stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian ympäriajo 2020
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian ympäriajo 2020 Wikimedia Commonsissa
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
UCI World Tour
| --- | --- |
Kaudet:   (UCI World Ranking 2009  UCI World Ranking 2010)  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Kilpailut:   Tour Down Under  Pariisi–Nizza  Tirreno–Adriatico  Milano – San Remo  Katalonian ympäriajo  E3 Prijs Vlaanderen  Gent–Wevelgem  Flanderin ympäriajo  Baskimaan ympäriajo  Pariisi–Roubaix  Amstel Gold Race  La Flèche Wallonne  Liège–Bastogne–Liège  Tour de Romandie  Italian ympäriajo  Critérium du Dauphiné  Sveitsin ympäriajo  Ranskan ympäriajo  Puolan ympäriajo  Eneco Tour  Clásica de San Sebastián  Espanjan ympäriajo  Vattenfall Cyclassics  GP Ouest-France  Grand Prix Cycliste de Québec  Grand Prix Cycliste de Montréal  Lombardian ympäriajo
John Jenkins

John Jenkins (1592–1678) oli englantilainen säveltäjä. Hän myös soitti luuttua ja viola da gambaa.
Jenkins syntyi puuseppä Henry Jenkinsin pojaksi Maidstonessa vuonna 1592. Jenkins soitti uransa alkuvaiheissa Kaarle I:n hovissa. Jenkins muutti Englannin sisällissodan aikana 1640-luvulla maaseudulle. Jenkins kuoli Kimberleyssäs, Norfolkissa vuonna 1678. Hän oli 86-vuotias.
Jenkins sävelsi mm. musiikkia jousille.
Johan Rohde

Johan Rohde
Johan Gudman Rohde (1856–1935) oli tanskalainen taidemaalari, graafikko, muotoilija, hopeaseppä ja kivipiirtäjä. Osa hänen tuotannostaan on symbolistista ja syntetististä. Rohde maalasi intiimejä näkymiä pienistä kaupungeista. Uutta hänen tuotannossaan on hopeaesineiden ja huonekalujen yksinkertaisuus ja koruttomuus. Rohde teki myös muotokuvia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Rohde Wikimedia Commonsissa
John Jellicoe

John Jellicoe
John Rushworth Jellicoe, jaarli Jellicoe (5. joulukuuta 1859 – 20. marraskuuta 1935) oli kuninkaallisen laivaston komentaja ensimmäisen maailmansodan aikana joulukuuhun 1917 ja Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri 1920–1924.
Jellicoe syntyi  Southamptonissa merenkävijäperheeseen. Hän liittyi laivastoon 1872, osallistui Egyptin sotaan 1882, ylennettiin komentajaksi 1891 ja oli taistelulaiva HMS Victorian försti laivan upotessa suurin menetyksin Välimerellä 1893.
Hänestä tuli kapteeni 1897, jonka jälkeen hän palveli lähinnä Itä-Aasiassa. Hän oli 1900 mukana saattuessa Pekingiin kukistamaan kiinalaisten boksarikapinaa. Vuonna 1901 hänet nimitettiin Amiraliteettiin laivojen tarkastajaksi, jälleen merelle ja vara-amiraaliksi 1907.
John Fisherin alaisuudessa Jellicoe oli vastussa huollosta (Director of Naval Ordnance) (1905–1907) ja laivaston ohjaaja (Controller of the Navy) (1908–1910). Hän tuki uusien Dreadnought-taistelulaivojen kehittämistä.
Vuonna 1911 hänestä tuli Kotilaivaston (Home Fleet) komentajan George Callaghanin kakkosmies, vuonna 1912 toinen merilordi ja juuri maailmansodan syttyessä meriministeri (First Lords of the Admiralty) Churchill nimitti hänet Grand Fleetin komentajaksi. Jellicoe komensi laivastoa Skagerrakin taistelussa kesäkuussa 1916. Britit kärsivät suuremmat tappiot kuin Saksan Hochseeflotte ja Jellicoea arvosteltiin liiasta varovaisuudesta. U-venesodan vuoksi hän otti käyttöön saattuejärjestelmän.
Jellicoesta tuli merivoimien komentaja (First Sea Lord) marraskuussa 1916, mutta Lloyd George piti häntä mielikuvituksettomana ja uusi meriministeri Sir Eric Geddes erotti hänet joulukuussa 1917. Häntä seurasi Rosslyn Wemyss, jota pian David Beatty.
Jellicoesta tehtiin varakreivi 1918 ja hän oli Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä syyskuusta 1920 marraskuuhun 1924. Palattuaan Englantiin 1925 hänestä tehtiin jaarli. Jaarli Jellicoe kuoli marraskuussa 1935.
Johannes VIII (paavi)

