stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Kievari

Seppo Kalevi Kievari (s. 3. joulukuuta 1943 Hämeenlinna) on suomalainen toimittaja ja yritysjohtaja, joka teki pitkän uran Sanoma-yhtiössä muun muassa Helsingin Sanomien poliittisen toimituksen esimiehenä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana, vuodesta 1994 lehden kustantajana ja vuosituhannen vaihteessa Sanoma Osakeyhtiön toimitusjohtajana. Hän on toiminut myös muun muassa Sanomalehtien Liiton puheenjohtajana. Vuonna 2004 Kievarille myönnettiin viestintäneuvoksen arvonimi.
Kievari sanoo lehtimiesuransa lähteneen liikkeelle sattumalta, kun hän tapasi Helsingin Rautatientorilla Leo Lähteen, joka tarjosi uutispäivystäjän sijaisuutta Helsingin Sanomista. Kievari kävi Sanomien toimittajakoulun ja teki koko uransa yhtiön palveluksessa.
Kievari on ollut vuodesta 1967 naimisissa dramaturgi ja televisiotuottaja Solja Kievarin kanssa.
Aiheesta muualla

Somen arvomaailma mietityttää viestintäkonkaria. Kievari Ylen haastattelussa 2014.
Kirjallisuutta

Blåfield, Antti: ”Seppo Kievari ja Keijo K. Kulha: ottopoika ja evakko”, Loistavat Erkot. Patruunat ja heidän päätoimittajansa, s. 310.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28256-3
Kiinnitys (shakki)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Valkoinen lähetti on kiinnittänyt mustan ratsun e6. Kyseessä on ehdoton kiinnitys, koska ratsun siirto paljastaisi kuninkaan hyökkäykselle.

Musta torni b8 on kiinnittänyt valkoisen ratsun, joka voi halutessaan siirtyä, mutta paljastaa tällöin hyökkäyksen kuningatarta kohti.
Mustan torni c6 on osittain kiinnitetty. Se voi siirtyä vain c-linjaa pitkin.
Kiinnitys on shakkitermi, jolla tarkoitetaan tilannetta, jossa puolustava nappula ei voi siirtyä, koska se siirtyessään paljastaisi takaansa vielä arvokkaamman nappulan, jonka sitten puolustavaa nappulaa uhkaava torni, lähetti tai kuningatar voisi lyödä. Mikä tahansa nappula, kuningasta lukuun ottamatta, voidaan kiinnittää.
Kiinnitys on ehdoton silloin, jos kiinnitetyn nappulan takana on kuningas, sillä silloin kiinnitetyn nappulan siirtäminen olisi laitonta. Jos takana on jokin muu nappula, kiinnitettyä nappulaa voi siirtää, jos on valmis uhraamaan sen takana olevan nappulan.
Juho Keto

Juho Julius Keto (1. kesäkuuta 1892 Veteli – 2. helmikuuta 1964) oli suomalainen jääkärivänrikki.
Perhesuhteet

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Keto ja Emma Finnilä. Hänelle syntyi lapsi 15.9.1912 Senja Lyydia Aapramintytär Soidinkankaan kanssa 
Tauno Aaprami Ahola , mutta suhdetta ei koskaan virallistettu.
Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Laina Elma Vesisenahon kanssa.
Opinnot

Keto kävi kansakoulun ja vuonna 1918 Haminan taistelukoulun.
Jääkärikausi

Keto työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. tammikuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Keto astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 sotilasvalan ja palvelusitoumuksen allekirjoitettuaan, jonka jälkeen hänet ylennettiin aliupseeriksi. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin konekivääriupseeriksi Karjalan 2. rykmentin 10. pataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Ahvolassa ja Naulasaaressa sekä Viipurissa. Keto haavoittui lievästi taistelussa Ahvolassa 6. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Keto määrättiin 19. toukokuuta 1918 alkaen opettajaksi alipäällystökursseille Sortavalaan, jonka jälkeen hän palasi takaisin 2. Karjalan rykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5. Itä-Suomen Jalkaväkirykmentistä hänet siirrettiin nuoremmaksi upseeriksi 6. marraskuuta 1918 Karjalan kaartin rykmentin 2. pataljoonaan. Armeijasta Keto erosi 28. helmikuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Hänet sijoitettiin 1. lokakuuta 1919 paikallispäälliköksi Vetelin suojeluskuntaan, jossa hän palveli 1. huhtikuuta 1921 saakka, jonka jälkeen erosi suojeluskunnasta ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä.
Talvi- ja jatkosota

