stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mulgipuuro

Mulgipuuro
Mulgipuuro (vir. mulgipuder) tai Mulgin puuro (vir. Mulgi puder), myös peruna- ja ohraryyni- tai ohrasuurimopuuro on perinteinen perunoista ja murskatuista ohrasuurimoista valmistettu puuro Etelä-Virossa Mulgimaalla eli nykyisessä Viljandin maakunnassa. Mulgipuuro on saanut nimensä tämän kulttuurihistoriallisen alueen mukaan, ja se on edelleen suosittu perinneruoka koko Virossa. Mulgipuuroa pidetään myös Viron kansallisruokana.
Mulgipuuro on ainoa virolainen kansallisruoka, joka on Unescon ihmiskunnan aineettoman kulttuuriperinnön luettelossa. Unescon artikkelista puuttuu erittäin tärkeä yksityiskohta. Eesti Rahvakultuuri Keskus ("Viron kansallinen kulttuurikeskus") artikkelissa kirjoitetaan, että "Kun perunat ja helmiohra on keitetty tai haudutettu pehmeiksi, ne sekoitetaan, välttäen perunoiden soseuttamista". Unescon artikkelissa tämä yksityiskohta puuttuu kokonaan, sen sijaan kirjoitetaan "Ainesosat keitetään pehmeiksi ja sitten muussataan". Tämä yksityiskohta on erittäin tärkeä, sillä kun perunapalat eivät jää kokonaisiksi ohraan sekoitettuna, puuro muuttuu kovaksi ja maistuu pahalta.
1800-luvun talonpoikaisuudistus maaorjuuden lakkauttamisen myötä paransi virolaisten esi-isien elinolosuhteita, jotka edistivät nykyään tunnetun kansallisruokakulttuurin kehittymistä, ja tällä ajanjaksolla keskeiset ruokalajit valikoituivat joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta osaksi Viron ruokakulttuuria. Kansallisen ruokakulttuurin perustana ovat epäilemättä viljaruoat, mukaan lukien mulgipuuro. Mulgimaalla mulgipuuro on edelleen melko jokapäiväinen ruoka koulujen ja päiväkotien ruokalistoilla. Mulgipuuroa tarjotaan myös monissa Mulgimaan ravintoloissa, joissa se on suosittu ruokalaji sekä paikallisten että vierailijoiden keskuudessa.
Mulgipuuropäivää vietetään Mulgimaalla syksyllä, kun viljasato on varastoissa ja perunat nostettu. Esimerkiksi vuonna 2018 Mulgipuuropäivä järjestettiin 3. lokakuuta kaikkialla Mulgimaalla. Puuroa tarjotaan myös kaikissa Mulgimaan muissa suurissa tapahtumissa.
Mulgipuuro sisältyy Viron aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Nimivaihtoehdot

Mulgipuuro on erittäin ravitsevaa, joten sitä keitettiin enemmän talvella tai raskaan fyysisen työn tekijöille. Sillä arvellaan olevan yhteensä 15 eri nimeä. Historiallisesti mulgipuuron syntymä juontaa juurensa 1800-luvun ensimmäiseen neljännekseen. Silloin hedelmällisillä viljelymailla siunatut ja ohran ja perunan viljelyn aloittaneet mulgit keittivät ensimmäisinä tämän puuron sekoittaessa siihen sekä varastoitua viljaa että perunoita niiden tasaista käyttöä tavoitellen. Siitä johtuvat myös mulgipuuron nimet, kuten ”sekalainen” (vir. segadik) ja ”kantoisa puuro” (vir. kannustiku pudru), Järvamaalla ja Harjumaalla ”hämmennys” (vir. segadis) tai ”sekapuuro” (vir. segadispuder). Toisinaan ”puolivillainen” (vir. poolvillane) Harjumaan historiallisessa Harju-Jaanin kirkkopitäjässä ja ”kärrytädin puuro” (vir. kärutädi puder) Helmeessä ja Saarenmaan kunnassa Jämajalla. Räpinassa sillä oli murretaustainen nimi tummipudõr eli "tummipuuro", Vastseliinassa suurmidõga kartohka, Valgamaalla Harglan kylässä sakõ silimiga putr tai putr ubinõidõga ja segoputru tai segoliputru tai segolikkoputru Lüganusella ja Iisakussa Itä-Virumaalla. Koska yksi syy sekaruokien syntymiseen oli ainesosien tasainen säästäminen tai puuttuminen, jos viljaa ei riittänyt kevääseen saakka tai sattui olemaan katovuosi, mulgipuuron nimenä käytettiin myös ”kerjäläisen (ramman) puuro" (vir. sandiputr) ja myös ”laiskapuuro” (vir. laiskputr) Urvastessa tai ”latvianpuuro” (vir. lätipudru) Karulassa, Helmeessä, Hallistessa) ja Jõgevan kunnassa Laiusella, myös mulgi kämm (nimitettynä joko kämmenen taivutusmuodon tai nahinan tai pienen heinäsuovan mukaan) Läänerannan kunnassa Karusella. Niistä ”puolivillainen” on yleisin nimilähde?.
Valmistus

