stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sveriges Radio P2

Sveriges Radio P2 eli SR P2 on Ruotsin yleisradioyhtiön Sveriges Radion valtakunnallinen radiokanava. Sen ohjelmisto koostuu musiikista sekä lähetyksistä vähemmistökielillä, kuten suomeksi, saameksi, englanniksi, albaniaksi sekä arabiaksi. Kanavan musiikkitarjontaan kuuluu klassinen, jazz-, ja folk-musiikki. Suomessa kanavan vastineet ovat Yle Radio 1 ja Yle Klassinen.
Suomenkielinen Sveriges Radio Finska lähettää P2:lla arkisin klo 6.00–6.35 ja 16.00–17.00, lauantaisin klo 14.00–15.00 sekä sunnuntaisin klo 7.00–9.00 ja 16.00–17.00. Tukholmassa P2 on pelkästään musiikkikanava, eli se lähettää samaa ohjelmaa nettiradio P2 Alltid musikin kanssa. Vähemmistökielilähetykset ovat Tukholmassa P6-kanavan ohjelmistossa.
P2:n lähetystä voi kuunnella FM-taajuuksilla Ruotsissa, Suomessa Lapin läänin länsirajalla ja Ahvenanmaalla sekä maailmanlaajuisesti internetissä. Kanava kuuluu Suomessa myös Telian kaapeli-TV-verkossa Meri-Lapissa ja Rovaniemellä, Anvian kaapeli-TV-verkossa Vaasan, Seinäjoen ja Kokkolan alueella ja DNA:n kaapeli-TV-verkossa Oulussa.
Kanava kuuluu Meri-Lapissa taajuudella 93,6 MHz. Sen lähetin sijaitsee Ruotsin Kalixissa Teracomin radio- ja TV-asemalla. Kanavaa voi kuunnella Telian kaapeli-TV-verkossa Meri-Lapissa taajuudella 94,1 MHz ja Rovaniemellä 96,2 MHz.
Anvian kaapeli-TV-verkossa kanava kuuluu Vaasan ja Seinäjoen alueilla taajuudella 98,5 MHz ja Kokkolan alueella 90,2 MHz.
DNA:n kaapeli-TV-verkossa kanava kuuluu Oulussa taajuudella 100,7 MHz.
Aiheesta muualla

Sveriges Radion virallinen kotisivu
P2:n virallinen kotisivu
Sisuradion virallinen kotisivu
Lars Mikael Aminoff

Lars Mikael ”Lassi” Aminoff (27. lokakuuta 1927 – 2016) oli suomalainen yritysjohtaja.
Perhe

Aminoff isä oli kauppaneuvos Adolf Aminoff ja äiti Anna Elisabeth (Lisa) Schreck. Hänen puoliso oli Eeva Liisä Rönkkö. Antti Aminoff, Ilkka Aminoff ja Mikko Aminoff ovat heidän lapsia. Hänen veli oli konsuli Henrik Johan Aminoff.
Ura

Hän valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1954.
Aminoff valittiin Putkola Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1962. Aminoff perhe omisti kaksi kolmasosaa Putkolasta vuonna 1937 ja vuonna 1953 yritys päätyi kokonaan suvun omistukseen. Hän toimi tavaratalon toimitusjohtajana vuoteen 1990. Anttila osti Putkolan tavaratalon samana vuonna ja Pohjanmaa Oy osti Putkolan rautakaupat. Putkolan autokauppa jäi Aminoffien omistukseen, mutta Delta Motor Group Oy osti Putkolan autokaupan vuonna 2004.
Aminoff oli Tukkukauppojen Oy:n (Tuko) ja Suomi-henkivakuutusyhtiön hallituksen jäsen.
Hän toimi Ylä-Savon yrittäjien puheenjohtajana vuosina 1955-1963 ja Iisalmen kauppaoppilaitoksen johtokunnan jäsenenä.
Aminoff toimi Iisalmen kunnanhallituksen puheenjohtajana ja kaupunginvaltuutettuna. Hän edusti kokoomusta.
Hän harrasti metsästystä ja kalastusta.
Sveriges Radio P3

