stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alejandro Escovedo
Diskografia > Studioalbumit:

Gravity (1992)
Thirteen Years (1993)
With These Hands (1996)
Bourbonitis Blues (1999)
A Man Under the Influence (2001)
By the Hand of the Father (2002)
The Boxing Mirror (2006)
Real Animal (2008)
Street Songs of Love (2010)
Big Station (2012)
Burn Something Beautiful (2016)
The Crossing (2018)
La Cruzada (2021,The Crossing albumin espanjankielinen versio)
Echo Dancing (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alejandro Escovedo Wikimedia Commonsissa
Alejandro Escovedon kotisivut (englanniksi)
Escovedo esiintymässä vuonna 2017.
Escovedo vuonna 2024.
Suomen kielet

Suomen kielellinen tilanne kunnittain vuonna 2016
  yksikieliset suomenkieliset kunnat 
  kaksikieliset kunnat (suomi enemmistökielenä ja ruotsi vähemmistökielenä)
  kaksikieliset kunnat (ruotsi enemmistökielenä ja suomi vähemmistökielenä)
  yksikieliset ruotsinkieliset kunnat
  kaksikieliset kunnat (suomi enemmistökielenä ja saame vähemmistökielenä)
Suomi on kielellisesti verrattain homogeeninen maa, jossa suomen kielen asema on vahva, mutta maassa puhutaan pieneen asukaslukuun nähden useita kieliä: Ethnologue listaa Suomessa tavattavan 15 elävää kieltä. Maan viralliset kielet ovat suomi ja ruotsi, eikä laki määrittele erikseen vähemmistökieliä, vaikkakin se takaa valtion tuen joillekin kielille. Kotimaisten kielten keskuksen mukaan vuonna 2016 Suomessa puhuttiin 157:ää eri äidinkieltä. Suomessa puhuttaneen kuitenkin noin 500 eri kieltä äidinkielinä, jos pienetkin puhujayhteisöt huomioidaan.
Suomessa henkilö voi vapaasti omalla ilmoituksellaan määritellä äidinkielensä väestötietojärjestelmään.
Suomi ja ruotsi > Nykyään

Vuonna 2020 suomea puhui 86,9 % maan väestöstä ja ruotsia 5,2 %. Molempia kieliä säätelee kielilaki, joka muun muassa velvoittaa virkamiehiä hallitsemaan molemmat viralliset kielet. Suomen kielen puhujien määrä on laskenut 2010-luvun ja 2020-luvun taitteessa, sillä vuonna 2017 suomea puhui Suomessa 4 848 761 henkeä, ja vuonna 2020 heitä oli 4 811 067. Samaan aikaan ruotsin puhujien määrä laski 289 052 puhujasta 287 871 puhujaan.
Suomi ja ruotsi > 1800- ja 1900-luvuilla

Suomen suurruhtinaskunnan virallinen kieli oli yksinomaan ruotsi vuosina 1809–1902. Suomen kielen virallisen aseman puolesta alettiin kampanjoida jo 1820-luvulla, ja asia eteni erityisen kovaa, kun vuonna 1863 julkaistiin niin sanottu kielireskripti. Tätä ennen suomesta oli tehty ylimääräisellä asetuksella ylimääräinen oppiaine kaikissa poikakouluissa vuonna 1841, ja vuonna 1865 suomesta tuli ruotsin rinnalla koulukieli oppikouluissa ja kymnaaseissa.
Suomi ja ruotsi > Ahvenanmaan tilanne

Ahvenanmaa on ainoa Suomen alue, joka on yksinomaan ruotsinkielinen. Suomen kielilaki ei koske maakuntaa eikä suomi ole siksi pakollinen oppiaine Ahvenanmaan kouluissa.
Viittomakielet

