stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmi Järvelin
Koulutoimentarkastaja ja vapaan sivistystyön edistäjä

Vuonna 1974 Järvelin nimitettiin Pohjois-Karjalan lääninhallitukseen vapaan sivistystyön koulutoimentarkastajaksi, jonka vastuualueena olivat sekä kirjastot että opistot.  Järvelinin hoitaessa tehtävää kolmentoista vuoden ajan kansalais- ja työväenopistojen toiminta Pohjois-Karjalassa kehittyi merkittävästi. Päätoimisten opettajien määrä lisääntyi neljästä neljäänkymmeneenkahteen ja myös opetustuntien määrä  kohosi huomattavasti. Opetuksen sisältöä opistoissa yhtenäistettiin ja organisoitiin opettajien ja muun henkilökunnan täydennyskoulutus. Järvelin piti tärkeänä jatkuvaa suunnittelua, kokeiluja ja aktiivista seurantaa opistotyön laadullisessa kehittämisessä ja korosti lääninhallinnon ja opistojen tiivistä yhteistyötä.
Järvelinin työkauteen koulutoimentarkastajana ajoittui kulttuuri- ja kirjastoalan voimakas kehitys.17c Työn painopiste siirtyi valvonnasta neuvontaan, suunnitteluun ja kirjasto-, koulu- ja kulttuuritoimen keskinäiseen  yhteistyöhön.17c Kirjastotoimi sai uudenlaisen, entistä suuremman painoarvon yleisessä kulttuuripolitiikassa.17d Järvelinin toimesta alettiin järjestää läänin pienoiskirjastopäiviä kirjastotyön tason kohottamiseksi erityisesti haja-asutusalueilla.17a Pienoiskirjastopäivillä käsiteltiin vuosittain eri teemoja ja sovittiin tarvittavista toimenpiteistä. Tarkastelun kohteena olivat sivukirjastot v. 1980, kirjastolautakunta 1981, aineistonvalinta 1982, kirjastorakentaminen 1983 ja v. 1986 pohdittiin uutta kirjastolakia ja –asetusta sekä tiedonhaun apuvälineitä.17a Kokouksiin osallistui kirjastojen henkilökunnan lisäksi runsaasti luottamushenkilöitä.17a Niillä käydyn keskustelun ansiosta kirjastojen kehittämissuunnitelmat mm. aineistonvalinnassa konkretisoituivat yksityiskohtaisiksi tavoitteiksi. Kirjastojen ja koulujen yhteistyötä puolestaan rakennettiin solmimalla sitä koskevat sopimukset kaikissa kunnissa. Järvelin vastasi myös kirjastonhoitajapulan helpottamiseksi järjestetyn läänitason pätevöittämiskoulutuksen ja myöhemmin täydennyskoulutuksen suunnittelusta ja johtamisesta.17e
Ilmi Järvelinin asiantuntemusta käytettiin niin ikään valtakunnallisissa tehtävissä. 17b  Hänen artikkeleitaan ilmestyi paitsi sanomalehti Karjalaisessa ja Kirjastolehdessä myös kokoomateoksissa17b  Monipuolisena kulttuurihenkilönä tunnetulla Järvelinillä oli hyvät yhteydet muihin kulttuurialan toimijoihin. Hän vaikutti kulttuurielämässä kulttuuripolitiikan ja kirjallisuuden edustajana Pohjois-Karjalan läänin taidetoimikunnassa; jäsenenä vuosina 1977-82  ja varapuheenjohtajana vuosina 1980-82.
Järvelinin innovatiivisuus ja idearikkaus ei jäänyt huomiotta. Kansanvalistusseura palkitsi hänet ansioistaan vapaan sivistystyön edistäjänä erityisesti Pohjois-Karjalassa. Perusteluissa painotettiin Järvelinin aloitteellisuutta ja kykyä innostaa. Häntä kiitettiin myös inhimillisyydestä ja välittömyydestä. Palkinto, Rauni Liukon veistos Byrokraatti, oli myös tunnustus läänitasolla tehdystä kulttuurityöstä ja hallinnossa osoitetusta vireydestä.
Kirjastohistorian tutkija

