stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexandra Andresen

| Alexandra Andresen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1996 (ikä 28)
Muut tiedot
Omaisuus:  1,4 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Ferd AS
Alexandra Gamlemshaug Andresen (s. 23. heinäkuuta 1996, Oslo, Norja) on norjalainen kouluratsastaja.
 Hän peri vuonna 2007 siskonsa Katharina Andresenin tavoin isältään 42,2 prosentin omistusosuuden perheyhtiö Ferdistä. Siskokset nostettiin loppuvuodesta 2015 perintönsä vuoksi julkisuuteen Norjassa ja vuonna 2016 kansainvälisesti maailman nuorimpina  dollarimiljardööreinä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi kummankin varallisuudeksi 1,4 miljardia dollaria.
Hänen liikemiesisänsä Johan H. Andresen (s. 1961) johtaa hallituksen puheenjohtajana perheyhtiö Ferdiä ja omistaa perinnön jälkeen yhä 15,2 prosenttia yhtiön osakepääomasta ja 70 prosenttia äänivallasta. Ferd-konserni on suvun osakesijoitusten ja varallisuuden hallintayhtiö. Suvun teollisuusomistus sai alkunsa kauppias Johan Henrik Andresenin (1815–1874) vuonna 1849 ostamasta ja vuoteen 2008 saakka Norjassa toimineesta tupakkayhtiö Tiedemanns Tobaksfabrikista.
Kouluratsastaja Alexandra Andresen asui, harjoitteli ja kilpaili Saksassa ainakin vuosina 2015-2016. Hän on voittanut kouluratsastuksessa nuorten EM-kisojen mitalin vuonna 2013 ja 2014, sekä 2. ja 3. sijan Ranskan Compiègnesta 2013 sekä kaksi 2. sijaa Italian Arezzosta 2014. Hänen ratsunaan oli tuolloin Belamour. Häntä sponsoroi norjalainen ratsastusvaatevalmistaja Kingsland.
Tammikuussa 2018 Alexandran uutisoitiin muuttaneen Yhdysvaltain Floridaan. Hänen äitinsä Kristin Andresen oli hieman aiemmin kritisoinut perheyritys Ferdin tukemaa Norjan ratsastajainliittoa passiivisuudesta lahjakkaiden nuorten ratsastajien ja kansainvälisen tason valmentajien etsimisessä ja kehittämisessä sekä siirrättänyt Ferdin omistamat hevoset Floridan Wellingtonissa sijaitsevalle hevosfarmille.
Adelaide Hall

Adelaide Hall (20. lokakuuta 1901 – 7. marraskuuta 1993) oli newyorkilaissyntyinen brittiläinen jazzlaulaja ja näyttelijä. Hän teki 70 vuotta kestäneen uran Harlemissa, Hollywoodissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän levytti pitempään, kuin kukaan muu muusikko. Adelaide syntyi Brooklynissä ja hänen isänsä opetti hänet laulamaan. Adelaide aloitti esiintymisuransa Broadwaylla vuonna 1921, kun hänet valittiin Shuffle Along -musikaalin kuoroon. Häneltä ilmestyi levyjä kahdeksalla peräkkäisellä vuosikymmenellä. Hallin esikoisalbumilla Creole Love Call soitti itse Duke Ellington. Creole Love Call levytettiin 26. lokakuuta 1927. Hall levytti viimeisen kerran 16. kesäkuuta 1991 Cole Porterin satavuotisgaalassa.
Yliminä

