stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anapistula caecula

| Anapistula caecula> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Araneoidea
Heimo::  Symphytognathidae
Suku::  Anapistula
Laji::  caecula
Kaksiosainen nimi
 Anapistula caecula  Baert & Jocqu, 1993 
Katso myös
   Anapistula caecula Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anapistula caecula on ehdokas pienimmäksi tunnetuksi hämähäkkilajiksi. Se esiintyy läntisessä Afrikassa, Norsunluurannikolla ja kuvattiin tieteelle ensi kerran vasta vuonna 1993.
Aikuinen A. caecula -naaras on vain 0,46 millimetrin pituinen. Koska hämähäkkien koiraat ovat yleensä naaraita pienikokoisempia, lajin koiras saattaa olla pienin hämähäkki, mutta A. caeculan koirasyksilöä ei toistaiseksi ole löydetty. On mahdollista, että laji lisääntyy neitseellisesti, kuten eräiden pienimpien hämähäkkilajien on arveltu tekevän.
Andrea Bargnani

| Andrea Bargnani |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Andrea Bargnani
Syntynyt: 26. lokakuuta 1985 (ikä 38) Rooma, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  213 cm
Paino:  111 kg
NBA-varaus:  1. varaus 2006 (Toronto Raptors)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2003–2006 2006–2013 2013–2015 2015–2016 2016–2017:   Benetton Treviso  Toronto Raptors  New York Knicks  Brooklyn Nets  Laboral Kutxa Baskonia
Maajoukkueet
2007–2016:   Italia
Aiheesta muualla
FIBA
Andrea Bargnani (s. 26. lokakuuta 1985 Rooma) on italialainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija ja pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä.
Kaudet 2003–2006 Bargnanin pelasi italialaisessa Benetton Trevisossa. Toronto Raptors varasi Bargnanin ensimmäisenä vuoden 2006 NBA:n varaustilaisuudessa, tehden hänestä ensimmäisen eurooppalaisen pelaajan, joka varattiin NBA:han varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana.
Bargnani pelasi Raptorsissa seitsemän kautta. Hänen pistekeskiarvonsa näiden vuosien ajalta on 15,2, levypallokeskiarvonsa 4,8 ja syöttökeskiarvonsa 1,3. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi New York Knicksiin pelaajakaupassa, jossa Raptors sai vaihdossa muun muassa Steve Novakin ja kolme varausvuoroa.
Kaudella 2014–2015 Bargnanilla oli jalkavaivoja, ja hän pelasi vain 29 ottelussa. Heinäkuussa 2015 Bargnani siirtyi arvioiden mukaan yhden vuoden ja 1,4 miljoonan dollarin minimisopimuksella Brooklyn Netsiin, jossa hän voi halutessaan jatkaa vielä toisen vuoden. Hän siirtyi kuitenkin vuonna 2016 Laboral Kutxa Baskoniaan.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi) (italiaksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Lega Basketin pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Alone, Pt. II

| ”Alone, Pt>  II” Alan Walker & Ava Max |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: World of Walker
 Julkaistu: 27. joulukuuta 2019
 Tuottaja(t): Walker, Erik Smaaland, Arnbekk (yht.), Cirkut (yht.), Hovind (yht.), Big Fred (yht.)
 Tyylilaji: tanssipop, electro house, tekno
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: MER, Sony Music Entertainment
Alan Walkerin muut singlet
| ”Avem (The Aviation Theme)” 2019 | ”Alone, Pt. II” 2019 | ”End of Time” 2019 |
Ava Maxin muut julkaisut
| ”Salt” 2019 | ”Alone, Pt. II” 2019 | ”Kings & Queens” 2020 |
Alone, Pt. II on brittiläisnorjalaisen DJ-tuottajan Alan Walkerin sekä yhdysvaltalaislaulajan Ava Maxin musiikkikappale. Sen julkaisivat MER ja Sony Music Entertainment Walkerin "World of Walker"-studioalbumin toisena singlenä 27. joulukuuta 2019. Kappale on jatkoa Walkerin vuonna 2016 julkaisemalle kappaleelle "Alone". Kappaleen ovat sanoittaneet Walker, Erik Smaaland, Markus Arnbekk, Carl Hovind, Fredrik Borch Olsen, Gunnar Greve, Alexander Standal Pavelich, Max, Halvor Folstad, Dag Holtan-Hartwig, Moa Pettersson Hammar ja Øyvind Sauvik. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Kristian Berg ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Quảng Bìnhin maakunnassa Vietnamissa huhtikuussa 2019.
"Alone, Pt. II" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja Norjassa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Suomessa ja Unkarissa. Kappale on myynyt platinaa Puolassa ja Ruotsissa sekä nelinkertaista platinaa Norjassa.
Käännös suomeksi
Antti Hyvönen (painija)

