stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giuseppe Zanardelli

| Giuseppe Zanardelli |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 15. helmikuuta 1901–3. marraskuuta 1903  
Monarkki:  Viktor Emanuel III
Edeltäjä:  Giuseppe Saracco
Seuraaja:  Giovanni Giolitti
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1826 Brescia, Lombardia-Venetsia
Kuollut: 26. joulukuuta 1903 (77 vuotta) Maderno, Italian kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Historiallinen Vasemmisto
Giuseppe Zanardelli (29. lokakuuta 1826 Brescia, Lombardia – 26. joulukuuta 1903 Moderno) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1901–1903.
Elämäkerta

Zanardelli osallistui vapaaehtoisena vuoden 1848 sotaan Itävaltaa vastaan Lombardiassa. Tappiollisen Novaran taistelun jälkeen hän palasi kotikaupunkiinsa Bresciaan, jossa toimi jonkin aikaa lakitiedon opettajana. Itävallan viranomaiset kuitenkin kielsivät häneltä opettamisen hänen poliittisten mielipiteidensä vuoksi. Vuonna 1859 Zanardelli valittiin Sardinian parlamenttiin. Seuraavina vuosina hän toimi yhdistyneessä Italiassa erilaisissa hallinnollisissa tehtävissä, mutta kohosi merkittäviin virkoihin vasta sen jälkeen, kun vasemmisto nousi maassa valtaan vuonna 1876. Zanardelli oli eri vasemmistohallituksissa työministerinä 1876–1877, sisäministerinä 1878–1881 ja oikeusministerinä 1881–1883. Viimeksi mainitussa virassa hän vei läpi uuden vaalilain. Se nelinkertaisti äänioikeutettujen määrän puolesta miljoonasta kahteen miljoonaan. Zanardelli kuitenkin erosi Agostino Depretisin hallituksesta, koska liberaalina ja irredentismin kannattajana hän ei hyväksynyt pääministerin lähentymistä oikeistoon ja ulkopolitiikassa Itävalta-Unkariin. Kun Depretis lopetti yhteistyön oikeiston kanssa, Zanardelli palasi hänen hallituksensa oikeusministeriksi vuonna 1887, ja jatkoi myös Francesco Crispin hallituksessa aina helmikuuhun 1891. Tänä aikana hän valmisteli uuden rikoslain, joka lakkautti kuolemanrangaistuksen ja laillisti lakot, mikäli niihin ei liittynyt väkivaltaa tai kiihotusta.
Vuosina 1891–1894 Zanardelli toimi edustajakamarin puhemiehenä ja 1897–1898 hän oli Antonio di Rudinìn hallituksen oikeusministerinä. Hän erosi vastalauseena, kun hallitus julisti poikkeustilan alueille, joilla oli esiintynyt mellakoita. Helmikuussa 1901 kuningas Viktor Emanuel III nimitti Zanardellin pääministeriksi. Hallituksen vahvaksi mieheksi tuli sisäministerinä toiminut Giovanni Giolitti. Zanardellin hallitus pyrki lievittämään Italiaa vaivanneita sosiaalisia levottomuuksia pehmeillä keinoilla: köyhimpiin kohdistuvia veroja alennettiin ja sotilaita ei enää käytetty lakkojen murtamiseen. Zanardelli myös pitäytyi tiukasti parlamentaarisissa menettelytavoissa. Hän joutui eroamaan lokakuussa 1903, kun hänen lakiesityksensä avioeron laillistamisesta kohtasi opposition jyrkän vastarinnan. Hän kuoli myöhemmin samana vuonna.
Girlicious

Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano: Nichole, Natalie, Tiffanie ja Chrystina
Girlicious oli yhdysvaltalainen pop-yhtye. Ryhmän kokosi Robin Antin, The Pussycat Dollsien luoja ja koreografi, yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa Pussycat Dolls Present: Girlicious. Sarja pyöri The CW -kanavalla 18. helmikuuta - 23. huhtikuuta 2008. Suomessa ohjelmaa nähtiin Subilla.
Yhtye oli aluksi Geffen Recordsin listoilla, ja sen jäsenet olivat Nichole Cordova, Tiffanie Anderson, Chrystina Sayers ja Natalie Mejia. Debyyttialbumi Girlicious julkaistiin Kanadassa elokuussa 2008, ja se ylsi Kanadan albumilistan sijalle kaksi. Sen jälkeen kun Tiffanie Anderson lähti ryhmästä kesäkuussa 2009, 
ryhmän levy-yhtiöksi vaihtui Universal Music Canada. Toinen studioalbumi Rebuilt julkaistiin marraskuussa 2010. Mejia ja Sayers lähtivät ryhmästä helmikuussa 2011. Nichole Cordova ilmoitti myöhemmin ryhmän hajoamisesta, ja hän liittyi uuteen tyttöyhtyeeseen Girls United.
Kesällä 2008 oli Backstreet Boysin lämppärinä Unbreakable Tour -kiertueella. Pian sen loputtua he aloittivat toisen kiertueensa Kanadassa, klubikiertueen Danny Fernandesin kanssa.
Diskografia > Albumit

Girlicious (2008)
Rebuilt (2010)
Diskografia > Singlet

Like Me  (2008)
Stupid Shit  (2008)
Baby Doll  (2008)
Over You (2010)
Maniac (2010)
Drank (2010)
2 In The Morning (2010)
Hate Love (2011)
Diskografia > Muut

Blush
Take A Picture
Don't Turn Back (feat. Colby O'Donis)
Caught
G.I.R.L.I.C.I.O.U.S
Get Hood
Liar Liar
Sexy Bitch (Cover ft. David Guetta)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Girlicious
Käännös suomeksi
Gustaf Adolf Gröndahl

Gustaf Adolf Gröndahl (22. huhtikuuta 1863 Pietari – 26. kesäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen toimitussihteeri ja valtioneuvos.
Gröndahlin vanhemmat olivat Suomen valtiosihteerinviraston kanslisti, kollegiasessori Adolf Zacharias Gröndahl ja Maria Lovisa Westerberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Pietarissa 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1888. Gröndahl sai varatuomarin arvon 1894.
Gröndahl oli aluksi Helsingin poliisikamarin notaarina ja vuodesta 1899 maistraatin ja Suomen kenraalikuvernöörin kanslian kielenkääntäjänä. Hänet nimitettiin 1904 Salmin tuomiokunnan tuomariksi ja 1907 keisarin Suomen kanslian vanhemmaksi toimitussihteerinapulaiseksi. Hän erosi tästä toimesta 1913. Vuoden 1919 jälkeen hän hoiti Helsingissä erilaisia juridisia tehtäviä.
Gröndahl oli naimisissa vuodesta 1892 Elsa Maria Franckin kanssa.
Rajauskerroin

