stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steve Yzerman

| Steve Yzerman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. toukokuuta 1965 (ikä 59) Cranbrook, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Captain, Stevie Y, Stevie Wonder
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Tehtävä:  General Manager
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–2006
Seurat:  Peterborough Petes (OHL)  Detroit Red Wings (NHL)
NHL-varaus:  4. varaus, 1983 Detroit Red Wings
Hockey Hall of Fame
 2009 
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Steve Yzerman |  Steve Yzerman |  Steve Yzerman |  |
Maa:   Kanada
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1985 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1989 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Leningrad 1983 | jääkiekko |  |
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Detroit Red Wings | 1997  |
|  | Detroit Red Wings | 1998  |
|  | Detroit Red Wings | 2002  |
Stephen ”Steve” Gregory Yzerman (s. 9. toukokuuta 1965 Cranbrook, Brittiläinen Kolumbia) on kanadanhollantilainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja kolminkertainen Stanley Cup -voittaja. Yzerman pelasi koko NHL-uransa Detroit Red Wingsissä ja toimi seuransa kapteenina vuodesta 1986 lähtien ollen näin NHL:n pitkäaikaisin kapteeni. Vuosina 2010–2018 hän toimi NHL-seura Tampa Bay Lightningin toimitusjohtajana ja tämän jälkeen vielä yhden kauden vanhemman neuvonantajan tehtävässä. Kaudesta 2019 lähtien hän on toiminut Detroit Red Wingsin toimitusjohtajana.
Yzerman on ainoa pelaaja Wayne Gretzkyn, Mario Lemieux’n, Phil Espositon, Bernie Nichollsin ja Connor McDavidin lisäksi, joka on tehnyt NHL:n runkosarjassa yhden kauden aikana 150 pistettä tai enemmän. Yzerman johti Red Wingsin kolmeen Stanley Cup -mestaruuteen (1997, 1998, 2002) ja hänet on palkittu Lester B. Pearson Awardilla (1989), Conn Smythe Trophyllä (1998), Frank J. Selke Trophyllä (2000) ja Bill Masterton Memorial Trophyllä (2003).
Yzerman ilmoitti uransa päättämisestä 3. heinäkuuta 2006 pitämässään lehdistötilaisuudessa. Red Wings nimitti Yzermanin joukkueensa varapuheenjohtajaksi 25. syyskuuta 2006. 2. tammikuuta 2007 Yzermanin pelinumero 19 jäädytettiin ennen Anaheim Ducks -ottelua, joka päättyi lopulta Detroitin 2–1-voittoon.
Peliura > Peliuran jälkeen

Vuoden 2006 syksyllä Yzerman nimitettiin Red Wingsin varapuheenjohtajaksi ja johtokunnan varakuvernööriksi. 2. tammikuuta 2007 Detroit Red Wings jäädytti Yzermanin pelinumeron 19 ennen ottelua Anaheim Ducksia vastaan. Red Wings sisällytti paitaan kapteenin tunnuksen, C-kirjaimen ylimääräisenä kunnianosoituksena ”The Captainille”. Samassa kuussa hän otti vastaan Kanadan jääkiekkomaajoukkueen toimitusjohtajan viran kyseisen vuoden MM-kilpailuja varten. 23. kesäkuuta 2009 Yzerman valittiin Hockey Hall of Fameen yhdessä Brett Hullin, Luc Robitaillen ja Brian Leetchin kanssa. Myöhemmin hänet valittiin Kanadan jääkiekkomaajoukkueen toiminnanjohtajaksi vuoden 2010 Vancouverin olympialaisia varten, joissa Kanada saavutti ensimmäisenä joukkueena vuoden 1980 Yhdysvaltojen voiton jälkeen jääkiekon olympiakultaa kilpailujen järjestäjämaana.lähde?
25. toukokuuta 2010 Yzerman siirtyi Tampa Bay Lightningin toimitusjohtajaksi. Samana vuonna Lightning pääsi itäisen konferenssin finaaleihin, jäätyään aiempana vuonna kokonaan pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden päätyttyä Yzerman oli ehdolla NHL:n vuoden toimitusjohtajaksi.lähde?
Perhe ja vapaa-aika

