stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kotkan kauppahalli

| Kotkan kauppahalli> Kotkan II kauppahalli |
| --- | --- |
 Asiakkaita Kotkan kauppahallissa
Sijainti:  Kotka
Koordinaatit:  60°27′59.2″N, 26°56′45.5″E
Rakennustyyppi:  kauppahalli
Valmistumisvuosi:  1898
Purkuvuosi:  1974
Suunnittelija:  Grahn, Hedman & Wasastjerna
Rakennuttaja:  Ernst J. Salmén
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kotkan kauppahalli oli Kotkan keskustassa sijainnut yksityinen kauppahalli. Rakennus sijaitsi Kauppatorin kulmalla Keskuskadun ja Kauppakadun kulmauksessa, rakentamisajankohtana katujen nimet olivat Aleksanterinkatu ja Koulukatu.
Historia

Kauppahallia kutsutaan myös Kotkan II kauppahalliksi, koska se rakennettiin korvaamaan vuonna 1883 rakennettu ja tulipalossa vuonna 1896 tuhoutunut puurakenteinen ensimmäinen kauppahalli. Kotkan kauppahallin rakennuttajana toimi sotakamreeri Ernst J. Salmén. Tiilirakenteisen kauppahallin suunnitteli tunnettu helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna 1897 ja se valmistui vuonna 1898. Pohjaltaan L-kirjaimen muotoisena Kotkan halli poikkesi muista suomalaisista kauppahalleista. Kulmassa kohosi koristeellinen kaarikattoinen torni. Hallin esikuvana lienee ollut Tukholman Östermalmin kauppahalli. Tyyliltään rakennus edusti uusgotiikkaa. Kauppahallin alkuvuosina sisärakenteet tuhoutuivat tulipalossa kahteen kertaan.
Vielä 1960-luvulla kauppahalli oli suosittu ostospaikka, jossa kävi lauantaisin 3 000 asiakasta. Kauppahalli suljettiin 27. helmikuuta 1973, koska toiminta ei ollut loppuvaiheessa enää kannattavaa. Syksyllä 1973 Kotkan kaupunginvaltuusto vuokrasi tontin Kesko Oy:lle.
Purkaminen

Kotkan kauppahalli purettiin vuonna 1974. Rakennuksen säilyttämisen puolesta ja vastaan käytiin pitkään kiivasta väittelyä. Purkamisen yksityiskohdista on eri lähteiden mukaan erilaista tietoa.
Eräiden lähteiden mukaan Museovirasto ehdotti Kymen lääninhallitukselle kauppahallin väliaikaista suojelemista, jotta sen rakennustaiteelliset ja kulttuurihistorialliset arvot voitaisiin selvittää. Kymen lääninhallitus hyväksyi Museoviraston ehdotuksen 1. helmikuuta 1974, mutta sen antama päätös purkukiellosta ei ehtinyt perille, vaan Kesko Oy olisi aloittanut kauppahallin purkamisen edellisenä yönä. Toisten lähteiden mukaan purkaminen aloitettiin yöllä 5. helmikuuta 1974.
Toisaalta on esitetty, että mitään Museoviraston ehdottamaa Kymen lääninhallituksen päätöstä suojelemisesta ei olisi koskaan tehty, vaan lääninhallitus olisi antanut luvan purkamiselle.
Aiheesta muualla

Kotkan ympäristöseura: Valokuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive)
Keskuskatu edessä ja poikittainen katu on Kauppakatu. Piirros 1902.
Pakicetidae

| Pakicetidae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Muinaisvalaat Archaeoceti
Heimo::  Pakicetidae  Thewissen et al., 1996
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pakicetidae on muinaisvalaisiin kuulunut heimo, jota esiintyi varhaisen Eoseenin aikana. Siihen kuului 3 sukua. Pakicetidae heimon muinaisvalaat elivät nykyisen Intian ja Pakistanin seudulla.
FC Kasiysi

