stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
822
Tapahtumia

Abd-ar-rahman II:sta tuli Umayyadien Espanjan hallitsija.
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

| Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015 |
| --- | --- |
Sijainti:  Tallinna Viro
Kilpailupaikka:  Kadrioru staadion
Osallistujamaita:  45
Kilpailulajeja:  44
Avajaiset:  8. heinäkuuta 2015
Päättäjäiset:  12. heinäkuuta 2015
Kotisivu:  Virallinen sivusto
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015 olivat 12:nnet alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut. Ne järjestettiin Kadrioru staadionilla Tallinnassa, Virossa 8.–12. heinäkuuta 2015.
Kilpailuihin osallistui lähes tuhat urheilijaa 45 eri maasta. Suomesta urheilijoita oli mukana 56.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 7 | 4 | 5 | 16 |
| 2 |  Ranska | 6 | 1 | 5 | 12 |
| 3 |  Venäjä | 4 | 7 | 5 | 16 |
| 4 |  Puola | 4 | 5 | 3 | 12 |
| 5 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 6 |  Turkki | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 7 |  Italia | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 8 |  Romania | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 9 |  Ruotsi | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 10 |  Alankomaat | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 11 |  Espanja | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 12 |  Bulgaria | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 13 |  Valko-Venäjä | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 14 |  Slovenia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 14 |  Unkari | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 16 |  Liettua | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 16 |  Sveitsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 18 |  Kroatia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 18 |  Serbia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 |  Ukraina | 0 | 3 | 5 | 8 |
| 21 |  Tšekki | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 22 |  Belgia | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 23 |  Tanska | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 24 |  Israel | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 24 |  Luxemburg | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 24 |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 27 |  Georgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 |  Viro | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 44 | 44 | 45 | 133 |
Óscar Cardozo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Óscar René Cardozo Marín
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Juan Eulogio Estigarribia, Paraguay
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 193 senttimetriä
Paino: 90 kilogrammaa
Lempinimi: Tacuara
Seura
Seura: Libertad
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2004 | 3 de Febrero | 34 | (20) |
| 2004–2006 | Club Nacional | 63 | (22) |
| 2006–2007 | Newell's Old Boys | 33 | (21) |
| 2007–2014 | Benfica | 175 | (112) |
| 2014–2016 | Trabzonspor | 50 | (25) |
| 2016–2017 | Olympiakos | 22 | (3) |
| 2017– | Libertad | 71 | (33) |
Maajoukkue
| 2006– | Paraguay | 51 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. kesäkuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. kesäkuuta 2019.
Óscar René Cardozo (s. 20. toukokuuta 1983 Juan Eulogio Estigarribia, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa paraguaylaista Club Libertadia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura > Seurajoukkue

Cardozo edusti Club 24 de Juniota ja 3 de Febreroa ennen siirtymistään vuonna 2005 Club Nacionaliin, jossa hän nousi nopeasti joukkueensa parhaaksi maalintekijäksi.
Cardozo siirtyi argentiinalaiseen Newell's Old Boysiin kauden 2006–2007 toisella puoliskolla, kun hän oli laukonut yhteensä 17 maalia Nacionalille Paraguayn pääsarjassa. Siirtosumma oli 1,2 miljoonaa dollaria. Hänen maatoverinsa Diego Gavilán, Santiago Salcedo ja Justo Villar pelasivat myös tuolloin Newell's Old Boysissa. Kausi sujui Cardozon osalta hyvin, ja niin hänet äänestettiin vuoden 2006 Paraguayn jalkapalloilijaksi.
21. kesäkuuta 2007 Cardozo siirtyi portugalilaiseen Benficaan noin 11,1 miljoonan euron siirtosummalla. Hän on joukkueen historian toiseksi kallein hankinta, kun vuonna 2001 lissabonilaiset maksoivat Simãosta 13 miljoonaa euroa. Ensimmäisellä kaudellaan Benficassa, Cardozo teki 29 ottelussa 13 maalia.
Kausi 2009–2010 on käynnistyi Cardozon osalta hyvin, hän teki ensimmäisissä 10 ottelussa 8 maalia. 31. elokuuta 2009 syntyi hattutemppu ottelussa Vitória Setúbalia vastaan, jonka Benfica lopulta murskasi luvuin 8–1. Eurooppa-liigan ottelussa 22. lokakuuta 2009 Evertonia vastaan, Cardozo teki 2 minuutissa 2 maalia. Ottelu päättyi lopulta Benfican selvään voittoon 5–0. Cardozon kauden toinen hattutemppu syntyi ottelussa Nacionalia vastaan, jonka Benfica voitti 6–1. 6. joulukuuta 2009 syntyi jo kauden kolmas hattutemppu ottelussa Académica de Coimbraa vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan maalikuninkuuden 26 osumallaan, joka muodosti kauden kokonaismääräksi 38 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien.
Ura > Maajoukkue

