stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pokémon Yellow
Vastaanotto

Peli sai hyvän vastaanoton, kuten aikaisemmatkin versiot. Sitä myytiin 600 000 kappaletta viikossa, mikä teki siitä aikanaan nopeimmin myyneen Nintendo-pelin. Peli sai myös hyviä arvosteluja. IGN-sivusto antoi sille täydet pisteet.
Pikachu seuraa pelaajaa Poképallonsa ulkopuolella.
Pikachu's Beach -pelin avausruutu. Kuvasta ilmenee värien hyödyntäminen Game Boy Color -konsolilla.
Prinsessa Julianan lentoasema

Princess Julianan lentoasema (IATA: SXM, ICAO: TNCM) on Saint-Martinin saaren kansainvälinen lentoasema.
Air Caraibies Airbus A330-223 laskeutumassa Julianan lentokentälle.
Lentoasema aloitti toimintansa sotilaslentokenttänä vuonna 1942. Se muutettiin siviilikäyttöön seuraavana vuonna.
Lentoaseman kiitotie on nykymittakaavassa lyhyt (2 180 metriä), ja suurin lentokone, joka sille on laskeutunut, on Antonov An-124, jolloin se kuljetti tarvikkeita saarelle hurrikaani Irman tuhojen korjaamiseen. Lentoasema on erityisen suosittu lentokonespottereiden keskuudessa, sillä aivan kiitotien päässä sijaitsee Maho Beach -uimaranta, jonka kaikki lentoasemalle laskeutuvat lentokoneet ylittävät joskus vain 10–20 metrin korkeudessa. Hiekkarantaa sanotaan joskus Kerosene Beachiksi ("Keroseeniranta"). Siksi lentoasema luokitellaan maailman vaarallisimpiin lentoasemiin.[lähde? ]
Lentoyhtiöt ja kohteet

Air Canada (Toronto [kausittainen])
Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
American Airlines (Miami, New York-JFK, San Juan)
Envoy Air (San Juan, Santo Domingo)
Bonair Express (Bonaire, Curaçao)
BWIA West Indies Airways (Barbados, Kingston)
Canjet (Montreal)
Caribbean Sun (Charlotte Amalie, San Juan, Tortola)
Caribbean Star Airlines (Antigua, Dominica, St Kitts)
Continental Airlines (Newark)
Corsair International (Pariisi-Orly)
Delta Air Lines (Atlanta)
KLM Royal Dutch Airlines (Amsterdam)
LIAT (Antigua, Barbados, St. Croix, St. Kitts, St. Thomas, San Juan, Tortola)
Saint Barth Commuter (Saint Barthélemy)
Sun Country Airlines (Minneapolis/St Paul [kausittainen])
Trans Anguilla Airlines (Anguilla)
United Airlines (Chicago-O'Hare, Washington-Dulles)
US Airways (Charlotte, Philadelphia)
Windward Island Airways (Anguilla, Antigua, Dominica, Montserrat, Nevis, Santo Domingo, Saba, St. Barts, St. Eustatius, St. Kitts, St. Lucia, Tortola)
Air Caraibes
Lentoyhtiöt ja kohteet > Charter-lentoja

Air Transat (Montreal)
WestJet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prinsessa Julianan lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman viralliset kotisivut (englanniksi)
YouTube: Videoita laskeutuvista lentokoneista
Tvashtar (jumala)

Tvashtar tai Tvashtri on hindulaisuudessa käsityön jumala ja elämän antaja. Tvashtar on Aditan poika ja auringonjumala Suryan isä. Hän loi auringon lastuista kolme maailmaa, ja juuri hän loi Yaman, Indran ja Varunan taivaat. Tvashtar myös takoo jumalten aseet ja työkalut, joista huomattavin on Indran salama. Tvashtar loi Kuun kupiksi, jossa säilytettiin jumalten soma-juomaa. Tvashtar kuvataan joskus myös Brahmaniksi, joka halusi syrjäyttää Indran valtaistuimeltaan. Onnistuakseen yrityksessään Tvashtar antoi osan voimistaan pojalleen Trisirakselle. Kun Indra surmasi Trisiraksen, Tvashtar loi demoni Vritran kostonsa toteuttajaksi.
Uli Biaho

