stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian avoin tennisturnaus 2000
Loppuottelut > Sekanelinpeli

Jared Palmer /  Rennae Stubbs –  Todd Woodbridge /  Arantxa Sánchez Vicario 7–5, 7–6
Autoritaarinen persoonallisuus

Autoritaarinen persoonallisuus on persoonallisuuden tyyppi, johon liittyy usko auktoriteettiin ja tottelevaisuus. Tällainen henkilö kannattaa vahvaa hallitsijaa. Hän voi itse toimia tällaisena vahvana hallitsijana, tai hän voi olla vahvalle hallitsijalle kuuliainen. Autoritaarinen persoona mukautuu auktoriteettiin ja uskoo sääntöjen tarkan noudattamisen välttämättömäksi. Hän ei juurikaan suvaitse epäkonservatiivisia ajattelijoita, ja sääntöjen rikkojia hän haluaa rangaista. Monet autoritaariset persoonat suhtautuvat kielteisesti myös uskonnollisiin, etnisiin ja muihin vähemmistöihin.
Käsitteen historia

Autoritaarista persoonallisuutta alettiin tutkia toisen maailmansodan ja holokaustin jälkeen, kun pelättiin epädemokraattisten ideologioiden uutta nousua ja haluttiin selvittää rasismin ja ennakkoluuloisuuden syitä. Tutkijat havaitsivat, että fasismi ja muut epädemokraattiset ideologiat eivät kuuluneet millekään tietylle etniselle ryhmälle, joten syitä alettiin etsiä yksilöiden alttiudesta antidemokraattisille ideologioille.
Autoritaarisen persoonallisuuden käsitteen loi sosiologi Theodor Adorno. Hän uskoi tietyn persoonallisuusrakenteen olevan yleinen epädemokraattisuuteen hairahtuneilla ihmisillä. Adorno erotti autoritaarisen persoonallisuuden oikeistokonservatismista, mutta hänen seuraajansa Robert Altemeyer yhdisti ne toisiinsa.
Kehittyminen

Autoritaarisen persoonallisuuden uskotaan kehittyvän lapsuuden kokemusten pohjalta. Tiukan autoritaaristen vanhempien lapsi oppii tukahduttamaan ajatuksensa, tunteensa ja tekonsa, joita pidettäisiin moraalittomina. Myöhemmin henkilö heijastaa nämä kielletyt asiat ”heikompiin” ihmisiin, jotka ovat usein vähemmistöjä. Tämä johtaa autoritaariselle persoonalle tyypilliseen kielteiseen asenteeseen muita ryhmiä kohtaan.
Ulottuvuudet

Adornon ja hänen kollegoidensa mukaan autoritaarinen persoonallisuus on todettavissa ja tutkittavissa yhdeksän ominaisuuden yhdistelmänä, jotka ovat:
Sovinnaisuus: jäykkä sitoutuminen sovinnaisiin keskiluokkaisiin arvoihin.
Autoritaarinen alistuminen: alistuva ja kritiikitön suhtautuminen auktoriteetteihin.
Autoritaarinen hyökkäävyys: pyrkimys tuomita, torjua ja rangaista epäsovinnaisia ihmisiä.
Anti-intraseptio: subjektiivisen, mielikuvituksellisen ja helläluontoisen vastustaminen.
Taikauskoisuus ja stereotypiointi: usko kohtalon taianomaiseen määräytymiseen ja taipumus jäykkien luokittelujen käyttämiseen.
Valta ja kovaluontoisuus: kiinnostus vallan, voiman ja hallinnan leimaamiin suhteisiin ja niiden perusteella tehtyihin erotteluihin, joissa samaistutaan nimenomaan voimakkaampaan osapuoleen.
Tuhoavuus ja kyynisyys: yleisluonteinen vihamielisyys ja inhimillisyyden pilkkaaminen.
Heijastavuus: taipumus heijastaa tiedostamattomia tunneyllykkeitä maailmaan siten, että tuloksena on epäily vaarallisten ja hillittömien asioiden tapahtumisesta maailmassa.
Sukupuolisuus: liioiteltu kiinnostus toisten seksielämään.
Robert Altemeyerin luokittelussa ulottuvuuksia oli vain kolme: sovinnaisuus, autoritaarinen hyökkäävyys ja autoritaarinen alistuminen.
Tutkijat eivät nykyisin enää juurikaan käytä näiden ulottuvuuksien pohjalta määriteltyä ”F-asteikkoa” ennakkoluuloisuuden ja rasismin tutkimuksessa, sillä sen ei enää uskota ennustavan fasistista käyttäytymistä. Ennakkoluuloisuuden ja rasismin tutkimuksessa korostetaan nykyisin ryhmäasenteita eikä yksilöiden persoonallisuuksia.
Auringonkukka

| Auringonkukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Tribus::  Auringonkukat Heliantheae
Suku::  Auringonkukat Helianthus
Laji::  annuus
Kaksiosainen nimi
 Helianthus annuus  L. 
Katso myös
   Auringonkukka Wikispeciesissä   Auringonkukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Auringonkukka eli isoauringonkukka (Helianthus annuus) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja auringonkukkien (Helianthus) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvi. Auringonkukan siemenistä valmistetaan auringonkukkaöljyä, jota käytetään ruoanlaitossa sekä polttoaineena.
Auringonkukka on Ukrainan kansalliskukka.
Historia

Auringonkukka on kotoisin Pohjois-Amerikasta. Laji on levinnyt jo varhain Peruun, jossa siitä tuli auringonjumalan vertauskuva. Auringonkukan kuvia on löydetty inkatemppelien seinistä ja palvontamenoissa käytetyistä esineistä. Vanhaan maailmaan auringonkukka tuli Perusta ja Meksikosta jo 1500-luvulla ensimmäisten amerikkalaisten kasvien joukossa.
Kuvaus

Auringonkukka on yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Varret ovat karheita ja tavallisesti haarattomia. Lehtilapa on 10–40 cm pitkä, leveänpuikea ja iso- ja terävähampainen. Alimmat lehdet ovat herttamaisia. Auringonkukka on hyönteispölytteinen. Kukinto on 5–40 cm leveä mykerö. Mykeröt ovat tavallisesti yksittäin ja alkavat lopulta nuokkua. Keltaisten laitakukkien kieli on tavallisesti yli 25 mm pitkä. Kehräkukat ovat ruskehtavia. Hedelmä on 5–15 mm:n pituinen myötäkarvainen pähkylä. Luonnonvarainen auringonkukka on viljelymuotoja sirompi, monihaarainen ja runsasmykeröinen. Viljelymuotojen varsi voi kasvaa yli seitsemän metrin pituiseksi.
Viljely

Auringonkukkaa viljellään laajalti sekä koristekasvina että tärkeänä öljykasvina. Kasvaakseen auringonkukka vaatii runsaasti auringonvaloa ja maaperän, jossa vesi ei seiso. Sen kasvatusaika on pitkä: aikaisilla lajikkeillakin 105–115 päivää eli melkein neljä kuukautta.
Suomessa auringonkukkaa viljellään koristekasvina ja siementen tähden; viljely on niin vähäistä, ettei öljyntuotanto kannata.
Käyttö ravitsemuksessa

Auringonkukan siemenistä puristettavaa auringonkukkaöljyä käytetään ruoanlaitossa ja biodieselin valmistuksessa. Auringonkukan siemeniä voidaan syödä myös sellaisenaan, mutta ne  sisältävät niin runsaasti kadmiumia tai muita raskasmetalleja, ettei niitä voi nauttia kerralla korkeintaan kuin kaksi ruokalusikallista. Päivittäiskäyttöä ei suositella. Auringonkukan siemeniä voidaan syöttää myös linnuille.
Paahdettuja auringonkukan siemeniä syödään Venäjällä kuten paahtomaissia länsimaissa.
Auringonkukan siemenet sisältävät runsaasti linolihappoa, B-vitamiineja (erityisesti tiamiinia, pantoteenihappoa ja folaattia) ja E-vitamiinia.
Lajikeryhmiä

