stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anthony Richard

| Anthony Richard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1996 (ikä 27) Trois-Rivières, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  74 kg
Seura
Seura:  Boston Bruins / Providence Bruins
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  90
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Val-d’Or Foreurs (QMJHL) Milwaukee Admirals (AHL)  Cincinnati Cyclones (ECHL) Nashville Predators (NHL) Chicago Wolves (AHL) Syracuse Crunch (AHL) Montreal Canadiens (NHL) Laval Rocket (AHL)
NHL-varaus:  100. varaus, 2015 Nashville Predators
Anthony Richard (s. 20. joulukuuta 1996 Trois-Rivières, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Boston Bruinsin organisaatiota. Hän on Nashville Predatorsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2015. Pelipaikaltaan Richard on vasen laitahyökkääjä.
Ura

Richard pelasi junioriurallaan vuodet 2012–2016 QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreursissa, jossa voitti liigan mestaruuden kaudella 2013–2014. Pelaamissaan 232 runkosarjaottelussa hän teki tehopisteet 111+127=238. Vuoden 2015 NHL:n varaustilaisuudessa Richard varattiin 100. pelaajana Nashville Predatorsiin. Predators teki Richardin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen marraskuussa 2015. Tämän jälkeen hän pelasi Foreursissa kauden loppuun, jonka jälkeen teki ammattilaisdebyyttinsä edustaessaan Predatorsin AHL-farmiseura Milwaukee Admiralsia kolmessa pudotuspeliottelussa.
Kausi 2016–2017 oli Richardin ensimmäinen kokonainen ammattilaisjoukkueessa. Hän pelasi Admiralsissa 55 runkosarja- sekä kolme pudotuspeliottelua. Lisäksi hänet lainattiin myös ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesiin viideksi otteluksi. Richard pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 1. joulukuuta 2018 Predatorsin 5–2-voittoon päättyneessä ottelussa Chicago Blackhawksia vastaan. Hän pelasi ottelussa 7.22 minuuttia.
Myös kaudella 2019–2020 Richard pelasi yhdessä NHL-ottelussa. Pääosin hän pelasi kuitenkin Admiralsissa, jossa teki 60 ottelussa tehopisteet 14+9=23. Heinäkuussa 2020 Predators ja Richard solmivat yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Seuraavan kauden Richard pelasi lainalla AHL-joukkue Chicago Wolvesissa. 28 ottelussa hän teki 11 maalia sekä seitsemän syöttöpistettä. Kauden päätteeksi hänen sopimustaan jatkettiin jälleen vuodella.
Helmikuussa 2022 Richard kaupattiin Tampa Bay Lightningiin vaihdossa hyökkääjä Jimmy Huntingtoniin. Ennen tätä hän oli tehnyt alkukaudella AHL:ssä 31 pelaamassaan ottelussa tehopisteet 7+5=12.
Adevismi

Adevismi on Friedrich Max Müllerin esittelemä käsite, joka tarkoittaa jumalten (sanskr. deva) kieltämistä vastaavasti kuin sana ateismi tarkoittaa uskon puutetta jumaliin. Müller käytti sanaa intialaisen vedanta-ajattelun yhteydessä. Nykyisin sana ei ole juuri käytössä.
Araukaanilaiset kielet

Araukaanilaiset kielet on pieni kielikunta, joka sijoittuu maantieteellisesti Chilen ja Argentiinan rajalle Andeille.
Kielikunta koostuu kahdesta kielestä:
Mapudungun
Huilliche
Antanas Gustaitis