Keto osallistui talvisotaan kuormastokomppanian päällikkönä Kokkolan sotilaspiirissä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin väestönsuojelu komppanianpäälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 13:een ja edelleen joukkueenjohtajaksi 953. Ilmasuojelukomppaniaan, josta hänet kotiutettiin vuonna 1942. Sotien jälkeen hän jatkoi kotitilansa viljelyä Vetelissä. Hänet haudattiin Veteliin.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 7. helmikuuta 1918  Vääpeli 17. huhtikuuta 1918  Vänrikki 15. toukokuuta 1918 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 2. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
Markku Kiimalainen

| Markku Kiimalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. lokakuuta 1955 (ikä 69) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kimu
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Pituus:  182 cm
Paino:  78 kg
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1974–1992
Seurat:  Oulun Kärpät (SML, I div.)
Valmennusura
Seurat:  Oulun Kärpät
Markku Kalevi Kiimalainen (s. 8. lokakuuta 1955 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Urallaan hän edusti ainoastaan Oulun Kärppiä, jonka kapteenina hän 80-luvulla toimi, kaikkiaan neljällä pelikaudella (vuosina 1983–1987). Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Kiimalainen tunnettiin 1970- ja 1980-lukujen maalitykkinä. Hän pelasi ensimmäiset pelinsä aikuisten sarjoissa kaudella 1974–1975. Hän lopetti uransa vuonna 1992. Hän on pelannut 390 SM-liigaottelua tehoin 159+165=324. Hän teki enemmän maaleja kuin syöttöjä kuudella kaudella. Kiimalainen voitti urallaan SM-liigassa kultaa, hopeaa ja 4 pronssia. Kiimalaisella on 89 maaottelua saldolla 18+17=35. Suomea hän edusti arvokisoissa kolme kertaa: Lake Placidin olympiakisat 1980, Ruotsin MM-kisat 1981 ja Kanada-cup 1981. Peliuransa jälkeen hän oli Kärppien valmennusryhmässä A-nuorissa ja I-divisioonassa. Kiimalainen oli kauden 1977–1978 SM-liigan paras tulokas. Tällöin hän teki 36 SM-liigaottelussa tehot 31+15=46. Samalla kaudella hän voitti maalipörssin.
Yle Oulu ilmoitti 18. lokakuuta 2016, että Kiimalaisen pelaajanumero 15 tullaan jäädyttämään. Numeron jäädytysseremonia tapahtui 19. marraskuuta, jolloin Raksilan jäähallissa pelattiin ottelu Kärpät- KooKoo. Järjestyksessä jäädyttäminen oli seuran kolmas. Aiemmat kaksi jäädytettyä pelipaitaa ovat 10 Reijo Ruotsalainen ja 24 Jari Viuhkola.
Pelaajan ja valmentajan uransa jälkeen Markku Kiimalainen opiskeli puutarhurin ammattiin, jossa hän on toiminut Oulun kaupungin palveluksessa.
Aiheesta muualla

Markku Kiimalainen Hockeydatabasessa
http://www.quanthockey.com/hockey-stats/fi/profile.php?player=13016
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Risto Siltanen | Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittaja 1978 | Seuraaja: Kari Jalonen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: – | Aarne Honkavaara -palkinnon voittaja 1978 | Seuraaja: Kari Makkonen |
Kiinteistöoikeus

