stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nathan Goff, Jr.

| Nathan Goff, Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1843  Clarksburg, Länsi-Virginia
Kuollut: 24. huhtikuuta 1920  Clarksburg, Länsi-Virginia
Poliitikko
Puolue:  republikaanit
Asema:  laivastoministeri (1881)  edustajainhuoneen jäsen (1883–89)  liittovaltion tuomari (1892–1913)  senaattori (1913–19)
Puoliso:  Laura Goff
Lapset:  Guy Despard Goff Waldo Percy Goff
Nathan Goff, Jr. (9. helmikuuta 1843 Clarksburg, Länsi-Virginia – 24. huhtikuuta 1920 Clarksburg, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Ennen politiikkaan lähtemistä Goff opiskeli lakia New Yorkin kaupunginyliopistossa ja toimi myöhemmin lakimiehenä. Goff edusti kotiosavaltiotaan Länsi-Virginiaa Yhdysvaltain kongressissa ensin edustajainhuoneessa vuosina 1883–89 ja myöhemmin senaatissa vuosina 1913–19. Lisäksi hän toimi liittovaltion tuomarina vuosina 1892–1913 ja kahden kuukauden Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallituksessa vuonna 1881.
Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Goff liittyi Unionin puolella taistelleeseen Virginian kolmanteen vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin ja kotiutui armeijasta majurina.
Myös Goffin poika Guy Despard Goff (1866–1933) ja edelleen Guy Goffin tytär Louise Goff Reece (1898–1970) ovat olleet Yhdysvaltain kongressissa.
Nathan Kimball

Nathan Kimball
Nathan Kimball (22. marraskuuta 1822 – 21. tammikuuta 1898) oli yhdysvaltalainen lääkäri, sotilas ja poliitikko.
Sotilaana Kimball palveli ensin Yhdysvaltain-Meksikon sodassa kapteenina ja myöhemmin Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Kimball toimi sisällissodan alussa Indianan 14. rykmentiä komentavana everstinä, mutta sai ylennyksen prikaatikenraaliksi ensimmäisen Kernstownin taistelun jälkeen keväällä 1862. Taistelussa Kimball toimi divisioonansa komentajana oikean komentajan James Shieldsin haavoittumisen jälkeen ja torjui onnistuneesti Stonewall Jacksonin hyökkäyksen. Sodan lopulla Kimball sai vielä brevet-ylennyksen kenraalimajuriksi.
Sodan jälkeen Kimball lähti mukaan politiikkaan. Kimball toimi muun muassa Indianan osavaltion valtiovarainministerinä ja useissa erilaisissa poliittisissa viroissa Utahin territoriossa.
Robert Duvall

| Robert Duvall |
| --- | --- |
 Robert Duvall vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Selden Duvall
Syntynyt: 5. tammikuuta 1931 (ikä 93) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Puoliso:   Barbara Benjamin (vih. 1964–75)  Gail Youngs (vih. 1982–86)  Sharon Brophy (vih. 1991–96)  Luciana Pedraza (vih. 2005) 
Näyttelijä
Aktiivisena:  1952–
Merkittävät roolit:   Kummisetä  Kummisetä osa II  Ilmestyskirja. Nyt  Deep Impact 
Palkinnot
 Parhaan mies­pääosan Oscar   1983 Kantrin kaipuu 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Robert Selden Duvall (s. 5. tammikuuta 1931 San Diego, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elo­kuvassa Kuin surmaisi sata­kielen (1962), mutta hänen varsinaiset läpi­murto­elo­kuvansa olivat Kummi­setä (1972) ja sen jatko-osa Kummisetä osa II (1974). Duvall on myös ohjannut elo­kuvat Apostoli ja Assassination Tango.
Duvall on ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi seitsemän kertaa. Hän on saanut Oscarin parhaasta mies­pää­osasta elo­kuvasta Kantrin kaipuu ja Baftan elo­kuvasta Ilmestyskirja. Nyt.
Valikoitu filmografia

