Kanadan historia
Itsenäinen Kanada > Vapaakauppasopimusten myötä uudelle vuosituhannelle

Kanadan ja Yhdysvaltain läheiset suhteet johtivat 1988 vapaakauppasopimukseen maiden välillä. Vuonna 1992 se laajeni, ja perustettiin NAFTA, johon kuului myös Meksiko. Sopimuksen laajentamisesta muuallekin latinalaiseen Amerikkaan on ollut sen jälkeen puhetta. Vaikka erityisesti Yhdysvaltain ja Kanadan taloudellinen suhde on hyvä, maiden välillä oli vuonna 2003 poliittista kinaa Irakin sodasta. Jean Chrétienin hallitus piti Kanadan virallisesti sodan ulkopuolella, mikä herätti vastustusta erityisesti konservatiivisessa oppositiossa. Myös Yhdysvaltain Kanadan-suurlähettiläs Paul Cellucci moitti Kanadan linjaa, ja Chrétien jopa uhkasi lähettää Celluccin takaisin kotiin. Samana keväänä Torontoa koitteli pahin SARS-epidemia Aasian ulkopuolella.
Liberaalien Jean Chrétien toimi 10 vuotta Kanadan pääministerinä vuosina 1993-2003.
Chrétien jäi eläkkeelle 2003, ja Paul Martin seurasi häntä sekä liberaalipuolueen johdossa että pääministerinä. Pian tämän jälkeen liberaaleja alettiin epäillä korruptiosta. Heitä syytettiin 74 miljoonan dollarin antamisesta mainosalan yrityksille Quebecin itsenäisyyttä vastustaneeseen toimintaan. Liberaalit voittivat kuitenkin vuoden 2004 vaalit, vaikkakaan eivät saaneet enää enemmistöä parlamenttiin. Martin jatkoi vähemmistöhallituksen pääministerinä, ja parlamentti antoi hallituksella marraskuussa 2005 epäluottamuslauseen, kun korruptiota tutkinut komissio vahvisti tapahtuneen.
Ennenaikaisissa vuoden 2006 vaaleissa pääministeriksi nousi Stephen Harper. Kanadan parlamentti antoi marraskuussa 2006 Quebecin provinssille kansakunnan statuksen. Päätös herätti vastustusta, ja sitä on epäilty pääministeri Harperin yritykseksi nostaa kannatustaan quebeciläisten keskuudessa. Sisäministeri Michael Chong jätti eronpyyntönsä protestina päätöksen esittämiselle. Chong piti tätä etnisen nationalismin tunnustamisena. Kritiikkiä on herättänyt myös Kanadan mukanaolo Afganistanin sodassa. Kanadalaiset ISAF-joukkojen sotilaat ovat olleet voimakkaissa taisteluissa Etelä-Afganistanissa, ja 155 sotilasta oli kuollut 27. maaliskuuta 2011 mennessä. Kanadan sotilasoperaatio Afganistanissa tuli päätökseen vuonna 2011, jolloin alkoi 2 800 sotilaan kotiuttaminen.
Kanada selviytyi vuonna 2008 alkaneesta taantumasta paremmin kuin monet muut G8-valtiot tarkasti säädellyn pankkijärjestelmän ansiosta. Kanadasta tuli joulukuussa 2011 ensimmäinen Kioton pöytäkirjasta irtautunut maa.
Öljyn maailmanhinnan romahtamisen takia Kanadan talous suistui vuonna 2015 lamaan. Harperin asema heikentyikin juuri ennen vuoden 2015 vaaleja. Tilannetta pahensi uudestaan pinnalle tullut skandaali valtion varoja väärinkäyttäneistä senaattoreista. Vaikka Harper julisti syyskuussa budjettiylijäämästä ja oli mukana luomassa Trans-Pacific Partnership -sopimusta, Justin Trudeaun johtama liberaalipuolue sai murskavoiton. Liberaalipuolue sai edustajainhuoneeseen yksinkertaisen enemmistön, ja Trudeau nousi uudeksi pääministeriksi.
Donald Trumpin voitettua Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016 Trudeau joutui tasapainoilemaan poliittisesti erilaisen johtajan kanssa. Trumpin uhattua vetää Yhdysvallat ulos Nafta-sopimuksesta Kanada, Yhdysvallat ja Meksiko aloittivat syyskuussa 2017 uudet sopimusneuvottelut. Kanadan ja Yhdysvaltain tilanne kärjistyi niin pahoin, että Trump uhkasi huhtikuussa 2018 asettaa tuontitulleja kanadalaiselle raudalle ja alumiinille, mikä nosti kauppasodan pelon. Kanadan, Meksikon ja Yhdysvaltain johtajat sopivat marraskuussa uudesta vapaakauppasopimuksesta, jossa Kanada myöntyi muun muassa avaamaan maitotuotteiden markkinansa.
Trudean hallitus ajautui poliittisen skandaaliin helmikuussa 2019, kun hallitusta syytettiin oikeusministeri Jody Wilson-Raybouldin painostamisesta SNC-Lavalin-yhtiön korruptio- ja petostutkinnat. Wilson-Raybould erosi ja kertoi myöhemmin joutuneensa Trudeaun toimistossa työskennelleen Gerald Buttsin painostamaksi. Vaikka Trudeau laittoi kohun Wilson-Raybouldin ja Buttsin välisen kommunikaatio-ongelmien piikkiin, Kanadan eettisen neuvoston johtaja Mario Dion kertoi elokuussa Trudeaun henkilökuntineen puuttuneen SNC-Lavalinin tutkintaan. Skandaali tahrasi Trudeaun mainetta ja aiheutti liberaalipuolueen suosion laskua. Tämän jälkeen Trudeaun maine tasa-arvotaistelijana kärsi, kun kävi ilmi, että hän oli 1990-luvulla esiintynyt niin sanotussa blackface-meikissä. Liberaalit säilyttivät tästä huolimatta vuoden 2019 parlamenttivaaleissa paikkansa maan suurimpana puolueena, mutta Trudeau joutui muodostamaan vähemmistöhallituksen.