Yliminä eli superego (saks. Über-Ich) on psykoanalyyttisen teorian mukaan yksi ihmisen psyyken kolmesta kerroksesta.
Metapsykologiassaan Sigmund Freud jakoi psyyken kolmeen osaan tai asteeseen: minä (latinaksi ego), viettipohja (latinaksi id, joka vastaa suomen pronominia se) ja yliminä (latinaksi superego).
Psykoanalyysin mukaan persoonallisuuden kolmas rakenne yliminä muotoutuu lapsen oppiessa kasvattajiltaan, millainen toiminta on hyväksyttävää. Lapsi siis sisäistää lähiympäristön normit, ja se vastaa osin omaatuntoa. Yliminän muodostumiseen ja lujittumiseen vaikuttavat lapsen myöhemmätkin kokemukset, vaikkapa kouluajan samastumiset auktoriteetteihin.
Freudin alkuperäisen teorian mukaan yliminää voidaan luonnehtia oidipuskompleksin perilliseksi. Kun lapsi havaitsi, että isä on esteenä oidipaalisten toiveiden täyttymiselle, minä muodosti saman esteen itseensä ja jäljittelemällä pääsi osalliseksi isän voimasta. Yliminä ei kuitenkaan ole vain varhaisimpien eroottisten kohteenvalintojen jäänne, vaan sen perustana on myös reaktionmuodostusta: paitsi että lapsen pitää olla sellainen kuin isä, hän ei toisaalta saa tehdä kaikkea, mitä isä tekee. Minän heikkous yliminän vaatimusten ja syytösten edessä johtuukin juuri siitä, että yliminän muodostuessa minä oli vielä heikko ja riippuvainen, ja tämä suhde on jäänyt vallitsevaksi. Yliminä on etäämpänä tietoisuudesta kuin minä, ja se yltää syvälle viettipohjaan. Yliminä on lapsen kuvitelmien ja viettipyrkimysten värittämä, ei vanhempien realistinen jäljennös. Yliminä on paitsi rankaiseva myös suojeleva: se ennakoi ympäristön reaktioita lapsen toimintaan.
Yliminä sisältää yksilön ja yhteisön arvomaailman — tai sen, mitä yksilö luulee tuon arvomaailman olevan. Yliminän arvot periytyvät menneisyydestä ja ne voivat siksi olla ristiriidassa yksilön nykyisten arvojen kanssa. Yliminän tehtäviin kuuluvat paitsi itsetarkkailu myös minäihanteen ylläpito ja moraaliarvojen vakiinnuttaminen sekä omantunnon tehtävät. Velvollisuudentunto kuuluu yliminään, eikä siihen liity moraalista harkintaa: sama yliminä vaatii sodan ja rauhan velvollisuuksia noudatettavan.
Uusimmissa psykoanalyysin suuntauksissa on pyritty luopumaan rakennemallista ja korostamaan psyykkisen kehityksen prosessiluonteisuutta ja vuorovaikutusta.
Yrjö Järvinen (näyttelijä)

| Yrjö Järvinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Yrjö Armas Järvinen
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1925 Noormarkku
Kuollut: 29. elokuuta 2020 (95 vuotta) Tampere
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Yrjö Armas Järvinen (19. heinäkuuta 1925 Noormarkku – 29. elokuuta 2020 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Järvinen näytteli 1979–2001 Yleisradion Radioteatterin sarjassa Knalli ja sateenvarjo irstailuun taipuvaista alivaltiosihteeri Sir Henry Pitkiniä, joka on hänen tunnetuimpia ja suosituimpia roolitöitään. Douglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille -radiosarjan suomalaisversiossa (1984–1985, 1991, 1995) Järvinen näytteli Ford Prefectiä. Radioroolien ohessa muun muassa Tampereen teatteri, Helsingin kaupunginteatteri ja Suomen Kansallisteatteri olivat Järvisen esiintymisareenoita. Jonkin verran hän esiintyi myös elokuvissa. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän teki Mikko Niskasen elokuvassa Sissit. Hänet muistetaan myös elokuvasta Täällä Pohjantähden alla, jossa hän esitti punakaartin lentävän osaston päällikköä.
Aiheesta muualla

Yrjö Järvinen Elonetissä.
Yrjö Järvinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
William Friedkin

