stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siduroni

| Siduroni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(2-metyylisykloheksyyli)-3-fenyyliurea
CAS-numero:  1982-49-6
PubChem CID:  16116
SMILES:  CC1CCCCC1NC(=O)NC2=CC=CC=C2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H20N2O
Moolimassa:  232,32 g/mol
Sulamispiste:  133–138 °C
Tiheys:  1,08 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Siduroni (C14H20N2O) on ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää  nurmikoilla herbisidinä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa siduroni on värittömiä kiteistä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dimetyyliformamidiin ja dikloorimetaaniin. Siduronin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää fotosynteesiä tärkeänä osana olevan fotosysteemi II:n elektroninsiirtoketjun.
Valmistus ja käyttö

Siduronia valmistetaan 2-metyylisykloheksyyliamiinin ja fenyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla. Siduronia käytetään lähinnä nurmilla estämään ei-toivottujen heinälajien kuten verihirssien (Digitaria), kananhirssien (Echinochloa) ja puntarpäiden (Alopecurus) kasvua. Muut kuin heinäkasvit ovat yleensä resistenttejä siduronille. Yhdistettä käytetään jauheena tai rakeina. Siduroni on hyväksytty käytettäväksi herbisidinä muun muassa Yhdysvalloissa, mutta ei Euroopan unionin alueella..
Sienten syötävyysmerkintä

Sienten syötävyysmerkintä ilmoittaa sienen syötävyyden ja sopivuuden ruuaksi. Syöntikelpoisuus ilmoitetaan Suomessa tähdillä, ympyrällä ja risteillä, ja symbolien määrä ilmaisee sienen herkullisuuden tai myrkyllisyyden asteen. Sienestäjä voi sienioppaaseen merkittyjen symbolien avulla varmistua sienen käyttökelpoisuudesta ruuaksi, eikä hänen tarvitse välttämättä kokeilla sitä. Tähdellä merkitty sieni on syöntikelpoinen sieni. Tähtimerkinnät ovat suuntaa antavia, koska kysymys on myös makuasioista. Ympyrällä ja tähdellä merkitty sieni on esikäsiteltävä ennen ruuaksi valmistamista, ja pelkällä ympyrällä merkitty sieni on syötäväksi kelpaamaton esimerkiksi pahan makunsa vuoksi. Ristillä merkitty sieni on myrkyllinen, joka voi aiheuttaa lieviä myrkytysoireita tai pysyviä vaurioita ihmisen elimistöön. Merkinnät vaihtelevat hieman kirjasta toiseen. Myös sulkuja käytetään joksus merkkien ympärillä. Lisäksi tunnetaan rastimerkintä haitallisesta sienestä, pääkallomerkintä myrkyllisestä, kahden pääkallon merkintä tappavan myrkyllisestä ja toisinaan symbolien määrä voi yleisestikin olla korkeintaan kaksi, ja rengassymboli sellaisenaan saattaa olla merkki esikäsittelyn tarpeesta.
Merkinnät

| Symboli | Kelvollisuus | Esimerkkisieniä |
| --- | --- | --- |
| *** | Herkullinen ruokasieni | herkkutatti, voitatti, männynleppärousku, isohapero, mustavahakas, koivunkantosieni, kehnäsieni, keltavahvero, suppilovahvero, mustatorvisieni, lampaankääpä |
| ** | Hyvä ruokasieni | punikkitatit, kangastatti, kangashapero, viinihapero, koivuhapero, limanuljaska, kuusilahokka, vaaleaorakas |
| * | Syötäväksi kelpaava | samettitatti, lehmäntatti, savuhapero, nuijamalikka, harmaamustesieni, valevahvero, keltasarvikka, känsätuhkelo |
| ○** | Esikäsiteltynä hyvä ruokasieni | karvarousku, haaparousku, mustarousku, keltarousku, härmämalikka, akansieni, pohjanmesisieni |
| ○* | Esikäsiteltynä syötäväksi kelpaava | kangasrousku, nurmirousku, sikurirousku, savurousku, koivunlehtohapero, typäskääpä, piispanhiippa |
| ○ | Syötäväksi kelpaamaton | sappitatti, lehtorousku, tulipunahapero, polttiaishapero, samettijalka, retikkavalmuska, sappivalmuska, haisuseitikki |
| † | Lievästi myrkyllinen | lakritsirousku, isokaulussieni, kangaskärpässieni, kitkerälahokka, rustonupikka |
| †† | Hyvin myrkyllinen | punakärpässieni, ruskokärpässieni, valkorisakas, suippumadonlakki |
| ††† | Tappavan myrkyllinen | valkokärpässieni, kavalakärpässieni, suippumyrkkyseitikki, pulkkosieni, myrkkynääpikkä, myrkkyrisakas, isorusokas |
| †††○*** | Tuoreena tappavan myrkyllinen, oikein esikäsiteltynä herkullinen ruokasieni | korvasieni |
| (†) | Mahdollisesti tai tiettyjen ehtojen täyttyessä myrkyllinen | mustarousku, jossa on nekatoriinia, joka saattaa olla syöpää aiheuttava aine  harmaamustesieni, kiillemustesieni, tauriontatti ja nuijamalikka, joissa on antabuksen tavoin vaikuttavia aineita, eli ne voivat alkoholin nauttimisen yhteydessä aiheuttaa myrkytyksen |
Oma pääoma

