stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
STS-41-C

STS-41-C-lennon tunnus.
STS-41-C oli Nasan avaruussukkulaohjelman 11. ja Challenger-sukkulan viides lento. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 6. huhtikuuta 1984 kello 13.58 UTC-aikaa. Sukkula laskeutui kuusipäiväisen lennon päätteeksi Edwardsin lentotukikohtaan 13. huhtikuuta kello 13.38.
Lennon miehistö sukkulan ohjaamossa, vasemmalta Scobee, Nelson, van Hoften, Hart, Crippen.
Challengerin komentajana toimi Robert Crippen, jolle kyseessä oli kolmas avaruuslento. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Francis Scobee sekä tehtäväspesialistit James van Hoften, Terry Hart ja George Nelson. Hyötykuormana lennolla oli LDEF-satelliitti. Lisäksi rahtitilassa oli tarvittavat välineet Solar Max -satelliitin korjaamiseksi.
LDEF-satelliitti vapautettiin robottikäsivarrella radalleen lennon toisena päivänä. Satelliitti oli tarkoitus palauttaa maan pinnalle toisella sukkulalennolla vuoden kuluttua, mutta lento venyi lähes kuuden vuoden mittaiseksi Challenger-turman aiheuttamien viivästysten takia.
Astronautti George Nelson yrittää ottaa kiinni Solar Max -satelliittia.
Kolmantena päivänä Columbia saapui Solar Max -satelliitin luo. Satelliitti oli tarkoitus ottaa kiinni avaruuskävelyllä MMU-rakettirepun avulla. Kiinniotto kuitenkin epäonnistui, ja satelliitti alkoi kieppua hallitsemattomasti. Kieppuminen saatiin pysäytettyä satelliitin omien vakautusjärjestelmien avulla, ja seuraavana päivänä se saatiin lopulta asetettua sukkulan rahtitilaan robottikäsivartta käyttäen. Satelliitin järjestelmät korjattiin kahdella avaruuskävelyllä ja se palautettiin kiertoradalleen.
Tällä lennolla oli ensimmäistä kertaa mukana Imax-elokuvakamera, jota käytettiin The Dream is Alive -dokumenttielokuvan materiaalin taltioimiseen.
Terry Broadhurst

| Terry Broadhurst |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1988 (ikä 35) Orland Park, IL, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  HK Poprad
Sarja:  Slovakian Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Rockford IceHogs (AHL) Toledo Walleye (ECHL) Chicago Wolves (AHL) Skellefteå AIK (SHL) Brynäs IF (SHL) KooKoo (SML) Cleveland Monsters (AHL) Charlotte Checkers (AHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Indy Fuel (ECHL) Tucson Roadrunners (AHL) Augsburger Panther (DEL) TPS (SML)
Terry Broadhurst (s. 30. marraskuuta 1988 Orland Park, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovakian Extraligan HK Popradissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Broadhurst edusti Yhdysvaltoja Deutschland Cupissa vuonna 2015.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston Erik K. Pirin vuonna 2012 tekemän analyysin mukaan Broadhurst on pelityyliltään monipuolinen kahden suunnan hyökkääjä, joka pystyy pelaamaan myös rikkovassa roolissa.
Muuta

Broadhurstin pikkuveli Alex pelaa hyökkääjänä KHL-seura Amur Habarovskissa. Hän on aiemmin pelannut myös kaksi NHL-ottelua Columbus Blue Jacketsissa kaudella 2017–2018.
Finlands svenska metodistkyrka

