stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Al Udeidin lentotukikohta
Historia

Qatar antoi Yhdysvalloille pääsyn Al Udediin vuonna 2000, ja Yhdysvaltojen tukikohdan olemassaolo julkistettiin maidenvälisellä sopimuksella joulukuussa 2002. Tukikohtaa laajennettiin paljon, jotta se saatiin soveltumaan yli 100 lentokoneelle ja 10 000 sotilaan majoittamiseen. Uusi komentokeskus Combined Air Operations Center (CAOC) valmistui vuonna 2003. Sen suunnittelee ja johtaa Yhdysvaltojen sotilaallista lentotoimintaa koko USCENTCOMin alueella.
Al Udeid oli erittäin tärkeässä roolissa Afganistanin ja Irakin sodissa 2000-vuosikymmenen alusta 2020-luvun alkuun. Se oli Yhdysvaltojen johtamalle liittoumalle tärkeä komento- ja logistinen keskus. Suuri osa joukoista ja varusteita ilmakuljetettiin tukikohdan kautta sotatoimialueille. Al Udeid toimi usein taistelutehtävien, kuten pommituslentojen lähtöpisteenä. Sinne oli sijoitettuna parikymmentä KC-135 Stratotanker- ja KC-10 Extender -tankkeria, joilla muita sotilaskoneita ilmatankattiin.
Myös Yhdistynyt kuningaskunta valitsi Al Udeidin tukikohdakseen 2000-luvun alussa. Sitä käytettiin Britannian operaatioiden Telic (Irak) ja Herrick (Afganistan) tukemiseen, kun Britannia taisteli Yhdysvaltojen rinnalla. Tukikohta oli vuosina 2005–2009 RAF:n tärkeä operatiivinen keskus. Sinne oli sijoitettuna Tornado-taistelukoneita ja Vickers VC10 -kuljetuskoneita. Monet muutkin koneet tukeutuivat Al Udeidiin, ja brittijoukkoja Irakiin ja Afganistaniin kuljetettiin sen kautta. Brittien tukikohtaa miehitti tuolloin kerrallaan noin 400 henkilöä.
Niinikään Australia käytti tukikohtaa osallistuessaan Irakin ja Afganistanin sotiin. Australian kuninkaalliset ilmavoimat sijoitti sinne F/A-18 Hornet -hävittäjiä, P-3 Orion -merivalvontakoneita ja C-130 Hercules -kuljetuskoneita vuonna 2003. Niillä lennettiin taistelulentoja vuoteen 2008, kunnes Australia vetäytyi sodista.
Al Udeidia on käytetty 2010-luvulta eteenpäin Isisin vastaisessa taistelussa. Yhdysvallat, Britannia ja jotkut muut liittouman maat ovat tukeneet Syyriassa ja muualla Lähi-idässä Isisiä vastaan sotivia maajoukkojaan ja lentäneet ilmaiskulentojaan tukikohdasta käsin. Qatar ilmoitti tukikohdan laajentamisesta vuonna 2018. Qatar myös rahoitti rakennustöitä itse. Yksi projektin tarkoituksista oli parantaa henkilöstön asuintiloja, jotka olivat aiemmin kehnot.
Al Udeid oli yksi niistä tukikohdista, joihin ihmisiä evakuoitiin lentäen Afganistanista elokuussa 2021, kun länsimaalaiset joukot vedettiin maasta ja Taliban nousi nopeasti takaisin valtaan. Al Udeid toimi välietappina, josta ihmiset lennätettiin eteenpäin. Yhteensä muutama kymmenen tuhatta ihmistä asui jonkin aikaa täyteen ahdetuissa tiloissa, joiden asumisoloja kuvattiin hyvin huonoiksi.
Qatar avasi tukikohtaan uuden Qatarin asevoimien teknisen instituutin tammikuussa 2022. Se tarjoaa opetusta eri tekniikan ja tieteen aloilla. Opetusta on myös englanniksi.
Alkuvuodesta 2024 Yhdysvallat jatkoi sopimustaan tukikohdan käyttämisestä 10 vuodella.
Nykyään

