stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tauno Kelovesi
Aiheesta muualla

.aspx Tauno Kelovesi Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (43):  Aaltonen  Aitio  Enne  Friman  Haapanen  Hietanen  Kelovesi  E. Kilpi  S. Kilpi  Kinnunen  Kiviaho  Koivunen  Kujala  Kuusinen  Leskinen  Liedes  Lindqvist  Manninen  Miettinen  Murto  Mustonen  Myllymäki  Nederström-Lundén  Nieminen  Niiranen  Nurminen  Pessi  Puhakka  Rapio  Roine  Rosenberg  Rosnell  Rytkönen  Ryömä  Seppi  Stenberg  Suonpää  Tainio  Tauriainen  Tiekso-Isaksson  Torvi  Virtanen  Åsvik 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (50):  Aaltonen  Aitio  Backlund  Enne (1958–1961†)  Friman  Haapanen  Hietanen  Honkonen  Kansikas (1959–1962)  Kelovesi  E. Kilpi  Kiviaho  Koivunen  Kujala (1958–1959†)  Kuusinen  Lakkala  Lehmonen  Liedes  Linna  Manninen  Meltti (1961–1962)  Meriläinen  Murto  Mustonen  Mäkelä (1958–1962)  Nederström-Lundén  Nieminen  Niiranen  Nurminen  Pessi  Prunnila  Puhakka  Pulkkinen  Rapio  Roine  Rosenberg  Rosnell  Rytkönen  Ryömä (1958†)  Salin  Seppi  Stenberg  Suonpää  Tainio  Tamminen  Tauriainen  Tiekso-Isaksson  Torvi  Tuominen  I. Virtanen  R. Virtanen  V. R. Virtanen  Åsvik 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aitio  Backlund  Gröndahl  Haapanen  Hietanen (1962†)  Honkonen  Kantola  Kelovesi  Kilpi  Kinnunen  Kiviaho  Koivunen  Koskinen  Kuusinen  Kämäräinen  Lagerroos (1964–1966)  Laiho  Lehmonen  Liedes  Lindqvist  Linna  Manninen  Murto (1962–1963†)  Mäkelä  Mustonen (1963–1964†)  Nederström-Lundén  Niiranen  Pessi  Puhakka  Pulkkinen  Rapio  Eino Roine (1962–1966)  Rosenberg  Rosnell  J. Rytkönen  V. Rytkönen (1962–1966)  Saarinen  Salin  Sinisalo  Stenberg  Suonpää  Suosalo  Tainio  Tamminen  Tauriainen  Tiekso  Torvi  I. Virtanen (1962†)  R. Virtanen  V. R. Virtanen  Åsvik 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Pietari Jääskeläinen

| Pietari Jääskeläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1947 (ikä 77) Hankasalmi
Poliitikko
Puolue:  Suomen Keskusta
Entiset puolueet:  Kristillisdemokraatit Perussuomalaiset Sininen tulevaisuus Vihreä liitto
Asema:  kansanedustaja (2009–2015) kaupunginvaltuutettu (2009–2021)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vantaa
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Pietari Osmo Jääskeläinen (s. 20. kesäkuuta 1947 Hankasalmi) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut perussuomalaisten kansanedustajana vuosina 2009–2015 ja on ollut myös Vantaan kaupunginvaltuutettu. Jääskeläinen siirtyi sinisten joukossa oltuaan takaisin perussuomalaisiin vuoden 2021 maaliskuussa, mutta hän erosi uudelleen perussuomalaisista vähän myöhemmin.
Tausta

Jääskeläisen vanhemmat ovat teologian tohtori, kirkkoherra Juhani Jääskeläinen ja talousopettaja, ruustinna Linnea Jääskeläinen (o.s. Kalke).
Jääskeläinen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on työskennellyt runsaan kymmenen vuoden ajan valtionhallinnon tehtävissä muun muassa sisäministeriössä ja on nykyään eläkkeellä.
Poliittinen ura

