stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Triumph TR6

| Triumph TR6 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Coventry, Englanti
Valmistaja:  Triumph Motor Company
Konserni:  British Leyland
Valmistusvuodet:  1968–1976
Korimalli:  Roadster
Edeltäjä:  Triumph TR5
Seuraaja:  Triumph TR7
Tekniset tiedot
Moottori:  2,5 l Triumph R6
Vetotapa:  Takaveto
Vaihteisto:  4-portainen manuaali optiona ylivaihde
Mitat
Massa:  1130 kg (2491 lb)
Pituus:  3950 mm (155,5")
Akseliväli:  2235 mm (80,0")
Leveys:  1550 mm (61,0")
Korkeus:  1270 mm (50,0")
TR6 oli englantilaisen Triumph Motor Companyn vuosina 1968 – 1976 valmistama kaksipaikkainen urheiluauto. Mallia valmistettiin, tuolloin osaksi British Leyland -konsernia liitetyn yhtiön tehtaalla Coventryssa, kaikkiaan 94 619 kappaletta. Näistä 86 249 autoa meni vientiin, pääasiassa Yhdysvaltoihin ja ainoastaan 8370 autoa jäi kotisaarelleen.
Yleistä

Triumph TR6 tuotiin markkinoille mallivuodelle 1969. Mallin rakenteena oli edelleen erillisrungolle asennettu kori. TR6:n alusta perustui hyvin pitkälti aiempien TR4A / TR5 -mallien konstruktiona ja myös mallin kyljissä on vielä häivähdys edeltäjiensä muodoista. Tähän asti Triumphilla oli luotettu italialaisen designeri Giovanni Michelottin näkemyksiin, mutta nyt TR6:n modernien muotojen takana oli saksalainen Karmann.
Kokoontaittuvan vinyylikaton sijaan auto voitiin myös varustaa tehdasvalmisteisella, irrotettavalla kovakatolla. Muita valinnaisvarusteita olivat mm. taka-akselin kallistuksenvakain ja tasauspyörästön luistonesto, sekä suosituimpana ylivaihde.
Valmistushistoriansa aikana TR6 ei kokenut suuria muutoksia, mutta malli sai osakseen pientä viilausta vuosittain.
Tekniikka > Alusta

Etupyörien tuentana on päällekkäiset tukivarret, kallistuksenvakain ja kierrejouset, joiden sisällä teleskooppi-iskunvaimentimet. Takana pyöränripustuksena on semi-trailing-tukivarret ja kierrejouset. Takana heilahduksenvaimennuksesta huolehtivat vipuvarren välityksellä toimivat vaimentimet.
Ohjaus on tehostamaton hammastanko-ohjaus. Edessä levy- ja takana rumpujarrut.
Tekniikka > Voimalinja

TR6:n voimanlähteenä toimi Triumphin oma, 2,5-litrainen, kuusisylinterinen OHV-rivimoottori. Yhdysvaltoihin toimitetut versiot varustettiin kahdella Strömberg tai SU-kaasuttimella, näiden mallien teho vaihtelee vuosimallista riippuen välillä 98 – 106 hv DIN. Muut, kuin US-versiot varustettiin Lucasin mekaanisella polttoaineensuihkutuksella. Näiden mallien tunnuksena on PI (Petrol Injection) ja niiden tehoksi ilmoitettiin 145 DIN-hevosvoimaa (150 bhp, 110 kW). Vuonna 1973 moottori sai uuden nokka-akselin, jonka myötä sen teho putosi 123 DIN-hevosvoimaan (125 bhp, 93 kW), mutta vastapainona vääntömomentti kasvoi. Muutos latisti hieman moottorin urheiluautomaista olemusta, mutta lisäsi mukavuutta arkikäytössä.
Vaihteisto on täyssynkronoitu neliportainen manuaalivaihteisto, lisävarusteena oli saatavana Laycock de Normanville-ylivaihdeyksikkö. Aluksi ylivaihde oli käytössä välityksillä 2 – 4, mutta myöhemmissä versioissa, noin vuodesta 1973 lähtien, ylivaihde on käytettävissä ainoastaan vaihteilla 3 ja 4.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 50 metrin vapaauinti

