stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamov Ka-50

| Kamov Ka-50 (Nato: ”Hokum”) |
| --- | --- |
 Kamov Ka-50 Black Shark
Kuvaus
Miehistö:  1
Roottorit:  kaksi samankeskistä pääroottoria
Kamov Ka-50 Black Shark (Nato-raportointinimi Hokum) on venäläinen yksipaikkainen taisteluhelikopteri. Ka-50 suunniteltiin 1980-luvulla ja otettiin käyttöön Venäjän armeijassa 1995. Helikopterista suunniteltiin myös kaksipaikkainen Kamov Ka-52 Alligator (Naton kutsumanimi Hokum B). Vuonna 1997 Israel kehitti Kamov:in kanssa Ka-50-2 Erdogan nimisen variaation Ka-50:stä. Alkuperäiseen Ka-50 verrattuna helikopterissa on paikka kahdelle lentäjälle, jotka istuivat vierekkäin.
Ka-50 käyttää Ka-52 tapaan Kamovin suunnittelutoimiston kehittämää roottorijärjestelmää, joka muodostuu kahdesta eri suuntaan pyörivästä roottorista ja näin ollen eliminoi peräroottorin tarpeen ja parantaa helikopterin lento-ominaisuuksia ja ketteryyttä. Ka-50 on myös maailman ensimmäinen yksipaikkainen taisteluhelikopteri, joka on varustettu heittoistuimella.
Kopteri on panssaroitu kestämään 12,7 mm panssarinläpäiseviä luoteja ja 23 mm sirpaleita.
Ka-50 pystyy myös kantamaan mukanaan huomattavan suuren määrän erilaista aseistusta ja riippuen tarkoituksesta aseita voidaan kantaa 2 300 kg verran.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Air Force Technology - Ka-50
Kaunosirkku

| Kaunosirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkut Emberizidae
Suku::  Sirkut Emberiza
Laji::  poliopleura
Kaksiosainen nimi
 Emberiza poliopleura  (Salvadori, 1888) 
Katso myös
   Kaunosirkku Wikispeciesissä   Kaunosirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaunosirkku (Emberiza poliopleura)  on itäafrikkalainen varpuslintu. Se elää Etiopiassa, Sudanissa, Somaliassa, Keniassa, Ugandassa ja Tansaniassa.
Keksintöjen Viikko

Keksintöjen viikko on vuosittain Viitasaarella järjestettävä kaikille avoin matalan kynnyksen verkostoitumistapahtuma, jossa yksityishenkilöt ja yritykset voivat esitellä ideoitaan ja keksintöjään, testata liikeideaansa sekä tavata eri alojen asiantuntijoita, innovaatioalan vaikuttajia, potentiaalisia sijoittajia, asiakkaita ja yhteistyökumppaneita. Tapahtuman tavoitteena on auttaa keksijöitä ja yrityksiä ideoiden jalostamisessa ja keksintöjen kaupallistamisessa.
Tapahtuma on Viitasaaren Kaupungin ja Kehittämisyhtiö Witas Oy:n voittoa tavoittelematon tapahtuma, jonka tavoitteena on edistää innovaatiotoimintaa Suomessa ja erityisesti maaseudulla.
Messut järjestetään vuosittain Viitasaari areenalla.
IIHF Challenge Cup of Asia

