stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kynofobia

Kynofobiaa poteva pelkää koiria.
Kynofobia on sairaalloinen pelko koiria kohtaan. Suurin osa kynofobiasta kärsivistä pelkää suuria, vihaisen näköisiä koiria. Joissain tapauksissa kynofobiasta kärsivä pelkää myös pienempiä koiria ja koiranpentuja. Tavallisesti kynofobia kehittyy 10-13-vuotiaille lapsille. Tavallinen tapa hoitaa kynofobiaa on desensibilisaatio eli siedätyshoito.
Korvenjärvi

| Korvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Uusikaupunki 
Koordinaatit:  60°47′49″N, 21°33′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Niinioja
Järvinumero:  32.009.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  9,2 m 
Rantaviiva:  2,313 km 
Pinta-ala:  19,248  ha 
 fiKorvenjärvi 
Korvenjärvi eli Niinijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan 	Korvessa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede

Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi on Sautunjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 9 kilometriä pitkä Niinioja.
Järvellä on 2,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota tai moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu muutama asunto, joille johtaa tiet Kalannista.
Historia

Korvenjärven vedenpinnan laskeminen on tapahtunut ennen vuotta 1908, jolloin itsellinen Iisakki Salminen haki lupaa lunastaa "Niinijärven" vesijättömaita itselleen. Myös Nästin kylässä on Niinijärvi, joka vaikuttaa lasketulta.
Kynnysraha

Kynnysraha on termi, joka esiintyy usein yrityksen toimitilahankinnan yhteydessä. Sillä tarkoitetaan hyvälle liikepaikalle pääsemisestä maksettavaa korvausta. Hyvä liikepaikka on mm. ravintoloille usein erittäin tärkeä. Yrityskauppatilanteessa kynnysraha voi sisältyä yrityksestä maksettavaan liikearvoon, ns. good will -arvoon. Näin ollen yrityksen taloushistorialla ei välttämättä ole merkitystä kauppatilanteessa: yritys voi olla toiminut tappiollisesti, mutta sen realisointiarvo siitä huolimatta olla merkittävä.
Kynnysrahaksi kutsutaan myös työntekijältä perittävää korvausta työpaikan saamisen vastineeksi. Tällaisen kynnysrahan periminen on Suomessa laitonta.
Käsnäjalat

J – kes­kim­mäi­set pa­rit o­vat käs­nä­jal­ko­ja, K – taain­mai­nen käs­nä­jal­ka­jal­ka­pa­ri. Ni­ve­lel­li­set ja­lat o­vat F, G ja H.
Käsnäjalat eli valejalat ovat nivelettömiä raajoja takaruumiissa joita on joillakin hyönteislajien toukilla kuten perhosilla, sahapistiäisillä ja joillakin niveljalkaisilla. Perhosten toukilla on käsnäjalkoja yleensä 3–6 paria. Sahapistiäisten toukilla niitä on vähintään kuusi paria. Käsnäjalkaisilla (Onychophora) on nimensä mukaisesti useita kaksikyntisiä pareja käsnäjalkoja. Myös perhosten toukilla on käsnäjaloissaan kynsimäisiä koukkuja helpottamassa tarttumista liikkuessa.
Uu­den­see­lan­nin­käs­nä­jal­kai­sen raa­jat joi­den pääs­sä on kak­si kynt­tä.
Ardices glatignyi tou­kan kä­snä­ja­lat.
Koukkuja tou­kan käs­nä­ja­lois­sa.
Aiheesta muualla

Suzuki, Yuichiro & Palopoli, Michael F.: Evolution of insect abdominal appendages: are prolegs homologous or convergent traits?. Development Genes and Evolution, 2001, 211. vsk, s. 486–492.  doi:10.1007/s00427-001-0182-3.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.12.2019. (englanniksi)
Käskyvuori