Sveriges Radio P3 eli SR P3 on Ruotsin yleisradioyhtiön Sveriges Radion valtakunnallinen radiokanava. Kanava on suunnattu nuorille sekä nuorille aikuisille, ja se vastaa lähinnä Suomen YleX- ja Yle X3M -kanavaa. Kanavan soittama musiikki on pääasiassa uutta hittimusiikkia. Erikoisohjelmissa soitetaan dance-, pop-, rock-, hiphop-, rytmi- ja soul-musiikkia.
P3-kanavalla on neljä nettiradiota, jotka ovat P3 Star (hittimusiikki vuorokauden ympäri), P3 Street (hiphop ja rnb), P3 Rockster (rock) sekä P3 Svea (nuorta ruotsalaista musiikkia). Lisäksi Din gata (mm. hiphop ja rnb) -niminen kanava lähettää internetissä sekä FM-taajuudella Malmössä.
P3:n lähetystä voi kuunnella FM-taajuuksilla Ruotsissa, Suomessa Pohjanmaalla, Lapin läänin länsirajalla ja Ahvenanmaalla sekä maailmanlaajuisesti internetissä. Kanava kuuluu myös Telian kaapeli-TV-verkossa Meri-Lapissa ja Rovaniemellä, Anvian kaapeli-TV-verkossa Vaasan, Seinäjoen ja Kokkolan alueilla ja DNA:n kaapeli-TV-verkossa Oulussa.
P3 kuuluu Meri-Lapissa taajuudella 97,9 MHz. Lähetin sijaitsee Ruotsin Kalixissa Teracomin radio- ja TV-asemalla. Telian kaapeli-TV-verkossa kanava kuuluu Meri-Lapissa taajuudella 94,6 MHz ja Rovaniemellä 97,4 MHz.
Anvian kaapeli-TV-verkossa kanava kuuluu Vaasan ja Seinäjoen alueilla taajuudella 100,1 MHz ja Kokkolan alueella 98,8 MHz.
DNA:n Kaapeli-TV-verkossa kanava kuuluu Oulussa taajuudella 96,4 MHz.
Aiheesta muualla

Sveriges Radion virallinen kotisivu
P3:n virallinen kotisivu
Tuolileikki

Tuolileikki
Tuolileikki eli Jerusalemin suutari on pelinomainen leikki.
Tuolileikissä osallistujat asettelevat tuoleja rinkiin siten, että muodostelman ulkopuolella seisova voi istua tuoleille. Tuoleja tulee olla koko ajan yksi vähemmän kuin leikkiin osallistuvia. Leikkiin osallistuvat asettuvat seisomaan tuolien ympärille. Taustalla käynnistetään musiikki ja osallistujat alkavat kiertää tuolimuodostelmaa. Kun musiikki katkeaa, jokaisen osallistujan on yritettävä ehtiä istumaan jollekin vapaana olevista tuoleista. Koska tuoleja on aina yksi osallistujia vähemmän, yksi heistä jää ilman istumapaikkaa, ja tämä osallistuja putoaa pelistä pois. Joka kierroksella muodostelmasta poistetaan tuoli, jotta niitä olisi aina yksi osallistujia vähemmän. Leikkiä jatketaan, kunnes jäljellä on enää kaksi pelaajaa ja yksi tuoli, jolloin voittajaksi selviää se, joka musiikin lakatessa ehtii istumaan viimeiselle tuolille.
Bob Gainey

| Bob Gainey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1953 (ikä 71) Peterborough, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1973–1989
Seurat:  Peterborough Petes (OHA) Nova Scotia Voyageurs (AHL) Montreal Canadiens (NHL) Epinal Squirrels (Fra-2)
NHL-varaus:  8. varaus, 1973 Montreal Canadiens
WHA-varaus:  7. varaus, 1973 Minnesota Fighting Saints
Hockey Hall of Fame
 1992 
Robert Michael "Bob" Gainey (s. 13. joulukuuta 1953 Peterborough, Ontario) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi koko NHL-uransa Montreal Canadiensissa.
Gainey voitti parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettavan Frank J. Selke Trophyn neljä kertaa peräkkäin vuosina 1978–1981.
Pelaajaura > Varhaiset vuodet