Kummisetä (1972)
Kummisetä osa II (1974)
Ilmestyskirja. Nyt (1979)
Deep Impact (1998)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Duvall Wikimedia Commonsissa
NHL (lehti)

| Normihomolehti NHL |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Julkaisija:  Voima Kustannus Oy
ISSN:  ISSN 1799-1811
Levikki:  25 000 (jakelu)
Perustettu:  2010
Lakkautettu:  2014
Päätoimittaja:  Maria Seppälä
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
NHL eli Normihomolehti oli keväällä 2010 perustettu riippumaton ilmaisjakelulehti, jota jaettiin Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Mainosrahoitteisen NHL:n painos oli 25 000 kappaletta, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 10. kesäkuuta 2010.
Lehteä kustansi Voima Kustannus Oy. NHL:n vastaava päätoimittaja oli toimittaja-ohjaaja Maria Seppälä. Normihomolehti sai valtionavustusta 10 000 euroa vuonna 2013.
Lehti lakkautettiin erillisenä julkaisuna kesällä 2014, mutta NHL:n juttujen julkaisemista jatketaan saman kustantamon Voima-lehdessä.
Aiheesta muualla

NHL:n verkkosivut vuonna 2013 Wayback Machinessa
Tuomas Rantanen: Normihomoileva Voima (Arkistoitu – Internet Archive). Voima 3/2011.
Ruumiinryöstäjät

| Ruumiinryöstäjät> Invasion of the Body Snatchers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Don Siegel
Käsikirjoittaja:  Daniel Mainwaring
Perustuu:  Jack Finney romaaniin
Tuottaja:  Walter Wanger
Säveltäjä:  Carmen Dragon
Kuvaaja:  Ellsworth Fredericks
Leikkaaja:  Robert S. Eisen
Tuotantosuunnittelija:  Ted Haworth
Pääosat:   Kevin McCarthy  Dana Wynter  Larry Gates 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walter Wanger Productions
Levittäjä:  Allied Artists Netflix
Ensi-ilta:  5. helmikuuta 1956
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruumiinryöstäjät, myös nimellä Varastetut ihmiset, (Invasion of the Body Snatchers) on Don Siegelin ohjaama yhdysvaltalainen tieteis- ja kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1956. Se perustuu Jack Finneyn tieteisromaaniin vuodelta 1955. Pääosissa ovat Kevin McCarthy ja Dana Wynter.
Perusjuonena on vieraan ulkoavaruuden elämänmuodon yritys vallata maapallo. Elämänmuoto kaappaa ihmisiä ja korvaa heidät kopiolla. Kopiot ovat kylmän tunteettomia ja loogisia, ja niillä on yhteinen mieli. Yksilöllisyyttä ei suvaita eikä ulkonäöstä voi päätellä, onko joku oma itsensä vai kopio. Elokuvaa pidetäänkin esimerkkinä 1950-luvun kylmän sodan kommunistipelon sävyttämistä töistä.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kevin McCarthy  | … |  Dr. Miles J. Bennell   |
|  Dana Wynter  | … |  Becky Driscoll   |
|  Larry Gates  | … |  lääkäri Dan 'Danny' Kauffman   |
|  King Donovan  | … |  Jack Belicec   |
|  Carolyn Jones  | … |  Theodora 'Teddy' Belicec   |
|  Jean Willes  | … |  hoitaja Sally Withers   |
|  Ralph Dumke  | … |  poliisipäällikkö Nick Grivett   |
|  Virginia Christine  | … |  Wilma Lentz   |
|  Tom Fadden  | … |  Uncle Ira Lentz   |
|  Kenneth Patterson  | … |  Stanley Driscoll   |
|  Guy Way  | … |  Officer Sam Janzek   |
|  Eileen Stevens  | … |  Anne Grimaldi   |
|  Beatrice Maude  | … |  Grandma Grimaldi   |
|  Jean Andren  | … |  Eleda Lentz   |
|  Bobby Clark  | … |  Jimmy Grimaldi  |
Uudemmat versiot