Filmikamera
Valokuvafilmi
mustavalkofilmi
värifilmi
dia
filmiherkkyys
Digitaalikamera
Valokuvakenno
CMOS
CCD
rajauskerroin
kohina
ISO-luku
Digitaalinen tallennusmedia
Muistikortti
CF
SD
xD
Memory Stick
Valokuvien tiedostomuoto
JPEG
RAW:t
TIFF
Objektiivi
laajakulma
normaali
kauko
bokeh
tynnyri
tyyny
vinjetointi
Kuvankäsittely
Kuvankäsittelyohjelma
Photoshop
Photo-Paint
GIMP
Krita
PaintShop Pro
Pixel32
Paint.NET
RawTherapee
Teemasivu
Rajauskerroin on digitaalikameroissa käytetty kerroin, jolla ilmoitetaan digitaalikameran objektiivin vastaavuus 35 mm:n filmiä käyttävään filmikameraan tai samankokoista 36 × 24 mm:n kennoa käyttävään digitaaliseen kameraan verrattuna. Kerroin ilmaisee 36 × 24 mm:n kennon diagonaalin pituuden suhteen tarkasteltavana olevan kennon diagonaalin pituuteen nähden: mitä pienempi valokenno digitaalikamerassa on, sitä suurempi on rajauskerroin. Rajauskerrointa käytetään objektiivien polttovälien ja aukkojen vertaamiseksi.
Esimerkiksi Micro Four Thirds -järjestelmän objektiivi polttovälillä 8 mm on kuvakulmaltaan sama kuin 35 mm:n filmin kokoista kennoa käyttävän kameran objektiivi, jonka polttoväli on 16 mm. Järjestelmän kennokoon rajauskerroin on siten tasan kaksi. Suurempikennoiset kamerat tarvitsevat saman kuvakulman saavuttamiseksi pidempipolttovälisiä, ja siksi usein suurempikokoisia objektiiveja - joskin aukon tyypillisesti suuremmalla koolla on useimmiten merkittävämpi rooli.  Taskukokoisissa kameroissa ja matkapuhelimissa on hyvin pienet kennot, diagonaaliltaan vain joitain millimetrejä, ja siksi näiden kameroiden objektiivien polttovälit ovat vain murto-osia järjestelmäkameroiden objektiivien polttoväleistä, vastaten hyvin suuria rajauskertoimia.
Kennon koko vaikuttaa samankaltaisella tavalla myös valovoimaan. Mitä pienempi kenno, sen pienempi on sen saama kokonaisvalomäärä. Jos objektiivin valovoimaluku (aukkosuhde, f-arvo) kerrotaan rajauskertoimella, saadaan f-arvo, jota objektiivi vastaisi 35 mm kennoa käyttävässä kamerassa. Esimerkiksi mainitun Micro Four Thirds -järjestelmän objektiivin f-arvo 2,0 vastaisi 35 mm järjestelmän kamerassa f-arvoa 4,0. Toisin sanoa pienemmillä kennoilla on käytettävä f-arvoltaan pienempiä objektiiveja 35 mm järjestelmää vastaavan valovoiman aikaan saamiseksi.
Micro Four Thirds -järjestelmän objektiivia 8 mm f/2 vastaisi siten 35 mm järjestelmäkamerassa objektiivi 16 mm f/4. Koska f-luku on polttovälin ja aukon suhdeluku (aukkosuhde), voidaan laskea, että molemmissa tapauksissa optinen aukko olisi 4 mm (8 mm / 2 = 4 mm ja 16 mm / 4 = 4 mm). Toisin sanoen saman kennon näkemän valomäärän saavuttamiseksi tarvitaan kennon koosta riippumatta samankokoinen optinen valon sisääntuloaukko näkökentän ollessa sama. Optinen aukko on fyysisen aukon kuva sellaisena kun se on linssin edestä katsottuna.
Rajauskertoimia > 1,3

Canonin ensimmäiset ammattikäyttöön tarkoitetut digitaaliset järjestelmäkamerat
Rajauskertoimia > 1,5

Fujifilm
Nikonin harrastus- ja puoliammattilaiskäyttöön tarkoitetut DX-sarjojen järjestelmäkamerat D5000-sarja, D7000, D300
Pentax
Sonyn monet mallit
Rajauskertoimia > 1,6

Canonin harrastajille ja puoliammattilaisille tarkoitetut järjestelmäkamerat
Rajauskertoimia > 1,7

Sigman Foveon-kennoja käyttävät järjestelmäkamerat SD9 ja SD10
Rajauskertoimia > 2,0

Olympuksen Four Thirds- ja Micro Four Thirds -järjestelmäkamerat
Panasonicin Four Thirds- ja Micro Four Thirds -järjestelmäkamerat
Rajauskertoimia > 2,7

