stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kevitsan kaivos
Aiheesta muualla

Kevitsan kaivoshankkeen Natura-arviointi (helmikuu 2007) (pdf)
Kevitsan kaivoshanke-mielipidesivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kiroro

Kiroro on japanilainen popyhtye. Se on kahden okinawalaisen naisen muodostama duo, johon kuuluvat laulaja Chiharu Tamashiro ja kosketinsoittaja Ayano Kinjō. Yhtye teki debyyttinsä vuonna 1998 kappaleella Nagai aida, josta tuli hitti.
Kiroro sai huomiota kauniisti laulettujen ja lempeästi sanoitettujen pianokappaleidensa ansiosta. Yhtye nousi erityisesti nuorten naisten suosioon.
Diskografia > Studioalbumit

Nagai aida: Kiroro no mori (1998)
Suki na hito: Kiroro no sora (1999)
Tree of Life (2001)
Four Leaves Clover (2002)
Diary (2004)
Wonderful Days (2005)
Aihaberu (2018)
Aiheesta muualla

Yhtyeen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Kirjokärsäpalko

| Kirjokärsäpalko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Kärsäpalot Securigera
Laji::  varia
Kaksiosainen nimi
 Securigera varia  (L.) Lassen 
Synonyymit
 Coronilla varia L. 
Katso myös
   Kirjokärsäpalko Wikispeciesissä   Kirjokärsäpalko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjokärsäpalko eli kirjonivelvirna (Securigera varia) on monivuotinen hernekasvilaji, jota esiintyy Euroopassa. Sen rento varsi kasvaa 40:stä sataan senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on viidestä kymmeneen paria soikeita lehdyköitä. Kukinto on 5–20 kukasta koostuva pallomainen sarja. Teriöt ovat kirjavia, terälehdistä purje on tavallisesti vaaleanpunainen, venho ja siivet valkoisia ja venhon kärki tummanvioletti. Palko on kolmesta viiteen senttimetriä, nelisärmäinen ja katkeilee nivelkohdista.
Aiheesta muualla

Luontoportti: Kirjonivelvirna (Securigera varia)
ITIS: Securigera varia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Securigera varia (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Securigera varia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kirottu

| Kirottu> Damned |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Chuck Palahniuk
Genre:  romaani
Julkaistu:  2011
Suomennos
Suomentaja:  Juha Ahokas
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  229
ISBN:  978-952-01-0725-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirottu (engl. Damned) on Chuck Palahniukin romaani vuodelta 2011. Kirjassa rikkaiden ja kuuluisien vanhempien 13-vuotias tytär Madison joutuu helvettiin. Kirja sisältää viitteitä 1980-luvun nuortenelokuvaan Breakfast Club.
Vastaanotto

Tähtivaeltajan Jukka Laajarinteen mukaan Palahniukin satiiri jää tässä teoksessa turhan pinnalliseksi. Hänen mukaansa teoksen otollisinta kohderyhmää ovat luultavasti nuoret lukijat.
Aiheesta muualla

Toni Jerrman: Mitä eroa on helvetillä ja Hollywoodilla? Helsingin sanomat 30.12.2012.
Korruptio Ruotsissa

Tämä artikkeli käsittelee korruptiota Ruotsissa eli vallan väärinkäyttöä oman tai sidosryhmän edun tavoitteluun.
Transparency International arvioi valtioiden korruptiota kahdella indeksillä: International Corruption Perceptions Index ja International Bribe Payers Index. Vuonna 2006 Ruotsi oli kuudes listan 180 maasta, mutta oli vuonna 2008 jaetulla ensimmäisellä sijalla.selvennä
OECD:n lahjonnan ehkäisysopimus vuodelta 1997 on valtioiden välinen sopimus, joka pyrkii estämään kansainvälistä korruptiota, esimerkiksi viranomaisten lahjontaa. Sopimuksen mukaista Ruotsin kansallista lainsäädäntöä rikkovia tapauksia oli vuonna 2008 yksi, tutkintatapauksia 15.
GRECO on Euroopan neuvoston lahjonnan vastainen valtioiden ryhmä. Ruotsi liittyi GRECO:n vuonna 1999. GRECO tekee julkisia arviointeja jäsenvaltioiden korruption ehkäisystä. GRECO:n arviointi Ruotsin korruptiosta on tehty vuosina 2001, 2005 ja 2007.
Aiheesta muualla

