stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meripihka
Ominaisuudet > Sulkeumat

Meripihkassa voi olla myös sulkeumia, kuten vesipisaroita, ilmakuplia ja roskia sekä hyönteisiä ja kasvinosia. Eliöt ovat säilyneet meripihkan sisällä tilan hapettomuuden vuoksi. Hyönteisiä löytyy noin kahdesta prosentista kirkkaista meripihkapalasista, ja muunlaista eloperäistä materiaalia noin joka kymmenennestä. Kaikista meripihkan sisältä löydetyistä eläimistä hyönteisiä on kolme neljäsosaa, ja niitä on määritetty jo noin 5 000 lajia. Niistä on jäljellä vain kova kitiinikuori, sillä pehmeät sisäkudokset yleensä häviävät. Hyönteisten lisäksi on löydetty paljon muitakin alle senttimetrin kokoisia eläimiä, kuten hämähäkkieläimiä. Myös gekkoliskoja on löydetty dominikaanisesta meripihkasta. Yhdestä meripihkakimpaleesta on löydetty höyheniä, joiden on arveltu saattavan olla dinosauruksesta.
Yrityksistä huolimatta meripihkan eliöistä ei ole saatu eristettyä toimivaa DNA:ta. Sukupuuttoon kuolleita lajeja on kuitenkin tunnistettu yli tuhat.
Ominaisuudet > Kestävyys

Ylös kaivettu meripihka rapautuu ilman ja auringonvalon vaikutuksesta. Aineen pinnalle syntyy parinkymmenen vuoden kuluessa halkeamia, ja sen väri tummuu. Rapautumista hidastetaan muun muassa sivelemällä pintaan keinotekoista hartsia.
Meripihka on melko pehmeää, ja se naarmuuntuu herkästi. Meripihka ei myöskään kestä hyvin kemikaaleja ja liuoksia, kuten alkoholia, hajuvesiä, bensiiniä, happoja ja liuottimia. Meripihka on syttyvää ja voi murtua paineessa tai kuumuudessa.
Esiintyminen

Meripihkaa on löydetty monista maista ja kaikista maanosista Etelämannerta lukuun ottamatta. Kaikesta löydetystä meripihkasta 94 prosenttia on Baltian meripihkaa, jota löydetään nykyisen Itämeren alueelta. Se on peräisin metsistä, jotka kasvoivat pääasiassa Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja Suomessa. Tulvat huuhtoivat näiden metsien tuottaman meripihkan purojen ja jokien kautta meriin, joiden pohjiin se painui. Myöhemmin jääkaudet työnsivät merten pohjien kerrostumat etelään päin. Runsaasti meripihkaa kuljetti suuri merivirta Pohjanlahden perukoilta eri puolille Itämerta, jonka rannoilta sitä nykyään löydetään. Baltian meripihkan esiintymisalueita ovat Etelä-Ruotsi, Viro, Latvia, Liettua, Puola, Saksa, Tanska ja Englanti. Kivikaudelta saakka meripihkaa on saatu erityisen runsaasti nykyisten Liettuan ja Kaliningradin alueen rannoilta. Suomessa raakameripihkaa on löydetty pieneltä alalta pellolta Inkoosta, lisäksi on muutamia hajalöytöjä Paraisilta ja Nauvosta. Mahdollisesti jäät ovat kuljettaneet sitä jostain eteläisemmältä Itämereltä.
Myös Dominikaanisesta tasavallasta löydetään paljon meripihkaa. Sitä sai esimerkiksi löytöretkeilijä Kristoffer Kolumbus lahjaksi Karibian intiaaneilta. Dominikaaninen tasavalta tuotti 2010-luvun alussa vuosittain 2–5 tonnia meripihkaa.
Jäljitelmät

