stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tang
Muita merkityksiä

tang-koira, kiinalainen koirarotu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tang”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teleste keskusradio

Telesten sähköteknillisen tehtaan antennitekniikkatuotannon ohella valmistettiin myös keskusradioita, äänistudioita ja konserttisalien äänentoistojärjestelmiä. Nykyään Telesten äänitekniikkatuotannosta ja asennuksesta vastaa Audico.
Historia

Teleste-keskusradion isänä voidaan pitää Pekka Valkamaa, joka asensi ja korjasi keskusradioita Oy Sähkö Ab:n palveluksessa. Hän aloitti uransa yhtiön varastomiehenä vuonna 1944 ja siirtyi pian radio-osastolle. Samassa pajassa työskenteli hänen tuleva esimiehensä ja Telesten toimitusjohtaja Olavi Ahonen. Valkaman siirryttyä Telesten palvelukseen hän ehdotti toiminnan laajentamista keskusradiotuotantoon. Ahosen hyväksyttyä ehdotuksen Valkama aloitti suunnittelun. Ensimmäinen Valkaman  valmistama laite toimitettiin Piikkiön keskuskoululle vuonna 1958. Toimitusten määrän kasvaessa myös suuret hotellit kiinnostuivat Telesten tuotteista.
Rakenne

Telesten keskusradiot olivat aluksi kaappiin sijoitettuja laitteita ja niiden vahvistimia, joilla koko keskusta ohjattiin. Kaapeissa oli radio ja magnetofoni, joista ääni ohjattiin vahvistimen kautta kaiutinlinjoihin. Myöhemmin valikoimaan lisättiin myös mahdollisuus levysoittimelle. 1970-luvun puolivälissä siirryttiin umpirakenteesta moduulirakenteeseen. Muutoksen myötä laite sai uuden ulkonäön, kun perinteisen kaappiradion sijasta keskuksen etupaneeliin lisättiin FM-moduuli. Moduulin hajotessa sen voi irrottaa ja vaihtaa uuteen hetkessä, kun umpirakennevahvistimet vaativat koneiston purkua ja useita työtunteja.
Pöytävahvistin oli rakenteeltaan sellainen, että sen pystyi tarvittaessa siirtämään käsin. Matala, neliskulmainen laatikko oli kompakti ratkaisu. Pöytävahvistin suunniteltiin kohteisiin, joissa ei vaadittu kovin suurta vahvistinta tai äänentoistoa. Näissä vahvistimissa äänilähteen sijainnilla ei ollut merkitystä, sillä tämä tekniikka vaati ainoastaan erillisen liitoksen laitteen ja vahvistimen välillä. Ensimmäiset pöytävahvistimet olivat umpirakenteisia, mutta myöhemmin nekin siirtyivät kaappivahvistimien tapaan moduulirakenteeseen. Pöytävahvistimet olivat tyyppikohtaisia tuotteita, joita oli mahdollista hankkia suoraan tehtaalta, mutta kaappivahvistimet valmistettiin tilaustyönä ostajan tarpeiden mukaisesti.
Keskukset ja sarjat

