stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erik Ståhl
Arvi Joen pidätys

Poliisit menivät jo samana iltana Isolle Roobertinkadulle Joen asunnolle, mutta hän ei ollut paikalla. Joki oli elokuvateatterissa katsomassa elokuvaa Tee työ ja opi pelaamaan. Kun elokuvaesitys päättyi kello 21 aikaan, Joki palasi asunnolleen. Asunnon lähellä ollut konstaapeli tunnisti Joen ja yritti ottaa hänet kiinni. Joki yritti paeta, mutta hänet saatiin pidätettyä käsikähmän jälkeen, kun paikalle tuli vielä kaksi siviilipukuista poliisia. Joen hallusta löytyi myös murha-aseena käytetty pistooli ja panoksia. Kuulustelussa Joki tunnusti ampuneensa Ståhlin.
Oikeudenkäynti ja tuomio

Vaasan rautatieasemalle oli kokoontunut tuhatpäinen ihmisjoukko, kun Joki tuotiin Helsingistä tutkintavankeuteen Vaasaan, ja oli liikkeellä huhuja, että Joki yritettäisiin lynkata asemalla. Poliisit joutuivat ampumaan varoituslaukauksia ilmaan ennen kuin Joki saatiin siirrettyä junan vankivaunusta vankienkuljetusautoon ja edelleen Vaasan lääninvankilaan. Lynkkaushuhujen vuoksi kihlakunnanoikeuden istunto pidettiin oikeusministeri Urho Kekkosen myöntämällä poikkeusluvalla Vaasan lääninvankilan tiloissa 18. joulukuuta 1936 Alavuden asemesta, jotta Joen turvallisuus voitiin taata. Oikeuden istunnossa luettujen kuulustelupöytäkirjojen mukaan Joki ei ollut oman kertomansa mukaan suunnitellut murhaa etukäteen, vaan hän riitaantui Ståhlin kanssa, kun tämä ei ollut suostunut poikkeamaan Lapualle, jossa Joen oli määrä jäädä kyydistä pois voidakseen jatkaa matkaa Kristiinankaupunkiin. Ståhl oli halunnut jatkaa suoraan Alajärvelle, ja kun Joki pyysi pysäyttämään auton jäädäkseen pois, Ståhl ei ollut suostunut antamaan hänelle 10 markkaa matkarahoiksi, vaan haukkui häntä ”saatanan suomalaiseksi”. Joki oli silloin suuttunut ja ampunut Ståhlia useita kertoja.
Oikeus ei kuitenkaan pitänyt Joen kertomusta uskottavana muun muassa siksi, että hän oli esiintynyt matkan aikana väärällä nimellä, kukaan ei ollut pysähdyspaikoissa kuullut hänen mainitsevan Lapualle menosta ja Joki oli itse Kuortaneella ehdottanut Ståhlille Alajärven kautta ajamista. Syyttäjä vaati Joelle kuolemantuomiota ryöstömurhasta. Joki jolla ei ollut puolustusasianajajaa pyysi päästä mielentilatutkimukseen, mutta oikeus ei suostunut pyyntöön. Alavuden, Kuortaneen ja Töysän kihlakunnanoikeus tuomitsi Joen kuolemaan murhasta ja törkeästä ryöstöstä, käytännössä tuomioksi tuli elinkautinen kuritushuonerangaistus. Joki valitti tuomiosta Vaasan hovioikeuteen, joka piti tuomion voimassa ratkaisussaan 2. maaliskuuta 1937. Tuomio ei myöskään muuttunut korkeimmassa oikeudessa puolitoista kuukautta myöhemmin.
Myöhemmät vaiheet

Erik Ståhl haudattiin 1. marraskuuta 1936 Kokkolaan suuren saattajajoukon ollessa läsnä hautajaisissa. Murhapaikalla Lappakankaalla on muistoristiselvennä, jossa on Ståhlin nimi ja kuolinpäivä. Nykyään Ståhlin surmapaikalta löytyy kivinen muistomerkki.
Tasavallan presidentti armahti Arvi Joen 24. huhtikuuta 1948. Joki muutti sukunimekseen Sarvijoki 1967 ja hän kuoli 1. elokuuta 1976.
Aiheesta muualla