Yzermanin perheeseen kuuluvat vaimo Lisa ja tyttäret Isabella, Maria ja Sophia, joiden kanssa hän asuu Bloomfield Hillsissä, Michiganissa. Vapaa-aikanaan Yzerman harrastaa golfia, viinejä ja matkustamista.lähde?
Saavutukset

Stanley Cup (1997, 1998, 2002)
Lester B. Pearson Award (1989)
Conn Smythe Trophy (1998)
Frank J. Selke Trophy (2000)
Bill Masterton Memorial Trophy (2003)
Olympiakulta (2002)
Aiheesta muualla

Detroit Red Wings (Arkistoitu – Internet Archive)
Jatkoaika (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mark Messier | Lester B. Pearson Awardin voittaja 1989 | Seuraaja: Mario Lemieux |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mike Vernon | Conn Smythe Trophyn voittaja 1998 | Seuraaja: Joe Nieuwendyk |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jere Lehtinen | Selke Trophyn voittaja 2000 | Seuraaja: John Madden |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Saku Koivu | Bill Masterton Trophyn voittaja 2003 | Seuraaja: Bryan Berard |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Yzerman on toiminut Tampa Bay Lightningin toimitusjohtaja vuoden 2010 toukokuun 25. päivästä asti.
Yzermanin jäädytetty pelinumero ”19” riippuu Joe Louis Arenan katossa muistona hänen pitkästä ja menestyksekkäästä NHL-urasta Detroit Red Wings -organisaatiossa.
Yhdysvaltain 43. presidentti George W. Bush ja Steve Yzerman poseeraavat Stanley Cupin ja Bushin nimellä varustetun Detroit Red Wings -pelipaidan kanssa.
Otto Johansson

Otto Mauritz Johansson (18. syyskuuta 1891 Helsinki – 24. joulukuuta 1954) oli suomalainen jääkärivänrikki ja toimitusjohtaja. Hänen vanhempansa olivat kauppias Frans Elias Johansson ja Beata Elisabet Wägar. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Elisabet Rosalie von Vangerowin kanssa, josta hän erosi vuonna 1922 ja avioitui uudelleen vuonna 1930 Ellen Irene Eklöfin kanssa.
Opinnot

Johansson kävi kansakoulun ja kauppaopiston Hampurissa vuosina 1910–1911.
Jääkärikausi

Johansson työskenteli liikemiehenä Hampurissa ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 26. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. marraskuuta 1915 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 7. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin 17. huhtikuuta 1917 sairauden takia toistaiseksi lomalle. Häntä hoidettiin marraskuusta 1917 helmikuulle 1918 keuhkotaudin takia eri parantoloissa Saksassa ja hänet vapautettiin lopullisesti sotapalveluksesta 13. helmikuuta 1918.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen aika

Jääkäripataljoonasta eronsa jälkeen hän toimi liikemiehenä Hampurissa vuosina 1918–1929, jolloin perusti agentuuriliikkeensä Helsinkiin. Omien liiketoimiensa ohella hän toimi vuodesta 1935 alkaen Oy. WEF Ab:n toimitusjohtajana.
Talvi- ja jatkosota

Johansson osallistui talvisotaan Elintarvikevarikko 2:n Vaasan osaston apulaispäällikkönä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Päämajan intendenttiosastolle ja toimi vuodesta 1941 alkaen myös Päämajan asettamana yhdysupseerina saksalaisen joukko-osaston esikunnassa Hangossa aina sodan päättymiseen saakka. Sotien jälkeen hän toimi Motti Oy:n toimitusjohtajana Helsingissä. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaahan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Vänrikki 1941 |    |  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali |
Jantso Jokelin