Käskyvuori
| --- | --- |
Sijainti:   Kihniö
Korkeus merenpinnasta:  187,9 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Käskyvuori  on korkea, selvästi ympäristöään korkeammalle nouseva kalliomuodostelma Pirkanmaan pohjoisosissa, Kihniön ja Kurikan rajalla. Käskyvuoren lakialue on suojeltu osana Päretkivenneva-Teerineva-Pohjasneva-nimistä Natura 2000 -aluetta.
Käskyvuoren huippu, 187,9 metriä merenpinnasta, on juuri ja juuri Kihniön kunnan puolella. Se on läheisen, Kurikan puolella sijaitsevan Käskylammen pintaa 45,2 metriä korkeammalla. Käskyvuoren pohjoisreuna on varsin jyrkkä: se putoaa vuoren laelta suolle yli 25 metriä noin 55 metrin matkalla. Käskyvuoren eteläpuolella on toinen korkea kalliomuodostelma, noin 180 metriä merenpinnasta.
Käskyvuoren laelle päättyy Kihniön Pyhäniemestä alkava 21 kilometrin maastoliikuntareitti. Vuoren laella on laavu, ja noin 50 hengen taukopaikka tulisijoineen sekä näkötorni. Tulistelupaikalle johtaa vaativa esteetön ulkoilureitti.  Käskyvuoren puurakenteinen näkötorni avattiin yleisölle vuonna 2017, ja hankkeen toteutuksesta vastasi Kihniön Lions Club ry. Tornin rakennusmestarina oli Jouko Alhainen. Näkötorni on 11 metriä korkea, ja sijaitsee Käskyvuorella aiemmin sijainneen kolmiomittaustornin paikalla. Vappuna 2017 järjestetyssä avajaistilaisuudessa oli satoja vieraita.
Alue on Kihniön kunnan omistama ja ylläpitämä.
Käskyvuori on osa Pirkanmaan, Pohjois-Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan rajaseudulla sijaitsevaa Lauhavuori-Hämeenkangas Unesco Global Geoparkia.
Aiheesta muualla

Käskyvuori Kihniön kunnan sivustolla
Kínaros

Kínaroksen saari ja lähisaaret kartalla.
| --- | --- |
Sijainti:  36°58′49″N, 26°17′27″E, Léros Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Korkein kohta:  Papás, 296 m
Pinta-ala:  4,577 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kínaros (kreik. Κίναρος) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 4,577 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kínaros kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kínaros sijaitsee Egeanmeressä Amorgóksen ja Kálymnoksen välisellä merialueella. Sen itäpuolella sijaitsee Lévitha.
Kynopolis (Ala-Egypti)

| Kynopolis> Κυνόπολις.Sijainti |
| --- | --- |
 Kynopolis
Koordinaatit:  30°53′46″N, 31°14′03″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Bana Abu Sir, Samannoud, Al-Gharbiyya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Busirites, Delta, Egypti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kynopolis (m.kreik. Κυνόπολις eli Κυνων πόλις, Kynōn polis, lat. Cynopolis; ”Koirakaupunki”) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja kuului Busiriteen nomokseen. Kaupungin pääjumala oli koiranpäinen Anubis.
Kynopolis sijaitsi Niilin varrella Niilin suistossa lähellä nykyistä Bana Abu Siria. Joskus kaupunki on tulkittu samaksi kaupungiksi kuin Busiris. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Kynopolitēs (Κυνοπολίτης). Bysanttilaisella kaudella kaupungin nimeksi tuli Nova Justiniana.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen, merkittävämpään Kynopolikseen, joka sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa.
La Châtelaine

| La Châtelaine |
| --- | --- |
 La Châtelainen kirkko
 La Châtelaine
 Koordinaatit: 46°52′32″N, 5°49′09″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Jura
Arrondissementti:  Lons-le-Saunier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,2 km²
Väkiluku (2014):  133 
 – Väestötiheys:  10 as./km²
Kunnan numero:  39116
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Châtelaine on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikaisen linnan Château de La Châtelainen rauniot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Châtelaine Wikimedia Commonsissa
Sierra Leonen siirtomaa ja protektoraatti