Cardozo teki ensiesiintymisensä Paraguayn maajoukkueessa 5. kesäkuuta 2007 pelatussa ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Hän teki samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa. Hän on ollut maajoukkueen mukana vuoden 2007 Copa Américassa sekä vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän on pelannut kaikkiaan 51 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.
Aiheesta muualla

Cardozon esittely PortuGOAL-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Cardozon tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Villar |
2 Verón |
3 Morel |
4 Caniza |
5 J. Cáceres |
6 Bonet |
7 Cardozo |
8 E. Barreto |
9 Santa Cruz |
10 Benítez |
11 Santana |
12 D. Barreto |
13 Vera |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Riveros |
17 Torres |
18 Valdez |
19 Barrios |
20 Ortigoza |
21 Alcaraz |
22 Bobadilla |
23 Gamarra |
Valmentaja Martino
Technical Ecstasy

| Technical Ecstasy Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Criteria-studiot, Miami, Florida 1976
 Julkaistu:  8. lokakuuta 1976    25. syyskuuta 1976
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Black Sabbath
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 40.35
 Levy-yhtiö:  Vertigo    Warner Bros.
Listasijoitukset
  13. (marraskuu 1976)    33. (19. lokakuuta 1976)    38. (27. marraskuuta 1976)    51. (1976)
Black Sabbathin muut julkaisut
| We Sold Our Soul for Rock 'n' Roll 1975 | Technical Ecstasy 1976 | Never Say Die! 1978 |
Technical Ecstasy on Black Sabbath -yhtyeen syksyllä 1976 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumi oli niin kaupallinen kuin arvostelullinen pettymys ja yleisesti sitä sanotaan yhdeksi alkuperäiskokoonpanon heikoimmista albumeista. Edellisistä albumeista pehmennyt tyyli oli ajautunut kauemmas perinteisemmästä heavy metalista, mikä oli monille yhtyeen ihailijoille suuri pettymys.
Albumin tekoa varjostivat myös yhtyeen jäsenten päihdeongelmat, yhtyeen taloustilanne sekä managerointivaikeudet. Albumin teon aikana kitaristi Tony Iommi otti entistä enemmän vastuuta tuotannosta, mikä aiheutti myös juopaa yhtyeen ja varsinkin laulaja Ozzy Osbournen välille.
Taustaa

