stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syd Barrett

| Syd Barrett |
| --- | --- |
 piirros Syd Barrettistä
Henkilötiedot
Koko nimi:  Roger Keith Barrett
Syntynyt: 6. tammikuuta 1946 Cambridge, Englanti
Kuollut: 7. heinäkuuta 2006 (60 vuotta) Cambridge, Englanti
Muusikko
Aktiivisena:  1964–1974
Tyylilajit:  psykedeelinen rock  pop  folk
Soittimet:  kitara, banjo, ukulele, mandoliini, slide-kitara ja piano 
Yhtyeet:  Pink Floyd Stars
Levy-yhtiöt:  Harvest/EMI
Aiheesta muualla
www.sydbarrett.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Roger Keith ”Syd” Barrett (6. tammikuuta 1946 Cambridge, Englanti – 7. heinäkuuta 2006 Cambridge, Englanti) oli Pink Floyd -yhtyeen alkuperäinen kitaristi-laulaja-lauluntekijä ja Pink Floyd -nimen isä. Barrett sävelsi yhtyeen ensimmäiset singlet ”Arnold Layne” ja ”See Emily Play” ja teki useimmat Pink Floydin ensialbumin, psykedeelistä rockia edustaneen The Piper at the Gates of Dawnin (1967) kappaleista. Mielenterveysongelmista kärsinyt Barrett erotettiin Pink Floydista vuonna 1968. Barrett teki vielä 1970 julkaistut sooloalbumit The Madcap Laughs ja Barrett, mutta lopetti esiintymiset 1972.
Barrett eli viimeiset vuosikymmenensä hiljaista elämää Cambridgessa ja harrasti maalausta ja puutarhanhoitoa. Lyhyestä musiikkiurastaan huolimatta Barrett oli arvostettu muusikko, jonka maine rock-legendana säilyi pitkään hänen uransa jälkeenkin. Muun muassa David Bowie sai häneltä vaikutteita. Pink Floyd levytti useita kunnianosoituksia Barrettille, muun muassa vuoden 1975 Wish You Were Here -albumilla julkaistun kappaleen ”Shine On You Crazy Diamond”.
Elämä ja ura > Varhainen elämä

Roger Barrett kasvoi suuressa talossa Cherry Hintonissa Cambridgessa. Hänellä oli kaksi veljeä ja kaksi siskoa. Barrett harrasti kouluikäisenä urheilua, retkeilyä, näyttelemistä ja maalaamista. Hänen isänsä oli klassisen musiikin ystävä, joka soitti flyygeliä ja rohkaisi poikansa kiinnostusta musiikkiin. Isä kuoli kun Roger oli 14-vuotias.
Barrettin kerrotaan usein saaneen lempinimensä ”Syd” cambridgeläisestä jazz-muusikosta, jonka nimi olisi ollut Sid Barrett. Sydin koulukaverin Geoff Leyshonin mukaan Barrett sai lempinimensä kuitenkin 13-vuotiaana tultuaan partiolaisten kokoontumiseen työläispojan lippalakki päässä. Tästä toiset partiolaiset keksivät hänelle tyypillisen työläisnimen ”Syd”.
Geoff Layshonin mukaan hän ja Mick Taylor opettivat Barrettin soittamaan kitaraa tämän ollessa 13-vuotias. Barrett soitti teini-ikäisenä kitaraa Geoff Mott and The Mottoes -nimisessä yhtyeessä. Yhtye soitti suosittujen poplaulujen covereita ja harjoitteli Barrettin perheen tilavassa olohuoneessa, joka toimi asuntolana isän kuoltua. Barrettin ystävät muistavat hänen olleen tuolloin ensisijaisesti lahjakas taidemaalari ja kitaristina vasta aloitteleva. Häntä pidettiin iloisena ja huumorintajuisena nuorena, eikä hänessä näkynyt vielä mitään myöhempien mielenterveysongelmien oireita.
Elämä ja ura > Pink Floyd

