stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karhusjärvi (järvi)
Maantiede

Karhusjärvi muodostaa melko selkeäpiirteisen altaan vailla mainittavia niemiä. Saaria ei ole. Rantaviiva on osin epämääräinen. Kaakkoisrannan nimetyt lahdet (Savistonlahti, Korvenlahti, Sotkalahti) ovat suiltaan avoimia. Karhusjärvi on matala ja suhteellisen tasasyvä. Syvin kohta, 2,2 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla.
Karhusjärven itärannalla sijaitsee Karhusjärven kylä. Länsirannan Järventauskallioiden laki on noin 40 metriä järvenpintaa korkeammalla. Luoteisrannalla sijaitsee Kiissuo ja etelärannalla Rantasuo.
Karhusjärven lasku-uoma alkaa järven eteläisimmästä kohdasta ja virtaa etelään. Se yhtyy Mustanjärvenojaan.
Karhusjärven vesitilavuus on 1 675 000 kuutiometriä.
Karhusjärvi (05.001.1.005) kuuluu Mustajoen alueeseen (05.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Juustilanjoen vesistössä (05). Karhusjärvi on Mustajoen alueen laajin vakavesi. Sen ohella alueeseen kuuluu Vihtosenjärvi, Säinjärvi, Kuijärvi ja Housulampi.
Karl Erik Harr

| Karl Erik Harr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1940 (ikä 84) Kvæfjord, Norja
Ammatti:  taidemaalari, kuvittaja
Taiteilija
Palkinnot
 Pyhän Olavin ritarikunta (2007) 
Karl Erik Harr (s. 8. toukokuuta 1940 Kvæfjord) on norjalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänen tyylinsä on saanut vaikutteita 1800-luvun romantiikasta. Harr varttui Harstadissa ja asuu nykyään osin Oslossa ja osin Bodøssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Erik Harr Wikimedia Commonsissa
Kimmo Sandell

Kimmo Sandell (s. 10. syyskuuta 1957) on suomalainen balettimestari. Hän oli Suomen kansallisbaletin solistitanssija vuosina 1976–2001. Vuosina 1987–1988 hän oli Helsingin kaupunginteatterin tanssija. Vuodesta 1993 hän on ollut Kansallisbaletin tanssijat ry:n varapuheenjohtaja. Hän on ollut päätehtävissä muun muassa baleteissa Seitsemän veljestä, Huonosti vartioitu tyttö, Pähkinänsärkijä, Don Quijote, Kamelianainen ja Giselle. Hän on tehnyt solistivierailuja muun muassa Berliiniin.
Karl Enckell

Karl Enckell (1. kesäkuuta 1853 Elimäki – 6. heinäkuuta 1937 Joroinen) oli suomalainen maatalouden ja erityisesti maanviljelystalouden asiantuntija.
Enckellin vanhemmat olivat kirkkoherra Robert Toussaint Enckell ja Beata Sofia Schwartz. Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1881 ja agronomiksi 1882. Apulaislääninagronomina Vaasassa Enckell toimi 1881–1891, Harjun maanviljelyskoulun johtajana 1891–1897, Kurkijoen maamiesopiston johtajana 1897–1902 ja Mustialan maanviljelys- ja meijeriopiston vt. johtajana 1902–1907. Filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi) Enckell valmistui 1908, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli Om arbetsintensiteten å Mustiala egendoms åkercirkulationer åren 1899–1906 I; kirjan toinen osa ilmestyi samana vuonna. Hän toimi Helsingin yliopistossa maanviljelystalouden opettajana vuodesta 1907 ja Teknillisen korkeakoulun agronomian opettajana 1909–1926. Yliopiston maanviljelystalouden professorina Enckellin oppituoli 1910–1926 oli ensimmäinen Pohjoismaissa. Väitöskirjan ohella Enckellin huomattavimpia julkaistuja tutkimuksia olivat Maatilan hoito-oppi (1909), Lantbruksekonomi I, Lantbrukets driftslärä (1918, J. E. Sunilan kanssa) sekä Grunderna för värdering och beräkning i landshushållning (1919). Hän kirjoitti lisäksi omalta alaltaan ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin ja toimi sekä perustamansa aikakauskirjan Tidskrift för Finlands svenska lantmän päätoimittajana 1919–1927 että Odalmannen-lehden päätoimittajana 1920–1927. Enckell kuului useisiin valtionkomiteoihin, ja hän oli Maataloustieteellisen seuran perustajia 1909.
Enckellin ensimmäinen puoliso vuodesta 1887 oli Elin Augusta Calonius (1865–1894) ja toinen vuodesta 1896 Vesta Charlotta Edgren (1871–1947). Enckellin lapsia toisesta avioliitosta olivat kirjailija ja kirjallisuudentutkija Olof Enckell (1900–1989), taidemaalari Torger Enckell (1901–1991) sekä kirjailija ja runoilija Rabbe Enckell (1903–1974).
Aiheesta muualla