Jääskeläinen oli vihreiden ehdokkaana muun muassa europarlamenttivaaleissa 1999, jolloin hän sai 600 ääntä mutta ei noussut parlamenttiin.
Jääskeläinen sai perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2007 eduskuntavaaleissa 796 ääntä. Hän nousi eduskuntaan varasijalta Timo Soinin siirryttyä Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2009. Eduskuntavaaleissa 2011 Jääskeläinen uusi kansanedustajan paikkansa. Vaalikaudella 2011–2015 hän oli eduskunnan suuren valiokunnan jäsen ja toimi perussuomalaisten valiokuntavastaavana EU-asioissa. Eduskuntavaaleissa 2015 hän jäi valitsematta uudelleen. Jääskeläinen oli sinisen tulevaisuuden ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019.
Kunnallisvaaleissa 2008 Jääskeläinen oli 976 äänellään perussuomalaisten ääniharava Vantaalla. Hän uusi valtuustopaikkansa perussuomalaisten ehdokkaana vuosien 2012 ja 2017 kuntavaaleissa.
Jääskeläinen hyväksyttiin ennen kesän 2021 kuntavaaleja takaisin perussuomalaisten jäseneksi hänen erottuaan sinisistä. Pian Jääskeläinen kuitenkin erosi perussuomalaisista uudelleen, koska häntä ei huolittu Vantaan perussuomalaisten kuntavaaliehdokkaaksi. Lopulta Jääskeläinen osallistui vuoden 2021 kuntavaaleihin kristillisdemokraattien ehdokkaana.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Jääskeläinen oli ehdolla keskustan listalla. Hän sai 219 ääntä eikä tullut valituksi. Jääskeläistä pidetään eduskuntaan valituista kansanedustajista  useiten puoluetta vaihtaneena kansanedustajana ja poliitikkona.
Aiheesta muualla

Pietari Jääskeläisen verkkosivusto
.aspx Pietari Jääskeläinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Perussuomalaisten kansanedustajat
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Jääskeläinen (2009–2011)  Oinonen  Ruohonen-Lerner  Soini (2007–2009)  Uusipaavalniemi (2010–2011)  Virtanen  Vistbacka  
Huomautukset: Timo Soini valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kesäkuussa 2009, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pietari Jääskeläinen.  Markku Uusipaavalniemi erosi keskustasta ja liittyi Perussuomalaisten eduskuntaryhmään marraskuussa 2010..
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Eerola  Elomaa  Hakkarainen  Halla-aho (2011–2014)  Heikkilä  Hirvisaari (2011–2013)  Hongisto  Immonen  Jalonen  Joutsenlahti  Jurva  Juvonen  Jääskeläinen  Kettunen  Kivelä  Kokko  Koskela (2011–2014)  Lindström  Lohela  Louhelainen  Mattila  Mäkipää  Mäntylä  Mölsä  Niikko  Niinistö  Oinonen  Packalén  Raatikainen (2014–2015)  Ruohonen-Lerner  Saarakkala  Soini  Soukola  Tolppanen  Tossavainen  Turunen  Tuupainen  Virtanen  Vähämäki  Väätäinen 
Huomautukset: 1 2  Jussi Halla-aho valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi toukokuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mika Raatikainen.  ↑  James Hirvisaari erotettiin perussuomalaisista lokakuussa 2013.  ↑  Laila Koskela erosi perussuomalaisista marraskuussa 2014 ja liittyi keskustan eduskuntaryhmään.  
Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (34):  Akaan-Penttilä  Blomqvist  Feldt-Ranta  Forsius  Gestrin  Guzenina-Richardon  Harkimo  Hautala  Hemming  Pietari Jääskeläinen (2009–2011)  Kaikkonen  Kalliomäki  Karimäki  Karpela  Kasvi  Kiljunen  Kuusisto  Laakso  Lauslahti  Lehti  Matikainen-Kallström  J. Mäkelä (2007-2010)  O. Mäkelä  Mäkinen  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini (2007–2009)  Tabermann  Tallqvist  Uusipaavalniemi  Vahasalo  Vanhanen  Virén (2010–2011) 
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Blomqvist  Brax  Feldt-Ranta  Gestrin  Guzenina-Richardson  Harkimo  Ihalainen  Jungner  Jurva  Juvonen  J. Jääskeläinen  P. Jääskeläinen  Kaikkonen  Karimäki  Katainen (2011–2014)  Kauma  Kuusisto  Lauslahti  Lehti  Lehtomäki  Lepomäki (2014-2015)  Lindtman  Matikainen-Kallström  Mäkelä  Mäkinen  Niikko  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini  Stubb  Toivola  Tolvanen  Uotila  Vahasalo 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Rauno Kettunen

