stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apollo 7

Apollo 7 oli Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen miehitetty lento. Se oli seitsenpäiväinen Maata kiertävä lento ja ensimmäinen Saturn IB:llä toteutettu laukaisu. Apollo 7 oli myös ensimmäinen kolmimiehinen amerikkalainen avaruuslento. Miehet riitelivät lennolla, mutta siitä huolimatta miehistö teki tehtävänsä lennolla.[lähde? ]
Laukaisu tapahtui Cape Kennedyn avaruuskeskuksesta 11. lokakuuta 1968 kello 15.02.45 UTC ja laskeutuminen 22. lokakuuta 1968 kello 11.11.48 UTC. Kesto oli 10 päivää, 20 tuntia, 9 minuuttia ja 3 sekuntia. Apollo 7 kiersi Maan 163 kertaa.
Apollo 7 lento teki seitsemän televisiolähetystä, jotka olivat ensimmäiset suorat lähetykset avaruusaluksesta.
Miehistö

Walter Schirra, komentaja
Donn Eisele, komentomoduulin pilotti
Walter Cunningham, kuumoduulin pilotti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollo 7 Wikimedia Commonsissa
Apollo-ohjelma
Anselm F. Kaste

Anselm (Anshelm) Fabian Kaste (20. tammikuuta 1899 Nastola – 1973 Sysmä) oli suomalainen valokuvaaja ja salatieteilijä. Hän toimi vuodesta 1925 lähtien valokuvaajana Sysmässä, jonka kirkonkylään Kaste rakennutti kotitalonsa ja ateljeensa 1930-luvun alussa. Samassa talossa toimi myös hänen puolisonsa Ida Kasteen valokuvaustarvikeliike.
Kaste oli Suomen Rauhanliiton jäsen, ja toimi vuosina 1954–1955 Vapaa-ajattelijain liiton sihteerinä. Hän kuului myös vuonna 1958 uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröidyn Totuuden Ystävien perustajajäseniin.
Teokset

Tietäjän testamentti.  Helsinki:  Syndicate Press, 1975.  ISBN 951-93135-3-2.
Anastasija Hripunova

| Anastasija Hripunova> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Moskova
Kansalaisuus:   Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2004–
Pituus:  168 cm
Paino:  65 kg
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Sports Club Saiken
Vyöarvo:  4. dan
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten kyokushin.World Open  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten kyokushin.World Open  | Maa:   Venäjä> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2011 | avoin |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2007 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2008 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2009 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2010 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2011 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2012 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2014 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2015 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2016 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2017 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2018 | +65 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2005 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2013 | -65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bukarest 2010 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Varna 2014 | -65 kg |  |
|  Kultaa | Varna 2016 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Kiova 2009 | -65 kg |  |
|  Hopeaa | Varna 2018 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2005 | -65 kg |  |
|  Pronssia | Volos 2007 | -65 kg |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Kultaa | Lublin 2016 | avoin |  |
|  Pronssia | Pariisi 2013 | avoin |  |
| Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 2006 |  |  |
|  Kultaa | 2007 |  |  |
|  Kultaa | 2008 |  |  |
|  Kultaa | 2009 |  |  |
|  Kultaa | 2010 |  |  |
|  Kultaa | 2012 |  |  |
| Ukrainan cup  | Ukrainan cup  | Ukrainan cup  |  |
|  Kultaa | 2008 |  |  |
|  Kultaa | 2009 |  |  |
|  Kultaa | 2010 |  |  |
Anastasija Andrejevna Hripunova (ven. Анастасия Андреевна Хрипунова, s. 2. heinäkuuta 1986 Moskova) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin 11-kertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari. Hripunova on voittanut myös Venäjän mestaruuden kuudesti.
Kilpaura

