stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Horsepower

| Horsepower> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–
Tyylilaji:  hard rock blues rock
Kotipaikka:   Tampere, Suomi
Laulukieli:  englanti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Horsepower on vuonna 1986 perustettu suomalainen hard rock -yhtye.
Julkaisut > Albumit

Virginity (1989 Poko Rekords)
Second Albummah (1990 Poko Rekords)
Tall, Terrific and Trouble (1992 Poko Rekords)
Loud and Proud (live) (1993 Poko Rekords)
Best Offah! (kokoelma) (2007 Poko Rekords, julkaistu 31.01.2007)
Julkaisut > Singlet

Weekend Wizard / Motor of Love (1988 Blues Brothers Oy)
Bad Hearted Woman / Rosalie (1989 Poko Rekords)
Big Fat Mama / My Oh My (1989 Poko Rekords)
Gloria / Forgotten Roads (1990 Poko Rekords)
A New Rose Every Day / Crawling on the Floor (horny version) / Dreamflight - maxisingle (1990 Poko Rekords)
T.N.T - CDS (1991 Poko Rekords)
Keep It in the Family / Missing You / Rock Wife (fat Horsepower in Las Vegas) - CDS (1992 Poko Rekords)
Bullet Train (2018 Bundesrockstar)
Ride with the Devil (2018 Bundesrockstar)
Jäsenet

Juha Junttu – laulu, kitara
Hessu Sillanpää – kitara
Jykä Sirainen – bassokitara
Ari Toikka – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mikko Leinonen – kitara (1986–1993)
Lone Hännikäinen – basso (1986–1992)
Aiheesta muualla

Horsepowerin sivut
/ Horsepower Facebookissa
Horsepower Discogs.comissa
Hurrikaani Wilma

| Wilma |
| --- | --- |
 Satelliittikuva 20.10. 19:15 UTC
Nimettiin::  15.10.2005
Rantautui::  20.10.2005 Jukatan, 24.10.2005 Florida
Laantui::  26.10.2005
Alin paine::  882 hPa
Kovin tuuli::  295 km/h
Kuolleita::  23
 .  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Aiheesta muualla
  Hurrikaani Wilma Commonsissa 
Hurrikaani Wilma oli 21. nimetty myrsky ja 12. hurrikaani vuoden 2005 Atlantin ennätyksellisen hurrikaanikauden aikana. Se alkoi kehittyä lokakuun alussa, ja 17. lokakuuta se voimistui trooppiseksi myrskyksi, kunnes siitä tuli 18. lokakuuta hurrikaani. Wilma oli ensimmäinen hurrikaani, joka nimettiin w-alkuisella nimellä siitä lähtien, kun aakkosellinen nimeäminen otettiin käyttöön vuonna 1950.
Wilma voimistui 18. lokakuuta klo 12.00 (UTC) jälkeisten 24 tunnin aikana trooppisesta myrskystä 5. luokan hurrikaaniksi. Samana aikana tuulen nopeus voimistui 110 km/h:sta aina 280 km/h:iin asti, paikoin yli 78 metriin sekunnissa. Ilmanpaine myrskykeskuksessa putosi 90 millibaaria 882 millibaariin, mikä on matalin Atlantilla koskaan hirmumyrskylle mitattu arvo. Koskaan aikaisemmin ei myöskään ole ollut kolmea 5. luokan hurrikaania samalla Atlantin hurrikaanikaudella.
Wilma aiheutti Haitissa maanvyöryjä, joissa ainakin kymmenen ihmistä kuoli. Wilma viipyi pitkään Cancúnin lomakohteen lähellä Meksikossa Jukatanin niemimaalla, ja se aiheutti rajuja tulvia sekä tuhosi lukuisia rakennuksia. Wilma aiheutti Kuubassa ja Floridan eteläkärjessä laajoja tuhoja yllyttyään jälleen 3. luokan hurrikaaniksi matkattuaan Meksikonlahden yli.
Wilma aiheutti suoraan 23 ihmisen kuoleman: 12 Haitilla, yhden Jamaikalla, neljä Meksikossa, viisi Floridassa ja yhden Bahamalla. Taloudellisten vahinkojen arvioitiin nousseen Yhdysvalloissa 20 miljardiin dollariin. Myös Meksikossa ja Bahamalla tuhot olivat suuria, mutta yksityiskohtia ei ole julkaistu.
Srikakulam

