stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Falkenbach
Historia

Falkenbach perustettiin vuonna 1989, jolloin ensimmäinen demo, Havamal, julkaistiin. Demo sisälsi kolme kappaletta folk-musiikkia. Demoa tehtiin vain yhdeksän kappaletta. Vuoteen 1995 mennessä demoja oli tehty kolme: Skinn Av Sverði Söl Valtiva, Læknishendr ja Ásynja.  Bändi aloitti Havamal -demoa lukuun ottamatta raa'alla tyylillä black- ja death metal-vaikuttein. Falkenbach on julkaissut 9 demoa, 9 kappaletta kutakin, mutta Laeknishendr -demoa tehtiin 33 kappaletta. Promo '95 -äänitettä tehtiin arviolta 100-200 kappaletta.[lähde? ]
Vuonna 1995 alkoivat bändin debyyttialbumin, Firebladen, äänitykset, mutta ne keskeytyivät äänitystavaroidenselvennä yhteydessäselvennä tulleiden ongelmien takia. Firebladea ei koskaan julkaistu ja saman vuoden joulukuussa alkoi ...En Their Medh Riki Fara...-albumin tekeminen.
Markus Tümmersistä, taiteilijanimeltään Vratyas Vakyas (vapaamuotoisesti käännettynä "etsivä kulkija"[lähde? ]) on julkaistu ainoastaan yksi kuva Falkenbachin ensimmäisen levyn, ...En Their Medh Riki Faran, sisälehdellä. Painos oli huonolaatuinen, ja levystä tehtiin toinen painos ilman kuvaa. Tümmers asui aikoinaan Islannissa, missä Falkenbach myös perustettiin vuonna 1989. Nykyisin Vratyas Vakyas asuu Düsseldorfissa, Saksassa.[lähde? ]
Yhtyeen kappaleiden sanoitukset sisältävät vaikutteita Eddasta, mytologisesta, sankarillisesta ja aforismisesta islantilaisesta runoudesta 1200–1300-luvuilta. Esimerkiksi kappaleen "Infernum" sanat ovat peräisin Tacituksen Germania-teoksesta. Sanoitukset käsittelevät Skandinavian Asatru-pakanauskontoa ja sen Vartan-elämänfilosofiaa. Falkenbachin kolmen ensimmäisen levyn nimet on lainattu suoraan alkuperäisestä Eddasta.[lähde? ]
Tuemmersilla on myös oma levy-yhtiö, Skaldic Art Productions. Vuonna 2006 Skaldic Art Productions julkaisi An Hommage to Falkenbach -tribuuttialbumin, jota tehtiin 500 kappaletta. Levyllä soittavat mm. Eluveitie, Vinterriket, Hildr Valkyrie.[lähde? ]
Falkenbachin kahdella viimeisimmällä levyllä soittavat Tuemmersin lisäksi kolme jäsentä Vindsval-yhtyeestä: Tyrann (laulu), Hagalaz (kitara) ja Boltthorn (rummut).[lähde? ]
Yhtyeen logon on tehnyt Christophe Szpajdel.[lähde? ]
Yli kahdenkymmenen vuoden uransa aikana Falkenbach ei ole tehnyt ainuttakaan live-esiintymistä.[lähde? ]
Diskografia

...En Their Medh Riki Fara... (1996)
... Magni Blandinn Ok Megintiri... (1998)
Ok Nefna Tysvar Ty (2003)
Heralding - The Fireblade (2005)
Tiurida (2011)
Asa (2013)
Demot
Havamal (1989)
Laeknishendr (1995)
Promo '95 (1995)
Skinn Af Sverði Söl Valtiva... (1996)
Asynja (1995)
Aiheesta muualla

Falkenbachin viralliset sivut
Metal Archives
Diskografia
Lyriikat
Faye

Faye voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Faye-l’Abbesse, kunta Deux-Sèvresin departementissa Ranskassa
Faye-sur-Ardin, kunta Deux-Sèvresin departementissa Ranskassa
Henkilöitä

Faye on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abdoulaye Diagne-Faye (s. 1978), senegalilainen jalkapalloilija
Alice Faye s. Leppert (1915–1998), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Amdy Faye (s. 1977), senegalilainen jalkapalloilija
Bassirou Diomaye Faye (s. 1980), Senegalin presidentti
Guillaume Faye (1949–2019), ranskalainen äärioikeistolainen kirjailija
Hervé Faye (1814–1902), ranskalainen astronomi
Jean-Pierre Faye (s. 1925), ranskalainen filosofi ja kirjailija
Safi Faye (s. 1943), senegalilainen tohtoriksi väitellyt kansatieteilijä ja elokuvaohjaaja.
Kuvitteellisia henkilöitä

