stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guatemalan departementit

Guatemalan departementit
Guatemala on jaettu 22 departementtiin (esp. departamentos), jotka on jaettu 332 kuntaan (esp. municipios).
Departementit ovat:
Alta Verapaz
Baja Verapaz
Chimaltenango
Chiquimula
Petén
El Progreso
Quiché
Escuintla
Guatemala
Huehuetenango
Izabal
Jalapa
Jutiapa
Quetzaltenango
Retalhuleu
Sacatepéquez
San Marcos
Santa Rosa
Sololá
Suchitepequez
Totonicapán
Zacapa
Guatemala on aiemmin väittänyt että koko Belizen valtio tai osa siitä on Guatemalan departementti ja tämä väite on joskus näkynyt myös alueen kartoissa. Guatemala tunnusti Belizen muodollisesti 1992, mutta vuonna 2006 jäljellä olevat rajakiistat kahden valtion välillä ovat toistaiseksi selvittämättömiä.
Gordon B. Hinckley

Hinckley lokakuussa 2007.
Gordon Bitner Hinckley (23. kesäkuuta 1910 – 27. tammikuuta 2008) toimi Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidenttinä 12. maaliskuuta 1995 alkaen aina kuolemaansa 27. tammikuuta 2008. Hinckleystä tuli vanhin MAP-kirkkoa johtanut presidentti 6. marraskuuta 2006, kun hän ohitti David O. McKayn siihenastisen ennätyksen.
Elämäkerta

Hinckley syntyi Salt Lake Cityssä, Utahin osavaltiossa, ja valmistui siellä high schoolista 1928. Hinckley ryhtyi lähetyssaarnaajaksi ja palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1935.
Hinckley seurasi kirkon presidenttinä Howard W. Hunteria vuonna 1995. Häntä seurasi virassa Thomas S. Monson. 23. kesäkuuta 2004 George W. Bush myönsi Presidential Medal of Freedomin Hinckleylle.
Gordon B. Hinckleyn aikakautta kirkon johdossa leimasi ennen muuta intensiivinen temppelien rakennusohjelma. Hinckleyn astuessa virkaansa kirkolla oli toiminnassa 47 temppeliä; hänen kuollessaan niiden määrä oli kasvanut 124:ään, joten presidentti Hinckley vihki virkakautensa aikana käyttöön yli kaksi kolmasosaa kirkon temppeleistä. Viimeinen hänen vihkimänsä temppeli oli Espoon Karakalliossa sijaitseva Helsingin temppeli.
Samalla temppelien teologinen ja käytännöllinen merkitys muuttui jossain määrin. Aikaisemmin katsottiin temppelien pyhyyden edellyttävän, että niiden lukumäärä ei kasva liian suureksi. Temppeleiden tuli olla kirkon jäsenille vaikeasti tavoitettavissa, jotta matka sinne olisi todellinen pyhiinvaellus ja elämän kohokohta. Hinckleyn kaudella alettiin korostaa temppelien merkitystä toistuvan hengellisen uudistumisen ja virvoittumisen lähteenä. Tämän johdosta katsotaan, että kirkon jäsenellä tulee, mikäli suinkin mahdollista, olla mahdollisuus päästä temppeliin usein ja vähällä vaivalla. Nykyistä vaihetta onkin kutsuttu mormonismin "temppelöitymiseksi". Tähän kehitykseen liittyy myös se, että temppeleitä ja erityisesti ennen temppelin vihkimistä järjestettäviä "avoimien ovien päiviä" käytetään pontimena kirkon lähetystyössä.
Gordon B. Hinckleyn aikana suoritettiin muitakin isoja rakennusprojekteja. Salt Lake Cityyn rakennettiin kirkkoa varten suuri Konferenssikeskus, johon mahtuu 21 000 ihmistä. Tabernaakkeli on peruskorjattu.
Teologisesti Gordon B. Hinckleyn kaudelle oli tunnusomaista konservatismi. Kirkko profiloitui esimerkiksi samaa sukupuolta olevien parien oikeuksien vastustajana. Hinckleyn kauden tärkein julkaistu teologinen dokumentti lienee 23. syyskuuta 1995 julkaistu Perhejulistus, jossa kirkko tunnustautuu perinteisten perhearvojen vaalijaksi ja puolestapuhujaksi.
Toisaalta Gordon B. Hinckley näki vaivaa tehdäkseen kirkostaan tunnetun ja poistaakseen kirkkoa kohtaan tunnettuja epäluuloja. Hän pyrki mahdollisuuksien mukaan luomaan yhteyksiä erilaisiin järjestöihin ja myös ekumeenisia yhteyksiä eri uskonnollisiin yhteisöihin. Hän lisäsi MAP-kirkon näkyvyyttä esimerkiksi ottamalla osaa erilaisiin talk showhin ja ajankohtaisohjelmiin. Puheissaan hän varoitteli kirkkonsa jäseniä liiasta sisäänpäinlämpiävyydestä ja kehotti heitä tutustumaan ennakkoluulottomasti ympäröivään yhteiskuntaan ja myös toisiin kirkkoihin ja niiden jäseniin.
Elämäkerta > Kuolema