Kiinteistöoikeus on oikeustieteessä oikeudenala, jonka piiriin kuuluu kiinteistöyksiköiden muodostamista, niiden välisiä käyttösuhteita (kuten esimerkiksi rasitteita) ja käyttösopimuksia sekä maanvuokraa koskeva lainsäädäntö ja oikeuskysymykset. Laajasti määriteltynä kiinteistöoikeus on oikeudenala, joka koskee kiinteistöjä. Joissakin maissa kiinteistöoikeutta vastaa lähinnä maaoikeus (engl. land law, saks. Bodenrecht). Suomessa maaoikeus on vakiintumaton käsite, joka esiintyy tavallisesti osana maa- ja vesioikeus -nimitystä. Suomessa maaoikeuden piiriin kuuluu kiinteistöoikeuden ohella asutus- ja maanhankintalainsäädäntö, maa- ja metsätalouslainsäädäntö sekä lunastuslainsäädäntö. Kiinteistöoikeudella on läheinen suhde talousoikeuden joihinkin osa-alueisiin, kuten ympäristötalouteen ja kiinteistötalouteen, jotka perinteisesti sijoitetaan talousoikeuden piiriin.
Solja Kievari

Solja Inkeri Kievari (o.s. Rapola, s. 29. heinäkuuta 1944 Helsinki) on suomalainen radio- ja televisioalan tuottaja, käsikirjoittaja ja dramaturgi.
Kievari on toiminut pitkään MTV:ssä alkaen 1970-luvun MTV-teatterista myöhempiin ohjelmapäällikön tehtäviin. 1990-luvun alussa hän toimi ohjelmapäällikkönä Kolmostelevisiossa. Tuottajana hän toimi muun muassa televisiosarjassa Sydänten akatemia (1998). Vielä 2010-luvulla hän on toiminut useiden Vares-elokuvien dramaturgina. Etenkin 1980-luvulla Solja Kievari työskenteli kymmenien Yleisradion kuunnelmien parissa käsikirjoittajana ja dramatisoijana.
Vuonna 1976 julkaistiin Kievarin toimittama teos Suomalaisen ääniä: Suomalaisia kuunnelmia 1970-74. Vuonna 2012 julkaistiin Kievarin toimittama näyttelijäelämäkerta Ismo Kallio: Kaikkea alaan kuuluvaa.
Yksityiselämä

Solja Kievari on ollut vuodesta 1967 naimisissa sanomalehtikustantaja Seppo Kievarin kanssa. Solja Kievarin isä oli suomen kielen professori Martti Rapola.
Aiheesta muualla

Solja Kievari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Kiinan tataarit

Kiinan tataarit (塔塔尔族 Tǎtǎěrzú, tat. Кытай татарлары, Qıtay tatarları) ovat yksi Kiinan etnisistä ryhmistä. Heidän esi-isiään ovat Volgan tataareihin kuuluneet kauppiaat, jotka asettuivat pääasiassa Luoteis-Kiinaan, Xinjiangiin. Vuonna 2000 heitä oli Kiinassa 4 890. Pääosa asuu Yiningin, Ürümqin ja Tachengin kaupungeissa.
Kiinassa nimeä "tataarit" käytettiin kaikista turkkilaisia kieliä puhuneista kansoista 1900-luvun alulle saakka. Kiinan tataarit puhuvat tataaria, minkä lisäksi oppineet puhuvat Xinjiangin muita kieliä uiguuria, kazakkia ja kiinaa. Uskontona on volgalaisten tavoin sunnalainen islam. He käyttävät tataarin arabialaista kirjaimistoa.
Tiettävästi yksittäisiä Suomen tataarien esivanhempia tuli Kiinasta. Näihin kuuluu tamperelaisen liikemiehen Semiulla Wafinin puoliso Mahrusa Allayarı, joka oli kotoisin Xinjiangista.
Historia