Hripunova saavutti ensimmäisen kerran menestystä 2005 voitettuaan EM- ja MM-pronssia. Sittemmin vuodesta 2007 lähtien Hripunova hallitsi MM-kisoja voittaen myös naisten historian ensimmäisen World Openin 2011, joka käytiin avoimessasarjassa. Hän voitti 2007 MM-kisojen loppuottelussa Hitomi Fukuin ja vuoden 2008 MM-loppuottelussa Dobroslawa Soltysikin. Sittemmin vuodet 2009, 2010 ja 2012 Hripunova kohtasi jokaisella kerralla voitokkaasti Yuma Tazakin. Hän eteni 2009 ensimmäistä kertaa EM-kisojen loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden Dobroslova Habraszkalle. Sitä vastoin 2010 Hripunova voitti Marianna Verbitstkayaa vastaan käydyn EM-loppuottelun, joka oli samalla hänen ensimmäinen Euroopan mestaruus.
2013 Hripunovan loppuotteluputki katkesi, kun hän saavutti EM-pronssia avoimessasarjassa ja voitti myös MM-pronssia keskisarjassa.
Vuodet 2014–2018 Hripunova jatkoi ylivoimaansa MM-kisoissa voittaen Chihiro Tanaka vuosien 2014 ja 2016 MM-loppuottelussa. Vuoden 2015 maailmanmestaruuden hän voitti Yuma Tazakia vastaan, kun kaksikko kohtasi neljännen kerran MM-loppuottelussa. 2017 puolestaan Hripunova voitti Aleksandra Matysiakin ja vei uransa yhdeksännen Euroopan-mestaruuden keskisarjassa.
2016 Hripunova saavutti kaksi Euroopan mestaruutta, aluksi keskisarjassa voitettuaan loppuottelussa Jelena Gulkon ja myöhemmin avoimessasarjassa voitettuaan Ksenija Zasorinan. Hän voitti loppuvuodesta myös kymmenennen maailmanmestaruuden. Hripunova voitti loppuottelussa Chihiro Tanakan.
2018 Hripunova siirtyi raskaaseen sarjaan ja eteni MM-kisoissa aina loppuotteluun saakka, jossa hän kohtasi viisinkertaisen raskaansarjan maailmanmestarin Uljana Grebenštšikovan. Hripunova voitti mestaruuden, joka oli samalla hänen uran yhdestoista maailmanmestaruus.
Arnold Lyypekkiläinen

Arnold Lyypekkiläinen (noin 1150 – 27. kesäkuuta 1211 t. 2014) oli saksalainen kronikankirjoittaja. Hän oli Lyypekin Johanneksen luostarin apotti ja kirjoitti jatkon Helmoldin tekemään niin sanottuun Slaavilaiskronikkaan. Se on painettu kokoelman Monumenta Germaniæ historica 21. osaan.
Alex Vincent

Alex Vincent vuonna 2021.
Alex Vincent, oik. Alexander Vincent LoScialpo, (s. 29. huhtikuuta 1981 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Child's Play -elokuvissa nuorta Andy Barclayta, jota tappajanukke Chucky jahtaa vaihtaakseen oman sielunsa pojan kanssa.
Vincent ei Child's Play -elokuvien kuvauksissa ollut juuri koskaan tekemissä tappajanukke Chuckya näytelleen Brad Dourifin kanssa, sillä Dourif nauhoitutti aina repliikkinsä nukkea varten etukäteen. Child's Playn näyttelijöitä Vincent on tekemissä ainoastaan Catherine Hicksin kanssa. Kriitikot olivat usein varsin tyytymättömiä hänen esiintymiseensä erityisesti Child's Play -elokuvissa, mikä oli yksi syy päätökseen lopettaa näytteleminen kokonaan.
Lukioaikana hän pyrki eroon lapsitähden maineestaan, mutta yritti kuitenkin myöhemmin uusiin rooleihin. Viidentoista epäonnistuneen koekuvauksen jälkeen hän lopetti näyttelemisen.
My Family Treasure -elokuvan jälkeen Vincent ei enää ole näytellyt missään elokuvassa, vaan puuhailee musiikin parissa ja kirjoittelee runoja.
Elokuvat

Child's Play - 1988, Andy Barclay.
Wait Until Spring, Bandini - 1989, Federico.
Just like in the Movies - 1990, Carter Legrand.
Child’s Play 2 – murhaava nukke - 1990, Andy Barclay.
My Family Treasure - 1993, Jeff Danieloff.
Dead Country - 2008, Alex.
On the Ropes - 2011, Prank Caller.
House Guest - 2013, Rob Murphy.
Curse of Chucky - 2013, Andy Barclay.
The Dark Military - 2017, Vince.
Descending - 2017, Craven.
Cult of Chucky - 2017, Andy Barclay.
Aiheesta muualla

