stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kymenlaakson ammattikorkeakoulu
Historia

Kymenlaakson ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa 1. elokuuta 1996 ja vakinaistettiin	1. elokuuta 1999. Eri koulutusyksiköillä oli silti jo pitkät perinteet: nykyinen merenkulun koulutus Viipurin merikoulu perustettiin 1868. Vuonna 1996 toimipisteitä oli yhdeksän, neljä Kotkassa, kolme Kouvolassa, yksi Kuusankoskella ja yksi Elimäellä. Vuonna 2007 Mussalon metsä- ja puutalouden toiminnot muuttivat Metsolan kampukselle Kotkassa ja Elimäen sosiaaliala siirtyi Kuusankoskelle. Vuonna 2010 merenkulun opetus siirrettiin Pookinmäeltä Katariinasta Metsolaan Kotkassa ja liiketalous ja kulttuuriala keskitettiin Kasarminmäelle Kouvolassa. Vuonna 2012 sosiaali- ja terveysalan opetus päättyi Kuusankoskella ja toiminnot jaettiin Kouvolan Kasarminmäelle ja Kotkan Jylpyn kampuksille. Vuoden 2014 elokuussa kaikki Kotkassa sijaitsevat toiminnot siirtyvät Metsolaan, jolloin kaikki toiminta keskittyi kahdelle kampukselle, Metsolaan ja Kasarminmäelle.
Iisa (laulaja)

| Iisa Pajula |
| --- | --- |
 Reginan keikalla Tullikamarilla 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1979 (ikä 45) Tampere
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Iisa
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  indie pop
Yhtyeet:  Regina (2004–2017)
Levy-yhtiöt:  Next Big Thing, Johanna Kustannus, Universal Music, EMI Capitol Finland, Fullsteam Records
Aiheesta muualla
iisaofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Iisa (oikealta nimeltään Iisa Kaarina Pajula, ent. Pykäri, s. 9. elokuuta 1979 Tampere) on helsinkiläinen laulaja–lauluntekijä, esiintyvä artisti ja kirjoittaja. Hän on toiminut useissa rooleissa musiikin parissa vuodesta 2005:  Regina-yhtyeen solistina, Johanna Kustannukselle, EMI Capitol Finlandille ja Fullsteam Recordsille kiinnitettynä, viisi levyä julkaisseena sooloartistina ja HMC Publishingin housewriterina (2012–2020). Oman tuotantonsa ohella hän on kirjoittanut sanoituksia lukuisille suomalaisille eturivin artisteille. Vuonna 2021 julkaistiin Iisan kirja Itke, kirjoita, laula – Kaikki sanoittamani tunteet (Nemo).
Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Iisa julkaistiin 31. tammikuuta 2014. Hän on aikaisemmin toiminut myös kolumnistina Helsingin Sanomissa ja A-Lehdet Oy:n julkaisemissa lehdissä.
Hän on toiminut Suomen Musiikintekijät ry:n hallituksen jäsenenä 2019–2023 ja Teosto ry:n hallituksen jäsenenä vuodesta 2022.
Iisa lopetti soolouransa vuoden tällä taiteilijanimellä 2024 lopussa ja aikoo palata esiintymislavoille Regina-yhtyeen solistina kesällä 2025.
Historia