Uhkaava mellakka Vaasassa Yli 400 hurjistunutta autonkuljettajaa yritti asemalla riistää murhaaja Joen poliiseilta, Ilta-Sanomat, 07.11.1936, nro 259, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Erik Ståhlin surmapaikan muistomerkki Kuortaneelta Alajärvelle johtavan tien varrella.
Järjestelymestari

Järjestelymestari on henkilö joka vastaa rautatieliikennepaikalla rautatiekaluston järjestelyyn liittyvistä töistä.
Järjestelymestari vastaa siis junien oikeasta kokoonpanosta ja antaa vaihtotyömiehistölle vaihtotöitä koskevat ohjeet. Veturitalleilla ja varikoilla järjestelymestaria vastaavat työt hoitaa tallipäivystäjä, joka huolehtii vetokaluston ja veturinkuljettajien kiertoon liittyvät asiat.
Yleensä järjestelymestari hoitaa työnsä lanka- ja radiopuhelimien sekä kuulutusjärjestelmän avulla toimistostaan käsin; pienellä Loviisan rautatiellä järjestelymestari osallistui vaihtotyöhön henkilökohtaisesti.
Nykyään tehtävän toimistopainotteisuus on korostunut. Kentällä järjestelymestari nähdään vain erikoistilanteissa, kuten onnettomuustutkintojen yhteydessä.
Pienillä liikennepaikoilla ei järjestelymestaria ole ollut vaan tehtävistä huolehti asemapäällikkö tai junasuorittaja omiensa ohella.
Hierarkiassa järjestelymestari kuului vuoden 1950 käskykirjeen mukaan yhdeksänteen virkapukuluokkaan eli samaan kuin yleisöä palveleva asemakirjuri ja ylikonduktööri. Myös hihalaatta on sama eli yksinkertainen ristikkonauha ja sen alla yksi puolileveä nauha. Järjestelymestarin virkalakissa on muista selvästi erottuva tunnus eli parretta kiertävä kultainen ristikkonauha. Hatun punos on hopeanvärinen.
Paskolampi (Nokia)

| Paskolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia
Koordinaatit:  61°21′43″N, 23°22′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  oja Pyhäjärveen 
Järvinumero:  35.211.1.013 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,3 m 
Rantaviiva:  0,486 km 
Pinta-ala:  0,01157 km² 
 fiPaskolampi 
Paskolampi  on Pirkanmaalla Nokialla Tottijärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Paskolampi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee 600 metriä Pyhäjärven Malvaselän perukan lahdesta, Jänijärvestä, länteen yli 30 metriä korkean moreenimäen päällä Ekkermanninkulman itäpuolella. Se jää viereisen Humalojanvuoren taakse. Siihen laskee vain yksi metsäoja kaakosta ja sen laskuoja lähtee koilliseen pienen lammikon läpi ja laskee Jänisjärven lahdenpohjukkaan. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Lampi on autio eikä sinne johda teitä.
Historiaa

Paskolammen lähihistoriassa ei näy karttoja tarkastelemalla mitään mielenkiintoista. Sen sijaan lammen laskuojan alkutaipaleella erottuu vuonna 1954 julkaistussa peruskartassa yhteismetsäpalstalla suoritettu turpeenottoa, jonka pinta-ala on Paskolammen alasta noin puolet. Seuraavassa kartassa vuodelta 1975 alue on täyttynyt vedellä. Tekolampi on aivan nelikulmion muotoinen, jollaisena se näkyy vielä 1991 kartassa. Nykykartassa alue on kasvamassa umpeen eikä vesialue ole enää nelikulmion muotoinen.
Pikwitonei

Pikwitonei on noin 120 asukkaan kylä Manitoban provinssin pohjoisosassa Kanadassa. Kylä sijaitsee Hudson Bay Railwayn omistaman The Pas'n ja Churchillin välisen rautatien varrella noin 50 kilometrin päässä Thompsonista itään.
Vuonna 2006 kylän asukasluku oli 117 ja siellä oli 43 taloutta. Kylän pinta-ala on 9,5547 neliökilometriä, ja se kuuluu Churchillin vaalipiiriin.
Pieni merenneito (täsmennyssivu)