| Finlands svenska metodistkyrka |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  protestantismi
Teologia:  metodismi
Hallinto:  episkopaalinen
Johtaja:  Christian Alsted
Yhteistyötahoja:  Suomen ekumeeninen neuvosto
Toiminta-alue:  Suomi
Perustettu:  1881
Seurakuntia:  14
Kotisivu:  http://www.metodistkyrkan.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kauniaisten ruotsinkielisen metodistiseurakunnan kirkko.
Finlands svenska metodistkyrka ("Suomen ruotsinkielinen metodistikirkko") on Suomen ruotsinkielisten metodistiseurakuntien emäkirkko ja rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Kirkkoon kuuluu 14 seurakuntaa: Hanko, Helsinki, Inkoo, Kauniainen, Kokkola, Kristiinankaupunki, Loviisa, Pietarsaari, Pori, Skaftung, Tammisaari, Tolkkinen, Turku ja Vaasa. Jäseniä oli vuonna 2008 noin 600.
Ensimmäinen seurakunta perustettiin Vaasaan vuonna 1881. Kirkko julkaisee lehteä Nya Budbäraren. Kirkko on jäsenenä Frikyrklig samverkan -yhdistyksessä ja Suomen ekumeenisessa neuvostossa.
Kirkon piirissä on vuonna 2013 tullut julkisuuteen lasten seksuaalinen hyväksikäyttöepäily, joka tuli esiin jo vuonna 2010, mutta ei silloin johtanut tutkintaan. Epäilty pastori on kuollut 2012 eikä häntä siten voida kuulla asiassa. Seksuaalisen hyväksikäytön uhreja on ainakin seitsemän poikaa.
Suomen ruotsinkielisen metodistikirkon alaisuuteen kuuluu myös kaksi Ruotsissa toimivaa metodistiseurakuntaa, jotka sijaitsevat Laxåssa ja Östersundissa. Nämä seurakunnat halusivat pysyä metodistiseurakuntina Ruotsin metodistikirkon liityttyä Equmeniakyrkaniin.
Talous

Finlands svenska metodistkyrka on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 29 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 5 000 euroa.
Seurakunnat

Keski-Pohjanmaa
Kokkola: Kokkolan metodistiseurakunta
Pohjanmaa
Kristiinankaupunki: Kristiinankaupungin ja Skaftungin metodistiseurakunta
Pietarsaari: Pietarsaaren metodistiseurakunta
Vaasa: Vaasan metodistiseurakunta
Uusimaa
Helsinki: Helsingin ruotsalainen metodistiseurakunta
Inkoo: Inkoon metodistiseurakunta
Kauniainen: Kauniaisten metodistiseurakunta
Loviisa: Loviisan metodistiseurakunta
Porvoo: Porvoon metodistiseurakunta
Raasepori: Tammisaaren metodistiseurakunta
Varsinais-Suomi
Turku: Turun ruotsalainen metodistiseurakunta
Aiheesta muualla

Finlands svenska metodistkyrka (ruotsiksi)
Nya Budbäraren (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Hapanpaisti

Hapanpaisti marinoitumassa
Hapanpaisti on alkuaan saksalainen ruokalaji (saks. Sauerbraten, hapanpaisti), joka on valmistettu pitämällä lihaa marinoitumassa ja mureutumassa happamassa liemessä. Naudan tai hirven ruhosta leikattu sisä-, ulko- tai kulmapaisti marinoidaan 4–6 vuorokautta siten, että lihapala on kokonaan liemen peitossa. Liemi eli marinadi on hyvin maustettua olut- tai viinipohjaista nestettä tai lihaliemen ja valkoviinietikan seosta. Riittävästi marinoitunut liha ruskistetaan eli paistetaan kuumassa pannussa pinnaltaan ruskeaksi ja haudutetaan hitaasti kypsäksi liedellä tai uunissa olevassa padassa. Padassa olevaan marinointiliemeen on lisätty kermaa ja lihalientä. Lihan kypsyttyä se poistetaan liemestä, josta nestettä haihduttamalla ja vehnäjauhoilla suurustamalla saadaan paistille kastike, kun sitä viipaloituna tarjotaan ruokailijoille.
Patapaisti

Patapaisti
Patapaisti on padassa haudutettu liharuoka, jota valmistettaessa kokonainen naudan sisäpaisti tai ulkopaisti kypsennetään liedellä. Haudutusliemenä käytetään vettä ja maustamiseen sopii ruokasuola, mustapippuri, laakerinlehdet, porkkana ja sipuli. Haudutusliemestä voi valmistaa kermakastikkeen suurustamalla lientä vehnäjauhoilla ja lisäämällä siihen kermaa sekä mausteita. Patapaistin tyyppejä ovat hapanpaisti, linnapaisti ja olutpaisti.
Katajanmarjaöljy