IIHF Challenge Cup of Asia (lyhennettynä CCOA) on sarja vuosittain pelattavia jääkiekkoturnauksia Aasiassa, jotka järjestää Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF. Miesten turnaukseen osallistuvat IIHF:n Aasian jäsenmaat, jotka pelaavat maailmanmestaruuskilpailussa divisioonatasolla eri ikäluokissa. Osa joukkueista ei ole koskaan osallistunut maailmanmestaruuskilpailujen turnauksiin. Ensimmäinen miesten CCOA:n turnaus pelattiin Hongkongissa vuonna 2008, jolloin Kiinan Taipei voitti kultaa.
Sittemmin Challenge Cup of Asiassa on alettu järjestää myös naisten ja opiskelijoiden turnaukset. Vuonna 2010 järjestettiin alle 20-vuotiaiden turnaukset ja vuonna 2012 alle 18-vuotiaiden turnaukset. Miesten ja naisten 1. divisioonan turnaukset järjestettiin ensi kerran vuonna 2014. Aasian jääkiekon kärkimaat, kuten Japani, Etelä-Korea ja Kiina ovat usein osallistuneet kaikkiin paitsi miesten turnauksiin. CCOA:ssa pelanneita miesten ja naisten joukkueita – jotka kuitenkaan eivät ole koskaan pelanneet maailmanmestaruuskilpailuissa – on osallistunut myös esimerkiksi Aasian talvikisoihin. Näistä joukkueista myös miesten joukkueita on osallistunut Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvoston maiden kesken pelattavaan turnaukseen.
Vuodesta 2021 alkaen alle 20-vuotiaiden Challenge Cup of Asia -turnausta ei ole enää pelattu, vaan sen tilalle ovat tulleet varsinaiset alle 20-vuotiaiden Aasian ja Oseanian -mestaruuskilpailut.
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Miesten turnaus

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  Kiinan Taipei |  Malesia |  Hongkong |  Hongkong |
| 2009 |  Arabiemiirikunnat |  Thaimaa |  Malesia |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2010 |  Kiinan Taipei |  Arabiemiirikunnat |  Thaimaa |  Taipei, Taiwan |
| 2011 |  Hongkong |  Arabiemiirikunnat |  Thaimaa |  Kuwait |
| 2012 |  Arabiemiirikunnat |  Thaimaa |  Malesia |  Dehradun, Intia |
| 2013 |  Kiinan Taipei |  Hongkong |  Mongolia |  Bangkok, Thaimaa |
| 2014 |  Kiinan Taipei |  Arabiemiirikunnat |  Mongolia |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2015 |  Kiinan Taipei |  Arabiemiirikunnat |  Mongolia |  Taipei, Taiwan |
| 2016 |  Kiinan Taipei |  Arabiemiirikunnat |  Mongolia |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2017 |  Arabiemiirikunnat |  Mongolia |  Thaimaa |  Bangkok, Thaimaa |
| 2018 |  Mongolia |  Thaimaa |  Filippiinit |  Pasay, Metro Manila, Filippiinit |
| 2019 |  Mongolia |  Filippiinit |  Singapore |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2020 | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. |  Singapore |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Miesten 1. divisioona

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 |  Macao |  Kirgisia |  Singapore |  Biškek, Kirgisia |
| 2015 |  Kuwait |  Singapore |  Kirgisia |  Kuwait |
| 2016 |  Kirgisia |  Malesia |  Macao |  Biškek, Kirgisia |
| 2017 |  Kuwait |  Intia |  Oman |  Kuwait |
| 2018 |  Malesia |  Macao |  Indonesia |  Kuala Lumpur, Malesia |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Naisten turnaus

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Kiina 1 |  Japani |  Pohjois-Korea |  Shanghai, Kiina |
| 2011 |  Japani |  Kiina |  Etelä-Korea |  Nikkō, Japani |
| 2012 |  Japani |  Kiina 1 |  Kiina 2 |  Qiqihar, Kiina |
| 2014 |  Kiina 1 |  Pohjois-Korea |  Etelä-Korea |  Harbin, Kiina |
| 2017 |  Uusi-Seelanti U18 |  Thaimaa |  Singapore |  Bangkok, Thaimaa |
| 2018 |  Kiinan Taipei U18 |  Uusi-Seelanti U18 |  Thaimaa |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2019 |  Thaimaa |  Kiinan Taipei |  Singapore |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2020 | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. |  Manila, Filippiinit |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Naisten 1. divisioona

