stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
LSD
Käyttö > Viihde- ja väärinkäyttö

LSD:stä tuli suosittua 1960-luvun hippien alakulttuurissa Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa. Kaliforniassa kemisti Owsley Stanley valmisti ainetta miljoonia annoksia ja vaikutti paljon sen suosion kasvuun. Tunnetuimpia LSD:n käyttäjiä ja puolestapuhujia 1960-luvulla olivat kirjailija Ken Kesey ja psykologi Timothy Leary sekä muusikoista etenkin Grateful Dead -yhtye. LSD:llä oli suuri vaikutus ajan populaarimusiikkiin ja taiteeseen, jossa kuvattiin LSD-matkojen värejä ja muotoja. Myös mystiikan harjoittamisen suosio kasvoi. LSD säilyi suosittuna nuorten piirissä 1970-luvun puoliväliin asti, ja 1990-luvulla sen suosio jälleen kasvoi.
Jotkut tutkijat ja innovaattorit ovat kertoneet hyötyneensä LSD:n käytöstä. Nobelisti ja molekyylibiologi Francis Crickin on väitetty sanoneen saaneensa LSD:stä inspiraatiota DNA:n löytymiseen johtaneen tutkimusprosessinsa aikana, joskin tämä väite on sittemmin kyseenalaistettu. Nobelisti ja biokemisti Kary Mullis kertoi LSD:n auttaneen häntä löytämään DNA:ta vahvistavan polymeraasiketjureaktion. Varhaiset tietokonealan kehittäjät, kuten Steve Jobs, kertoivat myös käyttäneensä LSD:tä saadakseen inspiraatiota.
Kalifornialaisen psykiatrin Oscar Janigerin 1954–1961 tekemässä tutkimuksessa yli sadan ammattitaiteilijan annettiin piirtää LSD:n vaikutuksen alaisena. Kokeessa ja sen jälkeen havaittiin, että aine tehosti kokeneiden taiteilijoiden luovaa potentiaalia huomattavasti, mutta toimivan piirtämistekniikan löytäminen vei aikaa. LSD:n vaikutuksen alla tehdyissä teoksissa oli yleensä normaalia enemmän liikettä, väriä ja valoa, mutta vähemmän yksityiskohtia, ja joskus esineet kuvattiin symbolisesti tai abstrakteina, fragmentoituneina, järjestäytymättöminä tai vääristyneinä. Janigerin kokeen jälkeen 99 prosenttia taiteilijoista kertoi havainneensa LSD:n arvokkaaksi työkaluksi oppia taiteesta sekä piirtämisen ja maalaamisen oppimisesta, ja lähes kaikki ilmoittivat halukkuutensa ottaa ainetta uudelleen.
LSD:tä on käytetty hyvin pieninä annoksina havaintokyvyn, mielialan ja keskittymiskyvyn parantamiseksi. Esimerkiksi LSD:n keksijä Albert Hofmann käytti ainetta usein tällä tavoin myöhemmällä iällään. Mikroannokset eivät aiheuta hallusinaatioita, jotka voisivat haitata työntekoa. Kokeilijat ovat sen sijaan raportoineet tehostuneesta keskittymisestä, normaalia helpommin saavutettavasta flow-tilasta ja kasvaneesta halusta elää terveellisesti. Jotkut ovat raportoineet käyttävänsä mikroannoksia mielenterveydellisiin ongelmiinsa. Mikroannos vaikuttaa hillitsemällä aivojen etuosia, jotka suunnittelevat tulevaisuutta ja murehtivat menneisyyttä, jolloin henkilö keskittyy tässä ja nyt tapahtuviin asioihin. Se vaikuttaa osin samojen järjestelmien kautta kuin useimmat tunnetut masennuslääkkeet.
Vaikutukset

