stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kainuun maakunta
Politiikka > Kainuun maakuntahallintokokeilu

Kainuussa kokeiltiin vuosina 2005–2012 maakuntahallintoa vaaleilla valitun maakuntavaltuuston pohjalta. Manner-Suomen 18 muussa maakunnassa maakuntavaltuuston nimeävät kunnanvaltuustot. Kainuun maakuntakokeilussa oli mukana kahdeksan Kainuun kuntaa. Vaala ei ollut mukana kokeilussa, mutta osallistui maakuntahallituksen ja -valtuuston toimintaan maakunta-kuntayhtymään sulautunutta Kainuun maakuntaliittoa koskevissa asioissa.
Motiiveina kokeiluun lähtemiselle olivat harvaan asutun maakunnan väestötappio ja väestön ikääntyminen ja toisaalta halu kokeilla, edistäisikö päätösvallan siirtäminen ministeriöiltä maakuntaan alueen kehitystä. Kokeilun aikana Kainuun sosiaali- ja terveysmenojen kasvu oli hitaampaa kuin Suomessa keskimäärin, mutta aluekehitys ei edistynyt toivotulla tavalla. Puolankaa sekä Vaalaa lukuun ottamatta Kainuun kunnat olivat myötämielisiä Kainuun mallin jatkamiselle vakinaiselta pohjalta myös vuoden 2013 jälkeen.
Kokeilu päättyi vuoden 2012 lopussa, minkä jälkeen toimintaa Kainuussa jatkavat Kainuun liitto ja Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä (Kainuun sote). Toisen asteen koulutuksen järjestävät Kainuun kunnat.
Politiikka > Kainuun liitto

Kainuun liitto on yksi Suomen 18 maakuntien liitosta. Kainuun liiton jäseninä ovat kaikki Kainuun maakunnan kunnat ja kaupungit eli Hyrynsalmi, Suomussalmi, Ristijärvi, Kajaani, Kuhmo, Puolanka, Sotkamo ja Paltamo. Kainuun liiton toimisto sijaitsee Kajaanissa.
Politiikka > Kainuun hyvinvointialue ja aluevaalit

Suomen hyvinvointialuejaossa Kainuun maakunta muodostaa Kainuun hyvinvointialueen. Aluevaalit on määrä järjestää 23. tammikuuta 2022.
Politiikka > Eduskuntavaalit

Kainuun maakunta on osa Oulun vaalipiiriä, josta valitaan yhteensä 18 kansanedustajaa eduskuntavaaleissa.
Politiikka > Kuntavaalit

Kuntavaalit pidetään joka neljäs vuosi. Vaaleissa valitut kunnallisvaltuutetut valitsevat keskuudestaan kuntansa edustajat Kainuun maakuntavaltuustoon. Lähihistoriassa ja nykypäivään asti Suomen Keskusta on ollut edustajamäärissä suurin puolue sekä Oulun vaalipiirissä, että Kainuun maakunnassa.
Uskonto

