stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charlie Adler
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Äänirooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Transformers: Kuun pimeä puoli | Starscream |
| 2009 | Transformers: Kaatuneiden kosto | Starscream |
| 2009 | The Haunted World of El Superbeasto | Krongarr |
| 2007 | Transformers | Starscream |
| 2005 | The Happy Elf | Proctor, mies 1 |
| 2005 | Tom and Jerry: The Fast and the Furry | Grammy |
| 2000 | Ipanat Pariisissa | Inspector |
| 1998 | Ipanat elokuva | United Express kuljettaja |
| 1998 | Rusty: A Dog's Tale | agentti käärme |
| 1996 | The Flintstones Christmas in Bedrock | sivuäänet |
| 1994 | Yogi the Easter Bear | sivuäänet |
| 1994 | Scooby-Doo Arabian yössä | sivuäänet |
| 1993 | Hollyrock-a-Bye Baby | Rocky |
| 1993 | Tapahtuipa kerran metsässä | Waggs |
| 1992 | Aladdin | sivuäänet |
| 1990 | Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät | sivuäänet |
| 1989 | Pieni merenneito | sivuäänet |
| 1988 | Bravestarr: The Legend | apulaissheriffi Fuzz, Tex Hex |
| 1988 | Rokkaava Judy Jetson | Quark, Zappy |
| 1987 | Action Force: The Movie | Low Light |
| 1986 | My Little Pony: The Movie | Spike, Woodland Creature |
| 1985 | The Pound Puppies | Flack |
Filmografia > Ohjaukset

| Vuosi | TV-sarja/elokuva | Ohjausrooli |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Bratz | Ääniohjaaja |
| 2006 | Vaihdokit | Ääniohjaaja |
| 2006 | Holly Hobbie and Friends: Christmas Wishes | Ääniohjaaja |
| 2003, 2007 | All Grown Up | Ääniohjaaja |
| 2003 | Stripperella | Ääniohjaaja |
| 2003 | Rugrats Go Wild | Ääniohjaaja |
| 2002 | No Prom for Cindy | Ohjaaja |
| 2000 | Ipanat Pariisissa | Ääniohjaaja |
| 1999 | Rakettijengi | Ääniohjaaja |
| 1998 | Villit Marjaset | Ääniohjaaja |
| 1998 | Ipanat | Ääniohjaaja |
|  | As Told by Ginger | Ääniohjaaja |
Aiheesta muualla

TV.com: Charlie Adler (Arkistoitu – Internet Archive)
Tiny Toons fanisivu
Charlie Adler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
keyframeonline.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Anime News Network
Mobygames
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Tuomas

| Tuomas |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  21. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  30. kesäkuuta, 7. heinäkuuta, 6. lokakuuta
Muunnelmia:  Tuomo, Tomi, Tommi
Vastineita eri kielissä:  Thomas, Toomas, Tomas, Tom
Nimen alkuperä:  Thoma
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomas on miehen etunimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Tuomas on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 33 700 henkilölle.
Nimeä Tuomas voidaan taivuttaa kahdella tavalla: vokaalivartalo voi olla -kse-loppuinen (esim. Tuomaksen, Tuomakseen) tai pitkään a:han päättyvä (esim. Tuomaan, Tuomaaseen). Viimeksi mainittu tapa voi tuntua vanhahtavalta.
Nimen alkuperä ja muunnelmat

Tuomas on suomalainen asu aramealaisesta Thoma-nimestä, joka merkitsee ’kaksosta’. Nimi on tullut tunnetuksi erityisesti apostoli Tuomaan mukaan.
Muissa kielissä saman nimen muunnelmia ovat muiden muassa Thomas (englanti, ranska, saksa, ruotsi), Tom (muiden muassa englanti),  Tomas (ruotsi), Toomas (viro), Tomáš (tšekki), Tomasz (puola) ja Tomaso (italia).
Nimipäivä

Tuomaan nimipäivä, tuomaanpäivä on 21. joulukuuta. Päivää on katolisessa kirkossa vanhastaan vietetty apostoli Tuomaan muistopäivänä, joka perimätiedon mukaan on hänen pyhäinjäännöstensä siirtopäivä. Tuomaan päivää on Suomessa kansanomaisesti pidetty jouluajan alkupäivänä, mistä johtuu sanonta ”hyvä Tuomas joulun tuopi, paha Nuutti pois sen viepi”. Ennen vuotta 1774 se oli myös pyhäpäivä.
Suomessa Tuomas-nimellä tunnettuja henkilöitä

