stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niinijoki (joki Loimaalla)
Niinijoen valuma-alue > Pääuoma

Niinijoen valuma-alueen pinta-ala jaettuna valuma-alueen pituudella (33 kilometriä) antaa keskimääräiseksi leveydeksi alle seitsemän kilometriä. Sivujoet ovat siksi lyhyitä ja joen pääuoma on helppo paikallistaa. Joen nimi säilyy yläjuoksulle tultaessa samana Metsänkulmalle asti. Siellä muuttuu uoman nimeksi Letkuoja, joka on vanha ja menderoiva puro. Letkunoja on yläjuoksullaan perattu ja suoristettu johto-ojaksi. Kosken kunnan alueella Ruonassa suurinta latvahaaraa kutsutaan Niiniojaksi, jonka alkulähteet voidaan jäljittää Penninkulmalle asti. Monista pienistä latvahaaroista ei tässä tekstissä tehdä valintaa pääuomaksi. Pääuoman pituudeksi on ilmoitettu 45,9 kilometriä .
Niinijoen valuma-alue > Järviä

Valuma-alueella on vain kaksi pientä järveä. Ne ovat Pappistenjärvi ja Pikkujärvi.
Nikatorit

| Nikatorit |
| --- | --- |
 Nikatori (Nicator chloris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nikatorit Nicatoridae
Suku::  Nikatorit Nicator  Hartlaub & Finsch, 1870
Katso myös
   Nikatorit Wikispeciesissä   Nikatorit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nikatorit (Nicatoridae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu vain yksi suku nikatorit (Nicator), joka tunnettiin aikaisemmin nimellä bulbulilepinkäiset. Nikatoreihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Heimon taksonominen asema on epäselvä. Alun perin nikatorien katsottiin kuuluvan lepinkäisiin tai afrikanlepinkäisiin. 1920-luvulla lajit sijoitettiin bulbuleihin ja tästä heimosta se erotettiin omakseen 2000-luvulla DNA-tutkimusten osoittaessa, että lajit eivät muodosta monofyleettistä ryhmää bulbuleiden kanssa.
Nikatoreja tavataan Saharan eteläpuolisesta Afrikasta. Väritykseltään heimon lajit ovat tyypillisesti oliivivihreitä. Nikatorien nokka on suurikokoinen ja koukkupäinen ja niiden ravintoa ovat hyönteiset.
Nikatoreihin kuuluvia lajeja

Idännikatori (Nicator gularis)
Nikatori (Nicator chloris)
Pikkunikatori (Nicator vireo)
Aiheesta muualla

ITIS: Nicator (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1093632  Wikispecies: Nicator  Avibase: FE3C8CECD8DE9506  BOLD: 116856  CoL: 63WY  GBIF: 2486227  iNaturalist: 15978  IRMNG: 1016048  ITIS: 557972  NCBI: 237431
Nikkelibromidi

| Nikkelibromidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13462-88-9
PubChem CID:  278492 ja 26037
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NiBr2
Moolimassa:  218,49
Ulkomuoto:  Kidevedettömänä keltaista kidevedellisenä keltaista tai sinivihreää
Sulamispiste:  963 °C
Tiheys:  5,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  567 g/l (20 °C)
Nikkelibromidi (NiBr2) on nikkeli- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja päällystettäessä muita metalleja nikkelillä elektrolyyttisesti.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kidevedetön nikkelibromidi on keltaisina ja hygroskooppisina lehtimäisinä kiteinä ja sen alkeiskoppi on romboedrinen. Yhdisteellä on kaksi kidevedellistä muotoa: kellanvihreä trihydraatti (NiBr2·3H2O) ja sinisenvihreä heksahydraatti (NiBr2·6H2O). Nikkelibromidi liukenee erittäin hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Aine muodostaa komplekseja muun muassa dimetoksietaanin kanssa.
Valmistus ja käyttö