Katajanmarjaöljyä
Katajanmarjaöljy eli kadiöljy (lat. aetheroleum juniperi) on katajan survotuista marjamaisista kävyistä vesihöyrytislauksen avulla saatava haihtuva öljy. Kellertävä tai vihertävä eteerinen öljy sisältää muun muassa borneolia, geraniolia, kadineenia, kamfeenia ja terpineolia. Katajanmarjaöljy on hieman antiseptistä. Sitä on käytetty kosmetiikassa, lääkinnässä sekä mauste- ja likööriesanssina.
Aiemmin eläinlääkinnässä ja ihmisten kihdin ja reumatismin hoitoon tarkoitettuna voiteena käytetty katajapuuöljy oli katajapuusta tislattua tärpättiöljyä.
Alf Hildrum

| Alf Hildrum |
| --- | --- |
 Hildrum vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1948 (ikä 76) Overhalla, Norja
Ammatti:  toimittaja, yritysjohtaja
Alf Hildrum (s. 18. huhtikuuta 1948 Overhalla) on norjalainen eläkkeellä oleva toimittaja ja yritysjohtaja, joka on ollut muun muassa Amedian toimitusjohtaja vuosina 1988–2007. Vuosina 1981–1984 hän toimi Bergensavisenin päätoimittajana. Ennen siirtymistään sanomalehtialalle hän työskenteli virkamiehenä Norjan kauppaministeriössä. Vuosina 2007–2015 Hildrum oli Norjan TV 2:n toimitusjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alf Hildrum Wikimedia Commonsissa
Guayanan avaruuskeskus

Kartta Guayanan avaruuskesksen sijoittumisesta Kouroun kaupungin ulkopuolella.
Arianne 5 rakettien loppukokoonpanorakennus.
Guayanan avaruuskeskus (ransk. Centre Spatial Guyanais, CSG) sijaitsee Ranskan Guayanassa. Guayanan avaruuskeskus on ESAn kantorakettien laukaisupaikka. Keskus sijaitsee Kouroun kaupungin lähellä noin 500 kilometriä päiväntasaajalta pohjoiseen, leveysasteella 5° 3′. Sen sijainnin vuoksi sieltä laukaistut raketit pystyvät hyödyntämään maapallon pyörimisliikettä, joka lisää raketin nopeutta 460 km/h, ja satelliitit saadaan ohjattua vähäisillä kurssimuutoksilla geostationaariselle kiertoradalle.
Avaruuskeskuksen rooli Ranska Guayanan taloudelle on merkittävä. Vuonna 2020 avaruuskeskus työllisti 4620 henkilöä, eli 9,3 % kaikesta departementin palkkatyössä olevasta työvoimasta.
Avaruuskeskuksesta laukaistaan Arianespace-yhtiön myymillä Ariane-kantoraketeilla ESA:n avaruusalusten lisäksi muiden maiden kaupallisia tietoliikennesatelliitteja.[lähde? ]
Panoraamakuva Guayanan avaruuskeskuksesta.
Historia

