stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Air Chinan lento 129
Onnettomuuden syyt

Onnettomuuden tutkintalautakunta totesi onnettomuuden pääasiallisina aiheuttajina olleen miehistön tekemät virheet. Miehistö yritti kaarroslähestymistä huonossa näkyvyydessä, vaikka he eivät olleet tietoisia laajarunkokoneille asetetuista näkyvyysminimeistä, eivätkä he lähestymistä valmistellessaan käyneet läpi lähestymisen keskeyttämistä seuraavia toimia, vaikka heidän koulutuksensa ja Air Chinan toimintaohjeistus niin määräsivät. Kaarroksen aikana miehistö menetti tilannetajunsa ja päätyi turvallisen alueen ulkopuolelle paluukäännöksen viivästyttyä. He eivät keskeyttäneet lähestymistä menetettyään näköyhteyden kiitotiehen, eikä kapteeni keskeyttänyt lähestymistä perämiehen hetkeä ennen törmäystä antamista kehotuksista huolimatta.
Kelpo Gröndahl

| Kelpo Gröndahl |
| --- | --- |
 Gröndahl (vas.) ja Šalva Tšihladze Helsingin olympialaisissa 1952.
Kansanedustaja
 20.2.1962–22.3.1970  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1920 Pori
Kuollut: 2. elokuuta 1994 (74 vuotta) Pori
Ammatti:  satamatyömies, kalastaja, satamavalvoja
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | 87 kg |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 87 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Napoli 1953 | 87 kg |  |
Kelpo Olavi Gröndahl (28. maaliskuuta 1920 Pori – 2. elokuuta 1994 Pori) oli suomalainen painin olympiavoittaja ja poliitikko. Gröndahl voitti kreikkalais-roomalaisen painin olympiakultaa 87 kg:n sarjassa vuonna 1952 Helsingin kesäolympialaisissa. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1962–1970. Gröndahl asui koko ikänsä Porin Reposaaressa työskennellen satamatyömiehenä, kalastajana ja satamavalvojana. Reposaaren Kuntoa edustanut Gröndahl on Tapio Rautavaaran ja Marjut Roligin ohella kolmas Työväen Urheiluliiton olympiavoittaja.
Urheilu-ura > Saavutuksia

kreikkalais-roomalaisen painin olympiakultaa 1952
kreikkalais-roomalaisen painin olympiahopeaa 1948
kreikkalais-roomalaisen painin MM-hopeaa 1953
kreikkalais-roomalaisen painin SM-kultaa 1943, 1946–1955
vapaapainin SM-kultaa 1948–1950, 1952
kreikkalais-roomalaisen painin TUL:n mestaruus 1944–1953, 1955–1956
vapaapainin TUL:n mestaruus 1949–1952, 1954
Politiikka

Gröndahl kiinnostui politiikasta jo nuorena isänsä vaikutuksesta. Selim Gröndahl oli sisällissodan aikana Reposaaren punakaartin jäsen, joka sai toiminnastaan kolmen vuoden vankeustuomion paikallisen suojeluskunnan vaatiessa jopa kuolemanrangaistusta. Myöhemmin 1920-luvulla Selim oli mukana kunnallispolitiikassa. Kun kommunistien toiminta laillistettiin jatkosodan jälkeen, Kelpo Gröndahl liittyi SKP:n Reposaaren osastoon, jonka puheenjohtajaksi hänet valittiin 1948. Samana vuonna Gröndahl valittiin myös Porin kaupunginvaltuustoon SKDL:n edustajana.
Kansanedustajaksi Gröndahl nousi vuonna 1962. Hän uusi paikkansa eduskunnassa 1966, mutta putosi SKP:n hajaannuksen myötä vuoden 1970 vaaleissa. Gröndahlista liikkuvat tarinat väittävät, ettei hän olisi pitänyt eduskunnassa yhtään puhetta, mutta valtiopäiväasiakirjojen mukaan Gröndahl käytti yhdeksän puheenvuoroa. Presidentin valitsijamiehenä Gröndahl oli vuosina 1956, 1962 ja 1968. Kansanedustajakautensa jälkeen hän oli vielä Porin kaupunginhallituksen jäsen 1971–1984.
Gröndahl työskenteli isänsä ja isoisänsä tavoin kalastajana sekä satamatyömiehenä Reposaaren satamassa. Vuonna 1953 hän sai viran Porin sataman satamavalvojana hoitaen sitä vuoteen 1980 saakka. Vuonna 1982 Gröndahlille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi, ja 1993 hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen. Kelpo Gröndahl kuoli 74-vuotiaana elokuussa 1994. Hänet on haudattu Reposaaren hautausmaalle.
Yksityiselämä