Nikonin CX-sarjan pienet järjestelmäkamerat
Giovanni Battista Piranesi

| Giovanni Battista Piranesi |
| --- | --- |
 Pietro Labruzzin tekemä Piranesin muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1720 Mogliano Veneto, Venetsian tasavalta
Kuollut: 9. marraskuuta 1778 (58 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Taiteilija
Ala:  taidegrafiikka
Taidesuuntaus:  uusklassismi
Giovanni Battista Piranesi (4. lokakuuta 1720 Mogliano Veneto, Venetsian tasavalta – 9. marraskuuta 1778 Rooma, Kirkkovaltio) oli italialainen taidegraafikko, joka tunnetaan Roomaa käsittelevistä etsauksistaan ja kuvitteellisia ”vankiloita” esittävistä töistään.
Piranesin isä oli kivenhakkaaja ja rakennusmestari. Hän sai nuorena sedältään käytännön opetusta rakenne- ja vesirakennustekniikasta. Piranesin veli, joka oli kartusiaanimunkki, innoitti häntä kiinnostumaan historiasta ja antiikin Rooman saavutuksista. Vaikka Piranesi ei juuri saanut töitä arkkitehtuurin alalta, monipuolinen koulutus auttoi häntä myöhemmin urallaan.
Piranesin vankilaetsaus.
Roomaan Piranesi muutti vuonna 1740. Hänestä tuli pian tämän jälkeen tunnetun graafikon, Giuseppe Vasin oppilas. Piranesi oppi Vasilta etsaustaidot. Vuonna 1745 Piranesi julkaisi 135 etsauksen sarjan Roomasta. Piranesin työt liioittelivat rakennusten kokoa, ja hän syvensi niissä myös varjojen ja valon suhdetta luodakseen kuviin dramaattisuutta. Vuosina 1749–1750 Piranesilta ilmestyi Carceri d'Invenzione, jossa hän esitteli mielikuvituksellisia vankiloita.
Piranesi arvosti antiikin roomalaista taidetta suuresti. Hän esittikin etsausten avulla teoksessaan Delle magnificenza ed architettura de'Romani näkemyksen, että roomalaiset eivät olleet saaneet vaikutteita kreikkalaisilta, vaan ennemminkin maan entisiltä asukkailta, etruskeilta. Toisessa arkkitehtuuria käsitelleessä teoksessaan Parere sull'architettura Piranesi esitti, että antiikin roomalaisten rakennusten pohjalta pitäisi luoda uusi arkkitehtuurin suuntaus. Vaikka Piranesi vaikuttikin arkkitehtuurissa, ainoa hänen suunnittelemansa valmistunut rakennus oli Santa Maria del Priorato -kirkko.
Piranesin romantisoidut näköalat ja omaperäiset sisätilat ovat inspiroineet myöhempiä taiteilijoita, kuten taidemaalari Hubert Robertia ja kirjailija William Thomas Beckfordia. 1900-luvulla surrealistit arvostivat Piranesin töitä, ja kauhuelokuvien lavastajat käyttivät Piranesin etsauksia lähdeaineistona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giovanni Battista Piranesi Wikimedia Commonsissa
Good Vibrations – the 20th Anniversary Album

| Good Vibrations – the 20th Anniversary Album Kari Peitsamo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: rock
 Levymerkki: Pyramid
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Before They Make Me Run 1995 | Good Vibrations – the 20th Anniversary Album 1997 | Peace, Love & Understanding – the Xmas Album 1997 |
Good Vibrations – the 20th Anniversary Album on Kari Peitsamon albumi vuodelta 1997.
Kappaleet

Faneille kiitos – 2.54
Musaa – 2.37
Putkinotko – 3.15
Huume Blues – 1.56
Dr. Rockfinger's Private Strip-poker Saloon – 2.35
Lennon elää osa 2 – 3.17
Sä kaunehin oot – 2.16
Viva Vargas – 2.41
The Rocker Inside – 2.32
Uskon huomiseen – 2.50
Ain laulain työtäs tee – 2.19
The Mystery Song – 1.35
Hajamietteitä piinaviikolta – 2.38
Kaikki mukaan – 3.51
Wimbledon Here I Come – 3.23
Ei Elviskään ois saanut häntä jäämään – 2.14
Kokoonpano

Kari Peitsamo – laulu, resonaattorikitara
Ilpo Tossavainen – basso
Mikko Laine – rummut
Greatest Hits: 60th Anniversary

| Greatest Hits: 60th Anniversary Neumann |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1985–2019
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2019
 Formaatti: CD, vinyyli, digi
 Tyylilaji: suomirock, pop
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Neumannin muut julkaisut
| Oma Waterloo 2013 | Greatest Hits: 60th Anniversary 2019 |   |
Greatest Hits: 60th Anniversary on Pertti Neumannin kokoelmalevy vuodelta 2019. Kokoelmalevy julkaistiin Neumannin 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi.
Kokoelmalevy sisältää kappaleita Neumannin aiemmilta sooloalbumeilta. Lisäksi sitä varten äänitettiin kaksi uutta kappaletta.
Kappaleet

