stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marco Kasper

| Marco Kasper> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Innsbruck, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  92
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Klagenfurter AC II (AlpsHL)   Rögle BK (SHL)
NHL-varaus:  8. varaus, 2022 Detroit Red Wings
Marco Kasper (s. 8. huhtikuuta 2004 Innsbruck, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kasper osaa pelata myös laidassa. Red Wings varasi hänet kahdeksantena pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2022.
Ura > Seuraura

Kasper syntyi Innsbruckissa, kun hänen isänsä Peter pelasi HC Innsbruckin joukkueessa. Hän on kuitenkin Klagenfurter AC:n kasvatti. Kaudella 2018–2019 Kasper voitti koko monikansallisen B-nuorten sarja EBJL:n syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi tehoilla 9+63=72. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui tehoilla 29+34=63 koko sarjan pistepörssissä toiseksi edellään vain Debreceni HK:n András Bartók. Kasper voitti myös pudotuspelien piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 9+9=18 sekä tehotilaston lukemalla +15. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä Klagenfurtin kakkosjoukkueessa niin ikään Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa, jossa vain 15-vuotias Kasper pelasi kolme runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän pelasi myös Itävallan kansallisen kakkossarjatason pudotuspeleissä kaksi ottelua tehden yhden maalin.
Kaudeksi 2020–2021 Kasper siirtyi Ruotsiin Rögle BK:n organisaatioon. Hän pelasi alkukaudella sekä seuran J18- että J20-joukkueessa, mutta Kasper debytoi kauden aikana myös Röglen SHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 16-vuotiaana 21. tammikuuta 2021 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan. Kasper sai ottelussa jääaikaa 11.35 minuuttia. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa.
Kasper avasi kaudella 2021–2022 maalitilinsä miesten pääsarjatasolla heti kahdella osumalla Mestarien liigan toisella kierroksella 28. elokuuta 2021 saksalaista EHC Müncheniä vastaan. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi ylivoimalla ja toinen osumansa ilman maalivahtia, kun Rögle tasoitti ottelun kuuden kenttäpelaajan voimin 20 sekuntia ennen varsinaisen peliajan päättymistä. Joukkueen 4–3-voittomaali syntyi lopulta Adam Tambellinin rangaistuslaukauksesta vain kuusi sekuntia ennen päätössummeria. Kasper sai ottelussa myös syöttöpisteen Ludvig Larssonin tekemään maaliin. SHL-uransa avausmaalin hän teki runkosarjan toisella kierroksella 16. syyskuuta 2021 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Samana päivänä Kasper teki Röglen kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Kasper teki NHL-debyyttinsä 2. huhtikuuta 2023 Toronto Maple Leafsiä vastaan. Kasper sai tililleen ensimmäisen pisteensä NHL:ssä vierasottelussa Nashville Predatorsia vastaan 19. lokakuuta 2024 syöttämällä Vladimir Tarasenkon tekemän maalin. NHL-uransa avausmaalin Kasper iski vierasottelussa Anaheim Ducksia vastaan 16. marraskuuta 2024.
Ura > Maajoukkueura

Kasper pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2022. Jälkimmäinen turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Itävallan A-maajoukkueessa Kasper on pelannut kolme ottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 17-vuotiaana neljän maan turnauksessa 11. marraskuuta 2021 Slovenian Jesenicessä Valko-Venäjää vastaan. Kasper keräsi ottelussa kaksi syöttöpistettä. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki seuraavassa ottelussa 12. marraskuuta 2021 Ranskaa vastaan.
Muuta

Kasperin isä Peter on entinen Itävallan maajoukkuepuolustaja. Hän toimii nykyään Klagenfurter AC:n U18-joukkueen apuvalmentajana.
Richie Hawtin