Pieni merenneito voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Pieni merenneito, tanskalaisen satukirjailijan Hans Christian Andersenin satu
Pieni merenneito, Kööpenhaminassa sijaitseva kuuluisa patsas
Pieni merenneito, Varsovan kaupungin vaakunan symboli
Hans Christian Andersenin satuun perustuvat sovitukset:
Pieni merenneito , vuonna 1989 valmistunut Disneyn piirroselokuva
Pieni merenneito, elokuvan jälkeen tehty televisiosarja
Pieni merenneito II: Atlantiksen salaisuus, vuonna 2000 julkaistu jatko-osa
Pieni merenneito 3: Arielin tarina, vuonna 2008 julkaistu jatko-osa
Pieni merenneito, John Neumeierin vuonna 2005 ensiesityksensä saanut, H. C. Andersenin satuun ja Lera Auerbachin sävellykseen perustuva balettiteos
Pieni merenneito, vuonna 2007 ensiesityksensä saanut, H. C. Andersenin samannimiseen satuun perustuva Broadway-musikaali
Pieni merenneito, vuonna 2023 valmistuva yhdysvaltalainen musikaalifantasiaelokuva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pieni merenneito”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Järjestysasteikko

Järjestysasteikko eli ordinaaliasteikko on mitta-asteikko, joka mittaa ilmiötä siten, että alkiot voidaan ryhmitellä yhden tai useamman ominaisuutensa perusteella jatkumolle järjestykseen ominaisuuden voimakkuuden perusteella. Tässä mielessä ordinaaliasteikolla mittaaminen on tarkempaa mittaamista kuin nominaaliasteikolla.
Esimerkkejä järjestysasteikoista:
Akateemiset oppiarvot: kandidaatti, lisensiaatti, tohtori
Sotilasarvot: luutnantti, yliluutnantti, kapteeni, majuri jne.
Mineraalien kovuuden mittaaminen Mohsin asteikolla
Lämpötilojen luokitteleminen: kuuma, lämmin, viileä, kylmä.
Ihmisjoukon kuvaaminen iän perusteella jakamalla lapsiin ja aikuisiin, alaikäisiin ja täysi-ikäisiin taikka tarkemmin jaoteltuna vauvoihin, lapsiin, varhaisnuoriin, nuoriin, nuoriin aikuisiin, keski-ikäisiin ja vanhuksiin.
Näistä esimerkeistä useissa tarkempikin mittaaminen on mahdollista. Kun esimerkiksi lämpötilaa mitataan celsiusasteina, on kyseessä välimatka-asteikko, kun taas kelvineinä mitattaessa on kyseessä suhdeasteikko.  Myös kun ihmisen ikä ilmoitetaan vuosina, on kyseessä suhdeasteikko.
Pappeus

Pappeus (m.kreik. ἱερωσύνη, lat. sacerdotium) tarkoittaa yleisesti tehtävää tai toimea, jonka tehtävä on jollakin tapaa uhrien toimittaminen jumaluudelle tai Jumalalle. Niitä, joilla on tällainen tehtävä, nimitetään papeiksikenen mukaan?.
Pappeus juutalaisuudessa

Myöhäisessä juutalaisuudessa pappeus oli leeviläisen heimon tehtävä, eli pappeus oli perinnöllistäselvennä. Siihen kuului erilaisten eläinuhrien toimittaminen Jerusalemin temppelissä. Papit muodostivat oman yhteiskuntaluokkansa, jonka sisällä oli ylimyspapistoa ja alempaa, köyhempää papistoa.
Pappeus kristinuskossa

Kristillinen näkemys pappeudesta yleensäselvennä jakautuu kahteen käsitykseen, kaikkien uskovien yhteiseen pappeuteenselvennä ja erityisen pappisviran haltijoiden pappeuteen. Pappeudella viitataan yleiskielessä usein juuri jälkimmäiseen.
Pappeus kristinuskossa > Pappeus luterilaisessa kirkossa

