stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paksusuoli
Paksusuolen mikrobisto (mikrobifloora) > Kuidun vaikutus

Paksusuolen bakteerit käyttävät ravinnokseen kuolleiden solujen ja suolen pinnan limakerroksen lisäksi suoleen kulkeutuneita liukoisia ravintokuituja ja muita suolistossa hajoamattomia ruoka-aineita. Em. ainekset hajoavat tällöin voihapoksi, propionaatiksi ja asetaatiksi.
Suolistomikrobit auttavat ihmistä saamaan ravinnosta irti enemmän kaloreita. Suolistobakteerien tuottamat lyhytketjuiset rasvahapot muodostavatkin 6–15 prosenttia länsimaalaisten ravinnosta saamasta keskimääräisestä kalorimäärästä. Lihavien ihmisten suolistobakteerien on havaittu tuottavan tavallista enemmän lyhytketjuisia rasvahappoja, esimerkiksi runsaasti Firmicutes-ryhmän bakteereita omaavat ihmiset lihovat muita herkemmin.
Hiirillä tehdyissä kokeissa on havaittu, että lyhytketjuiset rasvahapot tehostavat paksusuolen limakalvon immuunipuolustusta. Esimerkiksi tyydyttyneisiin rasvoihin lukeutuva voihappo näyttäisi hillitsevän tulehdusta ja syöpäsolujen kasvua sekä vähentävän happiradikaalien syntyä. Hiiritutkimuksissa on havaittu myös, että lyhytketjuisia rasvahappoja tarvitaan hiiren suolinukan uusiutumiseen.
Osa lyhytketjuisista rasvahapoista kulkeutuu suolistosta munuaisiin ja keskushermostoon, jossa ne aktivoivat verenpainetta alentavia reseptoreita.
Paksusuolen mikrobisto (mikrobifloora) > Lihan vaikutus

Vuonna 2024 julkaistussa 68 päivää kestäneessä hiirikokeessa havaittiin, että lihalla ruokittujen hiirten suolinukan toiminta säilyi parempana kuin keinolihalla ruokituilla hiirillä. Lihaa saaneilla hiirillä esiintyi myös merkittävästi vähemmän bakteroidien kaltaisia tulehdusta lietsovia suolistomikrobeja sekä vähemmän sairauksia aiheuttavia helikobakteerin tapaisia mikrobeja. Myös laktobasilluksen ja bifidobakteerien kaltaisten hyvänä pidettyjen mikrobien määrä lisääntyi. Lihansyönti vähensi lisäksi proteiinin käymistä paksusuolessa, mikä johti kadaveriinin, putreskiinin ja spermiinin määrän vähenemiseen. Sillä havaittiin olevan puolestaan tulehdusta lievittävää vaikutusta. Keinolihalla syötetyillä hiirillä alkoikin esiintyä tutkimuksen aikana paksusuolen kudosten tulehtuneisuutta toisin kuin oikealla lihalla syötetyillä hiirillä. Aiemman tutkimuksen perusteella vaikuttaa siltä, että haitallisten muutosten ilmaantuminen kestää yli 20 vuorokautta.
Paksusuolen rakenne