Guayanan avaruuskeskus valittiin Ranskan kantorakettien laukaisupaikaksi vuonna 1964. Ranskan avaruusjärjestö, (CNES, Centre National d’Etudes Spatiales) rakensi sinne avaruuskeskuksen jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1965. CNES laukaisi 1960-luvulla sieltä ranskalaisia kantoraketteja, jotka kuljettivat avaruuteen pieniä CNES:n tiedesatelliitteja.[lähde? ] Vuonna 1966 European Launcher Development Organisation (ELDO) aloitti siellä toiminnan. Vuonna 1971 ELDO teki sieltä Europa II -kantoraketin laukaisun, joka kuitenkin räjähti kaksi ja puoli minuuttia laukaisun jälkeen.
ESA perustettiin vuonna 1975, jolloin Ranska tarjosi Guayanan avaruuskeskusta sen käyttöön. ESA maksaa avaruuskeskuksen vuotuisista käyttökuluista kaksi kolmannesta ja CNES loput.[lähde? ]
Vuonna 2011 aloitettiin Sojuz-2-laukaisut uudelta nykyaikaiselta alustalta. Vuonna 2012 alkoivat Vega-rakettien laukaisut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Etusivu Centre Spatial Guyanais. Viitattu 25.12.2021. (ranskaksi)
Zak, Anatoly: History of the launch site in Kourou, French Guiana RussianSpaceWeb.com.  25.5.2008. Viitattu 25.12.2021. (englanniksi)
Avaruusalusten laukaisukeskukset (sijainnin mukaan)
| --- | --- |
Afrikka:  Kenia – ASI: San Marco
Aasia:  Kiina – CNSA: Jiuquan • Taiyuan • Xichang • Wenchang • Base 603   Intia – ISRO: SDSC  Israel – ISA: Palmachim   Japani – JAXA: Tanegashima • Uchinoura  Kazakhstan - RKA: Baikonur   Pakistan – SUPARCO: Sonmiani •   Venäjä – RKA: Dombarovski • Svobodnyi • Vostotšnyi   Etelä-Korea – KARI: Naro
Eurooppa:  Venäjä – RKA: Kapustin Jar • Plesetsk   Ruotsi – SSC: Esrange
Pohjois-Amerikka:  Kanada – CAF, CSA: Fort Churchill   USA – Nasa: KSC • Wallops ♦ DoD: Cape Canaveral • Vandenberg ♦ Yksityiset: Corn Ranch • Kodiak Launch Complex • Mid-Atlantic Regional Spaceport • Mojave Airport & Spaceport • Oklahoma Spaceport • Spaceport America
Etelä-Amerikka:  Brasilia – FAB, AEB: Alcântaran avaruuskeskus   Ranska - ESA, CNES: Guayanan avaruuskeskus
Muualla:  Marshall Islands – DoD: Reagan Test Site Tyynimeri - Yksityiset: Ocean Odyssey
Julkula

| Julkula |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Kaupunginosa nro:  21
Väkiluku:  2 622
Paloahon koulu Julkulassa.
Julkula on Puijon länsirinteelle sijoittuva Kuopion kaupunginosa (suunnittelualue C21, 115), joka sijaitsee 4–6 kilometrin päässä keskustasta. Alueella on asukkaita noin 2 700. Asuinrakennukset ovat alueella pääosin pien- ja rivitaloja. Alueen postinumero on 70260 Kuopio.
Alueen palveluihin kuuluu päiväkoti, esikoulu, nuorisotalo, K-market, pienvenesatama, pub-ravintola, kotileipomo, kampaamo ja Julkulan sairaala. Julkula sijaitsee Kallaveden rannalla ja sillä on Puijon alueelle ominaiset erinomaiset ulkoiluliikuntamahdollisuudet.
Julkulaan on suunniteltu sijoittuvan noin 400 työpaikkaa (1.1.2008).
Aiheesta muualla

Riekki, Helena: Julkulan historian vaiheita Julkulan kaupunginosayhdistys ry.  7.5.2011.
Julkula Kuopion karttapalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Arponen, Antti O.: Julkulan kaupunginosan vaiheita. Kuopio 1982.
| --- | --- |
Julkulan sairaala: Paloahon koulu rannasta.
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi · 002 Vahtivuori · 003 Maljalahti · 004 Multimäki · 005 Kuopionlahti · 006 Hatsala · 007 Niirala · 008 Haapaniemi · 009 Itkonniemi · 010 Männistö · 011 Linnanpelto · 012 Puijonlaakso · 013 Savilahti · 014 Peipposenrinne · 015 Särkiniemi · 016 Kettulanlahti · 017 Rahusenkangas · 018 Rönö · 019 Rypysuo · 020 Päiväranta · 021 Julkula · 022 Sorsasalo · 023 Kelloniemi · 024 Levänen · 025 Jynkkä · 026 Neulamäki · 027 Puijo · 028 Niuva · 029 Neulaniemi · 030 Kolmisoppi · 031 Neulalampi · 032 Litmanen · 033 Lehtoniemi · 034 Pirtti · 035 Pitkälahti · 036 Hiltulanlahti · 037 Rautaniemi · 038 Kiviharju · 039 Vanuvuori · 040 Melalahti · 041 Kurkimäki · 042 Vehmersalmi · 043 Karttula · 050 Nilsiä · 051 Tahko · 060 Maaninka · 061 Keskisaari · 070 Juankoski · 071 Säyneinen
Asuinalueita:  Inkilänmäki · Kettulanlahti · Petonen · Saarijärvi · Saaristokaupunki
Sinikka Laisaari

