stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lähdesuoja
Lähdesuojan murtaminen

Lähdesuojan murtamisella tarkoitetaan säädöksiä, jotka sisältävät poikkeuksia lähdesuojasta. Oikeudenkäymiskaaren mukaan oikeudenkäynnissä, joka koskee sellaista rikosta, josta saattaa seurata vankeutta kuusi vuotta tai ankarampi rangaistus, taikka tällaisen rikoksen yritystä tai osallisuutta siihen taikka tietoa, joka on annettu vastoin salassapitovelvollisuutta, voidaan toimittaja velvoittaa vastaamaan kysymykseen lähteestään.
Suomessa lähdesuoja voidaan siis murtaa vasta oikeudenkäynnissä, jossa syyttäjä vaatii jollekulle rangaistusta. Näin ollen lähdesuojaa ei voida murtaa siinä tarkoituksessa, että löydettäisiin henkilö, johon syyte voitaisiin kohdistaa.
Esimerkiksi Ruotsissa lähdesuoja voidaan murtaa jo esitutkinnassa, mutta tällöinkin vain tuomioistuimen päätöksellä tilanteessa, jossa on olemassa todennäköisin syin epäilty henkilö. Lähdesuoja voidaan kuitenkin murtaa vain siten, että toimittaja voidaan velvoittaa kertomaan onko kyseinen henkilö hänen lähteensä.
Suomessa on keväällä 2009 mietintönsä jättänyt, esitutkinta- ja pakkokeinolakien kokonaisuudistusta valmistellut toimikunta esittänyt, että lähdesuoja voitaisiin murtaa jatkossa jo esitutkintavaiheessa. Ehdotuksen mukaan murtaminen mahdollistettaisiin sellaisissa tapauksissa, joissa tiedon alkuperäinen antaja on todennäköisesti syyllistynyt salassapitovelvollisuuden rikkomiseen. Lisäedellytyksenä kuitenkin olisi, että lähteen ilmaiseminen on välttämätöntä rikoksen selvittämiseksi ja perusteltua rikoksen vakavuuteen ja seurauksiin nähden. Asia voitaisiin viime kädessä saattaa tuomioistuimen ratkaistavaksi. Toimikunnan ehdotuksen taustalla on kerrottu olleen Alpo Rusin tapaus, jossa jäi lähdesuojan takia epäselväksi se, kuka oli vuotanut julkisuuteen alun perin vain suojelupoliisilla olleen tiedon Rusiin kohdistuneesta rikosepäilystä.
Lähdesuoja herätti keskustelua myös silloin, kun SIG-yhtyeen laulaja Matti Inkinen tappoi itsensä luultavasti sensaatiolehdissä olleen lapsipornoepäilyistä kertovan jutun takia. Inkisen harjoittamaa tahallista lapsipornon hankintaa ja levitystä ei voitu ainakaan vielä sitovasti todistaa ja tapaus oli vasta menossa syyteharkintaan. Seiska-lehti sai tiedon Inkiseen kohdistuvista epäilyistä luultavasti viranomaisilta, joilla on vaitiolovelvollisuus. Tällöin lähdesuoja esti lakia rikkoneen viranomaisen saamisen kiinni.
Lähdesuojalain taustaa

Laki lehdistön uutislähdesuojasta (176/66) hyväksyttiin eduskunnassa helmikuussa 1966. Helsingin Sanomien toimittaja Irene Huurre oli marraskuussa 1964 kirjoittanut jutun Raha-automaattiyhdistyksen sadoista käyttämättömistä levyautomaateista. Huurre haastettiin raastupaan, jossa hän kieltäytyi kertomasta lähdettään. Hänelle määrättiin sadan markan sakko niskoittelusta. Helsingin hovioikeus kumosi sakon marraskuussa 1965, ja seuraavana vuonna eduskunta sääti lähdesuojalain. Vuonna 1971 lähdesuoja ulotettiin radioon ja televisioon ja vuonna 2004 verkkojulkaisuihin.
Lokakuussa 1966 pääministeri Rafael Paasio pyysi oikeuskansleria selvittämään niin sanottua budjettivuotoa, eli tapausta jossa Helsingin Sanomat oli julkaissut tietoja valtion tulo- ja menoarvion sisällöstä budjetin valmisteluvaiheessa. Vuotajaa ei saatu tutkimuksissa selville.
Aiheesta muualla