Enckellin väitöskirja digitoituna. Bayerische Staatsbibliothek. (Viitattu 2.1.2014.)
Enckell, Karl hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kimmo Sainio

Kimmo Sainio (s. 6. huhtikuuta 1979) on suomalainen radiojuontaja. Hän juonsi HitMix-radiokanavalla vuosina 2017–2020, kunnes hänet yllättäen irtisanottin. Aiemmin hän juonsi Metro FM:n aamua Juha Perälän kanssa. Sainio on juontanut aiemmin myös Radio Suomipopin keskipäivää.
Sainio aloitti Ysäri-radiokanavalla helmikuussa 2021. Sainio työskenteli Bauer Medialla Bassoradion ja SuomiRäpin musiikkipäällikkönä vuosina 2021–2024. Sainio erosi alkuvuodesta 2024 puolisostaan Kristasta, jonka kanssa oli yhdessä 16 vuotta. Heillä on yhteinen lapsi, joka eron jälkeen asuu vuorotellen kummankin vanhemman luona.
Karl Ernst von Baer

| Karl Ernst von Baer> Карл Макси́мович Бэр |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl Ernst Ritter von Baer, Edler von Huthorn
Syntynyt: 17. helmikuuta 1792 Piiben moisio, Viron kuvernementti
Kuollut: 26. marraskuuta 1876 (84 vuotta) Tartto, Liivinmaa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Antropologia
Karl Ernst Ritter von Baer, Edler von Huthorn (ven. Karl Maksimovitš Ber, Карл Макси́мович Бэр) (17. helmikuuta 1792 Piiben moisio, Viron kuvernementti – 26. marraskuuta 1876 Tartto, Liivinmaa) oli baltiansaksalainen biologi ja embryologian perustaja.
Karl Ernst von Baer syntyi Piiben kartanossa (Hof Piep) Järvamaalla (Kreis Jerwen) Vironmaan ritarikunnan päämiehen Magnus Johann von Baerin (1765–1825) ja Juliane von Baerin (1764–1820) poikana. Hänen esivanhempansa olivat kotoisin Westfalenista.
Baer opiskeli Tallinnan katedraalikoulussa 1807–1810 ja sitten Tarton yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1810–1814. Vuonna 1814 hän väitteli tohtoriksi väitöskirjallaan virolaisten endeemisistä sairauksista. Berliinissä ja Wienissä. Hän työskenteli uransa aikana muun muassa Königsbergissä ja Pietarissa. Viimeiset elinvuodet hän asui Tartossa. Tartossa Toomemäellä on hänen muistopatsaansa, ja hänen kuvansa oli Viron kahden kruunun setelissä. Baerin uran huomattaviin saavutuksiin kuuluu munasolun toimintaperiaatteen selvittäminen. Baer todisti, että alkio paitsi kasvaa, myös käy läpi kehitysopin kuvaaman asteittaisen kehityksen. Hän oli viimeisinä elinvuosinaan myös tunnetuimpia Charles Darwinin teorioiden arvostelijoita.
Aiheesta muualla