Iisan musiikkiura alkoi vuonna 2004, kun Iisa ja hänen tuolloinen poikaystävänsä Mikko Pykäri alkoivat tehdä kappaleita yhdessä ja perustivat yhtyeen. Regina esiintyi ensimmäisen kerran Semifinalissa Tigerbombsin kanssa. Myöhemmin Regina sai levytyssopimuksen Next Big Thing -yhtiön kautta. Mikko Pykäri sävelsi Reginan kappaleet ja Iisa sanoitti ne.
Reginan toinen albumi Oi miten suuria voimia! ilmestyi vuonna 2007. Albumin julkaisi Suomessa Next Big Thing ja Taiwanissa White Wabbit Records.
Regina haki Puutarhatrilogia-levylle uusia soundeja, jolloin vaikutteita ruvettiin hakemaan muun muassa Lasse Mårtensonin musiikista ja vanhasta iskelmämusiikista. Reginan viimeisin levy Soita minulle ilmestyi vuonna 2011. Myöhemmin Regina jäi tauolle.
Iisa on vuodesta 2010 lähtien tehnyt kappaleita myös muille artisteille, kuten Paula Koivuniemelle, Laura Närhelle, Jukka Ässälle, Kaija Koolle ja Janna Hurmerinnalle.
Iisa suunnitteli vuonna 2013 ensimmäisen sooloalbumin tekemistä. Hän halusi kokeilla säveltämistä, ja niinpä hän teki suurimman osan sooloalbumin kappaleista itse, tosin Mikko oli myös mukana säveltämässä joitakin kappaleita. Iisan esikoissooloalbumi Iisa ilmestyi tammikuussa 2014.
Huhtikuussa 2015 Iisa julkaisi tulevalta levyltä singlen Polulta harhaan.  Elokuussa julkaistiin vielä toinen single, Kukaan ei oo kenenkään  ja albumi Kukaan ei oo kenenkään ilmestyi elokuun lopussa. Iisan ja Mikko Pykärin eron jälkeen alkuvuonna 2017 ilmoitettiin että myös Regina-yhtye hajoaa. Iisan kolmas sooloalbumi Päivii, öitä ilmestyi lokakuussa 2018 ja neljäs albumi Amelia helmikuussa 2021. Viides ja viimeinen taiteilijanimellä Iisa julkaistu albumi, Hardcore, ilmestyi maaliskuun puolivälissä 2024. Iisa ilmoitti jättävänsä soolouransa toukokuussa 2024.
Vuonna 2021 Pajulalle myönnettiin Iisa Kaarina -työnimellä Koneen säätiön 45 000 euron apuraha ”kokeellisen sävel- ja äänitaiteen luomiseen”.
Yksityiselämä

Iisa vietti lapsuutensa Orivedellä ja asuu nykyään Helsingissä. Iisa ja samassa Regina-yhtyeessä toimiva muusikko Mikko Pykäri menivät naimisiin vuonna 2007 ja Iisa haki yksin avioeroa marraskuussa 2016. Iisa on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Diskografia > Regina

Katso maisemaa (2005)
Oi miten suuria voimia! (2007)
Puutarhatrilogia (2009)
Soita mulle (2011)
Diskografia > Soolo

Iisa (2014)
Kukaan ei oo kenenkään (2015)
Päivii, öitä (2018)
Amelia (2021)
Hardcore (2024)
Teokset

Pajula, Iisa: Itke kirjoita laula – Kaikki sanoittamani tunteet.  Helsinki:  Nemo, 2021.  ISBN 978-951-1-38684-1
Rauhalan koulu (Kotka)

Rauhalan koulu oli peruskoulu Kotkassa Rauhalan kaupunginosassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–6 ja sen oppilasmäärä on noin 350 (2011). Rauhalan koulun erityispiirteenä on muun muassa painotettu musiikinopetus eli musiikkiluokat.
Historia

Rauhalan koulun historia alkaa vuonna 1883 toimintansa aloittaneesta William Ruthin Kymiin perustamasta yksityisestä tehdaskoulusta. Koulu sijaitsi alun perin Karhulan tilan mailla lähellä Kymijoen Korkeakoskenhaaran suuta. Karhula Osakeyhtiö purki alkuperäisen koulurakennuksen vuonna 1916 konepajan lisärakennuksen tieltä ja antoi yli hehtaarin tontin mailtaan uusille koulurakennuksille, jotka valmistuivat vuonna 1918. Nykyinen koulurakennus vihittiin käyttöön vuonna 1958.
Aiheesta muualla

