stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ala-Vehkajärvi

| Ala-Vehkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°29′36″N, 25°43′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.295
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,8 m  
Pituus:  3,4 km  
Leveys:  680 m  
Rantaviiva:  9,782 km  
Pinta-ala:  76,343 ha  
Saaria:  3 
 fiAla-Vehkajärvi 
Ala-Vehkajärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 76 hehtaaria, se on 3,4 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 9,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,8 metriä mpy.
Albert Haepers

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Albert Haepers oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa.
Ala-Kaijanlampi

| Ala-Kaijanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°49′47″N, 24°29′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskuoja:  oja Vahvasenjokeen 
Järvinumero:  14.673.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  180,6 m  
Pituus:  660 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  1,782 km  
Pinta-ala:  8,54 ha  
Tilavuus:  0.000031 km³ 
Keskisyvyys:  0,36 m  
Suurin syvyys:  1,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Kaijanlampi 
Ala-Kaijanlampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Vahangan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 660 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 30 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,4 metriä ja suurin syvyys on 1,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Valkkunan valuma-alueeseen (14.673) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 180,6 metriä mpy.
Ala-Veitsilampi

| Ala-Veitsilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°07′41″N, 26°59′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Naaranjärveen 
Järvinumero:  14.982.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,4 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  0,923 km  
Pinta-ala:  4,44 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Veitsilampi 
Ala-Veitsilampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vekarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 80,4 metriä mpy.
Algésiras (1804)

| Algésiras |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  20. heinäkuuta 1801
Laskettu vesille:  8. heinäkuuta 1804
Palveluskäyttöön:  27. elokuuta 1804
Poistui palveluskäytöstä:  Brittien valtaama 21. lokakuuta 1805 takaisin vallattu 22. lokakuuta 1805 Espanjalle 14. kesäkuuta 1808
Loppuvaihe:  romutettu 1826
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 966 t
Pituus:  55,44 m 51,82 m
Leveys:  14,45 m 13,56 m
Syväys:  7,15 m 6,71 m
Miehistöä:  3 upseeria ja 690 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  yhteensä 74 tykkiä: 28 × 36 naulan SML tykkiä 30 × 18 naulan tykkiä 16 × 8 naulan tykkiä 4 × 36 naulan karronadia
Algésiras oli Ranskan laivaston vuonna 1804 vesillelaskettu Téméraire-luokan 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 26. elokuuta 1799 Lorientin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi Louis Antoine & Mathurin Crucy. Köli laskettiin 20. heinäkuuta 1801. Alus kastettiin 14. marraskuuta ja  laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1804. Se otettiin palvelukseen 27. elokuuta ja valmistui syyskuussa.
Palvelus