Panu Turunen, Mitä kirjanystävän tulee tietää Karl Ernst von Baerista? Bibliophilos, n:o 2, 2006, s. 21–24
Anto Leikola, Vähän lisää von Baerista. Bibliophilos, n:o 3, 2006, s. 50–51
K. E. v. Baerin elämäkerta (englanniksi)
Viron kahden kruunun seteli (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Ernst von Baer Wikimedia Commonsissa
Keskilohjan seisake

Keskilohjan seisake (lyh. Ksj) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyinkää-radalla Lohjalla. Se sijaitsee Keskilohjan kaupunginosassa, joka on Lohjan 11. kaupunginosa. Seisakkeelta on noin puolitoista kilometriä kaupungin keskustaan ja noin kolme kilometriä Lohjan rautatieasemalle.
Keskilohja avattiin liikenteelle 1. syyskuuta 1923. Laiturirakennuksen suunnitteli Thure Hellström, ja se valmistui vuonna 1921. Keskilohjan seisakkeen alkoi syntyä asutusta. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 1. lokakuuta 1952. Henkilöliikenne lakkautettiin 25. syyskuuta 1983, jolloin myös koko liikennepaikka lakkautettiin. Asemarakennus tuhopoltettiin kesäkuussa 1996.
Kelly Overton

| Kelly Overton |
| --- | --- |
 Overton elokuvassa The Collective (2008).
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1978 (ikä 46) Wilbraham, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Judson Pearce Morgan (2004–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
AllMovie
Kelly Overton (s. 28. elokuuta 1978 Wilbraham, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Overton opiskeli New Yorkissa American Academy of Dramatic Artsissa. Asuessaan New Yorkissa hän alkoi esiintyä Off Broadwayn näytelmissä. Overton näytteli saippuasarjassa All My Children vuosina 2000–2002. Overton palasi teatteriin vuonna 2002. Hän esiintyi Broadwayllä Miehuuskokeen teatterisovituksessa ensin sijaisnäyttelijänä ja myöhemmin Elainen roolissa.
Overton on vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten Ilman johtolankaa, Kodinpuolustaja, C.S.I. New York ja Näkijä. Hän on esiintynyt elokuvissa Ring 2 ja Tekken. Vuonna 2008 hän käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti kauhuelokuvan The Collective yhdessä miehensä Judson Pearce Morganin kanssa. Overton myös esiintyi elokuvassa pääosassa. Overton näytteli ihmissutta nimeltä Rikki True Bloodissa vuodesta 2012. Sarjan kuudennella kaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. Vuonna 2016 Overton valittiin Vanessa Helsingin rooliin Syfyn Van Helsing -sarjassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelly Overton Wikimedia Commonsissa
Kelly Overton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kelly Overton AllMovie-sivustolla
Kelly Overton Internet Broadway Databasessa'
KellyOverton.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Kees van Dongen

