stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ptolemais (fyle)
Demokset

| Nimi | Nimi kreikaksi | Fyle> Kausi I n. 508–307 eaa. | Fyle> Kausi II n. 307–224 eaa. | Fyle> Kausi III n. 224–201 eaa. | Fyle> Kausi IV n. 201 eaa.–124 jaa. | Fyle> Kausi V n. 124 jaa.– | Trittys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afidna | Ἄφιδνα | Aiantis | Aiantis | Ptolemais | Ptolemais | Hadrianis | mesogeios |
| Aigilia | Αἰγιλία | Antiokhis | Antiokhis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | paralia |
| Berenikidai | Βερενικίδαι |  |  | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais |  ? |
| Butadai | Βουτάδαι | Oineis | Oineis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | asty |
| Flya | Φλύα | Kekropis | Kekropis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Hekale | Ἑκάλη | Leontis | Leontis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Kolonai | Κολωναί | Antiokhis | Antigonis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Konthyle | Κονθύλη | Pandionis | Pandionis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Kydantidai | Κυδαντίδαι | Aigeis | Aigeis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Oinoe | Οἰνόη | Hippothontis | Demetrias | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | paralia |
| Oion Dekeleikon | Οἶον Δεκελεικόν | Hippothontis | Hippothontis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Prospalta | Πρόσπαλτα | Akamantis | Akamantis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Themakos | Θημακός | Erekhtheis | Erekhtheis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | asty |
Pepe & Paradise

Pepe & Paradise oli suomalainen vuonna 1968 perustettu yhtye. Sen levytykset olivat lähinnä suomenkielistä iskelmää, mutta keikoilla yhtye esitti myös englanninkielistä jazz- ja soul-vaikutteista rockia.
Historia > Varhaiset vuodet ja yhteistyö Tapani Kansan kanssa

Alun perin Paradise-nimellä esiintynyt yhtye muodostui Frankies-yhtyeestä, joka säesti laulaja Johnny Liebkindiä hänen vuoden 1968 kesäkiertueellaan Suoraan sydämeen. Kiertueella oli vierailevana solistina Pepe Willberg. Syksyllä 1968 perustettuun Paradise-yhtyeeseen liittyivät Pepen lisäksi saksofonisti, klarinetisti ja huilisti Erkki "Unde" Lehtola, basisti Jorma "Kalle" Kalenius ja rumpali Antero "Ande" Päiväläinen. Willberg itse lauloi ja soitti kitaraa.
Seuraavana syksynä 1969 Paradise yhdistyi Tapani Kansan yhtyeen kanssa ja jatkoi Kansan säestysyhtyeenä kevääseen 1970. Yhtyeessä soittivat tällöin edellä mainittujen lisäksi saksofonisti, huilisti Erik "Dani" Dannholm, kitaristi Seppo Keurulainen ja basisti Christer "Kicke" Bergholm, joka tuli Kaleniuksen tilalle. Keurulainen ja Bergholm olivat soittaneet aiemmin yhdessä Willbergin kanssa Jormas-yhtyeessä. Keväällä 1970 Paradisen ja Tapani Kansan tiet erosivat, ja yhtye alkoi esittää omaa ohjelmistoaan. Samaan aikaan kitaristi Keurulainen lopetti bändissä ja mukaan tuli Hammondia ja muita kosketinsoittimia soittava Heikki "Pedro" Hietanen. Lokakuussa 1970 Unde Lehtola meni armeijaan ja bändiin tuli silloin trumpetisti Markku Johansson.
Historia > 1970-luvun vuodet

