stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sepsi-78
Historia > Uusi tuleminen Kakkoseen

(2004–2006)
Kaudella 2004 ei osallistunut Suomen Cupiin keskittäen voimansa sarjaan, jossa seura oli Kolmosen alkusarjan kuudes ja selvisi pisteen erolla Kolmosen yläloppusarjaan. Siinä se sijoittui kolmanneksi, ja näin Tapio Haaviston luotsaama joukkue nousi lopulta Kakkoseen. Kolmosesta Kakkoseen noussut joukkue oli nuori, sillä Erkki Taurulaa lukuun ottamatta kaikki pelaajat olivat syntyneet 1980-luvulla. Kolmosen yläloppusarjassa Sepsin paras maalintekijä oli kuusi maalia laukonut Jussi Kankaanpää.
Kakkosessa seura sijoittui kaudella 2005 kahdeksanneksi ja seuran paras maalintekijä oli Jussi Kankaanpää, joka viimeisteli yhteensä seitsemän maalia. Tuolla kaudella Sepsi-78:n valmentajana jatkoi edelliskauden luotsi ja Sepsin entinen pelaaja Tapio Haavisto. Ulkomaalaisvahvistukset vuonna 2005 olivat Zoran Peic ja Stanley Festus. Kaudella 2005 Sepsin taival Suomen Cupissa päättyi neljännellä kierroksella 2–1-tappioon mustasaarelaista FC Korsholmaa vastaan. Kauden aikana eniten pisteitä Veikkauspörssissä keräsi Zoran Peic. Hän sai niitä 12. Sepsistä kauden parhaina palkittiin Juha-Jaakko Ulvila, Mika Kallio ja Henri Saranpää.
Kaudeksi 2006 Sepsi panosti ja hankki yhteensä neljä brasilialaista, joiden joukossa oli entinen Veikkausliiga-tähti ja Mestarien liigassakin maaleja tehnyt Luiz Antonio. Antonio oli ensisijaisesti joukkueen valmentaja, mutta esiintyi myös kentällä muutamissa otteluissa. Muutkin brasilialaiset olivat kovaa luokkaa, sillä kauden jälkeen Luís Fernando pääsi Veikkausliigaan ja Vitao Ykköseen. Maalivahtina pelannut Fernando viimeisteli kaudella myös yhden vapaapotkumaalin Kakkosessa. Junior Tigrao ei voinut loukkaantumisen takia pelata kaudella ainuttakaan sarjapeliä. Panostuksesta sarjaan kertoo myös harjoitusmatka kauden alla Espanjaan, samaan paikkaan jossa joukkue oli leireillyt edellisen kauden alla. Kunta oli Pilar de la Horadada. Sepsille kertyi leirillä myös ottelukokemusta sen mitattua Espanjan alasarjajoukkueen tason. Edellisvuonna Sepsin murskannut ammattilaisjoukkue UD Horadada sai nyt tiukan vastuksen ja voitti ainoastaan 4–3. Ottelu jäi lopulta Sepsin viimeiseksi ulkomaalaista joukkuetta vastaan. Näin ollen viimeisen kansainvälisen maalin joukkueella teki Juha-Jaakko Ulvila. Kaudella 2006 Sepsi sijoittui lopulta kahdeksanneksi ja joukkueen paras maalintekijä oli kahdeksan maalia tehnyt Marko Huttu.
Joukkue pääsi kokeilemaan kykyjään kovaa vastustajaa vastaan, kun Suomen kaikkien aikojen menestynein seura eli HJK arvottiin Sepsiä vastaan Suomen Cupin kuudennella kierroksella. Seinäjoen keskuskentällä pelattu ottelu oli kuitenkin HJK:n näytöstä ja se veikin ottelun lukemin 6–0. Aiemmin Sepsi oli neljännen kierroksen ottelussa saanut pelata Palloliiton valitsemassa kierroksen ottelussa Valkeakosken Koskenpoikia vastaan. Tuon ottelun Sepsi voitti lukemin 4–2. Sepsistä kauden parhaina pelaajina palkittiin Juha-Jaakko Ulvila, Luis Fernando, Jukka-Pekka Salminen ja Mika Kallio. Eniten pisteitä Veikkauspörssissä sai kuitenkin 19 pistettä kerännyt Vitao.
Historia > Viimeinen kausi Palloliiton sarjassa