| Johannes VIII |
| --- | --- |
 Paavi Johannes VIII. Kuva on Rooman San Paolo fuori le muran basilikan seinämaalauksesta noin vuodelta 1850.
Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 16. joulukuuta 882 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  14. joulukuuta 872
Paavius päättyi:  16. joulukuuta 882
Edeltäjä:  Hadrianus II
Seuraaja:  Marinus I
Johannes VIII oli paavina 14. joulukuuta 872 – 16. joulukuuta 882.
Johannes valittiin paaviksi 14. joulukuuta 872, mutta hänen kruunajaisensa pidettiin vasta vuonna 875. Kruunajaisista tiedetään sen verran, että frankkihallitsija Kaarle Kaljupää lahjoitti hänelle oman valtaistuimensa. Se on nähtävänä Pietarinkirkossa Pyhän Pietarin istuimena.
Johannesta pidetään yhtenä 800-luvun kyvykkäimmistä paaveista. Hän teki useita hallinnollisia uudistuksia. Eurooppalaisten kuninkaiden vähäisellä avulla hän pyrki karkottamaan Italiasta saraseenit, jotka olivat edenneet Roomaan asti. Siinä tarkoituksessa hän oli käynyt useita eri sotia Italian pikkuvaltioita vastaan. Ponnistelussaan hän ei onnistunut. Johannes puolusti Metodiusta, joka käytti saksalaisten vihollistensa vastustuksesta huolimatta muinaiskirkkoslaavia liturgisena kielenä. Johannes vahvisti edeltäjänsä antaman luvan. Hän tunnusti Fotioksen Konstantinopolin patriarkaksi, puolusti slaavilaista apostolia Methodiosta.[lähde? ]
Johannes salli slaavilaisen liturgian vuonna 880, mutta ei onnistunut palauttamaan Bulgariaa lännen kirkon piiriin.
Paavi Johannasta kertovan legendan mukaan aiemmin 800-luvulla eräs nainen hallitsi nimellä Johannes VIII. Useimmat tutkijat pitävät kertomusta kuvitteellisena, mahdollisesti paaviuden vastustajien kehittämänä satiirina.[lähde? ]
Johanneksen aikakausi osuu niin sanottuun paaviuden alennustilaan vuosille 800–900. Johannes VIII oli hänkin kiinnostuneempi maallisista asioista, kuten sodankäynnistä, ja johti itsekin sotatoimia, esimerkiksi laivasto-osastoa taistelussa. Lopulta hänen kohtalokseen tuli joutua oman seurakuntansa jäsenten myrkyttämäksi. Myrkky oli ilmeisen tehotonta, koska hänet hakattiin lopulta vasaroilla kuoliaaksi. Hän koki siten saman kohtalon, jonka oli antanut useille poliittisille vastustajilleen.
John Gilmour