Transparency International Ruotsi
Koulun Aamu

Koulun Aamu on päivänavauksiin erikoistunut 16-sivuinen lehti, joka ilmestyy 9 kertaa vuodessa eli koulun lukukausien aikana verkossa luettavana näköislehtenä. Lehti on perustettu vuonna 1949 nimellä Kouluhartaus. Ensimmäinen päätoimittaja oli teologian tohtori Martti Haavio. Vuonna 1970, peruskoulu-uudistuksen myötä lehden nimi muutettiin Koulun Aamuksi. Tällä hetkellä päätoimittajana toimii Leena Hietamies. Lehden julkaisijoina ovat olleet Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliitto, SKSK-Kustannus Oy ja vuodesta 1993 Kotimaa-yhtiöhin kuuluva Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa, nykyiseltä nimeltään Kotimaa Oy. Lehden levikki on noin 800 kappaletta.
Vuoden 2014 alusta Koulun Aamu alkoi ilmestyä vain verkossa, josta se on luettavissa näköislehtenä.
Kootut teokset (Rimbaud)

| Kootut teokset |
| --- | --- |

Kirjailija:  Arthur Rimbaud
Kieli:  ranska
Genre:  runous
Suomennos
Suomentaja:  Einari Aaltonen
Kansitaiteilija:  Fernand Léger (maalaus)
Kustantaja:  Sammakko
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  376
ISBN:  952-5194-17-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kootut teokset on vuonna 2012 ilmestynyt Einari Aaltosen suomentama ja toimittama kokoelma Arthur Rimbaud’n runoutta. Teoksen kustansi Sammakko.
Aiheesta muualla

Korhonen, Kuisma: Nenäkäs teini leimahti aistit avaavaksi lyyrikoksi. Helsingin sanomat 20.1.2013.
Laihinen, Miikka: Legenda säädyttömästä lapsinerosta.Turun sanomat 29.11.2012.
Rantama, Vesa: Arhur, vihdoin kokonaisena. Tuli & savu 23.1.2014.
Waarala, Hannu: Arthur Rimbaud: Kootut teokset. Savon sanomat 15.12.2012.
Koululääketiede

| --- | --- |
:  Määritelmä: luonnontieteeseen perustuva lääketiede
: Wikipediassa ei ole artikkelia otsikolla Koululääketiede, koska aiheesta ei voi kirjoittaa kuin sanakirjamääritelmän verran. Katso koululääketiede kuitenkin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.
Koulumies

Koulumies on suomalainen sukunimi, jonka muutamat Schulman-suvun jäsenet ovat ottaneet. Tunnettuja Koulumiehiä ovat:
Jyrki Koulumies (s. 1943), toimittaja ja tietokirjailija, Rolf Koulumiehen poika
Leena Saijonmaa-Koulumies, eläinlääkäri, Jyrki Koulumiehen puoliso
Rolf Albert Holger Koulumies (vuoteen 1940 Schulman, 1910–1992), ylilääkäri
Terhi Koulumies (s. 1971), kunnallispoliitikko, kansanedustaja (Kokoomus) ja kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kiinan kansantasavallan valtioneuvosto