Paksusuoli on ohutsuolen jatke ja alkaa vatsaontelossa oikealta alhaalta. Se jakautuu useisiin osiin, mutta yhteensä se on noin 1,7 metriä pitkä. Sen alkuosa on säkin muotoinen ja sitä kutsutaan umpisuoleksi (caecum). Umpisuolen kärjessä on pieni, matomainen lisäke nimeltään umpilisäke (appendix vermiformis), jota jokapäiväisessä puheessa myös kutsutaan umpisuoleksi. Juuri tämä matomainen lisäke poistetaan umpilisäkkeen leikkauksessa, jota myös virheellisesti kutsutaan umpisuolen poistoksi. Umpilisäkkeen tulehdus eli appendisiitti on hyvin yleinen.
Heti umpisuolen yläpuolella avautuu ohutsuoli paksusuoleen. Ohutsuolen ja paksusuolen liittymäkohtaan muodostuu läppä, joka estää ruokasulan takaisinvirtauksen, siten että ohutsuoli työntyy jonkin matkaa paksusuolen sisään. Aukko näyttää kahdelta poimulta, jotka voidaan puristaa yhteen niin että ne toimivat venttiilinä. Kun paksusuolen paine kohoaa, poimut painuvat yhteen ja näin mitään ravintoa ei voi valua takaisin ohutsuoleen.
Sen jälkeen tulee se paksusuolen osa, joka kohoaa ylöspäin vatsaontelossa (colon ascendens). Sitten tulee poikittainen osa (colon transversum) ja osa, joka kääntyy jälleen alaspäin (colon descendens). Paksusuolen loppuosa on sigmasuoli (colon sigmoideum) ja sen jälkeen alkaa peräsuoli. Peräsuoli aukeaa loppujen lopuksi peräaukkoon.
Paksusuoli on vatsaontelon sivuilla lukuun ottamatta poikittaista osaa, joka on hieman poikittain ja hieman edempänä. Nouseva ja laskeva koolon ovat kiinni vatsaontelon takaseinämässä, vatsakalvon alla. Poikittainen koolon ja sigmasuoli kiinnittyvät koolonin liepeen eli mesokoolonin välityksellä vatsaontelon takaseinämään. Mesokoolon on vatsakalvon eli peritoneumin muodostama kalvorakenne, jonka sisällä kulkevat hermot, verisuonet ja imusuonet.
On tärkeää, että kiinnitys on hieman löyhempi juuri poikittaisessa paksusuolessa. Sen läheisyydessä on nimittäin mahalaukku, joka turpoaa kun se täyttyy ruoalla. Silloin suoli voi siirtyä ja tehdä tilaa mahalaukulle. Toisaalta suoli voi myös siirtyä liikaa. Tällöin se kiertyy itsensä ympäri, jolloin syntyy suolen tukkeuma. Paksusuolen ulkopintaa verhoaa vatsakalvo. Sen sisäpuolella on sidekudosta ja sitten lihaksia. Näitä seuraa kudos, joka tukee koko suolta ja sisimpänä on suolen limakalvo. Suolen limakalvo on täynnä poimuja. Näin suolen pinta-ala tulee suuremmaksi ja se tekee suuremman nesteen imeytymisen mahdolliseksi.
Suolen verisuonet ja hermostot

Kuten kaikki muutkin elimet, tarvitsee paksusuolikin happea ja ravintoa verestä. Veri tulee paksusuoleen aortan haaroista, jotka ovat ylempi ja alempi suolilievevaltimo (a. mesenterica superior, a. mesenterica inferior). Suoliston jälkeen hapeton veri kulkee maksan porttilaskimoa (v. portae) pitkin maksaan. Useimmista kehon elimistä veri virtaa laskimoiden kautta suoraan takaisin sydämeen, mutta veri, joka on kulkeutunut paksusuolen kautta on ottanut mukaansa suolesta ison joukon aineita, jotka voivat olla keholle vaarallisia. Tästä syystä veri virtaa maksaan, joka pystyy käsittelemään vaaralliset aineet. Koko tätä verenkiertojärjestelmää kutsutaan porttilaskimojärjestelmäksi.
Paksusuolessa on oma hermojärjestelmä, joka on yhteydessä aivoihin ja selkäytimeen. Paksusuolen hermot voivat kuitenkin tulla toimeen itsekseen. Hermot säätelevät muun muassa suolen liikkeitä niin että suolen lihakset supistuvat ja puristavat ruokaa suolen läpi. Hermot huolehtivat myös siitä, että tietyt aineet erittyvät suoleen, esimerkiksi hormonit, joilla on merkitystä, jotta elimistö voisi imeä ruoasta vettä ja ravintoa.
Paksusuolen toiminta