| John Gilmour |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1993 (ikä 31) Montreal, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Adler Mannheim
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Providence Friars (NCAA) Hartford Wolf Pack (AHL) New York Rangers (NHL) Rochester Americans (AHL) Buffalo Sabres (NHL) TsSKA Moskova (KHL) Dinamo Minsk (KHL)
NHL-varaus:  198. varaus, 2013 Calgary Flames
John Gilmour (s. 17. toukokuuta 1993 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigajoukkue Adler Mannheimissa. Hän pelaa puolustajan paikalla. Calgary Flames varasi Gillmourin NHL:n varaustilaisuuden 2013 7. kierroksella 198. pelaajana. Flames ei tarjonnut sopimusta Gillmourille. Sen sijaan Gilmour teki elokuussa 2016 sopimuksen New York Rangersin kanssa. Kaudella 2017–2018 alkaneella NHL-urallaan Gillmour on pelannut 2.3 2018 mennessä kymmenen ottelua tehopistein 2+0
John Gilmore

John Gilmore voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
John Gilmore, yhdysvaltalainen aktivisti ja ohjelmistokehittäjä
John Gilmore, yhdysvaltalainen saksofonisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Gilmore”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jack Hawkins

| Jack Hawkins |
| --- | --- |
 Jack Hawkins kotonaan Lontoossa 1973.
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Edward Hawkins
Syntynyt: 14. syyskuuta 1910 Lontoo
Kuollut: 8. heinäkuuta 1973 (62 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Edward Hawkins (14. syyskuuta 1910 Lontoo – 18. heinäkuuta 1973, Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnettuja roolejaan olivat muun muassa Kwai-joen silta (1957), Ben-Hur (1959) ja Arabian Lawrence (1962).
Hawkins oli ketjutupakoitsija ja sairastui kurkkusyöpään, josta hän kuitenkin selvisi, mutta menetti äänensä, kun leikkauksessa hänen koko kurkunpäänsä jouduttiin poistamaan. Hän kuoli 62-vuotiaana 1973 leikkauksen komplikaatioihin, jossa hänen äänensä yritettiin palauttaa keinotekoisen kurkunpään avulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jack Hawkins Wikimedia Commonsissa
Jack Hawkins Internet Movie Databasessa (englanniksi)
John Gill Shorter

John Gill Shorter
John Gill Shorter (3. huhtikuuta 1818 – 29. toukokuuta 1872) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä Yhdysvaltain sisällissodan aikana 1861–1863.
Shorterin edeltäjä Alabaman kuvernöörinä oli Andrew B. Moore ja seuraaja Thomas H. Watts. Hän syntyi Monticellossa, Georgiassa, ja kuoli 54-vuotiaana Alabaman Eufaulassa.
Johan Wilhelm Meinander

Johan Wilhelm Meinander (23. syyskuuta 1715 Ruotsi – 26. helmikuuta 1784 Sulkava) oli sahan omistaja ja puutavaran suoran ulkomaankaupan edelläkävijä, mutta myös maanviljelijä, kruununvouti ja lääninsihteeri.
Meinanderin vanhemmat olivat kruununvouti Olof Meinander ja Anna Magdalena Wargentin. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Birgitta Poppia (n. 1716-1748) ja toinen vuodesta 1749 Maria Krogia (1731-1797). Meinander seurasi isäänsä Savon alisen kihlakunnan kruununvoutina 1741, mutta oli myös Iitlahden tilan omistaja ja maanviljelijä Sulkavalla. Hänen vuonna 1765 rakentamansa Miettulan yksiraaminen sahalaitos sai 1500 tukin vuotuisen kiintiön ja luvan käydä suoraa sahatavaran kauppaa Venäjälle vuonna 1768, osin maaherra Anders Henrik Ramsayn tuella. Meinanderin Sulkavan Kuhakoskeen perustama toinen saha jäi taas lähinnä hänen poikansa Paulin hoidettavaksi. Loviisan porvarit vastustivat Meinanderin liiketoimia, mutta paikalliset talonpojat taas näkivät puukaupassa itselleen uusia ansiomahdollisuuksia. Meinanderilla oli myös Savon alueen säätyläisten tuki. Vuonna 1772 tehtiin virallinen päätös, että kaikki Savon ja Pohjois-Hämeen sahat saavat viedä lautatavaraa Venäjälle ohi tapulikaupunkinsa Loviisan. Päätös oli periaatteessa vastoin Ruotsin tuolloista talouspolitiikkaa, mutta se oli samalla osoitus 1700-luvun lopulla alkaneesta talouden vapautumiskehityksestä. Meinanderin lapsista ja heidän perheistään kehittyi isänsä tavoin muun muassa liike- ja virkamiehiä. Hänen poikansa Adolf  Meinander, Oulun läänin maaherra, aateloitiin 1800-luvun alussa Edelsvärdinä.
John Glen

