stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmailu
Purjelento

Purjelento on ollut merkittävin ilmailuharrastus 1930-luvulta alkaen. Monissa maissa valtio on tukenut sitä merkittävästi, esimerkiksi Ranskassa valtio rahoitti jopa 80 % purjelentokerhojen kalustosta vielä 1960-luvulla. 1930-luvun Saksassa ja Neuvostoliitossa purjelennolla oli yhteyksiä ko. maiden sotilasilmailun kehittämiseen. Myös Suomen ilmailuliiton edeltäjä Suomen ilmapuolustusliitto painotti maanpuolustuksellista lentämistä syksyyn 1944 asti.
Suomen purjelentotoiminta kattaa koko maan. Purjelennon piti olla vuoden 1940 Helsingin kesäolympialaisten laji. Lajin kilpailutoiminta on vilkasta edelleen. Suomessa on valmistettu muun muassa PIK-purjelentokoneita 1930-luvulta alkaen 1980-luvulle saakka.
Laskuvarjohyppy

Laskuvarjo on ilmailun keksinnöistä vanhin. Leonardo da Vinci piirsi luonnoksia laskuvarjosta, mutta keksintö lienee paljon vanhempi. Laskuvarjohyppyjä kokeiltiin kuumailmapalloista ennen ilmaa raskaamman ilma-aluksen syntyä. Ensimmäinen laskuvarjohyppy tapahtui 22. lokakuuta 1797.
Ensimmäisessä maailmansodan jälkipuolella Saksa antoi lentäjiensä käyttöön ”elämänvarjon”. Englannissa sen epäiltiin heikentävän lentäjien taistelumoraalia. Laskuvarjohyppy tuli 1920-luvulla ilmailunäytösten suosikkiesitykseksi.
Sen sotilaallinen käyttö maavoimissa alkoi 1930-luvulla ensin Neuvostoliitossa ja sitten Saksassa. Suomessa laskuvarjojääkärien toiminta alkoi jatkosodan aikana. 1950-luvulta alkaen laskuvarjohyppy on kasvattanut suosiotaan harrastuksena.
Pienoisilma-alukset

Lennokit ovat olleet olemassa jo kauan ennen lentokonetta. Lennokit ovat harrastuksena olleet monen ammattilaisen ensikosketus ilmailuun ja nykyisin erilaisia lennokkityyppejä ja luokkia on kiinteäsiipisistä helikoptereihin ja pienistä sisälennokeista aina suuriin radio-ohjattaviin mallilennokeihin. Suomalaiset lennokkiharrastajat ovat mukana eri ilmailukerhojen, yhdistysten ja lennokkikerhon kautta myös Ilmailuliiton toiminnassa.
Sotilakäytössä miehittämättömät ilma-alukset eli UAV:t ovat usein lähes ”oikean” lentokoneen kokoisia, ja niiden hyötykuorma voi olla satoja tai jopa muutamia tuhansia kiloja. Siviilitoiminnassa kuten erilaisissa kuvauksissa käytetään paljon pienempiä kauko-ohjattavia aluksia, jotka pystyväät lennättämään kevyttä kameraa.
Kauko-ohjattavien pienoishelikopterien käyttöä sähkölinjojen tarkastuksiin alettiin Suomessa kokeilla syksyllä 2014. Ohjeet ilmatilan varaamiseen tällaisissa toiminnoissa ovat vielä kesken. Suomi kuuluu UAV:n tällaisessa ammattikäytössä edelläkävijöihin. Ammattikäytön ohjeet laatii Trafi, harrastuskäyttöä ohjaa Suomen ilmailuliitto.
Ilmailuharrasteet > Ilmailunäyttelyt

Ilmailunäyttely (engl. air show) on yleensä lentokentällä järjestettävä lentokoneiden näyttely, jossa tehdään lentokoneiden esittelylentoja lentonäytöksissä. Yhdysvalloissa lentonäytökset ovat kolmen suosituimman yleisötapahtuman joukossa, mukaan lukien baseball.
Ilmailuharrasteet > Ilmailu uutisissa, kirjoissa, elokuvissa ja valokuvissa

