stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjoitan seinään
Aiheesta muualla

Kirjoitan seinään discogs.com -sivustolla
Kirjoitan seinään finnmusic.net -sivustolla
Kristina Kallas

| Kristina Kallas |
| --- | --- |
 Kallas vuonna 2018.
Viron opetus- ja tiedeministeri
 Kaja Kallaksen III ja Michalin hallitus 17. huhtikuuta 2023–  
Edeltäjä:  Tõnis Lukas
Viro 200:n puheenjohtaja
 2018–2022  
Edeltäjä:  ensimmäinen
Seuraaja:  Lauri Hussar
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1976 Kiviõli, Viro
Tiedot
Puolue:  Viro 200
Kristina Kallas (s. 29. tammikuuta 1976 Kiviõli) on virolainen Viro 200 -puolueen poliitikko ja maan nykyinen opetus- ja tiedeministeri huhtikuusta 2023. Hän oli vuosina 2018–2022 puolueensa puheenjohtaja. Kallas on myös Viron käsipalloliiton puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristina Kallas Wikimedia Commonsissa
Kristina Kallas Viron hallituksen verkkosivuilla (viroksi)
Kia Quoris

| Kia Quoris |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea  Venäjä
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2012–
Muut nimet:  Kia K9 Kia K900
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Muotoilija:  Peter Schreyer
Edeltäjä:  Kia Opirus
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  5
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Mitat
Pituus:  5 095 mm
Leveys:  1 900 mm
Korkeus:  1 490 mm
Kia Quoris on Kia Motorsin vuodesta 2012 lähtien valmistama edustusluokan automalli. Se korvasi Kia Opiruksen. Etelä-Koreassa Quorista myydään nimellä Kia K9. Yhdysvalloissa ja Kanadassa auton nimi oli Kia K900. Kia on myös suunnitellut auton myymistä Kiinassa. Quoris-nimeä käytetään Lähi-idässä, Kolumbiassa, Guatemalassa, Perussa ja Venäjällä. Malli on Kian ensimmäinen takavetoinen auto.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
(2013–2018)
Toinen sukupolvi
(2019-)
Kia Quoris (K9) takaapäin katsottuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kia Quoris Wikimedia Commonsissa
Komppaniaradio

Komppaniaradio on kenttäradio, jonka tarkoituksena on toimia komppanian toiminta-alueella puheradiona. Suomessa nykyään komppaniaradiot on luokiteltu LV 100 - LV 199 -tunnuksella, missä LV tarkoittaa radiolähetin - radiovastaanotinta. Aikaisemmin oli mahdollista, että oli radioyhteyksiä, joissa radiolähetin, L, ja radiovastaanton, V, olivat eri laite.
Komppaniaradio Suomessa

Komppaniaradiot 100–199
LV 101 / VRKWA, Kaisa
LV 102, italialainen PRC 236-B
LV 103, israelilainen AN/PRC-6 -radiopuhelimen korvannut radio, Suomessa 1982-
LV 110, Metrikymmenen, englantilainen PRT 5401
LV 141 hyppelevätaajuuksinen, israelilainen PRC-710
LV 190 Panssarintorjuntaradio, saksalainen PRT 47D
sodanaikainen nimitys: K-radiot
Yhdysvalloissa käytetään komppaniaradiona Motorola XTS 2500i:n tyyppistä digitaalista VHF/UHF -radiota, johon on lisätty puheensalaus, kunnes Joint Tactical Radio System-ohjelma tuottaa tavoitteen mukaisen ratkaisun  Sotilaskäytössä olevaa mallia kutsutaan Integrated, Intra-Squad Radio:ksi IISR.
| Komppaniaradio | Taajuusalue | Kanavaväli | Modulointi | Kanavasuuntaisuus | Lähetystehot ja kantama | Järjestelmä | Tekninen perusta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| LV 101 | 3,5 MHz – 6 MHz | kidekanava | AM | simplex | 0,25 W | 1940-luvun viestijärjestelmät | radio-osa BC-661, kokonaisuus SCR 536, Yhdysvallat |
| LV 102 |  |  | FM |  |  |  |  |
| LV 103 |  |  | FM |  |  |  |  |
| LV 110 |  |  | FM |  |  |  |  |
| LV 103 |  |  | FM |  |  |  |  |
| LV 141 |  |  |  |  |  | 1960-luvun viestijärjestelmät | Autophon AG, Solothurn:n Funkgerät SE-101 ja SE-102  |
Kristina Lugn

