stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jack Drury
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Drury on luotettava kahden suunnan sentteri, joka omaa korkean kilpailuhalun ja on kokonaisvaltainen. Sivuston mukaan hän kykenee pelaamaan kaikissa pelitilanteissa ja molempiin suuntiin. Sivuston mukaan Drury omaa "moottorin, joka ei koskaan pysähdy". Hän ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen, joten Druryn tulisi lisätä voimaa ja massaa pelatakseen kaikissa NHL:n pelitilanteissa. Sivuston mukaan hän ei ole myöskään korkean tason luistelija tai eliittiä pisteidentekijänä.
Muuta

Druryn pikkusisko Lilly ja pikkuveli Owen ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Owen pelaa hyökkääjänä T1EHL-juniorisarjaa Milwaukee Jr. Admiralsissa. Sisarusten isä Theodore "Ted" Drury pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 400 NHL-ottelua. Hän pelasi myös Yhdysvaltain maajoukkueessa kahdet olympiakisat ja kolmet MM-kilpailut. Ted toimi myös Harvardin yliopistojoukkueen kapteenina kaudella 1992–1993. Myös heidän setänsä Jim ja Chris Drury ovat pelanneet jääkiekkoa. Chris pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 1000 NHL-ottelua. Hänen saavutuksiinsa kuuluu mm. Stanley Cup -mestaruus Colorado Avalanchessa vuonna 2001, NHL:n vuoden tulokkaalle myönnettävä Calder Memorial Trophy (1999), kaksi olympiahopeaa (Salt Lake City 2002 ja Vancouver 2010) sekä valinta United States Hockey Hall of Fameen. Chris toimi myös Buffalo Sabresin ja New York Rangersin kapteenina.
Puolan senaatti

| Puolan senaatti Senat Rzeczypospolitej Polskiej |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  Ylähuone
Johto
Puhemies:  Małgorzata Kidawa-Błońska (PO)
Varapuhemies:  Rafał Grupiński BMagdalena Biejat GMaciej Żywno Michał Kamiński
Kokoonpano
Edustajia:  100 senaattoria
 
Puolueet:  Hallitus (63)      Kansalaisfoorumi (41)       TD (12)       L (9) Hallituksen tukijat (3)      sitoutumattomat (3) Oppositio      Laki ja oikeus (34)
Vaalit
Valintatapa:  Enemmistövaali
Viimeisimmät vaalit:  Puolan parlamenttivaalit 2023
Kokouspaikka
 
Kotisivut
 http://www.senat.gov.pl
Puolan senaatti (puol. Senat) on Puolan kaksikamarisen parlamentin ylähuone. Senaattiin kuuluu 100 jäsentä, jotka valitaan lohkovaalilla neljän vuoden välein. Senaatti käyttää lainsäädäntövaltaa yhdessä parlamentin alahuoneen Sejmin kanssa.
Janne Mäkelä (pesäpalloilija)

| Janne Mäkelä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1981 (ikä 43) Vimpeli,  Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Mäksä
Seura:  Vimpelin Veto
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2004–:  Vimpelin Veto
Janne Mäkelä (s. 31. joulukuuta 1981 Vimpeli) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa.
Mäkelä on kolmannen polven pääsarjatason pesäpalloilija. Hän on voittanut Superpesiksen lyöjäkuninkuuden kolmesti, vuosina 2011, 2013 ja 2021. Hänellä on neljä Suomen mestaruutta kausilta 2010, 2016, 2017 ja 2022. Pelaajien äänestämän kauden parhaan sisäpelaajan palkinnon, Kultaisen mailan, Mäkelä voitti kaudella 2021.
Superpesisura