Prikaatinkenraali Antanas Gustaitis.
Antanas Gustaitis lentokentällä.
Romualdas Marcinkus, Jonas Liorentas, Antanas Gustaitis, Juozas Namikas, Jonas Mikenas, Kazys Rimkevicius ANBO-tehtaan luona
Antanas Gustaitis  (26. maaliskuuta 1898 – 16. lokakuuta 1941) oli liettualainen lentoupseeri ja lentokonesuunnittelija. Hän modernisoi Liettuan ilmavoimat 1930-luvulla.
Gustaitis syntyi Obelinėssa ja kävi koulunsa Jaroslavlissa. Hän opiskeli Pietarin Tykistökoulun insinööri-instituutissa ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän liittyi Liettuan armeijaan maan itsenäistyessä vuonna 1919. Vuonna 1920 hän osallistui sotatoimiin Puolan hyökättyä Liettuaan. Vuonna 1922 hän toimi lennonopettajana. Hän valvoi Itävallasta ja Tšekkoslovakiasta tilattujen sotilaslentokoneiden kokoonpanoa Liettuassa. Hän oli Liettuan ilmailukerhon perustajia. Hän pyrki edistämään purjelentoa Liettuassa.
Vuodet 1925–1928 Gustaitis opiskeli lentokoneinsinööriksi Pariisissa. Palattuaan Liettuaan hänet ylennettiin sotilasilmailun varakomentajaksi ja alkoi johtaa Karo Aviacijos Tiekimo Skyrius -lentokonetehdasta. Se kehittyi korjaamosta tehtaaksi muuttaen nimensä muotoon ANBO, Antanas Nori Būti Ore – ”Antanas haluaa lentää”.
Vuonna 1934 Gustaitis ylennettiin ilmavoimien päälliköksi, ja tässä tehtävässä hän modernisoi Liettuan ilmavoimat . Kun Liettua vuonna 1941 liitettiin Neuvostoliittoon, hän toimi opettajana Vytautas Magnus -yliopistossa. Hän yritti Saksaan 4. maaliskuuta 1941, mutta epäonnistui ja tuomittiin kuolemaan.
Lentokoneet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Nimi | Ensilento | Valmistusmäärät | Käyttö |
| ANBO I | 1925 | 1 | Sotilaskoulukone |
| ANBO II | 1927 | 1 | Sotilaskoulukone |
| ANBO III | 1929 | 9 | Sotilaskoulukone |
| ANBO IV & 41 | 1932 | 34 | Tiedustelukone |
| ANBO V & 51 | 1931 | 15 | Sotilaskoulukone |
| ANBO VI | 1933 | 4 | Sotilaskoulukone |
ANBO VII: 
| ANBO VIII | 1939 | 1 | Kevyt pommittaja |
Andrée Brunet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrée Brunet ja hänen parinsa Pierre Brunet vuonna 1922. |  Andrée Brunet ja hänen parinsa Pierre Brunet vuonna 1922. |  Andrée Brunet ja hänen parinsa Pierre Brunet vuonna 1922. |  |
Maa:   Ranska
Pariluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sankt Moritz 1928 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 | pariluistelu |  |
|  Pronssia | Chamonix 1924 | pariluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 1926 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Lontoo 1928 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | New York City 1930 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Montréal 1932 | pariluistelu |  |
|  Hopeaa | Wien 1925 | pariluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1932 | pariluistelu |  |
Andrée Brunet (o.s. Joly, 16. syyskuuta 1901 Pariisi – 30. maaliskuuta 1993 Boyne City, Michigan, Yhdysvallat) oli ranskalainen taitoluistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan mestari. Brunet oli ensimmäinen naistaitoluistelija maailmassa, joka käytti kilpaillessaan mustaa asua perinteisen valkoisen sijasta.
Brunet kilpaili pariluistelussa aviomiehensä Pierre Brunet´n kanssa menestyksekkäästi 1920- ja 1930-luvuilla. Pari luisteli vuosina 1924–1932 kaksi olympiavoittoa ja yhden olympiapronssin, neljä maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean sekä Euroopan mestaruuden.
Brunet osallistui kaksiin olympiakisoihin myös naisten yksinluistelussa: Chamonix´ssa 1924 hän sijoittui viidenneksi ja Sankt Moritzissa 1928 11:nneksi. Ranskan mestaruuden Brunet voitti naisten yksinluistelussa kymmenesti peräkkäin 1921–1930 ja pariluistelussa miehensä kanssa 11 kertaa (1924–1933, 1935).
Andrée, tyttönimeltään Joly, avioitui Pierre Brunet´n kanssa vuonna 1929. Heidän poikansa Jean-Pierre, myös lupaava taitoluistelija, kuoli auto-onnettomuudessa 19-vuotiaana. Brunet´n perhe muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1940.
Alppihiihdon maailmancup 2022–2023