Alex Vincent Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Antti Äimä

Antti (Anders) Äimä (n. 1600 – n. 1660) oli kokemäkeläiseen Äimän sukuun kuulunut suomalainen vouti ja kamariviskaali. Suvun nimi muuttui myöhemmin muotoon Aejmelaeus.
Antti Äimän isä oli Kokemäen Äimälän tilan omistaja Jaakko Juhonpoika Äimä, joka toimi nimismiehenä vuosina 1614–1625. Hänen äitinsä oli Maalina Jaakontytär ja puoliso vuodesta 1636 Margareta Maununtytär Ketermanna (k. luultavasti 1688).
Äimä toimi Ylä--Satakunnan voutina 1626–1629 ja Ala-Satakunnan voutina 1631–1632. Vuodesta 1633 kuolemaan saakka hän oli Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa kamariviskaalina. Tällöin hänen tehtävänään oli tutkia muun muassa valituksia virkamiesten toiminnasta. Työnsä kautta hän pääsi kreivi Pietari Brahen suosioon.. Hän sai Brahelta lahjoituksina huomattavasti maaomaisuutta.
Andaz Apna Apna

| Andaz Apna Apna |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rajkumar Santoshi
Käsikirjoittaja:  Rajkumar Santoshi Dilip Shukla
Tuottaja:  Vinay Kumar Sinha
Säveltäjä:  Tushar Bhatia
Kuvaaja:  Ishwar Bidri
Leikkaaja:  V. N. Mayekar
Pääosat:   Aamir Khan  Salman Khan  Raveena Tandon  Karishma Kapoor  Paresh Rawal  Shakti Kapoor 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Vinay Pictures
Levittäjä:  Netflix iTunes
Ensi-ilta:  4. marraskuuta 1994
Kesto:  160 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andaz Apna Apna (hindiksi अंदाज़ अपना अपना, Andāz Apnā Apnā) on vuonna 1994 valmistunut intialainen hindinkielinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Rajkumar Santoshi ja tuottanut Vinay Kumar Sinha. Sen pääosissa nähdään Aamir Khan, Salman Khan, Raveena Tandon, Karishma Kapoor, Paresh Rawal (kaksoisroolissa) ja Shakti Kapoor. Elokuva sai ensi-iltansa 4. marraskuuta 1994 ja vaikka se ei menestynyt lipputuloissa, elokuva on noussut kulttiklassikoksi vuosien varrella. Elokuvan sanastosta on tullut osa jokapäiväistä kieltä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aamir Khan  | … |  Amar Manohar/Amar Singh   |
|  Salman Khan  | … |  Prem Bhopali/Prem Khurana   |
|  Raveena Tandon  | … |  Raveena Bajaj/Karishma Harishankar   |
|  Karishma Kapoor  | … |  Karishma Harishankar/Raveena Bajaj   |
|  Paresh Rawal  | … |  Ram Gopal Bajaj, Shyam Gopal ”Teja” Bajaj   |
|  Shakti Kapoor  | … |  Crime Master Gogo   |
|  Viju Khote  | … |  Robert   |
|  Shehzad Khan  | … |  Bhalla   |
|  Deven Verma  | … |  Murli Manohar   |
|  Jagdeep  | … |  Bankelal Bhopali   |
|  Javed Khan  | … |  Anand Akela   |
|  Tiku Talsania  | … |  komisario Pandey   |
|  Harish Patel  | … |  Sevaram   |
|  Mehmood  | … |  Johnny   |
|  Juhi Chawla  | … |  itsenään (vierasesiintyminen)   |
|  Govinda  | … |  itsenään (vierasesiintyminen)   |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Do Mastane Chale” | S. P. Balasubrahmanyam, Debashish Dasgupta | 6.03 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Dil Karta Hai” | Mangal Singh | 4.58 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Ye Raat Aur Ye Doori” | S. P. Balasubrahmanyam, Asha Bhosle | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Ello Ello” | Behroze Chaterjee, Vicky Mehta | 5.55 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Jaane Tune Jaana Nahin” | Abhijeet Bhattacharya, Behroze Chaterjee, Debashish Dasgupta, Sadhana Sargam | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Shola Shola Tu Bhadke” | S. P. Balasubrahmanyam, Behroze Chaterjee, Debashish Dasgupta, Sapna Mukherjee | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 31.47 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Andaz Apna Apna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Andaz Apna Apna AllMoviessa. (englanniksi)
Antti William Heikkilä