Siirryttyään eläkkeelle vuonna 1987 Järvelin paneutui kirjastoalan historiaan, jota oli tutkinut jo aiemmin. Hänen kirjastotieteen ja informatiikan lisensiaatintutkimuksensa Neuvonnasta neuvontaan: Kirjastontarkastuksen historia 1800-luvun lopulta 1990-luvulle hyväksyttiin Tampereen yliopistossa vuonna 1992. Sitä seurasi vuonna 1998 väitöskirja Kunnankirjastojen toimintaedellytykset ja kirjastontarkastajan rooli kirjastotoiminnan kehittämisessä Kuopion läänin tarkastuspiirissä v. 1921-1961.   Tutkimus osoitti, että kunnallinen kirjastotoimi kehittyi kaikkialla Suomessa jotakuinkin samalla tavalla ja kehitys oli mahdollista kirjastontarkastajien ohjauksen ja valvonnan ansiosta.
Saulius Sondeckis

Saulius Sondeckis.
Saulius Sondeckis [son'dätskis] (11. lokakuuta 1928 Šiauliai – 3. helmikuuta 2016) oli liettualainen kapellimestari. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1980, ja hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon 1987. Hänelle myönnettiin myös Liettuan kansallispalkinto vuonna 1999.
Sondeckis opiskeli Vilnan konservatoriossa viulunsoittoa Aleksandras Livontasin johdolla ja valmistui vuonna 1952. Orkesterinjohtoa hänelle opetti Igor Markevitch. Hän alkoi itse opettaa Vilnan konservatoriossa vuonna 1957 ja hoiti siellä professuuria vuodesta 1977.
Sondeckis perusti Liettuan kamariorkesterin vuonna 1960. Hän johti esimerkiksi Berliinin, Pietarin ja Toronton filharmonikkoja. Sondeckis johti Salzburgin musiikkijuhlilla vuonna 1988 Arvo Pärtin ja Alfred Schnittken säveltämän Othello-baletin. Vuonna 1994 hän johti Mariinski-teatterissa Taikahuilun ja Eremitaašin teatterissa Orfeuksen ja Eurydiken esityksen. Hän istui esimerkiksi kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun tuomaristossa.
Pärtin teos Tabula rasa sekä Schnittken Concerto grossot nro 1 ja 3 ovat Sondeckikselle omistettuja sävellyksiä.
Aiheesta muualla

AllMusic: Saulius Sondeckis (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Australia  Kroatia  Puola 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 2
Slayer

| Slayer |
| --- | --- |

 Slayer Hellfest -festivaalilla vuonna 2017.
Tiedot
Toiminnassa:  1981–2019, 2024
Tyylilaji:  thrash metal
Kotipaikka:  Huntington Park, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Kerry King, kitara (1981–2019)  Tom Araya, laulu, basso (1981–2019)  Paul Bostaph, rummut (1992–1996, 1997–2001, 2013–2019)  Gary Holt, kitara (2011–2019) 
Entiset jäsenet:  Tony Scaglione, rummut (1986–1987)  Dave Lombardo, rummut (1981–1992, 2001–2013)  Jon Dette, rummut (1996–1997)  Jeff Hanneman, kitara (1981–2013) 
Levy-yhtiö:  Metal Blade, (1983–1985)   Def Jam, (1986–1988)   American, (1990–2009)   Nuclear Blast, (2015–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Slayer on yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye, joka perustettiin Los Angelesin alueella Huntington Parkissa Kaliforniassa vuonna 1981.
Slayerin alkuperäisjäsenet ovat basisti-laulaja Tom Araya, kitaristi Kerry King, kitaristi Jeff Hanneman ja rumpali Dave Lombardo. Yhtyeen lopettaessa alkuperäisestä kokoonpanosta olivat jäljellä Tom Araya ja Kerry King Jeff Hannemanin kuoltua ja Dave Lombardon erottua.
Slayer on ollut merkittävä vaikuttaja thrash metal -tyylilajin synnyssä, ja yhtyettä pidetään yleisesti musiikkityylinsä pioneerina. Slayer levytti thrash metalin tunnetuimpiin kuuluvan Reign in Blood -albumin vuonna 1986. 29-minuuttinen ja kymmenen kappaleen albumi sisälsi nopeinta thrash metalia, mitä siihen mennessä oli kuultu, ja sen intensiteettiä pidetään yhä ylittämättömänä. Yhtyettä syytettiin Reign in Bloodin myötä myös natsismista albumin avaavan, Josef Mengelestä kertovan kappaleen ”Angel of Death” vuoksi. Syytösten todenperäisyys on kyseenalaista muun muassa siksi, että albumin tuottanut Rick Rubin on juutalainen, Tom Araya on chileläissyntyinen ja yhtyeen rumpali Dave Lombardo kuubalaissyntyinen. Yhtyeen jäsenet ovat saaneet kiistää väitöksen paikkansapitävyyttä jo parin vuosikymmenen ajan.
Slayer konsertoi ja julkaisi albumeita läpimurron jälkeen 1980-luvulta 2000-luvulle saakka. Yhtye on julkaissut yhteensä yksitoista studioalbumia, yhden cover-albumin sekä kaksi konserttialbumia.
Hanneman kuoli maksasairauteen 2. toukokuuta 2013. Hannemanin tunnetuimpia sävellyksiä olivat muun muassa kuuluisa Angel of Death, Raining Blood, South of Heaven ja Seasons in the Abyss. Hanneman oli kuollessaan 49-vuotias.
Yhtye ilmoitti tammikuussa 2018 lopettavansa ja esiintyi jäähyväiskiertueellaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa touko−kesäkuussa 2018. Viimeinen konsertti pidettiin marraskuussa 2019, jonka jälkeen yhtye hajosi.
Helmikuussa 2024 Slayer palasi lavoille soittaen kolmen konserttia.
Historia > Perustaminen ja alkuajat (1981–1983)