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Alppihiihdon maailmancup 2022–2023
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Marco Odermatt |  Mikaela Shiffrin |
| Pujottelu |  Lucas Braathen |  Mikaela Shiffrin |
| Suurpujottelu |  Marco Odermatt |  Mikaela Shiffrin |
| Supersuurpujottelu |  Marco Odermatt |  Lara Gut-Behrami |
| Syöksylasku |  Aleksander Aamodt Kilde |  Sofia Goggia |
Maacup:  Sveitsi
Maacup (seka):  Sveitsi
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 21 | 20 |
Henkilökohtaiset kilpailut: 38
Sekajoukkuekilpailut: 1
Perutut kilpailut: 4
| Keskeytetyt kilpailut | 1 |  |
← 2021–2022 2023–2024 →
Alppihiihdon maailmancup 2022–2023 oli historian 57. alppihiihdon maailmancupin kausi. Kausi alkoi Söldenissä Itävallassa 22. lokakuuta 2022 ja päättyi Soldeussa Andorrassa 19. maaliskuuta 2023.
Kauden aikana järjestettiin alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut Courchevelissä ja Meribelissä Ranskassa.
Miehillä oli tarkoitus kilpailla 43 osakilpailua 21 eri paikassa ja naisilla 42 osakilpailua 20 eri paikassa.
Marco Odermatt ja Mikaela Shiffrin puolustivat onnistuneesti kokonaiscupin voittojansa edelliskaudelta.
Joukkuekilpailu > Kalenteri

| Päivämäärä | Paikka | Laji | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023 (14. helmikuuta).
| 17. maaliskuuta 2023 |  Soldeu | TP |  Norja Timon Haugan Thea Louise Stjernesund Maria Therese Tviberg Rasmus Windingstad     |  Sveitsi Semyel Bissig Andrea Ellenberger Stefanie Grab* Camille Rast Livio Simonet Thomas Tumler* |  Itävalta Patrik Feurstein* Franziska Gritsch Fabio Gstrein Adrian Pertl Julia Scheib Katharina Truppe* |
* varalaskija
Longines Rising Ski Star

Sveitsiläisen kelloyrityksen Longines Rising Ski Star -palkinnolla palkitaan nuoria lahjakkuuksia. Palkinto jaetaan kauden päätyttyä parhaiten maailmancupissa menestyneelle mies- ja naisurheilijalle. Miehen tulee olla alle 23-vuotias ja naisen alle 21-vuotias voittaakseen palkinnon. Palkinto sisältää muun muassa 20 000 Sveitsin frangia.
Saavutukset > Ensimmäinen maailmancupin voitto > Miehet

Alexander Steen Olsen (21) – pujottelussa Palisades Tahoessa
Saavutukset > Ensimmäinen maailmancupin voitto > Naiset

Valérie Grenier (26) – suurpujottelussa Kranjska Gorassa
Anna Swenn-Larsson (31) – pujottelussa Killingtonissa
Saavutukset > Ensimmäinen maailmancupin palkintokorokesija > Miehet

Mattia Casse (32) – syöksylaskussa Val Gardenassa – 3. sija
Stefan Rogertin (28) – supersuurpujottelussa Wengenissä – 2. sija
AJ Ginnis (28) – pujottelussa Chamonix’ssa – 2. sija
Alexander Steen Olsen (21) – pujottelussa Palisades Tahoessa – 1. sija
Albert Popov (25) – pujottelussa Palisades Tahoessa – 3. sija
Saavutukset > Ensimmäinen maailmancupin palkintokorokesija > Naiset

Valérie Grenier (26) – suurpujottelussa Kranjska Gorassa – 1. sija
Zrinka Ljutic (19) – pujottelussa Špindlerův Mlýnissa – 3. sija
Laura Gauche (27) – syöksylaskussa Crans-Montanassa – 3. sija
Alarik Achrén