(2007)
Kausi 2007 jäi historiaan Sepsin viimeisenä kautena Suomen Palloliiton alaisissa sarjoissa. Sepsin budjetti oli noin 100 000 euroa ja valmentajaksi tuli edellisen kauden kakkosvalmentaja Veli-Matti Latosaari. Sepsillä oli kaudella 2007 yhteistyösopimus Ykkösessä pelaavan Tornion Pallo –47:n kanssa. Sopimus syntyi vuoden 2006 marraskuussa, kun Sepsin entinen valmentaja Luiz Antonio siirtyi Tornioon TP-47:n valmentajaksi. Kaudesta 2007 lähtien Antonion nimellä ruvettiin pelaamaan Sepsin järjestämää junioricupia. Sepsin kapteeni vaihtui kaudeksi Mika Kalliosta Jukka-Pekka Salmiseen Kallion lopetettua.
Vuonna 2007 Sepsi ei osallistunut Suomen Cupiin. 2007 Sepsin ulkomaalaisvahvistukset olivat venäläinen Aleksei Budko, nigerialainen Edu ja maalivahti Colin Burns. Kauden ensimmäinen paikallisottelu TP:tä vastaan keräsi keskuskentän lehtereille noin 700 katsojaa. Sepsi vei kaupungin herruuden voittamalla TP:n toisessa ottelussa numeroin 1–0 lähes tuhatpäisen yleisön edessä, kun ensimmäinen ottelu oli päättynyt maalittomaan tasapeliin. Sepsin voittomaalin ottelussa teki Mikko Kärki. Sepsin historian viimeinen kausi Palloliiton alaisessa sarjassa toi 31 pistettä ja sijan kymmenen.
Sepsin paras maalintekijä kaudella oli kymmenen maalia iskenyt Edu. Sama mies voitti myös seuran tehotilaston lukemin 10 + 5 = 15. Maalipörssin toiseksi tullut Marko Huttu teki ainoastaan puolet Edun maalimäärästä. Veikkauspörssissä kärkisijan Sepsistä jakoivat Edu ja Mikko Kärki, jotka molemmat saivat 14 pistettä. Sepsin kakkosjoukkue pelasi kaudella 2007 Vitosessa, jonne se nousi pelattuaan vielä tätä edellisen kauden Kutosessa.
Historia > Uusi seura syntyy

Sepsi-78 ja TP-Seinäjoki päättivät pelaajamateriaalin riittämättömyyden vuoksi kauden 2007 lopussa perustaa yhteisen edustusjoukkueen Kakkoseen. Yhdistymisestä oli neuvoteltu vuosikymmenten varrella jo useaan kertaan. Tämä joukkue sai useiden toiveiden pohjalta nimekseen Seinäjoen Jalkapallokerho. Näin ollen molemmat seurat joutuivat luopumaan Kakkosen sarjapaikoistaan kaudeksi 2008. Sepsillä ja myös TP:llä oli kuitenkin tämänkin jälkeen mahdollisuus pitää omat joukkueet alemmissa divisioonissa. Seurat keskittyvät edustusjoukkueiden yhdistymisen jälkeen pääasiassa junioritoimintaan.
Sepsin viimeiseksi otteluksi Palloliiton sarjoissa jäi näin ollen 13. lokakuuta 2007 pelattu ottelu FC Kippareita vastaan. Tuon ottelun Sepsi voitti kotikentällään Seinäjoen tekonurmella lukemin 5–1. Sepsin viimeisen maalin viimeisteli Miika Asunmaa. Kauden 2007 parhaina palkittiin Sepsin edustusjoukkueesta Mikko Kärki, Jarkko Vesapuisto, Jani Asuintupa, Jukka-Pekka Salminen ja Aleksei Budko. Yhdistymisen jälkeen suuri osa Sepsin pelaajista siirtyi SJK:n riveihin uuden seuran pelaajiston koostuessa lähinnä Sepsin ja TP:n entisistä pelaajista. SJK:n kauden 2008 pelaajista yhdeksän olikin pelannut kaudella 2007 Sepsissä. Lisäksi esimerkiksi Jussi Kankaanpää ja Henri Saranpää olivat edustaneet Sepsiä vuonna 2006. Sepsin vuoden 2007 valmentaja Veli-Matti Latosaari siirtyi Sisuun.
Historia > Piirisarjaan