Tammy Faye, päähenkilö Michael Slowalterin ohjaamassa elokuvassa The Eyes of Tammy Faye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Faye”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
GP2 Singaporen Grand Prix

|  GP2 Singaporen Grand Prix |
| --- | --- |

Rata:  Marina Bay Street Circuit
Sijainti:  Marina Bay, Singapore
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  5,063 km
Kilpailun pituus:  20 kierrosta, 101,26 km
Ensimmäinen tapahtuma:  2012
Viimeisin tapahtuma:  2013
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Max Chilton  Giedo van der Garde  Jolyon Palmer  Sam Bird (1) 
Tallit:  Carlin (2)
Viimeisin kilpailu (2013):
Voittaja:   Sam Bird   (Russian Time)
Voittoaika:  40.36,444
Toinen:   Marcus Ericsson   (DAMS)
Kolmas:   Fabio Leimer   (Racing Engineering)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jolyon Palmer   (Carlin)
Paaluaika:  1.53,600
Nopein kierros
Kuljettaja:   Marcus Ericsson   (DAMS)
Kierrosaika:  2.00,160 (kierroksella 14) 
GP2 Singaporen Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2012–2013 Marina Bay Street Circuitin katuradalla Singaporessa.
Voittajat

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 1. lähtö |  Max Chilton | Carlin | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  Giedo van der Garde | Caterham Racing | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Jolyon Palmer | Carlin | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Sam Bird | Russian Time | Raportti |
GP2-luokan Singaporen Grand Prix’t
| --- | --- |
2010-luku: 2012 • 2013
Radat: Marina Bay Street Circuit (2012–2013)
Francine

Francine on Lahdessa vuonna 1987 perustettu rock'n'roll-yhtye. Sen musiikissa on vaikutteita muun muassa rockabillysta, punkista ja skasta. Varsinkin neljän ensimmäisen studioalbumin jälkeen yhtyeen musiikki alkoi yhä enemmän irtautua rockabillystä rankempaa rock'n'rollia kohti. Francine tunnetaan eritoten hiteistä ”Goodbye Forever”, ”She Bop” ja ”King for a Day”, ja energisestä lavaesiintymisestä.
Francine esiintyy ja levyttää englanniksi. Yhtye kuitenkin julkaisi vuonna 1993 suomenkielisen albumin Pitkäsoitto nimellä Pääesiintyjät. Lisäksi Pääesiintyjät-nimellä julkaistiin pari singleä samana vuonna.
Francine jäi määrittelemättömän pitkälle tauolle vuoden 2020 alussa. Siinä aikana One Stop Further-albumista julkaistiin vinyyliversio ja nykyään osa Franceinen entisistä ja nykyisistä jäsenistä jatkaa Pääesiintyjät-kokoonpanon nimissä.
Jäsenet

Pete Salomaa – kontrabasso (1987–)
Antti Kukkola – laulu, kitara (1994–)
Alec Hirst-Gee – rummut (2011–2012, 2016–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mika Jokinen – laulu, kitara (1987–1993)
Esa Nurminen – rummut (1987–1988)
Jari Paksunen – kitara  (1989–1990)
Tude Usvaala – rummut (1989–2011)
Mauro Gargano – rummut (2012–2016)
Julkaisut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Albumit Fire (1990)  Hard Enough (1990)  A Piece of Noise (1992)  Animal Beat (1995)  The Playmate (1999)  Fullahead! (2001)  Level 8 (2003)  King for a Day (2005)  One Step Further (2008)  Still Burning (2013)  Rightnow! (2018)  |  EP:t Shake My Bones (1989)  Three Cool Cats (1990)  Trouble (2010) Kokoelma-albumit The Francinest (1997)  The Story of Francine (2007,  CD & DVD) Livealbumit Rumble at Club 16 - Radiomafia Live 1991 (2022)  |  Pääesiintyjät-nimellä Pitkäsoitto (1993)  Lättähatun paluu (2020)  Lauluja laitakaupungilta (2022)  |
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Francine Poko Rekordsin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Francine Myspacessa (englanniksi)
Flakstad