| Sinikka Mönkäre |
| --- | --- |

Suomen sosiaali- ja terveysministeri
 Lipposen I hallitus 13.4.1995–14.4.1999 Jäätteenmäen hallitus 17.4.2003–23.6.2003 Vanhasen I hallitus 24.6.2003–23.9.2005  
Edeltäjä:  Jorma Huuhtanen Maija Perho
Seuraaja:  Maija Perho Tuula Haatainen
Suomen työministeri
 Lipposen II hallitus 15.4.1999–24.2.2000  
Edeltäjä:  Liisa Jaakonsaari
Seuraaja:  Tarja Filatov
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Lipposen II hallitus 25.2.2000–16.4.2003  
Edeltäjä:  Erkki Tuomioja
Seuraaja:  Mauri Pekkarinen
Kansanedustaja
 21.3.1987–21.3.1991 24.3.1995–31.1.2006  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Kymen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1947 (ikä 77) Sippola
Arvonimi: tekniikan tohtori h.c. (2004) ministeri (2007)
Puoliso:  Juha Laisaari (1996–)
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  lääketieteen ja kirurgian tohtori
Taru Sinikka Laisaari (o.s. Toikka, ent. Mönkäre, s. 6. maaliskuuta 1947 Sippola) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Raha-automaattiyhdistyksen entinen toimitusjohtaja. Mönkäre on Suomen pisimpään eli 3 817 päivää valtioneuvoston jäsenenä toiminut nainen. Viimeksi hän palveli Vanhasen hallituksessa sosiaali- ja terveysministerinä. Mönkäre on ollut SDP:n kansanedustajana vuosina 1987–1991 ja 1995–2006.
Ura

Sinikka Mönkäre on koulutukseltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori. Hän toimi Tiurun sairaalan osastonlääkärinä vuosina 1977–1991 ja Imatran kaupungin terveyskeskuksen apulaisylilääkärinä vuosina 1991–2003. Mönkäreen kotipaikka on Imatra, jonka kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuosina 1980–1995 ja 2005. Mönkäre luopui valtuustopaikastaan tultuaan valituksi RAY:n toimitusjohtajaksi marraskuussa 2005. Lisäksi Mönkäre oli Turun yliopiston hallituksen jäsen vuosina 2009–2011.
Eduskuntaan Mönkäre valittiin vuoden 1987 vaaleissa, mutta hän putosi jo seuraavissa vaaleissa vuonna 1991. Pudottuaan eduskunnasta Mönkäre palasi Imatran terveyskeskuksen apulaisylilääkäriksi. Vuoden 1995 vaaleissa Mönkäre palasi takaisin kansanedustajaksi, ja hänet nimitettiin heti Lipposen ensimmäisen hallituksen sosiaali- ja terveysministeriksi.
Mönkäre jatkoi myöhemmin työministerinä ja kauppa- ja teollisuusministerinä. 22. helmikuuta 2004 hänestä tuli Suomen pitkäaikaisin naisministeri.
Jäätyään eläkkeelle vuonna 2012 Mönkäre otti käyttöön miehensä sukunimen Laisaari.
Ura > Rayn toimitusjohtajana