(2008–2010)
Seurojen edustusjoukkueiden yhdistymisen jälkeen Sepsin miesten edustusjoukkueena kaudella 2008 toimi Vaasan piirin Vitosessa pelannut seuran entinen kakkosjoukkue. Kaudella 2007 se oli säilyttänyt sarjapaikkansa oltuaan kymmenes 12 joukkueen sarjassa, josta kaksi viimeistä putosi. Joukkue säilyi maalieron ansiosta sillä kolme viimeistä seuraa olivat tasapisteissä. Joukkue ei myöskään osallistunut Suomen Cupiin, mikä oli jo kolmas kerta viiden vuoden sisällä. Lopulta Sepsi oli kevätkaudella Vitosessa kymmenes ja joutui näin ollen syyskaudeksi Kutosen yläloppusarjaan. Siinä se kärsi muun muassa yhden historian suurimmista tappioistaan hävittyään Suvilahden Sisun kakkosjoukkueelle peräti 24–2. Lopulta sijoitukseksi jäi yhdeksäs, mikä tarkoitti, että Sepsi putosi seuraavaksi kaudeksi Kutoseen. Se oli kaudella 2009 Vaasan piirin alin miesten sarjataso ja Sepsi pelasi Kutosen lohkossa kolme. Sepsi sijoittui sarjassa toiseksi ja joukkueen paras maalintekijä oli 20 osumallaan Kari Kuronen.
Sepsi sijoittui 19 pisteellän kolmanneksi Kutosen alkulohkossaan kaudella 2010 ja jatkoi siten Kutosen yläloppusarjaan. Yläloppusarjassa joukkue voitti vain kaksi ottelua sijoittuen yhdeksän joukkueen sarjassa viimeistä edelliseksi.
Kotikentät

Keskikesällä Sepsi pelasi ottelunsa jo useiden vuosikymmenten ajan 3 500 katsojaa vetävällä Seinäjoen keskuskentällä, joka toimi sen varsinaisena kotikenttänä. Nousu SM-sarjaan 1970-luvulla tapahtui kuitenkin Lyseon jäätiköiltä. Keväisin ja syksyisin Sepsi-78 pelasi toisen seinäjokelaisen seuran TP-Seinäjoen tavoin kotiottelunsa Seinäjoen tekonurmella, koska keskuskenttä ei tuolloin ole pelikunnossa. Tosin kauden 2005 seura joutui aloittamaan Törnävän hiekkakentällä tekonurmen remontin takia. Alkukauden 2005 jälkeen Sepsi ei joutunutkaan pelaamaan yhtään kotiotteluaan hiekkakentällä ennen seuran yhdistymistä TP:n kanssa. Vuosituhannen vaihteessa Sepsin pelatessa Kolmosessa se joutui siirtämään otteluitaan muille paikkakunnille kotikenttänä toimineen hiekkatekonurmen oltua vaarallinen. Mahdollisissa talvikauden Sepsin otteluissa kotikenttänä toimi valmistumisensa myötä Seinäjoki Areena, jossa alustana on kumirouhetekonurmi. Aiemmin talviharjoittelussa pääkenttänä oli kuplahalli. Kauden 2008 joukkue joutui taas aloittamaan Törnävän hiekkakentällä ylempisarjalaisten pelatessa tekonurmella. Nurmikentistä joukkueen kotikenttänä toimi Seinäjoen ravirata. Kaudella 2009 pääasiallinen kotikenttä oli Linnanpuiston kenttä. Jääpallossa SePS:n kotikenttänä toimi aikoinaan Seinäjoen kapeikko. Kaudella 2010 Sepsi pelasi eniten Seinäjoen raviradalla, mutta käytti kotiotteluissaan myös muita kenttiä.
Saavutuksia