T-sarja oli Telesten ensimmäinen 1960-lukua edustava, umpirakenteinen vahvistinsarja. Vahvistin oli väriltään harmaa ja puukylkinen. Pohja ja kansi oli valmistettu metallisesta reikäpellistä. Potentiometrit olivat lieriönmalliset ja painonapit neliskulmaiset. Pöytävahvistin sai tyyppimerkinnän Tpv-100, jonka teho oli nimensä mukaisesti 100 W ja siihen kuuluva FM/AM- ja kaiutinvalintayksikkö merkinnän Tpv-6.
D-sarja eli "Domino"-sarja koostui suurimmilta osin kaappirakenteisista ja vertikaaleista keskuksista, jotka olivat tilaustyönä tehtyjä vahvistimia. 1970-luku toi tullessaan uuden moduulirakenteen ja uuden ilmeen. D-sarjan vahvistimet olivat väriltään tummansinisiä, moduulien ala- ja yläreunassa oli hopeanvärinen raita, reunat puuta ja kannet mustaa T-sarjasta tuttua reikäpeltiä.
C-sarja toimi D-sarjan kaappien, pöytävahvistimen vaihtoehtona 70-luvulla. C-sarja palaa takaisin vanhan T-sarjan umpinaiseen rakenteeseen ja matalaan profiiliin. Kokomusta väritys kattaa koko laitteen. Vahvistin sai sarjanimekseen CAA-100.
E-sarja saapui 80-luvun alussa. Sarja palaa D-sarjan massiiviseen rakenteeseen. Laitteessa kotelon värinä on beige ja paneelin värinä toimii metallin harmaa. Painikkeet ovat neliskanttiset ja mustat, tosin potentiometrit noudattelevat lieriön muotoja. Tätä sarjaa löytyy niin pöytävahvistimena kuin kaappivahvistimenakin, joka tekee E-sarjasta laajimman Telesten valmistaman keskusradiosarjan.
Tekniikka

Telesten keskusradiot noudattavat 100 V:n kaiutinlinjajärjestelmää. Keskukselta lähtevissä kaapeloinneissa siis 100 V/70 V jännitettä joka mahdollistaa signaalin kulkemisen pitkien matkojen päähän, ilman liiallista heikkenemistä. Kaiuttimiin asennetut muuntajat ottavat jännitteen vastaan ja muuttavat sen sopivaan arvoon (5 V).
Vahvistinkeskukset toimivat verkkojännitteellä joka ohjautuu päätevahvistimelle (100 W) tästä erkaantuu moduuleille muunnettu 24 V jännite jota sovelletaan myös kuulutusreleissä jotka ohjaavat kaiuttimissa olevaa ns. pakkosyöttöjärjestelmää joka dominoiselvennä kaiuttimista kuuluvan toisarvoisenselvennä ohjelman.
Vahvistimeen ohjelmaa syötettäessä siirtyy se ohjelman valitsimeen joka päästää signaalin eteenpäin äänenvoimakkuuden kautta äänenvärin säädöille. Säädöt muuttavat äänen diskanttia ja bassoa. Tämän jälkeen ohjelma siirtyy vahvistimeen josta vahvistettuna tullessaan se siirtyy kaiutinlinjan valintaan ja myös mahdollisesti tarkkailukaiuttimelle.
Ohjelmaan voidaan summata myös kaksi mikrofonisignaalia joiden säädöt siirretään suoraan äänenvärin säädölle ja siitä eteenpäin.
Ystävät (vuoden 1971 elokuva)

| Ystävät> Friends |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lewis Gilbert
Käsikirjoittaja:  Lewis Gilbert Vernon Harris Jack Russell
Tuottaja:  Lewis Gilbert
Säveltäjä:  Elton John & Bernie Taupin
Kuvaaja:  Andréas Winding
Leikkaaja:  Anne V. Coates
Pääosat:  Sean Bury Anicée Alvina
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1971, Suomessa 1972
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Paul and Michelle (1974)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ystävät (Friends) on Lewis Gilbertin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1971. Se kertoo teiniromanssista kotoaan karanneen alaikäisen englantilaispojan Paulin ja ranskalaisen Michellen välillä. He asettuvat asumaan Etelä-Ranskaan Camarguen suistoalueelle, saavat lapsen ja oppivat elämää, kunnes poliisit löytävät kadonneeksi ilmoitetun Paulin. Hänet erotetaan tytöstä ja heidän lapsensa otetaan huostaan.
Elokuvassa kuullaan Elton Johnin musiikkia. Pääparia näyttelevät Sean Bury ja Anicée Alvina.
Vastaanotto