Gröndahlin puoliso oli Anja Sylvia Nieminen (1925–2017), jonka kanssa hän avioitui 1945. Heillä oli neljä lasta.
Muistaminen

Vuonna 2008 osa Reposaaren satamapuistoa nimettiin Gröndahlin mukaan Kelponpuistoksi ja samassa yhteydessä paljastettiin Olavi Karihaaran suunnittelema muistolaatta. Tilaisuuden juhlapuhujana oli kanslianeuvos Kosti Rasinperä, ja Reposaari-yhdistyksen lahjoittaman laatan paljastivat olympiavoittajat Juha Mieto ja Kaarlo Kangasniemi.
Aiheesta muualla

Lavén, Juhani (toim.): Kelpo Gröndahlin radiohaastattelu Eino Grönin 50-vuotisjuhlien yhteydessä 1989  4.4.2018. YouTube.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kelpo Gröndahl Wikimedia Commonsissa
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aitio  Backlund  Gröndahl  Haapanen  Hietanen (1962†)  Honkonen  Kantola  Kelovesi  Kilpi  Kinnunen  Kiviaho  Koivunen  Koskinen  Kuusinen  Kämäräinen  Lagerroos (1964–1966)  Laiho  Lehmonen  Liedes  Lindqvist  Linna  Manninen  Murto (1962–1963†)  Mäkelä  Mustonen (1963–1964†)  Nederström-Lundén  Niiranen  Pessi  Puhakka  Pulkkinen  Rapio  Eino Roine (1962–1966)  Rosenberg  Rosnell  J. Rytkönen  V. Rytkönen (1962–1966)  Saarinen  Salin  Sinisalo  Stenberg  Suonpää  Suosalo  Tainio  Tamminen  Tauriainen  Tiekso  Torvi  I. Virtanen (1962†)  R. Virtanen  V. R. Virtanen  Åsvik 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (41):  Aitio  Alenius  Backlund  Friman  Gröndahl  Haapanen  Hjerppe  Honkonen  Juvela  Kantola  Kinnunen  Kiviaho  Kock  Koivunen  Koskinen (1966–1969†)  Kuusinen  Lagerroos  Laiho  Laine (1968–1970)  O. Laine  Lehmonen  Linna  Manninen  Mustonen  Männistö  Nieminen (1969–1970)  Nurminen  Puhakka  Pulkkinen  Rosnell  Rytkönen  Räsänen  Saarinen  Saarto  Salla  Silander (1966–1968†)  Sinisalo  Suonpää  Tamminen (1967–1970)  Tainio  Tiekso  Weckman  R. Virtanen  V. R. Virtanen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Yle  Biografiasampo 
Kelpo Gröndahlin muistolaatta Reposaaressa.
P. V. Heikkinen

| P>  V. Heikkinen |
| --- | --- |
 Heikkinen vuonna 1958.
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Sunilan I hallitus 17.12.1927–22.12.1928 Kallion III hallitus 16.8.1929–4.7.1930  
Edeltäjä:  Väinö Hupli Kyösti Järvinen
Seuraaja:  Kyösti Järvinen  Axel Solitander
Suomen maatalousministeri
 Kallion IV hallitus Cajanderin III hallitus Rytin I hallitus Rytin II hallitus 7.10.1936–15.8.1940  
Edeltäjä:  Eemil Linna
Seuraaja:  Viljami Kalliokoski
Kansanedustaja
 1919–1921 ja 1924–1940  
Vaalipiiri:  Pohjois-Savon vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1883 Nilsiä
Kuollut: 4. helmikuuta 1959 (75 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Maalaisliitto
Petter Wilhelm (Pekka Ville, P. V.) Heikkinen (24. huhtikuuta 1883 Nilsiä − 4. helmikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Maalaisliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana, kansanedustajana ja ministerinä 1920- ja 1930-luvuilla sekä myöhemmin Kuopion läänin maaherrana.
Henkilöhistoria