Vuosien 1975-1976 kiertueen jälkeen yhtye alkoi suunnitella seuraavaa studioalbumia. Edellinen studioalbumi Sabotage oli myynyt aiempaa heikommin varsinkin Pohjois-Amerikassa ja yhtyettä varjostivat myös lakitekniset ongelmat entisten managereiden takia. Tämän seurauksena yhtye alkoi manageroida itse itseään: "Olemme oppineet monia juttuja tässä bisneksessä sitten kun aloitimme. Olemme laajempikatseisia kuin tuolloin ja teemme kaikki päätökset itse ja myös pysymme niissä", kertoi kitaristi Tony Iommi vuonna 1975.
Lisäksi ongelmia aiheutti yhtyeen jäsenten runsas päihteidenkäyttö, verottaja sekä rakoilemaan alkaneet henkilökemiat. Laulaja Ozzy Osbourne muistelee: "Emme pyörineet 1970-luvun puolivälissä enää kimpassa niin kuin aloittaessamme. Me vain etäännyimme toisistamme. Olimme saaneet pitkillä kiertueilla tarpeeksemme toisistamme ja kun jokainen paisutteli ongelmia omissa päissään, niin kommunikaatio tyrehtyi täysin. Samaan aikaan levynmyyntimme laski, levy-yhtiö ei jaksanut enää panostaa meihin ja jenkkiläiset veroviranomaiset muistivat meitä miljoonan dollarin mätkyillä. Meillä ei ollut varaa maksaa edes asianajajien palkkioita. Bändillä ei ollut manageria ja jossain vaiheessa Bill (rumpali Bill Ward) yritti hoidella bändin asioita puhelimessa".
Myyntilukujen ollessa laskussa yhtyeen musiikillinen johtohahmo Tony Iommi ja basisti Geezer Butler alkoivat viedä Osbournen harmiksi yhtyeen musiikkia kaupallisempaan suuntaan: "Kaikkein pahinta oli kuitenkin se, että meillä oli suunta täysin hukassa. Bändillä oli identiteettikriisi. Geezerin mielestä meidän piti muuttua ja tehdä lisää hittejä. Alkuperäinen ajatus katosi".
Kansitaide

Osbournen mukaan nimen Technical Ecstasy keksi Geezer Butler, jonka mukaan yhtyeen "piti hakea uutta suuntaa eikä kierrättää 'noitajuttuja'".
Mieleenpainuvan kansitaiteen suunnitteli levykansistaan tunnettu Hipgnosis-yhtiö. Yhtiön taiteilija Storm Thorgerson muistelee: "Kansi tehtiin nimen perusteella, emme kuunnelleet albumia ollenkaan. Kehitin kaksi teknistä esinettä (robotit) jotka kokevat ekstaasin. Ruumiinnesteiden sijaan ne vaihtavat keskenään öljyä ja valonsäteitä. Tyylinä oli ensikohtaaminen, 'rakkautta ensisilmäyksellä', liukuportaissa". Sisäpussissa on robottien kaavakuvat sekä albumin sanoitukset ja tekijätiedot.
Vuonna 2007 Thorgerson julkaisi kansitaiteesta myytävän version, jossa oli Tony Iommin nimikirjoitus. Osbourne on kannesta suorapuheisempi: "Futuristinen taideteos paneskelevista roboteista. Sellainen kansi siinä vitun Technical Ecstasyssa oli".
Julkaisu ja vastaanotto