Kiinan valtioneuvosto on Kiinan kansantasavallan valtionhallinnon ylin toimeenpaneva elin. Se koostuu pääministeristä, varapääministereistä, ministereistä, valtion valtuutetuista, päätilintarkastajasta ja pääsihteeristä. Presidentti nimittää pääministerin ja kansankongressi hyväksyy nimityksen.  Presidentti voi myös erottaa pääministerin. Pääministeri nimittää muut valtioneuvoston jäsenet ja kansankongressi tai sen pysyvä toimikunta hyväksyvät nimitykset. Presidentti voi erottaa heidätkin. Virkakausi valtioneuvostossa kestää viisi vuotta eikä kukaan voi olla valtioneuvostossa enempää kuin kaksi peräkkäistä kautta.
Pääministeri on vastuussa valtioneuvostosta ja kukin ministeri on vastuussa omasta ministeriöstään tai komissiostaan. Ulkopolitiikassa valtion valtuutetut voivat hoitaa tärkeitä toimia pääministerin puolesta mikäli pääministeri uskoo heille tällaisen tehtävän. Päätilintarkastaja johtaa valtion tilintarkastushallintoa ja vastaa talouden valvonnasta ja tilintarkastuksista. Pääsihteeri toimii pääministerin alaisuudessa ja on vastuussa valtioneuvoston työstä ja johtaa valtioneuvoston päätoimistoa.
Valtioneuvosto on vastuussa Kiinan kommunistisen puolueen periaatteiden ja politiikan sekä kansankongressin hyväksymien lakien ja säädösten noudattamisesta ja sellaisista asioista kuin Kiinan sisäpolitiikka, diplomatia, kansallinen puolustus, talous, kulttuuritoimi ja koulutus.
Nykyisen perustuslain voimassa ollessa valtioneuvostolla on hallinnollisen lainsäädännön valta, valta esittää ehdotuksia, hallinnollisen johdon valta, taloudenhoidon valta, diplomatian hallinnon valta, sosiaalihallinnon valta ja muut vallat jotka kansankongressi tai sen pysyvä toimikunta sille myöntää.
Valtioneuvoston johto 2013-

Maaliskuusta 2013 alkaen valtioneuvostoa ovat johtaneet
Pääministeri: Li Keqiang
Varapääministerit: Zhang Gaoli, Liu Yandong, Wang Yang ja Ma Kai
Valtion valtuutetut: Yang Jing, Chang Wanquan, Yang Jiechi, Guo Shengkun ja Wang Yong
Valtioneuvoston pääsihteeri: Yan Jing
Valtioneuvoston johto 2013- > Ministeriöt ja niistä vastuussa olevat ministerit

Vuonna 2014 ministereinä olivat
Ulkoasiainministeriö: Ministeri Wang Yi
Kansallisen puolustuksen ministeriö: Ministeri Chang Wanquan
Valtion kehitys- ja uudistusministeriö: Vastuuministeri: Xu Shaoshi
Opetusministeriö: Ministeri Yuan Guiren
Tiede- ja teknologiaministeriö: Ministeri Wan Gang
Teollisuus- ja viestintäministeri: Miao Wei
Etnisten asioiden komissio: Vastuuministeri: Wang Zhengwei
Yleisen turvallisuuden ministeriö: Ministeri Guo Shengkun
Valtion turvallisuuden ministeriö: Ministeri: Geng Huichang
Valvontaministeriö: Ministeri Huang Shuxian
Siviiliasiain ministeriö: Ministeri Li Liguo
Oikeusministeriö: Ministeri Wu Aiying
Valtiovarainministeriö: Ministeri Lou Jiwei
Henkilökuntaministeriö: Ministeri Zhang Bolin
Työvoima ja sosiaaliturvaministeriö: Ministeri Yin Weimin
Maan ja luonnonvarojen ministeriö: Ministeri Jiang Daming
Rakennusministeriö: Ministeri Jiang Weixin
Liikenneministeriö: Ministeri Yang Chuantang
Vesivarojen ministeriö: Ministeri Chen Lei
Maatalousministeriö: Ministeri Han Changfu
Kauppaministeriö: Ministeri Gao Hucheng
Kulttuuriministeriö: Ministeri Luo Shugang
Valtion väestönkasvun ja perhesuunnittelun komissio: Vastuuministeri: Li Bin
Kiinan kansanpankki: Pääjohtaja: Zhou Xiaochuan
Kansallinen tilintarkastustoimisto: Päätilintarkastaja: Liu Jiayi
Koulutuskeskus Valo

| Koulutuskeskus Valo |
| --- | --- |

Osoite:  Pallotie 5, 33470 Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°33′15″N, 23°35′12″E
Valmistumisvuosi:  2012
Suunnittelija:  Aarne von Boehm
Rakennuttaja:  Kiinteistö Oy Ylöjärven koulutuskeskus
Omistaja:  Pirkanmaan kunnat
Bruttoala:  11 500 m2
  