Jantso Jokelin (s. 1986) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja muusikko. Hän on kirjoittanut muun muassa Helsingin Sanomiin, Aamulehteen, Imageen, Veikkauksen X-lehteen ja Nuoreen Voimaan.
Jokelin on valittu vuoden 2019 aikakauslehtitoimittajaksi. Hän on julkaissut esseekokoelmia ja tietokirjan huuliharpusta sekä suomentanut Jim Morrisonin lyriikkaa. Hän on myös käsikirjoittanut televisiosarjoja Putous ja YleLeaks.
Jokelin on opiskellut folkloristiikkaa ja uskontotiedettä Turun yliopistossa.
Vuonna 2009 Jokelin sijoittui kolmanneksi maailman suurimmissa huuliharppukilpailuissa Saksan Trossingenissa. Hän on myös katusoiton Suomen mestari.
Teokset

Matkaopas ei-minnekään: esseitä.  Turku/Tallinna:  Sammakko, 2012.  ISBN 978-952-483-223-6
Huuliharppukirja.  Turku/Tallinna:  Sammakko, 2013.  ISBN 978-952-483-252-6
Keputabu. Latteliberaalien matka keskustalaiseen sielunmaisemaan (yhdessä Mikko Gustafssonin kanssa). Turku/Tallinna: Sammakko, 2016. ISBN 978-952-483-306-6.
Gastonin leuka ja muita esseitä. Turku/Tallinna: Sammakko, 2017. ISBN 978-952-483-340-0.
Joutoretki Road Trip Kätkettyyn Suomeen.  Helsinki:  Like, 2022.  ISBN 978-951-1-42068-2
Aiheesta muualla

Jantso Jokelin Tiedeykkönen-radio-ohjelmassa Yle Areena.
Julius Ailio

| Julius Edvard Ailio |
| --- | --- |
 Julius Ailio kuvattuna Berliinissä vuonna 1900.
Suomen opetusministeri
 Tannerin hallitus  13.12.1926–17.12.1927    
Edeltäjä:  Lauri Ingman
Seuraaja:  Antti Kukkonen
Kansanedustaja
 1919–1922   1924–1933    
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1872 Loppi
Kuollut: 4. maaliskuuta 1933 (60 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  SDP
Julius Edvard Ailio (vuoteen 1897 Ax) (19. heinäkuuta 1872 Loppi – 4. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Muinaistieteellisen toimikunnan Museoviraston esihistoriallisen osaston johtaja 1898–1905. Hänen suurteoksensa vuodelta 1909 käsittelee Suomen kivikautisia asuinpaikkoja. Ailio tutki useita merkittäviä kivikautisia asuinpaikkoja, Rapolan muinaislinnaa ja Pattijoen Kastellin jätinkirkkoa.
Elämäkerta

Julius Ailion vanhemmat olivat kansakoulun opettaja Johan Ax ja hänen puolisonsa Johanna Ax.  Ailio suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon 1909 ja toimi sen jälkeen Helsingin yliopiston arkeologian dosenttina 1910–1926. Ailion väitöskirja (1922) käsitteli Venäjän kivikauden kysymyksiä. Muinaistieteellisen toimikunnan / Kansallismuseon / esihistoriallisen osaston johtaja hänestä tuli 1920. Hän oli siviilitoimituskunnan päällikkönä ja senaattorina Tokoin senaatissa vuonna 1917 ja Tannerin hallituksen opetusministerinä 1926–1927. Kansanedustajana Ailio toimi sosiaalidemokraattisen puolueen edustajana vuosina 1919–1922 ja 1924–1933.
Hän oli Työväen akatemian johtokunnan ensimmäinen puheenjohtaja, eli esimies vuosina 1924–1933. Hän pyrki opetuksessaan vapauttamaan opiskelijat aikaisemman vähäisen koulutuksen aikaansaamasta kiihkokansallis-uskonnollisesta painolastista ja korosti luonnontieteiden merkitystä. Työväen Akatemian historian mukaan hän edisti opiskelijoiden tutustumisretkiä Helsingissä eri kohteisiin . Hänet on haudattu Kauniaisiin Työväen akatemian puutarhaan. Kallion kyljessä olevaan osittain luonnon muovaamaan syvennykseen louhittiin erikseen hylly, johon tuhkauurna sijoitettiin. Päälle kiinnitettiin metallinen muistolaatta.
Julkaisuja

