stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FM-2030

| FM-2030 |
| --- | --- |
 FM-2030
Henkilötiedot
Muut nimet:  Fereidoun M. Esfandiary
Syntynyt: 15. lokakuuta 1930 Bryssel, Belgia
Kuollut: 8. heinäkuuta 2000 (69 vuotta) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, filosofi, opettaja
FM-2030 (15. lokakuuta 1930 – 8. heinäkuuta 2000 New York, Yhdysvallat), alkuperäiseltä nimeltään Fereidoun M. Esfandiary, oli Belgiassa syntynyt transhumanistinen filosofi ja futuristi. Hän perusti Upwingers-liikkeen, joka pyrki siirtymään poliittisen vasemmisto-oikeisto-akselin tuolle puolen ja kannatti maailmanlaajuista ”elektronista demokratiaa”, enteillen siten nykyistä Internetiä.
Elämä

Esfandiary syntyi Brysselissä Belgiassa ja puhui arabiaa, ranskaa, hepreaa ja englantia. Hän osallistui Iranin olympiajoukkueen osana vuoden 1948 kesäolympialaisiin, joissa kilpaili painissa ja koripallossa. Hän piti itseään maailmankansalaisena ja vaihtoi 1970-luvun puolivälissä nimensä FM-2030:ksi, koska halusi vapautua tavanomaisiin erisnimiin liittyvistä ”heimoyhteyksistä”.
Eläessään FM-2030 viittasi ”kuoleman tyranniaan” ja haluunsa tuhota kuoleman. Huomautuksiin siitä, että ikuinen elämä olisi epäluonnollista, hän vastasi, että jos kuolema oli luonnollista, siitä pitäisi päästä eroon – hän kuvasi kuoleman voittamista ihmisen evoluution seuraavana askeleena. Hänen valitsemansa nimi viittasi vuoteen 2030, jolloin hän viettäisi satavuotispäiväänsä. Tuona vuonna kaikilla olisi hänen mukaansa jo mahdollisuus elää ikuisesti.
Epätavallisista uskomuksistaan huolimatta FM-2030 ei koskaan katkaissut yhteyksiään vallitsevaan yhteiskuntaan, vaan toimi opettajana useissa merkittävissä yliopistoissa. Näihin lukeutuivat newyorkilainen New School for Social Research, Kalifornian yliopisto Los Angelesissa ja Florida International University. Hän toimi lisäksi konsulttina Lockheedille, J. C. Penneylle ja Rockwell Internationalille.
FM-2030 asui viimeiset vuotensa Miamissa Yhdysvalloissa. Hän kuoli haimasyöpään 8. heinäkuuta 2000 New Yorkissa, minkä jälkeen hänet siirrettiin kryoniseen säilytykseen Alcor Life Extension Foundationin tiloihin Scottsdaleen Arizonaan.
FM-2030:n pitkäaikainen elämänkumppani oli Flora Schnall, joka oli ensimmäisiä Harvardin yliopistosta valmistuneita naisia.
Fritz Knöchlein

| Fritz Knöchlein |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1911  München, Saksa
Kuollut: 21. tammikuuta 1949 (37 vuotta)  Hampuri, Britannian vyöhyke, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Palvelusvuodet:  1934–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  SS-Obersturmbannführer
Fritz Knöchlein (27. toukokuuta 1911 München - 21. tammikuuta 1949) oli saksalainen kansallissosialisti ja SS-Obersturmbannführer toisen maailmansodan aikana.
Knöchlein liittyi SS:ään vuonna 1934 ja organisoi 3. SS-divisioona Totenkopfin moottoroidun osaston lähellä Dachaun keskitysleiriä. Toisen maailmansodan alussa hän otti osaa Ranskan valloitukseen. Hän osallistui 27. toukokuuta 1940 brittiläisten sotavankien joukkomurhaan Le Paradisissa Pas-de-Calaisissa, jossa hän teloitutti konekivääreillä 96 2. kuninkaallisen Norfolkin pataljoonan miestä, jotka olivat antautuneet hänen yksikölleen. Haavoittuneet lopetettiin ampumalla ja pistimillä. Hengissä selvisi kaksi vankia, joista toinen, Albert Pooley, otti elämäntehtäväkseen saattaa Knöchlein sodan jälkeen oikeuden eteen sotarikoksista. Ammuttujen ruumiit haudattiin nopeasti tapahtumapaikalle, kunnes vuonna 1942 ranskalaiset viranomaiset hautasivat ne uudelleen Le Paradisin sotilashautausmaalle.
Knöchlein palveli Ranskan jälkeen itärintamalla ilmatorjuntayksikössä ja norjalaisista vapaaehtoisista muodostetun SS-yksikön komentajana. Hän ansaitsi palveluksestaan ritariristin ja rautaristin. Sodan jälkeen hän joutui Altonassa vastaamaan sotarikoksista vuonna 1948 ja hirtettiin tammikuussa 1949.
Suomen Poololiitto