Mulgipuuron valmistus ja syöminen levisi kaikkialle Viroon vasta 1800-luvun loppupuolella, jolloin varakkaat mulgit ostivat omakseen maatiloja muilta paikkakunnilta ja toivat ruokailutapansa mukanaan. Raskaasta peltotyöstä johtuen ruoan oli oltava hyvin ravitsevaa ja pysyttävä vatsassa pitkään. Yksi mulgipuuron hyvistä ominaisuuksista on sen ravitsevuus, mikä puolestaan edesauttoi puuron leviämistä kaikkialle Viroon. Mulgipuuron reseptit ovat erilaisia, koska sitä valmistettiin jokaisessa Mulgin osassa ja myöhemmin myös Virossa hieman eri tavalla. Niukkoina Neuvostoliiton alaisina vuosina 1950-luvulta alkaen puuroon käytettiin puhdistettuja kokonaisia jyviä, koska murskattuja ei ollut saatavissa. Joidenkin tarinoiden mukaan jossain vaiheessa kotieläimet olivat tärkeämpiä kuin ihmiset ja yleensä puuro keitettiin ensisijaisesti ruoaksi sioile. Kun eläimen vatsa oli täynnä, silloin astiaan jääneen puurotähteen saivat ihmiset.lähde?
Perinteiden mukaan puuro valmistetaan hauduttamalla puulämmitteisessä uunissa, mutta hauduttaa voi myös liedellä. Suurimoita voi liottaa vähintään pari tuntia. Nykyään ohrasuurimot ja perunat kypsennetään erikseen, jotta viljajyvien keittoneste ei antaisi puurolle harmahtavaa väriä. Puhdistettuja kokonaisia jyviä voi keittää kannettomassa kattilassa myös omenamehun ja lihaliemen sekoituksessa puolisen tuntia Perunoiden ja suurimoiden suhde ja maidon määrä riippuvat kokin tottumuksista ja makutavoitteista. Kun perunat ja ryynit on keitetty tai haudutettu, ne sekoitetaan välttäen murskaamasta perunoita. Maidon ja voin lisääminen puuroon on enemmän nykyaikaista tapaa, vanhaan aikaan perunamuusiin lisättiin paistettuja ja suolalla maustettuja lihapaloja hienonnetun sipulin kera. Tarjoiltaessa lautaselle kauhotaan keko puuroa, jonka keskelle painetaan kuoppa, ja se täytetään joko paistetusta sianlihasta ja sipulista valmistetulla kastikkeella tai laitetaan kuutioiksi tai lastuiksi leikattua silavaa ja sipulia tai pekonia. Vegaaniseen mulgipuuroon lisätään keitettyjä tarhapapuja, paistettuja kantarelleja tai suolasieniä sipulin kera. Monien mielestä mulgipuuro maistuu herkulliselta vielä seuraavana päivänäkin pannulla paistettuina viipaleina.
Indriði G. Þorsteinsson

| Indriði G>  Þorsteinsson.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1926 Skagafjörður, Islanti
Kuollut: 2000 (73–74 vuotta)
Kansalaisuus:  Islanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: islanti
Tuotannon kieli: islanti
Esikoisteos:  Sjötíu og níu af stöðinni
Pääteokset:  Numero 79 ajoon
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Indriði G. Þorsteinsson (1926 Skagafjörður, Islanti – 3. syyskuuta 2000) oli islantilainen kirjailija ja sanomalehti Timinnin päätoimittaja. Hänen läpimurtoteoksensa on Numero 79 ajoon. Hän kuvaa siinä maaseudun väen juurettomuutta kaupunkielämässä. Hän on käsitellyt myös toisen maailmansodan miehityksen aikana Islannissa tapahtunutta yhteiskunnallista muutosta. Hänen esikoisromaaninsa Sjötíu og níu af stöðinni ilmestyi 1955. Hän on toisen maailmansodan jälkeisen Islannin kirjallisuuden klassikoita.
Indriði G. Þorsteinssonin poika on kirjailija Arnaldur Indriðason.
Suomennetut teokset