Hinckleylle tehtiin syöpäleikkaus 24. tammikuuta 2006. Hän menehtyi 27. tammikuuta 2008 kotonaan perheensä ympäröimänä, virallisesti "korkeasta iästä johtuvista syistä".
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Howard W. Hunter | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti 1995–2008 | Seuraaja: Thomas S. Monson |
Gerry Rafferty

| Gerry Rafferty |
| --- | --- |
 Rafferty esiintymässä vuonna 1980
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gerald Rafferty
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1947 Paisley, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 4. tammikuuta 2011 (63 vuotta) Stroud, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  muusikko, laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1966–2011
Tyylilajit:  rock, poprock, folkrock, soft rock
Soittimet:  kitara, piano, saksofoni, bassokitara
Yhtyeet:  The Humblebums, Stealers Wheel
Levy-yhtiöt:  Transatlantic Records 
Aiheesta muualla
www.gerryrafferty.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gerald ”Gerry” Rafferty (16. huhtikuuta 1947 Paisley, Skotlanti – 4. tammikuuta 2011 Stroud, Englanti) oli brittiläinen laulaja-lauluntekijä sekä kitaristi. Rafferty oli soolourallaan suosituimmillaan 1970-luvun lopulla, jolloin hän julkaisi muun muassa hittisinglen ”Baker Street” sekä menestyneen albumin City to City. 1960-luvun lopulla Rafferty kuului folkyhtye The Humblebumsiin, joka saavutti suuren suosion Britanniassa. 1970-luvun puolella hän oli mukana toisessa suositussa yhtyeessä, Stealers Wheelissä.
Diskografia > Studioalbumit

Can I Have My Money Back (1972)
City to City (1978)
Night Owl (1979)
Snakes and Ladders (1980)
Sleepwalking (1982)
North and South (1988)
On a Wing and a Prayer (1993)
Over My Head (1994)
Another World (2000)
Life Goes On (2009)
Kirjallisuutta

Nyman, Jake: ”Gerry Rafferty”, Rocktieto. Osa 3 N–Z, s. 117–120.  (Soundi-kirja 16)  Pirkkala:  Fanzine Oy, 1982.  ISBN 951-99372-4-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerry Rafferty Wikimedia Commonsissa
Gerry Raffertyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Gireumjin melo

| Gireumjin melo> 기름진 멜로 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  35 min
Pääosissa:   Lee Jun-ho  Jang Hyuk  Jung Ryeo-won 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   SBS
Esitetty:  7. toukokuuta 2018 – 17. heinäkuuta 2018
Jaksoja:  38
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  S.M. C&C
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Gireumjin melo (hangul: 기름진 멜로; uudistettu latinisaatio: Gireumjin Mello, engl. Wok of Love) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Lee Jun-ho, Jang Hyuk ja Jung Ryeo-won.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
GAZ

| Gorkovski avtomobilnyi zavod (GAZ) |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen
Perustettu:  1929
Kotipaikka:   Nižni Novgorod, Venäjä
Toimiala:  ajoneuvojen valmistus
Tuotteet:  henkilöautot, linja-autot ja kuorma-autot
Tytäryhtiöt:  UralAZ
Kotisivu:  gazgroup.ru
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
GAZ (ven. Горьковский автомобильный завод, ГАЗ, Gorkovski avtomobilnyi zavod, suom. Gorkin autotehdas) on autonvalmistaja, jonka tuotantolaitos on Gorkin autotehdas. Toisen maailmansodan jälkeen käynnistyi kohtalaisen nopeasti jo sotavuosina aloitetun suunnittelun tuloksena uuden, hyvin nykyaikaisen henkilöauton, GAZ M-20 Pobedan ja legendaarisen, 31 vuotta lähes muutoksitta tuotetun GAZ-51 -kuorma-auton valmistaminen.
Zim

