stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Imaginations Through the Looking Glass

| Imaginations Through the Looking Glass Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : Blind Guardian Open Air 2003, Coburg
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind, Alexander Kalb
 Tyylilaji: Power metal
 Kesto: noin 240.00
 Levy-yhtiö: Virgin
Blind Guardian muut julkaisut
| Live 2003 | Imaginations Through the Looking Glass 2004 | A Twist in the Myth 2006 |
Imaginations Through the Looking Glass on Blind Guardianin ensimmäinen, vuonna 2004 julkaistu DVD, joka nauhoitettiin A Night at the Opera -kiertueen päätteeksi Blind Guardianin itsejärjestämillä festivaaleilla Coburgissa, Saksassa vuonna 2003. Blind Guardian esiintyi festivaalin molempina iltoina pääesiintyjänä ja DVD on koottu molempien iltojen keikoista. DVD:llä on myös haastattelu ja dokumenttipätkä festivaalin järjestämisestä. Bonuksena kakkoslevyllä on neljä kappaletta muilta kiertueen keikoilta.
Kappaleet

War of Wrath
Time Stands Still (at the Iron Hill)
Banish from Sanctuary
Nightfall
The Script for my Requiem
Valhalla
A Past and Future Secret
Punishment Divine
Mordred's Song
The Last Candle
Bright Eyes
Lord of the Rings
I'm Alive
Another Holy War
And then there was Silence
Somewhere Far Beyond
The Bard's Song (In the Forest)
Imaginations from the Other Side
And the Story Ends
Mirror Mirror
Interview with Blind Guardian
Backstage Scenes of the 'A Night at the Opera Tour 2002
Slideshow
The Making of 'The B.G. Festival Coburg 2003
Bonus: Majesty
Bonus: Into the Storm
Bonus: Welcome to Dying
Bonus: Lost in the Twilight Hall
Kokoonpano

Hansi Kürsch - laulu
André Olbrich - kitara
Marcus Siepen - kitara
Thomen Stauch - rummut
Oliver Holzwarth (vieraileva muusikko) - basso
Michael Schüren (vieraileva muusikko) - koskettimet
Höyhenislampi

| Höyhenislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°11′09″N, 26°03′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Höyhenisjärveen 
Järvinumero:  14.317.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,6 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  0,838 km  
Pinta-ala:  3,921 ha  
Tilavuus:  0,0001897 km³ 
Keskisyvyys:  4,84 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHöyhenislampi 
Höyhenislampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Pitkäjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 189 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Orajoen valuma-alueeseen (14.317) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,6 metriä mpy.
François Blank

François Blank (30. joulukuuta 1930 Neuchâtel – 3. marraskuuta 2021 Le Landeron) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka kilpaili Sveitsin maajoukkueessa vuoden 1952 talviolympialaisissa.
François Bernier

Bernierin 4 rotua
François Bernier (1625–1688) oli ranskalainen lääkäri, filosofi ja matkailija. Bernierin teoksessa Nouvelle division de la terre par les différents espèces ou races qui l'habitent ("Maapallon uusi jako sillä asuviin lajeihin tai rotuihin perustuen") vuodelta 1684 esiteltiin ensi kertaa nykyisen kaltainen käsite ihmisroduista. Egyptiin, Intiaan ja Persiaan suuntautuneiden matkojensa perusteella Bernier jakoi ihmiskunnan neljään rotuun, joista ensimmäinen valtaosaa Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta, Persiassa, Pohjois- ja Keski-Intiassa leviten aina Indonesiaan asti. Toinen ryhmä sijaitsi Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, kolmas Itä- ja Keski-Aasiassa. Neljännen ryhmän muodosti lyhytkasvuiset Skandinavian saamelaiset.
FS Volta (1936)