Antti (Ollinpoika) Hyvönen (17. marraskuuta 1889 Sortavalan maalaiskunta – 11. kesäkuuta 1954 San Francisco, Kalifornia) oli suomalainen painija, jonka urheilu-ura ajoittui 1900-luvun alkuun. Hän voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa kevytsarjan (66,5 kg) SM-hopeaa Viipurissa maaliskuun alussa vuonna 1911. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti 60 kilogramman sarjan maailmanmestaruuden Helsingissä pidetyissä maailmanmestaruuskisoissa. Samana vuonna irtosi myös Venäjän mestaruus. Hyvösen kasvattiseura oli Sortavalan Ponnistus. Myöhemmin Hyvönen edusti Viipurin Reipasta.
Vuonna 1912 Hyvönen siirtyi Englantiin ammattipainijaksi, josta matka jatkui Australiaan, Etelä-Amerikkaan ja Kaliforniaan, jonne hän asettui.
Hyvösen vanhemmat olivat Olli Pekanpoika Hyvönen ja Helena (o.s. Laasonen). Hyvönen työskenteli uransa eri vaiheissa työmiehenä, merimiehenä ja palomiehenä. Hyvönen kuoli 1954 San Franciscossa sydänkohtaukseen.
Ai Ōtsuka

| Ai Ōtsuka> 大塚愛.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. syyskuuta 1982 (ikä 42)
Muusikko
Tyylilajit:  Pop
Soittimet:  Piano
Levy-yhtiöt:  Avex Trax
Aiheesta muualla
www.avexnet.or.jp/ai
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ai Ōtsuka (jap. 大塚愛, Ōtsuka Ai, s. 9. syyskuuta 1982) on japanilainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän säveltää ja sanoittaa itse kaikki kappaleensa. Hänen debyyttialbuminsa Love Punch julkaistiin keväällä 2004. Joulukuussa 2005 ilmestyi hänen kolmas albuminsa Love Cook. Ai on noussut nopeasti Avex Trax -levy-yhtiön myydyimpien artistien joukkoon Ayumi Hamasakin, BoAn, Namie Amuron ja Kumi Kōdan rinnalle.
Diskografia > Albumit

LOVE PUNCH (2004)
LOVE JAM (2004)
LOVE COOK (2005)
LOVE PIECE (2007)
LOVE LETTER (2008)
LOVE FANTASTIC (2014)
LOVE TRICKY (2015)
Love Honey (2017)
Love Pop (2021)
Diskografia > Kokoelmat

Ai am BEST (2007)
Love is Best (2009)
Ai Am Best, too (2019)
Diskografia > Singlet

Momo no Hanabira (2003)
Sakuranbo (2003)
Amaenbo (2004)
Happy Days (2004)
Kingyo Hanabi (2004)
Daisuki da yo. (2004)
Kuroge Wagyuu Joshio Tanyaki 680 Yen (2005)
SMILY / Biidama (2005)
Neko ni Fuusen (2005)
Planetarium (2005)
Frienger (2006)
Yumekui (2006)
Ren'ai Shasin (2006)
CHU-LIP (2007)
PEACH / HEART (2007)
Pocket (2007)
Rocket Sneaker / One X Time (2008)
Kurage, Nagareboshi (2008)
Bye Bye (2009)
Diskografia > DVD

JAM PUNCH Tour 2005
LOVE COOK Tour 2006
LOVE IS BORN ~3rd Anniversary 2006~
Ai am Best Tour 2007
LOVE IS BORN ~4th Anniversary 2007~
LOVE PiECE Tour 2008
LOVE IS BORN ~5th Anniversary 2008~
Aiheesta muualla