Korkeimman oikeuden ratkaisu ns. Sonera-kirja-asiassa.
Eduskunnan oikeusasiamiehen päätös Alpo Rusin kanteluun.
Maastojuoksu olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa Maastojuoksu  |
| --- | --- |
 Vuoden 1912 olympiakilpailun lähtö.
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  1912-1924
Maastojuoksu oli olympialaisten ohjelmassa kolme kertaa, vuosina 1912, 1920 ja 1924. Juostava matka oli joka kerta eri pituinen. Vuonna 1912 juostiin 8 000 m, vuonna 1920 juostiin 12 000 m ja vuonna 1924 matka oli 10 000 m. Menestynein maa olympialaisten maastojuoksussa on Suomi. Suomalaisurheilijat voittivat joka vuosi olympiakultaa yksilökilpailussa, Hannes Kolehmainen kerran ja Paavo Nurmi kahdesti.
Maastojuoksun yksilökilpailun ohessa juostiin samalla myös joukkuekilpailu. Joukkuekilpailun Suomi voitti kahdesti ja Ruotsi kerran.
Mitalitaulukot

|  Miesten maastojuoksun olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Hannes Kolehmainen (FIN) |   Hjalmar Andersson (SWE) |   John Eke (SWE) |  |
| 1920 Antwerpen tulokset |   Paavo Nurmi (FIN) |   Eric Backman (SWE) |   Heikki Liimatainen (FIN) |  |
| 1924 Chamonix tulokset |   Paavo Nurmi (FIN) |   Ville Ritola (FIN) |   Earl Johnson (USA) |  |
  Lähde: Athletics Men's Cross-Country, Individual Medalists Sports-Reference. Viitattu 3.10.2015. (englanniksi)
|  Miesten maastojuoksun joukkuekilpailun olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1912 Tukholma tulokset |   Ruotsi Hjalmar Andersson  John Eke  Josef Ternström |   Suomi Hannes Kolehmainen  Jalmari Eskola  Albin Stenroos |   Iso-Britannia Frederick Hibbins  Ernest Glover  Thomas Humphreys |  |
| 1920 Antwerpen tulokset |   Suomi Paavo Nurmi  Heikki Liimatainen  Teodor Koskenniemi |   Iso-Britannia James Wilson  Anton Hegarty  Alfred Nichols |   Ruotsi Eric Backman  Gustaf Mattsson  Hilding Ekman |  |
| 1924 Pariisi tulokset |   Suomi Paavo Nurmi  Ville Ritola  Heikki Liimatainen |   Yhdysvallat Earl Johnson  Arthur Studenroth  August Fager |   Ranska Henri Lauvaux  Gaston Heuet  Maurice Norland |  |
  Lähde: Athletics Men's Cross-Country, Team Medalists Sports-Reference. Viitattu 3.10.2015. (englanniksi)
Lundell

Lundell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Agnes Lundell (1878–1936), hovioikeuden auskultantti, asianajaja ja Suomen ensimmäinen naisjuristi
Anton Lundell (s. 2001), suomalainen jääkiekkoilija
Edvin Lundell (1889–1964), suomalainen jääkärikapteeni
Gustaf-Adolf Lundell (1877–1947), suomalainen kirjailija
Jan Lundell (s. 1966), suomalainen kemian professori
Jan Lundell (s. 1973), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Joakim Lundell, Jockiboi (s. 1985), ruotsalainen muusikko ja televisioesiintyjä
Johan Lundell (1851–1940), ruotsalainen kielitieteilijä
Kasper Lundell (s. 2004), suomalainen jääkiekkoilija
Pertti Lundell (s. 1952), suomalainen jalkapallovalmentaja
Ulf Lundell (s. 1949), ruotsalainen muusikko, kirjailija ja taiteilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lyyrypyrstö

| Lyyrypyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lyyrypyrstöt Menuridae
Suku::  Lyyrypyrstöt Menura
Laji::  novaehollandiae
Kaksiosainen nimi
 Menura novaehollandiae  Latham, 1801 
Katso myös
   Lyyrypyrstö Wikispeciesissä   Lyyrypyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lyyrypyrstö (Menura novaehollandiae) on suurikokoinen australialainen lintu. Lajin koiraiden tuntomerkkinä on näyttävä pyrstö. Lyyrypyrstö kykenee matkimaan täydellisesti erilaisia ääniä.
Ulkonäkö ja laulu

Lyyrypyrstö on fasaanin kokoinen, se kasvaa noin metrin pitkäksi. Se on väriltään ruskea, mutta koiraalla pyrstön reunasulat ovat pidentyneet, voimakaskuvioiset ja kaartuvat sen laulaessa ruumiin ylle. Pienemmän naaran pyrstö on vaatimattomampi.
Lyyrypyrstön ääntely vaihtelee yksilöstä toiseen. Ne pystyvät matkimaan monia erilaisia ääniä. Lyyrypyrstö laulaa lähellä maata ja aloittaa noin puoli tuntia ennen auringonnousua. Asutusten lähellä lyyrypyrstön ääntely voi olla riesaksi.
Levinneisyys

Lyyrypyrstöä tavataan yleisenä sademetsissä ja muissa rehevissä metsissä Australian itärannikolla Tasmaniasta Etelä-Queenslandiin.
Lisääntyminen

Molemmat sukupuolet valtaavat reviirin ja etsivät useita parittelukumppaneita. Koiras yrittää vallata mahdollisimman monta naarasta. Naaras rakentaa pesän huhti- lokakuussa matalalle ja vuoraa sen sammaleilla. Se munii yhden munan jota se hautoo yksin kuusi viikkoa. Poikaset pysyvät pesässä 6-10 viikkoa ja itsenäistyvät 9 kuukauden ikäisinä.
Ravinto

Lyyrypyrstö syö hyönteisiä, kotiloita, matoja ja hämähäkkejä joita se nokkii lehtikarikkeen joukosta.
Aiheesta muualla

ITIS: Menura novaehollandiae (englanniksi)
Netta Rummukainen

Netta Rummukainen (s. 27. kesäkuuta 1996) on suomalainen pesäpalloilija. Rummukainen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Hyvinkään Tahkoa. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Seinäjoen Maila-Jusseja, Kajaanin Pallokerhoa ja kasvattajaseuraansa Viinijärven Urheilijoita. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä kopparina. Rummukainen on pelannut urallaan 123 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kymmenen kunnaria ja kymmenen tavallista juoksua, tuonut 123 juoksua ja kerännyt 422 kärkilyöntiä. Rummukainen on pelannut urallaan yhdeksän Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 23 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 16. elokuuta 2021.
Nette-Nina Hiltunen

Nette-Nina Hiltunen (s. 11. kesäkuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Nurmijärven Jalkapalloseuraa. Hän on edustanut samaa seuraa jo juniorisarjoissa ja kausina 2020–2021 Ykkösessä.
Hiltunen on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.
Marg Woodlock

Margaret Joy ”Marg” Woodlock (s. 20. toukokuuta 1938) on australialainen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on 13,26 metriä vuodelta 1959. Woodlock edusti Australiaa Melbournen kesäolympialaisissa 1956, muttei päässyt finaaliin.
Manny Charlton