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koulutuskeskus Valo on Pirkanmaalla Ylöjärven kunnassa sijaitseva vuonna 2012 valmistunut koulutuskeskus. Keskus koostuu kahdesta rakennuksesta, joissa sijaitsee Ylöjärven lukio, Tredun Pallotien toimipiste, Tampereen seudun työväenopiston Ylöjärven toimisto ja osa sen opetuksesta ja Ylötehtaan koulutus- ja kehittämispalvelut.
Koskinen ja siimamies

| Koskinen ja siimamies |
| --- | --- |

Kirjailija:  Seppo Jokinen
Kieli:  suomi
Genre:  rikoskirjallisuus
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1996
Sivumäärä:  245
ISBN:  951-23-3573-5
Sarja: Komissaario Koskinen
Seuraava:  Koskinen ja raadonsyöjä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koskinen ja siimamies on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 1996 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto. Romaani oli Seppo Jokisen esikoisteos ja voitti ilmestymisvuonnaan Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. 2007 Karisto julkaisi teoksen myös pokkarina  2010 teos julkaistiin Ola Tuomisen lukemana äänikirjana.
Juoni

Alkusyksy 1996 on muutenkin kiireinen rikosylikonstaapeli Sakari Koskiselle, kunnes 16-vuotias Katja Autio löytyy kuristettuna tien varresta Hervannassa. Myös raivostunut tytön isä ryhtyy omiin tutkimuksiinsa. Pian tapahtuu se mitä poliisit Sorin poliisitalolla ovat pelänneet: toinen murha. Paineet kasvavat ja jokainen hetki voi merkitä uutta murhaa. Samalla Koskinen tuntee syyllisyyttä siitä ettei aika riitä perhe-elämään ja naispuolinen työkaveri herättää hänen kiinnostuksensa.
Koulutuskeskus Sedu

Sedu Törnäväntie Seinäjoella.
Koulutuskeskus Sedu on Seinäjoen koulutuskuntayhtymän ylläpitämä, ammatillista koulutusta tarjoava koulutusorganisaatio. Koulutuskeskus Sedu toimi aiemmin 1. tammikuuta 2005 alkaen nimellä Seinäjoen koulutuskeskus.
Sedulla on toimipisteitä Ilmajoella, Kurikassa, Lappajärvellä, Lapualla, Seinäjoella ja Ähtärissä.
Erityisenä koulutustehtävänään Sedu antaa vieraskielistä opetusta sosiaali- ja terveysalan perustutkinnossa sekä sähköalan perustutkinnossa. Koulutuskeskus järjestää ammatillista peruskoulutusta urheilijoille, valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta sekä maahanmuuttajille suunnattua ammatilliseen peruskoulutukseen valmistavaa koulutusta.
Lisäksi Kurikan Sedussa on mahdollisuus Suomen laajimpaan valinnaiseen musiikin opiskeluun.
Koskinen ja raadonsyöjä

| Koskinen ja raadonsyöjä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Seppo Jokinen
Kieli:  suomi
Genre:  rikoskirjallisuus
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1997
Sivumäärä:  264
ISBN:  951-23-3704-5
Sarja: Komissaario Koskinen
Edeltävä:  Koskinen ja siimamies
Seuraava:  Koskinen ja pudotuspeli
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koskinen ja raadonsyöjä on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 1997 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto.  2008 Karisto julkaisi teoksen myös pokkarina  2010 teos julkaistiin Ola Tuomisen lukemana äänikirjana.
Juoni