Numero 79 ajoon! (79 äf stödinni), suom. Kai A. Saanila, WSOY 1963.
KLM Cityhopperin lento 433

| KLM Cityhopperin lento 433 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskonetta muistuttava Saab 340B.
Yhteenveto
Päivämäärä:  4. huhtikuuta 1994
Onnettomuustyyppi:  lentäjän virhe, maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Schipholin lentoasema, Amsterdam, Alankomaat
Lähtöpaikka:  Schipholin lentoasema, Alankomaat
Määränpää:  Cardiffin kansainvälinen lentoasema, Cardiff, Wales
Kuolleita:  3
Loukkaantuneita:  21
Eloonjääneitä:  21
Lentokone
Konetyyppi:  Saab 340B
Lentoyhtiö:  KLM Cityhopper
Rekisteritunnus:  PH-KSH
Matkustajia:  21
Miehistöä:  3
KLM Cityhopperin lento 433 oli KLM Cityhopperin kansainvälinen reittilento Alankomaista Walesiin. 4. huhtikuuta 1994 suoritetulla lennolla kone putosi Schipholin lentoaseman viereiselle pellolle yritettyään hätälaskua. Koneessa olleista 24 ihmisestä kapteeni ja kaksi matkustajaa kuolivat.
Tausta

Kone oli malliltaan Saab 340B, rekisteritunnukseltaan PH-KSH ja valmistenumeroltaan 195. Kone oli hyväksytty vuonna 1990 ja sillä oli lennetty 6 552 tuntia.
Koneen kapteeni oli 37-vuotias mies, joka oli ollut lentoyhtiössä vuodesta 1992. Hänellä oli lentokokemusta 2 605 tuntia, joista 1 214 tuntia kyseisellä konetyypillä. Koneen perämies oli tapahtumahetkellä 34-vuotias mies, ja hän oli liittynyt yhtiöön pari kuukautta kapteenia aiemmin. Hänellä oli 1 718 tuntia lentokokemusta, joista 1 334 tuntia kyseisellä konetyypillä.
Tapahtumien kulku

Miehistö pyysi lennonjohdolta rullauslupaa kello 12.11:12 paikallista aikaa. Kone sai kello 12.15:18 rullausluvan kiitotien 06 poistumistielle, josta se eteni kohti kiitotietä 24. Tarkistuslista saatiin käytyä läpi kello 12.18:56, ja kone sai nousuluvan kello 12.19:38. Noustuaan lentopinnalle 140 Amsterdamin ohjeistuksesta miehistö näki myrskypilviä edessään, joten lennon johto antoi luvan nousta lentopinnalle 200 ja kello 12.28:41 kääntyä oikealle kohti länttä.
Kello 12.30:46 ohjaamon päävaroitin laukesi ilmoittaen matalasta öljynpaineesta oikeanpuoleisessa moottorissa. Kapteeni alkoi vähentää moottorin tehoja aina tyhjäkäynnille asti, samalla kun hälytys kuitattiin. Miehistö otti käyttöön hätätarkistuslistan, ja hälytys käynnistyi kaksi kertaa uudestaan vajaa minuuttia myöhemmin. Perämiehen mukaan öljynpaine oli oikeassa moottorissa laskussa, ja hän katsoi ohjeet käytännöistä samalla kun konetta ohjeistettiin kääntymään, kohti Pohjanmerta. Koska öljynpaine oli kuitenkin korkeampi kuin turvarajaksi asetettu 30 psi:tä (noin 2.07 baria), lentäjät jatkoivat matkaa.
Kapteeni huomasi kuitenkin koneen suorituskyvyn laskeneen, ja ilmoitti mahdollisesta paluusta Schipholiin. Tämän jälkeen lentäjät päättivät yhdessä, ettei lentoa kannata jatkaa. Kello 12.33:26 perämies kuulutti pan-pan-kutsulla moottoriviasta, ja kone palaisi lentoasemalle.
Kapteeni alkoi laskea konetta lentopinnalle 70, ja perämies kuulutti sekä matkustajille että matkustamohenkilökunnalle koneen palaavan lentokentälle noin 20 minuutissa. Kapteeni ilmoitti pan-pan-kutsun Schipholin lennonjohtoon ja pyysi saada kiitotien 06 laskeutumiseen. Lentoaseman kiitotiet tyhjennettiin muusta liikenteestä. Kapteeni tarkensi ongelman olevan öljynpaineessa, ja että oikea moottori kävi tyhjäkäynnillä. Kello 12.37:35 lennon paluusta ilmoitettiin eteenpäin, ja pelastusyksiköt määrättiin valmiiksi.
Kello 12.44:03 siivekkeet asetettiin laskeutumiskulmaan. Vasen moottori kävi noin 28 prosentin teholla, kun taas oikea moottori kävi tyhjäkäynnillä. Myös trimmi, joka säätää koneen vaakasuuntaista kulmaa, asetettiin vasemmalle. Koneen nopeus putosi noin 120 solmuun kello 12.45:33, joten trimmi asetettiin nollaan, ja vasemman moottorin tehoja lisättiin. Koneen vääntömomentti nousi ja kone alkoi kaartaa oikealle.
Alle 14 metrin korkeudessa kapteeni käski tehdä ylösvedon, ja vasemman moottorin tehoja lisättiin lähes maksimiin. Siivekkeitä vedettiin sisään ja laskutelineet laskettiin. Koneen nousukulma nousi ja samalla nopeus laski 97 solmuun, jolloin miehistö sai kaksi sakkausvaroitusta. Kone kallistui oikealle noin 80 astetta ja törmäsi maahan kello 12.46:09 Schipholin lähistöllä.
Onnettomuuden syy