Flakstad on Norjan kunta Lofoottien länsiosassa. Se koostuu Flakstadøyn saaresta ja Moskenesøyn saaren pohjoisosasta. Kunnan nimen alkuperä on epävarma, mutta sen ajatellaan juontavan juurensa sanasta flag, joka tarkoittaa vuorenseinämää. Kunnan läpi kulkee E10-tie, aina Ån kylään saakka. Kunnan asukkaista suurin osa on Lofoottien ulkoreunalla, muun muassa Rambergin ja Fredvangin kalastajakylissä. Vestfjordenin puolella sijaitsevat Sundin, Neslandin ja Nusfjordin kylät.
Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 220 asukasta.
Talous

Flakstadin kunnan asukkaat saavat pääosin elantonsa kalastuksesta. Kunnan alueella onkin useita kalankasvatuslaitoksia ja pieniä venekuntia, jotka pyytävät kalaa myyntiin. Flakstadissa on myös jonkin verran maataloutta, lähinnä naudan ja lampaiden kasvatusta.
Kuvia

Flakstadin kirkko.
Rantaviivaa Rambergissa.
Kåkersundetin salmi.
Fredvangin kylä.
Tunnettuja henkilöitä

Birger Eriksen (1875–1958), eversti
Gina Krog (1847–1916), naisasianainen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flakstad Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Flakstad
Nordlandin läänin kunnat
Alstahaug
Andøy
Ballangen
Beiarn
Bindal
Bodø
Brønnøy
Bø
Dønna
Evenes
Fauske
Flakstad
Gildeskål
Grane
Hadsel
Hamarøy
Hattfjelldal
Hemnes
Herøy
Leirfjord
Lurøy
Lødingen
Meløy
Moskenes
Narvik
Nesna
Rana
Rødøy
Røst
Saltdal
Sortland
Steigen
Sømna
Sørfold
Tjeldsund
Træna
Tysfjord
Værøy
Vefsn
Vega
Vestvågøy
Vevelstad
Vågan
Øksnes
Norjan läänit | Norja
Käännös suomeksi
Filosofian historia (Nordin)

| Filosofian historia Länsimaisen järjen seikkailut Thaleesta postmodernismiin> Filosofins historia Det västerländska förnuftets äventyr från Thales till postmodernismen |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Svante Nordin
Kieli:  ruotsi
Genre:  filosofian historia
Julkaistu:  1995
Suomennos
Suomentaja:  Jukka Heiskanen
Kustantaja:  Pohjoinen
Julkaistu:  1999
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  564
ISBN:  951-749-292-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Filosofian historia. Länsimaisen järjen seikkailut Thaleesta postmodernismiin (ruots. Filosofins historia. Det västerländska förnuftets äventyr från Thales till postmodernismen) on Svante Nordinin vuonna 1995 ilmestynyt kirja länsimaisen filosofian historiasta. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 1999 Pohjoinen-kustantamolta Jukka Heiskasen kääntämänä. Suomennettuun teokseen sisältyy filosofi Ilkka Niiniluodon katsaus filosofiaan Suomessa.
Vastaanotto

Tuomo Aho kirjoittaa Suomennetun tietokirjallisuuden historiassa, että teos on sekä sisällöltään pinnallinen että esitystavaltaan raskassoutuinen.
Aiheesta muualla

Nordin, Svante: Filosofia kontekstissa. Suom. Tere Vadén. niin & näin 3/2000, 49–57.
Syrjämäki, Sami: Länsimaisen filosofian historia-kirjasta ja sen arvioinnista. niin & näin 3/2000, 45–48.
Fred Schneider

Fred Schneider
Fred Schneider (s. 1. heinäkuuta 1951, Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen rock-muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä kuusi studioalbumia julkaisseen The B-52's -yhtyeen perustajajäsenistä.
Fred Schneider on julkaissut kaksi sooloalbumia:
Fred Schneider & the Shake Society (1984, uudelleen 1991)
Just Fred (1996), tuottajana Steve Albini
Lisäksi Schneider on esiintynyt vierailevana artistina mm. Joe McIntyren ja Sophie Ellis-Bextorin kappaleilla. Hänellä on ollut myös elokuvarooleja. Hän on avoimesti homoseksuaalinen.
Gaston Eyskens