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 |  Hongkong |  Thaimaa |  Singapore |  Hongkong |
| 2015 |  Kiinan Taipei |  Thaimaa |  Hongkong |  Taipei, Taiwan |
| 2016 |  Kiinan Taipei |  Thaimaa |  Singapore |  Taipei, Taiwan |
| 2018 |  Malesia |  Arabiemiirikunnat |  Filippiinit |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2019 |  Filippiinit |  Arabiemiirikunnat |  Intia |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2020 | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. |  Manila, Filippiinit |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Opiskelijoiden turnaus

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  Japani |  Etelä-Korea |  Kiina |  Soul, Etelä-Korea |
| 2011 |  Japani |  Etelä-Korea |  Kiina |  Changchun, Kiina |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Alle 20-vuotiaiden turnaus

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 |  Venäjä |  Japani |  Etelä-Korea |  Soul, Etelä-Korea |
| 2013 |  Japani |  MHL Red Stars |  Etelä-Korea |  Habarovsk, Venäjä |
| 2014 |  Sahalinskije Akuly |  Kazakstan |  Japani |  Južno-Sahalinsk, Venäjä |
| 2018 |  Malesia |  Kirgisia |  Arabiemiirikunnat |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2019 |  Malesia |  Kirgisia |  Filippiinit |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2020 | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. |  Bangkok, Thaimaa |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Alle 20-vuotiaiden 1. divisioona

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 |  Thaimaa |  Mongolia |  Indonesia |  Kuala Lumpur, Malesia |
| 2020 | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. | Turnaus peruuntui Kiinan Wuhanista lähteneen koronavirusepidemian vuoksi. |  Bangkok, Thaimaa |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Alle 18-vuotiaiden turnaus

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 |  Thaimaa |  Arabiemiirikunnat |  Malesia |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
Ilomantsin taistelu 1944

| Jatkosodan taistelut |
| --- | --- |
Jatkosodan hyökkäysvaihe (1941) Operaatio Hopeakettu • Pohjois-Suomi • Itä-Karjala • Karjalankannas • Laatokka • merisotatoimet • ilmasotatoimet: 
Asemasotavaihe (1941–1944) Itä-Karjalan partisaanitaistelut 1942: 
Sodan loppuvaihe (1944) Kannaksen suurhyökkäys • Tali-Ihantala • Suurhyökkäys Syväriltä • Suurhyökkäys Maaselästä • Ilomantsin taistelu : 
Ilomantsin taistelu oli Neuvostoliiton viimeinen suuri hyökkäys Suomea vastaan jatkosodassa 26. heinäkuuta – 13. elokuuta 1944.
Ennen Ilomantsin taistelua puna-armeijan suurhyökkäykset oli jo pysäytetty Talin–Ihantalan, Viipurinlahden, Äyräpään–Vuosalmen ja U-aseman Nietjärven taisteluissa.
Puna-armeija teki tämän viimeisen Ilomantsin suurhyökkäyksen alun alkaen kahden divisioonan (176. ja 289. D) voimin, yrittäen vallata Ilomantsin tärkeän tienristeyksen, tavoitteenaan edetä sieltä aiemman hyökkäyksen pysäyttäneen Suomen VI armeijakunnan selustaan. Suomalaiset joukot motittivat nämä kaksi neuvostodivisioonaa, ja torjuivat niiden avuksi lähetetyt neuvostoprikaatit. Divisioonien rippeet pakenivat itään ja taistelu päättyi suomalaisten voittoon.
Taistelun kulku

