stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhän Panteleimonin kirkko

Pyhän Panteleimonin kirkko voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkoihin:
Pyhän Panteleimonin kirkko, Hanko, Suomi
Pyhän Panteleimonin kirkko, Pietari, Venäjä
Pyhän Panteleimonin kirkko, Thessaloniki, Kreikka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pyhän Panteleimonin kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Päijänne (Mäntyharju)

| Päijänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°20′59″N, 26°22′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.172.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  0,797 km  
Pinta-ala:  4,203 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPäijänne 
Päijänne  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Kousan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112 metriä mpy.
Päijänne (Mänttä-Vilppula, Innala)

| Päijänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°06′20″N, 24°13′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Salusjärveen 
Järvinumero:  35.419.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113 m  
Rantaviiva:  0,742 km  
Pinta-ala:  3,254 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPäijänne 
Päijänne  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Innalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Salusjärven valuma-alueeseen (35.419) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113 metriä mpy.
Pyhän Paavalin katedraali (Spíli)

| Pyhän Paavalin katedraali Μητροπολιτικός Ναός Αγίου Παύλου |
| --- | --- |
 Pyhän Paavalin katedraali.
Sijainti:  Spíli, Réthymno, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°13′02″N, 24°32′09″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Lámpin, Sývritoksen ja Sfakián hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1963
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Paavalin katedraali (kreik. Μητροπολιτικός Ναός Αγίου (Αποστόλου) Παύλου, Mitropolitikós Naós Agíou (Apostólou) Pávlou) on ortodoksinen kirkko Spílin kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Lámpin, Sývritoksen ja Sfakián hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu apostoli Paavalille.
Katedraali sijaitsee Spílin keskustassa päätien varrella. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1959 ja se otettiin käyttöön vuonna 1963. Kirkko on kolmilaivainen ja siinä on kupoli. Kirkon oikea laiva on omistettu Pyhälle Isidoros Pelusionilaiselle ja vasen laiva Pyhälle Nikonille katumuksen saarnaajalle.
Formula 1 -kausi 1990

Formula 1 -kausi 1990 oli historian 41. Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 11.3. Yhdysvaltain ja päättyi 4.11. Australian GP:hiin 16 osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien tittelin vei McLaren-Honda.
Kauden yhteenveto

Ayrton Sennan ja Alain Prostin välinen kamppailu jatkui edelleen, vaikka Prost siirtyi Ferrarille ja Senna jatkoi McLarenilla. Kuljettajien mestaruus ratkesi kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa, Japanissa, kun Senna ajoi ensimmäisessä mutkassa Prostin ulos radalta. Molemmat joutuivat keskeyttämään, mutta Senna varmisti uransa toisen kuljettajien mestaruuden.
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailu | Päivämäärä | Rata | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvaltain Grand Prix | 11. maaliskuuta | Phoenix |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 2 |  Brasilian Grand Prix | 25. maaliskuuta | Interlagos |  Alain Prost |  Ferrari | Raportti |
| 3 |  San Marinon Grand Prix | 13. toukokuuta | Imola |  Riccardo Patrese |  Williams-Renault | Raportti |
| 4 |  Monacon Grand Prix | 27. toukokuuta | Monaco |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 5 |  Kanadan Grand Prix | 10. kesäkuuta | Circuit Gilles-Villeneuve |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 6 |  Meksikon Grand Prix | 24. kesäkuuta | Hermanos Rodríguez |  Alain Prost |  Ferrari | Raportti |
| 7 |  Ranskan Grand Prix | 8. heinäkuuta | Paul Ricard |  Alain Prost |  Ferrari | Raportti |
| 8 |  Britannian Grand Prix | 15. heinäkuuta | Silverstone |  Alain Prost |  Ferrari | Raportti |
| 9 |  Saksan Grand Prix | 29. heinäkuuta | Hockenheimring |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 10 |  Unkarin Grand Prix | 12. elokuuta | Hungaroring |  Thierry Boutsen |  Williams-Renault | Raportti |
| 11 |  Belgian Grand Prix | 26. elokuuta | Spa-Francorchamps |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 12 |  Italian Grand Prix | 9. syyskuuta | Monza |  Ayrton Senna |  McLaren-Honda | Raportti |
| 13 |  Portugalin Grand Prix | 23. syyskuuta | Estoril |  Nigel Mansell |  Ferrari | Raportti |
| 14 |  Espanjan Grand Prix | 30. syyskuuta | Jerez |  Alain Prost |  Ferrari | Raportti |
| 15 |  Japanin Grand Prix | 21. lokakuuta | Suzuka |  Nelson Piquet |  Benetton-Ford | Raportti |
| 16 |  Australian Grand Prix | 4. marraskuuta | Adelaide |  Nelson Piquet |  Benetton-Ford | Raportti |
Pisteet > Valmistajat