| Kasiysi |
| --- | --- |

Koko nimi:  FC Kasiysi
Perustettu:  1989
Kaupunki:   Espoo, Suomi
Värit:                
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
F.C. Kasiysi on vuonna 1989 perustettu espoolainen jalkapalloseura, jonka painopiste on junioritoiminnassa. F.C. Kasiysi on Suomen suurimpia kasvattaja- ja harrasteseuroja, ja siinä toimii kaudella 2024-25 noin 25 joukkuetta. Lisenssipelaajia on hieman yli tuhat. F.C. Kasiysin toiminta-alue on Espoossa Turunväylän pohjoispuolinen alue Leppävaarasta Bemböleen.
Seura perustettiiin vuonna 1989 Jupperin Urheilijat-58:n ja Karakallion Pallon yhdistettyä toimintansa.
Kasiysin tavoitteena on tarjota hyvä harrastusympäristö nuorille jalkapalloilijoille ja heidän vanhemmilleen. Seuralla on päätoiminen toiminnanjohtaja, valmennuspäällikkö sekä viisi seuravalmentajaa. Seura omistaa Hornankattila Oy:n joka hallinnoi lämmitettävää tekonurmikenttää Espoon Karakalliossa.
Kasiysi toimii pääasiassa Laaksolahden urheilupuiston, Järvenperän ja Karakallion kentillä.
Aiheesta muualla

FC Kasiysi
FC Kasiysi Miehet (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Espoon urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Espoon Bembölen FK-rata  Espoo Metro Areena  Espoonlahden uimahalli  Espoonlahden urheilupuisto  Esport  Keski-Espoon uimahalli  Kilon talli  Leppävaaran uimahalli  Leppävaaran Urheiluhalli  Leppävaaran urheilupuisto  Matinkylän jäähalli  Matinkylän uimahalli  Matinkylän urheilupuisto  Olarin uimahalli  Otahalli  Peikin Ratsastuskoulu  Solvallan urheiluopisto  Tapiolan jalkapallostadion  Tapiolan ratsastuskoulu  Tapiolan uimahalli  Tapiolan urheiluhalli  Tapiolan urheilupuisto  Tapiolan urheilupuiston jalkapallostadion  Westendin tennishalli 
Urheiluseurat:  Canoa  Cetus  Esbo Bollklubb  Esbo Idrottsförening  Esbo Skytteförening  FC Espoo  FC Honka  Espoo Basket Team  Espoo Expos  Espoo Rugby Club  Espoon Akilles  Espoon Hiihtoseura  Espoon Jääklubi  Espoon Jäätaiturit  Espoon Kiekkoseura  Espoon Palloseura Jalkapallo  Jääkiekko  Espoon Pesis  Espoon Suunta  Espoon Taitoluisteluklubi Revolutions  Espoon Tapiot  Espoon Telinetaiturit  Espoon Tikka  Esport Oilers  Etelä-Espoon Pallo  Fjällskidarklubben-37  Gammelgårds Ungdoms & Allmogeförening  Golden Futsal Team  HC KJH  HooGee  Idrottsklubben-32  IK Örnen  Jäähonka  FC Kasiysi  Kauklahden Pyrintö  Kiekko-Espoo  Kilo Idrottsförening  Laaksolahden Jalkapalloseura  FC Laatupallo Espoo  Leppävaaran budoseura  Leppävaaran Pallo  Leppävaaran Pyrintö  Leppävaaran Sisu  Länsiväylän Dynamo  Olarin Tarmo -77  Olarin Voimistelijat  Peräkylän Ponnistus  Pohjois-Espoon Ponsi  Polin Pallo  SexyPöxyt  Smash-Tennis  Tapiolan Honka  Tapiolan Voimistelijat  Viherlaakson Veikot  Westend Indians 
Urheilutapahtumat:  Juoksu Länsiväyläjuoksu  Viestijuoksun SM 2008  Jääkiekko U-18 MM 2024  Naisten MM 1999  Naisten MM 2019  Jääpallo MM 1975  Maalipallo MM 2014  Ravi Finlandia-ajo  Erkon Pokaali  Kuninkuusravit 2017  Suuri Suomalainen Derby  Ringette MM 2000  Taitoluistelu EM 2023  Uinti Sprinttiuinnin EM 1992  Pitkän radan SM 2006  Pitkän radan SM 2007  Pitkän radan SM 2008  Yleisurheilu Kalevan kisat 2009  Kalevan kisat 2025  Vammaisyleisurheilun EM 2005  U-23 EM 2023  Sisäratojen SM 1970  Sisäratojen SM 1979 
Muuta:  Pääkaupunkiseudun paras urheilija
Tavu (tietotekniikka)