Ilmailua seuraa lehdistön, radion ja television ilmailutoimittajat silloinkin, kun koneita ei tuhoudu lento-onnettomuuksissa. Lento-onnettomuudet ovat edelleen suru-uutisia (ks. Luettelo Suomen ilmavoimien lento-onnettomuuksista). Varsinaiseen ilmailujournalismiin liittyy myös valo- ja elokuvaus. Suomen ilmailutoimittajat ry on vuonna 1964 perustettu alan yhdistys.
Ilmailukirjallisuus on oma kirjallisuuden alansa, jossa julkaistaan suuri määrä teoksia koskien lentokoulutusta, eri konetyyppejä (kuvakirjoja), pioneeriaikojen lentokoneiden suunnittelijoita, lentosotaa jne.
Ilmailu on myös eräs teema elokuvissa, etenkin Yhdysvalloissa. Esimerkiksi James Stewart teki useita lentoelokuvia. Lentokone ja helikopteri ovat esiintyneet muissakin elokuvissa erityisroolissa (kuten lankapuhelin aiemmin ja tietokone ja matkapuhelin myöhemmin).
Lentokoneiden valokuvauksesta muun muassa ilmailunäyttelyissä on kehittynyt oma harrasteensa. Lentokonespottaus on lentokoneiden, niiden laskeutumisten ja nousemisten seuraamista joka on nimettynä toimintana uusi mutta toimintana yhtä vanha kuin lentokone. Sen kautta harrastajat ovat vuosikymmenien ajan saaneet esimerkiksi Yhdysvaltain uusista sotilaslentokoneista vihiä. Vuonna 2005 Afganistanin sodan CIA:n vankien kuljetukset Euroopan unionin alueella tulivat esille mediassa bongareiden havaintojen perusteella.
Ilmailuharrasteet > Ilmailumuseot

Ilmailumuseo on kokoelma lentokoneita, jotka ovat esillä museomaisena näyttelynä. Osa ilmailumuseoiden kokoelmista koostuu lentokelpoisista lentokoneista, jotka usein kiertävät eri lentonäyttelyissä. Suurempien ilmailumuseoiden arkistoissa on esimerkiksi lentokoneiden suunnitteludokumentteja tutkijoiden käyttöä varten. Koska ilmailun historia on lyhyt, suuri osa koneista, jotka voidaan entistää näyttelykuntoon, on joko entisöity tai varastoitu museoissa.
Varsinaisten museoiden lisäksi on historiallisia koneita esillä esimerkiksi lentoasemilla, kuten Väinö Bremerin Junkers A 50 Junior Helsinki-Vantaan lentoasemahallissa.
Ilmailuharrasteet > Virtuaalilentäminen

Lentämisen kustannusten noustessa muun muassa polttoaineen hinnan mukana ja tietotekniikan halvetessa, simulaattorilentäminen on tullut suosituksi. Esimerkiksi US Navyn Miramarin lentotukikohdan simulaattoreita vuokrattiin harrastuskäyttöön 1990-luvulla. Pääosa harrastajista käyttää kuitenkin omia mikrotietokoneita ja kaupallisia ohjelmia, joiden konetyyppejä ja maisemia on tuotettu harrastajavoimin vastaamaan eri käyttäjien mielenkiinnon kohteita.
Tuki