Yhtye levytti ensimmäisen singlensä vuonna 1970 Ruotsissa, jossa Paradise oli saanut menestystä erityisesti Tukholman Gyllene Cirkeln -klubilla. Singlen A-puolella oli Albert Hammondin ja Mike Hazlewoodin tekemä kappale "Dark Side of the Moon" sekä B-puolella Pepe Willbergin säveltämä ja sanoittama "My Child". Singlen tuotti Ruotsissa asuva britti Roger Wallis. Mukana olivat Pepen lisäksi saksofonistit Dannholm ja Lehtola, kitaristi Keurulainen ja basisti Bergholm. Rumpuja soitti Antero Päiväläinen.
Syksyllä 1970 bändin nimeksi vakiintui Pepe & Paradise. Keväällä 1971 yhtye alkoi tehdä radioäänityksiä Yleisradiolle. Kesällä Pepe & Paradise teki pitkän Folkparken-kiertueen Ruotsissa. Bergholm lopetti bändissä ennen kiertuetta ja basistiksi tuli Pekka "Pave" Maijanen.
Vuosi 1972 oli bändin läpimurtovuosi. Pepe & Paradise teki kuukausittaista Paratiisi-radiosarjaa, oli mukana MTV:n Pinnalla-musiikkiohjelmassa housebändinä, levytti Finnlevylle suurimmat hittinsä "Elämältä kaiken sain" ja "Sotilaat, kansat, maat" sekä teki Love Recordsille Henrik Otto Donnerin sävellyksistä koostuvan albumin Niin vähän on aikaa. Yhtyeen 1970-luvun muita hittejä olivat "Aamu" ja "Toiset meistä".
Syksyllä 1972 Lehtola lopetti soittamisen ja tilalle tuli lyhyeksi ajaksi Paavo Honkanen. Honkasen kuoltua tämän tilalle tuli Pertti "Kalle" Fält, joka soitti saksofonia ja huilua. Tässä kokoonpanossa Pepe & Paradise esiintyi muun muassa Hesperian yökerhossa Helsingissä. Vähitellen bändin jäsenet joko lopettivat tai siirtyivät muihin bändeihin, ja Pepe & Paradise lopetti toimintansa.
Historia > Comeback 1990-luvulla

Vuonna 1992 Pepe & Paradise alkoi esiintyä silloin tällöin erityisesti Back to the Sixties -tapahtumissa. Mukana ovat olleet Willberg, Päiväläinen, Lehtola, Johansson, Bergholm ja Fält sekä uusina jäseninä kitaristi Jari "Heinä" Nieminen (tai Jarmo Nikku) ja kosketinsoittaja Kyösti Laihi. Tällä kokoonpanolla (Laihin tilalla Hietanen) Pepe & Paradise levytti kappaleen "Sana Sana Saa (African Folk Song)", joka on mukana vuonna 2000 ilmestyneellä 70's Radio Hits -albumilla. Levyn muut kappaleet on alun perin äänitetty 1970-luvun alussa Yleisradiolle ja masteroitu uudelleen digitaalisesti.
Diskografia > Albumit

Niin vähän on aikaa (1972)
Pepe & Paradise (1973)
Pepe & Paradise 2 (1975)
Diskografia > Kokoelmat

2 alkuperäistä: Pepe & Paradise (1990)
70's Radio Hits (2000)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Pepe & Paradisen puutarhassa musalajit elelivät sovussa
Yhtyeen historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Power Ring

Power Ring (suom. Voimasormus) on usean DC Comicsin sarjakuvissa esiintyneen hahmon nimitys. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Justice League of America numerossa 29 elokuussa 1964, ja hänet loivat Gardner Fox ja Mike Sekowsky.
Muussa mediassa

Power Ringin Maa 3 versio Hal Jordanista esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths, jossa häntä ääninäytteli Nolan North.
Power Ringin Maa 3 versio Hal Jordanista esiintyi Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Dee Bradley Baker.
Pieni Matkajärvi

| Pieni Matkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°13′33″N, 24°21′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ristajoen valuma-alue (35.65)
Laskujoki:  oja Peräjärveen 
Järvinumero:  35.652.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,1 m  
Rantaviiva:  0,469 km  
Pinta-ala:  1,435 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Matkajärvi 
Pieni Matkajärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Riihon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.. Lakkautettu Haapamäki–Pori-rata kulkee järven pohjoispuolelta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Ristajoen yläosan alueeseen (35.652) se kuuluu.
Pontus

Pontus voi tarkoittaa seuraavia:
Pontus eli Pontos, alue ja muinainen roomalainen provinssi Vähässä-Aasiassa Mustanmeren rannalla
Pontus, miehen etunimi
Laihia eli Pontus, Lappeenrannan kaupunginosa
Jaakko Pontus eli Jakob De la Gardie (Laiska-Jaakko), ruotsalainen sotapäällikkö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pontus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peter Lennon