Karl Anshelm Alarik Achrén (16. helmikuuta 1854 Turku – 25. huhtikuuta 1932 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Achrénin vanhemmat olivat kaupunginviskaali Karl Otto Achrén ja Karolina Josefina Fagerlund ja puoliso vuodesta 1883 Ines Elisabet Bergroth. Achrén tuli ylioppilaaksi 1870 ja valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1880. Hän oli Uudenkaupungin kaupunginlääkäri vuodesta 1881, piirilääkäri Uudenkaarlepyyn piirissä vuodesta 1892 ja Ikaalisten piirissä 1899–1913. Achrén oli porvarissäädyssä Uudenkaarlepyyn edustaja valtiopäivillä 1899.
Anton Škarin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anton Škarin vuonna 2013  |  Anton Škarin vuonna 2013  |  Anton Škarin vuonna 2013  |  |
Maa:  Venäjä
Miesten beachfutis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tahiti 2013 |  |  |
|  Pronssia | Espinho 2015 |  |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 |  |  |
Anton Pavlovitš Škarin (ven. Антон Павлович Шкарин, s. 15. marraskuuta 1982 Gižiga) on venäläinen beachfutispelaaja, joka edustaa Venäjän beachfutismaajoukkuetta ja Lokomotiv Moskovaa. Pelipaikaltaan 179 senttimetriä pitkä ja 78 kilogrammaa painava Škarin on puolustaja.
Škarin on voittanut Venäjän paidassa kaksi MM-kultaa vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pronssia. Škarin on osallistunut kuusiin MM-kilpailuihin. Vuonna 2015 hän voitti kultaa myös Euroopan kisoista Bakusta. Maajoukkueen kanssa Škarin on saavuttanut myös neljä Euro Beach Soccer Leaguen voittoa ja kaksi Euro Beach Soccer Cupin voittoa.
Škarin on edustanut Lokomotiv Moskovaa vuodesta 2010 asti. Sitä ennen hän pelasi FC Stroginossa. Škarin on saavuttanut seurajoukkuetasolla muun muassa viisi Venäjän mestaruutta ja kaksi seurojen maailmanmestaruutta.
Aikateríni Stefanídi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aikateríni Stefanídi |  Aikateríni Stefanídi |  Aikateríni Stefanídi |  |
Maa:   Kreikka
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | seiväshyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2017 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | seiväshyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2016 | seiväshyppy |  |
|  Kultaa | Berliini 2018 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | München 2022 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Rooma 2024 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Portland 2016 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Birmingham 2018 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2017 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Praha 2015 | seiväshyppy |  |
Aikateríni ”Katerína” Stefanídi (kreik. Αικατερίνη ”Κατερίνα” Στεφανίδη, etunimi usein muodossa Ekateríni, s. 4. helmikuuta 1990 Cholargós) on kreikkalainen seiväshypyn maailmanmestari, kaksinkertainen Euroopan-mestari ja olympiavoittaja.
Stefanídi saavutti hopeaa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 460 cm. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia tuloksella 480 cm. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tuloksella 481. Hän voitti samana vuonna olympiakultaa Rio de Janeirossa tuloksella 485. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 tuloksella 485.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Lontoossa 6. elokuuta 2017 Stefanídi voitti kovatasoisen kilpailun tuloksella 491 cm. Hän saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 480. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 485. Hän oli neljäs Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia tuloksella 485. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 475 cm. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Stefanidi loukkasi nilkkaansa ennen karsintaa ja jäi lopulta ilman tulosta. Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 hän oli seitsemäs tuloksella 455 cm. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Stefanidi saavutti hopeaa tuloksella 473 cm.
Stefanídi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Marrakechissa 2005 oltuaan vain 15-vuotias. Hän sai saman ikäluokan MM-hopeaa Ostravassa 2007 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia Bydgoszczissa 2008. Vuonna 2011 hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa ja pronssia Shenzhenin universiadeissa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 2012.
Stefanídin ennätys ulkoradoilla on 491 cm ja sisäradoilla 490 cm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aikateríni Stefanídi Wikimedia Commonsissa
Naisten seiväshypyn maailmanmestarit
Andrén ja Wally B:n seikkailut

| Andrén ja Wally B:n seikkailut> The Adventures of André and Wally B. |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Alvy Ray Smith
Käsikirjoittaja:  Alvy Ray Smith
Tuottaja:  John Lasseter
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lucasfilm Ltd.   The Graphics Group
Levittäjä:  Lucasfilm Disney+
Ensi-ilta:  18. joulukuuta 1984
Kesto:  2 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andrén ja Wally B:n seikkailut (engl. The Adventures of André and Wally B.) on yhdysvaltalainen tietokoneanimaationa toteutettu lyhytelokuva vuodelta 1984. Sen tuotti Lucasfilmiin kuulunut Graphics Group, josta myöhemmin tuli Pixar. Kaksiminuuttista lyhytelokuvaa oli tekemässä myös John Lasseter ja elokuvan teossa käytettiin supertietokone Cray X-MP:tä.
Aiheesta muualla