Ensimmäiset historialliset maininnat tataareista kiinalaisissa lähteissä käytävät tataareista nimeä dadan. Tuolloin tataarit olivat osa turkkilaista kaanikuntaa sen hajoamiseen saakka 700-luvulla. Suurin osa nykyisistä Kiinan tataareista polveutuu kuitenkin 1800-luvulla maahan tulleista Volgan ja Kaman tataareista. Tuolloin heitä muutti Xinjiangin kaupunkeihin kauppiaina, mikä oli mahdollista Venäjän-Kiinan välisten sopimusten takia vuosina 1851 ja 1881. He myivät esimerkiksi karjaa, vaateita, turkiksia ja teetä. Pieni vähemmistö heistä alkoi viljellä maata ja paimentamaan karjaa. Noin kolmasosasta tuli räätäleitä tai pientuottajia. Vuosina 1996 ja 1997 tataarit tukivat, tai olivat ainakin myötämielisiä tuolloin nousseelle uiguurinationalismille. Kiinan tataarien joukossa on ollut myös pantataarilaisuuden tukijoita, mutta koska he ovat maantieteellisesti niin kaukana tataarien pääosasta ja heidän määränsä Kiinassa on niin pieni, ei tataareihin kiinnitetty keskushallinnon taholta juurikaan huomiota.
Kielitaistelu

Ylioppilaiden mielenosoituskulkue matkalla Snellmanin patsaalle Helsingissä vuonna 1928. Mielenosoitus Helsingin yliopiston suomalaistamisen puolesta.
Kielitaisteluksi tai kieliriidoiksi kutsutaan Suomessa etenkin 1800-luvun fennomaanien sekä 1920- ja 1930-lukujen aitosuomalaisten pyrkimyksiä parantaa suomen kielen asemaa Suomessa ruotsin kieleen nähden.
Tausta

J. V. Snellman sai tsaarin hyväksynnän ns. kielireskriptille vuonna 1863. Sen mukaan suomen kieli rinnastettaisiin hallintokielenä ruotsiin 20 vuoden sisällä. Suomen kielen asemaa ajamaan syntyi kansanliike, ja suomen kieli kehittyi vuoteen 1870 mennessä moderniksi kulttuurikieleksi. Suomalaisuusliikettä vastustamaan perustettiin vuonna 1870 Ruotsalainen puolue. Määräaikaa pidennettiin vielä 20 vuodella, ja uudistus vietiin läpi kokonaisuudessaan vuonna 1902.
Vuoden 1865 kunnallisasetus, jonka mukaan kuntiin asetettiin uudet itsehallintoelimet, johti siihen, että varakkaat ruotsinkieliset saivat paikallistasolla enemmän sananvaltaa kuin varattomammat suomenkieliset.
Armeija

Aitosuomalaiset pyrkivät kiirehtimään pääosin ruotsinkielisen upseerikunnan suomalaistamista. Vuonna 1926 kielitaistelu johti siihen, että sotaväen päällikkö Aarne Sihvo kielsi upseerikuntaa puhumasta ruotsia palveluksessa ollessaan.
Taistelun päättyminen

Vuonna 1933 ruotsalaisuuden päivänä Helsingin keskustassa hulinoitiin kielitaistelun merkeissä. Etupäässä kyse oli koululaisista ja opiskelijoista. Eduskunnassa oli juuri tehty aloite yliopiston muuttamisesta täysin suomenkieliseksi. Samalla olisi perustettu ruotsinkielinen korkeakoulu. Suunnitelmat eivät tyydyttäneet sen paremmin suomen- kuin ruotsinkielisiäkään opiskelijoita.
Vuoden 1934 lopulla hallitus antoi esityksen Helsingin yliopiston kieliolojen järjestämisestä. Ylimääräiset valtiopäivät tammikuussa 1935 ja kysymys Helsingin yliopiston suomalaistamisesta merkitsivät kielitaistelun viimeistä vaihetta. Hallituksen yliopistolakiesityksen hyväksyminen vuonna 1937 päätti kielitaistelun. Suomen kieli oli saanut vahvan aseman yhteiskunnassa, sosiaaliset erot olivat tasoittuneet aiemmasta, eivätkä aitosuomalaisten jyrkät vaatimukset enää tuntuneet kohtuullisilta.
Mielenosoitus yliopiston suomenkielisyyden puolesta vuonna 1935. Kuva: Neittamo.
Mielenosoitus Snellmanin patsaalla vuonna 1935.
Kihokit

