stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Medieval Times
Esitys

Esitys koostuu ruokailusta ja itse esityksestä, johon sisältyy muun muassa hevostemppuja ja turnajaisia. Vieraat saapuvat linnaan puolitoista tuntia ennen esityksen alkua. He saavat pöytäkortteja, jotka ohjaavat heidät oikeille istumapaikoille. Sen jälkeen he saavat kruunun (jokaisella istumaosastolla on oma kruununsa) ja he voivat ottaa kuvan itsestään kuninkaan, prinsessan tai lähetin kanssa. Jokaisella vieraalla on oma värinsä, joka vastaa heidän istumapaikkaansa, kruunuaan, ja ritaria jota he kannustavat turnajaisissa. Heillä on myös mahdollisuus käydä kaupoissa ja kuninkaan olutpanimossa. Joissain linnoissa, kuten Floridassa, on myös keskiaikainen kylä.
Värit

Jokainen vieras saa yhden kuudesta väristä tullessaan linnaan. Värit ovat:
Punainen
Musta-valkoinen
Keltainen
Sininen
Puna-keltainen
Vihreä
Aiheesta muualla

Medieval Timesin kotisivut
Bühl

| Bühl |
| --- | --- |
 Bühlin uusi raatihuone
 vaakuna
 Bühl
 Koordinaatit: 48°41′43″N, 08°08′06″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  Rastatt
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73,18 km²
Korkeus:  138 m
Väkiluku (30.6.2022):  29 119
 – Väestötiheys:  398 as./km²
Postinumero:  77815
Suuntanumero(t):  07223
 
 www.buehl.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bühl on kaupunki Baden-Württembergin osavaltion länsiosassa Saksassa kymmenisen kilometriä Baden-Badenista lounaaseen. Se sijaitsee Ranskan rajan läheisyydessä Reinin laakson ja Schwarzwaldin välisellä alueella. Kaupungin korkein kohta on 1 038 metriä merenpinnan yläpuolella. Teollisuus – eritoten autoteollisuuden alihankinta –  on Bühlin merkittävä elinkeino. Kaupunki tunnetaan myös luumuistaan ja ravintoloistaan.
Bühlissä oli kesäkuun 2022 lopussa 29 119 asukasta, ja sen pinta-ala on 73,2 neliökilometriä.
Bühlin naapurikunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Baden-Baden, Forbach (Baden), Lauf (Ortenaukreisin piirikunnassa) sekä Ottersweier, Lichtenau, Rheinmünster ja Sinzheim (Rastattin piirikunnassa). Bühlertalin kunta sijaitsee kokonaisuudessaan Bühlin kaupungin sisäpuolella.
Historia

Ensimmäinen asiakirjamaininta Bühlistä on vuodelta 1149. Windeckin linna (Burg Windeck) rakennettiin vuoden 1200 tienoilla. Vuodesta 1594 Bühlissä vallitsi reformatorinen suuntaus, mutta seuraavan vuosisadan puolivälissä väestö alkoi palata katolilaisuuteen. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana kroaattijoukot tuhosivat Bühlin. Vuosina 1632–1634 ja 1643 Ruotsin joukot miehittivät paikkakuntaa. Yhdeksänvuotisessa sodassa 1689 Bühl tuhottiin jälleen. Badenin suurherttua Leopold myönsi Bühlin kauppalalle kaupunkioikeudet 1835. Vuonna 1846 Bühl liitettiin rautatieverkkoon linjalle Oos–Offenburg.
10. marraskuuta 1938 kaupungin synagoga tuhottiin ja juutalaisiin alettiin kohdistaa väkivaltaisuuksia. Toisen maailmansodan aikana kuljetettiin 26 Bühlin juutalaista Gursin keskitysleirille. Ranskan joukot marssivat Bühliin 14. huhtikuuta 1945. Seuraavana vuonna järjestettiin ensimmäiset vapaat kunnallisvaalit sitten vuoden 1933. Tuhotun synagogan muistokivi paljastettiin marraskuussa 1983.
Vuonna 1805 Bühlissä asui 1 822 ihmistä. Noin sata vuotta myöhemmin väkiluku oli kaksinkertaistunut. Useiden kuntaliitosten jälkeen vuonna 1975 asukkaita oli 21 596, josta se kasvoi noin 36 % vuoteen 2005 mennessä.
Nähtävyyksiä