Al Udeid on Qatarin emiirin ilmavoimien tärkein tukikohta, joskin osa sen yksiköistä on sijoitettuna muualle, kuten Hamadin kansainvälisellä lentoasemalla. Al Udeidiin on sijoitettu monenlaista Qatarin käyttämää lentokalustoa.
Al Udeidissa toimii Yhdysvaltain ilmavoimien 379th Air Expeditionary Wing -lennosto sekä koko Yhdysvaltain asevoimien Central Commandin (USCENTCOM) ja ilmavoimien Air Forces Central Commandin päämaja. Brittien nimitys tukikohdalle on RAF Al Udeid. Siellä sijaitsee Britannian kuninkaallisten ilmavoimien No. 83 Expeditionary Air Group. Tukikohtaa on miehittänyt ajoittain yli 10 000 sotilasta, ja siellä on lentokoneiden lisäksi myös maasotakalustoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al Udeidin lentotukikohta Wikimedia Commonsissa
Toni Saukkola

Toni Saukkola (s. 17. heinäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen urheiluselostaja. Saukkola on freelancer, joka selostaa muun muassa Ylen, C Moren ja Ruutu+:n kanavilla. Hänen päälajejaan ovat jääkiekko ja jalkapallo.
Saukkola on selostanut Ylellä mm. jalkapallon naisten MM-kilpailuissa 2019, miesten EM-kilpailuissa 2020 (järjestettiin 2021) , naisten EM-kilpailuissa 2022 sekä miesten MM-kilpailuissa 2022. Ylellä hän selosti myös beach volleyta Tokion olympialaisissa 2021. C Morella hän on työskennellyt jääkiekon SM-liigan, jalkapallon Mestarien liigan, La Ligan, Serie A:n ja Valioliigan parissa. Ruutu+:ssa Saukkola on selostanut jalkapallon Veikkausliigaa ja Miesten Ykköstä. .
Saukkola on työskennellyt myös kirjoittavana urheilutoimittajana Helsingin Sanomissa . HIFK Fotbollin miesten edustusjoukkueen mediavastaavana hän toimi yhteensä viiden kauden ajan vuosina 2014-2017. Selostajatöiden lisäksi Saukkola on työskennellyt vuodesta 2014 lähtien urheilulähetysten grafiikkaoperaattorina eri kanavien tv- ja studiolähetyksissä.
Ennen uraansa urheilumediassa Saukkola oli omien sanojensa mukaan ”duunarihommissa" mm. muuttomiehenä, autokuljettajana ja rakennusapulaisena. Urheilumedia-alalle hän päätyi vuonna 2014 ryhdyttyään opiskelemaan urheilujournalismia Laajasalon opistossa.
Saukkola on pelannut jääkiekkoa mm. Kiekko-Vantaassa, KJT:ssä ja EVU:ssa sekä jääpalloa HIFK:ssa.
Aiheesta muualla

Ukko.fi: Selostaja Toni Saukkola muutti hauskan ajanvietteen mielekkääksi työksi
IS.fi: Toni Saukkola paiskii tuntikaupalla töitä ennen otteluita
Hugo Ferdinand Forss

Hugo Ferdinand Forss (8. toukokuuta 1844 Turku – 19. maaliskuuta 1909 Savonlinna) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies, joka toimi Savonlinnan pormestarina.
Forssin vanhemmat lääninmaanmittari Berndt Ferdinand Forss ja Josefina Lovisa Sjöblom ja puoliso vuodesta 1873 Ida Karolina Appelroth. Forss suoritti tuomarintutkinnon 1886 ja sai varatuomarin arvon 1870. Hän toimi Savonlinnan pormestarina 1875–1885, Rantasalmen tuomiokunnan tuomarina 1885–1893 ja Kiteen tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1893. Forss oli  porvarissäädyssä Savonlinnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Suomalaisia rakkauslauluja

Suomalaisia rakkauslauluja on suomalainen televisio-ohjelma, joka taltioitiin Lahden Sävel ry:n järjestämästä konsertista Lahden kaupunginteatterissa 1993. Konsertti oli yksi vuosittaisen Lahden Sävel -viikon musiikkitilaisuuksista. Sen päätapahtuma oli kansainvälinen Keskiyön auringon laulufestivaali (Midnight Sun Song Festival). Lahden Säveliä järjestettiin 1987 – 1996. Yle TV1:n Viihdetoimitus oli mukana yhteistyössä vuoteen 1991 ja tuotti televisio-ohjelmia kotimaisista konserteista ja laulufestivaalista. Vuosina 1992 - 1993 tuottaja oli Viihdetoimituksen seuraaja TV1 Taideohjelmat, vuonna 1994 TV1 Kansainvälinen musiikki ja 1995 TV1 Viihdeohjelmat. Suomalaisia rakkauslauluja oli yksi kotimaisista konserteista. Ison orkesterin kapellimestarina toimi Olli Ahvenlahti ja konsertin ohjasi Erkki Pohjanheimo. Juontajana toimi Janne Porkka. 
Suomalaisia rakkauslauluja lähetettiin Yle TV1:ssä 12.6.1993
Esiintyjät

Kaija Koo
Janita
Kaija Lustila
Joel Hallikainen
Mika Pohjonen
Riki Sorsa
Kurre
Tekijät

Lahden Sävel ry: Eino Grön, Jukka Virtanen, Jaakko Salo, Lasse Norres, Laila Takolander
Janne Porkka, juontaja
Olli Ahvenlahti, kapellimestari
Georg Sikow, lavastaja
Reino Aaltonen, musiikkitarkkailija
Erkki Pohjanheimo, tuottaja-toimittaja-ohjaaja
Triviaa

Konsertin tunnusmusiikiksi valittiin Kaija Koon ja Markku Impiön rakkauslaulu Kuka keksi rakkauden, joka juuri oli noussut suosikkien kärkeen.
Knut Gustaf Victor Furuhjelm

Knut Gustaf Victor (Viktor) Furuhjelm (5. elokuuta 1862 Helsinki – 31. tammikuuta 1928 Urjala) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies.
Furuhjelmin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, senaattori Victor Furuhjelm ja vapaaherratar Eva Matilda Aglaë von Kothen. Protokollasihteeri, tietokirjailija Elis Furuhjelm ja taidemaalari Dagmar Furuhjelm olivat hänen sisaruksiaan. Furuhjelm tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890. Varatuomarin arvon hän sai 1893. Viipurin hovioikeudessa Furuhjelm toimi kanslistina vuodesta 1897 ja asessorina vuodesta 1906. Hän oli Turun hovioikeuden oikeusneuvos 1918–1926. Furuhjelm harjoitti myös asianajajan tointa.  Hän oli  aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1894.
Baijerin maapäivät

| Baijerin maapäivät   Bayerischer Landtag |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  Ilse Aigner (CSU)
Kokoonpano
Edustajia:  203
 
Puolueet:  Hallitus (122)      CSU (85)       FW (37) Oppositio (81)      AfD (32)       Vihreät (32)       SPD (17)
Kokouspaikka
 Maapäivien kokoontumispaikka vuonna 2012
 Maximilianeum, München
Kotisivut
 https://www.bayern.landtag.de/
Baijerin maapäivät (saks. Bayerischer Landtag) on Saksan osavaltion Baijerin yksikamarinen kansanedustuslaitos. Maapäivät kokoontuu Maximilianeumissa Münchenissä. Vuoden 2018 vaaleista lähtien Baijerin maapäivillä on ollut 205 edustajaa.
Maapäivävaalit pidetään joka viides vuosi, ja ne on pidettävä sunnuntaina tai pyhäpäivänä. Seuraavat vaalit on pidettävä aikaisintaan 59 kuukautta ja viimeistään 62 kuukauden kuluttua edellisestä vaalista, ellei maapäivät ennen sitä hajota itseään.
Maapäivien nykyinen puheenjohtaja on SCU:ta edustava Ilse Aigner, joka valittiin virkaan ensimmäisen kerran vuonna 2018. Hän uusi paikkansa vuonna 2023.
Historia

Ensimmäinen lainsäädäntöelin Baijeriin perustettiin vuonna 1311. Baijerin herttua Otto III tarvitsi rahaa ja herttuakunnan aatelisto suostui säätämään tätä varten uuden veron vastineeksi siitä, että Baijeriin perustettaisiin kolmea säätyä (aatelisto, papisto ja porvarit) edustavat maapäivät.
Baijerin maapäivät perustettiin Baijerin kuningaskunnassa vuonna 1818. Ensimmäinen yleiskokous pidettiin 4. helmikuuta 1819. Sen alkuperäinen nimi oli Ständeversammlung, ja se jaettiin ylempään huoneeseen (Kammer der Reichsräte) ja alahuoneeseen (Kammer der Abgeordneten). Vuonna 1834 Ständeversammlung sai nimekseen Landtag eli maapäivät.
Vuonna 1919 säädetyn niin sanotun Bambergin perustuslain nojalla maapäivien ylähuone lakkautettiin ja sen alahuoneesta tuli yksikamarinen demokraattisesti valittu osavaltion parlamentti, jollaisena se toimi Weimarin tasavallan ajan. Natsi-Saksassa maapäivät kärsivät gleichschaltungista eli yhtenäistämispolitiikasta. Ne lakkautettiin 30. tammikuuta 1934.
Toisen maailmansodan jälkeen Baijerin uusi perustuslaki hyväksyttiin ja ensimmäiset uudet maapäivävaalit pidettiin 1. joulukuuta 1946. Kolme vuotta myöhemmin maapäivät alkoi myös kokoontua Maximilianeumissa. Vuosien 1946 ja 1999 välillä maapäivillä oli jälleen ylähuone, Baijerin senaatti, kunnes sen jälkeen siirryttiin jälleen yksikamariseen järjestelmään.
Vaalitapa

Baijerin osavaltion maapäivät valitaan suhteellisella vaalitavalla joka viides vuosi. Äänestäjillä on kaksi ääntä: ”ensimmäinen ääni” ehdokkaille kussakin yksittäisessä vaalipiirissä ja ”toinen ääni” puoluelistalle. Yhden edustajan vaalipiirejä on 90 ja loput ehdokkaat valitaan puoluelistoilta. Baijerin seitsemän hallintopiiriä toimivat ”vaalialueina”. Yhden edustajan vaalipiirin ehdokkaat ovat yleensä myös puolueensa listan ehdokkaita ja voivat siten saada tarpeeksi ääniä voidakseen päästä maapäiville puoluelistan kautta, vaikka he eivät olisi voittaneet omaa vaalipiiriänsä.
Aiheesta muualla

Maapäivien viralliset sivut (saksaksi)
Käännös suomeksi
NCAA-yliopistojalkapallon I-divisioona

| I-divisioona |
| --- | --- |
Laji:  amerikkalainen jalkapallo
Maa(t):   Yhdysvallat
Perustettu:  1978
Joukkueita:  128
Hallitseva mestari:  North Dakota State Bison
Eniten mestaruuksia:  North Dakota State Bison (10)
Ylempi taso:  I-divisioonan Bowl-sarja
Alempi taso:  II-divisioona
TV:  ESPN
Aiheesta muualla
NCAA Division I FCS
NCAA-yliopistojalkapallon I-divisiona (engl. NCAA Division I Football Championship eli Football Championship Subdivision) on yliopistojalkapallon toiseksi korkein sarjataso Yhdysvalloissa.
Sarjaa hallinnoiva NCAA laskee sarjan korkeimman Division I -tason urheilusarjaksi, vaikka käytännössä sarja on yliopistojalkapallon toiseksi korkein sarja. I-divisioona eroaa Bowl-sarjasta oppilaille tarkoitettujen urheilustipendien määrässä ja yliopistojen urheiluohjelman laajuudessa.
Pelisysteemi

I-divisioona koostuu 14 konferessista joiden lisäksi kuusi yliopistoa ei kuulu mihinkään konferenssiin. Joukkueet pelaavat kaudessa 10–15 ottelua, joiden perusteella NCAA:n pudotuspelikomitea arvioi 24 parasta joukkuetta jotka etenevät pudotuspeleihin. Arviointi alkaa jo kauden aikana ja komitea julkaisee viikoittan joukkueiden ranking-listan. Pudotuspeleissä joukkueet kohtaavat vain kerran, ja voittajajoukkue etenee seuraavalle kierrokselle.
Pelisysteemi > Konferenssit

Kaudella 2025.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Big Sky  CAA Football  Ivy League  MEAC  Missouri Valley  |  Northeast  OVC–BSC  Patriot League  Pioneer League  |  Southern  Southland  SWAC  UAC  |
Big South Conference ja Ohio Valley Conference ovat kumppaneita allianssissa, joka jakaa yhden automaattisen laituripaikan FCS-mestaruusturnauksessa.
CAA Footballia operoi multi-sports Coastal Athletic Association, mutta se on erillinen oikeushenkilö.
United Athletic Conference (UAC) perustettiin kauden 2022 jälkeen Atlantic Sun Conferencen ja Western Athletic Conferencen amerikkalaisen jalkapallon liigan yhdistämisenä.
Historia

Sarja perustettiin vuonna 1978 jakamalla yliopistojalkapallon ylin sarjataso kahtia. Aluksi sarja kulki nimellä 1AA-divisioona (engl. Division I-AA). Vuonna 2006 sarja otti nykyisen nimensä.
Mestarit

I-divisioonan pelisysteemin vuoksi sarjan mestaruutta ei ole koskaan kyseenalaistettu kuten Bowl-sarjassa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  2024: North Dakota State  2023: South Dakota State  2022: South Dakota State  2021: North Dakota State  2020: Sam Houston  2019: North Dakota State  2018: North Dakota State  2017: North Dakota State  2016: James Madison  2015: North Dakota State  2014: North Dakota State  2013: North Dakota State  2012: North Dakota State  2011: North Dakota State  2010: Eastern Washington  |  2009: Villanova  2008: Richmond  2007: Appalachian State  2006: Appalachian State  2005: Appalachian State  2004: James Madison  2003: Delaware  2002: Western Kentucky  2001: Montana  2000: Georgia Southern  |  1999: Georgia Southern  1998: Massachusetts  1997: Youngstown State  1996: Marshall  1995: Montana  1994: Youngstown State  1993: Youngstown State  1992: Marshall  1991: Youngstown State  1990: Georgia Southern  |  1989: Georgia Southern  1988: Furman  1987: Louisiana-Monroe  1986: Georgia Southern  1985: Georgia Southern  1984: Montana State  1983: Southern Illinois  1982: Eastern Kentucky  1981: Idaho State  1980: Boise State  1979: Eastern Kentucky  1978: Florida A&M  |
Pretzel

Lajitelma erilaisia pretzeleitä.
Pretzel (myös: brezel) on useimmiten solmun muotoon leivottu leipä tai leivonnainen, joka voidaan maustaa esimerkiksi siemenillä, pähkinöillä ja suklaalla. Pretzel on saksankielisestä Euroopasta peräisin oleva, mahdollisesti munkkien varhaiskeskiajalla keksimä leivonnainen.
Käännös suomeksi
Tantoo Cardinal

| Tantoo Cardinal |
| --- | --- |
 Cardinal vuonna 2025
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1950 (ikä 74) Fort McMurray, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Tantoo Cardinal (alk. Rose Marie Cardinal; s. 20. heinäkuuta 1950 Fort McMurray, Alberta, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän sai Order of Canada -kunniamerkin vuonna 2009.
Elämä

Cardinal on sukujuuriltaan métis ja cree. Hän kasvoi isoäitinsä luona Anzacissa. Hänen isoäitinsä antoi hänelle lempinimen Tantoo heidän käyttämänsä hyönteismyrkyn mukaan.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Tanssii susien kanssa | Dances with Wolves | Black Shawl |
| 1991 | Musta kaapu | Black Robe | Chominan vaimo |
| 1991 | Pahan salamat | The Lightning Incident | Vivian |
| 1993 | Vihreän kullan maa | Where the Rivers Flow North | Bangor |
| 1994 | Intohimon tuulet | Legends of the Fall | Pet |
| 1995 | Tecumseh – viimeinen soturi | Tecumseh – The Last Warrior | Kilpikonnaäiti |
| 1997 | Pojan kaksi maailmaa | The Education of Little Tree | Isoäiti |
| 1998 | Savumerkkejä | Smoke Signals | Arlene Joseph |
| 2023 | Killers of the Flower Moon | Killers of the Flower Moon | Lizzie Q |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Echo | Echo | Chula Battiest |
Aiheesta muualla

Tantoo Cardinal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tantoo Cardinal Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC
Ava-akatemia

Ava-akatemia (ennen AVA-instituutti) on johtamiseen, esihenkilötaitoihin ja liiketoimintaosaamiseen sekä muuhun henkilöstön kehittämiseen erikoistunut koulutus-, valmennus- ja kehittämisorganisaatio. Ava-akatemia kuuluu Elinkeinoelämän oppilaitoksiin (EOL ry). Sillä on myös Opetushallituksen myöntämä ammatillisen oppilaitoksen status, joka mahdollistaa henkilöstövalmennusten lisäksi tutkintotavoitteisen koulutuksen järjestämisen.
AVA-akatemia sai alkunsa Kulutusosuukuntien Keskusliiton vuonna 1920 perustamista osuuskauppakursseista. Vuonna 1924 alettiin käyttämään nimitystä KK:n Osuuskauppakoulu ja 1970 nimeksi muutettiin E-instituutti, johon keskitettiin kaikki edistysmielisen osuustoimintaliikkeen koulutus. Vuonna 1991 E-instituutin nimeksi vaihtui AVA-instituutti ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 2020.
Historia

Ava-akatemia perustettiin vuonna 1920. Ava-akatemia oli vuosikymmeniä myös merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja. Se oli muun muassa yksi ensimmäisistä naisille ammatillista koulutusta tarjonneista oppilaitoksista. Sen valmennusten sisällöt ja menetelmät ovat heijastaneet eri aikoina tarvittavia taitoja ja osaamista. Esimerkiksi 1920- ja 1930-luvuilla valmennuksissa korostettiin aiheina kirjanpitoa ja kannattavaisuuslaskentoa, kauppakirjeenvaihtoa, reklaamioppia, siirtomaatavaraoppia, henkilökunnan valintaa taipumustensa perusteella sekä liikkeenhoidon valvonta- ja tarkkailutehtäviä.
Toiminta jatkui vilkkaana myös toisen maailmansodan aikana, vaikka koulutuksia jouduttiinkin keskeyttämään tilojen tuhoutuessa Helsingin suurpommituksissa 1944. Toimitilat sijaitsivat muun muassa Helsingin Pohjoisrannassa ja Mikonkadulla 1950-luvulle, jolloin tapahtui muutto Strömsin kartanon alueelle Helsingin Roihuvuoreen. Instituutti muutti nimensä Ava-akatemiaksi vuonna 2020. Ava-akatemian toimitilat sijaitsevat nykyään Helsingin Herttoniemessä, ja se toimii valtakunnallisesti kaikkialla Suomessa.
Aiheesta muualla

Ava-akatemia
Kristian Alfred Grahn

Kristian (Christian) Alfred Grahn (10. joulukuuta 1835 Hauho – 26. tammikuuta 1891 Heinola) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies, joka toimi Heinolan pormestarina.
Grahnin vanhemmat olivat varapastori Fredrik August Grahn ja Flora Teresia Waldén ja puoliso vuodesta 1865 Flora Lovisa Viktoria Waldens. Grahn suoritti tuomarintutkinnon 1862 ja sai varatuomarin arvon 1864, jolloin hän myös suoritti kameraalitutkinnon. Hän toimi Heinolan pormestarina vuodesta 1866. Grahn edusti Heinolaa porvarissäädyssä valtiopäivillä 1872.
Urho Ahonurho

Urho Ahonurho
Ahonurhon suunnittelema Vesikosken miekka Loimaalla paljastettiin vuonna 1937.
Urho Uljas Ahonurho (15. elokuuta 1894 Helsinki – 19. maaliskuuta 1952 Loimaa, alkujaan Urho Aho) oli suomalainen taidemaalari.
Ahonurho opiskeli Turun piirustuskoulussa ja työskenteli pääasiassa Loimaalla. Kesiään hän vietti usein Karkussa ja oli muun muassa Emil Danielssonin ateljeessa Pirunvuorella usein nähty vieras. Hän maalasi romanttissävyisesti voimakkain ja tummin värein. Aiheina olivat luonto ja vähäisemmässä määrin ihminen. Hän oli myös graafinen suunnittelija ja suunnitteli muun muassa etikettejä Loimaan oluttehtaan tuotteisiin.
Ahonurhon teoksia on muun muassa Turun, Tampereen ja Loimaan taidemuseoissa. Mommilan kirkon läheisyydessä sijaitsevalla hautausmaalla on sankarihaudat, jonka muistomerkki on myös Ahonurhon teos.
Urho Ahonurho: Mommilan sankarimuistomerkki, 1951, Hausjärvi.
Kirjallisuutta

Heinonen, Juhani: Ahonurho.  Loimaa:  Loimaan kirjapaino, 1995.  ISBN 951-96273-4-0
Aiheesta muualla