Manny Charlton
Manuel (Manny) Charlton (25. heinäkuuta 1941 La Linea, Espanja – 6. heinäkuuta 2022) oli espanjalaissyntyinen, Skotlannissa varttunut kitaristi, joka tunnettiin parhaiten Nazareth-yhtyeen kitaristina ja perustajajäsenenä.
Charltonilla oli iso rooli Nazarethin menestyksessä. Hän toimi yhtyeen tuottajana ja pääsäveltäjänä monilla albumeilla ja hänen suora, bluesmainen soittotyylinsä sopi hyvin Dan McCaffertyn raakaan laulusoundiin.
Manny Charlton erosi vuonna 1990 Nazarethista sisäisten erimielisyyksien johdosta ja johti sen jälkeen omaa yhtyettään sekä julkaisi sooloalbumeja. Vuonna 2006 hän oli mukana ruotsalaisessa From Behind -yhtyeessä yhdessä Nicky Mooren (ex-Samson) kanssa.
Nazarethin 40-vuotisjuhlavuonna, vuonna 2008 Charlton käytti kiertueellaan kolmen amerikkalaismuusikon kanssa Nazareth-nimeä herättäen närää oikean Nazarethin keskuudessa. Helmikuussa 2009 ilmoitettiin, että Charlton oli jäänyt eläkkeelle muusikon uraltaan ja että kiistat Nazarethin kanssa oli sovittu.
Manny Diaz

Manny Diaz
Manuel Alberto Diaz (5. marraskuuta 1954 Havanna, Kuuba) on Miamin entinen pormestari, joka oli virassa vuosina 2001-2009. Diaz on avioliitossa Robin Smithin kanssa ja heillä on neljä lasta ja kaksi lapsenlasta.
Manny Ayulo

| Manny Ayulo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Los Angeles 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1951–1954
Talli(t):  Kurtis Kraft, Lesovsky, Kuzma
Kilpailuja:  4
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  2
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1951
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1954
Manny Ayulo (20. lokakuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 16. toukokuuta 1955 Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. Hän kuoli Indianapolis 500:n harjoituksissa 1955.
Indianapolis 500 oli osa Formula 1 -sarjaa 1950–1960, ja kaikki ajajat, jotka osallistuivat kilpailuun, jäivät tilastoihin Formula 1 -kuljettajina. Manny Ayulo ajoi viidesti Indy 500:ssa, 1949, 1951, 1952, 1953 ja 1954, ja oli kerran jaetulla kolmannella sijalla Jack McGrathin kanssa. Hän sai sijoituksestaan 2 MM-pistettä.
M/S Vasaland

| M/S Vasaland |
| --- | --- |

Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Kotipaikka:  Lontoo
IMO-numero:  8222111
MMSI-numero:  235035113
Tunnuskirjaimet:  MMFA7
Aiemmat nimet:  1984–2003: Oihonna 2003– Vasaland
Omistaja:  Swedish Orient Line http://www.sollines.se/
Aiemmat omistajat:  1984–1986: Effoa-Finska Ångfartygs Ab 1986–2001: Oy Finncarriers Ab 2001–2003: Finnlines Oy 2003: Stena RoRo 2003– Imperial RoRo
Rakennustelakka:  Rauma-Repola Oy, Rauma, Suomi
Rakennusnumero:  284
Vesillelasku:  21. lokakuuta 1983
Luovutettu:  27. huhtikuuta 1984
Tekniset tiedot
Pituus:  155 m
Leveys:  25,15 m
Syväys:  8,46 m
Bruttovetoisuus:  20 203 brt
Koneisto:  2 × Pielstick 12PC2-6V-400 diesel
Koneteho:  13 200 kW
Nopeus:  34,26 km/h
Nopeus:  18,5 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  2 060 m
Lähteet:  
M/S Vasaland (IMO 8222111) on Swedish Orient Line-varustamon omistama ro-ro-rahtialus. Aluksen on rakentanut raumalainen Rauma-Repola Oy vuonna 1984. Kuollutta painoa Vasalandilla on 12 870 tonnia. Alun perin aluksen nimi oli Oihonna. Alus on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo. Nykyisin suomalainen rahtivarustamo Finnlines liikennöi aluksella.
Vasalandin sisaraluksia ovat M/S Merchant ja M/S Aurora.
Käyttöhistoria > 1983–2000