Kansatieteellinen kuvaus ulkohuonerakennuksista Lopella. 1896
Kesäkausi Jäämeren ja Vienanmeren rannoilla matkamuistelma. 1899
Burg Tavastehus, ihre Entwickelung und ihr Alter. 1901
Hämeenlinna sen vaiheet ja sen rakennukset. 1901
Lopen asunnot eri kehitysasteissaan, 1902
Jääkausi ja sen jälkeiset ajat erityisesti Suomen oloja silmällä pitäen. 1903
Raseporin linnanrauniot kuvallinen matkaopas. 1905
Die steinzeitlichen Wohnplatzfunde in Finland I–II. 1909
Die geographische Entwicklung des Ladogasees. 1915,
Novgorodilaisten retki Hämeeseen v. 1311. 1915
Hämeenlinnan kaupungin historia. 1, 1917,
Fragen der russischen Steinzeit. 1922.
Karjalaiset soikeat kupurasoljet – katkelmia Karjalan koristetyylin kehityshistoriasta. 1922
Hämeen museon opas. 1922 (useita painoksia)
Fort Minor

| Fort Minor |
| --- | --- |
 Mike Shinoda
Tiedot
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  alternative hip hop, rap rock
Kotipaikka:   Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mike Shinoda  
Levy-yhtiö:  Machine Shop Recordings   Warner Bros.  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fort Minor on Linkin Park -yhtyeestä tutun Mike Shinodan hip hop -painotteinen sooloprojekti. Ensimmäinen albumi, The Rising Tied julkaistiin marraskuussa 2005. Vierailijoina levyllä ovat muun muassa Styles of Beyond, Holly Brook, Kenna ja John Legend. Fort Minorilta on ilmestynyt yhteensä viisi musiikkivideota.
Historia > Sooloprojektin alkuvuodet ja ensimmäinen studioalbumi (2004−2006)

Vuoden 2004 lopulla Shinoda aloitti työskentelemisen sooloprojektinsa parissa. Lokakuussa 2005 julkaistiin Fort Minorin 19 kappaletta sisältävä mixtape nimeltään We Major. Shinoda teki sen yhteistyössä DJ Green Lanternin kanssa. Mixtapen tarkoituksena oli promota marraskuussa julkaistavaa The Rising Tied -albumia. Monet mixtapen kappaleista eivät sisälly kaupoissa myytyyn The Rising Tied -albumiin ja se sisältää myös muutamia remixejä. Fort Minorin debyyttialbumi The Rising Tied julkaistiin marraskuussa 2005. Robert Hales ohjasi yhtyeen ensimmäisen videon ”Petrified”, joka julkaistiin lokakuussa 2005. The Rising Tied -albumi on Mike Shinodan itse miksaama ja tuottama, levyn vastaava tuottaja on Jay-Z, jonka kanssa Linkin Park oli tehnyt juuri Collision Course -mash-up-albumin. Albumilla vierailevat muun muassa Common, John Legend sekä uudempia artisteja Shinodan Machine Shop Recordings -levy-yhtiöstä.
Kaikki albumin kappaleet ovat Shinodan kirjoittamia, hän myös soitti kaikkia albumilla kuultavia soittimia, lukuun ottamatta jousia ja lyömäsoittimia. ”Where'd You Go”, albumin ensimmäinen single, oli korkeimmillaan sijalla 12 Billboard Hot 100 -listalla, seuraava single ”Remember the Name” oli sijalla 66. Kappale ”Kenji” kuvaa Shinodan perheen kokemuksia amerikanjapanilaisten internoinnista Yhdysvalloissa toisessa maailmansodassa. Shinoda haastatteli kappaleelle isäänsä ja tätiään.
”Where'd You Go” -kappaleen julkaisemisen jälkeen The Rising Tied -albumin myynti kasvoi 45 prosenttia, ja Billboard 200 -albumilistalla sen sijoitus nousi 89 sijaa listan sijalle 104. Parhaimmillaan albumi oli Billboard 200 -listan sijalla 51. ”Where'd You Go” valittiin ”Ringtone of the Year” (Vuoden soittoääni) -palkinnon saajaksi vuoden 2006 MTV Video Music Awardseissa. Elokuun puolessavälissä 2006 Fort Minor esiintyi Summer Sonic 2006 -kiertueella yhdessä Linkin Parkin kanssa.
Albumin kolmas kappale ”Right Now” soi Tyler Perryn ohjaamassa The Family That Preys -elokuvan trailerissa. ”Petrifiedin” lisäksi Fort Minorin kappaleisiin ”Remember the Name”, Believe Me” ja ”Where'd You Go” on julkaistu musiikkivideot.
Historia > Määrittelemätön tauko (2006−2015)