Peter Gerard Lennon (28. helmikuuta 1930 Dublin – 18. maaliskuuta 2011 Lontoo) oli irlantilainen toimittaja ja dokumentaristi. Hän oli naimisissa suomalaisen toimittajan Eeva Lennonin kanssa.
Elämä ja ura > Uran alku Pariisissa

Peter syntyi perheeseen, joka toimi viinikauppiaina. Isä Peter vanhempi toimi freelancerkauppiaana, ja äiti Delia piti perheen pystyssä. 25-vuotiaana Lennon matkusti Pariisiin ilman ranskankielen taitoa ja rahattomana. Hän oli saanut vain epämääräisiä lupauksia juttujen julkaisemisesta irlantilaisilta lehdiltä. Peterin kirjoitukset Algerian sodan vaikutuksista Ranskaan kiinnittivät brittiläisen The Guardianin huomion. Ajanhengen hahmottamisessa ja havainnoimisessa Peteriä auttoi mm. ranskalainen elokuvaohjaaja Jean Renoir, joka sanoi Peterille heidän ensitapaamisessaan: ”Olemme verhojen ympäröimiä. Tämä ei koske vain taidetta. Koulutuksemmekin opettaa meidät näkemään elämää tavalla, joka ei vastaa totuutta. Verhoja on kaikkialla. Taiteilijan tehtävä on vetää nämä verhot alas." Renoirin sanat muokkasivat omalta osaltaan Lennonin vallankäytön tarkkailua. Lennonin ystäväpiiriin kuului Renoirin lisäksi mm. irlantilainen näytelmäkirjailija Samuel Beckett.
Elämä ja ura > Dokumentti Rocky Road to Dublin

Lennonin oleskelu Pariisissa auttoi häntä näkemään Irlannin tapahtumat uudessa perspektiivissä. Hän palasi Dubliniin raportoimaan kaupungin kirjafestivaalista. Viettäessään aikaa Irlannissa Lennon kirjoitti artikkelisarjan kotimaansa tapahtumista, jossa hän kritisoi sortavaa ilmapiiriä, sensuuria ja papiston tiukkaa otetta. Nämä kokemukset saivat Lennonin tekemään dokumenttielokuvan Rocky Road to Dublin. Rahoituksen hän sai ystävältään Pariisista, ja elokuvaa tuli tekemään ranskalaisen uuden aallon ohjaajien kanssa työskennellyt Raoul Coutard. Kriittisesti Irlantia käsittelevä filmi ei saanut julkaisua Irlannissa vuonna 1967, mutta se esitettiin vuonna 1968 Cannesin elokuvajuhlilla.
Elämä ja ura > Myöhemmät vaiheet

Lennonin ura jatkui 1970-luvulla Lontoossa Sunday Timesissa (josta lähti, kun Rupert Murdoch oli tulossa omistajaksi) ja The Listenerissä ennen kuin palasi The Guardianiin vuonna 1989.
Lennon kuoli syöpään vuonna 2011. Hän oli 81-vuotias.
Kirjallisuutta

Lennon, Peter: Foreign Correspondent: Paris in the Sixties. Picador 1994.
Aiheesta muualla

Peter Lennon's Rocky Road. (Arkistoitu – Internet Archive) Film Ireland.
Peter Lennon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pohjapato

Matalassa pohjapadon harja jää sekä yläpuolisen että alapuolisen osuuksien vedenpintojen alle.
Pohjapato on patotyyppi, jolla nostetaan tai säilytetään haluttu vedenpinnan korkeus joessa, kosteikolla tai järvessä. Ne rakennetaan tavallisesti joen uomaan taikka järven tai kosteikon yhteyteen sen laskujoen alkuun siten, että padon harja jää virtaavan veden alle. Pohjapadon sivuprofiili on yleensä puolipallon tai kolmion muotoinen. Erilaista lopputulosta haetaan kynnyspadolla, jolla nostetaan yläpuolisen vesistön vedenpintaa enemmän ja alle jää putousmainen kynnys. Tällaisen padon sivuprofiili on yleensä suorakulmio tai kolmio.
Tarkoitus