Taideopiskelija Barrett liittyi Pink Floydia edeltäneeseen, usein nimeään vaihtaneeseen cambridgelaisten arkkitehtiopiskelijoiden yhtyeeseen ja sai nopeasti sen johtajan aseman. Hän keksi yhtyeelle nimen kahdelta suosikkiartistiltaan Pink Andersonilta ja Floyd Councililta.
Barrett teki useimpien Pink Floydin laulujen sävelmät, sanat ja sovitukset yhtyeen alkuaikoina. Pink Floydin psykedeelisen esikoisalbumin The Piper at the Gates of Dawnin (1967) yhdestätoista kappaleesta kahdeksan oli Barrettin säveltämiä ja kaksi yhtyeen muiden jäsenien kanssa yhteistyössä tehtyjä. Barrettin sanoitukset käsittelivät erilaisia mystisiä ja myyttisiä aiheita, kuten itämaisia taruja, lastensatuja, scifiä, Tolkienia ja englantilaisia kansanballadeja. Lavalla hän soitti sekä soolo- että komppikitaraa ja käytti erilaisia soittotekniikoita, kuten feedbackia ja zippo-sytytintä. Albumilla hän käytti myös esimerkiksi wahwah-pedaalia ja nauhakaikulaitetta sekä paljon slide-kitaratekniikkaa. Barrett oli yhtyeen näyttävin jäsen, joka pukeutui ajan tyyliin hyvin koristeellisesti värikkäisiin satiinipaitoihin ja huiveihin. Hänen lavaesiintymisensä oli myös näyttävää: hän liikkui paljon ja sovitti liikkeensä yhtyeen valoshow’hun.
Elämä ja ura > Mielenterveysongelmat

Barrett alkoi myöhäisteini-iässä käyttäytyä oudosti sekä esittää erikoisia ajatuksia. Niitä seurasivat skitsofrenialle tyypilliset oireet, kuten psykoosi, eriskummallinen käyttäytyminen, vainoharhaisuus, sekava ajattelu, katatonia ja eristäytyminen. Barrettin käyttäytyminen muuttui huonompaan suuntaan vuoden 1967 loppua kohti, jolloin hän ei soittanut enää konserteissa muun yhtyeen mukana, vaan saattoi vain seistä ja tuijottaa tai soittaa samaa nuottia kitarallaan kahden tunnin ajan. Barrettin ongelmat kärjistyivät syksyn Yhdysvaltain-kiertueella, joka jouduttiin lopulta keskeyttämään marraskuussa. Barrett ei toipunut koskaan mielenterveysongelmistaan eikä kyennyt elämään itsenäisesti, vaan hänen äitinsä ja sisaruksensa pitivät hänestä huolta.
Barrett ei ollut koskaan hoidettavana psykiatrisessa sairaalassa, eikä hänelle diagnosoitu koskaan psykoosia tai skitsofreniaa, mutta monet hänen yhtyetovereistaan ja läheisistä ystävistään sekä Schizophrenia Daily News Blogin vuonna 2009 haastattelemat mielenterveyden ammattilaiset olivat sitä mieltä, että Barrett sairasti skitsofreniaa. Taudin puhkeamista saattoivat edistää Barrettiin hyvin runsas LSD:n ja kannabiksen käyttö, uran aiheuttamat paineet ja stressi sekä isän kuoleman aiheuttama trauma.
Toisaalta monet tiedot Barrettin elämästä tukevat sitä, että hänellä olisi ollut Aspergerin oireyhtymä.
Elämä ja ura > Ero Pink Floydista

Vuoden 1968 alussa David Gilmour astui Barrettin rinnalle ja myöhemmin hänen tilalleen Pink Floydin jäseneksi. Eräänä helmikuun iltapäivänä 1968 muut jäsenet päättivät olla hakematta Barrettia kyytiin ajaessaan keikalle Southamptoniin. Virallisesti yhtye ilmoitti Barrettin erosta 6. huhtikuuta. Tuolloin arveltiin yleisesti, että Barrettin lähdön myötä myös Pink Floyd lakkaisi olemasta, sillä Barrett oli yhtyeen tärkein jäsen. Barrettia ei erottamisen jälkeen enää otettu toisen albumin A Saucerful of Secrets viimeisiin nauhoituksiin, vaikka hän tulikin istuskelemaan studion vastaanottohuoneeseen. Joillakin sitä ennen nauhoitetuilla kappaleilla Barrettin kitaransoittoa kuullaan. Sessioissa nauhoitetuista Barrettin kappaleista ”Jugband Blues” julkaistiin albumilla, mutta kappaleita ”Vegetable Man” ja ”Scream Thy Last Scream” ei julkaistu.
Elämä ja ura > Uran jälkeen

