stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Final Fantasy XIV: A Realm Reborn
Tarina > Shadowbringers

Soturi saa viestin mennä Mor Dhonan Kristallitornille, jossa hän saa vastauksen, mitä Jälkeläisille tapahtui. Hänet kutsutaan Ensimmäiseen, yhteen kolmestatoista heijastumasta, jotka aikojen alussa erkanivat Lähteestä, johon muut Jälkeläiset päätyivät. Koska aika kulkee nopeammin Ensimmäisessä, Jälkeläiset ovat olleet siellä yhdestä viiteen vuotta ennen Soturin saapumista. Soturi päätyy Crystariumiin, jossa sen johtaja, Kristallieksarkki, kertoo, että tässä maailmassa hän on Pimeyden Soturi, tarkoituksena hävittää Valo, joka on lähes tuhonnut Ensimmäisen, ja myöskin estämään Kahdeksas Maailmanlaajuinen Suurtuho. Sata vuotta sitten Valon Tulva oli hävittää kaiken, kunnes Minfilia ja Pimeyden Soturit yhdessä pysäyttivät tulvan, pelastaen Norvrandtin mantereen. Kuitenkin Norvrandt on jatkuvasti Synninsyöjien armoilla. Nyt Soturin tehtävänä on kukistaa viisi Valon Vartijaa ja palauttaa yö takaisin Norvrandtiin.
Tarina > Endwalker

Soturin vanha vihollinen, Zenos yae Galvus ja Ascian Fandaniel yhdessä aikovat käynnistää toisen kerran Viimeiset Päivät, Zenosin tarkoituksena metsästää Soturi ja Fandanielin tuhota Lähde ja vapauttaa Zodiark. Soturin ja Jälkeläisten ja koko maailman on pysäytettävä heidät.
Soturi ei onnistu estämään Fandanielia tuhoamasta Zodiarkia, jolloin Viimeiset Päivät alkavat. Selvittääkseen, miten estää se, Soturi matkaa menneisyyteen, jossa hänelle selviää totuus Viimeisistä Päivistä: muinaiskansalainen Hermes loi Meteia-nimiset olennot tutkimaan universumia löytääkseen vastauksia elämän tarkoitukseen. Mutta Meteiat löysivät vain epätoivoa ja tulivat siihen tulokseen, että elämä vain johtaa epätoivoon ja kuolemaan. Siksi he alkoivat laulaa Tuhon Laulua, joka tukahduttaa aetherin, elämän energian. Soturi ja Jälkeläiset matkaavat universumin laidalle ja kukistavat Meteiat, pysäyttäen Viimeiset Päivät lopullisesti.
Tarina > Dawntrail

Soturi ja virallisesti lakkautetut Jälkeläiset matkaavat Uuteen Maailmaan, Turalin mantereelle, ottamaan osaa mantereen hallitsijan perillisen valintaan. Soturin apua pyysi Wuk Lamat, Turalin hallitsijan, Gulool Ja Jan kasvattitytär. Hänen lisäkseen Valtaistuimesta kilpailevat Gulool Ja Jan poika Zoraal Ja, kasvattipoika Koana sekä Bakool Ja Ja. Kilpailun voittaa se, joka onnistuu löytämään legendaarisen kultaisen kaupungin. Monien vaiheiden kautta Wuk Lamat voittaa, mutta hän ryhtyy hallitsemaan Turalia Koana rinnallaan.
Tappiostaan huolimatta Zoraal Ja löytää kultaisen kaupungin itse, ja avaa sitä kautta portaalin Lähteen toiseen heijastumaan, joka on eri kuin Ensimmäinen. Käyttäen voimaa ja teknologiaa, joihin hän pääsi käsiksi, Zoraal Ja hyökkää kotimaahansa liittämällä palan toisesta heijastumasta Xak Turaliin ja sen jälkeen tappaen oman isänsä. Wuk Lamat ryhtyy vastaiskuun Soturi ja Jälkeläiset rinnallaan. He murtautuvat Zoraal Jan tuoman kupolin sisään ja kohtaavat kuningatar Sphenen, joka hallitsee Alexandrian kuningaskuntaa Zoraal Jan kanssa, mutta tahtoen heidän apuaan. Sphene paljastuu Loputtomaksi, joka on luotu alkuperäisen Sphenen muistoista electrope-nimisen mineraalin avulla. Zoraal Ja kukistetaan, mutta Sphene aikoo imeä Lähteen elämän energian, jotta hän voi ylläpitää muita Loputtomia Elävässä Muistossa toisessa heijastumassa. Soturi, Wuk Lamat ja jälkeläiset pysäyttävät hänet ja rauha palaa Turaliin.
Kehitys