Vuonna 1978 valmistui uudelleenfilmatisointi Ihmispaholaiset ohjaajanaan Philip Kaufman. Pääosissa ovat Donald Sutherland, Jeff Goldblum, Veronica Cartwright ja Leonard Nimoy.
Teemaa muunnettiin ympäristötietoisemmaksi 1993 valmistuneessa versiossa, jonka nimenä on Body Snatchers – hyökkäys jatkuu. Version ohjasi Abel Ferrara, ja pääosissa ovat Gabrielle Anwar, Billy Wirth, Terry Kinney, R. Lee Ermey, Forest Whitaker ja Meg Tilly.
Vuonna 2007 tehtiin uusi versio nimeltä Invasion – tunkeutujat. Ohjaajana toimi Oliver Hirschbiegel sekä nimettömästi James McTeigue. Pääosissa ovat Nicole Kidman ja Daniel Craig.
Aiheen kulttuurillisia viitteitä

Ralf Örnin säveltämä hittikappale ”Herneenpalot” on Ruumiinryöstäjien inspiroima.
Vastaanotto

Ilta-Sanomissa Timo Malmi kirjoitti Ruumiinryöstäjien olevan ”harvinaisen aikuinen scifi-leffa”. ”Ohi aikansa tämä kalifornialaisen pikkukaupungin kuvaus on hallittu ja jännittävä näkemys peloista, jotka tutun ympäristön muuttuminen voi aiheuttaa”, hän kirjoitti elokuvan televisioesityksestä vuonna 2010.
Ryssjeholmen

| Ryssjeholmen |
| --- | --- |
 Ryssjeholmen on pitkänomainen saari kuvassa etualalla. Pieni saari sen koillispuolella on Pirisaari. Suomenojan pienvenesatama pitkine laitureineen Ryssjeholmenin pohjoispuolella. Nuottaniemen laiturit puolestaan oikealla.
Merialue:  Suomenlahti
Pinta-ala:  0,06 km²
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Kunta:  Espoo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ryssjeholmen on saari Espoossa Finnoon saaristossa. Se kuuluu Kaitaan kaupunginosaan.
Ryssjeholmen sijaitsee Ryssjeholmsfjärdenin merialueen keskellä puolisen kilometriä Suomenojan pienvenesatamasta etelään. Saaren pinta-ala on noin kuusi hehtaaria ja sen pituus lounaasta koilliseen on kuutisen sataa metriä ja etelä–pohjoissuuntainen leveys enimmillään noin 150 metriä. Lähes koskematon Pirisaari sijaitsee Ryssjeholmenin koilliskärjestä noin sata metriä pohjoiseen. Suomenlahden avomeri sijaitsee Ryssjeholmenista katsottuna kaakkoon.
Ryssjeholmen on jaettu yksityisomistuksessa oleviin huvilatontteihin ja se on varsin metsäinen. Maastoltaan saari on pääosin loivapiirteistä kallio- ja moreenimaata. Saaren pohjoisrannan edustalla on ruovikkoa, etelärannan tervaleppälehdon edustalla on merenrantaniittyä. Suuri osa etelärannasta on kesähuviloiden piha-aluetta keskipäivän aurinkoon avautuvine hiekkarantoineen. Kasvillisuustyypiltään saari on kuusi- ja mäntyvaltaista tuoretta kangasta, eteläosa on hieman pohjoisosaa rehevämpää.
Ryssjeholmenin rakennuskanta liittyy 1900-luvun alussa kukoistaneeseen huvilakulttuuriin. Saaren huvilat on rakennettu pääosin 1910- ja 1920-luvuilla. Niiden arkkitehdit ovat enimmäkseen tuntemattomia; Vesteruddin huvilassa on tosin nähtävissä Lars Sonckin arkkitehtuurille tyypillisiä piirteitä. Saaren itäkärjessä sijaitsee jyrkkäseinäinen kivikummeli.
Ryssjeholmenin nimen taustalla on kalastusväline ryssja, suomeksi rysä. Erillistä suomenkielistä nimeä saarelle ei ole annettu.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Ryssjeholmen, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Nathan Juran