| William Friedkin |
| --- | --- |
 William Friedkin vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1935 Chicago
Kuollut: 7. elokuuta 2023 (87 vuotta) Los Angeles
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja
Ohjaaja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
William Friedkin (29. elokuuta 1935 Chicago – 7. elokuuta 2023 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa 1960-luvun lopulla. Läpimurto tapahtui elokuvalla Kovaotteiset miehet (1971), jota pidetään poliisielokuvien klassikkona. Friedkin sai siitä parhaan ohjauksen Oscarin, kuten myös Gene Hackman pääosasuorituksestaan.
Friedkin syntyi Chicagossa 29. elokuuta 1935 ukrainanjuutalaisille maahanmuuttajille. Hänen vaatekauppiaana työskentelevä isänsä kamppaili toimeentulosta. Hänen leikkaussalisairaanhoitajana työskentelevä äitinsä menetti silmänsä onnettomuudessa, jossa oli mukana tarjotin kirurgisia instrumentteja.
Friedkin – lempinimeltään Hurricane Billy myrskyisän persoonallisuutensa ja raivoavan kunnianhimonsa vuoksi – nousi Chicagon slummeista päättäväisenä ja halusi tulla huomatuksi. Hän aloitti showbisneksen 16-vuotiaana television postihuoneen apumiehenä. Pian hän ohjasi ohjelmia ja kiinnitti tuottajien huomion dokumenttielokuvalla, joka auttoi pelastamaan mustaihoisen kuolemaantuomitun vangin hengen Illinoisissa.
50 vuotta kestäneen, ristiriitaisen elokuvauransa aikana Friedkiniä pidettiin sekä elokuvataiteen suunnannäyttäjänä, joka oli vastuussa kahdesta lipputuloja keränneestä elokuvasta, että ohjaajana, joka kamppaili 1970-luvun alun kukoistuskautensa kaupallisten ja kriittisten kohokohtien toistamisesta.
Friedkinin Manaaja (1973) on maailman tunnetuimpia kauhuelokuvia ja aikansa järkyttäjä. Friedkinin Yön kuningas -elokuvaa (1980) on syytetty homovihasta, ja se on edelleen kiistanalainen elokuva. Elää ja kuolla L.A:ssa (1985) on moderni, kylmä rikostrilleri, joka perustuu elokuvan pohjana olleen romaanin kirjoittajan Gerald Petievichin omiin kokemuksiin entisenä Yhdysvaltain salaisen palvelun agenttina.
Murhaaja (Rampage, 1987) oli yksi ensimmäisiä sarjamurhaajaelokuvia ja yksi Friedkinin kiistanalaisimpia elokuvia. Elokuvan aiheena on kuolemantuomio ja se onko kuolemantuomio oikea rangaistus henkilölle, joka on murhannut brutaalisti yhteiskunnan jäseniä. Elokuva sai ensi-iltansa useimmissa Euroopan maissa 1980-luvun puolella, mutta Yhdysvalloissa Miramax päästi sen vasta vuonna 1992 teatterilevitykseen loppuratkaisua muutettuaan.
Viimeksi Friedkin herätti keskusteluaselvennä elokuvalla Kunniavelka (2000), jossa yhdysvaltalaista rauhanturvaajaa (Samuel L. Jackson) syytettiin siviilien joukkomurhasta eräässä operaatiossa Jemenissä.
Filmografia

Kovaotteiset miehet (The French Connection, 1971)
Manaaja (The Exorcist, 1973)
Pelon palkka (Sorcerer, 1977)
Setelikeikka (The Brink’s Job, 1978)
Yön kuningas (Cruising, 1980)
Vuosisadan kauppa (Deal of the Century, 1983)
Elää ja kuolla L.A:ssa (To Live and Die in L.A., 1985)
Murhaaja (Rampage, 1987)
Paholaisen lapsenvahti (The Guardian, 1990)
Blue Chips – kovat panokset (1994)
Jade (1995)
Kunniavelka (Rules of Engagement, 2000)
Saalistaja (The Hunted, 2003)
Bug (2006)
Killer Joe (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalle Kinnunen: Henkilökuvassa William Friedkin: Ohjaaja, joka ampui elokuvan päähenkilön. Suomen kuvalehti 28.9.2012.
Zvjagino

| Zvjagino Звягино |
| --- | --- |
 Zvjagino
 Koordinaatit: 58°46′26″N, 35°9′7″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Hvoinaja
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  161 km²
Väkiluku (2010):  350
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zvjagino (ven. Звягино) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 161 neliökilometriä. Asukkaita on 350 henkeä (vuonna 2010).
Zvjaginon kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueeseen, idässä Novgorodin alueen Pestovon piiriin, etelässä Mošenskojen piiriin ja lännessä Hvoinajan piirin Kabožan kuntaan. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella sijaitsee Starskoje-järvi. Hyötykaivannaisia edustaa turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Bugryn rautatieasema ja 12 kylää: Baslovo, Bugry, Iljino, Jakovlevo, Krasnaja Gorka, Nikitino, Novinka, Paltsevo, Prokšino, Staroje, Triznovo ja Tšudskoje.
Bugrysta on linja-autoyhteys Nikitinon kautta Hvoinajaan sekä päivittäiset paikallisjunayhteydet Hvoinajaan ja Pestovoon. Asemalla pysähtyy myös Pietarin ja Pestovon välinen kaukojuna.
Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustaa neljä karjanhoitoon keskittynyttä yksityistilaa sekä joukko henkilökohtaisia aputalouksia. Lisäksi on muutamia yksityisiä liikkeenharjoittajia. Nikitinossa on lastentarha ja kauppa, Zvjaginossa kulttuuritalo ja ensiapuasema, Bugryssa kerhotalo, ensiapuasema ja kauppa. Nähtävyyksiin kuuluu Starojen kylän hautakumpu.
Aiheesta muualla