Viittomakielisten oikeudet on taattu Suomen perustuslaissa, minkä lisäksi vuonna 2015 voimaan astunut viittomakielilaki velvoittaa valtion edistämään viittomakielisten mahdollisuuksia käyttää kieltään. Lain mukaan viittomakielisen määritelmä ei ole sidoksissa henkilön mahdolliseen kuulovammaan. Suomalaisen viittomakielen on voinut ilmoittaa äidinkielekseen Suomessa vuodesta 2008 alkaen. Väestötietojärjestelmään suomalaisen tai suomenruotsalaisen viittomakielen äidinkielekseen oli vuoden 2014 loppuun mennessä ilmoittanut yli 500 henkilöä. Erillisesti suomenruotsalaisen viittomakielen on voinut ilmoittaa äidinkielekseen väestötietojärjestelmään kesäkuusta 2021 alkaen.
Suomalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 5 500 henkeä, joista kuuroja on arviolta 3 000. Suomenruotsalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 300 henkilöä, joista kuuroja on noin puolet. Suomalaisen viittomakielen vaikutukset suomenruotsalaiseen kieleen ovat suuret johtuen suomenruotsalaisen viittomakielen käyttäjien vähäisestä määrästä ja viittojien yhteisön levittäytymisestä laajalle alueelle. Vuonna 2020 Yleisradio tulkkasi linnan juhlat molemmilla kotimaisilla viittomakielillä ensimmäistä kertaa.
Saamelaiskielet

Suomen valtio tunnustaa kolme saamelaiskieltä: pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame. Näistä kaksi viimeisintä ovat erittäin uhanalaisia. Inarinsaamea puhutaan ainoastaan Suomessa; koltansaamea puhutaan myös jonkin verran Venäjän puolella rajaa. Pohjoissaamella on puhujia Suomessa noin 2 000, inarinsaamella 300–400 ja koltansaamella noin 300. Näiden kolmen saamelaiskielen edustuksesta ja kehittämisestä vastaa Saamen kielineuvosto, joka toimii Saamelaiskäräjien alaisuudessa.
Saamelaiskielillä on ollut vuodesta 1992 lähtien virallinen asema saamelaisten kotiseutualueilla (Inari, Enontekiö, Utsjoki ja Sodankylän pohjoisosat), joissa saamelaisilla on oikeus saada palvelua viranomaisilta omalla äidinkielellään. Suomessa vain joka viides saamelainen merkitsee väestötietoihin äidinkielekseen saamen kielen. Saamelaiskäräjien keräämien tietojen mukaan Suomessa on 10 463 saamelaista, mutta vuoden 2015 väestötietojen mukaan saame oli merkitty äidinkieleksi koko maassa 1 957 henkilölle, joista 1 347 asui saamelaisten kotiseutualueen ulkopuolella. Vuodesta 2013 lähtien väestötietoihin on ollut mahdollista merkitä äidinkieleksi jokin tietty saamen kieli: etelä-, inarin-, kiltinän-, koltan-, luulajan- tai pohjoissaame. Eri saamen kieliä oli vuoteen 2019 mennessä merkitty äidinkieleksi väestötietoihin hyvin vähäisessä määrin.
Karjalan kieli

Karjalan kielen asemasta on käyty keskustelua, ja kielitieteen piireissä on yhteisymmärrys siitä, että karjala on oma kielensä. Sillä on muun muassa oma ISO 639-3 -koodi (krl).
Karjalan katsotaan olevan autoktoninen kieli, eli se on pitkään Suomessa käytetty kieli. Suomessa arvioidaan olevan noin 11 000 aktiivista karjalan puhujaa, joista suurin osa on Karjalan evakkoja ja heidän jälkeläisiään. Lisäksi noin 20 000 ihmisen arvioidaan osaavan kieltä jonkin verran. Vuodesta 2011 lähtien karjalan kielen on voinut merkitä äidinkielekseen väestötietojärjestelmään.
Yleisradio aloitti vuonna 2015 karjalankieliset uutiset (Uudizet karjalakse), jotka lähetetään joka perjantai Yle Pohjois-Karjalan kanavalla sekä Areenassa. Uutislähetys syntyy yhteistyössä Yleisradion ja Itä-Suomen yliopiston kanssa. Aikaisemmin mukana oli myös Karjalan Kielen Seura, joka sittemmin päätyi konkurssiin.
Suomen romanikieli

Suomen romanikielen tulevaisuus on jo pitkään ollut uhattuna Suomessa. Vuonna 2012 arviolta vain 30 % Suomen 13 000 romanista osasi romanikieltä, ja sen osaaminen painottui iäkkäisiin romaneihin. Yhtenä syynä kielen käytön vähyyteen on ollut pätevien opettajien puute. Suomen romanikieli on myös ollut pitkään eristyksissä muista Euroopan romanikielistä. Romanikieli on ennen kaikkea romanien kotikieli tai kryptolekti eli salakieli, ja suurin osa sillä kirjoitetusta kirjallisuudesta on tarkoitettu joko kielen opiskeluun tai hengelliseen käyttöön. Suomen romanien ensisijaisia kieliä ovat yhä enenevässä määrin suomi tai ruotsi.
Myös Suomen romanikieli on autoktoninen kieli Suomessa.
Vieraat kielet