Terrori-iskut syyskuussa 2001 lisäsi lentoliikenteen taloudellista tukea. EU lisäsi lentämisen tukea lokakuussa 2001. Tuki on 27–35 miljardia euroa vuodessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Virtuaali-ilmailijat ry, siviilisimulaattorilentäjien yhdistys.
Virtuaalilentäjät – Virtual Pilots ry, historiallista sotalentämistä internetissä ja sotilasilmailuhistoriaa.
Flight Simulator Nordic, virtuaalilentämisen pohjoismainen sivusto.
FS Nordic -sivuston alla oleva maisemansuunnittelusivusto, Finnish Scenery Designers (Arkistoitu – Internet Archive).
FS Nordic -sivuston alla oleva virtuaalilentoyhtiö, Virtual Finnair.
VACC Finland (Arkistoitu – Internet Archive) suomalainen VATSIM- verkon edustaja
Ylen Elävä arkisto: Haaveissa siintää lentoemännän ammatti
Ilmailulaki
Suomen ilmailuhallinnon historia
Onnettomuustutkintakeskuksen ilmailusivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Finnish Aviation Photography
EU-alueen lentokoneteollisuuden yhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdysvaltojen lentokoneteollisuuden yhdistys
Kanadan lentokoneteollisuuden yhdistys
Japanin lentokoneteollisuuden yhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Reaaliajassa toimiva maailmanlaajuinen lentotutkajärjestelmä
Delta Air Linesin Douglas DC-7 -potkurikone.
American Airlinesin Boeing 757-200 -matkustajalentokone.
Delta Air Linesin Boeing 747, eli ”Jumbo Jet”
Bombardier Challenger 605 -liikelentokone Pariisin ilmailunäytöksessä vuonna 2007.
FedExin McDonnell Douglas MD-11 -rahtilentokone.
Lennonjohtotorni Schipholin lentoasemalla Amsterdamissa.
Cessna 120 vuodelta 1947.
Lennokin lennätystä.
Saab J-35 Drakeneita Flygvapenmuseumissa Ruotsissa.
Hentonäkinruoho

| Hentonäkinruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Kilpukkakasvit Hydrocharitaceae
Suku::  Näkinruohot Najas
Laji::  tenuissima
Kaksiosainen nimi
 Najas tenuissima  (A.Braun) Magnus 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hentonäkinruoho (Najas tenuissima) on maailmanlaajuisesti uhanalainen vesikasvi, jota tavataan ainoastaan pohjoisessa Euraasiassa. Suomessa laji on rauhoitettu ja on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Ulkonäkö ja koko

Hentonäkinruoho on hento, 10–40 cm korkeaksi kasvava uposlehtinen kasvi. Varsi on sileä. Ruodittomat lehdet ovat 1–2 cm pitkät ja alle millimetrin levyiset, jäykähköt ja pienihampaiset. Lehden tuppi on lyhytkorvakkeinen. Lehtihangoissa olevat kukat ovat pieniä, perättömiä ja yksineuvoisia. Hentonäkinruoho kukkii elo–syyskuussa. Hedelmä on pähkylä, jotka leviävät lintujen mukana järvestä toiseen.
Laji muistuttaa läheisesti notkeanäkinruohoa (N. flexilis), mutta jälkimmäisen lehdet ovat leveämpiä, korvakkeettomia ja velttoja.
Levinneisyys

Hentonäkinruoho on maailmanlaajuisestikin harvinainen laji. Sitä tavataan ainoastaan Suomessa, Venäjällä Karjalankannaksella ja Moskovan ja Pietarin välillä muutamasta järvestä, Venäjän Kaukoidästä sekä Kazakstanista. Suomessa hentonäkinruohoa esiintyy vain muutamassa kymmennessä järvessä Etelä- ja Itä-Suomessa. Jääkauden jälkeisellä lämpökaudella hentonäkinruoho oli Suomen alueella laajalle levinnyt.
Elinympäristö

Hentonäkinruoho kasvaa täysin upoksissa neutraalivetisissä järvissä sekä vähäsuolaisessa murtovedessä jokisuissa ja merenlahdissa. Kasvia esiintyy yleensä 30–150 cm syvyydessä. Hentonäkinruoho sietää huonosti vesien likaantumista tai rehevöitymistä, minkä takia laji on suuresti harvinaistunut.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Hentonäkinruohon (Najas tenuissima) levinneisyys Suomessa
Uhanalaisten näkinruohojen suojelua tehostetaan
Kirjallisuutta