Richie Hawtin
Richie Hawtin (s. 4. heinäkuuta 1970 Banbury, Oxfordshire, Englanti) on kanadalainen elektronisen musiikin artisti ja kansainvälisesti keikkaileva DJ. Hawtin oli yksi merkittävimmistä Detroit-teknon toisen aallon artisteista 1990-luvun alkupuolella. Hänet tunnetaan Plastikman-aliaksen alla julkaisemistaan synkistä, minimalistisista kappaleistaan.
Hawtin soittaa DJ-seteissään minimalistista teknoa, jota hän höystää ekvalisaattorikikoilla ja rumpukoneella. Hawtin perusti John Acquavivan kanssa Plus 8 -levymerkin toukokuussa 1990, ja Minus-levymerkin vuonna 1998 Berliinissä, jossa hän nykyään myös asuu.
Hawtin on levyttänyt myös nimillä F.U.S.E., Concept 1, Circuit Breaker, The Hard Brothers, Hard Trax, Jack Master ja UP!. Hän on myös esiintynyt ja levyttänyt muiden artistien kanssa nimillä 0733, Cybersonik, Final Exposure, Spawn ja States Of Mind. Pete Namlook tuotti Hawtinin kanssa From Within -albumisarjan.
Valikoitu diskografia

F.U.S.E.: Dimension Intrusion, 1993
Plastikman: Sheet One, 1993
Plastikman: Musik, 1994
Plastikman: Recycled Plastik, 1994
Richie Hawtin: Concept 1 96 VR, 1998
Richie Hawtin: Concept 1 96 CD, 1998
Plastikman: Consumed, 1998
Plastikman: Artifakts [bc], 1998
Richie Hawtin: Decks, EFX & 909, 1999
Richie Hawtin: DE9: Closer to the Edit, 2001
Plastikman: Closer, 2003
Richie Hawtin: DE9 | Transitions, 2005
Aiheesta muualla

Richie Hawtinin virallinen sivusto
Richie Hawtin Discogs.comissa
Minus-levymerkki (Arkistoitu – Internet Archive)
Plus 8 -levymerkki (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 2  3
Uno Aro

Uno Wilhelm Aro (9. kesäkuuta 1899 Pohja – 30. lokakuuta 1963) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Hän aloitti opiskelun Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1918 ja jatkoi  Helsingin Taideyhdistyksen taidekoulussa vuosina 1922–1923. Vuonna 1928 hän opiskeli Pariisissa Antoine Bourdellen johdolla.
Ensimmäisen näyttelynsä Aro piti Tampereella 1922. Hänen julkisia teoksiaan on useilla paikkakunnilla eri puolilla Suomea. Aro oli erikoistunut lapsiaiheisiin veistoksiin, mutta suunnitteli myös useita hautamuistomerkkejä sekä julkisivureliefejä.
Uno Aro työskenteli elämänsä aikana myös piirustuksenopettajana, sekä vt. nimismiehenä ja kaupunginviskaalina.
Julkisia veistoksia

Messukylän sankaripatsas (1927) – Messukylän hautausmaa, Tampere
Carlsonin liiketalon reliefi (1930) – Carlsonin talo, Kuopio
Poika purolla (Tiedon lähteellä) (1952) – Uotilan koulun pihamaa, Rauma
Kaarnavenepoika (1955) – Ainolan puisto, Oulu
Ryhtipatsas (1955) – Joensuun kaupungintalon puisto
Harkinta, Työhönlähtö ja Onnellinen perhe (1959) – Harjavallan vanha kaupungintalo
Rauman rautatien muistomerkki (1962) – Rauman vanha rautatieasema
Alttarikrusifiksi (1963) – Hautajärven kirkko, Salla
Julkisia veistoksia > Kuvia julkisista teoksista

Valkoisten vuoden 1918 muistomerkki, 1927, Messukylä, Tampere
Ryhtipatsas, 1958, Joensuu.
Rauman rautatien muistomerkki, 1962, Rauma.
Jukka Tammi (pääjohtaja)