| # | Talli | Renkaat | Pisteet | Voitot | Palkintosija | Paalupaikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  McLaren-Honda | G | 121 | 6 | 18 | 12	 |
| 2 |  Ferrari | G | 110 | 6 | 14 | 3 |
| 3 |  Benetton-Ford | G | 71 | 2 | 8 | 0 |
| 4 |  Williams-Renault | G | 57 | 2 | 4 | 1 |
| 5 |  Tyrrell-Ford | P | 16 | 0 | 2 | 0 |
| 6 |  Lola-Lamborghini | G | 11 | 0 | 1 | 0 |
| 7 |  Leyton House-Judd | G | 7 | 0 | 1 | 0 |
| 8 |  Lotus-Lamborghini | G | 3 | 0 | 0 | 0 |
| 9 |  Arrows-Ford | G | 2 | 0 | 0 | 0 |
| 10 |  Brabham-Judd | P | 2 | 0 | 0 | 0 |
| 11 |  Ligier-Ford | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 12 |  Minardi-Ford | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 13 |  Onyx-Ford | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 14 |  AGS-Ford | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 15 |  Dallara-Ford | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 16 |  Osella-Ford | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 17 |  EuroBrun-Judd | G | 0 | 0 | 0 | 0 |

Formula 1 -kausi 1990
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat |  Brasilia |  San Marino |  Monaco |  Kanada |  Meksiko |
|  Ranska |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  |
|  Italia |  Portugali |  Espanja |  Japani |  Australia |  |
Puolivakinainen palokunta

Puolivakinainen palokunta on vanha nimitys palokuntamuodosta, jossa sivutoimiset palomiehet ovat tehneet henkilökohtaisen työsopimuksen aluepelastuslaitoksen kanssa. Eli miehistö toimii toimenpidepalkkaisena työntekijänä erotuksena VPK:n jäsenistä, jotka ovat mukana yhdistyksensä tekemän sopimuksen perusteella. Toimenpidepalkkainen saa korvausta tuntipalkan muodossa osallistumisestaan pelastustoimeen (harjoitukset, koulutukset ja hälytykset). Myös vuorollaan varallaolaosta maksetaan osassa pelastuslaitoksia, yleensä 30 % tuntipalkasta. Varallaolovuoroisen on osallistuttava hälytykseen, muiden osallistuminen vaihtelee muun muassa vuorokaudenajan ja siviilityön mukaan. VPK:ssa toiminta perustuu yleensä talkootyöhön.
Puolivakinaiset sammutusmiehet toimivat yleensä operatiivisissa tehtävissä yhdessä ja rinnan pelastuslaitoksen vakituisen päällystön ja miehistön kanssa. Peruskoulus järjestetään erilaisilla kursseilla. Peruskursseja ovat: sammutustyön-, savusukellus-, pelastustyön-, palokuntien ensiapu-, vaarallisten aineiden torjunnan ja öljyntorjunnan kurssit. Jatkokoulutusta ovat mm. yksikönjohtajan kurssit ja ensivaste yms. erikoiskurssit. (samat kurssit kuin VPK:laisilla) Täydennyskoulutus toteutetaan viikkoharjoituksina, joihin on sitouduttu osallistumaan työsopimuksessa.
Puolivakinaiset tekevät samoja pelastustoimen tehtäviä kuin vakinaisetkin, pois lukien sairaankuljetus. Perustaitoisen tulee hallita savusukellus, kemikaalisukellus ja pintapelastus. Vesisukellukseen voi kouluttautua erikseen palvelutasopäätösten mukaan. Suurin osa puolivakinaisista osallistuu myös ensivasteeseen.
Fraita

| Fraita الفرائطة |
| --- | --- |
 Fraita
 Koordinaatit: 31°56′00″N, 07°15′37″W 
Valtio:   Marokko
Hallintoalue:  Marrakesh-Safi
Väkiluku (2014):  11 298
Postinumero:  43124
 