Slayer sai alkunsa vuonna 1981, kun kitaristit Kerry King ja Jeff Hanneman tapasivat toisensa aikeinaan perustaa metalliyhtyeen. He pestasivat nopeasti yhtyeeseen laulaja-basistin Tom Arayan, ja King löysi rumpali Dave Lombardon. Yhtye esitti alkujaan muun muassa Iron Maidenin, Judas Priestin ja Venomin materiaalia lähinnä eteläisessä Kaliforniassa.
Metal Blade -levy-yhtiön johtaja Brian Slagel otti yhteyttä soittajiin nähtyään heidän konserttinsa ja tarjosi heille paikkaa yhtiönsä tulevalle kokoelma-albumille. Slayerin ensimmäinen äänitys oli ”Aggressive Perfector” kokoelmalla ”Metal Massacre III”. Kappale sai melkoisesti suosiota underground-piireissä ja sai Slagelin kiinnittämään yhtyeen yhtiönsä nimiin.
Yhtyeen alkuaikoina ja myöhemmin liikkuneiden huhujen mukaan Slayerin alkuperäinen nimi oli ”Dragonslayer” vuonna 1981 ilmestyneen samannimisen elokuvan mukaan. King on kuitenkin sitkeästi kiistänyt nämä huhut.
Historia > Klassikkoalbumi Reign in Blood (1986-1987)