Heikkisen vanhemmat olivat Lars Samuel (Lauri Samuli) Heikkinen ja Eva Liisa (Eeva) Hyvärinen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1909–1918 oli Anni Heikkinen ja toinen vuodesta 1921 Elsa Halonen.  Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja teki opintomatkat Saksaan ja Viroon. Heikkinen viljeli tilaansa Muuruvedellä vuosina 1903–1959.
Ministerikautensa jälkeen vuonna 1940 Heikkinen valittiin Kuopion läänin maaherraksi, jossa toimessa hän toimi vuoteen 1950 asti. Vuonna 1954 hänelle myönnettiin ministerin arvonimi. Heikkisellä oli myös useita yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamustoimia.
Poliittinen ura

Heikkinen oli Maalaisliiton kansanedustajana Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä 1919–1921 ja 1924–1940. Hän toimi kauppa- ja teollisuusministerinä Sunilan I hallituksessa 1927–1928 ja Kallion III hallituksessa 1929–1930.  Hän oli apulaismaatalousministerinä Sunilan II hallituksessa 1931–1932 ja maatalousministerinä Kallion IV hallituksessa 1936–1937, Cajanderin III hallituksessa 1937–1939, Rytin I hallituksessa 1939–1940 ja Rytin II hallituksessa 1940.  Ministerinä hän oli seitsemässä hallituksessa yhteensä 2739 päivää.
Heikkinen toimi Maalaisliiton puheenjohtajana vuosina 1919–1940, ja oli toimessa puolueen historian pitkäaikaisin.
Heikkinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.  Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Muuruveden kuntakokouksen esimiehenä ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Lowe

Lowe on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Al Lowe (s. 1946), yhdysvaltalainen pelisuunnittelija, ohjelmoija ja humoristi
Arthur Lowe (1915–1982), englantilainen näyttelijä
Beatrice Hill-Lowe (1868–1951), brittiläinen jousiampuja
Charles Lowe, yhdysvaltalainen lääkäri, jonka mukaan on saanut nimensä Lowen oireyhtymä
Chaunté Lowe (s. 1984), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä
Chris Lowe (s. 1959), englantilainen muusikko
Derek Lowe (s. 1973), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Douglas Lowe (1902–1981), brittiläinen juoksija
E. J. Lowe (s. 1950), brittiläinen filosofi
Harold Godfrey Lowe (1882–1944), englantilainen merimies, Titanicin perämies
Katie Lowe, englantilainen kirjailija
Kenneth Lowe (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
Kevin Lowe (s. 1959), kanadalainen jääkiekkoilija
Mass Lowe (s. 1969), gambialainen muusikko
Nick Lowe (s. 1949), englantilainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkotuottaja
Paddy Lowe (s. 1962), brittiläinen moottoriurheiluvaikuttaja
Percy Roycroft Lowe (1870–1948), englantilainen kirurgi ja lintutieteilijä
Rob Lowe (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä
Sammy Lowe (1918–1993), yhdysvaltalainen jazz- ja R&B-musiikin sovittaja, trumpetisti ja kapellimestari
Todd Lowe (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko
Zane Lowe (s. 1973), uusiseelantilainen DJ ja radiojuontaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaarlo Harvala

| Kaarlo Harvala |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 5.9.1922–31.8.1939  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1885 Ruovesi
Kuollut: 24. lokakuuta 1942 (57 vuotta) Helsinki
Ammatti:  johtaja
Kaarlo Jafet Harvala (vuoteen 1909 Helminen; 15. helmikuuta 1885 Ruovesi – 24. lokakuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) puheenjohtajana vuosina 1930–1942 ja kansanedustajana vuosina 1922–1939. Lähes 13 vuotta puheenjohtajana toiminut Harvala on Väinö Tannerin jälkeen SDP:n pitkäaikaisin puheenjohtaja ja pisimpään tehtävää yhtäjaksoisesti hoitanut. Sisällissodan aikana Harvala toimi punaisten ylimmän oikeusasteen Vallankumouksellisen Ylioikeuden puheenjohtajana.
Elämä > Varhaiset vuodet

