Israelin itsenäisyyssota
Sodan ensimmäinen vaihe

Sodan ensimmäisessä vaiheessa Egyptin joukot alkoivat ylittää rajaa Israeliin Siinailta etelässä. Yksi Egyptiläinen osasto eteni lähinnä arabien asuttaman alueen poikki pitkin Gazan rantatietä. Toinen osasto tuotiin laivoilla Majdaliin (nyk. Askalon). Kolmas osasto liikkui Abu Aweigilasta Beersebasta koilliseen kohti Hebronia ja Betlehemiä, jossa ne yhdistyivät Jordanian Arabilegioonan joukkojen kanssa Jerusalemin alueella. Kaksi ensimmäistä osastoa muodostivat egyptiläisten joukkojen pääosan. Niiden tarkoituksena oli edetä kohti Tel Avivia. Edessä niillä oli noin 27 hajanaista juutalaissiirtokuntaa. Niiden valtaus osoittautui heti hankalaksi. Hyökkäys pysähtyi 15. toukokuuta Kfar Darommissa ja Nirimin taisteluissa. Hankallimmin vallattavissa olevat siirtokunnat ohitettiin. Yad Mordechaita ei voinut sen sijainnin takia kuitenkaan ohittaa. 24. toukokuuta seurasi Yad Mordechain taistelu, jossa egyptiläisiä joukkoja viivytettiin useamman päivän ajan.
Egyptiläisten edessä olleita siirtokuntia puolustivat pääosin vain muutamat kymmenet israelilaiset. Heidän pääasiallinen puolustuslinjansa oli vasta Majdalin ja Bet Guvrinin linjalla. Yad Mordechain taistelu oli ostanut kallisarvoista aikaa vahvistaa puolustuksia lähempänä Tel Avivia. Maahan saatiin hankittua uusia aseita ja vahvistuksia voitiin lähettää kohti etelää. Yad Mordechain taistelun jälkeen itsensä koonneet egyptiläiset etenivät Ashdodin pohjoispuolelle Ashdodin sillalle, jonka israelilaiset olivat räjäyttäneet. Hyökkäys pysähtyi sillalle israelilaisten tuotua paikalle tykistöä ja esimerkiksi ensimmäiset hävittäjäkoneensa. Silta oli pohjoisin egyptiläisen hyökkäyksen saavuttamista paikoista. He ottivat vielä voiton Nizzanimin taistelussa 7. kesäkuuta. Israelilaiset epäonnistuivat yrityksissä vallata Iraq Suwaydan ja Faluja. Pian 11. kesäkuuta astui voimaan Yhdistyneiden kansakuntien vaatima tulitauko.
Jerusalemin suunnalla käytiin verisiä taisteluja paitsi itse kaupungista, mutta myös rannikolta Israelin hallitsemiin osiin kaupunkia johtavalla kapealla käytävällä. Jordanian ja Egyptin joukkojen lisäksi alueella oli egyptiläisen Muslimiveljeskunnan joukkoja. Jerusalemin vanhassakaupungissa sijaitseva Juutalainen kaupunginosa menetettiin arabeille 28. toukokuuta. Samaan tapaan israelilaiset epäonnistuivat Latrunin taisteluissa. Latrun sijaitsi strategisella paikalla Jerusalemiin johtavan tien varrella, mutta sen valtaus ei israelilaisilta onnistunut useista yrityksistä huolimatta. Lopulta Latrun kierrettiin. Sen ohi rakennettiin lempinimen Burman tie saanut hiekkatie. Israelilaisten onnistumiseksi Jerusalemin suunnalla ennen tulitaukoa jäi Länsi-Jerusalemin eli niin sanotun Jerusalemin uudenkaupungin puolustaminen ja hallussapitäminen.
Rintaman keskiosissa käytiin taisteluja palestiinalaisia joukkoja vastaan. Libanonilaistaustainen komentaja Fawzi al-Qawuqji johti Arabien vapautusarmeijaa keskuksinaan Nablus, Jenin ja Tulkarm. Täältä he uhkasivat Netanyaa rannikolla. 24. toukokuuta alueelle saapui myös Irakin armeijan joukkoja, jotka olivat alkaneet saapua Palestiinaan Jordanin yli jo 15. toukokuuta. Irakilaisten saavuttua Jordanian Arabilegioona keskittyi etelään Latrunissa ja Jerusalemissa. 25. toukokuuta irakilaiset yrittivät iskeä kohti Netanyaa ja hyökkäsivät israelilaisia kibbutseja vastaan. Israelilaiset iskivät takaisin ajaakseen irakilaiset puolustuskannalle. Golanin prikaati valtasi Tel Megiddon ja Lajjunin 29. toukokuuta. Länsi-Galileassa toimi Carmelin prikaati. He yrittivät myös iskeä kohti Jeniniä, josta irakilaiset löivät heidät takaisin 4. kesäkuuta. Irakilaisten saavutuksiksi ennen tulitaukoa jäivät Jarkonin ylävirran alueen hallinta ja Ras al-Ainin vesipumppaamon valtaus.
Syyrialaiset hyökkäsivät Israeliin pohjoisesta yöllä 15. toukokuuta. Heidän edessään Jordaninlaaksossa oli joukko israelilaisia kibbutseja. 20. toukokuuta syyrialaiset iskivät kohti Degania Alefin kibbutsia. Jordaninlaakson taisteluissa syyrialaisten hyökkäys pysäytettiin ja heidät ajettiin takaisin lähtöasemiinsa kukkuloilla idässä. Syyrialaiset eivät ryhtyneet enää suurempiin operaatioihin tällä suunnalla. Tulitauko tällä suunnalla tuli voimaan vasta 12. kesäkuuta. Libanon suunnalla israelilaiset olivat vallanneet yöllä 14.-15. toukokuuta tärkeän Nabi Yushan poliisilinnoituksen Hulanlaakson tuntumassa. Libanonilaiset valtasivat al-Malkiyyan kylän, jonka Palmahin joukot valtasivat kuitenkin pian takaisin. Carmelin prikaati valvoi mahdollista hyökkäysreittiä Rosh Hanikrasta. 17. toukokuuta se valtasi myös Akkon kaupungin rannikolla. Hieman ennen tulitaukoa libanonilaiset, syyrialaiset ja Arabien vapautusarmeijan joukot onnistuivat valtaamaan al-Malkiyyan vielä takaisin. Sen kautta he saattoivat tuoda täydennyksiä arabien vielä halltisemaan Keski-Galileaan, jonka asukkaat olivat pääosin arabeja.