Meripihkaa on arvokkaana aineena jäljitelty ja väärennetty kautta historian. Jäljitelmien ei väitetä olevan aitoa meripihkaa, mutta jos niiden tarkoitus on harhauttaa ostajaa, ne ovat väärennöksiä. Väärentäjät lisäävät usein jäljitelmän sisään hyönteisiä, sillä ne nostavat esineen arvoa.
Jäljitelmiä on 1800-luvulta alkaen valmistettu esimerkiksi selluloidista, akryylistä, bakeliitista ja monesta muusta uudesta muovilaaduista. Meripihkan jäljitelmissä ja väärennöksissä usein käytettävä kopaali on myös luonnonaine, vanhaa pihkaa. Se muistuttaa suuresti meripihkaa, mutta muodostuu jo 10 000 vuodessa. Sitä saadaan etenkin Itä-Afrikasta, Kolumbiasta ja Dominikaanisesta tasavallasta.
Nykyaikaisia jäljitelmiä voi olla vaikea erottaa aidosta meripihkasta ilman asiantuntijan tai tutkimuslaitteiden apua. Aidon meripihkan ja jäljitelmän erottamiseksi on kuitenkin käytettävissä useita keinoja. Kuumennetulla silmäneulalla pistämällä saadaan aidosta meripihkasta nousemaan pihkalta tuoksuvaa savua. Aito meripihka naarmuuntuu neulalla raapaistaessa, ja veitsellä siitä saa vuoltua pieniä murusia, ei suurempia paloja kuten muovista. Aito meripihka kelluu suolaisessa vedessä, mutta moni jäljitelmä uppoaa. Asetoni, alkoholi ja eetteri tekevät kopaalin pinnan tahmeaksi ja pehmentävät monia muoveja, mutta jättävät meripihkan pinnan kovaksi. Aidon meripihkahelmen reiän reunat kuluvat ajan myötä. Aito meripihka sähköistyy hierottaessa nahalla tai kankaalla. Hyönteisen upottaminen väärennetyn meripihkapalasen sisään voi paljastua muun muassa läpivalaisussa, tai siitä, että hyönteinen on epätavallisen suuri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta meripihka Wikimedia Commonsissa
Angervuo, Riitta & Leskinen, Aarre: Meripihka kätkee salaisuuden Apu-lehti.  16.5.2017.
Forsius, Arno: Meripihka lääketieteessä Kuvauksia lääketieteen historiasta. Arkistoitu 19.2.2019. Viitattu 8.1.2018.
Meren kultaa, Suomen Kuvalehti, 9.7.1938, nro 27, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Baltian meripihkan värejä
Meripihkan vangiksi jäänyt hyönteinen
Meripihkan kerääjiä Puolan rannikolla
Itämeren ympäristön sinisestä savikerrostumasta louhitaan meripihkaa.
Meripihkasta tehtyjä koruja.
Rekonstruoidun Meripihkahuoneen seiniä Pietarissa.
Porter Goss

| Porter Goss |
| --- | --- |

CIA:n pääjohtaja
 21. huhtikuuta 2005 – 5. toukokuuta 2006  
Presidentti:  George W. Bush
Edeltäjä:  Virka perustettu
Seuraaja:  Michael Hayden
Keskustiedustelun pääjohtaja
 24. syyskuuta 2004 – 21. huhtikuuta 2005  
Presidentti:  George W. Bush
Edeltäjä:  George Tenet
Seuraaja:  Virka lakkautettu
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Floridan 14. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 1993 – 23. syyskuuta 2004  
Edeltäjä:  Harry Johnston
Seuraaja:  Connie Mack IV
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Floridan 13. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 1989 – 3. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Connie Mack III
Seuraaja:  Dan Miller
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1938 (ikä 85) Waterbury, Connecticut, Yhdysvallat
Puoliso:  Mariel Robinson
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Tutkinnot:  Yalen yliopisto
 Nimikirjoitus
Porter Johnston Goss (s. 26. marraskuuta 1938, Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen CIA:n johtaja.
Kylmän sodan aikana Porter Goss toimi CIA:n tehtävissä aluksi latinalaisessa Amerikassa ja myöhemmin Euroopassa. Vuosina 1989–2004 hän toimi republikaanipuolueen kongressimiehenä edustajainhuoneessa. Tultuaan valituksi CIA:n johtoon, hän joutui jättämään paikkansa edustajainhuoneessa.
5. toukokuuta 2006 presidentti George W. Bush ilmoitti yllättäen Gossin eroavan tehtävästään. 8. toukokuuta Bush nimitti Gossin seuraajaksi Kansallisen tiedustelun johtajan (Director of National Intelligence) varamiehen Michael Haydenin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porter Goss Wikimedia Commonsissa
Eero Ahmavaara