Zvjaginon kunnan sivusto (venäjäksi)
Zvjaginon kunta Hvoinajan piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Alor

Alor
Alorin sijainti punaisella.
| --- | --- |
Sijainti:  8°15′S, 124°45′E Indonesia
Saariryhmä:  Pienet Sundasaaret
Vesialue:  Ombainsalmi (d) 
Korkein kohta:  875  m 
Pinta-ala:  2 800 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  168 000
Suurin kaupunki:  Kalabahi
Kieli:  Alorin malaiji
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Alor on saari Indonesiassa. Se on Alor-saarten saariryhmän suurin saari. Alor sijaitsee Pienten Sundasaarten itäosissa, heti Timorin pohjoispuolella ja se kuuluu hallinnollisesti Itäisen Nusa Tenggaran provinssiin.
Alorissa on ainoastaan yksi kaupunki, Kalabahi. Se sijaitsee varsin vuoristoisen saaren ainoalla tasankoalueella ja siellä asuu noin 60 000 saaren kaikkiaan 168 000 asukkaasta. Alorin väestöstä 75% on protestantteja ja loput enimmäkseen muslimeja tai roomalaiskatolisia, joskin perinteisten uskontojen harjoittaminen on edelleen tavallista.
Alorin saarella puhutaan useita kieliä; arviot vaihtelevat 15:stä 50:een. Saaren luoteiskolkassa puhuttua Alorin kieltä lukuun ottamatta Alorilla puhutut alkuperäiskielet kuuluvat papuakieliin lukeutuviin trans-uusiguinealaisiin kieliin. Kaikki saaren kielet ovat uhanalaisia. Eri kieliryhmien välisessä kommunikoinnissa käytetään Alorin malaijia, joka on malaijin kieleen perustuva kreolikieli.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.lotpublications.nl/publish/articles/002284/bookpart.pdf[vanhentunut linkki]
Indonesia tourism: Alor and Lembata island (englanniksi)
497

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku
Vuosikymmenet: 390-luku · 400-luku · 410-luku · 420-luku · 430-luku · 440-luku 450-luku · 460-luku · 470-luku · 480-luku · 490-luku · 500-luku
Vuodet: 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409 410 · 411 · 412 · 413 · 414 · 415 · 416 · 417 · 418 · 419 420 · 421 · 422 · 423 · 424 · 425 · 426 · 427 · 428 · 429 430 · 431 · 432 · 433 · 434 · 435 · 436 · 437 · 438 · 439 440 · 441 · 442 · 443 · 444 · 445 · 446 · 447 · 448 · 449 450 · 451 · 452 · 453 · 454 · 455 · 456 · 457 · 458 · 459 460 · 461 · 462 · 463 · 464 · 465 · 466 · 467 · 468 · 469 470 · 471 · 472 · 473 · 474 · 475 · 476 · 477 · 478 · 479 480 · 481 · 482 · 483 · 484 · 485 · 486 · 487 · 488 · 489 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509
Tapahtumia

Frankkien kuningas Klodvig kukisti alemannit
Ylähengitystiet

Ylähengitystiet merkitty harmaalla.
Ylähengitystiet ovat se osa hengityselimistöstä, joka muodostuu ihmisen nenästä, nenäontelosta, nenänielusta, suusta, kielestä, nielusta, kurkunkannesta ja äänihuulista.
Hengitettäessä nenän kautta nenäkarvat puhdistavat ilmaa. Lisäksi ilma lämpiää huomattavasti.
Alfa Romeo Racing C41

