stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Amethyst (1903)
Valmistus

Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1903. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. marraskuuta ja valmistui 17. maaliskuuta 1905.
Palvelus

Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus oli Harwichiin sijoitetun partio-osaston lippulaiva, mutta HMS Arethusa vastaanotti tehtävän juuri ennen Helgolandin taistelua. Alus osallistui 28. elokuuta Helgolandin taisteluun päällikkönsä kommodori Reginald Tyrwhittin alaisuudessa. Vuoden lopulla alus siirrettiin Suuren laivaston 1. kevyeen risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin 1915 Välimerelle. Alus osallistui Dardanellien tapahtumiin ennen siirtoa 1916 Etelä-Amerikan asemalle, jossa se oli sodan päättymiseen saakka. Alus poistettiin palveluksesta 10. helmikuuta 1919 Maltalla ja se myytiin romutettavaksi 1. lokakuuta 1920.
HMS Amphitrite (1898)

| HMS Amphitrite |
| --- | --- |
 HMS Amphitrite

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Naval Construction Yard, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  8. joulukuuta 1896
Laskettu vesille:  5. tammikuuta 1898
Palveluskäyttöön:  17. syyskuuta 1901
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 000 t
Pituus:  140,97 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,0 m
Syväys:  7,77 m
Koneteho:  16 500 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  677
Aseistus
Aseistus:  16 × QF 6 tuuman tykkiä 14 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 3 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Amphitrite oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Valmistus

Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furness'sta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1896. Alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 1898 ja valmistui 17. syyskuuta 1901.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1920.
Guéret

| Guéret |
| --- | --- |
 Palais de la Sénatorerie
 vaakuna
 Guéret
 Koordinaatit: 46°10′17″N, 01°52′09″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Creuse
Arrondissementti:  Guéret
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,21 km²
Väkiluku (2006):  13 789
 – Väestötiheys:  526,1 as./km²
 
 www.ville-gueret.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guéret on kaupunki Keski-Ranskassa. Se on Creusen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Uuden-Akvitanian alueella (région).
Guéret on suurin kaupunki Creusessa, ja neljänneksi suurin Limousinin alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guéret Wikimedia Commonsissa
Haihdunta

Haihdunta on haihtumiseen liittyvä suure. Se ilmaistaan yleensä millimetreinä: tunnissa (mm/h), vuorokaudessa (mm/d) tai vuodessa (mm/a).
Haihdunnan määrittäminen ei ole yhtä yksinkertaista kuin esimerkiksi sademäärän. Haihduntaa voidaan mitata lysimetrien ja haihtumisastioiden avulla. Lysimetri on maalla täytetty ja tutkittavalla kasvipeitteellä peitetty astia, jonka vesitaseestaselvennä haihdunta lasketaan. Haihtumisastia taas on yksinkertaisesti vedellä täytetty astia, josta haihtumista voidaan seurata. Haihdunnan suoralle laskemiselle on kehitetty useita kaavoja (esimerkiksi Penmanin kaava), jotka perustuvat muun muassa pystysuorien kosteuserojen mittaamiseen. Se voidaan myös määrittää epäsuorasti esimerkiksi vesitaseyhtälön jäännösterminä eli ainoana tuntemattomana tai vastaavasti lämpöenergiataseesta.
Maan alueiden erilaiset haihtumiset johtuvat erilaisista energiamääristä eli Auringon säteilyn erilaisesta jakautumisesta Maan pinnalle, mutta myös käytettävissä olevan veden määrästä. Yleisesti aavikoilta haihdunta on vähäistä, meristä ja päiväntasaajan lähettyvillä olevilta runsassateisilta alueilta suurta. Suomessa haihdunnat ovat etelässä luokkaa 400–500 mm/a ja pohjoisessa 200–250 mm/a.
Go-Ahead Group

| The Go-Ahead Group plc |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  LSE: GOG
ISIN:  GB0003753778
Perustettu:  1987
Kotipaikka:  Newcastle, Englanti
Toiminta-alue:  Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Singapore, Norja, Saksa
Toimiala:  Joukkoliikenne
Kotisivu:  www.go-ahead.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
The Go-Ahead Group plc on brittiläinen joukkoliikennealan yhtiö, jolla on toimintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Singaporessa, Norjassa ja Saksassa.
Aiheesta muualla