Gainey pelasi vuodesta 1970 vuoteen 1973 Peterborough Petesissä juniorisarja Ontario Hockey Associationissa (nykyään Ontario Hockey League). Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään numerolla kahdeksan vuoden 1973 varaustilaisuudessa ja hän aloitti NHL-uransa jo samana vuonna. Myös WHA-seura Minnesota Fighting Saints varasi hänet, mutta Gainey päätti pelata NHL:ssä.
Pelaajaura > Ammattilaisvuodet

| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Montreal Canadiens | 1976  |
|  | Montreal Canadiens | 1977  |
|  | Montreal Canadiens | 1978  |
|  | Montreal Canadiens | 1979  |
|  | Montreal Canadiens | 1986  |
Gainey pelasi Canadiensissa vuodesta 1973 vuoteen 1989 ja voitti neljä kertaa parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettavan Frank J. Selke Trophyn (1978–1981) sekä viisi Stanley Cupin mestaruutta (1976–1979 ja 1986). Hän toimi Canadiensin kapteenina vuodesta 1981 vuoteen 1989. Hän teki NHL-urallaan runkosarjassa 502 pistettä (239 maalia ja 263 syöttöä) 1 160 ottelussa ja pudotuspeleissä 73 pistettä (25 maalia ja 48 syöttöä) 182:ssa ottelussa. Tehotilastossa Gainey saavutti 16-vuotisella NHL-urallaan positiivisen lukeman kahta kautta lukuun ottamatta joka vuosi.
Gainey pelasi kahdesti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1982 ja 1983. Molemmilla kerroilla hän oli voittamassa pronssia. Kanada-cupissa hän edusti maataan niin ikään kahdesti, vuosina 1976 ja 1981. Vuonna 1976 Kanada voitti turnauksen ja vuonna 1981 se sijoittui toiseksi.
Gainey valittiin vuonna 1992 Hockey Hall of Fameen. Vuonna 2008 Canadiens jäädytti hänen pelinumeronsa, numeron 23.
Pelaajauran jälkeiset vuodet

Lopetettuaan pelaajauransa hänestä tuli Minnesota North Starsin päävalmentaja vuonna 1990. Tammikuussa 1992 hänet nimettiin myös seuran General Manageriksi. Vuonna 1991 seura eteni Stanley Cupin loppuotteluihin, joissa se hävisi Pittsburgh Penguinsille. Vuonna 1993 North Stars siirtyi Dallasiin ja kaksi vuotta myöhemmin Gainey astui syrjään päävalmentajan paikalta keskittyäkseen täysin GM:n työhönsä. Gaineyn keskeisiin pelaajahankintoihin Dallasissa lukeutuivat muun muassa Joe Nieuwendyk, Ed Belfour ja Brett Hull. Dallas Stars voitti Presidents' Trophyn (NHL:n runkosarjan voittaja) vuosina 1998 ja 1999 ja Stanley Cupin vuonna 1999.
Toukokuussa 2003 Gainey siirtyi Montreal Canadiensin GM:ksi ja hän toimi tehtävässä helmikuuhun 2010. Kevään 2006 Gainey toimi myös Montrealin tilapäisenä päävalmentajana, kunnes Guy Carbonneau aloitti joukkueen valmentamisen seuraavalla kaudella. Gainey palasi valmentajaksi maaliskuussa 2009 Carbonneaun potkujen jälkeen ja jatkoi tehtävässä loppukauden 2008–2009.
Aiheesta muualla

One on One with Bob Gainey legendsofhockey.net. 7.12.2004. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: – | Selke Trophyn voittaja 1978, 1979, 1980, 1981 | Seuraaja: Steve Kasper |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Larry Robinson | Conn Smythe Trophyn voittaja 1979 | Seuraaja: Bryan Trottier |
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Lapita

Lapitakulttuurin oletettu vaikutusalue
Lapita oli esihistoriallinen kulttuuri Oseanian alueella. Se sai alkunsa todennäköisesti Bismarckinsaarilla 1500 eaa. Tuona aikana tehtiin keramiikkaesineitä, simpukankuorista tehtyjä koruja. Tuon ajan kivitaltat olivat toisinaan kulmikkaita. Keraamisiin lautasiin, ruukkuihin ja maljakoihin tehtiin etenkin  kulttuurin alkuaikoina koristeellisia kaiverruksia. Kulttuurin aikana tehtiin jättiläissimpukan kuorista helmiä, riipuksia, rannerenkaita sekä joitakin työkaluja, kuten veitsiä ja ongenkoukkuja. Tästä kulttuurista on löydetty merkkejä eniten pieniltä saarilta ja rannikoiden avoimesta maastosta.
Ernie Kovacs

| Ernie Kovacs |
| --- | --- |
 Ernie Kovacs eri roolihahmoissa vuonna 1961.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1919  Trenton, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 13. tammikuuta 1962 (42 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Palkinnot
 Emmy-palkinto 1957 ja 1961 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ernie Kovacs (23. tammikuuta 1919 Trenton, New Jersey – 13. tammikuuta 1962 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja televisiokomedian uranuurtaja.
Ura