Alus lähti 1805 Aiglen kanssa Länsi-Intiaan, jossa ne liittyivät vara-amiraali Pierre-Charles Villeneuven laivasto-osastoon. Alus osallistui 21. lokakuuta laivaston mukana Trafalgarin taisteluun, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen. Seuraavana päivänä aluksen miehistö nousi kapinaan brittien valtausmiehistöä vastaan vallaten aluksensa takaisin. Alus purjehti Cádiziin.
Espanja valtasi aluksen 14. kesäkuuta 1808 muiden Cadizissa olleiden alusten mukana liittäen sen laivastoonsa nimellä Algeciras. Alus liitettiin 14. kesäkuuta 1808 José Aldanan osastoon, mistä se siirrettiin 18. kesäkuuta Manuel Salazarille ja edelleen 17. heinäkuuta Alonso de Torresille. Alus lähti 3. helmikuuta 1809 Cádizista Englantiin ostamaan aseita ja etsimään apua lähettiläälle henkilöstöineen. Alus saapui 12. helmikuuta Torbayhin ja Spitheadiin 16. helmikuuta. Se valmisteltiin havaitun vuodon vuoksi telakalle siirtoon. Alus palasi Spitheadistä Pasajesin kautta Cádiziin mukanaan aseita, vaatteita ja ampumatarvikkeita.
Alus lähti 27. elokuuta 1809 Cádizista Tarragozaan ja Majorcalle, joista se kuljetti ranskalaisia sotavankeja sekä vartioimaan siirrettyjä joukkoja ja niiden tarvitsemia tarvikkeita ja rahavaroja Cabreran saarelle. Alus lähti 10. syyskuuta Majorcalta Cartagenan kautta Cádiziin, jonne se saapui 17. syyskuuta. Alus lähti 16. marraskuuta Cádizista Havannaan ja Veracruziin mukanaan rahaa, kirjeitä ja tarvikkeita. Se saapui 24. joulukuuta Havannaan ja VeraCruziin 17. tammikuuta 1810. Alus lähti 4. helmikuuta Asían, kanssa Veracruzista mukanaan neljä miljoonaa pesoa. Alus lähti 15. maaliskuuta Asían, viestikorvetti Príncipe de Asturiasin ja priki Alertan kanssa Havannasta. Se saapui 2. toukokuuta Asían kanssa Cádiziin mukanaan seitsemän miljoonaa pesoa, 4 000 kivääriä ja muita tarvikkeita.
Heinäkuussa 1810 alus kuljetti Cádizista ranskalaisia sotavankeja Englantiin. Se siirrettiin maaliskuussa 1811 telakalle Portsmouthissa. Alus palasi 3. huhtikuuta Cádiziin, mistä se kuljetti 28. kesäkuuta joukkoja ja ampumatarvikkeita Tarragonaan ja muihin Välimeren satamiin. Alus saapui 11. elokuuta Cartagenasta Cádiziin, mistä se lähti 29. syyskuuta Vigoon. Marraskuussa alus kuljetti Coruñasta Miñon, fregatti Venganzan ja rahtialuksen kanssa 1 400 sotilasta ja sotatarvikkeita Veracruziin. Osasto saapui 16. tammikuuta 1812 Veracruziin, missä joukot laskettiin maihin, taisteltiin kapinallisia vastaan ja saarrettiin satama. Alus lähti 6. joulukuuta Veracruzista merelle, missä se joutui myrskyyn. Alus saapui 5. tammikuuta 1813 Havannaan, missä se valmistautui huoltoon.
Alus vapautui 4. kesäkuuta 1813 telakalta ja palautettiin palvelukseen. Alus lähti 13. huhtikuuta 1814 Havannasta Asían kanssa Cádiziin, jonne ne saapuivat 17. toukokuuta. Heinäkuussa 1817 alus oli Carracassa reservissä. Se upposi lokakuussa 1818 Carracassa huollon puutteen vuoksi. Alus piti kunnostaa, mutta siitä luovuttiin. Se poistettiin heikon kunnon vuoksi laivastoluettelosta. Alus upposi Carracassa satama-altaaseen 1829.
Aksu

| Aksu (kiin>  阿克苏市, Ākèsū Shì) uiguuriksi ئاقسۇ شەھىرى, Aqsu Shehiri |
| --- | --- |
 Aksun sijainti (punaisella) Aksun prefektuurissa (keltaisella) Sinkiangissa
 Aksu
 Koordinaatit: 41°10′N, 80°15′E 
Valtio:  Kiina
Autonominen alue:  Sinkiang
Prefektuuri:  Aksun prefektuuri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14 450 km²
Väkiluku (2010):  535 657
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  843000
Suuntanumero(t):  0997
Rekisterikilpi:  新N
 
 www.akss.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aksu (kiin. 阿克苏市, Ākèsū Shì, uiguuriksi ئاقسۇ شەھىرى, Aqsu Shehiri) on piirikuntatason kaupunki Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Se on Aksun prefektuurin hallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 14 450 neliökilometriä ja väkiluku 535 657 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 670 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä lounaaseen.
Maantiede

Aksu tarkoittaa uiguurin kielessä valkoista vettä ja Aksun keidas sijaitsee Toshkanjoen ja Aksujoen yhtymäkohdassa, jossa niiden virtaus on kova. Vetensä joet saavat Tienšanin vuorilta sulavista jäätiköistä ja lumesta. Aksujoki on myös Tarimjoen pääasiallinen vedenlähde. Aksu sijaitsee Tienšanin ja Taklamakanin aavikon välissä ja Aksun valuma-alue ulottu Kiinan puolelta aina Itä-Kirgisiaan saakka. Sen pohjoisosissa sataa enemmän, kuin etelässä Kiinan puolella.
Historia