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon aluejaossa Kainuun maakunta kuuluu osaksi Kuopion hiippakuntaa, jossa se muodostaa Kajaanin rovastikunnan. Suomen ortodoksisen kirkon aluejaossa Kainuun maakunnan alue muodostaa vuodesta 2022 alkaen Pohjois-Suomen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluvan Kajaanin ortodoksisen kappeliseurakunnan. Kappeliseurakunta toimi itsenäisenä seurakuntana vuosina 1950–2021.
Vuonna 2020 76,8 % Kainuun maakunnan asukkaista kuului Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Muihin uskontokuntiin kuuluvien osuus oli 2,5 %, uskontokuntiin kuulumattomien osuuden ollessa 20,7 %.
Evankelis-luterilaisen kirkon sisäisistä herätysliikkeistä Kainuun alueella vaikuttaa herännäisyys, jonka vaikutus ulottui Kainuuseen jo 1800-luvun puolivälissä. Herännäisyyden pohjavire vaikuttaa alueen useimmissa seurakunnissa, mutta erillisenä liikkeenä sen vaikutus ei ole erityisen voimakas. Herännäisyyden kannatusta on useimmissa Kainuun maaseutuseurakunnissa. Vanhoillislestadiolaisuus ulottuu Kainuun länsiosiin. Evankelisuuden itäsuomalainen kannatus ulottuu Pohjois-Karjalasta Kuhmoon, joka on liikkeen pohjoisraja. 1960-luvulla evankelioiva herätyskristillisyys sai Kainuussa runsaasti kannatusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kainuun maakunnan kotisivut
Kainuulaisia yrityksiä (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Kainuuta ja kainuulaisia
Tutkimus: Kainuu on Pohjoismaiden surkein alue Iltalehti 16.2.2016.
| n k Kainuun maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hyrynsalmi  Kajaani  Kuhmo  Paltamo  Puolanka  Ristijärvi  Sotkamo  Suomussalmi 
Entiset kunnat:  Kajaanin maalaiskunta  Vuolijoki 
| n k Suomen maakunnat |
| --- | --- |
Nykyiset maakunnat:  Ahvenanmaa  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Kymenlaakso  Lappi  Pirkanmaa  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala  Pohjois-Pohjanmaa  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Uusimaa  Varsinais-Suomi 
Entinen maakunta:  Itä-Uusimaa 
Paltamon Autioniemestä löytynyt vuolukivestä veistetty karhunpää-nuija on tunnetuin Kainuusta peräisin oleva esihistoriallinen taide-esine. Kansallismuseossa säilytettävä 7000 vuotta vanha karhunpää on luultavimmin ollut rituaalikäytössä.
Pietari Brahen tilauksesta valmistettu kartta Kajaanin vapaaherrakunnan alueesta 1650-luvun alusta (karttapohjoinen vasemmalla).
Kajaanin kaupungin sinetti 1700-luvulta Petrus Mathesiuksen Pohjanmaata käsittelevästä väitöskirjasta (1734).
Kajaanin tervahovi 1900-luvun alussa (H. Renfors, Kainuun museo).
Suomussalmen taisteluista uutisoitiin näyttävästi sanomalehdissä.
Kainuun kunnat vuonna 1947.
Kajaani on Kainuun maakuntakeskus.
Inđija

| Inđija Инђија |
| --- | --- |
 Inđijan keskustaa.
 lippu:  vaakuna
 Inđija
 Koordinaatit: 45°03′0″N, 20°05′0″E 
Valtio:  Serbia
Autonominen alue:  Vojvodina
Piirikunta:  Srem
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Petar Filipović
Korkeus:  117 m
Väkiluku (2011):  26 025
 
 www.indjija.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inđija (serb. Инђија) on kaupunki Serbiassa. Se sijaitsee Syrmian alueella ja Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Kaupungissa oli 26 025 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Inđija oli olemassa viimeistään vuonna 1496. Ottomaanit hallitsivat aluetta 1500- 1700-luvuilla, jolloin asukkaat olivat pääosin etnisiä serbejä. Nykyiselle paikalleen Inđija perustettiin vuonna 1746. Vuonna 1791 väkiluvuksi laskettiin 1 054. Vuodesta 1918 alkaen Inđija oli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Juuri ennen toista maailmansotaa kaupungin 7 900 asukkaasta 5 900 oli saksalaisia. Nykyisin enemmistö on serbejä, mutta Slankamenački Vinogradin kaupunginosassa asuu slovakkienemmistö.lähde?
Inđijan nykyisenä pormestarina toimii Petar Filipović.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (serbiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inđija Wikimedia Commonsissa
Kruševac

| Kruševac Крушевац |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna

 fiKruševac 
 43°34′59″N, 21°19′37″E 
Valtio:  Serbia
 www.krusevac.rs 
Kruševac on kaupunki ja kunta Serbiassa. Sen pinta-ala on 851 neliökilometriä ja vuonna 2011 kunnassa oli lähes 127 429 asukasta, itse kaupungin asukasluvun ollessa noin 59 000.
Kruševac perustettiin vuonna 1374.  Serbian ruhtinas Lazar lähti sieltä hyökkäykseen Turkkia vastaan ja hävisi valtakuntansa Kosovon sodassa vuonna 1389. Kruševacissa on säilynyt turkkilaista arkkitehtuuria 1900-luvun alusta.
Kruševacin linnan rauniot keskiajalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kruševac Wikimedia Commonsissa
Vegas Golden Knights