Jouni Issakainen, Eija Kemppainen, Katariina Mäkelä, Sirkka Hakalisto ja Marja Koistinen: Hentonäkinruoho (Najas tenuissima) ja notkeanäkinruoho (Najas flexilis) - Suomen uhanalaisia lajeja.  Helsinki:  Suomen ympäristökeskus (SYKE), 2011.  ISBN 978-952-11-3896-6  Teoksen verkkoversio (pdf).
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q15553507  Wikispecies: Najas tenuissima  BOLD: 645099  CoL: 45L39  EoL: 1089046  EUNIS: 189418  GBIF: 5329466  iNaturalist: 850609  IPNI: 60440507-2  NBN: NBNSYS0000163747  Observation.org: 147449  Open Tree of Life: 4001493  Plant List: kew-309067  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:60440507-2  WFO: wfo-0000770346  Laji.fi: MX.40171
Peugeot Expert

Peugeot Expert on Peugeot’n vuodesta 1995 lähtien valmistama paketti- ja tila-automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat alusta alkaen olleet Citroën Jumpy ja Fiat Scudo, toisesta sukupolvesta lähtien myös Toyota Proace, kolmannessa sukupolvessa lisäksi Opel Vivaro. Mallistossa Expert sijoittuu pienemmän Partnerin ja suuremman Boxerin väliin.
Peugeot Expert I (1995–2006)

| Peugeot Expert I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  1995–2006
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Seuraaja:  Peugeot Expert II
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën Evasion Citroën Jumpy I Fiat Scudo I Fiat Ulysse Lancia Zeta Peugeot 806
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Ensimmäisen sukupolven Expert esiteltiin vuonna 1995 sisarmalliksi vuotta aiemmin markkinoille tulleelle Citroën Jumpylle. Seuraavana vuonna esiteltiin lisäksi Fiat Scudo. Autot perustuvat samalle pohjalevylle kuin PSA-konsernin ja Fiatin yhteistyössä kehittämät Eurovan-tila-autot (Citroën Evasion, Peugeot 806, Fiat Ulysse, Lancia Zeta).
Kaikki kolme sisarmallia uudistettiin vuonna 2004 uusilla ajovaloilla, puskureilla ja etusäleiköllä.
Peugeot Expert II (2007–2016)

| Peugeot Expert II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Indonesia  Ranska
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  2007–2016
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Peugeot Expert I
Seuraaja:  Peugeot Expert III
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën Jumpy II Fiat Scudo II Toyota Proace I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Expert esiteltiin vuoden 2007 alussa. Sen tila-autoversio on nimeltään Expert Tepee. Vuonna 2012 Expertin, Jumpyn ja Scudon sisarmalliksi esiteltiin Toyota Proace, joka korvasi Hiacen Euroopan markkinoilla.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Expert sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Vuonna 2012 lähinnä keulan ilmettä uudistettiin.
Peugeot Expert III (2016–)

| Peugeot Expert III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  Groupe PSA
Valmistusvuodet:  2016–
Muut nimet:  Peugeot Traveller
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Peugeot Expert II
Teknisesti samankaltaisia:   EMP2-pohjalevyn mallit * Citroën Berlingo III Citroën C4 Picasso II  Citroën C5 Aircross  Citroën C5 X  Citroën C6 (2016)  Citroën Jumpy III  Dongfeng Fengshen A9  DS 7 Crossback  DS 9  Fiat Doblò III  Fiat Scudo III  Opel Astra L  Opel Combo D  Opel Grandland  Opel Vivaro C  Peugeot 308 II  Peugeot 308 III  Peugeot 3008 II  Peugeot 408 II  Peugeot 508 II  Peugeot 5008 II  Peugeot Partner III  Toyota Proace II  Toyota Proace City  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  PSA EMP2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen robotti 6-vaihteinen automaatti 8-vaihteinen automaatti
Kolmannen sukupolven mallistosta esiteltiin ensimmäisenä Peugeot Traveller -nimen saanut tila-autoversio Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016. Jumpyn tila-automallin nimi on puolestaan Citroën Spacetourer. Expertin valmistus alkoi keväällä 2016. Fiat Scudon valmistus ei enää jatkunut, vaan sen korvasi Fiat Talento, joka oli Opel Vivaron, Renault Traficin ja Nissan NV300:n sisarmalli. Vuonna 2019 esitelty kolmannen sukupolven Opel Vivaro on Expertin, Jumpyn ja Proacen sisarmalli, eikä enää perustu Renault Traficiin. Tämä oli seurausta Opelin siirtymisestä General Motorsilta PSA-konsernin omistukseen, jolloin päättyi myös valmistajan yhteistyöhanke pakettiautojen kehityksestä Renault’n kanssa. Fiat Scudo palasi takaisin mallistoon vuonna 2022, ja on jälleen lähes identtinen Expertin sekä muiden sisarmalliensa kanssa.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Peugeot Traveller sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot Expert Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot Traveller Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:  Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:  104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9 
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Peugeot Expert Tepee
Toisen sukupolven facelift-malli.
Peugeot Traveller
Joonas Suotamo