| Alfa Romeo Racing C41 |
| --- | --- |
 Kimi Räikkösen Alfa Romeo Racing C41 Itävallan GP:ssä 2021.
Talli:   Alfa Romeo
Suunnittelija(t):  Jan Monchaux Luca Furbatto Alessandro Cinelli
Kuljettajat:  7.  Kimi Räikkönen 99.  Antonio Giovinazzi
Testikuljettajat:  88.  Robert Kubica
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Bahrainin GP 2021
Kilpailuja:  22
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  13
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2021
Alfa Romeo Racing C41 oli Formula 1 -talli Alfa Romeon käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Kimi Räikkönen, Antonio Giovinazzi ja Robert Kubica. Auto julkistettiin Varsovassa Puolassa 22. helmikuuta 2021. Kauden avauskilpailussa Räikkösen ja Giovinazzin kilpailuvauhti oli parempaa viime vuoden kilpailuun verrattuna ja he jäivät muutaman sekunnin verran pistesijoista.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  | BHR | EMI | POR | ESP | MON | AZE | FRA | STY | AUT | GBR | HUN | BEL | NED | ITA | RUS | TUR | USA | MEX | SÃP | QAT | SAU | ABU | 13 | 9. |
| 2021 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Kimi Räikkönen | 11 | 13 | Kesk. | 12 | 11 | 10 | 17 | 11 | 15 | 15 | 10 | 18 | Louk. | Louk. | 8 | 12 | 13 | 8 | 12 | 14 | 15 | Kesk. | 13 | 9. |
| 2021 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Antonio Giovinazzi | 12 | 14 | 12 | 15 | 10 | 11 | 15 | 15 | 14 | 13 | 13 | 13 | 14 | 13 | 16 | 11 | 11 | 11 | 14 | 15 | 9 | Kesk. | 13 | 9. |
| 2021 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Robert Kubica |  |  |  | TD |  |  |  | TD |  |  | TD |  | 15 | 14 |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | 9. |
| 2021 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Callum Ilott |  |  | TD |  |  |  |  |  | TD |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | 9. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo Racing C41 Wikimedia Commonsissa
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet

| Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Yunnan, Kiina  27°53′42″N, 98°24′23″E
Tyyppi:  luonto
Kriteerit:  vii, viii, ix, x
Tunnusnumero:  1083
Valintahistoria
Valintavuosi:  2003
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet (kiin. 云南三江并流保护区, pinyin: Yúnnán Sānjiāng Bìngliú Bǎohùqū) on Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva kohde Yunnanin maakunnan luoteisosassa Kiinassa. Kohde koostuu kahdeksasta suojelualueesta, joissa Jangtsen, Mekongin ja Salweenin yläjuoksut virtaavat pohjoisesta etelään rinnakkain, Jangtse (Jinshajoki) ja Mekong (Lancangjoki) 66 kilometrin päässä toisistaan, Mekong ja Salween (Nujoki) vain 19 kilometrin päässä.
Meilin lumivuori.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
World Heritage Site: Three parallel rivers of Yunnan (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Aluelääkäri

Aluelääkäri oli Suomen suurimpien kaupunkien tietylle alueelle palkkaama lääkäri, jonka tehtävänä oli hoitaa maksutta vähävaraisia potilaita. Aluelääkäreitä oli vuonna 1960 Helsingissä 14 ja Tampereella yksi. Aluelääkäreiksi nimitettiin myös niitä valtion 1933 ja 1939 palkkaamia lääkäreitä, jotka harvaanasutuilla seuduilla, ulkosaaristossa sekä Oulun ja Lapin lääneissä hoitivat sellaisia töitä, joista muualla huolehtivat kunnanlääkärit. Vuonna 1951 näiden aluelääkärien virat lakkautettiin ja muutettiin kunnanlääkärin viroiksi. Lakkautettaessa virkoja oli 18 jaettuna 23 kuntaa varten. Ahvenanmaalle 1930 perustettua aluelääkärin virkaa ei tässä yhteydessä lakkautettu.
Aluelääkärien tavoin toimivat myös huoltolääkärit, joita oli Turussa kaksi ja Kotkassa yksi. Aluelääkärien joitakin tehtäviä hoitivat huoltolaitosten lääkärit. Heitä oli Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Huoltolaitoksia olivat esimerkiksi kunnalliskodit. Pohjois-Suomen harvaanasutuissa kunnissa toimi 1920-luvulta vuoteen 1951 valtion sairaaloita, joita nimitettiin aluesairaaloiksi. Niitä johti aluelääkäri. Valtio luovutti aluesairaalat 1951 korvauksetta kunnansairaaloiksi kunnille ja kuntayhtymille ja antoi niiden ylläpitämiseen valtionapua.
Yrjö Kajava