Bühlin maamerkki on raatihuone torneineen. Rakennus oli alun perin kirkko, joka vuosina 1879 ja 1880 muutettiin raatihuoneeksi. Uusgotiikkaa edustava 650-paikkainen St. Peter und Paul -kirkko rakennettiin 1872–1877. Sen peruskivi laskettiin 17. elokuuta 1873. St. Peter und Paulin torni on 63 metriä korkea. Kirkon viidestä kellosta suurin, St. Petersglocke, painaa noin 3,2 tonnia. Burg Windeckin linnan rauniot sijaitsevat Kappelwindeckin kaupunginosassa.
Bühlin ydinkeskustassa ja Weitenungin kaupunginosassa on kotiseutumuseo. Neusatzin kaupunginosassa Waldstegin linnassa (Schloss Waldsteg) sijaitsee paikalliseen historiaan keskittynyt instituutti (Stadtgeschichtliche Institut).
Talous ja liikenne

Vuonna 1884 perustettu liima-aineiden valmistaja UHU pitää päämajaansa Bühlissä. Autoteollisuuden alihankkijalla LuK Gruppella on niin ikään pääkonttori kaupungissa. Yhtiön liikevaihto oli noin 1,9 miljardia euroa vuonna 2007. Monialayritys Robert Boschilla on toimipiste Bühlissä. Erityisesti Bühl tunnetaan kuitenkin kriikunaluumuistaan ("Bühler Zwetschgen"). Bühlin kriikunoiden historia alkaa vuodesta 1840, ja niillä on edelleen taloudellista merkitystä kaupungille. Joka syyskuu järjestetään Bühler Zwetschgenfest -juhla, jota emännöi "siniseksi kuningattareksi" kutsuttu Zwetschgenkönigin eli "kriikunakuningatar".
Bühl sijaitsee moottoritie A 5:n (Karlsruhe–Basel) varrella. Kaupungin halki kulkee valtatie B 3. Bühlin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Karlsruhe–Basel.
Kuuluisuuksia

Bühlissä on syntynyt muun muassa katolinen teologi ja kansankirjailija Alban Stolz (1808–1883).
Ystävyyskaupungit

Bühlilla on seitsemän ystävyyskaupunkia:
Mattsee (Itävalta) (1972)
Villefranche-sur-Saône (Ranska) (1987)
Călărași (Moldova) (1990)
Schkeuditz (Saksi) (1991)
Vilafranca del Penedès (Espanja) (2002)
Mommenheim (Ranska) (2004)
Novo mesto (Slovenia) (2015)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bühl Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset internetsivut (saksaksi)
Bühlin historiaa (saksaksi)
Burg Windeck, "Windeckin linna".
Bühlin rautatieasema.
Mgahingan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Uganda 
Pinta-ala:  33,7 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Ugandan kansallispuisto 
Perustettu:  1991 
Luokitus:  Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (30. tammikuuta 2007) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mgahingan kansallispuisto on Ugandassa sijaitseva, maan pienin kansallispuisto. Kansallispuistoa lähimpänä sijaitseva kaupunki on Kisoro. Alueen lähellä, naapurivaltioissa on myös kansallispuistoja. Ruandassa on Volcanoesin kansallispuisto ja Kongon demokraattisessa tasavallassa on Virungan kansallispuisto. Mgahingan alueella elää merkittävä osa uhanalaisista vuorigorilloista. Alueella on tulivuoria, joista osa toimii yhä ja osa on sammuneita.
Aiheesta muualla

http://seikkailumatkat.fi/vuorigorillojen-jaljilla-Ugandassa%5Bvanhentunut+linkki%5D
Mozia