| Joonas Suotamo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Joonas Suotamo
Syntynyt: 3. lokakuuta 1986 (ikä 38) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:   laitahyökkääjä / sentteri
Pituus:  211 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2005–2008:  Penn State
Seurajoukkueet
2004–2005 2009–2010 2010–2011 2011–2015:  Espoon Honka Lappeenrannan NMKY Espoon Honka Espoo Basket Team
Maajoukkueet
2005:   Suomi
Ottelut (pisteet):  3 (10)
Aiheesta muualla
joonassuotamo.com
FIBA
Joonas Suotamo (s. 3. lokakuuta 1986 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja uransa päättänyt maajoukkuetason koripalloilija. Hänet tunnetaan erityisesti Chewbacca-hahmon roolista Tähtien sota -elokuvasarjan myöhemmissä osissa.
Suotamo sai maailmanlaajuista huomiota sijaistettuaan Chewbacca-hahmon näyttelijää Peter Mayhew’ta joissakin kohtauksissa vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Star Wars: The Force Awakens. Vuonna 2017 ensi-iltansa saaneesta elokuvasta Star Wars: The Last Jedi alkaen näytteli hahmoa kokonaan itse.
Koripallouransa aikana Suotamo pelasi Korisliigassa, VTB United-liigassa, Yhdysvaltain yliopistosarjassa ja Suomen valtakunnallisissa divisioonissa. Suotamo pelasi myös kolme maaottelua Suomen miesten maajoukkueessa.
Suotamo on mukana Lordin Abusement Park -albumin kappaleessa "Grrr!".
Urheilu-ura

Suotamon kasvattajaseurana toimi Espoo Basket Team, josta hän siirtyi Espoon Honkaan. Hän debytoi edustusjoukkueessa kaudella 2004–2005, ja siirtyi tämän jälkeen kolmeksi kaudeksi Pennsylvanian osavaltionyliopistoon (Penn State). Yhdysvalloissa Suotamo ei onnistunut saamaan peliaikaa joukkueessa ja pelasi parhaimmillaankin vain 5,8 minuuttia ottelua kohden.
Vuoden 2008 lopulla Suotamo sai opinnot päätökseen ja teki paluun Korisliigaan Lappeenrannan NMKY:hyn alkuvuodesta 2009. Hän pelasi seurassa puolitoista kautta. Kauden 2009–2010 jälkeen Suotamo ilmoitti lopettavansa pääsarjatasolla, mutta päätti syyskuussa 2010 jatkaa uraansa Espoon Hongassa. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Espoo Basket Teamiin, joka pelasi II-divisioonaa. Kaudeksi 2012–2013 joukkue nousi kuitenkin I-divisioonan B-divisioonaan.
Näyttelijän ura

