stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Dee
Okkultistiset pyrkimykset

Dee oli jo 1570-luvun alussa kiinnostunut ennustamisesta ja maagisesta katsomisesta, ja yritti nähdä tuloksetta tulevaa ja salattua tietoa kristallipallosta ja mustasta obsidiaanista valmistetusta peilistä. Vuonna 1582 hän aloitti istunnot Edward Kelleyn (1555–1597/8) kanssa, joka toimi Deen meediona. Kelley oli aikaisemmin tuomittu väärentämisestä, ja mahdollisesti petti vilpittömästi tätä uskonutta Deetä. Kelley ja Dee matkustivat yhdessä Manner-Euroopassa, lähinnä Puolassa ja Böömissä vuosina 1583–1589.
Dee sai järjestettyä itselleen tunnin tapaamisen keisari Rudolfin kanssa 3. syyskuuta 1584. Enkeli Uriel oli Kelleyn mukaan käskenyt Deetä kirjoittamaan keisarille, että hän voisi tehdä Rudolfille viisasten kiven. Huhtikuussa 1585 Dee ja Kelley palasivat Krakovaan, jossa he tapasivat kuningas Stefan Batoryn.
Meric Casaubon julkaisi vuonna 1659, kauan Deen kuoleman jälkeen, teoksessaan A True & Faithful Relation of what Passed for Many Yeers between Dr. John Dee and some Spirits istuntojen pöytäkirjat, jotka kestivät toukokuusta 1583 toukokuuhun 1587. Istuntoja jatkettiin vuoteen 1589 asti. Näitä kirjoituksia on myöhemmin yritetty tulkita kabbalistisesti tai jopa kryptografisiksi diplomaattisiksi viesteiksi, mutta todennäköisesti ne olivat eräänlaista krystallomantiaa  Istunnot alkoivat ilmeisesti rukouksella ja vetoomuksilla, ja sitten pari odotti, kunnes meedio näki jotain kivessä. Istunto päättyi latinan- tai englanninkieliseen rukoukseen. Dee väitti, että enkelit viestivät hänelle tällä tavalla Kelleyn kautta erityisellä enkelien tai Eenokin kielellä.
Viimeisessä kirjatussa istunnossaan huhtikuussa 1587 Kelley väitti saaneensa hengiltä käskyn, että kaksikon piti jakaa keskenään kaikki omaisuutensa, mukaan luettuna vaimonsa. Parinvaihto järkytti syvästi kristillistä Deetä, mutta tämä ilmeisesti totteli.
Viimeiset vuodet

Dee palasi Puolasta vuonna 1589. Hänen ystävänsä keräsivät hänelle rahaa, ja hän yritti saada virkaa kuningatar Elisabetilta.  Vaikka kuningatar nimitti hänet Manchesterin tuomiokapitulin hoitajaksi vuonna 1596, Deen viimeisiä vuosia leimasi köyhyys ja eristäytyminen.  Dee ja hänen perheensä elivät rahan- ja kenties myös ruoanpuuttessa 1590-luvun nälänhätien aikana.