| Eero Ahmavaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1915 Oulu
Kuollut: 29. syyskuuta 1961 Helsinki
Ammatti:  poliitikko, juristi
Veli Eero Ahmavaara (20. syyskuuta 1915 Oulu – 29. syyskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja varatuomari, joka toimi Rovaniemen kauppalanjohtajana vuosina 1946–1948. Hän oli myös kirjallisuuden suomentaja.
Ahmavaara kirjoitti ylioppilaaksi 1934 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1945. Varatuomarin arvon hän sai 1950. Ennen nimitystään Rovaniemen kauppalanjohtajaksi hän oli asianajotoimisto Ahmavaara & Paavolan osakkaana ja Pohjolan Voiman lakimiehenä. Myöhemmin hän oli Oulun Kaupungin Säästöpankin johtaja 1951–1953, Suomen Arkkitehtiliiton lainopillinen asiamies vuodesta 1953 ja Korkeimman oikeuden virkamies 1954–1955. Hän oli puoluekannaltaan kokoomuslainen.
Ahmavaara suomensi muun muassa Agatha Christien, Raymond Chandlerin, Carter Dicksonin ja Rex Stoutin rikosromaaneja, Göran Schildtin romaaneja sekä osia Carl Grimbergin Kansojen historiasta. Tunnettuja Ahmavaaran suomentamia kirjoja ovat muun muassa Christien Varjossa auringon alla, Murhenäytelmä kolmessa näytöksessä ja Murha Mesopotamiassa sekä Chandlerin Näkemiin, kaunokaiseni ja Pitkät jäähyväiset.
Eero Ahmavaara oli poliitikko Arvi Ahmavaaran poika. Eero Ahmavaaran puoliso oli toimittaja Anna-Liisa Ahmavaara (myöh. Rekola), joka oli Jarl Sundqvistin tytär. Ammattiyhdistysjohtaja Pekka Arvi Ahmavaara on heidän poikansa. Ahmavaara kuului Ylitorniolta lähtöisin olevaan Ahmavaaran sukuun, josta on noussut kansallisesti merkittäviä henkilöitä 1800-luvun lopulta lähtien.
Planetary Duality

| Planetary Duality The Faceless |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Keene Machine Studios, Pohjois-Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 11. marraskuuta 2008
 Tuottaja(t): Michael Keene
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 31.42
 Levy-yhtiö: Sumerian
Listasijoitukset
 Billboard 200: 119.  Heartseekers Albums: 2.  Independent Albums: 10.  Hard Rock Albums: 19.
The Facelessin muut julkaisut
| Akeldama 2006 | Planetary Duality 2008 | Autotheism 2012 |
Planetary Duality on The Facelessin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2008. Albumin julkaisun myötä The Faceless teki debyyttinsä Billboard 200 -listalle. Albumi myi Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikollaan noin 5 600 kappaletta ja nousi listalla korkeimmillaan sijalle 119.
Kappaleet

Prison Born – 1.59
The Ancient Covenant – 4.02
Shape Shifters – 0.44 (instrumentaali)
Coldly Calculated Design – 3.41
Xeno Christ – 5.01
Sons of Belial – 4.46
Legion of the Serpent – 4.27
Planetary Duality I: Hideous Revelation – 1.34 (instrumentaali)
Planetary Duality II: A Prophecies Fruition – 5.28
Kokoonpano

Demon Carcass – murinalaulu
Michael Keene – soolokitara, vokooderi, puhdas laulu
Steve Jones – kitara
Brandon Giffin – basso
Lyle Cooper – rummut
Kokoonpano > Sessiomuusikot