 https://commune-fraita.ma 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fraita (arab. الفرائطة‎) on kaupunki Marokossa El Kelaâ des Sraghnan provinssissa, Marrakesh-Tensift-El Haouzin alueella. Fraita sijaitsee El Kelaâ des Sraghnan kaupungista 21 km kaakkoon. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2004 noin 10 500. Lähistöllä virtaavia 
jokia ovat Ouad al-akhedhar ja Ouad Tassaout.[lähde? ]
Kekälenuolimyrkkysammakko

| Kekälenuolimyrkkysammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Nuolimyrkkysammakot Dendrobatidae
Alaheimo::  Dendrobatinae
Suku::  Adelphobates
Laji::  galactonotus
Kaksiosainen nimi
 Adelphobates galactonotus  (Steindachner, 1864) 
 Kekälenuolimyrkkysammakon levinneisyysalue
Katso myös
   Kekälenuolimyrkkysammakko Wikispeciesissä   Kekälenuolimyrkkysammakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kekälenuolimyrkkysammakko (Adelphobates galactonotus) on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.
Se kasvaa noin 4 cm pitkäksi. Pohjaväri on musta, selässä on vaihtelevan muotoinen keltainen, oranssi tai punainen alue.
Kekälenuolimyrkkysammakkoja tavataan Brasiliassa Parán, Maranhãon ja Tocantinsin osavaltioissa. Ne elävät trooppisen sademetsän lehtikarikkeen seassa, ja lisääntyvät lyhytaikaisissa lätäköissä. Kutu tapahtuu kuivalla maalla mistä kuoriutuvat sammakontoukat kannetaan veteen.
Kekälenuolimyrkkysammakkoja  pidetään myös lemmikkeinä terraarioissa.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Adelphobates galactonotus
ITIS: Adelphobates galactonotus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Adelphobates galactonotus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Adelphobates galactonotus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Adelphobates galactonotus (englanniksi)
University of California, AmphibiaWeb: Adelphobates galactonotus, Splash-Backed Poison Frog (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Adelphobates galactonotus, the Red dart frog (englanniksi)
Puoliverinen

Puoliverinen tarkoittaa seuraavia asioita:
puoliverinen, hevostyyppi
puoliverinen, kahden eri ihmisryhmän edustajan jälkeläinen, esimerkiksi:
mestitsi, europidista ja intiaanista polveutuva henkilö
mulatti, europidista ja negridista polveutuva henkilö
Puoliverinen, Elvis Presleyn tähdittämä elokuva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Puoliverinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kesä Balatonilla

| Kesä Balatonilla> Honigfrauen |
| --- | --- |
Kestoaika:  2
Luoja(t):  270 min
Alkuperämaa:   Saksa
Alkuperäiskieli:  saksa
Julkaistu:  2017
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Ben Verbong
Käsikirjoittaja(t):  Natalie Scharf Christoph Silber
Tuotantoyhtiö(t):  Seven Dogs Filmproduktion
Aiheesta muualla
IMDb 
Kesä Balatonilla (saks. Honigfrauen, "Hunajanaiset") on saksalainen television minisarja, joka sijoittuu vuoteen 1986. Sarja kertoo itäsaksalaisista sisaruksista Majasta ja Catrinista, jotka matkustavat kesälomalle Balaton-järvelle Unkariin, missä he tapaavat rautaesiripun toiselta puolelta tulevia ihmisiä Länsi-Saksasta. Yle Teema esitti sarjan kuutena osana vuodenvaihteessa 2018–2019.
Roolit

Cornelia Gröschel: Catrin Streesemann, ranskanopettaja
Sonja Gerhardt: Maja Streesemann, Catrinin sisar
Anja Kling: Kirsten Streesemann, Catrinin ja Majan äiti
Götz Schubert: Karl Streesemann, Catrinin ja Majan isä
Dominic Raacke: Erik Waller, länsisaksalainen telttailija
Stipe Erceg: Tamás Szabo, hotelli Balatón Residenzin johtaja
Dorka Gryllus: Zsófia, Tamásin sisar
Franz Dinda: Rudi Hartwig, itäsaksalainen tietokoneasiantuntija
Sebastian Urzendowsky: Timo, itäsaksalainen muusikko
Alice Dwyer: Lilian, länsisaksalainen telttailija
Isolda Dychauk: Lara-Fee
Winnie Böwe: Agnes, Streesemannien naapuri Erfurtissa
Frederik Götz: Luis
Max Woelky: Tom Burmeister
Pullokuonodelfiini