Vuonna 1948 syntyivät ensimmäiset amerikkalaisvaikutteiset ZIM-12-mallin koesarjan autot, ja sarjatuotantoon tämä suuri automalli tuli vuonna 1950. Tavoitteena oli ollut hyödyntää mahdollisimman paljon jo tuotannossa olevia komponentteja. Kirja Avtomobili Rossii i SSSR kertoo, että Zimissä ja Pobedassa oli yhteisiä osia noin 50 prosenttia.
Kahdeksalle hengelle rekisteröidystä Zimistä tuli Suomessakin varsin suosittu muun muassa taksikäytössä sen jälkeen kun se oli ensiesitelty Helsingin autonäyttelyssä 1953. Zimissä oli 3,5 litran kuusisylinterinen sivuventtiilimoottori, joka kehitti 90 hevosvoimaa.
Muita GAZ-malleja

Myös edustusauto Tšaika ja tunnettu maastoauto GAZ-69 tulevat GAZin tehtaalta Nižni Novgorodista. Osaltaan myös GAZin tekniikkaan perustuivat ensimmäiset UAZ:t. GAZ ilmoitti 8. joulukuuta 2005 lopettavansa Volga-henkilöautojen valmistuksen, joka oli alkanut vuonna 1956, keskittyäkseen vain pikkubusseihin ja kuorma-autoihin, mutta jälleenmyyjien toiveesta jatkoi tuotantoa jälleen syksyllä 2006.
GAZ-jeeppien kutsumanimi on alusta lähtien ollut "kozjol", pukki.
Valmistetut mallit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  GAZ-A  henkilöauto (1932–1936) (Ford Model A (1927))  GAZ-AA kuorma-auto (1932–1938) (Ford Model AA)  GAZ-03-30 linja-auto (1933–1950)  GAZ-AAA 6x4 linja-auto (1934–1943)  GAZ-410 lava-auto (1934–1947)  BA-6 panssariauto (1936–1938)  GAZ-M1 henkilöauto (1936–1942)  GAZ-М415 avolava-auto (1937–1941)  GAZ-MM kuorma-auto (1938–1950)  BA-10 panssariauto (1939–1941)  GAZ-11-73 (6-I) henkilöauto (1940–1941, 1945–1948)  GAZ-61 maastoauto (1941–1945)  GAZ-64 maastoauto (1941–1943)  T-60 panssarivaunu (1941–1942)  T-70 panssarivaunu (1942–1943)  BA-64 panssariauto (1942–1943)  GAZ-67 maastoauto (1943–1944)  BA-64B panssariauto (1943–1946)  GAZ-67B - maastoauto (1944–1953)  GAZ-51 - kuorma-auto (1946–1975)  GAZ-M20 - henkilöauto (1946–1948, 1949–1955)  GAZ-63 - maastoauto (1947–1968)  GAZ-40 - BTR-40 Miehistönkuljetusvaunu (1950–1960)  GAZ-12 ZIM - henkilöauto (1950–1960)  GAZ 46 MAV - maastoauto (1952-??)  GAZ-69 - maastoauto (1952–1972)  GAZ-69A - maastoauto (1953–1972)  GAZ-M20V - Pobeda henkilöauto (1955–1958)  GAZ-М72 - Pobeda maastoauto (1955–1958)  GAZ-21 - Volga henkilöauto (1956–1970)  GAZ-62 - sotilasmaastoauto (1958–1962)  GAZ-13 - Tšaika loistoauto (1959–1981)  GAZ-49 - BTR-60 Miehistönkuljetusvaunu (1960–1976)  GAZ-52 - kuorma-auto (1961–1997) |   |  GAZ-53 - kuorma-auto (1961–1993)  GAZ-22 - henkilöauto (1962–1970)  GAZ-23 - henkilöauto (1962–1971)  GAZ-66 - sotilasmaastoauto (1964–1999)  GAZ-24 - henkilöauto (1968–1985)  GAZ-24-24 - henkilöauto (1971–1986)  GAZ-24-02 - henkilöauto (1972–1986)  GAZ-4905 - BTR-70 miehistönkuljetusvaunu (1976–86)  GAZ-14 - Tšaika loistoauto (1977–1988)  GAZ-3102 - henkilöauto (1982-)  GAZ-3101 - henkilöauto (1984–1991)  GAZ-24-10 - henkilöauto (1984–1993)  GAZ-24-34 - henkilöauto (1986–1991)  GAZ-5903 - BTR-80 miehistönkuljetusvaunu (1986-)  GAZ-31029 - henkilöauto (1992–1997)  GAZ-3302 - kuorma-auto (1994-)  GAZ-2705 - pakettiauto (1995-)  GAZ-3221 - henkilöauto (1996-)  GAZ-33023 - kuorma-auto (1996-)  GAZ-33027 - kuorma-auto (1996-)  GAZ-3937 - maastoauto (1997-)  GAZ-2752 - pakettiauto (1998-)  GAZ-22171 - pakettiauto (1998-)  GAZ-2217 - pakettiauto (1999-)  GAZ-2310 - lava-auto (1999-)  GAZ-3110 - henkilöauto (1997–2004)  GAZ-310221 - henkilöauto (1997-)  GAZ-3111 - henkilöauto (2003–2005)  GAZ-31105 - henkilöauto (2004-)  GAZ-2330 - sotilasmaastoauto (2002-)  GAZ-2975 - panssaroitu sotilasmaastoauto  VPK-3927 Volk - panssariauto  GAZ-5923 - Rostok BTR-90 miehistönkuljetusvaunu (2004-)  GAZ Volga Siber - Chrysler Sebringiin perustuva henkilöauto (2008-2010) |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta GAZ Wikimedia Commonsissa
GAZ Ural NEXT.
GAZelle NEXT.
GAZ-12 ZIM Minskissä 2014.
Giridhar Gamang