Antti William Heikkilä (25. heinäkuuta 1866 Veteli – 14. toukokuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen juristi ja senaattori.
Heikkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Aaprami Heikkilä ja Liisa Björkbacka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Vaasan yksityislyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1893. Heikkilä sai varatuomarin arvon 1898.
Heikkilä toimi Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1914–1918. Hän oli senaattori ja senaatin oikeusosaston jäsen 1918. Vuodesta 1918 alkaen Heikkilä oli korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos.
Antti Heikkilä oli naimisissa vuodesta 1893 Anni Forsmanin kanssa.
Anselm Kiefer

Anselm Kieffer, Glaube, Hoffnung, Liebe (suom. Usko, toivo, rakkaus), sekatekniikka.
Anselm Kiefer (s. 8. maaliskuuta 1945 Donaueschlingen) on saksalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan monumentaalisista teoksistaan. Hänen aiheensa liittyvät yleensä historiaan, kirjallisuuteen ja filosofiaan. Hän liittää suurikokoisten teostensa paksuihin maalikerroksiin esimerkiksi sementtiä, hiekkaa, lyijyä, maata, tuhkaa tai vaikkapa kasveja. Hän tekee myös veistoksia ja installaatioita.
Kieferin syntymäkaupunki Donaueschingen sijaitsee lounaisessa Saksassa. Kaupunki raunioitui pahoin sodanaikaisissa pommituksissa. Kiefer eli lapsuutensa ensimmäiset vuodet keskellä näitä raunioita. Tämän on sanottu vaikuttaneen taiteilijan tuotantoon koko hänen uransa ajan.
Kiefer opiskeli ensin oikeustiedettä 1960-luvun puolivälissä Freiburgin yliopistossa. Hän suoritti 1960–1970-luvuilla taideopintoja Freiburgin taideteollisessa korkeakoulussa sekä Karlsruhen ja Düsseldorfin kuvataideakatemioissa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Joseph Beyus ja Peter Dreher.
Uransa alkupuolella hän käsitteli Saksan ja erityisesti natsi-Saksan historiaa. Hän herätti kiivasta arvostelua valokuvateoksillaan, joissa hän poseerasi isänsä käyttämässä Wehrmachtin univormussa historiallisten nähtävyyksien ääressä. Häntä syytettiin natsien ihailusta, eivätkä syyttäjät ymmärtäneet taiteilijan tarkoittamaa viestiä: saksalaisten on kohdattava omat kipupisteensä. Hän halusi taiteessaan käsitellä saksalaisen kulttuurin suhdetta kolmannen valtakunnan syntyyn sekä osallistua näin poliittiseen ja eettisen keskusteluun.
1980-luvulta lähtien Kiefer on ammentanut aiheensa yhä enemmän maailmanhistoriasta, filosofiasta ja kirjallisuudesta. Hän käyttää töissään myös monitasoisia viittauksia runouteen, uskontoihin, mystiikkaan ja alkemiaan.
1988 Anselm Kiefer osti vanhan tiilitehtaan Höpfingenistä, Odenwaldista ja teki siitä ateljeensa. Vuodesta 1993 Kiefer on asunut Ranskassa. Aluksi hän asettui Etelä-Ranskaan, Barjaciin, jossa hänellä on vanhaan silkkikutomoon rakennettu ateljee. Kiefer on luonut 35 hehtaarin alueesta kokonaistaideteoksen, joka sisältää monumentaalitaidetta ja installaatioita.
Vuodesta 2007 Kiefer on työskennellyt Pariisin lähellä Croissy-Beaubourgissa sijaitsevassa ateljeessaan. Kyseessä on jälleen vanha, 36 000 neliömetrin kokoinen halli, joka on täynnä hänen valmiita ja keskeneräisiä töitään.
Hän on saanut ansioistaan Wolfin palkinnon vuonna 1990 ja Praemium Imperialen 1999.
Kieferillä on ollut näyttelyitä eri puolilla maailmaa. Suomessa hänen ensimmäinen näyttelynsä nähtiin Serlachius-museo Göstassa Mäntässä talvella 2015–2016.
Aiheesta muualla