Vuonna 2010 julkaistu Final Fantasy XIV sai ilmestyessään huonon vastaanoton niin teknisistä kuin pelillisistä syistä, ja pelin palvelimet suljettiin kokonaan vuonna 2012. Negatiivisesta kritiikistä johtuen Square Enixin toimitusjohtaja Yoichi Wada antoi virallisen anteeksipyynnön, ja ilmoitti samalla, että Final Fantasy XIV kehitetään uudestaan tyhjältä pohjalta. Alkuperäinen versio käytti Final Fantasy XIII:ssä käytettyä Crystal Tools-moottoria, mutta uusintaversio päätettiin luoda kokonaan toiselle pelimoottorille. Pelin ohjaajaksi valittiin Naoki Yoshida. Alkuperäisen pelin tuotantotiimi vaihdettiin lähes kokonaan.
Kehityksen alkaessa Yoshida löysi nopeasti avainsyyt parantamaan Final Fantasy XIV. Koska alkuperäisen lähdekoodi oli pääasiassa muokkauskelvoton, koko peli kehitettiin tyhjästä. Kehitys aloitettiin tammikuussa 2011. Wada ja Yoshida ilmoittivat lokakuussa 2011 kokonaan uudesta Final Fantasy XIV-pelistä, jonka koodinimi oli versio 2.0. Peliä kehitettiin yhtä aikaa sekä PC:lle että Playstation 3:lle. Pelin moottoriksi tuli Square Enixin itse kehittämä Luminous Studio.
Yoshida kertoi vuonna 2014 syyt, miksi alkuperäinen peli epäonnistui: liiallinen keskittyminen graafiseen laatuun, tuotantotiimin kokemuksen puute modrenihin MMORPG-peleihin ja luulo, että alkuperäinen peli oli korjattavissa tulevilla päivityksillä.
Vastaanotto

Pelit-lehden Juho Penttilä antoi Stormblood-lisäosan Windows-versiolle 82 pistettä sadasta. Hän kritisoi sitä liian samanlaiseksi kuin Heavensward.
Aiheesta muualla

Final Fantasy XIV Online: A Realm Reborn MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:  Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:  Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:  Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:  Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:  Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:  Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive
Young Americans (kappale)

| ”Young Americans” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Young Americans
 Äänitetty : 1974
 Julkaistu: helmikuu 1975
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Tony Visconti
 Tyylilaji: soul
 Kesto: 03.12 (singleversio)
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  7. (2. toukokuuta 1975)   18. (1. maaliskuuta 1975)   28. (1975)   33. (5. huhtikuuta 1975)
David Bowien muut singlet
| ”Knock on Wood” (UK) 1974 ”Rock 'n' Roll with Me” (USA) 1974 | ”Young Americans” 1975 | ”Fame” 1975 |
”Young Americans” on David Bowien kappale, joka julkaistiin singlenä helmikuussa 1975. Se sisältyy myös myöhemmin maaliskuussa julkaistulle studioalbumille Young Americans. Single nousi Britanniassa listasijalle 18 ja Yhdysvalloissa korkein sijoitus oli 28.
”Young Americans” esitteli musiikillisesti uudistuneen David Bowien, sillä kappale sisältää vaikutteita erityisesti soul- ja gospelmusiikista. Kappaleen sanoituksessa mainitaan useita Yhdysvaltoihin yhdistettäviä asioita, kuten Barbie-nukke ja Ford Mustang. Mukana on myös viittauksia tuoreeseen Watergate-skandaaliin, ja kappaleessa mainitaan Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon, joka oli eronnut virastaan kaksi päivää ennen kappaleen äänitystä.
Kappaleen albumiversio on yli viisi minuuttia pitkä, mutta singleversio lyhennettiin hieman yli kolmen minuutin pituiseksi. Singlen brittipainoksessa b-puolella oli vuoden Ziggy Stardust -albumilla julkaistun ”Suffragette Cityn” liveversio, Yhdysvaltain-painoksessa puolestaan on livekappale ”Knock on Wood”. Molemmat b-puolet olivat vuoden 1974 tuplalivealbumilta David Live.
Kappaleet