Ruokasula viipyy paksusuolessa keskimäärin 1-2 vuorokautta. Paksusuolen toiminta perustuu suolen seinämän supisteluun, jota säätelee autonominen hermosto. Tämän motoriikan häiriöt ilmenevät esimerkiksi ummetuksena, ripulina, vatsakipuna, turvotuksena tai toistuvana ulostamispakkona.
Jotta paksusuoli voisi ottaa talteen nestettä täytyy suolella olla suuri pinta-ala. Sen vuoksi suolen sisäpinnan limakalvo on poimuinen ja nestettä läpäisevien solujen peittämä. Näiden solujen läpi voivat neste, rasva ja ravintoaineet kulkea ja sitten siirtyä eteenpäin kehossa.
Paksusuolella on myös imusuonijärjestelmä. Suolen ympärillä on imusuonia, ts. ohuita, pieniä putkia, jotka muistuttavat verisuonia. Nämä imusuonet keräävät solujen ulkopuolista nestettä ja kuljettavat sen takaisin kehon eri osiin. Imusuonissa kuljetetaan suuri osa siitä rasvasta, jota tulee ruoan mukana. Rasva imeytyy paksusuolen imusuonistoon ja keräytyy sitten suoneen, joka on hieman sydämen yläpuolella.
Imusuonilla on vasta-aineen muodostuksessa suuri merkitys, ts. elimistön kyvyssä huolehtiä bakteereista, viruksista ja muista aineista, jotka saattavat olla vaarallisia. Juuri paksusuolen ympärillä on runsaasti imusuonia, mutta sitä miten ne täsmällisesti sanoen vaikuttavat vasta-ainemuodostukseen ei tiedetä.
Ruoassa olevat hyödylliset aineet otetaan talteen ennen kaikkea ohutsuolessa. Se osa ravinnosta, jota elimistö ei voi käyttää, jatkaa paksusuoleen, jossa sulamattomat ruoan tähteet muodostavat ulosteen, joka puristetaan paksusuolen läpi peräsuoleen. Paksusuolen omat hermot antavat suolen sisälle oleville lihaksille määräyksen supistua, minkä jälkeen osa ulosteen yläpuolella olevista lihaksista supistuu renkaaksi, eli suoli supistuu leveyssuunnassa. Sen jälkeen suoli supistuu pituussuunnassa. Ne lihakset, jotka ovat suolen pituussuunnassa vetävät silloin ulosteen yläpuolella olevien lihasten muodostaman renkaan alas. Kun rengasta vedetään alaspäin, uloste puristuu renkaan edessä eteenpäin.
Kun uloste on päässyt peräsuoleen, se varastoidaan sinne. Kun sinne on kertynyt riittävän paljon ulostetta, peräaukon lihas alkaa toimia. Se veltostuu silloin samanaikaisesti itse peräsuolen supistuessa niin, että uloste tulee ulos. Tavallisesti kestää noin 12 tuntia ennen kuin uloste on mennyt paksusuolen läpi. Jotta ulosteesta ei tulisi liian kovaa, suolesta erittyy limaa. Toisinaan uloste voi kuitenkin tulla liian kovaksi, jolloin seurauksena on ummetus. Näin tapahtuu jos suoli jonkin sairauden vuoksi on heikko tai ei muuten pysty kuljettamaan ulostetta eteenpäin riittävän nopeasti.
Vastaavasti uloste voi kulkea paksusuolen läpi liian nopeasti. Silloin suoli ei ehdi ottaa riittävästi nestettä ja ulosteessa on liian paljon vettä. Tästä on seurauksena ripuli. Paksusuolessa on myös jonkin verran kaasuja. Ne muodostuvat suolessa olevasta ruoasta ja paksusuolesta olevista bakteereista tai molemmista. Suuri osa näistä kaasuista poistuu peräaukon kautta.
Paksusuolen tutkimus

Tavallinen ja hyvä tapa peräsuolen tutkimiseen on tuseeraus. Se tarkoittaa sitä, että lääkäri laittaa sormen peräsuoleen ja tunnustelee muun muassa suolen limakalvoa, miehellä eturauhasta ja naisella kohtua. Tällä tavoin lääkäri voi päätellä onko peräsuolessa verenvuotoa tai kasvaimia, kuinka voimakkaat peräaukon sulkijalihakset ovat ja tarkastella eturauhasen kokoa tai kohdun asentoa.
Paksusuolen tutkimus > Proktoskopia, rektoskopia ja kolonoskopia

Lääkäri voi tutkia suolta myös erilaisilla instrumenteilla. Proktoskooppi on kapea putki, joka viedään sisään peräaukon kautta. Sen läpi lääkäri voi tarkastella suolen limakalvoa. Rektoskooppi on samannäköinen, mutta hieman pitempi. Nähdäkseen vielä pitemmälle suoleen lääkäri voi käyttää kolonoskooppia. Se on pitkä, ohut, taipuisa letku, joka viedään peräsuolen kautta paksusuoleen. Kolonoskoopin sisällä on optisia linssejä, jotka tekevät mahdolliseksi suolen valaisemisen ja myös "nurkan taakse katsomisen" . Tämän tutkimusmenetelmän avulla lääkäri näkee koko paksusuolen ohut- ja paksusuolen yhtymäkohtaan asti. Kolonoskoopin avulla lääkäri voi ottaa näytteitä suolessa olevista polyypeistä, kasvannaisista, tulehtuneesta alueesta jne.
Paksusuolen tutkimus > Kuvantamistutkimukset