Sierra Leonen siirtomaa ja protektoraatti (engl. Colony and Protectorate of Sierra Leone) oli osa brittiläistä imperiumia abolitionismin ajasta siirtomaavallan purkautumiseen asti. Vuonna 1808 perustettiin kruununsiirtomaa, johon kuului Freetownin ympäristö. Protektoraatti perustettiin puolestaan vuonna 1896, ja siihen kuului nykyisen Sierra Leonen sisäosat. Siirtomaa ja protektoraatti olivat erilliset hallintoalueensa. Freetown toimi vuosien 1821 ja 1874 välillä Brittiläisen Länsi-Afrikan pääkaupunkina.
Valtion latinankielinen motto oli Auspice Britannia liber, ”Vapaa Britannian suojeluksen alla”. Motto näkyi muun muassa valtion myöhemmässä lipussa sekä vaakunassa.
Sierra Leone itsenäistyi imperiumista vuonna 1961 ja oli Commonwealth realmina vuosikymmenen, kunnes siitä tuli lopulta nykyinen Sierra Leonen tasavalta vuonna 1971.
Historia > Siirtokunnan perustamisen taustat

Länsi-Afrikka oli kauan ollut Atlantin orjakaupan uhrina. Orjakaupalla oli suuri vaikutus Länsi-Afrikan politiikkaan sekä yhteiskuntaan. Sillä oli tuhoava vaikutus erityisesti sisämaan, mutta myös rannikon heimoja kohtaan. Jotkin heimot hyötyivät orjakaupasta ja tekivät yhteistyötä orjakauppiaiden kanssa vastineeksi rahasta, hyödykkeistä tai aseista. Kaupankäyntiin osallistuneilla heimoilla oli usein etuasema muihin heimoihin, minkä ansiosta ne saivat alueella enemmän valtaa.
Kaikki orjat eivät välttämättä olleet orjia loppuelämänsä ajan. Orjan oli lain mukaan mahdollista ansaita tai ostaa vapautensa. Karibian tai Amerikan plantaaseilla monet orjat ansaitsivat tämän oikeuden. Jotkut vapautetuista tarjosivat palveluksiaan Britannian merivoimille, joka tarvitsi aina henkilöstöä. Pienempi osa liittyi Britannian armeijaan. Monet vapautetuista mustaihoisista orjista olivat urhoollisia ja ansaitsivat siten upseeriensa ihailun. Tämän vuoksi tohtori Henry Smeathman ehdotti vuonna 1786 siirtomaan perustamista armeijasta tai laivastosta vapautetuille mustaihoisille miehille. Tämä tapahtui juuri Yhdysvaltain vapaussodan jälkeisenä aikakautena, joten oli useita veteraaneja, joilla ei ollut erityistä paikkaa kutsua kodikseen.
Historia > Siirtokunnan perustaminen

Länsi-Afrikkaan perustettiin vuonna 1787 oma siirtomaa Britannian armeijasta tai laivastosta vapautetuille mustaihoisille, ja noin 400 mustaa miestä ja naista saapui sinne. Seuraavana vuonna temnepäällikkö Naimbana II myi kapteeni John Taylorille palan maata, jota Britannian vallan alla olleet uudisasukkaat ja heidän perillisensä voisivat käyttää.
Ensimmäisellä siirtokunnalla oli vaikeuksia vaativan ympäristön kanssa, eivätkä kaikki paikalliset olleet mielissään nähdessään eurooppalaisia tapoja omaksuneita mustaihoisia. Britanniassa monet vaikutusvaltaiset tukijat, kuten William Wilberforce, lobbasivat laajemman hankkeen puolesta. Sen seurauksena perustettiin Sierra Leone Company ja suurempi siirtokunta suunniteltiin alueelle, jota kutsuttaisiin Freetowniksi. Siirtokunta sai uudisasukkaita Nova Scotiasta, josta sinne muutti vapautettuja orjia, jotka pelkäsivät joutuvansa uudelleen orjuutetuiksi, jos he jäisivät Amerikkaan.
Vapautettuja orjia saapumassa Freetowniin vuoden 1835 piirustuksessa.
Freetown vuonna 1803.
Buncen saari vuonna 1807.
Historia > Ongelmia taloudessa