LSD:n vaikutus alkaa 30–90 minuutin päästä käyttämisestä, ja vaikutus voi kestää 6–12 tuntia.
LSD vaikuttaa ajatteluun ja havaitsemiskykyyn. Se aiheuttaa psykoosia muistuttavan tilan, johon ei liity stimulaatiota tai masennusta. Käyttäjän ajan ja paikan taju muuttuu, ja hän kokee näkö-, kuulo- ja muita aistiharhoja. Hän voi nähdä värikkäitä kuvia, liikkuvia ja muotoaan muuttavia esineitä, sekä voimakkaita ja muuttuvia värejä. Hän kuitenkin yleensä ymmärtää näkemänsä vain hallusinaatioiksi ja vain harvoin pitää niitä totena. Myös muut aistit kuin näköaisti herkistyvät ja vääristyvät. Käyttäjä voi ”nähdä” musiikin ja ”kuulla” värit. Hänen ajan kokemuksensa muuttuu. Hän voi tuntea yhteyttä ja sulautumista ympäristöön sekä asioiden merkityksen muuttumista.
Käyttäjän verenpaine voi kohota, sydämen syke tihetä, hengitys syventyä ja nopeutua, hän voi alkaa hikoilla ja vapista, voida pahoin, oksennella, ja hänen ruokahalunsa voi kadota.
LSD:n käytöstä seuraa sietokyvyn kasvamista siten, että jopa suurien annosten vaikutus on vähäinen tai olematon. Tämä ei kuitenkaan käytännössä ole kovin yleistä, sillä ainetta tulisi toleranssin kohoamiseksi nauttia hyvin suuria määriä lyhyen ajan sisällä.
Vaikutukset > Haittavaikutukset

LSD:llä voi olla joitain vaarallisia psyykkisiä vaikutuksia. Se voi aktivoida piileviä psykoottisia häiriötiloja. Hallusinatorisissa ajatushäiriöissä voi joutua kohtalokkaisiin tapaturmiin. Kauhutilat saattavat aiheuttaa tuskaisuutta ja paniikkitiloja, joskus väkivaltatekoja tai itsemurhia. Voimakas stressi on itsessään psykoosia laukaiseva tekijä, johka johdosta on epäilty ”huonon matkan” eli ahdistavan LSD-kokemuksen voivan laukaista psykoosin. Suurissa väestötutkimuksissa tällaista yhteyttä ei ole osoitettu. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettei tunnettaisi tapauksia, joissa nimenomaan LSD:n käytön jälkeen yksilö sairastuu psykoosiin, olkoonkin että tämä ei ole yleistä. Lisäksi 98% LSD:n käyttäjistä käyttää myös kannabista, ja kannabiksen ja psykoosien yhteys on pystytty näyttämään tilastollisesti toteen, joten LSD:n rooli on epäselvä.
LSD:n käytön jälkeisiin haittoihin on viitattu aikaisemmin käyttämällä flashback-termiä. Termi on yleensä suomennettu takaumaksi, mutta ongelmallisesti "LSD-flasbackilla" on viitattu kahteen tai kolmeen erilliseen ilmiöön, ja ongelmallisesti myös ICD-10 diagnoosiluokituksessa ilmiöt on niputettu saman termin alle. Varsinaisia takaumia kokevien käyttäjien osuus on myös tuntematon. Vuonna 2013 julkaistussa norjalaisessa tutkimuksessa takaumia ei havaittu. Vuonna 2010 julkaistussa kyselytutkimuksessa 60 prosenttia vastaajista kertoi hallusinaatioita muistuttavista näköhavainnoista vähintään kolmen päivän jälkeen LSD:n käytöstä, mutta vain 4 prosenttia piti niitä epämiellyttävinä. Tyypillisesti kuvattu ilmiö on esimerkiksi "lumisade" tai "häntiminen", mutta tällainen näköhäiriö ei ole spesifi LSD:lle, vaan valtaosa tällaisista näköhäiriöistä esiintyy jonkin muuten psyykenlääkeen tai päihteen käytön jälkeen.  Pitkäkestoisesta aistivääristymien jäännöstilasta puolestaan puhutaan HPPD-häiriönä. Ilmiön syytä ei tunneta.
LSD:n yliannostuksen riski on hyvin vähäinen. Potentiaalisesti tappava annos on kymmeniätuhansia kertoja suurempi kuin normaaliannos, vaikka 1970-luvulla tutkijat ovat päätelleet tappavan annoksen olevan 14 000 mikrogrammaa. Kuitenkin tiedetään tapaus jossa nainen on selvinnyt hengissä nuuskattuaan jopa 55 000 mikrogrammaa puhdasta LSD:tä. LSD ei aiheuta fyysistä riippuvuutta tai vieroitusoireita. Mahdollisuus psyykkiseen riippuvuuteen on olemassa, vaikka se kehittyy vain pienelle osalle LSD:n säännöllisistä käyttäjistä.
Kahdessa, vuonna 2015 julkaistussa, Yhdysvaltojen kansalliseen päihde- ja terveystutkimuksen vastausaineistoon perustuvassa tutkimuksessa ei löydetty yhteyttä LSD:n ja sen kaltaisten meskaliinin ja psilosybiinin käytön sekä erilaisten mielenterveysongelmien välillä.
Ison-Britannian parlamentin alainen tieteellinen elin Science and Technology Select Committee laati vuonna 2006 kattavan luokittelun päihteiden suhteellisesta haitallisuudesta ihmiselle. Siinä LSD on luokiteltu vähemmän haitalliseksi kuin kannabis, tupakka ja alkoholi.
Lainsäädäntö