Nimeä Tuomas käytetään suomessa vakiintuneesti myös seuraavista henkilöistä, joiden varsinaisena nimenä on ollut jokin saman nimen muunkielinen muunnos:
Tuomas (1. vuosisadalla), Jeesuksen opetuslapsi, apostoli
Tuomas (k. 1248), Suomen piispa 1234–1245
Tuomas I (k. 610), Konstantinopolin patriarkka 607-610, ortodoksisen kirkon pyhimys
Tuomas-junkkeri, Tomas Lebe (k. 1522), tanskalainen Turun linnan linnanpäällikkö
Tuomas Akvinolainen, Thomas Aquinas (1225-1274), skolastikko, filosofi, teologi ja pyhimys
Tuomas Celanolainen, Tommaso da Celano (n. 1200-1270), fransiskaanimunkki, kirjailija ja runoilija
Tuomas Erfurtilainen, Thomas von Erfurt (1300-luvulla), saksalainen filosofi, rehtori ja kielitieteilijä
Tuomas Kempiläinen, Thomas Haemerkken (1380-1741), mystikko
Tuomas Palaiologos (1409-1465), Bysantin keisari Maunuel II Palaiologoksen poika, Morean hallitsija 1449-1460
Kuvitteellisia Tuomaksia

Tuomas, yksi Jukolan veljeksistä Aleksis Kiven teoksessa Seitsemän veljestä
Tuomas Muranen, elokuvassa Tuomas Murasen rikos
Tuomas Veturi, veturi The Railway Series-kirjasarjassa sekä Tuomas Veturi-nimisessä tv-lastenohjelmassa
Tuomas Vitikka, Eino Leinon esikoisromaanin päähenkilö
EHC München

| EHC München |
| --- | --- |

Perustettu:  1998
Entiset nimet:  HC München 98
Kaupunki:  München, Saksa
Kotiareena:  SAP Garden
Sarjataso:  DEL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Christian Winkler
Päävalmentaja:   Maximilian Kaltenhauser
Mestaruudet:  4 (2016, 2017, 2018 & 2023)
Hopeaa:  2 (2019 & 2022)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
EHC Red Bull München on müncheniläinen ammattilaisjääkiekkojoukkue, joka pelaa Saksan DEL-liigaa. Vuonna 2010 EHC München voitti 2. Bundesligan mestaruuden ja nousi Saksan korkeimmalle sarjatasolle. Virvoitusjuomayhtiö Red Bull tuli edustusjoukkueen nimisponsoriksi vuonna 2012 ja pääomistajaksi vuotta myöhemmin. Joukkue voitti Saksan mestaruuden kolme kertaa peräkkäin vuosina 2016–2018.
Joukkue