Hell Awaitsin saavuttaman menestyksen jälkeen Rick Rubinin ja Russell Simmonsin perustama Def Jam Recordings -levy-yhtiö tarjosi Slayerille levytyssopimusta. Def Jam oli pitkälti hip hop -artistien levy-yhtiö, mutta Slayer päätti silti solmia levytyssopimuksen yhtiön kanssa. Sopimuksen ansiosta yhtye sai tuottajakseen Rick Rubinin, ja Def Jam kustansi yhtyeelle myös suuren budjetin seuraavan studioalbumin Reign in Blood äänittämistä varten. Albumille yhtye kirjoitti aiempaa lyhyempiä ja nopeatempoisempia kappaleita, ja suuren levy-yhtiön takaaman budjetin ansiosta myös albumin tuotantotaso nousiselvennä.
Reign in Blood äänitettiin Los Angelesissa, mutta julkaisuvaiheeseen siirryttäessä Def Jam Recordsin jakelija Columbia Records kieltäytyi julkaisemasta albumia levitykseen sen kansikuvituksen ja kappaleiden sanoitusten vuoksi. Columbian sijasta albumin jakeli lopulta Geffen Records, ja Reign in Blood julkaistiin vuoden 1986 lokakuussa. Albumi nousi lainkaan ilman radiosoiton tuomaa kaupallista apua Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan korkeimmillaan 94. sijalle, ja Britanniassa se oli albumilistan sijalla 47. Vuonna 1992 Reign in Blood ylitti Yhdysvalloissa kultalevyn myyntirajan yhtyeen uran ensimmäisenä albumina, ja se luetaan yhdeksi thrash metalin ja koko metallimusiikin merkittävimmistä julkaisuista. Menestyksen ohella albumi kuitenkin herätti myös negatiivista huomiota kappaleidensa vuoksi, ja yhtyettä syytettiin muun muassa natsismista Josef Mengelestä kertovan kappaleen”Angel of Death” vuoksi.
Lokakuussa 1986 Slayer aloitti Reign in Pain -maailmankiertueen esiintyen Yhdysvalloissa Overkillin ja Euroopassa Malicen kanssa. Yhtye esiintyi W.A.S.P.:n lämmittelijänä Yhdysvalloissa, mutta pian tämän jälkeen Dave Lombardo päätti erota yhtyeestä vedoten rahariitoihin. Kiertuetta jatkaakseen Slayer hankki Lombardon korvaajaksi Whiplashin Tony Scaglionen. Lombardo kuitenkin palasi yhtyeeseen jo vuonna 1987.
Vuonna 1987 Slayer äänitti alun perin Iron Butterflyn levyttämän kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida” elokuvan Alta nollan soundtrack-albumille. Kappale äänitettiin tuottaja Rick Rubinin painostuksesta ja yhtye oli jyrkästi sitä vastaan, mutta siitä tuli lopulta yhtyeen uran ensimmäisiä radiosoittoon päässeitä kappaleita.
Historia > Askel melodisempaan musiikkiin: albumit South of Heaven ja Seasons in the Abyss (1988)

Slayer aloitti neljännen studioalbuminsa South of Heaven äänittämisen tuottaja Rick Rubinin kanssa vuoden 1987 joulukuussa. Albumia äänitettiin Hit City West -studiolla Los Angelesissa ja Chung King -studiolla New Yorkissa, ja se valmistui vuoden 1988 helmikuussa kolmen kuukauden studiotyöskentelyn jälkeen. Reign in Bloodin jälkeen yhtye pyrki tietoisesti hidastamaan musiikkinsa tempoa, ja Tom Arayan laulusuorituksissa oli ensimmäistä kertaa mukana puhtaampia sävyjä ja melodioita. Jeff Hannemanin mukaan yhtye tiedosti jo varhaisessa vaiheessa, ettei se voisi enää ylittää edellisen studioalbuminsa musiikin nopeutta uudella albumillaan. Hänen mukaansa tarkoitetusti hitaan albumin äänittäminen oli uutena kokemuksena yhtyeelle vieras, eikä Slayer ole South of Heavenin jälkeen enää tehnyt vastaavanlaista muutosta levyttämäänsä musiikkiin. Uusia puolia yhtyeen kappaleissa olivat nyt myös sanoitukset, sillä aiemmin saatanallisille teemoille uskolliset sanoitukset saivat albumilla väistyä poliittisesti kritisoivien ja kantaa ottavien sanoitusten tieltä.
South of Heaven julkaistiin vuoden 1988 heinäkuussa. Albumi jakoi julkaisunsa alussa mielipiteitä sekä yhtyeen fanien että kriitikoiden keskuudessa tyylivaihdoksensa takia, mutta useissa myöhemmissä arvioissa South of Heaven on nostettu yhtyeen suurimpien klassikoiden joukkoon. Albumi nousi Billboard 200 -listalla sijalle 57., ja siitä tuli yhtyeen uran siihen asti nopeiten myynyt julkaisu ja myöhemmin toinen Yhdysvalloissa kultalevyrajan ylittänyt albumi.
Seasons in the Abyss julkaistiin vuonna 1990, ja sen myötä yhtye meni myös melodisempaan suuntaan, jonka voi kuulla esimerkiksi albumin nimikappaleessa. Nimikappaleesta Egyptissä kuvattu musiikkivideo oli Slayerin ensimmäinen laatuaan. Nimikappaleen lisäksi tunnettuja kappaleita olivat muun muassa ”War Ensemble” ja sarjamurhaaja Ed Geinistä kertova ”Dead Skin Mask”. Yhtye julkaisi seuraavana vuonna livealbumin Decade of Aggression ja piti pienen tauon. Vuonna 1992 rumpali Dave Lombardo erosi riitaannuttuaan muiden jäsenten, etenkin Kerry Kingin, kanssa. Lombardon paikan täytti Paul Bostaph.
Historia > Eteenpäin perinteisen thrashin, punkin ja uuden rumpalin voimin (1994–2001)

