukkue sai tehtyä yhden kuljetusmaalin eli tryn, mutta vain Englanti kykeni tekemään maalin sen jälkeisestä lisäpisteyrityksestä. Irlanti pelasi ensi kerran Englantia vastaan vuonna 1875 ja Skotlantia vastaan vuonna 1877. Maaotteluilla oli pitkän aikaa keskeinen osa rugbynpeluussa, koska sarjamuotoisia kilpailuja ei vielä pelattu.
Rugby alkoi kuitenkin jakaantua kahtia eteläisen ja pohjoisen Englannin kesken. Pohjoisessa rugbyjoukkueista oli muodostunut paikallisia ylpeyden aiheita ja pian Yorkshiressä ryhdyttiinkin pelaamaan liiga- ja cup-muotoisia kilpailuita, jotka levisivät myös Cumbriaan ja Lancashireen. Monet pelaajista kuuluivat työväenluokaan ja pohjoisen seurat halusivat, että pelaajille maksetaan korvauksia menetetystä työajasta. Vuonna 1893 RFU:n kokouksessa enemmistönä olleet etelän joukkueet vastustivat ehdotusta. 29. elokuuta vuonna 1895 Yorkshiren Huddersfieldissä 22 pohjoisen seuraa erosivat liitosta ja perustivat uuden Northern Rugby Football Unionin, joka vuonna 1922 muutti nimensä Rugby Football Leagueksi. Suurin osa pohjoisen seuroista liittyi uuteen liittoon, mutta se ei kuitenkaan saavuttanut maanlaajuista suosiota. Tämän toimi rugbyn jakautumisena kahteen lajiin: rugby unioniin ja rugby leagueen.
Lajin leviäminen > Wales

Walesissa rugbyseuroja perustettiin niin kaupunkeihin kuin pieniin kaivoskyliin 1870- ja 1880-luvulla. Suurena vaikuttimena lajin suosion leviämiseen olivat Pohjois-Englannista tulleet siirtolaiset. 1880-luvun alussa rugby oli jo muodostunut keskeiseksi osaksi työväenluokkaista eteläwalesilaista kulttuuria, kun taas muissa Britteinsaarten maissa laji oli vielä säilyttänyt yläluokkaisen maineensa. 1800-luvulla Walesiin muutti paljon siirtolaisia ja rugby oli keskeisessä osassa modernissa walesilaisessa kansallismielisyydessä. Vuonna 1881 perustettiin Walesiin oma rugbyliitto ja pian Wales ryhtyi pelaamaan maaotteluita muiden Britteinsaarten joukkueiden kesken. Ensimmäisen Britannian mestaruutensa Wales voitti vuonna 1893. Walesissa myös seurakilpailuja ryhdyttiin pelaamaan aiemmin kuin Englannissa. Etelä-Walesin cup-mestaruudesta pelattiin jo vuosina 1878–1897. Wales oli myös ainoa joukkue, joka voitti Uuden-Seelannin sen Britannian kiertueella vuonna 1905.