(Tilanne 16. helmikuuta 2025)
| Maalivahdit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 25 |  | Simon Wolf | L | 2025 | Schwabach, Saksa |
| 31 |  | Evan Fitzpatrick | L | 2025 | Halifax, Nova Scotia, Kanada |
| 35 |  | Mathias Niederberger | L | 2025 | Düsseldorf, Saksa |
| 67 |  | Christopher Kolarz | L | 2025 | Bad Aibling, Saksa |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 3 |  | Dominik Bittner | R | 2025 | Weilheim, Saksa |
| 4 |  | Will Butcher | L | 2025 | Sun Prairie, Wisconsin, Yhdysvallat |
| 16 |  | Konrad Abeltshauser | L | 2025 | Bad Tölz, Saksa |
| 22 |  | Jakob Weber | R | 2025 | Karaganda, Kazakstan |
| 24 |  | Jonathon Blum (A) | R | 2025 | Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 33 |  | Will Riedell | L | 2025 | Greensboro, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |
| 47 |  | Sten Fischer | R | 2025 | Berliini, Saksa |
| 57 |  | Emil Johansson | L | 2025 | Växjö, Ruotsi |
| 70 |  | Maximilian Daubner | L | 2025 | Deggendorf, Saksa |
| 74 |  | Les Lancaster | R | 2025 | Ypsilanti, Michigan, Yhdysvallat |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 8 |  | Tobias Rieder | L | H | 2025 | Landshut, Saksa |
| 11 |  | Markus Eisenschmid | L | KH / OLH | 2025 | Marktoberdorf, Saksa |
| 12 |  | Ben Smith (A) | R | OLH / KH | 2025 | Winston-Salem, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat |
| 14 |  | Nick Maul | R | H | Juniori | Deggendorf, Saksa |
| 15 |  | Nikolaus Heigl | L | H | 2025 | Bad Tölz, Saksa |
| 17 |  | Taro Hirose | L | VLH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 20 |  | Andreas Eder | R | OLH / KH | 2025 | Tegernsee, Saksa |
| 21 |  | Nico Krämmer | L | LH | 2025 | Landshut, Saksa |
| 27 |  | Veit Oswald | L | H | 2025 | Landshut, Saksa |
| 42 |  | Yasin Ehliz | L | LH | 2025 | Bad Tölz, Saksa |
| 52 |  | Patrick Hager (C) | L | KH / VLH | 2025 | Düsseldorf, Saksa |
| 53 |  | Paul Vinzens | R | H | Juniori | Pegnitz, Saksa |
| 77 |  | Adam Brooks | L | KH | 2025 | Winnipeg, Manitoba, Kanada |
| 82 |  | Chris DeSousa | L | KH / VLH | 2025 | Mississauga, Ontario, Kanada |
| 84 |  | Trevor Parkes | R | OLH | 2025 | Fort Erie, Ontario, Kanada |
| 86 |  | Quirin Bader | L | H | 2025 | Garmisch-Partenkirchen, Saksa |
| 91 |  | Filip Varejcka | L | H | 2025 | München, Saksa |
| 93 |  | Maximilian Kastner | L | VLH | 2025 | Garmisch-Partenkirchen, Saksa |
Joukkue > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Maximilian Kaltenhauser
Apuvalmentaja: Pierre Allard
Maalivahtivalmentaja: Patrick Dallaire
Fysiikkavalmentaja: Thomas Winkler
Huoltopäällikkö: Bernd Köhler
Huoltopäällikkö: Markus Schreiber
Toimitusjohtaja: Christian Winkler
Lähde: EliteProspects
Punaisten Tampereen-päämajan räjähdys 1918

Osoitteessa Pyynikintie 2 sijaitseva vanha Tampereen teknillinen opisto, jossa toimi punaisten pohjoisrintaman esikunta vuonna 1918.
Suomen sisällissodan Tampereen taistelun aikana punaisten Hämeen rintaman (pohjoisen rintaman) päämajassa, Tampereen teknillisessä opistossa, tapahtui 28. maaliskuuta 1918 räjähdys, jolla nähdään olleen merkitystä koko sodan lopputulokseen.
Punaisten Satakunnan rintaman rintamapäällikkö Kustaa Salminen räjäytti vahingossa käsikranaattilaatikon, minkä myötä räjähdyksessä kuoli ja haavoittui punaisten johtajia. Myös punaisten pohjoisen rintaman ylipäällikkö Hugo Salmela sai räjähdyksessä surmansa. Salminen itse kuitenkin säilyi hengissä onnettomuudesta.
Kimmo Lehtimäki ja Timo Malmi ovat tutkineet räjähdystä käsitteleviä kirjoituksia, ja he ovat selvittäneet, että alun perin Hugo Salmelan kerrottiin kuolleen esikuntaan lentäneestä valkoisten tykistön kranaatista. Kertomus Kustaa Salmisen aiheuttamasta räjähdyksestä ja Salmelan kuolemasta perustuu heidän mukaansa kansanedustaja Emil Saarisen salanimellä Arvid Luhtakanta 1938 julkaisemaansa teokseen Suomen punakaarti kirjoittamaansa tarinaan. Sen liitti J. O. Hannula samana vuonna ilmestyneeseen teokseensa Suomen vapaussodan historia täydennettyyn laitokseen, ja sen jälkeen kertomusta on esitetty eri versioin tapahtuman kuvauksena.
2-aminobutanoli