Onnettomuuden syyksi todettiin lentäjän virhe. Öljynpainevaroituksen johdosta kapteeni oli jostakin syystä nollannut tehot oikeanpuoleisesta moottorista. Tämän seurauksena koneen kallistuskulma kasvoi, vauhti ja nousunopeus hidastuivat ja öljynpaine pieneni. Onnettomuuden tekijöiksi mainittiin myös vähäinen ymmärrys koneen öljyjärjestelmästä.
Kaavio koneen istumapaikoista. Punaisella paikalla istuneet kuolivat onnettomuudessa.
Elintarvike

Ateria on tuotettu erilaisista elintarvikkeista
Elintarvike on ihmisen ravinnoksi käytettävä hyödyke.
Elintarvikeasetuksen määritelmät

Elintarvikeasetuksessa ”elintarvikkeella” tarkoitetaan mitä tahansa ainetta tai tuotetta, myös jalostettua, osittain jalostettua tai jalostamatonta tuotetta, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi. ”Elintarvike” käsittää kaikki aineet, jotka on tarkoituksellisesti lisätty elintarvikkeeseen sen valmistuksen tai käsittelyn aikana. Elintarvikkeisiin kuuluu kaikki suun kautta nautittava, joka ei ole lääkeainetta. Kasvi-, sieni- ja eläinkunnan tuotteiden lisäksi elintarvikkeisiin luetaan kuuluvaksi juomavesi ja alkoholi.
Elintarvike-nimitys esiintyy Suomen lainsäädännössä ensimmäisen kerran vuoden 1941 elintarvikelaissa.
Ruokapakkausmerkinnät

Professori Pertti Mustajoen mukaan monet tutkimukset osoittavat, että ruokapakkausten etuosan merkinnät, jotka kertovat ruoan terveellisyydestä tai epäterveellisyydestä, auttavat ihmisiä löytämään terveellisempiä ruokia.
Dokumenttielokuvia

Säilöttyjä unelmia, 2011
Aiheesta muualla

Fineli: Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksenelintarvikkeiden koostumustietopankki
Johanna Kinnunen: Luonnonkasvien elintarvikekäyttöselvitys ja kasvien status uuselintarvikeasetuksen kannalta, Opinnäytetyö, Oulun seudun ammattikorkeakoulu, Maaseutuelinkeinojen koulutusohjelma, Syksy 2013 (pdf)
Harrison

Harrison on erisnimi, joka voi viitata esimerkiksi henkilöön tai paikkaan.
Tunnettuja henkilöitä > Harrison etunimenä

