stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puijat
Aiheesta muualla

Laji.fi: Puijat (Puya)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Puya
iNaturalist: Suku Puya
UniProt: Taxonomy – Puya (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Puya (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Puya (englanniksi)
The Sims Online

| The Sims Online |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Electronic Arts
Suunnittelija:  Will Wright
Säveltäjä:  Jerry Martin
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  17. joulukuuta 2002
Lajityyppi:  MMOG
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille ja teini-ikäisille 
Alusta:  Windows
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
EA-Land (entiseltä nimeltään The Sims Online, TSO) oli MMOG-peliversio Maxis-pelitalon suositusta The Sims -pelistä. Electronic Arts julkaisi pelin 17. joulukuuta 2002.
Sims Online -pelissä pelaajat saivat pelata muiden ihmisten kanssa. Sims-hahmot saivat täten olla vuorovaikutuksessa muiden pelaajien luomusten kanssa. Alkuperäisen pelin tavoin pelaajat saivat valita ulkonäön ja asusteen hahmolleen laajasta valikoimasta. Online-versiossa oli hieman enemmän valinnanvaraa.
Electronic Arts ilmoitti sulkeneensa pelin palvelimet lopullisesti 1. elokuuta 2008.
Pål Sverre Hagen

| Pål Sverre Hagen |
| --- | --- |
 Hagen vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1980 (ikä 43) Stavanger, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Merkittävät roolit:  William (Exit) Thor Heyerdahl (Kon-Tiki) Roald Amundsen (Amundsen) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pål Sverre Valheim Hagen (s. 6. marraskuuta 1980 Stavanger) on norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa päärooleista elokuvissa Kon-Tiki ja Amundsen sekä Williamina tv-sarjassa Exit. Hagen valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2003.
Hagenin isä Roar Hagen on Verdens Gang -sanomalehden pitkäaikainen pilapiirtäjä.
Palkinnot

2007 – Heddaprisen (paras miessivuosa näytelmissä Verdas mest forelska par ja Ingen skriv til obersten)
2013 – Amandaprisen (paras miespääosa elokuvassa Kon-Tiki)
2017 – Gullruten (paras miespääosa televisiosarjassa Valkyrien)
2022 – Amandaprisen (paras miespääosa elokuvassa The Middle Man)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pål Sverre Hagen Wikimedia Commonsissa
Internet Movie Database (englanniksi)
Porin Taiteilijaseura

| Porin Taiteilijaseura ry   |
| --- | --- |
Perustettu:  1947
Kotipaikka:  Pori
Jäsenmäärä:  95 (2019)
Puheenjohtaja:  Annemaria Silvola
Aiheesta muualla
Porin Taiteilijaseura
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porin taiteilijaseuran P-galleria, Yrjönkatu 6.
Porin Taiteilijaseura ry on satakuntalaisten ammattikuvataiteilijoiden järjestö, jonka toimialueena on sekä Pori, että koko Satakunta. Yhdistyksen kotipaikkana toimii Pori, jossa se myös perustettiin vuonna 1947. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää kuvataidetta Porissa ja sen ympäristössä, toimia kuvataiteen ja sen harjoittajien yhdyssiteenä ja etujärjestönä, sekä lähentää taiteilijoita ja taideyleisöä. Porin Taiteilijaseura on Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton ja Porilaiset Kulttuurijärjestöt ry:n jäsenyhdistys.
Historia > 1940-luku