Naisten 50 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 1. elokuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   24.77 | 2 |  Alankomaat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   24.77 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   24.77 | 2 |  Kiina | Liu Xiang   Qingfeng Wu |
| A-raja   24.77 | 2 |  Ranska | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   24.77 | 2 |  Ruotsi | Michelle Coleman   Sarah Sjöström |
| A-raja   24.77 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   24.77 | 1 |  Iso-Britannia | Anna Hopkin |
| A-raja   24.77 | 1 |  Japani | Rika Omoto |
| A-raja   24.77 | 1 |  Puola | Katarzyna Wasick |
| A-raja   24.77 | 1 |  Tanska | Pernille Blume |
| A-raja   24.77 | 1 |  Venäjän olympiakomitea | Mariia Kameneva |
B-raja   25.51: 
| Yhteensä | 14 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 26. maaliskuuta 2021
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 30. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 31. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 1. elokuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 200 metrin rintauinti

Naisten 200 metrin rintauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 28.–30. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Espanja | Marina García Urzainqui   Jessica Vall |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Etelä-Afrikka | Kaylene Corbett   Tatjana Schoenmaker |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Iso-Britannia | Kayla van der Merwe   Molly Renshaw |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Japani | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Kanada | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Kiina | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Venäjä | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   2.25.52 | 1 |  Argentiina | Julia Sebastian |
| A-raja   2.25.52 | 1 |  Belgia | Fanny Lecluyse |
| A-raja   2.25.52 | 1 |  Italia | Francesca Fangio |
| A-raja   2.25.52 | 1 |  Sveitsi | Lisa Mamie |
| A-raja   2.25.52 | 1 |  Unkari | Eszter Bekesi |
B-raja   2.29.89: 
| Yhteensä | 21 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 14. tammikuuta 2020
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 28. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 29. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 30. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Turbo Basic

Turbo Basic on kaupallinen BASIC-kääntäjä, jonka Borland osti alkuperäiseltä luojaltaan Robert "Bob" Zalelta. Borlandin lopetettua Turbo Basic:n julkaisun, Zale osti sen takaisin, nimesi sen PowerBASIC:ksi, perusti PowerBASIC Inc.:n ja jatkoi ohjelmiston tukemista ja kehitystä.
Turbo Basic:ia kehitettiin 1987-1988 ja sen editori on samanlainen kuin Turbo Pascal:ssa, Turbo C:ssa ja Turbo Prolog:ssa. Tämän jälkeen Borland alkoi käyttää muotiin tulleita sinitaustaisia editoreita. Silloin Turbo Basic ja Turbo Prolog eivät olleet enää myynnissä.
Turbo Basic tunnettiin siitä, että useimmista senaikaisista BASIC-ohjelmistoista poiketen se sisälsi täydellisen MS-DOS-kääntäjän. Muut ohjelmistot perustuivat tuolloin ajonaikaisiin kirjastoihin tai olivat pelkästään tulkkeja. Turbo Basic pystyi ajamaan ja debuggaamaan BASIC-ohjelman noudattaen BASIC:n perussyntaksia tai tekemään sellaisenaan toimivia .EXE-tiedostoja.
Tuliterä

| Tuliterä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Parvela
Kansitaiteilija:  Jussi Kaakinen
Kieli:  suomi
Genre:  fantasiakirjallisuus nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  lokakuu 2007
Ulkoasu:  kovakantinen sidottu
Sivumäärä:  227
ISBN:  978-951-31-3999-5
Sarja: Sammon vartijat
Seuraava:  Tiera
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tuliterä on Timo Parvelan   kirjoittama romaani, joka aloittaa Sammon vartijat -sarjan. Teoksen kustansi Tammi vuonna 2007. Kirja voitti Topelius-palkinnon vuonna 2007 ja oli vuonna 2008 ehdolla Lasten LukuVarkaus -palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

Kirjasampo
Ulsterin piirikunta

Ulsterin piirikunta (engl. Ulster County) on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 177 573 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Kingstonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1683.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulsterin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Toisen liittokunnan sota