Ai Ōtsuka Discogsissa. (englanniksi)
Alkestis

Alkestis Herakleen ja Kerberoksen vieressä.
Alkestis (m.kreik. Ἄλκηστις, Alkēstis, lat. Alcestis) kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen prinsessa, kuningas Peliaan ja joko Anaksibian tai Fylomakhen tytär. Hänet tunnetaan parhaiten rakkaudestaan puolisoaan Admetosta kohtaan, ja tämä tarina kerrotaan Euripideen tragediassa Alkestis.
Kun Alkestis tuli naimaikään, hänellä oli paljon kosijoita ja niinpä Pelias julisti, että se, joka iestäisi sekä karjun että leijonan vetämään vaunuja, saisi hänen tyttärensä vaimokseen. Admetos suoritti tehtävän Apollonin avulla, sillä Zeus oli määrännyt tämän palvelemaan rangaistukseksi Admetosta vuodeksi paimenena, ja ajoi vaunut Peliaan luokse. Toisen version mukaan myös Herakles olisi ollut mukana auttamassa — kun leijona oli henkisen ja karju ruumiillisen voiman vertauskuva, niin samoin Apollon edusti viisautta ja Herakles voimaa.
Admetos sai siten Alkestiin puolisokseen mutta unohti häiden jälkeen suorittaa vaaditun uhrin Artemiille. Loukattu jumalatar täytti hääkammion käärmeillä, ja taas Apollon saapui Admetoksen avuksi. Hän neuvoi Admetosta suorittamaan uhrin Artemiille, ja niin jumalatar poisti käärmeet.
Kun Admetoksen kuolinaika tuli, Apollon juotti kohtalottaret niin juovuksiin, että nämä suostuivat lykkäämään Admetoksen kohtaloa, jos vain Admetos löytäisi jonkun hänen tilalleen. Admetos kuvitteli, että hänen omat ikääntyneet vanhempansa mielellään ottaisivat poikansa paikan, mutta koska nämä eivät halunneet kuolla, Alkestis astui hänen tilalleen. Thanatoksen, kuoleman jumalan, viedessä Alkestista alas Manalaan Admestos huomaa menettäneensä täysin elämänilonsa.
Tilanteen pelasti Herakles, joka matkallaan ryöstämään Diomedeen tammoja nautti murheenmurtaman Admetoksen vieraanvaraisuudesta. Kuultuaan Admetoksen tilanteesta hän astui Alkestiin hautaan ja kamppaili Thanatoksen kanssa niin kauan, että tämä suostui päästämään Alkestiin, ja niin Herakles toi Alkestiin mukanaan takaisin maan päälle.
Alkestis ja Admetos saivat pojan, Eumeloksen, joka johti sotajoukon Feraista taistelemaan Troijan sotaan, sekä tyttären, Perimelen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alkestis Wikimedia Commonsissa
Abu Dhabin Grand Prix 2020

|  Abu Dhabin Grand Prix 2020  |
| --- | --- |
 17. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2020. 

Päivämäärä:  13. joulukuuta 2020
Rata:  Yas Marina Circuit
Sijainti:  Yas Island, Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Ratatyyppi:  Osittainen katurata
Radan pituus:  5,554 km
Kilpailun pituus:  55 kierrosta, 305,355 km
Sää:   Selkeä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Paaluaika:  1.35,246
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Toinen:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kolmas:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Daniel Ricciardo   (Renault)
Kierrosaika:  1.40,926 (kierroksella 55)
Abu Dhabin Grand Prix 2020 (virallisesti Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix 2020) oli Formula 1 -kauden 2020 viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 13. joulukuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.
Romain Grosjean ei osallistunut kilpailuun Bahrainin Grand Prix’ssa saamiensa vammojen vuoksi. Hänen korvaajansa oli Pietro Fittipaldi, joka korvasi hänet myös Sakhirin Grand Prix’ssa. Mercedeksen Lewis Hamilton palasi takaisin kilpailemaan oltuaan poissa Sakhirin osakilpailusta koronaviruksen vuoksi.
Vapaat harjoitukset

Ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Haas ajatti testikuljettajaansa Mick Schumacheria Kevin Magnussenin autossa ja Alfa Romeo Racing testikuljettaja Robert Kubicaa Antonio Giovinazzin autossa. Mercedekselle palannut Lewis Hamilton oli vaikeuksissa, kun hänen autossaan oli jarruvika, mikä aiheutti pehmeällä rengasseoksella ajamisen epäonnistumisen ja renkaan vaihtamisen kovempaan seokseen. Suurempia vaikeuksia oli Renault’n Daniel Ricciardolla, jonka autossa oli polttoainepumpun painevika, minkä vuoksi hänen autonsa jäi radalle ja siirtämisen ajaksi radalla otettiin käyttöön virtuaalinen turva-auto. Red Bull keskittyi kaudelle 2021 tarkoitettujen uusien autonosien testaamiseen. Red Bullin Max Verstappen oli ensimmäisten harjoitusten nopein.
Toisissa vapaissa harjoituksissa Hamiltonin vaikeudet jatkuivat, kun hänen autossaan oli hetkellinen vaihdevika varikolla, ja hänen nopeita aikakierroksiaan hylättiin yhdessä tallikaveri Valtteri Bottaksen ja Verstappenin kanssa ratarajojen rikkomisen vuoksi. Harjoitukset keskeytettiin hetkeksi punaisilla lipuilla, kun Alfa Romeo Racingin Kimi Räikkösen auto syttyi radalla tuleen, mutta Räikkönen selvisi tilanteesta vahingoitta ja auttoi autopalon sammuttamisessa. Bottas oli toisten vapaiden harjoitusten nopein.
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa merkittävin muutos tallien voimasuhteissa oli Renault-tallin vauhdin lisääntyminen, kun Ricciardo oli kolmas ja tallikaveri Esteban Ocon neljäs. Mercedes puolestaan osallistui harjoituksiin maltillisemmin ja kilpailuun valmistautuvana, kun Hamilton ja Bottas jäivät viiden parhaan kuljettajan joukon ulkopuolelle lopputuloksissa. Verstappen oli kolmansien vapaiden harjoitusten nopein ennen tallikaveriaan Alexander Albonia.
Aika-ajot

Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa Hamilton joutui ajamaan nopeimman kierrosajan useamman kerran, koska hänen ensimmäinen nopein aikakierros hylättiin ratarajojen ylittämisen vuoksi ja myöhemmin hän osui ratareunan palaseen, ja hän pyysi tallia tarkistamaan auton pohjan kunnon. Verstappen puolestaan jumitti vasemman kätensä ohjaamoon kiinni, kun hän käänsi jyrkästi kuudennen mutkan neulansilmämutkassa ja yritti korjata ohjaustaan vapaana olleella oikealla kädellä. Aikakierrosten ajamisen osalta hän tuhosi ensimmäisen rengasseoksensa pidon ankaralla jarrutuksella väistäessään Williamsin Nicholas Latifia, joka myöhemmin itse pyörähti ja aiheutti keltaiset liput radalle.
Aika-ajojen toisessa osiossa Albonin ensimmäinen kierrosaika hylättiin ratarajojen ylittämisen vuoksi, mistä johtuen hän joutui ajamaan nopeimman kierrosaikansa jo pehmeällä rengasseoksella. Renault’lla oli vaikeuksia aika-ajovauhdin kanssa, mistä johtuen Ricciardo ja Ocon karsiutuivat jatkosta. Racing Pointin Sergio Pérez ei ajanut aikakierrostaan toisessa osiossa, koska hän lähti kilpailuun viimeisistä lähtöruuduista moottoriosien vaihdon vuoksi ja hän halusi valita vapaasti rengasseoksensa kilpailuun. Ferrarin Sebastian Vettel ajoi oman näkemyksensä mukaan hyviä aikakierroksia, mutta hänellä ei vain ollut riittävästi vauhtia jatkoon.
Aika-ajojen kolmannessa osiossa Ferrarin Charles Leclerc ei ollut tyytyväinen yhdeksänteen sijaansa, koska tallin suorituskyky romahti merkittävästi edellisiin osioihin verrattuna ja hän pyrki taistelemaan kuuden parhaan joukkoon MM-pisteissä. McLarenin Lando Norris puolestaan oli hämmästynyt autonsa vauhdista, kun hän sijoittui neljänneksi.
Verstappen ajoi paalupaikalle ennen Bottasta ja Hamiltonia. Hamilton perusteli kolmanteen lähtöruutuun jäämistä koronaviruksen aiheuttamilla jälkioireilla.
Kilpailu