Deen kerrottiin pitkään kuolleen Mortlakessa joulukuussa 1608 ja olevan haudattu siellä olevaan anglikaaniseen kirkkoon, mutta on todisteita siitä, että hänen kuoli vuoden 1609 maaliskuussa tuttavansa John Pontoisin Lontoon kodissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Dee Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
John Deen monas hieroglyphica -kirjassaan esittelemä mystinen symboli
John Deen kristallipallo, musta peili ja muita maagisia esineitä näytillä British Museumissa
Fabienne Keller

| Fabienne Keller |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 17.6.2002–2.7.2002 2.7.2019–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä Euroopan kansanpuolueen ryhmä (2002)
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1959 (ikä 65) Sélestat, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Agir - La Droite constructive
Muut puolueet:  Union pour la démocratie française (2002)
Aiheesta muualla
www.fabiennekeller.fr
Fabienne Keller (s. 20. lokakuuta 1959 Sélestat, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Keller edustaa Agir - La Droite constructive-puoluetta. Keller on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuonna 2002 ja uudelleen heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Katrin Langensiepen

| Katrin Langensiepen |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  Vihreät/EFA
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1979 (ikä 45) Langenhagen, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Liittouma 90/Vihreät
Aiheesta muualla
katrin-langensiepen.eu
Katrin Langensiepen (s. 10. lokakuuta 1979 Langenhagen, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Langensiepen edustaa Liittouma 90/Vihreät-puoluetta. Langensiepen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Diego Lugano

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Alfredo Lugano Moreno
Syntymäaika: 2. marraskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Canelones, Uruguay
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 188 senttimetriä
Paino: 88 kilogrammaa
Junioriseurat
: Club Atlético Libertad
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2002 | Nacional | 13 | (0) |
| 2002 | → Plaza Colonia (laina) | 46 | (4) |
| 2003–2006 | São Paulo | 96 | (8) |
| 2006–2011 | Fenerbahçe | 125 | (22) |
| 2011–2013 | Paris Saint-Germain | 12 | (0) |
| 2013 | → Málaga (laina) | 11 | (0) |
| 2013–2014 | West Bromwich Albion | 9 | (1) |
| 2015 | BK Häcken | 11 | (0) |
| 2015−2016 | Cerro Porteño | 16 | (5) |
| 2016−2018 | São Paulo | 18 | (2) |
Maajoukkue
| 2003– | Uruguay | 95 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. helmikuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. helmikuuta 2019.
Diego Alfredo Lugano Moreno (s. 2. marraskuuta 1980 Canelones, Canelonesin departementti,  Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 1999−2018. Uruguayn maajoukkueessa hän pelasi 91 ottelua.
Seurajoukkueura

Vuonna 2002 Lugano siirtyi brasilialaisseura São Pauloon, aikaisemmin hän oli edustanut kotimaansa Nacionalia, jossa voitti maan mestaruuden 2001, ja Plaza Coloniata. Kolme vuotta myöhemmin hän voitti joukkueessa Campeonato Paulistan, Copa Libertadoresin sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailun. Samana vuonna hänet valittiin myös Etelä-Amerikan parhaaksi puolustajaksi. Hän voitti Brasilian-mestaruuden 2006. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustajaksi kolmena vuonna peräkkäin.
Kesällä 2006 Lugano siirtyi Fenerbahçeen. Hän voitti Turkin Superliigan mestaruuden 2007 ja 2011 sekä Turkin supercupin 2007 ja 2009. Hän pelasi seurassa viiden kauden aikana 125 liigaottelua ja teki 22 maalia.
Vuoden 2011 elokuussa Lugano siirtyi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin, josta hän lähti kevääksi 2013 lainasopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Vuonna 2013 hän siirtyi englantilaiseen West Bromwich Albioniin ja vuonna 2015 ruotsalaiseen BK Häckeniin Kaudella 2015−2016 hän pelasi paraguaylaisessa Cerro Porteñossa. Hän päätti ammattilaisuransa São Paulossa 2016−2018.
Maajoukkueura

Lugano pelasi ensimmäisen maaottelunsa Uruguayn joukkueessa MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan marraskuussa 2004. Hän pelasi Uruguayn kaikissa kuudessa ottelussa Copa Américassa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan kesäkuussa 2008.
Lugano pelasi MM-kilpailuissa 2010 neljänneksi sijoittuneessa Uruguayn joukkueessa kuusi ottelua. Välieräottelun Alankomaita vastaan hän joutui jättämään väliin polvivaivojen vuoksi.  Copa Américassa 2011 hän pelasi täydet minuutit kaikissa kuudessa ottelussa Uruguayn voittaessa maanosan mestaruuden. MM-kilpailuissa 2014 hän kärsi jälleen polvivaivoista ja pelasi vain yhden ottelun, mikä jäi samalla hänen viimeiseksi maaottelukseen. Kaikkiaan hän pelasi 95 maaottelua ja teki yhdeksän maalia.