Toisen liittokunnan sota oli vuonna 1799 alkanut Ranskan tasavallan ja toisen liittokunnan välinen sota Ranskan vallankumoussodissa. Liittokuntaan kuuluivat Iso-Britannia, Itävalta, Venäjä ja Osmanien valtakunta. Sota päättyi vuonna 1801, jolloin rauhansopimuksella vahvistettiin Ranskan omistukset vuoteen 1793 mennessä vallatuilla alueilla.
Liittoutuneiden sotatoimet menestyivät kohtalaisesti, kunnes Venäjä irtautui liittokunnasta vuonna 1799 ja Napoleon nousi valtaan Ranskassa. Napoleon torjui kenraaliensa avulla kaikki liittokunnan hyökkäykset. Lunévillen rauhassa Ranska sai pitää voittamansa alueet, ja se sai vielä lisäksi Toscanalta alueita ja Itävallalta Venetsian ja osan Dalmatian rannikkoa. Britannian kanssa Ranska teki rauhan Amiensissa maaliskuussa 1802, mikä aloitti neljäntoista kuukauden rauhanjakson Euroopassa. Rauha päättyi toukokuussa 1803 Britannian ja Ranskan aloittaessa sotatoimet uudelleen.
Taustaa

Ranskan lakiasäätävä neuvosto julisti sodan Itävallalle 20. huhtikuuta 1792, jolloin alkoi ensimmäisen liittokunnan sota (1792–1798). Sotaan osallistuivat lähes kaikki Euroopan valtiot, joiden kanssa Ranskalla oli yhteistä rajaa, sekä Portugali ja Osmanien valtakunta. Sodan alussa liittokunnan saamista voitoista huolimatta Ranskan onnistui torjua hyökkäykset ja vallata uusia alueita, joista Ranska teki tasavaltoja suojaamaan sen rajoja. Pohjois-Italiassa Napoleonin onnistui ajaa Itävallan joukot takaisin, ja maat solmivat 17. huhtikuuta 1797 Leobenin välirauhan ja lokakuussa Campo Formion rauhan.
Kesäkuussa 1798 Napoleonin johtamat joukot nousivat maihin Egyptissä, jossa joukot jäivät saarroksiin. Napoleonin palattua Ranskaan joukot antautuivat.
Liittokunnan muodostaminen

Campo Formion rauhan allekirjoittajat välttivät sotatoimia maaliskuuhun 1799 asti. Britannian pääministeri William Pitt pyrki kuitenkin palauttamaan Euroopan suurvaltojen välisen voimatasapainon eli vähentämään Ranskan voimaa. Ranskan hyökkäys Egyptiin sai syksyllä 1798 Venäjän liittymään uuteen liittokuntaan. Samaan aikaan myös Turkki julisti sodan Ranskalle ja Itävalta lupasi osallistua liittokunnan sotatoimiin, mutta Preussi jättäytyi puolueettomaksi. Etelä-Italiaa hallinnut Napolin kuningaskunta liittyi myös liittokuntaan. Liittosopimus allekirjoitettiin 19. toukokuuta 1798 Wienissä. Sotatoimet alkoivat marraskuussa 1798 Napolin hyökkäyksellä Italiassa olevia ranskalaisjoukkoja vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toisen liittokunnan sota Wikimedia Commonsissa
Ranskan vallankumoussodat ja Napoleonin sodat
ensimmäinen liittokunta 1792–1797 | toinen liittokunta 1798–1801 | kolmas liittokunta 1804–1805 | neljäs liittokunta 1806–1807 | viides liittokunta 1809 | kuudes liittokunta 1812–1814 | seitsemäs liittokunta 1815
Trapetsisiipi

Kuvan Douglas X-3 Stiletto oli eräs epäonnistunut muotoilukokeilu.
Trapetsisiipi on eräs lentokoneen siiven muotoiluun liittyvä siipiprofiili. Trapetsin muotoinen siipi kapenee yleensä kärkeä kohden siten, että muotoilu on kulmikas ja muodostaa trapetsia muistuttavan linjan. Eräs esimerkki tästä on Messerschmitt Bf 109 eli Me-109, joskaan ei sen G- ja K-versiot. Näissä siipien kärjet olivat pyöristetyt ellipsin muotoon. Suihkumoottoritekniikka ei poistanut trapetsisen profiilin käyttöä. Muutamia nopeista suihkukonetyypeistä, kuten Lockheed F-104 Starfighter ja Boeing F/A-18 Hornet noudattavat muotoilultaan trapetsista linjaa sekä myös rakettimoottoria käyttänyt koelentokone X-15.
Grumman F7F Tigercat oli lentotukialus-käyttöinen yhdysvaltalainen laivastohävittäjä.
Toisen päivän iltana