Binäärisen ja desimaalisen tavun ero kasvaa yksiköiden kasvaessa
Tavu (engl. byte) on tietotekniikassa käytettävä mittayksikkö sellaiselle tallennuskapasiteetille, joka on riippumaton tallennetun datan tyypistä. Tavua kerrannaisineen käytetään ilmoittamaan tietokoneen keskusmuistin tai massamuistin tallennuskapasiteetin määrä. Tavu on pienin tietokoneen muistiosoitteella suoraan osoitettava yksikkö. Se on myös yleinen tietotyyppi ohjelmointikielissä.
Tavun koko on de facto kahdeksan bittiä. IEC standardissa IEC 80000-13:2008 käytäntö on myös kirjattu.
Aiemmissa tietokonejärjestelmien arkkitehtuureissa käytettiin myös kuuden, seitsemän, yhdeksän, kymmenen ja kahdentoista bitin tavuja. IBM S/360 vaikutti  tavun standardoimiseen kahdeksaksi bitiksi.
Epäselvyyksien ehkäisemiseksi kahdeksan bitin tavusta käytetään muun muassa tietoliikenteessä nimeä oktetti (lyh. o). Termi puolitavu (engl. nibble) tarkoittaa nimensä mukaisesti puolikasta tavua eli käytännössä neljän bitin jonoa.
Kahdeksan bitin tavuun voidaan tallentaa kokonaisluku väliltä 0–255 (28 arvoa). Tavun sisällön merkitys voidaan tulkita usealla tavalla, esimerkiksi yhtenä kirjaimena tietyssä merkistössä. Tavun sisältö ilmoitetaan usein heksadesimaalijärjestelmässä.
Tavu lyhennetään tyypillisesti t (vain suomenkielinen lyhenne), mutta toinen yleinen ja täysin pätevä tapa, myös suomenkielisessä tekstissä, on kansainvälinen tavun yksikkö B (varsin usein käytetään virheellisesti lyhennettä b, joka on bitin lyhenne).
Englanniksi tavua kutsutaan nimellä byte, joka on muunnos sanasta engl. bite (suom. ”haukkaisu”). Puolitavu sen sijaan on englanniksi nibble (suom. ”näykkäisy”). Suomessa termiksi on muodostunut tavu lähinnä siksi, että kahdesta tai useammasta tavusta muodostuu – tietokoneen tyypistä riippuen – sana (engl. word).
Tavun monikerrat

Tavun monikertoina ei tulisi käyttää SI-järjestelmän mukaisia kymmenkantaisia kerrannaisyksiköitä kuten kilo-, mega- ja giga-, vaan binäärijärjestelmän mukaisia kahden potensseja kibi-, mebi-, gibi- ja niin edelleen, koska ne ovat yksiselitteisiä.
Binäärikantaisten yksiköiden lyhenteet ovat Ki, Mi, Gi ja niin edelleen. Kibitavu (KiB) on 210 = 1 024 tavua, mebitavu (MiB) 220 = 1 048 576 tavua ja gibitavu (GiB) 230 = 1 073 741 824 tavua. Binäärikerrannaisyksiköt sisältyvät IEC:n vuonna 1998 hyväksymään standardiin.
Eri kerrannaisyksiköitä käytetään laajasti sekaisin: yleensä tietokoneiden keskusmuistin kapasiteetti ilmoitetaan kahden potensseina sekä kiintolevyjen kapasiteetti ja tiedonsiirron nopeudet kymmenen potensseina, mutta tästäkin säännöstä on paljon poikkeuksia. Lisäksi kilotavusta käytetään tavallisesti lyhennettä k.
Uusien binääripohjaisten monikertojen lyhenteiden käyttö ei ole levinnyt laajalle.
JEDEC-standardissa on lisäys käytössä olevan käytännön dokumentoimiseksi.
Lisäksi eräissä tapauksissa jälkiliite B on jätetty pois ja käytetään vain lyhenteitä K, M ja G.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
IEC-standardi binäärisistä etuliitteistä
Andrej Šustr