Merlin ja minä – 3.44  (uusi levytys)
Toukokuun vihreät yöt (feat. Angelo Branduardi) – 3.39  (uusi levytys)
Naiselleni (The Moody Blues-cover) – 3.40
Mennään hiljaa markkinoille – 2.55
Adios Rosario – 3.36
Albion – 4.28
Sana saapui Ranskaan – 3.24
'39 (Queen -cover) – 3.25
Safiiri ja teräs – 3.19
Sumujen silta – 4.35
Kuutamokeikka – 3.41
Viiltävää kauneutta – 4.53
Kohti kesää – 4.12
Sydämen asialla – 2.47
Mennyt maailma – 3.41
Albion II – 4.10
Gwaihir – 2.46
Jokainen aamu (Dingo-cover) – 2.44
HMS Biter (D97)

| HMS Biter |
| --- | --- |
 HMS Biter

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sun Shipbuilding and Drydock Company, Chester, Pennsylvania
Kölinlasku:  28. joulukuuta 1939
Laskettu vesille:  18. joulukuuta 1940
Palveluskäyttöön:  6. huhtikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  21. elokuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  15 120 t (kuormattu)
Pituus:  150 m
Leveys:  24 m
Syväys:  7,6 m
Koneteho:  8 500 hv
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  555
Aseistus
Aseistus:  3 × 4"/L50 (102 mm) Mk IX -tykkiä 19 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä 15 lentokonetta
HMS Biter (viirinumero D97) oli Yhdysvalloissa rakennettu Avenger-luokan saattuetukialus, joka lainattiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle vuokraus- ja lainaussopimuksen nojalla toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Valmiussopimuksen neljän aluksen sarjan C3-tyypin kauppalaiva MV Rio Parana tilattiin 20. helmikuuta 1939 Sun Shipbuilding and Drydock Companyltä Chesteristä Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 28. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1940 Moore-McCormick Linelle kumminaan linjan varatoimitusjohtajan Robert C. Leen tytär Miss Kay Calder Lee. Yhdysvaltain laivasto lunasti 2. syyskuuta 1941 aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi. Muutostyöt tehtiin 1942 nimellä BAVG-3 Bethlehemin telakalla New Yorkissa.
Palvelus

Alus otettiin 6. huhtikuuta 1942 saattuetukialuksena palvelukseen kuljettamaan lentokoneita Välimerelle. Maaliskuussa 1943 alukselle siirrettiin 811 laivueen Fairey Swordfish -torpedopommittajat, minkä jälkeen se suojasi saattueita. Alus poistettiin elokuussa 1944 palveluksesta ja luovutettiin kauppalaivastolle rahtialuksena. Aluksella syttyi tulipalo Greenockissa, minkä jälkeen se sijoitettiin reserviin. Se palautettiin huhtikuussa 1945 Yhdysvaltain hallintaan, minkä jälkeen se makasi ankkurissa.
Dixmude

Aluksella suoritettujen korjausten jälkeen se lainattiin Ranskan laivastolle, joka nimesi sen Dixmudeksi. Alusta käytettiin aluksi lentokoneiden siirtämiseen Yhdysvalloista Ranskaan, jona aikana se oli 1966 hetken aikaa Indokiinassa. Se palasi 1947 kuljetustehtäviin, kunnes se poistettiin palveluksesta 1956. Alus siirrettiin työläisten majoitusalukseksi. Alus palautettiin 1966 Yhdysvaltain laivastolle, joka sijoitti sen poistolistalle. Alus upotettiin maalilaivana.
Gustaf Adolf Lewenhaupt

Gustaf Adolf Lewenhaupt, Matthäus Merianin maalaus vuodelta 1650.
Gustaf Adolf Lewenhaupt (24. helmikuuta 1619 Vinäs, Kalmar – 29. marraskuuta 1656 Rautu) oli lopulta Suomessa vaikuttanut ruotsalainen sotapäällikkö, Raaseporin ja Falkensteinin kreivi. Lewenhaupt teki loistavan sotilasuran. Hänet nimitettiin kenraalimajuriksi vuonna 1645, kenraaliksi 1651, valtakunnanneuvokseksi 1650, sotamarsalkaksi 1655 sekä Riian kenraalikuvernööriksi ja Ruotsin suurvalta-armeijan Suomen sotavoimain ylipäälliköksi vuonna 1656.
Lewenhaupt osallistui rykmentinpäällikkönä kolmikymmenvuotisen sodan Leipzigin taisteluun vuonna 1642 ja taisteli myöhemmin voitokkaasti Baltiassa.
Ennen kuolemaansa hän organisoi Suomen sotatalouden ja puolustuksen ruptuurisodan ajalle 1656–1658.
Gustaf Adolf Krogerus