Albumi julkaistiin Pohjois-Amerikassa syyskuussa 1976 ja Britanniassa ja Euroopassa paria viikkoa myöhemmin lokakuussa. Kappaleista "Rock 'n' Roll Doctor" ja "It's Alright" kuvattiin promovideot ja kappaleet julkaistiin myös singleinä joissain Euroopan maissa, kuten myös "Gypsy"-kappalekin. Yhdysvalloissa albumi jäi sijalle 51. mikä oli yhtyeen siihen mennessä huonoin sijoitus uudella mantereella. Myös arvostelut olivat kriittisiä ja muun muassa kosketinsoittimien käyttöä sanottiin "turhanpäiväiseksi". Kevyemmästä ja kaupallisemmasta linjasta huolimatta yhtye ei onnistunut kilpailemaan suosiosta uusien amerikkalaisten AOR-yhtyeiden kanssa. Albumin myynti jäi alhaiseksi, tosin siitä tuli kultalevy Pohjois-Amerikassa lopulta vuonna 1997.
Britanniassa muun muassa Melody Maker -lehti kehui albumin musiikkia "tuoreeksi ja jännittäväksi". Monissa maissa albumin julkaisu jäi lähes kokonaan huomioimatta, ja esimerkiksi Suomessa Jorma-Veikko Sappisen vuoden 1979 "Heavy Rock" -kirja (Soundi-Kirja 5) listaa albumin kokoelmaksi. Kun Osbournelta paria vuotta myöhemmin kysyttiin syitä albumin floppaamiseen, hän totesi albumin menestyneen hyvin, sillä "sehän nousi Mongolian listoilla sijalle 301.".
Technical Ecstasyn julkaisun jälkeen lokakuussa 1976 yhtye lähti kiertueelle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Kiertueen ensimmäiset konsertit järjestettiin Yhdysvalloissa, jossa sitä lämmittelivät Boston- ja Heart-yhtyeet. Vuoden 1977 puolella yhtye esiintyi muun muassa Lontoossa neljä kertaa, jonka jälkeen se lähti kiertämään Manner-Eurooppaa. Manner-Euroopan konserteissa yhtyettä lämmitteli muun muassa australialainen AC/DC ja Ian Gillanin yhtye.
Kiertueen viimeiset konsertit suoritettiin kireissä oloissa; basisti Butlerin ja AC/DC:n toisen kitaristin Malcolm Youngin kerrotaan ottaneen yhteen takahuoneessa ja Butlerin uhkailleen Youngia puukolla.
Kiertueen jälkeen, syksyllä 1977 Osbourne erosi joksikin aikaa yhtyeestä: "Albumia äänitettäessä dokaamiseni riistäytyi sen verran pahasti käsistä, että kirjoittauduin parantolaan kotiuduttuani Floridasta. Sitten kiertueen jälkeen sain tarpeekseni. Koko touhussa ei ollut enää mitään järkeä. Emme tulleet toimeen keskenämme ja vietimme aikaa enemmän asianajajien palavereissa kuin treenikämpällä. Olimme uupuneita loputtomista kiertueista ja päihteiden käytöstä. Olimme käytännössä veromätkyjen jälkeen persaukisia, eli yhtye oli konkurssissa. Eräänä päivänä lähdin kävelemään treeneistä enkä palannut".
Albumin nykyinen arvostus