| Toisen päivän iltana Jaakko Löytty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio JJ, Tampere, 1982
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: LP (1982), CD (2003)
 Tuottaja(t): Heikki Silvennoinen
 Tyylilaji: soul, funk, reggae, gospel
 Kesto: 40.35
 Levy-yhtiö: Just Records Naxos (2003)
Jaakko Löytty muut studioalbumit
| Yhteys 1979 | Toisen päivän iltana 1982 | Laulu yhteisestä leivästä 1984 |
Toisen päivän iltana on Jaakko Löytyn vuonna 1982 julkaisema LP-levy. Sen julkaisija oli Kirjapaja, joka julkaisi sen just-levymerkillään. Sen julkaisi CD-formaatissa fg-naxos vuonna 2003.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, sov. Jaakko Löytty ja Heikki Silvennoinen.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Toisen päivän iltana | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ei päivääkään | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Pelkään sotaa | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ehkä elämä voittaa | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Namibia | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 19.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Martta | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Läpinäkyvinä | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hiljaisuus | 5.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Elänkuolen kukka | 4.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Martin Luther Kingin laulu | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 21.15 |  |  |  |  |  |  |  |
J. Löyttyband

Teppo Nuorva — kitara, laulu
Jaakko Knuutila — basso, laulu
Heikki Impiö — tenorisaksofoni, kosketinsoittimet, laulu
Timo Harakka — huilu, alttosaksofoni, laulu
Kyösti Lampinen — rummut, perkussio
Jaakko Löytty— kitara, oberheim, laulu
J. Löyttyband > Ystävät

Ismo Kätkä — perkussio, kalimba, laulu (A5)
Heikki Silvennoinen — perkussio, laulu (A5)
Pekka Salminen — oberheim (A2, B5), urut, (A5)
J. Löyttyband > Tuotanto

Heikki Silvennoinen — tuottaja, äänitys
Markus Heikkerö — kansi
Aiheesta muualla

Toisen päivän iltana Discogsissa
Twisters

| Twisters |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lee Isaac Chung
Käsikirjoittaja:  Mark L. Smith
Tuottaja:   Frank Marshall  Patrick Crowley 
Säveltäjä:  Benjamin Wallfisch
Kuvaaja:  Dan Mindel
Leikkaaja:  Terilyn A. Shropshire
Pääosat:   Daisy Edgar-Jones  Glen Powell  Anthony Ramos  Maura Tierney  Brandon Perea  Daryl McCormack  Sasha Lane  Kiernan Shipka  Nik Dodani 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Warner Bros. Pictures  Amblin Entertainment  The Kennedy/Marshall Company 
Levittäjä:  Universal Studios Warner Bros. Pictures InterCom
Ensi-ilta:   2024-7-88. heinäkuuta 2024 (Cineworld Leicester Square)  2024-7-1212. heinäkuuta 2024 (Suomi)  
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  155 miljoonaa dollaria
Tuotto:  173,4 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Twister
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Twisters on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen katastrofielokuva, jonka on ohjannut Lee Isaac Chung ja käsikirjoittanut Mark L. Smith. Se on itsenäinen jatko-osa vuoden 1996 elokuvalle Twister. Pääosia esittävät Daisy Edgar-Jones, Glen Powell, Anthony Ramos, Maura Tierney, Brandon Perea ja Sasha Lane.
Twisters sai maailmanensi-iltansa Lontoon Leicester Squarella sijaitsevassa Empire-elokuvateatterissa 8. heinäkuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se sai 12. heinäkuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Daisy Edgar-Jones  | … |  Kate Cooper   |
|  Glen Powell  | … |  Tyler Owens   |
|  Anthony Ramos  | … |  Javi   |
|  Maura Tierney  | … |  Cathy Carter   |
|  Brandon Perea  | … |  Boone   |
|  Daryl McCormack  | … |  Jeb   |
|  Sasha Lane  | … |  Lily   |
|  Kiernan Shipka  | … |  Addy   |
|  Nik Dodani  | … |  Praveen   |
|  David Corenswet  | … |  Scott   |
|  Tunde Adebimpe  | … |  Dexter   |
|  Katy O’Brian  | … |  Dani   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Twisters Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tyresån