Jääkärikenraalimajuri, Mannerheim-ristin ritari, Erkki Raappanan johtamat tilapäisjoukot – viivytystaisteluissa kulunut ja väsynyt 21. prikaati (21. Pr, noin 7 000 sotilasta) ja Karjalankannakselta apuun siirretty levännyt ja täydennetty Ratsuväkiprikaati (Rv.Pr, noin 6 000 miestä) sekä kaksi pataljoonaa käsittänyt Osasto Partinen – kävivät rohkeaan kaksinkertaiseen kaksipuoliseen saarrostukseen perustuvaan vastahyökkäykseen. Ne motittivat ensin molemmat divisioonat omiin motteihinsa Leppävaaran–Lutikkavaaran ja Vellivaaran–Lehmivaaran alueille, ja pilkkoivat ja tuhosivat sitten näitä divisioonia. Tämä Ilomantsin taistelu käytiin noin 40 kilometriä leveällä ja noin 30 kilometriä syvällä alueella.
Samanaikaisesti idästä yritti tulla motitetuille puna-armeijan divisioonille apuun kolme merijalkaväkiprikaatia (69., 70. ja 3.), sekä panssariprikaati ja pioneeriprikaati, mutta nämä torjuttiin.
Lopulta venäläiset näkivät tilanteensa toivottomaksi ja divisioonien henkilöstön rippeet tekivät läpimurron itään (eli pakenivat taistelukentältä). Divisioonien raskas kalusto (muun muassa yli sata tykkiä ja lähes sata kranaatinheitintä) jäi suomalaisten sotasaaliiksi, ja taistelukenttä jäi voittoisien suomalaisten haltuun.
Ryhmä Raappanan tykistö ampui kymmenen vuorokauden aikana 36 000 kranaattia ja venäläinen tykistö noin 10 000 kranaattia. Venäläisen tykistön vähäiseen tulitoimintaan oli syynä muun muassa suomalaisten sissien sekä Ilmavoimien suorittamat ammuskolonnien tuhoamiset. Esimerkiksi Mannerheim-ristin ritari, luutnantti Heikki Nykäsen johtama sissiosasto tuhosi 30 kuorma-auton kolonnan, joka oli kuljettamassa tykistön ammuksia.
Arviot tappioista

Suomalaisten arvion mukaan neuvostoliittolaisten tappiot olivat 3 200 kaatunutta ja useita tuhansia haavoittuneita. Suomalaisten tappiot olivat haavoittuneina 1 388 ja kaatuneina 277 miestä.
Venäläisen professori Juri Kilinin mukaan ”Ilomantsin mottitaistelun osallistuneiden yhtymien (289 ja 176.JvD, 3, 69 ja 70 MjvPr) kokonaistappiot 1.–11. elokuuta välisenä aikana olivat esikuntien antamien tietojen mukaan noin 5 000 miestä, joista noin 1 550 kaatunutta ja kadonnutta.” Tappioiden ero selittyy osittain sillä, että suurtaistelua käytiin pari päivää jo heinäkuun puolella ja venäläinen tappiotieto koskee vain elokuuta. Suomalaisten tappioista noin 1/4 on heinäkuun viimeisen 5 päivän ajalta ja 3/4 elokuun ensimmäisten 11 päivän aikana. Näin Kilinin lukemat (5 000) muodostaisivat todennäköisesti myös noin 3/4 neuvostojoukkojen kokonaistappioista Ilomantsin taisteluissa.
Kuvia

Ilomantsin mottitaistelussa tuhottu neuvostoliittolainen T-26-panssarivaunu.
Osasto Partisen käskynjako Ilomantsin korvessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilomantsin taistelu 1944 Wikimedia Commonsissa
Näin puu saadaan näyttämään siltä kuin siihen olisi osunut kranaatti – katso videolta, miten taistelupaikkoja jäljitellään sodanajan kuntoon Ilomantsissa mtvuutiset.fi.  2.11.2020.
Keksijätehdas

| Keksijätehdas |
| --- | --- |
 Ohjelman logo.
Tyyli:  Viihdeohjelma
Pääosissa:  Simo Frangén (juontaja)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  9. tammikuuta – 3. huhtikuuta 2011
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  11
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Ten Years Production Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Keksijätehdas oli vuonna 2011 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen viihdeohjelma. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén.
Sarjassa suomalaiset ihmiset esittelivät tekemiään keksintöjään. Keksijätehtaan tuomariston muodostivat kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedt, Ivana Helsingin tuottaja Pirjo Suhonen sekä Seedin toimitusjohtaja Marko Parkkinen. Tuomariston tehtävänä oli asettaa esitellyt keksinnöt alustavaan paremmuusjärjestykseen, mutta kiinnostavimman keksinnön valitsivat loppujen lopuksi katsojat äänestämällä. Ohjelman finaalin voitti YouTube-videoistaankin tunnettu Marko Vanhanen keksintönään diskokahvinkeitin.
Isosinililja