21. lokakuuta 1983 alus laskettiin vesille. 27. huhtikuuta 1984 Effoa-Finska Ångfartygs hankki vastavalmistuneen aluksen omistukseensa ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. Tuolloin laiva oli nimeltään Oihonna. Tämän jälkeen uusi omistaja aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Helsinki–Lyypekki. Joulukuun lopulla 1986 Finncarriers osti Oihonnan.
Käyttöhistoria > 1983–2000 > Kemikaalikontti irtoaa myrskyssä

29. tammikuuta 1998 kello 15.05 alus lähti Lyypekistä kohti Raumaa. Oihonnan lastilla oli painoa ainoastaan 268 tonnia. Painolastivettä oli 3 657 tonnia. Lastin joukossa oli muun muassa neljä vetyperoksidia sisältävää säiliökonttia. Ne oli sijoitettu IMO-kannelle kolmen lauttavaunun päälle laivan peräosaan. Kaikissa säiliökonteissa oli 25 tonnia 50-prosenttista vetyperoksidia.
Oihonna ajoi kovan tuulen vuoksi Ruotsin rannikon ja Gotlannin saaren välistä. Puolen yön aikoihin 30. tammikuuta alus saapui Ahvenanmerelle. Tuolloin vastatuuli puhalsi myrskyn voimalla alueella ja vasta-aallokko oli kova. Oihonnalla olikin vauhtia silloin vain noin viisi solmua. Noin kello 23 edellisenä päivänä merkitsevän aallonkorkeuden maksimiarvo Merentutkimuslaitoksen mukaan alueella oli 6,1 metriä.
Kello 2.10 avoimella kolmannella kannella säiliökontin havaittiin irronneen kiinnityksistään. Aluksen stuertti ilmoitti siitä heti komentosillalle. Pian konttia oli kiinnittämässä seitsemän hengen ryhmä. Tuolloin kontti oli jo kokonaan irronnut kiinnityksistään ja se liikkui edestakaisin kannelle, joka oli joiltain osin jäässä. Oihonnan päällikkö ilmoitti mahdollisesta vaaratilanteesta Turun meripelastuskeskukselle. Monien yritysten yhteydessä kontti saatiin osittain kiinni jälleen. Kellon ollessa arviolta kolme päällikkö kallisti pyynnöstä Oihonnaa oikealle. Kun kallistuma oli 6–8 astetta, pysyi säiliökontti paikoillaan melko hyvin. Noin kello 3.30 vetyperoksidikontti iskeytyi kesken olleesta kallistamisesta johtuen kantta reunustavaan laipioon, josta seurasi vuoto konttiin. Tämän jälkeen miehistö poistui kannelta heti. Pian kolme miehistön jäsentä saapui hengityslaitteissaan ja suojapuvuissaan kantta huuhtelemaan. Kontti saatiin kiinni kello 6.30. Muu lasti pysyi paikoillaan.
Yksi syy kontin ja lauttavaunun irtoamiseen oli takimmaisen kiinnityskoukun murtuminen lauttavaunussa. Muita syitä olivat esimerkiksi jäiset olosuhteet, josta johtuen kitka kannen ja lauttavaunun välillä pieneni huomattavasti.
Miehistön ammattimaisesta ja nopeasta toiminnasta johtuen suurilta vahingoilta lastille ja alukselle vältyttiin. Miehistö selviytyi vahingoitta pelastustoimista.
Käyttöhistoria > 2001–