Suotamo oli Peter Mayhew’n sijaisnäyttelijä Chewbaccan roolissa vuoden 2015 elokuvassa Star Wars: The Force Awakens. Tehtävän saamiseen vaikuttivat Suotamon suorittamat taidealan opinnot ja kontaktit koripalloyhteisössä. Hän näytteli hahmoa kokonaisuudessaan vuoden 2017 elokuvassa Star Wars: The Last Jedi, Mayhew’n toimiessa konsulttina. Hän näytteli Chewbaccan roolia myös vuonna 2018 ilmestyneessä elokuvassa Solo: A Star Wars Story ja vuoden 2019 elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker.
Joonas Suotamon Star Wars -urasta kertova Hippo Taatilan kirjoittama kirja Roar! – Elämäni wookieena ilmestyi 2021.
Sittemmin Suotamo on näytellyt Scourge-nimistä hahmoa vuonna 2022 Disney+ -suoratoistopalvelussa julkaistussa Willow-televisiosarjassa. Hän näyttelee myös vuonna 2024 julkaistavassa Star Wars -universumiin sijoittuvassa The Acolyte -televisiosarjassa.
Yksityiselämä

Helsingissä asuvalla Suotamolla on oma yritys. Hän on naimisissa Milla Suotamon (os. Pohjasvaara) kanssa. Heillä on tammikuussa 2018 syntynyt poika, helmikuussa 2020 syntynyt tytär ja joulukuussa syntynyt 2024 poika.
Demokraattinen koalitio (Unkari)

| Demokraattinen koalitio> Demokratikus Koalíció |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  22. lokakuuta 2011
Johto:   Ferenc Gyurcsány (pj.)  Ágnes Vadai (vpj.)  József Debreczeni (vpj.)  Péter Niedermüller (vpj.) 
Ideologia:  sosiaaliliberalismi EU-myönteisyys
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Jäsenmäärä:  10 876 (2016)
Värit:        purppura       sininen       keltainen 
Unkarin parlamentti:  9 / 199
Euroopan parlamentti:  2 / 21
Maakuntavaltuustot:  21 / 419
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä
Kotisivu:  web.dkp.hu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Demokraattinen koalitio (unk. Demokratikus Koalíció, lyh. DK) on unkarilainen sosiaaliliberaalinen puolue, jonka on perustanut Unkarin entinen pääministeri Ferenc Gyurcsány.
Vaalitulokset > Unkarin parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20141 | 25,99 %1 | 1 246 4651 | 3 / 199 |  | oppositiossa |
| 2018 | 4,52 % | 308 161 | 9 / 199 |  | oppositiossa |
| 20222 | 34,44 %2 | 1 947 3312 | 15 / 199 |  | oppositiossa |
1 Vaaliliitto yhdessä Unkarin sosialistisen puolueen, Yhdessä -puolueen, Vuoropuhelu -puolueen,  ja Unkarin liberaalipuolueen kanssa. 

2 Vaaliliitto yhdessä viiden muun puolueen kanssa (Jobbik, Momentum, Unkarin sosialistinen puolue, Lehet Más a Politika, Vuoropuhelu). 

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Vaalitulokset > Euroopan parlamentti

| Vuosi | %-osuus | Äänimäärä | Paikkoja | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 9,75 % | 226 086 | 2 / 21 |  |
| 2019 | 16,05 % | 557 081 | 4 / 21 |  |
| 20241 | 8,03 %1 | 367 1621 | 2 / 21 |  |
1 Vaaliliitossa Unkarin sosialistisen puolueen ja Vuoropuhelun kanssa.

Tulosten lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (unkariksi)
Äänikortti

Sound Blaster Audigy LS -äänikortti.
Äänikortti on tietokoneen lisäkortti, joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen ja usein myös lukemiseen äänisisääntulon kautta.
Äänikortit ovat olleet suosittuja etenkin IBM PC -yhteensopivissa koneissa, joiden ääniominaisuudet ilman korttia ovat yleensä olleet käytännössä olemattomat.lähde? Nykyään hyvät ääniominaisuudet ovat myös PC-maailmassa itsestäänselvyys, ja monilla PC-emolevyillä onkin valmiina äänipiiri, jota historiallisista syistä on ruvettu kutsumaan integroiduksi äänikortiksi.lähde?
Historiaa