Oma pääoma (lyh. OPO) on se osa yrityksen pääomasta, jolla ei ole takaisinmaksuvelvollisuutta, toisin kuin vieraalla pääomalla. Oma pääoma koostuu yritykseen sijoitetusta pääomasta, arvonkorotuksista ja yritykseen kertyneistä voittovaroista, joita ei ole maksettu esimerkiksi osinkoina yritykseen sijoittaneille. Oman pääoman määrä näkyy yrityksen taseen vastattavaa-puolella.
Oma pääoma on yrityksen puskuri riskejä vastaan. Oman pääoman määrä ilmentää yrityksen vakavaraisuutta.
Oman pääoman muodostuminen

Omaa pääomaa voi kertyä taseeseen kolmella tavalla:
Sijoitettuna omana pääomana. Sitä ovat esimerkiksi osakeyhtiön osakepääoma, osuuskunnan osuuspääoma ja kommandiittiyhtiön tai avoimen yhtiön yhtiömiespääoma. Ne näkyvät omassa pääomassa asianomaisessa erässä.
Hallussapitovoittoina. Niitä syntyy, jos yrityksen omistaman omaisuuden arvo nousee ja arvonnoususta kirjataan arvonkorotus. Hallussapitovoittoja voidaan esittää arvonkorotusrahastossa ja käyvän arvon rahastossa. Kaikissa yhtiöissä näitä ei ole.
Tulorahoituksena. Se näkyy oman pääoman erissä Tilikauden voitto/tappio ja Edellisten tilikausien voitto/tappio. Voitot kasvattavat omaa pääomaa, tappiot pienentävät sitä.
Oman pääoman erät

Oma pääoma kirjataan tilinpäätökseen taseen vastattavaa-puolelle. Suomen kirjanpitoasetuksen mukaan oma pääoma on seuraavien tase-erien summa:
| Oma pääoman erä | Sisältö | Sidottu/Vapaa |
| --- | --- | --- |
| I Osake-, osuus- tai muu niitä vastaava pääoma | Omistajien yhtiöön sijoittamia varoja | Sidottu |
| II Ylikurssirahasto | Yhtiön omista osakkeista tai osuuksista saatuja varoja (vanhan lain mukaan) | Sidottu |
| III Arvonkorotusrahasto | Hallussapitovoittoja pysyvien vastaavien maa- ja vesialueista sekä arvopapereista | Sidottu |
IV Muut rahastot: 
|    1. Sijoitetun vapaan oman pääoman rahasto (SVOP) | Yhtiöön tehtyjä sijoituksia tai voittovaroja | Vapaa |
|    2. Vararahasto | Sisältö vaihtelee | Vaihtelee |
|    3. Yhtiöjärjestyksen tai sääntöjen mukaiset rahastot | Sisältö vaihtelee | Vapaa |
|    4. Käyvän arvon rahasto | Hallussapitovoittoja rahoitusvälineistä ja sijoituskiinteistöistä | Sidottu |
|    5. Muut rahastot | Sisältö vaihtelee | Vapaa |
| V Edellisten tilikausien voitto (tappio) | Aiemmilta tilikausilta kertyneet jakamattomat voitot | Vapaa |
| VI Tilikauden voitto (tappio) | Kuluneen tilikauden voitto tai tappio (tuotot−kulut) | Vapaa |
| VII Pääomalainat | Oman pääoman ehtoiset pääomalainat | – |
Kaikissa yhtiöissä ei ole kaikkia mainittuja tase-eriä. Pääomalainat voi esittää myös vieraassa pääomassa.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa

Oma pääoma jakautuu sidottuun ja vapaaseen omaan pääomaan. Sidottu oma pääoma on tarkoitettu yhtiön velkojien suojaksi.
Jako on erilainen eri yhtiömuodoissa. Suomen lain mukaan oma pääoma jakautuu eriin seuraavassa kuvatulla tavalla.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa > Osakeyhtiö

Osakeyhtiön sidottua omaa pääomaa ovat osakepääoma, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja uudelleenarvostusrahasto sekä mahdolliset edelleen käytössä olevat vuoden 1978 osakeyhtiölain mukaiset ylikurssirahasto ja vararahasto.
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat myös kertyneet voittovarat sekä SVOP-rahasto.
Osinko yhtiön omistajille maksetaan vapaasta omasta pääomasta. Osinko voi olla korkeintaan vapaan oman pääoman suuruinen.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa > Asunto-osakeyhtiö

Asunto-osakeyhtiön sidottua omaa pääomaa ovat osakepääoma, rakennusrahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja uudelleenarvostusrahasto.
Muut rahastot ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat myös kertyneet voittovarat.
Jos asunto-osakeyhtiöllä on ennen vuotta 1992 syntynyt vararahasto, se esitetään omassa pääomassa sen ehtoja vastaavalla tavalla.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa > Osuuskunta

Osuuskunnan sidottua omaa pääomaa ovat osuuspääoma, osakepääoma, vararahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja uudelleenarvostusrahasto sekä mahdollinen aiemman osuuskuntalain mukainen ylikurssirahasto. Osuuspääomaan voi kuulua varsinaisen osuuspääoman lisäksi lisäosuuspääoma ja sijoitusosuuspääoma.
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat muut rahastot ja kertyneet voittovarat (ylijäämä).
Osuuskunnan voitosta käytetään omassa pääomassa nimitystä ylijäämä ja tappiosta alijäämä. Jos osuuskunnan sääntöjen mukainen tarkoitus on tuottaa voittoa, on kuitenkin johdonmukaista käyttää nimityksiä voitto ja tappio.
Sidottu ja vapaa oma pääoma eri yhtiömuodoissa > Säästöpankki

Säästöpankin sidottua omaa pääomaa ovat peruspääoma, vararahasto, arvonkorotusrahasto, käyvän arvon rahasto ja kantarahasto.
Muut oman pääoman erät ovat vapaata omaa pääomaa. Siihen kuuluvat muut rahastot ja kertyneet voittovarat.
Yhtiöjärjestyksen tai sääntöjen mukaiset rahastot sekä muut rahastot

Yhtiöjärjestyksen tai sääntöjen mukaiset rahastot ovat vapaaehtoisia rahastoja, joihin siirretään voittovaroja kirjanpitovelvollisen yhtiöjärjestyksessä tai säännöissä määrätyllä tavalla. Rahastoja voivat olla esimerkiksi lahjoitusrahasto, käyttörahasto tai peruskorjausrahasto. Tavanomaisesti yhtiöjärjestyksessä tai säännöissä määrätään, mihin tarkoituksiin rahastoituja varoja saa käyttää. Kun rahastoa käytetään menojen kattamiseen, rahastosta siirretään varoja voittovaroihin. Kun rahastoa käytetään voitonjakoon, varojenjako kirjataan rahaston pienennykseksi.
Muut rahastot ovat näitä vastaavia vapaaehtoisia rahastoja, jotka on kuitenkin perustettu osakeyhtiössä yhtiökokouksen, osuuskunnassa osuuskunnan kokouksen päätöksellä. Rahastolle voidaan antaa sen käyttötarkoitusta kuvaava nimi kuten lahjoitusrahasto tai käyttörahasto. Yhtiökokous päättää, siirretäänkö voittovaroista varoja muuhun rahastoon ja tavallisesti myös siitä, miten rahastoituja varoja käytetään.
Rahastojen merkitys on varautuminen tuleviin menoihin ennakolta. Rahastoinnilla korvamerkitään varoja tiettyihin yhtiökokouksen hyväksymiin käyttötarkoituksiin. Tulevia menoja ei tavallisesti ole mahdollista merkitä tuloslaskelmaan, mutta rahastojen avulla ne voi merkitä taseeseen ja siten informoida sidosryhmiä päätöksestä.
Muilla rahastoilla on usein erityinen merkitys yhdistyksissä ja säätiöissä, jotka keräävät varoja tiettyyn käyttötarkoitukseen kuten apurahoihin tai sosiaalityöhön. Rahastojen nimikkeiden avulla voidaan osoittaa sovittuja käyttötarkoituksia. Nimikkeillä voidaan myös osoittaa saatujen varojen lahjakirjassa tai testamentissa määrättyjä käyttötarkoituksia.
Asunto-osakeyhtiö voi halutessaan rahastoida osakkailta kerättyjä pääomavastikkeita. Rahastointimenettelyssä vastikkeita ei käsitellä yhtiön tulona vaan oman pääoman sijoituksina. Yhtiöjärjestyksen tai yhtiökokouksen päätöksen perusteella perustettuja rahastoja voivat olla esimerkiksi lainanlyhennysrahasto ja perusparannusrahasto. On suositeltavaa, että näissä rahastoissa on vain varoja, jotka liittyvät maksamattomiin lainoihin tai tuleviin tai keskeneräisiin (rakennus)hankkeisiin. Kun laina on maksettu pois tai hanke valmis, muussa rahastossa olevat varat on suositeltavaa siirtää rakennusrahastoon tai SVOP-rahastoon.
Yhdistyksen ja säätiön oma pääoma