Ystävät oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkintoon 1972. Elton Johnin musiikki sai Grammy-ehdokkuuden.
Kriitikoiden mielipiteet jakautuivat. Chicago Sun-Timesin Roger Ebert piti elokuvaa kuvottavan tirkistelevänä roskana, jota ei olisi uskonut nimekkään ohjaajan työksi.
Vuonna 1974 elokuva sai jatko-osan Paul and Michelle, jota ei ilmeisesti ole nähty Suomen elokuvateattereissa. Sen ohjaaja ja pääosan näyttelijät ovat samat, ja tapahtumat ajoittuvat noin kolmen vuoden päähän Ystävistä.
Käännös suomeksi
Thomas Telford

| Thomas Telford |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1757 Eskdale, Dumfriesshire, Skotlanti
Kuollut: 2. syyskuuta 1834 (77 vuotta) Lontoo
Arkkitehti
Merkittävät työt:  Menain riippusilta
Thomas Telford (9. elokuuta 1757 Eskdale, Dumfriesshire, Skotlanti – 2. syyskuuta 1834 Lontoo) oli skotlantilainen rakennusinsinööri, jonka liikenneväylähankkeet alikehittyneellä Skotlannin ylämaalla vaikuttivat perustavanlaatuisesti Yhdistyneen kuningaskunnan taloudelliseen yhtenäistymiseen. Telfordin kaupunki on nimetty hänen mukaansa.
Elämä ja ura

Telford oli paimenen poika, ja varhaislapsuudesta lähtien hän työskenteli karjanhoitajana ja kävi satunnaisesti Westerkirkin seurakunnan koulua. Vuonna 1780 Telford lähti Edinburghiin, jossa hän aloitti uransa muurarina ja kouluttautui arkkitehdiksi. Vuonna 1786 hänet nimitettiin Shropshiren julkisten töiden virkamieheksi, ja hänen vastuulleen kuului rakennusten ja siltojen rakentaminen. Hän rakennutti tuona aikana muun muassa kolme Severn-joen ylittävää siltaa. Vuonna 1793 Telfordista tuli Ellesmere Canal Companyn edustaja ja insinööri. Hänen valuraudasta valmistetut Pontcysyllten akvedukti ja Chirkin akvedukti Walesissa toivat hänelle kansallista mainetta. Hallitus palkkasi hänet vuonna 1803 avustamaan Skotlannin ylämaan kehittämisessä, ja hän oli vastuussa Kaledonian kanavasta, satamatöistä Aberdeenissa, Dundeessa ja muualla sekä useiden teiden ja siltojen rakentamisesta. Myöhemmin hän rakensi kuuluisat Conwyn riippusillan ja Menain riippusillan parantaessaan teitä Chesteristä ja Shrewsburystä Holyheadiin.
Telford työskenteli sitten kanavien parantamisen ja rakentamisen parissa. Hän rakennutti uuden Birminghamin ja Liverpoolin risteyskanavan ja uuden Harecastlen tunnelin Trentin–Merseyn kanavalla. Telfordin muita töitä olivat muun muassa St. Katharine -satamat Lontoossa ja tiet Skotlannin alamaassa. Hän työskenteli myös Götan kanavalla Ruotsissa, jossa hänet lyötiin Vasa-ritarikunnan ritariksi ja valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi. Telford oli vuonna 1818 perustetun rakennusinsinöörien yhdistyksen (Institution of Civil Engineers) ensimmäinen puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Telford Wikimedia Commonsissa
Ysyah

Ysyah (Ысыах) on jakuuttien uusi vuosi, jolla halutaan toivottaa kesä tervetulleeksi ja juhlia luonnon heräämistä. Jakuutit juhlivat Ysyahia luonnon ja ihmisen eheytymisen juhlana. Juhlaa vietetään 21. kesäkuuta ja se on yleinen vapaapäivä Sahan tasavallassa.
Ysyah on yksi jakuuttien tärkeimpiä juhlia, johon valmistaudutaan pitkin vuotta, muun muassa valmistamalla perinteisiä kansanasuja, joihin juhlaväki pukeutuu. Ysyahin keskeisiä osia ovat kansantarujen kertojien väliset kilpailut, Osojotšai-niminen piiritanssi, kumissin juominen ja urheilukilpailut.
Jakuuttien esi-isät toivat tämän juhlan mukanaan Keski-Aasian aroilta. Varhaisempina aikoina sen viettäminen kuuluivat Auringonjumalan palvontaan ja taloudellisen hyvinvoinnin takaavia kultteja liittyviä kultteja ja sen kohokohtana oli jakuuttien ylijumalan Iyhhin kunnioitus.
Aiheesta muualla