| Tyresån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Tukholma
Kunnat:  Haninge, Tyresö
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tyresånin vesistö
Pinta-ala:  251,5 km²  
Järvisyys:  6 % 
Pääuoman pituus:  27 km 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Tyresö-Flaten 
 :  59.2230°N, 18.2677°E
Laskupaikka:  (1) pohjoinen reitti Tyresön taajaman kautta   (2) eteläinen reitti Uddby kvarnin kautta 
 :  59.2247°N, 18.3036°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  19 m
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  19 m
Pituus:  noin 3,4 km  
Kaltevuus:  5,59 m/km
Keskiylivirtaama:  7,54 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  2,22 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,36 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Tyresån on Ruotsissa Tukholman läänissä virtaava 3 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Tyresånin vesistössä sen 27 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 252 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Kalvfjärdeniin Tyresön kunnassa kahta vesireittiä myöten. Kumpikin erkaantuu Albysjönistä. Vesistö on siten bifurkaatiovesistö.
Vesistö on pikemminkin järvien kuin jokien vesistöjärjestelmä.
Käännös suomeksi
Trapecista

| ”Trapecista” Enrique Iglesias |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Enrique Iglesias
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: marraskuu 1996
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Rafael Pérez-Botija
 Tyylilaji: Latino musiikki
 Kesto: 04.23
 Levy-yhtiö: Fonovisa
muut singlet
| ”No Llores Por Mí” 1996 | ”Trapecista” 1996 | ”Enamorado Por Primera Vez” 1997 |
"Trapecista" on Enrique Iglesiaksen esikoisalbumilta kuudentena julkaistu single. Sen on kirjoittanut ja tuottanut Rafael Pérez-Botija. Laulu sijoittui Yhdysvaltojen Billboard Hot Latin Tracks -listalla sijalle kolmetoista, mutta kohosi sijalle yksi kolme viikkoa myöhemmin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Trapetsi

Trapetsitaiteilijoita esittävä juliste vuodelta 1899.
Trapetsi on sirkuksessa käytettävä väline, jota käytetään ilma-akrobatiassa. Trapetsi koostuu tangosta, joka roikkuu kahden köyden varassa ja on noin 50–70 cm leveä. Trapetseja on kolmenlaisia: keinutrapetseja, joissa on painot tangon päissä keinuliikkeen ylläpitämiseksi, staattisia trapetseja, joita Suomessa käytetään useimmiten, ja paritrapetseja, jotka ovat hieman  leveämpiä kuin staattiset trapetsit.
Staattisella trapetsilla temput voidaan jakaa tasapainoliikkeisiin, tangon ympäri pyöriviin liikkeisiin, tiputuksiin sekä muihin still-liikkeisiin.
Tasapainoliikkeitä ovat muun muassa tasapainoilu vatsalla, alaselällä tai jalkapöydillä.
Tangon ympäri pyörivissä liikkeissä trapetsitaiteilija pyörii tangon ympäri jonkin ruumiinosan varassa, esimerkiksi vatsallaan pendolinossa ja tanko jalkojen välissä.
Tiputuksissa taiteilija lähtee pudottamaan itseään alas trapetsilta mutta ottaa viime hetkellä kiinni jottei putoakaan, hän voi esimerkiksi kaatua istuma-asennosta taaksepäin ja tarrata nilkoilla köysistä kiinni.
Muita still-liikkeitä ovat muun muassa käsinseisonta trapetsilla, enkeli, kauris ja linnunpesä.
Trapetsi (purjehdus)

Trapetsi kevytveneilyssä.
Purjelautailija trapetsivyössään.
Leijalautailija.
Trapetsi on kevytvenepurjehduksessa, purjelautailussa ja leijalautailussa käytettävä vaijerin tai köyden ja siihen kiinnitettävien valjaiden yhdistelmä.
Purjehtija voi niiden avulla nousta veneen laidalle seisomaan ja käyttää ruumiinpainoaan tehokkaammin hyväksi. Trapetsiköydessä on usein lisäksi niin sanottu kahva, josta roikkuja voi vetää itsensä takaisin. Purjelautailussa puomiin kiinnitettävä köysi pienentää käsien rasitusta pitemmissä purjehduksissa.
Tunnetuin varhainen esimerkki trapetsin antamasta edusta purjeveneilyssä on vuoden 1938 Prince of Wales Cup. Tutkimusmatkailija Robert Scottin poika Peter Scott ja John Winter voittivat kilpailun niin helposti, että kiellettiin epäurheilijamaisena. 1950-luvulla väline kuitenkin otettiin yleisesti käyttöön maailman kilpapurjehdusluokissa.
Tenacious D