Porin Taiteilijaseuran perustaminen liittyi osaltaan sodan jälkeisten vuosien kuvataide-elämän aktivoitumiseen, joka synnytti Suomeen useita uusia taiteilijaseuroja ja antoi näin lisäpuhtia kolmen suurimman kaupungin ulkopuoliselle taiteelle. Jo alusta alkaen toiminnassa oli mukana sekä kuvataiteen harrastajia, että ammattitaiteilijoita. Porin Taiteilijaseuran perustajajäseniin lukeutuivat Aino Blomqvist, Väinö Salminen, Oiva Virta, Jussi Pohjonen, Marja Sarakorpi, Alpo Koivunen, Reino Lehikoinen ja Heikki Walldén.
Seuran puheenjohtajana aloitti Aino Blomqvist. Seuran ensimmäinen vuosinäyttely järjestettiin maaliskuussa 1948 ammattikoulujen talossa, ja sen aihepiiriä hallitsivat maisemat, kukka-aiheet sekä henkilökuvat. Näyttelyssä oli esillä Into Linturin, Jussi Pohjosen, Heikki Waldénin, Oiva Virran, Alpo Koivusen sekä Pentti Nykoppin teoksia. Mukana oli myös kahden tekijän nahkaplastiikkaa, sekä Hemmi Koivuniemen koruja.
Lokakuussa 1949 Porin Taiteilijaseuran aloitteesta järjestettiin kulttuuriviikko, johon liittyi seuran toinen vuosinäyttely. Professori Antero Rinne kirjoitti näyttelystä arvostelun, jossa totesi luovaa taidetta esiintyvän muuallakin kuin pääkaupungissa, ja että muutkin taidekeskukset olisi otettava huomioon maan kulttuuripolitiikassa. Uusia nimiä toisessa vuosinäyttelyssä olivat mm. Aarne Elomaa, Ensio Lamberg, sekä Sulo Salmi.
Historia > 1950-luku

1950-luku oli Porin Taiteilijaseuralle sekä järjestöllisesti että taiteellisesti vankan perustan luomisen aikaa. Siitä tuli Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton jäsen vuonna 1952, jolloin myös valtakunnallinen toiminta alkoi. Lisäksi vuosikymmenen aikana seitsemän taiteilijan teoksia hyväksyttiin valtakunnallisiin näyttelyihin. Keskeisimmille tekijöille tämä oli lähes vuosittaista. Puheenjohtajana toimi vuodesta 1951 vuoteen 1959 Pentti Nykopp.
Historia > 1960-luku

1960-luku oli informalistisen kokeilun aikaa. Aarne Elomaa teki muutaman informalistisvaikutteisen maalauksen, ja Juhani Tarnalla vaikutteet ilmenivät materiaalin pintavaikutusten kokeiluna. Abstraktia ilmaisua kokeilivat myös muun muassa Toivo Koivisto ekspressiivisellä otteellaan, Sulo Salmi dominoivan värin varaan rakennetuin rauhallisin väripinnoin, Aarne Elomaa esimerkiksi konkretistisilla, jopa muutamaan väripintaan pelkistetyillä töillään, Ensio Lamberg yhdistämällä spontaanit ja rakenteelliset elementit elimelliseksi kokonaisuudeksi, sekä Kauko Räike pelkistettyyn muotokieleen päätyneellä abstraktilla veistostuotannollaan. Räike myös perusti Kankaanpään taidekoulun vuonna 1965, jossa toimi rehtorina. Hän myös harjoitti taidepoliittista toimintaa maaseudun puolestapuhujana Helsinki- keskeisyyttä vastaan. Eniten informalismi vaikutti Lambergin teoksiin, ja informalistiset pinnat olivat keskiössä hänen myöhemmissäkin sekatekniikkatöissään.
Porin Taiteilijaseuralla oli myös toimintaa uusien alueellisten taideinstituutioiden rinnalla, kun Poriin perustettiin piirustuskoulu ja Raumalle taidemuseo. Vuonna 1961 taiteilijaseura järjesti muun muassa taidekurssin Porissa, jossa Juhani Tarna opetti abstraktia sommittelua. Tunneille osallistui esimerkiksi Sinikka Räike. Vuonna 1969 he myös järjestivät Kontakti- näyttelyn, joka pidettiin Porin Teatterin ulkoterassilla. Seura koitti lähestyä yleisöä ulkoilmanäyttelyllä tuomalla taiteen heidän keskuuteensa. Puheenjohtajana toimi vuosina 1960–1964 Kauko Räike. Häntä seurasi Aarne Elomaa, joka toimi puheenjohtajana vuoteen 1969 saakka.
Historia > 1970-luku

