stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helge Ingstad

| Helge Ingstad |
| --- | --- |
 Helge Ingstad
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1899 Meråker, Pohjois-Trøndelagin lääni, Norja
Kuollut: 29. maaliskuuta 2001 (101 vuotta)
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  juristi, kirjailija, arkeologi
Puoliso:  Anne Stine Ingstad
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheet:  Pohjois-Amerikan historia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Helge Marcus Ingstad (30. joulukuuta 1899 Meråker, Pohjois-Trøndelagin lääni, Norja – 29. maaliskuuta 2001 Oslo, Norja) oli norjalainen juristi, kirjailija ja arkeologi. Vuosina 1922–25 hän toimi Huippuvuorten kuvernöörinä.
Ingstad löysi yhdessä vaimonsa Anne Stine Ingstadin kanssa tuhat vuotta vanhan muinaisnorjalaisen asuinpaikan Newfoundlandin L’Anse aux Meadowsista. Löydön ansiosta Amerikan historia sai uusia ulottuvuuksia. Kun hän täytti sata vuotta vuoden 1999 lopussa, hänen työnsä oli innoittanut lukuisia kirjailijoita, historioitsijoita ja arkeologeja. Ingstad julkaisi retkistään Pohjois-Amerikkaan tietokirjoja ja romaaneja, joita on myös suomennettu.
Ingstad opiskeli oikeustiedettä Kristianiassa Kuninkaallisessa Frederikin yliopistossa (nyk. Oslon yliopisto) ja valmistui 1922. Alan valintaan saattoi vaikuttaa se, että hänen isoisänsä Marcus Pløen Ingstad oli ollut yliopiston roomalaisen oikeuden professori. Ingstad kuoli 101-vuotiaana.
Palkinnot ja tunnustukset

Ingstadin mukaan on nimetty fregatti KNM Helge Ingstad ja asteroidi 8993 Ingstad.
Teokset

Pelsjegerliv, 1931
Øst for den store bre, 1935
Apache-indianerne. Jakten på den tapte stamme, 1939
Klondyke Bill, 1941
Siste båt, esitetty teatterissa 1946
Landet med de kalde kyster, 1948
Nunamiut - blant Alaskas innlands-eskimoer, 1951
Landet under Leidarstjernen, 1959
Vesterveg til Vinland, 1965
The Norse Discovery of America, 1985
Nunamiut Stories, 1987
The Viking Discovery of America, 1991
Teokset > Suomennetut teokset

Turkismetsästäjänä Pohjois-Kanadan intiaanien parissa, suom. Elsa Arokallio. Otava, 1936.
Kultamaan Bill: romaani, suomentanut Helmi Krohn. Otava, 1948.
Ennen Kolumbusta: Ensimmäisten Amerikan löytäjien jäljillä, suom. Tuulikki Palomurto. Kirjapaja, 1967
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helge Ingstad Wikimedia Commonsissa
Gothemsånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Gothemsånin vesistö (ruots. Gothemsåns avrinningsområde, myös muodossa Gothemån , vesistöaluetunnus 117) muodostuu Gotlannissa Itämeren pääaltaaseen laskevan Gothemsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 480 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gothemsån, jonka pituus on 50 kilometriä. Sen keskivirtaama (MQ) on 3,6 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee  noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 34 kuutiometriä sekunnissa.
Vesistön valuma-alue

Gotlannissa on kaksi päävesistöaluetta, jotka jakavat keskenään saaren keskiosat. Toinen Snoderånin vesistö (tunnus 118) sijaitsee tämän eteläpuolella. Muu osa saarta on mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on yli puolet saaresta.
Käännös suomeksi
HMS Greyhound (H05)

| HMS Greyhound |
| --- | --- |
 HMS Greyhound

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong
Kölinlasku:  20. syyskuuta 1934
Laskettu vesille:  15. elokuuta 1935
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 22. toukokuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 376 t (standardi) 1 883 t (maksimi)
Pituus:  98 m (kokonaispituus)
Leveys:  10 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  34 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XVII -asennuksina 2 × .50" (12,7 mm) konekivääriä 4 × .303" (7,7 mm) konekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 20 × syvyyspommia
HMS Greyhound (viirinumero H05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1934 vuoden 1933 laivasto-ohjelmassa Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin 20. syyskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1936. Valmistuskustannukset olivat 248 788 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus

Tammikuussa 1936 alus oli valmistajan koeajoissa, minkä jälkeen se katsottiin 1. helmikuuta valmiiksi. Alus siirrettiin laivastolle hyväksyttäväksi, jolloin se määrättiin liittymään Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeseen. Aluksen selvittyä käyttöönottotesteistä se siirrettiin Portlandiin koulutukseen. Alus oli koulutusajan Kotilaivaston 20. hävittäjälaivueessa. Elokuussa alus siirrettiin Välimerelle, jossa se oli laivueen mukana seuraavat puolitoista vuotta osallistuen koulutukseen ja laivastovierailuihin. Alus määrättiin huhtikuun lopulla palaamaan kotimaahan. Alus siirtyi toukokuussa Portsmouthiin, jossa se siirrettiin 7. kesäkuuta telakalle.
Alus palautettiin palvelukseen 23. heinäkuuta ja se siirrettiin pienen koulutusrupeaman jälkeen Välimerelle. Münchenin kriisin aikana alus oli saattajana, jolloin se muun muassa suojasi syyskuussa RMS Strathnaverin Aleksandriasta Maltalle. Lokakuussa alus siirrettiin Punaiselle merelle, jolloin se saattoi risteilijä HMS Arethusan Adeniin. Alus palasi marraskuussa Välimerelle osallistuen koulutuksiin ja vierailuihin.
Elokuussa 1939 alus oli laivueen mukana valmiudessa mahdollisen Italian sodanjulistuksen vuoksi. Kuukauden lopulla alus siirtyi sodanajan valmiuteen.
Palvelus > Toinen maailmansota

Aluksen sodanajan palvelus alkoi Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueessa, jonka tehtävänä oli laivaston suojaaminen sekä partiointi Välimeren alueella. Alus lähti 19. lokakuuta Gibraltarilta kotimaahan, jossa se aloitti 23. lokakuuta Plymouthissa sukellusveneentorjunta ja saattuetehtävät. Marraskuussa alus siirrettiin 22. hävittäjälaivueeseen Harwichiin. Alus kolaroi 12. marraskuuta sumussa HMS Gipsyn kanssa alusten palatessa satamaan. Se oli korjattavana 13.-16. marraskuuta Sheernessissä.
Aluksen miehistö pelasti 18. marraskuuta Thamesjoen suistosta SS Simon Bolivarin eloonjääneet ja seuraavana päivänä Shipwashin majakkaa SS Torchbearin eloonjääneet. Alus palasi 5. joulukuuta uudelleen muodostettuun 1. hävittäjälaivueeseen Harwichiin.
Palvelus > 1941