Youtube: Kuvakooste Ysyah-juhlasta
Kuvia Ysyahjuhlasta (Arkistoitu – Internet Archive)
YakutiaToday.com Gallery - Ysyakh Photos
Thomas Thomae Florinus

Thomas Thomae Florinus (noin 1590 Turku – 1648 Turku) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti.
Florinuksen isä oli Turun linnan linnankirjuri Tomas Eskilsson (Thomas Aeschilli). Hän pääsi ylioppilaaksi Wittenbergissä 1619 ja valmistui Wittenbergin yliopistosta filosofian maisteriksi 1621.
Florinus oli Turun katedraalikoulun teologian lehtorina 1623–1628 ja lukioksi muutetun entisen katedraalikoulun toisena teologian lehtorina (theologus inferior) 1630–1634 sekä katedraalikoulun lehtoraatin prebendaseurakuntana olleen Liedon kirkkoherrana vuodesta 1623. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1623–1634. Florinus valittiin Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherraksi 1633 ja hän oli myös Etelä-Pohjanmaan (Vaasan) rovastikunnan lääninrovastina, Florinus oli pappissäädyn valtiopäivämiehenä 1624 ja hän toimi synodaaliväitöksen preeseksenä Turussa 1629. Florinus aloitti Turun hiippakunnan painettujen synodaaliväitöskirjojen julkaisusarjan vuonna 1629 painetuilla teeseillään Augsburgin tunnustuksen maallista esivaltaa käsittelevästä 16. artiklasta.
Florinus kirjoitti latinankielisiä onnittelu- ja hautajaisrunoja. Hän julkaisi vuonna 1634 Lutherin Vähän Katekismuksen latinankielisen selitysteoksen. Florinus kuoli alkuvuodesta 1648 Turussa matkalla ollessaan ja hänet haudattiin Turun tuomiokirkkoon.
Teoksia

Theses de magistratu politico. De [sic] auspice ad mandatum reverendi patris, ... m. Isaaci Rothovii, episcopis Aboensis dignissimi. : Publicè ad ventilandum in synodali disputatione a Thoma Florino Norfindo, lect. theol. schol. Aboensis, propositae. Respondebunt ... dn. Abrahamus Carchupinus & dn. Simon Bartholli Chardiaster. Holmiae, typis Meurerianis, anno 1629 (väitöskirja)
Explicatio Catecheseos minoris d. Lutheri : ad rudiorum captum accommodata. m. Thoma Florino s.s. theol. l. in gymnasio Abonsi. Anno 1628 public proposita. Holmiae, typis Meurerianis, anno 1634
Aiheesta muualla

Thomas Thomae Florinuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa
The Invincible Iron Man