Rauhalan koulun verkkosivut
Tiina Tiikeri

| Tiina Tiikeri> Kristiina Helander.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1961
Kansalaisuus:   Suomi
Puoliso:  Mauri Leppänen
Muusikko
Laulukielet:  suomi englanti
Aktiivisena:  1980-1986
Tyylilajit:  rock
Yhtyeet:  Sleepy Sleepers
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tiina Tiikeri (oik. Kristiina Helander, s. 1961) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi 1980-luvun alkupuolella Sleepy Sleepersin jäsenenä. Viisivuotisen Sleepy Sleepers -uran jälkeen Tiina Tiikeri julkaisi soololevyn Etsin vuonna 1985. Yhtä lukuun ottamatta albumin tekstit olivat Tiina Tiikerin omia. Taustalla soitti Dave Lindholmin kokoama yhtye. Soolouraa kesti vuoden verran, jonka jälkeen hän vetäytyi musiikkialalta.
Tiina Tiikerin äiti Irmeli Perilä oli tanssiorkestereiden solisti, joka oli mukana myös Dave Lindholmin Kuutamolla-albumilla ja Sleepy Sleepersin The Hevoset -sivuprojektissa. 1980-luvulla Tiina Tiikeri oli avoliitossa lentopalloilija Mauri Leppäsen kanssa. Heidän poikansa on muusikko Johannes Leppänen, joka tunnetaan yhtyeistä French Films ja Teksti-TV 666.
Aiheesta muualla

Arja Aho, Anne Taskinen: Rockin korkeat korot, WSOY, 2003.
Vaalan kirkko

| Vaalan kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko huhtikuussa 2015
Sijainti:  Järvikyläntie 3, Vaala
Seurakunta:  Muhoksen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1960–1961, 1988
Suunnittelija:  Dag Englund 1961, Matti Leiber 1988
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaalan kirkko on  arkkitehti Dag Englundin suunnittelema alun perin torniton tiilinen pitkäkirkko, joka rakennettiin Vaalaan vuosina 1960–1961. Kirkkoa laajennettiin arkkitehti Matti Leiberin suunnitelmien mukaan 1988 seurakuntakeskuksen muilla tiloilla ja kellotornilla. Kirkon pinta-ala on 346 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 400 hengelle. Alttarilla on puinen risti. Kirkon 14-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1961.  Laajennusosassa on seurakuntasali, kirkkoherranvirasto, lapsi- ja nuorisotyön tilat sekä työhuoneita.
Yhdysvaltain Saigonin-suurlähetystö

| Yhdysvaltain Saigonin-suurlähetystö |
| --- | --- |
 Lähetystö vuonna 1967.
Koordinaatit:  10°46′59″N, 106°42′01″E
Rakennustyyppi:  lähetystö
Avattu:  1950
Purkuvuosi:  1998
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhdysvaltain Saigonin-suurlähetystö oli Yhdysvaltain suurlähetystö Etelä-Vietnamin Saigonissa eli nykyisessä Hồ Chí Minhin kaupungissa vuosina 1950–1975. Lähetystöllä oli tärkeä asema etenkin Yhdysvaltojen sekaantuessa Vietnamin sotaan, jonka aikana se oli myös useampaan otteeseen iskujen kohde. Yhdysvallat evakuoi lähetystön Saigonin kukistuessa huhtikuussa 1975. Sen rakennusta käytti jonkin aikaa PetroVietnam, kunnes se maiden suhteiden parannuttua palautettiin yhdysvalloille. Entinen lähetystörakennus päätettiin kuitenkin purkaa vuonna 1998. Nykyisin paikalla osoitteessa Đường Lê Duẩn 4 sijaitsee Yhdysvaltain konsulaatti.
Historia > Alkuperäinen lähetystö

Yhdysvaltain Saigonin-suurlähetystö perustettiin alkujaan osoitteeseen Đường Hàm Nghi 29 toukokuussa 1950. Kun maa sekaantui Vietnamin sotaan lähetystöstä tuli sen tärkeä hermokeskus Etelä-Vietnamissa. Alkuperäinen lähetystö osoittautui kuitenkin sijainniltaan haavoittuvaiseksi. 30. maaliskuuta 1965 Vietkongin autopommi-isku rakennuksen ulkopuolella surmasi 22 henkilöä, heidän joukossaan yksi lähetystön amerikkalainen työntekijä, sekä 19 vietnamilaista ja yksi filippiiniläinen. 183 henkilöä haavoittui. Iskun jälkeen lähetystö päätettiin siirtää paremmin suojattuun paikkaan.
Historia > Uusi lähetystö