Suomen Cupissa hopeaa 2 kertaa: 1973 (Reipas–SePS 1–0) ja 1977 (Haka–SePS 3–1)
Mestaruussarjassa kaudet 1980–1982
1980 sijoitus 7.
1981 sijoitus 9.
1982 sijoitus 10. ja putosi.
Viking Cupin loppuottelussa 1974 (HJK–SePS 1–0)
1982 Suomen hallimestaruus
5 kertaa I divisioonan kolmas: 1972 (länsilohko), 1974, 1976, 1978, 1979
7 kautta jääpallon pääsarjassa
SePS olisi päässyt kaudella 1978–1979 Suomen Cupin kakkossijansa ansiosta Cup-voittajien cupiin, mutta seura joutui luopumaan paikastaan.
Sepsin pelaajat maajoukkueessa

Kun SePS vaihtui vuonna 1978 Sepsi-78:ksi, oli Suomen maajoukkuetta edustanut yhteensä viisi SePS:n pelaajaa. Nämä viisi olivat pelanneet yhteensä 20 maaottelua. Tosin vain kaksi noista maaotteluista oli A-maaotteluja. Tulevien vuosien menestys ja pääsy pääsarjaan kuitenkin edesauttoi Sepsin pelaajien pääsyä maajoukkueeseen. Nykyään Sepsissä maajoukkue-edustuksen aikana pelanneet pelaajat ovatkin esiintyneet A-maajoukkueessa 28 kertaa, mikä on enemmän kuin esimerkiksi Suomen mestaruuttakin juhlineen Tampereen Pallo-Veikkojen määrä. Lisäksi joukkueessa on pelannut muita maajoukkuetason pelaajia, jotka eivät kuitenkaan edustaneet seuraa pelatessaan maajoukkueessa. Suomalaisten pelaajien lisäksi näin on käynyt Ferenc Benen ja Nikolai Larionovin kanssa.
Myös jääpallossa SePS:n pelaajia on esiintynyt maajoukkueessa monen lajin taitajan Pentti Toivolan johdolla. A-maajoukkueessa heitä on pelannut kolme, joista kaksi on pelannut myös B-maaotteluja. Näiden lisäksi kolme muuta Palloseuran pelaajaa on pelannut B-maajoukkueessa.
Kaudet eri sarjoissa

| Sarjataso | Kausien määrä | Kaudet |
| --- | --- | --- |
| 1. | 3 | 1980, 1981, 1982 |
| 2. | 18 | 1945, 1946–1947, 1947–1948, 1962–1967, 1972–1979, 1983 |
| 3. ^ | 16 | 1984–1987, 1991–1992, 1994–1998, 2001–2002, 2005–2007 |
^ Kolmanneksi korkeimman sarjatason tiedot vasta vuodesta 1973 lähtien.
SePS ja Sepsi-78 maratontaulukoissa

Sepsi on kaikkien aikojen menestynein seinäjokelainen jalkapalloseura. Se on pelannut SM-sarjassa yhteensä kolme kautta. Se on Suomen pääsarjan maratontaulukossa sijalla 40. Sepsi on pelannut pääsarjassa yhteensä 73 ottelua. Niistä se on voittanut 23 ja pelannut 14 tasan. Pisteitä seuralle on näistä otteluista kertynyt yhteensä 60. SM-sarjassa Sepsi on tehnyt yhteensä 101 maalia. Pääsarjakausien lisäksi seura on pelannut 18 kautta Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seura on Suomen toiseksi korkeimman sarjatason maratontaulukossa sijalla 27. Sepsi on pelannut tuolla sarjatasolla 365 ottelua, joista se on voittanut 146 ja napannut yhteensä 365 pistettä. Jääpallossa seura pelasi Suomen pääsarjatasolla yhteensä seitsemän kautta. Tänä aikana SePS pelasi SM-sarjassa 60 ottelua, joista tuli 18 voittoa ja 8 tasapeliä. Pisteitä kertyi yhteensä 44 ja sijoitus maratontaulukossa on 29.
| Laji | Sarjataso | Sijoitus | Kaudet | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Tehd>  maalit | Pääst>  maalit | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jalkapallo | 1. | 40 | 3 | 73 | 23 | 14 | 36 | 101 | 141 | −40 | 60 |
| Jalkapallo | 2. | 26 | 18 | 365 | 146 | 73 | 146 | 578 | 634 | −56 | 365 |
| Jääpallo | 1. | 29 | 7 | 60 | 18 | 8 | 34 | 172 | 198 | −26 | 44 |
Entisiä pelaajia