A-puoli
Young Americans – 3.12 (säv. David Bowie)
B-puoli
UK-painos: Suffragette City – 4.16 (Live, säv. Bowie)
USA-painos: Knock on Wood – 2.59 (Live, säv. Eddie Floyd/Steve Cropper)
Kustaa Kantelinen

Kustaa Kantelinen
Kustaa Kantelinen (taiteilijanimi) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä. 
Hän on vieraillut monella äänitteellä kitaristina ja sovittanut monia lauluja Kikka Laitiselle.
Kantelinen on ollut myös ääninäyttelijänä animaatiosarjoissa He-Man ja Transformers: Armada.
Yhtyeitä joissa vaikuttanut tai vaikuttaa

Kikka Laitinen Co.
Phil Harmonic
Riot
Neljänsuora
Suurimaa
Diskografia

Bobby ewing goes to disco (1983)
Aiheesta muualla

Kustaa Kantelisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kustaa Kantelisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kustaa Kantelisen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Elonetissä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Mors Subita

| Mors Subita> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  melodinen death metal
Kotipaikka:  Haukipudas, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mika Lammassaari, kitara, taustalaulu   Mika ”June” Junttila, basso   Ville Miinala, rummut   Juho Näppä, kitara  
Entiset jäsenet:  Juha Haapala, rummut   Antti ”Hape” Haapsamo, laulu   Tero Piltonen, kitara   Eemeli Bodde, laulu   et al.  
Levy-yhtiö:  Violent Journey Records   OneManArmy   Inverse Records   Out of Line Music  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mors Subita (latinaa, suom. äkkikuolema) on vuonna 1999 perustettu suomalainen melodisen death metalin yhtye. Se on julkaissut neljä studioalbumia, joista ensimmäisen Human Waste Compression vuonna 2011. Yhtyeen musiikissa on sanottu olevan vaikutteita muun muassa Carcassilta, At the Gatesiltä ja Arch Enemyltä.
Historia > Perustaminen

Mors Subita sai alkunsa Haukiputaalla vuonna 1999, kun kitaristiserkukset Mika ja Aki Lammassaari ja rumpali Juha Haapala alkoivat soittaa muun muassa Pantera-, White Zombie-, Metallica- ja Sentenced-covereita. Vuosien 1999–2000 aikana yhtye toimi nimellä Zilstrone ja äänitti omia kappaleita sisältäneen demon. Tämän jälkeen yhtye muutti tyyliään aggressiivisemmaksi ja kävi läpi jäsenvaihdoksia.
Mors Subita -nimellä julkaistiin ensimmäinen demo Synopsis vuonna 2003. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin Mika Lammassaari (kitara), Juha Haapala (rummut), Jarno ”Jarski” Rankinen (basso), Antti ”Hape” Haapsamo (laulu) ja Jarkko Kaleva (kitara). Lammassaaren mukaan Mors Subita -nimi syntyi ”sormi sanakirjaan” -tyylisesti, ja kyseisen suomennoksen kiehtoneen jäsenistöä riittävästi. Sormi osui tässä tapauksessa lääketieteen sanakirjaan.
2000-vuosikymmenen aikana yhtye julkaisi vielä kolme muuta omakustannedemoa tai -EP:tä.
Historia > Esikoisalbumi Human Waste Compression (2011) ja miehistövaihdoksia