LSD:n valmistus ja käyttö kiellettiin Yhdysvalloissa 1968. LSD on luokiteltu laittomaksi psykotrooppiseksi aineeksi YK:n vuoden 1971 psykotrooppisten aineiden luettelossa I, lukuun ottamatta tieteellistä tai hyvin rajoitettua lääkekäyttöä. Suomessa LSD on luokiteltu sosiaali- ja terveysministeriön päätöksellä 1709/1993 huumausainelain tarkoittamaksi laittomaksi päihteeksi, jonka valmistus, myynti, maahantuonti ja hallussapito on kielletty. LSD katsotaan myös oikeuskäytännössä rikoslain (50. luku, § 5) tarkoittamaksi erittäin vaaralliseksi huumeeksi, jonka valmistuksesta tai levityksestä voidaan rangaista törkeänä huumausainerikoksena vähintään yhden ja enintään kymmenen vuoden vankeudella. Huumausaineen käyttörikoksesta suurin mahdollinen rangaistus Suomessa on puolen vuoden vankeus.
Kirjallisuutta

Hämeen-Anttila, Jaakko: Trippi ihmemaahan: Huumeiden kulttuurihistoria.  Helsingissä:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27259-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Erowid-portaali (englanniksi)
TiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
isomerdesign.com (englanniksi)
Juha Alakulppi, Matka Baseliin, Albert Hofmann, LSD. Kaltio, Kesäkuu 2006.
LSD Investigator’s Brochure Lisa Jerome, Tammikuu 2008. (englanniksi)
LSD[vanhentunut linkki] Huume-Suomen Historia verkkodokumentti.
LSD:n ja muiden päihteiden synteesejä (englanniksi)
TiHKAL-kirjassa mainitut tryptamiinit
AL-LAD | DBT | DET | DiPT | 5-MeO-AMT | DMT | 2,alpha-DMT | alpha,N-DMT | DPT | EiPT | AET | ETH-LAD | Harmaliini | Harmiini | 4-HO-DBT | 4-HO-DET | 4-HO-DiPT | 4-HO-DMT | 4-HO-DPT | 4-HO-MET | 4-HO-MiPT | 4-HO-MPT | 4-HO-pyr-T | 5-HO-DMT | Ibogaiini | LSD | MBT | 4,5-MDO-DiPT | 4,5-MDO-DMT | 5,6-MDO-DiPT | 5,6-MDO-DMT | 5,6-MDO-MiPT | 2-Me-DET | 2-Me-DMT | Melatoniini | 5-MeO-DiPT | 5-MeO-DMT | 4-MeO-MIPT | 5-MeO-MiPT | 5-MeO-NMT | 5-MeO-pyr-T | 5-MeO-TMT | 5-MeS-DMT | MiPT | AMT | NET | NMT | PRO-LAD | pyr-T | Tryptamiini | Tetrahydroharmiini | Alpha,N,O-TMS
Albert Hofmann, LSD:n keksijä
LSD sisältää tryptamiinin (vas) ja fenyylietyyliamiinin funktionaaliset ryhmät
Sadan mikrogramman käyttöannoksen sisältäviä LSD-lappuja.
DEA:n takavarikoimia LSD:n valmistukseen käytettyjä laitteita. LSD:n valmistaminen edellyttää korkeatasoista kemian tuntemusta, ja syntetisointiin tarvittavista kemikaaleista osa on erittäin vaarallisia (mm. rikkihappo, kloroformi, fosforyylikloridi, dietyylieetteri, metanoli, ammoniakki, etanoli).
R.O.C.K.