Kees van Dongen ateljeessaan noin vuonna 1910.
Kees van Dongen, koko nimeltään Cornelis Theodorus Marie van Dongen, (26. tammikuuta 1877, Delfshaven – 28. toukokuuta 1968, Monte Carlo) oli hollantilaissyntyinen ranskalainen taidemaalari ja painokuvien tekijä. Van Dongen oli johtavia fauvisteja ja tunnettu erityisesti tyylitellyistä ja aistikkaista naisten muotokuvistaan.
Van Dongen aloitti taideopinnot jo hyvin nuorena. Hän opiskeli Rotterdamin kuninkaallisessa taideakatemiassa ja muutti Pariisin 20-vuotiaana. Montmartren boheemissa ilmapiirissä hän työskenteli talomaalarina, satiirilehtien kuvittajana sekä kahvilataiteilijana.
Van Dongen maalasi aluksi impressionistiseen tyyliin, mutta 1900-luvun alussa hänen väripalettinsa muuttui kirkkaammaksi ja keskittyneemmäksi. Tutustuttuaan Henri Matisseen van Dongen osallistui kuuluisaan vuoden 1905 Syyssalonkiin, jossa näyttelyn taiteilijat saivat raivokkaan ja kiihkeän maalaustyylinsä sekä puhtaiden, sekoittamattomien väriensä vuoksi nimen Fauve (“villieläin”). Van Dongenin maine kasvoi, kun Pablo Picasson taideteosten välittäjä Daniel-Henry Kahnweiler teki sopimuksen van Dongenin kanssa 1907. Vuonna 1908 van Dongenin osallistui saksalaisen ekspressionistiryhmä Die Brücken näyttelyyn, mutta pysyi kuitenkin uskollisena fauvismille.
Van Dongenin suorasukaiset ja värikylläiset muotokuvat tulivat erittäin muodikkaiksi ensimmäisen maailmansodan loppuessa, ja muotokuvat muodostivatkin siitä lähtien suurimman osan hänen tuotannostaan. Van Dongenin taiteen tunnusmerkiksi muodostui maalaus, joka esittää näyttävää, suurisilmäistä ja punahuulista naista. Van Dongenin vuonna 1917 maalaama kirjailija Anatole Francen muotokuva on hänen kuuluisimpia töitään. Muotokuvien ohella van Dongen teki litografioita sekä värikkäitä merimaisemia ja varmaotteisia näkymiä Pariisista.
Aiheesta muualla

Kutsuilla van Dongenin luona, Suomen Kuvalehti, 07.08.1926, nro 32, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Keinotekoinen maailma

Bryce-ohjelmalla renderöity keinotekoinen maailma avaruudesta nähtynä
Keinotekoinen maailma (engl. constructed world, conworld ja sub-creation)  on keinotekoisten maailmojen, esimerkiksi kuvitteellisten kaupunkien, maiden, kansojen ja planeettojen jne. luomista esimerkiksi elokuvia, tieteiskirjoja tai tietokonepelejä varten. Keinotekoisten maailmojen rakentelua sanotaan geofiktioksi.
Hyvä esimerkki geofiktiosta on J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta. Tolkienin uskonnollisen käsityksen mukaan ihmisellä ei voi olla korkeampaa tavoitetta kuin toisen maailman "alempi luominen" (sub-creation), joten hän itse näki Keski-Maan luomisessa häivähdyksen korkeampien voimien johdatusta.
Keinotekoinen maailma voidaan luoda siten että ensin luodaan planeetan laajat piirteet, joita tarkennetaan esimerkiksi maiden, kylien, kaupunkien tasolle mennen koko ajan yhä pienempiin yksityiskohtiin. Toisinkin päin voidaan tehdä: kuvataan vaikka planeetan jokin paikka ensin tarkasti, ja sitten ympäröivää maailmaa.
Ken Noritake

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ken Noritake
Syntymäaika: 18. heinäkuuta 1922
Syntymäpaikka: Japani
Kuolinaika: 6. maaliskuuta 1994 (71 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Nippon Yusen |  |
Maajoukkue
| 1951 | Japani | 1 (0) |
Ken Noritake (jap. 則武 謙; 18. heinäkuuta 1922 – 6. maaliskuuta 1994) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Noritake debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1951.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Keinotekoinen riutta

Keinotekoisen riutan rakentamisessa käytetään mm. betonilohkareita
Keinotekoinen riutta on ihmisen merenpohjalle luoma alusta, jossa voi kasvaa muun muassa koralleja, levää, merirokkoja ja muita mereneläviä. Keinotekoisia riuttoja voi tehdä lähes mistä tahansa materiaalista, kunhan se ei ole ympäristölle vaarallista eikä riutasta saisi irrota mitään, joka vaarantaisi ympäristöä tai eliöitä. Jo antiikin roomalaiset ja persialaiset loivat keinotekoisia riuttoja.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Keinotekoinen painovoima