Elokuva Pixarin sivuilla (englanniksi)
Andrén ja Wally B:n seikkailut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aislín McGuckin

Aislín McGuckin (s. 1974, Newry, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa englantilaisessa tv-sarjassa Sydämen asialla, jossa hän näytteli kylän lääkäriä Dr. Liz Merrickiä vuosina 2003–2004 46 jaksossa. Hän on myös näytellyt useissa muissa tv-sarjoissa ja elokuvissa, kuten Sukulainen meren takaa (1998) ja Valkoinen kreivitär (2005).
Aiheesta muualla

Aislín McGuckin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut

| Amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2015 
Laji:  amerikkalainen jalkapallo
Maa(t):  kansainvälinen
Perustettu:  1999
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:   Yhdysvallat
Eniten mestaruuksia:   Yhdysvallat (3)
Amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut on kansainvälisen amerikkalaisen jalkapallon liiton ylläpitämä turnaus, jonka voittajamaa nimetään amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestariksi. Kilpailuja on järjestetty vuodesta 1999 lähtien.
Kilpailut järjestetään joka neljäs vuosi ja niihin osallistuu karsintojen jälkeen kahdeksan liiton jäsenmaata. Suomi on selviytynyt karsinnoista kerran itse kisoihin.
MM-kilpailut ja mitalistit

| Vuosi | Isäntämaa | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  Italia |  Japani |  Meksiko |  Ruotsi |
| 2003 |  Saksa |  Japani |  Meksiko |  Saksa |
| 2007 |  Japani |  Yhdysvallat |  Japani |  Saksa |
| 2011 |  Itävalta |  Yhdysvallat |  Kanada |  Japani |
| 2015 |  Yhdysvallat |  Yhdysvallat |  Japani |  Meksiko |
Mitalitaulukko

| Nro | Maa | Mestaruus | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 3 | 0 | 0 |
| 2 |  Japani | 2 | 2 | 1 |
| 3 |  Meksiko | 0 | 2 | 1 |
| 4 |  Kanada | 0 | 1 | 0 |
| 5 |  Saksa | 0 | 0 | 2 |
| 6 |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 |
Anton Šunin

Anton Šunin (2011)
Anton Šunin (s. 27. tammikuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on edustanut Venäjän Valioliigassa Dynamo Moskovaa vuodesta 2007 alkaen. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän liigassa 239 ottelua, joissa hän on päästänyt 257 maalia ja pelannut 85 nollapeliä. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kolme ottelua.
Šunin pelasi Venäjän maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2007 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Toisen kerran hän pääsi maajoukkueessa kentälle vuonna 2011 ja kolmannen kerran vasta vuonna 2019. Vuonna 2020 hän pelasi neljä maaottelua ja vuonna 2021 hän on kesäkuun 8. päivään mennessä pelannut viisi maaottelua, joten hänellä on maaotteluja yhteensä 12. Hän oli vaihtopelaajana mukana EM-kilpailuissa 2012.
Andrée Krogius

Andrée Eva Louise Krogius (4. elokuuta 1888 Amiens, Ranska – 4. elokuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija joka käytti nimimerkkiä Maud Morris.
Teoksia

Omalla nimellä :
Boken om Constance Ullner ; kirj. Siri Brander, Andrée Krogius.              Finlands förenade djurskyddsföreningars centralförbund, Helsingfors 1935
Nimimerkillä Maud Morris :
Tre människor : roman av Maud Morris.         Söderström, Helsingfors 1920
Arkaismi

Arkaismi on vanhahtava tai vanhentunut sana tai ilmaisu, joka ei ole enää yleisessä käytössä. Arkaismeja käytettiin yleisesti runoudessa 1800-luvun lopulle asti.
Arkaismia teoksissaan käyttäneitä runoilijoita ja kirjailijoita ovat muun muassa Edmund Spenser, Thomas Mann, John Milton ja Aino Kallas.
Anssi Jaakkola