| Volta |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de Bretagne, Nantes
Kölinlasku:  24. joulukuuta 1934
Laskettu vesille:  26. marraskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  6. maaliskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 997 t (standardi) 4 018 t (kuormattu)
Pituus:  137,5 m
Leveys:  12,57 m
Syväys:  4,74 m
Koneteho:  92 000 shp
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  12 upseeria ja 226 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  8 x Canon de 138 mm Modèle 1934 kaksiputkisina asennuksina 2 x 37 mm Mle 1933 -ilmatorjuntatykkiä 4 x 13 mm Mle 1929 -ilmatorjuntakonekivääriä kaksipiippuisina asennuksina 10 x 550 mm torpedoputkea 32 x syvyyspommia
Volta oli Ranskan laivaston 1939 valmistunut Mogador-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 24. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 26. marraskuuta 1936 ja valmistui 6. maaliskuuta 1939.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 6. hävittäjäviirikköön, joka yhdessä 8. ja 10. viirikön kanssa muodosti Brestiin sijoitetun Force de Raidin 2. kevyen laivueen. Alus oli talven 1939-1940 viirikkönsä mukana Atlantilla etsien Saksan laivaston saarronmurtajia. Ranskan antauduttua alus siirtyi heinäkuussa 1940 Mers-el-Kebiriin, jossa se oli Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätessä.
Alus välttyi osumilta ja liittyi Strasbourgin suojaksi saattaen taistelulaivan Touloniin. Aluksen miehistö upotti aluksensa 27. marraskuuta 1942 Toulonin satamaan. Hylky nostettiin 20. toukokuuta 1943, mutta alusta ei palautettu palvelukseen.
ERT Formula E Team

| ERT Formula E Team |
| --- | --- |

Koko nimi:  ERT Formula E Team
Päämaja:   Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta
Tallipäällikkö:   Christian Silk
Kilpakuljettajat:   Oliver Turvey    Tom Blomqvist
Runko:  Spark SRT05e
Moottori:  NIO
Renkaat:  M Michelin
Nykyiset sarjat:  Formula E
Ensimmäinen kilpailu:  Kiinan ePrix 2014
Kilpailuja:  84
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1
Voittoja:  2
Paalupaikkoja:  2
Nopeimpia kierroksia:  4
ERT Formula E Team (entinen China Racing, NEXTEV TCR, NEXTEV NIO, NIO Formula E Team, NIO 333 FE Team ja NIO 333 Racing) on kiinalainen Formula E -talli, joka aloitti kilpailemisen Formula E -sarjassa sarjan debyyttikaudella kaudella 2014–2015 nimellä China Racing.
Tallin on omistanut vuodesta 2019 kiinalainen Shanghai Lisheng Racing Co Ltd., joka osti omistusosuuden tallista autovalmistaja NIO:lta. NIO pysyi tallin sponsorina.
Nelson Piquet Jr. toi tallille ensimmäisen osakilpailuvoitton Long Beachin kilpailussa vuonna 2015. Piquet voitti kaudella 2014–2015 kuljettajien mestaruuden.
NextEV NIO saavutti ensimmäisen paalupaikan Nelson Piquen ajaessa kauden 2016–2017 avauskilpailussa paalupaikalle Hongkongissa.
Historia

Maaliskuussa 2013 China Racing oli toinen talli, joka vahvisti osallistumisensa uuteen Formula E -sarjaan.
Historia > Kausi 2014–2015

Kausi 2014–2015 oli Formula E -sarjan ensimmäinen kausi. Elokuussa 2014 China Racing ilmoitti ensimmäisiksi kuljettajikseen brasilialaisen Nelson Piquet nuoremman ja kiinalaisen Ho-Pin Tung. Tallin varakuljettajaksi nimettiin espanjalainen Antonio García. Piquetilla oli kokemusta muun muassa Formula 1:stä ja NASCAR-sarjasta, Ho-Pin Tung oli ajanut muun muassa IndyCar -sarjassa.
Monacon ePrix 2015 kilpailun osallistujaluettelossa tallin nimeksi oli vaihtunut NEXTEV TCR.
Piquet ajoi koko kauden, mutta toisena kuskina ajoi Ho-Pin Tungin lisäksi García, ranskalainen Charles Pic ja britti Oliver Turvey. Piquet voitti kauden aikana kaksi osakilpailua ja oli kuljettajien mestari vain yhden pisteen erolla. Tallien sarjassa NEXTEV TCR jäi neljänneksi.
Historia > Kausi 2015–2016

Kaudella 2015–2016 tallin kuljettajina jatkoivat Piquet ja Turvey. Talli saavutti kauden aikana vain 19 pistettä ja oli sarjan yhdeksäs.
Historia > Kausi 2016–2017

Kaudella 2016–2017 tallin kuljettajina jatkoivat Piquet ja Turvey. Ennen kauden alkua talli lopetti yhteystyön Campos Racingin kanssa, joka oli ollut mukana tallin toiminnassa ensimmäisestä kaudesta alkaen. Tallin nimeksi vaihtui NEXTEV NIO. Talli saavutti kauden aikana 59 pistettä, kaksi paalupaikkaa ja oli sarjan kuudes.
Kaudesta 2015–2016 tallipäällikkönä toiminut Martin Leach menehtyi kesken kauden. Hänen tilalleen tallipäälliköksi tuli Gerry Hughes.
Historia > Kausi 2017–2018