| Andrej Šustr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1990 (ikä 34) Plzeň, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Andy, Šustřík
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  200 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  65
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Tampa Bay Lightning (NHL) Syracuse Crunch (AHL) Anaheim Ducks (NHL) San Diego Gulls (AHL) Kunlun Red Star (KHL) Iowa Wild (AHL) Kölner Haie (DEL) HC Pardubice (ČEL)
Andrej Šustr (s. 29. marraskuuta 1990 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tapparaa. Šustr laukoo oikealta. Hän on pelannut urallaan NHL:ssä Tampa Bay Lightningin ja Anaheim Ducksin joukkueissa yhteensä 362 runkosarjaottelua.
Maajoukkuetasolla Šustr on edustanut Tšekin A-maajoukkuetta vuoden 2016 maailmancupissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa 2021.
Ura > Maajoukkueura

Šustr edusti Tšekkiä maailmancupissa vuonna 2016 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2021. Yhteensä hän on pelannut 31 A-maaottelua tehden viisi maalia ja yhdeksän tehopistettä. Šustr teki A-maajoukkuedebyyttinsä ensimmäisessä maailmancupia edeltäneessä harjoitusottelussa 8. syyskuuta 2016 Pietarissa Venäjää vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Šustr teki maailmancupin kolmannessa ottelussa 23. syyskuuta 2016 Yhdysvaltoja vastaan.
Šustr pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Yhteensä hän on pelannut seitsemän nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Suomen urheilu 1973

Suomen urheilu 1973 käsittelee vuoden 1973 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liitto valitsi Vuoden urheilijaksi Mona-Lisa Pursiaisen, josta tuli ensimmäinen tämän arvostuksen saanut nainen. Äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Mona-Lisa Pursiainen | Yleisurheilu |
| 2. | Antti Kalliomäki | Yleisurheilu |
| 3. | Juha Mieto | Hiihto |
| 4. | Jarno Saarinen | Moottoripyöräily |
| 5. | Pentti Kahma | Yleisurheilu |
| 6. | Hannu Siitonen | Yleisurheilu |
| 7. | Marjatta Kajosmaa | Hiihto |
| 8. | Teuvo Länsivuori | Moottoripyöräily |
| 9. | Kyösti Laasonen | Jousiammunta |
| 10. | Ossi Karttunen | Yleisurheilu |
Lähde: 
Naisten listalla viisi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Mona-Lisa Pursiainen | Yleisurheilu |
| 2. | Marjatta Kajosmaa | Hiihto |
| 3. | Eija Krogerus | Keilailu |
| 4. | Tuula Rautanen | Yleisurheilu |
| 5. | Hilkka Kuntola | Hiihto |
Lähde:
Autourheilu