Nathan Juran (1. syyskuuta 1907 – 23. lokakuuta 2002) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Gura Humoruluissa, joka kuului vuoteen 1918 saakka Itävalta-Unkariin, mutta joka nyt sijaitsee Romaniassa.
Juran asui lähes koko ikänsä Yhdysvalloissa. Hänelle myönnettiin Oscar-palkinto vuonna 1942, ja hän oli jälleen ehdolla vuonna 1947.
Juranin elokuvien joukkoon lukeutuvat Jättiläisnaisen hyökkäys (1958), Sinbadin uudet seikkailut (1958) ja Ensimmäiset miehet kuussa (1964).
Kuollessaan Kaliforniassa 23. lokakuuta 2002 Juran oli 95-vuotias. Myös hänen taloustieteilijäveljensä Joseph Juran oli varsin pitkäikäinen: hän eli kyllin kauan viettääkseen 100-vuotispäiväänsä jouluna 2004, ja menehtyi 103-vuotiaana.
SWR

SWR voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Star Wars Rebels - televisiosarja
Scandinavian Weekend Radio, suomalainen radioasema
Standing wave ratio (SWR, seisovan aallon suhde), radiotekniikkaan liittyvä termi
Südwestrundfunk, saksalainen viestintäyhtiö
Swiss International Air Lines (ICAO-koodi: SWR), sveitsiläinen lentoyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SWR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Risto Ahonen (kolumnisti)

Risto Ahonen
Risto Ahonen (s. 1949) on suomalainen viestintäsuunnittelija, kirjailija, ja kriitikko. Hän kirjoitti vuosina 1995–2008 kolumneja sanomalehti Keskisuomalaiseen.
Ahonen on mukana Suomen lähikoulut -yhdistyksen toiminnassa, jonka nimissä kerättiin 22 000 nimen adressi eduskunnan sivistysvaliokunnalle 2005.
Ahonen valittiin vuoden 2014 Jämsän Äijäksi. Valinta suoritetaan paikallislehti Jämsän Seudun järjestämällä avoimella äänestyksellä.
Kirjallinen tuotanto

Eheytyvä ihminen, ihmissuhteet, Pro Bono kustannus, 2005
Mistä luopuisin tai miksi en?, ihmisyys, Pro Bono kustannus, 2007
Isän kädestä, elämisen taito, Pro Bono kustannus, 2009
Kaipola - Lippulaivan viimeinen purjehdus, paikallishistoria, Pro Bono kustannus, 2021
KORONA Mitä kaikkea tapahtui, viestintä, politiikka, yhteiskunta, kansanterveys, Pro Bono kustannus, 2022
UKRAINA Mitä kaikkea tapahtui? Viestintä, politiikka, yhteiskunta, sota, Pro Bono kustannus, 2023
SEKSUAALISUUS Mitä kaikkea tapahtui?, yhteiskunta, parisuhde, ihmisyys, Pro Bono kustannus, 2024
Aiheesta muualla

Risto Ahosen kotisivut
Risto Ahosen blogi
SWEEPS-04

| SWEEPS-04 |
| --- | --- |
 SWEEPS-04 ja Jupiter kokovertailussa
Löytäminen
Löytäjä(t):  Sahu et al.
Löytöpäivä:  4. lokakuuta 2006
Havaintomenetelmä(t):  Ylikulkumenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  SWEEPS J175853.92−291120.6
Tähden etäisyys Auringosta:  28 000 vv
Tähden massa:  1,24 M☉
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,055 AU
Kiertoaika:  4,2 vrk
Inklinaatio:  87°
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  > 3,8 MJ
Säde:  0,81 RJ
SWEEPS-04 on eksoplaneetta, joka löydettiin 4. lokakuuta 2006. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä SWEEPS J175853.92−291120.6 noin 28 000 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,055 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 4 päivää. Planeetan massa vastaa noin 3,8 Jupiterin massaa. Planeetta on niin sanottu emotähteään lähellä kiertävä kuuma jupiter.
Myntjärvi

| Myntjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°05′43″N, 26°20′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Rautjärveen
Järvinumero:  14.945.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88 m  
Pituus:  1,291 km  
Leveys:  752 m  
Rantaviiva:  4,04129 km  
Pinta-ala:  52,4604 ha   
Tilavuus:  0,00323973 km³  
Keskisyvyys:  6,18 m  
Suurin syvyys:  18,03 m  
Saaria:  1 
 fiMyntjärvi 
Myntjärvi on järvi Kouvolan Jaalassa Kymenlaakson luoteisosassa. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen.
Maantietoa