Mozia
Mozia on pieni saari Sisilian länsirannikolla Italiassa. Saari tunnetaan myös nimellä San Pantaleo. Saari kuuluu Trapanin maakuntaan.
Saarelta löytynyt esine
Historia

Foinikialaiset rakensivat saarelle kolme kaupunkia 700-luvulla eaa. Vuonna 1913 saaren osti marsalaviinejä vievän vauraan perheen jäsen Joseph Whitaker. Hän alkoi tehdä saarella kaivauksia ja löysi saaren raunioista kivimosaiikkilattioita, telakan, linnoituksen ja hautausmaan. Kaivauksissa löytyneet esineet ovat nähtävillä saarella olevassa museossa, joka on nimetty hänen mukaansa, Museo Whitagerissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mozia Wikimedia Commonsissa
Michael Edwards (näyttelijä)

Michael David Edwards (s. 16. syyskuuta 1944 Castro Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli, jonka tunnetuin rooli on aikuinen John Connor elokuvassa Terminator 2 – Tuomion päivä (1991).
Edwards seurusteli Priscilla Presleyn kanssa 1978–1984.
Filmografia

We the Women, 1974
Äiti kulta, 1981 – Ted Gelber
The Day the Bubble Burst, 1982 – selvänäkijän avustaja
Terminator 2 – Tuomion päivä, 1991 – aikuinen John Connor
Kauas pois, 1992 – Judge Davenport (jaksossa ”The Kindness of Strangers”)
Beverly Hills 90210, 1992 – Grip (jaksossa ”The Kindness of Strangers”)
Frasier, 1993 – Almond (jaksossa ”Selling Out”)
The Sweeper, 1996 – Ramirez
Silkkiä ja luoteja, 1996 – Digger (jaksossa ”Compulsion”)
Aiheesta muualla

Michael Edwards Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matias (keisari)

Keisari Matias
Matias (saks. Matthias, unk. Mátyás), (24. helmikuuta 1557 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta – 20. maaliskuuta 1619 Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1612–1619, Unkarin kuningas vuosina 1608–1619  ja Böömin kuningas vuosina 1611–1617.
Matias haki keisarina sopua ja kompromisseja protestanttien ja katolisten välille, ja solmi protestanttien kanssa Wienin rauhansopimuksen vuonna 1606, mikä takasi unkarilaisille uskonnonvapauden.
Arkkiherttua Matias von Habsburg, Lucas van Valckenborch 1583
Suku

Matias kuului Habsburg-sukuun ja oli keisari Maksimilian II:n ja Espanjan prinsessa, keisarinna Marian kolmas poika ja keisari Rudolf II:n nuorempi veli.
Hänellä oli 15 sisarusta, joista kuusi eli aikuiseksi asti. Vanhin sisar Anna Itävaltalainen (1549–1580), avioitui vuonna 1570 setänsä Espanjan ja Portugalin kuninkaan Filip II:n (1527–1598) kanssa; vanhempi veli Ernest (1553–1595) Itävallan arkkiherttua, oli Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1594–1595; vanhempi sisar Elisabet Itävaltalainen (1554–1592) avioitui vuonna 1570 Ranskan kuninkaan Kaarle IX:n (1550–1574) kanssa, heille syntyi yksi tytär; vanhempi veli Rudolf II (1552–1612) oli keisari vuosina 1576–1612, kuoli naimattomana ilman laillisia jälkeläisiä; nuorempi veli Maksimilian III (1558–1618) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1590–1618; Albrekt VII (1559–1621) Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1595–1621, avioitui vuonna 1599 serkkunsa Isabella Clara Eugenian (1566–1633) Filip II:n tyttären kanssa.
Käskynhaltija, kuningas ja keisari