Mäkelä on pelannut kasvattajaseuransa Vimpelin Vedon ykkösjoukkueessa vuodesta 2002 alkaen lähinnä kakkoskotiuttajana. Kaudella 2010 hän sai suurempaa vastuuta toimiessaan ykköskotiuttajana Jere Dahlströmin jouduttua umpilisäkeleikkaukseen.
Kaudella 2011 Mäkelä voitti lyöjätilaston ylivoimaisesti 91 lyödyllä juoksulla. Myös kaudella 2013 Mäkelä voitti lyöjäkuninkuuden, 99 lyödyllä juoksulla.
Mäkelä saavutti urallaan tuhat lyötyä juoksua Superpesiksen runkosarjassa 16. kesäkuuta 2021 Pattijoen Urheilijoita vastaan pelatussa ottelussa.
Tilastot > Superpesis-ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 2004 | Veto | 25 | 1 + 10 | 5 | 42 |
| 2005 | Veto | 23 | 1 + 14 | 3 | 39 |
| 2006 | Veto | 27 | 1 + 25 | 6 | 66 |
| 2007 | Veto | 26 | 1 + 26 | 2 | 43 |
| 2008 | Veto | 24 | 1 + 28 | 2 | 44 |
| 2009 | Veto | 24 | 1 + 35 | 4 | 67 |
| 2010 | Veto | 25 | 1 + 56 | 3 | 70 |
| 2011 | Veto | 26 | 3 + 88 | 9 | 118 |
| 2012 | Veto | 21 | 1 + 38 | 2 | 66 |
| 2013 | Veto | 26 | 6 + 93 | 12 | 117 |
| 2014 | Veto | 30 | 3 + 93 | 6 | 122 |
| 2015 | Veto | 30 | 4 + 75 | 5 | 99 |
| 2016 | Veto | 28 | 3 + 74 | 8 | 102 |
| 2017 | Veto | 32 | 5 + 98 | 12 | 148 |
| 2018 | Veto | 23 | 3 + 77 | 6 | 99 |
| 2019 | Veto | 28 | 2 + 67 | 4 | 89 |
| 2020 | Veto | 24 | 3 + 48 | 6 | 83 |
| 2021 | Veto | 27 | 6 + 89 | 8 | 129 |
| 2022 | Veto | 30 | 2 + 75 | 5 | 102 |
| 2023 | Veto | 28 | 2 + 86 | 6 | 118 |
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 2010, 2016, 2017, 2022
6 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2023
4 SM-pronssia: 2009, 2018, 2020, 2021
4 Itä-Länsi-ottelua: 2010, 2011, 2013, 2023
Superpesiksen lyöjäkuningas (3): 2011, 2013, 2021
Vuoden jokeri: 2011
Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2016
Superpesiksen kuukauden pelaaja: elokuu 2021
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2009

| Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2009 |
| --- | --- |
 
Sijainti:  Berliini  Saksa
Kilpailupaikka:  Berliinin olympiastadion
Kilpailulajeja:  47
Avajaiset:  15. elokuuta
Päättäjäiset:  23. elokuuta
 ← 2007 2011 → 
Vuoden 2009 yleisurheilun MM-kisat järjestettiin Berliinin uusitulla Olympiastadionilla
Vuoden 2009 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Saksan Berliinissä. Kilpailut alkoivat 15. elokuuta ja päättyivät 23. elokuuta.
IAAF:n asettamat tulosrajat