| Giridhar Gamang |
| --- | --- |

Odishan 13. pääministeri
 17. helmikuuta 1999 – 6. joulukuuta 1999  
Edeltäjä:  Janaki Ballabh Patnaik
Seuraaja:  Hemananda Biswal
Parlamentaarikko Lok Sabhassa
 2004–2009  
 1972–1999  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1943 (ikä 81) Rayagadan piirikunta, Orissa, Brittiläinen Intia
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Muut puolueet:  Intian kongressipuolue (ennen 2015)
Giridhar Gamang (s. 8. huhtikuuta 1943) on intialainen poliitikko, joka on toiminut pitkäaikaisena parlamentaarikkona Lok Sabhassa sekä Odishan pääministerinä vuonna 1999. Ura osavaltion johdossa päättyi vuoden sisällä, kun samana vuonna iskenyt sykloni aiheutti tuhoa osavaltiossa eikä hänellä ollut kykyä vastata sen tuomiin haasteisiin. Vuosina 1988–1989 hän toimi Intian turismi- ja tiedotusasioiden valtioministerinä.
Vuonna 2015 hän erosi kongressipuolueesta, jonka jälkeen hän liittyi Intian kansanpuolueeseen loukkaantuneena väitteistä joiden mukaan hän kaatoi pääministeri Atal Bihari Vajpayeen hallituksen vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Profiili Intian parlamentin alahuoneessa
Giresun

| Giresun |
| --- | --- |

 Giresun
 Koordinaatit: 40°54′55″N, 38°23′22″E 
Valtio:  Turkki
Maakunta:  Giresun
Väkiluku (2015):  105 748
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Giresun on samannimisen maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa. Vuoden 2015 lopussa kaupungin arvioitu väkiluku oli 105 748.
Kaupungissa toimii yliopisto, joka perustettiin vuonna 2006. Sen edeltäjä oli tyttökoulunopettajien seminaari, joka toimi jo vuodesta 1962.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giresun Wikimedia Commonsissa
Guitars – the Museum

| Guitars - the Museum |
| --- | --- |
 Guitars – the Museum kuvattuna Vasagatanilta päin maaliskuussa 2014.
Tyyppi:  musiikkimuseo
Sijainti:  Uumaja, Ruotsi
Perustettu:  2014
Johtaja:  Jonas Svedin
Kotisivut:  www.guitarsthemuseum.com
Koordinaatit:  63°49′38″N, 20°16′5″E
 fiGuitars - the Museum 
    