| Isosinililja |
| --- | --- |
 Isosinililja (Scilla peruviana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Scilloideae
Suku::  Kevättähdet Scilla
Laji::  peruviana
Kaksiosainen nimi
 Scilla peruviana  L. 
Katso myös
   Isosinililja Wikispeciesissä   Isosinililja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isosinililja eli komeakevättähti (Scilla peruviana) on parsakasvien heimoon kuuluvan kevättähtien (Scilla) suvun monivuotinen sipulikasvi, joka on kotoisin Välimeren itäosista.
Kuvaus > Sipuli ja lehdet

Isosinililjan sipuli on halkaisijaltaan noin 8 senttimetriä. Sen lehdet ovat noin 4 senttimetriä leveitä ja 10–50 senttimetriä korkeita. Ne ovat miekkamaisia, tasasoukkia ja teräväkärkisiä. Kukkavarsi on yleensä hieman lyhyempi.
Kuvaus > Kukat ja lisääntyminen

Isosinililja kukkii keväästä alkukesään. Sen kukinto on laventelinsininen. Kukinnossa on 40–100 noin 2 senttimetriä halkaisijaltaan olevaa kukkaa. Kukinnan jälkeen lehdet yleensä kuolevat ja sipuli menee lepotilaan. Lepoajan jälkeen se kasvattaa uudet lehdet. Isosinililja lisääntyy sipuleista jakautumalla ja siitä saattaa tulla ajan myötä isompi ryhmä yhteen paikkaan.
Kasvupaikat ja levinneisyys

Isosinililja on kotoisin Välimeren itäosista Pyreneiden niemimaalta, Apenniinien niemimaalta ja Luoteis-Afrikasta. Luonnollisilla kasvupaikoillaan se kasvaa hiekan ja saven sekaisessa kalkkipitoisessa, hyvin vettä läpäisevässä maassa.
Sitä kasvatetaan jokin verran myös muualla kuin kasvualueella. Se on tarkka lämmön ja kosteuden suhteen. Se vaatii kuivaa ja kuumaa kesää ja viileää talvea. Parhaiten se on kasvualueensa ulkopuolella kasvanut ruukuissa, joita voi siirtää suojaan liialta kosteudelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isosinililja Wikimedia Commonsissa
Suomen Lajitietokeskus: Komeakevättähti – Scilla peruviana
Mifsud, Stephen: Scilla peruviana (Portuguese Squill) MaltaWildPlants.com. Viitattu 29.7.2019. (englanniksi)
Kazım Koyuncu

Kazım Koyuncu (7. marraskuuta 1971 – 25. kesäkuuta 2005) oli turkkilainen muusikko, jonka musiikki oli vahvasti kansanmusiikkivaikutteista. Hän oli kotoisin Mustanmeren rannikolla sijaitsevasta Artvinin provinssissa. Vasemmistomielinen Koyuncu aloitti muusikon uransa valmistuttuaan yliopistosta vuonna 1992. Hän ehti levyttää viisi albumia ennen kuolemistaan keuhkosyöpään kesäkuussa 2005.
Diskografia