Harrison Afful (s. 1986), ghanalainen jalkapalloilija
Harrison Barnes (s. 1992), yhdysvaltalainen koripalloilija
Harrison Birtwistle (1934–2022), brittiläinen säveltäjä
Harrison Craig (s. 1994), australialainen laulaja
Harrison Dillard (1923–2019), yhdysvaltalainen yleisurheilija ja nelinkertainen olympiavoittaja
Harrison Ford (s. 1942), yhdysvaltalainen näyttelijä
Harrison Ford (1884–1957), yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä
Harrison Glancy (1904–2002), yhdysvaltalainen uimari
Harrison Newey (s. 1998), brittiläinen moottoriurheilija
Harrison Page (s. 1941), yhdysvaltalainen näyttelijä
Harrison Reed (s. 1995), englantilainen jalkapalloilija
Harrison Schmitt (s. 1935), yhdysvaltalainen geologi ja astronautti (Apollo 17)
Kuvitteellisia Harrisoneja

Harrison, hahmo Pokémon-sarjassa
Pirkko Harrison, Iltalypsyn toimittaja ja uutisankkuri
Paikkoja

Harrison, kaupunki New Jerseyssä
Harrisonin piirikunta, piirikunta Ohiossa
Harrisonin piirikunta, piirikunta Mississippissä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaalit

| Kaalit |
| --- | --- |
 Satokaalin (Brassica rapa) kukkia.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kaalit Brassica  L.
Katso myös
   Kaalit Wikispeciesissä   Kaalit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parsakaali
Kaalit eli hyötykaalit (Brassica) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 41–44 hyväksyttyä lajia. Kaaleja kasvaa alkuperäisenä Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa mutta viljeltynä ympäri koko maailman.
Kaalilajeja

Kaalien sukuun kuuluvia viljeltyjä lajeja ovat:
japaninsinappi (mitsura) (Brassica japonica)
sareptansinappi (Brassica juncea )
kähäräsinappi (B. juncea var. crispifolia)
silosinappi (B. juncea var. foliosa)
lehtisinappi (B. juncea var rugosa)
juureskaali (Brassica napus )
rapsi (Brassica napus subsp. napus, syn. subsp. oleifera)
lanttu (Brassica napus subsp. rapifera, syn. subsp. napobrassica tai Napobrassica-ryhmä)
mustasinappi (Brassica nigra tai Mutarda nigra)
vihanneskaali eli kaali (Brassica oleracea )
vihanneskaalin monia viljeltyjä muunnoksia tai lajikeryhmiä ovat esimerkiksi lehtikaali, keräkaali, ruusukaali, kyssäkaali, parsakaali ja kukkakaali
satokaali (Brassica rapa )
peltokaali (Brassica rapa subsp. campestris)
rypsi (Brassica rapa subsp. oleifera, syn. Oleifera-ryhmä)
nauris, turnipsi (Brassica rapa subsp. rapa)
satokaaliin kuuluu lisäksi lukuisia lajikeryhmiä tai viljelymuunnoksia, esimerkiksi:
pinaattikiinankaalit (Brassica rapa Chinensis-ryhmä, syn. subsp. chinensis)
salaattikiinankaalit, kiinankaali (Brassica rapa Pekinensis-ryhmä, syn. subsp. pekinensis)
Lähteet:
Muita kaalilajeja:
Brassica bourgaei (myös B. bourgeaui) – kanariankaali
Brassica carinata – etiopiansinappi
Brassica deflexa – persiankaali
Brassica elongata – pillikaali eli hoikkalitukaali
Brassica elongata subsp. integrifolia – aropillikaali eli hoikkalitukaali
Brassica fruticulosa
Brassica rupestris
Brassica tournefortii – välimerenkaali → laji on mahdollisesti siirretty nokkasinappeihin (Coincya)
Lähteet:
Aiheesta muualla

ITIS: Brassica (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Brassica (englanniksi)
Flora of China: Brassica (englanniksi)
Funet: Kaalit (Brassica)
PheroBase: Floral volatiles of Genus Brassica (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q58677  Wikispecies: Brassica  APDB: 188815  APNI: 66563  BioLib: 39203  CoL: 3CWB  eFloraSA: Brassica  EoL: 38390  EPPO: 1BRSG  FloraBase: 21466  FNA: 104543  FoAO2: Brassica  FoC: 104543  GBIF: 3042506  GRIN: 1687  iNaturalist: 53113  IPNI: 12376-1  IRMNG: 1352038  ITIS: 23054  NBN: NHMSYS0000456592  NCBI: 3705  NZOR: 4b15b7fa-917c-403d-9235-5399756b1fb8  Open Tree of Life: 309288  PLANTS: BRASS2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30043511-2  Tropicos: 40031161  VASCAN: 911  VicFlora: 3dc55628-7595-47c0-8496-617b45a5e116  WFO: wfo-4000005345  WoRMS: 993757
Jani Volanen