Aiheesta muualla

Esittely Fenerbahçen virallisella kotisivustolla
Esittely PSG:n virallisella kotisivustolla[vanhentunut linkki]
Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Victorino |
7 Cavani |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Abreu |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 González |
19 Scotti |
20 Á. Fernández |
21 S. Fernández |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
Uruguayn joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Coates |
5 Gargano |
6 Hernández |
7 Rodríguez |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Aguirregaray |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Scotti |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Á. Pereira |
7 Rodríguez |
8 Hernández |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Stuani |
12 Muñoz |
13 Giménez |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Coates |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
Direct Rendering Infrastructure

DRI:n sijoittuminen Linuxin grafiikkapinossa.
Direct Rendering Infrastructure (DRI) on X-ikkunointijärjestelmän liityntärajapinta, jonka kautta käyttäjätason ohjelmistot voivat kommunikoida suoraan grafiikkasuorittimen kanssa ohittaen X-palvelimen. DRI:n päätarkoitus on OpenGL:n laitteistokiihdytys Mesa 3D:n kanssa.
DRI voi käyttää Linux-ytimen Direct Rendering Manager -rajapintaa. DRI-rajapintaa käyttävä sovellus ohittaa X-palvelimen kokonaan.
Historia

DRI:n kehityksen aloittivat Jens Owen ja Kevin E. Martin Precision Insight -yhtiöstä, jota osittain rahoittivat Red Hat ja Silicon Graphics. Myöhemmin VA Linux Systems hankki Precision Insightin ja DRI:n ylläpidosta vastasi tämän jälkeen Tungsten Graphics.
DRI-tuki lisättiin XFree86 versioon 4.0.
Vuonna 2007 Kristian Høgsberg aloitti työn DRI2:n parissa.
Vuonna 2012 seuraavan version "DRI-Next" kehitystyö alkoi.
DRI3:n määrittely julkaistiin vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
sourceforge.net: Introduction to the Direct Rendering Infrastructure (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
sourceforge.net: Mesa 3D and Direct Rendering Infrastructure wiki (englanniksi)
Parhaan musiikin Golden Globe -palkinto

Parhaan musiikin Golden Globe on elokuvamusiikin palkinto, jota Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947.
Voittajat ja ehdokkaat > 1940- ja 1950-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1947 | Max Steiner | Isä ja me |  |
| 1948 | Brian Easdale | Punaiset kengät |  |
| 1949 | Johnny Green | Tarkastaja |  Louis Gruenberg – Kaikki kuninkaan miehet |
| 1950 | Franz Waxman | Auringonlaskun katu |  Bronisław Kaper – Elämäni on minun  Leith Stevens – Matka kuuhun |
| 1951 | Victor Young | Syyskuinen romanssi |  Bernard Herrmann – Uhkavaatimus maalle  Dimitri Tiomkin – Kaivon salaisuus |
| 1952 | Dimitri Tiomkin | Sheriffi |  Miklós Rózsa – Ivanhoe  Victor Young – Vaitelias mies |
| 1959 | Ernest Gold | Viimeisellä rannalla |  |
Voittajat ja ehdokkaat > 1960-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Dimitri Tiomkin | Alamo |  Ernest Gold – Exodus  Johnny Green – Pepe  Alex North – Spartacus  George Duning – Suzie Wongin maailma |