Nikkelibromidia valmistetaan kuumentamalla nikkelijauhetta bromin kanssa.
Nikkelibromidia voidaan käyttää elektrolyyttinä päällystettäessä metalleja nikkelillä. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä voidaan käyttää katalyyttinä butadieenin dimerisoinneissa, valmistettaessa syklisiä hiilivetyjä butadieenistä, mietona Lewis-happona ja aryylihalogenidien ristikytkentäreaktioissa. Lisäksi siitä voidaan valmistaa organonikkeliyhdisteitä, kuten nikkeloseenia.
Nihti (Helsinki)

| Nihti> Knekten |
| --- | --- |
 Nihdin alueen rakentamista syksyllä 2024. Vasemmassa reunassa Finkensillan työmaata.
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Keskinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  10 (osa-alue 103, Sompasaari)
Pinta-ala:  0,11 km² 
Väkiluku:  0lähde tarkemmin?
Osa-alueet:  alue Sompasaaressa, joka on Sörnäisten kaupunginosan osa-alue
Postinumero(t):  00540
Lähialueet:  Kruununhaka, Hanasaari, Kalasatama, Mustikkamaa-Korkeasaari
Nihti (ruots. Knekten) on saari Kruunuvuorenselällä itäisessä kantakaupungissa Helsingissä. Yhdessä viereisen Sompasaaren kanssa se muodostaa Sörnäisten kaupunginosaan kuuluvan Sompasaaren osa-alueen. Sompasaaren tavoin Nihti yhdistettiin aikoinaan täyttömaalla mantereeseen, jolloin siitä tuli osa Sörnäisten satamaa. Sataman poistuttua alueelta sekä Nihti että Sompasaari kuitenkin erotettiin kanavilla mantereesta. Nihti rakentuu noin 3 000 asukkaan asuinalueeksi, ja sen on tarkoitus valmistua kokonaisuudessaan vuonna 2030. Esirakennusvaihe alkoi heinäkuussa 2021.
Vuodesta 2027 alkaen Nihdin kautta kulkee keskustasta Laajasaloon johtava Kruunusillat-raitiotie. Nihdistä olisi tuolloin raitio- ja kevyen liikenteen siltayhteys sekä Merihakaan että Korkeasaareen. Koska Kalasatama–Pasila-raitiotien päätepysäkki on sijoitettu Nihtiin, yhdessä Kruunusiltojen kanssa se tekee alueesta raitioliikenteen solmukohdan.
Historia

Nihdissä asui 1900-luvun alussa Sörnäisten satamamestari W. A. Svensson, joka oli myös innokas puutarhuri. Saarella kasvatettiin kukkia ja hedelmiä torilla myytäviksi. Nihtiin pääsi kesäisin höyryaluksilla, jotka poikkesivat muissakin läheisissä saarissa. Talvisin siellä oli suosittu meren jäälle ulottuva kelkkamäki, ja sieltä sai maksua vastaan vuokrata kelkan, johon samanaikaisesti mahtui neljä laskettelijaa. Vuonna 1913 saaren vanha huvila siirtyi Helsingin Pursiseuran käyttöön.
Nihdissä sijainnut Suomalaisen Pursiseuran ravintola- ja kerhopaviljonki tuhoutui tulipalossa vapunaattona 30. huhtikuuta 1939. Paviljonki oli juuri kunnostettu vapunvastaanottajaisia varten. Palossa tuhoutui myös pursiseuran arvokas palkintokokoelma.
Nihti yhdistettiin mantereeseen 1960-luvulla, jolloin siitä tuli osa Sörnäisten satamaa. Satamakentän laajentuessa maantäyttöjä tehtiin useaan suuntaan, joista suurin osa 1970-luvulla ja Korkeasaaren puoleisella reunalla vielä 1980-luvulla. Maata täytettiin niin soralla, hiekalla, louheella kuin jätteilläkin. Satama poistui alueelta vuonna 2008, kun Vuosaaren satama otettiin käyttöön.
Satamatoimintojen poistuessa alueella järjestettiin erilaista väliaikaiskäyttöä, kuten veneiden talvisäilytystä ja maamassojen välivarastointia.  Vuosina 2011–2021 Nihdin kärjessä sijaitsi Helsingin kulttuuriteko -tunnustuksen saanut Sompasauna. Rakennustyömaan laajennuttua saunomisesta tuli kuitenkin alueella turvallisuusriski, minkä vuoksi se siirrettiin pohjoisemmaksi Hermanninrantaan kesäkuussa 2021. Alueella toimi kymmenen kesän ajan myös Ihana Kahvila -niminen ulkoilmakahvila.
Ilmakuva Sörnäisten satamasta vuonna 1931, jolloin Sompasaarta ja Nihtiä ei ollut vielä liitetty satamaan.
Satama-alue vuonna 1999. Nihti oli osa Sompasaarta, ja alueella oli paljon kontteja ja logistiikkarakennuksia. Satamarata ulottui Nihdin eteläkärkeen saakka.
M/S Inowroclaw Nihtilaiturissa lokakuussa 2008, kuukautta ennen sataman muuttoa Vuosaareen.
Sompasauna pystytettiin luvattomasti Nihdin eteläkärkeen kesällä 2011. Vuonna 2013 tontista solmittiin kaupungin kanssa vuokrasopimus.
Ihanassa Kahvilassa järjestettiin elokuuhun 2020 saakka kahvilatoiminnan lisäksi tapahtumia, kuten livemusiikki- ja DJ-keikkoja.
Nihdin aluetta kesällä 2020. Taustalla Hanasaari ja sen voimalaitos, oikealla rakentuva Sompasaari.
Historia > Nimen alkuperä