| Jani Volanen |
| --- | --- |
 Jani Volanen esiintymässä Juha Lehtolan näytelmässä Loppuun asti lystikkäät vuonna 1993.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1971 (ikä 53) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Pirjo Lonka
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jani Kristian Volanen (s. 1. marraskuuta 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja-käsikirjoittaja.
Volanen opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1989–1994 ja näytteli KOM-teatterissa 1994–1998. Hän on ollut vuodesta 1994 osa Julmahuvi-ryhmää, johon kuuluvat myös Tommi Korpela, Janne Reinikainen, Jukka Rasila ja Petteri Summanen.
Vuodesta 2002 Volanen on näytellyt ja ohjannut Q-teatterissa. Hänet tunnetaan myös yhtenä Putous-viihdeohjelman luojista. Volanen on näytellyt lukuisissa elokuvissa. Hän on voittanut kaksi parhaan miessivuosan Jussia, vuonna 2008 roolistaan elokuvassa Miehen työ ja vuonna 2017 elokuvasta Jättiläinen. Hän teki myös Pasila-animaatiosarjaan useita äänirooleja, mukaan lukien sarjan päähahmon Kyösti Pöystin. Volaselle tyypillinen rooli on epämiellyttävä, rikollinen ja persoonallisuushäiriöinen mieshenkilö.
Vuonna 2017 Volanen aloitti Rabbit Filmsillä draamapäällikkönä. Vuonna 2019 hän ohjasi ja käsikirjoitti Ylelle mustan huumorin komediasarjan M/S Romantic.
Yksityiselämä

Volasen puoliso on näyttelijä Pirjo Lonka. Heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär. Volasella on poika aiemmasta liitostaan näyttelijä Mari Perankosken kanssa.
Filmografia > Näyttelijänä

| --- | --- |
 Käsikirjoittajana Elokuva / televisiosarja Toini ja Heikki Haaman show (1995–1996)  The Joyboys Story (1997)  Studio Julmahuvi (1998)  Jerico 2000 (1999)  Mennen tullen (2000–2001)  Rumble (2002)  Ranuan kummit (2003)  Sairaskertomuksia (2004)  Ranuan Kummien Nousu ja Tuho (2006)  Ihmebantu (2009)  Putous (2010)  Häiriötekijä (2015)  M/S Romantic (2019)  Poke (2021)  Munkkivuori (2022) :  Ohjaajana Elokuva / televisiosarja / teatteri Studio Julmahuvi (1998)  Jerico 2000 (1999)  Mennen tullen (2000–2001)  Rumble (2002)  Ranuan kummit (2003)  Ranuan Kummien Nousu ja Tuho (2006)  Ihmebantu (2009)  Putous (2010)  Häiriötekijä (Q-Teatteri) (2013)  Jälkeenjäävät (Q-Teatteri) (2015)  M/S Romantic (2019)  Munkkivuori (2022)
Teatterirooleja