Ranskan vallankumoussotien ja Napoleonin sotien aikana Ranskan laivasto teki ryöstöretkiä Sierra Leoneen. Atlantin orjakauppa lakkautettiin 1800-luvun alussa, minkä jälkeen rannikolla liikkuvien vihollislaivojen vapautetut orjat vietiin Freetowniin. Heillä olisi ollut mahdollisuus palata omien heimojensa pariin, mutta vain muutamat tekivät näin. Tämä johtui osittain käytännön syistä, mutta osittain siitä, että eurooppalainen taloudenhoito oli tullut heille tutummaksi kuin heimojen taloudenhoito.
Siirtomaan hallinnoimiseen ja puolustamiseen kului Britannialta paljon varoja. Sen puolustus joutui huolehtimaan sekä mereltä että maalta tulevia hyökkäyksiä. Sisämaa Freetownin ulkopuolella oli epävakaata ja rauhatonta aluetta, jossa useat heimot kilpailivat vallasta.
Orjuus lakkautettiin 1833 koko brittiläisen imperiumin alueella, minkä seurauksena Freetowniin alkoi saapua yhä enemmän ihmisiä. Orjuuden lakkauttaminen merkitsisi myös Länsi-Afrikan taloudellista lamaantumista, sillä kaupankäynti rannikolla ei enää kiinnostanut eurooppalaisia yhtä paljon kuin aiemmin. Kaupankäynnin tuotto heikkeni entisestään, kun Britannian merivoimien orjuudenvastaiset laivueet alkoivat valvoa rannikkoa. Talouden ainoa pelastus oli palmuöljy. Teollisen vallankumouksen sivuilmiönä ihmiset tarvitsivat enemmän saippuaa, jota pystyi valmistamaan palmuöljystä. Sitä saatiin kuitenkin monilta alueilta, joten Sierra Leonella oli kaupassa useita kilpailijoita.
Freetown vuonna 1850.
Regent vuonna 1850.
Freetown vuonna 1856.
Historia > Siirtomaan laajentaminen

Britit tiukensivat 1800-luvun aikana otettaan myös Sierra Leonen sisämaasta, koska heimojen väliset yhteenotot aiheuttivat epävakautta ja vaikeuttivat kaupankäyntiä. Lisäksi alueelle tuli koko ajan lisää uudisasukkaita, joten maa-alasta oli pula. Ranska oli alkanut laajentaa Ranskan Guinean alueita, ja Sierra Leonen laajeneminen pysähtyikin lopulta ranskalaisten vaatimiin alueisiin.
Ranskalaiset ja britit ottivat yhteen vuonna 1893, kun ranskalaiset joukot luulivat brittiläistä retkikuntaa muslimipalkkasotilaiksi ja hyökkäsivät heidän kimppuun. Tapauksen jälkeen Freetownista tuli Britannian armeijan päämaja Länsi-Afrikassa, ja sinne sijoitettiin jalkaväkeä, pioneereja ja  tykistöä. Siirtomaasta saatiin puolestaan pataljoona Royal West African Frontier Forceen.
Historia > Rooli toisessa maailmansodassa

Britannian julistaessa sodan natsi-Saksalle syyskuussa 1939 myös Sierra Leonesta tuli osa toista maailmansotaa muun imperiumin mukana. Siirtomaalla ei ollut sodan kannalta erityisen tärkeitä resursseja, mutta Freetown oli merkittävä kaupunki Britannian merivoimille, koska siellä oli hyvä luonnonsatama. Ranskan Länsi-Afrikkaan kuuluneet siirtomaat Senegal ja Guinea olivat sodan vuoksi natsi-Saksan ohjaaman Vichyn Ranskan nukkehallituksen hallitsemia, joten ne aiheuttivat uhan Britannian Etelä-Atlantin merireiteille.
Britit värväsivät sotilaita Sierra Leonessa, jossa ei ollut asevelvollisuutta, mutta jossa heimopäälliköitä käytettiin rohkaisemaan asukkaita värväytymään. Monet värvätyistä sierraleonelaisista taistelivat Britannian armeijassa Burmassa.
Sierraleonelainen rykmentti vuonna 1939.
Brittisotilaita Freetownissa marraskuussa 1942.
Freetown marraskuussa 1942.
Hopeaseppä Sierra Leonessa noin vuonna 1944.
Nainen Bossa noin vuonna 1944.
Historia > Siirtomaa-ajan viimeiset vuodet