| Vegas Golden Knights |
| --- | --- |

Historia:  Vegas Golden Knights   2017–
Perustettu:  2017
Kaupunki:   Paradise, Nevada
Kotiareena:  T-Mobile Arena
– kapasiteetti:  17 500
Sarja:  NHL
Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  Tyynenmeren
Värit:                     

Toimitusjohtaja:   Kelly McCrimmon
Päävalmentaja:   Bruce Cassidy
Kapteeni:   Mark Stone
Omistaja:  Bill Foley (70 %)  Maloofin suku (30 %)
Yhteistyöseurat:   Henderson Silver Knights (AHL)   Tahoe Knight Monsters (ECHL)
Stanley Cupit:  1 (2023)
Konferenssin mestaruudet:  2 (2018, 2023)
Divisioonan mestaruudet:  3 (2018, 2020, 2023)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vegas Golden Knights on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Las Vegasin metropolialueella sijaitseva Paradise. Se kuuluu NHL:n Läntisen konferenssin Tyynenmeren divisioonaan.
Vegas Golden Knights liittyi NHL:ään kaudella 2017–2018. Sen kotiareena, vuonna 2016 avattu T-Mobile Arena, sijaitsee Paradise-nimisen asutuskeskuksen alueella Nevadan osavaltiossa.
Toisin kuin monet muut laajennusjoukkueet, Golden Knights on saavuttanut menestystä jo ensimmäisillä kausillaan. Joukkue eteni ensimmäisellä kaudellaan Stanley Cupin finaaliin, jossa se hävisi otteluvoitoin 1–4 Washington Capitalsille. Kaudella 2019–2020 joukkue ylsi konferenssifinaaleihin, mutta hävisi Dallas Starsille otteluvoitoin 1–4. Myös seuraavalla kaudella 2020–2021 joukkue pelasi konferenssifinaaleissa, häviten kuitenkin Montreal Canadiensille voitoin 2–4. Kaudella 2021–2022 Golden Knights ei lainkaan päässyt pudotuspeleihin, mutta yhden välikauden jälkeen joukkue palasi pudotuspeleihin kaudella 2022–2023 ja eteni aina Stanley Cupin finaaliin saakka, jossa se onnistui voittamaan seurahistoriansa ensimmäisen Stanley Cupin kaatamalla Florida Panthersin otteluvoitoin 4-1.
Golden Knightsin farmijoukkue on AHL-liigassa pelaava Henderson Silver Knights.
Historia

Kesäkuussa 2016 NHL:n johto hyväksyi yksimielisesti tulevan joukkueen, joka aloittaisi pelaamisen kaudella 2017–2018. Joukkueesta tuli ensimmäinen major league -ammattilaistason joukkue Las Vegasin kaupungissa, ja ensimmäinen NHL:n laajennusjoukkue sitten vuoden 2000, jolloin Minnesota Wild ja Columbus Blue Jackets liittyivät liigaan. 22. marraskuuta 2016 Golden Knightsin nimi ja logo paljastetiin.
Joukkueen omistaa texasilainen liikemies Bill Foley, joka maksoi 500 miljoonaa dollaria liittymismaksuna NHL:ään.
Golden Knightsin ensimmäiseksi päävalmentajaksi nimitettiin huhtikuussa 2017 Gerard Gallant. Joukkue nimitti tammikuussa 2020 itselleen uudeksi päävalmentajaksi Peter DeBoerin.
Pelaajat > Joukkue kaudella 2024–2025

| Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025> Kokoonpano | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025> Valmentajat | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025>  | Vegas Golden Knights kaudella 2024–2025>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  33   Adin Hill   35   Ilja Samsonov Puolustajat  14   Nicolas Hague   15   Noah Hanifin   17   Ben Hutton    6   Kaedan Korczak    3   Brayden McNabb    7   Alex Pietrangelo (A)   27   Shea Theodore    2   Zach Whitecloud |  |  Hyökkääjät  49   Ivan Barbašov   16   Pavel Dorofejev    9   Jack Eichel (A)   48   Tomas Hertl   26   Alexander Holtz   21   Brett Howden   71   William Karlsson (A)   55   Keegan Kolesar   36   Raphaël Lavoie   95   Victor Olofsson   70   Tanner Pearson   10   Nicolas Roy   20   Brandon Saad   22   Cole Schwindt   19   Reilly Smith   61   Mark Stone (C) |  |  Päävalmentaja Bruce Cassidy  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects eliteprospects.com. Päivitetty: 8. maaliskuuta 2025  |  |  |
Pelaajat > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Bruce Cassidy
Apuvalmentaja: Dominique Ducharme
Apuvalmentaja: John Stevens
Apuvalmentaja: Joel Ward
Maalivahtivalmentaja: Sean Burke
Videovalmentaja: Dave Rogowski
Fysiikkavalmentaja: Jeff Conkle
Fysiikkavalmentaja: Doug Davidson
Kehitysvalmentaja: Nick Holden
Kehitysvalmentaja: Mike Rosati
Taitovalmentaja: Sean Ferrell
Huoltopäällikkö: Scott Boggs
Presidentti: George McPhee
Toimitusjohtaja: Kelly McCrimmon
Apulaistoimitusjohtaja & Henkilöstöjohtaja: Vaughn Karpan
Apulaistoimitusjohtaja: Andrew Lugerner
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Tom Poraszka
Jääkiekkotoiminnanapulaisjohtaja: Brandon Turer
Pelaajakehitysjohtaja: Wil Nichol
Apulaishenkilöstöjohtaja: Bob Lowes
Analytiikanjohtaja: Dustin Walsh
Fysiikkavalmennuksenjohtaja: Steve McCauley
Kykyjenetsinnänjohtaja: Keith Veronesi
Amatöörien kykyjenetsinnänjohtaja: Scott Luce
Ammattilaisten kykyjenetsinnänjohtaja: Jim McKenzie
Euroopan kykyjenetsinnänjohtaja: Vojtěch Kučera
Vapaiden-pelaajien kykyjenetsinnänjohtaja: Matt Tiesling
Pelaajat > Jäädytetyt numerot

58 - Jäädytetty Las Vegasin joukkoampumisen uhrien muistoksi.
Menestys kausittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | O | V | H | JAH | P | TM | PM | Divisioona/sijoitus | Pudotuspelit |
| 2017–2018 | 82 | 51 | 24 | 7 | 109 | 272 | 228 | Tyynenmeri, ensimmäinen | Voitti 1. kierroksella 4-0 Kingsin Voitti 2. kierroksella Sharksin 4-2  Voitti konferenssifinaaleissa Jetsin 4-2  Hävisi Stanley Cupin finaaleissa Capitalsille 1-4. |

| 2018–2019 | 82 | 43 | 32 | 7 | 93 | 249 | 230 | Tyynenmeri, kolmas | Hävisi 1. kierroksella Sharksille 3-4. |
| 2019–2020 | 71 | 39 | 24 | 8 | 86 | 227 | 211 | Tyynenmeri, ensimmäinen | Voitti karsintakierroksen 3-0   Voitti 1. kierroksella Blackhawksin 4-1  Voitti 2. kierroksella Canucksin 4-3   Hävisi konferenssifinaaleissa Starsille 1-4. |

| 2020–2021 | 56 | 40 | 14 | 2 | 82 | 191 | 124 | Itä, ensimmäinen | Voitti 1. kierroksella Wildin 4-3   Voitti 2. kierroksella Avalanchen 4-2   Hävisi konferenssifinaaleissa Canadiensille 2-4. |
| 2021–2022 | 82 | 43 | 31 | 8 | 94 | 266 | 248 | Tyynenmeri, neljäs | Jäi pudotuspelien ulkopuolelle |