Nihdin nimenä oli 1600-luvulla Starholmen. Nykyistä ruotsinkielistä nimeä Knekten, aikaisemmin myös muodossa Kneckten tai Knecktholm, on käytetty 1700-luvulta saakka. Virallisen vahvistuksen nimi sai vuonna 1908. Samalla vahvistettiin myös sen suomenkieliseksi nimeksi Knihti, joka vuonna 1928 muutettiin muotoon Nihti. Nimi johtuu vartijaa tarkoittavasta ruotsin kielen sanasta knekt, joka uusmaalaisissa murteissa esiintyy myös muodossa knikt.
Rakentaminen 2020-luvulla > Asemakaava

Alueen asemakaava vahvistettiin vuonna 2019. Sen mukaisesti Nihti on erotettu kanavalla Sompasaaresta, joka myös erotettiin kanavalla mantereesta, joten nykyisin molempien voidaan katsoa olevan jälleen saaria. Nihdistä tuli Helsingin ensimmäinen alue, jonka kaava ei velvoittanut rakentamaan pysäköintipaikkoja, vaan jossa sovelletaan niin kutsuttua markkinaehtoista pysäköintipaikkaperiaatetta. Kaavaratkaisun toteuttaminen maksaa kaupungille 75–80 miljoonaa euroa, ja alueen tonttitulot ovat noin 120 miljoonaa.
Rakentaminen 2020-luvulla > Rakentaminen

Nihdin rakentaminen alkoi heinäkuussa 2021, ja esirakentamisvaihe kesti elokuuhun 2022. Rakentamisen alkaessa saari suljettiin jalankulkijoilta ja henkilöautoilta. Esirakentamisen aikana valmisteltiin tulevia talonrakennushankkeita sekä katujen ja Kalasatama–Pasila-raitiotien rakentamista. Alueella muun muassa purettiin jäljelle jääneitä satamarakenteita, rakennettiin uusia rantarakenteita ja tehtiin ruoppaustöitä. Vanhoja rantamuureja purettiin louhimalla ja räjäyttämällä. Syvätiivistys ja louhinta aiheuttivat alueella melua vuoden 2022 aikana. Alueella todettiin maaperän pilaantuneisuutta sekä merenpohjan ja pohjaveden haitta-ainepitoisuuksia, ja niiden kunnostamista tehtiin edellytysten mukaan. Vain osa nykyisestä Nihdistä on vanhaa kalliosaarta, ja myöhemmin täytettyjen alueiden kohdalle rakennettavat talot joudutaan perustamaan tukipaaluille.
Katujen ja kunnallistekniikan rakentaminen aloitettiin kesällä 2022, ja urakan tiedotettiin jatkuvan loppuvuoteen 2023. Kesällä 2022 alkoi myös ensimmäinen asuntorakentaminen kahdella tontilla. Ensimmäiset asukkaat muuttivat Nihtiin kevättalvella 2024.
Rakentaminen 2020-luvulla > Korttelit ja laiturit