| R> O.C.K. Kirka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä 1986
 Studio : MTV-studiot ja Takomo-studio, Helsinki
 Julkaistu: syksy 1986
 Formaatti: LP, MC, CD, digitaalinen, suoratoisto
 Tuottaja(t): Kassu Halonen, Kristian Jernström
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 39.38
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Listasijoitukset
 Suomi: 15.
Kirkan muut julkaisut
| Älä sano ei 1985 | R.O.C.K. 1986 | The Spell 1987 |
Singlet albumilta R.O.C.K.
 ”Born to Be Wild” Julkaistu: 1986  ”Strangers in the Night” Julkaistu: 1986  ”I’ll Be Yours” Julkaistu: 1987
R.O.C.K. on suomalaislaulaja Kirkan syksyllä 1986 julkaistu studioalbumi. Se oli hänen ensimmäinen albuminsa levy-yhtiö Flamingolle ja ensimmäinen hänen kahdesta englanninkielisestä hard rock -albumistaan.
Albumi sisältää pääasiassa Kassu Halosen ja Kisu Jernströmin säveltämää ja Edu Kettusen sanoittamaa materiaalia, ja lisäksi sillä on lainakappaleet ”Born to Be Wild” ja ”School’s Out”. ”Born to Be Wild” saavutti menestystä singlenä ilmestyessään ennen itse albumia ja innoitti kokonaisen raskaan rockin albumin tekemiseen. Se sai musiikillisia vaikutteita esimerkiksi Deep Purplelta, Rainbow’lta ja Whitesnakelta.
R.O.C.K. elvytti Kirkan uran ja toi hänelle uutta, nuorta yleisöä. Albumista myönnettiin hänen uransa toinen kultalevy, ja sitä on myyty yli 28 000 kappaletta. Sen sijaan kriitikot suhtautuivat albumiin varauksellisemmin.
Tausta