Luterilaisessa kirkossa pappeus tai pappisvirka annetaan papiksi vihkimisessä. Piispa vihkii vihittävän pappisvirkaan. Pappisvirka antaa oikeuden ja velvollisuuden toimittaa sakramentteja, saarnata ynnä muita oikeuksia.
Kysymys siitä, onko pappeus sakramentti, on epäselvä; se ei kuulu kahden pääsakramentin, kasteen ja ehtoollisen, joukkoon, mutta sillä on monia niille yhteisiä ominaisuuksia, jonka vuoksi sitä on nimitetty myös sakramentiksi:
Yleinen pappeus, eli kaikkien  yhteinen pappeus, ei sisällä oikeutta sakramenttien toimittamiseen. Siihen kuuluu kuitenkin muun muassa oikeus rukoilla, opettaa hengellisesti ja lohduttaen hoitaa sieluja.
Pappeus kristinuskossa > Pappeus ortodoksisessa kirkossa

Pappeus (pappeuteen vihkiminen) on yksi ortodoksisen kirkon pyhistä mysteerioista eli sakramenteista. Pappeuteen vihkiminen tapahtuu liturgiassa ja sen ajoittuminen liturgian eri kohtiin riippuu pappeuden asteesta, onko siis kyse alempaan papistoon vihittävästä, diakonista, papista vai piispasta.
Pappeuden alimpiin asteisiin, alempaan papistoon kuuluvat alidiakoni (ipodiakoni) lukija, veisaaja (laulaja). Yleisesti tähän pappeuteen vihkimistä ei enää nykyisin pidetä mysteerion osana, vaan ulkonaisiin tehtäviin siunaamisena. Ylempään papistoon kuuluvat: diakoni, pappi ja piispa.
Piispuus on jakaantunut ortodoksisessa kirkossa kolmeen eri palvelutehtävän mukaiseen kategoriaan: piispa, metropoliitta ja arkkipiispa. Paikalliskirkon johtaja (usein arkkipiispa) on saanut useissa kirkoissa oman arvonimensä, joka voi olla patriarkka, katolikos, paavi tai sitten vain arkkipiispa.
Pappeus on ortodoksisessa kirkossa vain miesten tehtävä. Kristus oli mies ja hänen pappeutensa jätettiin apostoleille ja heiltä se on siirtynyt piispojen ja pappien kautta. Piispat ja papit ovat samalla Kristuksen ikonejaselvennä.
Myös ortodoksinen kirkko tuntee kaikkien uskovien yhteisen, kuninkaallisen pappeuden.
Pappeus kristinuskossa > Pappeus katolisessa kirkossa

Katolisessa kirkossa pappeus on sakramentti. Siinä on kolme astetta, diakonaatti, varsinainen pappeus ja piispuus, jossa ilmenee pappeuden täyteys. Tämä sakramentaalinen pappeus poikkeaa olennaisesti kaikkien kastettujen yleisestä pappeudesta, jonka perusteella kaikki Kristukseen uskovat on kutsuttu julistamaan evankeliumia.
Pappeuden sakramentti voidaan jakaa vain miehille. Tämän kirkon pysyvän opin paavi Johannes Paavali II vahvisti lopullisesti apostolisessa kirjeessään Ordinatio sacerdotalis (1994). Olennaista sen argumenteissa on se, ettei (katolinen) kirkko voi jakaa vihkimyksen sakramenttia naisille, koska sillä ei ole siihen valtaa. Tämä johtuu toisaalta siitä, ettei Kristus itse apostoleiden joukkoon valinnut ketään naista, toisaalta taas siitä, ettei kirkon traditio koskaan ole pitänyt sitä mahdollisena. Paavi muistuttaa kirjeessä myös siitä, ettei pappeus ole kunnia- vaan palvelutehtävä.
Läntisessä katolisuudessa eli latinalaisessa riituksessaselvennä diakonaatti laajeni Vatikaanin II kirkolliskokouksen jälkeen siten, että myös naimisissa olevia miehiä voitiin vihkiä pysyviksi diakoneiksi. Muuten tässä riituksessa papeiksi voi vihkiä vain miehiä, jotka vapaaehtoisesti omaksuvat naimattomuuden voidakseen kokopäiväisesti ja -sydämisesti palvella Jumalaa ja heille uskottua laumaa. Monissa muissa riituksissa papit voivat ortodoksikirkon tapaan olla naimisissa. Selibaattisääntöjen muuttaminen ei kirkon johdon silmissä näytä ajankohtaiselta eikä hyödylliseltä.
Sakramentin kolmen eri asteen lisäksi on olemassa myös joitakin arvonimiä, joita papeille ja piispoille annetaan. Näitä ovat esimerkiksi (alemmasta asteesta ylemmäs):
1
diakoni
2
pappi (kutsumanimi yleensä "isä")
monsignore - hänen pyhyytensä kappalainen
monsignore - hänen pyhyytensä kunniaprelaatti
3
piispa (hänen ylhäisyytensä) kaikki piispat ovat monsignoreja
arkkipiispa (hänen ylhäisyytensä)
kardinaali (hänen korkeutensa) - (kolme luokkaa: kardinaalidiakoni, -pappi, -piispa)
Myös katolinen kirkko tuntee kaikkien uskovien yhteisen pappeuden.
Peter Kohnke