Go-Ahead Groupin virallinen sivusto (englanniksi)
HMS Amphion (1846)

| HMS Amphion |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  15. huhtikuuta 1840
Laskettu vesille:  14. tammikuuta 1846
Palveluskäyttöön:  13. toukokuuta 1847
Loppuvaihe:  myyty 1863
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 474 bm
Pituus:  53,9 m (tykkikansi)
Leveys:  13,2 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  592 ihp
Nopeus:  6,75 solmua
Miehistöä:  320
Aseistus
Aseistus:  tykkikansi: 6 × 8" 65 cwt -tykkiä 14 × 32 naulan 56 cwt -tykkiä 40 × 32 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 2 × 68 naulan 95 cwt -tykkiä 14 × 32 naulan 42 cwt -tykkiä
HMS Amphion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1846 vesillelaskettu 36-tykkinen puurunkoinen höyryfregatti, joka oli alun perin tilattu purjealuksena ja valmistuksen aikana muutettu höyrykäyttöiseksi.
Valmistus

Alus tilattiin 13. toukokuuta 1828 Castor-luokan fregattina nimellä HMS Ambuscade Woolwichin telakalta. Se nimettiin 31. maaliskuuta 1831 uudelleen HMS Amphioniksi. Köli laskettiin 15. huhtikuuta 1840. Se tilattiin 18. kesäkuuta 1844 uudelleen Whiten suunnitelmien mukaisena potkurifregattina. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1846 ja valmistui 13. toukokuuta 1847. Alukseen East India Docksilla asennetun John Ericssonin suunnitteleman höyrykoneen valmisti Miller, Ravenhill and Company. Koneiston asentaminen rajoitti aluksen varasto- ja säilytystiloja merkittävästi. Aluksen rungon valmistuskustannukset olivat 36 115 puntaa ja koneiston valmistus- ja asennuskulut olivat 16 673 puntaa. Lisäksi aluksen varustaminen Sheernessissä merikelpoiseksi maksoi 22 794 puntaa.
Aluksen aseistus supistettiin vuonna 1848 kolmeenkymmeneen tykkiin, mutta tykkien määrä palautettiin vuonna 1856 takaisin 36:een.
Palvelus

Alus palveli Krimin sodassa kesinä 1854 ja 1855 Itämerellä. Sillä palvellut ylimatruusi George Quinnell on haudattu Isosaareen.
Alus poistettiin palveluksesta 20. joulukuuta 1862 Sheernessissä ja myytiin 12. lokakuuta 1863 romutettavaksi W. Williamsille.
HMS Ajax (1912)

| HMS Ajax |
| --- | --- |
 HMS Ajax Maltalla Vallettan satamassa 1921

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  27. helmikuuta 1911
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 1912
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1913
Poistui palveluskäytöstä:  1924
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 9. marraskuuta 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  23 400 t
Pituus:  182 m
Leveys:  27 m
Syväys:  8,4 m
Koneteho:  31 000 shp
Nopeus:  21,5 solmua
Miehistöä:  900
Aseistus
Aseistus:  10 × 13,5" (342,5 mm) Mk V -tykkiä 16 × BL 4" (101,6 mm) Mk VII -tykkiä 3 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Ajax oli Britannian kuninkaallisen laivaston King George V -luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Clyde -joen varrella Greenockissa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyllä, missä köli laskettiin 27. helmikuuta 1911 telakkanumerolla 438. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1912 ja otettiin palveluksen 31. lokakuuta 1913.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. taistelulaivaviirikköön. Ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914 Ajax liitettiin osaksi Suurta laivastoa (engl. Grand Fleet), joka muodostettiin pääosin Kotilaivastosta siirretyistä aluksista. Se otti osaa Skagerrakin taisteluun 1916, missä se ei kärsinyt vaurioita.
Alus siirrettiin 1919 Välimeren laivastoon, minä aikana se osallistui purjehduksiin myös Mustallamerellä tukemassa Venäjän sisällissodan valkoisia joukkoja. Alus poistettiin 1924 palveluksesta ja sijoitettiin Noren reserviin. Se myytiin romutettavaksi 9. marraskuuta 1926.
Aiheesta muualla