1970-luvulla taiteilijaseurassa oli kaksi elinvoimaisinta ilmaisuperinnettä; luontoon pohjautuva esittävän taiteen linja ja edellisellä vuosikymmenellä muodostunut konstruktiivis-abstraktinen suuntaus. Suuntauksille antoivat uutta ilmettä ajankohtaiset virtaukset sekä uudet maakunnan omista taidekouluista oppinsa saaneet tekijät. Into Linturin kohdalla perinteisempi suuntaus jatkui, Sulo Salmi loi mm. kalastaja-aiheisia kansankuvauksia ja maisemakuvia, Olavi Vaahtera mm. työskenteli abstraktien sommitelmien parissa yhdessä Salmen kanssa, Aarne Elomaa sai teoksiinsa maagisen realismin sävyjä, ja Esko Koivukarin guassimaalauksissa suunta kävi fotorealismiin. Uutena vahvana tekijänä toimintaan tuli Pekka Solin, joka teki eri tasoihin rakennettuja reliefimäisiä maalauksia ja maalattuja veistosrakennelmia.
Grafiikassa hallitsi edelleen puupiirrostekniikka, jota käyttäen Ensio Lamberg leikkasi vahvaa emotionaalisesti latautuneita monivärivedoksiaan. Kantaa ottava, osallistuva taide jäi taiteilijaseuran piirissä vähäiseksi, esiintyen silti joissakin Anja Karkku-Hohdin ja Pekka Solinin teoksissa kuitenkin esteettiselle pyrkimykselle alistettuna. Tuula Solin toi uutena tekniikkana seuran piiriin metalligrafiikan ja aloitti sen opetuksen Porin taidekoulussa. Sinikka Räike, joka oli veistoksissaan jo 1960-luvulla siirtynyt abstraktiin ilmaisuun, keskittyi nyt vahvasti maalaustaiteeseen konkretistisin teoksin. Juhani Tarna toimi puheenjohtajana vuonna 1970, jonka jälkeen Pertti Ala-Outinen otti paikan vuoteen 1974 saakka. Tämän jälkeen Aarne Elomaa vuoteen 1977 saakka, ja sitten Anja Karkku-Hohti vuoteen 1981 saakka.
Historia > 1980-luku

1980-luvulla keskeisiä taiteilijoita olivat esimerkiksi Anja Levoranta ja Esko Nummelin ekspressionistisilla maalauksillaan. Juhani Tarna kehitti taidettaan tiukempaan konstruktiivisuuteen, Pekka Mattila toi Italian opiskelu- ja työskentelyvuosiltaan Suomeen takaisin uutta ilmettä valokineettisillä maalauksillaan, Aarne Elomaa teki vahvan puupiirrossarjan, johon kuului myös muutama abstrakti vedos, Tuula Solin omaksui pääasialliseksi tekotavakseen metalligrafiikan ja Eira Ruottunen keskittyi puupiirrokseen. Abstraktin taiteen rintamaa laajensivat Porin taidekoulussa oppinsa saaneet uudet tekijät. Kauko Räike palasi kubistiseen muotokieleen, ja hänen töilleen ominaista oli dynaaminen rytmiikka. Mitali- ja juhlarahojen suunnittelijana tunnettu ja useissa veistoskilpailuissa palkittu Pertti Mäkinen kiinnitti huomiota kookkailla puisilla veistosrakennelmillaan.
Kokonaan uuden alueen seuran taiteelliseen toimintaan toi 1980-luvun puolivälissä perustettu ympäristötaiteen ryhmä. Sen ensimmäinen työ oli kesällä 1985 Porin Taidemuseon edustalle jokimaisemaan Jouni Lehtisen suunnitelman pohjalta tehty laaja ympäristöteos. Seuraavana kesänä puuvillatehtaan rantaan toteutui myös toinen Lehtisen idea, "Tuhat keltaista muoviankkaa". Kesällä 1988 ympäristötaiteen ryhmä osallistui valtakunnalliseen Ars Voipaala- näyttelyyn Leena Harhaluoman luonnoksen pohjalta rakennetulla työllä.  Henry Merimaa esitti myöhemmin performansseja edellä mainittuihin Lehtisen ideoihin pohjautuviin teoksiin liittyen. Ympäristötaide on pysynyt seuran ohjelmassa myöhempinäkin vuosina. Puheenjohtajana 1980-luvulla toimivat jälleen Pertti Ala-Outinen vuoteen 1988 saakka, ja Pekka Mattila vuoden 1989.
Historia > 2000-luku