Kaudella 2017–2018 sekä Turveyn että Piquetin piti jatkaa tallissa. Edellisen kauden huono menestys kuitenkin johti siihen, että Piquet sai sopimuksensa mukaisesti jättää tallin. Piquetin tilalle tuli italialainen Luca Filippi. Kiinalainen Ma Qinghua toimi tallin varakuljettajana ja hän tuurasi Filippia Ranskan osakilpailussa ja Turveyta toisesssa New Yorkin osakilpailussa. Kauden aluksi tallin nimeksi vaihtui NIO Formula E Team. Talli saavutti kauden aikana 47 pistettä ja oli sarjan kahdeksas. Meksikossa Turvey ajoi toiseksi, mikä oli tallin kauden ainoa palkintosijoitus.
Historia > Kausi 2018–2019

Kaudella 2018–2019 Turvey jatkoi tallissa, mutta Filipin tilalle tuli ranskalainen Tom Dillmann. Kauden aikana vain Turvey ajoi MM-pisteille, minkä vuoksi talli sijoittui lopputuloksissa viimeiseksi.
Historia > Kausi 2019–2020

Kaudella 2019–2020 Turveyn tallikaveriksi palkattiin Ma Qinghua. Viimeiset kuusi osakilpailua, jotka kaikki ajettiin Berliinissä, Qinghuan tilalla ajoi saksalainen Daniel Abt, koska koronaviruspandemia aiheutti matkustusrajoituksia kiinalaiskuljettajalle. Talli ei kerännyt kauden aikana yhtään MM-pistettä ja jäi lopputuloksissa viimeiseksi.
Historia > Kausi 2020–2021

Kaudella 2020–2021 Turveyn tallikaveriksi palkattiin britti Tom Blomqvist. Edelliseen kauteen verrattuna talli keräsi 19 MM-pistettä, mutta tallin sijoitus pysyi samana MM-lopputuloksissa.
Historia > Kausi 2021–2022

Kaudella 2021–2022 Turvey jatkoi tallissa, mutta hänen tallikaverinsa vaihtui Dan Ticktumiin. Turvey ja Ticktum ajoivat kauden aikana vain kerran pisteille, kun Turvey oli seitsemäs ja Ticktum kymmenes Rooman ePrix’n pitkässä kilpailussa. Talli oli kauden lopputuloksissa 7 MM-pisteellään kymmenes.
Historia > Kausi 2022–2023

Kaudella 2022–2023 Ticktum jatkoi tallissa ja hän sai uudeksi tallikaverikseen Sérgio Sette Câmaran. Câmara ajoi kauden parhaimman tuloksensa sijoittumalla viidenneksi Hyderabadin osakilpailussa ja Ticktum puolestaan oli kaksi kertaa kuudes (Kapkaupungin osakilpailu ja Monacon osakilpailu). Talli sijoittui lopputuloksissa yhdeksänneksi.
Historia > Kausi 2023–2024

Kaudella 2023–2024 Ticktum ja Câmara jatkoivat tallin kuljettajina. Tallin nimi vaihtui ERT Formula E Teamiksi.
Huomiot

↑  Kaikki tallit käyttivät samaa, vakioitua voimansiirtoa.
↑  Voimansiirto oli uudelleen brändätty Penske EV-3, jokta GEOX Dragon käytti kaudella 2018–19.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
NextEV NIO Twitterissä
Antonio García ja Nelson Piquet Jr. Punta del Estessä.
Fred Hawkins

Fred Hawkins
Fred Hawkins (3. syyskuuta 1923 Antioch, Illinois – 6. joulukuuta 2014 Sebring, Florida) oli yhdysvaltalainen golfaaja, joka oli PGA Tour -pelaajana 1940-luvulta 1960-luvulle. Hän voitti Oklahoma City Openin vuonna 1956 ja New Mexico Openin 1961. Parhaana sijoituksenaan major-turnauksessa hän ylsi Doug Fordin kanssa jaetulle toiselle sijalle The Masters Tournamentissa 1958; turnauksen voitti Arnold Palmer. Hawkins pelasi Ryder Cup -joukkueessa vuonna 1957. Vuosina 1980–1991 hän kilpaili Senior PGA Tourissa (nykyinen Champions Tour).
Hawkins syntyi Antiochissa Illinoisissa, mutta asui suuren osan uransa ajasta El Pasossa Texasissa. Hänen myöhempi kotipaikkansa oli Floridan Sebring. Hän opiskeli Illinoisin yliopistossa Urbana–Champaignissa ja Texasin yliopistossa El Pasossa (silloin vielä Texas State School of Mines and Metallurgy).
Käännös suomeksi
Fernando Altimani