Vuonna 1980 Suomen väestöstä vieraskielisten osuus oli 0,2 prosenttia, mutta vuonna 2023 jo 10,0 prosenttia.
Vieraskielisten osuus nousi vuoteen 1990 mennessä puoleen prosenttiin väestöstä eli 24 783 henkeä. Vieraskielisten osuus kasvoi, ja vuonna 2010 vastaava luku oli jo 224 388 henkeä, ja vuonna 2020 vieraskielisiä oli Suomessa 432 847. Vuoteen 2023 mennessä vieraskielisten väestöosuus oli likipitäen kaksikymmenkertaistunut vuoden 1990 osuudesta.
Vuonna 2020 eniten vieraskielisiä suhteessa kotoperäiseen väestöön on Ahvenanmaalla, pääkaupunkiseudulla, Närpiössä, Korsnäsissä, Pietarsaaressa ja Turussa. Vieraskielisen väestön osuus vaihteli näillä alueilla 10–22 prosentin välillä.
Oheinen taulukko kuvaa Suomen muuttumista monikielisemmäksi vuosina 1990-2023. Taulukko pohjautuu Tilastokeskuksen väestötietoihin vuoden viimeisen päivän (31.12.) mukaan vuosina 1990, 2000, 2010, 2020 ja 2023. Taulukon kielet on järjestetty 2023 lopun tilanteen mukaan. Vieraista kielistä esitetään suurimmat kielet eli ne, joita puhui vähintään 10 000 ihmistä.
Vieraat kielet > Vieraiden kielten taito

Vuonna 2017 18–64-vuotiaista suomalaisista vieraita kieliä kertoi osaavansa 93 prosenttia, kun huomioon otettiin vähäinenkin kielitaito. Useampaa kuin yhtä vierasta kieltä heistä osasi 78 prosenttia suomalaisista. Yhtä vierasta kieltä osasi joka seitsemäs, kahta vierasta kieltä joka kolmas ja kolmea tai useampaa kieltä lähes puolet. Naiset osasivat useampia kieliä kuin miehet. Naisista vähintään neljää kieltä osasi 24 prosenttia ja miehistä 14 prosenttia. Miehistä vain yhtä vierasta kieltä osasi joka viides ja naisista joka kymmenes. Miehistä joka kymmenes ei osannut vieraita kieliä, naisista 5 prosenttia.
Yleisin kahden osatun kielen yhdistelmä oli ruotsi ja englanti, joita osasi kaksi kolmesta aikuisista. Tämä tarkoittaa lähes 2,2 miljoonaa suomalaista. Englantia ja saksaa osasi noin kolmannes ja lähes yhtä moni ruotsia ja saksaa. Eniten vieraita kieliä taitamattomia oli 55–64-vuotiaiden joukossa, 17 prosenttia.
Suomalaisilla on vallalla ajatus siitä, että yksin englannin taito on riittävä vieraiden kielten taitoja ajatellen. Myös tilastot osoittavat näin. Vuonna 2019 julkistettujen Opetushallituksen tilastojen mukaan laaja kielitaito (enemmän kuin kahden vieraan kielen opinnot) alkaa olla Suomessa harvinaista. Kun vuonna 2005 ylioppilaskirjoituksissa yli 18 000 abiturienttia kirjoitti lyhyen toisen vieraan kielen, vuonna 2019 vastaava luku oli enää 3 900 abiturienttia. Toisen lyhyen vieraan kielen valitsi vuonna 2019 joka neljäs lukiolainen ja pitkän kielen alle joka viides. Näistä vain osa kirjoittaa aineen ylioppilaskirjoituksissa. Suomalaisten kapeneva kielitaito on 2020-luvulla alkanut huolettaa myös työntekijöitä palkkaavia yrityksiä. Toisaalta vieraskielisen väestön osuus on kasvanut Suomessa voimakkaasti.
Zdeněk Hřib