Myntjärvi on 1,3 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 52 hehtaaria. Järvi on keskeltä huomattavasti leveämpi kuin etelästä ja pohjoisesta. Järvelle on ilmoitettu olevan yksi saari, jonka pinta-ala on 0,1 hehtaaria. Katoissa voi nähdä kaksikin saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 3,24 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00324 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 6,2 metriä. Lähes kolmasosa Myntjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven keskellä on noin viiden hehtaarin laajuinen vähintään 15 metriä syvä alue, jonka sisällä sijaitsee järven syvin kohta, 18 metriä . Järven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 150 metriä. Myntjärven koillispuolella sijaitsee Rautjärveen kuuluva Jokilahti. Vesialueita erottavan kannaksen korkein kohta on noin 120 metriä merenpinnan yläpuolella. Myntjärven itäisillä ja pohjoisilla rannoilla on pientaloja. Järven läntisen ja eteläisen rannan tuntumassa on vähäisiä luotoja.
Vesistösuhteet

Myntjärvi (14.945.1.009) kuuluu Rautjoen valuma-alueeseen (14.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Myntjärvi on Rautjoen valuma-alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajin on Rautjärvi ja toiseksi laajin on Raajärvi. Rautjoen valuma-alueeseen kuuluu kolmetoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Myntjärvi laskee luoteeseen Rautjärveen, jonne virtaa noin 300 metriä pitkä laskuoja.
Risto Ahti

| Risto Ahti |
| --- | --- |
 Risto Ahti Turun kirjamessuilla 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1943 (ikä 81) Lahti
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  runoilija, kriitikko, kääntäjä, opettaja
Kirjailija
Esikoisteos:  Talvi on harha (1967)
Palkinnot
 Eino Leinon palkinto (1994),   Runeberg-palkinto (2002),   Pro Finlandia -mitali (2003) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Risto Tapani Ahti (s. 27. elokuuta 1943 Lahti) on suomalainen runoilija. Hänen tuotantonsa sisältää yli kaksikymmentä runokokoelmaa, runo-ohjelmia radiossa, esseitä, kritiikkejä ja artikkeleita sekä suomennoksia. Ahti on toiminut myös opettajana muun muassa Oriveden Opistossa ja Tampereen yliopistossa.
Ahti valmistui ylioppilaaksi Lahden Kannaksen yhteislyseosta vuonna 1963 ja opiskeli kirjallisuutta, kasvatustieteitä ja englannin kieltä Jyväskylän, Helsingin ja Oulun yliopistoissa. Hän työskenteli vt. vanhempana lehtorina Suomussalmen yhteiskoulussa 1969–1971, nuorempana lehtorina 1973–1974 ja Lahden yhteislyseon tuntiopettajana 1974–1984. Hän opetti Oriveden Opistossa 1989–1991. Ahdin luovan kirjoittamisen kursseja on kutsuttu ”lyriikan korkeakouluksi”.
Ahdin ensimmäinen runokokoelma Talvi on harha julkaistiin vuonna 1967. Teosta on luonnehdittu anarkistiseksi ja paljaaksi. Ahti on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1992. Hän on myös suomentanut muun muassa William Blaken, Kahlil Gibranin ja J. L. Runebergin runoutta. Hänen omia runojaan on käännetty noin 20 kielelle.
Ahdille on myönnetty useita tunnustuksia, muiden muassa Eino Leinon palkinto (1994), Runeberg-palkinto (2002), Pro Finlandia -mitali (2003), sekä taiteilijaprofessuuri vuodesta 2004. Ahti on toiminut Lahden Runomaratonin ja Sanataiteen yhdistyksissä ja tuomaroinut Eino Leinon Seuran palkintolautakunnassa. Vuonna 2018 hänet promovoitiin Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi.
Palkinnot ja tunnustukset