| The Invincible Iron Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Patrick Archibald Jay Oliva
Käsikirjoittaja:  Ari Arad Greg Johnson Craig Kyle
Tuottaja:  Ari Arad Craig Kyle Stan Lee Frank Paur Eric S. Rollman
Säveltäjä:  Guy Michelmore
Leikkaaja:  Aeolan Kelly George Rizkallah
Pääosat:  Marc Worden Gwendoline Yeo Rodney Saulsberry Elisa Gabrielli John McCook James Sie Fred Tatasciore
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  MLG Productions
Levittäjä:  Lions Gate Entertainment
Ensi-ilta:   23. tammikuuta 2007  26. syyskuuta 2008
Kesto:  83 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Invincible Iron Man on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Elokuvassa keskityttiin Rautamiehen synnyintarinaan. Elokuvan ohjasivat Patrick Archibald ja Jay Oliva. Pääosassa esiintyivät muun muassa Marc Worden, Gwendoline Yeo, Rodney Saulsberry ja Elisa Gabrielli.
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Marc Worden   | … |   Tony Stark / Rautamies   |
|   Gwendoline Yeo   | … |   Li Mei, sivuäänet   |
|   Rodney Saulsberry   | … |   James ”Rhodey” Rhodes   |
|   Elisa Gabrielli   | … |   Pepper Potts, sivuäänet   |
|   John McCook   | … |   Howard Stark   |
|   James Sie   | … |   Wong-Chu, sivuäänet   |
|   Fred Tatasciore   | … |   Mandariini, sivuäänet   |
|   Stephen Mendillo   | … |   Boyer   |
|   John DeMita   | … |   agentti Drake, sivuäänet   |
|   George Cheung   | … |   sivuäänet   |
|   Paul Nakauchi   | … |   sivuäänet   |
|   Michael Yama   | … |   sivuäänet   |
Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Bruno Lähteenmäki   | … |   Tony Stark / Rautamies, Mandariini   |
|   Susa Saukko   | … |   Li Mei   |
|   Markus Blom   | … |   James "Rhodey" Rhodes   |
|   Minna Tasanto   | … |   Pepper Potts, sivuäänet   |
|   Aku Laitinen   | … |   Howard Stark, sivuäänet   |
|   Arto Nieminen   | … |   Wong-Chu, Boyer, sivuäänet   |
|   Joonas Suominen   | … |   agentti Drake, sivuäänet   |
|   Antti Jaakola   | … |   Ho Yin, sivuäänet   |
|   Petri Hanttu   | … |   herra Ling, sivuäänet   |
Xtra HOT

Xtra HOT on israelilainen televisiokanava, jonka omistaa Hot-niminen televisioyhtiö. Kanava on perustettu vuonna 2005 ja sen ohjelmistoon kuuluvat muun muassa Lost, 24 ja Kadotettu.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Xtra HOTin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (hepreaksi)
Teditsolidi

| --- | --- |

Teditsolidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(5R)-3-[3-fluori-4-[6-(2-metyylitetratsol-5-yyli)pyridin-3-yyli]fenyyli]-5-(hydroksimetyyli)-1,3-oksatsolidin-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 856866-72-3
ATC-koodi: J01XX11
PubChem CID: 11234049
DrugBank: DB14569
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H13N6FO3 
Moolimassa: 368,334
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 82,6 %
Proteiinisitoutuminen: 70–90 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: noin 11 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, intravenoosi
Teditsolidi (C17H15N6O3F) on oksatsolidinoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina erityisesti ihoinfektioiden hoidossa.
Ominaisuudet ja käyttö

Teditsolidin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu oksatsolidinoniryhmästään bakteerien ribosomin 50S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Yhdisteen sitoutuessa tRNA ei kykene sitoutumaan ribosomiin ja lisäksi 50S-alayksikkö ja 30S-alayksikkö eivät kykene muodostamaan proteiinisynteesiin tarvittavaa 70S-kompleksia. Lääkeaine tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin kuten streptokokkeihin, stafylokokkeihin ja enterokokkeihin. Se tehoaa myös MRSA-kantoihin. Teditsolidilla on tehoa mykobakteereihin ja muutamiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Sitä käytetään MRSA:n aiheuttamiin ihotulehduksiin.  Teditsolidi hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2014, ja usein sitä käytetään aihiolääkkeenään teditsolidifosfaattina.
Haittavaikutukset

Haittavaikutuksinaan teditsolidi voi aiheuttaa huonovointisuutta, ripulia, pääkipua ja harvinaisesti luuydinsuppressiota. Teditsolidi ei ole yhtä myrkyllistä maksalle kuin ensimmäisen sukupolven oksatsolidinoniantibiootteihin kuuluva linetsolidi.
Wolfgang Weise

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | joukkuekilpailu |  |
Wolfgang Weise (s. 12. kesäkuuta 1949 Leipzig) on Itä-Saksaa edustanut entinen lentopalloilija. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Tedj Bensaoula