Alus liitettiin 7. tammikuuta 1941 operaatio MC4:n saattueen MW5 sekä palaavan saattueen ME6 kaukosuojueeseen (Force A). Osasto kohtasi 10. tammikuuta Pantellarian eteläpuolella Gibraltarilta lähteneen operaatio Excessin saattueen, jonka matka suojattiin Aleksandriaan ja Pireukseen. Saattue joutui Saksan ilmavoimien X ilma-armeijakunnan kohteeksi Maltan länsipuolella, jolloin lentotukialus HMS Illustrious vaurioitui. Osasto joutui seuraavana päivänä uudelleen ilmahyökkäykseen, jolloin risteilijä HMS Southampton vaurioitui niin pahoin, että risteilijä HMS Orion määrättiin upottamaan se. Osasto saapui 15. tammikuuta Aleksandriaan.
Greyhound, HMS Janus, HMS Jervis ja HMS Juno määrättiin 18. tammikuuta Maltalle  suojaamaan Illustriousin siirto Aleksandriaan. Alus upotti 19. tammikuuta syvyyspommein Italian laivaston sukellusvene R. Smg. Neghellin Egeanmerellä Phalconeran edustalla (37°15′N, 24°04′E). Osasto aloitti 23. tammikuuta matkansa Maltalta ja se saapui 25. tammikuuta Aleksandriaan.
Alus suojasi 22. helmikuuta operaatio MC8:ssa saattuetta Kreetalle. Se palasi 24. helmikuuta Aleksandriaan. Alus suojasi 6. maaliskuuta saattuetta AS16, kun se upotti Italian laivaston sukellusvene R. Smg. Antifriten Egeanmerellä. Aluksen miehistö pelasti 43 henkeä sukellusveneen miehistöstä (35°15′N, 26°43′E).
Alus osallistui 28. maaliskuuta Matapanin taisteluun, jossa se valaisi taistelun alkuvaiheessa Italian laivaston risteilijän. Alus tuhosi yhdessä Griffinin, HMS Havockin ja HMAS Stuartin kanssa Italian laivaston hävittäjät RN Vittorio Alfierin ja RN Giosuè Carduccin.
Huhtikuussa alus suojasi saattueen AN15 Aleksandriasta Pireukseen. Samoin se etsi akselivaltojen Italiasta Pohjois-Afrikkaan meneviä huoltosaattueita HMAS Vendettan kanssa. Alus upotti 17. huhtikuuta Italian laivaston sukellusvene R. Smg. Romagnan Appollonian edustalla.
Alus liitettiin 6. toukokuuta operaatio MD4:n Aleksandriasta Maltalle kulkevaan saattueeseen MW7. Alus irrotettiin 8. toukokuuta Maltalle menevästä saattueesta ja se liittyi Pohjois-Afrikan joukoille panssarivaunuja kuljettavaan Tiikeri-saattueeseen, josta se vapautettiin 12. toukokuuta ja määrättiin Kreetan puolustukseen. Alus etsi 22. toukokuuta saksalaisia joukkoja kuljettavia aluksia, jolloin se upotti Anti Kitheran kanavassa pieniä caique-purjealuksia. Alus joutui Junkers Ju 87 -koneiden maaliksi Kreetan rannikolla, jolloin siihen osui kolmesti. Osumien seurauksena alus upposi vieden mukanaan aluksen päällikön sekä 79 miehistönjäsentä ja neljä miehistönjäsentä joutui sotavankeuteen. HMS Kandahar ja HMS Kingston pelastivat aluksen eloonjääneet.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Walter Roger Marshall-A'Deane, DSO, DSC 5. heinäkuuta 1939 - 22. toukokuuta 1941
Gustaf Adolf Ramsay (nuorempi)

Gustaf Adolf Ramsay nuorempi (23. syyskuuta 1842 Kuopio – 23. syyskuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Ramsay palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa sekä Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa. Hänen isänsä oli Kuopion läänin kuvernööri Gustaf Adolf Ramsay. Myös hänen vanhemmasta veljestään Arthur Rickhard Ramsaysta (s. 1838) tuli kenraalimajuri.
Aikajana