| John Glen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. toukokuuta 1932 Sunbury-on-Thames, Englanti
Ammatti:  elokuvaohjaaja   elokuvaleikkaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1968-
Tunnetuimmat ohjaukset:  Erittäin salainen   Octopussy   007 ja kuoleman katse   007 vaaran vyöhykkeellä   007 ja lupa tappaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Glen (s. 15. toukokuuta 1932) on brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Sunbury-on-Thamesissa, Englannissa.
Glen muistetaan parhaiten viidestä ohjaamastaan 1980-luvun James Bond -elokuvasta:
Erittäin salainen (1981)
Octopussy (1983)
007 ja kuoleman katse (1985)
007 vaaran vyöhykkeellä (1987)
007 ja lupa tappaa (1989)
Lisäksi Glen leikkasi James Bond elokuvat:
Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa  (1969)
007 rakastettuni (1977)
Kuuraketti (1979)
Glen on lisäksi tehnyt työtä televisiossa. Hänen myöhemmältä elokuvaohjaajan uraltaan ovat peräisin muiden muassa elokuvat Kolumbus – seikkailijoista suurin (1992) ja Point Men (2001).
Johan Wilhelm Malm

Johan Wilhelm Malm (11. joulukuuta 1820 Rantasalmi – 17. kesäkuuta 1900 Riika) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Malmin vanhemmat olivat luutnantti, tilanomistaja Johan Henrik Malm ja Karolina von Nandelstadt ja puolisot vuodesta 1852 Adelaide Gerstfeldt (k. 1859) ja vuodesta 1867 Augusta Maria Lovisa Burmeister. Kenraalimajuri August Wilhelm Georg Malm oli Johan Wilhelm Malmin poika ensimmäisestä avioliitosta. Johan Wilhelm Malm tuli palvelukseen 1. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan 1837, jolloin hänet myös ylennettiin aliupseeriksi. Vuonna 1841 hänet siirrettiin vänrikkinä 4. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan ja määrättiin seuraavana vuonna pataljoonan adjutantiksi, jolloin hän myös yleni aliluutnantiksi. Luutnantiksi Malm ylennettiin 1846. Vuonna 1848 hänet siirrettiin ensin 9. armeijakunnan 1. reservidivisioonaan, ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin sitten 6. Libaun, H.K.K. Preussin Prinssi Karlin jalkaväkirykmenttiin. Siellä hänet määrättiin samana vuonna komppanianpäälliköksi ja ylennettiin kapteeniksi 1849 ja majuriksi 1851. Rykmentissään Malm osallistii Krimin sotaan 1853–1855.
Malm yleni sodan jälkeen everstiluutnantiksi 1857. Vuonna 1862 hänet määrättiin Kronstadtin 1. linjapataljoonan komentajaksi, mutta jo seuraavana vuonna hänet siirrettiin linnoitusrykmentin komentajaksi Brest-Litovskiin Puolaan. Siellä hän osallistui tammikuun kansannousun jälkiselvittelyihin 1863–1864, everstiksi hän yleni kesällä 1863. Malmista tuli Brest-Litovskin kaupungin sotasairaalan päällikkö 1864 ja 32. Kremetšugin jalkaväkirykmentin komentaja Ukrainan alueelle sekä Bedlekin sotasairaalan päällikkö 1866. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi syyskuussa 1874 ja määrättiin 6. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi lokakuussa, mutta siirrettiin jo marraskuussa 8. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Vuonna 1885 Malmista tuli 18. jalkaväkidivisioonan komentaja. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin syyskuussa 1886, eron sotapalveluksesta hän sai lokakuun viimeisenä päivänä.
John Bruce