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1954 (ikä 69)
Syntymäpaikka: Hammam Bou Hadjar, Algeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1973–1983 1983–1986 1986–1987 |  MC Oran  Le Havre  Dunkerque |  |
Maajoukkue
| 1979–1986 |  Algeria | 48 (19) |
Tedj Bensaoula (arab. تاج بن سحاولة‎, s. 1. joulukuuta 1954 Hammam Bou Hadjar) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä  pelannut Bensaoula on 19 maalillaan Algerian maajoukkueen historian viidenneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja.
Ura

Bensaoulan ammattilaisura alkoi MC Oranissa kaudella 1973-1974 ja hän juhli heti seuraavalla kaudella Algerian cupin voittoa. Bensaoula vietti joukkueessa yhteensä kymmenen kautta ja siirtyi vuonna 1983 Ranskaan Le Havreen. Bensaoula oli nostamassa joukkuetta Ranskan pääsarjaan, joukkueen voitettua Ligue 2:n kaudella 1984-1985. Hän pelasi yhden kauden Ranskan pääsarjassa ennen siirtymistään Belgiaan Dunkerqueen, jossa Bensaoula päätti uransa.
Bensaoula kuului myös Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisossa. Lisäksi hän oli myös voittamassa Algerialle pronssia vuoden 1984 Afrikan kisoissa. Bensaoula edusti Algerian jalkapallojoukkuetta myös vuoden 1980 kesäolympialaisissa.
Ura > Saavutukset

Algerian cup: 1975
Afrikan mestaruuskisat
Pronssia: 1984
Ligue 2: 1985
The Cobbler

| The Cobbler |
| --- | --- |
 Pohjoismainen DVD-julkaisu.
Ohjaaja:  Tom McCarthy
Käsikirjoittaja:  Tom McCarthy Paul Sado
Tuottaja:  Mary Jane Skalski Tom McCarthy
Säveltäjä:  John Debney Nick Urata
Kuvaaja:  W. Mott Hupfel III
Leikkaaja:  Tom McArdle
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Next Wednesday Golden Spike Voltage Pictures
Levittäjä:  Image Entertainment Big Bang Media Netflix
Ensi-ilta:   2014-09-1111. syyskuuta 2014 (Toronton elokuvajuhlat)  
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Cobbler on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draama- ja komediaelokuva. Elokuva kertoo suutarista (näyttelijänä Adam Sandler), joka pääsee kokemaan asiakkaidensa elämää kokeillessaan näiden kenkiä.
Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2014. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa rajoitetusti muutamissa elokuvateattereissa ja suoratoistopalveluissa 13. maaliskuuta 2015. Elokuva tuotti avausviikonloppuna Yhdysvalloissa 24 000 dollaria, ja sitä on kuvailtu Adam Sandlerin suurimmaksi flopiksi. Sandler oli – jälleen kerran – ehdolla myös huonoimman miespääosan Golden Raspberry -palkinnon saajaksi.
Elokuva julkaistiin Suomessa suoraan DVD:lle ja Blu-ray:lle 16. syyskuuta 2015.
Juoni

Max Simkin (Adam Sandler) työskentelee suutarina liikkeessä, jonka hänen sukunsa on omistanut jo vuosikymmenten ajan. Hän ei koe alaa juurikaan omakseen, mutta onneksi kuitenkin naapuriliikkeessä työskentelee hänen isänsä vanha kaveri Jimmy (Steve Buscemi). Maxin isä on lähtenyt kauan sitten, ja Max asuu kahdestaan sairaan äitinsä (Lynn Cohen) kanssa.
Eräänä päivänä liikkeeseen saapuu aktivisti Carmen (Melonie Diaz), joka pyytää Maxia osallistumaan toimintaan pienten yritysten säilyttämiseksi. Max ei ole juurikaan innostunut ideasta. Kun hänen oma ompelukoneensa hajoaa ja hän hakee kellarista isänsä vanhan, pölyttyneen ompelukoneen, koko hänen elämänsä muuttuu. Kun kyseisellä koneella korjaa kengät ja laittaa ne jalkaansa, hän muuttuu ulkonäöltään kenkien omistajaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Sandler  | … |  Max Simkin   |
|  Dan Stevens  | … |  Emiliano   |
|  Dustin Hoffman  | … |  Abraham Simkin    |
|  Steve Buscemi  | … |  Jimmy    |
|  Melonie Diaz  | … |  Carmen Herrara    |
|  Ellen Barkin  | … |  Elaine Greenawalt    |
|  Method Man  | … |  Leon Ludlow    |
|  Sondra James  | … |  Anna O'Hara    |
|  Dascha Polanco  | … |  Macy   |
|  Lynn Cohen  | … |  Sarah Simkin   |
|  Fritz Weaver  | … |  herra Solomon   |
|  Kim Cloutier  | … |  Taryn   |
|  Adam B. Shapiro  | … |  Schneider   |
|  Elena Kampouris  | … |  Alexia   |
Aiheesta muualla