Kirka oli levyttänyt vuosina 1981–1985 levy-yhtiö CBS:lle. Hän ei kuitenkaan viihtynyt yhtiössä, vaikka hänen suosionsa kasvoi ja hänelle myönnettiin uransa ensimmäinen kultalevy albumista Hengaillaan (1984). Hän on myöhemmin kuvannut CBS:lle menemistä elämänsä pahimmaksi erehdykseksi. CBS ohjasi Kirkaa aiempaa vahvemmin iskelmälaulajan suuntaan, eikä hän pitänyt levytettävästä materiaalistaan.
Kirkan sopimus CBS:n kanssa olisi edellyttänyt vielä yhtä albumia. Hän kuitenkin lähti yhtiöstä rojalteihin liittyvien epäselvyyksien vuoksi, eikä CBS vienyt mahdollista sopimusrikkomusta oikeuteen. Samalla hän päätti kieltäytyä kaikesta vähänkin iskelmään viittaavasta suomenkielisestä popmusiikista.
Uuden Flamingo Music -levy-yhtiön Kassu Halonen ja Kristian ”Kisu” Jernström ehdottivat Kirkalle siirtymistä heidän yhtiöönsä. Kirka asetti ehdoksi yhden tai kahden englanninkielisen rocklevyn levyttämisen, mikä oli ristiriidassa Flamingon omien kaavailujen kanssa. Flamingossa myönnyttiin lopulta vaatimukseen ja ryhdyttiin miettimään Kirkalle uutta imagoa ja ohjelmistoa.
»Kirka mietti hetken ja sanoi, että hänellä on yksi ehto: haluan tehdä englanninkielisen rocklevyn. Siinä vaiheessa me katsoimme Kisun (Jernström) kanssa toisiamme – oho, miten tästä selvitään? Mietimme paljon erilaisia vaihtoehtoja: rupeammeko tekemään itse rockbiisejä vai haemmeko jostain cover-biisin, josta voisi tulla hitti. Päädyimme muistaakseni Kisun ehdotuksesta ’Born to Be Wild’ -kappaleeseen, jonka ympärille aloimme kasata albumia.» 
(Kassu Halonen)
Uutta tyyliään Kirka pääsi esittämään suurelle yleisölle 20. heinäkuuta 1986 Helsingin Kaivopuistossa järjestetyssä ilmaiskonsertissa, jossa hän lauloi hevimusiikkia, kuten Rainbow’n, Deep Purplen ja Dion tuotantoa sekä Steppenwolf-coverin ”Born to Be Wild”.
Työstö

Kirka levytti Flamingolle ensin Helsingin Takomo-studiolla singlen ”Born to Be Wild”, jonka suosio oli huomattu kesän keikoilla. Se nousi listoille, soi paljon ja voitti television Levyraadin. Singlen menestys toimi alkusysäyksenä kokonaisen raskaan rockin albumin tekemiselle.
Albumin kappaleet ”Strangers in the Night”, ”In My Dreams”, ”You” ja ”I’ll Be Yours” äänitettiin kesällä 1986 MTV-studioilla Helsingin Ilmalassa. Levyn tuottivat Halonen ja Jernström, ja sillä soittivat muun muassa kitaristit Juha Björninen, Janne Louhivuori ja Jarmo Nikku sekä basisti Heikki Virtanen ja rumpali Keimo Hirvonen. Kirkan tavoin myös soittajien keskuudessa vallitsi uho, ilo ja into.
»Me purkitettiin sitä Maikkarin studiolla, ja kaikki muusikot olivat että hemmetti, mikä meno – – ne oikein tihkui ja hihkui siellä ja (Kassu) Halonen oli tietysti parhaimmillaan. Vedin elämäni antaumuksella ja oikein kuulin korvissani miten lehti kääntyi.» 
(Kirka teoksessa Enimmäkseen Kirkasta (1999))
Albumin nimeksi annettiin sen tyyliä kuvaten R.O.C.K. Kansikuvan otti Erik Uddström.
Musiikki > Tyyli

Albumin musiikki on säröistä, tuhtia ja melodista hard rockia, joka sai vaikutteita esimerkiksi Rainbow’lta, Whitesnakelta ja Kirkan vanhalta suosikilta Deep Purplelta. Toimittaja ja tietokirjailija Ari Väntänen sanoo levyn materiaalin olevan läheisintä sukua Rainbow’n lisäksi suomalaiselle Zero Nine -yhtyeelle. Petri Lahti kirjoittaa Kirka – Hetki lyö -teoksessaan (2022), että albumi on ”uusvanhaa Kirkaa, jossa hän pääsi käyttämään koko laulurekisteriään tiukkojen kitarariffien, hakkaavien rumpujen ja kohtalokkaalta kuulostavien urkujen säestämänä”. Kirkan tyyli muuttui siten merkittävästi edelliseen Älä sano ei -albumiin (1985) verrattuna. Sanoitusten teemoja ovat elämä ja rakkaus.
R.O.C.K. täytti Kirkan pitkäaikaisen unelman saada levyttää suomalaisin voimin tehtyä kansainvälisen tason jämäkkää rockia. Kassu Halonen on todennut, että albumilla Kirka pääsi palaamaan musiikillisille juurilleen, ”kunnon rytinään”.
Musiikki > Kappalemateriaali