Ramsay valmistui 1863 Haminan kadettikoulusta ja aloitti aliluutnanttina kuudennessa tarkka-ampujapataljoonassa.
Siirtyi Semenovin Henkikaartiin, jossa tuli luutnantiksi 1870 ja kapteeniksi 1876.
Osallistui Turkin sotaan 1878–1879.
Nimitettiin everstiksi ja palasi Suomeen 1892.
Johti tämän jälkeen Waasan ruotupataljoonaa.
meni naimisiin 1882 Pietarissa Josefine Bronikovskyn kanssa.
HGTV (Yhdysvallat)

| HGTV |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1. joulukuuta 1994
Omistaja:  Warner Bros. Discovery
Tunnuslause:  Start At Home
Maa:  Yhdysvallat
Pääkonttori:  Knoxville, Tennessee
Kotisivu:  HGTV.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
HGTV (Home & Garden Television) on Warner Bros. Discoveryn omistama yhdysvaltalainen televisiokanava, joka perustettiin vuonna 1994. Kanavan ohjelmistoon kuuluu kotiin ja puutarhaan liittyviä ohjelmia, kuten remontointi-, sisustus- ja käsityöohjelmia.
Ohjelmistoa

24 Hour Design
Buy Me
Design Star
Design on a Dime
Designer's Challenge
Dream House
The Fix
Holmes on Homes
Mission: Organization
Neat
Pikakurssi kodinostoon
Sarah'n talo
Unelma talo
Aiheesta muualla

HGTV.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Gösta Brännäs

Gösta Brännäs
Gösta Brännäs (6. heinäkuuta 1904 – 28. heinäkuuta 1928) oli keskisarjan nyrkkeilijä. Hän voitti hopeaa työläisolympialaisissa Frankfurt am Mainissa vuonna 1925. Hän edusti Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä.
Brännäsilla arveltiin olevan mahdollisuuksia ammattilaiseksi, mutta hän alkoi kärsiä pahasta päänsärystä nyrkkeilyssä saamiensa kolhujen vuoksi, minkä takia hän piti kokonaisen vuoden tauon nyrkkeilyssä. Kivut kävivät ajan mittaan sietämättömiksi, ja lopulta hän ampui itsensä.
Brännäsin veli oli näyttelijä Tauno Palo.
Gösta Carlsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gösta Carlsson |  Gösta Carlsson |  Gösta Carlsson |  |
Maa:   Ruotsi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten pyöräily
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | joukkuemaantieajo |  |
Gustaf Vilhelm "Gösta" Carlsson (2. helmikuuta 1906 Uppsala – 5. lokakuuta 1992 Uppsala) oli ruotsalainen pyöräilijä. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai pronssia maantieajossa sekä yksilönä että joukkueen kanssa.
Goch

| Goch |
| --- | --- |
 Steintor
 vaakuna
 Goch
 Koordinaatit: 51°41′N, 6°10′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Kleven piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  115,4 km²
Korkeus:  19 m
Väkiluku (2019):  34 271
 – Väestötiheys:  297 as./km²
Postinumero:  47574
Suuntanumero(t):  02823, 02827
 
 www.goch.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gochin sijainti Kleven piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Goch on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksan läntisimmässä osassa.
Maantiede

Goch sijaitsee osavaltionsa luoteisosassa ja rajoittuu lännessä Alankomaihin. Gochin etäisyys Ruhrin alueen suurkaupungeista on noin 50–100 kilometriä länsiluoteeseen. Etäisyys Kölnistä on noin 100 kilometriä luoteeseen ja Amsterdamista noin 120 kilometriä kaakkoon. Maasin sivujoki Niers virtaa Gochin halki.
Nykyinen Goch syntyi heinäkuussa 1969, kun Gochin kaupunkiin liitettiin seitsemän maalaiskuntaa. Goch koostuu siten kahdeksasta kaupunginosasta. Kanta-Goch sijaitsee kaupungin itäosassa ja siellä asuu runsaasti yli puolet väestöstä. Toiseksi suurin kaupunginosa on noin 7 000 asukkaan Pfalzdorf aivan kantakaupungin pohjoispuolella.
Historia