Portait Galleria ehti toimia galleriatilana kahdeksan vuoden ajan, ja uusi tila rakennettiin Sokos-tavaratalon tiloihin nimellä Portrait'S vuonna 2006. Vanha tila kuitenkin säilytettiin, ja yhdistyksen toiminta jatkui siellä osittain. Galleriassa pidettiin mm. Ikähaitari-näyttelysarja, jossa oli ensin avoin näyttely 15–25-vuotiaille taiteilijanaluille, sitten +55-näyttely varttuneemmille taiteilijoille, avoin jurytettu näyttely 26–54-vuotiaille ja kutsunäyttely paikallisille kuvataiteilijoille, jotka toimivat myös taidekasvattajina. Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton kesänäyttely Projekti jakaantui vuonna 2005 Poriginal gallerian ja Portait Gallerian kesken, ja siellä nähtiin esimerkiksi Ari Koiviston ja Pasi Vainionpään teoksia.
Yhdistyksen teoksia esiintyy tällöin myös Egerissä yhdessä Porin taidegraafikoiden ja NYTE:n kanssa. Omia näyttelyitä oli esillä mm. Latvian Riiassa vuosina 2001, 2003 ja 2005–2006 sekä Ranskan Mâconissa vuonna 2002. Yhteistyö Riian kanssa jatkui, ja he toivat näyttelyitään Poriin. Ensimmäinen iso yhteisnäyttely oli Small Talk, jossa oli yhteensä 100 teosta, ja sitä pidettiin sekä Portrait Galleriassa että Emil Cedercreutzin museossa. Näyttely siirrettiin myös Riikaan. Porin Taiteilijaseura sai myös kutsuja kansainväliseen Art on Paper -akvarelisymposiumiin, joita pidettiin Zvartavan taidekeskuksessa. Siellä kävivät Raija Kuisma, Kirsi Jaakkola, Timo Lintula, Anja Levoranta sekä Esko Railo.
Tämän jälkeen seura ryhtyi luomaan taiteilijaresidenssiohjelmaa, ja syntyi Portait-residenssi. Seura sai Taiteen Keskustoimikunnalta apurahaa toimintaan, ja kutsui taiteilija Jelena Grischenkon Latvian Taiteilijaseurasta vieraakseen vuonna 2005. Vuosinäyttelyitä pyrittiin pitämään joka toinen vuosi Porissa, ja joka toinen vuosi jossain muualla. Puheenjohtajana toimi Raija Kuisma vuodesta 2001 vuoteen 2006, ja Tea Söderlund vuodesta 2007 vuoteen 2008.
Toiminta

Porin Taiteilijaseura ry:n toiminta on laaja-alaista alueen taiteilijoiden etujärjestötoimintaa. Seura ylläpitää sekä Porin Taiteilijaseuran galleriaa, että Porin Taidelainaamoa. Porin Taiteilijaseuran galleria eli P-galleria avattiin vuonna 2012, ja se sijaitsee Porin keskustassa empiretyylisessä kivitalossa, Keski-Porin kirkkoa vastapäätä. P-gallerian näyttelyt esittelevät monipuolisesti yhdistyksen omien jäsenten sekä muiden valtakunnallisten taiteilijoiden teoksia. Gallerian avajaiset pidettiin vuoden 2012 lokakuussa, ja ensimmäinen näyttely lähti käyntiin heti avajaisten jälkeen. Porin taidelainaamo perustettiin Porin Taiteilijaseuran, Porin kaupunginkirjaston sekä Satakunnan taidetoimikunnan yhteistyöllä. Taidelainaamo vuokraa uniikkia, satakuntalaista taidetta kuukausimaksua vastaan. Teoksia voi myös lunastaa omakseen kertaostona tai kuukausimaksua maksamalla, kunnes teos on kokonaan maksettu. Taidelainaamo sijaitsee Porin Pääkirjaston kahvilan yhteydessä.
Punaleppä

| Punaleppä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Pyökkimäiset Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Suku::  Lepät Alnus
Laji::  rubra
Kaksiosainen nimi
 Alnus rubra  Bong.  