| Tenacious D |
| --- | --- |
 Tenacious D esiintymässä vuonna 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  1994–2024
Tyylilaji:  Huumorirock Vaihtoehtorock  Heavy metal Hard rock Akustinen
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jack Black, laulu, kitara   Kyle Gass, laulu, kitara  
Levy-yhtiö:  Sony BMG, Epic
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tenacious D tai "The D"  on yhdysvaltalainen rockduo. Yhtyeen perustivat näyttelijä-muusikot Jack Black ja Kyle Gass.  Tenacious D:n musiikki on huumoripainotteista, mutta myös hyvin ammattitaitoista. Yhtye on ollut aktiivisena vuodesta 1994.
Yhtye nousi suosioon vuonna 1999 saatuaan oman televisiosarjan, joka oli kuitenkin lyhytikäinen. Vuonna 2001 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Tenacious D, jossa rumpalina toimi Foo Fightersista ja Nirvanasta tunnettu Dave Grohl. He julkaisivat DVD:n The Complete Masterworks (2003) ja vuonna 2006 valmistui elokuva Tenacious D: Maailman paras rokkibändi (Tenacious D in: The Pick of Destiny). Elokuvan soundtrackilla lauloivat muun muassa Meat Loaf, Ronnie James Dio ja Dave Grohl, jotka kaikki esiintyvät myös elokuvassa. Yhtyeen musiikkia on myös Brütal Legend -videopelissä.
Historia

Jack Black tapasi 16-vuotiaana silloin 24-vuotiaan Kyle Gassin Edinburghissa, Skotlannissa. Kumpikin kuului teatterikerhoon. Gass ja Black eivät aluksi pitäneet toisistaan, mutta alkoivat ajan kuluessa tulla paremmin toimeen keskenään. Black ja Gass tekivät myös vaihtokaupan: Jos Gass opettaa Blackiä soittamaan kitaraa, opettaa Black Gassiä näyttelemään. Tätä vaihtokauppaa pidetään syynä Tenacious D:n syntymiseen. He soittivat ensimmäisen keikkansa vuonna 1994, esittäen ainoastaan yhden kappaleen, "Tributen".[lähde? ]
Kummatkin jäsenet soittavat kitaraa ja laulavat, mutta Black on yhtyeen päälaulaja ja Gass yhtyeen pääkitaristi. Yhtyeen nimi keksittiin urheilutoimittaja Marv Albertin sanomasta lausahduksesta koripallo-ottelussa (tenacious defense).[lähde? ]
16. heinäkuuta 2024 Black sanoi Tenacious D:n lopettavan toimintansa toistaiseksi Gassin Donald Trumpin salamurhayritystä koskeneeen kommentin takia.
Televisiosarja

Yhtyeestä kertova TV-sarja esitettiin alun perin vuonna 1997, jolloin HBO esitti kaksi jaksoa. Jaksoja tehtiin aluksi yhteensä kuusi, mutta loput neljä näytettiin vasta 1999. Suomessa sarjan on esittänyt Nelonen. Sarjassa kuvataan fiktiivisesti ja humoristisesti yhtyeen matkaa kohti suurta menestystä, jonka esteenä ovat mm. inspiraation puute sekä Jackin ja Kylen väliset erimielisyydet. Televisiosarjassa kuultiin monta kappaletta, jotka löytyvät myös yhtyeen esikoisalbumilta.
Jäsenet

| --- | --- |
 Virallinen jäsenet Jack Black – laulu, akustinen kitara (1994–2024)  Kyle Gass – akustinen kitara, taustalaulu, nokkahuilu (1994–2024) Muut jäsenet Kiertue- ja sessiomuusikot John Konesky - sähkökitara, taustalaulu (2005–2024)  John Spiker -  basso, taustalaulu, piano, urut (2005–2024) :  Kiertuejäsenet JR Reed - laulu (1994–2010)  Brooks Wackerman - rummut (2006–2024) Sessiomuusikot Dave Grohl – rummut, kitara (2001–2024)  Warren Fitzgerald – sähkökitara (2001)  Steve McDonald – basso (2001)  Page McConnell – koskettimet (2001)
Julkaisut > Musiikki > Albumit

Tenacious D (2001)
The Pick of Destiny (2006)
Rize of the Fenix (2012)
Post Apocalypto (2018)
Julkaisut > Musiikki > Minialbumit

D Fun Park (2002)
Jazz (EP) (Jazz,  2012)
Julkaisut > Musiikki > Singlet

Tribute (2002)
Wonderboy (2002)
POD (2006)
Rize of the Fenix (2012)
The Who Medley (2022)
Julkaisut > Televisiosarja

Tenacious D (1997, 1999–2000)