| 1961 | Dimitri Tiomkin | Navaronen tykit |  Miklós Rózsa – El Cid – kuninkaan soturi  Harold Rome – Fanny  Miklós Rózsa – Kuningasten kuningas  Elmer Bernstein – Kivinen enkeli |
| 1962 | Elmer Bernstein | Kuin surmaisi satakielen |  Maurice Jarre – Arabian Lawrence  Bronisław Kaper – Kapina laivalla  Franz Waxman – Taras Bulba  Meredith Willson – Musiikkimies |
| 1964 | Dimitri Tiomkin | Rooman valtakunnan tuho |  Laurence Rosenthal – Becket  Richard M. Sherman ja Robert B. Sherman – Maija Poppanen  Jerry Goldsmith – Toukokuun 7 päivää  Mikis Theodorakis – Kerro minulle, Zorbas |
| 1965 | Maurice Jarre | Tohtori Živago |  Benjamin Frankel – Taistelu Ardenneilla  Henry Mancini – The Great Race  Johnny Mandel – Kuuma ranta  Riz Ortolani – Keltainen Rolls-Royce |
| 1966 | Elmer Bernstein | Havaiji |  Francis Lai – Mies ja nainen  Maurice Jarre – Palaako Pariisi?  Toshirō Mayuzumi – Raamattu – alussa loi Jumala...  Jerry Goldsmith – Tykkivene Jangtse-joella |
| 1967 | Frederick Loewe | Camelot |  Leslie Bricusse – Tohtori Dolittle  Francis Lai – Elää elääkseen  Elmer Bernstein – Moderni Millie  Henry Mancini – Peukalokyydillä vihille |
| 1968 | Alex North | Kalastajan kengät |  Richard M. Sherman ja Robert B. Sherman – Chitty Chitty Bang Bang  Nino Rota – Romeo ja Julia  Krzysztof Komeda – Rosemaryn painajainen  John Barry – Leijona talvella  Michel Legrand – Thomas Crown |
| 1969 | Burt Bacharach | Butch ja Kid – Auringonlaskun ratsastajat |  Georges Delerue – Tuhannen päivän kuningatar  Leslie Bricusse – Hyvästi, Mr. Chips  Michel Legrand – Myötä- ja vastoinkäymisissä  Ernest Gold – Santa Vittorian salaisuus |
Voittajat ja ehdokkaat > 1970-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1970 | Francis Lai | Rakkaustarina |  Alfred Newman – Kiitorata  Frank Cordell – Cromwell  Leslie Bricusse – Saiturin joulu  Michel Legrand – Humiseva harju |
| 1971 | Isaac Hayes | Shaft – kivikova dekkari |  Michel Legrand – Le Mans  John Barry – Maria, skottien kuningatar  Michel Legrand – Kesä 42  Gil Melle – Andromeda uhkaa |
| 1972 | Nino Rota | Kummisetä |  Ron Goodwin – Frenzy  Michel Legrand – Lady Sings the Blues  Quincy Jones – Pakotie  John Williams – The Poseidon Adventure |
| 1973 | Neil Diamond | Lokki Joonatan |  Michel Legrand – Frank, rakastan sinua  John Williams – Iltaloma  Alan Price – Onnenpoika  Georges Delerue – Operaatio Alfa  Richard M. Sherman, Robert B. Sherman ja John Williams – Tom Sawyerin seikkailut |
| 1974 | Alan Jay Lerne ja Frederick Loewe | Pikku prinssi |  Jerry Goldsmith – Chinatown  John Williams – Maanjäristys  Paul Williams – Phantom of the paradise – aavemusa  Carmine Coppola ja Nino Rota – Kummisetä osa II |
| 1975 | John Williams | Tappajahai |  Fred Ebb ja John Kander – Funny Lady  Maurice Jarre – Seikkailujen sankarit  Charles Fox – Ikkuna taivaalle  Henry Mancini – Vaaleanpunaisen pantterin paluu |
| 1976 | Kenneth Ascher ja Paul Williams | Tähti on syttynyt |  Paul Williams – Bugsy Malone  Bill Conti – Rocky  Richard M. Sherman ja Robert B. Sherman – Lasikenkä ja ruusu – kertomus Tuhkimosta uudella tavalla  Lalo Schifrin – Kirottujen laiva |