| Kristina Lugn |
| --- | --- |
 Kristina Lugn
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1948 Tierp
Kuollut: 5. toukokuuta 2020 (71 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Pääteokset:  Bekantskap ösnkas med äldre bildad herre
Muuta tietoa
 Ruotsin akatemian jäsen. 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gunhild Bricken Kristina Lugn (14. marraskuuta 1948 Tierp – 5. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen runoilija ja näytelmäkirjailija.
Lugn valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1972 ja julkaisi samana vuonna ensimmäisen runokokoelmansa (Om jag inte). Lungin läpimurtoteos oli 1983 ilmestynyt Bekantskap ösnkas med äldre bildad herre. Lapsen näkökulmasta on kirjoitettu Percy Wennerfors (1972).
Lugn sai elämänsä aikana useita palkintoja, kuten Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1989. Hänet valittiin 5. lokakuuta 2006 Ruotsin akatemiaan.
Hän johti Tukholmassa Teater Brunnsgatan Fyraa, jonka perusti alun perin näyttelijä Allan Edwall. Lugn teki myös keskusteluohjelmaa Kristina Lugns bokcirkel, jota on esitetty Suomessa nimellä Ruotsalainen lukupiiri.
Palkinnot ja tunnustukset

De Nios stora pris 2011
Nils Ferlin-priset 2000
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 1999
Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto 1989
Ruotsin radion runopalkinto 1991
Käkkälöjoki

Käkkälöjoki (pohjoissaameksi Geahkkil) on noin 65 kilometrin mittainen erämaajoki, joka sijaitsee pääosin Pöyrisjärven erämaa-alueella. Se kiertää Suomen puolella aivan Norjan rajalta Enontekiön kunnan itärajaa myötäillen ja sitten länteen kääntyen Kalmakaltion asutuksen kautta Nunnasen ja Peltovuoman kylien pohjoispuolelta lopulta Ounasjokeen. Sen merkittäviä sivujokia ovat Aitenjoki, Suukisjoki ja Iittämänjoki.
Joki soveltuu hyvin melontaan ja kalastukseen. Tosin alue on suositeltava laajuutensa ja vaikeakulkuisuutensakin vuoksi matkailijoista mieluummin kokeneille; joessa on myös merkittäviä koskia. Alueen ynmpäristössä on merkittäviä suojelualueita kuten Puljun erämaa-alue ja Lemmenjoen kansallispuisto Inarin kunnan puolella, Saaravuoman-Kuoskisenvuoman soidensuojelualue sekä Norjan puolella Övre Anarjokkan kansallispuisto. Kalastus on kielletty taimenen rauhoitusaikana, mutta kesäkaudella sitä ja harria sekä haukea saa pyytää niiltä alueilta, jota lupa koskee.
Kompressori (audio)

Ibanez Tube King Compressor -kompressoripedaali.
TLAudio Fat Man Fat 1 -stereoputkikompressori.
Kompressori on laite tai tietokoneohjelma, jonka avulla voidaan pienentää äänisignaalin dynamiikkaa eli äänenvoimakkuuden vaihteluväliä signaalissa. Koska kompressori vaimentaa voimakkaimpia ääniä, vahvistetaan yleensä siitä tuleva signaali niin, että korkein äänenvoimakkuus pysyy samana. Näin saadaan koko raita kuulostamaan keskimäärin kovemmalta välttymällä kuitenkin signaalin yliohjaukselta. Tämä kompressoriin liittyvä vahvistus aiheuttaa myös hiljaisten äänten kohoamisen esiin niinä hetkinä, jolloin vaimennus (kompressio) ei ole toiminnassa.
Kompressori ei ole sama asia kuin tiedoston pienentämiseen tähtäävä tiedonpakkausohjelma: kompressointi ei ole sama asia kuin äänidatan pakkaus.
Toiminta