Jukka Tammi (s. 15. joulukuuta 1941) on toiminut Verohallituksen pääjohtajana 1990–2007. Koulutukseltaan hän on juristi, arvoltaan varatuomari.
Tammen ura verohallinnossa alkoi Turun lääninverotoimiston verotarkastajana vuonna 1965. Sen jälkeen hän on työskennellyt Lapin lääninverotoimistossa, Verohallituksessa, eduskunnan valtiovarainvaliokunnassa ja valtiovarainministeriön vero-osastolla osastopäällikkönä ja ylijohtajana.
Tammi jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007.
Nostokonejuttu

Syksyllä 1996 julkisuudessaan kerrottiin, että turkulaisen Nostokonepalvelu Oy:n epäiltiin kiertäneen suunnitelmallisesti veroja. Verohallituksen pääjohtaja Tammi oli osakkaana yhtiössä ja nostanut siitä osinkoina huomattavia summia. Keskusrikospoliisi aloitti esitutkinnan, jossa yhtiön johtoa epäiltiin verorikoksista ja Tammea sen avustamisesta.
Syyttäjä Tommi Teuri teki Nostokonepalvelun jutussa syyttämättäjättämispäätöksen – perusteltuaan ensin yksityiskohtaisesti, miksi jutussa hänen mielestään tulisi nostaa syyte verorikoksesta. Päätöksen jälkeen Teuri kertoi julkisesti tulleensa asiassa painostetuksi korkealta taholta. Teuri erotettiin myöhemmin virastaan sillä perusteella, että hänen käsittelyssään olevia juttuja oli päässyt vanhenemaan. Hän palasi Kankaanpään poliisipäälliköksi.
Rick Carlisle

| Rick Carlisle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Preston Carlisle
Syntynyt: 27. lokakuuta 1959 (ikä 65) Ogdensburg, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  196 cm
Paino:  95 kg
Nyk. joukkue:  Dallas Mavericks
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  23. varaus 1984 (Boston Celtics)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1984–1987 1987–1988 1989:  Boston Celtics New York Knicks New Jersey Nets
Valmennusura
1989–1994 1994–1997 1997–2000 2001–2003 2003–2007 2008–:  New Jersey Nets (apuv.) Portland Tr. Bl. (apuv.) Indiana Pacers (apuv.) Detroit Pistons Indiana Pacers Dallas Mavericks
Richard Preston Carlisle (s. 27. lokakuuta 1959 Ogdensburg) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja nykyinen Dallas Mavericksin päävalmentaja.
Ura

Carlisle pelasi yliopistokoripalloa Virginian yliopistossa, josta hän ilmoittautui NBA:n vuoden 1984 varaustilaisuuteen. Varaustilaisuudessa hänestä tuli Boston Celticsin 23. varaus. Carlisle sai Bostonissa vähän peliaikaa, mutta oli joukkueen mukana voittamassa kauden 1985–1986 mestaruutta. Marraskuussa 1987 Carlisle lähti joukkueesta ja liittyi New York Knicksin joukkueeseen. Hän pelasi Knicksissä kesään 1989 saakka aloittaen seuraavan kauden New Jersey Netsissä. Ammattilaisuransa Carlisle lopetti joulukuussa 1989 pelattuaan Netsissä ainoastaan viisi ottelua.
Carlisle aloitti valmentamisuransa vielä saman kauden aikana toimien Netsin apuvalmentajana. Nets-kausinaan hän toimi apuvalmentajana muun muassa Bill Fitchin ja Chuck Dalyn valmentamissa joukkueissa. Viiden kauden jälkeen Carlisle siirtyi Portland Trail Blazersin apuvalmentajaksi ja kolmen kauden jälkeen edelleen Indiana Pacersiin. Vuonna 2001 Carlisle aloitti Detroit Pistonsin päävalmentaja ja hänet valittiin heti NBA:n vuoden valmentajaksi. Kauden 2002–2003 jälkeen Carlisle sai joukkueesta potkut, vaikka oli johdattanut Pistonsin pudotuspeleihin yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Seuraavalle kaudelle Carlisle siirtyi Indiana Pacersin valmentajaksi. Hän toimi joukkueen valmentajana neljän vuoden ajan, kunnes sai potkut huonosti menneen kauden takia huhtikuussa 2007. Toukokuussa 2008 Carlislesta tuli Dallas Mavericksin päävalmentaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rick Carlisle Wikimedia Commonsissa
Basketball-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Dallas Mavericks – NBA:n mestari 2011
0 Shawn Marion ·
2 Jason Kidd ·
3 Rodrigue Beaubois ·
4 Caron Butler ·
6 Tyson Chandler ·
11 José Juan Barea ·
13 Corey Brewer ·
16 Predrag Stojaković ·
20 Dominique Jones ·
28 Ian Mahinmi ·
31 Jason Terry ·
33 Brendan Haywood ·
35 Brian Cardinal ·
41 Dirk Nowitzki ·
92 DeShawn Stevenson