Jyväskylän suurajot voitti neljännen kerran urallaan Timo Mäkinen, joka ajoi tällä kertaa Ford Escortilla.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue pelasi seitsemän maaottelua. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa Olavi Laaksosen valmentama Suomi hävisi Tampereella Saksan demokraattiselle tasavallalle 1–5 ensimmäistä maaotteluaan pelanneen Jarmo Mannisen tehtyä Suomen ainoan maalin sekä vieraskentillä Albanialle 1–0 ja Romanialle 9–0. Vuoden ainoan maaotteluvoittonsa Suomi sai toukokuussa Helsingissä Alankomaiden amatöörimaajoukkueesta lukemin 1–0. Heinäkuussa Halmstadissa Suomi pelasi Ruotsin kanssa tasan 1–1.
Suomen naisten maajoukkue pelasi ensimmäisen maaottelunsa 25. elokuuta Maarianhaminassa. Juhani Nirkkosen valmentama Suomi päätyi Ruotsin kanssa maalittomaan tasapeliin.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Kokkolan Pallo-Veikot ja pronssille sijoittui Lahden Reipas.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Kuopion Pallo-Toverit ja pronssille sijoittui Oulun Palloseura.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailuissa Moskovassa, Neuvostoliitossa kanadalaisen Len Lunden valmentama Suomi sijoittui kuuden joukkueen turnauksessa neljänneksi.
Suomen-mestaruuden voitti kymmenen joukkueen nelinkertaisen sarjan jälkeen Helsingin Jokerit, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Tampereen Tappara.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailuissa Neuvostoliitossa Suomi saavutti pronssia hävittyään kahdesti Neuvostoliitolle ja Ruotsille sekä voitettuaan toisen ja hävittyään toisen Norjaa vastaan pelaamistaan otteluista.
Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran kemiläinen Veitsiluodon Vastus, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Oulun Luistinseura.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Turun NMKY, hopeaa sai Helsingin Kisa-Toverit ja pronssille sijoittui espoolainen Tapion Honka.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Jyväskylän Kiri, hopeaa sai Nokian Urheilijat ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Työväen Mailapojat.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Helsingin IFK, hopeaa sai Kiffen ja pronssille sijoittui kolmas helsinkiläisseura Sparta.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Katajanokan Haukat, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Ekenäs IF.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Karhulan Rateko, hopeaa sai hämeenlinnalainen Luolajan Kajastus ja pronssille sijoittui Kuopion NMKYU.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Lahden Kimmo, hopeaa sai helsinkiläinen Poliisien Palloseura ja pronssille sijoittui Helsingin Elite.
Moottoripyöräily

Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa Teuvo Länsivuori saavutti hopeaa sekä 250-kuutioisten että 350-kuutioisten sarjassa. Jarno Saarinen aloitti MM-sarjan vahvasti mutta kuoli kaaduttuaan 20.5. Monzan osakilpailussa.
Nyrkkeily

Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa, Jugoslaviassa Heikki Vilander saavutti pronssia alle 57-kiloisten sarjassa.
Paini

Euroopan-mestaruuskilpailujen kreikkalais-roomalaisessa painissa Keijo Manni saavutti pronssia alle 82-kiloisten sarjassa ja Caj Malmberg alle 90-kiloisissa.
Yleisurheilu

Ensimmäisissä maastojuoksun virallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa Pekka Päivärinta voitti miesten henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa ja suomalaisjoukkue Nina Holmén, Aila Koivistoinen, Irja Pettinen ja Sinikka Tyynelä saavutti naisten joukkuekilpailussa hopeaa.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Raimo Vilén saavutti pronssia 60 metrin juoksussa ja Pekka Päivärinta 3 000 metrillä.
Kesäuniversiadeissa Moskovassa Mona-Lisa Pursiainen voitti kultaa 100 metrin ja 200 metrin juoksuissa, jälkimmäisessä huippuajalla 22,39, joka on säilynyt vuosikymmeniä Suomen-ennätyksenä.
Seppo Nikkari juoksi 14.10. Jyväskylässä maailmanennätykset 15 maililla (1.12.22,6) ja 25 000 metrillä (1.14.55,6).
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2024

Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2024 parlamenttivaalit järjestettiin 4. heinäkuuta, ja niissä valitaan kaikki parlamentin alahuoneen 650 edustajaa seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Tausta

Normaalin järjestyksen mukaan vaalit tulisi pitää viimeistään 28. tammikuuta 2025. Pääministeri Rishi Sunakin pyynnöstä kuningas Charles III hajotti parlamentin 30. toukokuuta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Charles teki tämän valtaannousunsa jälkeen.
Tämän jälkeen sekä ylä- että alahuoneessa ei ole toimintaa, kunnes vaalit on käyty. Kaikki alahuoneen paikat ovat parlamentin hajottamisen jälkeen vapaita ja edustajat menettävät mandaattinsa. Ylähuoneen edustajat säilyttävät mandaattinsa, koska heitä ei valita vaaleilla.
Vuonna 2023 voimaan tulleen lain mukaan kaikkien äänestäjien tulee esittää kuvallinen henkilötodistus äänestyspaikalla. Muussa tapauksessa nämä voidaan käännyttää pois. Hyväksyttyjä henkilöllisyystodistuksia ovat esim. passi tai ajokortti.
Ehdokasasettelu ja äänioikeus