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Anssi Valtteri Jaakkola
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1987
Syntymäpaikka: Kemi, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 196 cm
Junioriseurat
–2003: FC-88
2003–2004: TP-47
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2006 | TP-47 | 17 | (0) |
| 2007–2010 | Siena | 1 | (0) |
| 2009 | → Colligiana (laina) | 7 | (0) |
| 2010–2011 | Slavia Praha | 2 | (0) |
| 2011–2013 | Kilmarnock | 14 | (0) |
| 2013–2016 | Ajax Cape Town | 78 | (0) |
| 2016–2019 | Reading | 20 | (0) |
| 2019–2023 | Bristol Rovers | 46 | (0) |
Maajoukkue
| 2007–2009 | Suomi U21 | 11 | (0) |
| 2011–2021 | Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. syyskuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. syyskuuta 2023.
Anssi Jaakkola (s. 13. maaliskuuta 1987 Kemi) on suomalainen uransa päättänyt jalkapallomaalivahti.
Seurajoukkueet

Jaakkola edusti aikuisten sarjoissa ensin TP-47:ää. Kaudella 2004 hän pelasi TP-47:n riveissä kaksi Veikkausliiga-ottelua ja lisäksi hän on pelannut myös 14 ottelua Ykkösessä. Suomessa Jaakkola on junioritasolla edustanut myös kemiläistä FC-88:a.
Tammikuussa 2007 TP-47 lainasi Jaakkolan AC Sienaan. Hän debytoi Sienan edustusjoukkueen kokoonpanossa 31. maaliskuuta 2007, muttei tuolloin kuitenkaan päässyt kentälle. Kesäkuussa 2007 lainaa jatkettiin elokuuhun 2008 asti. Serie A:ssa hän teki ensiesiintymisensä 18. toukokuuta 2008 tultuaan vaihdosta kentälle, kun joukkueen ykkösmaalivahti Dimítrios Eleftherópoulos loukkaantui noin kaksikymmentä minuuttia ennen pelin loppua. Kesäkuussa 2008 Jaakkola siirtyi Sienaan pysyvästi. Hän pelasi tämän jälkeen seurassa vain yhden Coppa Italian ottelun. Kevätkauden 2009 hän pelasi lainalla Italian neljännen sarjatason Lega Pro Seconda Divisionen Colligianassa.
Kesällä 2010 Jaakkola siirtyi tšekkiläiseen Slavia Prahaan, jossa pelasi kaksi liigaottelua. Tammikuussa 2011 hän siirtyi skotlantilaiseen Kilmarnockiin, jossa pelasi vajaan kolmen kauden aikana 14 ottelua. Hän pelasi kaudella 2011–2012 yhden ottelun Kilmarnockin tiellä liigacupin mestariksi. Jaakkola teki sopimuksen Etelä-Afrikan Premier Soccer Leaguessa pelaavaan Ajax Cape Towniin elokuussa 2013. Hän pelasi neljä ottelua, mukaan lukien finaalin, kun Ajax Cape Town voitti MTN 8 -cupin kaudella 2015–2016. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 78 liigaottelua.
Jaakkola siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Readingiin kesällä 2016. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi kaikkiaan kuudessa cup-ottelussa. Ensimmäisen Mestaruussarjan ottelunsa hän pelasi Boltonia vastaan marraskuussa 2017. Lopulta kolmen kauden aikana Jaakkola vartioi Readingin maalia yhteensä 30 ottelussa, joista 20 Mestaruussarjassa. Jaakkolan sopimus Readingissa päättyi kauden 2018–2019 päätteeksi.
Kesällä 2019 Jaakkola siirtyi ilmaisella siirrolla sarjaporrasta alemmas Ykkösliigassa pelaavaan Bristol Roversiin. Kesällä 2020 Jaakkola solmi jatkosopimuksen Bristol Roversin kanssa kesään 2022 asti. Kausi 2020–2021 oli kuitenkin Bristol Roversille ja Jaakkolalle hankala, ja Bristol Rovers tippui kauden päätteeksi Englannin kakkosliigaan. Molemmilla kausillaan Ykkösliigassa Jaakkola torjui Bristol Roversin maalilla 21 ottelussa. Kaudella 2021–2022 Joey Bartonin valmentama Bristol Rovers nousi dramaattisesti tehtyjen maalien turvin takaisin Ykkösliigaan, mutta Jaakkola vietti pääosan kaudesta vaihtopenkillä, pelaten vain neljässä Kakkosliigan ottelussa. Kaudella 2022–2023 Jaakkola pääsi pelaamaan ainoastaan EFL Trophyn otteluissa. Hän päätti uransa kauden päätteeksi, mutta jäi Bristol Roversiin maalivahtivalmentajaksi.