Julkisuudesta vetäytymisensä jälkeen Barrett alettiin nähdä tyypillisenä nuorena palasiksi hajonneena romanttisena hahmona, ja hän sai legendan aseman. Hänestä levitettiin julkisuuteen monenlaisia värikkäitä tarinoita, jotka eivät yleensä olleet tosia. Yhdessä tunnetuimmista hänen väitettiin hieroneen vuonna 1967 tai 1968 ennen keikkaa hiuksiinsa Brylcreemiä ja Mandrax-tabletteja, jotka sulivat konsertin aikana hänen päähänsä kuumien lamppujen alla.
Pink Floyd teki vuonna 1975 Barrettin kunniaksi yli 26 minuuttia kestävän, yhdeksästä osasta koostuvan kappaleen ”Shine On You Crazy Diamond”. Barrett ilmestyi kesäkuussa 1975 seuraamaan yhtyeen Wish You Were Here -albumin tekoa. Häntä ei aluksi tunnistettu hänen muuttuneen ulkonäkönsä vuoksi, ja kohtaamisesta on useita erilaisia kertomuksia. Kaikkien paikalla olleiden mukaan Barrett käyttäytyi häiritsevästi ja oli kuin lääkkeiden vaikutuksen alainen. Tunnetun tarinan mukaan Barrett kommentoi yhtyeen sillä hetkellä harjoittelemaa kappaletta ”vanhanaikaiseksi”. Roger Watersin luoman The Wall -tuplalevyn (1979) ja elokuvan Pink Floyd – The Wall (1982) hulluksi tuleva päähenkilö Pink on saanut vaikutteita Barrettin kohtalosta.
1970-luvun lopulla Barrett muutti Lontoosta takaisin Cambridgeen. Hän asui vielä kerran lyhyesti Lontoossa mutta muutti Cambridgeen lopullisesti 1982. Hän käveli koko matkan Cambridgeen. Barrett vältteli julkisuutta, mutta keskusteli 1982 lyhyesti kahden ranskalaisen toimittajan kanssa. Hän otti käyttöön oikean nimensä Roger ja asui paritaloasunnossa aluksi äitinsä kanssa ja sen jälkeen yksin. Barrett harrasti maalaamista ja puutarhanhoitoa eikä pitänyt paljoa yhteyttä ulkomaailmaan. Hän ei koskaan toipunut mielenterveysongelmistaan, ja hänen äitinsä ja sisaruksensa pitivät hänestä huolta. Barrett ja hänen läheisensä kärsivät vuosien ajan tungettelevista faneista, jotka tulivat katselemaan Barrettia tämän kotipihalla ja puhumaan hänen kanssaan.
Vuonna 1988 EMI julkaisi Barrett-kokoelman Opel, jossa oli hylättyjä ottoja vanhoista levytyssessioista.
Elämä ja ura > Sairaudet ja kuolema

Barrett juopotteli ja poltti runsaasti, ja hänellä oli 1980-luvulta alkaen psyykkisten ongelmiensa lisäksi myös muita sairauksia. Hänellä oli toistuvia vatsavaivoja, ja hän sai 1980-luvun alussa mahahaavan. Hänelle diagnosoitiin vuonna 1998 aikuistyypin diabetes, minkä seurauksena häneltä amputoitiin myöhemmin kolme sormea.
Barrett kuoli kotonaan 7. heinäkuuta 2006 haimasyöpään, joka hänellä oli luultavasti ollut yli vuoden ajan. Hänen hautajaisensa olivat pienimuotoiset ja uskonnottomat, mutta hänen kuolemastaan uutisoitiin näkyvästi Britanniassa. Barrettiin lähes 1,7 miljoonan punnan omaisuus jaettiin hänen neljän sisaruksensa kesken.
Merkitys