Maritimequestissa kuvia HMS Ajaxista
King George V -luokan taistelulaivat
Hannu ja Kerttu (ooppera)

Hannu ja Kerttu (saks. Hänsel und Gretel) Engelbert Humperdinckin säveltämä singspiel, joka sai ensi-iltansa Weimarissa 23. joulukuuta 1893. Hannu ja Kerttu -ooppera sävellettiin n. 1891 Frankfurt am Mainissa. Sen libretto, jonka kirjoitti säveltäjän sisko Adelheid Wette, perustuu samannimiseen Grimmin satuun. Oopperaa esitetään usein joulunaikaan.
Viattomasta lastentarinasta on tehty myös rajumpia nykysovituksia kuten David Pountneyn 1990-luvun alussa Englannin kansallisoopperaan ohjaama versio, jossa tarina oli maustettu perheväkivallalla ja sijoitettu nykyajan suurkaupungin ankealle esikaupunkialueelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannu ja Kerttu (ooppera) Wikimedia Commonsissa
Hannu ja Kerttu: online oopperaopas (suomeksi)
Hagerman

Hagerman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jamie Hagerman (s. 1981), kanadalainen jääkiekkoilija
Maja Hagerman (s. 1960), ruotsalainen journalisti, kirjailija ja televisiotuottaja
Percy Hagerman (1881–1960), kanadalainen yleisurheilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hagen (myyttinen henkilö)

Kääpiö Alberich puhuu Hagenille. Arthur Rackhamin kuvitusta kirjaan Siegfried & The twilight of the gods (1911)
Hagen on germaanisen mytologian hahmo, joka esiintyy useissa legendoissa. Nibelungein laulussa Hagen on burgundien kuninkaan Guntherin vasalli, jo harmaantunut uskollinen soturi. Hagen on tässä eepoksessa sankari Siegfriedin surmaaja, ja  Siegfriedin lesken Kriemhildin vihan ja koston pääkohde. Latinalaisessa sankarieepoksessa Waltharius Hagenin nimi on Hagano. Eepoksessa kerrotaan Hagenin nuoruudesta panttivankina sekä hänen pakenemisestaan ja myöhemmästä kiintymyksestään kuningas Gunthariukseen. Vanhoissa norjalaisissa runoelmissa Hagen esiintyy nimellä Hogni, ja hän on Gunnarin veli. Veljekset surmaa Atli eli Attila.
Harald Natvig