Ääninäytteet
Kassu Halosen ja Kristian Jernströmin säveltämä ”Strangers in the Night” on albumin omista kappaleista tunnetuin.
Singlejulkaisun ”Born to Be Wild” menestys innoitti albumin tekemiseen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kassu Halonen sävelsi valtaosan albumin kappaleista, muutamassa häntä avustivat Kisu Jernström ja Esa Kaartamo. Sanoituksista vastasi enimmäkseen Edu Kettunen. Toiseksi lainakappaleeksi Halonen valitsi Alice Cooperin levytyksen ”School’s Out”.
Halosen ja Jernströmin säveltämän Uriah Heep -tyylisen kappaleen ”Strangers in the Night” oli levyttänyt alun perin Halonen itse levylleen I Have Played Rock ’n’ Roll. Kirka innostui kappaleesta ja halusi levyttää sen itsekin. Siitä tuli R.O.C.K.-albumin soitetuimpia kappaleita ja uusista sävellyksistä tunnetuin.
Kappaleen ”You Get Me Up” Halonen sävelsi äänitysten viimeisen pohjaäänityspäivän aamuna studiossa, kun albumi uhkasi jäädä liian lyhyeksi. Kappaleen tekijätietoihin sai nimensä myös kitaristi Esa Kaartamo, joka ei soittanut albumilla mutta lauloi kappaleessa taustoja.
Steppenwolfin kappaleesta ”Born to Be Wild” haluttiin levyttää tyyliltään moderni versio, joka saavuttaisi suuremman yleisön hyväksynnän. Vaikutteita saatiin esimerkiksi Chicago-yhtyeeltä, ja siihen sovitettiin myös puhallinsoittimia. Koska ”Born to Be Wild” oli äänitetty ja julkaistu jo ennen itse albumin nauhoituksia, siinä soittaa eri kokoonpano, ja on siksi ainoa kappale, jossa rumpuja soittaa Keimo Hirvosen sijaan tuottaja Halosen kanssa paljon yhteistyötä tehnyt Vesa Aaltonen. Myös basisti on Heikki Virtasen sijaan Harri Merilahti. Aaltosen mukaan Halonen halusi hänen soittavan rumpuja mahdollisimman voimakkaasti, ja ottoja oli vähintään kymmenen. Aaltonen on kertonut olleensa nauhoituksen päätteeksi aivan puhki ja että levytys on mahdollisesti hänen koko uransa työläin.
Albumilla on kaksi hidasta balladia, ”In My Dreams” ja ”You”. Ilari Hämäläinen teki ”In My Dreams” -kappaleesta suomenkielisen käännösversion nimellä ”Unessain”. Kappale julkaistiin Hämäläisen esikoisalbumilla Valo & Varjo (2017).
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

Syyskuussa 1986 ilmestynyt R.O.C.K. menestyi huomattavasti paremmin kuin mitä levy-yhtiö Flamingossa odotettiin, ja se elvytti Kirkan uran. Albumi nousi listalle lokakuussa ja oli 15 viikon aikana parhaimmillaan sijalla 15. Albumista myönnettiin kultalevy heti julkaisuvuonnaan ja sitä on myyty yli 28 000 kappaletta. Levyä soitettiin myös paljon radiossa. Kirkan uusi tyyli tuli monelle hänen uraansa seuranneelle yllätyksenä. Albumi toi hänelle uutta ja nuorempaa yleisöä, vaikkakin hän samalla myös menetti aiempia ihailijoitaan.
Flamingo julkaisi albumin alun perin vinyylilevynä ja C-kasettina. Ensimmäinen CD-painos ilmestyi vuonna 1988. Albumi on sittemmin julkaistu uudelleen CD-levynä vuosina 1995 ja lokakuussa 1998. Tammikuussa 2020 Sony Music Entertainment julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