Ensimmäinen asiakirjamaininta Gochista on vuodelta 1259. Kaupunkioikeudet se sai todennäköisesti kreivi Otto II:lta (n. 1215–1271). Goch ympäröitiin muurilla 1300-luvulla. Sen pituus oli 2,2 kilometriä; portteja oli neljä ja torneja yhdeksäntoista. Rakennelmasta on säilynyt nykyaikaan vain pieniä kappaleita. Gochiin syntyi taloudellisesti merkittävää villantuotantoa 1300-luvulla. Se hiipui vasta seuraavan vuosisadan lopulla ja kaupungin talous rappeutui. Vuonna 1473 Gochista tuli osa Kleven herttuakuntaa. Vuodesta 1620 alkaen Gochin herruus vaihtui tiheään ja kaupungin kehitys oli heikkoa. 1740-luvulla alueelle saapui siirtolaisia Pfalzista, ja heidän mukanaan tuli talouden nousukausi. Heidän uudisasutuksensa, Pfalzdorf, sai itsenäisen aseman 1799. Talouden nousun myötä Goch kasvoi keskiaikaisen ruutukaavansa ulkopuolelle.
1800-luvulla Goch sai rautatieyhteyden ja kaupunki teollistui voimakkaasti. Goch koki suuria sotatuhoja toisen maailmansodan lopussa, ja jälleenrakennus lähti nihkeästi käyntiin. Nykyisen Gochin pohjoisosaan raivattiin uudisasutus Nierswalde idästä saapuneille pakolaisille. Nierswalde ja Pfalzdorf liitettiin Gochiin 1969, kuten myös vanhat maalaiskylät Asperden, Hassum, Hommersum, Hülm ja Kessel.
Gochin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Maria Magdalenan kirkko, Steintor ja Haus zu den fünf Ringen.
Talous ja liikenne

Gochissa on muun muassa ajoneuvoteollisuutta. Gochin rautatieasemalla operoi Niers-Express, joka liikennöi Klevestä Krefeldin kautta Düsseldorfiin. Gochin keskustan eteläpuolitse kulkee moottoritie BAB 57, joka on kytketty paikalliseen tieverkkoon kahdella liittymällä.
Aiheesta muualla

Goch, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Goch
Käännös suomeksi
HMS Ambuscade (1913)

| HMS Ambuscade |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  7. maaliskuuta 1912
Laskettu vesille:  25. tammikuuta 1913
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1913
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 6. syyskuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 072 t 1 300 t (max)
Pituus:  81,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  24 500 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  73
Aseistus
Aseistus:  3 × BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Ambuscade (viirinumerot H62, H05 ja H54) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1912 telakkanumerolla 414. Alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1913 ja valmistui saman vuoden kesäkuussa.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 4. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus siirtyi ensimmäisen maailmansodan alkaessa Suureen laivastoon. Se siirtyi kesällä 1916 edelleen laivueen mukaan Humberiin, josta se edelleen siirtyi vuoden lopulla Portsmouthiin ja keväällä 1917 Devonportiin.
Alus myytiin romutettavaksi 6. syyskuuta 1921.
HMS Amberley Castle

| HMS Amberley Castle |
| --- | --- |
 HMS Amberley Castle tammikuussa 1945

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hull-Austin, Sunderland
Kölinlasku:  31. toukokuuta 1943
Laskettu vesille:  27. marraskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  24. marraskuuta 1944
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1983
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 077 t
Pituus:  77 m
Leveys:  11 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  2 980 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  100-110
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 4" Mk XIV -tykki yksiputkisena Mk XXIV -asennuksena 6 x Oerlikon 20 mm 1 x Squid Mk 1 -sukellusveneentorjuntaheitin 2 x Mk IV syvyyspomminheitintä 1 x syvyyspommikisko
HMS Amberley Castle (viirinumero K386) Britannian kuninkaallisen laivaston Castle-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin 2. helmikuuta 1942 Hull-Austinilta Sunderlandista, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta ja valmistui 24. marraskuuta 1944.
Palvelus

