stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmari Jäämaa
Teoksia

Taikakirja. Ajanvietteen ihmekirja 1. WSOY 1913
Nuorten kokeilijain ja keksijäin kirja. WSOY 1919, 3. lis. painos 1923, 4. lis. painos 1925, 5. runsaasti lis. painos 1929, 6. runsaasti lis. painos 1934, Olavi Vuorelaisen uusima 10. painos 1947, Olavi Vuorelaisen uusima 12. painos 1950, Oke Jokisen ja Vilho Setälän uusima 13. painos 1958
Taikurin kirja. Ajanvietteen ihmekirja 1. Taikakirjan 2. runsaasti laajennettu painos WSOY 1921, 3. painos 1938
Onnen arkku : tarina Halkiovuorelta. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 42. WSOY 1928, 2. painos Skaudivarustus, Tallinna 1994
Sininen norsu : kertomus Gilwellistä, Pummista ja kukkopilleistä. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 118. WSOY 1933, 2. painos Skaudivarustus, Tallinna 1994
Taikalipas : käyttöohje ; tekijät Ilmari Jäämaa, Paladan. Nuoren voiman kokeilu- ja kojeliike, Porvoo 1934
Toimituksia

Koulukaskuja 2 ; toim. Veli Bonifacius. WSOY 1925
Muinaisajan ihmeet. Edellinen osa ; julkaissut J. A. Hammerton ; suomeksi toimittaneet Ilmari Jäämaa ja Mika Waltari. WSOY 1934
Ajanvietteen ihmekirja : seuraleikkejä, pelejä, hupaisia temppuja ja leikillisiä esityksiä. WSOY 1935, 3. painos 1952
Muinaisajan ihmeet. Jälkimmäinen osa ; julkaissut J. A. Hammerton ; suomeksi toimittaneet Ilmari Jäämaa ja Mika Waltari. WSOY 1935
Aiheesta muualla

Tiina Männistö-Funk: Kipinäinduktorien ja influenssikoneiden tenhosointu – Nuorten kokeilijain ja keksijäin kirja teknologiasuhteen rakentajana. Tekniikan Waiheita 2/2016. Vertaisarvioitu historiatieteellinen artikkeli Jäämaan pääteoksesta.
JibJab

| JibJab |
| --- | --- |
 Evan ja Gregg Spiridellis vuonna 2010.
Perustettu:  1999
Perustaja:  Evan Spiridellis Gregg Spiridellis
Toimiala:  viihde
Tuotteet:  JibJab.com-verkkosovellus, 2 mobiilisovellusta
Kotisivu:  www.jibjab.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
JibJab on yhdysvaltalainen verkko- ja mobiilisovelluksia kehittävä yritys. Yrityksen perustivat veljekset Evan ja Gregg Spiridellis vuonna 1999. Nykyään JibJab omistaa verkkosivuston ja mobiilisovelluksen, joissa käyttäjä voi lisätä oman selfiensä osaksi videota, GIF-tiedostoa tai sähköistä korttia.
Alun perin yritys aloitti julkaisemalla parodiavideoita verkkosivustollaan. Vuonna 2004 julkaistu Yhdysvaltain presidentinvaaleja koskeva video nimeltä "This Land" nousi suosituksi ja sai yli 80 miljoonaa katselukertaa. Vuonna 2006 JibJab lisäsi sivustoon JokeBox-nimisen osion, johon käyttäjät saattoivat lisätä omia videoita, kuvia, äänitiedostoja ja vitsejä. Sen jälkeen sivusto alkoi vähitellen laajentua alustaksi, joka keräsi yhteen kaikenlaista humoristista mediaa. Aluksi yritys ansaitsi rahaa lähinnä mainostuloilla, mutta myöhemmin se alkoi saada tuloja myös käyttäjien tekemistä ostoksista ja sivuston jäsenmaksuista.
Sittemmin JibJab on julkaissut kaksi mobiilisovellusta. Toisessa sovelluksessa käyttäjät voivat lisätä oman selfiensä osaksi videota tai korttia, ja toisella luoda GIF-tiedostoja. Jälkimmäinen sovelluksista on saatavilla vain iOSille.
Jeannie Longo