Hayde
VİYA!
Va Mişkunan
İgzas
Salkım Söğüt
Aiheesta muualla

Kazım Koyuncu
Karatšai

| Karatšai |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Karatšaijärvestä
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Ozjorsk 
Koordinaatit:  55°40′38″N, 60°47′58″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  251  m 
Pinta-ala:  0,5 km2 
 fiKaratšai 
Karatšai (ven. Карачай) on pieni järvi eteläisessä Uralvuoristossa Venäjän Tšeljabinskin alueella Ozjorskin suljetun kaupungin lähellä. Järven lähellä on Majakin ydinlaitos, jossa on 1940-luvulta lähtien tuotettu radioaktiivista plutoniumia ydinaseisiin. Järveä on käytetty ydinlaitoksen tuottaman radioaktiivisen jätteen kaatopaikkana.
Keväällä 1968 järvi alkoi kuivua, tuuli kuljetti mukanaan huomattavan määrän radioaktiivista pölyä ja puoli miljoonaa ihmistä altistui säteilylle. Vuosina 1978–1986 koko järvenpohja peitettiin betonielementeillä.
Worldwatch-instituutin mukaan Karatšai on maapallon saastunein paikka. Vuonna 1990 järven rannalla mitattiin 600 röntgenin säteilyannos tunnissa. Järven rannalla seisova ihminen saa tappavan määrän säteilyä tunnissa.
Kauko Breilin

Kauko Kalevi Breilin (s. 7. lokakuuta 1931 Halikko) on suomalainen eläköitynyt meijerialan yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Breilinin vanhemmat olivat seppä Oskar Volmar Breilin ja meijeriapulainen Lyyli Saarinen. Kansanedustaja, ministeri Reino Breilin oli hänen veljensä. Kauko Breilin avioitui konttoristi Laila Hakalan kanssa. Hän kävi kansa- ja jatkokoulun 1938–1946 ja Salon kauppalan yleisen ammattikoulun koneosaston 1946–1948. Meijeriteknikoksi Breilin valmistui Valtion maitotalousopistosta Jokioisissa 1954.  Breilin oli Ruonan piirin meijeri Oy:n isännöitsijä-juustomestari Sauvossa 1954–1955, Valion Äänekosken meijerin vastaava juustomestari 1955–1964, Nurmeksen Osuusmeijerin teknillinen johtaja 1964–1970 ja Osuuskunta Yhteisjuustolan isännöitsijä-juustomestari Lapinlahdella 1970–1973 ja yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1973–1992. Breilinillä on ollut myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1990.
Julkaisuja

Pohjois-Savon nurmiviljely, 1989, Kauko Breilin yhdessä muiden kanssa
Osuuskunta Yhteisjuustola Lapinlahti: synty ja kehitys 1968–1992 mukana olleiden kertomana, 1994, Paavo Korhonen, Kauko Breilin, Olli Vilén
Imetys

Vauvan imetys
Pierre-Auguste Renoirin maalaus Äitiys (1886)
Akseli Gallen-Kallelan maalaus Madonna (1891)
Symboli imetykselle (Matt Daigle, Mothering-lehden kilpailuvoittaja 2006)
Imetys on lapsen tai poikasen ruokkimista antamalla sen imeä maitoa rinnasta tai nisästä.
Maidoneritys

Maidon eritykseen vaikuttavat äidin prolaktiini- ja oksitosiinihormonit sekä rintojen saama stimulaatio (vauvan imu tai lypsäminen). Oksitosiini saa maidon herumaan rinnoista ja prolaktiini vastaa maidontuotannon ylläpidosta etenkin imetyksen alkuvaiheessa, myöhemmin maidontuotantoa ohjaa lähinnä rinnoista poistuvan maidon määrä. Kun vauva imee nänniä, käynnistyy äidin aivolisäkkeessä oksitosiinin eritys ja rintoihin muodostunut maito valuu tai suihkuaa vauvan suuhun. Maitoa valmistuu rinnoissa jatkuvasti, niin imetyksen aikana kuin imetysten välilläkin. Mitä enemmän maitoa rinnoista poistuu, sitä tehokkaammin rinnat valmistavat uutta maitoa. Lähes kaikilla naisilla maito riittää lapsen ravinnoksi, jos lasta imetetään lapsen tarpeen mukaan riittävän usein. Vain muutamilla prosenteilla naisista maitoa ei fysiologisista syistä erity riittävästi lapsen ainoaksi ravinnoksi.
Ensimaito muuttuu ensimmäisten viikkojen aikana portaittain kypsäksi äidinmaidoksi, joka pysyy samanlaisena imetyksen jatkuessa aina vieroitusvaiheeseen saakka. Uusimpien tutkimusten mukaan maidon rasvapitoisuus tosin nousee, jos imetystä jatketaan yli vuoden ajan. Maidon koostumus vaihtelee jonkin verran päivän ja vuorokaudenajan mukaan, keskimäärin maito kuitenkin sisältää ravintoaineita samassa suhteessa. Eri naisten maito sisältää myös jotakuinkin samat ravintoaineet kaikkialla maailmassa. Pieniä eroja maidon rasvapitoisuudessa saattaa esiintyä, samoin äidinmaidon sisältämän rasvan laadussa ja vitamiinipitoisuuksissa riippuen äidin ravitsemuksesta.
Imetyksen ensimmäiset kuukaudet