Mors Subita julkaisi esikoisalbuminsa Human Waste Compression kesällä 2011 Violent Journey Recordsin kautta. Ensimmäisen demon aikaisista jäsenistä mukana olivat vielä kitaristi-säveltäjä-sanoittaja Lammassaari, laulaja Haapsamo ja rumpali Haapala. Bassoa soitti Mika ”June” Junttila, ja levynteon lopulla yhtyeeseen liittyi toinen kitaristi Tero Piltonen. ”The Sermon” -kappaleesta kuvattiin musiikkivideo. Albumi kävi Suomen virallisen albumilistan sijalla 42.
Pian esikoisalbumin julkaisun jälkeen Haapala jätti yhtyeen ja tilalle tuli Ville Miinala (Vortech, Thyrane). Vuoden 2013 keväällä ensin Piltonen ilmoitti jättävänsä yhtyeen keskittyäkseen muihin projekteihin (muun muassa Dark Flood -yhtyeeseensä), ja muutamaa viikkoa myöhemmin Haapsamo tiedotti omasta lähdöstään ja jäähyväiskeikastaan, joka tapahtui Oulun Club Teatrialla 26. huhtikuuta 2013 Ensiferumin lämmittelijänä. Haapsamon tilalle tuli Eemeli Bodde (Funeral for the Masses, Detset).lähde?
Historia > Degeneration (2015)

Degeneration-nimeä kantava toinen albumi ilmestyi maaliskuussa 2015. Albumi nauhoitettiin Tico Tico Studiolla Kemissä ja Lammassaaren kotistudiossa, ja sen miksasi Aksu Hanttu ja masteroi Svante Forsbäck.lähde? Albumi toi mukanaan muutoksia yhtyeen laulunkirjoitukseen, kun vastuu sanoituksista ja laulusovituksista siirtyi Lammassaarelta uudelle laulajalle Boddelle. Violent Journeyn lopetettua toimintansa Degenerationin julkaisi Tuomas Saukkonen OneManArmy-levymerkillään. Lammassaari soitti tuolloin myös Saukkosen Wolfheart-yhtyeessä. Albumi nousi Suomen albumilistalla sijalle 26. Festivaaleista Mors Subita esiintyi Nummirockissa ja Tuskassa, sekä lämmitteli Sepulturaa Nosturissa. Oulun Jalometallissa yhtye esiintyi vuosina 2015 ja 2016.lähde?
Historia > Into the Pitch Black (2018)

Kolmas albumi, Into the Pitch Black, julkaistiin Inverse Records -levymerkillä 6. huhtikuuta 2018. Yhtyeessä ei ollut tapahtunut henkilöstömuutoksia sitten edellisen albumin, ja yhtye kertoi albumin olevan aiempia yhtenäisempi ja vahvempi kokonaisuus. Edeltäjänsä tapaan albumi äänitettiin Tico Tico Studiolla ja Lammassaaren omalla studiolla Ahti Kortelaisen kanssa, ja sen miksasi ja masteroi Illusia Productionsin Stefan Pommerin. Into the Pitch Black nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 11, ja fyysisten levyjen myyntiä mittaavan listan sijalle 3. Levyltä julkaistut singlejulkaisut nousivat Suomen 50 viraaleimman biisin listalle,lähde? ja levyarviot olivat ylistäviä.
Lammassaari ja Bodde olivat mukana vuonna 2018 ensi-iltansa saaneen Hevi reissu -komediaelokuvan ääniraidalla, jolle ensin mainittu sävelsi musiikkia. Elokuvan ohjasivat Jukka Vidgren ja Juuso Laatio, jotka ovat tehneet yhteistyötä Mors Subitan kanssa jo esikoisalbumin ”The Sermon” -musiikkivideosta alkaen.
Historia > Extinction Era (2020)

Mors Subita teki levytyssopimuksen saksalaisen Out of Line Musicin kanssa keväällä 2019. Yhtiö julkaisi kolme ensimmäistä albumia Human Waste Compression -boksina myöhemmin samana vuonna.
Yhtyeen neljäs studioalbumi Extinction Era ilmestyi 30. lokakuuta 2020.
Historia > Origin of Fire (2023)