Harvalan vanhemmat olivat mäkitupalainen Herman Helminen (1854–1918) ja Ida Maria Leppäkorpi (1865–1926). Rutiköyhän perheen lapsena hän joutui jo pienestä pitäen maa- ja metsätöihin. Harvala kävi vain kansakoulun, mutta hankki laajan sivistyksen itseopiskelulla. Vuosisadan vaihteessa Harvala muutti työmieheksi Tampereelle. Hän kirjoitti myös Kansan Lehteen ja sai lopulta vakituisen toimittajan paikan 1908. Vuosina 1912–1918 Harvala työskenteli Suomen Maanvuokraajain Liiton sihteerinä ja oli sen julkaiseman Maanvuokraaja-lehden päätoimittaja.
Elämä > Sisällissota

Sisällissodan alettua Harvala toimi Tampereen vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Helmikuun jälkipuoliskolla Työväen pääneuvosto nimitti hänet Vallankumouksellisen Ylioikeuden puheenjohtajaksi. Harvala suostui tehtävään vastentahtoisesti ja lähti Helsinkiin vasta kun häntä uhattiin ankarilla rangaistuksilla. Huhtikuun alussa Harvala siirtyi kansanvaltuuskunnan mukana Viipuriin. Valkoisten hyökätessä kaupunkiin hän pakeni Neuvosto-Venäjälle, mutta palasi nopeasti ja pyrki kotiinsa Tamperelle. Toukokuun alkupäivinä Harvala pidätettiin Savonlinnassa, josta hän päätyi Kalevankankaan vankileirille. Harvala sai kahdeksan vuoden kuritushuonetuomion valtio- ja maanpetoksesta. Rangaistus oli muiden punaisten johtohahmojen tuomioihin verrattuna lievä, koska hänen katsottiin toiminnallaan suojelleen valkoisia punakaartien väkivallalta. Myös ylioikeuden noudattamaa maltillista linjaa pidetään pitkälti Harvalan ansiona. Arvo ”Poika” Tuomisen mukaan Harvala sai puolustajakseen nelisenkymmentä juristia, jotka vaativat ettei hänelle saanut langettaa kuolemantuomiota. Vankeusaikanaan Harvala pääsi kulkemaan vartioituna ja hoitamaan tehtäväänsä Maanvuokraajien liiton sihteerinä, kunnes hänet päästettiin ehdonalaiseen.
Elämä > Kansanedustaja ja puoluejohtaja

Vapauduttuaan Harvala oli Kansan Lehden päätoimittajana ja ehti työskentelemään myös Turussa ilmestyneen Sosialistin toimituksessa, kunnes siirtyi vuonna 1919 Suomen Sosialidemokraatin toimittajaksi Helsinkiin. Vuodesta 1921 Harvala työskenteli SDP:n taloudenhoitajana. Vuonna 1922 hänet valittiin kansanedustajaksi. Eduskuntatyönsä ohessa hän toimi Vakuutusosakeyhtiö Kansan hankintapäällikkönä 1925-1927 ja syksystä 1927 lähtien Pienviljelijäin Liiton toimitusjohtajana. Vuoden 1930 puoluekokouksessa Harvala valittiin SDP:n puheenjohtajaksi puolueneuvostoon palanneen Väinö Tannerin asettamana ehdokkaana. Puheenjohtajavaalissa hän löi huplilaisia edustaneen Matti Paasivuoren äänin 73-66. Harvala hoiti Pienviljelijäin liiton toimitusjohtajan tehtävää vuoteen 1938, jolloin hänet nimitettiin Alkon myyntijaoston johtajaksi. Harvala jätti eduskunnan vuonna 1939, mutta jatkoi SDP:n puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1925, 1931 ja 1937. Harvala oli myös Alkon johtokunnan varapuheenjohtaja, minkä lisäksi hän kuului muun muassa Hämeen Työväen Säästöpankin johtokuntaan, Elannon edustajistoon sekä Kansan hallintoneuvostoon. Vuosina 1909–1911 ja 1919–1923 Harvala toimi Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton puheenjohtajana. Pitkään sairastellut Harvala kuoli 57-vuotiaana lokakuussa 1942. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaahan.
Perhe