Ferenc Bene
Veli Lampi
Nikolai Larionov
Luiz Antonio
Luís Fernando
Hannu Rajaniemi
Pentti Toivola
Zoran Peic
Jussi Kankaanpää
Stanley Festus
Sepsiin liittyvien yhdistysten rekisteröintipäivämääriä

14. tammikuuta 1949: Seinäjoen Palloseura r.y.
7. huhtikuuta 1978: Seinäjoen Sepsit r.y.
6. marraskuuta 1980: Jalkapalloseura Sepsi -78 r.y.
10. kesäkuuta 1985: Sepsiläisen Jalkapalloilun Tuki r.y.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Seinäjoen Palloseuran logo.
Seuran logosta on myös versio, jossa näkyy perustamis- vuosi.
Seinäjoen keskuskenttä on jo pitkään toiminut Sepsin kotikenttänä. Kuva vuoden 2007 OPS-ottelun tauolta.
Sepsin kauden 2005 nigerialaisvahvistus Stanley Festus Sepsin paidassa.
Seinäjoen tekonurmi toimi Sepsin "varakenttänä".
Houhajärvi

| Houhajärvi |
| --- | --- |
 Näkymä Houhajärven pohjoispäästä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°16′48″N, 23°00′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sammunjoen valuma−alue‎ (35.18)
Tulo-ojia:  Hyssänoja
Laskuoja:  Houhajärvenoja 
Järvinumero:  35.184.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,5 m  
Pituus:  8 km  
Leveys:  1,5 km  
Rantaviiva:  27,662 km  
Pinta-ala:  3,73071 km²  
Tilavuus:  0,00870209 km³  
Keskisyvyys:  2,33 m  
Suurin syvyys:  7,38 m  
Valuma-alue:  27,2 km²  
Keskiylivirtaama:  0,364 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  0,239 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,133 m³/s (MNQ) 
Veden viipymä:  420 vrk 
Saaria:  22
:  Peilisaari, Paljassaari, Komeronsaari, Ahteensaari
 fiHouhajärvi 
Houhajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Roismalassa ja Houhajärvellä sijaitseva järvi.
Maantiede