Päävalmentaja Rick Carlisle 

Apuvalmentajat Darrell Armstrong · Dwane Casey · Tim Grgurich · Robert Hackett · Monte Mathis · Terry Stotts
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Mölkky

Heittokapula eli ”mölkky” osumassa neljään maalikeilaan.
Keilojen asettelujärjestys pelin alussa.
Taskumölkky-versio, jossa heittokapula on noin kuuden senttimetrin pituinen.
Mölkyn pelaajia Suomenlinnassa
Mölkky on heittopeli, joka on kotoisin Päijät-Hämeestä. Se muistuttaa idealtaan ja välineiltään karjalaisten vuosisatoja vanhaa peliä kyykkää. Mölkky ei ole kuitenkaan yhtä fyysinen kuin kyykkä, ja se sopii kaiken ikäisille ja kuntoisille.kenen mukaan? Mölkyssä menestykseen tarvitaan vain yksinkertaiset välineet ja sopivassa suhteessa sekä taitoa että onnea. Mölkkyä voivat pelata tasapäisesti yhdessä sekä nuoret että vanhat, ja siitä onkin tullut suosittu peli etenkin kesämökeillä. Brio myy mölkyn kopiopeliä nimellä "Mökkipeli", jonka säännöissä on pieniä eroja perinteiseen mölkkyyn.
Mölkky on ideoitu Päijät-Hämeen koulutuskonsernin Tuoterengas-yksikössä Lahdessa. Omaa ideaa pelissä on kuitenkin vain Mölkky-nimi ja se, että kaikki pelivälineet valmistetaan samanpaksuisesta puutangosta. Mölkyn mallina toimineessa perinteisessä keilapelissä heittoväline oli mahdollisimman pyöreä luonnonkivi ja kaikki keilat olivat erikokoisia; numero 1 suurin (noin 30 cm) ja numero 12 pienin (10–12 cm). Koulutuskonserni on omistanut oikeudet vuonna 1998 rekisteröityyn tavaramerkkiin syksyyn 2016 saakka, jolloin ne myytiin lautapelifirma Tactic Games Oy:lle. Vuonna 2014 mölkkyjä valmistui noin 220 000, noin kolmannes enemmän kuin edeltävänä vuonna.
Säännöt

Mölkyssä heitetään mölkyllä (=puinen palikka) luvuilla 1–12 numeroituja puisia "keiloja", jotka on pystytetty tiiviiksi ryhmäksi 3–4 metrin etäisyydelle heittäjästä. Heitto on suoritettava aina alakautta, muuten heittotapa on vapaa. Jos heittäjä kaataa yhden keilan, pistemäärä on sama kuin kaatuneen keilan numero. Jos keiloja kaatuu kaksi tai enemmän, pistemäärä on sama kuin kaatuneiden keilojen lukumäärä. Mikäli keila nojaa toiseen keilaan tai mölkkyyn, sen laskenta riippuu missä seurassa mölkkyä pelataan. Heiton jälkeen keilat nostetaan pystyyn sille kohdalle, johon ne ovat kaatuneet tai lentäneet. Kolmesta perättäisestä ohiheitosta kilpailija putoaa pelistä ja siirtyy yleensä kirjuriksi. Peli päättyy, kun ensimmäinen pelaaja saavuttaa täsmälleen 50 pistettä. Mikäli pistemäärä ylittää 50, pelaajan pisteet putoavat 25:een.
Mölkkyharrastus ja kilpailut