| Pullokuonodelfiini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Heimo::  Delfiinit Delphinidae
Suku::  Pullonokkadelfiinit Tursiops
Laji::  truncatus
Kaksiosainen nimi
 Tursiops truncatus  (Montagu, 1821) 
Synonyymit
 Delphinus truncatus Montagu, 1821  
 Pullokuonodelfiinin levinneisyys
Alalajit 
 T. t. truncatus  T. t. gillii  T. t. ponticus 
Katso myös
   Pullokuonodelfiini Wikispeciesissä   Pullokuonodelfiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pullokuonodelfiini eli pullonokkadelfiini (Tursiops truncatus) on yleisin ja tunnetuin delfiinilaji. Lajia tavataan miltei kaikissa merissä paitsi napa-alueiden merialueilla. Yleensä delfinaarioissa olevat delfiinit ovat pullokuonodelfiinejä.
Populaarikulttuurissa pullokuonodelfiinien tunnetuin edustaja on useissa tv-sarjoissa ja elokuvissa esiintynyt Flipper-delfiini, jota ehti esittää vuosien varrella useampikin yksilö.
Rakenne

Pullokuonodelfiineiden väritys on harmaa. Se vaihtelee selkäevän  tummanharmaasta hyvin vaaleanharmaaseen ja vatsanalusen melkein valkoiseen. Tämä väritys tekee delfiinistä hyvin vaikean erottaa niin ala- kuin yläpuoleltakin. Ylä- ja alaleukojen pituus antaa delfiinille sen pullokuono-nimen. Eläimen oikea kuono eli nokka eli nenä on kuitenkin pään päällä oleva puhallusaukko, missä näkyy nenän rakenne sen ollessa avoinna. Pullokuonodelfiinin kasvoilla on tunnusomainen ”hymy”.
Aikuisten delfiinien pituus voi vaihdella kahdesta neljään metriin ja paino 150 kilogrammasta 650 kilogrammaan. Useimmiten ne kuitenkin painavat noin 200–300 kg. Urokset ovat hiukan pidempiä ja huomattavasti painavampia kuin naaraat. Delfiinin koko näyttäisi riippuvan sen asuinalueesta. Suurin osa tähän liittyvästä tutkimuksesta on suoritettu pohjoisella Atlantilla, missä tutkijat ovat erottaneet kaksi ekotyyppiä. Lämpimämmissä ja matalammissa vesissä asuvat delfiinit ovat pienikokoisempia kuin kylmien ja syvien vesien serkkunsa.[lähde? ] Skotlannissa mitattujen delfiinien keskiarvo oli vähän alle neljä metriä, mutta Floridassa mitattujen vain noin 2,5 metriä. Kylmemmissä vesissä oleskelevilla delfiineillä on myös korkeampi rasvaprosentti ja niiden veri sopeutuu paremmin syviin sukelluksiin.
Pyrstönpäät ja selkäevä ovat muodostuneet tiheästä kudoksesta, eikä niissä ole luuta tai lihasta. Eläin liikkuu eteenpäin liikuttamalla pyrstöä ylös ja alas. Sivuevät toimivat ohjauksessa. Niissä on samantapainen luusto kuin maanisäkkäillä, joista delfiinit ja muut merinisäkkäät ovat kehittyneet 50 miljoonaa vuotta sitten.
Levinneisyys

Pullokuonodelfiini on laajalle levinnyt ja elinvoimainen laji. Sitä tavataan kaikissa maailman valtamerissä, varsinkin lämpimissä vesissä. Pohjoisessa lajin levinneisyysalue ulottuu Färsaarille ja eteläisellä pallonpuoliskolla Uuden-Seelannin tasalle.
Ainoastaan Mustallamerellä tavattava Tursiops truncatus ponticus-alalaji on arvioitu erittäin uhanalaiseksi.
Pullokuonodelfiini on Itämerellä harvinainen vierailija, ja Suomen aluevesillä laji on havaittu tiettävästi vain kolmesti. Suomen ensimmäinen kirjattu havainto on vuodelta 1905, jolloin yksinäinen naaras nähtiin uimassa Tammisaaren saaristossa. Hieman myöhemmin samana vuonna kyseinen yksilö löydettiin ammuttuna ja rantaan ajautuneena Hankoniemen Lappohjasta. Se on nykyisin Helsingin yliopiston kokoelmissa. Suomen toinen pullokuonodelfiini nähtiin Porvoon saaristossa vuonna 1953. Kolmas pullokuonodelfiinihavainto tehtiin Kemiönsaaren edustalla Turun saaristossa 20. toukokuuta 2020.
Käyttäytyminen