Suomen Poololiitto ry on vuonna 2001 perustettu poolourheilun kansallinen lajiliitto. Lajiliitto perustettiin ruotsalaisen pooloyhdistyksen (Almare Stäket) ja Almare-kartanon omistajan Irene Sethin, nykyisen Ruotsin kansallisen lajiliiton puheenjohtajan, sekä Kansainvälisen Poololiiton aloitteesta käynnistämään uudelleen poolourheilun harrastusta Suomessa lajin edellisen lähinnä 1990-luvun alkupuolelle sijoittuneen rantautumisen epäonnistuttua.
Poololiitto toimii Suomessa poolourheilun kansallisena lajiliittona ja se on Kansainvälisen Poololiiton sekä Suomen Olympiakomitean jäsen.
Liitolla ei nykyään ole toimintaa, eikä Suomessa tällä hetkellä pelata lainkaan pooloa.[lähde? ]
Suunta

Suunta oli vuosina 1919–1925 ilmestynyt poliittinen viikkolehti, jonka taustalla vaikuttivat entiset itsenäisyysaktivistit. Lehden päätoimittajia olivat Yrjö Ruutu 1919, Kai Donner 1920–1922 ja Eino Tikkanen 1922–1925. Sen teema oli Suomen itsenäisyyden säilyttämisen edellytykset ja siinä keskeisenä luja puolustustahto.
Aiheesta muualla

Suunta-lehden vuosikerrat 1919-1925 digitoituna Kansalliskirjastossa
Suomi kutsuu, Finland Calling

Suomi kutsuu, Finland calling oli yhdysvaltalainen suomenkielinen television varieteeohjelma, jota esitettiin Michiganin osavaltiossa WLUC-TV-kanavalla vuosina 1962–2015. Ohjelmassa esitettiin suomalaista kansanmusiikkia, haastateltiin Suomesta matkustaneita vieraita ja esitettiin kuvamateriaalia Suomesta. Ohjelmaa lähetettiin Marquetten kaupungin televisioasemalta Ylä-Michiganista ja sen juontajana toimi Carl Pellonpaa koko ohjelman historian ajan. Suomi kutsuu, Finland calling on Yhdysvaltojen televisiohistorian pisimpään esitetty puheohjelma, pisimpään esitetty vieraskielinen ohjelma ja se oli maan ainoa suomenkielinen ohjelma. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 29. maaliskuuta 2015.
Historia

Ohjelma aloitettiin alun perin mainostamaan paikallisen matkatoimiston Suomen matkoja. 1960-luvun väestönlaskentatietojen mukaan tuolloin Ylä-Michiganin niemimaan asukkaista neljäsosa oli ensimmäisen tai toisen sukupolven suomalaissiirtolaisia. Ohjelmasta tuli nopeasti suosittu ja sen kesto kasvoi pian puolesta tunnista tuntiin. Carl Pellonpaa juonsi ohjelmaa yhtäjaksoisesti joka viikko lukuun ottamatta yhdeksän kuukauden taukoa 1963. Hän jäi eläkkeelle televisioasemalta vuonna 1995, mutta jatkoi yhä juontajan tehtäviään.
Suomi kutsuu, Finland calling kuvattiin yksinkertaisessa studiossa, jossa Pellonpaa haastatteli vieraitaan taustallaan Suomen kartta, valokuvia ja tekokukkia. Hän puhui haastateltaviensa kanssa suomea ja tulkkasi myös puhuttuja asioita lyhyesti englanniksi. Ohjelman vieraina kävi sekä arvovieraita että tavallisia suomalaisia.
Ohjelma sponsoroi useita tanssiaisia ja ryhmämatkoja Suomeen. Carl Pellonpaa palkittiin vuonna 1988 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkillä ja vuonna 2012 Siirtolaisinstituutin John Morton -palkinnolla.
Aiheesta muualla