Paikka uudelle lähetystölle satiin osoitteesta Đường Thống Nhứt 4 (nyk. Đường Lê Duẩn) läheltä sillosita opresidentinpalatsia, sekä Ranskan ja Britannian suurlähetystöjä. Uusi kuusikerroksinen rakennus oli paitsi ilmastoitu, mutta sen sementtinen julkisivu kesti joitakin iskuja. Katolla oli pieni laskeutumispaikka helikoptereille. Rakennus avattiin syyskuussa 1967 ja se oli tuolloin kaupungin korkein rakennus. Hintaa sen rakennuttamiselle tuli 2,6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vanha lähetystörakennus säilyi käytössä lähetystön oheistoiminnoissa.
Vietnamin kommunistien tet-hyökkäyksen aikana 31. tammikuuta 1968 Saigonissa puhkesi taisteluja. Niiden aikana 19 vietkongin jäsentä teki iskun lähetystöä vastaan. Osa hyökkääjistä mukaan lukien sen komentajat saivat surmansa o hyökkäyksen alkaessa, mutta osan onnistui päästä sisälle itse rakennukseen. Yhdysvaltain joukot aloittivat vastahyökkäyksen, jota kuvaamassa oli joukko paikalle saapuneita sotavalokuvaajia ja televisiotoimittajia. Yksi merijalkaväen sotilas ja neljä sotilaspoliisia kaatuivat lähetystön taistelussa, mutta hyökkääjät saatiin lopulta voitettua. 18. helmikuuta 1971 lähetystölle tehtiin polttopommi-isku.
Huhtikuussa 1975 Saigon oli kukistumaisillaan. Yhdysvallat oli tehnyt evakuointilentoja maasta Saigonin Tân Sơn Nhấtin lentoasemalta, joka joutui kommunistien tykkitulen kohteeksi 28. huhtikuuta alkaen. Operaatio Frequent Wind aloitettiin evakuoinnin järjestämiseksi helikopterein. Lähetystöön joskus virheellisesti liitetty Hubert van Esin kuuluisa valokuva evakuoinnista helikopterilla tapahtui kuitenkin jonkin matkaa lähetystöltä toisessa osoitteessa. Kaikki lähetystön amerikkalaiset työntekijät saatiin evakuoitua, mutta kaupunkiin jäi lukuisia heille työskennelleitä vietnamilaisia. Lähetystön työntekijät olivat silpunneet lähetystön asiakirjoja, mutta kun kommunistit valtasivat kaupungin osa asiakirjoista oli mahdollista pistää uudelleen yhteen. Näin saatiin selvitettyä amerikkalaisille töitä tehneiden henkilöllisyyksiä.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Yhdysvaltojen lähdettyä maasta lähetystörakennus toimi PetroVietnamin toimistona. Vietnamin ja yhdysvaltojen välit paranivat vuosia sodan jälkeen. Vuonna 1995 lähetystörakennus ja sen tontti palautettiin yhdysvalloille. Paikkaa pidettiin sen historian kannalta liian negatiivissävytteiseltä ja se päätettiin lopulta purkaa heinäkuussa 1998. Lähetystöön oli kuulunut pienempi konsulaattirakennus, joka otettiin myöhemmän Yhdysvaltain konsulaatin käyttöön, joka sijaitsee paikalla edelleen. 14. marraskuuta 2002 lähelle entistä lähetystöä pystytettiin muistolaatta viidelle tet-hyökkäyksen aikana kuolleelle rakennuksen puolustajalle. Helkikopterin laskeutumispaikalle rakennuksen katolla vieneet tikkaat ovat näytteillä Gerald R. Ford Presidential Museumissa Yhdysvaltojen Grand Rapidsin kaupungissa.
Autopommin jälkiä lähetystöllä vuonna 1965.
Uuden lähetystön rakennustöitä vuonna 1966.
Lähetystö ilmakuvassa.
Tet-hyökkäyksessä kuolleiden muistolaatta.
Ernie Wise