Kaapatun pikkutytön tapaus on juuri ratkaistu, ja Koskinen kollegoineen viettää riehakasta saunailtaa. Aamuyöllä tulee yllättävä äkkilähtö kun paperitehtaan ATK-suunnittelija löytyy murhattuna. ATK-osaston työntekijät vaikuttavat salaavan jotain. Aluksi epäiltyjä on useita, mutta lopulta yhden työntekijän syyllisyys vaikuttaa ilmeiseltä. Koskinen vaistoaa kuitenkin asian olevan toisin. Epäilyn toteennäyttäminen kollegoille osoittautuu lähes ylivoimaiseksi tehtäväksi. Samaan aikaan pitäisi vielä huolehtia perheestä ja ihmissuhteista.
Kirjolaiskurit

| Kirjolaiskurit |
| --- | --- |
 Mustarintalaiskuri (Notharchus pectoralis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Laiskurit Bucconidae
Suku::  Kirjolaiskurit  Notharchus  Cabanis & Heine, 1863
Katso myös
   Kirjolaiskurit Wikispeciesissä   Kirjolaiskurit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjolaiskurit (Notharchus) on laiskurien heimoon kuuluva tikkalintusuku. Kirjolaiskurien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kuusi lajia.
Kirjolaiskureihin kuuluvia lajeja

Isovyölaiskuri Notharchus macrorhynchos
Mustarintalaiskuri Notharchus pectoralis
Ruskovatsalaiskuri Notharchus swainsoni
Ruskovyölaiskuri Notharchus ordii
Sepellaiskuri Notharchus tectus
Valko-otsalaiskuri Notharchus hyperrhynchus
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Notharchus (englanniksi)
Koskinen ja pudotuspeli

| Koskinen ja pudotuspeli |
| --- | --- |

Kirjailija:  Seppo Jokinen
Kieli:  suomi
Genre:  rikoskirjallisuus
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1998
Sivumäärä:  273
ISBN:  951-23-3838-6
Sarja: Komissaario Koskinen
Edeltävä:  Koskinen ja raadonsyöjä
Seuraava:  Koskinen ja taikashow
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koskinen ja pudotuspeli on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 1998 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto.  2008 Karisto julkaisi teoksen myös pokkarina  2010 teos julkaistiin Ola Tuomisen lukemana äänikirjana.
Juoni

Koskinen on noussut komisarioksi. Esimiesaseman haasteet alkavat heti. Keskellä kesää tapahtuu pankkiryöstö, ja ryöstäjä ampuu toisen pankin asiakkaan. Samaan aikaan Koskisen ystävä ja kollega konstaapeli Roine on mielisairaalassa masennuksen vuoksi. Koskinen joutuu selvittämään myös mielisairaalan potilaiden outoja sydänkohtauskuolemia.
Kirjokäpykilli

| Kirjokäpykilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Vaanijat Aplocheilidae
Suku::  Pachypanchax
Laji::  sakaramyi
Kaksiosainen nimi
 Pachypanchax sakaramyi  (Holly, 1928) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjokäpykilli (Pachypanchax sakaramyi) on pieni, erittäin uhanalainen hammaskarppikala, sukua akvaariokalana kasvatetulle käpykillille.
Koko ja ulkonäkö

Kirjokäpykilli kasvaa noin 9 cm pitkäksi.
Lajin nimi tulee siitä, että koiras osaa pörhistää suomunsa käpymäisiksi.
Alkuperä

Kirjokäpykilli on endeeminen Madagaskarin laji, jota tavataan vain saaren pohjoisosista Texierjärvestä sekä Sakaramy-, Irodo- ja Antsakoabejoista. Lajin kanta on myös taantumassa, joten se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Kirkkojen maailmanneuvosto

| Kirkkojen maailmanneuvosto World Council of Churches |
| --- | --- |

Perustettu:  1948
Päämaja:  Le Grand-Saconnex, Sveitsi
Jäsenet:  350 jäsenkirkkoa
Aiheesta muualla
(englanniksi) Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirkkojen maailmanneuvosto (lyhenne KMN) on kristillisten kirkkojen kansainvälinen yhteistyöelin, jonka päämaja sijaitsee Sveitsissä, Geneven naapurikaupungissa Le Grand-Saconnex’ssa.
Kirkkojen maailmanneuvostoon kuuluu 349 kirkkoa yli 120 maasta. Se perustettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1948 Amsterdamissa toteuttamaan ekumeenisen liikkeen päämääriä.
Kirkkojen maailmanneuvostossa on mukana ortodoksisia kirkkoja, protestanttisia kirkkoja, kuten esimerkiksi baptistit, luterilaiset, metodistit, reformoidut, ja anglikaaninen kirkko. Suurin kirkkokunta katolinen kirkko ei ole Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. Se osallistuu kuitenkin neuvoston kokouksiin tarkkailijajäsenenä. Katolisilla on erilaisia jäsenyyksiä ja tarkkailijoita erilaisissa toimikunnissa ja KMN:n sisäisessä organisaatiossa, ja katolisella kirkolla ja KMN:llä on yhteistyöelin.
Peruskirja