Harald Natvig vuonna 1911 julkaistussa kirjassa.
Harald Natvig (10. kesäkuuta 1872 Stavanger – 1. elokuuta 1947 Hjerkinn), oli norjalainen lääkäri, tarkka-ampuja ja ampumaurheilija, joka voitti kolme olympiakultaa.
Harald Natvig oli merimies Jacob Andreas Natvigin poika, josta tuli ylioppilas 1890, lääketieteen kandidaatti 1898 ja lääketieteen tohtori 1906. Kun hän vielä oli oppilas, hän oli lyhyen ajan kunnanlääkärinä Lyngørissä ja myöhemmin vuonna 1900 kaivoslääkärinä Bossmossa, Ranassa. Marraskuusta 1903 heinäkuuhun 1905 hän oli volontööriassistenttinä Barnbördshusetissä Helsingissä, missä hän kirjoitti Archiv für Gynäkologie (1905). Vuonna 1906 Natvigistä tuli lääkäri tohtori. Vuosina 1905-1907 hän oli alilääkärinä Bergenissä ja vuosina 1908-11 reservilääkärinä Kristianiassa. Vuosina 1910-1913 hän tutki synnytyksiä. Kun Oslo kommunale Kvinneklinikk perustettiin 1930, tuli Natvigistä sen ensimmäinen ylilääkäri vuoteen 1938.
Natvig kävi monissa Euroopan maissa, muun muassa hän oli vapaaehtoisena serbialaisten puolella ensimmäisen Balkanin sodan aikana ja myös Norjan Punaisen ristin lääkärinä Suomen sisällissodassa 1918. Siellä hän otti valokuvia, joita on käytetty sisällissotaa käsittelevässä kirjallisuudessa.
Harald Natvig osallistui kaksi kertaa olympialaisiin. Antwerpenissä 1920 hän voitti kaksi joukkuekultaa hirviammunnasta ja pronssia yksilökilpailusta. Pariisissa 1924 Natvig sai toistamiseen kaksi joukkuemitalia hirviammunnasta. Kertalaukauksista Norjan joukkue voitti kultaa, ja parilaukauksissa se sijoittui hopealle.
Teokset

Archiv für Gynäkologie (1905)
Fra den finske frihedskrig 1918: Vestarmén (1918)
Aiheesta muualla

Sports-reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Gårdskullan kartano

| Gårdskullan kartano> Gårdskulla gård |
| --- | --- |
 Puukuja, joka johtaa Gårdskullan kartanolle.
Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Kartano
Perustettu:  1840
Valmistumisvuosi:  1840
Rakennuttaja:  Erik Johan Rehnberg
Omistaja:  Henrik Rehnberg, Gustav Rehnberg
Julkisivumateriaali:  Puu
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gårdskulla on kartano ja maatila Siuntiossa Uudellamaalla. Gårdskullan tila on Suomen 10 suurimman maatilan joukossa; viljeltyä peltoalaa on noin 330 ja metsää yli tuhat hehtaaria. Gårdskullan kartano on perustettu vuonna 1840. Kartano erotettiin Suitian kartanon maista vuonna 1817.
Historiaa

Gårdskullan kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1469 muodossa Gåsekulla. Tuolloin ei ollut vielä perustettu Gårdskullan kartanoa, vaan Gårdskulla mainitaan pelkkänä kylänä. Gårdskulla ei myöskään kuulunut vielä tuolloin Suitian kartanoon. Suitiaan tila liitettiin vasta 1500-luvulla Suitian omistajan Erik Flemingin aikana.
Gårdskulla erotettiin Suitian kartanosta 1800-luvun alulle tultaessa, kun tila myytiin kirjanpitäjä Emmanuel Wikbergille. Wikbergin jälkeen tila päätyi Siuntion kirkkoherra Forssmanin omistukseen. Vuonna 1840 rusthollari Erik Johan Rehnberg Bromarvin Refbackan tilalta osti Gårdskullan ja Gammelbyn tilat ja näin loi alun nykyiselle Gårdskullan kartanolle. Kartano on vuodesta 1840 periytynyt Rehnbergien suvussa eteenpäin ja nykyään sen omistavat veljekset Henrik ja Gustav Rehnberg.
Gårdskullan kartano on puurakenteinen kaksikerroksinen vuonna 1840 rakennettu rakennus, joka sijaitsee koivukujan päässä corps de logis -tyylisessä maisemassa.
Vuonna 2015 Rehnbergit ostivat yhdessä Antti Herlinin kanssa Suitian kartanon ja sen maat Suomen valtiolta. Senaatti-kiinteistöt myivät kartanolinnan 11,5 miljoonan euron kauppahintaan. Rehnbergit laittoivat Suitian kuitenkin myyntiin uudelleen vuonna 2020.
Gårdskullan kartanolla toimii vuonna 1982 perustettu Gårdskullan maatalousmuseo.
Haihara