Anselm Kiefer Kansallisgallerian kokoelmissa
Alfa-amanitiini

| Alfa-amanitiini α-amanitiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  23109-05-9
PubChem CID:  9543442
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C39H54N10O14S
Moolimassa:  918,97 g/mol
Sulamispiste:  255 °C
Kiehumispiste:  1 622,2 °C paineessa 760 mmHg
Tiheys:  1,57 g/cm
Alfa-amanitiini eli α-amanitiini (C39H54N10O14S) on yksi vaarallisimmista amatoksiineiksi kutsutuista sienimyrkyistä. Sitä on muun muassa valkokärpässienessä ja kavalakärpässienessä.
Alfa-amanitiini on rakenteeltaan kahdeksasta aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan vaaleaa tai vaaleankeltaista kiinteää pulverimaista ainetta.
Esiintyminen luonnossa

Alfa-amanitiinia sisältäviä sieniä ovat muun muassa kavalakärpässieni, valkokärpässieni, myrkkynääpikkä ja syysnääpikkä. Grammassa tuoretta kavalakärpässientä on alfa-amanitiinia noin 0,2–0,4 mg. Ihmiselle hengenvaarallinen annos on arviolta 5–8 mg, eli käytännössä yksi pieni sieni. Valkokärpässienimyrkytyksissä alfa-amanitiini on merkittävin tekijä; kavalakärpässienessä on lisäksi suuria määriä muita hengenvaarallisia yhdisteitä kuten falloidiinia. Toksiini ei tuhoudu kuumennettaessa ruoanvalmistuksessa eivätkä myöskään ruoansulatuskanavan entsyymit hajota sitä.
Myrkyn toiminta

Alfa-amanitiinin myrkyllisyys johtuu siitä, että se kiinnittyy RNA-polymeraasi II -entsyymiin ja toimii sen inhibiittorina eli estää entsyymin toiminnan. Entsyymin toiminnan estyessä myöskään proteiinisynteesi ei kykene tapahtumaan ja tuloksena on vaurioituneita soluja. Alfa-amanitiinin LD50 arvo on 0,1 mg/kg.
Amatoksiinit imeytyvät huonosti ruoansulatuskanavasta. Ne pääsevät sappihappojen kuljetusmekanismin avulla maksasoluihin, ja noin 60% imeytyneestä alfa-amanitiinista sapen mukana suoleen. Aineella on jonkin verran enterohepaattista kiertoa. Seerumissa olevat amatoksiinit pääsevät munuaisiin, jossa ne vahingoittavat munuaistiehyitä.
Oireet

Alfa-amanitiinin aiheuttaman myrkytyksen oireet ilmenevät yleensä viimeistään noin vuorokauden kuluttua myrkyllisen sienen syönnistä. Tyypillisiä oireita ovat muun muassa pahoinvointi sekä ripuli ja kouristukset. Myrkky kerääntyy maksaan ja munuaisiin aiheuttaen niiden tuhoutumisen ja lopulta ainetta syöneen kuoleman. Tosin nykyään äärimmäisen vakavat maksavauriot ovat harvinaisia  ja myrkytykseen on olemassa tehokkaat hoidot ja myrkytyksen saaneista kuolee nykyään vain noin 5–15 %.
Aiheesta muualla

Alfa-amanitiinin tuote-esittely (englanniksi)
PubChem: Alpha-Amanitin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): alpha-Amanitin (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Amanitin, alpha- (englanniksi)
Amatoksiinit
α-amanitiini
β-amanitiini
γ-amanitiini
ε-amanitiini
amanulliini
amanulliinihappo
proamanulliini
amaniini
amaninamidi
Alfa-amanitiini kiinnittyneenä Saccharomyces cerevisiae-hiivan RNA-polymeraasi II -entsyymiin
Antti Wiklund