Hyvä menetelmä paksusuolen tutkimiseen on paksusuolen röntgenkuvaus. Tavallisessa kuvassa näkyy suolen laajentumat, puhkeamiseen viittaava ilma vatsaontelossa ja siitä saa vihjettä myös suolen liikehäiriöstä. 
Mikäli on tarve tarkemmin kuvata suolen sisäosia, on tehtävä varjoainekuvaus. Ennen tutkimusta suoli tyhjennetään ulostuslääkkeellä. Sen jälkeen lääkäri ruiskuttaa peräsuoleen varjoainetta joka näkyy röntgenkuvassa selvästi. Jos suolessa on jokin este tai epätasaisuus, se näkyy kuvassa varjoaineen "tyhjiönä". Tällä tavoin lääkäri voi nähdä esimerkiksi kasvannaisia, suolipolyyppeja ja paksusuolen umpipusseja eli divertikkeleitä.
Tietokonetomgrafialla (TT, CT) ja magneettikuvauksella potilaasta saadaan läpileikkauskuvia. Niistä röntgenlääkäri pystyy tarkasti näkemään koko suolen sisältöineen ja kasvaimineen sekä mahdollisen ilman tai nesteen vatsaontelossa. Apuna voidaan käyttää eilaisia varjoaineita.
Ultraäänellä ei yleensä saada hyvää kuvaa suolesta, sillä suolessa on aina ilmaa jonka taakse ultraäänen avulla ei näe.
Paksusuolen sairaudet

Paksusuoleen voi tulla erilaisia sairauksia. Tavallisesti kysymys on  tulehduksista,  tartuntataudeista tai  syövästä.
Paksusuolen sairaudet > Paksusuolen este

Paksusuolessa oleva este merkitsee, että jokin estää ulosteen kulkua paksusuolesta peräsuoleen. Paksusuolen lihakset jatkavat supistumista, mutta eivät pysty puristamaan ulostetta esteen ohi. Tästä seuraa jaksoittaisia vatsakipuja, silloin kun lihakset supistuvat. Sen lisäksi kertyy jonkin verran nestettä esteen yläpuolelle ja pahimmassa tapauksessa nestevajaus saattaa syntyä muissa kehon osissa. Este paksusuolessa on tavallisin S-muotoisessa suolen osassa. Syynä voi olla syöpä, suolitukos, leikkauksen jälkeinen arpi, tyrä ym. Jos paksusuoleen tulee este, suoritetaan leikkaus, jolloin lääkäri poistaa kyseisen esteen.
Paksusuolen sairaudet > Paksusuolen syöpä

Jos sairastuu paksusuolen syöpään, kasvannainen on tavallisesti s-muotoisessa paksusuolen osassa tai peräsuolessa. Jos sairastaa tiettyjä tauteja, esimerkiksi haavaista paksusuolen tulehdusta tai familiaalista adenomatoottista polypoosia, paksusuolen syövän riski on suurempi.
Paksusuolen sairaudet > Paksusuolen polyypit

Polyypit ovat suolen limakalvon kudosta, joka kasvaa suolessa sisäsuuntaan. Suolipolyypit ovat tavallisia ja niitä esiintyy noin puolella kaikista ihmisistä.
Paksusuolen sairaudet > Paksusuolen umpipussit (divertikkelit)

Paksusuolen umpipussit merkitsevät sitä, että osa suolen limakalvosta on tunkeutunut suolen seinämän läpi ja muodostanut pieniä taskuja. Nämä taskut voivat toisinaan täyttyä ulosteella ja voivat sen lisäksi tulehtua (divertikuloosi). Jos on paksusuolen umpipusseja, tulee tavallisesti vaihdellen ripulia ja ummetusta ja vatsa kurisee. Jos umpipussi tulehtuu, seurauksena on vatsakipuja ja kuumetta.
Paksusuolen sairaudet > Tulehdustaudit