| Gaston Eyskens |
| --- | --- |

Belgian pääministeri
 11. elokuuta 1949 – 8. kesäkuuta 1950  
Edeltäjä:  Paul-Henri Spaak
Seuraaja:  Jean Duvieusart
Belgian pääministeri
 26. kesäkuuta 1958 – 25. huhtikuuta 1961  
Edeltäjä:  Achille Van Acker
Seuraaja:  Théo Lefèvre
Belgian pääministeri
 17. kesäkuuta 1968 – 26. tammikuuta 1973  
Edeltäjä:  Paul Vanden Boeynants
Seuraaja:  Edmond Leburton
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1905 Lier, Belgia
Kuollut: 3. tammikuuta 1988 (82 vuotta) Leuven, Belgia
Puoliso:  Gilberte Depetter
Tiedot
Puolue:  Parti Social Chrétien-Christelijke Volkspartij - CVP-PSC
Gaston Eyskens (1. huhtikuuta 1905 – 3. tammikuuta 1988) oli belgialainen kansantaloustieteilijä ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän toimi Belgian pääministerinä kolmeen otteeseen: 1949–1950, 1958–1961 ja 1968–1973.
Eyskens nimitettiin 29 vuoden iässä työministeriön apulaisvaltiosihteeriksi. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi valtiovarainministerinä 1945 ja 1947 ja työskenteli sitten Maailmanpankissa. 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa hän toimi lyhyen aikaa pää- ja talousministerinä.
Vuonna 1958 Eyskens muodosti hallituksen, jonka vaikeana tehtävänä oli saada Kongon kriisi hallintaan. Laman takia hallitus joutui myös kiristämään maan taloutta, mikä yhdessä ranskan- ja flaaminkielisten väestönosien välisten kiistojen kanssa johti mielenosoituksiin ja lakkoihin. Vuonna 1959 alkoi nousukausi, jota edisti Eyskensin hallituksen kasvuohjelma. Keväällä 1961 kristillis-sosiaalinen puolue hävisi vaalit ja vetäytyi oppositioon Théo Lefèvren kokoomushallituksen tieltä.
Gaston Eyskensin poika Mark Eyskens oli Belgian pääministerinä vuoden 1981 huhtikuusta joulukuuhun.
Käännös suomeksi
Fred Spackman

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Frederick George ”Fred” Spackman (16. syyskuuta 1878 Sandgate – 30. toukokuuta 1942 Bromley) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi Upton Park FC:ssa ja voitti joukkueineen kultaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Gabriel Özkan

Gabriel Özkan (s. 23. toukokuuta 1986 Tukholma) on keskikentällä pelaava ruotsalainen jalkapalloilija. Hän liittyi AIK Fotbolliin kesällä 2006 pelattuaan sitä ennen vuodesta 2004 IF Brommapojkarnassa. Hän debytoi Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14. marraskuuta 2006 pelaamalla Ranskaa vastaan. Özkan kuului Allsvenskanin ja Jalkapallon Ruotsin cupin voittajiin 2009, kuten myös Ruotsin supercupin voittajiin 2010. Loukkaantumiset ovat kuitenkin varjostaneet hänen uraansa.
Käännös suomeksi
Fred Stanfield

| Fred Stanfield |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1944 Toronto, Ontario
Kuollut: 14. syyskuuta 2021 (77 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  155 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1964–1978
Seurat:  Chicago Black Hawks (NHL) Boston Bruins (NHL) Minnesota North Stars (NHL) Buffalo Sabres (NHL)
Frederick William Stanfield (4. toukokuuta 1944 Toronto, Ontario, Kanada – 13. syyskuuta 2021) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Stanfield pelasi 14 kautta NHL:ssä vuosina 1964–1979 ja edusti Chicago Blackhawksia, Boston Bruinsia, Minnesota North Starsia ja Buffalo Sabresia.
Bostonissa Stanfield voitti vuosina 1970 ja 1972 Stanley Cupin. Stanfield teki jokaisella kuudella Bostonissa pelaamallaan kaudella vähintään 20 maalia runkosarjassa. Paras kausi Stanfieldille oli 1971–1972, kun hän pelasi 78 runkosarjan ottelua ja teki niissä tehopisteet 23+56=79.
Stanfield pelasi Stanley Cup -finaaleita myös kaudella 1974–1975, mutta hänen joukkueensa Buffalo Sabres hävisi finaalit Philadelphia Flyersille.
Stanfield pelasi NHL-uransa jälkeen vielä yhden kauden AHL:n Hershey Bearsissa, ennen kuin lopetti uransa vuonna 1979.
Stanfield asui uransa jälkeen Buffalossa, jossa omisti huonekaluliikkeen.
Stanfieldin veljet, Jack ja Jim ovat myös entisiä jääkiekkoilijoita.
Gabriela Garton