Uli Biaho
Uli Biaho nähtynä Trango II:lta
| --- | --- |
Sijainti:  Pohjoiset Alueet, Pakistan
Vuoristo:  Karakorum
Korkeus merenpinnasta:  6 109 m
Prominenssi:  509  m 
Ensimmäinen nousu huipulle:  John Roskelley, Kim Schimtz, Ron Kauk ja Bill Forrest, 3. heinäkuuta 1979
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Uli Biaho (urduksi ‏اولی بیاہو‎) on Karakorum-vuoristossa Pakistanin Pohjoisilla alueilla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 109 metriä. Huipun lähistöllä sijaitsevat myös Trangon tornimaiset huiput (”Trango Towers”) sekä Baltoro-jäätikkö.
Huipulle kiipesivät ensimmäisinä John Roskelley, Kim Schimtz, Ron Kauk ja Bill Forrest. He nousivat vuoren itäpuolelta, ja kaikki neljä saavuttivat huipun 3. heinäkuuta 1979. Kyseinen kiipeäminen on dokumentoitu John Roskelleyn kirjan Stories Off the Wall luvussa ”Uli Biaho”. Kirjan on julkaissut Mountaineers Books vuonna 1993.
Uli Biahon torni etäämmältä nähtynä
Tv1

Tv1 tai TV1 tarkoittaa seuraavia asioita:
Yle TV1, Yleisradion omistama televisiokanava
TV1 (Ruotsi), nykyinen SVT1
TV1 Kansainvälinen musiikki, Yleisradion TV1:een vuonna 1993 perustettu tuotantoryhmä
Väliraskas tavarajunaveturi Tv1.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tv1”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuulen tie

| Tuulen tie Kai Hyttinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Kesto: 33.10
 Levy-yhtiö: Rytmi
Kai Hyttisen muut julkaisut
| Kai Hyttinen 1970 | Tuulen tie 1970 | Dirlanda 1972 |
Tuulen tie on Kai Hyttisen toinen studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1970.
Kappaleet

Kesäaikaan – 3.29  (alk. ”In The Summertime”)
Kuljen muistoihin – 2.59
Käymään vain – 2.46  (alk. ”Le stagioni dell'amore”)
Marie – 2.36  (alk. ”Marie”)
Maritza – 2.42  (alk. ”La Maritza”)
Päivän vain – 2.52  (alk. ”Walk With Me”)
Linjuriauto – 0.16
Sade – 2.17  (alk. ”Rain”)
Sateen jälkeen – 2.13
Se oli silloin – 3.02  (alk. ”Let It Be Me”)
Tuulen tie – 2.56  (alk. ”Immer Mehr”)
Vain kotka lentää aurinkoon – 2.27  (alk. ”El Condor Pasa”)
Vielä on hetki aikaa – 2.09
Mustalaislaulu – 0.22
Tuulen valtakunta

| Tuulen valtakunta Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: gospel, pop
 Levy-yhtiö: Medusa Production Oy
Juha Tapion muut julkaisut
|   | Tuulen valtakunta 1999 | Tästä kaikesta 2001 |
Tuulen valtakunta on Juha Tapion vuonna 1999 julkaistu debyyttilevy. Albumista julkaistiin vuonna 2008 uudelleen miksattu painos, johon sisältyy kaksi livekappaletta.
Kappaleet

| --- | --- |
 Alkuperäinen 1999 Hämärä huone  Sateeseen  Rumpali  Väsyneet maan  Minun ikäväni näyt  Luota vaan  Minä jään  Kevätlaulu  Myrskytuulet  Taivaan vedet  Taivas laskeutuu  Yksi tie:  Uudelleen miksattu versio 2008 Hämärä huone – 4.08   Sateeseen – 3.58   Rumpali – 3.41   Väsyneet maan – 4.02   Minun ikäväni näyt – 3.18   Luota vaan – 3.42   Minä jään – 3.27   Kevätlaulu – 3.51   Myrskytuulet – 3.51   Taivaan vedet – 2.57   Taivas laskeutuu – 3.53   Yksi tie – 2.25   Minä jään (live) – 6.20   Väsyneet maan (live) – 4.56
Ratsastajapatsas