Nykyään albumia sanotaan yleisellä tasolla yhtyeen heikompiin kuuluvaksi. Myöskään albumin kappaleita, lukuun ottamatta "Dirty Women"ia, ei ole soitettu yhtyeen viime vuosien konserteissa. Nykyajan kriitikkojen arviot albumista ovat kuitenkin kaksijakoisia: Allmusic.com-sivuston arvostelija sanoo "ettei albumi yllä yhtyeen viiden ensimmäisen albumin tasolle", ja Metal Observer -sivuston kriitikko kirjoittaa albumin olevan "suuri heikko lenkki Ozzy-ajan Sabbath-kokoelmassa"., kun taas Sputnik Music -sivuston kriitikko "ei ymmärrä, miksi fanit ja kriitikot haukkuvat tätä klassikkoalbumia" ja Ultimate Guitar -sivuston arvostelija pitää albumia "joka tapauksessa hienona levynä".
Tunnettu rock-toimittaja ja kirjailija Martin Popoff antaa "Black Sabbath FAQ" -teoksessaan albumille täydet kymmenen pistettä ja kirjoittaa albumin olevan parhaiten tuotettu yhtyeen albumeista. Rolling Stone -lehden albumiopas kirjoittaa albumin olevan "1970-luvun Sabbath-albumi, joka ei todennäköisesti löydy kaikkien hard rock-fanien levyhyllystä", ja epäilee myös yhtyeen "menettäneen ruutinsa" ja sanoo "Tony Iommin kitaran olevan ainoa hengissä oleva asia" albumilla.
Albumin kappaleita ovat vuosien aikana versioineet muun muassa Guns N’ Roses, joka soitti "It's Alright" -kappaletta vuosien 1991–1993 kiertueilla, sekä ruotsalainen The Hellacopters, joka versioi "Dirty Womenin". Lisäksi Apogee Softwaren Rise of the Triad -pelissä on albumin mukaan nimetty kenttä.
Kitaristi Tony Iommi on pettynyt albumin heikkoon menestykseen: "Lähes kaikissa kappaleissa oli kosketinsoittimet, mikä oli hieman erilaista meille. Pidin siitä, mutta albumi ei myynyt niin hyvin kuin edeltäjänsä. Sabotagekaan ei rikkonut myyntiennätyksiä, mutta tällä levyllä alamäki todella alkoi. Olin hyvin pettynyt, koska olin tehnyt niin paljon albumin eteen. Tosin vuosi 1976 oli uuden ajan alku, punk ja uusi nuorisosukupolvi oli tulossa".
Albumista julkaistiin bonusmateriaalia sisältävä Super Deluxe Edition lokakuussa 2021. Versio sisältää uuden remasteroinnin albumista, tuottaja-muusikko Steven Wilsonin uuden miksauksen albumista, vaihtoehtoisia miksauksia sekä studio-ottoja albumin sessioista ja konserttimateriaalia vuosien 1976-1977 maailmankiertueelta. "It's Alright" - kappaleesta ei ole uutta miksausta, sillä todennäköisesti kappaleen moniraitanauhoja ei ole ollut saatavilla.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward ja Ozzy Osbourne, paitsi "It's Alright" säv. Bill Ward.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Back Street Kids | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You Won't Change Me | 6.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | It's Alright | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Gypsy | 5.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | All Moving Parts (Stand Still) | 5.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rock 'n' Roll Doctor | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | She's Gone | 4.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dirty Women | 7.13 |  |  |  |  |  |  |  |
Joissakin versioissa "Back Street Kids" ja "All Moving Parts" vaihtavat paikkaa kappalejärjestyksessä.
2021 Super Deluxe Edition

CD 1 / LP 1: Original album 1976 (2021 Remaster)
Back Street Kids
You Won’t Change Me
It’s Alright
Gypsy
All Moving Parts (Stand Still)
Rock ’n’ Roll Doctor
She’s Gone
Dirty Women
CD2 / LP 2: New Steven Wilson Mix
Back Street Kids
You Won’t Change
It’s Alright (mono single version)
Gypsy
All Moving Parts (Stand Still)
Rock ’n’ Roll Doctor
She’s Gone
Dirty Women
CD 3 / LP 3: Outtakes & Alternative Mixes
Back Street Kids – Alternative Mix
You Won’t Change Me – Alternative Mix
Gypsy – Alternative Mix
All Moving Parts (Stand Still) – Alternative Mix
Rock ’n’ Roll Doctor – Alternative Mix
She’s Gone – Outtake Version
Dirty Women – Alternative Mix
She’s Gone – Instrumental Mix
CD4 / LP 4 & 5 : Live World Tour 1976-77
Symptom Of The Universe
War Pigs
Gypsy
Black Sabbath
All Moving Parts (Stand Still)
Dirty Women
Drum Solo / Guitar Solo
Electric Funeral
Snowblind
Children Of The Grave
Kokoonpano

Ozzy Osbourne – laulu
Tony Iommi – kitarat
Geezer Butler – basso
Bill Ward – rummut, laulu kappaleessa "It's Alright"
Gerald "Jezz" Woodroffe – kosketinsoittimet
Mike Lewis – jousisovitukset, orkesterin johtaminen kappaleessa "She's Gone"
Kokoonpano > Tuotanto