Kun äänisignaalin voimakkuus ylittää kompressorissa määritetyn kynnysarvon (threshold), kompressori pienentää sitä. Vaimennuksen määrä riippuu kompressiosuhteesta (compression ratio) – esimerkiksi suhteella 3:1 äänenvoimakkuus pienenee kynnyksen ylittävältä osin kolmannekseen alkuperäisestä.
Kompressoreista löytyy myös usein toiminnan jyrkkyyden säädin (knee), joka säätelee sitä, kuinka pehmeästi signaali ylittää määritetyn kynnyksen. Jyrkässä muutoksessa (hard knee) ääni siis kompressoituu määritetyssä suhteessa välittömästi kynnyksen ylittämisen jälkeen, kun taas pehmeässä muutoksessa (soft knee) kompressiosuhde muuttuu portaattomasti 1:1:stä määritettyyn suhteeseen.
Toiminta > Limitteri

Kompressorin äärimuoto on limitteri eli rajoitin, joka estää äänisignaalia ylittämästä asetettua rajaa. Kompressorista saadaan limitteri, kun sen suhde säädetään suureksi (äärimmillään ∞:1) ja sen toiminta-ajat asetetaan nopeiksi. Lisaksi laitteessa on joko make-up gain tai output-niminen säätö jolla voidaan kompensoida syötyä signaalia. Laitteesta löytyy myös attack- ja release-aikojen säätimet. Ajat vaihtelevat millisekunneista satoihin millisekunteihin. Liian lyhyet (alle 1 ms) attack-ajat aiheuttavat säröä äänessä. Releasen suhde attackiin kuuluisi olla ainakin nelinkertainen, väärin säädetty suhde aiheuttaa "pumppaavaa" efektiä äänessä. Joissakin tapauksissa se voi olla myös tarkoituksellista äärimmilleen vedettynä, kuten Eric Prydzin vuonna 2004 julkaistussa hittisinglessä "Call On Me" ja yleisesti french houseksi kutsutussa elektronisen musiikin alalajissa.
Käkitrogoni

| Käkitrogoni |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Amerikantrogonit Trogon
Laji::  collaris
Kaksiosainen nimi
 Trogon collaris  Vieillot, 1817 
Katso myös
   Käkitrogoni Wikispeciesissä   Käkitrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Käkitrogoni (Trogon collaris) on trogonien heimoon kuuluva amerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikosta läpi Keski-Amerikan Etelä-Amerikan luoteis- ja keskiosiin Kolumbiaan, läntiseen Ecuadoriin, Pohjois-Venezuelaan, Trinidad ja Tobagoon, ja Andien itäpuolta etelään aina Bolivian pohjoisosiin ja Brasilian keski- ja itäosiin saakka. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1817.
Kirjapöllö

Kirjapöllö on Kirjakauppasäätiön myöntämä palkinto kirja-alalla ansiokkaasti toimineille henkilöille. Vuosittain jaetaan Lasten- ja nuortenkirjapöllö ja Libristin kirjapöllö, mutta säätiö voi myöntää myös Elämäntyöpöllön erityisistä ansioista.
Palkinnot > Lasten- ja nuortenkirjapöllö

Lasten- ja nuortenkirjapöllö on tunnustus yli viisi vuotta sitten julkaistulle, mutta yhä merkittävälle lasten- tai nuortenkirjalle. Palkinto myönnetään vuorovuosin lasten- ja nuortenkirjalle. Vuoteen 2007 saakka palkinto myönnettiin yli kymmenen vuotta sitten julkaistulle kirjalle.
Kirjakauppa-ala kiittää palkinnolla vaikuttavia muistoja luoneita kirjailijoita ja tuoda heidät ja heidän teoksensa uusien lukijapolvien saataville. Kustantajat ovat lupautuneet ottamaan uuden painoksen ehdokkaiksi valituista teoksista.[lähde? ]
2007: Anna-Liisa Haakana, Ykä yksinäinen
2008: Jukka Parkkinen, Korppi ja kumppanit
2009: Anna-Leena Härkönen, Häräntappoase
2010: Hannu Taina, Matti ja krokotiili
2011: Lisbeth Landefort, Oopperaa, oopperaa!
2012: Ilpo Tiihonen & Tiina Paju, Jees Ketsuppia!
2013: Tuula Kallioniemi & Christel Rönns, Kaveria ei jätetä, pikku nalle
2014: Ansu Kivekäs, Päin Porkkalaa
Lähde
Palkinnot > Libristin kirjapöllö