Helianthus annuus Nanus-ryhmä – kääpiöauringonkukka
Helianthus annuus Purpureus-ryhmä – puna-auringonkukka
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Isoauringonkukka (Helianthus annuus)
Kasviatlas 2022: Isoauringonkukan (Helianthus annuus) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isoauringonkukka (Helianthus annuus)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Helianthus annuus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Helianthus annuus (englanniksi)
Flora of China: Helianthus annuus (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Sunflower (Helianthus annuus) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Helianthus annuus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Helianthus annuus (sunflower) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Helianthus annuus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q171497  Wikispecies: Helianthus annuus  AoFP: 1825  APA: 785  APDB: 99476  APNI: 75980  APSA: 286-14-4d  ARKive: helianthus-annuus  BioLib: 41534  Calflora: 4040  CoL: 3K5TS  Ecocrop: 1191  eFloraSA: Helianthus_annuus  EoL: 468106  EPPO: HELAN  EUNIS: 157986  FloraBase: 8008  FNA: 200024005  FoAO2: Helianthus annuus  FoC: 200024005  FoIO: HELANN  GBIF: 9206251  GRIN: 27923  iNaturalist: 57983  IPA: 5688  IPNI: 119003-2  IRMNG: 10209455  ITIS: 36616  IUCN: 19073408  MichiganFlora: 345  MoBotPF: 277199  NatureServe: 2.134717  NBN: NBNSYS0000037346  NCBI: 4232  NTFlora: 576  NZOR: 17086079-484f-4935-bf3b-40c81f7c004a  NZPCN: 4046  Observation.org: 6848  Open Tree of Life: 515712  PalDat: Helianthus_annuus  PfaF: Helianthus annuus  Plant List: gcc-44475  PLANTS: HEAN3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:119003-2  RHS: 105515  SANBI: 3158-1  Tropicos: 2700851  VASCAN: 3189  VicFlora: 577f9845-9a10-4dc5-be4f-ab588cf0c9d4  WisFlora: 3811  WoI: 878  WFO: wfo-0000088131  WoRMS: 1093449  Laji.fi: MX.39788 
Auringonkukan siemen, vasemmalla kuorittuna
Auringokukkapeltoa Coimbatoressa Intiassa
Kukinnan jälkeen siemenet ovat näkyvissä.
Anne Averio

Anne Averio (s. 7. lokakuuta 1964) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Averio edusti Helsingin Jalkapalloklubia. Hän saavutti seurassa kuusi Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cupin voittoa. Averio oli useita kertoja SM-sarjan paras maalintekijä ja hän oli ensimmäinen yli 100 maaliin yltänyt pelaaja. Kaikkiaan hän teki uransa aikana 120 maalia pääsarjatasolla. Maajoukkueessa Averio esiintyi kuudessa ottelussa.
Averio pelasi myös salibandya liigatasolla ja maajoukkueessa. Hän edusti urallaan m/s ICS:ää, Tapanilan Erää, HIFK Salibandya ja Espoon Oilersia, jossa hän voitti mestaruuden kaudella 1993–1994. Maajoukkueessa Averio pelasi 14 maaottelua ja oli mukana Suomen voittaessa maailmanmestaruuden vuoden 1999 MM-kisoissa.
Australian avoin tennisturnaus 1998

Australian avoin tennisturnaus 1998 alkoi 19. tammikuuta ja päättyi 1. helmikuuta 1998.
Loppuottelut > Miesten kaksinpeli