Yhdistyksen (aatteellisen yhteisön) ja säätiön omassa pääomassa esitetään ensin mahdollinen peruspääoma (kuten säädepääoma), sen jälkeen sidotut rahastot ja sitten vapaat rahastot. Niiden jälkeen esitetään edellisten tilikausien kertynyt ylijäämä (alijäämä) sekä tilikauden ylijäämä (alijäämä).
Yhdistyksen ja säätiön oman pääoman rahastot jaetaan määrätarkoitukseen osoitettuihin eli sidottuihin rahastoihin ja vapaisiin rahastoihin.
Sidottuja rahastoja ovat omakatteiset rahastot ja muista tuloista muodostetut rahastot:
Omakatteiset rahastot ovat niin sanottuja epäitsenäisiä säätiöitä. Niiden varat on pidettävä erillään muista varoista.
Muista tuloista muodostettuja sidottuja rahastoja ovat lahjoitus-, testamentti- ym. tuloista muodostetut rahastot. Lahjakirjassa tai testamentissa on niiden pääoman tai tuoton käyttöä rajoittavia määräyksiä.
Sidotun rahaston perustana on sitä hallinnoivan säätiön tai yhdistyksen ulkopuolinen tahdonilmaisu. Sidottua rahastoa ei voi purkaa ja muuttaa vapaiksi varoiksi, ei edes silloin, kun se tarkoitus, johon varat on aikanaan saatu, on toteutunut. Tarkoituksen toteuttamisesta aiheutuvat kulut voi kuitenkin veloittaa sidotusta rahastosta.
Vapaita rahastoja ovat lahjoitus-, testamentti- ym. tuloista muodostetut nimikko- tai muistorahastot. Ne ovat vapaasti käytettävissä ilman, että niihin kohdistuu rajoittavia erityismääräyksiä.
Muut vapaat rahastot ovat rahastoja, joita yhdistys tai säätiö on perustanut siirtämällä niihin varoja ylijäämästä. Ne on muodostettu säätiön tai yhdistyksen sisäisin päätöksin eikä niissä ole kyse pääomasijoituksista. Tällainen rahasto voi olla esimerkiksi korjausrahasto.
| Jako | Rahastot | Varat | Rajoitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| Sidotut rahastot | Omakatteiset rahastot (epäitsenäiset säätiöt) | Lahjoitukset, testamentit; varat pidettävä erillään muista varoista. | Rajoittavia erityismääräyksiä |
| Sidotut rahastot | Muut sidotut rahastot | Lahjoitukset, testamentit | Rajoittavia erityismääräyksiä |
| Vapaat rahastot | Nimikko- ja muistorahastot | Lahjoitukset, testamentit | Ei rajoittavia erityismääräyksiä |
| Vapaat rahastot | Muut vapaat rahastot | Muodostettu hallintoelinten päätöksellä | Ei rajoittavia erityismääräyksiä |
Pääomalaina