Rauno Olavi Kettunen (s. 22. joulukuuta 1959 Iisalmi) on suomalainen Savon ammatti- ja aikuisopiston rehtori ja entinen Suomen Keskustan kansanedustaja (2003–2007).
Rauno Kettunen syntyi maanviljelijä Pentti Kettusen ja emäntä Kaija Hakkaraisen perheeseen. Koulutukseltaan Kettunen on maatalous- ja metsätieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hänellä on myös johtamistaidon erikoisammattitutkinto vuodelta 2003. Kettunen toimi Peltosalmen maaseutuopiston lehtorina 1987–1989, Muuruveden maatalous- ja puutarhaoppilaitoksen opettajana 1990–1995 ja vt. aikuiskoulutusjohtajana 1996 ja Koillis-Savon Leader ry:n toiminnanjohtajana 1997–1999. Hän on ollut myös maanviljelijä vuodesta 1991.
Aiheesta muualla

.aspx Rauno Kettunen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (55):  Ahonen  Alatalo  Ala-Nissilä (2003–2006)  Anttila  Haapoja  Hautala  Hoskonen  Hyssälä  Hänninen  Juhantalo  Jäätteenmäki (2003–2004)  Kaikkonen  Kalli  Karjula  Karpela  Karvonen (2004–2007)  Kerola  Kettunen  Kiviniemi  Kiviranta  Komi  Korkeaoja  Markku Koski  Kääriäinen  Lankia  Laukkanen  Lehtomäki  Leppä  Lindqvist  Lintilä  Lämsä  Manninen  Riikka Moilanen-Savolainen  Neittaanmäki  Nousiainen  Oinonen  Paloniemi  Pekkarinen  Peltokorpi (2004–2007)  Pentti  Ranta-Muotio  Rantakangas  Rehula  Reijonen  Rossi  Rundgren  Salo (2006–2007)  Salovaara  Särkiniemi  Takkula (2003–2004)  Tiilikainen  Tölli  Vanhanen  Vihriälä  Vilkuna  Väistö  Ylä-Mononen 
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (51):  Ahonen  Alatalo  Anttila  Autio  Haapoja (2007–2009†)  Hautala (2009–2011)  Heikkinen  Hoskonen  Hyssälä  Hänninen  Kaikkonen  Kalli  Kalmari  Kaltiokumpu  Karjula  Karpela  Katainen  Kaunisto  Kerola  Kiviniemi  Kiviranta  Komi  Korhonen  Korkeaoja  Kääriäinen  Laukkanen  Lehtomäki  Leppä  Lintilä  Manninen  Mieto  Oinonen  Pakkanen  Paloniemi  Pekkarinen  Pentti  Puumala  Rantakangas  Rehula  Reijonen  Rossi  Salovaara  Seurujärvi  Sihto  Särkiniemi (2010–2011)  Tiilikainen  Tölli  Markku Uusipaavalniemi (2007–2010)  Vanhanen (2007–2010)  Vehkaperä  Vehviläinen  Vilkuna  Väyrynen 
1Susanna Haapoja kuoli 30. toukokuuta 2009, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Lasse Hautala. 2Matti Vanhanen luopui kansanedustajuudesta ja siirtyi Perheyritysten liiton toimitusjohtajaksi 2010. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Seppo Särkiniemi. 2Markku Uusipaavalniemi erosi keskustan eduskuntaryhmästä 2010 ja liittyi perussuomalaisiin.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Pentti Kettunen

| Pentti Kettunen |
| --- | --- |
 Pentti Kettunen elokuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1942 (ikä 82) Iisalmi
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Entiset puolueet:  SMP
Asema:  kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Kotipaikka:  Kajaani
Pentti Herman Kettunen (s. 25. helmikuuta 1942 Iisalmi) on suomalainen poliitikko, joka toimi SMP:n kansanedustajana vuosina 1983–1987 ja 1989–1991 ja perussuomalaisten kansanedustajana vuosina 2011–2015.
Ura