Gabriela Garton
Gabriela Garton (s. 27. toukokuuta 1990) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2019 MM-kilpailuja kaksi maaottelua ja oli varamaalivahtina vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Frunzenskajan metroasema

| Frunzenskaja> Perustiedot |
| --- | --- |
Frunzenskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Frunzenskajan metroasema (Moskovan metro), Sokolnitšeskaja-linjan asema (Moskova).
Frunzenskajan metroasema (Pietarin metro)‎, Moskovan–Petrogradin-linjan asema (Pietari).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Frunzenskajan metroasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Far Beyond Driven

| Far Beyond Driven Pantera |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993–1994
 Julkaistu: 15. maaliskuuta 1994
 Tuottaja(t): Terry Date
 Tyylilaji: thrash metal, groove metal
 Kesto: 56.31
 Levy-yhtiö: EastWest
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
Panteran muut julkaisut
| Vulgar Display of Power 1992 | Far Beyond Driven 1994 | The Great Southern Trendkill 1996 |
Singlet albumilta Far Beyond Driven
 ”I’m Broken” Julkaistu: 14. maaliskuuta 1994  ”Planet Caravan” Julkaistu: 1994  ”5 Minutes Alone” Julkaistu: 1994  ”Becoming” Julkaistu: 1994
Far Beyond Driven on vuonna 1994 julkaistu groove metal -yhtye Panteran albumi. Albumi nousi ilmestyessään heti Australiassa ja Yhdysvalloissa albumilistojen kärkeen. Albumilla yhtye meni vieläkin raskaampaan, aggressiivisempaan ja jopa brutaalimpaan suuntaan mitä edellisellä albumilla Vulgar Display of Power. Albumi sisältää mm. hitit kitarariffeistään tunnetut "5 Minutes Alone", "I'm Broken" ja singlehitin, Black Sabbath-coverin "Planet Caravan", joka on yhtyeen harvoja rauhallisia kappaleita. Kappaleessa "Becoming" on tunnettu nopea bassorumpusoittosarja.
Kappaleista "5 Minutes Alone", " Planet Caravan" ja "I'm Broken" tehtiin tunnetut musiikkivideot.
Albumi nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle.
Kappaleet

Strength Beyond Strength – 3.39 (Pantera)
Becoming – 3.05 (Pantera)
5 Minutes Alone – 5.50 (Pantera)
I'm Broken – 4.25 (Pantera)
Good Friends and a Bottle of Pills – 2.54 (Pantera)
Hard Lines, Sunken Cheeks – 7.01 (Pantera)
Slaughtered – 3.57 (Pantera)
25 Years – 6.06 (Pantera)
Shedding Skin – 5.37 (Pantera)
Use My Third Arm – 4.52 (Pantera)
Throes of Rejection – 5.01 (Pantera)
Planet Caravan – 4.04 (Butler/Iommi/Osbourne/Ward)
Kokoonpano

Philip Anselmo – laulu
Dimebag Darrell – kitara
Rex Brown – basso
Vinnie Paul – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B+
Rolling Stone:
Soundi:  (20th Anniversary Edition)
Saavutukset > RIAA:n sertifikaatit

| RIAA:n sertifikaatti | Myöntämispäivä |
| --- | --- |
Kulta: 9. toukokuuta 1994
Platina: 11. heinäkuuta 1997
Saavutukset > Listasijoitukset ja muut maininnat

| Lista / muu | Sija | Lisätietoja |
| --- | --- | --- |
| Billboard Mainstream Rock Tracks | 21. | Kappaleella Planet Caravan |
| UK Singles Chart | 26. | Kappaleella Planet Caravan |
| UK Singles Chart | 19. | Kappaleella I'm Broken |
Aiheesta muualla

Far Beyond Driven Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Far Beyond Driven Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pantera
| --- | --- |
Studioalbumit::   Metal Magic  Projects in the Jungle  I Am the Night  Power Metal  Cowboys from Hell  Vulgar Display of Power  Far Beyond Driven  The Great Southern Trendkill  Reinventing the Steel 
Muut julkaisut:  Official Live: 101 Proof (live) - The Best of Pantera - Reinventing Hell (kokoelma)
Frumentius