Vuonna 1994 julkaistiin yhtyeen odotettu seuraava albumi, Divine Intervention, joka sisältää muun muassa tunnetun kappaleen ”Dittohead”. Albumi sisälsi tuttua Slayeria ja oli kaupallisesti hyvin menestynyt, vaikka valtavirran musiikkimarkkinat olivatkin jo erkaantuneet heavy metal -musiikista uusien tyylilajien, muun muassa grungen, kasvattaessa suosiotaan.
Vuonna 1996 yhtye julkaisi yllättäen punk-lainoja sisältävän albumin Undisputed Attitude. Vuonna 1998 julkaistiin Diabolus in Musica, joka poikkesi tyyliltään selvästi yhtyeen aiemmista levyistä. Modernimpaa, hieman nu metal -vivahteista soundia hakenut albumi on yhtyeen ehkä vähiten arvostettu.
Vuonna 2001 yhtye julkaisi albumin God Hates Us All, jonka kappaleesta ”Bloodline” tehtiin musiikkivideo. Levy julkaistiin sattumalta samana päivänä, jolloin syyskuun 11. päivän terrori-iskut tapahtuivat. Jotkut sanoivatkin, että Slayer teki kaikkien aikojen mainostempun.
Historia > Alkuperäisen kokoonpanon paluu (2002–2009)

Vuonna 2002 Paul Bostaph jätti Slayerin terveydellisistä syistä ja alkuperäinen rumpali Dave Lombardo palasi yhtyeeseen kymmenen vuoden tauon jälkeen. Alun perin Lombardo palasi vain tilapäisesti, mutta jäi kuitenkin lopulta yhtyeeseen aina vuoteen 2013 saakka. Lombardon ensimmäinen paluun jälkeen tallennettu esiintyminen oli DVD-julkaisu Still Reigning vuodelta 2004.
Slayer julkaisi vuonna 2006 albumin Christ Illusion, jonka kappaleesta ”Eyes of the Insane” tehtiin musiikkivideo. Worcester Magazinen haastattelussa elokuussa 2007 Tom Araya sanoi yhtyeen tulevan albumin jäävän mahdollisesti heidän viimeisekseen.
Slayer voitti vuonna 2007 Grammy-palkinnon parhaasta metalliesityksestä Christ Illusion -albumin kappaleella ”Eyes of the Insane” ja vuonna 2008 Christ Illusion -albumin erikoispainoksen kappaleella ”Final Six”.
Historia > Viimeinen albumi (2014–2018)

Slayer julkaisi uutta materiaalia ensimmäisen kerran viiteen vuoteen huhtikuussa 2014 ”Implode”-kappaleen muodossa. Vapaasti yhtyeen sivuilta ladattava kappale on ensimmäinen julkaisu, jolla Gary Holt soittaa kitaraa. Yhtye ilmoitti solmineensa levytyssopimuksen Nuclear Blast Recordsin kanssa päättäen näin 28-vuotisen historiansa tuottaja Rick Rubinin kanssa. Kitaristi Kerry King kertoi 18. marraskuuta 2014 albumin äänitysten olevan enää viimeistelyä vaille. Viimeiseksi jäänyt levy Repentless julkaistiin 11. syyskuuta vuonna 2015. Albumin jälkeen Slayer kiersi maailmaa Repentless Tour -kiertueen merkeissä vuoteen 2017 saakka.
Repentlessin jälkeen Slayer suunnitteli vielä seuraavaa studioalbumia. Albumin runko olisi voitu kasata viime vuonna Repentlessin ylijäämämateriaalista. King sekä Holt mainitsivat asiasta haastatteluissa ja Holt sanoi olevansa valmis osallistumaan seuraavan albumin kappaleiden kirjoittamiseen. Kun Slayer julkaisi jäähyväiskiertueensa, Holt ilmoitti ettei Slayer julkaisekaan enää uutta studioalbumia.
Historia > Jäähyväiskiertue ja uran loppu (2018–2019)