Ernie Wise OBE (syntymänimeltään Ernest Wiseman, 27. marraskuuta 1925 – 21. maaliskuuta 1999) oli brittiläinen koomikko, joka muodosti yhdessä Eric Morecamben kanssa komediaduon Morecambe & Wise.
Wisen oikea nimi oli Ernest Wiseman, mutta hän muutti sen lähteäkseen showbisnekseen, johon hän pääsikin nuoressä iässä esiintyessään laulajana musiikkihallissa. Hän syntyi Leedsissä, Yorkshiressa. Hänen isänsä Harry, junarataportieeri, oli myös laulaja ja he esiintyivät yhdessä nimellä Bert Carson and his Little Wonder ("Bert Carson ja hänen pikkuihmeensä"). 1939 hän esiintyi brittikoomikko Arthur Askeyn kanssa tämän Bandwagon-ohjelmassa.
Ernie yhdisti voimansa Eric Morecamben kanssa vuonna 1941, ja heistä tuli yksi suurimmista komediaduoista koskaan. He saivat nimeä radiossa ja siirtyivät televisioon vuonna 1955. Yli kahdenkymmenen vuoden ajan heillä oli säännöllisiä sarjoja ITV:n ja BBC:n kanssa. Heidän tavaramerkkinsä oli tapa jolla he kutsuivat julkimoita ohjelmaansa vain tehdäkseen heistä pilaa.
Seuraten Ericin kuolemaa sydänkohtauksesta 1984, Ernie vietti paljon aikaansa Floridassa ja teki vain satunnaisia esiintymisiä, yleensä muistellen edesmennyttä kumppaniaan, vaikka hän esiintyikin säännöllisesti osanottajana ITV:n versiossa suositusta visailuohjelmasta What's My Line?
Britanniassa Ernie asui luksusasunnossa Thamesjoen törmällä Maidenheadissä, Berkshiressa. Hän sai lievän halvauksen joulukuussa 1993, jota seurasi toinen elokuussa 1995. Ernie ilmoitti virallisesti jäävänsä eläkkeelle showbisneksestä kuntonsa heiketessä 70. syntymäpäivänään.
Ernie Wise kuoli sydänkohtaukseen sairaalassa Buckinghamshiressa 73-vuotiaana, lukuisien terveysongelmien seurauksena. Hän kuoli ennen vaimoaan, jonka oli nainut tammikuussa 1953. He eivät saaneet lapsia.
Mainostyö ja esiintymiset

Ernie Wise teki Britannian ensimmäisen matkapuhelinsoiton 1. tammikuuta, 1985 Vodafonen pääkonttorista Newburyssa, Berkshiressa.
Hänen vuoden 1992 joulusinglensä oli suositeltuna musiikkilehti Music Weekissä.
Omaelämäkerrat

Eric and Ernie (1973)
Still on my Way to Hollywood (1990)
Aiheesta muualla

The Morecambe & Wise Tribute Site (englanniksi)
Eric And Ern - Keeping The Magic Alive  **Book, Film, TV Reviews, Interviews** (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Louis Gallois

| Louis Gallois |
| --- | --- |
 Louis Gallois
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1944 (ikä 80)  Montauban, Ranska
Muut tiedot
Yritys:  Airbus
Louis Gallois (s. 26. tammikuuta 1944) on ranskalainen liikemies. Hän toimi eurooppalaisen ilmailu- ja avaruuspuolustusyhtiön EADS:n toimitusjohtajana vuosina 2007–2012.
Elämäkerta