| Zdeněk Hřib |
| --- | --- |
 Hřib vuonna 2024
Prahan pormestari
 15. marraskuuta 2018 – 16. helmikuuta 2023  
Edeltäjä:  Adriana Krnáčová
Seuraaja:  Bohuslav Svoboda
Tšekin piraattipuolueen puheenjohtaja
 9. marraskuuta 2024 –  
Edeltäjä:  Ivan Bartoš
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1981 (ikä 43) Slavičín, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:  tšekkiläinen
Ammatti:  lääkäri, poliitikko
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  Tšekin piraattipuolue
Zdeněk Hřib (s. 21. toukokuuta 1981 Slavičín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen lääkäri ja poliitikko, joka on toiminut Tšekin piraattipuolueen puheenjohtajana marraskuusta 2024 lähtien. Tätä ennen hän toimi Prahan pormestarina vuosina 2018–2023.
Tausta ja yksityiselämä

Hřib syntyi Slavičínin kaupungissa lähellä Tšekin ja Slovakian nykyistä rajaa. Hän on opiskellut lääketiedettä Kaarlen yliopistossa ja oli opiskellessaan vaihdossa Taiwanissa. Valmistuttuaan Hřib on tysökennellyt terveydenhuollon parissa keskittyen erityisesti etäpalveluiden kehittämiseen.
Hřib on naimisissa ja hänellä on 3 lasta.
Prahan pormestarina

Hřib valittiin Prahan pormestariksi 15. marraskuuta 2018, jolloin 39 kaupunginvaltuuston 65 jäsenestä tuki häntä. Hän on pormestarikaudellaan saanut julkisuutta autoritaaristen valtioiden vastustajana. Hän on nimennyt Venäjän suurlähetystön läheisyydessä sijaitsevan aukion murhatun venäläisen oppositiopoliitikon Boris Nemtsovin mukaan. Toinen Venäjä-teemainen paikka, jonka nimeämiseen hän vaikutti on Anna Politkovskajan katu. Kiinan kanssa hän päätyi kiistoihin halutessaan poistaa Prahan ja Pekingin ystävyyssopimuksesta maininnan, jonka mukaan Praha ei tunnusta Taiwania. Ystävyyssopimus kaatui Kiinan kieltäydyttyä muutoksesta, jonka seurauksena Praha solmi uuden sopimuksen Taiwanin pääkaupungin Taipein kanssa. Hřib on myös vastustanut yhteistyötä Kiinan kanssa johtuen uiguurien kohtelusta. Hänen pormestarikaudellaan Praha on jatkanut Tiibetin lipun nostamista salkoon. Hřibin mukaan Kiinan kanssa käytyjen kiistojen taustalla vaikuttaa, että edellinen kaupunginhallitus antoi liikaa periksi Kiinalle ja politisoi ystävyyskaupunkisopimuksen.
Vuonna 2020 Hřib asetettiin väliaikaisesti poliisisuojelukseen. Tšekkiläinen Respekt-sanomalehti vihjaili suojelun johtuvan venäläisestä salamurhahankkeesta. Lehden mukaan venäläisen diplomaattipassin omistava mies matkusti viikkoja sitten Prahaan mukanaan risiiniä. Kremlin tiedottaja kiisti tiedon todenperäisyyden eikä Hřib kertonut syytä poliisisuojelullensa.
Prahan pormestarina > Pormestarikauden jälkeen