Lahden kaupungin kirjallisuuspalkinto 1967
Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1987, 1992, 1998, 2001
Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinto 2004
Kirjallisuuden valtionpalkinto 1980 ja 1985
Eino Leinon palkinto 1994
Runeberg-palkinto 2002 Kukko tunkiolla
Pro Finlandia -mitali 2003
Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 2012
Teokset

| --- | --- |
 Talvi on harha.  Jyväskylä:  Gummerus, 1967.   Runoja.  WSOY, 1968.   Unilaulu.  WSOY, 1972.  ISBN 951-0-00701-3.   Katson silmiin lasta.  WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06366-5.   Oli kerran kultakettu.  WSOY, 1975.  ISBN 951-0-06861-6.   On myös unia.  WSOY, 1977.  ISBN 951-0-08384-4.   Aurinkotanssi.  WSOY, 1978.  ISBN 951-0-08755-6.   Lintujen planeetta.  WSOY, 1979.  ISBN 951-0-09449-8.   Ja niin rakentuu jokin silta.  WSOY, 1981.  ISBN 951-0-10827-8.   Narkissos talvella.  WSOY, 1982.  ISBN 951-0-11499-5.   Loistava yksinäisyys.  WSOY, 1984.  ISBN 951-0-12456-7.   Läsnäolon ikävä.  WSOY, 1987.  ISBN 951-0-14608-0.   Laki.  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-15993-X.   Valitse minut.  WSOY, 1992.  ISBN 951-0-18410-1.   Pieni käsikirja.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18929-4.   Iloinen laulu Eevasta ja Aatamista.  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20113-8.   Iloiset harhaopit.Runoja ja merkintöjä.  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-23045-6.   Ilon ääriviivat. Valitut runot 1967–1998.  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23852-X.   Aatamin muistiinpanot.  Tampere:  Sanasato, 2000.  ISBN 952-5086-35-6.   William Blake & vimmainen genius.  Tampere:  Sanasato, 2001.  ISBN 952-5086-44-5.  :  Vain tahallaan voi rakastaa. Runoja ja merkintöjä.  WSOY, 2001.  ISBN 951-0-24382-5.   Kukko tunkiolla.  (Kuvitus: Risto Ahti)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26904-2.   Runoaapinen. Aistisen, tunteellisen ja älyllisen kirjoittamisen alkeet.  Tampere:  Sanasato, 2002.  ISBN 952-5086-52-6.   Sudet ja lampaat (runoja ja huomautuksia).  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-28382-7.   Oikkuja ja totuuksia. Runoja ja huomautuksia.  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30336-4.   Runoaapinen. 2, Sanaluvun koetus.  Tampere:  Sanasato, 2005.  ISBN 952-5086-77-1.   Kriittinen minä.  Tampere:  Sanasato, 2006.  ISBN 952-5086-86-0.   Leikkilauluja!.  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-32058-7.   Ei kukaan.  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33305-1.   Puutarhajuhlat vanhassa piispan huvilassa (kanssapuheita).  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34680-8.   Ne kymmenen käskyä.  Tampere:  Sanasato, 2008.  ISBN 978-952-5086-98-0.   Tie, köyhyys, ilo.  Kirjapaja, 2009.  ISBN 978-951-607-932-8.   Täsmällinen selvitys ei mistään (runoelma).  WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35665-4.   Neron omaelämäkerta.  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36840-4.   Metsän mies.  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38806-8.   Intuitio.  Tampere:  Sanasato, 2013.  ISBN 978-952-5804-51-5.   Lentäviä kukkia.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39941-5.   Omahyvä (ja omalaki): Jokaisessa ihmisessä asuvalle runoilijalle.  Tampere:  Sanasato, 2015.  ISBN 978-952-7176-03-0.   Ensimmäinen rakkaus.  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-42946-4.   Itse.  Rajamäki:  Aviador, 2020.  ISBN 978-952-7347-67-6.
Robert Duvallin filmografia