| Kihokit |
| --- | --- |
 Drosera cuneifolia
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kihokkikasvit Droseraceae
Suku::  Kihokit Drosera  L. (1753)
Katso myös
   Kihokit Wikispeciesissä   Kihokit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kihokit (Drosera) on lihansyöjäkasvisuku, joka on levinnyt laajimmille maailmassa, joten niillä on täten hyvinkin erilaisia kasvuolosuhteita. Kihokit saalistavat lehdissä olevien karvojen päässä olevien limapisaroiden avulla. Hyönteinen lentää lehdelle ja kuvittelee todennäköisesti saavansa mettä tai kastetta, mutta jääkin siihen jumiin. Aluksi lima tukkii hyönteisen hengitystiet ja saalis kuolee. Tämän jälkeen karvat alkavat kääntyä pikkuhiljaa saalista kohti, jotta mahdollisimman moni karva pääsisi kosketukseen saaliin kanssa. Loppujen lopuksi koko lehti saattaa olla kietoutuneena saaliinsa ympärille. Lopuksi saaliista on jäljellä vain sulamattomat osat, esimerkiksi raajat ja kuoret.
Kihokkien elinympäristö on suo- ja rämealueilla. Useimmiten ne erottaa rahkasammaleen päällä näkyvästä punertavasta ruusukkeesta. Kihokit kasvavat aivan veden rajassa, ja joskus niitä löytyy jopa lähes kokonaan veden alta.
Kihokkeja myös kasvatetaan lääkkeiden raaka-aineiksi, useimmiten yskänlääkkeisiin ja muihin hengitykseen vaikuttaviin tekijöihin. Myös lihansyöjäkasviharrastajat kasvattavat monia kihokkilajeja. Tunnetuimpia lajeja harrastajien keskuudessa ovat esimerkiksi Drosera capensis sekä Drosera aliciae.
Kihokkilajeja

Suomessa kasvavat kihokkilajit ovat:
pyöreälehtikihokki (Drosera rotundifolia)
pitkälehtikihokki (Drosera longifolia, syn. D. anglica)
pikkukihokki (Drosera intermedia)
Huonekasvina viljeltyjä kihokkilajeja:
haarukihokki (Drosera binata)
kapinkihokki (Drosera capensis)
kääpiökihokki (Drosera pygmaea)
Muita kihokkilajeja:
Drosera acaulis
viittakihokki (Drosera arcturi)
Drosera banksii
Drosera barbigera
Drosera bulbosa
Drosera cistiflora
Drosera citrina
Drosera cuneifolia
Drosera dichrosepala
Drosera erythrorhiza
Drosera filiformis
Drosera gigantea
Drosera indica
Drosera macrantha
Drosera madagascariensis
Drosera menziesii
Drosera nitidula
Drosera paleacea
räiskykihokki (Drosera paradoxa)
Drosera parvula
Drosera peltata
Drosera petiolaris
Drosera regia
Drosera stolonifera
Drosera stricticaulis
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kihokit (Drosera)
Yrttitarha: Kihokit (Drosera)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q266  Wikispecies: Drosera  APDB: 190338  APNI: 93929  CoL: BJ679  eFloraSA: Drosera  EoL: 60629  EPPO: 1DRSG  FloraBase: 21491  FNA: 110951  FoAO2: Drosera  FoC: 110951  GBIF: 3190721  GRIN: 3993  iNaturalist: 51935  IPNI: 14422-1  IRMNG: 1289497  ITIS: 22009  NBN: NHMSYS0000458158  NCBI: 4363  NZOR: d9f1a0b3-4e75-4475-a254-010fd8228ff7  Open Tree of Life: 14968  Paleobiology Database: 321358  Paleobiology Database: 321358  PLANTS: DROSE  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30001036-2  Tropicos: 40035808  VASCAN: 1110  VicFlora: 4defb239-ff84-477c-99d9-e9ff23fdf126  WFO: wfo-4000012595
Kihoruohot