| 2-aminobutanoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-aminobutan-1-oli
CAS-numero:  96-20-8
SMILES:  CCC(CO)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H11NO
Moolimassa:  89,138 g/mol
Sulamispiste:  -2 °C
Kiehumispiste:  178 °C
Tiheys:  0,916 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
2-aminobutanoli (C4H11NO) eli 2-amino-1-butanoli on alkanoliamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa emulgaattorina, korroosionestoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2-aminobutanoli on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin sekä hieman kloroformiin. Yhdiste on kiraalista ja sillä on R- ja S-enantiomeerit. Aine on emäs ja sen pKa-arvo on 9,52.
2-aminobutanolin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa nitropropaani reagoi formaldehydin kanssa. Muodostuva nitroalkoholi pelkistetään vedyttämällä 2-aminobutanoliksi. Katalyyttinä käytetään nikkeliä.
2-aminobutanolia käytetään emulgointiaineena muun muassa vahoissa ja kosmetiikkatuotteissa. Lisäksi sitä käytetään happamuudensäätö- tai korroosionestoaineena. 2-aminobutanolista valmistetaan etambutolia, pinta-aktiivisia aineita ja vulkanoinninkiihdyttimiä. Ainetta käytetään myös erottamaan enantiomeereja resoluutiolla.
Sjællandin alue

| Sjællandin alue Region Sjælland |
| --- | --- |

 Lippu
 Alueen sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:  Tanska
Perustettu:  1. tammikuuta 2007
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sorø
 – suurin kaupunki:  Roskilde
 – Alueneuvoston puheenjohtaja:  Heino Knudsen (A)
Edustus:  Alueneuvostossa
 – Alueneuvosto:  41 paikkaa
 – Alueneuvosto:        A (15)       B (2)       C (6)       D (2)       F (3)       O (1)       V (9)       Ø (2)       Muut (1) 
Pinta-ala:  7 225,80 km²
Väkiluku (2022):  849 629
 – väestötiheys:  116 as./km²
BKT (2018):  29,9 mrd €
Aikavyöhyke:  +1 (CET)
– kesäaika:  +2 (CEST)
Lyhenteet:  
 – NUTS:  DK02
 
regionsjaelland.dk
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 31.12.2022 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Sjællandin alueen kunnat.
Sjællandin alue (suomeksi myös Sjellannin alue, tansk. Region Sjælland) on yksi Tanskan viidestä alueesta (tansk. region). Alueen pinta-ala on 7 225,8 neliökilometriä ja vuoden 2022 lopussa siellä oli 849 629 asukasta. Väestötiheys alueella oli 115,9 asukasta neliökilometriä kohti.
Sjællandin alue muodostettiin 1. tammikuuta 2007 osana Tanskan kuntauudistusta. Alueeseen kuuluu kolme entistä amtia: Roskilden amt, Storstrømin amt ja Länsi-Sjællandin amt. Sjællandin alueeseen kuuluu 17 kuntaa. Alueen suurin kunta on Roskilde. Alueen hallinnollinen keskus on Sorø. Aluevaltuustoon kuuluu 41 jäsentä.
Alueen päätehtävä on terveydenhuollosta vastaaminen. Vuonna 2020 Sjællannin alue käytti terveysmenoihin 18,6 miljardia Tanskan kruunua. Alueella toimii useita erityisryhmille tarkoitettuja instituutioita, minkä lisäksi alue vastaa aluesuunnittelun tehtävistä kuten julkisesta liikenteestä. Alueet eivät voi periä veroja, vaan ne rahoitetaan valtion ja kuntien maksuilla.
Kunnat

Faxen kunta
Greven kunta
Guldborgsundin kunta
Holbækin kunta
Kalundborgin kunta
Køgen kunta
Lejren kunta
Lollandin kunta
Næstvedin kunta
Odsherredin kunta
Ringstedin kunta
Roskilden kunta
Slagelsen kunta
Solrødin kunta
Sorøn kunta
Stevnsin kunta
Vordingborgin kunta
Tehtävät