Nihdin kymmeneen uuteen asuinkortteliin mahtuu lopulta noin 3 000 asukasta. Kuusikerroksisista umpikortteleista tulee kantakaupunkimaisia, ja niiden lisäksi rakennetaan muutama 12–19-kerroksinen tornitalo. Alueelle rakennetaan myös hotelli- ja ravintolakortteli, toimistoja, päiväkoti ja pienvenesatama.
Alueen itärannalle on varattu satama-alue suuremmille aluksille. Länsirannalle ei sijoiteta veneitä, koska Nihdin ja Merihaan välisen Merihaansillan alikulkukorkeus on varsin matala. Siltaan toteutetaan nosturien avulla avattava osuus, jota voidaan käyttää vain poikkeustapauksissa. Sompasaarenlaiturin rantakävelyalueelta Nihdin länsirannalla voi laskeutua alas rantaterassille, niin kutsutulle oleskeluerkkelille.
Rakentaminen 2020-luvulla > Nimistö

Kuten Sompasaaressa ja Kalasatamassa, myös Nihdissä katunimistö perustuu alueen satamahistoriaan: rakentuvien katujen nimiksi on luotu muun muassa Konttisatamankatu, Manttelimiehenkuja ja Satamamestarinlaituri. Myös korttelien nimet, kuten Brygga (laituri), Rahtikirja, Spaaki (vipuvarsi) ja Tihtaali pohjautuvat satamaan ja merenkäyntiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nihti (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Nihdin asemakaavakartta (pdf)
Nihti saarena vuonna 1930. Vasemmalla Sompasaari ja taustalla Mustikkamaa.
Nihdinkanava erottaa Nihdin ja Sompasaaren toisistaan.
Asuinrakentamista marraskuussa 2023.
Etualalla Konttisatamankatua ja rakenteilla oleva raitiovaunupysäkki.
Bengt Nilsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bengt Nilsson |  Bengt Nilsson |  Bengt Nilsson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bern 1954 | korkeushyppy |  |
Bengt Nilsson (17. helmikuuta 1934 Härnösand – 11. toukokuuta 2018) oli  ruotsalainen korkeushyppääjä. Hän oli 1950-luvun puolivälissä lajissaan Euroopan paras mutta lopetti kilpailemisen jo 22-vuotiaana.
Omalaatuisella "sammakkotyylillä" korkeutta hypännyt 181-senttinen "Benke" Nilsson ylitti 19-vuotiaana 201 senttimetriä. Seuraavana vuonna hän paransi edelleen ja hyppäsi 9. heinäkuuta 1954 Euroopan ennätyksen 205 cm – Kalevi Kotkaksen vanha ennätys oli kestänyt lähes 18 vuotta. Göteborgissa 15. heinäkuuta hän paransi yhdessä kilpailussa ennätystä kolmeen otteeseen: 206, 208 ja 210 cm. Bernin EM-kilpailuissa hän voitti kultaa tuloksella 202 cm. Vielä syyskuussa hän paransi Göteborgissa Euroopan ennätykseksi 211 cm. Yhdysvaltalaisistakin vain Ernest Shelton pääsi tuona vuonna yhtä korkealta.
Vuonna 1955 Nilsson ylitti 210 cm ja oli Sheltonin jälkeen maailmantilaston kakkonen. Vuonna 1956 hän ylitti 209 cm ja oli maailmantilastossa toiseksi parhaana eurooppalaisena neljäs. Hän loukkaantui ennen Melbournen 1956 olympialaisia ja jäi kisoissa karsintaan. Korkeushyppääjän uransa hän lopetti siihen.
Rubiinihuulikala

| Rubiinihuulikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Cirrhilabrus
Laji::  rubriventralis
Kaksiosainen nimi
 Cirrhilabrus rubriventralis  Springer & Randall, 1974 
Katso myös
   Rubiinihuulikala Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rubiinihuulikala (Cirrhilabrus rubriventralis) on pienikokoinen, värikäs huulikala.
Koko ja ulkonäkö

Rubiinihuulikala kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi. Sen vatsa on valkoinen, kylki tiilenpunainen, evät punaiset, sinireunaiset. Koiraan vatsaevät ovat erityisen pitkät.
Alkuperä

Rubiinihuulikala elää luonnossa Punaisenmeren pohjoisosassa ja Intian Valtameren länsiosassa Omanin ja Sri Lankan ympäristössä. Sitä on tavattu 3–43 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen

Rubiinihuulikala on päivisin aktiivinen, uiskentelee ympäriinsä ja saattaa hypätä ulos akvaariosta. Yöksi ne kaivautuvat pohjahiekkaan jopa seitsemän sentin syvyyteen. Siksi akvaariossa pitäisi olla mielellään paksusti hiekkaa ainakin jossakin kohti. Jos hiekkaa ei ole, suojaisa kivenkolo kelpaa yleensä. Kalat voivat kaivautua hiekkaan muutenkin stressaantuessaan, esimerkiksi muutettuaan juuri uuteen altaaseen. Kalat elävät luonnossa haaremeina, joissa on yksi koiras ja useita naaraita.
Ravinto

Rubiinihuulikala syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa sille annetaan lihapitoista pakasteruokaa kuten kidusjalkaisia ja massiäyriäisiä.
Karl Fredrik Rotkirch

| Carl Fredrik Rotkich |
| --- | --- |
 Carl Rotkirch Porvoon valtiopäiväkuva 1809
Kuninkaallinen Turun hovioikeus
 presidentti 1817–1832.  
Senaattori
 Suomen hallituskonseljin toimitussihteeri ja jäsen, sekä myöhemmän senaatin jäsen 1809–1812.  
Valtiopäivämies 
 Aatelissäädyn edustaja Porvoon valtiopäivillä 22. maaliskuuta – 19. heinäkuuta 1809.  
 Suomen lähetyskunnan edustaja
 Aatelissäädyn edustaja Suomen pietarin lähetyskunnassa 26. lokakuusta 1808 – 7. tammikuuta 1809.  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl (Carl) Fredrik Rotkirch
Syntynyt: 20. lokakuuta 1775 Porvoon pitäjä
Kuollut: 11. toukokuuta 1832 (56 vuotta) Vaasa
Kansalaisuus:  Ruotsi 1775– , Suomi 1809–
Ammatti:  hallituskonseljin, jäsen (1809–1812)  hovioikeuden presidentti (1817)
Arvonimi: vapaaherra, kamariherra
Vanhemmat:  Isä; Wentzel Fredrik Rotkirch ja äiti; Kristina Lagerhjelm.
Puoliso:  Augusta Fredrika Elisabet Aminoff
Lapset:  Mathilda Rotkirch
Tiedot
Dynastia:  Rotkirch
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Kunniamerkit:  Pyhän Annan ritarikunta 1.lk ritarimerkki
Karl Fredrik Rotkirch, ven. Карл Фридрих Роткирх, (20. lokakuuta 1775 Porvoon pitäjä – 11. toukokuuta 1832 Vaasa) oli vapaaherra, valtiomies, Vaasan hovioikeuden presidentti ja Suomen Hallituskonseljin senaattori.
Suku on aateloitu ruotsin ritarihuoneella 1630, sekä matrikuloitu suomen ritarihuoneella aatelisena sekä vapaaherrallisena sukuna 1818.
Elämäkerta > Tausta

Karl Rotkirch tunnetaan myös nimellä Carl Rotkirch. Hän syntyi Rotkirchin aatelissukuun. Rotkirchin vanhemmat olivat majuri Wentzel Fredrik Rotkirch (1727–1814) ja Kristina Lagerhjelm (1741–1810).
Elämäkerta > Ruotsin vallan aikana

Karl Fredrik Rotkirch opiskeli Uppsalassa ja palveli vuodesta 1793 alkaen kuninkaan kansliassa. Hän seurasi kuningas Kustaa IV Aadolfia tämän Suomen matkalla 1802. Rotkirch erosi virastaan vuonna 1803, jolloin hänelle myönnettiin ensimmäisen toimitussihteerin arvo.
Eronsa jälkeen Rotkirch palasi Suomeen ja viljeli omistamaansa Pyhtään Storbyn tilaa.
Elämäkerta > Venäjän vallan aikana