Näyttelemistä New Yorkissa opiskellut Kovacs toimi vuosina 1941–1943 kotikaupunkinsa sanomalehden The Trentonianin kolumnistina, minkä jälkeen Kovacs siirtyi WTTM-radioasemalle, jolla hän toimi muun muassa kuuluttajana ja apulaisohjelmajohtajana. Vuonna 1950 Kovacs siirtyi televisioon NBC:n verkkoon kuuluvalle philadelphialaiselle WPTZ-TV-asemalle. Aluksi hän toimi juontajana Deadline for Dinner -ruoanlaitto-ohjelmassa ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli aseman aamuohjelman 3 To Get Ready isäntä. Kovacs teki vaikutuksen NBC:n johtoon, ja toukokuussa 1951 hän sai oman päivittäisen 15-minuuttisen ohjelmansa, It's Time for Ernie, NBC:n verkossa valtakunnallisesti esitettäväksi. Saman vuoden heinäkuussa hän aloitti parhaaseen katseluaikaan lähetetyn Ernie in Kovacsland -ohjelman. Kovacs teki Philadelphiassa vielä Kovacs on the Corner -sarjan alkuvuodesta 1952, kunnes hän huhtikuussa siirtyi New Yorkiin CBS-televisioyhtiölle kuuluvalle WCBS-asemalle.
New Yorkissa Kovacs isännöi Kovacs Unlimited -viihdesarjaa. Sarjaa tehtiin 21 kuukautta, ja se oli Kovacsin pitkäikäisin televisiosarja. Tämän jälkeen hän teki ohjelmia useille eri televisioverkoille. Huhtikuussa 1954 Kovacs siirtyi DuMont Networkin WABD-asemalle, jolta hän seuraavana vuonna palasi takaisin NBC:lle. Viimeisellä kaudellaan 1961–1962 hän esiintyi ABC:lla.
Kovacs kuoli 42-vuotiaana auto-onnettomuudessa palatessaan kotiin Milton Berlen järjestämiltä kutsuilta.
Ernie Kovacs on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

The Museum of Broadcast Communications: The Ernie Kovacs Show (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  Emmy Awards  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Sveriges Radio

Logo.
Sveriges Radion toimitalo eli Radiotalo (Radiohuset) Tukholman Östermalmilla.
Sveriges Radio (SR) on Ruotsin julkisrahoitteinen yleisradioyhtiö. SR:llä on neljä valtakunnallista ja 27 paikallista ULA-radioasemaa. Lisäksi yhtiöllä on ulkomaanpalvelu ja Internet-lähetyksiä.
Yhtiö perustettiin vuonna 1925 nimellä Radiotjänst AB, ja nykyiseen muotoonsa nimi muuttui 1957. Vuoteen 1978 asti yhtiön vastuulla oli myös kaksi televisiokanavaa, mutta ne eriytettiin omaksi yhtiökseen, Sveriges Televisioniksi.
Sveriges Radiolla on suomenkielinen Sveriges Radio Finska, jonka lähetyksiä voi kuunnella internetissä, digiradiossa, kaapeliverkossa Suur-Tukholman alueella sekä P2- (Tukholmassa P6-) ja P4-kanavien ohjelmistoissa. Sveriges Radio Finska lähettää digitaalisesti 16 tuntia vuorokaudessa.
Valtakunnalliset radiokanavat