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.MM-kilpailut Matkamitalit  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.MM-kilpailut Matkamitalit  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten pikaluistelu.MM-kilpailut Matkamitalit  | Maa:   Suomi> Miesten pikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Trondheim 1907 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1907 | 5 000 m |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1907 | 10 000 m |  |
|  Hopeaa | Davos 1908 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Trondheim 1907 | 500 m |  |
Antti Wiklund (vuoteen 1905 Kursanoff, 1884 Viipuri – 23. heinäkuuta 1924 Lappeenranta) oli suomalainen pikaluistelija.
Viipurin Luisteluseuraa edustanut Antti Wiklund voitti Trondheimin MM-kisoissa 1907 1 500 metrin luistelun ajalla 2.33,0 ja sijoittui kaikilla matkoilla kolmen parhaan voittoon. Hän oli kilpailujen toiseksi paras luistelija Gunnar Strömsténin jälkeen, mutta mitaleita ei vielä tuolloin jaettu. Jakamatta jäi mestaruuskin, koska yksikään luistelija ei pystynyt mestaruuteen vaadittavaan kolmeen matkavoittoon.
Suomen-mestaruuskilpailuissa Wiklund voitti 1 500 metrin kilpailun vuonna 1907. Hänen aikansa oli 2.32,8. Seuraavana vuonna hän voitti  1 500 m ajalla 2.39,2 ja 5 000 m, jossa hänen voittoaikansa oli 9.26,8. Tämä samalla tiesi Suomen-mestaruutta yleiskilpailussa.
Autonkuljettajana työskennellyt Wiklund teki itsemurhan 40-vuotiaana heinäkuussa 1924. Hänellä oli puoliso ja kaksi lasta. Wiklund on haudattu Viipuriin Tammiston hautausmaalle.
Anastasio Alfaro

Emil Spanin maalaama muotokuva Anastasio Alfarosta, 1932.
Anastasio Alfaro (16. helmikuuta 1865 Alajuela, Costa Rica − 20. tammikuuta 1951) oli costaricalainen eläintieteilijä, geologi ja tutkimusmatkailija.
Alfaro opiskeli Santo Tomasin yliopistossa. Hän toimi Costa Rican kansallismuseon johtajana.
Alfaro nimesi linnuista ruskohelmipöllön (Aegolius ridgwayi) Robert Ridgwayn kunniaksi.
Angolan presidentti

| Angolan tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 Presidente da República de Angola
 
 
 Nykyinen João Lourenço 26. syyskuuta 2017 lähtien
Kauden pituus:  5 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  11. marraskuuta 1975
Ensimmäinen:  Agostinho Neto
Angolan tasavallan presidentti on Angolan valtionpäämies, sekä maan hallituksen päämies. Vuoden 2010 perustuslain mukaan pääministeriin virkaa ei ole ja presidentillä on toimeenpanovalta. Presidentti on Angolan asevoimien ylipäällikkö. Agostinho Neto oli Angolan ensimmäinen presidentti.
Presidentit

Agostinho Neto (1975–1979)
José Eduardo dos Santos (1979–2017)
João Lourenço (2017–)
Angolanhelttasieppo

| Angolanhelttasieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikansiepot Platysteiridae
Suku::  Helttasiepot Platysteira
Laji::  albifrons
Kaksiosainen nimi
 Platysteira albifrons  Sharpe, 1873 
Katso myös
   Angolanhelttasieppo Wikispeciesissä   Angolanhelttasieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Angolanhelttasieppo (Platysteira albifrons) on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Angolanhelttasieppoa tavataan kotoperäisenä Angolassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, ja sitä uhkaa metsien hakkuu.
Angelniemen Ankkuri