Pyhä Frumentius oli 300-luvulla elänyt piispa, jonka katsotaan tuoneen kristinuskon Etiopiaan.
Frumentius oli alkujaan filosofian opiskelija Tyyroksessa, mutta hän joutui jossain vaiheessa yhdessä ystävänsä Aedesioksen kanssa etiopilaisten vangiksi ja hänet tuotiin valtakunnan silloiseen pääkaupunkiin Aksumiin. Hänestä tuli palvelija Aksumin kuninkaan hovissa ja hän onnistui käännyttämään tämän kristinuskoon. Hallitsijan kuoltua Frumentiuksesta tuli nuoren kruununperijä Ezanan opettaja ja merkittävä vaikuttaja.
Frumentius antoi Aksumissa vieraileville kristityille roomalaisille kauppiaille oikeuden harjoittaa uskontoaan avoimesti. Jossain vaiheessa hän vieraili Aleksandriassa piispa Athanasioksen luona. Athanasios nimitti Frumentiuksen Aksumin piispaksi ja pyysi häntä rakentamaan Etiopian kirkon ortodoksisen suuntauksen oppien mukaan. Frumentius seurasi aleksandrialaista suuntausta ja torjui areiolaisuuden Itä-Rooman keisari Constanius II:n painostuksesta välittämättä.
Frumentiuksen saavutukset teki tunnetuksi historioitsija Rufinus Aquileialainen, joka tapasi Tyyrokseen palanneen Aedesioksen. Rufinuksen mukaan Frumeniusta kutsuttiin Etiopiassa nimellä abuna (”isämme”), joka on edelleen Etiopian ortodoksisessa kirkossa patriarkkojen arvonimi. Hänet tunnetaan myös amharankielisellä nimellä Abba Salama. Frumentiuksen muistopäivää vietetään roomalais-katolisessa kirkossa 27. lokakuuta, orientaaliortodoksissa kirkoissa 30. marraskuuta ja koptilaisessa kirkossa 18. joulukuuta.
Friedrich Kalkbrenner

Friedrich Kalkbrenner
Friedrich Kalkbrenner (7. marraskuuta 1785 lähellä Kasselia – 10. kesäkuuta 1849 Deuil, Ranska) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä. Kalkbrenner esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa viisivuotiaana ja valmistui Pariisin konservatoriosta vain 13-vuotiaana. Hän asui Lontoossa kymmenen vuotta ja oli suosittu pianisti ja opettaja. Vuonna 1824 Kalkbrenner muutti Pariisiin, jossa asui kuolemaansa 1849 saakka. Kalkbrenner oli luonteeltaan hyvin itsetietoinen ja pyrki kätkemään vaatimattoman syntyperänsä. Hän oli Pleyel-pianotehtaan osakas ja kuoli varakkaana miehenä.
Kalkbrennerin soitto oli aikalaisten mukaan loppuun saakka viimeisteltyä ja hienostunutta. Hän teki suuren vaikutuksen nuoreen Frédéric Chopiniin, joka kirjoitti innoissaan ”Herzin, Lisztin ja Hillerin olevan nollia Kalkbrennerin rinnalla”. Toisaalta Kalkbrennerin soittoa pidettiin dynamiikaltaan ja tunneasteikoltaan rajoittuneena. Hänen sävellyksistään pianokappale Effusio musica oli aikanaan suosittu, mutta nykyään se on unohdettu, kuten hänen oopperansa, konserttonsa ja sonaattinsakin.
Gaston La Touche

Gaston La Touche
Gaston (de) La Touche (1854 Saint-Cloud, Hauts-de-Seine – 14. lokakuuta 1913 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari, Édouard Manet’n oppilas. Hän aloitti uransa kuvanveistäjänä mutta siirtyi sittemmin maalauksen ja syövytyksen alalle. Touche maalasi sekä uskonnollisaiheisia kuvia että maisemia. Hänen varsinainen alansa ja luonteenomainen taiteellinen käsittelynsä sai kuitenkin parhaiten ilmaisunsa vapaissa, sadun ja todensekaisissa, mielikuvituksekkaissa sommitelmissa öisine puistojuhlineen, fauneineen ja amoriineineen.
Puiden alla, 1885.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gaston La Touche Wikimedia Commonsissa
Fray

Fray on yhdysvaltalaisen käsikirjoittaja-ohjaaja Joss Whedonin luoma ja Dark Horse Comicsin kustantama kahdeksanosainen sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 2001–2003. Sarja kertoo tulevaisuuden vampyyrintappajan Melaka Frayn tarinan, ja se sijoittuu samaan maailmaan kuin Whedonin luoma televisiosarja Buffy, vampyyrintappaja. Sarjakuvan käsikirjoitti Whedon. Karl Moline piirsi ja Andy Owens puolestaan väritti sen. Frayn kaikki osat on julkaistu myös yhtenä albumina.