Vuonna 2024 Hřib valittiin piraattipuolueen puheenjohtajaksi.
Droupadi Murmu

| Droupadi Murmu |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (2022).
Intian presidentti
 25. heinäkuuta 2022–  
Pääministeri:  Narendra Modi
Varapresidentti:  Jagdeep Dhankhar
Edeltäjä:  Ram Nath Kovind
Jharkhandin kuvernööri
 18. toukokuuta 2015 – 12. heinäkuuta 2021  
Edeltäjä:  Syed Ahmed
Seuraaja:  Ramesh Bais
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1958 (ikä 66) Mayurbhanjin piirikunta, Odisha, Intia
Kansalaisuus:  intialainen
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
 Nimikirjoitus
Droupadi Murmu (santaliksi ᱫᱨᱚᱣᱯᱚᱫᱤ ᱢᱩᱨᱢᱩ, Drawpadi Murmu; s. 20. kesäkuuta 1958) on intialainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2022 Intian presidentiksi. Sitä ennen hän toimi Jharkhandin kuvernöörinä 2015–2021. Hän edustaa Intian kansanpuoluetta (BJP).
Murmu syntyi Mayurbhanjin piirikunnassa, Odishan osavaltiossa, adivasiperheeseen. Hän työskenteli alun perin opettajana, kunnes siirtyi mukaan politiikkaan ja tuli kahdesti valituksi Odishan osavaltioparlamentin lainsäätäjäksi. Kun BJP ja Biju Janata Dal tekivät yhteistyötä hän toimi osavaltioministerinä Naveen Patnaikin hallituksessa vuosina 2000–2004. Hän vastasi kaupankäynnistä, liikenteestä, kalankasvattamoista ja eläimistä. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin Nilakanthan palkinto parhaasta työstä lainsäätäjänä. Tultuaan valituksi Jharkhandin kuvernööriksi vuonna 2015 Murmu on ensimmäinen tehtävässä toiminut nainen. Vuoden 2017 presidentinvaalin edellä häntä arveltiin BJP:n tulevaksi presidenttiehdokkaaksi, mutta hänen sijastaan valittiin Ram Nath Kovind. Kuvernöörinä hän on painottanut koulutuksen merkitystä Intian alkuperäisväestölle ja kehottanut heitä välttelemään alkoholia.
21. heinäkuuta 2022 Murmu valittiin Intian presidentiksi. Hän oli ensimmäinen niin sanottuun alkuperäisväestöön kuuluva henkilö, nuorin ja toinen nainen, joka on valittu presidentiksi. Murmu astui virkaan 25. heinäkuuta.
Kunnianosoituksia

Keltaisen tähden ritarikunta ketjulla (Suriname, 2023)
Fidžin ritarikunnan seuralainen (Fidži, 2024)
Itä-Timorin ritarikunta suurketjulla (Itä-Timor, 2024)
Giuseppe Sabadini

Giuseppe Sabadini vuonna 1972.
Giuseppe Sabadini (s. 26. maaliskuuta 1949 Sagrado) on italialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän kuului Italian A-maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1974 mutta ei pelannut yhtäkään ottelua. Sabadini on toiminut pelaajauransa jälkeen valmennustehtävissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giuseppe Sabadini Wikimedia Commonsissa
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Zoff
2 Spinosi
3 Facchetti
4 Benetti
5 Morini
6 Burgnich
7 Mazzola
8 Capello
9 Chinaglia
10 Rivera
11 Riva
12 Albertosi
13 Sabadini
14 Bellugi
15 Wilson
16 Juliano
17 Re Cecconi
18 Causio
19 Anastasi
20 Boninsegna
21 Pulici
22 Castellini
Valmentaja Valcareggi
Právo

| Právo |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Borgis a.s.
Kokonaislevikki:  56 570 (2021)
Sitoutuneisuus:  sosiaalidemokraattinen
Kotikunta:  Praha
Kotimaa:  Tšekki
Kieli:  tšekki
Aiheesta muualla
Kotisivu
Právo on tšekkiläinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1990. Sen edeltäjä oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja Rudé právo. Nykyinen lehti on toimitukselliselta linjaltaan sosiaalidemokraattinen ja levikiltään maansa toiseksi suurin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (tšekiksi)
Vöyri

| Vöyri Vörå |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  63°07′55″N, 022°15′10″E
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Vaasan seutukunta
Kuntanumero:  944 (–2006), 946 (2011–)
Hallinnollinen keskus:  Vöyrin kirkonkylä
Perustettu:  1868 (entinen) 2011 (nykyinen)
Kuntaliitokset:  Vöyri-Maksamaa (2011) Oravainen (2011)
Pinta-ala ilman merialueita:  791,33 km² 119:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  1 499,91 km² 73:nneksi suurin 2022 
– maa:  782,14 km²
– sisävesi:  9,19 km²
– meri:  708,58 km²
Väkiluku:  6 209 149:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  7,94 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  17,4 %
– 15–64-v.:  55,8 %
– yli 64-v.:  26,9 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  12,2 %
– ruotsinkielisiä:  80,9 %
– muut:  6,9 %
Kunnallisvero:  9,2 % 117:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Jan Finne
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • RKP:   27
www.vora.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vöyrin kirkko.
Vöyri (ruots. Vörå) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 6 209 ihmistä, ja sen pinta-ala on 1 499,91 km², josta 9,19 km² on sisävesistöjä. Väestötiheys on 7,94 asukasta/km². Vöyrin naapurikunnat ovat Isokyrö, Kauhava, Mustasaari, Uusikaarlepyy ja Vaasa.
Kunta on kaksikielinen, 80,9 prosenttia asukkaista puhuu äidinkielenään ruotsia ja 12,2 prosenttia suomea. Vöyrillä on oma suomenruotsin murteensa.
Nykyinen Vöyrin kunta perustettiin vuonna 2011 Vöyri-Maksamaan ja Oravaisten kuntaliitoksessa. Vöyri-Maksamaan kunta oli syntynyt vuonna 2007, kun siihenastiset Vöyri ja Maksamaa liittyivät yhteen.lähde?
Nimen alkuperä