Kaarlo Harvalan ensimmäinen puoliso oli Hämeenkyrössä syntynyt ompelija Hilda Sofia Elgfors (vuodesta 1931 Haarno, 1879–1944). Heillä oli neljä lasta. Pariskunta erosi joulukuussa 1918. Harvalan toinen puoliso oli helsinkiläinen Anni Aleksandra Harvala (1889-1952). Heillä oli yksi poika. Anni Harvala työskenteli Suomen Sosialidemokraatin toimituksessa ja vaikutti muun muassa sosialidemokraattisessa naisliitossa.
Seppänä työskennellyt Harvalan isä Herman Helminen vaikutti myös työväenliikkeessä ja kuoli heinäkuussa 1918 Kuopion vankileirillä. Hänen veljensä Jati Herman Helminen (s. 1889) teloitettiin Seinäjoella huhtikuussa 1918.
Kuolanruttojuuri

| Kuolanruttojuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Tribus::  Senecioneae
Suku::  Ruttojuuret Petasites
Laji::  radiatus
Kaksiosainen nimi
 Petasites radiatus  (J.F.Gmel.) J.Toman 
Katso myös
   Kuolanruttojuuri Wikispeciesissä   Kuolanruttojuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuolanruttojuuri (Petasites radiatus, syn. Petasites laevigatus) on monivuotinen ruttojuurten sukuun kuuluva asterikasvilaji. Se on kuvattu alun perin leskenlehtien sukuun nimellä Tussilago radiata.
Kuolanruttojuuri kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Se kasvaa muista ruttojuurista poiketen vesikasvina matalassa vedessä. Sen pitkäruotiset lehdet nousevat yksittäin veden päälle samaan tapaan kuin intianlootuksella. Lehdet muistuttavat suurta leskenlehden lehteä. Varren päässä kasvaa harsu mykeröstö, jossa on useita perällisiä mykeröjä.
Kuolanruttojuuri esiintyy Venäjällä, sen levinneisyysalue yltää Euroopan puolelta Itä-Siperiaan. Fennoskandiassa laji kasvaa Kuolan niemimaalla jokien varsilla. Suomalaisten kasvitieteilijöiden havaitsemana se on löytynyt Murmanskin alueen Olenitsa- ja Salnitsa-joista.
Adam Horovitz

| Adam Keefe Horovitz |
| --- | --- |
 Mike D Brixton Academyssa syyskuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1966 (ikä 58) South Orange, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, sanoittaja, kitaristi
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ad-Rock, King Ad-Rock
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1983-
Tyylilajit:  hip hop, punk rock, rap rock
Soittimet:  laulu, kitara, kosketinsoitin, sitar
Yhtyeet:  Beastie Boys
Levy-yhtiöt:  Def Jam Records Grand Royal Records Capitol Records
Aiheesta muualla
www.beastieboys.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ad-Rock ja King Ad-Rock (oik. Adam Keefe Horovitz s. 31. lokakuuta 1966 South Orange, New Jersey, Yhdysvallat) on rap-artisti.
Hän on muiden bändiprojektiensa lisäksi myös näytellyt elokuvissa Lost Angels, Roadside Prophets ja A Kiss Before Dying.
Horovitz on ollut naimisissa muusikko Kathleen Hannan kanssa vuodesta 2006 saakka. Horovitz on epileptikko.
Adam Yauch