Toisen maailmansodan päätyttyä Afrikan siirtomaat alkoivat vaatia yhä ponnekkaammin itsenäistymistään. Britit alkoivat myöntää sierraleonelaisille enemmän valtaa siirtomaan hallintotoimissa.
Sierra Leone oli melko jakautunut yhteiskunta. Siirtomaahan muuttaneilla ei ollut paljonkaan yhteistä sisämaan afrikkalaisten kanssa. Molemmat ryhmät pitivät tapansa ja elivät toisistaan erillään, mikä vaikutti merkittävästi vuonna 1961 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen tapahtuneeseen epävakauteen.
Sierra Leone itsenäistyi Sierra Leonen Commonwealth realmina 27. huhtikuuta 1961. Commonwealth realmina Britannian monarkki Elisabet II pysyi silti vielä maan valtionpäämiehenä ja toimi maassa kenraalikuvernöörin edustamana.
Edward Wilmot Blyden III ja Sierra Leone Independence Movement (SLIM) kampanjoimassa vaalien puolesta Sierra Leonessa vuonna 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sierra Leonen siirtomaa ja protektoraatti Wikimedia Commonsissa
Kwaw Ansah

| Kwaw Ansah |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1941 (ikä 82–83) Agona Swedru, Ghana
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija, tuottaja, mainosalan yrittäjä
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Heritage Africa (1989)
Palkinnot
 FESPACO:n kultainen Yennengan ori (1989) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Kwaw Ansah (s. 1945 Agona Swedru, Ghana) oli ghanalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja, tuottaja ja mainosalan yrittäjä.
Hän opiskeli vuosina 1961-1963 Lontoossa Regent Street Polytechnicissa ja sai teatterisuunnittelun diplomin. Tämän jälkeen hän opiskeli Yhdysvalloissa American Academy of Dramatic Artsissa New Yorkissa sekä American Music and Drama Academyssä.
Hänellä on ollut vuodesta 1971 oma mainostoimisto Target Advertising Services, joka sittemmin sai nimekseen Target Saachi & Saachi ja on aloitti yhteistyössä kansainvälisen Saachi & Saachi -mainosjätin kanssa. Vuonna 1977 Ansah perusti elokuvien tuotantoyhtiön (Film Africa Limited). Hän on perustanut myös riippumattoman ghanalaisen televisioaseman (TV Africa), jokayhtiöitettiin loppuvuodesta 1995.
Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli draamakomedia Love Brewed in the African Pot (1980). Siinä Ghanan keskiluokkaisen perheen sisäoppilaitoksessa kasvatettu Aba-tytär rakastuu nuoreen kalastajaperheen poikaan, automekaanikkoon (Joe). Aban liikemiesisä oli suunnitellut jo toisenlaista liittoa tyttärelleen, ja haluaisi irrottautua perinteisistä afrikkalaisista tavoista, eikä suostu osallistumaan tyttärensä häihin, jotka vietettäisiin heimoperinteen mukaisesti. Satiiria, komediaa ja melodraamaa yhdistävä elokuva oli ensimmäinen yksityisesti rahoitettu ghanalainen pitkä elokuva ja saavutti suuren suosion. Ansahin tunnetuimpiin elokuviinsa kuuluu vuoteen 1955 sijoittuva poliittinen draama Heritage Africa (1989), jolle myönnettiin ensimmäisenä englanninkielisen maan elokuvana FESPACO:n pääpalkinto eli Yennengan kultainen ori vuonna 1989. Hän on voittanut myös mainosalalla arvostetun Clio Awards -palkinnon (1989).
Filmografia

Love Brewed in the African Pot (1980)
Heritage Africa (1989)
Harvest at 17 (1994)
Crossroads of People, Crossroads of Trade (1994)
The Golden Stool, The Soul of the Asantes (2000)
The Good Old Days: The Love of AA (2010)
The Good Old Days: Papa Lasisi Good Bicycle (2011)
The Good Old Days: Suffering to Lose (2012)
Praising The Lord Plus One (2013)
Aiheesta muualla

Kwaw Ansah Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heritage Africa -elokuvan traileri (englanniksi) (youtube.com)
Heritage Africa (englanniksi) (youtube.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kwaw Ansah
Käännös suomeksi
Lahden tiedekirjasto