Haiharan halkovaa Kirsikatua.
Haihara on pieni Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee linnuntietä noin seitsemän kilometrin päässä keskustasta. Haihara rajautuu etelässä Kaukajärveen, lännessä Viialaan ja pohjoisessa Hankkioon. Vuonna 2014 Haiharassa oli 199 asukasta. Haiharassa oli Tampereen kaupunginosista Kämmenniemen ja Korkinmäen jälkeen suhteellisesti eniten kouluikäisiä vuonna 2014. Nimestään huolimatta Haiharan kartano ja taidekeskus ei ole Haiharassa, vaan se sijaitsee Kaukajärven puolella.
Harold B. Lee

Harold Bingham Lee (28. maaliskuuta 1899 – 26. joulukuuta 1973) oli Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon yhdestoista profeetta ja presidentti vuodesta 1972 aina kuolemaansa asti. Häntä edelsi virassa Joseph Fielding Smith ja seurasi Spencer W. Kimball.
Heiluva

Heiluva voi tarkoittaa seuraavia:
Heiluva, lampi Keuruulla
Heiluva, lampi Multialla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Havumäki

Havumäki voi viitata seuraaviin:
Havumäki, kylä Leivonmäellä Joutsassa
Esko Havumäki (1916–1994), kirjailija
Kalle Havumäki (s. 1991), muusikko, Marjukka Havumäen poika
Marjukka Havumäki (s. 1961), toimittaja
Urho Havumäki (ent. Höök, 1904–1961), näytelmäkirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Havumäki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Montonen

Heikki Juhani Montonen (21. elokuuta 1943 Viipuri – 7. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa ja oli Karhulan Ratekon pelaaja ja valmentaja.
Hän oli Karhulan Ratekon pelaaja sen saavuttaessa suomenmestaruuden kausilla 1972–1973 ja 1973–1974. Hän oli maajoukkueen päävalmentaja 1974–1982.
Aiheesta muualla

Heikki Montosen Lentopallotestamentti Lentopalloliitto.
Haenyeot

Haenyeo.
Haenyeot (kor. 해녀) ovat sukeltajien ammattikunta Etelä-Koreaan kuuluvalla Jejun saarella. He ovat tavallisesti naisia esimerkiksi Japanin ama-sukeltajien tapaan. Tapa poikkeaa jokseenkin perinteisestä perheen työnjaosta, jossa nainen hoitaa kotia. Haenyeojen perinteinen ammatinharjoittaminen on vähentynyt, ja sukeltajista on tullut pitkälti turistinähtävyyksiä. Haenyeot kuuluvat kuitenkin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Historia

Haenyeot ovat saaneet alkunsa luultavasti jo muinaisilla ajoilla. Japanin amat ovat hyvin samankaltainen ammattiryhmä, ja he lienevät aikanaan olleet samaa ikivanhaa ammattikuntaa. Kiinasta vastaavaa ilmiötä ei tunneta. Termit haenyeo ja ama merkitsevät molemmat merinaista tai meren naista. Haenyeot itse käyttävät termejä chamsu ja chamnyŏ eli sukeltaja. Ensimmäiset historialliset lähteet haenyeoista ovat peräisin 200-luvulta. Kuten monissa muissakin yhteiskunnissa, Koreassa on perinteisesti ollut tavallista, että perheen elättää mies, kun taas naiset hoitavat kotia. Haenyeojen tapojen kehittymiseen ovat vaikuttaneet useat eri tekijät. Kalastus oli miesten työtä, ja kun siihen liittyvät keksinnöt levisivät, yksinkertaisempi sukeltaminen ja keräily jäi naisten tehtäväksi. Toisekseen esimerkiksi temppelit verottivat merenantimia, ja näin naisten työosuudesta tuli tärkeämpää. Tavan syntymiseen on saattanut vaikuttaa myös naisiin liitetyt uskonnolliset tai maagiset piirteet.
Nykyisin suuri osa haenyeona toimimisesta liittyy turismiin, ja naissukeltajista on tullut Jejun saaren tärkeimpiä nähtävyyksiä. Osa haenyeoista harjoittaa kuitenkin edelleen sukeltamista sen perinteisessä merkityksessä, mutta heidän ammattikuntansa on vanhentunut. Vielä 1960-luvulla haenyeoja oli 26 000, mutta 2000-luvulle tultaessa määrä on laskenut lukemaan 4 500. Heistä 84 prosenttia on yli 60-vuotiaita. Haenyeot lisättiin vuonna 2016 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Valtio tukee haenyeojen ammattia esimerkiksi maksamalla märkäpuvuista, tukemella sairas- ja tapaturmavakuutuksissa sekä rakennuttamalla lämmitettyjä suojia ja suihkutiloja sukeltajille.
Sukeltaminen