Marraskuussa 2006 Shinoda totesi, että Fort Minor on tauolla, koska hän keskittyy nyt Linkin Parkiin.
Vuonna 2006 Holly Brook julkaisi yksinoikeudella oman versionsa ”Where'd You Go” -kappaleesta radioasemille. Mikea ei kuulla tässä versiossa.
Billboard julkaisi joulukuussa 2009 vuosituhannen yhden hitin ihmeet -listan, jossa Fort Minor on yhdessä Holly Brookin kanssa sijalla 19. Syyskuussa 2014 antamassaan haastattelussa Shinoda kertoi, että on hyvin mahdollista, että Fort Minor julkaisee uutta musiikkia.
Historia > Paluu ja uusi single (2015−)

Toukokuussa 2015 Altwirelle antamassaan haastattelussa Shinoda kertoi, että mikäli Fort Minor tekisi paluun, hän kertoisi siitä ensimmäisenä sosiaalisessa mediassa. 21. kesäkuuta 2015 Fort Minor julkaisi lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen uuden singlen, nimeltään ”Welcome”. Samalla julkaistiin singleen tehty 360-panoramavideotekniikalla toteutettu virtuaalitodellinen musiikkivideo. Videolla Shinoda soittaa pianoa, kitaraa ja rumpuja. Venice Beachillä kuvatun videon on ohjannut Jeff Nicholas. Single tuli ilmaiseksi ladattavaksi Fort Minorin kotisivuille. Kesäkuussa 2015 antamassaan haastattelussa Shinoda kertoi, että hänellä ei ole aikomusta tehdä uutta Fort Minor -albumia. Shinoda esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Conanissa 22. kesäkuuta 2015. Fort Minor esiintyi Los Angelesissa 29. kesäkuuta 2015.
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Nimi | Korkeimmat listasijoitukset> USA  | Korkeimmat listasijoitukset> AUT  | Korkeimmat listasijoitukset> FRA  | Korkeimmat listasijoitukset> GER  | Korkeimmat listasijoitukset> NED  | Korkeimmat listasijoitukset> NZ  | Korkeimmat listasijoitukset> SUI  | Korkeimmat listasijoitukset> UK  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | The Rising Tied Julkaistu: 22. marraskuuta 2005  Levy-yhtiö: Machine Shop / Warner Bros. | 51 | 37 | 151 | 25 | 79 | 22 | 42 | 142 |
Diskografia > Mixtapet