The Cobbler Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Brightest Smile in Town

| The Brightest Smile in Town Dr>  John |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 1982, Audio System at Orpheus Music, New York City
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Ed Levine, Jack Heyrman
 Tyylilaji: New Orleans R&B, Piano Blues
 Levy-yhtiö: Clean Cuts
Dr. Johnin muut julkaisut
| Dr. John Plays Mac Rebennack 1981 | The Brightest Smile in Town 1983 | Such a Night! Live in London  1984 |
The Brightest Smile in Town on Dr. Johnin levy vuodelta 1983.
Kappaleet > A-puoli

Saddled the Cow – 2.45 (säv. Rosco Gordon)
Boxcar Boogie – 5.10 (säv. Mac Rebennack)
The Brightest Smile in Town – 3.10 (säv. Ray Charles, Bob Sherman, Barry De Vorzon)
Waiting for a Train – 3.18 (säv. Jimmie Rodgers)
Monkey Puzzle – 4.40 (säv. James Black)
Kappaleet > B-puoli

Your Average Kind of Guy – 3.30 (säv. Doc Pomus, Rebennack)
Pretty Libby – 3.10 (säv. Rebennack)
Marie La Veau – 3.53 (säv. Traditional)
Come Rain or Come Shine – 4.40 (säv. Harold Arlen, Johnny Mercer)
Siute Home New Orleans – 3.50 (säv. Rebennack)
Kokoonpano

Dr. John – kosketinsoittimet, laulu
Arviot

Allmusic:
Wolfgang Windgassen

Wolfgang Windgassen (26. kesäkuuta 1914 Annemasse – 8. syyskuuta 1974 Stuttgart) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Windgassen syntyi Ranskassa saksalaisille laulajavanhemmille ja aloitti lauluopintonsa isänsä Fritz Windgassenin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Stuttgartin konservatoriossa. Debyyttinsä Windgassen teki vuonna 1941 Alvaron roolissa oopperassa Kohtalon voima Pforzheimissa. Vuonna 1945 hän liittyi Württembergisches Staatstheaterin esiintyjistöön, jossa siirtyi lyyrisistä rooleista enemmän sankaritenorille (Heldentenor) ominaisiin rooleihin. Hän lauloi Württembergisches Staatstheaterissa vuoteen 1972.
Windgassen pääsi kansainvälisen huomion kohteeksi esiinnyttyään ensimmäisessä toisen maailmansodan jälkeen pidetyssä Bayreuthin festivaalissa vuonna 1951. Hän esiintyi myös La Scalassa, Pariisissa ja Covent Gardenissa. Metropolitan-oopperassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä tammikuussa 1957. Windgassen osallistui useiden Richard Wagnerin oopperoiden levytyksiin.
Wolfgang Weider

Wolfgang Weider vuonna 2007.
Wolfgang Weider (29. lokakuuta 1932 Berliini – 14. helmikuuta 2024) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Berliinin vihkipiispaksi sekä Uzitan titulaaripiispaksi 10. helmikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Meisner, jota avustivat Heinrich Theissing ja Theodor Hubrich.
Weider jäi eläkkeelle 18. helmikuuta 2009.