| Srikakulam శ్రీకాకుళం |
| --- | --- |
 Srikakulam
 Koordinaatit: 18.3°N, 83.9°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Andhra Pradesh
Piirikunta:  Srikakulam
Väkiluku (2011):  
 – Metropolialue:  146 988
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Postinumero:  532001
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Srikakulam (teluguksi శ్రీకాకుళం) on Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa sijaitsevan Srikakulamin piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 146 988 henkeä.
Maantiede

Srikakulam sijaitsee Intian itärannikolla. Kaupungin halki virtaa Nagavalijoki.
Liikenne

Lähin lentokenttä sijaitsee Visakhapatnamissa noin kahden tunnin ajomatkan päässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Srikakulam Wikimedia Commonsissa
Linja-autoasema.
Liikennettä.
Buddha-patsas Nagavalijoessa.
Sokeripalmut

| Sokeripalmut |
| --- | --- |
 sokeripalmu (Arenga pinnata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset, Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Sokeripalmut Arenga  Labill.
Katso myös
   Sokeripalmut Wikispeciesissä   Sokeripalmut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sokeripalmut (Arenga) on kasvisuku, joka kuuluu palmukasvien heimoon. Siihen kuuluu 25 lajia. Sokeripalmut ovat trooppisen Aasian ja Tyynenmeren alueen palmuja. Ne ovat usein semelparisia ja kuolevat kannettuaan hedelmää.
Tuntomerkit

Sokeripalmut ovat yksikotisia puumaisia tai pensasmaisia palmuja. Ne ovat yleisimmin monivartisia. Varret ovat monesti lehtituppien peittämiä. Kussakin varressa on yleensä 5–30 parilehdykkäistä lehteä. Lehdykät ovat tasasoukkia tai vinoneliömäisiä ja päädystään hampaisia. Kukat ovat monihaaraisissa kukinnoissa kolmittain siten, että haaran kärjessä on emikukka ja sivuilla kaksi hedekukkaa. Käytännössä usein toisen kukkatyypin kehitys jää kesken siten, että kukinnossa on lopulta vain hede- tai emikukkia. Hedelmät ovat suuria ja soikeita tai pyöreitä. Niissä on yhdestä kolmeen siementä. Sokeripalmut ovat monesti semelparisia eli monokarppisia ja kuolevat kerran kukittuaan ja tuotettuaan hedelmiä.
Levinneisyys

Sokeripalmuja kasvaa Aasiassa ja Tyynenmeren alueella Intiasta Australiaan ja Uuteen-Guineaan.
Lajit

Sokeripalmuihin kuuluu 25 yleisesti hyväksyttyä lajia sekä joitakin lajikuvauksia joiden asema on epäselvä.
Arenga australasica
Arenga brevipes
Arenga caudata
Arenga distincta
Arenga engleri
Arenga hastata
Arenga hookeriana
Arenga listeri
Arenga longicarpa
Arenga longipes
Arenga micrantha
Arenga microcarpa
Arenga mindorensis
Arenga obtusifolia
sokeripalmu (Arenga pinnata)
Arenga plicata
Arenga porphyrocarpa
Arenga retroflorescens
Arenga ryukyuense
Arenga ryukyuensis
Arenga talamauensis
Arenga tremula
Arenga undulatifolia
Arenga westerhoutii
Arenga wightii
Käyttö

Sokeripalmua (Arenga pinnata) on käytetty sokerin tuotantoon Aasiassa. Aiemmin käyttö oli laajempaa, nykyisin vain paikallista. Sokeri tuotetaan nesteestä, joka kerätään tekemällä reikiä kukintovarsiin.
Sophie Elkan