Nimi Vöyri on mainittu ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1367 ja Vöyrin pitäjä on mainittu ensimmäisen kerran 1443. Pitäjännimi Vöyri – Vörå on ollut sekä historian- että nimistöntutkimuksen kohteena ainakin vuodesta 1734 alkaen. On pohdittu, onko nimi alun perin suomalainen vai ruotsalainen ja mikä olisi nimenantoperuste. Vöyrin pitäjä sijaitsee historiallisella kielirajalla. Sen kylännimet ja monet kantatalojen nimet ovat kiistatta suomenkielistä alkuperää. On arvioitu, että väestö ruotsalaistui vasta 1500-luvun kuluessa. Siksi on perusteltua lähteä siitä, että itse pitäjännimikin on suomalaista alkuperää. Viimeisin nimistöntutkijoiden hyväksymä tulkinta on Lars Huldénin esittämä. Hän pitää varmana, että alkuperäinen nimi on suomalainen ja yksiosainen, mahdollisesti johdettu sanasta vieru. Sen kaksoisääntiö palautuu pitkään e:hen ja näkyy vanhassa kirjoitusasussa Weru. Nimen asialliseksi perustaksi Huldén arvelee maastonkuvausta: reuna, jyrkänne tai paikka, josta maa on vierinyt.
Historia

Kunnan alueella on sijainnut kolme pitäjää: Vöyri, Oravainen ja Maksamaa.
Historia > Esihistoria ja asutuksen syntyminen

Vöyrin esihistorialliset löydöt ovat Etelä-Pohjanmaan rikkaimpia ja ulottuvat ajalle 3300 eaa., kunnan itäosaan, joka ensimmäisenä nousi merestä. Pronssikaudelta Vöyriltä on löydetty useita hautaraunioita. Nuoremmalta rautakaudelta kansainvaellusajalle asti Vöyri oli Etelä-Pohjanmaan vaurasta ydinaluetta. Alueelta on löydetty useita huomattavia kalmistoja. Gulldyntin kalmistolöydöt ovat Suomen kansainvaellusajan (400–550 jaa.) rikkaimpia. Vöyrin asutus näyttää jatkuneen historialliselle ajalle asti.
Historia > Vöyrin seurakunnan perustaminen vuonna 1550

Varhaiskeskiajalla Vöyrille muutti satakuntalaisia uudisasukkaita ja 1500-luvulla alueelle saapui myös ruotsalaisia. Vuonna 1550 Vöyrin alueella oli noin 200 taloa. Vöyri kuului aluksi Pohjankyrön, Pietarsaaren ja Mustasaaren seurakuntiin, mutta 1500-luvun alussa se erotettiin omaksi seurakunnakseen. Seurakunnasta erosivat Oravainen (1676) ja Maksamaa (1775). Vöyrin ensimmäinen kirkko rakennettiin jo keskiajalla. Kirkkomäelle nousi kirkko 1500-luvun alussa ja nykyinen kirkko valmistui 1627.
Vöyriläisten vanhimpia elinkeinoja olivat maatalous, kalastus ja talonpoikaispurjehdus. 1700-luvulla myös tervanpoltto yleistyi. Maatalous kehittyi huomattavasti 1800-luvulla, jolloin kunta alkoi teollisutua. Oravaisten Kimon ruukki oli yksi Suomen ensimmäisistä rautaruukeista. Ruukki perustettiin 1703 ja siellä valmistettiin taoksia noin 200 vuotta. Vuonna 1736 rakennettiin Oravaisten masuuni, josta syntyi 1800-luvun lopulla Oravaisten tehdasyhdyskunta.
Oravaisissa käytiin eräs Ruotsin tappioon Suomen sodassa johtaneista taisteluista, Oravaisten taistelu, 14. syyskuuta 1808.
Historia > Kehitys kunnaksi vuodesta 1868 alkaen