Videonäyte ohjelmasta Vimeo-sivustolla
Suunta on vain ylöspäin

| ”Suunta on vain ylöspäin” Indica |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Akvaario
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2014 
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 03.05
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Indican muut singlet
| ”A Definite Maybe” 2013 | ”Suunta on vain ylöspäin” 2014 |   |
Suunta on vain ylöspäin on suomalaisyhtye Indican kappale heidän kuudennelta, Akvaario-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin toisena singlenä 19. maaliskuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa päivää ennen singlejulkaisua. Kappale ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista

"Suunta on vain ylöspäin" - 3:05
Suunta-kallistusheilahtelu

Suunta-kallistusheilahtelu (engl. Dutch roll) on lentokoneen liiketyyppi, jossa yhdistyvät epäsynkronisesti tapahtuva pituus- ja poikkiakselien suuntainen heilahtelu. Ilmiö esiintyy selvimmin nuoli- ja yläsiivellisissä ilma-aluksissa. Myös siiven pituusakselin suuntaista palautusvoimaa kasvattava positiivinen V-kulma kasvattaa ilma-aluksen taipumusta suunta-kallistusheilahtelulle. Ilmiö voidaan estää esimerkiksi yläsiivellisissä lentokoneissa negatiivisella V-kulmalla, tai poikkiakselin suuntaisella vakautusjärjestelmällä (engl. yaw damper).
Aiheesta muualla

Tietokonesimulaatio dutch roll -ilmiöstä
Etelä-Dakota

Etelä-Dakota (äännetään suom. [-dakota], engl. South Dakota /'saʊθ də'koʊtə/) on 2. marraskuuta 1889 Yhdysvaltoihin liitetty osavaltio. Nimensä Etelä-Dakota on saanut lakota- ja takota-nimisten sioux-intiaaniheimojen mukaan.
Etelä-Dakotan asukasluku on 853 175 (2014) ja pinta-ala 199 905 km². Sen pääkaupunki on Pierre ja suurin kaupunki Sioux Falls.
Maantiede

Osavaltio rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Dakotaan, etelässä Nebraskaan, idässä Iowaan ja Minnesotaan ja lännessä Wyomingiin ja Montanaan.
Missouri virtaa osavaltion keskiosien läpi. Sen itäpuolella on matalia kukkuloita ja jääkauden muovaamia järviä. Suuri osa Etelä-Dakotan länsiosasta kuuluu Suuriin tasankoihin.
Preeria ja laidunmaat kattavat 90 % osavaltion pinta-alasta. Aikoinaan siellä kulkivat tuhatpäiset biisonilaumat. Etelä-Dakotan tunnetuin nähtävyys on Mount Rushmore National Memorial – Rushmore-vuoreen hakatut neljän presidentin kasvokuvat.
Etelä-Dakotan itäosa on osa Tornado Alleyksi kutsuttua aluetta. Osavaltion alueella havaitaan vuosittain keskimäärin 36 tornadoa.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Sioux Fallsissa on noin 28 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa -14 astetta.
Vuonna 2010 Etelä-Dakotassa oli viisi yli 20 000 asukkaan kaupunkia: Sioux Falls, Rapid City, Aberdeen, Brookings ja Watertown.
Etelä-Dakotan kartta (iso kartta).
Mustat kukkulat Etelä-Dakotassa.
Badlands.
Historia