On olemassa useita erilaisia tauteja, joissa paksusuoli tulehtuu. Crohnin taudissa voi koko ruoansulatuskanava, suusta peräsuoleen saakka, tulehtua. Yleensä Crohnin taudissa kuitenkin vain jokin osa ruoansulatuskanavasta on tulehtunut. Jos sairastaa haavaista paksusuolen tulehdusta, se nimenomaan merkitsee paksusuolen, mutta myös peräsuolen tulehtumista. Suoli voi tulehtua kokonaan tai osittain. Paksusuolen tulehduksessa eli Colitis ulcerosassa ja Crohnin taudin paksusuolessa ilmenevässä muodossa ongelmana on muun muassa ulosteen löysyys eli jatkuva ripuli.
Paksusuolen sairaudet > Laajentunut paksusuoli

Paksusuolen laajentumisella tarkoitetaan suolen voimakasta pullistumista. Suolen sairas alue on siinä kapea ja kova, ja suoli laajenee sairaan alueen yläpuolella. Laajentunut paksusuoli aiheuttaa sen, ettei ulosteen kuljetus toimi.
Laajentunut paksusuoli voi johtua antipsykoottisen lääkkeen pitkäaikaiskäytöstä, suolen tulehtumisesta tai paksusuolen hermoissa olevasta taudista. Siihen sairastuvat useimmiten lapset, varsinkin pienet lapset.
Epätavallisen laajentunut paksusuoli tunnetaan nimellä megakoolon. Se voi johtua antipsykoottien pitkäaikaiskäytöstä.
Paksusuolen sairaudet > Tartuntataudit

Paksusuoleen voi tulla useita tartuntatauteja, jotka antavat monia erilaisia oireita. Saattaa tulla matosairauksia, esimerkiksi kihomato tai lapamato, mutta myös bakteereja kuten kolera tai punatauti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HUS: Paksunsuolen tähystys (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruoansulatuselimistö
suu
nielu
kupu
ruokatorvi
pötsi
verkkomaha
satakerta
mahalaukku
haima
sappirakko
maksa
ohutsuoli
paksusuoli
pohjukaissuoli
peräsuoli
peräaukko
Paksusuoli kuvassa vihreällä
Enok

| Enok, Eenok |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Eenokki
Vastineita eri kielissä:  Enoch, Enock, Henoch 
Nimen alkuperä:  Henok
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enok on miehen etunimi, joka pohjautuu Raamatussa esiintyvään henkilönnimeen Henok (vanh. Hanok). Sen hepreankielinen merkitys on ’vihkimys’, ’vihitty’ tai ’vihkiytynyt, asioista perillä oleva’. Suomessa Enok-nimestä on tunnettu myös rinnakkaismuoto Eenok sekä kansanomainen muunnos Eenokki.
Lisäksi Suomen almanakassa on aikoinaan käytetty nimiasuja Enoch, Enock ja Henoch.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on heinäkuuhun 2022 mennessä tilastoitu 693 Enok-nimistä ja noin 300–310 Eenok-nimistä miestä.
Nimipäivä

Enokin vanha suomalainen ja suomenruotsalainen nimipäivä oli 3. tammikuuta. Suomenkielisessä kalenterissa Enok-nimi esiintyi viimeisen kerran vuonna 1889 ja ruotsinkielisessä vuonna 1949.
Tunnettuja Enokeja

Enok Furuhjelm (1754–1828), suomalainen eversti
Enok Hjalmar Furuhjelm (1823–1886), suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtiopäivämies
Enok Löppönen (1885–1963), kanadansuomalainen vapaapainija
Enok Erhard Majanpää (1875–1945), suomalainen virkamies ja lennätinlaitoksen pääjohtaja
Enok Nohteri (1839–?), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
Enok Raikamo (1905–1979), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Enok Reimaa (1913–1988), suomalainen rovasti, opistonjohtaja ja musiikkipedagogi
Enok Rytkönen (1874–1960), suomalainen lastenkirjailija ja valokuvaaja
Tunnettuja Eenokeja

Jaakko Eenok Voipio (1923–2008), suomalainen juristi ja professori
Tunnettuja Enocheja