Seuran logo
Angelniemen Ankkuri (AngA) on salolainen suunnistusseura. Seura perustettiin vuonna 1946. Seuran alkuperäinen kotikunta Angelniemi liittyi osaksi Halikon kuntaa vuonna 1967 ja se puolestaan Salon kaupunkiin vuonna 2009.
Angelniemen Ankkuri on voittanut kertaalleen Jukolan viestin, Venlojen viestin ja Tiomilan. Seuraa ovat edustaneet muun muassa Johanna Asklöf, Kirsi Boström, Ari Kattainen, Mika Kuisma, Marika Mikkola, Matti Mäkinen, Dmitri Tsvetkov ja Seppo Väli-Klemelä.
Angelniemen Ankkuri järjestää vuosittain osanottajamäärältään Suomen toiseksi suurimman viestisuunnistustapahtuman Halikko-viestin. Lisäksi seura järjestää keväisin Ankkurirastit. Vuonna 2006 seura järjesti Jukolan viestin yhdessä Salon Viestin ja Salon Vilppaan kanssa. 6.–10. kesäkuuta 2009 Angelniemen Ankkuri järjesti suunnistuksen maailmancupin kaksi osakilpailua ja avoimet Pohjoismaiden mestaruuskilpailut.
Aiheesta muualla

Angelniemen Ankkurin kotisivut
Alkorytmi

| Alkorytmi Mukamas Elektro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2010
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Mukamas Elektro
 Tyylilaji: rap, elektro
Huge L:n muut julkaisut
| Suomi syoleinta 2010 | Alkorytmi 2010 | Rapeinta 2010 |
Alkorytmi on rap-artisti Huge L:n Mukamas Elektro julkaisema albumi. Se julkaistiin vuonna 2010 vain digitaalisesti.
Kappaleet

Stereofobia
Bladiblaadiblom
Stimulaatio
Manisexy
Pehmyt tapetti
Jotain muuta
Ghetto house
Hetekka haze
Jäätelökesä
Roolimallin catwalk
Fotogeneettinen
Huoleton ilo
Rillumarei
Juntti
Arjen quitarhero
Piirre
Enerkiaton
Rauhassa
Kaitafilmi
Lataa 99,9%
Arvostelut

Desibeli.net:
Arthur Joseph Serratelli

Arthur Joseph Serratelli (s. 18. huhtikuuta 1944 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Newarkin arkkihiippakuntaan Francis Frederick Reh 20. joulukuuta 1968. Hänet nimitettiin Newarkin vihkipiispaksi sekä Eneran titulaaripiispaksi 3. heinäkuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Theodore Edgar McCarrick, jota avustivat Michael Angelo Saltarelli ja Paul Gregory Bootkoski.
Serratelli sai 1. kesäkuuta 2004 nimityksen Patersonin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. heinäkuuta.
Ares Galaxy

Ares Galaxy on suosittu vapaan lähdekoodin selain ja siihen liittyvä P2P-verkko. Se mahdollistaa erilaisten tiedostojen lataamisen. Muita ominaisuuksia ovat muun muassa keskusteluväylät ja postituslistat. Ares Galaxylla on mahdollista päästä muun muassa F-Securen rajoittamille sivuille.
Jos koneella, jolle Ares on asennettu, menee internetselaimellaan P2P -sivustolle, sieltä ladatut tiedostot muuttuvat sellaiseen muotoon, että ne voi avata vain Aresin kautta. Ohjelma on lisensoitu vapaasti jaettavaksi GNU GPL:n mukaisesti.
Art Ross

Art Ross
Arthur Howey Ross (13. tammikuuta 1886, Naughton, Ontario – 5. elokuuta 1964, Medford, Massachusetts, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja kiekkoiluvaikuttaja. Pelaajaurallaan National Hockey Leaguessa ja sen edeltäjässä National Hockey Associationissa hän pelasi puolustajana.
Ross valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1949. Hän oli yksi kahdestatoista ensimmäisestä Hall of Fameen valituista pelaajista.
Rossin katsotaan vaikuttaneen keinokumisen kiekon käyttöönottoon pelissä luonnonkumisen sijaan. Hän myös kehitti nykymuotoisen maalikehikon. Hän lahjoitti nimeään kantavan Art Ross Trophyn NHL:lle. Art Ross Trophy myönnetään runkosarjan pistepörssin voittajalle.
Aiheesta muualla

Art Ross Legends of Hockeyssä