P1 (puheohjelmia)
P2 (taidemusiikkia)
P3 (populaarikulttuuri)
P4 (paikallisohjelmisto)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveriges Radio Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (ruotsiksi)
Virallinen blogi (ruotsiksi)
Martina Aitolehti

| Martina Aitolehti |
| --- | --- |
 Martina Aitolehti American Car Show'ssa, Helsingissä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  hyvinvointivalmentaja, yrittäjä
Siviilisääty:  eronnut
Puoliso:  Esko Eerikäinen (2007-2011) Stefan Therman (2011-2020)
Lapset:  Victoria (2009) Isabella (2012)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Martina Aitolehti (synt. Minna Kortelampi 16. heinäkuuta 1982 Helsinki) on suomalainen hyvinvointivalmentaja, somevaikuttaja ja televisioesiintyjä. Koulutukseltaan hän on kuntosalivalmentaja ja personal trainer (PT), hän on suorittanut 2014 Spartan Gearin Bodyweight valmentaja -koulutuksen ja syventävän voimavalmentaja-koulutuksen.
Uran alku ja julkisuuteen nouseminen

Aitolehti aloitti mallintyöt 15-vuotiaana. Hän voitti vuonna 2001 Kalenterityttö-kisan, sekä oli yksi semifinalisteista vuoden 2000 ja 2001 Miss Suomi -kisoissa. Hän edusti Suomea vuonna 2001 Miss Earth -kilpailussa Filippiineillä ja 2004 Miss Hawaiian Tropic International -kisassa Las Vegasissa. Hän on tehnyt juontoesiintymisiä vuodesta 2002 ja lauluesiintymisiä vuodesta 2004 lähtien. Ennen mallintöiden aloittamista Aitolehti harrasti yleisurheiluaja pelasi koripalloa Torpan Pojat -joukkueessa. Hän harrasti ratsastusta ja toimi ravivalmentajan apulaisena Lahdessa.
Loppuvuodesta 2004 Aitolehti sai julkisuutta lyhyestä suhteestaan jalkapalloilija Alexei Eremenko nuoremman kanssa. Vaikka suhde sittemmin päättyi, Aitolehti jäi julkisuuteen ja on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja haastatteluissa.
Televisioesiintyjä

Alkujulkisuuden tunnetuimmat työnsä Aitolehti teki televisiossa. Ensin hän juonsi Nelosen Talk-deittiohjelmaa. Muutamissa Salatut elämät -sarjan jaksoissa hän näytteli julkisuushakuista PR-tyttö Maria. Vuonna 2015 Aitolehti palasi Salattuihin elämiin näyttelemään toisenlaista roolia, palkkamurhaaja Seireeniä. Hän vieraili sarjassa myös vuonna 2016 samassa roolissa ja palasi jälleen syksyllä 2018.
Syksyllä 2007 Aitolehti osallistui Suomen Big Brotherin 3. tuotantokauteen ja oli täten ensimmäinen Big Brotheriin osallistunut julkisuuden henkilö Suomessa. Ohjelman tuottajat olivat pyytäneet häntä aiemmin keväällä normaaliin hakuprosessiin. Aitolehti poistui Big Brother -talosta noin viikon jälkeen isoisänsä kuoleman vuoksi.
Vuonna 2008 Martina Aitolehti osallistui Suomen Pelkokerroin -ohjelmaan, jonka kuvaukset olivat Argentiinassa. Hän voitti kilpailun ja sai palkinnoksi 10 000 euroa. Muut osanottajat tässä 4. lokakuuta 2008 esitetyssä jaksossa olivat Heikki Paasonen, Noora Hautakangas, Sini Helmi, Jimi Pääkallo ja Perttu Sirviö.
Aitolehden ja hänen puolisonsa Esko Eerikäisen elämästä tehtiin tositelevisiosarja. Ensimmäinen tuotantokausi Vauvakuumetta esitettiin vuoden 2010 alussa ja toinen tuotantokausi Isku Kolumbiaan keväällä 2011. Ensimmäisellä tuotantokaudella seurattiin Aitolehden raskautta ja synnytystä. Toisella tuotantokaudella perhe matkasi Etelä-Amerikkaan tapaamaan Eerikäisen sukulaisia tarkoituksenaan esitellä perheen uusin tulokas suvulle.
Keväällä 2012 Aitolehti osallistui Moskito Televisionin tuottamaan Viidakon tähtöset -sarjaan. Ohjelmaa esitettiin Sub-kanavalla. Syksyllä 2012 Aitolehti osallistui Nelosen Neljän tähden illallinen -sarjan neloskauden avausjaksoihin, voittaen oman illallisseurueensa, Sabina Särkkä, Ali Jahangiri ja Koop Arponen, antamilla pisteillä. Kevät-kesällä 2013 hän osallistui Nelosen esittämään Splash!-uimahyppykilpailuun ja hänet äänestettiin ohjelman voittajaksi hänen tehtyään finaalissa 10 metristä 2,5 volttia taittaen. Keväällä 2014 Aitolehti esiintyi Neljän tähden talkoot -sarjassa neljässä jaksossa osallistuen muun muassa musiikkivideon tekoon yhdessä Iso H:n kanssa. Sarjaa esitti Nelonen. Syksyllä 2014 hän toimi tuomarina Martina ja hengenpelastajat -sarjassa, joka esitettiin Jim-kanavalla.
Martina Aitolehti osallistui myös Nelosen Gladiaattorit-ohjelmaan 2017 syksyllä roolinimenään Pantteri.
Vuonna 2018 kuvatussa Atlantin yli -ohjelmassa Aitolehti kuului Joel Harkimon kipparoiman purjeveneen julkkismiehistöön, jossa mukana olivat Laura Lepistö, Satu Silvo, Jere Karalahti ja Kari Aihinen.
Aitolehti ilmoitti toukokuussa 2021 että hän ryhtyy Revenge Body with Martina Aitolehti -ohjelman mentoriksi. Tv-sarjassa seurataan päähenkilöiden elämäntapamuutoksia ja se alkaa Discovery+-tv-kanavalla keväällä 2022.
Laulaja