Kettunen on koulutukseltaan merkantti. Hänen toimintansa SMP:ssä alkoi vuonna 1979 puolueen Pohjois-Suomen järjestösihteerinä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa. Vuoden 1987 vaaleissa hän jäi varasijalle, mutta nousi vuonna 1989 takaisin eduskuntaan J. Juhani Kortesalmen tultua valituksi Mikkelin läänin maaherraksi.
SMP:n jälkeen Kettunen on toiminut muun muassa perussuomalaisissa. Hän oli ehdolla eduskuntaan vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Kettunen palasi kansanedustajaksi vuoden 2011 vaaleissa. Hän on Kajaanin kaupunginvaltuuston ja Kainuun maakuntavaltuuston jäsen. Kettunen oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi.
Joulukuussa 2012 Kettunen jätti kohua herättäneen aloitteen vihreän eduskuntaryhmän sijoittamiseksi Urho Kekkosen kansallispuistoon. Elokuussa 2013 hän vieraili kansanedustaja Teuvo Hakkaraisen kanssa Sodankylässä ja Ivalossa tehden asiasta epävirallisen mielipidekyselyn paikallisten asukkaiden keskuudessa.
Huhtikuussa 2014 Kettunen teki eduskunnassa huomiota herättäneen lakialoitteen, jonka mukaan aviossa synnyttänyt perheen äiti saisi aikaistusta eläkeikään, mikäli jompi kumpi puolisoista on Suomen kansalainen. Kainuun Sanomat piti lakialoitetta provokaationa.
Ivar Hörhammer

| Ivar Hörhammer |
| --- | --- |
 Ivar Hörhammer vuonna 1909.
Kansanedustaja
 1.6.1909–31.1.1911  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1884 Örebro
Kuollut: 3. helmikuuta 1953 (68 vuotta) Helsinki
Ammatti:  toimittaja, liikemies
Ivar Gabriel Hörhammer (11. helmikuuta 1884 Örebro – 3. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen taidekauppias, mesenaatti, toimittaja ja poliitikko.  Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1909–1911 sekä työskenteli muun muassa Arbetet-lehden päätoimittajana 1910–1912. Jätettyään politiikan vuonna 1916 Hörhammerista tuli Suomen merkittävimpiä taidevaikuttajia, joka tunnetaan erityisesti Helsingissä pitkään toimineen Galerie Hörhammerin perustajana ja ensimmäisenä toimitusjohtajana.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Ruotsissa syntyneen Ivar Hörhammerin vanhemmat olivat Baijerin Aichachista kotoisin ollut panimomestari Karl Ludwig Hörhammer (1835–1913) ja Trondheimissa syntynyt Josefine Charlotte von Wildenrath (s. 1843), jonka isä oli tanskalainen taidemaalari ja näyttelijä Peter Carl Jessen Wildenradt. Perhe muutti Suomeen heti Ivarin synnyttyä, kun isä sai työpaikan Turussa toimineesta Auran panimosta. Hörhammer lopetti lyseon jo 13-vuotiaana ja ryhtyi juoksupojaksi. Vuonna 1898 Hörhammer muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli 16-vuotiaasta lähtien konttoristina. Vuosisadan alussa Hörhammer vaikutti aktivistiliikkeessä tovereinaan muun muassa Arvid Mörne, Oskar Rosenqvist ja Filemon Tiderman. Vuonna 1905 Hörhammer asui Berliinissä, jossa hän tutustui taidekauppaan ja sai vaikutteita työväenliikkeestä.
Elämä > Toimittaja ja poliitikko