Suomen sota alkoi, kun venäläiset joukot ylittivät valtionrajana toimineen Kymijoen 21. helmikuuta 1808. Samana päivänä Karl Fredrik Rotkirch ja vapaaherra Robert Wilhelm de Geer tulivat tapaamaan venäläisiä rajan lähellä sijaitsevaan Loviisaan. Venäläisten joukkojen ylipäällikkö Friedrich Wilhelm von Buxhoevden piti Rotkirchiä ja de Geeriä valtuutettuina, ja kutsui heidät Porvooseen keskustelemaan ”tärkeässä asiassa”. Tästä tapaamisesta ei ole muuta tietoa ja Rotkirch ja de Geer vakuuttivat kahta viikkoa myöhemmin, että he olivat tavanneet von Buxhoevdenin Loviisassa vain, koska olivat halunneet taata kartanoidensa turvallisuuden, ja että valan antamisesta keisarille ei ollut keskusteltu. Mihail Kutuzov kirjoitti Pietarissa 24. helmikuuta 1808, että suomalaiset olisivat lähettäneet lähetyskunnan, jonka kautta he pyysivät päästä keisarin alaisuuteen. Tutkijat Robert Castrén ja Matti Klinge ovat tulkinneet, että Kutuzov tarkoitti juuri Rotkirchiä ja de Geeriä. Kutuzovin muistiinpanon perusteella Klinge toteaa, että Rotkirchin, de Geerin ja von Buxhoevdenin tapaamiselle annettiin Pietarissa painoa. Tapaaminen unohdettiin pian, mutta Klinge on arvellut, että se osaltaan vaikutti siihen, että Aleksanteri I päätti liittää Suomen Venäjään.
Karl Fredrik Rotkirch toimi Kymenkartanon läänin aateliston edustajana Suomen lähetyskunnassa 1808–1809 ja osallistui Porvoon valtiopäiville 1809. Kesällä 1809 hänelle myönnettiin Pyhän Annan ritarikunnan ensimmäisen luokan risti. Rotkirch toimi hallituskonseljin jäsenenä ja kirkollistoimituskunnan päällikkönä 1809–1812. Tästä virasta Rotkirch erosi vuonna 1812 ja muutti viljelemään Porvoon pitäjässä sijainnutta perintötilaansa Stensbölen kartanoa. Vuonna 1817 Rotkirch nimitettiin Vaasan hovioikeuden presidentiksi. Hänelle myönnettiin vapaaherran arvo 1830.
Rotkirchille tarjottiin maaherranvirkaa, mutta hän kieltäytyi sairaalloisuuteen vedoten. Klinge on tulkinnut, että viran tarjoaminen Rotkirchille osoittaa, että hän oli Suomessa alkaneen Venäjän-vallan tukipylväitä.
Yksityiselämä

Rotkirchin puoliso vuodesta 1803 oli Augusta Fredrika Elisabet Aminoff (k. 1846). Suomen ensimmäisiin varsinaisiin naispuolisiin taidemaalareihin kuulunut Mathilda Rotkirch oli pariskunnan lapsi.
Muisto- ja arvoesineet

Miniatyyrimaalaus Karl Fredrik Rotkirch (Suomen kansallismuseo)
Muotokuvamaalaus Karl Fredrik Rotkirch
Muotokuvamaalaus Karl Fredrik Rotkirch (1799)
Arvonimet ja huomionosoitukset Suomessa

Pyhän Annan ritarikunta (I. luokka), Suomen lähetyskunta 9. tammikuuta 1809.
Arvonimet
Kamariherra
Aatelisarvo
Paroni (1830)
Nikkelinitraatti

| Nikkelinitraatti |
| --- | --- |
 Nikkelinitraatin kidevedellistä heksahydraattia

Tunnisteet
CAS-numero:  13138-45-9
PubChem CID:  25736
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Ni(NO3)2
Moolimassa:  182,71 g/mol
Ulkomuoto:  Vihreä kiteinen aine
Sulamispiste:  56,7 °C (heksahydraatti)
Kiehumispiste:  136,7 °C
Tiheys:  2,05 g/cm3 (heksahydraatti)
Liukoisuus veteen:  238,5 g/l (0 °C) 992 g/l (25 °C)
Nikkelinitraatti (Ni(NO3)2) on nikkeli- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa katalyyttien ja nikkeli-alkalimetalliparistojen sekä nikkeli-kadmiumparistojen valmistuksessa sekä keramiikan värjäykseen.
Ominaisuudet