Alus oli valmistuttuaan miehistön koulutuksessa Tobermoryssä, josta se sijoitettiin Liverpoolin saattajaosastoon (engl. Liverpool Escort Pool, LEP) suojaamaan Britteinsaarten ja Gibraltarin välisiä saattueita. Euroopan sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin ilmavoimien pelastusalukseksi Rosythin alaisuuteen, mistä tehtävästä se siirrettiin edelleen sääalukseksi.
Alus nimettiin 1960 uudelleen Weather Adviseriksi ja siirrettiin ilmailuministeriön alaisuuteen 1971 ja edelleen seuraavana vuonna sääpalvelulle. Alus oli modernisoitavana 1972, jonka jälkeen se nimettiin Admiral Fitzroyksi. Se myytiin romutettavaksi 1983.
HMS America (1810)

| HMS America |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Perry, Wells & Green, Blackwall
Kölinlasku:  tammikuu 1808
Laskettu vesille:  21. huhtikuuta 1810
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1811
Loppuvaihe:  romutettu 1867
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 758 bm
Pituus:  53,64 m (tykkikansi) 44,19 m (köli)
Leveys:  14,78 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS America oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 22. elokuuta 1807 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin tammikuussa 1808. Se laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1810 ja valmistui 11. kesäkuuta Woolwichin telakalla, mistä se siirrettiin 9. kesäkuuta 1811 Sheernessiin. Valmistuskustannukset olivat 57 456 puntaa ja sen lisäksi takilointi ja varustaminen Woolwichissa 14 529 puntaa. Aluksen varustaminen siirtoa varten maksoi 2 778 puntaa ja Sheernessissä varustaminen maksoi 16 659 puntaa.
Palvelus

huhtikuussa 1811 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Thomas Ussher ja lähti 4. syyskuuta Välimerelle. Aluksen päällikkönä oli 1812-1814 Josias Rowley. Alus tuhosi tai valtasi 10. toukokuuta 1812 Laiguegliassa kohtaamansa Ranskan laivaston saattueen. Alus sijoitettiin Genovaan huhtikuussa 1813 ja poistettiin palveluksesta lokakuussa 1814.
Alus huollettiin marraskuusta 1814 huhtikuuhun 1815 Plymouthissa, jonka jälkeen se makasi ankkurissa. Maaliskuusta 1827 huhtikuuhun 1835 alukselta poistettiin Plymouthissa ylempi tykkikansi ja se muutettiin 50-tykkiseksi neljännen luokan alukseksi (fregatti). Työn lopulla aluksen kansi katettiin, minkä jälkeen se ankkuroitiin majoitusalukseksi. Alus varustettiin helmikuusta kesäkuuhun 1844 Plymouthissa meripalvelukseen ja palautettiin palvelukseen helmikuussa 1844 Tyynellemerelle, mistä se palasi lokakuussa 1847 Plymouthiin ankkuroitavaksi.
Alus varustettiin maaliskuussa 1864 maalilaivaksi Plymouthissa ja siirrettiin myöhemmin Portsmouthiin, missä alusta käytettiin helmikuussa 1867 torpedokokeissa. Amiraliteetin 27. kesäkuuta tekemällä päätöksellä alus romutettiin Portsmouthissa, mikä saatiin päätökseen 6. helmikuuta 1869.
Gustaf Adolf Ramsay

Gustaf Adolf Ramsay (23. maaliskuuta 1794 Kuopio – 8. toukokuuta 1859 Helsinki) oli suomalainen eversti ja Kuopion läänin kuvernööri vuosina 1833–1854.
Ramsayn isä oli Savon ja Karjalan läänin maaherra, everstiluutnantti Anders Johan Ramsay. Hänen äitinsä oli Johanna Barbara Petersen. Ramsay avioitui vuonna 1833 Augusta Charlotta Adamina Schulmanin (k. 1835) kanssa ja tämän kuoltua toisen kerran vuonna 1837 Vendla Gustava von Essenin (k. 1908) kanssa. Isänsä mukaan nimetystä pojasta Gustaf Adolf Ramsaysta (s. 1842) ja hänen veljestään Arthur Rickhard Ramsaysta (s. 1838) tuli kenraalimajureita.
Aikajana