Yleinen tarkoitus on nostaa vedenpintaa, jotta vesistön vesitilavuus kasvaisi. Jokeen rakennettu pohjapato hidastaa vedenvirtaamaa, kasvattaa uoman vesitilavuutta ja säilyttää olosuhteet riittävinä kuivalla kaudella padon yläpuolisella osallaan. Joen niskaan rakennettu pohjapato toimii vastaavasti yläpuoliselle kosteikolle tai järvelle. Pohjapadot kuitenkin nopeuttavat alapuolisen uoman virtausnopeutta, mikä voi aiheuttaa joskus vaaratilanteita joessa liikkuville ja eroosiota. Siksi padon alapuolisella osalla voidaan virtauksia hidastaa kiveämällä sinne pieni koski.
Perattujen jokien vuodenaikojen mukaiset virtaamat vaihtelevat yleensä enemmän kuin luonnonjokien, joissa kasvillisuus, mutkaisuus ja pohjassa lojuvat kivet jarruttavat veden virtaamista alajuoksulle. Peratuissa joissa on syvänteet ja matalikot voitu tasoittaa, jolloin kuivalla kaudella ei jää vesieliöille riittävästi elinmahdollisuuksia. Tällaiseen jokeen voidaan lisätä vesitilavuutta toisiaan seuraavilla pohjapadoilla. Padon alapuolisen osan eroosiota vähentää riittävä vesitilavuus. Kalojen ja muiden vesieliöiden liikkuvuutta voidaan parantaa pitämällä pohjapatojen virtausnopeuksia pieninä. Myös vesiliikenne hyötyy korkeammasta vedenpinnasta, mutta ongelmaksi tulee yleensä padon kiertäminen. Jos pohjapadossa on aukko veneille, voi vaaraksi muodostua virtausnopeuksien aiheuttamat "kuopat", jonne vene voi ajautua ja kaatua.
Rakenneratkaisuja

Pato voidaan rakentaa käyttäen erikokoisia luonnonkiviä ja soraa. Padon tiiviyttä voidaan lisätä rakentamalla sen sisään tiivistyssydän. Padon yläjuoksun puoleinen rakenne voi olla jyrkkä, mutta alajuoksun puolella on suositeltu kaltevuutta 1:10. Luonnonkivien käyttäminen alaliuskassa aiheuttaa pyörteilyä tai jopa kuohuntaa. Se ei saisi yleensä estää kalojen vaeltamista padon ylä- ja alapuolen välillä.
Aiheesta muualla

Free & submerged weir flow, video Flow over weirs (YouTube-video opetuselokuvasta) {en}
River Weirs – Good Practice Guide, Hertfordshiren yliopisto (englanniksi)
Halttunen, Sakari & Laakso, Esko: Selvitys rakennetuista pohjapadoista, Vesihallitus, Kokkola 1983
Paul McGillion

| Paul McGillion |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1969 (ikä 55)  Paisley
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Carson Beckett (Stargate Atlantis)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Paul McGillion (s. 5. tammikuuta 1969, Paisley, Skotlanti) on kanadanskotlantilainen näyttelijä, joka on tehnyt teatteri-, televisio- ja elokuvarooleja vuodesta 1990 lähtien. Hän syntyi Skotlannissa, mutta hänen perheensä asui jonkin aikaa Irlannissa ja muutti sieltä edelleen Kanadaan McGillionin ollessa kaksivuotias. Kun tämä oli 11-vuotias, perhe muutti kolmeksi vuodeksi takaisin Skotlantiin. Nykyisin McGillion asuu Vancouverissa, ja hän toimi muun muassa opettajana vancouverilaisessa elokuvakoulussa vuosina 1998 ja 1999.
McGillion tunnetaan parhaiten roolistaan skotlantilaisena tohtori Carson Beckettina scifi-sarjassa Stargate Atlantis. Beckettin hahmon oli alun perin tarkoitus olla vain satunnainen vierailija sarjassa, mutta positiivisen katsojapalautteen ansiosta hänestä tehtiin yksi sarjan päähahmoista. Tällä hetkellä McGillion ei näyttele sarjassa, eikä hänen paluustaan ole varmuutta.
Filmografia