Hörhammer kuului niin sanottuihin marraskuun sosialisteihin, jotka lähtivät työväenliikkeeseen suurlakon jälkeen. Hän oli Finlands Svenska Arbetarförbundin hallituksen jäsen ja osallistui sen edustajana muun muassa Oulun puluekokoukseen. Hörhammer tuli tunnetuksi Arbetaren-lehdessä julkaistuista radikaaleista ja teräväsanaisista kirjoituksista. Arbetarenin lakattua ilmestymästä hän oli perustamassa lyhytikäiseksi jäänyttä Social-Demokratenia, kustansi Folktribunen-aikauslehteä ja muodosti Turussa ilmestyneen Arbetet-lehden Helsingin toimituksen K. H. Wiikin ja Runar C. Öhmanin kanssa. Hörhammer oli myös Arbetetin päätoimittaja 1910–1912. Lisäksi hän kirjoitti muun muassa Työmieheen sekä Sosialistiseen Aikakauslehteen. Hörhammerin käyttämiä nimimerkkejä olivat ainakin ”Karl August” ja ”Johan Gabriels”.
Hörhammerista tuli huhtikuussa 1909 SDP:n taloudenhoitaja puolueen varoja kavaltaneen Emil Perttilän erottua, ja myöhemmin samana keväänä hänet valittiin kansanedustajaksi. Hörhammer uusi paikkansa myös seuraavissa vaaleissa. Puolueensa oikeistosiipeen kuulunut Hörhammer oli yksi siltasaarelaisten arvostelun kohteiksi joutuneista sosialidemokraateista. Syksyllä 1910 Hörhammer osallistui SDP:n parikymmenpäisen valtuuskunnan jäsenenä Kööpenhaminassa pidettyyn II internationaalin kongressiin, jossa hän työskenteli osuustoimintavaliokunnassa. Hörhammer oli kirjeenvaihdossa ulkomaisten sosialistien, kuten Karl Liebknechtin, kanssa ja osallistui virolaisen Mihkel Martnan toimittaman Suomen poliittisista oloista ja työväenliikkeesta kertovan kirjan kirjoittamiseen. Hän kuului Helsingin Työväen Säästöpankin perustajiin ja oli Elannon hallintoneuvoston jäsen 1910–1911. Marraskuussa 1910 Hörhammer joutui syytteeseen majesteettirikoksesta Arbetet-lehdessä julkaistun artikkelin vuoksi. Viimein elokuussa 1915 Hörhammer sai puolen vuoden vankeustuomion, josta hän joutui istumaan neljä kuukautta.
Elämä > Taidekauppias ja mesenaatti

Hörhammer aloitti taiteen keräilyn jo 16-vuotiaana ostamalla Akseli Gallen-Kallelan ja Hugo Simbergin töitä Berndt Kahlrothin huutokaupasta. Suoritettuaan vankeustuomionsa keväällä 1916 Hörhammer jätti tehtävänsä SDP:n taloudenhoitajana ja ryhtyi taidekauppias Gösta Stenmanin liikekumppaniksi. Tarvittavan pääoman hän oli hankkinut myymällä Työväen Kalenteria. Tarinan mukaan kalenteribisnekset loppuivat Väinö Tannerin huomautettua, ettei puolueen toimihenkilön ole sopivaa ansaita sellaisia summia. Hörhammerin kumppanuus Stenmanin kanssa jäi lyhytaikaiseksi, sillä hän luopui osuudestaan jo vuoden kuluttua. Sisällissodan aikana Hörhammer kävi keskusteluja Edvard Gyllingin ja K. H. Wiikin kanssa, ja sodan päätyttyä hän piilotteli luonaan valkoisten jahtaama Wiikiä. Yhteydet herättivät epäilyksiä, että Hörhammer toimi punaisten neuvonantajana. Hörhammerin pyrkiessä Suomen Taiteilijaseuran jäseneksi seura oli lähellä hajoamista, kun innokkaimmat valkoisten kannattajat vastustivat jyrkästi hänen hyväksymistään.
Syyskuussa 1918 Hörhammer perusti oman taidegallerian. Ranskalaisittain nimetystä Galerie Hörhammerista tuli nopeasti Suomen taidemaailman merkittävimpiä keskuksia. Siellä järjestettiin muun muassa Magnus Enckellin, Pekka Halosen ja Eero Järnefeltin yksityisnäyttelyt ja Septem-ryhmän yhteisnäyttely. Galleria oli taidepiirien kohtaamispaikka, jonka takahuoneessa asiakkaat ja taiteilijat seurustelivat. Hörhammer oli myös huomattava mesenaatti, joka avusti taiteilijoita rahallisesti ja opasti heitä liikeasioissa. Hörhammer asui kesät Korpilahden Hyrkkölässä, jonne useat taiteilijat seurasivat häntä kesänviettoon. Hörhammer tunnettiin myös keräämistään ryijyistä, joita hän hankki kesäpaikastaan käsin tekemiltään retkiltä. Näyttelyiden ohella Hörhammer kirjoitti niistä lehtiin ja toimi Kansallismuseon ryijyvastaavana. Ivar Hörhammer kuoli 68-vuotiaana helmikuussa 1953. Hänet siunattiin katolisessa Pyhän Henrikin katedraalissa.
Elämä > Muuta