Jokaisesta vaalipiiristä valitaan kansanedustajaksi eniten ääniä saanut ehdokas.
Äänioikeuden ulkopuolelle on rajattu vankeustuomiota suorittavat henkilöt sekä parlamentin ylähuoneessa istuvat edustajat. Vaaleissa saavat äänestää sellaiset 18 vuotta täyttäneet äänestäjäksi rekisteröityneet henkilöt, jotka täyttävät vielä vähintään yhden seuraavista ehdoista:
Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen
Jonkun muun Kansainyhteisön valtion kansalainen, joilla on äänioikeus Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Irlannin kansalainen, jolla on pysyvä osoite Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Ulkomailla asuvat Britannian kansalaiset voivat rekisteröityä äänestäjäksi siinä vaalipiirissä, jossa ovat viimeksi asuneet. Opiskelijat voivat rekisteröityä sekä kotipaikkansa että oppilaitoksensa vaalipiirissä, mutta äänestää saa vain yhdessä.
Huolimatta siitä, että alahuoneen puhemies on puoluepolitiikan ulkopuolella, hänen vaalipiirissään järjestetään myös vaalit. Istuva puhemies voi asettua ehdolle, mutta koska tämä ei virkansa puolesta edusta puoluetta äänestyslipukkeessa lukee hänen kohdallaan vain "puhemies ehdolla uudelleenvalittavaksi (engl. the Speaker seeking re-election)". Perinteen mukaan isot puolueet eivät haasta puhemiestä asettamalla omia ehdokkaitaan. Puhemies ei myöskään juurikaan kampanjoi vaaleissa.
Kampanjointi

| Pvm>  | Järjestäjä | Osallistujat | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| 11. kesäkuuta | BBC Scotland | Ross (con.), Sarwar (lab.), Swinney (SNP), Cole-Hamilton (LibDem), Slater (Green) |  |
| 18. kesäkuuta | Channel 4 News | Philp (con.), Thomas-Symonds (lab.), Brown (SNP), Cooper (LibDem), ap Iorwerth (PC), Denyer (Green), Tice (Reform) |  |
| 20. kesäkuuta | BBC | Sunak (con.), Starmer (lab.), Swinney (SNP), Davey (LibDem) |  |
| 23. kesäkuuta | UTV (Pohjois-Irlanti) | Robinson (DUP), Finucane (SF), Eastwood (SDLP), Butler (UUP), Long (Alliance) |  |
Sunak ja Starmer kohtasivat kahden kesken mm. 4. kesäkuuta (ITV), 12. kesäkuuta (Sky News) ja 26. kesäkuuta (BBC).
Tulokset

Taulukossa vain ne puolueet, jotka saivat edustajiaan läpi alahuoneeseen.
| Puolue | Ääniä | Osuus (%) | Voitetut paikat |
| --- | --- | --- | --- |
| Työväenpuolue | 9 704 655 | 33,69 | 411 |
| Konservatiivit | 6 827 311 | 23,7 | 121 |
| Liberaalidemokraatit | 3 519 199 | 12,22 | 72 |
| SNP | 724 758 | 2,52 | 9 |
| Sinn Féin | 210 891 | 0,73 | 7 |
| DUP | 172 058 | 0,6 | 5 |
| Reform | 4 117 221 | 14,29 | 5 |
| Plaid Cymru | 194 811 | 0,68 | 4 |
| Vihreät | 1 841 888 | 6,39 | 4 |
| SDLP | 86 861 | 0,3 | 2 |
| TUV | 48 685 | 0,17 | 1 |
| UU | 94 779 | 0,33 | 1 |
| Alliance | 117 191 | 0,41 | 1 |
| Puhemies  | 25 238 | 0,09 | 1 |
| Sit. | 564 243 | 1,96 | 6 |
Hyväksyttyjä ääniä: 28 805 931
Äänioikeutettuja: 48 214 128
Lähde:
Jälkipyykki

