stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Aboukir (1900)

| HMS Aboukir |
| --- | --- |
 HMS Aboukir

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  9. marraskuuta 1898
Laskettu vesille:  16. toukokuuta 1900
Palveluskäyttöön:  3. huhtikuuta 1902
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 22. syyskuuta 1914
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 000 t
Pituus:  144 m
Leveys:  21,18 m (kokonaispituus)
Syväys:  7,92 m
Koneteho:  21 000 ihp
Nopeus:  21 solmua (39 km/h)
Miehistöä:  760
Aseistus
Aseistus:  2 x BL 9,2" (230 mm) Mk X -tykkiä 12 x BL 6" (150 mm) Mk VII -tykkiä 12 x QF 12 naulan -tykkiä 3 x QF 3 naulan -tykkiä 2 x 18 " torpedoputkea
HMS Aboukir oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1898. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1900 ja valmistui 3. huhtikuuta 1902.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon. Se oli maaliskuuhun 1907 huollettavana Chathamin telakalla, josta palvelukseen palatessaan se liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueeseen. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1909 Devonportissa ja se palasi palvelukseen heinäkuussa liitettynä Välimeren laivaston 6. risteilijälaivueeseen. Alus siirrettiin joulukuussa 1912 Kotilaivaston 4. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin 1913 6. risteilijälaivueeseen ja edelleen saman vuoden lopulla 7. risteilijälaivueeseen.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli sijoitettuna reserviin ja se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin 7. risteilijälaivueeseen. Laivue liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.
Alus oli kahden sisaraluksensa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa kymmenen solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-9:n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo Aboukiriin, jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. HMS Cressy ja HMS Hogue luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt. Sukellusvene laukaisi kaksi torpedoa Hogueen ja kaksi Cressyyn upottaen kummatkin.
Heikki Vanhanen

Heikki Tapani Vanhanen (s. 18. heinäkuuta 1958 Janakkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Uransa aikana hän edusti Tervakosken Pyrkivää, Hyvinkään Tahkoa, Hämeenlinnan Tarmoa sekä Janakkalan Janaa ja hänen valmentajanaan toimi Armas Vanhanen.
Kalevan kisoista Vanhanen saavutti kuulantyönnön pronssia vuonna 1981. Lisäksi sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1980. Ennätyksikseen Vanhanen työnsi ulkoradoilla 18,94 metriä (1981) ja hallissa 18,06 metriä (1980). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1988 jälkeen.
HMS Chiddingfold

| HMS Chiddingfold |
| --- | --- |
 HMS Chiddingfold

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vosper Thornycroft
Laskettu vesille:  lokakuu 1983
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1984
Tekniset tiedot
Uppouma:  750 t
Pituus:  60 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  2-akselinen Napier Deltic -dieselmoottori 3 540 shp
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  6 upseeria ja 49 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 × 30 mm automaattitykki 2 × Minigun 3 × 7,62 mm konekivääriä
HMS Chiddingfold (viirinumero M37) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille lokakuussa 1983 kumminaan Lady Anne Kennon ja valmistui vuotta myöhemmin lokakuussa 1984.
Palvelus

Alus sijoitettiin Portsmouthin laivastotukikohtaan. Aluksella aloitettiin tammikuussa 2012 BAE Systemsillä Portsmouthissa vuoden kestävä modernisointi. Aluksen kannesta poistettiin kaksi osaa, jotta saataisiin tilaa vaihtaa Rolls-Royce Deltics -moottorit Caterpillar C32 Acert -moottoreihin.
HMS Chieftain

| HMS Chieftain |
| --- | --- |
 HMS Chieftain

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  27. kesäkuuta 1943
Laskettu vesille:  26. helmikuuta 1945
Palveluskäyttöön:  7. maaliskuuta 1946
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 20. maaliskuuta 1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV Hazemayer -asennuksena 2 x yksiputkista QF 2 naulan Mk XV 2 x yksiputkista Oerlikon 20 mm 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Chieftain oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ch-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 27. kesäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 26. helmikuuta 1945 ja valmistui 7. maaliskuuta 1946.
Palvelus

Alus muutettiin miinalaivaksi ja myytiin romutettavaksi 20. maaliskuuta 1961.
Heikki Vappula

Heikki Antero Vappula (6. tammikuuta 1967 Tuusula – 23. marraskuuta 2018 Zimbabwe) oli UPM:n biorefining-liiketoiminta-alueen johtaja. Vappula aloitti UPM:n palveluksessa hankinnasta vastaavana johtajana 2006. Vuosina 2010–2013 hän toimi UPM:n Energy & Pulp -liiketoimintaryhmän johtajana. Vuodesta 2013 alkaen hän työskenteli viimeisimmässä tehtävässään UPM:n Biorefining -liiketoiminnan johtajana. Vappula kuoli 23. marraskuuta 2018 lento-onnettomuudessa Zimbabwessa.
Vappula oli Metsäteollisuus ry:n hallituksen jäsen. Aiemmin hän työskenteli 13 vuotta Nokian palveluksessa.
Eurooppatie E18

E18 eli Eurooppatie 18 on 1 890 kilometriä pitkä eurooppatie, joka alkaa Pohjois-Irlannin Craigavonista ja päättyy Venäjän Pietariin. Tie on keskeinen osa Pohjolan kolmion liikennekäytävää.
Reitti

Craigavon – Belfast – Stranraer – Carlisle – Newcastle – Kristiansand – Drammen – Oslo – Årjäng – Karlstad – Örebro – Västerås – Tukholma – Norrtälje – Kapellskär – Naantali – Turku – Salo – Lohja – Espoo – Vantaa – Helsinki – Sipoo – Porvoo – Loviisa – Kotka – Hamina – Vaalimaa - Viipuri – Pietari.
E18 Suomessa

Suomessa E18 kulkee Naantalista Turun kehätietä eli kantatietä 40 Kaarinan Piikkiöön, jossa se liittyy valtatiehen 1. Valtatietä 1 tie jatkaa Espooseen asti, josta se siirtyy Kehä III:a pitkin Porvoonväylälle asti. E18 kulkee valtatie 7:n kanssa Vaalimaalle saakka. Venäjän puolella E18 on osa päävaltatie M10:tä. Suomessa E18 kulkee moottoritienä Piikkiöstä Espooseen sekä Vantaalta Vaalimaalle; ainoastaan Turun ja Helsingin kehäteiden osuudet, vaikkakin pääosin moottoritietasoiset, eivät ole moottoritietä. Tien viimeinen moottoritieosuus Haminan ja Vaalimaan välille valmistui 1. maaliskuuta 2018.
Valtateiltä 1 ja 7 sekä Kehä III:ltä on opastus E18-tielle. Opastus on viitoitettu valtatiellä 1 itään Pietariin, Kotkaan ja Helsinkiin, Kehä III:lla itään Pietariin ja Kotkaan, länteen Turkuun, sekä valtatiellä 7 itään Pietariin ja länteen Turkuun, Helsinkiin ja Kotkaan. Viitat ovat kaksikielisiä myös yksikielisten kuntien alueilla.
Kuvia

E18-tietä Pohjois-Irlannissa.
Drammenin silta Norjassa.
E18-tietä Västeråsissa Ruotsissa.
Kehä III (kantatie 50, E18) länteen Vantaalla ennen Tuusulanväylän liittymää
E18-tietä Kotkassa Suomessa.
Everybody’s Rockin’

| Everybody's Rockin' Neil Young |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhti-toukokuussa 1983, Modern Recorders, Redwood City, Kalifornia
 Julkaistu: 1. elokuuta 1983
 Tuottaja(t): Elliot Mazer, Neil Young
 Tyylilaji: Rockabilly
 Kesto: 24.55
 Levy-yhtiö: Geffen
Neil Youngin muut julkaisut
| Trans 1982 | Everybody's Rockin' 1983 | Old Ways 1985 |
Everybody's Rockin' on Neil Youngin 13. studioalbumi vuodelta 1983.
Kappaleet

The Painter – 3.02 (säv. Bobby Freeman)
Rainin' in My Heart – 2.11 (säv. Slim Harpo, Jerry West)
Payola Blues – 3.09 (säv. Ben Keith, Young)
Wonderin – 2.59 (säv. Young)
Kinda Fonda Wanda – 1.51 (säv. Tim Drummond, Young)
Jellyroll Man – 2.00 (säv. Young)
Bright Lights, Big City – 2.18 (säv. Jimmy Reed)
Cry, Cry, Cry – 2.39 (säv. Young)
Mystery Train – 2.47 (säv. Junior Parker, Sam Phillips)
Everybody's Rockin – 1.57 (säv. Young)
Kokoonpano

Neil Young – laulu, piano, kitara, huuliharppu
The Shocking Pinks
Larry Byrom – piano, taustalaulu
Anthony Crawford – taustalaulu
Tim Drummond – kontrabasso
Karl Himmel – virvelirumpu
Ben Keith – alttosaksofoni, kitara
Rick Palombi – taustalaulu
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Everybody's Rockin'  discogs.com -sivustolla
Everlasting Flame

| Everlasting Flame Dreamtale |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 2022
 Tyylilaji: power metal
 Levy-yhtiö: Dreamtale Production
Listasijoitukset
  27. (albumilista)    6. (fyysinen albumilista)
Dreamtalen muut julkaisut
| Seventhian ...Memories of Time 2016 | Everlasting Flame 2022 |   |
Everlasting Flame on Dreamtalen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2022.
Kappaleet

King of Kings – 4.52
Blood of the Morning Star – 5.25
Last Goodbyes – 3.21
Ghostride – 6.09
Immortal Souls – 4.59
No Shadow Goes Too Far – 4.33
Summer Rose – 3.50
The Glory – 3.55
Eye for an Eye – 4.44
Lady Dragon (2022) – 5.04
Silent Scream – 4.06
Tanhupullo – 2.32
Sleeping Beauty (2022) – 4.49
Pirates’ Lullaby – 2.17
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Kaaoszine:
Metalliluola: 8/10
Soundi:
Kokoonpano

Nitte Valo – laulu
Jarno Vitri – laulu
Rami Keränen – kitara & taustalaulu
Akseli Kaasalainen – koskettimet
Arto Pitkänen – rummut
Zsolt Szilagyi – kitara & taustalaulu
Mikko Hepo-oja – basso
Aiheesta muualla

Everlasting Flame Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Everlasting Flame Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hannu Riikonen

Hannu Riikonen voi tarkoittaa:
Hannu Kalevi Riikonen (s. 1948), professori, kirjallisuudentutkija
Hannu Riikonen (s. 1945), kuvanveistäjä ja taidemaalari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hannu Riikonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haapajärven kirkko

| Haapajärven kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Haapajärvi
Koordinaatit:  63°44′51″N, 025°18′55″E
Seurakunta:  Haapajärven seurakunta
Rakentamisvuosi:  1802
Suunnittelija:  Matti Pietilä
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haapajärven Kristuksen kirkastumisen kirkko on Haapajärven seurakunnan kirkko. Kirkossa on istumapaikkoja noin 700 ihmiselle. Kirkon 30-äänikertaiset, mekaaniset urut otettiin käyttöön vuonna 2002. Ne ovat tanskalaisen Christensen & Sønnerin valmistamat ja edustavat soinniltaan pohjoismaista varhaisromantiikkaa.
Puinen ristikirkko on rakennettu vuonna 1802 ja sen on suunnitellut Matti Pietilän suunnitelmien pohjalta Tukholman yli-intendenttikonttorin arkkitehti J. Fr. Engeström. Kirkko on Haapajärven toinen kirkko, sillä samalle paikalle oli rakennettu kirkko jo vuonna 1653. Pohjalaista tyyliä oleva tukipilarikirkko purettiin uuden kirkon rakentamisen myötä. Haapajärven kirkon nykyinen ulkoasu on vuodelta 1880, jolloin kirkkoa uudistettiin arkkitehti Frans Wilhelm Lüchoun suunnitelmien mukaan. Tuolloin rakennettiin muun muassa ristikeskuksesta nouseva torniosa.
Kirkon kellotapuli on rakennettu vuonna 1813. Kellotapulin kellot on valettu Tukholmassa vuosina 1761 ja 1843.
Alttaritaulun Kristuksen kirkastuminen on maalannut taidemaalari Adolf von Becker vuonna 1886.
Haapajärven kirkko ympäristöineen on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kirkkorannan puistoon kuuluvat myös Ronkaalan pappilan vanha, 1700-luvun päärakennus (presidentti K.J. Ståhlbergin lapuudenkotimuseo), Uudempi päärakennus vuodelta 1884, Seurakuntakoti vuodelta 1967, Samuelin kirkoksi nimetty leikkimökkikokoa oleva kirkko sekä Katteluksen talo. Lisäksi Reisjärventien toisella puolella on vanha kirkkoherran pappila Laurikkala ja samassa pihapiirissä sijaitseva Pikkupappila. Laurikkala on nykyisin yksityiskotina.
Haapajärven seurakunnalla on Olkkolan kirkoksi kutsuttu rukoushuone Olkkolan kylässä.
Aiheesta muualla

Haapajärven kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Haapajärven seurakunnan kotisivut
Heli Jeskanen-Sundström

Heli Marjatta Jeskanen-Sundström, o.s. Jeskanen (s. 3. kesäkuuta 1947 Polvijärvi) toimi Tilastokeskuksen pääjohtajana 2001–2012.
Jeskanen-Sundström syntyi metsäteknikko Reino Jeskasen ja Airi Veikkolaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1979 on arkkitehti Leif Sundström. Jeskanen-Sundström valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1976. Tilastokeskuksessa hän toimi ylijohtajana vuodesta 1996 vuoteen 2001, jolloin hänet valittiin pääjohtajaksi. Tilastokeskuksessa työskentelyn Jeskanen-Sundström aloitti harjoittelijana jo vuonna 1968 ja teki laitoksessa koko työuransa. Jeskanen-Sundströmiä seurasi Tilastokeskuksen pääjohtajana Marjo Bruun, hänen edeltäjänsä oli Timo Relander.
Gerd

| Gerd |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  1. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Gerda
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Gerhard tai skandinaavinen jumalatar Gerd
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gerd on Saksassa ja Alanko­maissa miehen, mutta pohjois­maissa 
naisen etunimi.  Miehen nimenä se on lyhentymä nimestä Gerhard. Pohjoismaisena naisen nimenä se sitä vastoin johtuu muinaisskandinaavisesta sanasta garðr, joka merkitsee aitausta. Skandinaavisessa mytologiassa Gerd oli hedelmällisyyden jumalatar, Freyrin puoliso.
Suomessa nimi Gerd on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 130 miehelle ja noin 470 naiselle. Gerdin nimipäivä on suomen­ruotsalainen kalenterin mukaan 1. elokuuta
Tunnettuja Gerdejä > Naisia

Gerd Brantenberg (s. 1941), norjalainen opettaja, feministi ja kirjailija
Gerd Hagman (1919–2011), ruotsalainen näyttelijä
Gerd Kristiansen (s. 1955), norjalainen ammattiyhdistysjohtaja
Gerd-Liv Valla (s. 1948), norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, poliitikko ja ministeri
Tunnettuja Gerdejä > Miehiä

Gerd Albrecht (1935–2014), saksalainen kapellimestari
Gerd Binnig (s. 1947), saksalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Gerd Bonk (1951–2014), saksalainen painonnostaja
Gerd Dicke (s. 1928), saksalainen katolinen piispa
Gerd Faltings (s. 1954), saksalainen matemaatikko
Gerd Gigerenzer (s. 1947), saksalainen psykologi
Gerd Hessler (s. 1948), saksalainen maastohiihtäjä
Gerd Hornberger (1910–1988), saksalainen pikajuoksija
Gerd Kanter (s. 1979), virolainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja
Gerd Kühr (s. 1952), itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari
Gerd Müller (1945–2021), saksalainen jalkapalloilija
Gerd von Rundstedt (1875–1953), saksalainen sotamarsalkka
Gerd Siegmund (s. 1973), saksalainen mäkihyppääjä
Gerd Strantzen (1897–1958), saksalainen maahockeypelaaja
Gerd Truntschka (s. 1958), saksalainen jääkiekkoilija
Gerd Weber (s. 1956), saksalainen jalkapalloilija
Gerd Wessig (s. 1959), saksalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja
Gerd Wiltfang  (1946–1997), saksalainen kilparatsastaja ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerd Wikimedia Commonsissa
Heli Jürgenson

Heli Jürgenson (s. 9. toukokuuta 1969 Kiviõli) on virolainen kuoronjohtaja.
Jürgenson valmistui vuonna 1988 Tallinnan Georg Ots -musiikkiopistosta, jossa oli opiskellut Ants Sootsin ja Ebe Pillen johdolla. Hän valmistui myös Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta, jossa hänen opettajanaan toimi Ants Soots. Vuonna 1992 Jürgensonista tuli Tallinnan Georg Ots -musiikkiopiston kuoronjohdon opettaja, ja vuosina 2003–2007 hän toimi sen kuoronjohdon laitoksen johtajana. Vuosina 2001–2004 hän opetti Viron evankelis-luterilaisen kirkon teologian instituutissa. Jürgenson oli vuosina 2001–2011 Estonia-kansallisoopperan kuoromestari. Vuonna 2011 hänestä tuli Viron filharmonisen kamarikuoron kuoromestari.
Jürgenson on johtanut lukuisia kuoroja, jotka ovat hänen johdollaan saavuttaneet kilpailumenestystä. Hän on johtanut useilla laulujuhlilla ja osallistunut tuomariston työhön useissa kuorokilpailuissa. Jürgenson on kantaesittänyt muiden muassa Piret Ripsin ja Mart Siimerin teoksia. Vuonna 2013 Viron kuoroliitto nimesi Jürgensonin vuoden kuoronjohtajaksi. Toistamiseen hänet valittiin vuoden 2020 kuoronjohtajaksi. Vuonna 2020 hän myös sai Valkoisen Tähden ritarikunnan merkin neljännessä luokassa.
Hanishinan piirikunta

Hanishinan piirikunta (jap. 埴科郡, Hanishina-gun) on yksi Japanin Naganon prefektuurin piirikunnista. Siellä asuu 14 020 asukasta, pinta-ala on 53,64 neliökilometriä ja väestötiheys 261,4 asukasta neliökilometrillä.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 16 776 |  |
| 2000 | 16 830 | +54 |
| 2005 | 16 463 | -367 |
| 2010 | 15 730 | -733 |
| 2015 | 14 871 | -859 |
| 2020 | 14 020 | -851 |
Götenen kunta

| Götenen kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Götene
Kuntakoodi:  1471
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  404,51 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  13 194
 – Väestötiheys:  32,6 as./km²
 
 www.gotene.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entiset pitäjät Skövden, Tibron, Hjon, Skaran ja Götenen kuntien alueella.
Husabyn kirkko.
Götenen kunta (ruots. Götene kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Götene.
Kunnan maapinta-ala on 404,51 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 13 194 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 177,27 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 43,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudituksessa alueen 20 aiemmasta maalaiskunnasta muodostettiin kolme "suurkuntaa":
Kinnekulle (Forshem, Fullösa, Kestad, Medelplana, Västerplana ja Österplana)
Husaby (Broby, Hangelösa, Husaby, Kinne-Kleva, Källby, Ledsjö, Ova, Skeby ja Skälvum)
Götenen kauppala (Götene, Holmestad, Kinne-Vedum, Sil ja Vättlösa)
Götenen kauppala oli yksi niistä harvoista kauppaloista, jotka muodostettiin tämän kuntauudistuksen yhteydessä. Vuonna 1967 Husabyn ja Kinnekullen maalaiskunnat liitettiin kauppalaan, joka vuonna 1971 muuttui Götenen kunnaksi. Kunnan keskustaajama Götene oli taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1918–1951. Toinen taajaväkinen yhdyskunta Lundsbrunn (Ledsjön ja Skälvumin maalaiskunnissa) oli olemassa vuosina 1915–1957.
Väestönkehitys

| Götenen kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 13 698 | 13 698 |
| 1955 | 1955 |    | 13 275 | 13 275 |
| 1960 | 1960 |    | 12 568 | 12 568 |
| 1965 | 1965 |    | 12 156 | 12 156 |
| 1970 | 1970 |    | 11 910 | 11 910 |
| 1975 | 1975 |    | 12 303 | 12 303 |
| 1980 | 1980 |    | 12 854 | 12 854 |
| 1985 | 1985 |    | 13 091 | 13 091 |
| 1990 | 1990 |    | 13 498 | 13 498 |
| 1995 | 1995 |    | 13 718 | 13 718 |
| 2000 | 2000 |    | 13 016 | 13 016 |
| 2005 | 2005 |    | 12 879 | 12 879 |
| 2010 | 2010 |    | 13 223 | 13 223 |
| 2015 | 2015 |    | 13 160 | 13 160 |
| 2020 | 2020 |    | 13 194 | 13 194 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 305 | 9,9 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 278 | 2,1 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 688 | 5,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 10 889 | 82,7 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 148 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 156 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 189 718 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 84 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,8 %
18–64-vuotiaat: 58,0 %
65 vuotta täyttäneet: 21,2 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 5,1 | 4,9 |
|   | jalostus | 52,8 | 37,9 |
|   | palvelut | 38,8 | 54,4 |
|   | tuntematon | 3,3 | 2,8 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 6 246 | 6 315 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 98,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 61,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 5 113 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Götene | 4 933 |
| 2 | Källby | 1 586 |
| 3 | Lundsbrunn | 887 |
| 4 | Hällekis | 704 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Gössäter
Årnäs
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Brännebrona
Forshem
Gössäter
Kinne-Kleva
Källbytorp
Myråsen*
Årnäs
Österäng
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Myråsen kuuluu osin myös Skaran kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Sandtorp