Guitars – the Museum (kansankielellä myös Gitarrmuseet, Kitaramuseo) on Uumajan keskustassa sijaitseva museo. Se sijaitsee tillirakennuksessa, jossa sijaitsi aiemmin Vasaskolan (Vaasakoulu). Museorakennuksen sisällä on myös esimerkiksi ravintola, musiikkikauppa sekä rokkiklubi. Museo avattiin tammikuun lopussa vuonna 2014 samalla, kun Uumajassa vietettiin kulttuuripääkaupunkivuoden avajaisia. Rakennus on nelikerroksinen.
Museota pyöritetään yhteisyrityksenä, jota johtavat musiikkikauppa 4Soundista sekä rokkiklubi Scharinskasta (joka on säilyttänyt nimensä muutettuaan Scharinska villanista Vasaskolaniin) vastuussa olevat henkilöt. Molemmat yritykset ovat myös investoineet kitaramuseoon. Uumajan kunta on tukenut museohanketta sekä peruskorjaamalla että tilojen sovittamisella, ja vuosittaisella 2,4 miljoonan Ruotsin kruunun yhteisrahoituksella vuosien 2014–2015 aikana.
Kokoelmat

Museon kokoelma koostuu lähinnä 1950- ja 1960-luvun sähkökitaroista. Näiden lisäksi museossa on esillä pienempiä kokoelmia sähköbassoista, vahvistimista sekä muista sähkökitaroiden historiaan liittyvistä esineistöstä. Kokoelman ovat keränneet uumalaiskaksoset Mikael ja Samuel Åhdén 1970-luvulta lähtien, ja se on nyt ensimmäistä kertaa julkisesti esillä museossa. Monia kokoelmassa olevia kitaroita on valmistettu vain rajoitettu määrä. Arvokkaimmat niistä ovat jopa satojen tuhansien eurojen arvoisia.
Muiden arvokkaiden kitaroiden joukossa kokoelmassa on vuoden 1958 Gibson Flying V, vuoden 1960 Les Paul ja vuoden 1950 Fender Broadcaster. Yli 500 kitaraa sisältävä museo on herättänyt kansainvälistä kiinnostusta, ja sitä on luonnehdittu suurimmaksi sen tyyliseksi maailmassa.
Museon oman kokoelman lisäksi siellä on myös huone väliaikaisille näyttelyille. Folkrörelsearkivet järjesti museossa avajaisten kunniaksi näyttelyn Umeå - The European capital of hardcore 1989-2000, joka oli esillä 28. huhtikuuta 2014 saakka.
Aiheesta muualla

Guitars - the Museum
Girma Wolde-Giorgis

| Girma Wolde-Giorgis |
| --- | --- |
 Girma Wolde-Giorgis vuonna 2008.
Etiopian presidentti
 8. lokakuuta 2001 – 7. lokakuuta 2013  
Edeltäjä:  Negasso Gidada
Seuraaja:  Mulatu Teshome
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1924 Addis Abeba, Etiopia
Kuollut: 15. joulukuuta 2018 (93 vuotta) Addis Abeba, Etiopia
Tiedot
Puolue:  riippumaton
Girma Wolde-Giorgis Lucha (28. joulukuuta 1924 – 15. joulukuuta 2018) oli Etiopian presidentti kahden kauden ajan vuosina 2001–2013. Hänet valittiin presidentiksi 8. lokakuuta 2001 ja uudelleen 9. lokakuuta 2007 alkaen. Etiopian presidenttiys on lähinnä symbolinen virka, jossa on hyvin vähän valtaa. Yksi kausi presidenttinä kestää kuusi vuotta, eikä sama henkilö voi olla presidenttinä kahta kautta pitempään.
Hän palveli armeijassa sekä poliitikkona hallitsija Haile Selassien aikana. Ensin hän palveli parlamentissa, jossa hänet valittiin alahuoneen puhemieheksi. Hallitsijan kukistamisen jälkeen vuonna 1974 hän työskenteli armeijan hallinnossa etenkin Eritreassa paikallisen Punaisen Ristin vastaavana. Sen jälkeen hän työskenteli liike-elämässä, ja palasi parlamenttiin sitoutumattomana edustajana. Tullessaan valituksi presidentiksi hän oli parlamentin puhemies.
Fredrik Lebell