15. tammikuuta 2001 laiva rekisteröitiin Finnlinesin omistukseen. Helmikuussa 2003 Stena RoRo osti aluksen. Luovutus tapahtui kuitenkin vasta huhtikuussa. 11. huhtikuuta 2003 omistaja vaihtui jälleen, kun Imperial RoRo osti laivan. (OSM Sea Partner alkoi isännöidä alusta). Samana päivänä laiva sai nykyisen Vasaland -nimensä ja aikarahdattiin Stena RoRon liikenteeseen. 15. elokuuta Vasaland aloitti liikennöinnin linjalla Hanko–Helsinki–Hamina–Zeebrugge–Felixstowe–Amsterdam. Jo syyskuussa reitti vaihtui jälleen: Hanko–Kotka–Rostock–Lyypekki. Toukokuussa 2004 Vasaland siirtyi reitille Lyypekki–Baltijsk–Helsinki–Pietari–Kotka–Rostock. 3. tammikuuta 2005 alkaen alus liikennöi linjalla Uusikaupunki–Rauma–Rostock–Lyypekki–Travemünde. Jo 24. tammikuuta Vasalandin reitti vaihtui jälleen: Turku–Rauma–Rostock–Lyypekki–Travemünde. Tammikuussa 2006 laiva aikarahdattiin Transfennican liikenteeseen, reitille Rauma–Rostock–Lyypekki–Hanko. Toukokuussa Rostock jäi pois reitistä. Saman kuukauden aikana alus myös rekisteröitiin Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Nykyisin alus on Travemünde - Helsingborg liikenteessä.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Oihonna (ruotsiksi)
Onnettomuustutkintakeskuksen tutkintaselostus kemikaalikontin irtoamisesta
Finnlines
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  M/S Europalink • M/S Finnbreeze • M/S Finnclipper • M/S Finneco I • M/S Finneco II • M/S Finneco III • M/S Finnfellow • M/S Finnhawk • M/S Finnkraft • M/S Finnlady • M/S Finnmaid • M/S Finnmaster • M/S Finnmerchant • M/S Finnmill • M/S Finnpartner • M/S Finnpulp • M/S Finnsea • M/S Finnsirius • M/S Finnsky • M/S Finnstar • M/S Finnsun • M/S Finntide • M/S Finntrader • M/S Finnwave • M/S Finnswan
Entiset alukset:  M/S Translubeca • M/S Agi • M/S Mago • M/S Princesa Marissa • M/S Claudia • M/S Mermaid II • M/S Fellow • M/S Sancak • M/S Palm Beach Princess • M/S Golden Princess • M/S Wasa Queen • GTS Finnjet • M/S Bravaden • M/S Eurocargo Africa • M/S MN Eider • M/S Merchant • M/S Seaterns • M/S Etel • M/S Borden • M/S Baltijsk • M/S Kaduna • M/S Envoy • M/S Tor Botnia • M/S Baltic Eager • M/S Polaris • M/S Tor Finlandia • M/S Antares • M/S Birka Transporter • M/S Finnhansa • M/S Global Carrier • M/S Global Freighter • M/S Runner • M/S Vasaland
Tilatut alukset:  M/S Finncanopus
Lundenesin kirkko

| Lundenesin kirkko Lundenes kirke |
| --- | --- |
Sijainti:  Harstad, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1974
Suunnittelija:  Osvald Flakstad
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lundenesin kirkko (norj. Lundenes kirke) on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1974.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lundenesin kirkko Wikimedia Commonsissa
Lunden kirkko (Nome)

| Lunden kirkko Lunde kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1872
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lunden kirkko (norj. Lunde kirke) on Nomen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1872.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lunden kirkko (Nome) Wikimedia Commonsissa
New Zealand Company

New Zealand Company oli 1839 Lontoossa perustettu yritys, jonka tavoitteena oli Uuden-Seelannin haltuunotto ja asuttaminen eurooppalaisilla. Yritys seurasi Edward Gibbon Wakefieldin periaatteita ja yritti pikemminkin luoda englantilaistyylisen yhteiskuntamallin maapallon eteläosaan kuin tehdä kaupallista tuottoa. Yhtiö perusti Wellingtonin, Nelsonin, Wanganuin ja Dunedinin siirtokunnat.
Yhtiön politiikka sen arvostelijoita ja muita vastustajia vastaan oli aggressiivista. Yhtiö vastusti Waitangin sopimusta ja joutui tästä syystä siirtomaahallinnon ja Uuden-Seelannin kuvernöörien arvostelun kohteeksi. Yhtiön maine kärsi kolauksen Wairaun verilöylyssä, sillä sen arveluttavat maanhankintakeinot ja kykenemättömyys suojella uudisasukkaita vuotivat julkisuuteen. Yhtiö joutui 1843 pahoihin taloudellisiin ongelmiin, ja sen toiminta loppui vuonna 1858.
Lähdetähtimö