Yrjö Kajava.
Yrjö Henrik Kajava, entinen Nylund (2. joulukuuta 1884 Tammela – 21. maaliskuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, anatomi, rotututkija ja antropologi. Hän toimi anatomian ylimääräisenä professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1921 ja professorina alkaen vuodesta 1924. Hän oli myös varsin kiinnostunut rotututkimuksista.
Yrjö Kajavan vanhemmat olivat suutari Karl Henrik Nylund ja Amalia Helminen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1908 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1914. Kajava oli naimisissa vuodesta 1912 Fanny Leonarda Borisovin kanssa.
Kajava oli Helsingin yliopiston mikroskopillisen anatomian dosenttina vuodesta 1914 ja anatomian dosenttina vuodesta 1920. Hän toimi ennen professoriksi tuloaan muun muassa Humaliston keuhkotautisairaalan lääkärinä ja Savitaipaleen kunnanlääkärinä. Lisäksi Kajava oli kylpylaitoslääkärinä Runnilla kesinä 1919–1924 ja Heinolassa vuodesta 1925 alkaen. Hän omisti ja johti Helsingissä toiminutta Horus-nimistä fysikaalista laitosta. Kajava julkaisi lukuisen määrän lääketieteellisiä tutkielmia, oppikirjoja ja kirjoitelmia ja. hänen opastuksellaan kirjoitettiin kahdeksan väitöskirjaa. Ennen kuolemaansa Kajava suunnitteli vielä koko Suomea käsittänyttä antropologista teosta. Hän oli jo tätä varten tehnyt yli 11 000 henkeä käsittäviä antropologisia mittauksia Lapissa ja Länsi-Suomessa ja aikoi jatkaa mittauksia kesällä 1929. Kajava toimi Helsingin yliopiston anatomian laitoksen johtajana. Laitos sai käyttöönsä uuden rakennuksen syksyllä 1928 ja rakennuksen vihkiäisjuhlaan Kajava laati laajan kuvauksen antropologian historiasta Suomessa.
Kajava oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 1916–1917, Turun suomalaista yliopistoa valmistelleen tieteellisen lautakunnan jäsenenä 1919, lääkintöhallituksen edustajana Kordelinin rahasto urheilun ja terveyden edistämiseksi Suomessa-nimisen säätiön hallinnossa vuodesta 1920 sekä valtion tieteellisen keskuslautakunnan jäsenenä vuodesta 1922 alkaen. Suomalaisen Tiedeakatemian hallituksen jäsenenä Kajava oli vuodesta 1924 ja akatemian puheenjohtajana 1928. Hän oli 1912–1913 ja 1915–1916 Duodecim-seuran sihteerinä ja myöhemmin sen varapuheenjohtajana sekä vuonna 1928 Duodecimin puheenjohtajana. Kajava kuului lisäksi jäsenenä useihin kotimaisiin ja ulkomaisiin tieteellisiin seuroihin.
Hänen väitetään tutkineen teloittuja punavankeja Hennalan vankileirillä 1918.
Yrjö Kajava kirjoitti vuonna 1926: ”Vasta kaikkia näitä monia eri ominaisuuksia (pään ja kehon mittasuhteet, tukan ja silmien väri) vertailemalla voidaan muodostaa käsitys siitä ideaalityypistä, joka on luonteenomainen jollekin kansanrodulle tai ideaalityypille.”
Kajavan nimellä kulkee myös anatomis-fysiologinen hierontamenetelmä, kajava-terapia.
Adelaide Ferreira

Adelaide Ferreira (s. 23. syyskuuta 1959 Milde, Alcanena) on portugalilainen laulaja. Hän aloitti uransa 1970-luvun lopulla ja hänen varhaisimpiin hitteihinsä kuuluu muun muassa Baby suicida. Vuonna 1985 Ferreira edusti Portugalia Euroviisuissa laululla Penso em ti (eu sei).
Diskografia

Entre Um Coco e Um Adeus (LP, Polygram,1986)
Amantes Imortais/Fast And Far (2LP, MBP, 1989)
O Realizador está Louco (CD, Vidisco, 1996)
Só Baladas (Kokoelma, BMG, 1998)
Sentidos (CD, BMG, 2000)
BB3 (2001) - Outro Sol
O Olhar da Serpente (2002)
Adelaide Ferreira,(2004), Universal Music Portugal
O Melhor de Adelaide Ferreira (2008)