Mölkyn joukkueiden SM-kilpailut on järjestetty Lahdessa vuodesta 1997 lähtien, järjestäjänään Etelä-Hämeen Nuorisoseurojen liitto. Vuodesta 2004 lähtien SM-kilpailut ovat olleet myös MM-kilpailut. Tampereen teekkarit järjestivät Akateemisen Mölkyn MM-kilpailut Tampereella vuonna 2001. Vuodesta 2008 alkaen Akateemisen Mölkyn MM-kilpailuiden järjestämisestä Turussa on vastannut osana Turun akateemista vappua oikeustieteilijöiden ainejärjestö Lex ry. Mölkyn ja sen pelikulttuurin edistämiseksi on perustettu Suomen Mölkkyliitto.
Mölkyn MM-kilpailut on järjestetty Lahdessa vuodesta 2004. Vuonna 2016 MM-kilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Suomen ulkopuolella Le Rheussa, Ranskassa. Vuonna 2017 MM-kilpailut järjestettiin Tšekissä Rakovníkissa, ja vuonna 2018 Porissa. Vuosina 2019 ja 2022 MM-kilpailut järjestettiin Samoënsissa Ranskassa.
Mölkky ulkomailla

Mölkky on saanut suosiota etenkin Ranskassa, jossa peliä myytiin vuonna 2012 noin 90 000 kappaletta. Vuonna 2015 myyntimäärä Ranskassa oli 200 000. Noin 97 prosenttia Mölkky-peleistä myydään ulkomaille.
Ranskaan myydään nykyään yli puolet valmistuneista peleistä: vuonna 2013 noin satatuhatta kappaletta. Tämän jälkeen mölkkypelejä viedään eniten Saksaan, Tšekkiin, Britanniaan, Puolaan ja Belgiaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Mölkkyliitto
Richard Labunski

Richard Labunski on yhdysvaltalainen kolumnisti ja journalismin professori University of Kentuckyssa. Hänet tunnetaan Yhdysvaltain perustuslain uudistamisen puolustamisesta kirjassaan The Second Constitutional Convention. Hän on äänestäjien välinpitämättömyyden, alhaisen äänestysprosentin ja liiallisen vaalikampanjan rahankulutuksen arvostelija. Labunskin arvostettu James Madison and the Struggle for the Bill of Rights (2006) esittää, että James Madison suhtautui aluksi penseästi Bill of Rightsin lisäämiseen Yhdysvaltain perustuslakiin, mutta puolusti myöhemmin tarmokkaasti kymmentä lisäystä ja työskenteli kovaa niiden sisällyttämiseksi perustuslakiin.
Julkaisut: Kirjat

James Madison and the Struggle for the Bill of Rights (Oxford University Press, 2006, 2008)
The Second Constitutional Convention: How the American People Can Take Back Their Government (2000)
The Educated Student: Getting the Most Out of Your College Years (2003)
Libel and the First Amendment: Legal History and Practice in Print and Broadcasting (1989)
The First Amendment Under Siege: The Politics of Broadcast Regulation (Greenwood Press, 1981)
Julkaisut: Artikkelit