The Final Goal (1995) - Jeff Conway
Crying Freeman (1995) - Etsivä Andrews
Have You Seen My Son (1996) - McQuinn
She Woke Up Pregnant (1996) - Marshall
NightScream (1997) - Nance
Saving Grace (1998) - Gene
Sploosh (1998) - Angus
A Cooler Climate (1999) - Nuori poliisi
Something More (1999) - Chris/Andrew
Double Edged (2000)
Skullduggery (2000) - Marlon Carlson
Dangerous Attraction (2000) - Phillip Broger
My 5 Wives (2000) - Tarjoilija Paul/Danny
NTSB: The Crash of Flight 323 (2001) - Joe
Love and Treason (2001) - Richard Keith
Replicant – tappajan kopio (2001) - Kapteeni Hal
A Guy Thing (2003) - Curt
Lonesome Joe (2003) - Kahvilatyöntekijä
See Grace Fly (2003) - Dominic McKinley
Red River Canyon (200?) - Sonny
Thanksgiving Family Reunion (2003) - Sheriffi Kirkland
Jack (2004) - Bob
Stargate Atlantis (2005 - 2007) - Carson Beckett
The Deal (2005) - Richard Kester
A Dog's Breakfast (2006)- Ryan
Filmografia > Vierailut TV-sarjoissa

The Commish (1994) - Lee Burnett
Sliders (1996) - Poliisi
Viper (1996) - John Kane
Salaiset kansiot (1995, 1997) - Agentti Comox, Fred Neiman
Tähtiportti (1997) - Nuori Ernest Littlefield
The Sentinel (1998) - Boz Tate
Mercy Point (1998) - Sotamies Bane
First Wave (1998) - Raphael
Seven Days (2000) - Brandon
Higher Ground (2000)
Da Vinci's Inquest (2001) - Kosntaapeli Kozak
Just Cause (2002)
Smallville (2003) - Lex Lackey
The Twilight Zone (2003) - George
Jake 2.0 (2003) - Earl Wenk
Cold Squad (1998, 2002, 2004) - Dwayne Douglas Smith, Neil Cranston
Sanctuary (2010) - Terrance Wexford
Aiheesta muualla

Paul McGillion Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pikku-Pakonen

| Pikku-Pakonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°55′18″N, 23°45′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskujoki:  oja Kyynäräjärveen 
Järvinumero:  35.973.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,4 m 
Rantaviiva:  0,692 km 
Pinta-ala:  0,01761 km² 
 fiPikku-Pakonen 
Pikku-Pakonen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröivältä suolta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 70 metriä pitkä oja Kyynäräjärven Kojonlahteen.
Järven rantaviiva on 0,69 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi ojitettua suomaastoa. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.
Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Pakkanen järvi".
Pikku-Ollikainen

| Pikku-Ollikainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°47′23″N, 24°31′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  suo-oja Ollikaiseen 
Järvinumero:  67.936.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143 m  
Rantaviiva:  1,002 km  
Pinta-ala:  3,45 ha  
Saaria:  1 
 fiPikku-Ollikainen 
Pikku-Ollikainen  on Lapissa Pellossa Lampsijärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Lampsijoen valuma-alueeseen (67.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143 metriä mpy.
Pikkuviiridrongo

| Pikkuviiridrongo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Drongot Dicruridae
Suku::  Drongot Dicrurus
Laji::  remifer
Kaksiosainen nimi
 Dicrurus remifer  (Temminck, 1823) 
Katso myös
   Pikkuviiridrongo Wikispeciesissä   Pikkuviiridrongo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuviiridrongo (Dicrurus remifer) on drongojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkuviiridrongoa tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen Intiassa ja Bhutanissa ja paikallisesti yleinen Nepalissa 915–1 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pohjoisvaltiot