| Adam Nathaniel Yauch |
| --- | --- |
 Adam Yauch Brixton Academyssa syyskuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1964 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 4. toukokuuta 2012 (47 vuotta) Manhattan, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  MCA, Bloach, Nathaniel Hörnblowér
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1979–2012
Tyylilajit:  hip hop, punk rock, rap rock
Soittimet:  laulu, basso, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Beastie Boys
Levy-yhtiöt:  Def Jam Records Grand Royal Records Capitol Records
Aiheesta muualla
beastieboys.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Adam Nathaniel Yauch, joka tunnetaan myös taiteilijanimillään MCA, Bloach ja Nathaniel Hörnblowér (5. elokuuta 1964 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 4. toukokuuta 2012 Manhattan, New York, Yhdysvallat), oli hip hop -yhtye Beastie Boysin yksi kolmesta jäsenestä Michael ”Mike D” Diamondin ja Adam ”Adrock” Horovitzin lisäksi. Hän ohjasi monia Beastie Boysin musiikkivideoita salanimellä Nathanial Hörnblowér. Yauch oli myös innokas lumilautailun ja skeittauksen harrastaja.
Yauchin äiti oli juutalainen, mutta hän itse ei saanut uskonnollista kasvatusta. Hän kääntyi myöhemmin buddhalaiseksi. Hän oli Tiibet-aktivisti ja toimi Tiibetin itsenäisyyden hyväksi muun muassa perustamalla Milarepa-säätiön, joka ajaa Tiibetin asiaa. Hän oli keskeisenä henkilönä järjestämässä ensimmäistä Tibetan Freedom -konserttia vuonna 1996.
Yauch kuoli 4. toukokuuta 2012 New Yorkissa imusolmukesyöpään.
Luque

| Luque |
| --- | --- |
 Pettirossin lentoasema.
 lippu:  vaakuna
 Luque
 Koordinaatit: 25°16′12″S, 57°29′14″W 
Valtio:  Paraguay
Väkiluku (2002):  170 986
Motto::  Ciudad de la música, la artesanía, y el deporte
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luque on   kaupunki  Paraguayssa. Vuonna 2002 siellä oli noin 171 000 asukasta.
Paraguayn suurin kansainvälinen lentokenttä, Silvio Pettirossin lentoasema, sijaitsee Luquessa, vaikka sitä kutsutaan usein Asunciónin lentoasemaksi.
Luque on perustettu vuonna 1635. Kolmoisliiton sodan aikana 1865–1870 se toimi Paraguayn pääkaupunkina. Kaupungista on hyvät rautatie- ja maantieyhteydet nykyiseen pääkaupunkiin Ascuncioniin, ja Luquessa tuotetaan elintarvikkeita pääkaupungin markkinoille. Kaupungin teollisuus valmistaa myös mm. kitaroita, saippuaa, viinaa, tiiliä ja kaakeleita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luque Wikimedia Commonsissa
Kobanên taistelu

Kobanên taistelu käynnistyi Syyrian pohjoisosassa 16. syyskuuta 2014, kun ääri-islamilainen Isis-järjestö aloitti sotatoimet Turkin vastaisella rajalla sijaitsevan Kobanên kaupungin valtaamiseksi. Kobanê on noin 55 000 asukkaan kaupunki, jota asuttavat lähinnä kurdit. Ympäröivässä Ayn al-Arabin piirikunnassa taisteluita kurdien ja Isiksen välillä on käyty jo pitempään.
Sotatoimet