Pullokuonodelfiinit yleisimmin uivat 5–11 km/h nopeudella, mutta lyhyitä matkoja ne voivat uida jopa 40 km/h.
Delfiinin pitää nousta pintaan hengittämään 5–8 minuutin välein, mutta useimmin ne ovat veden alla vain muutamia minuutteja. Eläinten uni on hyvin kevyttä. Tutkijat ovat ehdottaneet, että delfiinin aivopuoliskot vuorottelisivat unirytmiä keskenään.[lähde? ] On myös ehdotettu, että delfiineillä olisi lyhyitä "mikrounen" hetkiä.[lähde? ]
Yleensä delfiinit elävät enintään 12 yksilön ryhmissä. Ne ovat pitkäaikaisia sosiaalisia ryhmiä. Yleensä naaraat ja niiden poikaset elävät näissä ryhmissä ja nuoret delfiinit omissaan. Useimpia ryhmiä voi liittyä yhteen ja muodostaa sadan tai useamman yksilön ryhmän. Urokset elävät useimmiten yksin tai pienessä 2–3 yksilön ryhmässä ja liittyvät naaraiden seuraan vain lyhyiksi ajoiksi kerrallaan.
Laji on tunnettu sen ystävällisestä luonteesta ja uteliaisuudesta vedessä tai veden lähellä olevia ihmisiä kohtaan. Sukeltajille delfiinien tutkimukset eivät ole ollenkaan tuntemattomia tilanteita, ja usein eläimet sallivat taputuksia tai silityksiä. Tiedossa on tapauksia, jolloin delfiinit ovat nostaneet haavoittuneita sukeltajia pintaan turvaan, tapa mitä eläimet tekevät myös omille haavoittuneilleen. Tällaiset tapaukset ovat ansainneet niille lisänimen ”ihmisen paras ystävä meressä”. Marraskuussa 2004 Uudessa-Seelannissa pullokuonodelfiinien ryhmä suojeli kolmea rantavahtia valkohailta noin 40 minuutin ajan ja auttoi sitten heidät rantaan.
Kaikesta huolimatta delfiinit ovat petoeläimiä, ja ne osoittavat aggressiivisuutta. Urokset taistelevat keskenään naaraista ja vallasta. Pullokuonodelfiinit ovat myös hyökkääviä haita ja pienempiä delfiinejä kohtaan. Lisääntymiskauden aikana urokset kamppailevat toistensa kanssa sitkeyttään ja kokoaan hyväksikäyttäen.
Naaraat elävät yleensä noin 40 vuotta. Nähtävästi stressaavampi elämä verottaa uroksien elämästä niin paljon, että ne elävät harvoin yli 30-vuotiaiksi.[lähde? ]
Ravinto

Pullokuonodelfiinit syövät pieniä kaloja ja joskus kalmareita, rapuja, mustekaloja ja muita pieniä eläimiä. Niiden pyöreäpäiset hampaat sopivat pitelyyn mutteivät pureskeluun. Pullokuonodelfiinit saalistavat muiden delfiinien tavoin yleensä laumoissa. Kun kalaparvi on löytynyt, delfiinit toimivat ryhmänä ja pitävät kalat lähellä toisiaan. Ne paimentavat saaliskaloja tiheäksi parveksi, josta ne vuorotellen aterioivat. Delfiinit voivat myös ajaa kalaparven esimerkiksi matalikolle, jossa saalis on helpompi sumputtaa ja saada kiinni. Saalistuksessa saattaa olla mukana myös muita delfiinilajeja. Delfiini voi kalastaa myös yksinään, mutta silloin ruokana on pohjakaloja. Joskus eläimet iskevät kalan tajuttomaksi (tai tuovat pois vedestä) helpottaakseen kiinnisaamista ja syömistä.
Pullokuonodelfiinien yleisimpiä saalistajia ovat isot hait, kuten härkähai (Carcharhinus leucas), tiikerihai (Galeocerdo cuvier) ja sumuhai (Carcharhinus obscurus).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pullokuonodelfiini (Tursiops truncatus)
Särkänniemi - Delfiinit
ITIS: Tursiops truncatus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Tursiops truncatus, bottlenosed dolphin (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Tursiops truncatus (englanniksi)
Pullokuonodelfiinin koko ihmiseen verrattuna.
Pullokuonodelfiinin pää.
Pullokuonodelfiini esiintymässä vesieläinpuistossa.
Pullokuonodelfiini uimassa.
Porsche Supercup Abu Dhabin Grand Prix 2011