Nasan julkaisema havainnekuva O’Neillin sylinteriparista.
Keinotekoinen painovoima tarkoittaa näennäisvoimaa, jonka avulla jäljitellään painovoimaa avaruusaluksessa. Sen käyttöä on pidetty tarpeellisena, koska pitkäaikainen oleskelu vähäisessä painovoimassa aiheuttaa ihmiselle terveyshaittoja, kuten luu- ja lihasmassan pienenemistä.
Albert Einstein kirjoitti jo vuonna 1905 julkaistussa erityistä suhteellisuusteoriaa käsittelevässä artikkelissaan, ettei painovoimaa voi mitenkään erottaa kiihtyvästä liikkeestä. Esimerkiksi jos astronautti matkustaa raketissa, jonka kiihtyvyys on 9,81 m/s2, kiihtyvyys tuntuu hänestä samalta kuin gravitaatio Maan pinnalla. Koska jatkuvan lineaarisen kiihtyvyyden hyödyntäminen avaruuslentämisessä on käytännössä mahdotonta, on esitetty, että keinotekoinen painovoima synnytettäisiin keskipakoisvoiman avulla.
Nasa kokeili keinotekoista painovoimaa jo vuoden 1966 Gemini 11 -avaruuslennolla. Miehistökapseli yhdistettiin kaapelilla Agena-telakointialukseen ja alusten muodostama pari kiihdytettiin ohjausmoottoreilla pyörimisliikkeeseen, joka synnytti 0,00015 g:n suuruisen keinotekoisen painovoiman.
Fyysikko Gerard K. O’Neillin keksimä avaruusasema muodostuu kahdesta vastakkaisiin suuntiin pyörivästä O’Neillin sylinteristä, joiden pituus on 32,2 kilometriä ja läpimitta 6,4 kilometriä. Pyörimisliike synnyttää sylinterien sisäpinnalle keinotekoisen painovoiman ja vastakkaisten pyörimisliikkeiden ansiosta ne pysyvät aina suuntautuneena kohti Aurinkoa. Valtavan kokonsa vuoksi O’Neillin sylinterit soveltuvat lähinnä avaruussiirtokunniksi, joihin voisi asuttaa jopa miljoonia ihmisiä.
Coloradon yliopiston tutkijoiden esittämässä mallissa pyörivä tila mahdutetaan avaruusaluksen yhteen huoneeseen, jossa avaruusmatkaajat voisivat viettää lyhyitä aikoja makuulavitsalla maaten. Haittapuolena tässä mallissa on nopean pyörimisliikkeen aiheuttama pahoinvoinnin tunne.
Voyager Station on Orbital Assembly -yhtion kehittämä pyörivä avaruusasema, joka sijoitetaan matalalle Maan kiertoradalle. Aseman keinotekoinen painovoima vastaa noin kuudesosaa Maan painovoimasta ja sinne mahtuu jopa 440 avaruusturistia. Yhtiö suunnittelee ottavansa käyttöön jo vuonna 2025 avaruusaseman prototyypin nimeltään Pioneer Station, jonne mahtuu enimmillään 28 henkilöä.
Keinottelu

Keinottelu tarkoittaa keplottelua, jonkin tekemistä epätavallisin, usein kyseenalaisin tai epärehellisin keinoin. Sijoittamisesta puhuttaessa sanalla tarkoitetaan spekulointia eli spekulaatiota, voiton hankkimista odotettuja hinnanvaihteluja hyväksi käyttäen.
Keinottelussa pyritään tekemään voittoa lyhytaikaisilla sijoituksilla. Keinottelumahdollisuudet paranevat, jos pörssikursseissa, hinnoissa, koroissa tai valuuttakursseissa on tapahtumassa suuria muutoksia. Sijoittaja voi keinotella kohteella, jonka arvon hän aavistaa muuttuvan (ostamalla tai myymällä sitä).
Keinottelua tapahtuu myös pörssin ulkopuolella. Niinpä jonkin tuotteen hinnan nopeasti noustessa sen myyntiä kannattaa välttää, koska hinta on myöhemmin korkeampi. Hintojen nousu tai tavarapula voi johtaa esimerkiksi elintarvikkeiden ostoryntäykseen eli hamstraukseen, jolloin niistä tulee pulaa.
Kees Verkerk
Henkilökohtaiset ennätykset