Krogerus vuonna 1877. Kuva: Daniel Nyblin.
Gustaf Adolf Krogerus (17. helmikuuta 1838 Kitee – 19. helmikuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtioneuvos ja prokuraattorin apulainen.
Krogeruksen vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Krogerus (1800–1876) ja Maria Helena Rosenbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1860. Krogerus sai varatuomarin arvon 1862. Krogerus oli Viipurin hovioikeudessa asessorina 1871–1875 ja hän toimi prokuraattorin apulaisena 1875–1887. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1887–1889. Krogerus sai valtioneuvoksen arvon 1885.
Hän toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1877–1878. Krogerus oli naimisissa 1862–1874 Alexandra Titoffin (k. 1874) ja vuodesta 1879 Anna Eleonora Stockmannin kanssa. Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos Arvid Krogerus (1868–1944) oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta.
Good Times Killin’ Me

| Good Times Killin' Me Nathan Abshire |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : La Louisianne Studio, Lafayette, Louisiana,  20. maaliskuuta 1978
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Sam Charters
 Tyylilaji: cajun
 Levy-yhtiö: Sonet Records
Good Times Killin' Me on cajun-muusikko Nathan Abshiren studioalbumi vuodelta 1978. Sen on tuottanut Sam Charters. Äänittäjä on Keith Cravey.
Charters on myös ottanut levykansion valokuvat ja laatinut esittelytekstin. Hän kiittää taustatiedoista Barry Anceletia. Levykannen on suunnitellut Wagner Design Unit.
Englannissa LP-levyjä on valmistanut levy-yhtiö Sonet Records Ltd., joka on toiminut osoitteessa 121 Ledbury Road, London W11 2RP. Yhdistyneessä kuningaskunnassa jakelijana on toiminut Pye Record (Sales) Ltd.
Albumi on saanut nimensä Abshiren tavasta huudahdella tanssimuusikkona esiintyessään ”Good times is killin’ me”. Lause oli kirjoitettu myös hänen hanurikoteloonsa. Tämän albumin äänityksen aikoihin Abshire asui Louisianassa Basile-nimisen kaupungin laitamilla ja oli eläköitynyt siviiliammatistaan kaatopaikan hoitajana.
Erään arvion mukaan Abshire oli fyysisesti niin vanhentunut, että tätä levyä ei olisi kannattanut enää tehdä, ellei sitten kunnianosoituksena. Kirjoittajan mukaan Abshire teki parhaat levytyksensä 1960-luvulla Chris Strachwitzin Arhoolie-levymerkille.
Kappaleet

Ääninäyte
Näyte (9%, 0:15 / 2:46) kappaleesta, jonka Abshire on tehnyt Chicagossa vuonna 1975 perustuen Iry Lejeunen kappaleeseen ”Bosco Blues”. Tämä puolestaan oli saanut vaikutteita laulusta ”Mule Skinner Blues”. Kappaleen sanoituksessa on vapaasti suomennettuna ote ”Kun näet minut kävelemässä Chicagon katuja risaisissa kengissäni ja housuissani, voit olla varma, että kaipaan vanhaan Louisianaan”.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
"La Queue de Tortue"
"Chicago Blues" (Tunt.)
"The Drunkard's Dream” (Trad.)
"Iota Two-Step” (Trad.)
"Service Blues” (Trad.)
"La Valse Criminelle” (Trad.)
"Ja'i éte au Bal” (Trad.)
"La Valse à Belisaire” (Tunt.)
"Les Filles du Canada” (Tunt.)
"Jolie Blonde” (Trad.)
"Tous Les Soirs” (Trad.)
"Cher Mom”
Sovitukset ovat Nathan Abshiren ja Sady Courvillen tekemiä. Laulujen julkaisija on Sonet Publishing paitsi 1.2, 2.2 ja 2.3 osalta Copyright Control.
Kappaleet ovat perinteisiä ja tansseissa suosittuja cajun-melodioita: sekoitus valsseja, two-stepejä ja blueseja.
"La Queue de Tortue" eli suomennettuna “Kilpikonnan häntä” on saanut nimensä Kaplanin ja Crowleyn välillä virtaavasta bayousta.
"La Valse à Belisaire” on Abshiren versio Roy Acuffin kappaleesta ”A Precious Jewel”.
"Les Filles du Canada” eli “Kanadan tytöt” kuulostaa kappaleen “Little Brown Jug” varhaiselta versiolta.
Muusikot