|  Porsche Supercup Abu Dhabin Grand Prix 2011 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 10 osakilpailusta kaudella 2011. 

Päivämäärä:  12. marraskuuta 2011
Sijainti:  Yas Island, Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Rata:  Moottorirata   5,554 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  14 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Kévin Estre  (Hermes Attempto Racing)
Aika:  2.12,007
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nick Tandy  (Konrad Motorsport)
Aika:  2.13,196
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nick Tandy  (Konrad Motorsport)
Toinen:   René Rast  (Veltins MRS Racing)
Kolmas:   Kévin Estre  (Hermes Attempto Racing)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  14 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   René Rast  (Veltins MRS Racing)
Aika:  2.12,162
Nopein kierros
Kuljettaja:   René Rast  (Veltins MRS Racing)
Aika:  2.13,221
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   René Rast  (Veltins MRS Racing)
Toinen:   Kévin Estre  (Hermes Attempto Racing)
Kolmas:   Christian Engelhart  (Konrad Motorsport)
Porsche Supercup Abu Dhabin Grand Prix 2011 oli Porsche Supercup -kauden 2011 kymmenes ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 12.–13. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.
Tulokset > Lauantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 3 |  Nick Tandy | Konrad Motorsport | 14 | 31.15,317 | 3 |
| 2. | 1 |  René Rast | Veltins Lechner Racing | 14 | +1,549 | 2 |
| 3. | 12 |  Kévin Estre | Hermes Attempto Racing | 14 | +6,232 | 1 |
| 4. | 2 |  Norbert Siedler | Veltins Lechner Racing | 14 | +6,658 | 4 |
| 5. | 4 |  Christian Engelhart | Konrad Motorsport | 14 | +10,235 | 5 |
| 6. | 16 |  Sean Edwards | Team Abu Dhabi by Tolimit | 14 | +10,382 | 7 |
| 7. | 15 |  Jeroen Bleekemolen | Team Abu Dhabi by Tolimit | 14 | +10,623 | 6 |
| 8. | 9 |  Štefan Rosina | Verva Racing | 14 | +21,408 | 8 |
| 9. | 18 |  Patrick Huisman | Team Bleekemolen | 14 | +17,489 | 9 |
| 10. | 10 |  Kuba Giermaziak | Verva Racing | 14 | +21,408 | 10 |
| 11. | 88 |  Christian Menzel | Haribo Racing Team | 14 | +23,063 | 12 |
| 12. | 17 |  Sebastiaan Bleekemolen | Team Bleekemolen | 14 | +31,473 | 16 |
| 13. | 6 |  Mathias Lauda | Konrad Motorsport Austria | 14 | +34,199 | 11 |
| 14. | 37 |  Clemens Schmid | Veltins Lechner Racing | 14 | +35,994 | 14 |
| 15. | 99 |  Abdulaziz Al Faisal | Haribo Racing Team | 14 | +36,370 | 13 |
| 16. | 7 |  Will Langhorne | Sanitec Aquiles MRS Team | 14 | +36,941 | 19 |
| 17. | 14 |  Khaled Al Qubaisi | Team Abu Dhabi by Tolimit | 14 | +37,885 | 17 |
| 18. | 8 |  Melanie Snow | Sanitec Aquiles MRS Team | 14 | +1.10,114 | 20 |
| Kesk. | 19 |  Alessandro Zampedri | Team Bleekemolen | 1 | DNF | 15 |
| DSQ | 11 |  Isaac Tutumlu | Hermes Attempto Racing | 14 | Hylättiin | 18 |
Lähde: