stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalo Lahdensuo
Kyyditysyritys

Puolustusministerinä toiminut Lahdensuo yritettiin kyyditä 17. heinäkuuta 1932 kotoaan Lapuan Honkimäeltä Lapuan liikkeen kannattajien toimesta. Aamulla kello 6 aikaan talon luo saapui kahdella ylistarolaisella henkilöautolla kymmenkunta taskuasein varustettua miestä. He tunkeutuivat talon päärakennuksessa Lahdensuon huoneeseen ja uhkasivat siellä olleita ampuma-aseilaan. Lahdensuo oli saanut edellisenä iltana tiedon kyyditysyrityksestä ja niinpä paikalla oli hänen turvanaan muutamia paikkakunnan miehiä, muun muassa maanviljelijä Kustaa Tiitu. Kyyditystä yrittänyt miesjoukko aloitti ammuskelun johon huoneessa olleet vastasivat, kaikkiaan ammuttiin kymmenkunta laukausta kahden sisään hyökänneen haavoittuessa lievästi. Miesjoukko lähti pakoon huomatessaan yrityksensä epäonnistuneen. Ministeri Lahdensuo sai yhden häntä aseellaan uhanneen miehen, ylistarolaisen maanviljelijän Antti Kärnän riisuttua aseista ja pidätti hänet. Samana päivänä pidettiin vankilassa olleen Vihtori Kosolan talon pihalla "kolmen maakunnan kokous" viranomaisten kiellosta huolimatta. Kokouksessa johon osallistui noin tuhat henkilöä puhuivat muun muassa maanviljelijä Vihtori Herttua ja tohtori V. F. Johanson. Johanson hyökkäsi puheessaan presidentti P. E. Svinhufvudia ja hallitusta vastaan. Kokous päätti vaatia Lapuan liikettä ja pulaliikettä yhdistämään voimansa.
Ylistarossa pidätettiin kolme miestä; kyyditysyritystä johtanut johtaja Kustaa Vannas ja maanviljelijät Matti Tuokko ja Jaska Loukola. Heidät vangittiin tasavallan suojelulain nojalla ja vietiin Vaasan lääninvankilaan. Lisäksi pidätettiin Lapualla entinen ylikonstaapeli Matti Nikula. Vannas, Tuokko ja Nikula olivat aiemmin sekaantuneet suutari Erik Mätön murhaan. Lapualle lähetettiin Helsingin poliisikomennuskunta järjestystä ylläpitämään. Muutamia päiviä aikaisemmin Lapuan päivänä 14. heinäkuuta järjestyssä juhlassa ministeri Lahdensuon puhetta oli häiritty vihellyskonsertilla ja seuraavana päivänä pankinjohtaja Yrjö Nikula oli soittanut Lahdensuolle syyttäen häntä santarmikätyriksi ja bobrikoffilaiseksi. Lopuksi Nikula oli vielä uhkaillut Lahdensuota että perästäpäin alkaa jotain kuulua.
Vielä tiistaiyönä 19. heinäkuuta ammuttiin Lahdensuon taloa kohti ohiajaneesta autosta useita laukauksia. Poliisi pidätti tämän jälkeen 8 miestä, joista toimittaja Vilho Viita vietiin Vaasaan kuulusteltavaksi. Lahdensuon taloon oli kokoontunut maanantaina lähiseudulta noin 200 miestä ministeriä turvaamaan. Tiistaina he poistuivat talosta poliisikomennuskunnan jäädessä paikalle.
Lapuan kihlakunnanoikeus tuomitsi toukokuussa 1933 ylistarolaisen Antti Kärnän sekä mäntsäläläiset Paavo Laurilan, Rafael Gestrinin ja Toivo Paavolan 2 vuodeksi vankeuteen. Tuokko, Loukola ja Vannas vapautettiin. Tuomitut joutuivat myös maksamaan yhteisvastuullisesti Lahdensuon oikeudenkäyntikulut sekä valtiolle todistajapalkkiot.
Murmelit

| Murmelit |
| --- | --- |
 Keltavatsamurmeli (Marmota flaviventris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset Sciuromorpha
Heimo::  Oravat Sciuridae
Alaheimo::  Xerinae
Suku::  Murmelit Marmota  Blumenbach, 1779
Katso myös
   Murmelit Wikispeciesissä   Murmelit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murmeli Itävallassa
Murmelit (Marmota) ovat oravien heimon suku, jonka lajit elävät yleensä yhdyskunnittain maan sisään kaivamissaan käytävissä ja vaipuvat talvella horrokseen. Sukuun kuuluu viisitoista lajia. Nähdessään vaaran murmeli tuottaa hieman vihellystä muistuttavaa tasaista ja korkeaa ääntä varoittaakseen muita eläimiä.
Murmelit ovat isokokoisia jyrsijöitä, ne painavat 3–7 kg. Pituus on 30–60 cm, ja lisäksi häntä on 10–25 cm pitkä. Murmelit ovat aktiivisia päiväsaikaan ja syövät lähes yksinomaan kasviravintoa.
Lajit

Kaikilla murmelilajeilla ei ole ollut suomenkielistä nimeä – tähdellä merkityt ovat nimistötoimikunnan ehdotuksia.
Marmota baibacina (altainmurmeli *)
Marmota bobak (aromurmeli)
Marmota broweri (alaskanmurmeli)
Marmota caligata (harmaamurmeli)
Marmota camtschatica (kamtšatkanmurmeli)
Marmota caudata (pitkähäntämurmeli)
Marmota flaviventris (keltavatsamurmeli)
Marmota himalayana (himalajanmurmeli)
Marmota marmota (alppimurmeli)
Marmota menzbieri (tienšaninmurmeli)
Marmota monax (metsämurmeli)
Marmota olympus (olympianiemenmurmeli *)
Marmota sibirica (siperianmurmeli)
Marmota vancouverensi (vancouverinmurmeli)
Levinneisyys

Murmeleita tavataan kaikkialla pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä vuoristoissa ja avoimilla tasangoilla. Euroopassa murmeleita on Alppien alueella, Karpaattien ja Pyreneiden vuoristoniityillä. Murmeli elää myös kaikkialla Aasian pohjoisosissa ja Pohjois-Amerikan länsiosissa. Vain yksi laji, amerikkalainen metsämurmeli, viihtyy metsämaastossa. Yhdyskunnan käytäväverkostot ovat syviä, jopa useiden metrien syvyisiä. Pesän pääsisäänkäynti on helposti huomattava hiekkakumpu, mutta pesässä on muitakin huomaamattomampia kulkuaukkoja. Murmelit syövät mielellään myös viljaa eivätkä säiky ihmistä naapurinaan. Ne aiheuttavat vahinkoa kaivamalla käytäviään viljelyksillä, ja koska niiden liha on maukasta, niitä myös metsästetään. Itä-Euroopan aroalueilla murmeli ei ole sopeutunut maanviljelyn lisääntymiseen ja on sieltä hävinnyt. Murmelit saavat 2–4 poikasta vuosittain keväällä. Poikaset kasvavat hitaasti ja tulevat sukukypsiksi vasta 2–3 vuoden kuluttua.
Muuta

Mongoliassa tavataan miltei vuosittain ihmisiin tarttuneita ruttotapauksia, joissa ruttoa aiheuttava bakteeritartunta  (Yersinia pestis) on usein levinnyt esimerkiksi raakaa murmelin lihaa tai sisäelimiä syöneeseen ihmiseen kuolettavasti.
Aiheesta muualla

ITIS: Marmota (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q131567  Wikispecies: Marmota  ADW: Marmota  BOLD: 7479  CoL: 5LHJ  EoL: 34620  EPPO: 1MAROG  Fauna Europaea: 305726  Fauna Europaea (new): 6c503c3c-195a-4338-982a-805d2744f62f  GBIF: 2437364  iNaturalist: 46078  IRMNG: 1296843  ITIS: 180136  MSW: 12400921  NBN: NHMSYS0000376862  NCBI: 9992  Open Tree of Life: 454483  Paleobiology Database: 41502
Bridgestone Arena

| Bridgestone Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  501 Broadway, Nashville, Tennessee 37203
Koordinaatit:  36°9′33″N, 86°46′43″W
Rakennustyöt aloitettu:  20. tammikuuta 1994
Avattu:  18. joulukuuta 1996
Omistaja:  Sports Authority of Nashville and Davidson County
Hoitaja:  Powers Management Company (Nashville Predatorsin konsernin osa)
Kenttä:  Multi-surface
Kustannukset:  144 miljoonaa dollaria
Arkkitehti:  Populous (entinen HOK Sport) Hart Freeland Roberts, Inc.
Aiemmat nimet:  Nashville Arena (1996–1999, 2007, 2010) Gaylord Entertainment Center (1999–2007) Sommet Center (2007–2010)
Käyttäjät
 Nashville Predators (NHL) (1998–) Nashville Kats (AFL) (1997–2001, 2005–2007) SEC Men's Basketball Tournament 
Katsojakapasiteetti
 Koripallo: 19 395   Jääkiekko: 17 113   Konsertti: 5 000 - 20 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bridgestone Arena (ent. Nashville Arena, Gaylord Entertainment Center ja Sommet Center) on Nashvillen keskustassa sijaitseva monitoimihalli, joka toimii muun muassa NHL-jääkiekkojoukkue Nashville Predatorsin kotiareenana. Areenan rakentaminen maksoi noin 144 miljoonaa dollaria ja rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1996. Vuonna 2007 halliin tehtiin merkittävä remontti. Areenan katsojakapasiteetti jääkiekkokäytössä on 17 113 katsojaa.
Bridgestone Arena sisältä.
Huomio

↑  Vuosina: 2001, 2006, 2010, 2013, 2015–2017, 2019–2021, 2023–2025
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bridgestone Arena Wikimedia Commonsissa
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Kerotakis

Kerotakis on laite, jolla pystyttään erottamaan metalleja toisistaan. Laitteen kehittivät aleksandrialaiset alkemian alkuaikojen aikana.
Laitteen yläosassa olevalle tuelle laitettiin vähemmän jaloa metallia ja niiden alle rikkiä. Rikin alla oleva tuli höyrysti rikin ja tämä reagoi metallien kanssa. Syntyneet sulfidit putoavat alaosaan, mutta reagoimaton metalli jää sihtiin. Laitteen alaosaan kertynyt musta seos kuumennettiin uudestaan ylimääräisen rikin höyrystämiseksi. Näin haluttuja metalleja saatiin erotettua toisistaan. Metalleja on mahdollisesti käsitelty myös arseenin ja elohopean kaasuilla.
.22 LR

.22 LR kaliiperin patruunoita, vasemmalla reikäpäinen aliäänipatruuna, keskellä standardi patruuna, oikealla suuren lähtönopeuden reikäpääpatruuna.
.22 LR (Long Rifle) (5,6×15mmR) on pienoiskivääreissä, sekä pienoispistooleissa ja pienoisrevolvereissa käytettävä patruuna. Kaliiperi on ollut hyvin suosittu useiden vuosikymmenten ajan. Se on yksi harvoista laajasti sekä kivääreihin että pistooleihin sopivista ampumatarvikkeista. Lähes jokaisella asevalmistajalla on tuotannossaan ainakin yksi sitä käyttävä malli.
Rakenne

.22 LR -kaliiperiset patruunat ovat reunasytytteisiä. Luodin halkaisija on 5,72 mm, hylsyn halkaisijan ollessa samansuuruinen kuin luodin. Reunasytytteisessä patruunassa nallimassa on sijoitettu messinki- tai teräshylsyn sisälle kantaan, sen takaosan levennyksen uraan. Näin iskusytytteistä nallimassaa on koko kannan alueella. .22 luodit ovat useiten lyijy- tai lyijyseoksesta valmistettu, mutta myös erilaisia seosluodilla ja pienillä hauleilla varustettuja patruunoita on saatavilla. Osa patruunoiden valmistajista kuparoi tai vahaa luodin, tällä estetään luodin hapettumista ja niin sanottua "leading" -efektiä, jossa luodista tarttuu ohuita lyijylastuja aseen piippuun luodin ottaessa rihlaukseen. Luodin vahaamisella myös saavutetaan tiukempi luodin ja piipun välinen kontakti, jolla tarkkuus paranee. Osa valmistajista saattaa myös öljytä luodin, mikä taas aiheuttaa aseen likaantumista, vaikkakin pienoiskiväärin patruuna aiheuttaa nopeaa likaantumista aseissa nallimassan ja ruudin palojäännöksen seurauksena. .22 LR luodin standardipaino on 2,6 grammaa. Pienoiskiväärin patruunoita saa 1,3–3,9 gramman luodilla varustettuina. Markkinoiden nopein pienoiskiväärin patruuna on tällä hetkellä CCI Copper-22. Nopea luoti saattaa kuitenkin käydä epätarkasti joissakin pienoiskivääreissä pidemmiltä matkoilta ja siksi yleensä ottaen ihanteellinen lähtönopeus on tyypillisesti noin 300-350 m/s. Toinen ongelma .22 LR -patruunoissa on niin sanottu "klikki", jossa patruunan kannassa oleva nallimassa ei syty iskuripiikin iskusta. Tämä yleensä johtuu nallimassa osittaisesta irtoamisesta hylsyn sisällä tai nallimassan vähäisestä tiheydestä iskukohdan kohdassa hylsyssä.
Vahapeitteiset luodit saattavat kuitenkin aiheuttaa puoliautomaattiaseissa häiriöitä hylsyä ulosvedettäessä, tämä on kuitenkin marginaalista tarkkojen laadunvalvontaseulontojen yhteydessä patruunavalmistajien tehtailla. Hylsyä ulosvetävä hammas saattaa olla myös liian loivassa kulmassa tai joissakin tapauksissa kulunut liiaksi. Tämä on ongelma on pultti-, ja puoliautomaattiaseissa, sekä suoravetolukkoaseissa.
Olemassa olevia .22 EX LR (Extra Long) -patruunoita ei voi välttämättä käyttää kaikissa pienoiskivääreissä, joissa on tarkkuuspiippu, sillä hylsy menee pidemmälle kammioon ja voi aiheuttaa painepiikin, joka voi johtaa hylsyn repeytymiseen tiukemmin valmistetuissa patruunapesissä.
Luodin käyttäytyminen

.22 LR-kaliiperin patruuna on käyttökelpoinen maksimissaan noin 150 metrin etäisyyteen saakka. Tämän jälkeen lentorata alkaa nopeasti kaareutua alas, mistä syystä tähtäimien säätäminen kohteeseen vaikeutuu huomattavasti. Patruunoiden ominaisuudet vaihtelevat huomattavasti lähtönopeuden ja luodin painon takia. Lähtönopeus saattaa vaihdella välillä 110–560 m/s. Tehokkaimpien patruunoiden vaarallinen etäisyys saattaa siksi olla jopa yli 1 500 metriä. .22 LR patruuna on myös ominaisuuksiltaan helposti vaimennettavissa vähäisten palokaasujen määrän vuoksi. Tehokkaimmin vaimennettavissa on aliäänipatruunat, joiden luodin nopeus ei ylitä äänivallia. Äänennopeus on 343 m/s 20 °C, kun taas 331,3 m/s 0 °C ja siksi äänivalli saattaa ylittyä alemmissa ulkolämpötiloissa, vaikka olisikin aliäänipatruunoita käytössä.
Metsästyskäyttö

.22 LR -kaliiperisia aseita käytetään pääasiassa pienriistan ja rauhoittamattomien lintujen, kuten varisten ampumiseen. Suomessa metsästyskäyttöön kelpaavat vain patruunat, joiden luodin osumaenergia piipun suulla on vähintään 100 joulea, tai riippumatta luodin massasta on piipunsuusta mitattuna osumaenergia vähintään 300 joulea. 
Aiemmin tuo raja oli 150 joulea, mutta tähän rajaan ylettyviä aliäänisiä patruunoita ei käytännössä ole saatavilla.
Tärkeä käyttökohde .22 LR kaliiperille on myös elävänä pyytävillä loukuilla tapahtuva metsästys, sekä luolapyynti joiden yhteydessä .22-kaliiperisella aseella suoritetaan elävänä kiinni saadun saaliin lopetus. Näissä metsästysmuodoissa voidaan käyttää ja usein käytetäänkin myös pistooli- ja revolverimallisia aseita.
Muu käyttö

.22 LR -kaliiperin patruunoita käytetään laajalti tarkkuusammunnassa, esimerkiksi pienoispistooliammunnassa, urheilukivääriammunnassa ja pienoiskivääriammunnassa. Myös tarkkuusammunnan harjoittelussa käytetään usein kyseistä kaliiperia, vaikka harjoiteltaisiin isompaa kaliiperia silmällä pitäen, johtuen siitä, että patruunoiden hinta on yleensä vain murto-osa isompikaliiperisten patruunoiden hinnasta. Esimerkiksi isopistoolissa käytettävät aseet ovat tästä syystä usein vaihtokaliiperiaseita, kuten esimerkiksi Walther GSP.
Valmistajia

Tunnettuja .22 LR -kaliiperin patruunavalmistajia ovat muun muassa:
Aquila
CCI
Eley
Federal
Fiocchi
Lapua
Magtech
Remington
RWS
Sellier & Bellot
Winchester
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rimfirecentral (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
.22-LR patruunoiden ominaisuuksia taulukoituna (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
http://www.waffenlager.net/ammo/22lr.html (suomeksi)
.22 LR-kaliiperin patruunan mitoitus millimetreinä. Pituus saattaa muuttua riippuen patruunavalmistajasta.
Saidnayan vankila

Saidnayan vankila (arab. سجن صيدنايا‎); on noin 30 kilometriä Damaskoksesta pohjoiseen Syyriassa sijaitseva vankila, joka toimi maan puolustusministeriön alaisuudessa. Operatiivisessa vastuussa oli sotilaspoliisi. Vankila koostuu kahdesta rakennuksesta.
Saidnayan vankila sai huomiota kidutuksesta vuonna 2008 vankilakapinan jälkimainingeissa. Syyrian sisällissodan alettua vankilaan sijoitettiin sekä hallinnon rauhanomaisia vastustajia että sotilashenkilöstöä, jota epäiltiin hallinnon vastustuksesta. Amnestyn mukaan vankilassa käytettiin kidutusta rankaisu- ja nöyryytysmenetelmänä. Vuonna 2017 Yhdysvallat kertoi saaneensa todisteita Saidnayan vankilaan tehdystä uudesta krematoriosta, jonka tarkoitus oli hävittää sisällissodan aikana hirtettyjen tuhansien vankien ruumiita. 8. joulukuuta 2024 uutisoitiin vankien vapautumisesta Bašar al-Assadin hallinnon kaaduttua. Reuters luonnehti Saidnayan vankilaa maan “ehkä pahamaineisimmaksi”.
007 No Time to Die

| 007 No Time to Die> No Time to Die |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Cary Joji Fukunaga
Käsikirjoittaja:   Neal Purvis  Robert Wade  Cary Joji Fukunaga  Phoebe Waller-Bridge 
Tarina:   Neal Purvis  Robert Wade  Cary Joji Fukunaga 
Perustuu:  Ian Flemingin hahmoon James Bond
Tuottaja:   Michael G. Wilson  Barbara Broccoli 
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Linus Sandgren
Leikkaaja:   Elliot Graham  Tom Cross 
Pukusuunnittelija:  Suttirat Anne Larlarb
Pääosat:   Daniel Craig  Rami Malek  Léa Seydoux  Lashana Lynch  Ben Whishaw  Naomie Harris  Jeffrey Wright  Christoph Waltz  Ralph Fiennes 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   EON Productions  Metro-Goldwyn-Mayer 
Levittäjä:   United Artists Releasing (Pohjois-Amerikka)  Universal Pictures (Kansainvälinen) 
Ensi-ilta:   2021-9-2828. syyskuuta 2021 (Royal Albert Hall)  2021-9-3030. syyskuuta 2021 (Suomi)  2021-10-88. lokakuuta 2021 (Yhdysvallat)  
Kesto:  163 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  250–301 miljoonaa dollaria
Tuotto:  771 miljoonaa dollaria
Katsojat:  621 475 (Suomessa)
Edeltäjä:  007 Spectre
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
007 No Time to Die (engl. No Time to Die) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut vakoiluelokuva, jonka on ohjannut Cary Joji Fukunaga. Se on EON Productions tuottaman James Bond -elokuvasarjan 25. osa. Kuvitteellisen agentin James Bondin roolissa esiintyy viidettä ja viimeistä kertaa Daniel Craig. Elokuvan antagonistia eli pääroistoa näyttelee Rami Malek. Edellisissä Bond-elokuvissa näytelleet Ralph Fiennes, Ben Whishaw, Naomie Harris, Christoph Waltz, Rory Kinnear, Jeffrey Wright ja Léa Seydoux palaavat rooleihinsa.
Elokuvan tunnuskappaleen ”No Time to Die” esittää yhdysvaltalainen artisti Billie Eilish. Eilish on tehnyt kappaleen yhdessä veljensä Finneas O’Connellin kanssa. Eilish ja O’Connell palkittiin Grammy-palkinnolla kappaleesta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Daniel Craig  | … |  James Bond   |
|  Rami Malek  | … |  Ljutsifer Safin   |
|  Léa Seydoux  | … |  tri Madeleine Swann   |
|  Lashana Lynch  | … |  Nomi   |
|  Ben Whishaw  | … |  Q   |
|  Naomie Harris  | … |  Eve Moneypenny   |
|  Jeffrey Wright  | … |  Felix Leiter   |
|  Christoph Waltz  | … |  Ernst Stavro Blofeld   |
|  Ralph Fiennes  | … |  M   |
|  Ana de Armas  | … |  Paloma   |
|  Rory Kinnear  | … |  Bill Tanner   |
|  David Dencik  | … |  tri Valdo Obrutšev   |
|  Billy Magnussen  | … |  Logan Ash   |
|  Dali Benssalah  | … |  Primo   |
|  Lisa-Dorah Sonnet  | … |  Mathilde   |
Julkaisu > Markkinointi

Elokuvan ensimmäinen virallinen esittelyvideo julkaistiin 4. joulukuuta 2019. Toinen 30 sekunnin pituinen traileri julkaistiin 2. helmikuuta Super Bowl -ottelun yhteydessä.
Julkaisu > Teatterilevitys

007 No Time to Dien alkuperäisen ensi-illan oli suunniteltu olevan huhtikuussa 2020, mutta ensi-iltaa siirrettiin kolmesti koronaviruspandemian vuoksi. Elokuva sai lopulta maailmanensi-iltansa Royal Albert Hallissa 28. syyskuuta 2021. Teatteriensi-ilta oli Suomessa 30. syyskuuta 2021 ja Yhdysvalloissa 8. lokakuuta 2021.
007 No Time to Die on ensimmäinen Bond-elokuva, joka julkaistiin myös 3D-versiona.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Episodi Jussi Huhtala: 
Helsingin Sanomat Juho Typpö: 
Kulttuuritoimitus Kaarina Lehtisalo: 
V2 Mikko Heinonen: 
Film-O-Holic Juuso Kilpeläinen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Muropaketti Joonas Pikkarainen: 
Suomikassu Erkki Alho:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Ison-Britannian sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
No Time to Die MGM:n sivustolla (englanniksi)
No Time to Die United Artists Releasingin sivustolla (englanniksi)
007 No Time To Die Internet Movie Databasessa (englanniksi)
007 No Time To Die Elonet.
007 No Time To Die AllMoviessa. (englanniksi)
Kredenssi

Kredenssi eli kredenssipöytä (lat. credere ’uskoa haltuun’, ’luottaa') on kirkon kuorissa alttarin läheisyydessä oleva apupöytä, jolla ehtoollisvälineitä ja -aineita pidetään ennen uhrivirttä.
Kredenssipöytä saksalaisessa katolisessa kirkossa.
Alttari ja sen vasemmalla puolella kredenssi. Hyvän Paimenen kirkko, Länsi-Pakila, Helsinki.
Kredenssi on käytössä etenkin katolisessa kirkossa, mutta sen käyttö on lisääntynyt myös joissakin luterilaisissa kirkoissa, kuten Suomessa ja Ruotsissa.
Ehtoollisvälineet, viinikannu ja ehdollisleipärasia, sekä muut ehtoollisen vietossa tarvittavat astiat ja välineet voidaan siirtää sakastista  kredenssille jo ennen messun alkua, josta ne uhrivirren aikana siirretään alttarille.. Uhrivirren aikana ehtoollisaineet voidaan valmistella kredenssillä ja siirtää pyhitettäviksi tarkoitetut leivät ja viinin kredenssipöydältä alttarille.
Ehtoollisen jaon päätyttyä kalkki ja pateeni voidaan muiden ehtoollisvälineiden tapaan jättää kredenssille messun päätösosan ajaksi.
Kredenssi voi olla myös mikä tahansa muu apu- tai sivupöytä.
Minna Joki-Erkkilä

Minna Marja Joki-Erkkilä (s. 1963) on lääketieteen tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Tampereen yliopistollisesta keskussairaalasta. Hänellä on myös nuorisolääketieteen erityispätevyys. Hän tekee usein yhteistyötä poliisin kanssa seksuaalirikosten esitutkinnassa.
Joki-Erkkilä on tehnyt väitöskirjan lasten seksuaalisen hyväksikäytön somaattisesta tutkimuksesta. Hän on mm. tutkinut ultraviolettivalon käyttöä seksuaalirikosten tutkinnassa. Ultraviolettivalolla voidaan nähdä paremmin gynekologisia eli naisen sukupuolielimiin liittyviä vammoja. Joki-Erkkilän mukaan UV-valolla voidaan havaita sellaisia vammoja, mustelmia ja ­arpia, jotka ­eivät erotu tavallisella valkoisella valolla.
Vuonna 2019 Suomen Lastenlääkäriyhdistys myönsi Minna Joki-Erkkilälle "Lasten asialla" palkinnon tunnustukseksi aktiivisesta ja ansiokkaasta toiminnasta heikompien lasten asian hyväksi.
Joki-Erkkilä oli syyttäjän todistajana paljon mediahuomiota herättäneessä Anneli Aueria ja Jens Kukkaa koskevassa seksuaalirikostapauksessa. Varsinais-Suomen hovioikeus tuomitsi Auerin ja Kukan koviin vankeusrangaistuksiin. Myöhemmin Auerin lapset kertoivat valehdelleensa seksuaalirikoksia käsittelevät kertomuksensa.
Minna Joki-Erkkilä on naimisissa korva-, nenä- ja kurkkutauteihin erikoistuneen lääkärin, lääketieteen tohtori Veli-Pekka Joki-Erkkilän (s. 1964) kanssa. Heidän tyttärensä surmattiin vuonna 2011. Heidän poikansa on tuomittu törkeästä ampuma-aserikoksesta ja useista talousrikoksista.