Terveydenhuollon 18,6 miljardin kruunun menoissa vuonna 2020 suurimmat erät olivat somaattiset sairaalat 12,2 miljardilla Tanskan kruunulla, psykiatria 1,4 miljardilla Tanskan kruunulla ja yleissairaanhoito 1,5 miljardilla Tanskan kruunulla. Alueen sairaaloiden rakenne on mututunut alueen muodostumisen jälkeen lisääntyneen erikoistumisen myötä. Alueen sairaalaverkko perustuu neljään päivityssairaalaan, jotka sijaitsevat Holbækissa, Slagelsessa, Køgessa ja Nykøbing Falsterissa. Alueen suurin sairaala on Sjællannin yliopistollinen sairaala Køgessa. Uusi sairaala on rakennettu valtion tuella ja ensimmäinen osa otettiin käyttöön vuonna 2022.
Sjællannin alueella psykiatrialla on oma organisaationsa, joka on erillinen somaattisesta sairaalajärjestelmästä. Piiripsykiatrian lisäksi on psykiatrisia sairaaloita, jotka sijaitsevat mm. Slagelsessa, Nykøbing Falsterissa ja lähellä Roskildea.
Pääkaupunkialuella otettiin käyttöön vuonna 2013 kattava hätäapujärjestelmä, jossa hoitajat ohjaavat potilaat oikeisiin palveluihin tehokkaasti. Vuosina 2016–2017 Pääkaupunkialue ja Sjællandin alue ottivat käyttöön yhteisen IT-järjsetelmän Sundhedsplatformen, joka kerää potilastiedot yhteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sjællandin alue Wikimedia Commonsissa
Region Sjælland (tanskaksi)
| n k  Tanskan kunnat |
| --- | --- |
Pääkaupunkialue:  Albertslund  Allerød  Ballerup  Bornholm  Brøndby  Dragør  Egedal  Fredensborg  Frederiksberg  Frederikssund  Furesø  Gentofte  Gladsaxe  Glostrup  Gribskov  Halsnæs  Helsingør  Herlev  Hillerød  Hvidovre  Høje-Taastrup  Hørsholm  Ishøj  Kööpenhamina  Lyngby-Taarbæk  Rudersdal  Rødovre  Tårnby  Vallensbæk 
Sjællandin alue:  Faxe  Greve  Guldborgsund  Holbæk  Kalundborg  Køge  Lejre  Lolland  Næstved  Odsherred  Ringsted  Roskilde  Slagelse  Solrød  Sorø  Stevns  Vordingborg 
Etelä-Tanskan alue:  Aabenraa  Ærø  Assens  Billund  Esbjerg  Faaborg-Midtfyn  Fanø  Fredericia  Haderslev  Kerteminde  Kolding  Langeland  Middelfart  Nordfyn  Nyborg  Odense  Svendborg  Sønderborg  Tønder  Varde  Vejen  Vejle 
Keski-Jyllannin alue:  Aarhus  Favrskov  Hedensted  Herning  Holstebro  Horsens  Ikast-Brande  Lemvig  Norddjurs  Odder  Randers  Ringkøbing-Skjern  Samsø  Silkeborg  Skanderborg  Skive  Struer  Syddjurs  Viborg 
Pohjois-Jyllannin alue:  Aalborg  Brønderslev  Frederikshavn  Hjørring  Jammerbugt  Læsø  Mariagerfjord  Morsø  Rebild  Thisted  Vesthimmerland
Serlachius Pääkonttori

| Serlachius Pääkonttori |
| --- | --- |

Tyyppi:  Erikoismuseo
Sijainti:  R. Erik Serlachiuksen katu 2, Mänttä
Perustettu:  2003
Ylläpitäjä:  Gösta Serlachiuksen taidesäätiö
Kotisivut:  https://serlachius.fi/museot-ja-kokoelmat/museot/serlachius-paakonttori/
Koordinaatit:  62°01′34″N, 24°36′47″E
 fiSerlachius Pääkonttori 
    
Serlachius-museo keväällä 2012.
Serlachius Pääkonttori (aiemmin Serlachius-museo Gustaf ja G. A. Serlachius -museo) on toinen Mänttä-Vilppulassa sijaitsevista Serlachius-museoista. Se sijaitsee entisessä G. A. Serlachius Osakeyhtiön pääkonttorissa Mäntän keskustassa.
Arkkitehtuuriltaan talo edustaa 1930-luvun pohjoismaista modernismia, ja talosta on löydettävissä monia funktionalistisia piirteitä.
Museon taustayhteisö ja omistaja on Gösta Serlachiuksen taidesäätiö.
Historia

