Bono
Musiikkiura > U2

Vuoden 1976 syyskuussa Bono, kitaristi David Evans (”The Edge”), hänen veljensä Dik Evans  ja basisti Adam Clayton vastasivat rumpali Larry Mullen Jr.:n Mount Temple Comprehensive Schoolin ilmoitustaululle jättämään ilmoitukseen, jossa Mullen etsi muusikoita perustaakseen rock-yhtyeen. Kokoonpano kerääntyi ajoittain yhteen soittamaan cover-versioita muiden yhtyeiden kappaleista. Pian he alkoivat säveltämään myös omia kappaleitaan. Kokoonpano sai aluksi nimekseen ”Feedback”, mutta muutaman kuukauden kuluttua yhtye otti käyttöön nimen ”The Hype”. Dik Evansin erottua yhtyeestä vuonna 1978 ja liityttyä Virgin Prunesin kitaristiksi, päättivät Bono, The Edge, Adam Clayton ja Larry Mullen Jr. nimetä yhtyeensä U2:ksi.
U2:n uran alussa Bono soitti kitaraa, lauloi ja kirjoitti yhtyeen kappaleet. Vuonna 1982 Bono kertoi haastattelussa jättäneensä ”kitaran soittamisen ja alkaneensa keskittymään laulamiseen muun yhtyeen ehdotuksesta”, koska ”ei ollut kovinkaan taitava kitaristi.” The Edge on tästä lähtien toiminut yhtyeen pääasiallisena kitaristina, mutta myös Bono on sittemmin soittanut kitaraa ajoittain yhtyeen konserteissa. Lisäksi hän soittaa huuliharppua ja on vuodesta 2006 opiskellut myös pianon soittoa kehittyäkseen lauluntekijänä.
Bono kirjoittaa valtaosan U2:n kappaleiden sanoituksista. Hänen sanoituksensa rakentuvat usein yhteiskunnallisten ja poliittisten aihepiirien ympärille sisältäen myös uskonnollisia viittauksia, kuten esimerkiksi kappaleissa ”Gloria” (albumilta October, 1981) ja ”I Still Haven’t Found What I’m Looking For” (albumilta The Joshua Tree, 1987). Yhtyeen varhaisessa tuotannossa Bonon sanoituksissa on läsnä myös kapinoiva sävy, ja albumeilla War (1983), The Joshua Tree ja Rattle and Hum (1988) Bonon poliittisia sanoituksia on luonnehdittu myös tunnelmaltaan vihaisiksi.
Vuoden 1991 albumilla Achtung Baby Bonon sanoitukset alkoivat pohjautua aiempaa vahvemmin hänen ja U2:n muiden jäsenten henkilökohtaisiin kokemuksiin. Vuosien 1992 ja 1993 Zoo TV Tour -kiertueella Bono otti käyttöönsä myös uusia lavapersoonia, joita olivat stereotyyppinen rock-tähti ”The Fly”, amerikkalaisia tv-saarnaajia parodioinut ”Mirror Ball Man” ja korruptoituneen rock-tähden ja paholaisen yhdistelmä ”Mr. MacPhisto”.
Konserttien aikana Bono tunnetaan tavastaan olla lähes jatkuvassa vuorovaikutuksessa yleisön kanssa. Joidenkin kappaleiden, kuten ”With or Without You” (albumilta The Joshua Tree), aikana Bono myös valitsee yleisön seasta faneja seurakseen lavalle, ja hän esiintyy usein yleisön ja eturivin läheisyydessä. Bono sallii myös usein fanien nousun lavalle ja kappaleiden esittämisen yhtyeen kanssa.
U2:n kanssa Bono on voittanut 22 Grammy-palkintoa eri kategorioissa, ja parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon vuonna 2003 kappaleella ”The Hands That Built America” (elokuvasta Gangs of New York, 2002). Vuonna 2005 Bono ja muu U2 aateloitiin Rock and Roll Hall of Famen kunniagallerian jäseniksi, ja vuoden 2008 marraskuussa musiikkilehti Rolling Stone sijoitti Bonon listasijalle 32. kaikkien aikojen parhaiden laulajien listallaan.
Bonoa on arvosteltu hänen verosuunnittelunsa vuoksi. Vuonna 2007 Bono ja U2 saivat osakseen kritiikkiä siirrettyään osan musiikillisesta toiminnastaan Irlannista Amsterdamiin verotussyistä. Aiemmin U2:n kuten muidenkin artistien tekijänpalkkiot oli vapautettu veroista yhtyeen kotimaassa Irlannissa. Kun verovapaille tuloille asetettiin yläraja, U2 siirsi liiketoimintansa Alankomaihin, missä tekijänoikeuspalkkioiden verotus on alhaisempi. Vuonna 2008 Bono oli yksi lukuisista varakkaista henkilöistä, joiden verojärjestelyt joutuivat Christian Aid -järjestön korostetun kritiikin kohteeksi.