Kirkkojen maailmanneuvosto, joka on peruskirjansa mukainen kirkkojen välinen veljesliitto. Amsterdamin yleiskokouksessa 1948 KMN hyväksyi peruskirjan jäsenyyskriteereistä:
»Kirkkojen maailmanneuvosto on niiden kirkkojen yhteys, jotka hyväksyvät Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumalaksi ja Vapahtajaksi.»
Peruskirjaa muutettiin New Delhin yleiskokouksessa 1961, jolloin mukaan otettiin mm. kolminaisuusoppi:
»Kirkkojen maailmanneuvosto on niiden kirkkojen yhteys, jotka Raamatun mukaan tunnustavat Herran Jeesuksen Kristuksen Jumalaksi ja Vapahtajaksi ja jotka sen vuoksi pyrkivät yhdessä täyttämään yhteistä kutsumustaan yhden Jumalan, Isän, Pojan ja Pyhän Hengen, kunniaksi.»
Peruskirjan tarkoitus on ilmentää käsitystä siitä, mikä on kristillisen kirkon tuntomerkki. Peruskirja rajaa ulkopuolelle muun muassa juutalaisuuden ja islamin. Kristillisperäisistä uskonnoista määritelmän ulkopuolelle jäävät esimerkiksi mormonit ja jehovan todistajat.
Historia

Kirkkojen maailmanneuvosto perustettiin vuonna 1948. Uuden järjestön oli määrä toimia YK:n ohjaajana ja kansainvälisen politiikan yleisenä moralisoijana. KMN:n kansainvälisten asiain komissio sai konsultatiivisen aseman YK:ssa. Komissioon kuuluivat mm. Reinhold Niebuhr, John Foster Dulles ja G. Bromley Oxnam.
Kylmän sodan aikana KMN:oon kuului neuvostoliittolaisia ja itä-eurooppalaisia pappeja. KMN:n virallisissa lausumissa tuomittiin kapitalistinen markkinatalous kommunisteille myönteisin sanankääntein.
Katolisella kirkolla ei aluksi ollut Kirkkojen Maailmanneuvostossa omaa edustajaa, mutta suhteet järjestöön paranivat Johannes XXIII:n toimikaudesta lähtien. Tilanteen parantumiseen, uudelleen arviointiin ja teologien yhteisiin tapaamisiin vaikutti erityisesti Augustin Bean johtaman kristittyjen yhteyden edistämiseen pyrkivän sihteeristön perustaminen Roomaan.
Vuonna 1968 KMN teki Uppsalassa päätöksen, jossa kaikki jäsenkirkot sitoutettiin tukemaan kaikkia "yhteiskuntien radikaalia uudelleenjärjestelyä" tukevia ryhmiä ja kansanliikkeitä, jotka edustivat "taloudellisen, yhteiskunnallisen ja poliittisen oikeudenmukaisuuden" aatteita. Vuonna 1970 KMN myönsi 45 000 dollaria Angolan marxilaiselle MPLA-vallankumousarmeijalle, vuonna 1972 puoli miljoonaa Mosambikin FRELIMO:lle ja vuonna 1978 noin 85 000 dollaria Rhodesian hallitusta vastaan taistelleille marxilaississeille. Suuri osa rahoituksesta tuli eurooppalaisilta jäsenkirkoilta.
1990-luvulla KMN järjesti RE-Imagining-konferensseja, joissa johtavat kristilliset ja juutalaiset feministiteologit neuvottelivat ja järjestivät Sofiaa palvoneita uusia jumalanpalveluksia.
Hallinto ja työskentely > Yleiskokoukset