Syd Barrettia on pidetty lyhyestä urastaan huolimatta merkittävänä muusikkona. Esimerkiksi David Bowie, R.E.M., Phish ja Pearl Jam ovat kertoneet saaneensa Barrettilta vaikutteita. Barrettin brittiläinen laulutapa oli myös tärkeä tekijä brittirockin omaleimaisessa kehityksessä 1960-luvulla.
Diskografia > Albumit

The Madcap Laughs (1970)
Barrett (1970)
Opel (julkaistu 1988, aikaisemmin julkaisemattomia otoksia The Madcap Laughs- ja Barrett-albumien äänityksistä)
Diskografia > Livealbumit

The Peel Session (julkaistu 1987)
The Radio One Sessions (julkaistu 1993)
Diskografia > Singlet

Octopus / Golden Hair (1969)
Kirjallisuutta

Julian Palacios, Lost In The Woods: Syd Barrett and the Pink Floyd (Boxtree, 1997) ISBN 0-7522-2328-3
Mike Watkinson ja Pete Anderson, Crazy Diamond: Syd Barrett and the Dawn of "Pink Floyd" ISBN 0-7119-8835-8 (sisältää kuvia joistakin Barrettin maalauksista).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Syd Barrettin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Pink Floyd |
| --- | --- |
 David Gilmour  Nick Mason   Entiset jäsenet: Syd Barrett  Bob Klose  Roger Waters  Richard Wright 
Studioalbumit:  The Piper at the Gates of Dawn  A Saucerful of Secrets  More  Ummagumma  Atom Heart Mother  Meddle  The Dark Side of the Moon  Wish You Were Here  Animals  The Wall  The Final Cut  A Momentary Lapse of Reason  The Division Bell  The Endless River 
Livealbumit:  Ummagumma  Delicate Sound of Thunder  Pulse  Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81  Live at Knebworth 1990 
Kokoelmat:  Relics  A Nice Pair  A Collection of Great Dance Songs  Works  Echoes: The Best of Pink Floyd  The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door 
Yhteispakkaukset:  Shine On  Oh, by the Way  Discovery 
Konserttielokuvat:  Live at Pompeii 
 diskografia  Publius Enigma 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Taiteenala:  Australian Artists  MusicBrainz  Museum of Modern Art  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Syd Barrettin ensimmäinen akustinen kitara
Barrettin peileillä koristeltu Fender Esquire -kitara, jota hän soitti Pink Floydissa
Baskin kieli

| Baski |
| --- | --- |
 Baskin kielen puhuma-alue
Oma nimi:  euskara
Muu nimi:  euskera
Tiedot
Alue:   Espanja    Ranska
Virallinen kieli:   Baskimaa (Espanja)  Navarra
Puhujia:  noin 750 000 (2016)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Euskaltzaindia
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  isolaattikieli
Kielikoodit
ISO 639-1:  eu
ISO 639-2:  baq (B) / eus (T)
ISO 639-3:  eus
 Ohje 
Baskin murteet Baskimaan kartalla.
Puhuttua baskia
Baski tai euskera (omakielinen nimi euskara) on baskien puhuma kieli. Sitä puhutaan pohjois-Espanjan ja lounais-Ranskan alueilla, Baskimaassa, missä se on vähemmistökieli. Baskin sukulaisuutta mihinkään muuhun kieleen ei ole pystytty sitovasti osoittamaan – baski on niin sanottu isolaattikieli. Se on Länsi-Euroopan ainoa kieli, joka ei kuulu indoeurooppalaisiin kieliin. Baski saattaa olla viimeinen jäänne Länsi-Euroopassa ennen indoeurooppalaisten kielten leviämistä puhutusta kieliryhmästä.
Historia