Tuottaja – Black Sabbath
Äänitys – Robin Black, avustajanaan Spock Wall
Miksaus – Tony Iommi ja Robin Black (Criteria-studiot, Record Plant L.A. ja Sounds Interchange, Toronto)
Masterointi – Tony Iommi ja Bob Hata (Warner Bros-studiot, CA)
Arvostelut

| --- | --- |
 Sputnik Music    Metal Crypt  linkki  Korroosio  linkki[vanhentunut linkki]  Progarchives  linkki  Allmusic  linkki :  Ultimate Guitar (7.8/10) linkki  Mark Prindle (6/10) linkki  Metal Observer (5.5/10) linkki  Daily Vault (C+, negatiivinen) linkki  Rolling Stone Album Guide (negatiivinen)
Julkaisuhistoria

1976: Vertigo 9124-100 (UK/EU LP)
1976: Warner Bros BS-2969 (US LP)
1982: Vertigo 9102-750BE (UK CD)
1983: Vertigo PRICE 40, 910-275-0 (UK LP)
1987: Warner Bros 2969-2 (US CD)
1989: Vertigo 838-224-2 (UK CD)
1996: Essential ESMCD-328 (UK CD, remasteroitu)
2004: Sanctuary SMRCD037 (EU CD, remasteroitu)
2004: Rhino R2-72923-G (US CD, osana Black Box -kokoelmaa)
2009: Universal 2716550 (UK/EU CD, remasteroitu)
2021: BMG (EU) / Rhino (US) Super Deluxe Edition 4 CD / 5 LP
Aiheesta muualla

What the hell happened to Technical Ecstasy? (englanniksi)
Technical Ecstasy Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Technical Ecstasy Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thug Life Vol. 1

| Thug Life: Volume 1  |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993–1994
 Julkaistu: 26. syyskuuta 1994
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Nate Dogg, Easy Mo Bee, Warren G, Johnny "J", Mopreme, Syke
 Tyylilaji: Rap, G-funk
 Kesto: 42.28
 Levy-yhtiö: Outta Da Gutta/Interscope
2Pacin muut julkaisut
| Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z... 1993 | Thug Life: Volume 1 1994 | Me Against the World 1995 |
Thug Life: Volume 1 on rap-artisti Tupac Shakurin perustaman Thug Life -kollektiivin ainoa julkaisu. Albumi julkaistiin 26. syyskuuta 1994.
Tuotanto

Thug Life -ryhmän jäsenet olivat Shakurin lisäksi Big Syke, Macadoshis, Mopreme Shakur (Tupacin velipuoli) ja The Rated R. Thug Life Vol. 1 -albumilla piti alun perin olla noin parikymmentä kappaletta, mutta levy-yhtiö Interscopen mielestä kappaleet olivat joko liian rajuja, tai muutoin levy-yhtiön imagon kannalta julkaisukelvottomia. Niinpä alkuperäistä versiota jouduttiin muokkaamaan rajulla kädellä. Lopulta saatiin 10 kappaletta sisältänyt albumi ulos, mutta lähes olemattoman mainonnan takia myyntiluvut jäivät pieniksi. Albumi myi Yhdysvalloissa kultalevyn verran. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat "Bury Me a G", "Pour Out a Little Liquor", "How Long Will They Mourn Me?" ja "Str8 Ballin". Vuonna 1996 Big Syke ja Shakur suunnittelivat toista albumia Thug Life: Vol. 2 - Out On Bail, joka olisi julkaistu Makaveli Recordsin kautta, mutta syyskuussa 1996 tapahtuneen Shakurin murhan takia albumia ei koskaan saatu valmiiksi.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Bury Me a G (featuring Natasha Walker)  | Thug Music | 4.58 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Don't Get It Twisted | Professor Jay, Mopreme | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Shit Don't Stop (featuring Y.N.V.)  | Thug Music | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pour Out a Little Liquor | Johnny "J" | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Stay True | Thug Music | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | How Long Will They Mourn Me? (featuring Nate Dogg)  | Warren G, Professor Jay | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Under Pressure | Thug Music | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Street Fame | Stretch | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Cradle to the Grave | Big Syke, Professor Jay | 6.13 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Str8 Ballin' | Easy Mo Bee | 5.04 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 42.28 |  |  |  |  |  |  |
Pois jätetyt kappaleet