Hörhammer oli innokas shakin harrastaja. Vuonna 1922 Hörhammer valittiin Suomen Shakkiliiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja 1924 hän perusti Helsingin Yleisen Shakkiseuran. Suomen Shakkiliiton ja Työväen Shakkiliiton yhteistoiminnan käynnistyttyä Hörhammer toimi Suomen Keskusshakkiliiton ensimmäisenä puheenjohtajana 1948–1950. Hän oli myös Maailman shakkiliiton hyväksymä shakkituomari. Hörhammer oli erikoistunut pikashakkiin, jossa hän oli Suomen huippuja. Arpad Elon kehittämässä maailman shakinpelaajien vahvuuslukutilastossa Hörhammer oli vuonna 1923 sijalla 631.
Yksityiselämä

Ivar Hörhammer oli naimisissa neljästi. Hänen puolisoitaan olivat 1906–1918 Elsa Eleonora o.s. Grönroos (1877–1972), 1922–1928 Anny Christiane o.s. Brechtelsbauer, 1930–1944 Tertia Alauda o.s. Mury (1901–1958) ja vuodesta 1944 lähtien Dorthy Lucander. Hörhammerin kuoltua gallerian toimitusjohtajana jatkoi hänen viimeinen puolisonsa ja vuodesta 1983 heidän poikansa Paul Hörhammer (1949–2016). Vuonna 1930 Hörhammer sai seitsemän kuukauden vankeustuomion lapsenryöstöstä vietyään entisen puolisonsa Christiane Hörhammerin luota pariskunnan pojan.
Teokset

Martna, Mihkel (toim.); Sillanpää, Miina; Sirola, Yrjö; Gylling, Edvard; Hörhammer, Ivar: Soome. Kirjeldused Soome oludest.  Tallinn:  Mõte, 1909.
Ivar Hörhammer toimistossaan vuonna 1934.
Oskari Jalava

| Oskari Jalava |
| --- | --- |
 Oskari Jalava vuonna 1907.
Kansanedustaja
 22.5.1907–28.2.1910, 1.2.1911–16.5.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1876 Huittinen
Kuollut: 10. maaliskuuta 1950 (73 vuotta) Helsinki
Ammatti:  peltiseppä
Johan Oskar (Juho Oskari) Jalava (vuoteen 1898 Alm, 7. heinäkuuta 1876 Huittinen – 10. maaliskuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysaktiivi, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1918. Jalava kuului puolueen oikeistosiipeen, mutta radikalisoitui sisällissodan aikaisen vankeustuomionsa myötä ja liittyi kommunisteihin. Kaikkiaan hän istui vankilassa yli kuuden vuoden ajan saatuaan 1920-luvun alussa uuden tuomion poliittisen toimintansa johdosta. 1930-luvulla Jalava siirtyi vasemmistososialisteihin ja ehti vielä jatkosodan jälkeen vaikuttamaan kansandemokraateissa.
Elämä > Varhaiset vuodet

Huittisten Lauttakylässä syntyneen Oskari Jalavan vanhemmat olivat torppari Juhana Kustaa Alm ja Johanna Mieronkoski. Jalava kävi kiertokoulua ja oli paimenpoikana, kunnes lähti vuonna 1895 peltisepän oppiin Turkuun, josta hän vuonna 1900 muutti Helsinkiin.
Elämä > Kansanedustajaksi

Vuonna 1899 Jalava perusti Turun työväenyhdistyksen peltiseppien ammattiosaston. Vuotta myöhemmin hän liittyi Suomen rauta- ja metallityöntekijäin liittoon ja osallistui Tampereella pidettyyn Suomen ammattijärjestöjen ensimmäiseen kongressiin. Helsinkiin muutettuaan Jalava toimi Helsingin työväenyhdistyksen peltiseppien ammattiosaston puheenjohtajana. Suurlakon aikana hänet valittiin kaupungin köyhäinapukomitean jäseneksi. Vuodesta 1906 lähtien Jalava toimi sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana Etelä-Hämeessä. Maaliskuussa 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Jalava putosi eduskunnasta 1910, mutta valittiin jälleen seuraavissa vaaleissa.
Elämä > Sisällissota