Nykyisen tietämyksen varassa on mahdotonta sanoa, ovatko baskien esi-isät asuneet samalla alueella pitkään vai ovatko he muuttaneet sinne jostakin muualta. Rooman valtakunnan ajalta tallentuneet tiedot akvitanialaisten henkilö- ja jumalnimistä viittaavat siihen, että akvitanian kieli oli mahdollisesti baskin edeltäjä. Pohjoisespanjalaisesta Vitoriasta löytyi kesäkuussa 2006 kaiverruksia, joissa oli baskinkielisiä sanoja. Kaiverrusten arvellaan olevan peräisin jopa 200-luvulta. Ennen niiden löytymistä vanhimmat tunnetut baskinkieliset tekstit olivat peräisin 1400-luvulta. Vanhin painettu baskinkielinen teos on runokokoelma vuodelta 1545. Uusi testamentti käännettiin baskiksi vuonna 1571, minkä jälkeen baski kirjakielenä oli pitkään lähinnä kirkollisessa käytössä.
Baskin sanasto on lainannut paljon ympäröiviltä indoeurooppalaisilta kieliltä, mutta kieliopiltaan kieli on säilynyt hyvin omanlaisenaan.
Ranskan ja Espanjan suhtautuminen baskin kieleen on pitkään ollut hyvin kielteinen. Ranskassa baskia ei vähemmistökielenä ole koskaan käytetty laajasti opetuksessa tai mediassa. Viime aikoina kuitenkin on perustettu baskinkielisiä kouluja. Espanjassa baskin kieli yritettiin Francon aikana, vuosina 1939–1975, tukahduttaa kokonaan, mutta viime vuosikymmeninä sen käyttöä on voimakkaasti elvytetty. Francon jälkeinen uusi Espanjan perustuslaki myönsi Baskimaan alueille rajoitetun autonomian, ja baskia käytetään nykyään opetuskielenä, hallintokielenä espanjan ohessa sekä radio- ja televisiolähetyksissä. Äidinkieleltään baskinkielisiä asukkaita Baskimaan alueilla on vain noin 20 prosenttia väestöstä.
Baskin kieli on jakautunut useisiin hyvinkin erilaisiin murteisiin maantieteellisten ja poliittisten rajojen eristämänä. 1960-luvulla alkaneen kielenherätystoiminnan ansiosta on olemassa baskin kirjakieli, niin sanottu yhdistetty baski, euskara batua. Kielenhuollosta ja -tutkimuksesta vastaa Euskaltzaindia, baskin kielen kuninkaallinen akatemia.
Luokitus

Tutkijat, jotka ovat yrittäneet etsiä baskille sukulaiskieliä, ovat eri aikoina yhdistäneet sen muun muassa Pyreneitten niemimaan muinaiskieliin, Pohjois-Afrikan berberikieliin, etruskiin ja jopa kaukasialaisiin kieliin. Joskus sen on arveltu olevan sukua myös kelttiläisille tai suomalais-ugrilaisille kielille.lähde? Yksikään näistä teorioista ei ole saanut kielitieteilijöiden yleistä hyväksyntää. Baski on isolaattikieli.
Alueellinen sijoittuminen

Baskia puhutaan Espanjassa Vizcayan, Guipúzcoan ja Álavan maakunnissa, jotka muodostavat Baskimaan itsehallintoalueen, sekä Navarrassa, joka on oma itsehallintoalueensa. Ranskan Baskimaahan kuuluvat Lapurdin, Ala-Navarren ja Zuberoan maakunnat. Pohjois- ja Etelä-Amerikassa on joitakin baskinkielisiä siirtolaisia ja siirtolaisten jälkeläisiä.
Murteet

Merkittävimmät baskin murteet ovat bizkaia, gipuzkoa, ylä-navarra, ala-navarra Espanjassa sekä lapurdi ja souletin Ranskassa. Murrealueiden rajat eivät aina vastaa nykyisiä poliittisia rajoja, vaikka murteiden nimet vastaavatkin baskinkielisiä maakuntien nimiä.
Yhteensä eri murteita lasketaan olevan 11.
Johdetut kielet

Euskara batua on nykyisen yleis- tai kirjakielen nimi. Se pohjautuu laajalti gipuzkoan murteeseen.
Baskinkieliset merimiehet toivat 1500-luvulta alkaen baskin kielen sanastoa Euroopan-puoleisen Atlantin alueen pidgin- eli kontaktikieliin. Esimerkiksi baskinkielisten ja islantilaisten kalastajien käytössä oli tällainen apukieli. Myös Pohjois-Amerikan intiaanien ja baskien välillä oli harvoja yhteyksiä Amerikan löytämisen jälkeen. Eräistä intiaanikielistä väitetään löytyvän baskista lainattuja yksittäisiä sanoja.lähde?
Äänteet