| 1977 | John Williams | Tähtien sota |  John Williams – Kolmannen asteen yhteys  Joel Hirschhorn, Al Kasha – Pete ja lohikäärme Elliott  Barry Gibb, Maurice Gibb, Robin Gibb ja David Shire – Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa  Marvin Hamlisch – 007 rakastettuni |
| 1978 | Giorgio Moroder | Keskiyön pikajuna |  Bill Conti – Eronnut nainen  John Williams – Superman  Chuck Mangione – Sanchezin perilliset  Leonard Rosenman – Taru sormusten herrasta |
| 1979 | Carmine Coppola ja Francis Ford Coppola | Ilmestyskirja. Nyt |  Henry Mancini – 10 – nainen kuin unelma  Georges Delerue – Pienet sydämet  Jerry Goldsmith – Alien – Kahdeksas matkustaja  Carmine Coppola – Musta ori  Jerry Goldsmith – Star Trek: Avaruusmatka  Lalo Schifrin – Luojan tähden, paetkaa! |
Voittajat ja ehdokkaat > 1980-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Dominic Frontiere | Hurja mies |  Giorgio Moroder – American Gigolo  Michael Gore – Fame  John Barry – Kerran jossakin  John Williams – Imperiumin vastaisku  Lalo Schifrin – Kilpailu |
| 1982 | John Williams | E.T. |  Vangelis Papathanassiou – Blade Runner: Metropolis 2020  Giorgio Moroder – Kissaihmiset  Dudley Moore – Vain kuusi viikkoa  Henry Mancini – Victor/Victoria |
| 1983 | Giorgio Moroder | Flashdance |  Stewart Copeland – Taistelukala  Giorgio Moroder – Scarface – Arpinaama  Jerry Goldsmith – Tulen alla  Alan Bergman, Marilyn Bergman ja Michel Legrand – Jentl |
| 1984 | Maurice Jarre | Matka Intiaan |  Jack Nitzsche – Starman  Ennio Morricone – Suuri gangsterisota  Mike Oldfield – Kuoleman kentät  John Williams – Kun joki tulvii |
| 1985 | John Barry | Minun Afrikkani |  Quincy Jones – Häivähdys purppuraa  Michel Colombier – Valkeat yöt  Maurice Jarre – Peter Weirin Todistaja  David Mansfield – Lohikäärmeen vuosi |
| 1986 | Ennio Morricone | Linnake |  Miles Goodman – Pieni kauhukauppa  Herbie Hancock – Round Midnight – keskiyön soundi  Maurice Jarre – Moskiittorannikko  Harold Faltermeyer – Top Gun – lentäjistä parhaat |
| 1987 | David Byrne, Ryūichi Sakamoto ja Cong Su | Viimeinen keisari |  George Fenton ja Jonas Gwangwa – Huuto vapaudelle  John Williams – Auringon valtakunta  Henry Mancini – Lasinen eläintarha  Ennio Morricone – Lahjomattomat |
| 1988 | Maurice Jarre | Sumuisten vuorten gorillat |  Gerald Gouriet – Madame Sousatzka  John Williams – Yksinäinen matkailija  Peter Gabriel – Kristuksen viimeinen kiusaus  Dave Grusin – Milagron niityt |
| 1989 | Alan Menken | Pieni merenneito |  John Williams – Syntynyt 4. heinäkuuta  Ennio Morricone – Sodan arvet  James Horner – Glory  Dave Grusin – Loistavat Bakerin pojat |
Voittajat ja ehdokkaat > 1990-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Richard Horowitz ja Ryūichi Sakamoto | Suojaava taivas |  Randy Newman – Avalon  John Barry – Tanssii susien kanssa  DaveGrusin – Havanna  Carmine Coppola – Kummisetä osa III |
| 1991 | Alan Menken | Kaunotar ja hirviö |  Zbigniew Preisner – Leikkiä luojan laitumilla  Ennio Morricone – Bugsy  Patrick Doyle – Murha menneisyydestä  Dave Grusin – Eilen, tänään, ikuisesti  Michael Kamen – Robin Hood – varkaiden ruhtinas |