John Bruce (tunnettiin myös nimellä: Brousse) (1837 - 26. lokakuuta, 1893) oli Redjoen kapinan aikana Red River Colonyssä 1869 perustetun métisien väliaikaishallituksen ensimmäinen presidentti, puuseppä ja tuomari.
John syntyi Pierre Brucen ja Marguerite Desrosiersin perheeseen 1837, vaimonsa Angélique Gaudryn kanssa heille syntyi kaikkiaan viisi lasta. Hän osallistui aktiivisesti Louis Rielin johtamaan Redjoen kapinaan mutta myöhemmissä oikeudenkäynneissä hänen väitetään toimineen täysin Rielin käskyjen mukaisesti. John Bruce kuoli 26. lokakuuta 1893 Leroyssä, Pohjois-Dakotassa, Yhdysvalloissa.
Jenni Huttunen

Jenni Huttunen (s. 27. toukokuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän on edustanut Kansallisessa Liigassa Tikkurilan Palloseuraa kaudella 2020 ja PK-35 Vantaata kaudella 2022. Kaudella 2020 hän pelasi Liigassa 15 ottelua ja teki niissä kolme maalia, joista jokaisen TiPS:in yhden maalin erolla voittamassa ottelussa (vastustajina TPS, KuPS ja Ilves). TiPS ylsi Liigassa SM-hopealle ja pelasi myös Suomen Cupin loppuottelussa.
Huttunen on edustanut Futsal-liigassa Team Vanpaa vuosina 2019–2020 ja HIFK Futsalia vuonna 2021.
Jalkaklaani

| Jalkaklaani |
| --- | --- |

Sarjakuvakustantamo:  Mirage Studios Image Comics IDW (2011)
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles nro 1 (toukokuu 1984)
Luojat:  Kevin Eastman Peter Laird
Tiedot
Tukikohta:  Japani New York
Perustajajäsenet:  Sato ja Oshi
Jäsenluettelo:  Silppuri Karai Oroku Nagi Shredder Elite Bebop ja Rocksteady
Jalkaklaani (engl. Foot Clan) on IDW-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä ninjaklaani. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma klaani esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Jalkaklaani on Silppurin johtama rikollisjärjestö, jonka juuret juontavat feodaalisen Japanin ajoilta.
Sarjakuva