Robert Duvall Tribecan elo­kuva­juhlilla vuonna 2007.
Tämä on Robert Duvallin filmografia.
Televisioelokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1966 | Ensi-ilta: Kiristysleikki | Fame Is the Name of the Game | Eddie Franchot |
| 1967 |  Cosa Nostra: FBI:n verivihollinen | Cosa Nostra, Arch Enemy of the FBI | Ernie Milden |
| 1968 | Flesh and Blood | Flesh and Blood | Howard |
| 1980 | Ike: The War Years | Ike: The War Years |  Dwight D. Eisenhower |
| 1983 | Mestarin sydän | The Terry Fox Story | Bill Vigars |
| 1992 | Stalin |  | Josif Stalin |
| 1996 | The Man Who Captured Eichmann | The Man Who Captured Eichmann | Adolf Eichmann 1 |
2 myös tuottajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Duvallin filmografia Wikimedia Commonsissa
Robert Duvall Elonetissä.
Robert Duvall Allmoviessa (englanniksi)
Robert Duvall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rochefort (panimo)

Rochefortin oluet
Rochefort-panimo (ransk. Brasserie de Rochefort) on belgialainen trappistien panimo, jonka valmistamia ovat oluet Rochefort 6 (7,5 %selvennä), Rochefort 8 (9,2 %selvennä) ja Rochefort 10 (11,3 %selvennä). Olutta on tehty Notre-Dame de Saint-Rémyn luostarissa lähellä Rochefortia ainakin vuodesta 1595.
Alkosta ovat saatavilla oluet Rochefort 6, 8 ja 10.
Muotoiluinstituutti

| LAB-ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutti> Itä-Hämeen maamiestyökoulu |
| --- | --- |
Perustettu:  1899
Sijainti:  Lahti, Suomi,  Suomi (60.984493°N, 025.674813°E)
Osoite:  Mukkulankatu 19, 15210 Lahti
Yhteistyö:  Muotoiluinstituutin tutkimus- ja kehitystoiminta on kiinteä osa yksikön opetusta, jota toteutetaan työelämän kanssa tehtävissä yhteistyöprojekteissa.
Sivusto:  lab.fi/muotoilu
LAB Muotoiluinstituutti (engl. LAB Institute of Design and Fine Arts) järjestää LAB-ammattikorkeakoulun muotoilun, kuvataiteen ja visuaalisen viestinnän koulutusta. Se toimii Lahden Muotoiluinstituutin ja Imatran taidekoulun toiminnan jatkajana.
Historia > Lahden taideoppilaitos (1971–1996)

Muotoiluinstituutin historiaa voidaan seurata vuoteen 1899, jolloin Lahteen perustettiin Itä-Hämeen maamiestyökoulu. Useiden eri vaiheiden ja nimen muutosten jälkeen 2. tammikuuta 1971 perustettiin Lahden taideoppilaitos, joka toimi Lahden kaupungin alaisuudessa. Taideoppilaitoksessa oli taideteollisuuden ja kuvataiteen linja, ja oppilaitos saavutti nykyisen laajuutensa, kun siihen yhdistettiin alun perin vuonna 1938 Helsinkiin perustettu kultaseppäkoulu. Tässä vaiheessa myös Taideinstituutti kuului kokonaisuuteen, kunnes oppilaitosten tiet jälleen erosivat 1979, yhdentyäkseen ammattikorkeakoulun myötä vuonna 1992. Vuosina 1983–1994 Muotoiluinstituutin rehtorina toimi Antti Hassi, joka työskenteli muotoilun ja taidekasvatuksen aseman vahvistamiseksi. Muotoiluinstituutti oli vuoden 1995 loppuun saakka valtion omistama ja opetushallituksen valvonnassa toimiva käsi- ja taideteollisuusalan ammatillinen oppilaitos.