Longo vuonna 2011
Jeannie Longo-Ciprelli (s. 31. lokakuuta 1958 Annecy) on ranskalainen pyöräilijä, olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari. Urheilu-uransa syöksylaskijana aloittanut, pyöräilyyn 20-vuotiaana vaihtanut Longo-Ciprelli kilpailee sekä radalla että maantiellä.
Pitkän ja menestyksekkään urheilu-uransa lisäksi Longo-Ciprelli on suorittanut kaksi akateemista tutkintoa.
Saavutuksia

Olympialaiset, maantieajo: kultaa 1996,  hopeaa 1992, kuudes 1984
Olympialaiset, aika-ajo: hopeaa 1996, pronssia 2000, neljäs 2008
MM- kilpailut, maantieajo: kultaa 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1995, hopeaa 1981 ja 1993 sekä pronssia 2001
MM-kilpailut, maantieaika-ajo: kultaa 1995, 1996, 1997 ja 2001, hopeaa 2000 ja pronssia 1994
MM-kilpailut, pisteajo: kultaa 1989
MM-kilpailut, 3 km:n takaa-ajo: kultaa 1986, 1988 ja 1989, hopeaa 1984, 1985 ja 1987 sekä pronssia 1981, 1982 ja 1983
MM-kilpailut, maastoajo: hopeaa 1993
Ranskan ympäriajo: voittaja 1987, 1988 ja 1989
Ranskan mestaruus maantieajossa: 1979-1989, 1992, 1995, 2006 ja 2008
Ranskan mestaruus aika-ajossa: 1995, 1999, 2001, 2002, 2003, 2006, 2008, 2009, 2010 ja 2011
Tunninajon maailmanennätys: 45,094 km 2000
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Longo olympic.org:ssa
Jewish Institute for National Security of America

| Jewish Institute for National Security of America |
| --- | --- |
Perustettu:  1976
Toimiala:  ajatushautomo
Päämaja:  Washington, D.C.
Pääjohtaja:  David P. Steinmann
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jewish Institute for National Security of America (JINSA) on vuonna 1976 perustettu yhdysvaltalainen Israel-myönteinen ajatushautomo, jonka päämaja on Washington DC:ssä.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Jenkinsin komissio

Jenkinsin komissio oli viides Euroopan komissio. Komission toimikausi oli 6. tammikuuta 1977–19. tammikuuta 1981. Komission puheenjohtajana toimi brittiläinen Roy Jenkins.
Jenkinsin komissio

| Toimialue | Komissaari | Kotimaa |
| --- | --- | --- |
| Puheenjohtaja | Roy Jenkins |  Britannia |
| Verotus, kuluttaja-asiat, liikenne | Richard Burke |  Irlanti |
| Varapuheenjohtaja ulkosuhteet | Wilhelm Haferkamp |  Saksan liittotasavalta |
| Energia ja tiede ja tutkimus | Guido Brunner |  Saksan liittotasavalta |
| Kilpailu | Raymond Vouel |  Luxemburg |
| Sisämarkkinat ja teollisuustoiminta | Étienne Davignon |  Belgia |
| Varapresidentti työllisyys, sosiaaliasiat ja osallisuus | Henk Vredeling |  Alankomaat |
| Varapresidentti maatalous-ja kalastus | Finn Olav Gundelach |  Tanska |
| Varapresidentti talous- ja raha-asiat, luotto ja investoinnit | François-Xavier Ortoli |  Ranska |
| Kehitysyhteistyö | Claude Cheysson |  Ranska |
| Aluepolitiikka | Antonio Giolitti |  Italia |
| Varapuheenjohtaja laajennus, ympäristö ja ydinturvallisuus | Lorenzo Natali |  Italia |
| Budjetti ja rahoitussuunnittelu | Christopher Tugendhat |  Britannia |
Jenkem

Jenkem (myös jekem tai Butthash) on päihteenä käytettävä, impattava dissosiatiivi. Impattava kaasu muodostuu käyttämällä ulostetta ja virtsaa. BBC Newsin mukaan Sambiassa Lusakan katulapset ovat käyttäneet jenkemiä vaihtoehtona liiman tai bensiinin haistelulle.
Ei ole varmaa tietoa, kuinka lapset alkoivat käyttää ainetta.
Varhaisin maininta jenkemistä on vuodelta 1995 Inter Press Servicen (IPS) uutissähkeestä.
Vuonna 1998 New York Times kertoi artikkelissaan vapaaehtoistyöntekijöiden kertoneen katulasten sekoittavan päänsä fermentoiduista ihmisulosteista valmistetulla aineella, joka tunnettiin nimellä "jekem".
BBC News kertoi tavasta 1999.
Jenkemin vaikutus kestää noin tunnin ajan, ja se aiheuttaa visuaalisia hallusinaatioita.
Nettipila