500 m: 39,9
1 000 m: 1.21,4
1 500 m: 1.58,9
3 000 m: 4.14,9
5 000 m: 7.13,2
10 000 m: 15.03,6
Keskilohja

Keskilohja (ruots. Mellanlojo) on Lohjan 11. kaupunginosa. Se sijaitsee noin 1,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta Lohjanharjun toisella puolella, valtatie 25:n eteläpuolella. Rakennuskanta koostuu suurelta osin rintamamiestaloista, Keskilohjantien kerrostaloista sekä osittain teollisuudesta. Keskilohjan kaupunginosassa sijaitsee Lemminkäinen Oyj:n Lohjan kateainetehdas. Siellä sijaitsee myös konditoria Pink Lemon.
Keskilohjaa kutsutaan usein puhekielessä Nummentaustaksi, mutta Nummentaustaan kuuluvat Keskilohjan lisäksi Gruotila, Metsola, Pappilankorpi, Veijola ja Vienola.
Idässä Keskilohjan Gruotilasta erottaa Harmajankatu ja Rajamäenkatu, etelässä Vienolasta Siuntionkatu, lännessä Metsolasta Malminkatu ja pohjoisessa Anttilan kaupunginosasta valtatie 25.
Palvelut

Keskilohjalla on Nummentaustan viipalekoulu (1.–2. luokka), Mäntylän päiväkoti, Siwa, sekä Würth. Liikuntamahdollisuudet ovat suhteellisen hyvät, koska kävelymatkan päässä on liikuntakeskus, josta löytyy uimahalli, jäähalli, urheilukenttä ja kouluilta löytyy koripallokenttiä. Takasenkadulla sijaitsee Takasenpuisto, jossa on leikkipuiston lisäksi pallokenttä. Alueen asukkaita palvelee myös Gruotilan puolella sijaitseva Ojaniitun leikkipuisto ja kenttä, joka talvisin jäädytetään luistelukentäksi.
Paikallisliikenteen linja-autot kulkevat Keskilohjan läpi Keskilohjantietä ja Puistokatua pitkin.
Keränen

Keränen voi viitata seuraaviin:
Keränen, sukunimi
-keränen (corpusculum ) yhdyssanoissa:
imukeränen
munuaiskeränen
suonikeränen
tuntokeränen
Khasab

| Khasab (خصب, Khaṣab) |
| --- | --- |
 Khasab
 Koordinaatit: 26.1840°N, 56.2478°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Musandam
Wilaya:  Khasab
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  13,0 km²
Väkiluku (2010)  ():  12 069
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Khasab (arab. خصب‎, Khaṣab) on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston pohjoispäässä, Persianlahden suuaukon eli Hormuzinsalmen etelärannalla sijaitseva kaupunki. Khasab on Musandamin kuvernoraatin hallintokeskus. Khasab on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). Khasab sijaitsee linnuntietä 370 kilometriä pääkaupunki Masqatista luoteeseen.
Khasabin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 12 049 (VL 2003) ja 12 069 (VL 2010). Koko Khasabin piirikunnan väkiluku oli 18 151 as. (VL 2010) ja 23 211 (2013), joista omanilaisten osuus oli 66,2 prosenttia.
Khasab ympäristöineen mereltä nähtynä.
Khasabin linnoitusta.
Khasabin keskustaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khasab Wikimedia Commonsissa
Kimmo Rasila

Kimmo Rasila (s. 27. heinäkuuta 1970 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Rasila valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998 ja on siitä lähtien ollut kiinnitettynä  Turun kaupunginteatteriin. Näyttelijä Jukka Rasila on hänen veljensä.
Aiheesta muualla