Kirjakaupan libristin palkinto on libristitutkinnon suorittaneelle henkilölle tunnustus korkeatasoisesta kirja-alan ammattitaidosta. Palkintoperusteina ovat myyntihenkisyys, asiakaspalveluosaaminnen, yhteistyökyky ja aktiivinen kiinnostus kirjallisuuteen.
Palkinnot > Elämäntyöpöllö

Lisäksi voidaan myöntää erityisistä ansioista Vuoden teko -kirjapöllö ja merkittävästä elämäntyöstä kirja-alalla Elämäntyön kirjapöllö.
Seija Sannholm 2006
Veikko Sonninen 2007
Olli Eräkivi 2008
Lähde
L. T. Heinonen

Lauri Teofilus Heinonen (13. lokakuuta 1887 Turku – 11. maaliskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen liikemies, toimittaja ja kääntäjä. Hän käytti suomentajana myös salanimiä Teppo Heino, Maunu Korpela ja Eino Vuorensola.
Heinosen vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Heinonen ja Amanda Karolina Vänninen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Turun klassillisesta lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1909. Heinonen toimi liikemiehenä, toimittajana ja suomentajana Helsingissä.
Heinonen oli työssä rautatiehallituksen kamreerikonttorissa 1906–1908. Tämän jälkeen hän toimi liikealalla ja hoiti muun muassa omia kustannusyrityksiään. Heinonen suomensi muun muassa J. P. Müllerin pääteokset sekä Mussolinin elämäkerran. Hän perusti Suomen Luottolehden vuonna 1916 ja oli sitten lehden vastaavana toimittajana ja julkaisijana. Heinonen oli nuorena aktiiviurheilija. Hän oli mukana perustamassa suojeluskuntaa Leppävaaraan.
Heinonen oli naimisissa vuodesta 1914 Hilda Sofia Karlssonin kanssa.
Suomennoksia

Nimellä L. T. Heinonen:
Frode Sadolin: Hermoston terveys: kirjanen hermojemme hoidosta; Yrjö Weilin & Kumpp., Helsinki 1910, 2. painos 1917
J. P. Müller: Sukupuolimoraali ja elämänonni: yleistajuisia ohjeita sukupuolikysymyksen ratkaisemiseksi; Yrjö Weilin & Kumpp., Helsinki 1910
J. P. Müller: Järjestelmäni naisille: terveyden vahvistamisen sekä kauneuden hankkimisen ja säilyttämisen opas; Yrjö Weilin & Kumpp., Helsinki 1911, 8. painos Kirja, Helsinki 1926, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2010
Ingeborg Maria Sick: Pyhä avioliitto. Yrjö Weilin & Kumpp., Helsinki 1911
Ingeborg Maria Sick: Ina; WSOY 1912
J. P. Müller: Järjestelmäni: 15 minuuttia päivässä terveyden hyväksi: varustettu kinematografisesti valmistetuilla kuvilla; Urheilijain kustannusosakeyhtiö, Helsinki 1912, 5. painos Otava 1924
J. P. Müller: Järjestelmäni lapsille: lasten terveyden vahvistamisen ja sairaudelta suojelemisen ohjeita; Urheilijain kustannus, Helsinki 1913
A. Bentheim: Nuha ja sen parantaminen uuden menetelmän mukaisesti: nenänhoidon ohjeita. Helsingin suomalainen kirjakauppa-oy, jakaja, Helsinki 1914
Sotarintamasta: kuvauksia suurvaltojen kamppailusta. Vasama, Helsinki 1914
Wilh. Wiedig: Auton ohjaus: ohjeita autonkuljettajille oikean ajotaidon saavuttamiseksi; suomeksi toimittanut L. T. Heinonen. Helsingin suomalainen kirjakauppa, jakaja, Helsinki 1916, 2. painos Kirjavälitys, jakaja, Helsinki 1921, 3. painos Tekijä, Helsinki 1929
Jac Schwaiger: Missä vika?: autoissa sattuvat tavallisimmat viat, niiden tutkiminen, syyt ja korjaaminen; suomeksi toimittanut L. T. Heinonen. Otavan autoteknillinen kirjasto n:o 2. Otava 1920
Margherita G. Sarfatti: Mussolini: elämäkerta; Gummerus, Jyväskylä 1927
Salanimellä Teppo Heino:
Maurice Leblanc: Kristallitulppa: Arsène Lupinin seikkailuja. Helsinki, Suomi, 1919
Palle Rosenkrantz: Metsälammen salaisuus. Helsinki, Suomi, 1919
H. G. Wells: Kauhun saari. Helsinki, Suomi, 1920
Maurice Leblanc: Kuolema väijyksissä y.m. kertomuksia Arsène Lupinin seikkailuista. Helsinki, Suomi, 1921
Salanimellä Maunu Korpela:
Henry Kitchell Webster: Kuiskaava mies. Helsinki, Suomi, 1919
Palle Rosenkrantz: Carabasin markiisi. Helsinki, Suomi, 1920
Jack London: Villipeto.Helsinki: Kustannus Oy. Suomi, 1920
Salanimellä Eino Vuorensola:
Algot Sandberg: Harald Langen salaisuus: romaani. Helsinki, Suomi, 1919
L/A Falco