Houhajärven pinta-ala on 3,73 neliökilometriä eli 373 hehtaaria, ja sen pituus on 8,0 kilometriä ja leveys 1,5 kilometriä. Levein kohta 1,4 kilometriä sijaitsee järven luoteispäässä. Se sijaitsee Vammaln keskustaajamasta kaakkoon päin. Järvi on muodostunut painaumaan, jonne sen patoaa pohjoisrannassa kulkeva Roismalasta alkava harjujakso. Harjun päällä kulkee Vammalan ja Sammaljoen välinen yhdystie 2521. Järven itärannat ja etelässä kummatkin rannat muodostuvat pieneten mäkien muodostamasta selänteistä. Alavaa seutua esiintyy Moitusmaalla, Mäntyniemessä, Kuukankulmalla, Houhajärvellä ja järven kaakkoispäässä. Järven pohjoispää on leveämpi kuin muut osat järvestä. Sen järvenselkää rikkovat saaret ja etelärannasta työntyvä 800 metriä pitkä Koivuniemi. Järven keskiosa jää levonnokan ja Houhajärvellä sijaitsevan salmen väliin. Täällä on järvi 250–850 metriä leveä. Suuren Ahteensaaren suojaan jää luoteisrannassa Puuskanlahti ja Pieniniemen viereen kaakossa Apiaisenlahti ja Korpilahti. Järven kaakkoisosa on 2,7 kilometriä pitkä ja 100–300 metriä leveä.
Houhajärvessä on kartasta laskien 22 saarta. Järven laajemmassa pohjoisosassa on 16 saarta, jotka ovat usein vain luodon kokoisia. Suurimpia saaria ovat täällä Kuttusaari, Pukkisaari, Pirkkisaari (kannas), Peilisaari, Tupsukari, Paljassaari, Komeronsaari, Sikosaari ja Neitsytsaari. Järven keskiosassa on kuusi saarta kuten esimerkiksi Ahteensaari, Kaivannonkari ja Lervankari. Eteläosassa sijaitsee vain yksi saari.
Houhajärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 8,7021 miljoonaa kuutiometriä, jolloin järven keskisyvyydeksi tulee 2,33 metriä. Yli kolme metriä syvää esiintyy vain pohjoisosan itäpuolella, missä on myös yli 6-metrinen syvänne, keskiosan keskellä yli kilometrin mittaisena syvänteenä ja eteläosassa kolmen pienialaisena syvänteinä. Syvin kohta löytyy 6-metrisessä syvänteessä, mistä on mitattu 7,38 metriä. Järven rantavyöhyke on matalaa ja laajoja matalikkoja esiintyy pohjoisosan länsirannikolla, Puuskanlahdessa, Korpi- ja Apiaisenlahdessa, ja eteläpäässä.
Järven rantaviiva on 27,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajautuu useasti peltoja, mutta muuten sen rannat ovat täyttyneet loma-asunnoista. Maatiloja ja kiinteästi asuttuja tiloja on kolmattakymmentä ja vapaa-ajan asuntoja lähes 190. Rantaan rajoittautuvia kiinteistöjä on 295. Niille johtaa tiet Sammaljoen ja Sastamalan keskustan väliseltä yhdystieltä tai lounaisrantoja seuraavilta paikallisteiltä. Järven eteläpuolella on Houhajärven kylä ja Vammalan Roismalan taajama-alue ulottuu kilometrin päähän järven luoteispäästä. Järven eteläosan pohjoispäässä sijaitsee ainoa järven ylittävä silta, joka on kuitenkin yksityinen.
Hydrologiaa

Houhajärven vesitaloutta on tutkittu vuosina 1994–1996. Veden teoreettinen viipymä järvessä on 420 vuorokautta. Houhajärvenojan niskalla mitattujen virtaamien purkautumiskäyrän mukaan järven keskivirtaama (MQ) on 0,239 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) 0,364 m³/s, keskialivirtaama (MNQ) 0,133 m³/s. Pienin virtaama (NQ) oli 0,010 m³/s ja suurin virtaama (HQ20) oli 0,766 m³/s. Järven vedenpinnankorkeuksia on havainnoitu vuosina 1971–1975 ja 1994–2009. Seuraavat tiedot ovat ajalta ennen luusuaan rakennettua pohjapatoa. Vedenpinnan keskikorkeus (MW) oli 92,54 metriä (N60+, mpy.), keskiylikorkeus (MHW) 92,78 metriä, keskialikorkeus (MNW) 92,34 metriä. Alin korkeus (NW) oli 92,19 metriä ja ylin korkeus (HW20) 92,94 metriä. Vedenpinnan äärivaihtelut mittausjaksoilla oli 0,75 metriä.
Virkistys

Houhajärvi on vähitellen rehevöitynyt. Sen veden happitilanne ja veden laatu on viime aikoina kärsinyt esimerkiksi veden vähyydestä ja haja-asutusalueen kuormituksesta. Erityisesti vuonna 1997, jolloin sen rehevöitymisestä keskusteltiin julkisesti, heräsivät eri tahot vaatimaan toimia. Järveä on ryhdytty nyt kunnostamaan. Vuonna 2013 haettiin lupa rakentaa järven luusuaan pohjapato, jolla nostettaisiin vedenpinnan korkeutta etenkin vuoden kuivimpina aikoina. Pohjapato valmistui vuonna 2015. Sillä nostettiin järven pinnan keskikorkeutta 13 cm. Samalla pinnan korkeusvaihtelu väheni merkittävästi ja erityisesti alavedenkorkeudet nousuvat noin 30 senttimetriä. Muina hoitotoimenpiteinä on toteutettu hoitokalastusta, kuhaistutuksia ja veden vaihtuvuutta estävän kasvuston niittoja.
Vesistösuhteita

Houhajärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järven valuma-alueen pinta-ala on 27,2 neliökilometriä. Tulo-ojat laskevat pääasiassa pelloilta. Yksi ojista on nimeltään Hyssäänoja. Järven luusua sijaitsee järven eteläpään lounaisrannalla, josta saa alkunsa 3,2 kilometriä pitkä Houhajärvenoja, joka yhtyy Hanhijärveltä laskevaan ojaan ja muuttuu (??) Pikkujoeksi. Pikkujoki yhtyy 5,6 kilometrin päässä Sammaljokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 92,5 metriä ja Sammaljoella alle 90 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta yli 2,5 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven muoto on hieman muuttunut nykyiseen verrattuna. Tämä merkitsee, että järven pintaa on alennettu. Tämä on saattanut tapahtua sen jälkeen, kun talollinen Ferdinand Jaamala ja hänen kumppanit hakivat lupaa kuivauttaa Houhajärvi vuonna 1840. Lupa hankkeelle myönnettiin 1841. Houhajärven vedenpinnan korkeutta laskettiin silloin noin metrin. Järven asutus 1850-luvulla muodostui pohjoisosassa neljästä torpasta, eteläosassa kolmesta torpasta, ja keskiosan länsirannassa Houhajärven kylän seitsemästä maatalosta ja vastarannan Apiaisen tilasta. Näiden ympärillä sijaitsivat järven peltomaat. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa ovat torppien peltoalat kasvaneet, taloja perustettu lisää ja nykyiset kylätiet jo rakennettu. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on Pirttisaaren ja Ahteensaaren maatuneet kannakset piirretty leveiksi. Nykyään on kumpaakin ruoppaamalla kavennettu.
Sammakkajärvi

| Sammakkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Punkalaidun, Sastamala
Koordinaatit:  61°12′06″N, 23°08′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sammunjoen valuma−alue‎ (35.18)
Laskuoja:  oja Sammaljokeen 
Järvinumero:  35.183.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  600 m  
Rantaviiva:  4,59 km  
Pinta-ala:  30,414 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiSammakkajärvi 
Sammakkajärvi eli Sammakkojärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella sijaitseva järvi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 30,4 hehtaaria, ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 600 metriä. Se on muodostunut Kurjenvuoren, Sammakkavuoren, Särkikallion ja Järvikallion väliseen painaumaan. Sillä on alavia rantoja lounais-, itä- ja pohjoispäässä järveä. Jyrkärinteisiä rantoja esiintyy esimerkiksi Särkikallion ja Järvikallion edessä, missä esimerkiksi Järvikallio kohoaa yli 25 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven rantaviiva on 4,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven lounaispäässä on metsittynyttä rantasuota. Järven lähellä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu 24 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet sekä Sammaljoen kylän että Punkalaitumen Liitsolan suunnalta. Järvi sijaitsee Punkalaitumen ja Sastamalan kuntarajalla niin, että suurin osa järvestä kuuluu Punkalaitumen alueelle.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järveen laskee muutama suo-oja ja pelto-oja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 2,9 kilometriä pitkä laskuoja Sammaljokeen. Laskuoja virtaa suuren tekolammen läpi ennen yhtymistään Sammaljokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 114,0 metriä mpy.
Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Sammakajärvi". Järven kautta kulkee etelän ja pohjoisen välinen talvitie, jonka rinnalle on piirretty kesäreitti. Järvi on erämaajärvi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa järven nimi on kirjoitettu ”Sammakkojärvi” ja sen keskellä on saari. Eräille pohjoispään soille on raivattu peltomaata ja yksi maatila sijaitsee rannan tuntumassa luusuassa. Saari paljastaa järvessä tehdystä järvenlaskusta, joka toteutettiin 1930-luvulla tai sen jälkeen. Saari, jonka nykynimi on Kalliosaari, on maatunut rantaan kiinni. Saaren vesijättömaa on avosuota ja peltomaata. Muualla vesijättömaa on suomaata. Tyrvään kuntaraja seuraa järven pohjoispään rantoja niin, ettei järvi tule mukaan. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on rannoille rakennettu kolme kesämökkiä. .