Valkoiseksi taloksi kutsuttu pääkonttori valmistui Koskelanlammen rannalle vuonna 1934. Vuorineuvos Gösta Serlachius halusi luoda funktionalismia edustavasta talosta yhtiönsä käyntikortin, ja siksi se koristeltiin maineikkaiden taiteilijoiden teoksilla. Talossa käytettiin aikansa parasta tekniikkaa, kuten koneellista ilmastointia, automaattista puhelinkeskusta ja modernia henkilöhakujärjestelmää.
Rakennuksen suunnittelivat arkkitehtiveljekset Valter ja Bertel Jung (arkkitehtitoimisto Jung & Jung). Yhtiön edustajat yli-insinööri Warner Silfversparre ja vuorineuvos Gösta Serlachius osallistuivat suunnitteluun pienimpiä yksityiskohtia myöten. Pääkonttorissa on esillä paljon taidetta. Pääaulassa ovat Lennart Segerstrålen suuret maalaukset Maa ja Metsä sekä toisen kerroksen kaiteessa Mäntän tehtaiden syntyä kuvaava friisi. Pääsisäänkäyntiä koristavat Jussi Mäntysen Äidin ylpeys -nimiset ilvesveistokset, ja talon edessä on Viktor Janssonin suihkukaivoveistos Poika ja kala. Vuorineuvoksen työhuoneessa ja johtokunnan kokoushuoneessa on esillä metsäteollisuuteen liittyviä teoksia, kuten Hannes Autereen reliefejä ja Marcus Collinin puunkorjuuta ja kuljetusta koskevia maalauksia.
Vuonna 1986 Serlachius fuusioitui Metsäliiton teollisuuden kanssa, ja perustetun uuden yhtiön Metsä Serla Oy:n pääkonttori siirrettiin pääkaupunkiseudulle. Rakennuksessa toimivat sen jälkeen Metsä-Serlan paikallishallinto ja maankäyttöosasto Metsämannut Oy.
Vuonna 2000 Gösta Serlachiuksen taidesäätiö osti entisen pääkonttorirakennuksen Metsä-Serla Oyj:ltä. Taidesäätiön silloinen puheenjohtaja, Gösta Serlachiuksen pojanpoika, vuorineuvos Gustaf Serlachius (1935–2009) halusi varmistaa pääkonttorirakennuksen arvokkaan käytön. Rakennuksesta päätettiin tehdä kulttuurihistoriallinen museo esittelemään suomalaisen teollisuuden ja siitä eläneen paikkakunnan historiaa. Museo avattiin yleisölle mittavan peruskorjauksen jälkeen vuonna 2003.
Toiminta

Serlachius Pääkonttori on arkkitehtuuriltaan ehyt kokonaisuus, jossa esitellään nykyisin Serlachiusten ja Serlachius-yhtiön sekä Mäntän tehdasyhteisön historiaa. Museossa tehtiin mittava maalämpöremontti talvella 2023–2024, ja se avattiin uudistettuna ja uusin näyttelyin kesäkuussa 2024. Pysyvä näyttely Mesenaatit kertoo Serlachius-suvun patruunoista taiteen tukijoina, paperiyhtiön johdossa ja Mäntän tehdasyhteisön kehittäjinä.
Pääkonttorin tiloista pääjohtajan työhuone ja johtokunnan kokoushuone liittyvät osaksi Mesenaatit-näyttelyä. Elämystila Metsän maailma tarjoaa metsään liittyvää tietoa ja tekemistä niin lapsille kuin aikuisillekin. Museossa on esillä myös vaihtuvia taidenäyttelyitä tai muita näyttelyitä. Museossa järjestetään myös luentoja, seminaareja, konsertteja, teatteriesityksiä ja muita kulttuuritapahtumia.
Kuvia

Serlachius-museo Gustaf vuonna 2018.
G.A. Serlachius -museo etelän suunnasta vuonna 2008.
Miia Selin

| Miia Selin> Miia Pajunen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. elokuuta 1973 (ikä 51) Forssa
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Miia Selin (o.s. Pajunen, s. 6. elokuuta 1973 Forssa) on suomalainen näyttelijä. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.
Ura

Selin opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella (Näty) vuosina 1991–1995. Hän on ollut kiinnitettynä Oulun kaupunginteatteriin vuosina 1997–1998, Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 2002 ja hän on vieraillut myös Suomen Kansallisteatterissa ja Tampereen Teatterissa.
Selin on ollut mukana Kummeli-ryhmän televisiosarjoissa ja elokuvissa vuodesta 1998.
Vuonna 2010 Selin oli ehdolla parhaan naissivuosan Jussi -palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Täällä Pohjantähden alla (2009).
Teatterirooleja