Marcus Aureliuksen ratsastajapatsas
Ratsastajapatsas on ratsun selässä olevaa henkilöä ja hänen hevostaan kuvaava monumentaaliveistos, joita on valmistettu sekä kivestä hakkaamalla että pronssista valamalla. Tällaista patsasta on pidetty erittäin suurena kunnianosoituksena patsaan esittämää henkilöä kohtaan. Siksi ratsastajapatsaita on pystytetty lähinnä hallitsijoille ja sotasankareille.
Ratsastajapatsaita on valmistettu antiikin ajoista lähtien. Niiden varhainen ilmentymä on kreikkalaisten kilparatsastajaveistokset ja Kreikasta on peräisin myös tällaisten patsaiden muotokuvamaisuus. Rooman valtakunnassa tehtiin satoja ratsastajapatsaita kivestä ja kullatusta pronssista, joista vain muutama on säilynyt 2000-luvulle. Barokista alkaen tämän tyyppisiä veistoksia on pystytetty kaupunkien avoimille paikoille ruhtinaiden kunniaksi niin, että ne ovat liittyneet oleellisesti kaupunkikuvaan. Kansallisvaltioiden tarve kunnioittaa sankareitaan loi 1800-luvulla ratsastajapatsaiden suosion huipentuman ja tavan kuvata henkilö oman ajan varustuksessa, eikä kohteena enää olleet menneen ajan sankarit. Myöhäinen esimerkki tällaisesta on 1960 pystytetty Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas Helsingissä. Suomessa ei ollut vuonna 1936 ainoatakaan julkista ratsastajapatsasta.
Esimerkkejä ratsastajapatsaista ovat seuraavat
Marcus Aureliuksen ratsastajapatsas (161–180 jaa.) Rooman Capitoliumilla on ollut pääasiallinen esikuva myöhemmälle perinteelle.
Gattamelatan ratsastajapatsas on Padovassa sijaitseva pronssiveistos, joka on ollut tärkeä veistostyypin kehitykselle.
Kirkon sisällä sijaitseva ratsastajapatsas on esimerkiksi Bambergin tuomiokirkossa oleva seinäkuva, joka on tehty 1200-luvun puolivälissä.
Puuveistos Pyhä Yrjänä ja lohikäärme on Bernt Notken 1489 valmistunut suurikokoinen työ Tukholman Suurkirkossa.
Colleonin ratsastajapatsas on Venetsiassa sijaitseva pronssiveistos, joka valmistui 1496.
Vaskiratsastaja eli Pietari Suuren ratsastajapatsas (1766–1782) sijaitsee Pietarissa.
Kustaa II Aadolfin ratsastajapatsas paljastettiin 1796 Tukholmassa.
Fredrik Suuren ratsastajapatsas paljastettiin Berliinissä 1851.
Tšingis-kaanin ratsastajapatsas sijaitsee Mongoliassa
Mannerheimin ratsastajapatsas Lahdessa on Suomen ensimmäinen Mannerheimin ratsastajapatsas. Se paljastettiin 1959.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ratsastajapatsas Wikimedia Commonsissa
Ratsastajapatsaita, Suomen Kuvalehti, 16.03.1929, nro 11, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unto Paltemaa

Unto Lauri Paltemaa (s. 20. elokuuta 1954 Pielavesi) on suomalainen mainosgraafikko. Hän on yksi 1990–2000-lukujen palkituimpiin kuuluvan mainostoimiston Paltemaa Huttunen Santala Oy:n perustajista ja toimi sen hallituksen puheenjohtajana ja art directorina vuoden 2006 loppuun asti.
Paltemaa tuli ylioppilaaksi 1974 ja valmistui mainosgraafikoksi 1978. Hän toimi art directorina Unileverin Lintas-mainostoimistossa 1981–1984 ja SEK & Greyssä 1984–1988 ennen kuin perusti oman toimiston yhdessä Kari Huttusen ja Olli Santalan kanssa. He myivät toimistonsa vuonna 1997 kansainväliseen Omnicom Groupiin kuuluvalle TBWA-toimistoketjulle. Suomen suurimpien mainostoimistojen joukkoon kasvaneen PHS:n nimi muuttui aluksi muotoon TBWA\PHS ja tunnetaan nyt nimellä TBWA\Helsinki.
Unto Paltemaa palkittiin urastaan Platinahuipulla Grafia ry:n Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuonna 1996 Grafia valitsi hänet Vuoden graafikoksi.
Paltemaa toimii nykyisin sijoittajana ja työskentelee konsulttiyrityksessään Paltemaa Sparring Oy:ssä. Hän on toiminut hallituksen puheenjohtajana oopperasäätiö Cavassa, joka on järjestänyt oopperaesityksiä Nilsiän Louhosareenassa.
Urania-maailmankello