Ensimmäinen tieto eurooppalaisten käynnistä Etelä-Dakotassa on vuodelta 1742, jolloin siellä kävi ranskalaisia tutkimusmatkailijoita. Yhdysvaltojen lippu liehui siellä ensi kertaa vuonna 1804. 70 vuotta myöhemmin huhuttiin George A. Custerin joukkojen löytäneen kultaa. Etelä- ja Pohjois-Dakota liittyivät Yhdysvaltoihin vuonna 1889.
Muita historian tunnettuja nimiä ovat Buffalo Bill ja Calamity Jane.
Hallinto

Etelä-Dakotan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 35 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 70  jäsentä. Jäsenet valitaan kahden vuoden välein 35 vaalipiiristä. Parlamentti kokoontuu alkaen tammikuun toisesta tiistaista. Istuntokausi kestää joka toinen vuosi 40 työpäivää, joka toinen vuosi 35 työpäivää.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Vuodesta 2019 kuvernöörinä on ollut Kristi Noem.
Etelä-Dakota on jaettu 66 piirikuntaan.
Kuolemanrangaistus on käytössä Etelä-Dakotassa. Vuoden 1976 jälkeen osavaltio on teloittanut viisi vankia. Viimeisin teloitus suoritettiin 2019.
Talous

Etelä-Dakotan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 40 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 47. tilalla.
Vakuutus-, pankki- ja kiinteistöala ovat tärkeä osa Etelä-Dakotan taloutta. Homestaken kaivoksen aikoihin osavaltio oli Yhdysvaltojen suurin kullan tuottaja, mutta kaivos on suljettu 2001. Nykyisin Etelä-Dakotassa louhitaan kivituotteita ja kipsiä ja kaivetaan öljyä ja maakaasua. Maatalouden tärkeimpiä tuotteita ovat nautakarja, maissi, soijapavut, vehnä ja sianliha.
Liikenne

Etelä-Dakotassa on 17 lentoasemaa, joista neljällä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Niistä vilkkaimmat olivat Sioux Fallsin lentoasema (493 500 lähtevää matkustajaa) ja Rapid Cityn lentoasema (264 000).
Etelä-Dakota on Wyomingin lisäksi ainoa Manner-Yhdysvaltain osavaltio, jossa Amtrakin matkustajajunat eivät kulje. Siellä on kuitenkin tavarankuljetusta varten noin 3 000 kilometriä raiteita. Suurimmat toimijat ovat BNSF Railway ja Rapid City, Pierre & Eastern Railroad, jotka omistavat ratakilometreistä yhteensä lähes 80 prosenttia.
Autoteitä Etelä-Dakotassa on noin 133 000 kilometriä, joista 12 500 kilometriä on osavaltion ylläpitämää maantietä.
Väestö

Rodullisesti Etelä-Dakotan asukkaista on 85,9 % valkoisia, 8,8 % intiaaneja, 2,7 % hispaaneja, 1,3 % mustia ja 0,9 % aasialaisia (0,4 % muita). Etnisesti eniten on saksalaisia (40,7 %), norjalaisia (15,3 %), irlantilaisia (10,4 %), intiaaneja (8,3 %) ja englantilaisia (7,1 %).
Urheilu

Pienen asukaslukunsa takia Etelä-Dakotassa on vain vähän ammattilaisurheiluseuroja. Seuratoiminta on rajoittunut Sioux Fallsiin ja Rapid Cityyn. Etelä-Dakotan osavaltion yliopistolla on joukkueita eri lajeissa yliopistosarjassa.
| Joukkue | Kaupunki | Sarja & laji | Kotikenttä | Perustettu | Mestaruudet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sioux Falls Canaries | Sioux Falls | AA, baseball | Sioux Falls Stadium | 1993 | 1 |
| Rapid City Rush | Rapid City | CHL, jääkiekko | Rushmore Plaza Civic Center | 2006 | 0 |
| Sioux Falls Storm | Sioux Falls | IFL, arena football | Sioux Falls Arena | 2000 | 4 |
| Sioux Falls Skyforce | Sioux Falls | D-League, koripallo | Sioux Falls Arena | 1989 | 2 |
| Sioux Falls Stampede | Sioux Falls | USHL, jääkiekko | Sioux Falls Arena | 1999 | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Dakota Wikimedia Commonsissa
South Dakota State Capitol.
Etanolitehdas Turnerin piirikunnassa.
Suomen Polttoaine Supa