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | 10 km kävely |  |
Fernando Altimani (8. joulukuuta 1893 Milano – 1. tammikuuta 1963 Milano) oli italialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kävelyssä. Hän edusti seuratasolla US Milanesea. Altimani voitti pronssia kymmenen kilometrin matkalla Tukholman olympialaisissa 1912 taitettuaan matkan ajassa 47.37,6.
Ennätykset

10 km kävely: 44.34,4 (1913)
Fred Johnson

Fred Johnson (6. elokuuta 1899 Dublin – 4. joulukuuta 1971 Lontoo) oli irlantilainen näyttelijä.
Fred Johnson teki eri rooleja pitkän uransa mittaan.
Huomattavan osan rooleistaan hän teki nimenomaan TV:lle.
Maininnan arvoisia ovat Saiturin joulu (1951), Poltettujen noitien hotelli (1960) ja Martti Luther (1953).
Seth Holtin elokuvassa Pelon tunne hän esitti päähenkilön isää, joka oli tuolloin tosiasiassa kuollut.
Florencen piirikunta (Etelä-Carolina)

Florencen piirikunta (engl. Florence County) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 138 293 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Florencen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1788.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Florencen piirikunta (Etelä-Carolina) Wikimedia Commonsissa
Höyheninen

| Höyheninen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°17′10″N, 25°09′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Kortejärveen 
Järvinumero:  35.786.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,6 m  
Rantaviiva:  9,384 km  
Pinta-ala:  91,563 ha  
Saaria:  5 
 fiHöyheninen 
Höyheninen  on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 92 hehtaaria ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,6 metriä mpy.
Fritiof Fryxell

Fritiof M. Fryxell (27. huhtikuuta 1900 – 19. joulukuuta 1986) oli yhdysvaltalainen geologi ja vuorikiipeilijä. Hän syntyi Molinessa, Illinoisissa ruotsalaiseen maahanmuuttajaperheeseen. Hän kävi Augustana Collegessa, joka sijaitsee läheisellä Rock Islandilla. Hän valmistui vuonna 1922 parhaiden aineiden ollessa englannin kieli, ja biologia. Hänestä tuli englannin kielen lehtori University of Illinois at Urbana-Champaign:issa, ja geologian tohtori Chicagon yliopistossa, jossa hän kirjoitti väitöskirjan jäätiköistä. Fritiof on kirjoittanut lukuisia kirjoja ja tutkielmia. Fryxellillä oli yksi poika Roald Fryxell, ja vaimo Regina Fryxell.
Fritiofille on myönnetty muutamia kunnianosoituksia ja palkintoja, mm. The Fryxell Geology Museum Augustanan Collegessa on nimetty hänen mukaan niin kuin Antarktiksella sijaitseva Lake Fryxell'kin.
Fortalezan kanjoni

Näkymä Fortalezan kanjoniin.
Fortalezan kanjoni on Brasilian Serra Geralin kansallispuistossa sijaitseva kanjoni. Kanjoni on pituudeltaan noin 7,5 kilometriä, ja sen jyrkänteet ovat paikoin 900 metriä korkeat. Fortalezan kanjonia pidetään yhtenä maailman vaikeapääsyisimmistä kanjoneista.
Florencio Campomanes

Florencio Campomanes vuonna 2008
Florencio Campomanes (22. helmikuuta 1927 Manila, Filippiinit – 3. toukokuuta 2010) oli filippiiniläinen Maailman shakkiliiton presidentti 1982–1995, politiikan tutkija ja shakinpelaaja.
Campomanes syntyi Manilassa. Hän suoritti alemman korkeakoulututkintonsa Filippiinien yliopistossa 1948. Sen jälkeen hän opiskeli Brownin yliopistossa Providencessa Rhode Islandilla, jossa hän suoritti ylemmän korkeakoulututkintonsa vuonna 1951. Hän opiskeli myös tohtorin tutkintoa varten Georgetownin yliopistossa Washington DC:ssä 1949–1954.
Campomanes tunnettiin parhaiten Kansainvälisen shakkiliiton (FIDE) presidenttinä. Hänet valittiin tehtävään vuonna 1982, ja hän työskenteli liitossa vuoteen 1995. Hän osallistui useihin kiistoihin, kuten vuoden 1984 maailmanmestaruusottelun keskeyttämiseen ja siihen, että Garri Kasparov ja Nigel Short perustivat kilpailevan shakkiliittonsa, Ammattilaisten shakkijärjestö PCA:n.
Aiheesta muualla