Tavallisten PC-tietokoneiden ääniominaisuudet rajoittuivat pitkän aikaa sisäiseen kaiuttimeen (PC-speaker, suomeksi usein PC-piipperi, piipperilähde?), joka pystyy normaalisti tuottamaan vain eritaajuisia piippauksia. Tätä kummempia ääniominaisuuksia ei tosin perinteisissä työkoneissa edes tarvittu. Äänikorteille alkoi kuitenkin tulla tarvetta PC:n yleistyessä pelikoneena, jolloin sen piti kilpailla muun muassa Amigan ja Atari ST:n kaltaisten koneiden ominaisuuksien kanssa.
PC:llä merkittäviä äänikortteja ovat olleet:kenen mukaan?
AdLib Music Synthesizer – ensimmäinen de facto -standardiksi muodostunut PC-äänikortti. Käytti FM-synteesiä ja perustui Yamaha YM3812-piiriin.
Roland MT-32 – erityisesti musiikkimarkkinoille tarkoitettu äänikortti, joka tarjosi huomattavasti AdLibin FM-synteesiä paremmalta kuulostaneet MIDI-soitinäänet.
Covox – ei varsinaisesti äänikortti vaan rinnakkaisporttiin liitetty 8-bittinen D/A-muunnin, joita harrastajat usein rakensivat itse.
Creative Labsin Sound Blaster -äänikortit. Sisälsivät DMA-pohjaisen PCM-toiston ja AdLib-yhteensopivan FM-äänipiirin, AWE-mallista (1994) alkaen myös wavetable-synteesin.
Gravis Ultrasound (GUS) -äänikortit, jotka olivat alusta alkaen CD-tasoiseen ääneen pystyviä wavetable-kortteja stereoulostulolla. Kilpailivat Sound Blasterin kanssa ja jäivät häviölle, joskin saavuttivat standardin aseman PC:n demoskenessä.
Kirjallisuutta

Lähteinen, Olavi; Pietikäinen, Ville; Kosonen, Harri: Uusi PC-tekniikan käsikirja, s. 479–486.  6. painos. Helsinki Media Erikoislehdet, 2000.  ISBN 951-832-051-9
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henkilökohtainen tietokone
| --- | --- |
Ohjelmat: BIOS · UEFI · käyttöjärjestelmä · sovellusohjelma
Laitteet: emolevy · hiiri · keskusmuisti · suoritin · massamuisti · näppäimistö · näytönohjain · tietokonenäyttö · äänikortti
Saimaan ortodoksinen seurakunta

| Saimaan ortodoksinen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  ortodoksisuus
Kirkkokunta:  Suomen ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Kuopion ja Karjalan metropoliittakunta
Perustettu:  2017
Kirkkoherra:  Bogdan Grosu
Pääkirkko:  Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko, Varkaus
Jäseniä:  1 774 (31.12.2024)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saimaan ortodoksinen seurakunta on Kuopion ja Karjalan hiippakuntaan kuuluva seurakunta. Sen kirkkoherrana toimii Bogdan Grosu.
Saimaan ortodoksinen seurakunta muodostui, kun Mikkelin seurakunta liittyi Varkauden seurakuntaan. Seurakunnan toiminta-alue on seuraava:
Pohjois-Savo:
Varkaus
Joroinen
Leppävirta
Etelä-Savo:
Enonkoski
Hirvensalmi
Juva
Kangasniemi
Mikkeli
Mäntyharju
Pertunmaa
Pieksämäki
Puumala
Rantasalmi
Savonlinna
Sulkava
Keski-Suomi:
Joutsa
Luhanka
Päijät-Häme:
Hartola
Pohjois-Karjala:
Heinävesi
Heinävedellä sijaitsevat Valamon ja Lintulan luostarit pyhäkköineen sijaitsevat maantieteellisesti seurakunnan alueella, mutta toimivat hallinnollisesti siitä erillisinä, hiippakunnan alaisuudessa.