Petr Korda –  Marcelo Ríos 6–2, 6–2, 6–2
Loppuottelut > Naisten kaksinpeli

Martina Hingis –  Conchita Martínez 6–3, 6–3
Loppuottelut > Miesten nelinpeli

Jonas Björkman /  Jacco Eltingh –  Todd Woodbridge /  Mark Woodforde 6–2, 5–7, 2–6, 6–4, 6–3
Loppuottelut > Naisten nelinpeli

Martina Hingis /  Mirjana Lučić –  Lindsay Davenport /  Nataša Zvereva 6–4, 2–6, 6–3
Loppuottelut > Sekanelinpeli

Justin Gimelstob /  Venus Williams –  Cyril Suk /  Helena Suková 6–2, 6–1
Vasili Averkijev

Vasili Petrovitš Averkijev (ven. Васи́лий Петро́вич Аве́ркиев); (1. huhtikuuta 1894 Aunuksen kihlakunnan Vitelen kunnan Rajakonnun kylä – 1936 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.
Vasili Averkijev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän suoritti alkeiskoulun ja meni vuonna 1914 töihin Pietariin, jossa hän osallistui lokakuun vallankumoukseen ja liittyi vuonna 1918 bolševikkipuolueeseen. Vuosina 1922–1928 hän työskenteli Leningradin, Vologdan ja Pihkovan alueen puolue-elimissä. Huhtikuussa 1929 hänet lähetettiin NKP(b):n Karjalan aluekomiteaan.
Petroskoissa Averkijev toimi Karjalan ammattiliittoneuvoston puheenjohtajana, opiskeli NKP(b):n keskuskomitean kursseilla ja työskenteli puolueen kaupunkikomitean sihteerinä. Vuonna 1934 hänestä tuli Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja joulukuussa 1935 tasavallan terveydenhuolloin kansankomissaari. Elokuussa 1936 Averkijevia syytettiin zinovjeviläiseen oppositioon kuulumisesta ja hänet erotettiin puolueesta. Tämän jälkeen hän teki itsemurhan.
Tatjana Averina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tatjana Averina |  Tatjana Averina |  Tatjana Averina |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | 1000 m |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | 3000 m |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | 500 m |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | 1500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1978 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 1974 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Assen 1975 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Gjøvik 1976 | yleisluistelu |  |
Tatjana Borisovna Averina  (ven. Татьяна Борисовна Аверина, 25. kesäkuuta 1950 – 22. elokuuta 2001) oli neuvostoliittolainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Averina voitti neljä mitalia Innsbruckin 1976 talviolympialaisissa. Hän voitti kultaa 1 000:lla ja 3 000 metrillä sekä pronssia 500:lla ja 1 500 metrillä.
Yleisluistelun maailmanmestaruuden Averina voitti Helsingissä vuonna 1978. Lisäksi hän sai MM-hopeaa vuosina 1974, 1975 ja 1976.
Australian avoin tennisturnaus 1999

Australian avoin tennisturnaus 1999 pelattiin 18. – 31. tammikuuta 1999.
Loppuottelut > Miesten kaksinpeli

Jevgeni Kafelnikov –  Thomas Enqvist 4–6, 6–0, 6–3, 7–6
Loppuottelut > Naisten kaksinpeli

Martina Hingis –  Amélie Mauresmo 6–2, 6–3
Loppuottelut > Miesten nelinpeli

Jonas Björkman /  Patrick Rafter –  Mahesh Bhupathi /  Leander Paes 6–3, 4–6, 6–4, 6–7, 6–4
Loppuottelut > Naisten nelinpeli

Martina Hingis /  Anna Kurnikova –  Lindsay Davenport /  Nataša Zvereva 7–5, 6–3
Loppuottelut > Sekanelinpeli

David Adams /  Mariaan da Swardt –  Maks Mirny /  Serena Williams 6–4, 4–6, 7–6
Auroraperhonen

| Auroraperhonen |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Alaheimo::  Kaaliperhoset Pierinae
Tribus::  Anthocharidini
Suku::  Rusoset Anthocharis
Laji::  cardamines
Kaksiosainen nimi
 Anthocharis cardamines  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Auroraperhonen Wikispeciesissä   Auroraperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Auroraperhonen (Anthocharis cardamines) on kaaliperhosten (Pieridae) heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Siipien yläpinnan pääväri on valkoinen. Koiraan etusiiven kärki on laajalti oranssinvärinen, mutta naaraalla ei ole oranssia värialuetta. Etusiiven kärjessä on molemmilla sukupuolilla musta täplä. Takasiiven alapinnalla on vihreänkeltaista kuviointia. Siipien kärkiväli 30–50 mm.
Anthocharis cardamines ♂
Anthocharis cardamines ♂  △
Anthocharis cardamines  ♀
Anthocharis cardamines ♀ △
Levinneisyys ja lentoaika

Auroraperhosen esiintymisalue on Länsi-Euroopasta Aasian lauhkeiden osien kautta Kiinaan. Euroopassa sitä tavataan pohjoisessa suunnilleen napapiirille asti. Suomessa se on yleisin maan etelä- ja kaakkoisosissa. Lentoaika on huhtikuusta kesäkuuhun ja pohjoisessa heinäkuuhun asti yhtenä sukupolvena.
Elinympäristö ja elintavat

Auroraperhosen elinympäristöä ovat kosteat niityt, metsäaukeat, puutarhat, pellot ja rannat. Se talvehtii kotelona.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat ristikukkaiskasvit (Brassicaceae), kuten luhtalitukka (Cardamine pratensis), lituruohot (Arabidopsis), taskuruohot (Thlaspi), kanankaalit (Barbarea), lutukka (Capsella bursa-pastoris), pölkkyruoho (Turritis glabra) ja nenätit (Rorippa).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Auroraperhonen (Anthocharis cardamines)
Ötökkätieto: Auroraperhonen (Anthocharis cardamines)
Pertti Pakkanen: Auroraperhonen. Suomen Perhostutkijain Seura.
Suomen Perhoset: Auroraperhonen
Iltalehti: Auroraperhonen (Anthocharis cardamines) (Arkistoitu – Internet Archive)
LuontoPortti: Auroraperhonen (Anthocharis cardamines)
UniProt, Taxonomy: Anthocharis cardamines (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Anthocharis cardamines:  Wikidata: Q322180  Wikispecies: Anthocharis cardamines  BioLib: 51311  BOLD: 31586  CoL: 5VC9R  EoL: 170603  EPPO: ANTQCA  EUNIS: 91126  Fauna Europaea: 440867  Fauna Europaea (new): ea5f479c-77bc-40e7-b075-9e65831bd7e9  GBIF: 1919712  iNaturalist: 51495  IRMNG: 10271036  LepIndex: 172977  LoB: 5443  MaBENA: AnthCarda  NBN: NHMSYS0000516186  NCBI: 227532  Observation.org: 716  Open Tree of Life: 398585  Laji.fi: MX.60767 
Papilio cardamines:  Wikidata: Q109585064  GBIF: 4535291 
Naaras
Australian avoin tennisturnaus 2001

Australian avoin tennisturnaus 2001 pelattiin 14. – 27. tammikuuta 2001.
Loppuottelut > Miesten kaksinpeli

Andre Agassi –  Arnaud Clément 6–4, 6–2, 6–2
Loppuottelut > Naisten kaksinpeli

Jennifer Capriati –  Martina Hingis 6–4, 6–3
Loppuottelut > Miesten nelinpeli

Todd Woodbridge /  Jonas Björkman –  David Prinosil /  Byron Black 6–1, 5–7, 6–4, 6–4
Loppuottelut > Naisten nelinpeli