Matthew Blackmar – koskettimet
Arvostelut

Blabbermouth: 8.5/10
Imperiumi: 9+/10
Aiheesta muualla

Planetary Duality Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Planetary Duality Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Eero Ahola (kuulantyöntäjä)

| Eero Ahola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. tammikuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  kuulantyöntö
Seura:  Porin Yleisurheilu
Valmentaja:  Jarkko Ahola ja Juuso Sillanpää
Eero Ahola (s. 15. tammikuuta 1999) on suomalainen kuulantyöntäjä, joka edustaa Porin Yleisurheilua. Hänen valmentajansa ovat Jarkko Ahola ja Juuso Sillanpää.
Ahola saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 pronssia kuulantyönnössä tuloksella 21,24 (5 kg:n kuula) ja oli kiekonheitossa kymmenes. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2018 hän oli kuulantyönnössä kymmenes ja karsiutui kiekonheiton loppukilpailusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta 2019 ja 2021.
Ahola voitti Kalevan kisoissa mestaruuden vuonna 2020 tuloksella 18,30 ja 2022 tuloksella 18,06. Hopeaa hän saavutti vuonna 2023 sekä pronssia 2021 ja 2024. Sisäratojen SM-kilpailuissa Ahola voitti kultaa vuonna 2020 ennätyksellään 18,68, sai hopeaa 2021 ja pronssia 2023. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2018.
Peter Wieselgren

| Peter Wieselgren |
| --- | --- |
 Peter Wieselgren
Henkilötiedot
Syntynyt: 1800
Kuollut: 1877 (76–77 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, raittiusaatteen edistäjä
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter Wieselgren (1800–1877) oli ruotsalainen kirjailija ja raittiusaatteen edistäjä. Hän oli vuodesta 1857 tuomiorovastina Göteborgissa.
Wieselgren oli jo 19-vuotiaasta absolutisti alkoholin suhteen ja ajoi sitten raittiusasiaa koko ikänsä sekä puhein että kirjoituksin ja vaikutti kansan käsityksen muuttumiseen ja varsinkin siihen, että kotitarvepoltto saatiin Ruotsissa poistetuksi. Hän toimitti 1838–1847 lehteä Nykterhetsvännernas tidning. Wieselgren oli ahkera kirjailija muillakin aloilla. Wieselgren osallistui merkittävästi myös teoksen Biographiskt lexikon öfver namnkunnige svenske män (1835–1857) toimittamiseen ja julkaisi lähdekokoelman De la Gardieska arkivet (1823–1844). Hänen Samlade skrifter i nykterhetsfrågan ilmestyi 1904.
Wieselgrenin poikia olivat kirjailijat Harald Wieselgren ja Sigfrid Wieselgren.
Teokset

Minnessånger ur Wärend (1824)
Starkodds sånger (1824)
Sveriges sköna litteratur, en öfverblick vid akademiska föreläsningar (1833–1849)
Sydskandinavernas förstfödslorätt, ett bidrag till kritik af Skandinaviens urhäfder (1846)
Historik öfver svenska bränvinslagstiftningen under 200 år (1840).
Kirjallisuutta

Peter Wieselgren, Helsinki: Raittiuden ystävät, 1902 Maila Talvion mukaelma Sigfid Wieselgrenin teoksesta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Wieselgren Wikimedia Commonsissa
Embley Park

Embley Park
Embley Park on kartano Englannin eteläosassa Hampshiren kreivikunnassa. Se oli Florence Nightingalen koti vuosikymmenten ajan. Nykyisin kartanossa toimii sisäoppilaitos.
Embley Park on ollut asuttuna yli tuhannen vuoden ajan. 800-luvun puolivälissä se kuului Wessexin kuninkaan tiluksiin. Sen jälkeen kartano kuului useille aatelissuvuille.
Florencen isä William Edward Nightingale osti talon vuonna 1825. Perhe vietti siellä talvet ja piti Derbyshirestä perimäänsä taloa kesäasuntona. Embley Parkia kuvailtiin nelikulmaiseksi Yrjöjen aikakauden tyyliseksi taloksi, jossa oli hienot puutarhat ja hyvät metsästysmaat. William Nightingalen aikana taloon lisättiin länsisiipi, veranta ja parveke, joka ulottui koko talon julkisivun poikki, ja samalla uusittiin keittiö, ruokakomerot ja muut taloudenhoitoon liittyvät tilat.
Vuonna 1853 Florence Nightingale hankki työpaikan Lontoosta eikä sen jälkeen asunut enää Embleyssä pysyvästi. Lopullisesti Nightingale myi talon vasta vuonna 1896.
Päärakennus on nykyisin koulun majoitustilana, ja siellä asuu 75 oppilasta.
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2007