Han-dynastian ja myöhemmin Tang-dynastian aikana Aksun keidas kuului Kiinaan ja se muodosti tärkeän etapin silkkitien pohjoishaaralla. Keidas oli ilmeisen vauras ja siitä kerrotaan kiinalaisissa kronikoissa. Buddhalaisuus levisi silkkitietä pitkin Gandharata Intian niemimaalta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja kukoisti alueella. Lähellä Aksua sijaitsee useita historiallisia kohteita pääasiassa 200-luvulta 400-luvulle. Monet niistä ovat kaupungin ympäristön hiekkakivikallioihin kaiverrettuja luolia. Aksun merkitys väheni karavaanireittien muututtua 1300-luvulla, mutta se oli edelleen lähialueiden kaupan keskus. Francis Younghusband vieraili kaupungissa vuonna 1887 ja kuvaili sen suuria basaareja. Tuolloin kaupungissa oli noin 20 000 asukasta ja siellä sijaitsi kahdentuhannen miehen varuskunta. Kiinan keskushallinto on kehittänyt Aksua ja sen lähialueita etenkin 1980-luvun jälkeen tarkoituksena houkutella han-kiinalaisia siirtolaisia vähemmistöjen asuttamille strategisille alueille. Alueelle rakennettiin suuria valtion maatiloja keinokastelun avulla. Itse keitaan alue onkin kastelujärjestelmien takia kaksinkertaistunut alkuperäisestä koostaan. Han-kiinalaisten määrä on lisääntynyt etenkin vuoden 1998 jälkeen, jolloin kaupunki liitettiin Sinkiangin eteläiseen rautatiehen.
Talous

Perinteinen elinkeino Aksun keitaalla on ollut maatalous, mutta teollisuuden merkitys on kasvanut huomattavasti nykyajalla. Teollisuus on kasvanut nopeasti Tarimin altaan luonnonvarojen hyödyntämisen kautta. Alueella on esimerkiksi öljy- ja maakaasuesiintymiä. Vuonna 2007 Aksusta rakennettiin yli 400 kilometriä pitkä maantie Taklamakanin läpi aavikon öljykentille ja Aksuun on kasvanut petrokemian teollisuutta, jonka lisäksi Aksussa tuotetaan lannoitteita ja muoveja.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Aksun väkiluku oli 535 657. Vuonna 2000 sen asukkaista 52 % oli han-kiinalaisia, 47 % uiguureja ja 1 % hui-kiinalaisia.
Barlaam Calabrialainen

Barlaam Calabrialainen, keskiaikainen miniatyyri.
Barlaam Calabrialainen (Kalabrialainen tai Seminaralainen; kreik. Βαρλαάμ Καλαβρός, Barlaam Kalabros; n. 1290–1348) oli bysanttilainen filosofi, teologi ja munkki, joka käsitteli teologisia kysymyksiä filosofisin menetelmin.
Elämä

Barlaam oli kotoisin Seminarasta, eteläisen Italian Calabriasta. Hänen nimensä ennen munkiksi ryhtymistä oli Bernardo Massari. Barlaam oli oppinut sekä läntisessä skolastiikassa että antiikin kreikkalaisessa filosofiassa ja matematiikassa, mukaan lukien tähtitiede. Hän saapui Konstantinopoliin 1320-luvulla. Barlaam vastusti aluksi latinalaisia (eli katolista länttä) sekä idän ja lännen kirkkojen yhdistymistä. Myöhemmin hän alkoi kuitenkin kirjoittaa yhdistymisen, filioque-lisäyksen sekä paavillisen primaatin eli paavin ensisijaisen aseman puolesta. Vuonna 1348 Barlaam jätti pääkaupungin ja hänestä tuli Calabrian Geracen piispa.
Barlaam toimi Petrarcan opettajana kreikan kielessä.
Teologia ja filosofia