Urho Ahonurho taiteilijamatrikkelissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Helsingin Gayteatteri

Helsingin Gayteatteri on Helsingissä toimiva vapaa teatteri. Sen toiminta alkoi syksyllä 2006 ja virallisesti Helsingin Gayteatteri perustettiin vuotta myöhemmin. Teatterin tarkoituksena on tukea seksuaalivähemmistöjen teatteritoimintaa ja edistää yhdenvertaisuutta teatteritaiteen keinoin. Yhdistys tekee myös tunnetuksi homotaiteilijoiden tuotantoa. Helsingin Gayteatteri on harrastajapohjainen teatteri, jolla ei ole pysyvää teatteritilaa ja esityspaikka valitaan aina projektikohtaisesti. Yhdistyksellä ei ole myöskään vakituista henkilökuntaa, vaan toiminta tapahtuu vapaaehtoisvoimin.
Helsingin Gayteatteri valmistaa vuosittaiin 2–3 ensi-iltaa vuodessa. Lisäksi se järjestää ohjelmallisia iltamia, joissa eri kulttuurialojen ammattilaiset ja harrastajat esittävät tuotantoaan. Helsingin Gayteatteri on Suomen harrastajateatteriliiton jäsen ja sillä on Lontoossa toimiva ystävyysteatteri Above The Stag Theatre. Vierailevina ohjaajina ovat toimineet muun muassa Markku Arokanto ja Minna Kivelä. Teatterin toistaiseksi suurin menestys oli keväällä 2013 esitetty Terrence McNallyn käsikirjoittama Corpus Cristi, joka näytelmän kantaesitys Suomessa.
Aiheesta muualla

Helsingin Gayteatterin kotisivut
Tommi Malinen

| Tommi Malinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. elokuuta 1987 (ikä 37) Savonlinna, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Toke
Sisäpelirooli:  kotiuttaja
Seura:  Loimaan Palloilijat
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Hämeenlinnan Paukku
Ammattilaisjoukkueet
2004–:  Hämeenlinnan Paukku Hyvinkään Tahko Riihi-Pesis Lammin Luja Manse PP Loimaan Palloilijat
Tommi Malinen (s. 20. elokuuta 1987 Savonlinna) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Ykköspesis-joukkue Loimaan Palloilijoita.
Ura

Malinen on Hämeenlinnan Paukun kasvatti. Hän edusti kasvattajaseuraansa Suomensarjassa vuosina 2004–2006. Kesällä 2007 ja 2008 Malinen pelasi Hyvinkään Tahkon Suomensarja-joukkueessa sekä 2007 Ykköspesistä Riihi-Pesiksen riveissä. Kesäksi 2009 Malinen siirtyi Lammin Lujaan ja 2010 Manse PP:n riveihin. Kesäksi 2011 hän siirtyi takaisin Tahkoon. Vuosina 2012–2017 Malinen pelasi Manse PP:ssä Suomensarjaa ja Ykköspesistä. Kesät 2018 ja 2019 hän pelasi Loimaan Palloilijoissa Suomensarjaa. LP:n noustessa Ykköspesikseen, Malinen siirtyi sarjatasoa ylöspäin Superpesikseen, jossa hän debytoi 32-vuotiaana 3. heinäkuuta 2020 vieraissa Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan. Hän löi ottelussa kolme juoksua. Kaudeksi 2021 Malinen siirtyi vuoden sopimuksella Loimaan Palloilijoihin.
Hapen isotoopit

Massiivisen tähden elinajan lopulla 16O keskittyy O-kuoreen, 17O H-kuoreen ja 18O He-kuoreen.
Hapen isotoopit ovat nuklideja, joiden atomien ytimissä on kahdeksan protonia ja eri määrä (4–16) neutronia. Hapella on kolme vakaata isotooppia, 16O, 17O ja 18O. Lisäksi hapella on joukko epävakaita, radio­aktiivisia isotooppeja, joiden massa­luvut vaihtelevat välillä 12–24, mutta ne ovat kaikki lyhytikäisiä: niistä pitkä­ikäisimmänkin, 15O:n puoliintumisaika on 122,24 sekuntia. Lyhytikäisin tunnettu hapen isotooppi on 12O, jonka puoliintumis­aika on 580(30) × 10-24 sekuntia.