Pääomalaina on erityisehtoinen vieraan pääoman muoto. Lähtökohtaisesti se esitetään taseessa vieraassa pääomassa. Pääomalainan voi esittää omassa pääomassa erillisenä eränä, jos yritys pitää lainaa oman pääoman luonteisena. Omassa pääomassa esittämisen erityinen edellytys on, ettei pääomalainalla ole eräpäivää.
Pääomalaina rinnastetaan osakeyhtiön omaan pääomaan, kun varojen vähentymisen yhteydessä selvitetään, onko osakeyhtiön jäljellä oleva oma pääoma negatiivinen.
Henkilöyhtiön ja yksityisliikkeen oma pääoma

Henkilöyhtiön ja yksityisliikkeen (yksityinen elinkeinonharjoittaja) oma pääoma voi olla sijoitettua omaa pääomaa, voittovaroina ansaittua omaa pääomaa tai hallussapitovoittoa.
Yksityisliikkeen oma pääoma esitetään taseen kohdassa ”osake-, osuus- tai muu vastaava oma pääoma” esimerkiksi nimikkeellä Omistajan pääoma. Tilikauden voitto tai tappio liitetään tähän tase-erään. Arvonkorotusrahaston käyttö on yksityisliikkeessä mahdollista mutta harvinaista, koska yksityisliikettä eivät koske säännöt oman pääoman menettämisestä.
Henkilöyhtiön oma pääoma ja yhtiömiesten sijoitukset on eriteltävä tilinpäätöksen liitetiedoissa. Avoimen yhtiön voitto, jota ei heti nosteta yhtiöstä, lisätään yhtiömiesten oman pääoman sijoituksiin. Kommandiittiyhtiön voitto lisätään vastuunalaisten yhtiömiesten oman pääoman sijoituksiin. Vastaavasti henkilöyhtiön tappio kirjataan yleensä vastuunalaisen yhtiömiehen yhtiöpanoksen vähennykseksi. Tämän vuoksi tase-erään Edellisten tilikausien voitto (tappio) ei yleensä jää saldoa.
Oman pääoman määrään vaikuttavat yksityisotot ja sijoitukset, joita näissä yhtiömuodoissa voi tehdä vapaasti. Niitä voivat avoimessa yhtiössä tehdä yhtiömiehet, kommandiittiyhtiössä vastuunalaiset yhtiömiehet ja yksityisliikkeessä yksityisliikkeen harjoittaja. Jos yksityisotot ylittävät oman pääoman määrän, taseen oma pääoma muodostuu negatiiviseksi. Vaikka negatiivinen oma pääoma on sallittu, sillä voi olla veroseuraamuksia.
Siikaisten vaakuna

Siikaisten vaakuna
Siikaisten kunnanvaakuna on saanut aiheensa Siikaisten kunnan sinetistä, jonka mukaisesti vaakuna on sommiteltu. Aiheen siika on peräisin kunnan nimestä, mikä tekee vaakunasta puhuvan, ja tähdet ovat viittaus Satakunnan maakunnan vaakunaan.
Vaakunan on suunnitellut Pentti Vakkamaa, ja se vahvistettiin käyttöön 5. elokuuta 1952. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä palkeittain asetettu, hyppäävä, hopeinen, punavaruksinen siika ja sen molemmin puolin saatteena seitsenkärkinen hopeatähti”.
Siestajoki

| Siestajoki |
| --- | --- |
 Siestajoen alajuoksua.
Alkulähde:  Länsi-Inkerin ylänkö
Laskupaikka:  Kaprionlahti
Maat:  Venäjä
Pituus:  64 km
Valuma-alue:  672 km²
Siestajoki (ven. Си́ста, Sista) on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 64 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 672 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängöltä, virtaa Volossovan, Jaaman ja Lomonosovin piirien läpi ja laskee Kaprionlahteen lähellä Siesta-Palkkinan kylää. Suurimmat sivujoet ovat Vaba, Sumajoki, ja Lamoška.
Sosnovyi Borin kaupunki ottaa käyttövetensä Siestajoesta.
Aiheesta muualla