| 1992 | Alan Menken | Aladdin |  Vangelis Papathanassiou – 1492 – paratiisin valloitus  Jerry Goldsmith – Basic Instinct – vaiston varassa  John Barry – Chaplin  Randy Edelman ja Trevor Jones – Viimeinen mohikaani |
| 1993 | Kitarō | Taivas ja maa |  Zbigniew Preisner – Kolme väriä: Sininen  John Williams – Schindlerin lista  Michael Nyman – Piano  Danny Elfman – Painajainen ennen joulua |
| 1994 | Hans Zimmer | Leijonakuningas |  Alan Silvestri – Forrest Gump  Elliot Goldenthal – Veren vangit  James Horner – Intohimon tuulet  Mark Isham – Nell |
| 1995 | Maurice Jarre | Rakkauden pilvipuutarha |  James Horner – Braveheart – taipumaton  Michael Kamen – Don Juan DeMarco  Alan Menken – Pocahontas  Patrick Doyle – Järki ja tunteet |
| 1996 | Gabriel Yared | Englantilainen potilas |  Elliot Goldenthal – Michael Collins  David Hirschfelder – Loisto  Alan Menken – Notre Damen kellonsoittaja  Marvin Hamlisch – Tilaa rakkaudelle |
| 1997 | James Horner | Titanic |  Michael Nyman – Gattaca  Philip Glass – Kundun  Jerry Goldsmith – L.A. Confidential  John Williams – Seitsemän vuotta Tiibetissä |
| 1998 | Burkhard Dallwitz ja Philip Glass | Truman Show |  Randy Newman – Ötökän elämää  Jerry Goldsmith – Mulan  John Williams – Pelastakaa sotamies Ryan  Stephen Schwartz ja Hans Zimmer – Egyptin prinssi |
| 1999 | Ennio Morricone | Legenda nimeltään 1900 |  Thomas Newman – American Beauty  John Williams – Seitsemännen portaan enkeli  George Fenton – Anna ja kuningas  Michael Nyman – Jutun loppu  Jocelyn Pook – Eyes Wide Shut  Pieter Bourke ja Lisa Gerrard – The Insider – Sisäpiirissä  Angelo Badalamenti – The Straight Story  Gabriel Yared – Lahjakas herra Ripley |
Voittajat ja ehdokkaat > 2000-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Lisa Gerrard ja Hans Zimmer | Gladiator |  Larry Paxton, Marty Stuart ja Kristin Wilkinson – Kaikki kauniit hevoset  Rachel Portman – Pieni suklaapuoti  Tan Dun – Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme  Ennio Morricone – Malèna  Maurice Jarre – Isän, pojan ja pojanpojan nimeen |
| 2001 | Craig Armstrong | Moulin Rouge! |  James Horner – Kaunis mieli  John Williams – A.I. – Tekoäly  Pieter Bourke ja Lisa Gerrard – Ali  Howard Shore – Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit  Angelo Badalamenti – Mulholland Drive  Hans Zimmer – Pearl Harbor  Christopher Young – Laivauutisia |
| 2002 | Elliot Goldenthal | Frida |  Terence Blanchard – 25th Hour – viimeinen ilta  Elmer Bernstein – Kaukana taivaasta  Peter Gabriel – Varastetut lapset  Philip Glass – Tunnit |
| 2003 | Howard Shore | Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu |  Danny Elfman – Big Fish  Gabriel Yared – Päämääränä Cold Mountain  Alexandre Desplat – Tyttö ja helmikorvakoru  Hans Zimmer – Viimeinen samurai |
| 2004 | Howard Shore | Lentäjä |  Jan A.P. Kaczmarek – Finding Neverland – tarinan lähteillä  Clint Eastwood – Million Dollar Baby  Rolfe Kent – Sideways  Hans Zimmer – Spanglish – käännöskukkasia |