Jalkaklaanin perustivat kaksi japanilaismiestä Sato ja Oshi. Sitä ennen Turtlesit olivat matkustaneet ajassa taaksepäin, jossa Raphael tapasi kaksi miestä tietämättä keitä he olivat.  Raphael opetti heille ninjutsua, kunnes palasi omaan aikaansa. Tämän jälkeen Sato ja Oshi päättivät seurata ninjan tietä. Oshi halusi pitää heidän opettajansa salassa, eikä halunnut mainittavan kilpikonnasta mitään. Kaksikko keskusteli perustamansa klaanin nimestä ja tulivat tulokseen Jalka, koska jokainen matka alkaa yhdellä askeleella. 
Jalkaklaanista tuli pelätyin ninjaryhmä Japanissa, johon kuuluivat myös Hamato Yoshi ja Oroku Nagi. Eräänä päivänä kaksikolle syntyi riita Tang Shen nimisen naisen vuoksi. Kaksikko joutui tappeluun keskenään, jonka päätteeksi Yoshi tappoi Nagin. Oman jäsenen tappamista ei suvaittu Jalkaklaanin sisällä ja Yoshi karkotettiin klaanista. Yoshi matkasi Shenin kanssa New Yorkiin, Yhdysvaltoihin, kun sillä välin Nagin nuorempi veli Oroku Saki liittyi klaaniin ja harjoitti itsensä erittäin vaaralliseksi ninjaksi. Ollessaan valmis hän matkusti Yhdysvaltoihin, New Yorkiin, jossa Saki perusti Jalkaklaanin alahaaran. Hänen johtamastaan klaanista tuli vuoden aikana voimakas ja pelätty ryhmä New Yorkissa. Samalla Saki otti nimekseen Silppuri ja salamurhasi Yoshin ja Shenin kostoksi veljensä kuolemasta.
Yli vuosikymmenen jälkeen Turtlesit haastoivat Silppurin kerrostalon katolla taistoon kostaakseen Yoshin ja Shenin kuoleman. Silppuri lähetti ensin jalkaninjat Turtlesien kimppuun, jotka eivät kuitenkaan mahtaneet mitään näille. Lopulta Silppuri päätti hyökätä itse heidän kimppuunsa, mutta kuoli taistelun päätteeksi pudottuaan katolta alas kranaatin kanssa. Kuolemansa jälkeen Amerikan jalkaklaani hajosi ja jalkaninjat alkoivat taistelemaan Silppurin eliittivartijoita vastaan. Tämän myötä klaanin johtaja Karai saapui Japanista New Yorkiin lopettaakseen klaanisodan. Hän teki myös Turtlesien kanssa sopimuksen, jotka auttaisivat häntä lopettamaan taistelun, sillä ehdolla, että jalkaklaani ei kostaisi koskaan Silppurin kuolemaan heille.
Useita vuosikymmeniä myöhemmin Jalkaklaani sai Utromeilta turvallisuussopimuksen, jonka myötä he suojelivat Utromien tukikohtaa maaplaneetalla, koska he eivät käytä aseita, mutta tarvitsivat suojelusta.
Sarjakuva > Image Comics

Karain ollessa kadoksissa Japanin ja New Yorkin jalkaklaanit olivat sekasorrossa. Antoine Puzorellin palkkamurhaajat olivat ampuneet New Yorkin jalkaklaanin johtoportaan, ja se oli kosto Puzorellin tyttärentyttären Shadow’n menettämisestä. Raphael päätti ottaa Silppurin alter egon ja puki haarniskan ylleen. Hän lupasi auttaa jalkaklaanin jälleenrakentamisessa. Raphael tapasi myöhemmin Japanin jalkaklaanin ja toisen Silppurin perijän, Pimikon. Hänen seuranaan olivat myös isänsä eliittiryhmä, joka on nyt uskollinen Pimikolle. Raphael sai kuulla kahdelta viiden neuvoston jäseneltä, ettei Karai enää kuulunut neuvostoon menetettyään kasvonsa. Raphaelin oli määrä taistella Pimikoa vastaan ja voittikin kaksinkamppailun. Neuvosto vaati Raphaelia tappamaan Pimikon, mutta sen sijaan Raphael leikkasi Pimikon ponihännän ja julisti itsensä voittajaksi. Paikalla olleet kaksi neuvoston jäsentä ei suvainnut tätä ja komensi jalkaklaanin Raphaelin ja Pimikon kimppuun. Kaksikko joutui tekemään yhteistyötä taistellessaan jalkaklaania, jalkaeliittiä, Chengiä ja Lady Silppuria vastaan. Raphael ja Pimiko selvisivät taistelusta voittajina, kun apuun tulivat loput Turtlesit.
Muissa medioissa > Televisiosarjat

Turtles – mutanttikilpikonnat -televisiosarjassa jalkaklaanin jäsenet ovat korvattu roboteilla Silppurin tahdosta.
Ninja Turtles: The Next Mutation -televisiosarjassa jalkaklaani on Silppurin johtama katujengi. Suurin osa sen jäsenistä koostui nuorista.
Muissa medioissa > Elokuvat > Teenage Mutant Ninja Turtles (2014)