| Lähdetähtimö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Tribus::  Alsineae
Suku::  Tähtimöt Stellaria
Laji::  alsine
Kaksiosainen nimi
 Stellaria alsine  Grimm 
Katso myös
   Lähdetähtimö Wikispeciesissä   Lähdetähtimö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lähdetähtimö (Stellaria alsine, syn. S. uliginosa) on monivuotinen, kosteissa kasvupaikoissa viihtyvä tähtimöiden sukuun kuuluva kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Rento- tai kohenevavartinen lähdetähtimö kasvaa 10–20 cm pitkäksi. Varsi on kalju. Vastakkain olevat lehdet ovat paksuhkoja, kaljuja ja väriltään sinivihreitä. Lehden tyviosan laita on karvainen. Kukallisten haarojen lehdet ovat lähes ruodittomia, ja ne ovat muodoltaan soikeita tai tasasoukan suikeita. Rentojen talvehtimishaarojen ylemmät lehdet ovat pitkäruotisia ja muodoltaan puikeita. Kukinto on kaksihaarainen viuhko, joka joskus voi olla muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinto on näennäisesti lehtihankainen, ja sen tukilehdet ovat kalvomaisia ja kaljuja. Hyvin pienissä kukissa on viisi verho- ja terälehteä. Verhiö on kalju. Valkoiset terälehdet ovat tyvelle asti kaksijakoisia ja verholehtiä lyhyempiä. Joskus teriö puuttuu kokonaan. Kukan emiö on kolmelehtinen. Suomessa lähdetähtimö kukkii touko-heinäkuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lyhyt kota. Lähdetähtimö muistuttaa jonkin verran lettotähtimöä (Stellaria crassifolia).
Levinneisyys

Euroopassa lähdetähtimöä tavataan Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta läpi Länsi- ja Keski-Euroopan Pohjois-Italiaan, Balkanin pohjoisosiin, Länsi-Ukrainaan ja Luoteis-Venäjälle, sekä pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin. Lajia tavataan myös siellä täällä Pohjois-Afrikassa, Siperiassa ja Pohjois-Amerikan itä- ja pohjoisosissa. Lähdetähtimön muunnosta (var. undulata) tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa.
Suomessa lähdetähtimöä tavataan pääasiassa Kristiinankaupunki–Lappeenranta-linjan eteläpuolella. Pohjoisempana laji on harvinaisempi, mutta sitä tavataan aina Oulun korkeudelle saakka, yksittäisiä esiintymiä on tavattu myös Keski-Lapista. Lähdetähtimö on Etelä- ja Keski-Suomessa alkuperäislaji, pohjoisempana uustulokas.
Elinympäristö

Lähdetähtimö kasvaa lähteiden reunoilla, lähdepuroissa, lähdevetisissä pellon- ja niitynojissa, korvissa ja kosteissa metsäteillä. Joskus lajia tavataan tilapäisesti myös maantienojissa, lastauspaikoilla ja turvepohjaisissa istutuksissa. Suotuisissa oloissa se saattaa muodostaa suurehkojakin kasvustoja. Lähdetähtimö on ilmeisesti varsin hidas leviämään luonnonvaraisesti kasvupaikasta toiseen. Suomessa laji on monin paikoin harvinaistunut tai kadonnut lähteikköjen ojitusten ja purojen perkausten takia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2018: Lähdetähtimön (Stellaria alsine) levinneisyys Suomessa
LuontoPortti: Lähdetähtimö (Stellaria alsine)
United States Department of Agriculture (USDA): Stellaria alsine (englanniksi)
Lähdetähtimön kukka.
Lähdetähtimö.
Lunden kirkko (Sirdal)

| Lunden kirkko Lunde kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2014.
Sijainti:  Sirdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1873
Suunnittelija:  Hans Ditlev Franciscus Linstow
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lunden kirkko (norj. Lunde kyrkje) on Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lunden kirkko (Sirdal) Wikimedia Commonsissa