Barlaam tunnetaan ennen kaikkea Gregorios Palamaksen vastustajana hesykasmia ja teologista menetelmää koskeneessa kiistassa vuosien 1337 ja 1351 välillä. Barlaam katsoi, että theosis eli jumalallistuminen tarkoittaa vapautumista aineellisesta maailmasta, ja kielsi siksi sen, että ihmisruumis voisi osallistua jumalallistumiseen. Hän myös samasti Jumalan energiat eli toiminnot tämän olemukseen ja torjui ajatuksen siitä, että ihminen voisi olla yhteydessä tähän olemukseen niin kuin hesykastit opettivat. Juuri Barlaamin hyökkäykset hesykastista ajattelua vastaan saivat aikaan sen, että Gregorios nousi puolustamaan sitä kirjoituksissaan. Gregorios syytti Barlaamia harhaoppisuudesta. Barlaamin kanta tuomittiin kolmessa kirkolliskokouksessa, kahdessa Sofian kirkolliskokouksessa vuonna 1341 sekä Blakhernain kirkolliskokouksessa vuonna 1351.
Filosofiassaan Barlaam puolusti Aristotelesta niitä vastaan, jotka syyttivät tämän ajattelua joko sisäisistä ristiriitaisuuksista tai ristiriitaisuuksista suhteessa Platonin ajatteluun. Toisaalta Barlaam vaikuttaa soveltaneen myös uusplatonilaista ajattelua.
Kirjallisuutta > Teokset

Barlaam the Calabrian: Solutions. Artikkelissa Sinkewicz 1981, s. 200–217.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Sinkewicz, R. E.: The Solutions Addressed to George Lapithes by Barlaam the Calabrian and Their Philosophical Context. Mediaeval Studies, 1981, 43. vsk, s. 151–217.
Sinkewicz, R. E.: The Doctrine of the Knowledge of God in the Early Writings of Barlaam the Calabrian. Mediaeval Studies, 1982, 44. vsk, s. 181–242.
Aiheesta muualla

Barlaam of Calabria. Orthodox Wiki. (englanniksi)
Aloys Fleischmann

Aloys Fleischmann johtamassa Corkin sinfoniaorkesteria vuonna 1958
Aloys Georg Fleischmann (13. huhtikuuta 1910 München – 21. heinäkuuta 1992 Cork) oli irlantilainen säveltäjä ja kapellimestari.
Fleischmann syntyi saksalaisille vanhemmille, jotka kuitenkin asuivat pääasiassa Irlannissa. Myös hänen isänsä Aloys Fleischmann vanhempi oli muusikko. Fleischmann valmistui University College Corkista musiikin kandidaatin (1931) ja humanististen tieteiden maisterin (1932) oppiarvoilla. Tämän jälkeen hän opiskeli Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä sävellystä, orkesterinjohtoa ja musiikkitiedettä. Fleischmann aloitti musiikin opettamisen University College Corkissa vuonna 1934 ja työskenteli siellä vuoteen 1980 saakka. Hän sai Irlannin kansallisesta yliopistosta musiikin tohtorin arvon vuonna 1963.
Fleischmann oli perustamassa Corkin sinfoniaorkesteria vuonna 1934 ja Cork International Choral Festivalia vuonna 1954. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja ja artikkeleita, muun muassa teoksen Sources of Irish Traditional Music (1998). Hän oli Royal Irish Academyn ja taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäsen. Fleischmann sai kunniatohtorin arvon Trinity College Dublinista ja Saksan Bundesverdienstkreuzin. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi balettia, sinfonia sekä suurimuotoisia teoksia kuorolle ja orkesterille. Hän sävelsi myös lukuisia laulusarjoja, kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia.
Ala-Karanka (Pihtipudas)

| Ala-Karanka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°29′47″N, 25°11′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  Karanganjoki 
Järvinumero:  14.486.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173,7 m  
Pituus:  730 m  
Leveys:  530 m  
Rantaviiva:  2,811 km  
Pinta-ala:  22,287 ha  
Keskisyvyys:  0,6 m  
Suurin syvyys:  1,8 m  
Saaria:  4 
 fiAla-Karanka 
Ala-Karanka  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 730 metriä pitkä, 530 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Karankajoen valuma-alueeseen (14.486) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,7 metriä mpy.
Aloys Jeremias Piispanen