Serena Williams /  Venus Williams –  Lindsay Davenport /  Corina Morariu 6–2, 4–6, 6–4
Loppuottelut > Sekanelinpeli

Ellis Ferreira /  Corina Morariu –  Joshua Eagle /  Barbara Schett 6–1, 6–3
Auvoljärvi

| Auvoljärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Eura
Paikkakunta:  Hinnerjoki
Koordinaatit:  60°59′22″N, 22°02′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Lapinjoen vesistö (33)
Valuma-alue:  Isossuonojan valuma-alue (33.007)
Laskuoja:  oja Urmijärveen 
Järvinumero:  33.007.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  39,9 m 
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  450 m  
Rantaviiva:  3,485 km 
Pinta-ala:  33,141 ha  
 fiAuvoljärvi 
Auvoljärvi on Satakunnassa Euran Hinnerjoella sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Isossuonojan valuma-alueeseen.
Maantiede

Auvoljärven pinta-ala on 33,1 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja Urmijärveen. Järvessä ei ole saaria.
Järven rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä. Ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista maastoa sekä metsäistä suota. Peltoa on vain vähän. Rannoilla on lukuisia loma-asuntoja ja Elorannan uimaranta ja leirintäalue. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210.
Luonto

Auvoljärvessä viihtyy ainakin jokirapu, joka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji.
Historia

Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Auvoljärven nimi kirjoitettiin ”Iso Avuljärvi”. Vuonna 1903 talollinen Juho Kallio ja kumppanit Hinnerjoelta hakivat lupaa järvenlaskuun ja saivat sen vuonna 1905.
Avelonísia

Avelonísian saaret satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  36°49′44″N, 25°24′30″E, Náxos ja Pienet Kykladit Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pienet Kykladit, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,0065 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Avelonísia (kreik. Αβελονήσια) on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja jonka saaret sijaitsevat Irakleián saaren länsipuolella etelään Náxoksesta. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Avelonísian saaret kuuluvat Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret

Saariparin saaret ovat:
|  | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) (n> ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Megálos Avelás (Μεγάλος Αβελάς) | 36°49′44″N, 25°24′30″E | 0,05 |
| 2 | Mikrós Avelás (Μικρός Αβελάς) | 36°49′39″N, 25°23′43″E | 0,015 |
Mamadou Aw

Mamadou Amadou Aw (15. joulukuuta 1924 Ségou – 20. heinäkuuta 2012 Pariisi) oli malilainen insinööri ja hallintovirkailija.
Aw opiskeli Bamakon teknikkokoulussa ja suoritti julkisten töiden insinöörintutkinnon Pariisissa. Vuosina 1951–1957 hän työskenteli insinöörinä Dakarissa. Aw toimi julkisten töiden ministerinä Ranskan Sudanin ensimmäisessä hallituksessa vuodesta 1957. Hän jatkoi samassa tehtävässä Malin liittovaltion hallituksessa vuosina 1959–1960 sekä Malin tasavallan hallituksessa vuodesta 1961. Syyskuussa 1960 Aw johti Malin valtuuskuntaa YK:ssa, kun maa hyväksyttiin järjestön jäseneksi. Lähinnä teknokraatiksi luonnehdittu Aw toimi julkisten töiden ministerinä myös vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen aina syyskuuhun 1969.
Aw työskenteli YK:n Afrikan talouskomission asiantuntijana Addis Abebassa vuodesta 1972 ja Senegaljoen yhteistyöjärjestön päävaltuutettuna vuosina 1975–1979. Hän perusti sittemmin insinööritoimiston ja oli mukana lentöyhtiö Air Malin uudelleenjärjestelyssä. Aw toimi myös Malin jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1968–1971.
Australian lippu