"The Second Convention Movement, 1787-1789," Constitutional Commentary (syksy 2007). (sivut 567-600).
"The First Amendment at the Crossroads: Free Expression and New Media Technology," 2 Communication Law and Policy No. 2 Law Division, AEJMC (julkaistu huhtikuussa 1997). (sivut 165-212).
"A First Amendment Exception to the ‘Collateral Bar’ Rule: Protecting Freedom of Expression and the Legitimacy of Courts," 22 Pepperdine Law Review No. 2 (julkaistu toukokuussa 1995). (sivut 405-465).
"Judicial Discretion and the First Amendment: Extending the Holding Beyond the Facts Through ‘Contiguous Decision Making,’" 13 Comm/Ent - A Journal of Communications and Entertainment Law No. 1 Hastings College of the Law, University of California, San Francisco (julkaistu 1991). (sivut 15-56).
"The Evolution of Libel Laws: Complexity and Inconsistency," Book Research Quarterly (julkaistu kesäkuussa 1989). (sivut 59-95).
"May It Rest in Peace: Public Interest and Public Access in the Post-Fairness Doctrine Era," 11 Comm/Ent - A Journal of Communications and Entertainment Law No. 2 Hastings College of the Law, University of California, San Francisco (julkaistu huhtikuussa 1989). (sivut. 219-290).
"The ‘Collateral Bar’ Rule and the First Amendment: The Constitutionality of Enforcing Unconstitutional Orders," 37 American University Law Review No. 2 (julkaistu maaliskuussa 1988). (sivut 323-377).
"Pennsylvania and Supreme Court Libel Decisions: The ‘Libel Capital of the Nation’ Tries to Comply," 25 Duquesne Law Review No. 1 (julkaistu helmikuussa 1987). (sivut 87-128).
"The Legal Environment of Investigative Reporters: A Pilot Study," Newspaper Research Journal (kevät 1985). (sivut 13-19). (Kanssakirjoittaja: John Pavlik).
Aiheesta muualla

Kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  Scopus 
Muut:  IdRef
Werner Söderström

Werner Söderström
Werner Leopold Söderström (2. lokakuuta 1860 Porvoo – 23. kesäkuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen kirjankustantaja ja yksi merkittävimpiä suomenkielisen kustannustoiminnan uranuurtajia. Hänen perustamiaan ovat sekä Suomen suurin kustannusyhtiö Werner Söderström Osakeyhtiö (WSOY) että suomenruotsalaista kirjallisuutta kustantava Söderström & Co.
Werner Söderström oli porvoolaisen kirjakauppias Leopold Söderströmin poika. Hän osti vuonna 1888 isältään tämän perustaman kirjapainon ja laajensi sen huomattavaksi kustannusyhtiöksi. Söderström oli 1800-luvun lopulla huomattavin suomenkielisen kirjallisuuden kustantaja, joka julkaisi muun muassa Juhani Ahon, Minna Canthin, Teuvo Pakkalan ja J. H. Erkon kaunokirjallisia teoksia sekä tietokirjallisuutta. Hänen roolinsa oli 1800-luvun lopun suomenkielisen kirjallisuuden ja yleisen kulttuurin nousun kannalta hyvin merkittävä.
Lapsuus ja perhe

Werner Söderströmin vanhemmat olivat kirjakauppias Gustaf Leopold Söderström ja hänen puolisonsa Hilda Eugenia Winter. Werner Söderström kävi koulunsa Porvoon ruotsalaisessa lyseossa, mutta sai jo kouluaikanaan vahvan suomalaisuusherätyksen. Eritoten tähän vaikutti hänen historianopettajansa August Reinhold Hirn sekä eräät hänen koulutoverinsa. Söderström avioitui kahdesti. Ensimmäisen kerran hän avioitui vuonna 1883 Viola Emilia Winterin kanssa, joka oli eversti Alexander Emil Winterin ja Mathilda Plathanin tytär. Heillä oli poika, Hjalmar Söderström (1888–1954), josta tuli lääkäri ja tietokirjailija. Avioliitto kuitenkin purettiin vuonna 1905. Toisen kerran hän avioitui vuonna 1911 kieltenopettaja Fanny Bergrothin kanssa, joka oli rovasti Frans Bergrothin ja Hilda Elisbeth Fabritiuksen tytär.
Kustannustoiminta > Varhaisvaiheet