Supa-huoltoasema Simossa
Suomen Polttoaine Supa Oy (1996–2005) oli Suomalaiseen Energiaosuuskuntaan aiemmin kuuluneiden bensiinikauppiaiden 1996 Lahdessa perustama huoltoasemaketju, johon liittyi kolmeakymmentä bensiiniasemaa hallussaan pitäneet kauppiaat. Yhtiö jätti konkurssihakemuksensa 20. tammikuuta 2005. Osa kauppiaista perusti Startoilin.
Frederikke Thøgersen

Frederikke Skjødt Thøgersen heinäkuussa 2017.
Frederikke Skjødt Thøgersen (s. 24. heinäkuuta 1995) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 52 maaottelua ja tehnyt maalin maaliskuussa 2018 Algarve Cupin ottelussa Alankomaita vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 viisi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2014 Algarve Cupissa Ruotsia vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa maaliskuussa 2020.
Thøgersen on edustanut seuratasolla Thisted FC:tä vuoteen 2013 saakka, Fortuna Hjørringia vuosina 2013–2019 ja italialaista Fiorentinaa elokuusta 2019 alkaen.
Frederik van Zyl Slabbert

Frederik van Zyl Slabbert (2. maaliskuuta 1940 Pretoria – 14. toukokuuta 2010 Johannesburg) eteläafrikkalainen tieteilijä, poliitikko ja liikemies, joka tunnetaan erityisesti apartheidin ajan pääoppositiopuolueen, Edistyspuolueen, puheenjohtajana.
Van Zyl Slabbert opiskeli Witwatersrandin ja Stellenboschin yliopistoissa ja suoritti tohtorintutkinnon vuonna 1967. Hän kiinnostui politiikasta sosiologisen tutkimuksensa kautta. Vuonna 1974 van Zyl Slabbert asettui Edityspuolueen kansanedustajaehdokkaaksi ja voitti Kansallispuolueen ehdokkaan Rondeboschin vaalipiirissä. Hän uudisti kansanedustajapaikkansa vuosina 1977 ja 1981. Van Zyl Slabbertista tuli keskeinen Edistyspuolueen vaikuttaja; hän muotoili puolueen poliittista linjaa muun muassa sen perustuslaillisen komitean puheenjohtajana. Vuonna 1979 hänestä tuli puolueen puheenjohtaja ja samalla pääoppositiojohtaja.
Vuonna 1986 hän erosi puheenjohtajuudesta ja kansanedustajan tehtävistä, koska katsoi parlamentin olleen merkityksetön maan poliittisten ongelmien ratkaisemisessa. Vuonna 1987 hän aloitti keskustelut ANC:n kanssa.
Fritz Klute

Fritz Klute (29. tammikuuta 1885 Freiburg im Breisgau – 7. helmikuuta 1952 Mainz) oli saksalainen maantieteilijä. Hän toimi professorina Gießenissä vuodesta 1921 ja Mainzissa vuodesta 1947. Klute tutki muun muassa asutusmaantiedettä ja ilmaston vaikutusta jääkausiin.
Aiheesta muualla

Kluten teoksia Saksan kansalliskirjastossa
Flowers

Flowers voi tarkoittaa seuraavia:
Flowers, Rolling Stonesin albumi vuodelta 1967
”Flowers”, Miley Crusin kappale vuodelta 2023
Flowers, sukunimenä:
Brandon Flowers (s. 1981), yhdysvaltalainen laulaja ja kosketinsoittaja
Herbie Flowers (1938–2024), brittiläinen basisti ja tuubisti
Jermaine Flowers (s. 1985), yhdysvaltalainen koripalloilija
Ron Flowers (1934–2021), englantilainen jalkapalloilija
Tim Flowers (s. 1967), englantilainen jalkapallomaalivahti
Tommy Flowers (1905–1998), brittiläinen insinööri ja varhainen tietokoneen suunnittelija
Vonetta Flowers (s. 19793), yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiavoittaja.
Swedish Berries