| Kihoruohot |
| --- | --- |
 Isokihoruoho (Byblis gigantea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Alaluokka::  Aitokaksisirkkaiset Dicotyledoneae
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Byblidaceae  Domin
Suku::  Kihoruohot Byblis  Salisb.
Katso myös
   Kihoruohot Wikispeciesissä   Kihoruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kihoruohot eli pensaskihokit (Byblis) on Byblidaceae-heimon ainoa kasvisuku. Paria lajia kasvatetaan huonekasveina. Suku on kotoisin Australian länsi- ja pohjoisosista sekä Uuden-Guinean eteläosista.
Tuntomerkit

Kihoruohot ovat juurakollisia tai lyhytikäisiä ruohoja. Lehdet ovat tasasoukkia ja usein silmussa kiertyneet alaspäin (abaksiaalisesti). Lehdet muistuttavat kihokkien lehtiä sikäli, että ovat tiheän rauhaskarvoituksen peittämiä. Niistä suurimmat ovat huomiota herättäviä ja muistuttavat pientä päivänvarjoa. Varrettomat rauhaset ovat muunnelma päivänvarjoteemasta. Hyönteiset tarttuvat usein rauhaskarvoihin, mutta ei ole todisteita siitä, että kihoruohot olisivat hyönteissyöjiä. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat symmetrialtaan säteittäisiä. Teriö on auenneena harittava, ja nuppuasennossaan terälehdet ovat kierteisesti toistensa ympärillä (kontortteja). Teriö on kasvanut yhteen vain lyhyeltä matkalta tyvestään. Heteenponnet avautuvat rei’illä, ja niiden kärjet muodostavat kekomaisen rakenteen. Emiön vartalo on pitkä.
Lajeja

Byblis aquatica
Byblis filifolia
Byblis gigantea – isokihoruoho
Byblis guehoi
Byblis lamellata
Byblis liniflora – pikkukihoruoho
Byblis rorida
Kesäolympialaiset 1972

Vuoden 1972 kesäolympialaiset järjestettiin Münchenissä Saksan liittotasavallassa 26. elokuuta 1972 – 11. syyskuuta 1972.
Olympialaisiin osallistui 121 kansakunnan 7 123 urheilijaa, jotka kilpailivat 23 urheilumuodossa. Urheilullista sisältöään paremmin kisat muistetaan Münchenin verilöylystä: palestiinalaiset Musta syyskuu -järjestön terroristit ottivat 5. syyskuuta 11 israelilaista olympiaedustajaa panttivangiksi. Epäonnistunut vapautusyritys johti kymmenen panttivangin sekä viiden terroristin ja yhden poliisin kuolemaan. Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä kisoja jatkettiin surmansa saaneiden urheilijoiden muistotilaisuuden jälkeen.
Kansainvälinen politiikka oli mukana Münchenin olympialaisissa jo ennen niiden alkamista. 12 Afrikan maata uhkasi vetäytyä kisoista, mikäli Rhodesian sallittaisiin osallistua niihin. Rhodesia puolestaan ei hyväksynyt Kansainvälisen olympiakomitean 9. elokuuta esittämää kompromissiratkaisua, jonka mukaan rhodesialaiset urheilijat saisivat olla mukana Britannian kansalaisina eivätkä oman maansa nimellä. Rhodesian 52-jäseninen olympiajoukkue saapui Müncheniin 11. elokuuta, ja maan urheilijat olivat kirjoittaneet passeihinsa omakätisesti "Ison-Britannian kansalainen". KOK taipui äänestyksen jälkeen boikotilla uhanneiden maiden painostukseen ja päätti vain neljä päivää ennen kisojen avajaisia, 22. elokuuta, sulkea Rhodesian olympiajoukkueen kisojen ulkopuolelle.
Urheilullisella puolella Yhdysvaltain Mark Spitz voitti uinnissa seitsemän kultaa. Suomen Lasse Viren voitti 10 000 metrin juoksun maailmanennätysajalla sekä myöhemmin vielä 5 000 metrin kilpailun. Neuvostoliiton Olga Korbut aloitti voimistelussa "lapsinaisten" aikakauden. Koripallossa Neuvostoliitto katkaisi Yhdysvaltojen voittokulun dramaattisessa ja suorastaan skandaalinkäryisessä finaalissa. Kaikkiaan Münchenin olympialaisissa tehtiin 50 maailmanennätystä ja 164 olympiaennätystä.
Valintaprosessi