Kilpailun lähdöstä alkaen Verstappen pystyi puolustautumaan Mercedeksen molempia kuljettajia vastaan sekä kasvattamaan aikaeroaan heihin ylivoimaisella kärkipaikallaan. Hamiltonilla oli vielä kilpailun aikana jälkioireita sairastamastaan koronaviruksesta eikä pystynyt haastamaan Verstappenia ja Bottasta. Lisäksi hän oli tyytymätön autonsa tasapainoon.
Kilpailun alkuvaiheessa Peréz joutui keskeyttämään kilpailun tekniseen vikaan, vaikka hänelle oli vaihdettu kilpailua varten uusi voimayksikkö. Auton siirtotyön ajaksi radalla otettiin käyttöön virtuaalinen turva-auto ja lopulta oikea turva-auto. Albon nousi kilpailussa neljänneksi, mutta muutamaa poikkeavaa tilannetta lukuun ottamatta hän ei juuri pystynyt haastamaan Hamiltonia palkintokorokesijasta. Ferrarin vauhti ei enää riittänyt kauden viimeisessä osakilpailussa pisteille.
Kilpailun viimeisillä kymmenellä kierroksella Verstappen valitteli autonsa tärinää, mutta hän ajoi kilpailun voittoon ennen Bottasta ja Hamiltonia. McLaren varmisti kolmannen sijansa valmistajien MM-pisteissä, kun Norris ja Carlos Sainz ajoivat kilpailussa sijoille 5 ja 6. Sainzille ei annettu kilpailun jälkeen rangaistusta, vaikka hän ajoi tarpeettoman hitaasti varikolla.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Aika-ajo osiot> Q1 | Aika-ajo osiot> Q2 | Aika-ajo osiot> Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing | 1:35.993 | 1:35.641 | 1:35.246 | 1 |
| 2 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1:35.699 | 1:35.527 | 1:35.271 | 2 |
| 3 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1:35.528 | 1:35.466 | 1:35.332 | 3 |
| 4 | 4 |  Lando Norris | McLaren-Renault | 1:36.016 | 1:35.849 | 1:35.497 | 4 |
| 5 | 23 |  Alexander Albon | Red Bull Racing-Honda | 1:36.106 | 1:35.654 | 1:35.571 | 5 |
| 6 | 55 |  Carlos Sainz | McLaren-Renault | 1:36.517 | 1:36.192 | 1:35.815 | 6 |
| 7 | 26 |  Daniil Kvjat | AlphaTauri-Honda | 1:36.459 | 1:36.214 | 1:35.963 | 7 |
| 8 | 18 |  Lance Stroll | Racing Point | 1:36.502 | 1:36.143 | 1:36.046 | 8 |
| 9 | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 1:35.881 | 1:35.932 | 1:36.065 | 12 |
| 10 | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-Honda | 1:36.545 | 1:36.282 | 1:36.242 | 9 |
| 11 | 31 |  Esteban Ocon | Renault | 1:36.783 | 1:36.359 | N/A | 10 |
| 12 | 3 |  Daniel Ricciardo | Renault | 1:36.704 | 1:36.406 | N/A | 11 |
| 13 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1:36.655 | 1:36.631 | N/A | 13 |
| 14 | 99 |  Antonio Giovinazzi | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 1:37.075 | 1:38.248 | N/A | 14 |
| 15 | 11 |  Sergio Pérez | Racing Point-Mercedes  | 1:36.555 | Ei aikaa | N/A | 19 |
| 16 | 7 |  Kimi Räikkönen | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 1:37.555 | N/A | N/A | 15 |
| 17 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1:37.836 | N/A | N/A | 20 |
| 18 | 63 |  George Russell | Williams-Mercedes | 1:38.045 | N/A | N/A | 16 |
| 19 | 51 |  Pietro Fittipaldi | Haas-Ferrari | 1:38.173 | N/A | N/A | 17 |
| 20 | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 1:38.443 | N/A | N/A | 18 |
107 % aika: 1.42,214
Lähteet:

Charles Leclerc sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen aiheutettuaan kolarin Sakhirin Grand Prix’ssa.
Sergio Pérez ja Kevin Magnussen saivat lähtöruuturangaistukset moottoriosien vaihdosta.
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda | 55 | 1:36.28,645 | 1 | 25 |
| 2. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 55 | +15,976 | 2 | 18 |
| 3. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 55 | +18,415 | 3 | 15 |
| 4. | 23 |  Alexander Albon | Red Bull Racing-Honda | 55 | +19,987 | 5 | 12 |
| 5. | 4 |  Lando Norris | McLaren-Renault | 55 | +1.00,729 | 4 | 10 |
| 6. | 55 |  Carlos Sainz | McLaren-Renault | 55 | +1.05,662 | 6 | 8 |
| 7. | 3 |  Daniel Ricciardo | Renault | 55 | +1.13,748 | 11 | 6+1 |
| 8. | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-Honda | 55 | +1.29,718 | 9 | 4 |
| 9. | 31 |  Esteban Ocon | Renault | 55 | +1.41,069 | 10 | 2 |
| 10. | 18 |  Lance Stroll | Racing Point-BWT Mercedes | 55 | +1.42,738 | 8 | 1 |
| 11. | 26 |  Daniil Kvjat | AlphaTauri-Honda | 54 | +1 kierros | 7 |  |
| 12. | 7 |  Kimi Räikkönen | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 54 | +1 kierros | 15 |  |
| 13. | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 54 | +1 kierros | 12 |  |
| 14. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 54 | +1 kierros | 13 |  |
| 15. | 63 |  George Russell | Williams-Mercedes | 54 | +1 kierros | 16 |  |
| 16. | 99 |  Antonio Giovinazzi | Alfa Romeo Racing-Ferrari | 54 | +1 kierros | 14 |  |
| 17. | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 54 | +1 kierros | 18 |  |
| 18. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 54 | +1 kierros | 20 |  |
| 19. | 51 |  Pietro Fittipaldi | Haas-Ferrari | 53 | +2 kierrosta | 17 |  |
| Kesk. | 11 |  Sergio Pérez | Racing Point-BWT Mercedes | 8 | Moottori | 19 |  |
Nopein kierros: Daniel Ricciardo (Renault) 1.40,926 (kierroksella 55).
Lähteet:
Lopulliset sijoitukset MM-sarjoissa

Huom!: Vain kymmenen parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Alexander Albonin viimeinen kilpailu Red Bullilla.
Daniil Kvjatin uran viimeinen kilpailu.
Pietro Fittipaldiin uran viimeinen kilpailu.
Sebastian Vettelin viimeinen kilpailu Ferrarilla.
Carlos Sainzin viimeinen kilpailu McLarenilla.
Daniel Ricciardon viimeinen kilpailu Renault’lla.
Sergio Pérezin viimeinen kilpailu Racing Pointilla.
Renault’n viimeinen kilpailu Renault-nimellä.
Racing Pointin viimeinen kilpailu Racing Point -nimellä.
McLarenin viimeinen kilpailu Renault’n moottoreilla.
Mercedes ajoi kilpailussa erikoisväritteisellä autolla, jossa oli tallin henkilökunnan jokaisen jäsenen nimi kiitoksena heidän kauden aikaisesta työpanoksestaan.
Ferrarin tallipäällikkö Mattia Binotto ei osallistunut kilpailuun, koska hän oli sairas, minkä vuoksi hänen tehtäviään hoiti tallin urheilujohtaja Laurent Mekies.
Päätösosakilpailun kunniaksi moni kuljettaja ajoi osakilpailun erikoisväritteisellä kypärällä.
Lopullinen lähtöjärjestys.
Andrew Parrott