Pussillinen Swedish Berries -makeisia.
Swedish Berries on kokoelma punaisia (joskus myös sinisiä ja vihreitä) marjanmuotoisia ja pehmeitä karkkeja, joita valmistaa Maynards. Swedish Berries -makeisia markkinoi Vanderlei Candy. Swedish Berriesit sisältävät sokeria, glukoosisiirappia, muunneltua maissitärkkelystä, sitruunahappoa, keinotekoisia makeutusaineita, mineraaliöljyä, karnaubavahaa, väriaineita ja tiivistettyä päärynämehua.
Swedish Berriesit ovat maultaan ja koostumukseltaan identtisiä Swedish Fish -makeisten kanssa. Swedish Berries -makeisten valmistus ja myynti on lopetettu Yhdysvalloissa, mutta niitä on saatavilla Kanadassa ja monissa muissa valtioissa.
Käännös suomeksi
Frederika (Hannover)

| Frederika |
| --- | --- |
 
Kreikan kuningatar
Valtakausi:  1945–1964

Syntynyt:  18. huhtikuuta 1917 Blankenburg Hannover Saksa
Kuollut:  6. helmikuuta 1981 Madrid, Espanja
Puoliso:  Paul I
Lapset:  kuningatar Sofía Kuningas Konstantin II Prinsessa Irene
Koko nimi:  Fredericka Louise Thyra Victoria Margaret Sophia Olga Cecily Isabel Christa
Suku:  Hannover (suku)
Isä:  Ernst August
Äiti:  Viktoria Luise
Fredericka Louise Thyra Victoria Margaret Sophia Olga Cecily Isabel Christa (18. huhtikuuta 1917 – 6. helmikuuta 1981)  oli saksalainen aatelisneito, josta tuli Paul I:n puolisona Kreikan kuningatar.
Frederika oli Brunswick-Lüneburgin herttuan Ernst Augustin ja Viktoria Luisen tytär joka kasvoi Itävallassa ja kävi koulunsa Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Hän meni naimisiin Kreikan kruununprinssi Paulin kanssa vuonna 1938. Häiden jälkeen hän oppi kreikan kieltä ja liittyi ortodoksiseen kirkkoon. Perhe asui Ateenan lähistöllä, missä heille syntyi kaksi lasta, Sofía ja Konstantin.
Toisen maailmansodan puhjettua perhe siirtyi Kreetalle, sieltä Egyptiin ja asettui lopulta Etelä-Afrikkaan, missä nuorin tytär Irene syntyi. Siellä asuessaan prinsessa aloitti hyväntekeväisyysjärjestön, joka keräsi rahaa kreikkalaisille. Perhe pääsi palaamaan Kreikkaan vasta 1946. Heistä tuli kuningasperhe, kun Yrjö II kuoli vuonna 1947. He keskittyivät sisällissodan taltuttamiseen, ja suosittu kuningatar vieraili joukkojen luona rintamalla myös yksin miehensä sairastaessa. Sodan päätyttyä 1949 alkoi jälleenrakennus. Kuningatar pyrki uudistamaan myös maan jälkeenjäänyttä koulutusta.
1960-luvulla, kun ulkomainen apu tyrehtyi, kuningasperhe alettiin nähdä turhana rahanhukkana ja heidän suosionsa laski. Kuningas kuoli 1964. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen Frederika pakeni Roomaan poikansa kanssa. Tytär Sofiasta tuli Espanjan kuningatar. Frederika kuoli Madridissa ollessaan vierailulla tyttärensä luona.
Suklaarousku

| Suklaarousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  moseri
Kaksiosainen nimi
 Lactarius moseri  Harmaja 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suklaarousku (Lactarius moseri) on rouskujen sukuun kuuluva sienilaji. Se on syötävä, mutta pitää ensin esikäsitellä keittämällä.
Ulkonäkö

Lakin värissä on violetinvivahdetta, mutta lähinnä se on suklaanruskea. Lakin keskellä on kuoppa. Sen lima on runsasta. Heltat ovat vaalean punakeltaisia. Malto on väriltään vaaleanruskeaa.
Elinympäristö

Suklaarouskua esiintyy yleisesti soiden reunaosissa, varsinkin korpisoilla sekä vesistöjen rannoilla.
Suomen Pikakirjoittajayhdistys