Yhtyeen viides albumi Origin of Fire julkaistiin 13. lokakuuta 2023 Out of Line Musicin kautta.. Albumin masteroi Tue Madsen (The Haunted, Meshuggah).
Albumilta julkaistiin singleinä "Blood Eagle", "Blackout", "Regenerate", "Don't Stop", "Vile" ja "Fire, Walk With Me".
Mika Lammassaari on ollut jälleen mukana säveltämässä musiikkia vuonna 2024 ensi-iltansa saavaan Hevi reissu -elokuvan jatko-osaan Hevimpi reissu.
Lokakuussa 2024 yhtye ilmoitti, että sen laulaja Eemeli Bodde ei jatka yhtyeessä tulevaisuudessa, mutta toimii yhtyeessä vielä syksyn 2024 Trigger Wars -kiertueen loppuun.
Jolukuun lopussa 2024 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle vuodenvaihteen jälkeen.
Jäsenet

Mika Lammassaari – kitara, taustalaulu (1999–)
Mika ”June” Junttila – basso (2005–)
Ville Miinala – rummut (2012–)
Juho Näppä – kitara (2018–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Juha Haapala – rummut (1999–2011)
Aki Lammassaari – kitara (1999–2000)
Jarno "Jarski" Rankinen – basso (2000–2005)
Jukka-Pekka Ellilä – kitara (2000–2002)
Antti ”Hape” Haapsamo – laulu (2002–2013)
Jarkko Kaleva – kitara (2002–?)
Tero Piltonen – kitara (2011–2013)
Eemeli Bodde – laulu (2014–2024)
Diskografia > Studioalbumit

Human Waste Compression (2011,  Violent Journey Records)
Degeneration (2015,  OneManArmy)
Into the Pitch Black (2018,  Inverse Records)
Extinction Era (2020,  Out of Line Music)
Origin of Fire (2023,  Out of Line Music)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Human Waste Collection (2019,  Out of Line Music)
Diskografia > EP:t

Epoch (2005,  omakustanne)
Sound of Spite (2009,  omakustanne)
Diskografia > Demot

Paranea (2007)
Synopsis (2003)
Aiheesta muualla

Mors Subita (englanniksi)
Mors Subita Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Mors Subitan kitaristi Mika Lammassaari.
Luettelo vuonna 1920 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1920 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

2. tammikuuta – Paul Adam, ranskalainen kirjailija (s. 1862)
24. tammikuuta – Hagbard Berner, norjalainen juristi, toimittaja ja poliitikko (s. 1839)
Helmikuu

8. helmikuuta – David Karppelin, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1849)
27. helmikuuta – Juho Aitamurto, suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (Suomalainen puolue) (s. 1860)
27. helmikuuta – Alexandru Dimitrie Xenopol, romanialainen historioitsija ja professori (s. 1847)
Maaliskuu

10. maaliskuuta – Juho Erkki Antila, suomalainen poliitikko, kansanedustaja (Suomalainen puolue, Kokoomus), osuustoimintamies ja kunnallisneuvos (s. 1856)
21. maaliskuuta – Evelina Haverfield, brittiläinen feministi, naisten äänioikeuden puolesta taistelija ja filantrooppi (s. 1867)
24. maaliskuuta – Maria Antonietta Torriani (kirjailijanimi Marchesa Colombi), italialainen kirjailija ja toimittaja (s. 1840)
24. maaliskuuta – Mary Augusta Ward, englantilainen kirjailija (s. 1851)
Huhtikuu

1. huhtikuuta – Theodor Finnilä, suomalainen kapteeni, liikemies ja kielitieteen harrastaja (s. 1868)
10. huhtikuuta – Tryggve Andersen, norjalainen kirjailija (s. 1866)
Toukokuu

6. toukokuuta – Joseph Alanen, suomalainen taidemaalari (s. 1885)
9. toukokuuta – Karl Johan Winter, suomalainen lääkäri, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1860)
18. toukokuuta – Johan Thorne, norjalainen poliitikko (s. 1843)
25. toukokuuta – Viljo Attila, suomalainen asianajaja, varatuomari ja Mikkelin pormestari 1916–1920 (s. 1884)
Kesäkuu