Lahden tiedekirjasto oli kaikille avoin tieteellinen kirjasto, jonka tehtävänä oli tuottaa kirjasto- ja tietopalveluita Lahden yliopistokeskukseen kuuluville yliopistoyksiköille. Kirjasto oli myös Helsingin yliopiston ympäristöekologian laitoksen laitoskirjasto.
Lahden tiedekirjasto lopetti toimintansa 1.1.2011, jolloin se yhdistettiin Päijät-Hämeen koulutuskonsernin Tieto- ja kirjastopalveluihin. Näin muodostunut Korkeakoulujen yhteiskirjasto palveli Lahden ammattikorkeakoulun ja Lahden yliopistokeskukseen kuuluvien yliopistojen lisäksi toista astetta, lukiokoulutusta sekä kaikkia muita tiedon tarvitsijoita. Korkeakoulujen yhteiskirjaston eli Lahden korkeakoulukirjaston toiminnot yhdistettiin puolestaan syyskuussa 2019 perustettuun LUT-tiedekirjastoon.
Kriketin SM-sarja 2003

Yksitoista joukkuetta osallistui Kriketin SM-sarjaan kaudella 2003.
SM 45 > Ryhmä A

| joukkue | Ot>  | Win | NR/tie | Lost | Batt | Bowl | NRR | Pts | SK1 | Tre | FPC | VCC | MTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Stadin Krikettikerho 1 | 4 | 3 | 1 | 0 | 9 | 9 | 3,37 | 46 |  | 271-231  7:10 | NR rain | 296-126  3:10 | 367-45  10:10 |
| Tampere CC | 4 | 3 | 0 | 1 | 11 | 11 | 2,31 | 46 |  |  | 227-226  4:10 | 186-185  1:10 | 449-79  8:10 |
| Finnish Pakistani Club | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 7 | 3,56 | 33 |  |  |  | 70-68  1:10 | 560-30  6:10 |
| Vantaa CC | 4 | 1 | 0 | 3 | 2 | 3 | 0,32 | 13 |  |  |  |  | 40-39  0:10 |
| Men's Thinking Society CC | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 6 | 0,09 | 6 |  |  |  |  |  |
SM 45 > Ryhmä B

| joukkue | Ot>  | Win | NR/tie | Lost | Batt | Bowl | NRR | Pts | HCC | ECC | SK2 | SK3 | TCC | MKK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki CC | 5 | 5 | 0 | 0 | 11 | 15 | 2,10 | 66 |  | 181-178  6:10 | 195-148  10:10 | 318-108  10:10 | 168-149  10:10 | 252-51  5:10 |
| Espoo CC | 5 | 3 | 1 | 1 | 10 | 9 | 1,76 | 47 |  |  | 282-223  10:8 | NR rain | 382-211  9:10 | 468-21  5:10 |
| Stadin Krikettikerho 2 | 5 | 3 | 0 | 2 | 7 | 15 | 1,76 | 36 |  |  |  | 402-126  3:10 | 145-141  10:10 | 55-53  1:10 |
| Stadin Krikettikerho 3 | 5 | 2 | 1 | 2 | 3 | 9 | 0,47 | 32 |  |  |  |  | (1-0)  luov | 351-119  10:10 |
| Turku CC | 5 | 1 | 0 | 4 | 4 | 11 | 0,72 | 23 |  |  |  |  |  | (1-0)  luov |
| Merisotakoulun Krikettiklubi | 5 | 0 | 0 | 5 | 0 | 7 | 0,16 | 7 |  |  |  |  |  |  |
Alemmat pudotuspelit (SM-plate)