Werner Söderström alkoi jo hyvin varhain nuoruudessaan julkaista ja kustantaa kirjallisuutta. Vuonna 1879, kun Werner oli vain 18-vuotias, hän aloitti toimintansa kustantajana. Aluksi toiminta tapahtui koulu- ja yliopisto-opiskelujen yhteydessä ja kyseessä olivat melko vaatimattomat kirjat. Nopeasti teosten määrä kuitenkin ylsi pariinkymmeneen ja joukossa oli muun muassa Pietari Päivärinnan teoksen Elämäni havaintoja -sarjan ensimmäiset vihkot.
Vuonna 1883 Söderström ryhtyi todelliseen suurtekoon, sillä hän otti kustannettavakseen professori J. R. Danielson-Kalmarin ja Aatto Suppasen suomentaman Georg Weberin suurteoksen Yleistä ihmiskunnan historiaa. Tämä, jopa uhkarohkea yritys, menestyi mainiosti ja menestys oli suurelta osin Söderströmin tarmokkaan toiminnan ansiota. Teoksen myymiseksi hän organisoi muun muassa laajan maaseutuasiamiesten verkoston. Teosta painettiin tuollaisissa oloissa valtaisa 4 000 kappaleen määrä. Yritys saatettiin loppuun vuonna 1888 ja sen taloudellinen menestys laski perustan Söderströmin vastaiselle toiminnalle kustantajana. Samalla suurteoksen kustantaminen teki hänen nimensä laajalti tunnetuksi kaikkialla Suomessa. Hän sai rohkeimman ja yritteliäimmän kustantajan maineen, joka tuli tunnetuksi suomalaisten kirjailijoiden keskuudessa. Näin kirjailijat tarjosivat entistä helpommin kirjojaan juuri hänelle.
Kustannustoiminta > Kustannustoiminnan laajentuminen

Menestyneen kustannustoiminnan seuraukset tulivat nopeasti esiin. Söderströmistä tuli 1880-luvun ”Nuoren Suomen” kustantaja. Hänen kustannettavakseen teoksiaan antoivat:
vuonna 1883 Minna Canth ja Wilho Soini;
vuonna 1884 liittyivät joukkoon Juhani Aho, Juho Reijonen sekä E. F. Jahnsson;
vuonna 1885 tulivat esille J. H. Erkko, Teuvo Pakkala, Samuli S(uomalainen), J. A. Bergman, Kah (G. A. Heman) sekä Kustaa Killinen;
vuonna 1886 julkaisivat teoksensa Kauppis-Heikki, Kasimir Leino, Jooseppi Mustakallio, Matti Kurikka ja Kustavi Saarni;
vuonna 1887 Kaarlo Kramsu, Theodolinda Hahnsson, Aura (Betty Elfving), Kyösti (Juhana Kokko) ja Nestor Niemelä;
sekä vuosina 1888–1889 useat kansankirjailijat, muun muassa Santeri Alkio ja Heikki Meriläinen.
Söderströmin kustannustoiminta 1800-luvun lopulla oli Suomen kirjallisuuden ja yleisen kulttuurin nousun kannalta merkittävä ja sitä voidaan tuskin yliarvioida. Kaunokirjallisuuden ohella Söderström toi esille myös huomattavassa määrin tietokirjallisuutta.
Paavo Jauhiainen

Paavo Jauhiainen (1967)
Paavo Antero Jauhiainen (5. maaliskuuta 1918 Viipuri – 22. kesäkuuta 1974) oli suomalainen toimitusjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1968.
Jauhiaisen vanhemmat olivat rovasti Yrjö Jauhiainen ja Siiri Maria Nikander ja puoliso vuodesta 1943 Elma Eveliina Saukko. Jauhiainen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteiskoulusta vuonna 1938 ja valmistui agronomiksi vuonna 1949. Toimittuaan opetus- ja asiantuntijatehtävissä Helsingissä hänet valittiin Kainuun Osuusmeijerin toimitusjohtajaksi vuonna 1955, ja toimi tehtävässä kuolemaansa saakka. Jauhiainen toimi lisäksi Kainuun yhteistoimintakerhon puheenjohtajana 1967–1971, Kainuun talouselämän asiantuntijatehtävissä ja hoiti luottamustoimia valtakunnallisissa meijeritalouteen liittyvissä järjestöissä ja yrityksissä.