Vuonna 2005 Aitolehti levytti musiikkia yhdessä salasuhteestaan julkisuuteen nousseen esiintyjän Marika Fingerroosin kanssa. Salarakkaat-nimeä käyttänyt kaksikko julkaisi ensin singlen "Salarakas" ja myöhemmin samaa nimeä kantavan studioalbumin. Albumi sisältää cover-versioita tunnetuista suomalaisista iskelmä- ja popkappaleista.
Aitolehti jatkoi musiikkiuraansa vuonna 2011, kun hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä. Martina-niminen englanninkielistä tanssipoppia sisältävä levy julkaistiin maaliskuussa 2011. Levyn ensimmäinen single on dancepopkappale "9 Digits", joka julkaistiin digitaalisesti 29. tammikuuta 2011. Levyn vastaava tuottaja on Hermanni Kovalainen ja yhtenä säveltäjänä on muiden muassa Jaakko Salovaara. Singlen saama vastaanotto oli hyvin negatiivinen.
Soololevyn julkaisseen Universal Musicin ja Aitolehden yhteistyö päättyi myöhemmin vuonna 2011. Levy-yhtiöllä olisi ollut optio useampaan albumiin, mutta sitä ei käytetty.
Syystalvella 2011–2012 Aitolehti osallistui Ylen järjestämään Uuden Musiikin Kilpailuun ”Checkmate”-nimisellä kappaleella. ”Checkmate” pääsi 540 demon joukosta 40 parhaan joukkoon, mutta karsiutui kilpailun toisessa vaiheessa, jossa jatkoon valittiin 12 parasta laulua. Kappale valittiin kuitenkin mukaan ylimääräiseen yleisöäänestykseen, jonka voittaja pääsisi villillä kortilla yhdeksän parhaan joukkoon. Aitolehden laulu ei kuitenkaan voittanut tätä äänestystä.
Aitolehti on itse todennut: "Aika äkkiä tuli nämä salarakasjutut. Sit mentiin oikeesti kovaa. Huomenna ollaan tositv-tähtiä, sitten ollaan laulajia, sitten ollaan juontajia. Mun suhde julkisuuteen nyt on täysin erilainen kuin 20 vuotta sitten. Se ei ole kovin siisti juttu. – Kyllä minä niitä aikoja ihan lämmöllä muistelen, mutta en minä enää laula."
Yrittäjä