Katso myös
   Punaleppä Wikispeciesissä   Punaleppä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punaleppä (Alnus rubra) eli oregoninleppä on Pohjois-Amerikan länsirannikolta kotoisin oleva keskikokoinen, kesävihanta puu, joka kuuluu leppien sukuun ja koivukasvien heimoon. Se on suurin leppälaji Meksikon pohjoispuolisessa osassa Amerikkaa ja Pohjois-Amerikan luoteisrannikon kaupallisesti tärkein lehtipuu. Sen erottaa muista leppälajeista reunoiltaan rullalle kääntyneistä lehdistä.
Ulkonäkö ja koko

Punaleppä on nopeakasvuinen ja lyhytikäinen puu, joka alkaa tuottaa siementä 10 vuoden ikäisenä ja elää keskimäärin 60–70 vuotta, enintään kuitenkin sata vuotta. Yleensä se kasvaa 24–30 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 35–45 senttimetriä paksuksi. Suurimmat luonnosta löydetyt yksilöt ovat olleet 37 metriä korkeita ja 80 senttimetrin paksuisia.
Punalepällä on tavallisesti yksihaarainen runko, kapea tai kartiomainen latvus sekä laaja juuristo, joka levittäytyy lähelle maanpintaa. Sen runkoa ja oksia peittää ohut, sileä ja harmaanvalkoinen kaarna, joka alkaa tummua ja kesiä ohuina levyinä puun ikääntyessä. Juuristossa on typpeä sitovia nystyröitä, joissa elää Frankia-sukuun kuuluvia aktinobakteereja. Punalepällä on usein myös sienijuuria, joiden kautta se elää symbioosissa sienten kanssa.
Talvisilmut ovat perällisiä, pallomaisia, pyöreäkärkisiä ja yleensä hyvin tahmeita. Lehtilapa on puikea tai soikea, 6–16 senttimetriä pitkä, leveän suippotyvinen tai pyöreätyvinen, terävä- tai tylppäkärkinen sekä tyypillisesti reunoiltaan rullalle kiertynyt. Lehtilaita on voimakkaasti toissahainen tai nyhälaitainen, ja lehden alapinta on kalju tai hieman karvainen.
Punaleppä on yksikotinen kasvi, joka kukkii alkukeväästä ennen lehtien puhkeamista. Sen kukat sijaitsevat erillisissä hede- ja eminorkoissa. Hedenorkot ovat jopa 12 senttimetrin mittaisia, punaruskeita ja roikkuvat oksien kärjistä yksittäin tai pieninä ryppäinä. Eminorkot ovat pienempiä, punertavanvihreitä ja pystyjä mutta kääntyvät pölytyksen jälkeen alaspäin ja kypsyvät puutuneiksi, käpymäisiksi hedelmänorkoiksi, joissa on 50–100 litteää, siipipalteista pähkylää. Tuuli levittää pähkylät puun ympäristöön syksyn ja talven aikana.
Levinneisyys

Punaleppä on kotoisin Pohjois-Amerikan länsirannikolta, jossa sen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Kaliforniasta Yukoniin ja Kaakkois-Alaskaan saakka. Sitä ei juurikaan esiinny yli 160 kilometrin päässä merenrannasta lukuun ottamatta Pohjois-Idahon jokivarsia. Sitä viljellään myös Havaijilla.
Elinympäristö

Punaleppä menestyy kosteassa meri-ilmastossa noin 700 metrin korkeudelle saakka. Se viihtyy aurinkoisilla paikoilla mutta ei ole kovin vaativa maaperän suhteen. Yleensä se kasvaa virtaavien vesien äärellä, kosteilla tulvatasangoilla, järvien rannoilla, märillä rinteillä sekä aukeilla, hiekkaisilla ranta-alueilla.
Käyttö