| L/A Falco |
| --- | --- |
 L/A Falco
Tyyppi:  lautta
Nykyinen reitti:  Korppoo-Houtskaro
Lippuvaltio:   Suomi
Omistaja:  Finferries
Rakennustelakka:  Uudenkaupungin telakka
Tekniset tiedot
Pituus:  53,8 m
Leveys:  12,3 m
Syväys:  4,2 m
Uppouma:  950 t
Autokapasiteetti:  henkilöautoja 54
Sisaralukset:  L/A Sterna
L/A Falco on entinen Korppoon ja Houtskarin välillä pysyvästi liikennöinyt lautta. Alkukesästä 2017 Falco korvattiin hybridilautta Elektralla, ja Falco siirtyi varalautaksi vanhan L/A Odilin tilalle. Odilin tulevaisuudesta ei vielä ole tehty päätöstä. Falcon on valmistanut Uudenkaupungin telakka, ja alus otettiin liikenteeseen vuonna 1993. Liikenteestä vastaa Suomen Lauttaliikenne Oy, eli Finferries. Vuoden 2009 loppuun asti se oli osa Destiaa.
Osana Rolls-Roycen ja Finferriesin SVAN (Safer Vessel with Autonomous Navigation) -yhteistyöprojektia Falco on varustettu Rolls-Roycen Ship Intelligence -teknologialla, joka sisältää ympäristöä havainnoivia antureita, kameroita ja tutkia. Joulukuussa 2018 L/A Falcosta tuli tiettävästi maailman ensimmäinen maantielautta, joka on kulkenut reittinsä täysin ilman ihmisen ohjausta. L/A Falcoa on myös mahdollista ajaa etäohjauksella Turussa sijaitsevasta ohjauskeskuksesta käsin.Falco on nykyään Lautta-alus sterna Lautan Sisar-alus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Finferries – M/L Falco tekniset tiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuusjärvi (Outokumpu)

Kuusjärven kirkko.
Kuusjärvi on kylä Outokummun kaupungissa. Kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla noin viisi kilometriä kaupungin keskustan lounaispuolella valtatien 9 varrella. Vuoteen 1956 saakka se oli silloisen Kuusjärven kunnan hallinnollinen keskus.
Arkkitehti Ferdinand Öhmanin suunnittelema, uusgotiikkaa edustava Kuusjärven kirkko on valmistunut vuonna 1878. Kirkko toimi silloisen Kuusjärven seurakunnan pääkirkkona vuoteen 1968 asti, jolloin Kuusjärven kunta muutti nimensä Outokummun kauppalaksi ja seurakunta vaihtoi nimensä Outokummun seurakunnaksi. Pääkirkoksi tuli Outokummun kirkko.
Tunnettuja henkilöitä, joiden syntymäpaikaksi on kirjattu Kuusjärvi

Heikki Kirkinen, historioitsija
Pentti Kotiranta, pianisti
Esko Kovero, näyttelijä
Esko Kuusela, kauppaneuvos
Pirkko Laakkonen, kansanedustaja (SKL)
Vuokko Muje, kirjailija, sanoittaja
Jari Pehkonen, näyttelijä
Matti Rönkä, toimittaja, kirjailija
Pertti Voutilainen, Outokumpu Oy:n johtoon kuulunut vuorineuvos
Kyproksen kapina 1931