Isänsä Maksimilian II:n kuoleman jälkeen vuonna 1576 Matias ei saanut hallittavakseen omia alueita. Espanjan Alankomaiden katolinen aatelisto kutsui hänet korvaamaan Kaarle V:n aviottoman pojan, Juan de Austrian käskynhaltijana vuonna 1577. Matias ei kyennyt järjestämään kompromissirauhaa Espanjan ja Vilhelm I Oranialaisen johtaman protestanttisen ryhmän välille, vaan palasi Saksaan vuonna 1581.
Keisari Rudolf II nimitti veljensä Matiaksen  Itävallan käskynhaltijaksi vuonna 1593. Hän noudatti keisarin harjoittamaa  vastauskonpuhdistusta tukevaa politiikkaa. Useita protestanttisuuden tukahduttamista vastustaneita talonpoikaiskapinoita nujerrettiin vuosina 1595–1597. Noin vuonna 1598 Matias tutustui pappi Melchior Klesliin, josta tuli hänen pääneuvonantajansa ja jolla oli tärkeä rooli valtakunnan asioissa.
Kun keisari Rudolf II alkoi muuttua 1600-luvun vaihteessa mieleltään yhä tasapainottomammaksi ja kykenemättömäksi hoitamaan valtion asioita, Habsburg-suvun arkkiherttuat alkoivat etsiä uutta henkilöä hänen seuraajakseen. Vuonna 1606 he tunnustivat seuraajaksi Matiaksen, josta tuli suvun päämies ja keisarin valtaistuimen perijä. Tämä aloitti veljeään vastaan taistelun, joka kesti aina Rudolf II:n kuolemaan vuonna 1612 asti.
Matias oli keisarillinen ylipäällikkö sodissa turkkilaisia ​​vastaan ​​vuosina 1594–1595 ja 1598–1601. Vuonna 1606 hän allekirjoitti aselevon, joka vahvistettiin uudelleen vuonna 1615, joka toi rauhan Turkin rajalle puoleksi vuosisadaksi. Hän lopetti myös Unkarin kapinan neuvottelemalla rauhan vuonna 1606, joka myönsi alueille uskonnonvapauden ja jonkin verran itsehallintoa. Unkari, Itävalta ja Määri liittoutuivat Matiaksen kanssa vuonna 1608 keisari Rudolfia vastaan ja tämä syrjäytettiin. Matias sai Unkarin kruunun (kuningas Matias II), jota seurasi Böömin kuninkaan kruunu vuonna 1611, mutta hän joutui molemmissa tapauksissa tekemään protestanteille lisämyönnytyksiä.
Matiaksen noustua keisarin valtaistuimelle Rudolf II:n kuoltua vuonna 1612, hän vetäytyi yhä enemmän julkisuudesta ja jätti pääneuvontajansa Melchior Kleslin hoitamaan useimpia valtion asioita. Keisarilliset valtiopäivät olivat olleet lamaantuneina vuodesta 1608 lähtien protestanttisten ja katolisten ruhtinaiden välisten kiistojen vuoksi. Keisari Matias ja Melchior Klesl epäonnistuivat yrityksissään sovittaa osapuolten välejä. Nuoremmat Habsburg-suvun arkkiherttuat kannustivat Saksan katolisia ruhtinaita pitäytymään kannassaan. Arkkiherttuat päättivät, että Steiermarkin arkkiherttua Ferdinand (tuleva keisari Ferdinand II) korvaisi vanhan, sairaan ja lapsettoman Matiaksen keisarina. Ferdinandista tuli Böömin kuningas vuonna 1617 ja hänet kruunattiin Unkarin kuninkaaksi vuonna 1618, mutta hän kohtasi protestanttien vastarintaa Böömissä. Matias ja Klesl neuvottelivat myönnytyksiä protestanteille, mutta Ferdinand kieltäytyi tekemästä kompromissia. Vuoden 1618 Böömin kapinasta tuli ensimmäinen kolmikymmenvuotisen sodan vihamielinen teko. Matias kuoli seuraavana vuonna.
Avioliitto