Isis valtasi 16. syyskuuta strategisesti tärkeän Eufrat-joen ylittävän sillan ja aloitti seuraavana päivänä laajamittaisen hyökkäyksen kohti Kobanea. Kahden vuorokauden kuluessa järjestö onnistui valtaamaan yli 20 kurdikylää ja samalla saartamaan koko kaupungin. Viikon kuluttua rintamalinja oli siirtynyt jo vajaan viiden kilometrin päähän Kobanesta ja yli 130 000 alueen kurdia oli paennut Turkin puolelle. Kaupunkia ympäröivästä Kobanen kantonista oli näin ollen kolme neljäsosaa ISIS-järjestön hallussa. Kurdijoukot kontrolloivat enää Kobanêa, pientä Sheran kaupunkia sekä 15 kylää.
Yhdysvaltain ja Persianlahden arabimaiden lentokoneet tekivät ensimmäiset ilmaiskut ISIS-järjestöä vastaan 27. syyskuuta, jolloin islamistit olivat edenneet noin neljän kilometrin päähän kaupungista. Pommituksista huolimatta Isis onnistui jatkamaan etenemistään ja samalla myös iskemään Kobanêen tykistötulella. Kuun vaihtuessa ISIS oli enää parin kilometrin päässä kaupungista ja 2. lokakuuta he valtasivat viimeisen Kobanên ulkopuolella olevan kylän.
Lokakuun ensimmäisen viikonlopun aikana kurditaistelijat onnistuivat aluksi estämään vihollisen tunkeutumisen syvemmälle Kobanêen ja samaan aikaan jatkuivat myös ilmahyökkäykset ISIS:n huoltojoukkoja ja tykistöä vastaan. Lokakuun 5. päivänä ISIS kuitenkin ensimmäistä kertaa tunkeutui itse kaupunkiin, jolloin nähtiin myös ensimmäiset katutaistelut. Kobanê oli tuolloin jo käytännössä tyhjä asukkaista. Kaupunkia puolustavat joukot onnistuivat 6.–7. päivän katutaisteluissa ilmaiskujen tukemina työntämään islamisteja takaisin heidän viikonlopun aikana valtaamiltaan alueilta muun muassa kaupungin itäosista. 14. lokakuuta kurdit valtasivat takaisin 10 päivää aikaisemmin menettämänsä kukkulan kaupungin ulkopuolella ja 20. lokakuuta mennessä he olivat vallanneet kaupungista takaisin niin paljon aluetta, että Yhdysvallat saattoi toimittaa heille aseita ja lääkintätarvikkeita ilmapudotuksina.
26. tammikuuta 2015 mennessä kurdit olivat vallanneet koko kaupungin takaisin. Taistelujen aikana kuoli lopulta arviolta 1 000 Isis-taistelijaa ja satoja kurdeja. Satelliittikuvien avulla tehtyjen arvioiden mukaan kaupungissa tuhoutui 1 206 rakennusta ja vahingoittui 1 169.
Osapuolet

Isis-järjestön taistelijoita arvellaan olleen Kobanên alueella olevan noin 9 000. Tykistön lisäksi heillä on käytössään muutamia kymmeniä tankkeja. Kaupunkia puolustavat joukot koostuvat ainakin 5 000 kurdien peshmergataistelijasta, joista yli 1 500 on saapunut Turkista. Taistelijoiden joukossa on myös suuri määrä naisia. Vapaan Syyrian armeijan sotilaita Kobanessa on noin 300. Kurdeja tukevia ilmaiskuja ovat tehneet Yhdysvaltain ja Persilahden arabimaiden hävittäjät. Niitä on kuitenkin pidetty tehottomina ja sotilasasiantuntijoiden mukaan ainoa keino kukistaa ISIS Kobanên alueella on maajoukkojen lähettäminen kurditaistelijoiden avuksi.
Kurdien ohella Turkista on Kobanêen lähtenyt jopa tuhansia vapaaehtoisia ay-aktiiveja, feministejä, sosialisteja ja anarkisteja. Taisteluiden lisäksi he osallistuvat humanitaariseen työhön kurdipakolaisten parissa Turkin puolella. Aktivistit ovat syyttäneet Turkin viranomaisia siitä, että he päästävät rajan yli paljon helpommin Isis-järjestön riveihin liittyviä kuin heitä vastaan taistelevia. Syynä pidetään Turkin puolella asuvien kurdien itsehallintoaikeita. Vasemmistoaktivistien kiinnostus johtuu Syyrian Kurdistanin eli Rojavan autonomisella alueella tehtyistä yhteiskunnallisista ja poliittisista uudistuksista, joihin kuuluu muun muassa suora demokratia, etnisesti ja uskonnollisesti tasa-arvoiset paikallisneuvostot sekä erilaisia naisten ja nuorten neuvostoja. Ulkopuolisten vapaaehtoisten saapumista Kobanêen on verrattu jopa Espanjan sisällissodan aikaisiin Kansainvälisiin prikaateihin.