Lokakuussa 2007 floridalainen poliisi tiedotti uudesta huumeesta high school -oppilaiden kanssa käytyjen keskustelujen perusteella. Tiedotteessa väitettiin, että jenkem on suosittua Yhdysvaltain kouluissa ja kuvailtiin sen valmistusta sulkemalla ihmisulosteita ja virtsaa pulloon, jonka suu suljetaan ilmapallolla, ja jättämällä seos käymään auringonpaisteeseen.
Internet-käyttäjät huomasivat pian, että ohjeet ja valokuvat jenkemin valmistuksesta ja käytöstä olivat verkkosivusto Totse.com:ista, jonne ne ladannut käyttäjä myönsi valmistaneensa pulloissa olleen "jenkemin" jauhoista, vedestä, Nutellasta ja oluesta.
Loka-marraskuussa 2007 kaupunkitarinoita tutkiva Snopes julkaisi artikkelin, joka kyseenalaistaa tarinat jenkemin käytöstä Yhdysvalloissa.
Jewel Staite

Jewel Staite vuonna 2005.
Jewel Belair Staite (s. 2. kesäkuuta 1982) on kanadalainen näyttelijä.
Brittiläisessä Kolumbiassa syntynyt Staite aloitti uransa jo lapsena. Hän esitti Kaylee Fryetä televisiosarjassa Firefly ja uusi kyseisen roolinsa elokuvassa Serenity vuonna 2005.
Staite esittää Jennifer Kellerin roolin Stargate Atlantiksessa. Hän oli vuodesta 2003 vuoteen 2011 naimisissa näyttelijä Matt Andersonin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jewel Staite Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jeniseiskin kuvernementti

| Jeniseiskin kuvernementti Енисе́йская губе́рния |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Jeniseisk Venäjän kartalla vuonna 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1822
Lakkautettu:  1925
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Krasnojarsk
Väkiluku (1897):  570 161
Kielet:  venäjä
Kuvernementin kartta vuodelta 1825.
Jeniseiskin kuvernementti (myös lääni, ven. Енисе́йская губе́рния, Jeniseiskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1822–1925. Sen pinta-ala oli 1 962 858 neliökilometriä. Asukkaita oli 570 200 henkeä (vuonna 1897).
Siperian kuvernementtiin kuulunut Jeniseiskin provinssi perustettiin vuonna 1724. Vuonna 1764 se liitettiin vasta perustettuun Irkutskin kuvernementtiin. Myöhemmin provinssi jaettiin Irkutskin, Tobolskin ja Kolyvanin kuvernementtien kesken. Vuodesta 1797 lähtien alue kuului jälleen Tobolskin ja vuodesta 1804 Tomskin kuvernementtiin. Vuonna 1822 perustetun Jeniseiskin kuvernementin hallinnolliseksi keskukseksi tuli Krasnojarsk.
Kuvernementtiin kuului viisi piirikuntaa (vuodesta 1879 kihlakuntaa): Atšinsk, Jeniseisk, Kansk, Krasnojarsk ja Minusinsk. Jeniseiskin piirikunta käsitti myös Turuhanskin aluepiirin. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukkaista 83,0 % oli venäläisiä, 7,7 % tataareja, 3,8 % ukrainalaisia ja 1,0 % puolalaisia. Pieniä alkuperäiskansoja olivat evenkit, nenetsit ja selkupit.
Syrjäiseen kuvernementtiin karkotettiin valtiojohdon kannalta hankalia poliittisia henkilöitä jo Venäjän imperiumin aikana. Esimerkiksi Neuvostoliiton ensimmäiset johtohahmot - Vladimir Lenin vuosina 1897–1900 (Šušenskojen kylä, Шу́шенское) ja Josif Stalin vuonna 1903 (Turuhanskin kylä) - olivat karkotettuna kuvernementin alueelle.
Aiheesta muualla

Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona (venäjäksi)
Jane Derby

Jane Derby (alk. Jeannette Barr, s. 1895 – 9. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, jota pidetään aikansa merkittävänä valmisvaatesuunnittelijana.
Derby perusti liikkeen New Yorkiin 1936 ja merkin Jane Derby Inc. 1938. Mallisto oli tarkoitettu aikuisille naisille. 1950-luvun alussa hänelle työskenteli John Moore. Oscar de la Renta aloitti Derbylla 1965, ja kun Derby syyskuussa kuoli, Oscar de la Renta otti yrityksen haltuunsa. Mallisto kulki aluksi nimellä Oscar de la Renta for Jane Derby, mutta 1965 Renta otti sen kokonaan omiin nimiinsä. Koko yrityksen hän otti haltuunsa 1974
Jane Ellen Harrison

| Jane Ellen Harrison |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1850 Cottingham, Yorkshire
Kuollut: 15. huhtikuuta 1928 (77 vuotta) Bloomsbury
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cheltenham Ladies' College Lontoon yliopisto  Newnham College, Cambridge British Museum, 1880-97.
Instituutti:  Cambridgen yliopisto, Newnham College
Tutkimusalue:  Antiikintutkimus
Jane Ellen Harrison (9. syyskuuta 1850 – 15. huhtikuuta 1928) oli englantilainen antiikin tutkija ja kielitieteilijä. Hän osallistui antiikin Kreikan uskonnon ja mytologian nykyaikaisten tutkimusmenetelmien kehittämiseen. Harrison oli ensimmäinen brittiläinen nainen, jonka katsotaan luoneen "akateemisen uran".
Harrison aloitti opintonsa tyttökoulussa Cheltenham Ladies' College ja jatkoi Lontoon yliopistossa. Harrison opiskeli useita kieliä useiden ohjaajien ohjauksessa sekä omin päin, mukaan lukien ranska, saksa, latina, muinainen kreikka, heprea ja venäjä. Hän opetti monta vuotta progressiivisessa naisten korkeakoulussa Cambridgen yliopistossa Newnham Collegessa ja opiskeli kreikkalaista taidetta ja arkeologiaa British Museumissa Sir Charles Newtonin johdolla vuosina 1880–1897. Yksi hänen varhaisimmista kirjoistaan oli Myths of The Odyssey in Art and Literature, joka julkaistiin vuonna 1882.
Cambridgessa Harrisonista tuli keskeinen hahmo "Cambridgen ritualisteissa", klassisten tutkijoiden ryhmässä, joka oli syvästi kiinnostunut rituaaleista, etenkin niiden yhteyksistä mytologiaan ja antiikin kreikkalaiseen draamaan. Cambridgen ritualisteilla ja heidän kollektiivisella työllään klassisen filologian parissa oli syvällinen vaikutus sekä klassismiin että kirjallisuuskriitikoihin. Jane Ellen Harrisonin Prolegomena to the Study of Greek Religion julkaistiin vuonna 1903, ja se on edelleen yksi alan perusteoksista.
Noin vuonna 1909 Hope Mirrlees tuli Cambridgeen opiskelemaan kreikkaa Newnham Collegessa Harrisonin johdolla. Heille syntyi välittömästi luja side, ja Harrison kutsui Mirrleesiä "hengelliseksi tyttärekseen". Naiset asuivat yhdessä vuodesta 1913 kunnes Harrison kuoli leukemiaan vuonna 1928. Kun Harrison jäi eläkkeelle Cambridgesta vuonna 1922, hän ja Mirrlees muuttivat Pariisiin, jossa he opiskelivat venäjää ja tekivät yhteistyötä useiden käännösten parissa ennen kuin palasivat Lontooseen vuonna 1925.
JS Kabylie

Jeunesse Sportive de Kabylie on algerialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1946. Sen kotistadionina toimii Stade 1er Novembre 1954, joka sijaitsee Tizi Ouzoussa. Joukkue tunnettiin aikaisemmin nimillä JS Kawkabi (1974–1977) ja JE Tizi-Ouzou (1977–1989). Se on myös Algerian menestynein seura niin kotimaassaan kuin kansainvälisillä kentillä.
Saavutukset > Kansalliset

Algerian-mestaruus (14): 1973, 1974, 1977, 1980, 1982, 1983, 1985, 1986, 1989, 1990, 1995, 2004, 2006, 2008
Algerian cup (5): 1977, 1986, 1992, 1994, 2011
Algerian Super cup: 1992
Saavutukset > Kansainväliset

Afrikan Mestarien liiga (2): 1981, 1990
Afrikan Cup-voittajien cup: 1995
CAF Cup (3): 2000, 2001, 2002
CAF Super Cup : 1982
Entisiä pelaajia

1970-luku
Salem Amri (1972–1982)
Mahdi Cerbah (1973–1981)
Ali Fergani (1979–1987)
1980-luku
Djamel Menad (1981–1987)
Mahieddine Meftah (1987–1996)
Moussa Saïb (1989–1992)
1990-luku
Farid Ghazi (1997–1999)
Noureddine Drioueche (1998–2003)
Slimane Raho (1998–2006)
Lounès Gaouaoui (1999–2007)
2000-luku
Yassine Bezzaz (2001–2002)
Hamid Berguiga (2001–2006)
Omar Daoud (2005–2007)
Cheick Oumar Dabo (2006–2007)
Faouzi Chaouchi (2006–2009)
Päävalmentajat

| Kausi | Valmentaja |
| --- | --- |
1954–1965:  Hassan Hamoutène
1965–1966:  Hassan Hamoutène
1965–1966:  Amar Haouchine
1976–1977:  André Nagy (1976–4/1977)
1976–1977:  Mahieddine Khalef (4/1977–1977)
1978–1989:  Stefan Zywotko
1989–1990:  Ali Fergani
2000–2001:  Nedjmeddine Belayachi (2000–1/2001)
2000–2001:  Mahieddine Khalef (1/2001–3/2001)
2000–2001:  Nacer Sandjak (4/2001)
2000–2001:  Djaâfar Harouni (2001)
2001–2002:  Kamel Mouassa
2002–2003:  Jean-Yves Chay (2002–2/2003)
2002–2003:  Djaâfar Harouni (2/2003–2003)
2003–2004:  Nacer Sandjak (2003–11/2003)
2003–2004:  Azzedine Ait Djoudi (11/2003–2004)
2004–2005:  Kamel Mouassa (2004–12/2004)
2004–2005:  Christian Coste (12/2004–2005)
2005–2006:  René Taelman (2005–12/2005)
2005–2006:  Jean-Yves Chay (12/2005–2006)
2006–2007:  Carlos da Cunha (2006–10/2006)
2006–2007:  Azzedine Ait Djoudi (10/2006–2007)
2007–2008:  Moussa Saïb
2008–2009:  Alexandru Moldovan (2008)
2008–2009:  Younès Ifticen (11/2008–2009)
2009–2010:  Jean-Christian Lang (2009)
2009–2010:  Mourad Karouf (11/2009–1/2010)
2009–2010:  Alain Geiger (2010)
2010–2011:  Alain Geiger (9/2010–12/2010)
2010–2011:  Rachid Belhout (1/2011–6/2011)
2010–2011:  Moussa Saïb (6/2011)
2011–2012:  Meziane Ighil (7/2011–)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Jiao Zhimin

| Jiao Zhimin> 焦志敏.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. joulukuuta 1963 (ikä 60)
Kansalaisuus:   Kiina
Uran tiedot
Pituus:  168 cm
Paino:  60 kg
Laji:  Pöytätennis
| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten pöytätennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | Nelinpeli |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | Kaksinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Delhi 1987 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Delhi 1987 | Sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Göteborg 1985 | Nelinpeli |  |
|  Pronssia | Göteborg 1985 | Sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Delhi 1987 | Nelinpeli |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Islamabad 1984 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Shenzhen 1986 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Shenzhen 1986 | Kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Niigata 1988 | Kaksinpeli |  |
|  Hopeaa | Niigata 1988 | Sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Islamabad 1984 | Kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Islamabad 1984 | Sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Shenzhen 1986 | Nelinpeli |  |
Jiao Zhimin (kiin. 焦志敏, s. 1. joulukuuta 1963) on kiinalainen pöytätennispelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Jiao kilpaili urallaan kertaalleen olympialaisissa. Tämä tapahtui Soulin olympialaisissa. Kaksinpelissä hän voitti kaikki viisi alkulohkonsa ottelua. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hän voitti japanilaisen Mika Hoshinon. Puolivälierissä hän voitti eteläkorealaisen Hong Cha-okin 3–0, mutta välierissä hän hävisi Li Huifenille samoin lukemin. Pronssiottelussa Jiao voitti tšekkoslovakialaisen Marie Hrachován. Nelinpeliin Jiao osallistui Chen Jingin parina. He voittivat kaikki kuusi alkulohkonsa ottelua. Puolivälierissä he voittivat Unkarin parin Csilla Bátorfi–Edit Urban erin 2–0. Välierissä he voittivat jugoslavialaiset Jasna Fazlićin ja Gordana Perkučinin 2–1. Loppuottelussa eteläkorealaispari Hyun Jung-hwa–Yang Young-ja voitti kiinalaisparin 2–1.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Jiao saavutti viisi mitalia. Ainoan MM-kullan hän saavutti vuonna 1987 joukkuekilpailusta. Hän saavutti kahdesti MM-pronssia naisten sekanelinpelistä (1985 ja 1987) sekä MM-hopeaa (1987) ja MM-pronssia (1985) sekanelinpelistä. Aasian-mestaruuskilpailuista hän saavutti kahdeksan mitalia, joista kaksi kultaisia. Aasian-mestaruudet hän voitti vuosina 1984 ja 1986 joukkuekilpailusta.
Jackson Odell

Jackson Odell (2. heinäkuuta 1997 – 8. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi tv-sarjoissa Goldbergit, Moderni perhe, ja iCarly.
Aiheesta muualla

Jackson Odell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James MacMillan

James MacMillan (s. 16. heinäkuuta 1959, Kilwinning, North Ayrshire) on skotlantilainen taidemusiikin säveltäjä.
MacMillan opiskeli sävellystä Edinburghin yliopistossa Rita McAlisterin johdolla ja Durhamin yliopistossa John Caskenin johdolla. Opintojensa jälkeen MacMillan palasi Skotlantiin, jossa hänestä tuli Skotlannin kamariorkesterin nimikkosäveltäjä.
MacMillan tuli suuremman yleisön tietoisuuteen vuonna 1990, kun BBC:n Skotlannin sinfoniaorkesteri kantaesitti Proms-festivaaleilla teoksen The Confession of Isobel Gowdie. Isobel Gowdie oli eräs monista naisista, jotka 1600-luvun Skotlannissa teloitettiin noituudesta syytettynä. Teoksen kansainvälisen maineen ansiosta MacMillan sai lisää merkittäviä sävellystilauksia, kuten tilauksen skotlantilaiselle lyömäsoittajalle Evelyn Glennielle sävellettävästä lyömäsoitinkonsertosta. Tämä konsertto, nimeltään Veni, veni, Emmanuel, kantaesitettiin vuonna 1992, ja siitä on tullut MacMillan useimmin esitetty teos. Myös Mstislav Rostropovitš tilasi MacMillanilta sellokonserton ja kantaesitti sen vuonna 1997.
MacMillanin sävellyksien yksi merkittävä piirre on hengellisyys. Hän on saanut katolisuudesta inspiraation moneen kappaleeseen, muun muassa hengellisiin kuorokappaleisiin kuten Magnificat (1999). MacMillan ja hänen vaimonsa kuuluvat katolisen kirkon dominikaaniseen sääntökuntaan. Skotlannin kansanmusiikki on vaikuttanut myös merkittävästi MacMillanin tuotantoon.
Teoksia

After the Tryst (1988] viululle ja pianolle
The Confessions of Isobel Gowdie (1990) orkesterille
The Berserking (1990), konsertto pianolle ja orkesterille
Veni, Veni, Emmanuel (1992), konsertto lyömäsoittimille ja orkesterille
Seven Last Words from the Cross (1993), kantaatti kuorolle ja jousille
Inés de Castro (1991-95), ooppera
The World's Ransoming (1997) englannintorvelle ja orkesterille
Sellokonsertto (1997)
Symphony: Vigil (1997)
Quickening (1998) solisteille, kuorolle ja orkesterille
Mass (Messu) (2000) kuorolle ja uruille
The Birds of Rhiannon (2001) kuorolle ja orkesterille
Pianokonsertto nr. 2 (2003)
Sun-Dogs (2006) kuorolle
Aiheesta muualla

James MacMillan Boosey & Hawkesin sivuilla. (englanniksi)
MacMillanista Classical Netin sivuilla. (englanniksi)
Jane Eliza Leeson

Jane Eliza Leeson (1808 Wilford, Nottinghamshire, Englanti – 18. marraskuuta 1881 Leamington, Warwickshire) oli englantilainen kirjailija ja erityisesti lasten virsien runoilija.
Leeson oli katolis-apostolisen kirkon jäsen, mutta myöhemmällä iällään hän liittyi katoliseen kirkkoon. Leesonin varhaisin tunnettu teos on lastenlaulujen kokoelma Infant Hymnings. Hän on julkaissut useita lapsille tarkoitettuja hengellisten laulujen kokoelmia.
Katolisen papin Henry Formbyn julkaisemassa Catholic Hymns arranged in order for the principal Festivals, Feasts of Saints, and other occasions of Devotion throughout the Year vuodelta 1853 julkaistiin Leesonin englanninkielinen käännös “Christ the Lord is Risen Today" keskiaikaisesta Wipo Burgundilaisen kirjoittamasta sekvenssistä "Victimae Paschali laudes immolent Christiani". Vuonna 1864 julkaistussa kokoelmassa Hymns for the Use of the Churches julkaistiin viisi Leesonin kirjoittamaa hymniä ja neljä käännöstä latinankielisistä hymneistä.
Leesonin "Christ the Lord is Risen Today" -hymni on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 151 "Denna dag stod Kristus opp" Britt G. Hallqvistin kääntämänä. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa se on Pekka Kivekkään vuonna 1998 kääntämänä "Tänään Kristus noussut on." Virren sävelmä on Robert Williamsin sävelmä vuodelta 1817.
"Christ the Lord is risen today" on myös alkusanat toiselle pääsiäisajan hymnille, joka on Charles Wesleyn vuonna 1739 kirjoittama virsi "Surrexit Christus hodie" -hymnin pohjalta ja julkaistu Lyra Davidica -kokoelmassa.
Johan Fredrik Barck

Johan Fredrik Barck (7. huhtikuuta 1847 Tuusula – 6. tammikuuta 1920 Maalahti) oli tuomari, joka sai vuonna 1919 laamannin arvonimen.
Barckin vanhemmat olivat tehtaanisännöitsijä Anders Fredrik Barck ja Maria Gustava Björklöf ja puolisot vuodesta 1874 Nanny Maria Magdalena Flander (k. 1885) ja vuodesta 1890 Anna Elisabeth Nylund. Barck tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1866, suoritti tuomarin tutkinnon 1870 ja sai varatuomarin arvon 1874. Hän oli Vaasan hovioikeuden notaari vuodesta 1885 ja toimi Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan tuomarina 1888–1904 ja Närpiön tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1904. Barck oli myös valtiopäivämies, edustaen Uudenkaarlepyyn kaupunkia valtiopäivillä 1900, samoin kuin Vaasan ja Uudenkaarlepyyn kaupunginvaltuutettu.
Johan Fredrik Ahlstedt

Johan Fredrik Ahlstedt (25. lokakuuta 1776 Loimaa – 21. joulukuuta 1823 Turku) oli Turun akatemian matematiikan professori.
Ahlstedtin vanhemmat olivat Loimaan kappalainen Johan Ahlstedt ja Kristina Margareta Tenlenius. Johan Fredrik Ahlstedtin puoliso oli Loimaan kirkkoherran rovasti Efraim Caireniuksen tytär Katarina Ulrika Cairenius (1784–1846). Heillä oli kuusi lasta, joista August Leonard Ahlstedt (1807–1858) oli hovioikeuden asessori. Tämän poika oli taidemaalari Fredrik Ahlstedt (1839–1901).
Ahlstedt tuli ylioppilaaksi Turussa 1793 ja samalla päivämäärällä kirjattiin Turun akatemian Satakuntalaisen osakunnan jäseneksi. Hän valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiassa 1798, aiemmin samana vuonna esitetyn pro gradun primuksena oli Johan Henrik Lindqvist. Akatemian puhtaan matematiikan dosentti hänestä tuli 1802 ja Turun tuomiokapitulin amanuenssi 1803. Hän toimi akatemian virkaa toimittavana ja osan aikaa vakinaisena sihteerinä 1808–1812. Turun akatemian matematiikan professorin virkaa Ahlstedt hoiti 1812–1823.
Ahlstedtin tieteellinen tuotanto käsittää 20 väitöskirjaa alanaan matematiikka, fysiikka ja tähtitiede. Hän myös toimitti vuosien 1809 ja 1810 almanakat sekä Suomen valtiokalenterin 1811.