Standardibaskin äännerakenne on seuraavanlainen:
|  | etu | keski | taka |
| --- | --- | --- | --- |
| suppea | i ⟨i⟩ |  | u ⟨u⟩ |
| väli | e ⟨e⟩ |  | o ⟨o⟩ |
| väljä |  | a ⟨a⟩ |  |
Zuberoan eli Soulen murteessa esiintyvät lisäksi /y ⟨ü⟩ ja vokaalien nasalisaatio.
|  |  | Labiaalit | Lamino- dentaalit | Apiko- alveolaarit | Palataalit/ Postalveolaarit | Velaarit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaalit | Nasaalit | m ⟨m⟩ |  | n ⟨n⟩ | ɲ ⟨ñ⟩, ⟨-in-⟩ |  |  |
| Klusiilit | soinnittomat | p ⟨p⟩ | t ⟨t⟩ |  | c ⟨tt⟩, ⟨-it-⟩ | k ⟨k⟩ |  |
| Klusiilit | soinnilliset | b ⟨b⟩ | d ⟨d⟩ |  | ɟ ⟨dd⟩, ⟨-id-⟩ | g ⟨g⟩ |  |
| Affrikaatat | Affrikaatat |  | ts̻ ⟨tz⟩ | ts̺ ⟨ts⟩ | tʃ ⟨tx⟩ |  |  |
| Frikatiivit | soinnittomat | f ⟨f⟩ | s̻ ⟨z⟩ | s̺ ⟨s⟩ | ʃ ⟨x⟩ |  | (h ⟨h⟩) |
| Frikatiivit | soinnilliset |  |  |  | j~x ⟨j⟩ | j~x ⟨j⟩ |  |
| Lateraalit | Lateraalit |  |  | l ⟨l⟩ | ʎ ⟨ll⟩, ⟨-il-⟩ |  |  |
| Roottiset | tremulantit |  |  | r ⟨r-⟩, ⟨-rr-⟩, ⟨-r⟩ |  |  |  |
| Roottiset | napausäänteet |  |  | ɾ ⟨-r-⟩ |  |  |  |
Alveolaarisilla frikatiiveilla ja affrikaatoilla esiintyy ero laminaalisen ja apikaalisen ääntämyksen välillä. Laminaalisessa ääntämyksessä ilmavirta kulkee kielen lapaa pitkin kärjen osoittaessa alahampaita kohti, kun taas apikaaliseessa se kulkee ylähampaita osoittavan kärjen kautta. Läntisimmissä murteissa ainoastaan apikaalisia ääntämyksiä käytetään.
Kirjaimella ⟨j⟩ on useita eri ääntämyksiä murteesta riippuen: [j, dʒ, x, ʃ, ɟ, ʝ] järjestyksessä Etelä-Biskaja ja Lapurdin rannikko, Keski-Biskaja, Itä-Biskaja ja Gipuzkoa, Etelä-Navarre, Sisä-Napurdi ja Ala-Navarre sekä Zuberoa.
Kirjain ⟨h⟩ ääntyy nykyään lähinnä vain pohjoisissa murteissa.
Kirjoitusjärjestelmä

Baskia kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Vanhoissa teksteissä on erilaisia merkintätapoja; joissakin noudatetaan espanjan käytäntöjä, mutta nykyinen virallinen kirjoitusjärjestelmä on ne hylännyt. Baskissa päästään lähelle yhden äänteen ja yhden kirjaimen vastaavuutta, mutta yllä kuvattujen poikkeuksien takia siihen ei aivan päästä.
Baskin kielen tunnistaa helposti pitkistä sanoista, runsaasta määrästä x- ja z-kirjaimia sekä yhdistelmistä tz ja tx.
Sanasto