Kriitikot suhtautuivat albumiin ostavaa yleisöä, keikkapaikkoja ja paikallisradioita varauksellisemmin. Albumin ilmestymisen aikaan muodissa olivat Metallican, Megadethin ja Slayerin kaltaiset thrash metal -yhtyeet, ja etenkin nuoremman polven arvostelijoita ärsyttivät albumin ikääntyneiksi koetut vaikutteet. Esimerkiksi Länsi-Savon arvostelija kirjoitti, että ”vanhat miehet ovat tällä kertaa tehneet vanhanaikaista musiikkia”. Hän myös ihmetteli, miksi vuonna 1986 on tehty albumi, joka kuulostaa niin sävellyksiltään kuin sovituksiltaankin 1970-luvun Deep Purplelta.
Petri Lahden mielestä albumilla on parasta se, että raskasta rockia tehdään tosissaan. Jo avauskappale ”R.O.C.K. – Rock” on vetävä, eikä taso tipu sen jälkeenkään. Covereista hän kehuu ”Born to Be Wildia” hienoksi ja ”School’s Outia” räjähtäväksi. Ainoastaan ”You Get Me Up” -kappale ”junnaa”. Lahti mainitsee, että nuoremmat kriitikot tuomitsivat albumin tuoreeltaan, mutta ajan myötä R.O.C.K. on ”komeaa Kirka-kaanonia”. Kisu Jernströmin mukaan Kirka oli R.O.C.K.-albumin aikaan laulajana parhaimmillaan.
Kirkan ihailijakerhon keväällä 2022 järjestämässä äänestyksessä parhaasta Kirkan albumista R.O.C.K. sijoittui jaetulle kolmannelle tilalle yhdessä levyjen The Spell (1987) ja Sinut siinä nään (2002) kanssa 11 prosentin ääniosuudella. Äänestyksen voitti Surun pyyhit silmistäni (1988), joka sai 33 prosenttia äänistä.
Kirka hehkutti albumin ilmestyessä sen olevan enemmän hänen ”oma levynsä” kuin yksikään muu sitten 1960-luvulla julkaistujen ensimmäisten, vaikkakin hän oli antanut samankaltaisia lausuntoja jo 1970-luvulla, esimerkiksi Nykyaikaa-albumin (1972) kohdalla. Myöhemmin hän kertoi rakastavansa R.O.C.K.-albumista alkanutta lyhyttä raskaan rockin kautta yli kaiken.
»Pistin siihen levyyn kaiken mitä sisältä löytyi, se oli semmoista protestia saatana, siinä revitettiin kunnolla, sekä hengen hädässä että sydämen ilosta. Siinä paloi monen vuoden kuona ja miksei myös kauna pois.» 
(Kirka teoksessa Enimmäkseen Kirkasta (1999))
Kappalelista

Sanoitukset Edu Kettunen, ellei toisin mainita.
Sovitukset Kassu Halonen, ellei toisin mainita.
A-puoli
R.O.C.K. – Rock – 3.45 (säv. Kassu Halonen)
Strangers in the Night – 4.00 (säv. Kassu Halonen & Kristian Jernström)
In My Dreams – 4.45 (säv. Kassu Halonen & Kristian Jernström, san. Kristian Jernström)
School’s Out – 3.21 (säv. & san. Alice Cooper, Michael Bruce, Glen Buxton, Dennis Dunaway, Neal Smith)
You Get Me Up – 3.55 (säv. Kassu Halonen, san. Esa Kaartamo, Kristian Jernström)
B-puoli
Born to Be Wild – 4.28 (säv. & san. Mars Bonfire, sov. Kassu Halonen & Kristian Jernström)
Bad Brakes – 3.38 (säv. Kassu Halonen)
You – 3.41 (säv. Kassu Halonen)
Set Me Free – 3.42 (säv. Kassu Halonen)
I’ll Be Yours – 4.04 (säv. Kassu Halonen & Kristian Jernström)
Painokset