Sinisellä Pohjoisvaltioihin kuuluneet osavaltiot. Vaaleammalla ne, jotka sallivat orjuuden.
Yhdysvaltain Pohjoisvaltiot eli Unioni tarkoittaa Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioita vastaan taistelleita 23 osavaltiota. Pohjoisvaltiot olivat Etelävaltioita teollistuneempia ja suhtautuivat kielteisemmin orjuuteen. Niiden sotajoukot olivat kaksi kertaa niin suuret kuin Etelävaltioilla.
Pohjoisvaltioihin kuuluivat Kalifornia, Connecticut, Illinois, Indiana, Iowa, Kansas, Maine, Massachusetts, Michigan, Minnesota, Nevada, New Hampshire, New Jersey, New York, Ohio, Oregon, Pennsylvania, Rhode Island, Vermont ja Wisconsin. Lisäksi useat osavaltiot joutuivat heti sodan alettua Konfederaation miehityksen alle, pysyen kuitenkin Unionille uskollisena. Länsi-Virginia erosi orjuuskysymyksen vuoksi Virginiasta Unionin puolelle. Nevada liittyi sotaan mukaan tullessaan osavaltioksi keskellä sotaa.
Pohjoisvaltioita johtivat muun muassa Yhdysvaltain silloinen presidentti Abraham Lincoln sekä kenraali Ulysses S. Grant. Pohjoisvaltiot kannattivat republikaaneja. Sota päättyi Pohjoisvaltioiden voittoon.
Termillä jenkki (engl. yankee) viitattiin sodan aikana ja sen jälkeen Pohjoisvaltioista kotoisin olevaan ihmiseen, mutta nykyisin sanalla saatetaan Suomessa kuvata ketä tahansa yhdysvaltalaista ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unionin armeija Wikimedia Commonsissa
Porosuo

Porosuo on Sourunsalossa Iisalmessa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee 12 kilometriä Iisalmen eteläpuolelle Pielavedelle menevän tien varressa. Pohjoinen puoli alkaa Pielavedelle menevästä tiestä, noin 9 kilometriä Iisalmen keskustasta. Kylän eteläinen puoli päättyy Kotikylään.
Porosuo-nimen alkuperästä ei olla varmoja. Kylällä arvellaan olleen joskus poroja. Peltojen raivausten yhteydessä kaivettiin esille paljon hiiltyneitä puita. Alueella on riehunut joskus metsäpalo, joka poltti puut poroksi. Siitäkin olisi voitu johtaa paikan nimeksi Porosuo.[lähde? ]
Asutus on syntynyt 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa veteraanien voimin. Monet tilat ovat olleet niin sanottuja kylmiä tiloja. Osa väestöstä on savolaisia ja osa Karjalan evakkoja, lähinnä Suistamon pitäjän alueelta. Suurin osa asukkaista saa toimeentulonsa muualta kuin maa- ja metsätaloudesta. Kylä on kytketty Iisalmen vesijohtojärjestelmään. Jätevedet johdetaan Iisalmen jätehuoltojärjestelmään.[lähde? ]
Porosuolla sijaitsee Kakkisenlampi.
Pihlajalinna

| Pihlajalinna Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: PIHLIS
Markkina-arvo:   195,0 milj. € (31.12.2018)
Perustettu:  2001
Perustaja:  Mikko Wirén
Toimitusjohtaja:  Tuomas Hyyryläinen
Puheenjohtaja:  Jukka Leinonen
Avainhenkilöt:   Kim Ignatius  Heli Iisakka  Hannu Juvonen  Tiina Kurki  Leena Niemistö  Seija Turunen  Mikko Wirén 
Kotipaikka:  Kehräsaari Tampere, Suomi
Toimiala:  sosiaali- ja terveydenhuolto
Liikevaihto:   487,8 milj. € (2018)
Liikevoitto:   12,8 milj. € (2018)
Tilikauden tulos:   7,1 milj. € (2018)
Henkilöstö:   4 868 (keskim. 2018, FTE)
Kotisivu:  www.pihlajalinna.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pihlajalinna Oyj on vuonna 2001 perustettu suomalainen yksityisiä sosiaali- ja terveydenhuoltopalveluita tuottava yritys. Yhtiö tuottaa yleis- ja erikoislääkäripalveluita sekä työterveyshuoltoa ja vastaanottokeskustoimintaa.
Vuodesta 2017 alkaen sekä julkisyhteisöjen sosiaali- ja terveydenhuollon palvelut että yksityisissä lääkärikeskuksissa ja sairaaloissa tuotetut terveydenhuoltopalvelut ovat Pihlajalinna-brändin alla. Tätä ennen yksityisillä lääkäriasemilla oli käytetty Dextra-brändiä siitä asti, kun Pihlajalinna osti Dextran. Pihlajalinnan hammaslääkäripalvelut siirtyivät huhtikuun 2023 alussa kuopiolaiselle Hammas-Hohteelle.