16. kesäkuuta – Olaj Johan Olsen, norjalainen poliitikko (s. 1851)
Heinäkuu

17. heinäkuuta – Jaakko Akseli Antila, amerikansuomalainen faktori ja runoilija (s. 1861)
30. heinäkuuta – Emma Lampert Cooper, yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1855)
Elokuu

18. elokuuta – Eugen Idestam, suomalainen varatuomari ja valtiopäivämies (s. 1860)
24. elokuuta – Oszkár Asbóth, unkarilainen kielitieteilijä ja professori (s. 1852)
29. elokuuta – Léon-Adolphe Amette, ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali (s. 1850)
Syyskuu

16. syyskuuta – Dan Andersson, ruotsalainen työläiskirjailija ja runoilija (s. 1888)
19. syyskuuta – Ellen Ahlqvist, suomalainen lääkäri (s. 1870)
24. syyskuuta – Inessa Armand, ranskalainen bolševikki ja kansainvälisen kommunistisen liikkeen vaikuttaja Venäjällä (s. 1874)
26. syyskuuta – Claes Johan Stenroth, suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1860)
Lokakuu

9. lokakuuta – Mathilda Asp, suomalainen opettaja ja naisvoimistelun uranuurtaja (s. 1840)
25. lokakuuta – Aleksanteri, Kreikan kuningas 1917–1920 (s. 1893)
26. lokakuuta – Johan Storm, norjalainen filologi (s. 1836)
Marraskuu

10. marraskuuta – K. J. Ehnberg, suomalainen metsänhoitaja (s. 1861)
12. marraskuuta – Fredrik Edvard Grönroos, suomalainen tuomari ja valtiopäivämies (s. 1849)
13. marraskuuta – Eino Karttunen, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1883)
28. marraskuuta – Juho Riipinen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1860)
Joulukuu

19. joulukuuta – Eva Ahlström, suomalainen Ahlström-yhtiön toimitusjohtaja 1896–1904 (s. 1848)
26. joulukuuta – Carl Legien, saksalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1861)
Tuntematon päivämäärä

Asarias Autio, suomalainen maastohiihtäjä (s. 1874)
Milla Vaahtera

| Milla Vaahtera> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1981 (ikä 43–44)
Taiteilija
Ala:  lasi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Milla Vaahtera (s. 1981) on suomalainen lasitaiteilija ja muotoilija. Koulutukseltaan hän on taiteen maisteri.
Ura

Vaahtera valmistui huonekalusuunnittelun kandidaatiksi Lahden muotoiluinstituutista vuonna 2008. Samana vuonna muotoilijoiden työpaikat Suomessa alkoivat vähetä. Vaahtera jatkoi opintojaan Aalto-yliopistossa, jossa hän opiskeli huonekalumuotoilua. Vuonna 2010 hän valmistui taiteen maisteriksi ja alkoi luennoida muun muassa Lahden muotoiluinstituutissa, HEO:ssa ja Aalto-yliopistossa.
Vaahtera valmistaa lasista ja messingistä esineitä, esimerkiksi valaisimia, mobileita ja stabileita. Hänen suunnittelemiaan töitä valmistaa iso tiimi. Hänen töidensä lasiosat puhalletaan Nuutajärvellä.
Vuonna 2018 Vaahtera voitti Designmuseon avoimen Design Club Open Call -haun, jossa etsittiin tilallisia installaatioita.
Vuonna 2023 noin 90 prosenttia hänen töistään myytiin ulkomaille.
Vuonna 2024 Vaahtera sai 30 000 euron apurahan Suomen Kulttuurirahastolta. Sen avulla toteutetaan julkisia valoinstallaatioita.
Näyttelyitä

soolonäyttely Designmuseossa vuonna 2018
useita näyttelyitä Japanissa
Yksityiselämä