Kyproksen kapina eli lokakuun tapahtumat (kreik. Οκτωβριανά, Oktovrianá) oli siirtomaavallan vastainen kapina Kyproksella, silloisessa Ison-Britannian siirtomaassa vuonna 1931. Se sai alkunsa 21. lokakuuta ja kesti marraskuun alkupuolelle. Kapina oli kyproksenkreikkalaisten nationalistien johtama. Nämä nationalistit kannattivat Kyproksen liittämistä Kreikkaan eli énosista. Kapinan kukistumista seurasi Ison-Britannian sortoaika Kyproksella, joka kesti toisen maailmansodan alkuun asti.
Konflikti

Kyproksen brittiläinen kuvernööri Ronald Storrs ei syyskuussa 1931 hyväksynyt lainsäädännöllisen neuvoston päätöstä verojen nousun pysäyttämisestä. Kyproksenkreikkalaiset sotilaspoliisit reagoivat lähtemällä asemistaan. 18 lokakuuta Kitionin arkkipiispa Nikodemos kannusti kyproksenkreikkalaisia tottelemattomuuteen, kunnes heidän vaatimuksensa  Kyproksen liittämisestä Kreikkaan  toteutettaisiin. 21. lokakuuta 5 000 kyproksenkreikkalaista, enimmäkseen opiskelijoita, pappeja ja merkittäviä kaupunkilaisia, kokoontui Nikosian kaduille huudelleen énosista kannattavia iskulauseita. Väkijoukko piiritti hallituksen taloa, ja kolmen tunnin kivien heittelyn jälkeen rakennus sytytettiin palamaan. Paikallinen poliisi hajotti mellakkajoukkoa. Samaan aikaa Britannian lippuja revittiin alas yleisiltä paikoilta ympäri maata ja ne korvattiin usein Kreikan lipuilla. Järjestys palautettiin marraskuun alussa. Britit syyttivät Aléxis Kýrouta, Kreikan Nikosian konsulia, kapinan lietsomisesta. 7 mellakoijaa kuoli, 30 haavoittui, 10 karkotettiin maasta, ja 2 606 sai rangaistuksen.
Kyproksenkreikkalaisten mielenosoitus 1930-luvulla.
Kyösti Sipilä

Heikki Kyösti Sipilä (22. toukokuuta 1872 Siikajoki – 30. kesäkuuta 1931 Ollila, Terijoki) oli suomalainen pappi, päätoimittaja ja kouluneuvos.
Kyösti Sipilän vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Johan Gustaf Sipilä ja Sofia Alexandra Palmqvist. Hän kävi Oulun ja Kuopion lyseoita ja pääsi ylioppilaaksi 1892. Sipilä suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1896 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Vuonna 1908 Sipilä kävi tutustumassa sokeiden opetukseen ja kasvatukseen Saksassa ja Itävallassa.
Sipilä oli Kaavin kirkkoherran apulaisena 1896, Leppävirran kirkkoherran virallisena apulaisena 1896, vt. kirkkoherrana valtiopäivien aikaan 1897, Kuopion papiston apulaisena 1897–1899 ja Kuopion tuomiokapitulin notaarina 1900–1904. Hän oli Kuopion sokeainkoulun opettajana 1898–1900, Suomen Kirkon Julkisten Sanomien toimittajana 1900–1921 ja Helsingin sokeainkoulun johtajana 1904–1926. Sipilä toimi apulaisesittelijänä opetusministeriössä 1919–1927 ja hän oli kouluhallituksen aistiviallisopetuksen tarkastajana ja kouluneuvoksena vuodesta 1927 alkaen.
Sipilä oli Suomen Sokeain Liiton puheenjohtajana 1908–1913 sekä 1919–1922 ja Sokeain Airut-lehden päätoimittajana 1912–1927. Hän oli myös Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran sihteerinä ja rahastonhoitajana.
Kyösti Sipilä oli naimisissa 1896–1930 Lydia Karolina Tallqvistin (1865–1930) kanssa. Heidän poikansa oli professori Arvo Sipilä.
Kaakkolampi (Hirvensalmi)

| Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°36′04″N, 26°57′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Vehkolampeen 
Järvinumero:  14.922.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,9 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,977 km  
Pinta-ala:  2,938 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaakkolampi 
Kaakkolampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Merrasmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,9 metriä mpy.
Kultaleijona