Nikkelinitraatti on huoneenlämpötilassa vihreää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee helposti veteen ja lisäksi eräisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan neljä kidevedellistä muotoa, jotka ovat dihydraatti (Ni(NO3)2·2H2O), tetrahydraatti (Ni(NO3)2·4H2O), heksahydraatti (Ni(NO3)2·6H2O) ja nonahydraatti (Ni(NO3)2·9H2O). Näistä heksahydraatti on huoneenlämpötilassa stabiilein. Kuumennettaessa heksahydraattia se sulaa 56,7 °C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa enemmän alkaa kideveden määrä vähentyä. Voimakkaasti kuumennettaessa nikkelinitraatti hajoaa nikkelioksidiksi. Muiden nitraattien tavoin yhdiste on voimakas hapetin.
Valmistus ja käyttö

Nikkelinitraattia muodostuu nikkelijauheen ja typpihapon välisessä reaktiossa. Tämä reaktio on kuitenkin hyvin voimakkaasti eksoterminen ja vapautuva lämpötila hajottaa typpihapon muun muassa ammoniumnitraatiksi. Tämän vuoksi nikkelinitraattia valmistetaan tyypillisimmin typpihapon ja nikkelioksidin tai nikkelikarbonaatin välisellä reaktiolla, koska nämä ovat helpommin hallittaessa. Haihdutettaessa vesi pois näin muodostuneesta liuoksesta muodostuu tuotteena nikkelinitraattiheksahydraattia. Vedetöntä nikkelinitraattia voidaan tuottaa lisäämällä nikkelinitraatin heksahydraatin joukkoon dimetoksietaania ja tislaamalla dimetoksietaani ja vesi pois atseotrooppisena seoksena alennetussa paineessa tai poistaa vesi dityppipentoksidin avulla. Käytetympi tapa on kuitenkin valmistaa vedetöntä nikkelinitraattia nikkelikarbonyylin ja dityppitetraoksidin välisellä reaktiolla.
Nikkelinitraattia käytetään nikkelikatalyyttien valmistamiseen. Nikkelinitraatti impregoidaan kiinteälle kantajalle ja kuumennetaan, jolloin muodostuu nikkeliä. Nikkelinitraatin etuna halvempaan nikkelisulfaatin nähden on, että käytettäessä nikkelisulfaattia katalyytin pintaan voi jäädä rikkiä, joka toimii katalyyttimyrkkynä. Nikkelinitraattia käytetään myös nikkeliparistoissa käytettävien elektrodien valmistukseen. Nämä elektrodit käsitellään emäsliuoksella, jolloin elektrodien pintaan muodostuu nikkelihydroksidia. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat lasin ja keramiikan värjääminen ruskeaksi, metallien päällystäminen nikkelillä elektrolyyttisesti, tekstiilien värjäyksessä peittana ja muiden nikkeliyhdisteiden valmistus.
Ningalamin kieli

Ningalamin kieli on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Petchiin laskevan Waygalin suussa sijaitsevassa Ningalamin kylässä puhuttu kuollut dardilainen kieli. Sen puhujat siirtyivät paštun kieleen 1900-luvun alkupuolella. Ningalamin olemassaolo havaittiin vuonna 1949, jolloin elossa oli vain yksi kieltä jossain määrin taitanut ihminen. Vähäisen aineiston perusteella voidaan päätellä, että ningalami on samankaltainen tai mahdollisesti jopa sama kieli kuin grangali.
Nikkeloseeni

| Nikkeloseeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Bis(η5-syklopentadienyyli)nikkeli(II)
CAS-numero:  1271-28-9
PubChem CID:  62390 ja 13628993
SMILES:  C1C=CC=[C-]1.C1C=CC=[C-]1.[Ni+2]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H10Ni
Moolimassa:  188,87 g/mol
Sulamispiste:  171–173 °C
Tiheys:  1,47 g/cm3
Nikkeloseeni eli bis(syklopentadienyyli)nikkeli (C10H10Ni) on metalloseeneihin kuuluva nikkelin organometalliyhdiste. Yhdistettä on tutkittu käytettäväksi polymerointikatalyyttinä ja siitä voidaan valmistaa muita nikkelin organometalliyhdisteitä.