Mönkäre nimitettiin Raha-automaattiyhdistyksen toimitusjohtajaksi huhtikuussa 2006. Hänen seuraajakseen eduskuntaan nousi varasijalta Sirpa Paatero, joka aloitti kansanedustajana 1. helmikuuta 2006.
Sosiaali- ja terveysministerinä ollessaan Mönkäre tuki Suomen rahapelitoiminnan monopolin säilyttämistä. Mönkäreen mukaan järjestelmä ehkäisee rahapelien haittoja ja turvaa vastuullista pelitoimintaa.
Mönkäre torjui vuoden 2011 eduskuntavaalien jälkeisissä hallitusneuvotteluissa esiin nousseen ehdotuksen rahapeliorganisaatioiden yhdistämiseksi. Mönkäreen mukaan Fintoton, Rayn ja Veikkauksen yhdistäminen olisi perusteetonta ja pelitoiminnalle tulisi antaa työrauha toiminnan kehittämiseksi. Hän myös uskoi ettei yhdistymisellä saavutettaisi tavoiteltuja säästöjä. Yhdistyminen toteutettiin lopulta vuoden 2017 alussa, ja uuden rahapeliyrityksen nimeksi tuli Veikkaus Oy.
Mönkäreen määräaikainen nimitys RAY:n johdossa päättyi 1. huhtikuuta 2012, jolloin hänen seuraajanaan aloitti Velipekka Nummikoski. Mönkäre itse jäi samalla eläkkeelle.
Kunnianosoitukset

Lappeenrannan teknillinen yliopisto promovoi Mönkäreen vuonna 2004 tekniikan kunniatohtoriksi.
Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Mönkäreelle ministerin arvonimen 30. marraskuuta 2007.
Aiheesta muualla

.aspx Sinikka Laisaari Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Seppo Hentilä: / Mönkäre, Sinikka (1947–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  15.4.2014. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jorma Huuhtanen Maija Perho | Suomen sosiaali- ja terveysministeri 1995−1999 2003−2005 | Seuraaja: Maija Perho Tuula Haatainen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Liisa Jaakonsaari | Suomen työministeri 1999−2000 | Seuraaja: Tarja Filatov |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Erkki Tuomioja | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 2000−2003 | Seuraaja: Mauri Pekkarinen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Markku Ruohonen | RAY:n toimitusjohtaja 2006–2012 | Seuraaja: Velipekka Nummikoski |
E. Remington and Sons

E. Remington and Sons (1816–1896) oli yhdysvaltalainen tuliaseiden ja kirjoituskoneiden valmistaja. Yrityksen perusti 1816 Eliphalet Remington Ilioniin New Yorkiin, ja 1. maaliskuuta 1873 tehtaassa aloitettiin ensimmäisen kaupallisen kirjoituskoneen valmistus.
Elokuussa 1816 silloin 22-vuotias Eliphalet Remington II takoi ensimmäisen kiväärinpiippunsa. Se osoittautui onnistuneeksi, ja nuori seppä ryhtyi valmistamaan niitä vastatakseen Mohawk Valleyn kasvavaan urheiluaseiden kysyntään. Kun Erien kanava valmistui yhdistämään Buffalon Albanyyn, paikallinen kaupankäynti vilkastui merkittävästi. Kun kiväärinpiippujen kysyntä kasvoi, Remingtonit siirsivät 1828 pajan ja valimon kanavan tuntumaan lähelle Morgan's Landing, myöhemmin Ilion, -nimistä kaupunkia. Samaan aikaan kuoli vanhempi Eliphalet, ja hänen poikansa ryhtyi johtamaan yritystä.
Remingtonin kirjoituskone

Christopher Sholes, Carlos Glidden ja Sam Lewis keksivät 1867 uuden kirjoituskoneen. Sholesin ja Gliddenin kirjoituskone oli ensimmäinen, jolla saattoi kirjoittaa nopeammin kuin käsin. Patentti (US 79 265) myytiin 12 000 dollarilla Densmorelle ja Yostille, jotka tekivät sopimuksen E. Remington and Sonsin kanssa, joka silloin tunnettiin ompelukoneiden valmistajana. Sopimuksen mukaan Remingtonin piti ruveta valmistamaan kaupallisesti silloin nimellä Sholes and Glidden Type-Writer tunnettua konetta. Remington aloitti ensimmäisen kirjoituskoneen valmistuksen 1. maaliskuuta 1873 Ilionissa New Yorkissa.
Nimeksi E. Remington & Sons