Avoimien ovien päivä: Heli, TTT 1999
Sydänkohtauksia: Ilona Kytöniemi, TTT 2002
Mummun saappaassa soi fox: Janita, TTT 2002
Peter Pan: Helinä/Tiikerililja, TTT 2003
Rauta: Vartija 2/Sheila, TTT 2003
Niskavuoren nuori emäntä: Heta, TTT 2003
Kunnia: Sophie, TTT 2004
Mobile Horror: Terhi, TTT 2004
Suutari Aaltonen: Irja, TTT 2004
Suomen hevonen: Jaana, TTT 2005
Kauppamatkustajan kuolema: Neiti Forsythe, TTT 2006
Takapirut: Assi, TTT 2006
Seitsemän veljestä: Killi, koiria, Lukkarin tytär/Kekkurin Ulla, TTT 2008
Yksiöön en Äitee ota: Jaana, TTT 2008
Kultainen vasikka: Edit, TTT 2008
Vihan jumala: Véronique Houillié, TTT 2009
Todellinen löytö: Doris/Marjorie/Siististi pukeutunut nainen/Natalie/Helena/Poliisi, TTT 2010
Eila, Rampe ja huonot keenit: Likka, TTT 2011
Elokuu: Karen Weston, TTT 2010
Lämminveriset: Jaana, TTT 2011
Luulosairas: Beline, TTT 2017
Carmen: Mikaela, TTT 2013
Tytöt 1918: Aliina / Pakeneva nainen, TTT 2018
Pässi: Anita Ailio, TTT 2018
Myrsky: Adriana, TTT 2018
Juhannustanssit: Helena TTT, 2019
Jeppe Niilonpoika: Jaakko Suutari, TTT 2020
Televisio ja elokuvat

Hiljaiset laulut (1994)
Aatami & Beetami (1997)
Tumma ja hehkuva veri (1997)
Lääkärit tulessa (1998)
Mankeli (2000–2001)
Niin paljon parempi mies (2002)
Kummeli (2003–2004)
Kummelin Jackpot (2006)
Täällä Pohjantähden alla (2009)
Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri (2011)
Vuonna 85 (2013)
Aiheesta muualla

Miia Selin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Juovahylje

| Juovahylje |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Hylkeet Phocidae
Suku::  Histriophoca  Gill, 1873
Laji::  fasciata
Kaksiosainen nimi
 Histriophoca fasciata  (Zimmermann, 1783) 
Synonyymit
 Phoca fasciata 
 Juovahylkeen kesäaikainen levinneisyys sinisellä, koko esiintymisalue punaisella.
Katso myös
   Juovahylje Wikispeciesissä   Juovahylje Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovahylje (Histriophoca fasciata) on pohjoisella Tyynellämerellä ja Pohjoisella jäämerellä elävä hyljelaji. Koiras on naarasta tummempi, ja kummallakin sukupuolella on turkissa neljä leveää valkoista juovaa. Juovahylkeiden lukumääräästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta niitä on arvioitu olevan useita satoja tuhansia. Juovahylkeet elävät pääosin yksin, mutta kokoontuvat lisääntymisaikaan ryhmiksi. Nuoret yksilöt syövät äyriäisiä ja vanhemmat kaloja ja nilviäisiä.
Koko ja ulkonäkö

Aikuinen juovahylje on 1,5–1,8 metriä pitkä ja painaa 90–150 kilogrammaa. Koiras on pohjaväriltään naarasta tummempi, tumman ruskea tai musta. Turkissa on neljä leveää valkoista juovaa: yksi rengas kaulan ympärillä, toinen ruumiin takaosan ympäri takaraajojen kohdalla, ja yksi laaja rengaskuvio kummallakin kyljellä. Naaras on vaaleamman ruskea tai harmaa ja valkoiset juovat eivät erotu yhtä hyvin kuin koiraalla. Kuutit ovat syntyessään täysin valkoisia ja vaihtavat turkkinsa viiden viikon ikäisinä.
Juovahylkeiden keuhkoissa ei ole lohkoja, kuten yleensä muilla lajeilla. Niiden keuhkorakkulat ovat isot ja koirailla kookkaammat kuin naarailla.selvennä Isot keuhkorakkulat liittyvät mahdollisesti ääntelyyn tai parempaan uintikykyyn.