Sukeltamaan lähdetään joko rannalta tai veneeltä. Sukeltamisen helpottamiseen käytetään painoja, jotka olivat aikoinaan kiviä. Nykyisin käytetään myös lyijypainoja. Pintaan päästäkseen sukeltajilla on vyötäisillään naru, jolla esimerkiksi veneessä oleva apulainen nostaa sukeltajan pintaan. Apulaisena toimii yleensä sukeltajan aviomies. Ennen sukellusta lausutaan rukouksia merenjumalatar Jamsugutille. Sukeltaja sukeltelee tavallisesti yhteen mittaan pari tuntia ja palaa pintaan, minkä jälkeen lämmitellään ja levätään veneessä tai rannalla. Työt jatkuvat lepohetken jälkeen, ja tyypillisen työpäivän pituus on seitsemän tuntia. Sukellukset kestävät noin minuutin kerrallaan.
Sukeltajilla on mukanaan lyhytvartinen sirppi, jota käytetään simpukoiden ja levien leikkaamiseen. Keräämänsä haenyeot tuovat pintaan kelluvaan vaneriseen tai puiseen astiaan, jonka sijasta käytettiin aiemmin sukeltajan mukana ollutta pussia. Sukeltajan vaatetukseen kuuluu puuvillasta tai villasta valmistettu vaatekerta, puuvillaiset sormikkaat ja villasukat. Aikaisemmin käytettiin vain pientä lannevaatetta. Nykyisin sukeltajat käyttävät myös valtion kustantamia märkäpukuja. Asustukseen kuuluvat myös suojalasit, joiden lisäksi osa sukeltajista tukkii korvansa vahalla. Sukeltaja jakaa saaliinsa apulaisensa kanssa. Pitkään apulainen sai kolmasosan saaliista, mutta 1920-luvulta lähtien apulainen on saanut kaksi osaa ja sukeltaja kolme. Sukelluspaikkojen käytöstä pidetään kirjaa. Haenyeo voi vaatia yksinoikeutta löytämässään paikassa sukeltamiseen. Haenyeot voidaan jakaa kokemuksensa mukaan kolmeen ryhmään, joita ovat hagun, junggun ja sanggun. Näistä jälkimmäiset ovat kokeneimpia.
Aiheesta muualla

Haenyeo-museo Jejun saarella (koreaksi)
Haenyeojen varusteita museossa.
Győr-Moson-Sopron

| Győr-Moson-Sopronin lääni Győr-Moson-Sopron megye |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 47°40′N, 17°15′E 
Valtio:  Unkari
Alue:  Nyugat-Dunántúl
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Győr
Pinta-ala:  4 208 km²
Väkiluku (2015):  452 638
 – väestötiheys:  107,6 as./km²
 