Maidonerityksen käynnistää synnytyksen jälkeen istukan irtoaminen. Vastasyntyneen imurefleksi takaa sen, että terve lapsi osaa jo muutamien minuuttien tai viimeistään vajaan tunnin kuluttua syntymästään imeä rintaa. Tärkeää imetyksen onnistumisen kannalta on oikeanlainen imuote, huonolla otteella vauva ei jaksa imeä, ei saa kaikkea tarvitsemaansa maitoa, rinnat kipeytyvät ja maidoneritys vähenee. Ensimmäisinä päivinä äidin rinnoista erittyy vain muutamia pisaroita kolostrumia, ensimaitoa. Nämä tipat riittävät hyvin terveen vastasyntyneen ravinnoksi, koska vauva kerää raskauden lopulla vararavintoa ensimmäisten päivien ajaksi. Ensimmäisenä päivänä vauvan vatsankoko on noin 5–7 millilitraa. Kolostrumtipat sisältävät runsain mitoin vastasyntyneelle välttämättömiä vasta-aineita ja suolen toimintaa edistäviä aineita. Yleensä maito nousee noin 3–4 päivän kuluessa synnytyksestä. Maidonnousua edistää jatkuva ihokontakti.
Maailman terveysjärjestö (WHO) ja American Academy of Pediatrics (AAP) suosittelevat, että imetys aloitetaan noin tunnin sisällä vauvan syntymästä, sekä että imetystä tehdään niin usein ja niin paljon kuin vauva haluaa eli lapsentahtisesti. Lapsentahtisessa täysimetyksessä useimmat vastasyntyneet syövät ensimmäisten viikkojen aikana 2–3 tunnin välein (laskettuna imetyksen alusta seuraavan imetyksen alkuun), mutta jotkut voivat syödä jopa puolen tunnin välein. Jos lapsentahtisessa täysimetyksessä syöttöväli on toistuvasti yli neljä tuntia, on vastasyntyneen painoa syytä tarkkailla. Syödäkseen useimmat vastasyntyneet imevät rintoja noin 10–15 minuuttia rintaa kohden. Jotkut imevät pidempään, jopa 60–120 minuuttia syöttökertaa kohti. Jos vauva haluaa syödä yli 30 minuuttia rintaa kohden, hän ei välttämättä saa tarpeeksi maitoa. Vanhemmat vauvat syövät harvemmin. Neljän kuukauden ikäiset vauvat saattavat syödä vain 4-6 tunnin välein.
Tiheänimun kaudet ilmenevät noin kolmen viikon, kuuden viikon, kolmen kuukauden, kuuden kuukauden ja yhdeksän kuukauden iässä. Tällöin lapsi tihentää rinnalla käyntejä, nykytiedon mukaan tarkoituksena on varmistaa että maitomäärä riittää jatkossakin. Syömisen tiheneminen ei tarkoita sitä, että maitomäärä olisi vähentynyt tai loppumassa. Tiheitä syöttöjä jatkuu noin 2–7 päivää, ja tällöin olisi tärkeää jatkaa lapsentahtista imetystä.