22. tammikuuta 2018 Slayer ilmoitti lopettavansa uransa jäähyväiskiertueeseen. Asiasta ilmoitettiin ​​videolla, joka sisälsi kokoelman lehtileikkeitä, ​​julisteita ja promokuvia koko yhtyeen uran ajalta. Slayerin jäsenet eivät ole julkisesti selittäneet, miksi he lopettivat uransa. Arvellaan, että merkittävä syy päätökseen on Tom Arayan halu olla kiertämättä enää ja viettää aikaa perheensä kanssa. Araya oli jo useita vuosia vihjannut mahdollisesta eläkkeelle jäämisestä. Jeff Hannemanin kuolemaa pidetään myös syynä, sillä Hanneman oli yhtyeen johtohahmo eläessään.
Dave Lombardon toivottiin osallistuvan jäähyväiskiertueelle, mutta jäsenten kanssa edelleen riidoissa ollut Lombardo kielsi kaikki mahdollisuudet.
Jäähyväkiertue alkoi Pohjois-Amerikasta toukokuussa 2018. Loppuvuonna yhtye kiersi Eurooppaa. Joulukuussa Gary Holt ilmoitti, ettei hän pääse mukaan Euroopan-kiertueen loppuosuudelle ollakseen kuolemansairaan isänsä kanssa. Vio-lence- ja Machine Head -yhtyeiden kitaristi Phil Demmel tuli Holtin tilalle.
Slayerin viimeinen konsertti pidettiin Yhdysvalloissa Inglewoodissa 30. marraskuuta 2019. Viimeisenä soitetun "Angel of Deathin" jälkeen yhtye jäi lavalle vielä 10 minuutiksi kiittämään fanejaan.
Historia > Hajoamisen jälkeen (2020–)

Kerry King on jatkanut musiikin tekemistä Slayerin jälkeen. Elokuussa 2020 King kertoi Dean Guitarsin YouTube-kanavalle ladatussa haastattelussa, että hänellä on yli kahden albumin verran kappaleita uuteen projektiinsa, jota ei vielä julkistettu. Paul Bostaph vahvisti myöhemmin, että hän ja King työskentelevät uuden projektin parissa, joka kuulostaa Slayeriltä ilman, että se olisi Slayer.
Gary Holt jatkaa levyttämistä ja esiintymistä Exoduksen kanssa.
Tom Araya on vetäytynyt musiikillisen toiminnan parista eikä ole antanut haastatteluja Slayerin viimeisen kiertueen jälkeen. Poikkeuksena tähän Araya esiintyy thrash metal -aiheisessa dokumenttielokuvassa Murder in the Front Row.
Slayerin jäsenet ovat tyrmänneet kaikki spekulaatiot yhtyeen paluusta. Gary Holtin mielestä yhtye lopetti tyylillä ja oli uransa huipulla.  Lokakuussa 2021 Kerry King sanoi Slayerin lopettaneen hänen mielestä liian aikaisin ja lisäsi ikävöivänsä soittamista. King ei ole sulkenut pois mahdollisuutta pitää uusia Big Four -konsertteja Metallican, Megadethin ja Anthraxin kanssa, mutta sanoi heti perään ettei usko Slayerin soittavan enää koskaan. Tom Arayan vaimo on myös kieltänyt mahdollisuuden Slayerin paluuseen.
Helmikuussa 2024 Slayer julkisti palaavansa konserttilavoille ainakin kahden konsertin merkeissä saman vuoden syyskuussa. Huhujen mukaan yhtyeen paluu tapahtuisi samalla kokoonpanolla, jolla se soitti ennen vuoden 2019 lopettamistaan.
Slayerin musiikki