Porsche Supercup Italian Grand Prix 2007 oli Porsche Supercup -kauden 2007 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 4 |  Damien Faulkner | Lechner Racing Bahrain | 14 | 26.39,887 | 1 |  |
| 2. | 1 |  Richard Westbrook | HISAQ Competition | 14 | +4,056 | 5 |  |
| 3. | 5 |  Uwe Alzen | SPS Automotive | 14 | +4,499 | 2 |  |
| 4. | 26 |  David Saelens | Team Irwin SAS | 14 | +4,886 | 3 |  |
| 5. | 39 |  Christian Menzel | Tolimit Motorsport | 14 | +5,307 | 6 |  |
| 6. | 28 |  Lance David Arnold | UPS Porsche Junior Team | 14 | +5,936 | 7 |  |
| 7. | 29 |  Martin Ragginger | UPS Porsche Junior Team | 14 | +8,515 | 13 |  |
| 8. | 2 |  Marc Basseng | HISAQ Competition | 14 | +10,854 | 8 |  |
| 9. | 18 |  Richard Williams | Racing Team Indonesia | 14 | +11,255 | 16 |  |
| 10. | 27 |  Marc Hynes | Team Irwin SAS | 14 | +12,699 | 17 |  |
| 11. | 17 |  Jaap van Lagen | Bleekemolen Race Planet PZ Essen | 14 | +12,880 | 10 |  |
| 12. | 11 |  Patrick Huisman | Konrad Motorsport | 14 | +17,900 | 14 |  |
| 13. | 56 |  Jiří Janák | Team Jebsen | 14 | +21,907 | 19 |  |
| 14. | 12 |  Andrea Sonvico | Konrad Motorsport | 14 | +34,107 | 23 |  |
| 15. | 7 |  Paul van Splunteren | HSF Porsche Eindhoven | 14 | +36,861 | 25 |  |
| 16. | 23 |  Mikael Forstén | Lechner Racing School | 14 | +40,494 | 24 |  |
| 17. | 15 |  Will Langhorne | MRS Team | 14 | +40,849 | 18 |  |
| 18. | 8 |  Simon Frederiks | HSF Porsche Eindhoven | 14 | +41,887 | 27 |  |
| 19. | 46 |  Nicolas Armindo | Tolimit Motorsport | 14 | +1.00,885 | 15 |  |
| 20. | 9 |  Maher Algadri | Golden Spike Pertamina Indonesia RT | 14 | +1.27,792 | 28 |  |
| 21. | 6 |  Andzej Dzikevic | SPS Automotive | 13 | +1 kierros | 26 |  |
| Kesk. | 55 |  Darryl O’Young | Team Jebsen | 9 | DNF | 22 |  |
| Kesk. | 3 |  Alessandro Zampedri | Lechner Racing Bahrain | 8 | DNF | 11 |  |
| Kesk. | 19 |  Phil Quaife | Racing Team Indonesia | 8 | DNF | 21 |  |
| Kesk. | 22 |  Štefan Rosina | Lechner Racing School | 8 | DNF | 12 |  |
| Kesk. | 10 |  Jeroen Bleekemolen | Golden Spike Pertamina Indonesia RT | 2 | DNF | 4 |  |
| Kesk. | 14 |  Olivier Maximin | MRS Team | 1 | DNF | 9 |  |
| Kesk. | 16 |  Sebastiaan Bleekemolen | Bleekemolen Race Planet PZ Essen | 1 | DNF | 20 |  |
Lähde:
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2013