Urania-maailmankello.
Urania-maailmankello (saks. Urania-Weltzeituhr) on Berliinin Alexanderplatzilla sijaitseva kello. Sen metallisessa rotundassa on kaikkiaan 148 kaupungin nimet 24 aikavyöhykkeen mukaan jaoteltuina. Noin kymmenen metriä korkea maailmankello pystytettiin vuonna 1969 samanaikaisesti Berliinin TV-tornin kanssa silloisessa Itä-Berliinissä ja se on nykyään suojeltu muistomerkki.
Kellon päällä on yksinkertaistettu aurinkokunnan malli. Planeetat liikkuvat yhden kierroksen minuutissa.
Urania-maailmankello on berliiniläisten keskuudessa suosittu kohtaamispaikka.
Ulpu Riikonen

Ulpu Aliisa Riikonen (s. 1983 Lappeenranta) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän valmistui kuvataiteilijaksi (AMK) Lahdessa vuonna 2006 ja taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 2010. Riikonen käyttää työssään eri rakentelumenetelmiä ja muiden muassa sellaisia materiaaleja kuin metallia, puuta, muovia, betonia, pellavaa ja paperia. Hänen veistoksensa ovat asetelmia perusasioista.
Poddorjen piiri

| Poddorjen piiri Поддо́рский райо́н, Poddorski raion |
| --- | --- |

 Lippu
 Poddorjen piiri Novgorodin alueen kartalla.
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  kunnallispiiri
 – hallinnollinen keskus:  Poddorje
Pinta-ala:  2954,02 km²
Väkiluku (2010):  4 600
 
Piirin sivusto
Piirin kunnat
Poddorjen piiri (ven. Поддо́рский райо́н, Poddorski raion) on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Nykymuodossaan vuonna 1965 perustetun piirin pinta-ala on 2954,02 neliökilometriä. Asukkaita on 4 600 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede

Novgorodin alueen lounaisosassa sijaitseva Poddorjen piiri rajoittuu pohjoisessa Volotin ja Staraja Russan, idässä Marjovon ja etelässä Holmin piireihin sekä lännessä Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Lovatin kaakkoispuolinen osa piiristä kuuluu Valdain ylängön reuna-alueeseen. Muu osa on tasankoa, joka pohjoisessa ja lännessä muuttuu laajaksi suoalueeksi. Muita jokia ovat Polist, Porusja, Redja ja Gorevka. Piirin alueella sijaitsee osa Polistin ja Lovatin suoalueen muodostamasta Rdeiskin luonnonpuistosta.
Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu kolme maalaiskuntaa: Belebjolka, Poddorje ja Selejevo. Hallinnollinen keskus on Poddorjen kylä, josta on 160 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin.
Poddorjen kylässä asuu 40 % piirin väestöstä. Kaupunkiväestöä ei ole. Asutuskeskuksia on yhteensä 155.
Asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 411 | 11 501 | 8 189 | 6 820 | 5 610 |
Historia

1400-luvun lopulla suurin osa nykyisestä piiristä kuului Novgorodin Šelonin viidennekseen, jossa pogostojen keskuksia olivat Los, Jefremovo ja Kolomna. 1800-luvulla volostien keskuksiksi muodostuivat Peregino ja Poddorje.
Aluksi Leningradin alueen Novgorodin piirikuntaan kuulunut Poddorjen piiri on perustettu vuonna 1927. Belebjolkan piiri yhdistettiin Poddorjeen vuonna 1931, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1941. Toisessa maailmansodassa seutu oli saksalaisten miehittämä. Vuonna 1944 Poddorjen piiri liitettiin vasta perustettuun Novgorodin alueeseen. Belebjolkan piiri yhdistettiin Poddorjeen uudelleen vuonna 1961. Vuonna 1963 Poddorjen piiri liitettiin Holmin maaseutupiiriin, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 1965.
Liikenne, talous ja palvelut