Aitolehdellä oli vuosina 2007–2015 Helsingissä toimiva enimmäkseen ravintolaviihteeseen keskittyvä ohjelmatoimisto Dance & Show Action Agency Martina Aitolehti ay. Yrityksen hankkeita ovat muun muassa Miss Helsinki -kilpailu ja showtanssiryhmä Martina & Dazzling Ladies. Nykyään Dazzling Ladies -tanssiryhmää luotsaa Suvi Pitkänen ja Miss Helsinki -kilpailulla on uusi omistaja. Aitolehti on vuodesta 2016 asti toiminut PTTP Company Oy:n toimitusjohtajana, ja lisäksi hän on pyörittänyt myös Cross-Swim Training Oy:tä.
Yrittäjänä Aitolehden työ koostuu pääasiassa erilaisista hyvinvointi-, fitness- ja ruokavaliovalmennuksista ja kuntoilu- ja lifestyleluennoista. Aitolehti on ollut Pohjoismaiden suurimman vuosittaisen Fitness-urheilu-tapahtuman Nordic Fitness Expon luennoitsijana aina 2010-luvun alkupuolilta asti. Lisäksi hän on muun muassa tuottanut messuille urheilullisia muotinäytöksiä.
Aitolehti on valittu Puma-yhteistyöurheilijaksi  ja -mainoskasvoksi Suomessa vuodeksi 2020.
Maaliskuussa 2020 Aitolehti julkaisi kirjan Elämäni kunnossa, joka sisältää treeni-, ruoka- ja elämäntapaohjeita ja hieman elämäkerrallista tietoa.
Aitolehdellä on oma nimikkotuotesarjansa, joka sisältää muun muassa urheilujuomajauheita ja shakereita Hän on myös tehnyt yhteistyötä  Yvette-urheiluvälinebrändin  kanssa vuodesta 2017 alkaen. Vuoden 2019 keväällä lanseerattiin ensimmäiset Aitolehden suunnittelemat urheiluvaate- ja uimapukumallistot, Yvette x Martina Yvette Finland Oy:lle.Toinen mallisto julkaistiin heti samana syksynä Tuotteita myydään mm Stockmannilla ja urheilualan verkkokaupoissa.
Diskografia > Albumit

Salarakkaat (2005, osana Salarakkaat-duoa)
Martina (2011)
Diskografia > Singlet

Omat singlet
Salarakas (2005, osana Salarakkaat-duoa)
9 Digits (2011)
Diamond Cuts Diamond (2011)
Red Light On (2011)
Checkmate (2011)
Vierailevana artistina
Sinut tahtoisin luokseni (2014)
Aiheesta muualla

Nanna ja Martina - Realtraing camp (arkistoitu)
Martina Aitolehti sanoo stop nettikiusaamiselle
HS Kuukausiliite Näin Martina myi itsensä meille
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle
Joel Nyström

| Joel Nyström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. toukokuuta 2002 (ikä 22) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Färjestad BK
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
NHL-varaus:  219. varaus, 2021 Carolina Hurricanes
Joel Nyström (s. 14. toukokuuta 2002 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Nyström pelaa lainasopimuksella kasvattajaseurassaan SHL-joukkue Färjestad BK:ssa. Hänellä on NHL-joukkue Carolina Hurricanesin kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka ulottuva tulokassopimus.
Carolina Hurricanes varasi hänet seitsemännellä kierroksella 219. varausvuorolla vuoden 2021 NHL:n varaustilaisuudessa. Nyström on pelannut 204 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 22 maalia ja 55 syöttöä eli yhteensä 77 tehopistettä. Nyströn on pelannut 36 SHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja seitsemän syöttöä eli yhteensä yhdeksän tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2025.
Elena Curtoni

Elena Curtoni vuonna 2010
Elena Curtoni (s. 3. helmikuuta 1991 Morbegno) on italialainen alppihiihtäjä. Hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua. Hän on voittanut nuorten maailmanmestaruuden ja sijoittunut aikuisten MM-kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi. Hänen siskonsa Irene Curtoni on myös alppihiihtäjä.
Arvokilpailut

Nuorten MM-kisoissa vuonna 2009 Curtoni sai alppiyhdistetyssä pronssia ja vuonna 2011 supersuurpujottelussa kultaa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi ja superalppiyhdistetyssä kuudenneksitoista. Schladmingissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 13:s ja supersuurpujottelussa 18:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja Sankt Moritzissa 2017 viidenneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli alppiyhdistetyssä neljäs ja syöksylaskussa kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi, supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja suurpujottelussa 20:nneksi.Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui alppiyhdistetyssä yhdeksänneksi, syöksylaskussa 13:nneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Saalbach-Hinterglemmin MM-kilpailuissa 2025 hän oli supersuurpujottelussa yhdeksäs.