| Fredrik Lebell |
| --- | --- |
 Fredric LeBell:n muotokuva
 Suomen lähetyskunnan edustaja
 pappissäädyn edustaja Suomen pietarin lähetyskunnassa 26. lokakuusta 1808 – 7. tammikuuta 1809. 
Henkilötiedot
Koko nimi:  Fredrik Mikaelsson Lebell
Syntynyt: 16. syyskuuta 1752 Ulvila, Ruotsin valtakunta
Kuollut: 7. toukokuuta 1819 (66 vuotta) Pori, Suomen suuriruhtinaskunta
Kansalaisuus:  Ruotsi 1752– , Suomi 1809–
Ammatti:  hovisaarnaaja, kirkkoherra, lääninrovasti
Arvonimi: teologian professori, teologian kunniatohtori
Titteli:  pappi
Vanhemmat:  Isä; Mikael Kasimirsson Lebell ja äiti; Maria Elisabet Eneskjöld
Puoliso:  (1.puoliso) Eva Albertina von Willebrand ja (2.puoliso) Friherrinna Charlotta Lovisin
Muut tiedot
Tunnustukset:  Pyhän Vladimirin ritarikunta 4.lk
 Nimikirjoitus
Fredrik Mikaelsson Lebell (myös Le Bell), ven. Фредрик Ле Белл, (16. syyskuuta 1752 Ulvila – 7. toukokuuta 1819 Pori) oli suomalainen Ulvilan kirkon Kirkkoherra ja lääninrovasti. Hän toimi papiston edustajana Suomen Pietariin matkanneessa lähetyskunnassa vuonna 1808.
Elämäkerta > Koulutus ja työura

Fredrik Lebellin vanhemmat olivat Ulvilan kirkkoherra Mikael Lebell (1714–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Elisabet Eneskjöld (1724–1757). Hän kävi Porin triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1768. Lebell opiskeli Turun akatemiassa ja vuodesta 1768 Uppsalan yliopistossa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1772, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1772. Lebellistä tuli Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtori vuonna 1800.
Lebell toimi valtaneuvos kreivi Adam Horn af Kanckasin (1717–1778) koti- ja hovisaarnaajana 1772, ylimääräisenä saarnaajana tykistössä vuodesta 1773 ja ylimääräisenä hovisaarnaajana vuodesta 1778. Hänestä tuli Ulvilan vt. kirkkoherra 1779 ja vakinainen kirkkoherra 1786. Lebell sai teologian professorin arvonimen 1792, ja hänestä tuli lääninrovasti 1812.
Fredrik Lebellin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1781 Eva Albertina von Willebrand ja tämän kuoltua vuonna 1813 Charlotta Lovisin. Hänen poikansa toisesta avioliitosta oli siuntiolainen tilanomistaja ja Tuorsniemen lasitehtaan omistanut Fredrik Adolf Le Bell (1817–1892).
Fredrik Lebell kuoli 7. toukokuuta 1819 Porissa, hänen hautapaikka sijaitsee Porissa, mahdollisesti Porin vanhimalla hautausmaalla.
Kunnianosoitukset ja arvonimet

