Elli Saurio
Tieteellinen ura > Marttaliitossa

Noin kuukauden kuluttua siitä, kun Elli Saurio oli valmistunut filosofian kandidaatiksi, hänet valittiin Suomalaisen Marttaliiton vuosikokouksessa Marttaliiton keskustoimikunnan jäseneksi. Joulukuun alussa 1933 Saurio siirtyi hoitamaan Suomalaisen Marttaliiton sihteerin tointa edellisen sihteerin, Maili Laitisen erottua. Maisteri Saurio toimi Marttaliiton vakinaisena sihteerinä 1.1.1934–1.4.1935. Suomalaisessa Marttaliitossa aloitettiin maisteri Saurion sihteerikauden aikana suomalaisten maalaisemäntien ajankäyttöä koskevan tilastotiedon keräys. Saurion vuonna 1947 valmistunut väitöskirja perustui juuri tähän Marttaliiton piirissä kerättyyn aineistoon.
Konsulenttivuosinaan Elli Saurio oli osoittanut suurta innostuneisuutta kodinhoidonneuvontaan ja oli pitänyt kilpailua hyvänä neuvontamuotona. Kilpailu oli kuitenkin vaativa työmuoto, mutta ulkomailta löytyi esikuvia seurattaviksi. Saurio kirjoitti Emäntälehdessä vuoden 1929 alussa julkaistussa artikkelissa, että Saksassa kotitalousharjoittelijat järjestivät työtehokilpailuja ja Tanskassa eräs kotitalousopisto laati taloissa ruokatalouslaskelmia. – Oli vain laadittava taulukkoja, joihin osanottajat voisivat merkitä esimerkiksi kuukauden kuluessa käytetyt ruoka-aineet ja ruokailupäivät ja tämän perusteella suorittaa laskelmat. Näin emäntä pääsi tietämään, kuinka paljon yksi ruokailupäivä maksoi, mikä oli ollut ruoan koostumus ja niin edelleen.
Työskennellessään Suomalaisessa Marttaliitossa Elli Saurio tarttui pelotta vaikeana pidettyyn kirjanpitoaiheeseen ja sai monet tavalliset suomalaisnaiset kiinnostumaan siitä. Saurio osoitti, että kirjanpidon avulla oli mahdollista saada taloudellista hyötyä. Ruokataloutta ja ajankäyttöäkin voitiin seurata kirjanpidon avulla mutta kotitaloudessa oli tärkeää seurata etenkin menojen kehitystä. Tulojen ja menojen summaukset osoittivat, että kotitalous oli suuri taloudellinen tekijä yhteiskunnassa. Saurio kertoi anekdootin entisestä kilpailutalon emännästä, joka parin kuukauden kirjanpidon jälkeen kauhistui niin kovasti karttuneiden summien suuruutta, että – lopetti kirjanpidon.
Kevättalvella 1934 Saurion toimiessa Suomalaisen Marttaliiton sihteerinä liiton äänenkannattajassa, Emäntälehdessä, julistettiin alkavaksi emäntien ajankäyttökilpailu. Ilmoitus ensimmäisestä ajankäyttökilpailusta oli otsikoitu "Miten käytän vuorokauden 24 tuntia?” Saurio oli yrittänyt herättää emännissä harrastusta kirjanpitoa kohtaan ja oli tullut aika ottaa uudet taidot käyttöön. Oli tarkoitus, että kilpailuun osallistuvat emännät pitäisivät omasta ajankäytöstään kirjaa. Ensimmäinen osakilpailu kesti vuoden ja kilpailussa luvattiin palkita ne, jotka säännöllisimmin ja totuudenmukaisimmin olivat tehneet merkinnät. Rahapalkintoja oli seitsemän kappaletta, suurin 1000 markkaa. Emäntälehden ilmoituksessa on yksi erityisen merkillepantava lause: "Kun nyt tähän koko kotitaloutemme kannalta tärkeään toimintaan on saatu erikoinen lahjoitus, järjestää Marttaliitto kilpailun, johon"...
Lahjoituksesta kertova lause on kiinnostava. Lahjoitus oli tiettyä tarkoitusta varten; se tuli käyttää vain ja ainoastaan perheenemäntien ajankäyttökilpailun järjestämiseksi. Tieto lahjoituksesta tuli julkisuuteen vasta sen jälkeen, kun Elli Saurio oli saanut valmiiksi filosofian kandidaattitutkintonsa – vaiheessa, jolloin hän mahdollisesti harkitsi jatkotutkimuksen aloittamista. Oliko tuntematon lahjoittaja maisteri Elli Saurio? Saurio saattoi tuolloin olla riittävän varakas toimimaan lahjoittajana. Hänellä oli palkkatuloja ja hän oli täysi-ikäiseksi tultuaan ensin vastaanottanut ja sitten myynyt perintöosansa vanhempiensa kuolinpesästä. Elli Saurion sisar Liisa o.s. Saurio ja Feeliks Tuisku oli vihitty 18.11.1925 ja ylioppilas Elli Saurio myi näille oman osuutensa (1/3) perintöön 19.11.1925 allekirjoitetulla kiinteistökaupan kauppakirjalla.
Emäntien ajankäyttökilpailussa oli kolme eri osakilpailua. Maisteri Elli Saurio kuului arvostelulautakuntaan. Palkinnot jaettiin Suomalaisen Marttaliiton määräaikaisessa edustajakokouksessa 24.3.1936 Helsingissä Tieteellisten Seurojen talossa. Saurio toimi kokouksen sihteerinä. Läsnä oli noin 101 valtuutettua edustajana ja noin 150 muuta marttaa. Kokouksessa puhui kolme suomalaisen kotitaloustieteellisen tutkimuksen pioneeria. Maanviljelystalouden professori Rurik Pihkala Helsingin yliopistosta puhui vaatetaloudesta. Filosofian tohtori Kaino Oksanen esitelmöi aiheesta ”Miten valtio tukee maatalous- ja kotitalousjärjestöjä?” ja toiminnanjohtaja Elli Saurio piti alustuksen kotitaloustieteellisestä tutkimuksesta. – Tohtori Oksanen teki ensimmäisen yliopistollista kotitalousopetusta koskeneen eduskunta-aloitteen, professori Pihkala oli keskeinen henkilö, kun laadittiin Helsingin yliopiston ensimmäistä virkaehdotusta kotitaloustieteitä varten ja maisteri Saurio nimitettiin viranhaltijaksi ensimmäiseen Suomeen perustettuun kotitalousprofessuuriin. Nämä kolme henkilöä edustivat kotitaloustieteellisen tutkimuksen yhteiskuntatieteisiin painottuvaa suuntaa.
– Maisteri Elli Saurio puhui Suomalaisen Marttaliiton edustajakokouksessa 24. maaliskuuta 1936 aiheesta ”Kotitaloustieteellinen tutkimus ja opetus kotitalousopetuksen ja -neuvonnan palveluksessa”. Puhuja pohti kotitaloustieteen ominaislaatua ja piti tärkeänä oikean lähtökohdan ja näkökulman määrittämistä. Saurio luonnehti kotitaloustieteen tieteeksi, joka tutkii ihmistä, ihmisen tarpeita ja niiden tyydyttämistä. Suomessa jo olemassa oleva 1000-henkinen kotitalousopettajien ja -neuvojien armeija olisi kaivannut kipeästi kotitaloustieteellisen tutkimuksen antamaa varmaa perustaa ja johtoa. Tulkitsijoita oli runsaasti mutta tulkittavaa niukalti.