Florencio Campomanes ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Fortepiano

Fortepiano
Fortepiano tai vasaraklaveeri (saks. Hammerklavier) on klassismin ajan alussa kehitetty kosketinsoitin, joka on pianon varhaismuoto. Se syrjäytti klassisen kauden pianokonsertoissa cembalon muun muassa monipuolisemman kosketusvivahteensa ansiosta. Soittimen ääni eroaa modernista pianosta selvästi.
Moderni piano syrjäytti vasaraklaveerin täysin 1800-luvun alkupuolella. 1900-luvun jälkipuoliskolla sitä on kuitenkin ruvettu käyttämään toisinaan alun perin vasaraklaveerille tehdyn musiikin esityksissä.
Gabriel Possenti

| Gabriel Possenti |
| --- | --- |
 Pyhä Gabriel Possenti
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1838 Assisi, Italia
Kuollut: 27. helmikuuta 1862 Isola di Gran Sasso, Abruzzi, Italia
Vanhemmat:  Sante Possenti ja Agnes Frisciotti
Pyhän Gabrielin surullinen neitsyt (maalaus Fiè allo Sciliarin seurakuntasalissa)
Pyhä Gabriel Possenti (1. maaliskuuta 1838 Assisi, Italia – 27. helmikuuta 1862 Isola di Gran Sasso, Abruzzi, Italia) oli pyhimys ja passionisti. Hän oli Sante Possentin ja Agnes Frisciottin yhdestoista lapsi kolmestatoista. Miehen elämä oli ilman ihmeitä eikä hänen pyhyyttään täysin arvostettu ennen kuin hänen kuolemansa jälkeen. Hän eli seuraavien kahden paavin hallintokausien aikana: Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). Mies julistettiin autuaaksi 31. toukokuuta 1908 ja paavi Benedictus XV kanonisoi hänet vuonna 1920. Hän on nuorten ja nuorten hengellisessä virassa olevien suojeluspyhimys ja hänen juhlapäiväänsä vietetään 27. helmikuuta tai 31. toukokuuta.
Fortelius

Fortelius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gabriel Fortelius (1700–1788), Porvoon piispa 1762–1788
Isaac Fortelius (noin 1722 – 1783), suomalainen kirkkoherra ja kansanrunouden kerääjä
Mikael Fortelius (s. 1954), evoluutiopaleontologian professori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Huffon

Jacques Grasset de Saint-Sauveur, Roi de Juida.
Huffon, myös  Houffon tai Hufon (noin 1695 – 1727) oli Huedan viimeinen itsenäinen kuningas. Toisin kuin traditio edellytti, isänsä kuoltua Huffon nousi valtaan ollessaan vielä alaikäinen, 13-vuotias. Tämä ja muut seikat jakoivat kansaa ja lopulta johtivat kuningaskunnan tuhoon. Tämä tapahtui, vaikka Ouidahin osuus orjakaupassa oli keskeinen rannikolla, ja siihen liittyvät rikkaudet jouduttivat maan häviötä. Huffonin hallintoaikana Huedan oli Alladan kanssa pitkään kestäneessä kiistassa vuosina 1717–1722. Kuningas Huffonia manipuloivat hänen neuvonantajansa ja hänet petti oma vaimonsa, jolloin kuningas joutui Dahomeyn miehittämäksi, jolloin  Ouidah valloitettiin vuonna 1727.
Pakoon

Dahomeyn hyökkättyä ja valloitettua Huffonin kuningaskunnan maaliskuussa 1727,  kuningas ja monet hänen seuraajistaan pakenivat Aho-joen ja Ahéméjärven länsipuolelle, eli Grand-Popon alueelle. Heidän turvapaikkansa oli aluksi Ouidahin ja Grand-Popon välisellä saarella. Perään lähetetyt Dahomeyn joukot eivät pystyneet tavoittamaan heitä, koska saari oli joen keskellä ja tavoitettavissa vain kanooteilla, joita Dahomeyn joukot eivät osanneet käsitellä.
Pakolaiset yrittivät useiden vuosien ajan saada maansa takaisin hyökkäämällä Dahomeyhin. Joskus heitä auttoivat Grand-Popon joukot. He eivät kuitenkaan onnistuneet. Grand-Popo tuki huedalaisia ajatellen, että jos he saisivat maansa takaisin, kaupankäynti elpyisi pian, joka oli niin kauan ollut keskeytyksissä sodan takia.
Konflikteja