Baskin sanastossa on paljon lainoja latinasta, espanjasta, ranskasta ja muista lähialueilla puhutuista romaanisista kielistä. Äännejärjestelmän erojen tai kielen kehityksen ansiosta näitä lainoja ei ole aina helppo tunnistaa. Esimerkiksi latinan florem on johtanut sanaan lore ’kukka’ ja cellam on johtanut sanaan gela ’huone’.
Kielessä on myös paljon omaperäistä sanastoa. Esimerkiksi lukujärjestelmä ei sisällä selvästi tunnistettavia lainoja indoeurooppalaisista kielistä ennen tuhatta (mila). Lukujärjestelmä on vigesimaalinen eli perustuu kahteenkymmeneen yksikkölukujen lisäksi.
Kielinäyte

»Gizon-emakume guztiak aske jaiotzen dira, duintasun eta eskubide berberak dituztela; eta ezaguera eta kontzientzia dutenez gero, elkarren artean senide legez jokatu beharra dute.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Lyhyt baskin kielioppi, Baskimaan yliopisto (englanniksi)
Morris Student Plus: Sanakirja baski–englanti–baski (67 000 pääsanaa sekä 120 000 ilmaisua ja sanontaa)
Webster's Online Dictionary – the Rosetta Edition: baski–englanti-sanakirja
Isolaattikielet
abinomn
aimara
ainu
baski
bung
burušaski
hadza
haida
huaorani
japani
jeniseiläiskielet
jukagiiri
karkar-yuri
kehu
korea
kuot
kutenai
nihali
nivhi
odiai
porome
sandawe
sause
washo
yaghan
yalë
zuni
Baskin kielen levinneisyysalue.
Kirjaimen ⟨j⟩ alueelliset ääntämykset.
Kirjaimen ⟨h⟩ ääntymisen isoglossit.
Malmö MFI-9

Malmö Flygindustri MFI-9 Junior oli ruotsalainen peruskoulutuskone, jonka ensilento tehtiin 10. lokakuuta 1958. Koneen suunnitteli ruotsalainen Björn Andreasson tyyppinimellä BA-7. Hän rakensi prototyypin vapaa-ajallaan toimiessaan Convairin insinöörinä Yhdysvalloissa. Hän teki koneen koelennot itse.
Vuonna 1960 Andreason palasi Ruotsiin ja alkoi työskennellä Malmö Flygindustri-yhtiössä, jossa jatkokehitti konetta kunnes se meni vuonna 1962 tuotantoon nimellä  MFI-9 Junior. Sitä seurasi vuonna 1963 MFI-9B Trainer ja MFI-9B Mili-Trainer.
Konetta käytettiin Biafran puolella Nigerian sisällissodassa 1960-luvun alussa. Ruotsalainen Carl Gustav von Rosen toi sen tähän sotaan.
Versiot

MFI-9 - 25 kpl rakennettiin koulukoneeksi
Bolkow Bo 208 - Saksassa Bölkow rakensi 200 konetta.
MFI-9B Trainer - Yleisilmailukone - 43 kpl
Biafra Baby - 5 MFI-9Bs aseistettiin ranskalaisilla SNEB 68 mm raketeilla
MFI-9B Mili-Trainer - Koulu- ja kevyt rynnäkkökone, 2 prototyyppiä 1960-luvun puolivälissä. Ruotsin ilmavoimilla 10 konetta käytössä.
Aiheesta muualla

SAAB Trainers: Safir, SAAB 105, & Supporter
Raed Salah

| Raed Salah |
| --- | --- |
 Raed Salah vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1958 Umm al-Fahm
Kansalaisuus:  Israel
Titteli:  Umm al-Fahmin pormestari 1989–2001
Muut tiedot
Koulutus: Hebronin yliopisto
Raed Salah (s. 1959) on israelilainen arabitaustainen islamilaisena liikkeenä tunnetun järjestön johtohahmo. Salah tunnetaan etenkin palestiinalaisten asian ajamisesta ja Umm al-Fahmin entisenä pormestarina.
Salahin liikettä on syytetty esimerkiksi Hamasin tukemisesta ja se kiellettiin vuonna 2015. Salah on saanut myös useita vankeustuomioita Israelissa.