Nathan Abshire – hanuri ja laulu
Preston Manuel – kitara ja laulu kappaleilla 1.3, 2.1 ja 2.6
Sady Courville – viulu
Eddie Richard – triangeli
Levyllä soittavat muusikot ovat Abshiren vanhoja ystäviä ja soittokavereita. Sady Courville levytti viuluduoettoja Denis McGheen kanssa jo 1920-luvulla. Hänellä oli tämän levytyksen aikaan vielä huonekaluliike Eunicessa. Preston ”Pres” Manuel teki ensimmäiset levytyksensä 1930-luvulla ja oli tässä vaiheessa eläkkeellä. Eddie Richard on Sadyn setä. Sady ja Pres esiintyivät vielä Cajun Hour -nimisessä radio-ohjelmassa, joka lähetettiin lauantaiaamuisin Fred's Lounge -nimisestä paikasta Mamoussa. Ohjelma oli saanut vakiintuneen aseman ja sen oli aloittanut Revon Reed yli 15 vuotta aikaisemmin.
Gastroskopia

Gastroskopia
Gastroskopia eli mahalaukun tähystys on menetelmä, jota käytetään ruokatorven, mahalaukun ja ohutsuolen alkuosan tutkimisessa.
Tutkimuksen toteutus

Tutkimusta edeltävästi on oltava paastolla oksentamisen välttämiseksi ja näkyvyyden parantamiseksi. Tutkimus tehdään kuituoptisella tähystimellä, joka on paksuudeltaan hieman toista senttimetriä.[lähde? ] Tutkittava on tutkimuksen ajan tavallisesti hereillä, mutta tutkimuksia tehdään esimerkiksi lapsille myös nukutuksessa. Tarvittaessa potilaalle annetaan rauhoittavaa lääkitystä. Nielu puudutetaan ja tutkittavan nielaistessa tähystin viedään ruokatorveen. Ruokatorven limakalvo tarkastetaan matkalla. Mahalaukku tarkastellaan kauttaaltaan ja yleensä otetaan mahalaukun eri osista lukuisia näytteitä, joista tutkitaan muun muassa helikobakteeri. Ohutsuolen alkuosa tarkistetaan ja sieltä otetaan näytteet keliakian toteamiseksi. Mahalaukun tutkimus kestää noin 5-10 minuuttia, ohutsuolen alkupään huomattavasti vähemmän, noin 5 minuuttia.
Tutkimuksen kokeminen

Mahalaukun tähystystutkimus on epämiellyttävä toimenpide, jos se aiheuttaa yskimis- ja oksennusrefleksin. Tutkimus ei kuitenkaan ole kivulias, eikä näytteenotto mahan ja suolen limakalvolta yleensä tunnu. Herkemmät saattavat tuntea nipistyksiä ja seuraavana päivänä saattaa tuntua kipua ruokatorvessa ja kurkussa.
Gustavsbergin posliinimuseo

Gustavsbergin posliinimuseo
Gustavsbergin posliinimuseo (ruots. Gustavsbergs porslinsmuseum) on Ruotsissa Gustavsbergissa sijaitseva museo. Sitä ylläpitää Värmdön kunta. Gustavsbergin posliinitehdas perustettiin vuonna 1825 ja museo esittelee ruotsalaista posliini- ja teollisuushistoriaa samasta vuodesta alkaen.
Ruotsin kansallismuseo sai vuonna 2001 lahjoituksena yli 40 000 esinettä käsittävän Gustavsberg-kokoelman, josta on valittu edustava valikoima museoon nähtäville. Kokoelman esineet on valmistettu Gustavsbergin posliinitehtaalla 1830-luvun ja vuoden 1994 välisenä aikana. Siihen kuuluu esimerkiksi studiossa valmistettuja taide-esineitä, vanhempia saniteettituotteita ja koekappaleita eli esineitä, joita ei koskaan otettu tuotantoon.
Museorakennus on vuodelta 1904.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon esittely kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Upplev Värmdö! (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)