Eliphalet vanhin poika Philo Remington tuli yritykseen mukaan 1839, ja nimeksi tuli E. Remington & Son. 1845 mukaan tuli hänen toinenkin poikansa Samuel, jolloin nimeksi muutettiin pian E. Remington & Sons. Myös Remingtonin kolmas poika Eliphalet III tuli myöhemmin yritykseen osakkaaksi.
Tässä vaiheessa yritys keskittyi lähes täysin kiväärinpiippujen valmistukseen. Piippuihin merkittiin näkyvä leima "REMINGTON", ja ne tunnettiin laadukkaina ja kohtuuhintaisina piippuina. Monet, elleivät kaikkikin, itsenäiset asesepät Mohawk Valleyssa ostivat valmiita mutta rihlaamattomia piippuja Remingtonilta ja käyttivät niitä kootessaan asiakkaidensa tilaamia aseita. Kysynnän lisääntyessä Remingtonit lisäsivät tuotantoonsa muitakin aseenosia.
Uusi nimi Remington Arms

E. Remington and Sons myi 1886 kirjoituskoneiden valmistuksen Standard Typewriter Manufacturing Companylle. Kauppaan kuului nimen Remington käyttöoikeus. E. Remington and Sons muutti nimekseen Remington Arms.
Standard Typewriter otti uudeksi nimekseen 1902 Remington Typewriter Company. Yhtiö sulautui 1927 Rand Kardex Company -nimiseen yritykseen, ja niistä syntyi Remington Rand, joka jatkoi konttorikoneiden valmistusta ja josta myöhemmin tuli merkittävä tietokoneyritys, joka valmisti myös sähköparranajokoneita.
Tätä ensimmäistä kaupallista kirjoituskonemallia Remington valmisti 5 000 kappaletta.
Hobitti – Smaugin autioittama maa

| Hobitti –   Smaugin autioittama maa> The Hobbit:   The Desolation of Smaug |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Jackson
Käsikirjoittaja:  Peter Jackson Fran Walsh Philippa Boyens Guillermo del Toro
Perustuu:  J. R. R. Tolkienin romaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin
Tuottaja:  Peter Jackson Carolynne Cunningham Zane Weiner Fran Walsh
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Andrew Lesnie
Leikkaaja:  Jabez Olssen
Tuotantosuunnittelija:  Dan Hennah
Pukusuunnittelija:  Richard Taylor Ann Maskrey
Pääosat:  Ian McKellen Martin Freeman Richard Armitage Benedict Cumberbatch Evangeline Lilly Lee Pace Luke Evans Ken Stott James Nesbitt Orlando Bloom
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Uusi-Seelanti Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema Metro-Goldwyn-Mayer Warner Bros.
Levittäjä:  Fórum Hungary Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   11. joulukuuta 2013   12. joulukuuta 2013  13. joulukuuta 2013
Kesto:  161 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  225 000 000 dollaria
Tuotto:  958 366 855 dollaria
Katsojat:  446 000 (Suomessa)
Edeltäjä:  Hobitti – Odottamaton matka
Seuraaja:  Hobitti – Viiden armeijan taistelu
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hobitti – Smaugin autioittama maa (The Hobbit: The Desolation of Smaug) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut toinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta Hobitti-elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin. Se on elokuvan Odottamaton matka jatko-osa ja sitä seuraa elokuva Viiden armeijan taistelu. Kolme elokuvaa yhdessä edeltävät Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiaa.
Elokuva jatkaa siitä mihin Odottamaton matka päättyi. Hobitti Bilbo Reppuli (Martin Freeman) matkustaa Gandalf Harmaan (Ian McKellen) ja 13 kääpiön kanssa Thorin Tammikilven (Richard Armitage) johtamana kohti Ereboria läpi Synkmetsän ja Esgarothin kohdatakseen lohikäärme Smaugin (Benedict Cumberbatch).
Jackson käsikirjoitti elokuvan myös Taru sormusten herrasta -elokuvia käsikirjoittaneiden Fran Walshin ja  Philippa Boyensin kanssa sekä Guillermo del Toron kanssa, jonka piti alun perin ohjata Hobitti-elokuvatrilogia. Elokuvassa näyttelevät myös Evangeline Lilly, Lee Pace, Luke Evans, Ken Stott, James Nesbitt ja Orlando Bloom.
Smaugin autioittama maa sai ensi-iltansa Los Angelesissa 2. joulukuuta 2013. Suomessa ensi-ilta oli 11. joulukuuta 2013.