Siestajoki Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Operaatio Oboe

| n k Operaatio Oboe |
| --- | --- |
 Oboe 1  Oboe 6  Oboe 2 
Operaatio Oboe oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden koodinimi sotilasoperaatiolle, jonka tarkoitus oli vallata Borneo takaisin japanilaisilta vuonna 1945. Sen taistelut olivat liittoutuneiden viimeiset Kaakkois-Aasiassa tehdyt sotilasoperaatiot Tyynenmeren sodassa. Operaation lopputuloksena japanilaiset vetäytyivät Borneolta ja alue palasi Ison-Britannian ja Alankomaiden hallintaan.
Tausta

Japani oli valloittanut Borneon saaren vuoden 1941–1942 taisteluiden jälkeen. Saaren eteläosat kuuluivat Alankomaille ja pohjoisosat Isolle-Britannialle. Vastarinta japanilaisia kohtaan oli siihen asti sissisotaa; vuonna 1944 Borneolle soluttautui Australian erikoisjoukkojen sotilaita, jotka yrittivät kannustaa Borneon dajak-kansaa sissisotaan japanilaisia vastaan. Sissisota oli menestyksekästä ja noin 2 000 japanilaista sai surmansa.
Tarakanin ja Balikpapanin öljykentät Borneon itärannikolla olivat japanilaisten päätavoitteita, kun Japani hyökkäsi Borneolle vuonna 1942. Tarakanin ja Balikpapanin taistelujen seurauksena japanilaiset saivat alueet hallintaansa. Alueet olivat myös tärkeä kohde, kun liittoutuneet hyökkäsivät Borneolle vallatakseen saaren takaisin, sillä öljy oli japanilaisille tärkeää sodankäynnin kannalta.
Borneon saaren strateginen sijainti oli myös tärkeää, sillä japanilaisilta takaisin valloitettavia alueita voitiin käyttää tukikohtina Jaavan takaisinvaltausta ajatellen. Japanilaiset olivat miehittäneet Jaavan Jaavan taistelun tuloksena vuonna 1942.
Operaatio Oboe

Liittoutuneiden tarkoitus operaatio Oboessa oli toimeenpanna kuusi eri hyökkäystä japanilaisten valtaamille alueille, mutta näistä toteutettiin vain kolme. Borneon takaisinvaltaamiseen tähtäävää operaatiota johtivat australialaiset. Ensimmäinen operaatio oli Tarakanin saaren takaisinvaltaus ja lentokentän perustaminen alueelle. Operaatiota kutsuttiin koodinimellä Oboe 1.
Toinen operaatio, koodinimeltään Oboe 6, oli tarkoitus suorittaa Bruneinlahdella Borneon pohjoispuolella. Liittoutuneiden suunnitelmana oli laskeutua Labuanille ja vapauttaa Borneon pohjoisosat japanilaismiehityksestä, jotta aluetta voitiin käyttää laivastotukikohtana. Toisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen öljyntuotantolaitokset ja kumipuuviljelmät.
Kolmas ja lopullinen toimenpide oli myös suurin operaatio, koodinimeltään Oboe 2. Se oli tarkoitus suorittaa Kaakkois-Borneolla Balikpapanin öljykenttien takaisinvaltaamiseksi.
Toteutumattomista operaatioista olisi operaatio Oboe 3 suunnattu Banjarmasiniin, Hollannin Itä-Intiaan, Borneon etelärannikolle ja Oboe 4 Jaavan Surabayaan. Operaatiot Oboe 5 ja 6 oli kohdistettu Borneon pohjoisosiin, mutta niistä toteutettiin vain Oboe 6.
Sotatoimet > Operaatio Oboe 1 – Tarakan

Toukokuun 1. vuonna 1945 australialaisten johtama operaatio alkoi, kun Australian armeijan joukot nousivat maihin Tarakanin länsipuolelle. Ennen hyökkäystä australialaiset pommittivat aluetta ajaakseen japanilaiset puolustusasemiin ja rannikolla miinanraivaajat tekivät tietä liittoutuneiden maihinnousua varten. Liittoutuneet hyökkäsivät Tarakanin saaren länsirannikolle, ja he saivat rantakaistaleen hallintaansa vähäisin miestappioin. Vallattua rantaa saatettiin käyttää tukikohtana ja asemana raskaampien aseiden ja ajoneuvojen toimittamista varten. Tarakanin lentokentän valtaaminen onnistui japanilaisten ankaran vastarinnan jälkeen 5. toukokuuta, ja Tarakanin kaupungin liittoutuneet saivat hallintaansa seuraavana päivänä.
Tarakanin menetyksen jälkeen japanilaisjoukot pakenivat saaren sisäosiin, jonne liittoutuneet tekivät ilmapommituksia. Saarelle jääneet japanilaiset yrittivät vallata alueita vielä takaisin, mutta liittoutuneet torjuivat yritykset.
Tarakanin valtauksen ensisijaisena tavoitteena oli vallata takaisin alueen lentokenttä, mutta alue oli niin pahasti vaurioitunut operaatiota edeltävissä pommituksissa, että sen käyttökuntoon saattamisessa kesti useita viikkoja. Kenttä saatiin kuntoon kesäkuun lopulla, mutta se oli liian myöhäistä Borneon takaisinvaltauksen kannalta, eikä Tarakanin kenttää käytetty operaatio Oboen muissa toimenpiteissä siinä laajuudessa kuin oli ollut tarkoitus.
Sotatoimet > Operaatio Oboe 6 – Pohjois-Borneo ja Brunei