| --- | --- |
 Aarresaari, Suomen Kansallisteatteri (Markus Packalen, 1988) - Jim Hawkins  Oliver Twist, Helsingin Kaupunginteatteri (Kari Heiskanen, 1991) - Oliver Twist  Grande Finale, Suomen Valtionteatteri (Kari Väänänen, 1992) - Reino Unido  Papin erhe, Teatteri Baccus (Seppo Halttunen, 1992) - useita rooleja  Verta kissan kurkulla, Helsingin Kaupunginteatteri (Maarit Ruikka, 1992)  Syntipukki, Teatteri Baccus (Pentti Kotkaniemi, 1993)  Kalju laulajatar, NeOn-Teatteri (Maarit Ruikka, 1993) - Palopäällikkö  Bronks, KOM-Teatteri (Maarit Ruikka, 1994) - Raimo Kallio  Isänmaallinen ilta, KOM-Teatteri (Pekka Milonoff, 1994)  Elefanttimies, KOM-Teatteri (Pekka Milonoff, 1995) - John Merrick  Rikos ja rakkaus, KOM-Teatteri (Pekka Milonoff, 1995) - useita rooleja  Budapest Bengal Tigers, KOM-Teatteri (Reko Lundan, 1996)  Juoksuaika, KOM-Teatteri (Harri Virtanen, 1996) - Matukka  Kolme muskettisoturia, Q-Teatteri (Maarit Ruikka, 1997) - D'Artagnan  Rikos ja rangaistus, KOM-Teatteri (Pekka Milonoff, 1997) - Raskolnikov :  Berlin Alexanderplatz, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2002) - Franz Biberkopf  Hamlet, Ryhmäteatteri (Mika Myllyaho, 2003) - Hamlet  Riivaajat, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2004) - Pjotr Verhovenski  Paniikki, Ryhmäteatteri (Mika Myllyaho, 2005) - Max  Variatio Delectat - Paha tahto, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2006) - Bosse/Peter Kurten  Tuntematon sotilas, Ryhmäteatteri (Mika Myllyaho, 2007) - Lammio/Tyhmä  Macbeth, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2008) - Duncan/ Malcolm  Corto Maltesen seikkailut, Q-teatteri (Fiikka Forsman, 2011) - Rasputin  Tulipunainen Hevonen, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2012) - Kosti/Timo  Häiriötekijä, Q-Teatteri - ohjaus, 2013  Kirsikkapuisto, Suomen Kansallisteatteri (Mika Myllyaho, 2013) - Lopahin  Ihanat ihmiset, Q-Teatteri (Antti Hietala, 2014) - Mies  Jälkeenjäävät, Q-teatteri - ohjaus, 2015  Kevyttä mielihyvää, Q-teatteri (Antti Hietala, 2016) Tuomo/Jan
Palkinnot

Volanen ja ohjelmat, joiden tekoon hän osallistui, ovat menestyneet monissa kilpailuissa, kuten Venla, Kultainen TV, Kultainen Venla, Jussi ja Kultainen ruusu.
Palkinnot > Venla

Studio Julmahuvi, paras komediasarja (1999)
Ranuan Kummit, paras komediasarja (2004)
Ranuan Kummien Nousu Ja Tuho, paras komediasarja (2007)
Ihmebantu, paras komediasarja (2010)
Palkinnot > Kultainen TV

Ihmebantu, paras komediasarja (2010)
Palkinnot > Kultainen Venla

M/S Romantic, vuoden ohjaaja (fiktio) (2020)
M/S Romantic, vuoden käsikirjoittaja (yhdessä Tommi Korpelan kanssa) (2020)
M/S Romantic, vuoden draamasarja (2020)
Munkkivuori, vuoden ohjaaja (fiktio) (2022)
Munkkivuori, vuoden käsikirjoittaja (2022)
Munkkivuori, vuoden draamasarja (2022)
Palkinnot > Jussi

Miehen työ, paras miessivuosa (2008)
Jättiläinen, paras miessivuosa (2017)
Poke, paras lyhytelokuva (käsikirjoitus ja päärooli) (2021)
Palkinnot > Sehsüchte-festivaali, Potsdam

Kukkulan Kuningas, paras näyttelijä
Palkinnot > Cinefiesta, Puerto Rico

Potilas, paras miesnäyttelijä
Palkinnot > Kultainen ruusu

Joyboys Story, pronssinen ruusu komediaohjelmien sarjassa (1997) Julma Huvi -ryhmälle, johon Volasen lisäksi kuuluvat Petteri Summanen, Jukka Rasila ja Janne Reinikainen. Joyboys Storyn kuvasi Jari Pollari ja tuotti MTV Viihde.
Aiheesta muualla

Jani Volanen Elonetissä.
Jani Volanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Ritva  Elonet  Yle
Jäätikköjärvi

Jökulsárlón on jäätikköjärvi Islannin Vatnajökullilla.
Rila-vuorten jäätikköjärvet Bulgariassa sijaitsevat 2100–2500 metrin korkeudessa.
Jääjärvi  eli jäätikköjärvi on jäätikön sulamisesta syntyvä järvi, joka on yleensä muodostunut jäätikön reunaa vasten. Jääjärviksi kutsutaan myös jäätikön päällä sijaitsevia järviä, jäätikön alle muodostuneita järviä ja jäätikön reunan ulkopuolella alavalla maalla sijaitsevia järviä, jotka kaikki ovat muodostuneet jäätikön sulamisvesistä.