Aloys Jeremias Piispanen (24. syyskuuta 1832 Lappeenranta – 12. huhtikuuta 1909 Tuutari) oli Pietarissa ja Inkerinmaalla työskennellyt suomalainen pappi.
Piispanen syntyi toimitusvouti Jeremias Piispasen ja Anna Elisabet Dalinin perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1855 ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1857. Piispanen työskenteli kirkkoherran apulaisena Orimattilassa ja Kaukolassa ja siirtyi vuonna 1863 Pietariin. Hän työskenteli Tuutarin ja Hietamäen kirkkoherrana vuodesta 1879 aina kuolemaansa saakka.
Piispanen oli innokas kirkkolaulun harrastaja ja hän perusti Inkerin ensimmäisen lauluseuran tultuaan Markkovan ja Järvisaaren papiksi vuonna 1865. Hän toimi Pietarin suomenkielisten sanomalehtien toimittajana ja julkaisi runoja ja suomennoksia nimimerkillä A. J. P.
Amna

| Amna> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. helmikuuta 1985 (ikä 39) Slatina, Romania
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  Englanti
Tyylilajit:  Elektroninen musiikki, electropop, dance, pop
Levy-yhtiöt:  Roster Music (2011-)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Amna, oikealta nimeltään Cristina Andreea Muşat (s. 14. helmikuuta 1985 Slatina, Romania) on romanialainen laulaja-lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 2011 yhdessä Tom Boxerin kanssa kappaleella "Tell Me Why", joka nousi listoille Romaniassa ja Espanjassa.
Diskografia

Tell Me Why
She Bangs
Feel Alone
La La Like It
Arme (mukana What's Up)
Fără Aer (mukana Adda)
Vierailut
Esta noche (Boris)
Hey Ho (Mauricio Rivera ja Obie-P)
Tonight» (Sonic-e & Woolhouse)
Party Zone (Jordi MB)
Chicas in the Party (Adrià Ortega)
Käännös suomeksi
Aleksanteri Balas

Aleksanteri Balas (m.kreik. Ἀλέξανδρoς Bάλας, Aleksandros Balas) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 150–146 eaa. Aleksanteri oli kotoisin Smyrnasta vaatimattomista oloista. Herakleides, edellistä kuningasta Demetrios I Soteria vastaan kapinoineen Timorkhoksen veli ja Antiokhos IV Epifaneen ministeri, väitti Aleksanterin olevan Antiokhoksen poika.
Aleksanteri Balas (ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΑΛΕΧΑΝΔΡΟΥ ΓΞΡ), 150-145 eaa.
Rooman senaatti asettui Aleksanterin kannalle, kuten myös Egyptin Ptolemaios IV ja eräät muut. Aleksanteri meni myös naimisiin Kleopatra Thean kanssa, joka oli Ptolemaioksia. Aleksanterin sotatoimet takeltelivat aluksi, mutta lopulta hän löi Demetrioksen 150 eaa. Sanotaan, että tultuaan valtaan Aleksanteri omistautui rietastelulle. Niin tai näin, Aleksanteri oli uudessa asemassaan riippuvainen Ptolemaiosten tuesta ja tämän vuoksi heikoilla.
Demetrios I:n poika Demetrios II käytti tilaisuutta hyväkseen tavoitellessaan kruunua. Ptolemaios Filometor, Aleksanterin appi, vaihtoi puolta ja Aleksanteri lyötiin Antiokian taistelussa. Aleksanteri pakeni Nabateaan, jossa paikallinen hallitsija murhautti hänet ja lähetti tämän pään Ptolemaios Filometorille, joka tosin oli haavoittunut taistelussa kuolettavasti.
Käännös suomeksi
Amos Deacon

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
Amos R. Little Deacon (28. toukokuuta 1904 Philadelphia, Pennsylvania – 9. lokakuuta 1982 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Los Angelesin kisoissa Deacon oli mukana saamassa lajissa pronssia.
Albert Hammond