Vuoden 2014 Teenage Mutant Ninja Turtles -elokuvassa Jalkaklaani on perinteisestä ninjaklaanista poiketen pelkkä yhdysvaltalainen rikollisjärjestö. Se piti New Yorkia uhan alla Silppurin johdolla. Ryhmän kakkosmiehenä toimi Eric Sacks, Silppurin adoptiopoika, Sacks Industriesin toimitusjohtaja ja April O’Neilin isän entinen tutkimustoveri. Kaduilla ja varsinaisessa kenttätyössä Jalkaklaanin joukkoja johti Karai. Jalkaklaani käytti perinteistä poiketen tuliaseita pääaseinaan.
vuoden 2012 sarjassa esiintynyt logo.
Jenni Kivelä

Jenni Kivelä (s. 1974) on suomalainen koreografi ja tanssitaiteilija.
Kivelä valmistui ylioppilaaksi Kallion lukiosta 1993. Hän opiskeli kulttuurituottajan opintoja 1994–1996 ja valmistui tanssitaiteen kandidaatiksi 1999 ja maisteriksi 2001 Teatterikorkeakoulusta. Kivelä on työskennellyt Zodiak – Uuden tanssin keskuksen housekoreografina 2004–2005 ja TADaC Theatre Academy Dance Companyn taiteellisena johtajana vuosina 2007–2008. Hän on tehnyt teoksia eri tanssiryhmille  Suomessa ja ulkomailla kuten Helsinki Dance Company, Mobita Dansco, Pori Dance Company, Norrdans, Transitions Dance Company Laban. Hän on työskennellyt valtion kolmevuotisen taiteilija-apurahan turvin 2007–2009 ja 2014–2016. Hänen koreografiansa Juhlapäiviä voitti Saitaman kansainvälisen koreografikilpailun Japanissa vuonna 2005. Hänen teoksiaan on esitetty Suomessa ja ulkomailla lukuisissa eri paikoissa.
Jenni Kantanen

Jenni Kantanen (s. 12. elokuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2019–2020 ja 2022. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja toisella kaudella 12 ottelua, joissa syntyi kolme maalia. Kaudella 2021 Kantanen pelasi Kakkosessa Tampereen Pallo-Veikkojen joukkueessa.
Kantanen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja teki ottelussa kolmannesta sijasta Englantia vastaan 2–1-voittomaalin. Kolmannen sijan myötä Suomi selviytyi myöhemmin samana vuonna pelattuihin saman ikäluokan maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa Kantanen teki maalin alkulohko-ottelussa Ghanaa vastaan.
Jenni Karimäki

Jenni Karimäki (s. 1981) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori.
Karimäki työskentelee erikoistutkijana Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksessa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2007 Tampereen yliopiston historiatieteen laitokselta pääaineenaan poliittinen historia. Tohtoriksi Karimäki väitteli vuonna 2016 Turun yliopistossa.
Karimäki on erikoistunut etenkin puolue- ja aatehistoriaan. Hän on toiminut politiikan kommentaattorina esimerkiksi Ylellä.
Jaakko V

| Jaakko V |
| --- | --- |
 Jaakko V. Corneille de Lyonin maalaama muotokuva noin vuodelta 1536.
Skotlannin kuningas
Valtakausi:  9. syyskuuta 1513 – 14. joulukuuta 1542
Kruunajaiset:  21. syyskuuta 1513
Edeltäjä:  Jaakko IV
Seuraaja:  Maria I

Syntynyt:  10. huhtikuuta 1512 Linlithgow, Skotlanti
Kuollut:  14. joulukuuta 1542 (30 vuotta) Fife, Skotlanti
Puoliso:  Valois’n Madeleine  Maria Guise
Lapset:  James Stewart  Robert Stewart     Maria I
Suku:   Stuart
Isä:  Jaakko IV
Äiti:  Margareeta Tudor
Uskonto:  katolinen
Jaakko V (10. huhtikuuta 1512 – 14. joulukuuta 1542) oli Skotlannin kuningas vuosina 1513–1542.