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Kohnke (oikealla) Rooman olympialaisissa 1960. |  Peter Kohnke (oikealla) Rooman olympialaisissa 1960. |  Peter Kohnke (oikealla) Rooman olympialaisissa 1960. |  |
Maa:   Saksa
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 50 m pienoiskivääri,makuu |  |
Peter Kohnke (9. lokakuuta 1941 Königsberg, Saksa – 30. huhtikuuta 1975 Bremervörde, Ala-Saksi) oli Saksaa ja Länsi-Saksaa edustanut ampuja. Hän voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kultamitalin 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu). Vuonna 1968 hän kilpaili vielä Méxicon kesäolympialaisissa, mutta jäi mitaleitta sijoittuen 50 metrin pienoiskiväärissä (asennot) seitsemänneksi.
Paskolampi (Lemi, Kortteinen)

| Paskolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°06′11″N, 27°42′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Niskalampeen 
Järvinumero:  14.196.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,1 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,437 km  
Pinta-ala:  1,442 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaskolampi 
Paskolampi  on Etelä-Karjalassa Lemillä Kortteisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Taudinjoen valuma-alueeseen (14.196) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,1 metriä mpy.
Pila (täsmennyssivu)

Pila voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
pila, leikinlasku tai kepponen
pila, argentiinalainen koirarotu
Piła, kaupunki Puolassa
Pila, kunta Italian Piemontessa
Pila, kunta Filippiinien Lagunan provinssissa
Pila, kotiloiden suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paskolampi (Parkanonjärvi)

| Paskolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  61°59′36″N, 23°04′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Parkanonjärveen 
Järvinumero:  35.532.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,4 m 
Rantaviiva:  1,169 km 
Pinta-ala:  0,0501 km² 
 fiPaskolampi 
Paskolampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lampi on Paskolamminnevan länsilaidalla ja sitä ympäröi avosuo. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee länsirannasta ja laskee 1,9 kilometrin päässä Parkanonjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lammen rannoilla ei ole asutusta ja sen läheltä ohittaa vain pieni kävelypolku.
Historiaa

Vuoden 1849 valtionmaiden kartassa Paskolammen nimi oli kirjoitettu "Nevalammi". Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lammen nimi oli "Nevalampi". Lammessa oli tuolloin saari ja sitä ympäröi "Nevalammenneva". Vuoden 1984 peruskartassa lampi oli nykyisen niminen ja sitä ympäröi nyt "Paskolammenneva". Samalla siihen oli ilmaantunut kaksi niemeä ja ainoa saari oli kadonnut. Tämä selittyy lammen lyhentymisellä 100 metriä eli lammen vedenpintaa on laskettu.
Le Relecq-Kerhuon

Le Relecq-Kerhuon on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 10 866 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Le Relecq-Kerhuonin pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Le Relecq-Kerhuon on osa Brestin kaupunkiseutua (Communauté urbaine de Brest).
Jukalampi

| Jukalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°38′41″N, 27°00′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.149
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,4 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,566 km  
Pinta-ala:  1,914 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJukalampi 
Jukalampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Otavan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,4 metriä mpy.
Edvard I (Englanti)

| Edvard I |
| --- | --- |
 
Englannin kuningas
Valtakausi:  16. marraskuuta 1272 -  7. heinäkuuta 1307
Kruunajaiset:  19. elokuuta 1274
Edeltäjä:  Henrik III
Seuraaja:  Edvard II