Slayerin musiikki perustuu hyvin pitkälti kahden kitaristin erittäin nopeatempoiseen, kitarankieliä sahaavaan riffittelyyn, jota samankaltainen, kitaroita seuraava bassolinja tukee. Useiden Slayer-kappaleiden rakenne on samankaltainen: A-osan ja kertosäkeen jälkeen seuraa kahdesta neljään soolokitaraosuutta, jotka kitaristit Hanneman ja King usein soittavat vuorotellen ja toisiaan täydentäen. Esikoisalbumi Show No Mercy sisältää vielä sooloja, joissa oli melodioita, mutta sen jälkeen kitaristien atonaaliset soolot ovat muodostuneet yhtyeen tavaramerkiksi. Rumpukompeissa korostuu tuplabasarien käyttö ja nopeat fillit, jotka ovat rumpalille haasteellisia tempon noustessa ajoittain yli 200 iskuun minuutissa. Tom Arayan lauluosuudet ovat tavallisesti äärimmäisen nopean tempon taustalla tasaista, vain muutaman laulunuotin sisältävää laskettelevaa hokemista.
Yhtyeen sanoitukset käsittelevät useimmiten uskontoa, uskonnonvastaisuutta, kuolemaa, sotaa, sarjamurhaajia ja yhteiskuntaa. Yhtyeen 1980-luvun tuotannossa on vahvoja viitteitä myös kauhua ja paholaista käsitteleviin teemoihin. Yhtyeen alkuaikojen saatanallinen imago ja lyyriset teemat saivat vahvasti vaikutteita brittiläiseltä Venom -yhtyeeltä. Slayerin eri kappaleiden sanoittajat voi usein tunnistaa tekstien perusteella, sillä Kerry King käyttää sanoituksissaan miltei aina loppusointuja, mutta Jeff Hanneman ja Tom Araya eivät.
Slayerin myydyimmät albumit ovat Reign in Blood, South of Heaven, Seasons in the Abyss sekä Divine Intervention, joista jokainen on ylittänyt kultalevyrajan Yhdysvalloissa. Myös konserttitaltiointeja War At the Warfield ja Still Reigning on myyty pelkästään Yhdysvalloissa DVD-levyjen kultalevyrajan rikkonut määrä.
Lavaesiintyminen

Lavalla Gary Holt (aikaisemmin Jeff Hanneman) oli yleisöstä katsottuna aina Tom Arayan vasemmalla ja Kerry King oikealla puolella. Ryhmitys on tallennettu myös livealbumille Decade of Aggression, jolla Jeff Hannemanin kitara kuuluu ainoastaan vasemmasta kanavasta (kaiuttimesta) ja Kerry Kingin kitara vain oikeasta. Samaa tekniikkaa käytettiin myös useilla studioalbumeilla, joista poikkeuksena Divine Intervention on ainoa Slayer-albumi, jolla Jeff Hannemanin kitara kuuluu oikeasta kanavasta. Lavamonitoroinnissa Kerry King kuunteli rumpuja ja omaa kitaraansa, Gary Holtille (aiemmin Jeff Hannemanille) ohjattiin bassorummun ääni.
Yhtyeen alkuvuosina vasenkätinen, mutta oikeakätisesti bassoa soittava Araya alusti seuraavaa soitettavaa kappaletta pitkähköillä yksinpuheluilla, mutta 2000-luvusta alkaen hänen puheenvuoronsa vähentyivät. Arayan tavaramerkiksi muodostui seistä kappaleiden välissä yhden valonheittimen valokeilassa, tarkkailla yleisöä ja hymyillä huutomyrskyn keskellä. Arayalla oli myös tapana kiitellä vuolaasti yleisöä konsertin aikana hyvin nöyrällä äänensävyllä. Kitaristit King, Holt (aiemmin Hanneman) sekä rumpali Bostaph (aiemmin Lombardo) eivät koskaan keskustelleet yleisön kanssa.
Slayerin lavarekvisiitta oli hyvin vähäistä. Tavallisesti lavalla oli näkyvissä vain Marshall-vahvistinkaapeista rakennetut seinät rumpulavan molemmin puolin. Lavalla oli usein vain uusimman albumin aiheiden mukaista kuvitusta ja valonheittimiä. Yhtye käytti hyvin vähän pyrotekniikkaa. Harvoja poikkeuksia efektien käytössä yhtyeen pitkällä uralla oli Still Reigning -DVD:tä ja kiertuetta sekä The Unholy Alliance III -kiertuetta varten tehty efekti, jossa kappaleen ”Raining Blood” aikana koko lava ja soittajat kappaleen nimen mukaisesti saivat niskaansa keinoverestä luodun verisateen.