Poddorjen kautta kulkee Šimskin, Staraja Russan, Holmin, Loknjan ja Nevelin välinen maantie. Lähin rautatieasema on Staraja Russassa 61 kilometrin päässä Poddorjesta.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut, kauppa (16,5 % vuonna 2009), maa- ja metsätalous (14,4 %) ja jalostus (6,2 %). Piirissä toimii meijeri, leipätehdas, metsätalous, tielaitos sekä muutamia puunhankintaa harjoittavia yrityksiä. Maataloutta edustaa neljä maatalousyritystä, 18 yksityistilaa ja lähes kaksi tuhatta palstaviljelmää. Yli 40 % työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella ja lähes 30 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Piirissä toimii neljä lastentarhaa, kolme yleissivistävää koulua ja lasten täydennyskoulutuslaitos. Terveyspalveluihin kuuluu sairaala, kaksi poliklinikkaa, lääkärin vastaanotto ja seitsemän lääkintäasemaa. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja keskuskirjasto haaraosastoineen sekä kotiseutumuseo.
Nähtävyydet

Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Lovatin rannalla Židovitšin kylän luona ja Kurskojen lähellä on muinaislinnat. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1700-luvulla rakennettu Markovon kirkko. Historialliset kohteet liittyvät toisen maailmansodan taisteluihin.
Aiheesta muualla

Poddorjen piirin sivusto (venäjäksi)
Novgorodin alueen piirit ja kaupunkipiirikunta
Batetski • Borovitši • Demjansk • Holm • Hvoinaja • Kresttsy • Ljubytino • Malaja Višera • Marjovo • Mošenskoje • Novgorod • Novgorod • Okulovka • Parfino • Pestovo • Poddorje • Šimsk • Soltsy • Staraja Russa • Tšudovo • Valdai • Volot
Raittilanlampi

| Raittilanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°49′15″N, 23°19′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  oja Sipsiöjärveen 
Järvinumero:  35.581.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,7 m 
Rantaviiva:  0,775 km 
Pinta-ala:  0,03267 km² 
 fiRaittilanlampi 
Raittilanlampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Raittilanlampi on osa Sipsiönjärven–Vahojärven aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 250 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Se sijaitsee peltojen keskellä loivien mäkien välisessä painaumassa. Siihen laskee yksi pelto-oja ja laskuoja lähtee lammen länsipäästä. Oja kulkee Tampere-Seinäjoki-junaradan alitse ja laskee 1,8 kilometrin jälkeen Sipsiöjärven pohjoispäähän samaan lahteen Vahojoen kanssa. Samaan laskuojaan yhtyy Markkolanlammen laskuoja. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Itä- ja länsirantoja reunustavat metsämaat, mutta muualla taas peltomaat. Ympäristössä sijaitseekin kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2764. Junarata ohittaa lammen 40 metrin etäisyydeltä.
Ukrainan rajavartiolaitos