2005: Fort Minor Sampler Mixtape
2005: Fort Minor: We Major
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi | Korkeimmat listasijoitukset> USA  | Korkeimmat listasijoitukset> AUS  | Korkeimmat listasijoitukset> AUT  | Korkeimmat listasijoitukset> FIN  | Korkeimmat listasijoitukset> FRA  | Korkeimmat listasijoitukset> GER  | Korkeimmat listasijoitukset> NED  | Korkeimmat listasijoitukset> NZ  | Korkeimmat listasijoitukset> SUI  | Korkeimmat listasijoitukset> UK  | Kulta- ja  platinamyyntitunnustukset | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | ”Petrified” | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |   | The Rising Tied |
| 2005 | ”Remember the Name”  (mukana Styles of Beyond) | 66 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  RIAA: Platinaa | The Rising Tied |
| 2005 | ”Believe Me” (mukana Eric Bobo & Styles of Beyond) | — | 43 | 47 | 5 | — | 29 | 58 | — | — | 92 |   | The Rising Tied |
| 2006 | ”Where'd You Go”  (mukana Holly Brook) | 12 | 41 | 29 | 8 | 24 | 18 | 15 | 14 | 62 | — |  RIAA: Platinaa | The Rising Tied |
| 2006 | ”S.C.O.M. / Dolla / Get It / Spraypaint & Ink Pens (Promo CD)”  (”S.C.O.M.” : Ryu sekä Juelz Santana & Celph Titled ”Dolla” : Fort Minor sekä Styles of Beyond ”Get It” : Styles of Beyond ”Spraypaint & Inkpens” : esittäjinä Ghostface Killah sekä Mike Shinoda ja Lupe Fiasco) | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |   | Fort Minor: We Major |
| 2015 | ”Welcome” | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |   | Ei julkaistu albumilla |
Aiheesta muualla

Fort Minor - virallinen kotisivu
| n k Linkin Park |
| --- | --- |
 Brad Delson  Mike Shinoda  David Farrell  Joe Hahn  Emily Armstrong  Colin Brittain   Entiset jäsenet: Chester Bennington  Rob Bourdon  Mark Wakefield  Kyle Christner  Scott Koziol 
Studioalbumit:  Hybrid Theory  Meteora  Minutes to Midnight  A Thousand Suns  Living Things  The Hunting Party  One More Light  From Zero 
Livealbumit:  Live in Texas  Road to Revolution: Live at Milton Keynes  A Thousand Suns+  Living Things+  The Hunting Party: Live from Mexico  One More Night Live 
Demot/Ep:t:  Xero Sampler Tape  Hybrid Theory EP  In the End  Underground V2.0  Underground V3.0  Underground 4.0  Underground 5.0  Underground 6  Underground 7  iTunes Live from SoHo  Songs from the Underground  MMM...COOKIES – Sweet Hamster Like Jewels from America!  Underground 9: Demos  A Decade Underground  LP Underground X: Demos  2011 North American Tour  A Thousand Suns: Puerta De Alcalá  iTunes Festival: London 2011  Underground Eleven  Underground 12  Underground 13 
Remixalbumit:  Reanimation  Collision Course  Recharged 
Singlet:  ”One Step Closer”  ”Crawling”  ”Papercut”  ”In the End”  ”Pts.OF.Athrty”  ”Somewhere I Belong”  ”Faint”  ”Numb”  ”From the Inside”  ”Lying from You”  ”Breaking the Habit”  ”Numb/Encore”  ”What I’ve Done”  ”Bleed It Out”  ”Shadow of the Day”  ”Given Up”  ”Leave Out All the Rest”  ”New Divide”  ”The Catalyst”  ”Waiting for the End”  ”Burning in the Skies”  ”Iridescent”  ”Burn It Down”  ”Lost in the Echo”  ”Powerless”  ”Castle of Glass”  ”A Light That Never Comes”  ”Guilty All the Same”  ”Until It’s Gone”  ”Final Masquerade”  ”Heavy”  ”Talking to Myself”  ”One More Light”  ”The Emptiness Machine”  ”Heavy Is the Crown”  ”Over Each Other”  ”Two Faced” 
Muut kappaleet:  ”Runaway”  ”It's Goin’ Down”  ”We Made It”  ”Darker Than Blood” 
Videot:  Frat Party at the Pankake Festival  The Making of Meteora  Live in Texas  Breaking the Habit  Collision Course  Minutes to Midnight  Road to Revolution: Live at Milton Keynes 
Muuta:  Diskografia  Machine Shop Recordings  Music for Relief  Projekt Revolution  Dead By Sunrise  Fort Minor  Download to Donate  A Thousand Suns World Tour
Antti Raanta