| Formaatti | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu |
| --- | --- | --- |
| LP | Flamingo, FGL 4007 | 1986 |
| MC | Flamingo, FGK 4007 | 1986 |
| CD | ​Flamingo, FGCD 3 | 1988 |
| CD | ​Flamingo, FGCD 8025 | 1995 |
| CD | ​BMG Finland, Camden, ​74321 618502 | 1998 |
| LP | ​Sony Music Entertainment Finland, RCA, 19439715381 | 2020 |
Tekijät > Muusikot

| --- | --- |
 Kirka – laulu, taustalaulu (7, 9, 10)  Vesa Aaltonen – rummut (6), lyömäsoittimet (1, 6, 7)  Juha Björninen – soolokitara (6)  Kassu Halonen – kapellimestari, taustalaulu (1, 2, 5, 7, 9, 10), lyömäsoittimet (3), kosketinsoittimet: flyygeli (8), piano (2, 3, 7, 8), syntetisaattorit (2, 3, 7, 8), urut (1–3, 6, 9, 10)  Esko Heikkinen – trumpetti (6)  Keimo Hirvonen – rummut (1–5, 7, 9, 10)  Kisu Jernström – taustalaulu (1–3, 5, 7, 9, 10), tamburiini (5)  Petri Juutilainen – pasuuna (6)  Esa Kaartamo – taustalaulu (2, 3, 5, 7, 9, 10) :  Jari-Pekka ”Jartsa” Karvonen – lyömäsoittimet (6)  Jari Laasanen – ohjelmointi (2, 3), ukkosefekti (1), huutavat lapset (4)  Janne Louhivuori – kitarat (1–4, 7–10): akustiset (8), intro (2), sähkökitarateema (8), teemat (2, 5)  Tatu Mannberg – soolokitara (4, 5)  Harri Merilahti – bassokitara (6)  Jarmo Nikku – kitarat (1–4, 7–10): akustiset (8), soolokitara (2, 9, 10), slide-kitarasoolo (7), teemat (5)  Pepa Päivinen – saksofoni (6)  Heikki ”Häkä” Virtanen – bassokitara (1–5, 7, 9, 10)
Tekijät > Tuotanto

Kassu Halonen – tuottaja
Kristian Jernström – tuottaja
Jari Laasanen – äänitys
Erik Uddström – valokuva
Tapsa Rantanen – kansitaide
Petsikääpä

| Petsikääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Resiniporus
Laji::  resinascens
Kaksiosainen nimi
 Resiniporus resinascens  (Romell) Zmitr. 2018 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Petsikääpä (Resiniporus resinascens, syn. Ceriporiopsis resinascens) on Suomessa harvakseltaan tavattu, etelää kohti yleistyvä kääpälaji. Se elää lehdoissa, lehtomaisissa kangasmetsissä sekä kulttuuriympäristöissä. Petsikäävän isäntäpuita ovat raita, muut pajut, haapa sekä joskus muut lehtipuut ja pensaat. Yleensä petsikäävän löytää elävän puun kuolleelta oksalta tai oksanarvesta.
Petsikäävän yksivuotinen ja alustamyötäinen itiöemä kasvaa yleensä vain sormenjäljen kokoisina laikkuina ja 1-2 mm:n paksuisena. Tuore kääpä on pehmeä ja helposti lohkeava, kuivana taas siitä tulee jäykkä. Kermanvalkea reunus erottuu pillipintaa vaaleampana. Pillipinta on ensin nuorena kellertävänvalkoinen ja muuttuu sitten oljen- tai oliivinsävyiseksi ja vanhana harmaanokranruskeaksi. Nuoria pillejä on 3-6 millimetrillä, vanhemmat pillit ovat huomattavasti suurempia. Pohjamalto on kermanvalkea ja pillit samansävyisiä pillipinnan kanssa. 
Vaikka petsikäävän ja sen lähisukulaisen hartsikäävän on todettu molekyylibiologian perusteella olevan eri lajeja, on raja kuitenkin häilyvä ja lajien on todettu dna-analyysien perusteella risteytyvän keskenään. Tyypillisesti petsikääpä on pienialaisempi, vaaleamman ja kellertävämmän (ei ruosteisen) värinen sekä pienipillisempi.