Vantaa voitti alemman jatkosarjan.
Mitaliottelut

SKK 1 on vuoden 2003 Suomen Mestari
Lahden urheilutalo

| Lahden urheilutalo> Urkki |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Jalkarannantie 10, 15110 Lahti
Koordinaatit:  60°59′10.38″N, 25°38′45.27″E
Avattu:  1957
Remontoitu:  1967
Purettu:  2013
Omistaja:  Lahden kaupunki
Kenttä:  parketti
Käyttäjät
 Koripallo:   Namika Lahti 
Katsojakapasiteetti
 1 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lahden urheilutalo oli palloiluhalli Lahdessa. Se tunnettiin parhaiten Namika Lahden kotihallina.
Urheilutalo avattiin alun perin vuonna 1957, jolloin sen pienempi palloilusali valmistui. Hallia laajennettiin vuonna 1967, jolloin valmistui suurempi, lähes 1500 ihmistä vetävä urheilusali. Vuonna 2012 kaupunginhallitus teki päätöksen purkaa urheilutalo syksyyn 2013 mennessä. Samalla Namika Lahti siirtyi pelaamaan Lahden suurhalliin.
Lahden taideinstituutti

Lahden Taideinstituutti - tunnettiin myös nimillä Taideinstituutti ja Lahden taidekoulu - oli Lahden ammattikorkeakouluun kuulunut kuvataiteilijoita kouluttanut ammatillinen oppilaitos. 
Lakkautuksen jälkeen Taideinstituutin oli tarkoitus osittaisena jatkua osana Muotoiluinstituutin opintoja.
Koulu perustettiin 2.1.1971 nimellä Lahden taideoppilaitos. Lahden kaupungin alaisessa koulussa oli taideteollisuuden ja kuvataiteen linja. Myöhemmin taideteollinen koulutus, nykyinen Muotoiluinstituutti siirtyi valtion omistukseen. Loppuvaiheessaan taideinstituutti oli ammattikorkeakoulu, jossa saattoi suorittaa Kuvataiteilija (AMK) -tutkinnon (240 op) neljässä vuodessa ja suuntautua maalaustaiteeseen, taidegrafiikkaan, kuvanveistoon tai muu-taiteeseen.
Lopettamispäätös Lahden Taideinstituutille annettiin koulun 40-vuotissyntymäpäivänä 7.1.2012.  Viimeinen opiskelijahaku oli keväällä 2012 ja koulu lopetti keväällä 2016, kun viimeiset kuvataiteilijat valmistuivat.
Kolme viimeiseksi jäävää vuosikurssia avasi keväällä 2014 Lahden Taideinstituutin taideportaalin, joka syntyi opiskelijoiden kiintymyksestä kouluaan kohtaan. Sivuston kautta on mahdollista löytää Taideinstituutista valmistuneiden ja opiskelijoiden teoskuvia, tietoja sekä linkkejä taiteilijoiden kotisivuille. Tarkoituksena on säilyttää yksien kansien välissä koulun historiaa ja henkeä sen lopettamisen jälkeenkin.
Kristian Rasinaho

| Kristian Rasinaho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kristian Rasinaho
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1993 (ikä 31) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  192 cm
Paino:  80 kg
Nyk. joukkue:   Tampereen Pyrintö II
Sarja:  I-divisioona A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2011− 2011−:   Tampereen Pyrintö II → Tampereen Pyrintö
Kristian Rasinaho (s. 11. huhtikuuta 1993 Tampere) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa I-divisioona A:ssa pelaavaa Tampereen Pyrintö II:sta. Hän pelaa myös ajoittain seuran edustusjoukkueessa.
Ura

Rasinaho on edustanut koko uransa kasvattajaseuraansa Pyrintöä. Hän nousi miesten reservijoukkueeseen kaudeksi 2011–2012 ja teki kaksivuotisen pelaajasopimuksen seuran edustusjoukkueen kanssa. Hän on kuulunut Pyrintö II:n vakipelaajiin. Miesten edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä helmikuussa 2012 Korihaita vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi Korisliigassa kolmessa ottelussa, joista Namika Lahtea vastaan hän teki neljä pistettä. Kaudella 2013–2014 Rasinaho pelasi jälleen Korisliigassa ja myös Baltian liigassa, jossa hän myös onnistui korinteossa. Ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa pelannut Pyrintö sijoittui neljänneksi, ja Korisliigan runkosarjan se voitti uudella voittoennätyksellä. Kausi päättyi Pyrinnön historian kolmanteen ja Rasinahon ensimmäiseen Suomen mestaruuteen.
Rasinaho pelasi 19 B-nuorten ja 11 A-nuorten maaottelua.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2014
Baltian liigan neljäs sija 2014