Pyhän Vladimirin ritarikunta IV. luokan kunniamerkki, Suomen lähetyskunta 1808
Arvonimet
Professori 1792
Kunniatohtori 1800
Talk Dirty (Jason Derulon kappale)

| ”Talk Dirty” Jason Derulo ft>  2 Chainz |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tattoos & Talk Dirty
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 2. elokuuta 2013
 Tuottaja(t): Ricky Reed
 Tyylilaji: R&B, pop, pop rap
 Kesto: 02.57
 Levy-yhtiö: Beluga Heights, Warner Bros
Jason Derulon muut singlet
| ”The Other Side” 2013 | ”Talk Dirty” 2013 | ”Marry Me” 2013 |
2 Chainzin muut julkaisut
| ”My Story” 2013 | ”Talk Dirty” 2013 | ”Used 2” 2013 |
Talk Dirty on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jason Derulon kappale, joka julkaistiin Euroopassa ja Oseaniassa hänen kolmannen, Tattoos-studioalbumin toisena singlenä. Derulon kolmas studioalbumi nimettiin uudelleen muotoon Talk Dirty Yhdysvaltain julkaisua varten, sisältäen vaihtoehtoisen kappalelistan. Se julkaistiin Yhdysvalloissa albumin kolmantena singlenä 7. tammikuuta 2014. Kappaleen sanat esittää vieraileva yhdysvaltalaisräppäri 2 Chainz, tehden siitä Derulon ensimmäisen singlen jolla on vieraileva artisti. Kappaleen sanoittivat Jason Derulo, 2 Chainz, Eric Frederic, Jason Evigan, Sean Douglas, Ori Kaplan, Tamir Muskat, sekä Tomer Yosef, samalla kun kappaleen tuotannosta - joka sisältää samplen israelilaisyhtye Balkan Beat Boxin albumilta Nu Med julkaistusta kappaleesta "Hermetico" - vastasi yhtyeen Wallpaper jäsen Ricky Reed.
Talk Dirtyn musiikkivideon ohjasi Collin Tilley, joka sisältää erityyppisiä tansseja erilaisista kulttuureista: se julkaistiin Derulon YouTube-tilin kautta 7. elokuuta 2013. Julkaisunsa jälkeen "Talk Dirty" on debytoinut Australian singlelistan ensimmäisellä sijalla, tehden siitä Chainzin uran toisen singlen, joka on saavuttanut listan kärjen sekä päässyt Uudessa-Seelannissa kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Kappale pääsi listoile myös muutamissa muissa Euroopan valtioissa.
Käännös suomeksi
Tikkakosken jäähalli

Tikkakosken jäähallin pääsisäänkäynti talvella 2010.
Tikkakosken jäähalli sisältä.
Tikkakosken jäähalli on Tikkakoskella Jyväskylässä vuonna 1996 valmistunut kaarikattoinen jäähalli. Hallin kaukalo on 28 metriä leveä ja 58 metriä pitkä. Jäähallissa harrastetaan nykyisin jääkiekkoa, kaukalopalloa, ringetteä ja taitoluistelua. Hallin vieressä sijaitsee ulkojää. Jäähalli oli keväällä 2012 remontissa. Jyväskyläläiset urheiluseurat, kuten Tikkakosken Tikka ja Jyvässeudun Kiekko käyttävät hallia kotiotteluiden järjestämiseen.
Hallin palveluihin kuuluu 500 henkilön katsomo ja katsomon välittömässä läheisyydessä oleva kioski
Girija Prasad Koirala

| Girija Prasad Koirala |
| --- | --- |

Nepalin valtionhoitaja
 15. tammikuuta 2007 – 23. heinäkuuta 2008  
Edeltäjä:  Gyanendra (kuninkaana)
Seuraaja:  Ram Baran Yadav (presidenttinä)
Henkilötiedot
Syntynyt: 1925 Bihar, Brittiläinen Intia
Kuollut: 20. maaliskuuta 2010 Kathmandu, Nepal
Tiedot
Puolue:  Nepalin kongressipuolue
Uskonto:  hindulaisuus
Girija Prasad Koirala (20. helmikuuta 1925 – 20. maaliskuuta 2010) oli nepalilainen Kongressipuolueen poliitikko. Hän toimi pääministerinä useaan otteeseen 1990-luvun ja 2000-vuosikymmenen aikana.
Koirala on pääministerien Matrika Prasad Koirala (1912–1997) ja Bishweshwar Prasad Koirala (1915–1982) veli. Hän toimi pääministeriytensä ohella Nepalin väliaikaisena valtionhoitajana tammikuusta 2007 heinäkuuhun 2008. Tämän jälkeen maata on johtanut presidentti.