Kimmo Rasila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kimmo Rasilan esittely Turun kaupunginteatterin sivuilla
Kelly Prestonin filmografia

Kelly Preston vuonna 2005
Tämä on Kelly Prestonin filmografia.
Aiheesta muualla

Kelly Preston Elonetissä.
Kelly Preston Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kalevanlammi

| Kalevanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°38′43″N, 24°21′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tervajoen valuma-alue (35.87)
Laskuoja:  oja Mustalammiin 
Järvinumero:  35.874.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,1 m 
Rantaviiva:  1,05 km  
Pinta-ala:  6,94 ha  
 fiKalevanlammi 
Kalevanlammi  on Kanta-Hämeessä Lopella Saarelankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kalevansuolla Räyskälän kautta kulkevan harjujakson itäpuolella. Lammen pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Sen etelärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie Sajantilankulmalta.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Loppijärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,1 metriä mpy., mikä on 1,3 metriä korkemmalla kuin Mustalammilla. Ojitetun suon ojia on johdettu Kalevanlammiin, mutta sekin laskee Kalevansuon ojia myöten Mustalammiin. Vedet kulkevat Mustalammin kautta Loppijärveen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi oli kirjoitettu "Kalava lampi". lampi ja sen ympäröivä suo oli autio.
Vuoden 1958 peruskartassa Kalevajärveen oli johdettu Kalattomasta laskuoja, jota ei ole enää piirretty seuraaviin karttoinin. Suokin ojitettiin niin, että ojat näkyivät vasta 1979 kartassa.
Kaarihännät

| Kaarihännät |
| --- | --- |
 Elionurus muticus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Kaarihännät Elionurus  Humb. & Bonpl. ex Willd.
Katso myös
   Kaarihännät Wikispeciesissä   Kaarihännät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaarihännät (Elionurus) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 15 lajia.
Lajeja

Elionurus barbiculmis
Elionurus bilinguis
Elionurus ciliaris
Elionurus citreus
Elionurus elegans
Elionurus euchaetus
Elionurus hensii
Elionurus hirtifolius
Elionurus lividus
Elionurus muticus
Elionurus planifolius
Elionurus platypus
Elionurus royleanus – afrikankaarihäntä
Elionurus tripsacoides
Elionurus tristis
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kaarihännät (Elionurus)
Encyclopedia of Life (EOL): Elionurus (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Elionurus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Elionurus (englanniksi)
Keskiluku

Keskiluku on tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa. Keskikohdan kuvaamiseen ei ole yksiselitteistä menetelmää, ja paras tunnusluku vaihtelee tilanteen mukaan. Yleisimmin käytettyjä keskilukuja ovat:
Aritmeettinen keskiarvo on havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä. Puhekielessä keskiarvo tarkoittaa juuri aritmeettista keskiarvoa. Keskiarvo on mielekäs keskiluku, kun mittaus on tehty vähintään intervalliasteikolla.
Moodi eli tyyppiarvo on aineistossa useimmin esiintyvä arvo. Kun mittaus on tehty luokitteluasteikolla, moodi on ainoa mahdollinen keskiluku.
Mediaani on järjestetyn aineiston keskimmäinen luku. Jos havaintoja on parillinen määrä, valitaan mediaaniksi usein kahden keskimmäisen luvun keskiarvo. Näin ollen puolet havainnoista on mediaania pienempiä ja puolet suurempia. Mediaania voidaan käyttää keskilukuna, kun mittaus on tehty järjestysasteikolla.
Geometrinen keskiarvo on N:n havainnon tulon N:s juuri.
Harmoninen keskiarvo on käänteislukujen aritmeettisen keskiarvon käänteisluku.
Painotettu keskiarvo on aritmeettinen keskiarvo, jossa havaintoja on painotettu valitun säännön mukaan.
Neliöllinen keskiarvo eli tehollisarvo