| 2005 | John Williams | Geishan muistelmat |  Gustavo Santaolalla – Brokeback Mountain  Harry Gregson-Williams – Narnian tarinat: Velho ja leijona  James Newton Howard – King Kong  Alexandre Desplat – Syriana |
| 2006 | Alexandre Desplat | Kirjava huntu |  Gustavo Santaolalla – Babel  Hans Zimmer – Da Vinci -koodi  Clint Mansell – The Fountain  Carlo Siliotto – Nomad |
| 2007 | Dario Marianelli | Sovitus |  Michael Brook, Kaki King ja Eddie Vedder – Erämaan armoille  Clint Eastwood – Grace Is Gone  Alberto Iglesias – Leijapoika  Howard Shore – Eastern Promises |
| 2008 | A. R. Rahman | Slummien miljonääri |  Alexandre Desplat – Benjamin Buttonin uskomaton elämä  Clint Eastwood – Changeling – vaihdokas  James Newton Howard – Uhma  Hans Zimmer – Frost/Nixon |
| 2009 | Michael Giacchino | Up – kohti korkeuksia |  James Horner – Avatar  Marvin Hamlisch – Ilmiantaja!  Abel Korzeniowski – A Single Man  Carter Burwell ja Karen O – Hassut hurjat hirviöt |
Voittajat ja ehdokkaat > 2010-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Trent Reznor ja Atticus Ross | The Social Network |  A. R. Rahman – 127 tuntia  Danny Elfman – Liisa Ihmemaassa  Hans Zimmer – Inception  Alexandre Desplat – Kuninkaan puhe |
| 2011 | Ludovic Bource | The Artist |  Trent Reznor ja Atticus Ross – The Girl with the Dragon Tattoo  Howard Shore – Hugo  Abel Korzeniowski – W.E.  John Williams – Sotahevonen |
| 2012 | Mychael Danna | Piin elämä |  Dario Marianelli – Anna Karenina  Alexandre Desplat – Argo  John Williams – Lincoln  Tom Tykwer, Johnny Klimek, Reinhold Heil – Pilvikartasto |
| 2013 | Alex Ebert | All Is Lost |  Alex Heffes – Mandela: Pitkä tie vapauteen  Steven Price – Gravity  John Williams – Kirjavaras  Hans Zimmer – 12 Years a Slave |
| 2014 | Jóhann Jóhannsson | Kaiken teoria |  Alexandre Desplat – The Imitation Game  Trent Reznor ja Atticus Ross – Gone Girl  Antonio Sanchez – Birdman  Hans Zimmer – Interstellar |
| 2015 | Ennio Morricone | The Hateful Eight |  Carter Burwell – Carol  Alexandre Desplat – Tanskalainen tyttö  Daniel Pemberton – Steve Jobs  Ryūichi Sakamoto ja Alva Noto – The Revenant |
| 2016 | Justin Hurwitz | La La Land |  Nicholas Britell – Moonlight  Jóhann Jóhannsson – Arrival  Dustin O’Halloran, Hauschka – Lion  Hans Zimmer, Pharrell Williams, Benjamin Wallfisch – Hidden Figures – varjoon jääneet |
| 2017 | Alexandre Desplat | The Shape of Water |  Carter Burwell – Three Billboards Outside Ebbing, Missouri  Jonny Greenwood – Phantom Thread  John Williams – The Post  Hans Zimmer – Dunkirk |
| 2018 | Justin Hurwitz | Ensimmäisenä kuussa |  Marco Beltrami – Hiljainen paikka  Alexandre Desplat – Isle of Dogs  Ludwig Göransson – Black Panther  Marc Shaiman – Maija Poppasen paluu |
Manon Aubry

| Manon Aubry |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  GUE/NGL-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1989 (ikä 34) Frejus, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Alistumaton Ranska
Manon Aubry (s. 22. joulukuuta 1989 Frejus, Ranska) on ranskalainen vasemmistopoliitikko. Aubry edustaa  Alistumaton Ranska-puoluetta. Aubry on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa vasemmistoryhmää.