Porsche Supercup Italian Grand Prix 2013 oli Porsche Supercup -kauden 2013 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Nicki Thiim | Attempto Racing | 14 | 26.22,346 | 1 |  |
| 2. | 3 |  Michael Ammermüller | Lechner Racing | 14 | +1,387 | 2 |  |
| 3. | 1 |  Kévin Estre | Attempto Racing | 14 | +1,755 | 8 |  |
| 4. | 25 |  Christian Engelhart | Fach Auto Tech | 14 | +6,071 | 7 |  |
| 5. | 14 |  Sean Edwards | Team Allyouneed by Project 1 | 14 | +6,433 | 3 |  |
| 6. | 12 |  Kuba Giermaziak | Verva Racing Team | 14 | +8,761 | 4 |  |
| 7. | 6 |  Klaus Bachler | Förch Racing by Lukas MS | 14 | +9,453 | 10 |  |
| 8. | 21 |  Michael Christensen | DAMS | 14 | +12,684 | 6 |  |
| 9. | 9 |  Jean-Karl Vernay | MRS GT-Racing | 14 | +13,864 | 16 |  |
| 10. | 4 |  Jeroen Bleekemolen | Lechner Racing | 14 | +14,670 | 9 |  |
| 11. | 26 |  Martin Ragginger | Fach Auto Tech | 14 | +15,536 | 13 |  |
| 12. | 10 |  Ben Barker | Team Bleekemolen | 14 | +17,028 | 18 |  |
| 13. | 18 |  Jeroen Mul | Team Bleekemolen | 14 | +18,077 | 12 |  |
| 14. | 7 |  Philipp Eng | MRS GT-Racing | 14 | +20,043 | 5 |  |
| 15. | 19 |  Clemens Schmid | Lechner Racing Academy | 14 | +20,556 | 20 |  |
| 16. | 23 |  Alessandro Zampedri | Momo-Megatron | 14 | +25,405 | 23 |  |
| 17. | 24 |  Jochen Habets | Momo-Megatron | 14 | +25,910 | 24 |  |
| 18. | 17 |  Sebastiaan Bleekemolen | Team Bleekemolen | 14 | +27,605 | 14 |  |
| 19. | 11 |  Patryk Szczerbiński | Verva Racing Team | 14 | +36,264 | 22 |  |
| 20. | 8 |  Roar Lindland | MRS GT-Racing | 14 | +36,277 | 25 |  |
| 21. | 16 |  Nonô Figueiredo | Team Allyouneed by Project 1 | 14 | +37,362 | 26 |  |
| 22. | 20 |  Markus Pommer | Lechner Racing Academy | 14 | +49,910 | 19 |  |
| 23. | 88 |  Emanuele Pirro | Porsche AG | 12 | +2 kierrosta | 17 |  |
| Kesk. | 22 |  Richie Stanaway | DAMS | 7 | DNF | 15 |  |
| Kesk. | 15 |  Sean Johnston | Team Allyouneed by Project 1 | 3 | DNF | 21 |  |
| Kesk. | 5 |  Robert Lukas | Förch Racing by Lukas MS | 2 | DNF | 11 |  |
Lähde:
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2012

Porsche Supercup Italian Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 yhdeksäs ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 16 |  René Rast | Lechner Racing Team | 14 | 26.20,891 | 4 |  |
| 2. | 33 |  Kévin Estre | Hermes Attempto Racing | 14 | +2,506 | 2 |  |
| 3. | 22 |  Nicki Thiim | Hermes Attempto Racing | 14 | +3,239 | 5 |  |
| 4. | 10 |  Kuba Giermaziak | Verva Racing Team | 14 | +3,810 | 6 |  |
| 5. | 18 |  Jeroen Mul | Team Bleekemolen | 14 | +7,746 | 13 |  |
| 6. | 7 |  Philipp Eng | MRS GT-Racing | 14 | +8,955 | 11 |  |
| 7. | 11 |  Christian Engelhart | Konrad Motorsport | 14 | +11,293 | 10 |  |
| 8. | 1 |  Norbert Siedler | Veltins Lechner Racing | 14 | +11,458 | 1 |  |
| 9. | 2 |  Michael Ammermüller | Veltins Lechner Racing | 14 | +12,977 | 8 |  |
| 10. | 9 |  Patryk Szczerbiński | Verva Racing Team | 14 | +14,845 | 9 |  |
| 11. | 41 |  Stefano Comini | Antonelli Motorsport | 14 | +18,271 | 7 |  |
| 12. | 19 |  Alessandro Zampedri | Team Bleekemolen | 14 | +32,121 | 16 |  |
| 13. | 14 |  Tomáš Pivoda | Konrad Motorsport | 14 | +33,361 | 19 |  |
| 14. | 15 |  Andreas Mayerl | Lechner Racing Team | 14 | +34,117 | 17 |  |
| 15. | 3 |  Isaac Tutumlu | Förch Racing by Lukas MS | 14 | +39,294 | 22 |  |
| 16. | 40 |  Angelo Proietti | Antonelli Motorsport | 14 | +40,019 | 18 |  |
| 17. | 17 |  Sebastiaan Bleekemolen | Team Bleekemolen | 14 | +40,920 | 14 |  |
| 18. | 6 |  Florian Scholze | Förch Racing by Lukas MS | 14 | +41,148 | 21 |  |
| 19. | 8 |  Roar Lindland | MRS GT-Racing | 14 | +49,022 | 20 |  |
| Kesk. | 4 |  Robert Lukas | Förch Racing | 1 | DNF | 12 |  |
| Kesk. | 5 |  Mateusz Lisowski | Förch Racing | 1 | DNF | 15 |  |
| Kesk. | 12 |  Sean Edwards | Konrad Motorsport | 1 | DNF | 3 |  |
Lähde:
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2006

Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2006 oli Porsche Supercup -kauden 2006 viides osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 46 |  Richard Lietz | Tolimit Motorsport | 16 | 27.33,799 | 1 |  |
| 2. | 3 |  David Saelens | Kadach Racing Team | 16 | +4,783 | 3 |  |
| 3. | 17 |  Richard Westbrook | Morellato Racing Team PZ Essen | 16 | +5,557 | 2 |  |
| 4. | 5 |  Uwe Alzen | PZ Koblenz Team SPS | 16 | +6,440 | 5 |  |
| 5. | 39 |  Christian Menzel | Tolimit Motorsport | 16 | +17,814 | 6 |  |
| 6. | 2 |  Patrick Huisman | Lechner Racing School Team | 16 | +22,009 | 8 |  |
| 7. | 1 |  Alessandro Zampedri | Lechner Racing School Team | 16 | +23,865 | 4 |  |
| 8. | 29 |  Lance David Arnold | UPS Porsche Junior Team | 16 | +25,762 | 10 |  |
| 9. | 20 |  Robert van der Berg | Harders Plaza Racing | 16 | +27,701 | 13 |  |
| 10. | 18 |  Colin McRae | Morellato Stars Team | 16 | +28,061 | 14 |  |
| 11. | 25 |  Michael Bleekemolen | Team Bleekemolen | 16 | +28,920 | 15 |  |
| 12. | 28 |  Jan Seyffarth | UPS Porsche Junior Team | 16 | +31,919 | 12 |  |
| 13. | 6 |  Marc Benz | PZ Koblenz Team SPS | 16 | +39,869 | 18 |  |
| 14. | 9 |  David Dermont | Mühlner Motorsport | 16 | +44,055 | 20 |  |
| 15. | 8 |  Michel Neugarten | Konrad Motorsport | 16 | +44,357 | 16 |  |
| 16. | 12 |  Simon Frederiks | Jetstream Motorsport PZ Essen | 16 | +47,420 | 26 |  |
| 17. | 14 |  Alexandre Negrão | MRS-PC Service Team PZM | 16 | +53,925 | 19 |  |
| 18. | 16 |  Olivier Maximin | Morellato Racing Team PZ Essen | 16 | +54,198 | 11 |  |
| 19. | 24 |  Sebastiaan Bleekemolen | Team Bleekemolen | 16 | +1.11,251 | 9 |  |
| 20. | 21 |  Chris Mattheus | Harders Plaza Racing | 15 | +1 kierros | 24 |  |
| Kesk. | 15 |  Roeland Voerman | MRS-PC Service Team PZM | 0 | DNF | 21 |  |
| Kesk. | 10 |  Geoffroy Horion | Mühlner Motorsport | 0 | DNF | 7 |  |
| Kesk. | 11 |  Philip Beyrer | Jetstream Motorsport PZ Essen | 0 | DNF | 23 |  |
| Kesk. | 7 |  Hannes Neuhauser | Konrad Motorsport | 0 | DNF | 17 |  |
| Kesk. | 88 |  Bruno Senna | Porsche AG | 0 | DNF | 22 |  |
| DNS | 4 |  Fabrice Walfisch | Kadach Racing Team | 0 | Ei startannut |  |  |
| DSQ | 19 |  Maher Algadri | Morellato Stars Team | 0 | Karsiutui |  |  |
Lähde:
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2006

Porsche Supercup Italian Grand Prix 2006 oli Porsche Supercup -kauden 2006 yhdestoista ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 10. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.