| --- | --- |
 Miehet Laji A-raja B-raja 100 m 10,21  10,28 200 m 20,59  20,75  400 m 45,55  45,95 800 m 1.45,40  1.46,60  1 500 m 3.36,20  3.39,20  5 000 m 13.20,00  13.29,00  10 000 m 27.47,00  28.12,00  3 000 m ej 8.23.00  8.33,50  110 m aj 13,55  13,62  400 m aj 49,25  49,80  Korkeus 231  228 Seiväs 570  555 Pituus 815  805 Kolmiloikka 17,10  16,65  Kuula 20,30  19,90 Kiekko 64,50  62,50  Moukari 77,50  74,30  Keihäs 81,00  78,00 10-ottelu 8 000  7 730 Maraton 2.18.00 20 km kävely 1.22.30  1.24.20 50 km kävely 3.58.00  4.09.00 4×100 m 39,10 4×400 m 3.03,30 :  Naiset Laji A-raja B-raja 100 m 11,30  11,40  200 m 23,00  23,30 400 m 51,50  52,30  800 m 2.00,00  2.01,30 1 500 m 4.06,00  4.09,00  5 000 m 15.10,00  15.25,00  10 000 m 31.45,00  32.00,00 3 000 m ej 9.40,00  9.48,00  100 m aj 12,96  13,11 400m aj 55,50  56,55  Korkeus 195  191  Seiväs 445  435 Pituus 672  662  Kolmiloikka 14,20  14,00  Kuula 18,20  17,20 Kiekko 62,00  58,50  Moukari 70,00  67,50  Keihäs 61,00  59,00 7-ottelu 6 100  5 900  Maraton 2.43.00 20 km kävely 1.33.30  1.38.00 4×100 m 43,90  4×400 m 3.31,00
Aikataulu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Alkuerät | K | Karsinta | 1/2 | Välierät | F | Finaali |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 10 | 6 | 6 | 22 |
| 2 |  Jamaika | 7 | 4 | 2 | 13 |
| 3 |  Kenia | 4 | 6 | 1 | 11 |
| 4 |  Puola | 2 | 4 | 3 | 9 |
| 4 |  Saksa | 2 | 4 | 3 | 9 |
| 6 |  Etiopia | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 7 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 8 |  Kiina | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 9 |  Etelä-Afrikka | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 10 |  Venäjä | 2 | 0 | 5 | 7 |
| 11 |  Australia | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 12 |  Bahrain | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 13 |  Norja | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 14 |  Kuuba | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 15 |  Barbados | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Irlanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Kroatia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Slovenia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 |  Uusi-Seelanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 |  Ranska | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 20 |  Trinidad ja Tobago | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 22 |  Bahama | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 22 |  Japani | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 22 |  Portugali | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 25 |  Eritrea | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Espanja | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Kypros | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Meksiko | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Panama | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Puerto Rico | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Tšekki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 |  Turkki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 |  Italia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 34 |  Romania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 36 |  Qatar | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 36 |  Slovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 36 |  Ukraina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 36 |  Viro | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2009 Wikimedia Commonsissa
| n k Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Ulkoradat: 1983 1987 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 2015 2017 2019 2022 2023 2025
Sisäradat: 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2004 2006 2008 2010 2012 2014 2016 2018 2022 2024 2025
Kisojen maskotti Berlino
Valve Anti-Cheat

| Valve Anti-Cheat |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Valve Corporation
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2002
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  huijausohjelmien esto-ohjelma
Alusta:  Windows, OS X, Linux
Lisenssi:  Suljettu
Valve Anti-Cheat (VAC) tai Valven huijauksenesto on Valven sisäiselle Steam-alustalleen kehittämä huijauksen esto-ohjelmisto, jolla pyritään ehkäisemään pelaajien huijaamista videopeleissä.
Ennen VAC-järjestelmää Valve hyödynsi kolmannen osapuolen huijauksen esto-ohjelmistoa PunkBuster. Vuonna 2002 Valve julkisti Counter-Strike-pelille oman huijauksen esto-ohjelmansa nimellä Valve Anti-Cheat.
VAC2 toimii pelimoottoreilla GoldSrc, Source, Unreal 2 sekä IW enginen versioilla 3.0 ja 4.0 toimivissa peleissä. VAC2 sisältyy Source SDK:iin.
Valven mukaan VAC:issa ei ole ollut ongelmia, vaikka itse asiassa on ollut tapauksia, joissa jotkin tilit on merkitty kiellettyiksi, vaikka pelaaja ei olisikaan huijannut. Tämä ei ole johtunut VAC:in virheellisestä toiminnasta, vaan Valven palvelimien ongelmista. Valve on poistanut kiellot virheellisesti kielletyiltä tileiltä.lähde?
Järjestelmän ominaisuudet

Valve Anti-Cheat toimii vain Steam-alustalla julkaistujen pelien kanssa.
Pelien palvelinselaimissa VAC-turvatut palvelimet on merkitty kilpikuvakkeella.
VAC-kiellot ovat Steam-tilikohtaisia.
Kaikki VAC-kiellot ovat pysyviäselvennä.
Huijari on estettynä muutamasta päivästä muutamaan viikkoon. Eston tarkoituksena on vaikeuttaa huijausten kehittämistä, sillä palautetta kiinnijäämisestä ei saa välittömästi.
Estonselvennä saanut pelaaja voi pelata vain suojaamattomilla eli kilvettömillä palvelimilla.
GNU C Library