| Sophie Elkan |
| --- | --- |
 Sophie Elkan
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1853 Göteborg, Ruotsi
Kuollut: 5. huhtikuuta 1921 (68 vuotta) Göteborg, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Rust Roest
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Dur och moll
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sophie Elkan o.s. Salomon, kirjailijanimi Rust Roest, (3. tammikuuta 1853 Göteborg, Ruotsi – 5. huhtikuuta 1921 Göteborg, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija.
Elkan avioitui 1872 itseään 19 vuotta vanhemman serkkunsa Nathan Elkanin kanssa. Viiden vuoden kuluttua heille syntyi tytär. Kun Nathan Elkan sairastui tuberkuloosiin, he lähtivät Etelä-Eurooppaan, jossa ilmasto oli parempi. Sekä Nathan Elkan että tytär kuolivat 1879 toisena joulupäivänä tunerkuloosiin Nizzassa. Novellissa Julvaka Elkan kuvaa surullista vaihetta.
Elkan ja Selma Lagerlöf tutustuivat 14 vuoden kuluttua. He matkustelivat paljon yhdessä, ja suhteen laadusta on keskusteltu. Suhdetta on pohdittu säilyneiden kirjeiden perusteella.
Elkan aloitti uransa käännöksillä, erityisesti kääntämällä pedagogisia teoksia. Hänen ensimmäinen oma teoksensa oli novellikokoelma Dur och moll (1889) nimellä Rust Roest (holl. 'työtön lepo ruostuttaa'). Toinen novellikokoelma Med sordin ilmestyi 1891, sitä seurasivat romaanit Rika flickor 1893 ja Säfve, Kurt & kompani 1894 sekä kolmas novellikokoelma Skiftande stämningar 1896.
Elkanin ensimmäinen omalla nimellään julkaisema teos John Hall. En historie från det gamla Göteborg (1899) herätti aiempaa laajempaa kiinnostusta. Tehtyään Selma Lagerlöfin kanssa matkan muun muassa Palestiinaan ja Egyptiin hän jatkoi kirjallista työtään ja julkaisi muun muassa teokset Drömmen om Österlandet (1901) ja I fågelperspektiv (1901), joka on valikoima aiemmin ilmestyneitä novelleja, sekä kaksiosaisen historiallisen romaanin Konungen. En sannsaga, jossa hän kuvaa Kustaa IV Aadolfin traagista elämänkohtaloa. Sen jatkoksi ilmestyi Konungen. I landsflykt (1906). Historiallinen romaani Anckarström ilmestyi 1910, ja historiallinen näytelmä Hermelin och purpur 1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie Elkan Wikimedia Commonsissa
Span 24 tunnin ajo 2003

Circuit de Spa-Francorchamps rata.
Span 24 tunnin ajo 2003 oli FIA GT Championship -kauden 2003 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. heinäkuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voittivat Porschella ajaneet Marc Lieb, Stéphane Ortelli ja Romain Dumas.
Sophie Cookson

| Sophie Cookson |
| --- | --- |
 Sophie Cookson vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1990 (ikä 34) Haywards Heath, Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013–
Merkittävät roolit:  Christine Keeler minisarjassa Christine Keelerin tapaus
Aiheesta muualla
IMDb 
Sophie Cookson (s. 15. toukokuuta 1990 Haywards Heath, Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa Kingsman: Salainen palvelu ja Kingsman: Kultainen kehä sekä minisarjassa Christine Keelerin tapaus, jossa hän esitti Profumo-skandaalin keskiössä ollutta Christine Keeleria.
Elämä

Sophie Cookson kasvoi West Sussexissa ja alkoi näyttellä 10-vuotiaana National Youth Music Theatre -nuortenteatterissa. Hän opiskeli Edinburghin yliopistossa taidehistoriaa, espanjaa ja arabiaa, mutta hän jätti opintonsa kesken opiskellakseen näyttelemistä. Cookson valmistui vuonna 2013 Oxford School of Dramasta.
Cookson sai viimeisenä opiskeluvuotenaan roolin Skyn minisarjasta Moonfleet, ja vuonna 2013 hän näytteli Rosamunde Pilcherin romaanin Unknown Heart saksalaisessa televisiosovituksessa. Cooksonin ensimmäinen merkittävä valkokangasrooli oli vakoiluparodiasta Kingsman: Salainen palvelu. Sen jälkeen hän on näyttelyt muun muassa elokuvissa Metsästäjä ja talvinen taistelu (2016), Netflixin sarjassa Gypsy (2016), kauhuelokuvassa The Crucifixion (2017), Kingsman: Kultainen kehä -jatko-osassa (2017) ja Red Joanissa. (2018). Vuonna 2018 hän oli mukana myös Trafalgar Studios -teatterin Killer Joe -tuotannossa.
BBC:n minisarjasta Christine Keelerin tapaus Cookson sai kiitettäviä arvioita. Hän näytteli sarjassa Profumo-skandaalin keskiössä ollutta nuorta Christine Keeleria. Elokuva Greed on puolestaan Michael Winterbottomin ohjaama mockumentary. Sen jälkeen Cookson kiinnitettiin ensimmäiseen Hollywood-päärooliinsa, kun hänelle annettiin osa jännityselokuvasta Infinite.
Span 1000 kilometrin ajo 2011