Punaleppää pidetään Pohjois-Amerikan luoteisosien kaupallisesti tärkeimpänä lehtipuuna. Siitä tehdään paljon huonekaluja ja kaapistoja, sillä se on edullista ja sen tasaista ja melko tiheää puuainesta on helppo työstää. Siitä valmistetaan myös koriste-esineitä, koristelistoja, seinä- ja kattopaneeleita, kuormalavoja, puuviilua, vaneria, paperirullien tulppia ja joitakin pienempiä erikoistuotteita, kuten harjanvarsia, lankarullia, tarjottimia, kengänpohjia ja laatikoita. Lisäksi sitä käytetään selluloosan raaka-aineena ja polttopuuna. Sitä pidetään myös hyvänä maanparannuskasvina, koska sen juuret muodostavat maaperään runsaasti typpeä.
Monet koti- ja villieläinlajit käyttävät punaleppää ravintonaan. Lehmät, lampaat ja vuohet syövät nuorten puiden lehtiä ja oksia samoin kuin kauriit sekä hirvet. Majavat syövät sen kuorta ja rakentavat sen oksista patoja sekä pesiä. Siemenet kelpaavat tikleille ja peurahiirille.
Pohjois-Amerikan intiaanit värjäsivät kalaverkkonsa punaiseksi punalepän kuoresta saatavalla väriaineella, jotta kalat eivät huomaisi verkkoja niin helposti. He käyttivät punaleppää myös ulostus- ja oksetusaineena sekä yleislääkkeenä, jolla hoidettiin särkeviä luita, päänsärkyä, yskää, sappitautia, vatsavaivoja, risatautia, tuberkuloosia, astmaa ja ihottumia. Punalepän lääkinnälliset ominaisuudet johtuvat sen sisältämästä salisiinista.
Aiheesta muualla

Puukeskus: Punaleppä (Alnus rubra)
ITIS: Alnus rubra (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Alnus rubra (englanniksi)
USDA Plant Guide: Red alder (Alnus rubra) (pdf) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Alnus rubra (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Punalepän punaisia hedenorkkoja.
Punalepän harmaata kaarnaa peittävät usein sammalet.
Punalepän hedelmänorkkoja syksyllä.
Toni Huuhka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. helmikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
2000–2008: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | City Stars | 30 | (2) |
| 2009–2011 | FC Lahti | 30 | (1) |
| 2009 | → FC Hämeenlinna (laina) | 1 | (0) |
| 2012 | Kuusysi | 17 | (3) |
| 2013 | FC Lahti A | 13 | (0) |
| 2013 | → FC Lahti | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 92 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Toni Huuhka (s. 4. helmikuuta 1989 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Tulga

| Tulga |
| --- | --- |
 
Visigoottien kuningas
Valtakausi:  640–642
Edeltäjä:  Chintila
Seuraaja:  Chindaswinth

Kuollut:  642
Isä:  Chintila
Uskonto:  katolisuus
Tulga (k. 642) oli visigoottien kuningas 640–642. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Chintilaa. Chindaswinth syrjäytti Tulgan kahden vuoden päästä.
The Sims ryntää raitille

| The Sims Ryntää raitille |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Electronic Arts
Säveltäjä:  Jerry Martin
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:   15. joulukuuta 2003 (Yhdysvalloissa)
Lajityyppi:  simulaatio
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Game Boy Advance, Xbox, PlayStation 2, Nokia N-Gage ja Nintendo GameCube
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
The Sims ryntää raitille (engl. The Sims Bustin' Out) on Maxisin kehittämä The Sims -peli, joka julkaistiin 16. joulukuuta 2003. Peli on saatavilla PlayStation 2:lle, Xboxille, Nintendo GameCubelle, Game Boy Advancelle ja Nokia N-Gagelle.
Pelaajan tulee luoda oma hahmo, jonka tehtävänä on tehdä tehtäviä ja sen ohessa myös töitä. Tehtäviä tekemällä pelaaja pystyy palauttamaan varastetut tavarat takaisin sukulaisille ja ystävilleen. Uusia ominaisuuksia pelissä on muun muassa kaupungilla liikkuminen. Kun on saanut 2 ylennystä uralla, pelaaja pystyy siirtymään uuteen paikkaan. Suorittamalla tehtäviä pystyy hankkimaan uusia tavaroita ostokatalogiin.
Töitä voi hankkia lehdestä tai tietokoneella.
Pelissä on myös vapaa peli-tila jossa voi luoda uuden perheen ja rakentaa kokonaan uuden talon.
Aiheesta muualla