| GNU C Library |
| --- | --- |
 GNU C-kirjaston sijoittuminen sovelluksien ja käyttöjärjestelmän ytimen väliin.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  2.41 (29. tammikuuta 2025)
Kehitystilanne:  Aktiivinen
Tiedot
Lisenssi:  GNU Lesser General Public License, versio 2.1 tai myöhempi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
GNU C-kirjasto (glibc) on GNU-projektin toteutus C-kielen standardikirjastolle (libc). Kirjasto toteuttaa C-kielen alustariippuvat osat ja pyrkii seuraamaan olennaisia standardeja kuten ISO C, POSIX ja IEEE 754 sekä toteuttaa muun muassa BSD:n alustakohtaiset rajapinnat.
Nimi on johdettu alkuperäisestä Unixin libc-kirjastosta. "libc" on yleisesti käytetty lyhenne "C-kielen standardikirjastolle", joka sisältää funktioita kaikille C-kielisille (ja toisinaan muunkielisille) ohjelmille.
Linux-ympäristössä kirjasto toteuttaa kutsut Linux-ytimen järjestelmäkutsuihin. Useissa tapauksissa kirjasto toteuttaa asioita, jotka ohjelman tekijä voisi tehdä itse. Tietyille toiminnoille kuten ohjelmien käynnistämiseen, muistin varaamiseen ja tiedostojen käsittelyyn kirjasto kutsuu ytimen toimintoja.
glibc on lisensoitu sallivammalla GNU Lesser General Public License (LGPL) lisenssillä, joka sallii käytön dynaamisena kirjastona. Kirjaston linkitys staattisena kirjastona osaksi ei-vapaata ohjelmatiedostoa ei ole lisenssin mukaista.
Historia

Kirjaston kehityksen aloitti Roland McGrath työskennellessään henkilöstön jäsenenä Free Software Foundationille vuonna 1987. Hän ilmoitti lopettamisesta ylläpitäjänä 30 vuoden jälkeen vuonna 2017.
Vuonna 1988 kerrottiin, että kirjastossa oli lähes täysi tuki ANSI C -standardin funktioille. Vuonna 1992 kerrottiin, että kirjastossa on kaikki ANSI C-1989 ja POSIX.1-1990 -standardien funktiot ja työ oli aloitettu POSIX.2-funktioiden lisäämiseen.
Linuxille on ollut oma libc-kirjasto, josta on siirrytty glibc:n käyttöön vuodesta 1997 alkaen. Linuxin libc 4 ja 5 perustuivat glibc:lle, joka ei ollut aktiivisessa kehityksessä tuolloin: glibc 2.0:ssa oli selkeitä parannuksia, jonka jälkeen useat Linux-jakelut siirtyivät glibc:n käyttöön.
Versio 2.40 sisältää tuen eräille C23-standardin ominaisuuksille. Samassa versiossa on muutettu eräissä tapauksissa käytetyt tietorakenteet käyttämään etumerkitöntä tyyppiä, joka riittää aikaleimoille vuoteen 2106 saakka.
Versiossa 2.41 on mukana CORE-MATH -projektin toteuttamia matemaattisia funktioita, sekä toteutuksia uusille ISO C23 -standardin mukaisille funktioille. CORE-MATH -projekti kehittää oikealla pyöristyksellä matemaattisia funktioita, jotka voidaan liittää toisiin kirjastoihin. Eri kirjastoissa olevat toteutukset vaihtelevat suorituskyvyltään ja tarkkuudeltaan.
Vaihtoehtoiset kirjastot

Useita vaihtoehtoisia kirjastoja on myös kehitetty pääasiassa sulautettuihin järjestelmiin.
GNU libc on sisältää useita ominaisuuksia, mikä johtaa erityisesti suureen tallennustilan tarpeeseen.
Eräässä vertailussa pienin GNU libc:hen staattisesti linkitetty käännetty C-kielinen ohjelma (kokonaisuudessaan: int main() {}) on kooltaan 662 kilotavua.
Sulautettuihin tarkoitetuilla uClibc:lla ohjelma on 5 kilotavua, musl:lla 1,8 kilotavua ja dietlibc:lla 0,2 kilotavua.
Vaihtoehtoisia c-kirjastoja:
EGLIBC
uClibc
uClibc-ng
musl libc
dietlibc
Newlib
picolibc
Android käyttää Googlen kehittämää Bionic-C-kirjastoa.
Aiheesta muualla