Australian lippu, suhteet 1:2 19. joulukuuta 1908 –
Australian lippu liehuu.
Australian lippu on Australian tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Australian lippu pohjautuu brittiläiseen Blue Ensign -lippuun, johon on lisätty kuusi tähteä. Lipussa on sinisellä pohjalla tangonpuoleissa yläkulmassa olevan Ison-Britannian Union Jackin lisäksi iso seitsensakarainen tähti ("Commonwealth Star" - Kansainyhteisön tähti), jonka sakarat edustavat kuutta alkuperäistä osavaltiota ja yksi territorioita sekä tulevia osavaltioita. Lipun oikealla puoliskolla on Etelän risti -tähtikuvio, kuten myös Uuden-Seelannin lipussa.
Historiallisia lippuja

Australian liittovaltion lippu otettiin käyttöön vuonna 1903 hieman nykyisestä poikkeavassa muodossa. Ensimmäinen virallinen lippu puolestaan poikkesi tähtien muodon osalta vuonna 1901 kansallisen kilpailun voittaneesta versiosta. Liittovaltion lippua vanhempia ovat osavaltioiden liput, joista vanhimmat on otettu käyttöön 1870-luvulla.
Muita lippuja

Kauppalippu (1909)
Merisotalippu (1967)
Ilmavoimien lippu (1982)
Tullilippu (1988)
Kuningatar Elisabeth II:n lippu (1962–2022)
Kenraalikuvernöörin lippu (1936)
Muita lippuja > Australian osavaltioiden liput

Australian pääkaupunkiterritorio (1993)
Etelä-Australia (1904)
Länsi-Australia (1870-1953)
Länsi-Australia (1953)
Pohjoisterritorio (1978)
Queensland (1876)
Tasmania (1876)
Uusi Etelä-Wales (1876)
Victoria (1877)
Muita lippuja > Muut hallintoalueet

Joulusaari (1987)
Kookossaaret (2004)
Norfolkinsaari (1980)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Australian Government, It's an Honour: Australian National Flag (Arkistoitu – Internet Archive)
Australian National Flag Association (Arkistoitu – Internet Archive)
Oseanian liput
Amerikan Samoa
Australia
Cookinsaaret
Fidži
Guam
Havaiji
Kiribati
Marshallinsaaret
Mikronesia
Nauru
Niue
Norfolkinsaari
Palau
Papua-Uusi-Guinea
Pitcairn
Pohjois-Mariaanit
Ranskan Polynesia
Salomonsaaret
Samoa
Tokelau
Tonga
Tuvalu
Uusi-Kaledonia
Uusi-Seelanti
Vanuatu
Wallis ja Futuna
3. syyskuuta 1901 – 4. kesäkuuta 1903
4. kesäkuuta 1903 – 19. joulukuuta 1908
Awbari

| Awbari |
| --- | --- |
 Awbarin keidasjärviä.
 Awbari
 Koordinaatit: 26°35′23″N, 12°46′27″E 
Valtio:  Libya
Piirikunta:  Wadi al-Haya
Väkiluku (2020):  43 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Awbari (myös Ubari) on keidaskaupunki ja Wadi al-Hayan piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee Saharan autiomaassa 975 kilometriä Tripolista etelään. Kaupungissa on 43 000 asukasta (vuonna 2020).
Awbarin läpi kulkee Sebhan ja Ghatin välinen maantie. Kaupungin lähellä on öljykenttiä ja se on tärkeä paikallinen talouden keskus. Asukkaat ovat tuaregeja, arabeja ja tubuja, jotka ovat taistelleet keskenään Libyan toisen sisällissodan aikana. Nähtävyyksiin kuuluvat vanha tori, turkkilaisten ja italialaisten rakentama linnake ja 1800-luvun tuaregimoskeija.
Awbarin lähellä on kauneudestaan kuuluja pieniä keidasjärviä. Niiden rannoilla on asunut dawada-niminen heimoryhmä. Lähistöllä sijaitsevat myös garamantien muinaisen pääkaupungin Garaman rauniot.