Matias nai vuonna 1611 serkkunsa, Itävallan arkkiherttuatar Anna Tirolilaisen (1585–1618), joka oli Itävallan arkkiherttua Ferdinandin (1529–1595) ja tämän toisen puolison Anna Caterina Gonzagan (1566–1621) nuorin tytär. Annan isänpuoleiset isovanhemmat olivat keisari Ferdinand I ja Böömin ja Unkarin prinsessa Anna Jagellonica (1503–1547); äidinpuoleiset isovanhemmat olivat Mantovan herttua Guglielmo Gonzaga (1538–1587) ja Ferdinand I:n tytär, Itävallan arkkiherttuatar Eleonora (1534–1594).
Liitosta ei syntynyt lapsia, joten Ferdinand II seurasi serkkuaan Matiasta keisariksi tämän kuoltua vuonna 1619.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matias (keisari) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vaakuna | Edeltäjä: Rudolf II | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija 1612–1619 | Seuraaja: Ferdinand II |
Matias II Unkarin kuningas, kruunajaismitali
Matias, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Hans von Aachenin piiri 1600-1625
Myllykoski (Kitkajoki, Kuusamo)

Myllykoski lokakuussa 2012.
Myllykoski on Kuusamossa, Kitkajoen varrella sijaitseva voimakkaasti virtaava koski jossa on mylly. Karhunkierros-vaellusreitti ylittää kosken riippusiltaa pitkin.  Lähimmälle tielle Myllykoskelta on noin alle puoli kilometriä ja sinne menee hyväkuntoinen leveä polku.
Koski on saanut nimensä vuonna 1926 Juuman ja Säkkilän kyläläisten rakentamasta myllystä. Myllyssä jauhettiin pääosin ohranjyviä ja joskus myös ruista. Myllyn viimeiset jauhot jauhettiin vuosien 1947-48 aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myllykoski (Kitkajoki, Kuusamo) Wikimedia Commonsissa
Merinäkinruoho

| Merinäkinruoho |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Kilpukkakasvit Hydrocharitaceae
Suku::  Näkinruohot Najas
Laji::  marina
Kaksiosainen nimi
 Najas marina  L. 
Katso myös
   Merinäkinruoho Wikispeciesissä   Merinäkinruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Merinäkinruoho (Najas marina) on pääasiassa Euraasiassa tavattava yksivuotinen uposkasvi.
Ulkonäkö ja koko

Kaksikotinen merinäkinruoho kasvattaa 10–60 senttimetriä pitkän sileän tai piikkisen varren. Tavallisesti varsi on runsashaarainen. Hedekasvi on emikasvia pienempi. Ruodittomat, tupelliset lehdet ovat vastakkain tai joskus kolmen tai useamman lehden kiehkuroina. Lehdet ovat muodoltaan kooltaan 1–4 cm pitkiä ja 1–2 mm leveitä, ja muodoltaan tasasoukkia sekä iso-, harva- ja karkeahampaisia. Lehden tuppi on lyhyt ja lähes korvakkeeton. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat pieniä, perättömiä ja yksineuvoisia. Hedekukissa on kaksiliuskainen, kalvomainen kehä ja yksi luotti. Emikukat ovat kehättömiä ja niissä on yksi emi ja kolme luottia. Hedelmä on pieni, 3–6 x 1,5 mm kokoinen pähkylä. Merinäkinruoho kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Levinneisyys

Merinäkinruohoa tavataan laajalti ympäri Euroopan, levinneisyyden painopisteen ollessa Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajia ja sen alalajeja tavataan hajanaisesti myös Etelä- ja Keski-Aasiassa, Afrikassa, Polynesiassa, Australiassa sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa merinäkinruohoa on alkuperäislaji. Sitä on tavattu Suomenlahden rannikon itäosista Pohjanlahden rannikolle Keski-Pohjanmaan pohjoisosan korkeudelle saakka. Laji on kuitenkin taantunut tai kadonnut monin paikoin erityisesti Suomenlahdella. Vahvimmat kannat lajilla on Varsinais-Suomen ja Satakunnan rannikkoalueilla. Suomessa tavattavat merinäkinruohot kuuluvat alalajiin ssp. marina.
Elinympäristö

Suomessa merinäkinruohoa tavataan murtovedessä suojaisissa, pehmeäpohjaisissa lahdissa. Lajia voi esiintyä rannikolla myös äskettäin kuroutuneissa järvissä sekä joskus myös sisämaajärvissä.
Käyttö