Span rata.
Span 1000 kilometrin ajo 2011 oli Le Mans Series -kauden 2011 ja Intercontinental Le Mans Cup -kauden 2011 toinen osakilpailu, joka ajettiin 7. toukokuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voitti Peugeotilla ajaneet Alexander Wurz, Anthony Davidson ja Marc Gené.
Seuraavalle vuodelle tuhannen kilometrin ajon korvasi kuuden tunnin ajo.
Aiheesta muualla

Spa 1000 Kilometres (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2011 1000 km of Spa
Käännös suomeksi
Rose (Pokka pitää)

Rose
Rose on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Shirley Stelfox näytteli Rosea ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa ja Mary Millar muissa jaksoissa.
Rose on Hyacinth Bucketin ja Daisyn sisar. Rose ja Daisy asuvat samassa asunnossa rapistuneella asuinalueella Onslow'n ja siskojen isän kanssa. Rose on miestennielijä ja aina flirttaileva. Hän on iskenyt silmänsä pastori Michaeliin ja Hyacinthin naapurin Emmettiin. Rose pukeutuu usein minihameisiin ja hyvin paljastaviin seksikkäisiin vaatteisiin. Rose on ollut naimisissa kerran ja kihloissa monta kertaa.
Hyacinth ei pidä Rosen tyylistä pukeutua minihameisiin ja viekoitella miehiä. Hän yrittää parhaansa mukaan vältellä Rosea ja Daisyä. Hän vierailee sisariensa luona vain pakon edessä, lähinnä dementoituneen isänsä takia.
Rosen sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
-sarjan hahmot
Hyacinth Bucket (Patricia Routledge) · Richard Bucket (Clive Swift) · Daisy (Judy Cornwell) · Onslow (Geoffrey Hughes) · Rose (Shirley Stelfox, Mary Millar) · Elizabeth Warden (Josephine Tewson) · Emmet Hawksworth (David Griffin) · Isä (George Webb) · Violet (Anna Dawson) · Bruce (John Evitts) · Pastori (Jeremy Gittins)
Hurrikaanihalli

Hurrikaanihalli on Viitasaarella sijaitseva liikuntakeskus, jossa voidaan harrastaa jalkapalloa, pesäpalloa ja joitakin yleisurheilulajeja.
Tietoa hallista

Hallin pituus 80 m
Hallin leveys 45 m
Hyvä valaistus ja tuuletus
Lämmityksenä on kaukolämmöllä toimiva maapohjalämmitys
Hallin omistaa Viitasaaren kaupunki
Rose Ausländer

Rose Ausländer vuonna 1914.
Rosalie Beatrice ”Rose” Ausländer, omaa sukua Scherzer (11. toukokuuta 1901 Tšernivtsi – 3. tammikuuta 1988 Düsseldorf) oli saksalainen runoilija.
Ausländer syntyi Tšernivtsissä, jossa hän aloitti vuonna 1919 kirjallisuuden ja filosofian opintonsa. Hän muutti 1920-luvun alussa Yhdysvaltoihin Ignaz Ausländerin kanssa, jonka hän nai New Yorkissa 19. lokakuuta 1923.
Ausländerin avioliitto kesti vain kolme vuotta. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden, mutta menetti sen oltuaan liian pitkän ajanjakson maan ulkopuolella. Hänen kokoelmiensa joukkoon lukeutuvat Der Regenbogen (1939) ja Blinder Sommer (1965).
Ausländer oli juutalainen ja joutui natsiaikana ghettoon. Hän sai jälleen Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1948. Kokemiensa vainojen jälkeen hän kirjoitti pitkään englanniksi, mutta palasi alkuperäiseen kirjoituskieleensä saksaan vuonna 1956.
Ausländer palasi vuonna 1967 Saksaan ja eli loppuelämänsä Düsseldorfissa. Viimeisinä vuosina hänen riesanaan oli artriitti.
Srihari