Kirkkojen Maailmanneuvostonn yleiskokous pidetään kuuden–seitsemän vuoden välein. Istunnoissa tulevat esiin vaikeudet, jotka ovat opin yhtenäistämisen ja usein hyvin erilaisten ryhmittymien toiminnan tiellä. Istuntojen on arvioitu osoittavan yhteistyön välttämättömyyttä ja tarpeellisuutta.
1948 Amsterdam, Alankomaat
1954 Evanston, Illinois, USA
1961 New Delhi, Intia
1968 Upsala, Ruotsi
1975 Nairobi, Kenia
1983 Vancouver, Kanada
1991 Canberra, Australia
1998 Harare, Zimbabwe
2006 Porto Alegre, Brasilia
2013 Busan, Etelä-Korea
2022 Karlsruhe, Saksa
Yleiskokousten välisenä aikana toimintaa johtaa KMN:n keskuskomitea, johon kuuluu 158 jäsentä ja joka kokoontuu noin vuoden välein. Komiteaan kuuluu muun muassa jatkuvasti toimivat toimeenpaneva komitea, ohjelmakomitea ja talouskomitea. Suomessa KMN:n kumppanina toimii Suomen ekumeeninen neuvosto.
Hallinto ja työskentely > Suomalaiset Kirkkojen maailmanneuvostossa

Kirkkojen maailmanneuvoston keskuskomiteassa on neljä suomalaista. Brasilian Porto Alegren kokouksessa 2006 keskuskomitean jäseniksi valittiin Lapuan hiippakunnan piispa Simo Peura ja vs. suunnittelija Aaro Rytkönen Suomen luterilaisesta kirkosta. Suomen ortodoksisesta kirkosta jäseniksi tulivat isä Heikki Huttunen ja teologian maisteri Outi Vasko.
Aiheesta muualla

Kirkkojen maailmanneuvoston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
KMN Suomen kirkon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kouvolan Soittokunta

Kouvolan Soittokunta syksyllä 2019
Kouvolan soittokunta on vuonna 1899 perustettu puhallinorkesteri, jonka kotipaikka on Kouvola. Soittokunnan nykyisenä kapellimestarina toimii Timo Jaakkola.
Historia

Kouvolan Soittokunta sai alkunsa vuonna 1899, kun Kouvolan varikon päällikkö Edvard ”Pappa” Lundström perusti Kouvolan Nuorisoseuran Soittokunnan v. 1899. Rautateiden kehityksellä oli suuri vaikutus soittokunnan syntyyn ja kehitykseen. Soittokunnan ensimmäinen merkittävä esiintyminen olikin Kouvolan asemalla uudenvuoden vastaanottotilaisuus v. 1900. Soittokunta esiintyi vuosisadan alussa useilla eri nimillä. Suomen itsenäistymisen ja sisällissodan jälkeen nimeksi tuli Kouvolan Suojeluskunnan Soittokunta, joka säilyi käytössä vuoteen 1944 asti, jolloin Suojeluskuntalaitos lakkautettiin. Nimestä huolimatta soittajat koostuivat pääosin rautatieläisistä.
Vuonna 1947 soittokunnan nimeksi vakiintui Kouvolan Rautatieläisten Soittokunta. 2000-luvulla rautatieläisten vähentyessä soittokunta sai nimekseen Kouvolan Soittokuntayhdistys ry eli Kouvolan Soittokunta, joka on nykyäänkin käytössä.
Kerenskin–Krasnovin kapina

Kerenskin–Krasnovin kapina oli ensimmäinen Venäjän vuoden 1917 lokakuun vallankumousta vastaan tehty vastavallankumousyritys. Syrjäytetyn väliaikaisen hallituksen pääministeri Aleksandr Kerenski yritti kumota bolševikkien vallan Venäjän pääkaupungissa Pietarissa kenraalimajuri Pjotr Krasnovin kasakkajoukkojen avulla välittömästi vallankumouksen jälkeen 8.–14. marraskuuta (juliaanisen kalenterin mukaan 26. lokakuuta – 1. marraskuuta) 1917, mutta he eivät onnistuneet valtaamaan kaupunkia. Kerenskin–Krasnovin kapinaa tuki Pietarissa puhjennut junkkarien eli nuorten upseerioppilaiden kapina 11.–12. marraskuuta (29.–30. lokakuuta).