Gallois johti useita julkisia osastoja uransa aikana.
Hänet nimitettiin Ranskan puolustusministeriön siviili- ja sotilaskabinetin johtajaksi (1988-1989). Hän oli lentokoneiden ja rakettimoottoreita valmistavan Snecman toimitusjohtaja vuosina 1989–1992, jolloin hänestä tuli ranskalaisen valtion omistaman ilmailu- ja avaruusalan yrityksen Aérospatialen toimitusjohtaja. Hän johti tätä yritystä vuoteen 1996 asti, jolloin hänestä tuli Ranskan kansallisen valtion rautatieyhtiön SNCF:n johtaja.
Gallois liittyi EADS:ään 2. heinäkuuta 2006 Noël Forgeardin erottua. Forgeard erosi sisäpiirikaupoista esitettyjen väitteiden jälkeen, jotka hän kiisti. Forgeard oli myynyt EADS:n osakkeita viikkoja ennen kuin tytäryhtiö Airbus ilmoitti, että Airbus A380 viivästyy jälleen. Ilmoitus aiheutti 26 prosentin pudotuksen EADS:n osakekurssiin.
9. lokakuuta 2006 Gallois korvasi Christian Streiffin lentokonevalmistajan Airbus S.A.S.:n toimitusjohtajana. EADS:n johtorakennetta muutettiin 16.7.2007 ja Gallois nimitettiin EADS:n toimitusjohtajaksi viideksi vuodeksi. Hänet korvasi 31. toukokuuta 2012 silloinen Airbusin toimitusjohtaja Tom Enders.
Gallois on École centrale de Parisin hallituksen jäsen ja Fondation Villette-Entreprisesin puheenjohtaja. Vuonna 2012, heti erottuaan EADS:stä, Galloisista tuli hallituksen investointikomissaari. Hän toimi tehtävässään vuoteen 2014 asti.
Kesäkuussa 2012 hänet valittiin FNARS:n (Fédération nationale des Associations d'accueil et de réinsertion sociale) presidentiksi. Ryhmä on keskittynyt sosiaalisiin ja solidaarisuustoimiin.
Louis Gallois valmistui HEC Parisista ja ENA:sta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Gallois Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Sukelluslääketiede

Sulkeltajia
Potilaan hoitoa painekammiossa
Sukelluslääketiede tarkoittaa vedenalaisissa olosuhteissa aiheutuvien lääketieteellisten ongelmien hoitoa ja ehkäisyä.
Sukellusonnettomuuksien taustalla on pääosin muu kuin lääketieteelliset syyt. Laiteviat ovat myös harvinaisia. Sukellusonnettomuuksissa 80%:ssa syynä on inhmillinen tekijä. On toimittu vastoin ohjeita tahalisesti tai tahattomasti. Ongelmatilanteissa sukeltaminen voi aiheuttaa painevaurioita esimerkiksi keuhkoihin, välikorviin, sivuonteloihin ja suolistoon. Myös sukeltajantauti on mahdollinen.
Sukeltamisen vasta-aiheita ovat sairaudet, joissa sukeltaja voi äkillisesti menettää tajuntansa, kykynsä hengittää riittävästi tai mukautua lisääntyneeseen fyysiseen rasitukseen eli suoriutua tehtävästä. Näitä ovat esimerkiksi epilepsia, paniikkihäiriöt, ahtaan ja avoimen paikan kammo, vakavat mielenterveyden häriöt, akuutti tai rasitusastma,  ylähengitystieinfektiot, muut ylipaineessa ilmarinnalle tai ilmaembolialle altistavat tilat, spontaani ilmarinta,  sydämen rytmihäiriöt, jotka lisääntyvät muutenkin sukellettaessa, sydämen vajaatoiminta,  sepelvaltimotauti, vasta sairastettu infarkti tai korkea, hoitamaton verenpaine, huomattava ylipaino (BMI > 30) ja huono kunto. Insuliinihoitoiset diabeetikot ovat suuremmassa riskissä laitesukelluksessa.  Verenohnennuslääkitys on suhteellinen vasta-aihe sukeltamiselle. Myös korvaongelmat voivat haitata sitä.
Suomessa > Terveysselvityslomake ja sukelluslääkärintarkastus