Vaahteran vanhemmat ovat kultaseppiä.
Aiheesta muualla

Milla Vaahteran verkkosivut
MayBee

| MayBee> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–2007
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Emmi Kaislakari, laulu   Susanna Karvinen, laulu  
Levy-yhtiö:  Poko Rekords  
Infobox OKNimi-testi OK: 
MayBee oli turkulainen pop-duo, johon kuului kaksi näyttelijätaustaista naista. Duon levy-yhtiö oli Poko Rekords.
MayBeen ensilevylle, Ainoa unelma -albumille, kappaleita sävelsivät muun muassa Ressu Redford ja Toni Nuotio. Duon laulajat osallistuivat niiden tekoon kirjoittamalla sanoituksia.
Pling-albumin tuotti Firevision-kaksikko. Levyllä on kaksi coveria, joista ensimmäinen on Nicepappi-yhtyeen "Kuumatkalla" (säv. ja san. Heli Luokkala-Nevalainen) ja toinen "Jäänmurtaja". MayBeelle kappaleita ovat tehneet myös Kaksion Jonna Kärkkäinen, Mikko Tamminen ja Jukka Takalo.
Taustayhtyeessä rumpuja soitti Ari Toikka, kitaraa Erik Valkama, koskettimia Pekka Siistonen ja bassoa Ville Mäkinen.
Diskografia > Albumit

Ainoa unelma (julkaistu 2. helmikuuta 2005)
Teen mitä vaan
Noidun sinut
Däng däng däng
Villi poika
Mä haluun kokea kaiken
Älä jätä mua tänne
Lennä pois
Ota mut mukaan
Viimeisen kerran
En suostu alistumaan
Hyvää päivää aamen
Pling (julkaistu 27. syyskuuta 2006)
Kuumatkalla
Tyttöystävänpäivä
Apina
Kurt Cobain
Jäänmurtaja
Ulkomaat
Mun on saatava tietää
Saalis
Nyt on nyt
Ikuisuus
Diskografia > Singlet

Teen mitä vaan (2003)
Mä haluun kokea kaiken (2004)
Villi poika (2004) #10
Saalis (2005)
Saalis
Pakko pakko pakko
Kuumatkalla (2006)
Kuumatkalla
Aamu
Tyttöystävänpäivä (2006)
Ikuisuus / Apina (2007)
Diskografia > Musiikkivideot

Mä haluun kokea kaiken
Tyttöystävänpäivä
Aiheesta muualla

MayBee Myspacessa (englanniksi)
Ruohonen

Ruohonen tarkoittaa seuraavia:
Sukunimenä

Anna Ruohonen (s. 1967), vaatesuunnittelija
Elina Ruohonen (s. 1970), kuvataiteilija
Ilkka Ruohonen (1958–2016), kulttuuriantropologi ja dokumenttiohjaaja
Juha Ruohonen, arkeologi
Juhani Ruohonen, museonjohtaja
Juhani Ruohonen (s. 1947), jääkiekkoilija
Juuso Ruohonen eli View (s. 1992), rap-artisti
Kirsikka Ruohonen eli Adikia (s. 1990), rap-artisti
Laura Ruohonen (s. 1960), näytelmäkirjailija
Matti Ruohonen (s. 1949), iskelmälaulaja, Matti ja Teppo -duon jäsen
Oskari Ruohonen, Oskr (s. 1987), laulaja ja musiikin tuottaja
Pasi Ruohonen (s. 1970), laulaja ja ääninäyttelijä
Pentti Ruohonen (1931–2014), pakinoitsija, toimittaja ja tietokirjailija
Pirkko Ruohonen-Lerner (s. 1957), perussuomalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Seppo Ruohonen (1946–2020), oopperalaulaja, Matti ja Teppo Ruohosen veli
Seppo Ruohonen (s. 1946), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, energianeuvos
Teppo Ruohonen (s. 1948), iskelmälaulaja, Matti ja Teppo -duon jäsen
Paikannimenä

Iso-Ruohonen, järvi Kiiminkijoen vesistöalueella
Vähä-Ruohonen, järvi Kiiminkijoen vesistöalueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ruohonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.