Enoch Banza (s. 2000), kinshasankongolais-suomalainen jalkapalloilija
James Enoch Hill (1929–2018), yhdysvaltalainen ampuja ja olympiamitalisti
Enoch Powell (1912–1998), englantilainen poliitikko ja akateemikko
Enoch Sontonga (1873–1905), eteläafrikkalainen opettaja ja lauluntekijä
Enoch Thulin (1881–1919), ruotsalainen lentäjä
Tunnettuja Enockeja

Enock Mwepu (s. 1998), sambialainen jalkapalloilija
Enock Ondego (1934–2023), kenialainen laulaja, kuoronjohtaja ja lauluntekijä
HMS Periwinkle (K55)

| HMS Periwinkle |
| --- | --- |
 HMS Periwinkle

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1939
Laskettu vesille:  24. helmikuuta 1940
Palveluskäyttöön:  8. huhtikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  Yhdysvalloille 1942 USS Restless
Loppuvaihe:  palautettu 1945 Britannialle
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × DP 3″/L50 -tykki 2 × kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 × Mk II -syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Periwinkle (viirinumero K55) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1059. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 8. huhtikuuta.
Palvelus

Alus luovutettiin vuonna 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä USS Restless. Alus palautettiin 1945 Britannialle.
Hankilannevan tuulivoimapuisto

| Hankilannevan tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Haapavesi, Kärsämäki
Koordinaatit:  63°57′29″N, 25°29′56″E
Rakentaminen alkoi:  2020 
Sähköverkkoon:  tammikuussa 2022 
Valmistunut:  kesäkuussa 2022 
Kustannus:  50 miljoomaa € 
Perustaja:  Puhuri Oy
Rakennuttaja:  Puhuri Oy 
Omistaja:  Puhuri Oy 
Operaattori:  Puhuri Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Liittymisjännite:  220 kV 
Korkeus:  137–147 m 
Pinta-ala:  6,3 km² 
Tuulivoimalat:  8 × Vestas V162 (5,6 MW) 
Kapasiteetti:  44,8 MW  
Vuosituotanto:  150 GWh 
 fiHankilannevan tuulivoimapuisto 
Hankilannevan tuulivoimapuisto, tai myös Hankilan tuulivoimapuisto, on Pohjois-Pohjanmaalla Haapaveden ja Kärsämäen kuntarajan tuntumassa Karsikkaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 8 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 45 megawattia ja vuosituotanto on noin 150 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Puhuri Oy.
Tuulivoimapuiston kehittelynimenä oli Hankilanevan tuulivoimapuisto, mutta rakentamisen jälkeen on Puhuri Oy käyttänyt lyhennettyä nimeä Hankilan tuulivoimapuisto.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Haapavedellä noin 20 kilometriä Haapaveden kirkolta etelään ja yhden voimalaitoksen osalta Kärsämäellä noin 13 kilometriä Kärsämäen kirkonkylältä länteen. Voimala-alueita on kaksi: kaksi tuulivoimalaitosta sijaitsee valtatien 28 pohjoispuolella ja loput noin kahden kilometrin etäisyydellä valtatien eteläpuolella. Pohjoisosa sijaitsee Kiveräkaarron seudulla ja eteläosa Hankilannevan ja Hautanevan välisellä selänteellä, jonka seutuja ovat Pöhlöneva, Murronräme ja Ruhalainen. Eteläisin voimalaitos on pystytetty Patanevan turvetuotantoalueelle. Tuulipuiston pituus on 6,3 kilometriä, leveys 3,0 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 6,4 neliökilometriä. Tuulipuistoksi kaavoitetun alueen pinta-ala on 9,9 neliökilometriä. Voimala-alueen maat omistivat Haapaveden kaupunki, Kanteleenvoima ja yksityiset maanomistajat. Lähin asutus sijaitsi lähimmästä voimalasta Haapavedellä 2,5 kilometriä koilliseen ja Kärsämäen puolella 2,3 kilometriä koilliseen. Voimala-alueelle johtaa huoltotie, joka alkaa valtatieltä Murronrämeen kohdalta.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V162-mallia, jonka napakorkeus on 166 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 162 metriä, ja jonka kapasiteetti on 5,6 megawattia. Voimalat sijaitsevat 137–147 metrin korkeudella mpy. Yhden voimalan hinta oli noin 6 miljoonaa euroa. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen eteläpuolella, Pyöriänsaarennevalla sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä tuotetun sähkön jännite nostetaan 220 kilovolttiin ja se johdetaan Fingridin omistamaan voimajohtoon, ja sitä myöten kantaverkkoon (toinen tieto: jännitetaso aleni kesällä 2020 110 kilovolttiin ).
Historiaa > Rakentaminen