| 2022–2023 | 82 | 51 | 2 | 9 | 111 | 272 | 229 | Tyynenmeri, ensimmäinen | Voitti 1. kierroksella Jetsin 4-1   Voitti 2. kierroksella Oilersin 4-2   Voitti konferenssifinaaleissa Starsin 4-2   Voitti Panthersin Stanley Cup-finaaleissa 4-1. |
| 2023–2024 | 82 | 45 | 29 | 8 | 98 | 267 | 245 | Tyynenmeri, neljäs | Hävisi 1. kierroksella Starsille 3-4. |
Aiheesta muualla

Seuran virallinen verkkosivusto (englanniksi)
Erik Haula vuonna 2018
Hatchback

Hatchback-korinen Opel Astra.
Auton korimallien vertailu: sedan-, farmari- ja hatchback-mallit.
Hatchback (suom. viistoperä ja pystyperä, tarkasta muodosta riippuen) on henkilöauton korimalli, jossa tavaratilan luukku ulottuu yleensä katon reunasta alas puskuriin ja takaikkuna on osa luukkua.
Hatchback on niin sanottu "kahden laatikon" malli, jossa ei ole erillistä tavaratilaa. Vastaavasti sedan on "kolmen laatikon" malli, jossa moottoritila, matkustajatila ja tavaratila ovat erillisiä tiloja.
Liftback

Liftback on hatchbackin muunnelma, jonka muotoilu muistuttaa sedania tai fastbackia, mutta takaluukku ulottuu kuitenkin kattoon saakka ja sisältää takaikkunan. Nykyään termiä käytetään vähemmän, mutta aiemmin esimerkiksi Toyota Corollasta oli sekä liftback- että hatchback-versiot.
Toyota Corolla: liftback, hatchback ja sedan.
Liftback > Combi coupé

Autonvalmistaja Saab esitteli ensimmäisen liftback-mallinsa vuonna 1974. Kyseessä oli Saab 99 -malli, ja erottaakseen sen jo markkinoilla olleista sedanista ja sedan-pohjaisesta coupésta Saab nimesi sen combi coupéksi. Tarkoituksena oli korostaa auton farmarimaista käytännöllisyyttä ja coupémaista urheilullisuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hatchback Wikimedia Commonsissa
Autojen korimallit
Brougham
Cabriolet
Phaeton
Roadster
Coupé
Coupé de ville
Combi coupé
Farmariauto
Fastback
Hatchback
Liftback
Landaulet
Limusiini
Sedan
Tila-auto
Tourer
Saab 900 Combi coupé
Škoda Octavian muotoilu muistuttaa erehdyttävästi sedania.
Kragujevac

| Kragujevac (Крагујевац) |
| --- | --- |
 Näkymä Kragujevaciin.
 lippu:  vaakuna
 Kragujevac
 Koordinaatit: 44°00′40″N, 20°54′40″E 
Valtio:  Serbia
Piirikunta:  Šumadija
Perustettu:  1476
Väkiluku (2011):  150 835
Postinumero:  34000
Suuntanumero(t):  34
 
 www.kragujevac.rs 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kragujevac (serb. Крагујевац) on kaupunki Serbian keskiosassa noin 140 kilometriä etelään Belgradista. Kaupungissa on 150 835 asukasta (vuonna 2011). Se on maan neljänneksi suurin kaupunki ja Šumadijan piirikunnan pääkaupunki. Pinta-alaltaan Kragujevac on 865 neliökilometrin suuruinen, ja sen väestötiheys on 216 as/km².lähde? Kaupunkia halkoo Lepenicajoki.
Kragujevac perustettiin vuonna 1476. Kaupunki tunnetaan nykyisin aseistaan, ammustehtaistaan sekä autoteollisuudestaan. Kragujevac on myös yliopistokaupunki: Kragujevacin yliopisto perustettiin vuonna 1971, ja nykyisin siellä on opiskelijoita noin 14 000.
Kuuluisia henkilöitä