Merinäkinruohoa kasvatetaan myös akvaarioissa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Merinäkinruohon (Najas marina) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Merinäkinruoho (Najas marina)
Metsämäen ravirata

| Metsämäen ravirata |
| --- | --- |
 Metsämäen ravirata.
Sijainti:  Vanha Tampereentie 235, 20380 Turku
Koordinaatit:  60°29′42″N, 22°20′49″E
Avattu:  1978
Katsojapaikkoja:  Istumapaikat: katsomo 700 ja ravintola 400
Radan pituus:  Radan ympärysmitta 1000,09 metriä
Metsämäen ravirata on Turun kaupungissa Metsämäen kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1978 avattu ravirata.
Radan toiminnasta vastaa Turun Hippos ry. Se sijaitsee seututie 222:n eli Vanhan Tampereentien varrella, kuuden kilometrin päässä Turun keskustasta.
Metsämäen ravirata rakennettiin vanhan Metsämäen kartanon maille. Se korvasi vuonna 1973 käytöstä poistuneen Kupittaan raviradan. Ensimmäiset ravit Metsämäessä järjestettiin 2. maaliskuuta 1978. Vuonna 2003 radan omistava Turun Hippos osti kaupungilta raviradan alueella sijaitsevat kartanon rakennukset. Metsämäki on pelivaihdoltaan Suomen neljänneksi suurin ravirata.
Kuninkuusravit Metsämäessä on järjestetty vuosina 1983 ja 2001. Vuoden 1983 Kuninkuusraveissa yleisöä oli kahden päivän aikana hieman yli 22 000, vuoden 2001 Kuninkuusravit tekivät Metsämäen yleisöennätyksen 47 000 kävijällä. Tavallisten iltaravien yleisömäärä on keskimäärin 900–1 000 henkeä. Suomen Hippos valitsi Metsämäen vuonna 2006 Vuoden raviradaksi.
Metsämäen merkittävin vuosittainen suurkilpailu on syyskuussa järjestettävä Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruus.
Rata

Radan ympärysmitta on 1000,09 metriä. Etusuoran pituus on 180 m ja sen leveys 25 m. Takasuoran pituus on 170 m ja leveys 20 m. Radan säde on 88 metriä.
Rata > Rataennätykset

Lämminveriset: 1.12,0aly, Present S – 8.6.2009.
Kylmäveriset: 1.20,7ake, Järvsöfaks – 30.9.2006.
Suomenhevoset: 1.21,2aly, Parvelan Retu – 9.10.2021.
Katsomorakennus

Katsomorakennuksessa on 700 istumapaikkaa ja 400 paikkainen Ravintola Metsämäki, josta on näkyvyys raviradalle. Samassa rakennuksessa on myös Totohallissa kaksi kahviota ja yksi baari, sekä kolme 30-paikkaista kabinettia.
Vinttikoirarata

Raviradan sisäkentällä sijaitsee Turun Greyhound Klubin omistama vinttikoirarata, Metsämäen Greyhound Stadion. Rata valmistui vuonna 1996 ja siellä järjestetään noin kymmenet kilpailut vuodessa.
Aiheesta muualla

Metsämäen raviradan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko Helenius

Mikko Helenius (11. lokakuuta 1854 Pomarkku – 22. tammikuuta 1917 Jaakkima) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies.
Heleniuksen vanhemmat olivat Juho Mikonpoika ja Anna Juhontytär Viro ja puoliso Mathilda Helenius.  Mikko Helenius valmistui Jyväskylän seminaarista ja tuli 1877 opettajaksi Jaakkiman kirkonkylän kansakouluun. Hän toimi kuntakokousten puheenjohtajana vuodesta 1882 yhteensä 17 vuotta ja hänellä oli myös useita muita kunnallisia luottamustehtäviä. Helenius oli talonpoikaissäädyssä Kurkijoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1888.  Hän oli lisätyn valtiovarainvaliokunnan jäsen ja pankki- ja lakivaliokunnan varajäsen, joka teki useita esityksiä valtiopäivillä.
Mikko Heritty