| Srihari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Raghumudri Sri Hari
Syntynyt: 15. elokuuta 1964 Mumbai, Maharashtra, Intia
Kuollut: 9. lokakuuta 2013 (49 vuotta) Mumbai, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Disco Shanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Raghumudri Sri Hari eli Srihari (15. elokuuta 1964 Mumbai, Maharashtra, Intia – 9. lokakuuta 2013 Mumbai, Maharashtra, Intia) oli intialainen näyttelijä, joka näytteli erityisesti rooleja telugunkielisissä elokuvissa.
Yksityiselämä

Sriharin puoliso oli Disco Shanti. Heillä oli kaksi poikaa ja neljän kuukauden ikäisenä kuollut tytär. Sriharin pojista nuoremmalla Meghamshilla on rooli Sriharin elokuvassa Bhairava.
Ura

Srihari aloitti elokuvauransa sijaisnäyttelijänä Tollywood-elokuvien taistelukohtauksissa, minkä jälkeen hän onnistui saamaan joitain antagonistin rooleja. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuonna 1986 valmistunut Brahmanaidu. Ensimmäisen kerran Srihari esitti pääosaroolia vuonna 1999 elokuvassa Police.
Vuoden 2005 elokuvassa Nuvvostanante Nenoddantana esittämästään sivuosaroolista Srihari sai parhaan miessivuosan Filmfare Awards South- ja Nandi Awards -palkinnot. Uransa loppupuolella hän näytteli tärkeissä sivuosarooleissa esimerkiksi sellaisissa elokuvissa kuin Magadheera, Brindavanam ja  Thoofan.
Srihari kuoli 9. lokakuuta 2013 maksasyöpään mumbailaisessa sairaalassa. Kuollessaan häneltä jäi kesken roolin näytteleminen Prabhu Devan hindinkieliseen elokuvaan R… Rajkumar.
Aiheesta muualla

Srihari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ruhuna

Ruhuna on Sri Lankan lounaisosassa sijaitseva teealue. Se on alavin maan seitsemästä teealueesta ja lukeutuu yhdessä siitä sisämaahan päin sijoittuvan Sabaragamuwan teealueen kanssa alle 600 metrin korkeudella sijaitseviin teentuotantovyöhykkeisiin. Vaikka Ruhunan teeviljelmät peittävät vain pienen, hajanaisen osan rannikkotasangon maapinta-alasta, yhdessä nämä kaksi alavaa teealuetta muodostivat vuonna 2013 noin 49 prosentista (1 098,1 km2) Sri Lankan kaikesta teeviljelyalasta ja tuottivat määrällisesti 60 prosenttia (eli 208,4 milj. kg) kaikesta Ceylonin teen tuotannosta. Sri Lankan teetuotannon kasvu 1990-luvulta lähtien johtuu viljelypinta-alan lisääntymisestä erityisesti maan kahdella alavalla teealueella.
Ruhunan teealue sijaitsee Sri Lankan pääkaupungin Colombon ja saaren etelärannikon Mataran kaupungin välisellä alueella. Hajanaisesti teeviljelmiä sisältävä teealue alkaa noin 5–10 kilometriä rannikosta ja kulkee Sri-Lankan lounaisosassa sisämaassa noin 30–50 kilometriä leveänä, luokkaa 100 kilometriä pitkänä vyöhykkeenä. Toisin sanoen Ruhunan teealue koostuu lähinnä Sri Lankan Läntisen provinssin Kalutara ja Eteläisen provinssin Gallen ja Mataran piirikuntien sisämaasta.
Teeviljelmät saavat kosteutta etenkin lounaismonsuunin sateista ja pienistä kastelua palvelevista joista. Lämpimällä alangolla teepensaiden lehdet kasvavat nopeasti suuremmiksi kuin ylänköalueiden viljelmillä ja teelehdet saavat myös maaperästä osan voimakkaammasta maustaan. Ruhunan teetuotannossa käytetään sekä ortodoksista että teollista CTC-menetelmää.
Soppislammi

| Soppislammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°05′40″N, 24°56′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Tulo-oja:  Hevospuro
Laskuoja:  oja Riihijärveen 
Järvinumero:  14.526.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  380 m  
Rantaviiva:  1,442 km  
Pinta-ala:  9,315 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSoppislammi 
Soppislammi  on Keski-Suomessa Jämsässä Riihijärven lähellä sijaitseva lampi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 29 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Jämsässä on myös toinen Soppislammi, se on vähäinen suolampi Soppissuolla kahdeksantoista kilometriä Koskenpään Soppislammilta etelään.
Maantietoa

Soppislammi on 490 metriä pitkä, 380 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Se sijaitsee 160 metriin kohoavan Soppisvuoren juurella ja se jää samalla kapean Riihijärvestä erottavan kannaksen taakse. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Järvien välisellä kannaksella on maatila ja vapaa-ajan asutusta.
Vesistösuhteet

Soppislammi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Vataanjoen valuma-alueeseen (14.526) se kuuluu. Järven lounaispäähän tulee laaksoa seuraava Hevospuro, joka tuo ylempää soiden kuivatusvesiä. Lammen pohjoisrannasta lähtee pohjoiseen yli 200 metriä pitkä laskuoja kohti Riihijärveä, jonka pinta on puoli metriä Soppislammia alempana. Soppislammin vedenpinnan korkeus on 110 metriä mpy.
Muita lähijärviä ovat lounaassa Joutsenlammi, Lähdejärvi ja Koukkulammi, luoteessa Alainen Kalajärvi, Keskinen Kalajärvi ja Yläinen Kalajärvi ja koillisessa Riihijärvi.
Gentle Giant

| Gentle Giant |
| --- | --- |
 Gentle Giant Hampurissa vuonna 1974.
Tiedot
Toiminnassa:  1970–1980
Tyylilaji:  progressiivinen rock
Kotipaikka:   Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Derek Shulman   Phil Shulman   Ray Shulman   Kerry Minnear   Gary Green   Martin Smith   Malcolm Mortimore   John Weathers  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gentle Giant oli englantilainen progressiivisen rockin yhtye, joka toimi vuosina 1970–1980. Gentle Giant julkaisi 11 studioalbumia ja yhden konserttiäänitteen. Suurimpia menestyksiä olivat levyt Octopus (1972) ja Free Hand (1975).
Jäsenet

Gentle Giantin perustivat veljekset Phil (saksofoni, laulu), Derek (laulu) ja Ray Shulman (basso, viulu). He olivat esiintyneet yhdessä jo usean vuoden ajan Simon Dupree and the Big Sound -yhtyeessä, jolla oli yksi merkittävä singlehitti "Kites" (1967), jonka Kirka levytti suomeksi nimellä "Leijat" (1969). Uuteen yhtyeeseen liittyivät myös Kerry Minnear, joka oli Lontoon Royal School of Musicissa kouluttautunut säveltäjä ja kosketinsoittaja, ja kitaristi Gary Green. Rumpaliksi vakiintui Martin Smithin (1970–1971) ja Malcolm Mortimoren (1971–1972) jälkeen John Weathers. Phil Shulman erosi yhtyeestä Octopus-albumin jälkeen tammikuussa 1973, kun taas John Weathers liittyi siihen ennen kyseisen levytyksen tekoa. In a Glass House -albumista lähtien yhtye jatkoi samalla viisihenkisellä kokoonpanolla.
Tyyli ja instrumentaatio