Sunak myönsi tappionsa kello 5:n aikaan aamuyöllä. Starmer tapasi kuninkaan 5. heinäkuuta Buckinghamin palatsissa, jossa hänet myös nimitettiin virallisesti pääministeriksi. Starmerin hallitus kokoontui ensimmäistä kertaa seuraavana päivänä.
Arne Törnudd

Arne Teodor Törnudd (11. joulukuuta 1878 Turku – 2. maaliskuuta 1959 Turku) oli suomenruotsalainen oppikoulun rehtori ja kirjailija.
Törnuddin vanhemmat olivat vakuutusjohtaja Alexander Törnudd ja Carolina Candelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta (Svenska klassiska lyceum i Åbo) ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 Helsingin yliopistosta. Törnudd opiskeli vuosina 1906–1907 filosofiaa Pariisin Sorbonnen yliopistossa.
Törnudd oli Turun ruotsalaisen yhteiskoulun rehtorina ja opettajana vuosina 1909–1945 ja hän jatkoi vielä opettajana siellä vuoteen 1953 saakka. Hän opetti myös Turun ruotsalaisessa työväenopistossa 1919–1943 ja oli tämän opiston johtajana. Törnudd sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1952.
Törnudd kirjoitti runoja ja näytelmiä, joista muutamia esitettiin Turun ruotsalaisessa teatterissa. Hän oli myös tunnettu shakinpelaaja.
Teoksia

Göran Ring, En generalrepetition och Frökenrovet, näytelmä.  Esitetty 1916, 1920 ja 1926 Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Festdikt uppläst vid Åbolands sång- och musikförbunds och Åbolands ungdomsförbunds kulturfest i Åbo, söndagen den 8 juni 1941.  Åbolands sång- och musikförbunds, Åbo 1941
Två jubileumssånger till bergsrådinnan fru Selma Staffans 5.XII.1942.  Bro, Åbo 1942
Flickan från Kahra i Topelius' liv och diktning.  Förlaget Bro, Åbo 1948
Suomen urheilu 1948

Suomen urheilu 1948 käsittelee vuoden 1948 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Heikki Hasu | Hiihto |
| 2. | Veikko Huhtanen | Voimistelu |
| 3. | Tapio Rautavaara | Yleisurheilu |
| 4. | Lenni Viitala | Paini |
| 5. | Erkki Kataja | Yleisurheilu |
| 6. | Paavo Aaltonen | Voimistelu |
| 7. | Martti Huhtala | Hiihto |
| 8. | Sakari Salo | Jääpallo ja tennis |
| 9. | Kelpo Gröndahl | Paini |
| 10. | Ture Axelsson ja Nils Björklöf | Melonta |
Lähde:
Olympialaiset

Sankt Moritzin talviolympialaisissa Suomi saavutti yhden kultamitalin, kolme hopeaa sekä kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kahdeksas.
Lontoon kesäolympialaisissa Suomi saavutti kahdeksan kultamitalia, seitsemän hopeaa sekä viisi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kuudes.
Ammunta

Lontoon kesäolympialaisten ampumakilpailuissa Pauli Janhonen saavutti vapaakiväärillä hopeaa.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi viisi ottelua, joista tuloksena oli 2–2-tasapeli Ruotsin kanssa syyskuussa Helsingin olympiastadionilla sekä neljä tappiota. Yksi Suomen voittaneista maista oli ensi kertaa vastustajana ollut Islanti, joka oli Reykjavikissa parempi maalein 2–0. Suomen ainoat maalintekijät koko vuonna olivat Kalevi Lehtovirta ja Aulis Rytkönen Ruotsi-ottelussa.
Suomen-mestaruuden voitti Vaasan Palloseura, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui Helsingin Palloseura.
Jääkiekko

Suomen-mestaruuden voitti Hämeenlinnan Tarmo, hopeaa sai Tampereen Ilves ja pronssille sijoittui Tammerfors Bollklubb.
Jääpallo

Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Helsingissä Ruotsille 4–7 mutta voitti viikkoa myöhemmin samassa kaupungissa Norjan 2–0.
Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Warkauden Pallo -35, hopeaa sai Oulun Palloseura ja pronssille sijoittui Lappeenrannan Urheilu-Miehet.