| Kappale | Esiintyjä(t) | Tuottaja(t) | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| "Out On Bail" | 2Pac | LG The Impossible | Remix versio albumilla Loyal To The Game. |
| "Thug Life" (mukana Prince Ital Joe) | 2Pac/Big Syke | Johnny "J" | Julkaisematon |
| "Losin It" (mukana Spice 1) | 2Pac/Big Syke | Unknown | Remix versio albumilla R U Still Down (Remember Me). |
| "Is It Cool 2 Fuck?" (mukana Y.N.V.) | 2Pac/Rated R/Macadoshis | Live Squad | Julkaisematon |
| "Straight Out That Gutta" | Big Syke/Mopreme/Macadoshis/Rated R | Unknown | Julkaisematon |
| "Runnin' From The Police" (mukana JMJ, Dramacydal, Stretch, & The Notorious B.I.G.) | 2Pac/JMJ | Easy Mo Bee, JMJ, Dr. Dre | Julkaistu promotiojulkaisuna Thug Life: Volume 1. |
| "Lie To Kick It" (mukana Richie Rich) | 2Pac | Warren G | Remix versio albumilla R U Still Down (Remember Me). |
| "Thugz Get Lonely Too" | 2Pac mukana Rated R | Stretch | Remix versio albumilla Loyal To The Game. |
Samplet

Bury Me a G
"For The Love Of You" by The Isley Brothers
Shit Don't Stop
"Aqua Boogie" by Parliament
Pour Out a Little Liquor
"Welcome to the Ghetto" by Spice 1
"Cry Together" by The O'Jays
Stay True
"Just Want To Be With You" by Curtis Mayfield
Str8 Ballin'
"What's A Telephone Bill" by Bootsy Collins
Albumin listasijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Albumi | Listasijoitus | Listasijoitus |
| Vuosi | Albumi | Billboard 200 | Top R&B/Hip Hop Albumit |
| 1994 | Thug Life Vol. 1 | #42 | #6 |
Single listasijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kappale | Listasijoitukset | Listasijoitukset | Listasijoitukset | Listasijoitukset |
| Vuosi | Kappale | The Billboard Hot 100 | Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks | Hot Rap Singles |  |
| 1995 | "Cradle To The Grave" | - | #91 | #25 |  |
Aiheesta muualla

Thug Life Vol. 1 Discogsissa. (englanniksi)
Tupac Shakur
| --- | --- |
Studioalbumit:   2Pacalypse Now (1991)  Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z... (1993)  Thug Life Vol. 1 (1994)  Me Against the World (1995)  All Eyez on Me (1996)  The Don Killuminati: The 7 Day Theory (1996) 
Postuumit albumit:   R U Still Down? (Remember Me) (1997)  Still I Rise (1999)  Until the End of Time (2001)  Better Dayz (2002)  Loyal to the Game (2004)  Pac's Life (2006)  Beginnings: The Lost Tapes 1988-1991 (2007)  The Lost Scriptures (2009) 
Kokoelmat:   Greatest Hits (1998)  The Rose that Grew from Concrete (2000)  Nu-Mixx Klazzics (2003)  The Rose, Vol. 2 (2005)  Nu-Mixx Klazzics Vol. 2: Evolution - Duets & Remixes (2007)  Best of 2Pac Part 1: Thug (2007)  Best of 2Pac Part 2: Life (2007) 
Livealbumit:   2Pac Live (2004)  Live at the House of Blues (2006) 
Soundtrackit:   Poetic Justice (1993)  Above the Rim (1994)   Gridlock'd (1997)  Gang Releated (1997)  Tupac: Resurrection (2003)  Live 2 Tell (2009)