Győr-Moson-Sopron megye
Győr-Moson-Sopron on lääni Unkarin luoteiskulmassa. Se rajautuu Vasin, Veszprémin ja Komárom-Esztergomin lääneihin sekä lännessä Itävaltaan sekä pohjoisessa Slovakiaan. Läänin pääkaupunki on Győr. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Sopron ja Mosonmagyaróvár. Läänin pinta-ala on 4 208 km² ja sen väkiluku arviolta 452 638 (vuonna 2015).
Lääni sai nykyisen muotonsa Unkarin Trianonin rauhansopimuksessa kärsimien aluemenetysten seurauksena. Vuonna 1923 muodostettiin lääni entisten Győrin, Mosonin ja Pozsony’in (Bratislavan) läänien rippeistä. Vuonna 1950 tähän liitettiin pikkuruinen Sopronin lääni. Läänin nykyinen nimi on vuodelta 1990.
Lääni kuuluu Unkarin Pieneen alankoon (Kisalföld), ja se muistuttaa maastoltaan aroa. Tärkeimmät joet ovat Tonava ja Rába, joka laskee Tonavaan Győrissä. Sopronin lähellä, missä Unkarin raja työntyy Itävallan sisään kuin sormi, sijaitsee Neusiedlerjärvi. Kolmasosa tästä järvestä on Unkarin valtion puolella. Neusiedlerjärven eteläpuolella on Hanság-kosteikko, jossa asustaa harvinaisia lintulajeja. Alueella on Itävaltaan ulottuva kansallispuisto Fertő-Hanság (Neusiedler Seen kansallispuisto), jota valtiot hoitavat yhdessä.
Jokien laaksoihin on rakennettu autoteitä sekä tiheä rautatieverkko. Moottoritieosuudella Hegyeshalom–Budapest (Itävallan rajalta Budapestiin) nopeusrajoitus on 130 km/h.
Tärkeä nähtävyys on Eszterháza-linna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Győr-Moson-Sopron Wikimedia Commonsissa
Läänin kotisivu (unkariksi)
Unkarin läänit
Bács-Kiskun
Baranya
Békés
Borsod-Abaúj-Zemplén
Budapest
Csongrád
Fejér
Győr-Moson-Sopron
Hajdú-Bihar
Heves
Jász-Nagykun-Szolnok
Komárom-Esztergom
Nógrád
Pest
Somogy
Szabolcs-Szatmár-Bereg
Tolna
Vas
Veszprém
Zala
Guînes

| Guînes |
| --- | --- |
 Place des Tilleuls
 vaakuna
 Guînes
 Koordinaatit: 50°52′07″N, 1°52′28″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Pas-de-Calais
Arrondissementti:  Calais
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,4 km²
Väkiluku (2016):  5 657 
 – Väestötiheys:  214 as./km²
Kunnan numero:  62397
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guînes on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Calais'n kaupungista etelään.
Jean-Pierre Blanchard teki yhdessä amerikkalaisen lääkäriystävänsä John Jeffriesin kanssa ensimmäisen onnistuneen Englannin kanaalin ylityksen vetykaasupallolla 7. tammikuuta 1785. Lennon lähtöpaikka oli Englannin Doverissa, ja 2 tuntia ja 25 minuuttia myöhemmin heidän pallonsa laskeutui Guînesiin.
Motte castrale ja kellotorni
Kunnan nähtävyyksiä on kellotorni La Motte de la Tour de l'Horloge. Se on rakennettu 900-luvulla rakennetun Motte castralen, eli alavilla mailla tekokukkulalle rakennetun linnan paikalle vuonna 1763. Tornin kello on peräisin vuodelta 1634.
Ystävyyskaupungit

Kluisbergen, Belgia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guînes Wikimedia Commonsissa
HMS Salvia (K97)

| HMS Salvia |
| --- | --- |
 HMS Salvia

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  W. Simons and Company, Renfrew
Kölinlasku:  26. syyskuuta 1939
Laskettu vesille:  6. elokuuta 1940
Palveluskäyttöön:  20. syyskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × DP 3"/L50 -tykki 2 × kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 × Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Salvia (viirinumero K97) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 26. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1940 ja valmistui 20. syyskuuta.
Palvelus

Saksan laivaston sukellusvene U-568 upotti aluksen Aleksandrian edustalla torpedoimalla 24. joulukuuta 1941.