Albert Hammond - 2015
Albert Hammond (s. 18. toukokuuta 1944) on gibraltarilainen muusikko, lauluntekijä ja levytuottaja.
Albert Hammond syntyi Lontoossa, minne hänen vanhempansa oli evakuoitu toisen maailmansodan takia. Hän kasvoi kuitenkin Gibraltarilla ja hänestä tuli kaksikielinen (englanti ja espanja), mistä hänelle oli hyötyä uran varrella. Hän lauloi kirkkokuorossa, kiinnostui popmusiikista ja opetteli soittamaan kitaraa.
Hammond tuli murrosikään juuri kun popmusiikki villitsi brittiläistä nuorisoa. Vuonna 1958 hän esiintyi ystävänsä kanssa espanjalaisilla klubeilla, ja pian hänestä tuli Diamond Boys -nimisen yhtyeen keskeinen hahmo.  Yhtye esitti englantilaista ja espanjalaista rokkia ja julkaisi pian ensimmäisen levynsä. Yhtyeen hajottua Hammond muutti Englantiin ja alkoi kirjoittaa omia lauluja yhdessä Mike Hazelwoodin kanssa. He perustivat myös yhtyeen nimeltä Family Dogg. Hammondin ja Hazelwoodin yhteinen levy It Never Rains in Southern California menestyi Yhdysvalloissa.
1970-luvun lopulla Hammond teki kahta uraa: hän oli suosittu sekä englannin- että espanjankielisessä musiikkimaailmassa.
Hammondin poika, Albert Hammond nuorempi, on The Strokes -yhtyeen kitaristi ja tekee myös soolouraa. Tämän äiti on argentiinalainen Claudia Fernandez.
Albumit

Hammond on julkaissut neljänkymmenen vuoden aikana kahdeksan albumia, joista monista on tehty useita versioita.
1972 — It Never Rains in Southern California
1973 — The Free Electric Band
1974 — Albert Hammond
1975 — 99 Miles from L.A.
1977 — When I Need You
1981 — Your World and My World
1986 — Albert Louis Hammond
2005 — Revolution of the Heart
Alaveteli

| Alaveteli Nedervetil> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kruunupyy |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°42′18″N, 023°19′51″E
Lääni:  Vaasan lääni
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Kuntanumero:  008
Hallinnollinen keskus:  Alavetelin kirkonkylä
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Kruunupyy
Liitetty:  1969
– liitoskunnat:  Kruunupyy Teerijärvi Alaveteli
– syntynyt kunta:  Kruunupyy
Pinta-ala:   km²   (1.1.1968)
– maa:  171,8 km²
Väkiluku:  1 788   (31.12.1968)
– väestötiheys:  10,46 as./km²
Alaveteli (ruots. Nedervetil) on entinen Suomen kunta Pohjanmaalla. Alaveteli liitettiin yhdessä Teerijärven kunnan kanssa Kruunupyyhyn vuoden 1969 alussa. Tuolloin Alavetelin asukkaista 65 % oli ruotsinkielisiä, 7 % suomenkielisiä ja 28 % kaksikielisiä. Alavetelin naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkauttamista Kaarlela, Kaustinen, Kruunupyy ja Kälviä.
Alueella on noin 1 700 asukasta ja keskustana nykyisin Murikan kylä. Alavetelin läpi virtaa Perhonjoki, jossa on lukuisia koskia, joista mainittakoon voimalaitoksestaan tunnettu Kaitforsinkoski sekä Tastin- ja Murikankosket. Kaustisen rajalla Perhonjokeen yhtyvät Ullavanjoki ja Köyhäjoki. Alavetelissä on myös useita järviä, kuten Seljesjärvi, Emmesjärvi, Isojärvi ja Loulusjärvi. Alueen elinkeinoista maatalous on yhä tärkeällä sijalla.
Alavetelin kirkko on rakennettu 1753. Siihen mahtuu noin 500 henkilöä. Malliltaan se on ristikirkko. Siellä toimii evankelisluterilainen Alavetelin seurakunta.
Kuuluisin alaveteliläinen lienee Anders (Antti) Chydenius, joka ajoi elinkeinovapautta merkantilistista talouspolitiikkaa silloin harjoittaneeseen Ruotsiin. Pohjanmaan rannikkokaupungeille hän onnistui hankkimaan tapuli- eli ulkomaankauppaoikeuksia toimiessaan pappissäädyn edustajana Ruotsin valtiopäivillä.
Seljesjärven rannalla, Seljesharjun päässä, sijaitsee turistikeskus, jossa on leirintäalue, kahvila, uimaranta, veneenvuokrausta ja mahdollisuus urheilukalastukseen. Seljesharju kohoaa muutaman metrin Pohjanmaalle tyypillisen suoalueen yläpuolelle. Seljesjärvi on 60 hehtaarin kokoinen ja siihen istutetaan joka vuosi 2 500–3 000 kg kirjolohta. Vuosittain toukokuussa järjestettävistä "Lohenkalastuskauden avajaisista" on muodostunut suosittu tapahtuma.  
Toinen vuosittainen perinne on Alaveteliviikko.