10. kesäkuuta 1945 Australian joukot yhdysvaltalaissotilaiden vahvistamana laskeutuivat Labuanille, Brunein edustalle. Meri- ja ilmavoimat tekivät pommituksin tietä maavoimille ennen liittoutuneiden maihinnousua Labuanille, missä japanilaiset puolustivat valloittamiaan alueita. Samalla liittoutuneet tekivät lähellä Muaran kaupunkia Bruneissa kaksi muuta pienempää maihinnousua, jotka yllättivät japanilaiset. Taistelut päättyivät saaren pohjoisosissa 15. elokuuta, kun Japani antautui Yhdysvalloille ydinpommituksen jälkeen Taisteluiden lopputuloksena Sarawak, Brunei ja Pohjois-Borneo vapautuivat japanilaismiehityksestä.
Sotatoimet > Operaatio Oboe 2 – Balikpapan

Suurimpaan operaatioon Balikpapanilla osallistui liittoutuneiden yli 33 000 sotilaan armeija. 1. heinäkuuta 1945 Australian maavoimat laskeutuivat muutaman kilometrin päähän Balikpapanista. Maavoimat sai tulitukea ilma- ja merivoimilta eivätkä japanilaiset pystyneet vastaamaan liittoutuneiden hyökkäykseen. Lukumäärältään vähäisemmät japanilaisjoukot olivat alusta alkaen taistelun alakynnessä ja 21. heinäkuuta mennessä japanilaiset joutuivat vetäytymään maan sisäosan viidakoihin. Japanilaiset tekivät viidakosta käsin joitakin iskuja liittoutuneita vastaan, mutta Australian johtama sotilasoperaatio oli liittoutuneille menestys.
Operaation lopputulos

Operaation lopputuloksena Japani vetäytyi Borneolta ja myöhemmin elokuussa 1945 japanilaiset vetäytyivät myös muualta Kaakkois-Aasiasta maan antauduttua Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen.
Operaatio oli liittoutuneille voittoisa ja kaikki päätavoitteet saavutettiin, mutta sitä on myös kritisoitu tarpeettomana ihmishenkien ja ajan hukkaamisena. Joidenkin näkemysten mukaan saarella olleet japanilaisjoukot olisi pystytty pitämään kurissa eristämällä heidät. Japanilaisilla oli Pohjois-Borneon Sandakanilla vankileiri, jossa oli yli 2 000 brittiläistä ja australialaista sotavankia, jotka oli tuotu Singaporesta ja Jaavalta. Japanilaiset lähettivät yli tuhat sotavankia Sandakanin kuolemanmarssille kesäkuussa 1945 Oboe 6:n aikana. Vain kuusi sotavankia selvisi hengissä.
Tarakanin pommitettu lentokenttä takaisinvaltauksen jälkeen.
Australialaisjoukkoja Labuanilla.
Liittoutuneiden joukot tekemässä maihinnousua Balikpapanille.
Sielusta sieluun

| Sielusta sieluun> Soul Eater.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  K. W. Jeter
Kieli:  englanti
Genre:  kauhuromaani
Julkaistu:  1983
Suomennos
Suomentaja:  Marja Hilden
Kustantaja:  Jalava
Julkaistu:  1989
Sarja: Jalavan kauhasarja 5.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sielusta sieluun (engl. Soul Eater) on K. W. Jeterin vuonna 1983 ilmestynyt kauhuromaani. Suomennos ilmestyi vuonna 1989.