Gentle Giantin jäsenet olivat epätavallisia laulu- ja soitinvirtuooseja: yhtyeen albumeilla kuullaan yhteensä 46 eri instrumenttia. Gentle Giantin musiikin tärkeimpiä vaikuttajia olivat klassinen musiikki, jazz, kansanmusiikki, renessanssimusiikki ja rock. Erityisen merkille pantavaa on yhtyeen soveltama monikerroksinen vokaalipolyfonia, jota monet suurempaa suosiota nauttineet yhtyeet, kuten Yes ja Queen, pyrkivät jäljittelemään.
Esimerkiksi Ray Shulman soitti yhtyeen konserteissa sähköbasson lisäksi runsaasti viulua, kitaraa, nokkahuilua, trumpettia ja eri lyömäsoittimia. Samoin Kerry Minnearin soitinvalikoimiin kuului lukemattomien kosketinsoitinten lisäksi nokkahuilu, sello ja vibrafoni. Yhtyeen jäsenet kehittivät itse jopa uuden kielisoittimen, shulberryn, joka oli lähinnä näppäiltävä kolmikielinen sähköinen ukulele.
Toisin kuin useimmat 1970-luvun suurista progeyhtyeistä Gentle Giant ei erityisemmin suosinut pitkiä, eeppisiä sävellyksiä, vaan se mahdutti kaikki kappaleensa selvästi alle kymmenen minuutin kestoon. Gentle Giant ei kuitenkaan julkaissut menestyneitä singlelevyjä, vaan sen luova työ keskittyi albumeiden ja lavaesiintymisten ympärille.
Gentle Giantin sanoitukset käsittelivät hyvin monenlaisia elämänilmiöitä, mutta ilman varsinaista poliittista sanomaa. Yhtyeen nimi viittaa renessanssikirjailija François Rabelais'n Gargantua-jättiläisen hahmoon. Myös Gargantuan ystävät Pantagruel ja Panurge esiintyvät joidenkin kappaleiden teksteissä. Inspiraatio joihinkin lauluihin tuli kirjailijoilta ja filosofeilta kuten Albert Camus’lta ("Cry for Everyone") ja R. D. Laingilta ("Knots"), mutta vastaavasti laulut saattoivat käsitellä myös arkisia asioita kuten yhtyeen roudarien epäsiisteyttä ("A Dog's Life").
Suosio ja uran loppu

Gentle Giant ei koko toimintansa aikana päässyt nauttimaan suuresta suosiosta kotimaassaan Isossa-Britanniassa, mutta oli hyvin suosittu muun muassa Saksassa ja Italiassa sekä myös Yhdysvalloissa, missä etenkin The Power and the Glory (1974) ja Free Hand (1975) olivat kohtalaisen suuria menestyksiä. Kotimaisen menestyksen puutetta kuvaa hyvin se, että Gentle Giant esiintyi tammikuussa 1978 ensimmäisen kerran liki kahteen vuoteen Britanniassa BBC:n taltioimassa konserttiohjelmassa, mutta toimi vielä yli kaksi vuotta tämän jälkeen esiintyen kuitenkin pelkästään ulkomailla. Gentle Giant ei esiintynyt koskaan Suomessa.
1970-luvun loppua kohden Gentle Giantin edustama progressiivinen tyylisuunta jäi pahasti punk-rockin jalkoihin ja yhtye myös itse yksinkertaisti tyyliään yrittäessään tavoittaa laajempaa yleisöä. Tulos oli päinvastainen, sillä yhtyeen omaperäiseen musiikkiin mieltynyt yleisö ei enää kokenut uutta tyyliä omakseen. Kiinnostus Gentle Giantia kohtaan heräsi uudelleen 1990-luvulla ja vanhoja äänitteitä on julkaistu runsaasti uudelleenmasterointeina, minkä lisäksi niukkoja televisiotaltiointeja on julkaistu DVD-tallenteina. Yhtyeen jäsenet ovat pyynnöistä huolimatta kuitenkin yksiselitteisesti torjuneet ajatuksen comebackistä.
Vuonna 2008 Gary Green, Malcolm Mortimore ja Kerry Minnear perustivat Gentle Giantin musiikkia esittävän Three Friends -yhtyeen; Minnear kuitenkin erosi yhtyeestä loppuvuodesta 2009 henkilökohtaisista syistä. Three Friends on keikkaillut satunnaisesti, mutta ei ole julkaissut yhtään levyä.
Ray Shulman menehtyi pitkäaikaiseen sairauteen maaliskuussa 2023.