Kultaleijona on Iltalehden jakama palkinto, joka lahjoitetaan jääkiekon SM-liigakauden pudotuspelien ratkaisuhahmolle (palkinnon saajan tulee pelata mestaruuden voittaneessa joukkueessa). Kyseinen kunnianosoitus on tyypillisesti myönnetty ainoastaan pelaajille muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Palkitut

1983 Matti Hagman, HIFK
1984 Hannu Kamppuri, Tappara
1985 Risto Jalo, Ilves
1986 Markus Mattsson, Tappara
1987 Jarmo Myllys, Lukko
1988 Rauno Korpi, Tappara
1989 Hannu Jortikka, TPS
1990 Hannu Virta, TPS
1991 Jari Hirsimäki, TPS
1992 Teemu Selänne, Jokerit
1993 Raimo Summanen, TPS
1994  Otakar Janecký, Jokerit
1995 Saku Koivu, TPS
1996 Petri Varis, Jokerit
1997  Otakar Janecký, Jokerit
1998 Olli Jokinen, HIFK
1999 palkintoa ei jaettu finaaliotteluiden törkeyksien takia
2000 Kai Nurminen, TPS
2001 Hannu Jortikka, TPS
2002 Kari Lehtonen, Jokerit
2003 Esa Pirnes, Tappara
2004 Niklas Bäckström, Kärpät
2005 Ilkka Mikkola, Kärpät
2006 Jukka Jalonen, HPK
2007 Tuomas Tarkki, Kärpät
2008 Hannes Hyvönen, Kärpät
2009 Jarkko Immonen, JYP
2010 Kai Suikkanen, TPS
2011 Mikael Granlund, HIFK
2012 Jani Tuppurainen, JYP
2013 Antti Raanta, Ässät
2014 Juhamatti Aaltonen, Kärpät
2015 Joonas Kemppainen, Kärpät
2016 Patrik Laine, Tappara
2017 Jukka Peltola, Tappara
2018 Julius Junttila, Kärpät
2019 Teemu Turunen, HPK
2020 Pudotuspelejä ei pelattu koronapandemian takia
2021 Eetu Koivistoinen, Lukko
Lähde
Laila Andersson

Laila Andersson (s. 17. helmikuuta 1966) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 400 metrin aitajuoksussa yhden SM-kullan 1988 ja kaksi SM-pronssia 1986 ja 1989. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 1982, 4 × 400 metrin viestissä kultaa 1989 ja 1990, hopeaa 1991 ja pronssia 1987 sekä 4 × 800 metrin viestissä kultaa 1988 ja 1990 ja hopeaa 1989. Hän oli juoksemassa Viipurin Urheilijoiden joukkueessa kahta seurajoukkueiden Suomen ennätystä 4 × 400 metrin viestissä; 3.41,07 vuonna 1988 ja 3.39,06 SM-viesteissä 1989. Jälkimmäinen aika oli vielä vuonna 2021 voimassa oleva Suomen ennätys.
Andersson edusti vuoteen 1984 asti HIFK:ta ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita. Hänen ennätyksensä 400 metrin aitajuoksussa on 58,01 s.
Kirjohylje

| Kirjohylje |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Hylkeet Phocidae
Suku::  Phoca
Laji::  vitulina
Kaksiosainen nimi
 Phoca vitulina  Linnaeus, 1758 
 Kirjohylkeen levinneisyys
Katso myös
   Kirjohylje Wikispeciesissä   Kirjohylje Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjohylje (Phoca vitulina) on pienikokoinen hylje, jota tavataan Itämeren eteläosassa, Pohjois-Atlantilla ja Tyynen valtameren pohjoisosassa. Suomessa kirjohyljettä on tavattu satunnaisesti (myös Tenojoessa).
Ulkonäkö ja koko

Kirjohylje on muihin hylkeisiin verrattuna pieni ja hoikka. Aikuisen hylkeen pituus on noin 140-170 cm ja paino noin 100-150 kg. Koiras on naarasta kookkaampi. Väriltään kirjohylje on harmaan laikukas, värityksessä on maantieteellisiä eroja. Muiden hylkeiden tapaan kirjohylkeellä on nahan alla paksu rasvakerros.