Ramsay valmistui ylioppilaaksi Porvoossa 15. syyskuuta 1809.
Turussa Viipurilaisen osakunnan jäseneksi 10. lokakuuta 1809.
Kersantti armeijan laivaston Tukholman eskaaderissa 1810.
Komppanianpäällikkö 1818, ero majurina 1818. Palasi Suomeen.
Kapteeni venäläisessä Savonlinnan jalkaväkirykmentissä 1819.
Majuri Viipurin jalkaväkirykmentissä 1822.
Pataljoonankomentaja 45. jääkärirykmentissä 1824.
Siirto rykmentinmajurina Suomen jääkärirykmenttiin 1826.
3. Suomen tarkk'ampujaprikaatin 6. Viipurin tarkk'ampujapataljoonan komentaja 1827.
Osallistui turkin sotaan 1828-29.
Siirto Vjatkan jalkaväkirykmenttiin 1829.
Ufimin jalkaväkirykmentin 1. pataljoonan päällikkö, everstiluutnantiksi
Siirto sotamarsalkka, kreivi Osten-Sackenin rykmenttiin 1830, ero everstinä 1832.
Kuopion läänin varamaaherra 1833, kuvernööri 1837, ero 1854.
Kuoli Helsingissä 8. toukokuuta 1859.
Aiheesta muualla

Helsingin yliopiston ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: G.A. Ramsay
-"-  lanko: varalääninkamreeri Didrik Adolf von Essen
-"-  veli: senaattori, salaneuvos, FT Karl August Ramsay
HMS Campion (K108)

| HMS Campion |
| --- | --- |
 HMS Campion

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Crown and Sons, Sunderland
Kölinlasku:  16. syyskuuta 1940
Laskettu vesille:  20. kesäkuuta 1941
Palveluskäyttöön:  7. heinäkuuta 1941
Loppuvaihe:  romutettavaksi 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Campion (viirinumero K108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Sunderlandista John Crown and Sonsilta, missä köli laskettiin 16. syyskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1941 ja valmistui 7. heinäkuuta.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1947.
Haapalaiitti

| Haapalaiitti |
| --- | --- |

Luokka:  sulfidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  (Fe,Ni)4Mg3S4(OH)6
Molekyylipaino:  276,87 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  pronssinpunainen
Asu:  suomuinen
Kidejärjestelmä:  heksagoninen
Lohkeavuus:  etevä
Kovuus Mohsin asteikolla:  1
Tiheys:  3.576 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  metallikiilto
Läpinäkyvyys:  läpinäkymätön
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Haapalaiitti Commonsissa 
Haapalaiitti on pronssinpunainen mineraali, jota on löydetty maapallolta mikroskooppisen pieninä rakeina. Haapalaiitti on rauta-nikkeli-magnesiumhydroksidisulfidi, (Fe,Ni)4Mg3S4(OH)6, jonka kidejärjestelmä on heksagoninen.
Haapalaiitti koostuu magnesiumista (Mg, 12.29 %), raudasta (Fe, 34.29 %), nikkelistä (Ni, 10.60 %), vedystä (H, 1.16 %), rikistä (S, 23.16 %) ja hapesta (O, 18.49 %).
Maapallon ensimmäinen haapalaiitti löydettiin Pohjois-Savosta Kaavilta. Mineraali on harvinainen ja sitä löytyy vain muutamasta paikasta maailmassa. Mineraali on nimetty vuonna 1973 Outokumpu Oy:n päägeologin professori Paavo Haapalan (1906–2002) kunniaksi.
Haapalaiitti ei ole taloudellisesti merkittävä mineraali.