Kesällä 1917 Jalava nimitettiin senaatin asettaman työttömyyskeskuskomitean jäseneksi. Sisällissodan käynnistyttyä hän jatkoi sen toimintaa yhdessä Aura Kiiskisen kanssa kansanvaltuuskunnan yleisten töitten jaoston alaisuudessa. Saksalaisten vallattua Helsingin Jalava vangittiin kotoaan huhtikuun lopussa, jonka jälkeen hän oli Suomenlinnan vankileirillä ja Sörnäisten kuritushuoneessa. Lokakuussa valtiorikosoikeus tuomitsi Jalavan valtiopetoksen valmistelusta kolmen vuoden kuritushuonerangaistukseen. Sodan aikaisen toiminnan ohella perusteena oli syksyllä 1917 allekirjoitettu Me vaadimme -julistus. Tammikuussa 1919 valtiorikosylioikeus korotti tuomion kahdeksaan vuoteen, mutta Jalava armahdettiin jo kesäkuussa, kun valtionhoitaja C. G. E. Mannerheim ei katsonut hänen ottaneen vaikuttavasti osaa itse kapinaan.
Elämä > Kommunistisessa liikkeessä

Vankilasta päästyään Jalava jatkoi poliittista toimintaansa. Etsivän keskuspoliisin tietojen mukaan hän johti syksyllä 1919 Helsingin työväentalossa pidettyjä kommunistien puhetilaisuuksia. Toukokuussa 1920 Jalava pidätettiin poliisin keskeyttämästä SSTP:n perustavasta kokouksesta ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksen valmistelusta. Vapauduttuaan Tammisaaren pakkotyölaitoksesta marraskuussa 1925 hän oli mukana SSTP:n seuraajaksi syntyneen STPV:n toiminnassa. Jalava kuului myös kommunistien valtaaman metallityöntekijäin liiton johtoon ja oli pitkäaikainen Osuusliike Elannon edustajiston jäsen. 1930-luvun vaihteessa Jalava siirtyi vasemmistososialistien muodostamaan Suomen työväen vasemmistoryhmään, jonka keskuskomiteaan hänet valittiin keväällä 1930. Jatkosodan jälkeen Jalava vaikutti SKDL:n riveissä.
Perhe

Oskari Jalavan puoliso oli ompelija Ida Viitanen, jonka kanssa hän solmi siviiliavioliiton vuonna 1907. Kirkon epätasa-arvoisuudesta ja naiskäsityksestä johtuen he eivät halunneet solmia kristillistä avioliittoa. Sen sijaan Viitanen ilmoitti raastuvanoikeudelle Jalavan harjoittaneen hänen kanssaan esiaviollista seksiä, jonka perusteella oikeus julisti naimakaaren mukaisen siviiliavioliiton. Pariskunnalla oli tytär Kerttu s. 17.6.1913 ja poika Voitto s. 26.5.1908.
Eeva Kauppi

| Eeva Kauppi |
| --- | --- |
 Eeva Kauppi.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1921 Kokemäki
Kuollut: 26. marraskuuta 2008 (87 vuotta) Vaasa
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (1970–1983)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Eeva Ottilia Kauppi, o.s. Mäntylä, (31. tammikuuta 1921 Kokemäki – 26. marraskuuta 2008 Vaasa) oli suomalainen psykiatri ja kokoomuslainen poliitikko ja kansanedustaja.
Kauppi oli koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti (1949), psykiatri (1958) ja oikeuspsykiatri (1979). Hän toimi Vanhan Vaasan sairaalan (entinen Mustasaaren sairaala) johtavana ylilääkärinä 1963–1992, mikä tuotti hänelle laajan arvostuksen.
Puoluetaustaltaan kokoomuslainen Kauppi valittiin kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä vuoden 1970 eduskuntavaalissa. Hän toimi kansanedustajana 13 vuotta vuoden 1983 eduskuntavaaleihin asti. Vaasan kaupunginvaltuustoon Kauppi kuului 28 vuotta, mistä osan valtuuston puheenjohtajana.
Kun homoseksuaalisuus poistettiin rikoslaista vuonna 1970, ajoi Kauppi eduskunnassa kantaa, jonka mukaan aikuisten väliset homosuhteet voidaan sallia, mutta homoseksuaalisuuden julkinen ”mainostaminen ja ihannoiminen” tulee kieltää ja nuoria on suojeltava ”ratautuneiden homoseksualistien teoilta”.
Kaupille myönnettiin lääkintöneuvoksen arvonimi 1983. Hänen elämäkertansa on kirjoittanut opetusneuvos Ilmari Laukkonen vuonna 2003. Kauppi kuoli Vaasan keskussairaalassa 87-vuotiaana kaatumisesta aiheutuneisiin vammoihin.