Marija Šerifović, serbialainen laulaja, joka voitti vuoden 2007 Eurovision laulukilpailun.
Mille Marković, serbialais-ruotsalainen nyrkkeilijä ja rikollinen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kragujevac Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut
Take Me to Your Heaven

| Take Me to Your Heaven> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Charlotte Nilsson
Säveltäjä(t):  Lars Diedricson
Sanoittaja(t):  Marcos Ubeda
Albumilta:  Tusen och en natt
Euroviisutiedot
Vuosi:  1999
Maa:  Ruotsi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  163
Take Me to Your Heaven oli vuoden 1999 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Charlotte Nilsson englanniksi, ja se on Ruotsin neljäs voittokappale ja lisäksi maan viimeisin vuoteen 2012 asti. Kappale sai 163 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Islannin 17 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 15.
Kappale menestyi kaupallisesti kohtalaisesti. Se nousi listoille muun muassa Ruotsissa, Britanniassa ja Belgiassa.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:  1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:  1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:  1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:  1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:  1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:  2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:  2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:  2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Daniel Rojas Pachas

| Daniel Rojas Pachas |
| --- | --- |
 Daniel Rojas Pachas vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1983 (ikä 41–42) Lima, Peru
Kansalaisuus:  Peru
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: Espanjan kieli
Pääteokset:  Random, Video killed the radio star, Soma
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Daniel Rojas Pachas syntyi vuonna 1983 ja varttui Liman (Perussa) ja Arican (Chilessä) välissä. Hän on kijailija, tutkija ja Cinosargo-kustantamon toiminanjohtaja. Hän valmistunut pedagogiikasta ja viestinnästä sekä viestintätieteiden maisteri Tarapacán yliopistosta. Hän on julkaissut runokirjat Gramma, Carne, Soma, Cristo Barroco, Allá fuera esta ese lugar que le dio forma a mi habla ja Mecanismo destinado al simulacro. Rojas Pachas on myös julkaissut useita romaaneja ja esseekokoelmia. Hänen tieteellisen tutkimuksensa on omistettu chileläisten Roberto Bolañon, Enrique Lihnin ja kuubalaisen Reinaldo Arenasin teoksiin. Hän suoritti jatkotutkinnon latinalaisamerikkalaisesta kirjallisuudesta Guanajuaton Meksikossa yliopistossa. Hän asuu tällä hetkellä Belgiassa, maassa josta suorittaa jatkotutkintoa Katholieke Universiteit Leuven -yliopistossa. Rojas Pachasin kirjoituksia on esiintynyt useissa painetuissa tai virtuaalisissa Chilen tai Latinalaisen Amerikan kirjallisuuden antologioissa.
Teokset > Runoteokset

Gramma, 2009
Soma, 2012
Flesh, Meat, and Beef, 2017
Teokset > Proosa

Random, 2014
Video killed the radio star, 2016
Rancor, 2022
Teokset > Muut

Realidades dialogantes, 2010
El arte de la cháchara: la poética de lo abigarrado en las novelas de Enrique Lihn, 2023
Aiheesta muualla

Poet & Editor Daniel Rojas Pachas. Viitattu 20.1.2024.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  Google Scholar  ORCID  Publons  ResearcherID  Scopus 
Muut:  IdRef
Johanna Matintalo

| Johanna Matintalo |
| --- | --- |
 Johanna Matintalo Seefeldin MM-kilpailuissa 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1996 (ikä 28) Pöytyä
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Pöytyän Urheilijat
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Paras sijoitus:  2.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  3
 Tietolaatikko päivitetty 16. maaliskuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oberstdorf 2021 | 4x5 km viesti |  |
Johanna Katariina Matintalo (s. 11. joulukuuta 1996 Pöytyä) on suomalainen hiihtäjä, joka edustaa Pöytyän Urheilijoita. Matintalo hiihtää Salomonin välineillä ja häntä valmentaa Ville Nousiainen. Aiemmin hänen valmentajanaan ovat toimineet hänen isänsä Martti Matintalo ja Ville Oksanen. Matintalo on erikoistunut perinteiseen hiihtotapaan.