Kummatkin kunnat hyväksyivät Puhurin esityksen osayleiskaavan laatimiseksi tuulivoimapuistoksi joulukuussa 2014. Samana vuonna solmittiin maanomistajien kanssa maanvuokraussopimuksia ja teetettiin esiselvityksiä. Kaavasta julkaistiin kuulutukset paikallisissa lehdissä ja asiasta ilmoitettiin maanomistajille tammikuussa 2015. Kaavasta käytiin viranomaisneuvottelu tammikuussa, luonnos hyväksyttiin kuntien hallituksisssa Haapavedellä ja Kärsämäellä maaliskuussa 2015. Luonnos oli julkisesti nähtävillä maaliskuussa ja huhtikuussa. Kaavaehdotus hyväksyttiin vastaavasti kesäkuussa ja se oli nähtävillä kesä-, heinä- ja elokuussa 2015. Kahdeksan tuulivoimalaitoksen kokonaiskapasiteetiksi ilmoitettiin tässä vaiheessa korkeintaan 30 megawattia ja tuulivoimaloiden kokonaiskorkeudeksi 230 metriä maanpinnasta.
Maaliskuussa 2019 uutisoitiin, että Suomessa seitsemän tuulivoimapuistoa sai Energiaviraston kilpailuttaman valtion tuotantotuen. Hankilan tuulipuisto oli näistä yksi. Valitut seitsemän tuulivoimapuistoa olivat halvimman tarjouksen tehneet tuulipuistot, joiden yhteiskapasiteetti täytti ennalta määritetyn 1 400 gigawattitunnin kiintiön. Kilpailutukseen osallistui 26 tuulivoimapuistoa, joiden tarjouksen keskihinta oli 38,52 euroa/MWh. Halvin tarjous oli 31,27 euroa/MWh. Tuotantotukea maksetaan 12 vuoden ajan eli vuoteen 2034 asti. Puhuri päätti heinäkuussa 2019 investoida Hankilan tuulivoimapuistoon, ja uutisoi siitä marraskuussa 2019. Investointi oli 50 miljoonan euron arvoinen. Investointi sisälsi kahdeksan 250 metristä tuulivoimalaitosta ja yhden sähköaseman. Puhuri alkoi rakentamaan yhtä aikaa myös Parhan tuulivoimapuistoa.
Hankilan tuulipuiston pohjatyöt aloitettiin vuoden 2020 puolella ja ne valmistuivat kesällä 2021. Ensimmäiset tuulivoimaloiden osat saapuivat Suomeen laivoilla syksyllä 2021 ja niiden pystytys jatkui seuraavan vuoden puolelle. Kolme ensimmäistä tuulivoimalaa tuotti sähköenergiaa jo tammikuussa 2022. Tuulipuisto valmistui kesäkuussa 2022, jolloin se vihittiin myös käyttöön.
Historiaa > Laajennushanke

Hankilan tuulivoimapuisto sisältyy Puhurin suureen laajennushankkeeseen, jossa Keson-, Hautanevan- ja Haukilan tuulivoimapuistoja laajennettaisiin. Hanke muodostuu enintään 33 tuulivoimalan ja kapasiteetiltaan enintään 330 megawatin kokonaisuuksista. Yleisötilaisuuksia järjestettiin kesäkuussa 2023.
Maanosaliittojen cupin 2013 kokoonpanot

Tämä sivu esittelee vuoden 2013 Maanosaliittojen cupin osallistujajoukkueiden kokoonpanot. Joukkueiden kapteenit on merkitty -merkillä.
Turnauksessa mukana olevien joukkueiden tulee nimetä 23 pelaajan kokoonpano, joista kolme (3) ovat maalivahteja. Loukkaantumisten sattuessa joukkueilla on mahdollisuus korvata pelaaja ennen ensimmäisen pelin alkua.
Lohko A > Brasilia

14. toukokuuta 2013 nimetty 23 pelaajan lopullinen kokoonpano. 7. kesäkuuta 2013 ilmoitettiin Leandro Damiãon jättävän turnauksen loukkaantumisen takia ja hänen paikkansa ottaa Jô.