Vuoden 1731 puoleen väliin tultaessa Huffon oli luopunut toiveestaan saada takaisin kuningaskuntansa ja tuli yhä epätoivoisemmaksi. Saman vuoden elokuussa hänen joukkonsa hyökkäsivät Ouidahin rannalla oleviin eurooppalaisten telttoihin, tappaen kuusi eurooppalaista ja silpoen heidän ruumiinsa kostona siitä, etteivät he tukeneet häntä. Samaan aikaan  Huedan ja heidän hula-kansan majoittajiensa välit Grand-Popossa huonontuivat. Vuoden 1731 puolessa välissä raportoitiin, että kulkutiet Ouidahista länteen oli suljettu, koska Huedat ja Popot olivat sodassa keskenään. Vielä vuonna 1733 tiet oli suljettu, jonka takia Ouidahin ranskalainen faktori (tehtaan johtaja) vieraili tapaamassa Huedan pakolaisia neuvotellakseen Ouidahiin tuleville tavaroille vapaan kulkutien.
Hueda- ja hula-kansojen konflikti kulminoitui kesäkuussa 1733, kun Hueda yritti saada Grand-Popon hallintaansa polttaen saaren (luultavasti Agbanakenin) länsipuolen ennen häviötään ja vetäytymistään joidenkin uhrien kanssa. Huedojen tilanne oli ollut epätoivoinen jo vuonna 1729 ja se oli luultavasti vain pahentunut ajan kuluessa. Heitä oli paljon ja he olivat hyvin aseistettuja. Hyökkäystä Grand-Popoon luultavasti edisti se, että Huffonin joukot käsittivät, etteivät he olisi pystyneet saamaan takaisin haltuunsa vanhaa kuningaskuntaansa. Ratkaisu heidän ongelmaansa olisi ollut saada hallintaansa toinen kuningaskunta ja ihanteellisesti rannikolla, joka sallisi heidän kaupankäyntinsä jatkuvan samalla tavalla, kuten he olivat aikaisemminkin ansainneet elantonsa. Grand-Popo täytti tämän vaatimuksen täydellisesti.
Kuolema ja perimysriita

Pian Grand-Popon hyökkäyksen epäonnistumisen jälkeen Huedan vastarinnan johtajat, kuningas Huffon ja kapteeni Assou kuolivat. Huffonin seuraajasta kilpaili kaksi hänen poikaansa, joista toinen saavutti dahomeylaisten tuen. Sitten Dahomey tunkeutui Grand-Popon alueelle ja piirittivät ehdokkaansa kilpailijan ja hänen seuraajansa ja ottivat hänet kiinni ja lopulta surmasivat hänet. Ehdokkaista onnistuneempi palasi seuraajineen Saviin, Huedan pääkaupunkiin, jossa hänet nimettiin nukkehallitsijaksi. Hänen tukenaan paossa olleet huedalaiset asettuivat asumaan muutamien kilometrien päähän sisämaahan, Ahéméjärven länsirannalle, johon he perustivat seuraavan kuningaskunnan, Hueda-Henjin, jonka pääkaupunki oli Houéyogbé. He pidättäytyivät hyökkäämästä Dahomeyhin, kunnes 1740-luvulla aloittivat hyökkäykset uudelleen, tällä kertaa liittolaisenaan Little-Popo.
FS Émeraude (S604)

| Émeraude |
| --- | --- |
 Émeraude

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS
Kölinlasku:  4. maaliskuuta 1983
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1986
Palveluskäyttöön:  15. syyskuuta 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 400 t (pinnalla) 2 600 t (sukelluksissa)
Pituus:  73,6 m
Leveys:  7,6 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  1 x K48-painevesireaktori (48 MW)
Nopeus:  25+ solmua
Miehistöä:  10 upseeria ja 60 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm torpedoputkea, joihin yhteensä 14 kappaletta F17-torpedoita ja Exocet SM39
Émeraude (runkonumero S604) on Ranskan laivaston Rubis-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin DCNS:ltä, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1983. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1986 ja valmistui 15. syyskuuta 1988.
Palvelus

Alus oli palveluksessa 2013.