Vöyrin ensimmäinen kuntakokous pidettiin 1868 ja ensimmäinen kansakoulu avattiin vuonna 1876. Vuonna 1900 Vöyrillä oli 8 431 asukasta. Sisällissodan aikaan Vöyri oli valkoisten tärkeä tukialue. Vöyrillä toimi kevät-talvella 1918 tilapäinen sotakoulu, jossa koulutettiin aliupseereita. Koulun oppilaista koottu Vöyrin kaarti osallistui Tampereen valtaukseen.
Vöyri yhdistyi Maksamaan kanssa Vöyri-Maksamaaksi 2007. Vöyri palasi kunnan nimeksi 2011, kun Oravainen liittyi siihen.
Vöyrin vaakunan on suunnittellut heraldikko Gustaf von Numers. Vöyrin nykyinen vaakuna on Maksamaan entinen vaakuna.
Maantiede

Vöyri on rukiin valtakuntaa eli sen pinta-alasta lähes kaikki alava maa-ala on peltoa. Kunnassa on myös paljon mäkiä, jotka ovat pääasiassa havupuiden peitossa.lähde?
Geologisesti Vöyri on hyvin alavaa. Monesta seikasta on pääteltävissä, että Vöyri on vanhaa saaristoa. Osassa maa-alaa on asuttu hyvinkin kauan, kun taas alavat maat ovat olleet meren peittämiä vielä muutama sata vuotta sitten. Vielä 1600-luvulla Rökiöön pääsi veneellä.lähde?
Maantiede > Kylät

Vöyrin hallinnollinen keskus sijaitsee Koskenkylän kylässä, jossa myös kunnanvirasto sekä koulut sijaitsevat. Myös valtaosa kaupoista ja palveluista on keskittynyt Koskenkylään.
Vöyri: Antiala (Andkil), Bergby, Bertby, Jörala, Kalapää, Kaurajärvi, Kaitsor, Karvsor, Koskenkylä (Koskeby), Kovik, Lomby, Lotlax, Lålax, Miemoinen (Miemois), Myrbergsby, Mäkipää, Palvis, Petterinmäki (Pettersbacka), Rekipelto (Rejpelt), Rökiö, Tukkor (Tuckor)
Maksamaa: Brudsund, Djupsund, Kärklax, Kvimo, Maksamaan kirkonkylä (Maxmo Kyrkoby), Särkimo, Tottesund, Västerö, Ölis, Österö
Oravainen: Kimo, Oravainen (Oravais), Karvat, Komossa, Oxkangar, Paljakka (Paljak), Österby
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Vöyrillä oli 6 616 asukasta, joista 3 355 asui taajamissa, 3 226 haja-asutusalueilla ja 35:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Vöyrin taajama-aste on 51,0 %. Vöyrin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vöyrin kirkonkylä | 1 810 |
| 2 | Oravaisten kirkonkylä | 1 215 |
| 3 | Maksamaan kirkonkylä | 330 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Talous

Vöyrin työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (12.5%)
Jalostus (35.8%)
Palvelusektori (50.5%)
Muut sektorit (1.2%)
Talousalueena Vöyri kuuluu Vaasan seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 47 978 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa korkeampi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 11. suurin.
Vöyrillä oli vuonna 2022 yhteensä 2 338 työpaikkaa ja kunnassa asui 2 707 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 59,2 prosenttia. Vöyrin työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 50,5 prosenttia, jalostuksen 35,8 prosenttia ja alkutuotannon 12,5 prosenttia.
Vöyrin työpaikkaomavaraisuus on 86,4 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 83,6 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 4,8 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Vöyrillä on 132,2 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Palvelut ja maatalous ovat Vöyrin suurimpia toimialoja. Vöyrin suurimpia yrityksiä ovat kansainvälisesti toimivat konepaja JTK Power sekä infrarakentamista ja tulkkausta järjestävä Juhan Paja. Myös puutavara-autojen päällirakenteiden valmistaja Alucar toimii Vöyrillä. Vöyrin suurin yritystuloverojen maksaja vuonna 2021 oli pakkaustehdas Orapac.