Ukrainan rajavartioston symboli.
Ukrainan rajavartiolaitos (ukr. Державна прикордонна служба України,  Deržavna prykordonna služba Ukrajiny, DPSU) on Ukrainan rajavalvonnasta vastaava viranomainen. Se valvoo Ukrainan rajojen loukkaamattomuutta ja maan etuja sen merialueella sijaitsevalla yksinomaisella talousvyöhykkeellä (EEZ). Ukrainan rajavartiolaitoksen keskushallinto sijaitsee Kiovassa.
Ukrainan rajavartiosto valvoo yhteensä 6 993,0 kilometrin mittaista valtionrajaa. Tästä maarajaa on 5 638 ja merirajaa 1 355 kilometriä. Merirajasta Mustallamerellä on 1056,5, Asovanmerellä 249,5 ja Kertšin salmessa 49 kilometrin osuus. Rajavalvontaa varten Ukrainan rajavartiolaitoksella on toimipisteitä maahan johtavien kansainvälisten maanteiden, rautateiden, lentokenttien ja satamien yhteydessä. Venäjän federaation keväällä 2014 suorittaman Krimin miehityksen johdosta niemimaan pohjoispuolelle on perustettu tilapäisiä raja-asemia.
Ukrainan rajavartiolaitoksen lippu.
Ukrainan merivartioston lippu.
Ukrainan Harkovan alueen pohjoisrajalla sijaitseva, Venäjän vastaisen rajan raja-asema Hoptivka.
Boryspilin kansainvälisen lentoaseman rajanylityspaikalla lyöty passin leima.
Eräs Ukrainan merivartioston alus Sevastopolin edustalla vuonna 2012.
Ukrainan rajavartiolaitoksen Antonov An-24 -tyyppinen lentokone.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan rajavartiolaitos Wikimedia Commonsissa
Ukrainan rajavartioston kotisivut: State border guard service of Ukraine (DSPU) (englanniksi) (ukrainaksi) (venäjäksi) (dpsu.gov.ua)
Luettelo raja-asemista (12.06.2017) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (dpsu.gov.ua)
Turun tuomiokirkon kortteli v. 1756

Lähikuva veistoksesta.
Turun tuomiokirkon kortteli v. 1756 on Bruno Aspelinin tekemä veistos. Se sijaitsee Turussa Brahenpuistossa.
Veistos on valmistettu pronssista ja sen jalusta punagraniitista. Sen lahjoitti Turun kaupungille Gustav Albert Petreliuksen lahjoitusrahasto, ja se paljastettiin vuonna 1931.
Teos tunnetaan myös nimellä Vanha kirkkokortteli ja se esittää nimiensä mukaisesti Turun tuomiokirkon korttelia vuonna 1756, ennen vuoden 1827 Turun paloa.
Runsaan kolmen metrin pituiselle graniittijalustalle on asetettu samanlaisesta kivestä valmistettu 70 senttimetrin korkuinen, 117 senttimetrin levyinen ja 207 senttimetrin pituinen paasi, jonka päällä on pronssista valettu reliefiasemakaava kirkkokorttelista vuonna 1756. Paaden sivut on hiottu himmeiksi ja sen päätysivuihin on upotettu pyöreät pronssiin valetut kohokuvat, joista toinen esittää näkymää Suurtorilta kirkolle päin, ja toinen sillan ympäristöä. Asemakaava ja kohokuvat on luonut taiteilija Bruno Aspelin ja ne on valanut helsinkiläinen D. Uuranen. Kivijalustan piirustukset laati arkkitehti Erik Bryggman ja kivet työsti turkulainen K. G. Forsströmin kivenjalostuslaitos.
Muistokiven pitkiin sivuihin on hakattu suomeksi ja ruotsiksi teksti ”G. A. Petreliuksen lahjoitusrahasto pystytti muistokiven 1930”. Niin olikin alun perin tarkoitus tehdä, mutta talven vaikeat keliolot estivät kiven kuljettamisen, ja se saatiin paikalleen vasta vuonna 1931. Muistomerkin paljastusjuhlaa vietettiin 13. toukokuuta 1931.
Teos kuvattuna eri puolilta

Veistos kaakosta ja yläviistosta katsottuna katsottuna
Veistos luoteesta katsottuna
Veistos koillisesta katsottuna
Powerhouse (Deep Purplen albumi)

| Powerhouse Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969–1972
 Julkaistu: Joulukuu 1977
 Tuottaja(t): Deep Purple
 Tyylilaji: Heavy metal, hard rock
 Kesto: 44.00
 Levy-yhtiö: EMI
Deep Purplen kokoelma muut julkaisut
| 24 Carat Purple 1975 | Powerhouse 1977 | New, Live & Rare Vol. 1-3 1977-1980 |
Powerhouse on Deep Purplen kokoelmalevy, joka sisältää ennen julkaisemattomia konsertti- ja studioäänityksiä vuosilta 1969–1973.
Kappaleet

Painted Horse (studio 1972)
Hush (live 1969)
Wring That Neck (live 1969)
Child In Time (live 1969)
Black Night (live 1972)
Cry Free (studio 1970)
Muusikot