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Mikko Heritty
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: Laita
Pituus: 181
Lempinimi: Mige
Seura
Seura: Mad Max
Pelinumero: 13
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015– | Mad Max | 158 | (101) |
Maajoukkue
| 2020– | Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. kesäkuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. kesäkuuta 2022.
Mikko Heritty (s. 21. syyskuuta 1993) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa valkeakoskelaista Futsal Mad Maxia kaudella 2020-2021. Pelaajaprofiililtaan Heritty on laitapelaaja.
Michael Phillips

Michael Phillips vuonna 1978.
Michael Phillips (s. 29. kesäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän oli yksi Puhallus-elokuvan (1973) kolmesta tuottajasta, jotka saivat työstään Oscar-palkinnon. Muiden töiden joukossa ovat Taksikuski (1976) ja Kolmannen asteen yhteys (1977). Kaikki mainittua kolmea elokuvaa oli mukana tuottamassa hänen vaimonsa Julia Phillips, jonka kanssa solmittu avioliitto päättyi eroon.
Aiheesta muualla

Michael Phillips Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nanotiede

Nanotiede on kohtalaisen nuori tieteidenvälinen tutkimusala, joka tarkastelee biotieteellisiä, fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä, jotka tapahtuvat tai ilmenevät nanometrimittaluokassa.
Nanokemiassa pyritään nykyisin ennen kaikkea valmistamaan kemiallisin menetelmin erikokoisia ja -muotoisia nanorakenteita. Nanorakenteissa vähintään yksi ulottuvuus on nanometrimittaluokassa: ohutkalvot, nanoputket, -tangot ja nanopartikkelit.
Michal Rozsíval

| Michal Rozsíval |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1978 (ikä 46) Vlašim, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rozie
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–
Aik. seurat:  Pittsburgh Penguins   New York Rangers   Phoenix Coyotes
NHL-varaus:  105. varaus, 1996 Pittsburgh Penguins
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
Michal Rozsíval (s. 3. syyskuuta 1978 Vlašim, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelaa puolustajana NHL:n Chicago Blackhawksissa.
Pittsburgh Penguins valitsi Rozsívalin numerolla 105 NHL:n varaustilaisuuden neljännellä kierroksella vuonna 1996. Ennen pääsyään Penguinsin kokoonpanoon hän pelasi kaksi kautta juniorisarja WHL:n Swift Current Broncosissa sekä yhden AHL:n Syracuse Crunchissa. Pelattuaan kauden 1999–2000 kokonaan NHL:ssä, hän palasi vielä seuraavalla AHL:ään farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Kaudella 2003–2004, viimeisellään Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa, hän joutui olemaan pelaamatta koko kauden yhtä joulukuussa 2002 pelattua AHL:n runkosarjaottelua lukuun ottamatta polvivamman vuoksi.
Rozsíval pelasi NHL:n työsulun 2004–2005 aikana Tšekin Extraligan HC Třinecissä ja HC Pardubicessä, jota edustaessaan oli voittamassa keväällä 2005 Tšekin mestaruutta. Hän siirtyi työsulun päätyttyä vapaana pelaajana New York Rangersiin. Hän pelasi joukkueessa viisi ja puoli kautta, joista ensimmäisellä jakoi NHL:n plus-miinus-tilaston voiton Ottawa Senatorsia edustaneen Wade Reddenin kanssa lukemalla +35. Rozsívalin ammattilaisvuosien piste-ennätys on kaudelta 2006–2007: 40 tehopistettä, 10 maalia ja 30 syöttöpistettä, 80:ssä ottelussa.
Tammikuussa 2011 Rozsíval siirtyi kesken kauden Phoenix Coyotesiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai vaihdossa hyökkääjä Wojtek Wolskiin. Syyskuussa 2012 hän teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.
Rozsíval on edustanut Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2008 ja 2010. Tšekki voitti jälkimmäisenä vuonna maailmanmestaruuden.
Palkinnot

Bill Hunter Memorial Trophy (WHL:n paras puolustaja) 1998
NHL Plus/Minus Award 2006