Syntynyt:  17./18. kesäkuuta 1239 Westminster, Englanti
Kuollut:  7. heinäkuuta 1307 (68 vuotta) Burgh-on-Sands, Englanti
Puoliso:  Eleonoora Kastilialainen Margareeta Ranskalainen
Suku:  Plantagenet/Anjou
Isä:  Henrik III
Äiti:  Eleonora Provencelainen
Uskonto:  katolinen
Edvard I (17./18. kesäkuuta 1239 – 7. heinäkuuta 1307) oli Englannin kuningas vuosina 1272–1307. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Walesin valloittajana, Englannin juutalaisten karkottajana ja skottien pitämisestä kovin ottein Englannin ylivallan alla. Edvard I oli kärsimätön ja kunnianhimoinen hallitsija, joka kohteli kapinoitsijoita säälimättömästi. Pituutensa vuoksi hänet tunnetaan lisänimellä Pitkäsääri (engl. Longshanks).
Edvard I oli järjestyksessään jo neljäs samanniminen kuningas Englannissa.
Lapsuus ja avioliitto

Edvard syntyi Westminsterin palatsissa 17. tai 18. kesäkuuta 1239 kuningas Henrik III:n ja Eleonora Provencelaisen vanhimpana lapsena. Vuodet 1239–1246 Edvardia hoitivat Hugh Giffard (Worcesterin piispan Godfrey Giffardin poika) ja tämän vaimo Sybil, joka oli kätilönä Edvardin synnytyksessä. Giffardin kuoltua Bartholomew Pecche korvasi tämän. Vuonna 1249 Edvardille annettiin läänityksenä Gascogne, mutta Henrik oli nimennyt Simon V de Montfortin vuotta aiemmin alueen kuninkaalliseksi käskynhaltijaksi, joten Edvardilla ei käytännössä ollut käskyvaltaa eikä tuloja alueelta.
Henrik III ja Kastilian hallitsija Alfonso X Viisas järjestivät Edvardin ensimmäisen avioliiton vuonna 1254. Edvard nai Eleonoora Kastilialaisen 1. marraskuuta 1254 Las Huelgasin luostarissa ja samalla Alfonso löi hänet ritariksi. Seuraavana vuonna aviopari palasi Englantiin.
Nuoruus ennen valtaannousua

Vuonna 1258 paronit pakottivat Henrikin hyväksymään niin sanotut Oxfordin sopimusehdot. 14. maaliskuuta 1259 Edvard teki liiton Gloucesterin jaarlin kanssa, joka oli ollut eräs Oxfordin sopimusehtojen tärkeimmistä alullepanijoista. Tämän vuoksi Edvard lähentyi uudistuksia odottavia paroneja ja 15. lokakuuta 1259 Edvard ilmoitti liittoutuneensa Simon de Montfortin kanssa ja kannattavansa paronien tavoitteita.
Pian tämän jälkeen Henrik lähti Ranskaan rauhanneuvotteluihin. Thomas Wykesin kronikka väittää, että Henrik sai tietää Edvardin yrittävän juonitella häntä vastaan ja kuningas palasi Lontooseen. Sen jälkeen Henrik pakotti Edvardin liittolaisten palauttamaan saamansa linnat ja Edvardin itsenäisyyttä rajoitettiin jyrkästi.
Seuraavien vuosien aikana vastakkainasettelu paronien ja kuninkaan välillä lisääntyi. Simon de Montfort joukkoineen valtasi suurimman osan kaakkoista Englantia vuonna 1263. Lewesin taistelussa 14. toukokuuta 1264 Henrik lyötiin ja otettiin vangiksi. De Montfortista tuli nyt väliaikainen hallitsija ja Henrik ja Edvard joutuivat kotiarestiin. Vain viisitoista kuukautta myöhemmin Edvard Pitkäsääri oli paennut vankeudesta ja johti kuningasmielisten joukot voittoon Eveshamin taistelussa 4. elokuuta 1265. Simon de Montfort sai surmansa taistelukentällä. Henrik eli viimeiset vuotensa nimellisenä hallitsijana, tosiasiallista valtaa käytti jo hänen poikansa Edvard.