Ritchie Blackmore: kitara
Ian Gillan: laulu, lyömäsoittimet
Roger Glover: basso
Jon Lord: urut, kosketinsoittimet
Ian Paice: rummut
Uranienborg (observatorio)

Uranienborg ilmasta kuvattuna vuonna 2008.
Uranienborg on Tyko Brahen rakennuttama tähtitorni Ruotsille kuuluvassa Juutinrauman Venin saaressa. Sen vieressä on pienempi, maanalainen observatorio Stjärneborg.
Powerflute

| Mondi Powerflute Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1968
Toimitusjohtaja:  Juha Koukka
Toimiala:  paperiteollisuus
Tuotteet:  aallotuskartonki
Henkilöstö:  223
Emoyhtiö:  Mondi Group
Omistaja:  Mondi Group
Kotisivu:  www.mondigroup.com
Huomioitavaa:  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savon sellutehdas.
Mondi Powerflute, aiemmin  Powerflute ja Savon Sellu, on Kuopion Sorsasalossa aallotuskartonkia eli fluting-kartonkia valmistava yritys.
Savon Sellun toiminta alkoi vuonna 1968. Taustalla oli paikallisten metsänomistajien hanke, mutta se vietiin maaliin valtion tuella aina presidentti Urho Kekkosta myöten.
Tehdas oli M-realin ja sen edeltäjien omistuksessa vuoteen 2005 saakka, jolloin Dermot Smurfitin johtama yritysryhmä osti sen. Powerflute liittyi helmikuussa 2008 Helsingin pörssin First North-listalle ja Lontoon pörssin AIM-markkinapaikalle. Ensimmäisestä se poistui kesäkuun lopussa 2012 ja jälkimmäisestä joulukuussa 2016. Syksyllä 2014 Powerflute osti Stora Ensolta hylsyjä ja hylsykartonkeja valmistavan Corenson noin 90 miljoonalla eurolla.
Smurfit myi yhtiön syksyllä 2016 pääomasijoitusyhtiö Madison Dearborn Partnersille 315 miljoonalla eurolla. Joulukuussa 2017 ilmoitettiin pakkaus- ja paperijätti Mondin ostavan tehtaan 365 miljoonalla eurolla. Kauppaan sisältyy puunhankintayhtiö Harvestia, ei kuitenkaan hylsykartonkia valmistava Corenso. Myyjänä oli Madison Dearborn Partnersin omistama Nordic Packaging and Container Holdings Limited.
Tehtaan kartonkikone

| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti/tuote | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kartonkikone KK1 | Valmet/Tampella (Vaahto uusinut) | 1968– (uusittu vuosina 2006 ja 2008) |  ? | 6 600 mm | Vaahto | 850 m/min | 275 000 t/a, Fluting-kartonki | 69 kuivatussylinteriä |
Aiheesta muualla

Mondigroup kotisivu
Professori Frink

| John Frink |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Isoisän perintö” (2. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Hank Azaria
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Hiukset:  vaaleat
Ikä:  33
Ammatti:  Professori ja keksijä
Tärkeimmät sukulaiset:  Isä John Frink sr. † Vaimo (nimetön) Poika (nimetön)
Johnathan I. Q. Frink, Jr. eli professori Frink on kuvitteellinen keksijä ja tiedemies yhdysvaltalaisessa piirrossarjassa Simpsonit. Hahmon ääninäyttelijä on Hank Azaria. Frink on huippuälykäs, mutta nörttimäinen ja käytökseltään eksentrinen. Hänellä on tapana huudahdella kesken puheensa kummallisia nonsense-sanoja kuten ”Ga-hoy!” ja ”Glavin!” Hänen keksintönsä ovat yleensä teknisesti nerokkaita mutta hyvin epäkäytännöllisiä ja toiminnaltaan arvaamattomia.
Professori Frinkin ensiesiintyminen oli 2. tuotantokauden jaksossa ”Isoisän perintö”. Frink pukeutuu aina valkoiseen tai vaaleanruskeaan laboratoriotakkiin ja vaaleanpunaisiin housuihin. Hänellä on paksulinssiset silmälasit.