Virallinen The Sims ryntää raitille -sivusto (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| The Sims:   | The Sims: Livin' It Up | The Sims: House Party | The Sims: Hot Date | The Sims: Lomalla | The Sims: Lemmikit | The Sims: Superstar | The Sims: Taikaa |  |
| The Sims 2:   | The Sims 2: Yliopisto | The Sims 2: Yöelämää | The Sims 2: Kauppa auki | The Sims 2: Lemmikkielämää | The Sims 2: Vuodenajat | The Sims 2: Matkoilla | The Sims 2: Vapaa-aika | The Sims 2: Kaupunkikämppä |  |
| The Sims 3:   | The Sims 3: Maailmanmatkaaja | The Sims 3: Unelmaduuni | The Sims 3: Iltahuvit | The Sims 3: Täyttä Elämää | The Sims 3: Lemmikit | The Sims 3: Superstara | The Sims 3: Supernatural | The Sims 3: Vuodenajat | The Sims 3: Yliopistoelämää | The Sims 3: Paratiisisaari | The Sims 3: Tulevaisuuteen |  |
| The Sims 4:   | The Sims 4: Duunipäivä | The Sims 4: Kaupunkielämää | The Sims 4: Kimppapuuhaa | The Sims 4: Kylpyläpäivä | The Sims 4: Vampyyrit |  |
| The Sims Tarinat:   | The Sims Elämäntarinat | The Sims Lemmikkitarinat | The Sims Selviytymistarinat |  |
| Konsolipelit:   | MySims | The Sims ryntää raitille | The Urbz: Sims in the City | The Sims 2: Autiosaari |  |
| Muut:   | Project Rene (The Sims 5) | The Sims Online (EA Land) | The Sims Medieval | The Sims -videopeli | The Sims -elokuva |  |
Tulevilla rannoilla

| Tulevilla rannoilla |
| --- | --- |
 Elokuvan englanninkielinen juliste.
Ohjaaja:  John Webster
Käsikirjoittaja:  John Webster
Tuottaja:  Kristiina Pervilä-Andersson John Webster Tina Börner Uldis Cekulis Heino Deckert Elina Karule Elisabeth Kleppe Monika Lobkowicz Erkko Lyytinen Yuliya Mishkinene Sonja Scheider Sabine Schenk Iikka Vehkalahti
Säveltäjä:  Olav Øyehaug
Kuvaaja:  Tuomo Hutri
Leikkaaja:  Maria Palavamäki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Millennium Film J.W. Documentaries Aldeles AS Ma.Ja.De Filmproduktion Sjau
Ensi-ilta:  25. tammikuuta, 2017
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti suomi saksa venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulevilla rannoilla on John Websterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017.
Elokuva käsittelee ilmaston lämpenemistä ja sen vaikutuksia. Elokuva on muodoltaan kirje Websterin vielä syntymättömälle lapsenlapsenlapselle, jonka elämään tämänhetkisen sukupolven valinnat vaikuttavat.
The Sims 4: Kylpyläpäivä

The Sims 4: Kylpyläpäivä (The Sims 4: Spa Day) on pelipaketti The Sims 4 -videopeliin, joka julkaistiin 14. heinäkuuta 2015. Pelipaketti sisältää kolme kylpylää sekä uuden kuntosalin. Myös oman kylpylän rakentaminen on mahdollista. Simit voivat nyt myös käydä hieronnassa, saunassa, mutakylvyssä ja joogaamassa.
Uusia ominaisuuksia

Uusi taito: hyvinvointi
Porfirio Díaz

| Porfirio Díaz |
| --- | --- |

Meksikon presidentti
 28. marraskuuta 1876 – 6. joulukuuta 1876  
Edeltäjä:  José María Iglesias
Seuraaja:  Juan N. Méndez
 17. helmikuuta 1877 – 1. joulukuuta 1880  
Edeltäjä:  Juan N. Méndez
Seuraaja:  Manuel González Flores
 1. joulukuuta 1884 – 25. toukokuuta 1911  
Varapresidentti:  Ramón Corral
Edeltäjä:  Manuel González Flores
Seuraaja:  Francisco León de la Barra
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1830 Oaxaca, Meksiko
Kuollut: 2. heinäkuuta 1915 (84 vuotta) Pariisi, Ranska
Puoliso:  Delfina Ortega Díaz Carmen Romero Rubio
Tiedot
Puolue:  Partido Liberal
 Nimikirjoitus
José de la Cruz Porfirio Díaz Mori (15. syyskuuta 1830 Oaxaca, Meksiko – 2. heinäkuuta 1915 Pariisi) oli meksikolainen sotasankari ja maan presidentti vuosina 1876–1880 ja 1884–1911. Hän toimi upseerina Meksikon sodissa sekä Ranskan-vastaisessa kapinassa. Häntä on myöhemmin pidetty diktaattorina.