München valittiin kisojen pitopaikaksi ennen Madridia ja Montrealia.
| Äänestystulokset 25>  huhtikuuta 1966 Rooma, Italia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 | Kierros 2 |  |  |  |
| München |  Länsi-Saksa | 29 | 31 |  |  |  |
| Madrid |  Espanja | 16 | 16 |  |  |  |
| Montreal |  Kanada | 6 | 13 |  |  |  |
| Detroit |  Yhdysvallat | 6 |  |  |  |  |
Lajit

Münchenin kesäolympialaisten ohjelmassa oli 195 kilpailutapahtumaa 23 urheilulajissa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Ammunta   Jalkapallo   Jousiammunta   Judo   Koripallo   Käsipallo   Lentopallo   Maahockey  |   Melonta   Miekkailu   Nykyaikainen viisiottelu   Nyrkkeily   Paini   Painonnosto   Purjehdus   Pyöräily  |   Ratsastus   Soutu   Uimahypyt   Uinti   Vesipallo   Voimistelu   Yleisurheilu  |
Lajit > Näytöslajit

Sulkapallo
Vesihiihto
Osallistuneet maat

Vuoden 1972 kesäolympialaisiin osallistui 121 maata.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Afganistan   Alankomaiden Antillit   Alankomaat   Albania   Algeria   Argentiina   Australia   Bahama   Barbados   Belgia   Bermuda   Bolivia   Brasilia   Brittiläinen Honduras   Bulgaria   Burma   Ceylon   Chile   Costa Rica   Dahomey   Dominikaaninen tasavalta   Ecuador   Egypti   El Salvador   Espanja   Etelä-Korea   Etiopia   Fidži   Filippiinit   Gabon   Ghana  |   Guatemala   Guyana   Haiti   Hongkong   Indonesia   Intia   Iran   Irlanti   Islanti   Iso-Britannia   Israel   Italia   Itä-Saksa   Itävalta   Jamaika   Japani   Jugoslavia   Kamerun   Kanada   Kenia   Khmer   Kiinan tasavalta   Kolumbia   Kongon tasavalta   Kreikka   Kuuba   Kuwait   Lesotho   Libanon   Liberia  |   Liechtenstein   Luxemburg   Länsi-Saksa   Madagaskar   Malawi   Malesia   Mali   Malta   Marokko   Meksiko   Monaco   Mongolia   Nepal   Neuvostoliitto   Nicaragua   Niger   Nigeria   Norja   Norsunluurannikko   Pakistan   Panama   Paraguay   Peru   Pohjois-Korea   Portugali   Puerto Rico   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  |   Sambia   San Marino   Saudi-Arabia   Senegal   Singapore   Somalia   Sudan   Suomi   Suriname   Sveitsi   Swazimaa   Syyria   Tansania   Tanska   Thaimaa   Togo   Trinidad ja Tobago   Tšad   Tšekkoslovakia   Tunisia   Turkki   Uganda   Unkari   Uruguay   Uusi-Seelanti   Venezuela   Vietnam   Yhdysvallat   Yhdysvaltain Neitsytsaaret   Ylä-Volta  |