Harrastusta aloittaessa  ja sen jälkeen vuosittain harrastajasukeltajan tulee täyttää harrastussukeltajan terveysselvityslomake.  Siinä harrastaja vahvistaa ymmärtäneensä kunkin terveydellisen tekijän aiheuttaman riskin ja että  riskin mahdollisesti havaitessaan käy asianmukaisessa lääkärintarkastuksessa. Jos lomakkeessa tulee esille terveydellisiä riskejä, harrastussukeltajan lääkärintarkastus tulee suorittaa ennen sukeltamisen aloittamista sekä määrävälein sen jälkeen terveydentilasta, iästä sekä harrastuksen vaativuudesta riippuen. Ammattisukeltajan lääkärintarkastuksen voi tehdä vain sukellus- ja ylipainelääketieteeseen perehtynyt lääkäri.
Suomessa > Sukelluslääketieteen koulutus Suomessa

Sukelluslääketieteen ja ylipainehappihoidon erityispätevyyttä voi hakea Suomessa laillistettu lääkäri, joka on Suomen Lääkäriliiton jäsen. Sukelluslääketieteen ja ylipainehappihoidon erityispätevyys suoritetaan lääkärin perustutkinnon jälkeen. Suomen sukellus- ja ylipainelääketieteellinen yhdistys (SSLY) järjestää koulutuksen yliopistojen (HYKS, TYKS) valvonnassa. Opiskelija tulee hallita vaatimuksiin kuuluvan kirjallisuus ja käytännön painekammiotekniikka sekä potilaan hoito painekammiossa. Kouluts vastaa vaatimustasoltaan EDTC:n (European Diving Technology Committeen) ja ECHM:n (European Committee for Hyperbaric Medicine) lääketieteellisten komiteoiden hyväksymiä tasoja 2D "Diving Medicine Physician" ja 2H "Hyperbaric Medicine Physician". Koulutus kestää vähintään kaksi vuotta. Koulutuspaikassa tulee sijaita painekammio. Suomessa kliinisessä käytössä olevat painekammiot sijaitsevat Turun yliopistollisen keskussairaalan teho-osastolla ja Puolustusvoimien Sukelluslääketieteen keskuksessa Upinniemessä. Koulutuspaikaksi voidaan hyväksyä myös muualla kuin sairaalassa sijaitseva, SSLY:n erityispätevyyskoulutuksesta vastaavan tahon hyväksymä ylipainehappihoitoon erikoistunut kliinistä työtä tekevä yksikkö. Koulutukseen tulee sisältyä lisäksi sukelluslääkärintarkastuksia ja käytännön sukelluslääketieteellisiin ongelmiin perehtymistä. Teoreettista koulutusta tulee olla suoriettuna vähintään 60 tuntia. Opiskelijan tulee osallistua vähitään kahteen sukelluslääketieteen ja ylipainehappihoidon vuosittain järjestettävään koulutustilaisuuteen. Toinen koulutuksista voidaan ja on suositeltavaa korvata EUBS:n (European Undersea and Baromedical Society) tai UHMS:n (Undersea and Hyperbaric Medical Society, USA) vuosittaisella tieteellisellä konfferensilla sekä kansainvälisellä, UHMS:n hyväksymällä koulutuksella.
Suomessa > Sukelluslääketieteen keskus

Puolustusvoimien Sukelluslääketieteen keskus sijaitsee Upinniemessä. Se tekee merivoimien sukeltajakurssille hakeutuvien terveystarkastukset.  Se tarjoaa konsultaatio- ja asiantuntijatukea kutsuntalääkäreille sekä esimerkiksi Rajavartiolaitokselle, pelastuslaitoksille ja viranomaissukeltajia palveleville työterveyshuollon yksiköille. Siellä järjestetään sukelluslääketieteen ja ylipainehappihoidon koulutusta. Sukellusonnettomuuksien ensihoidon erikoiskoulutusta (ADALS eli Advanced Diving Accident Life Support -koulutus) järjestetään yhteistyössä  Suomen Anestesiologiyhdistyksen ja Suomen sukellus- ja ylipainelääketieteellisen kanssa. Tutkimustoimintaa tehdään yhteistyössä Ruotsin puolustusvoimien, Helsingin seudun yliopistollisen keskussairaalaan ja Työterveyslaitoksen kanssa.