| Antti Raanta |
| --- | --- |
 Raanta Chicago Blackhawksin mestaruusjuhlissa vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1989 (ikä 35) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Muuri, Ana, Rants
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Genève-Servette HC
Sarja:  NLA
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Lukko (SML)   Ässät (SML)   Rockford IceHogs (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   New York Rangers (NHL) Arizona Coyotes (NHL)   Carolina Hurricanes (NHL)
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Chicago Blackhawks | 2015  |
Antti Raanta (s. 12. toukokuuta 1989 Rauma) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Sveitsin pääsarjassa Genève-Servette HC:ssä. Raanta voitti Suomen mestaruuden Porin Ässissä kaudella 2012–2013.
Seuraura > Lukko

Raanta on Rauman Lukon kasvatti. Maaliskuussa 2008 hän teki Lukon kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2008–2009 Raanta voitti A-nuorten SM-pronssia ja hänen torjuntaprosenttinsa oli sarjan paras eli 92,2 %. Hän nousi kaudella myös Lukon SM-liigarinkiin, mutta ei päässyt vielä pelaamaan liigassa. Raanta pelasi kaudella kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Raanta pelasi tulokaskautensa SM-liigassa kaudella 2009–2010. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 22. syyskuuta 2009 vieraissa Pelicansia vastaan ja torjui Lukolle 7–3 voiton tehden 20 torjuntaa. Kolme ensimmäistä Raannan ottelua päättyivät voittoon, ja kolmannessa ottelussa 10. marraskuuta 2009 KalPaa vastaan hän pelasi SM-liigauransa ensimmäinen nollapelin torjumalla 27 laukausta. Hänet palkittiin ottelussa Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Raanta jäi alkukaudella Petri Vehasen varjoon, mutta käytti saamansa peliajan mahdollisimman hyvin. Vehanen kaupattiin KHL:ään, ja Lukko sai vaihdossa Mikael Tellqvistin. Vehasen lähdön jälkeisissä otteluissa Raanta sai peliaikaa keskimäärin saman verran kuin Tellqvist. Pudotuspeleissä Raanta ei saanut vastuuta Tellqvistin pelattua kaikki ottelut.lähde?
Kauden 2010–2011 Raanta aloitti Miika Wiikmanin kakkosmaalivahtina. Wiikman kaupattiin kauden aikana Ilvekseen, ja Lukko hankki ykkösmaalivahdikseen Mika Norosen. Raanta pelasi runkosarjassa 20 ottelua ja pudotuspeleissä kaksi ottelua KalPaa vastaan tuuratessaan pelikiellon saanutta Norosta. Hän voitti joukkueessa SM-pronssia keväällä 2011.
Seuraura > Ässät

Huhtikuussa 2011 Raanta teki Ässien kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Hän aloitti kauden 2011–2012 ensimmäistä kertaa urallaan ykkösmaalivahtina kakkosmaalivahdin ollessa Juha Järvenpää.
Kaudella 2012–2013 Raanta teki todellisen läpimurtonsa. Hänet valittiin SM-liigan kuukauden pelaajaksi helmikuussa 2013. Raannalla oli runkosarjan päättyessä pienin päästettyjen maalien keskiarvo (1,85) ja paras torjuntaprosentti (94,3 %). Pudotuspeleissä hän pelasi kaikissa 16 ottelussa torjuen Ässät Suomen-mestaruuteen. Raannalla oli myös pudotuspeleissä pienin päästettyjen maalien keskiarvo (1,33) ja paras torjuntaprosentti (95,5 %). Hänet valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hän voitti liigan parhaalle maalivahdille annettavan Urpo Ylönen -palkinnon, runkosarjan parhaan pelaajan Lasse Oksanen -palkinnon ja pudotuspelien parhaan pelaajan Jari Kurri -palkinnon.