Andrew Parrott (2008)
Andrew Parrott (s. 10. maaliskuuta 1947 Walsall) on brittiläinen kapellimestari, kuoronjohtaja, musiikkitieteilijä ja musiikkikirjailija. Hän on vanhan musiikin esityskäytäntöjen asiantuntija.
Parrott valmistui Oxfordin yliopistosta, jossa myös tutki 1500–1600-lukujen musiikin esityskäytäntöjä. Michael Tippettin pyynnöstä hän perusti Taverner-kuoron vuoden 1973 Bathin festivaalia varten. Tämän jälkeen hän perusti myös Taverner Consort - ja Taverner Players -ryhmät, jotka ovat usein esiintyneet kuoron kanssa. Taverner Choir, Consort and Players, jonka musiikillisena johtajana Parrott on toiminut, on erikoistunut renessanssi- sekä barokkiohjelmistoon ja noussut yhdeksi johtavista varhaisen musiikin kokoonpanoista. Parrott on toiminut myös London Mozart Playersin musiikillisena johtajana ja pääkapellimestarina sekä periodisoitinkokoonpano New York Collegiumin musiikillisena johtajana. Parrott työskenteli vuosien ajan Michael Tippettin avustajana.
Parrott on työskennellyt kapellimestarina myös uudemman oopperan ja sinfonisen musiikin parissa. Hän johti Judith Weirin A Night at the Chinese Operan kantaesityksen Cheltenhamissa 1987 ja levytti sen NMC Recordingsille Skotlannin kamariorkesterin kanssa. Lisäksi Parrott on levyttänyt moderneja teoksia muiden muassa John Tavenerilta, Vladimír Godárilta, Arvo Pärtiltä, Benjamin Britteniltä, Hans Werner Henzeltä, Luigi Nonolta, Igor Stravinskylta, Michael Tippettiltä ja Edgar Varèselta. Hän on esiintynyt eri yhteyksissä Promsissa, jossa teki debyyttinsä vuonna 1977 johtamalla Claudio Monteverdin Vespro della Beata Verginen esityksen. Salzburgin musiikkijuhlilla Parrott teki debyyttinsä vuonna 1987 ja Covent Gardenissa vuonna 1993. Hän sai vuonna 1989 nimityksen Kentin oopperan taiteelliseksi johtajaksi.
Parrott on julkaissut artikkeleita Claudio Monteverdistä, Henry Purcellista ja Johann Sebastian Bachista. Hän oli mukana toimittamassa New Oxford Book of Carolsia (1992). Hän myös kirjoitti teoksen The Essential Bach Choir (2000), jonka saksankielinen käännös (Bachs Chor: Zum neuen Verständnis) julkaistiin vuonna 2003. Vuodelta 2015 on Parrottin kirja Composers' Intentions?. Parrott sai vuonna 2016 Gramophone-palkinnon John Tavernerin Western Wind Mass -teoksen levytyksestä. Hän sai myös elinikäisten saavutusten palkinnon Yorkin vanhan musiikin festivaalilla vuonna 2014.
Andrew Peeke

| Andrew Peeke |
| --- | --- |
 Andrew Peeke vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1998 (ikä 26) Parkland, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Boston Bruins
Sarja:  NHL
Pelinumero:  52
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Columbus Blue Jackets
NHL-varaus:  34. varaus, 2016 Columbus Blue Jackets
Andrew Peeke (s. 17. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Boston Bruinsia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Columbus Blue Jackets varasi Peeken vuoden 2016 varaustilaisuuden toisella kierroksella vuorolla 34. Hän debytoi NHL-liigassa kaudella 2019–2020 ja ehti kauden keskeytymiseen mennessä pelata 22 runkosarjaottelua, joissa teki yhden maalin ja kaksi syöttöä eli kolme tehopistettä. Maaliskuussa 2024 Blue Jackets kauppasi hänet Boston Bruinsiin vaihdossa Jakub Žboriliin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa.
Aleksandr Roediger

Aleksandr Roediger vuonna 1905.
Aleksandr (Alexander) Fjodorovitš Roediger (ven. Александр Фёдорович Редигер, Rediger; 12. tammikuuta 1854 (J: 31. joulukuuta 1853) Novgorod – 8. helmikuuta 1920 Sevastopol) oli venäläinen jalkaväenkenraali, joka toimi Venäjän sotaministerinä vuosina 1905–1909.
Perhetausta

Roedigerin suku oli alkujaan Saksan Hessen-Kasselista. Hänen isänsä oli Valkealassa niin sanotun Vanhan Suomen alueella syntynyt kenraaliluutnantti Filip Fredrik Roediger, jonka isä oli tullut Saksan Saarbrückenistä. Myös Aleksandr Roedigerin veli Nikolai Gustav Roediger oli kenraaliluutnatti. Filip Fredik Roediger oli käynyt Haminan kadettikoulun ja toimi 1850-luvulla kadettikoulun johtajana ensin Novgorodissa, sitten Brest-Litovskissa ja lopuksi Moskovassa. Hänen sukunsa liitettiin vuonna 1856 Suomen aateliin, ja hän kuoli Viipurissa.