Projektin kotisivu
libc(3lib) posix man page
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton mestaruuskilpailut 1913

| Championnat LIHG 1913 |
| --- | --- |
Joukkueet:  5
Isäntämaa:   Sveitsi
Kaupungit:  Sankt Moritz
Ajankohta:  22. helmikuuta -   24. helmikuuta 1913
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Berliner SC
–  Hopeaa:   Prince's Club, Lontoo
–  Pronssia:   CP Paris
Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF (tuolloin LIHG) järjesti liiton mestaruusturnauksen jääkiekossa 1913. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta. Saksan mestari Berliner Schlittschuhclub voitti turnauksen, joukkueeseen kuului myös suomalainen Johan Ollus sekä ruotsalaiset Nils Molander ja Hans Georgii.
Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Berliner SC | 4 | 3 | 0 | 1 | 24-5 | 6 |  | 2-1 | - | 7-0 | 13-0 |
|  Prince's Club | 4 | 3 | 0 | 1 | 14-3 | 6 | - |  | 2-0 | 3-0 | 8-1 |
|  CP Paris | 4 | 3 | 0 | 1 | 14-7 | 6 | 4-2 | - |  | 4-2 | 6-1 |
|  Slavia Praha | 4 | 1 | 0 | 3 | 6-15 | 2 | - | - | - |  | 4-1 |
|  Sveitsi | 4 | 0 | 0 | 4 | 3-31 | 0 | - | - | - | - |  |
Boreas

Boreas, John William Waterhouse (1903)
Boreas (m.kreik. Βορέας) oli pohjoistuuli, tai tarkkaan ottaen pohjoiskoillistuuli, jota kreikkalaisessa mytologiassa palvottiin jumalana. Boreaan palvonta oli erityisen suosittua Ateenassa, koska persialaissodissa Boreas osoitti myötämielisyytensä kaupunkilaisille tuhoamalla barbaarien laivoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boreas Wikimedia Commonsissa
Slovenian parlamentti

| Slovenian parlamentti> Johto |
| --- | --- |
Kansallisneuvoston presidentti:  Marko Lotrič
Kansalliskokouksen puhemies:  Urška Klakočar Zupančič
Edustajia:  40 (kansallisneuvosto)  90 (kansalliskokous)
Slovenian parlamentti (sloveeniksi Slovenski parlament) on epävirallinen nimitys, jota käytetään Slovenian kansanedustuslaitoksesta. Slovenian perustuslain mukaan kansaa edustaa kansalliskokous ja sidosryhmiä edustaa kansallisneuvosto. Näistä kansalliskokous toimii alahuoneena ja kansallisneuvosto ylähuoneena. Slovenian parlamentti voi viitata sekä pelkkään kansalliskokoukseen että kansalliskokouksen ja kansallisneuvostoon yhdessä. Vuonna 2008 Slovenian perustuslakituomioistuin totesi Slovenian parlamentin olevan "epätäydellisesti kaksikamarinen".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slovenian parlamentti Wikimedia Commonsissa
| n k  Euroopan parlamentit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  San Marino  Saksa  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Rajallisesti tunnustetut valtiot:  Abhasia  Artsakh  Etelä-Ossetia  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Itsehallintoalueet ja muut yhteisöt:  Ahvenanmaa  Bosnia ja Hertsegovinan federaatio  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Huippuvuoret  Serbitasavalta  Mansaari  Jersey 
Muut yhteisöt:  Euroopan parlamentti
Kääntöpöytä

Kääntöpöytä VR:n veturitallilla Oulussa
Kääntöpöytä eli kääntölava (tai kääntötaso) on keskusakselin ja ympyränmuotoisen kiskotuksen varaan sijoitettu, yleensä 360 astetta kääntyvä silta, jonka päälle veturi voidaan ajaa ja sitten kääntää haluttuun suuntaan. Laivoissa (kuten S/S Viking) on käytetty autojen kääntöpöytiä.
Vaihtoehtoisesti kääntöpöytä on sama kuin pyöröpöytä (rotary table) eli jakopöytä eli indeksipöytä, metallityössä käytetty tarkkuuslaite. Sen avulla operaattori voi porata tai katkoa työkappaletta täsmälleen tasavälein kiinteän akselin suhteen.
Veturien niin sanotun sektoritallin yhteydessä kääntötaso on välttämätön: sen avulla veturit voidaan jakaa omiin talleihinsa, jolloin riittää yksi tuloraide ja tallien omat raiteet, kun pöytä voidaan kääntää vuorotellen kunkin tallin kohdalle.
Tavallisimmin pöytää käytetään veturin ympäri kääntöön, jotta keula saadaan ajosuuntaan. Pyörityskoneistot ovat pääosin sähkömekaanisia. Joissakin paikoissa, kuten Hyvinkäällä ja Porvoossa, ne ovat kuitenkin käsin pyöritettäviä vaihteiston avulla.
Suomessa ei ole ollut tapana peittää kääntöpöydän monttua lankuilla. Lunta voitiin lapioida kuopasta pois. Joissain montuissa oli käytössä höyryllä toimiva lumensulatus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kääntöpöydät Wikimedia Commonsissa
Orešnik

| 9M729 Orešnik |
| --- | --- |
Tyyppi:  IRBM
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Venäjä
Käyttöönotto:  2024
Ohjus
Huippunopeus:  yli 11 Mach (3,7 km/s)
Käyttäjämaat:  Venäjä
Orešnik (ven. Орешник, kirjaimell. suom. ’Pähkinäpensas’; koodi: 9M729 Orešnik) on Venäjän marraskuussa 2024 operatiivisesti käyttöön ottama, kokeellinen keskimatkan ballistinen ohjus (IRBM). Venäjän presidentti Putin kertoi maansa iskeneen 21. marraskuuta 2024 tällä useita taistelukärkiä sisältäneellä (MIRV) ohjustyypillä Ukrainan Dniprossa sijaitsevaan puolustusteolliseen kohteeseen.
Kehitys

Orešnikin kehitystyö oli pitkään salaista. Sen valmistus alkoi joidenkin tietojen mukaan vuonna 2023. Uuden ohjuksen luonteesta on tehty useita eri arvauksia. Jotkut ovat pitäneet sitä mannertenvälisen Jars-M -ohjuksen pienempänä versiona. Toisaalta sen on myös ehdotettu olevan tulosta pienemmän Iskander-ohjuksen kehitystyöstä. Jälkimmäisen suurempaa rakettimoottoria käyttävää versiota tiedetään kokeillun Kapustin Jarin laukaisupaikalla keväällä 2023.
Yhdysvaltain puolustusministeriön tiedottajan mukaan Orešnik olisi versio Rubež-ohjuksesta, jota voidaan pitää keskimatkan ja mannertenvälisen ohjuksen välimaaston ohjuksena sen laukaisukulmasta riippuen. Orešnikin kantaman on joskus esitetty olevan noin 2 500-3 000 km. Käytännössä sillä voisi iskeä Venäjältä esimerkiksi miltei koko Euroopan alueelle.
Ukrainan sotilastiedustelun (HUR) mukaan Orešnik on projektinimi venäläiselle mannertenväliselle Kedr-ohjukselle. Ohjus ei ole niin uusi kuin Venäjä antaa ymmärtää. Kedr-ohjusjärjestelmää on Ukrainan mukaan kokeiltu Kapustin Jarin koealueella lokakuussa 2023 ja kesäkuussa 2024.
Käyttö

21. marraskuuta 2024 ohjus laukaistiin Venäjän Astrahanin alueelta ja se osui yli 700 kilometrin päässä Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Dniprossa sijaitsevaan teollisuuslaitokseen. Ohjusiskulla vaurioitettiin myös kuntoutuslaitosta. Ohjusiskua arvioitiin näytöstyyppiseksi poliittiseksi viestiksi etenkin NATO-maille, koska periaatteessa ydinlatauksella varustettuja taistelukärkiä kantamaan pystyvässä ohjuksessa käytettyjen tavanomaisten taistelukärkien räjähdemäärät olivat pieniä, eikä iskulla arvioitu olleen suurta sotilaallista vaikutusta. Yhdysvaltalaisen arvion mukaan Venäjällä olisi tätä ohjustyyppiä vain "kourallinen". Ukrainan mukaan Dniproon iskeneessä ohjuksessa olisi ollut kuusi taistelukärkeä, ja jokaisessa niistä olisi ollut kuusi tytärammusta. Nopeasti putoavien ammusryppäiden saapuminen ilmenee esimerkiksi julkisuudessa näkyneistä videoista. Ilmeisesti 21. marraskuuta 2024 ammutun ohjuksen taistelukärkien tytärammukset olivat kuitenkin lataamattomia, koska niiden iskeytyessä maahan ei tapahtunut pintaräjähdyksiä.
Ukrainan HUR kertoi ohjuksen kulkeneen loppuvaiheessaan yli 11 Machin (3,7 km/s) nopeudella ja saapuneen kohteeseensa laukaisupaikalta noin 15 minuutissa. Hypersooninen nopeus ei ole mitenkään ihmeellistä keskimatkan ballistisissa ohjuksissa. Kaikki tämän luokan ohjukset saavuttavat hypersoonisen nopeuden lentoratansa aikana.
Venäjän presidentti Vladimir Putin kommentoi iskua muutama tunti sen toteuttamisen jälkeen. Putinin mukaan ohjus oli Orešnik ja se kulki 10 Machin nopeudella, eli noin 2,5–3 km/s. Putinin mukaan ohjusta on mahdoton torjua nykyisillä järjestelmillä ja että isku Ukrainassa tehtiin koeluonteisesti. Hänen mukaansa Venäjä aikoo tehdä uusia koelaukaisuja, taistelukäyttö mukaan lukien.
Orešnik-ohjusta on vaikea ampua alas moderneillakaan torjuntaohjuksilla kohteen lähellä, koska ennen kohdettaan se jakautuu useiksi itsenäiseksi, suurella nopeudella eteneväksi taistelukärjeksi (MIRV). Putinin propagandapuheista huolimatta uudemmilla ballististen ohjusten torjuntaohjuksilla (kuten Arrow 3) keskimatkan ja mannertenvälisiä ballistisia ohjuksia on pystytty pudottamaan. Pudotus pyritään tekemään avaruudessa ennen kuin ballistinen ohjus on lähellä kohdealuettaan tai saavuttaa maksiminopeutensa alastulovaiheen aikana. Esimerkiksi Yhdysvallat ja Israel ovat torjuneet ballistisia ICBM- ja IRBM-kantaman ohjuksia.
Piisami

| Piisami |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Muridae
Alaheimo::  Myyrät Arvicolinae
Suku::  Ondatra  Link, 1795
Laji::  zibethicus
Kaksiosainen nimi
 Ondatra zibethicus  (Linnaeus, 1766) 
Synonyymit
 Castor zibethicus Linnaeus, 1766  Fiber zibethicus   Fiber obscurus  Fiber spatulatus  Ondatra americana Tiedemann, 1808  Ondatra zibethica 
 Piisamin levinneisyys, punaisella alkuperäinen esiintymisalue
Katso myös
   Piisami Wikispeciesissä   Piisami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Piisami (Ondatra zibethicus) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva suurikokoinen ja pitkähäntäinen, pääosin vedessä elävä myyrälaji, jota on istutettu turkiseläimeksi myös Suomeen. Piisami on Ondatra-suvun ainoa laji.
Piisamin vanhoja nimityksiä ovat piisamimyyrä ja biisami. Siitä käytetään toisinaan kansanomaisia nimityksiä vesirotta ja myskirotta, joilla voidaan kuitenkin tarkoittaa myös vesimyyrää ja monia muita lajeja.
Ulkonäkö ja koko

Piisami on yleisväriltään ruskea, ja sen vatsapuoli on muuta ruumista vaaleampi. Osa piisameista on väriltään tummempia, niin kutsuttuja mustapiisameita, joiden turkki on erityisen arvokas. Niitä pidettiin aiemmin omana alalajinaan O. z. macrodon, mutta nykyisin kaikkien piisamien katsotaan kuuluvan samaan alalajiin. Piisami on Suomen suurin myyrä: aikuisella yksilöllä on pituutta 40–68 cm, josta hännän osuus on 19–28 cm, ja eläin painaa 0,7–1,7 kg. Häntä on suomupeitteinen ja sivuilta litteä. Takajalkojen varpaiden välillä on räpylämäistä ihoa.