Suomen Pikakirjoittajayhdistys on vuonna 1872 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on pikakirjoituksen kehittäminen, pikakirjoitustaidon levittäminen ja pikakirjoittajien etujen valvominen. Yhdistys julkaisee
Pikakirjoituslehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Yhdistyksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 1999 Niklas Varisto.
Historia

Suomessa oli käytetty pikakirjoitusta vuodesta 1862 lähtien. Vuoden 1871 syyskuussa kymmenkunta pikakirjoittajaa kokoontui keskustelemaan ja päättämään pikakirjoittajayhdistyksen perustamisesta. Senaatti vahvisti yhdistyksen säännöt 16. tammikuuta 1872.
Yhdistyksen merkittävimpiä tehtäviä on ollut pikakirjoittajien järjestäminen valtiopäiville, jota se hoiti vuoteen 1908 saakka, jolloin eduskunta perusti oman pikakirjoituskanslian.
Yhdistys on järjestänyt pikakirjoituskursseja ja nopeusharjoituksia sekä julkaissut pikakirjoitusaiheista kirjallisuutta, muun muassa lyhenneluetteloita ja oppaita suomen kielen pikakirjoitusjärjestelmän käyttämisestä muiden kielten kirjoittamiseen.
FS Colbert (1928)

| Colbert |
| --- | --- |
 Colbert

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  12. kesäkuuta 1927
Laskettu vesille:  20. huhtikuuta 1928
Palveluskäyttöön:  4. maaliskuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 160 t (standardi) 12 984 t (kuormattu)
Pituus:  194,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  19,10 m
Syväys:  6,35 m
Koneteho:  90 000 shp
Nopeus:  31 solmua
Miehistöä:  752
Aseistus
Aseistus:  8 x 203 mm/L50 Mle 1924 -tykkiä kaksoistorneissa 8 x 75 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 4 x 13,2 mm kolmipiippuista ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 550 mm torpedoputkea 3 x lentokonetta
Colbert oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan sisällytettiin raskas risteilijä, jonka hankinta vahvistettiin lailla 4. elokuuta 1926. Alus määrättiin 1. maaliskuuta 1927 tehtäväksi Brestin laivastontelakalle, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1931.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus siirrettiin 16. helmikuuta 1935 modernisoitavaksi Arsenal de Lorientiin, mistä se palasi tammikuussa 1936. Alus liitettiin kansainväliseen laivasto-osastoon, joka valvoi sisällissotaan ajautuneen Espanjan saartoa. Alus oli toisen maailmansodan alkaessa syyskuussa 1939 Oranissa, mistä se palasi tammikuussa 1940 Touloniin alistettuna Afrikan laivaston komentajalle 24. tammikuuta alkaen.
Alus osallistui Saksan laivaston risteilijän Admiral Hipperin etsintöihin ja palasi Ranskaan huhtikuussa. Italia julisti sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta.Colbert osallistui 13. kesäkuuta iskuun Genovanlahdelle, tulitti sen aikana maakohteita ja joutui Regia Marinan moottoritorpedoveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Aselevon astuttua voimaan alus siirrettiin Toulonissa telakalle huollettavaksi 1. elokuuta. Se siirrettiin ylläpidon vastuulle aina vuoden vaihteeseen.
Tammikuussa 1941 palvelukseen palattuaan alus sijoitettiin 1. risteilijäviirikköön. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö teki aluksestaan käyttökelvottoman. Alus paloi kuusi vuorokautta, kärsi lisää vaurioita 7. joulukuuta ja tuli korjauskelvottomaksi. Palanut hylky nostettiin ja romutettiin 1946–1947.
Ferdinand von Nordenflycht

Ferdinand Freiherr von Nordenflycht
Ferdinand von Nordenflycht (1816–1901) oli preussilainen virkamies ja myöhemmin preussilaisen Sleesian maakunnan maaherra (saks. Oberpräsident).
Nordenflycht opiskeli oikeustiedettä Königsbergissä, Bonnissa ja Berliinissä. Hän teki merkittävän virka- ja poliitikkouran ennen nimitystään Sleesian maaherraksi vuonna 1873. Hän toimi virassa vuoteen 1874 saakka.