stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I.N.R.I.

| I> N.R.I. Sarcófago |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : J.G. Studio (Belo Horizonte, Brasilia)
 Julkaistu: elokuu 1987
 Tuottaja(t): Sarcófago Gauguin Tarso Senra João Guimarães Sarcófago
 Tyylilaji: black metal thrash metal death metal
 Kesto: 28.16
 Levy-yhtiö: omakustanne Cogumelo Records Nuclear War Now!
Muut kannet
 Alkuperäinen omakustanneversio.
Sarcófagon muut julkaisut
| Warfare Noise I 1986 | I.N.R.I. 1987 | Rotting 1989 |
I.N.R.I. on brasilialaisen metalliyhtyeen Sarcófagon albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumia pidetään black ja death metalin virstanpylväänä, ja julkaisunsa aikoihin sitä pidettiin kiistanhaluisena.
Yhdysvaltalaiset musiikkilehdet ovat äänestäneet I.N.R.I.:n kymmenen parhaan black ja death metal -albumin joukkoon. Sarcófago tuli kuuluisaksi I.N.R.I.:n suosion johdosta. Sadat yhtyeet ovat äänittäneet sittemmin yhtyeen kappaleita, ja suurin osa kappaleista on tältä levyltä.
Albumi nauhoitettiin elokuussa 1987 J.G. -studiolla Brasilian Belo Horizontessa. Albumin tuottivat Tarso Senra (tuotti myös Sepulturan Schizophrenia-albumin) ja "Gauguin". Albumin miksasivat João Guimarães ja Sarcófagon jäsenet.
Alun perin albumi julkaistiin omakustanteena kasetilla, jonka kansi oli mustavalkoinen ja kotikopiokoneella monistettu. Sittemmin brasilialainen levy-yhtiö Cogumelo Records julkaisi albumin uudestaan. Sen jälkeen albumista on otettu lukemattomia uusintapainoksia kolmella eri kansikuvalla: oranssilla, sinisellä ja ruskealla.
Kappaleet

Alkuperäinen julkaisu sisältää yhdeksän kappaletta ja on kestoltaan 28:16.
| --- | --- |
 A-puoli (Ascenssion):  "Satanic Lust" − 3:10   "Desecration of Virgin" − 1:59   "Nightmare" − 5:38   "I.N.R.I." − 2:07 :  B-puoli (Fall):  "Christ's Death" − 3:37   "Satanas" − 2:05   "Ready to Fuck" − 3:27   "Deathrash" − 1:36   "The Last Slaughter" − 4:37 
Cogumelo Records julkaisi albumin 15 kappaleen CD-versiona vuonna 2002. Kappaleet 10-12 otettiin Warfare Noise I -kokoelmalta, kappaleet 13-15 taas olivat livelevytyksiä Argentiinan kiertueelta. Kappalelista luetteloi 10. & 11. kappaleen yhdeksi kappaleeksi nimellä "Recrucify / The Black Vomit". Kokonaiskesto on 45:28.
"Recrucify" − 2:29
"Black Vomit" − 2:23
"Satanas (Demo)"  - 2:02
"Nightmare (Live)" − 6:05
"The Black Vomit (Live)" − 2:22
"Satanas" (Live)" − 2:03
Kappaleet > Nuclear War Now!:n versio

Nuclear War Now! Productions on julkaissut rajoitetun tuhannen kappaleen kuvavinyyliversion, jonka mukana tulee kirjanen, joka sisältää Sarcófagon diskografian, historian, sanoitukset, valokuvia, haastatteluja, fanzine-artikkeleja ja värillisen julisteen. Lisäksi versiossa on kaksi bonuskappaletta Warfare Noise I -kokoelmalta:
"Recrucify / The Black Vomit"
"Satanas"
Painokseen sisältyy useita eri versioita albumista:
normaali versio (800 kpl)
erikoisversio, mm. logo kiiltävällä maalilla, tarroja ja erilainen juliste (200 kpl)
testipainos, mustalla vinyylillä (10 kpl)
testipainos, valkoinen vinyyli ilman bonusmateriaalia (10 kpl)
Kokoonpano

Antichrist (Wagner Lamounier) − laulu
Incubus (Geraldo Minelli) − basso
Butcher (Zéder) − kitara
D. D. Crazy (Eduardo) − rummut
Sanoitukset on kirjoittanut Wagner Lamounier, kappaleet ovat Sarcófagon yhdessä laatimia.
Jordan Simpson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. elokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Sydney, Australia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 194 cm
Seura
Seura: Jaro
Pelinumero: 17
Junioriseurat
  2002-2003 2003-2004: Gladesville-Hornsby APIA Leichhardt Blacktown City Demons Parramatta Power
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005-2006 2006-2007 2007 2008– | Queensland Roar FC Young Boys Perth Glory Jaro | 6 (0) 4 (0) 6 (1) 3 (0) |
Maajoukkue
| 2007 | Australia U-23 | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. syyskuuta 2008.
Jordan Simpson (s. 28. elokuuta 1985 Sydney) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigan FF Jaroa.
Simpson pelasi Australian pääsarjassa Queensland Roarin riveissä kaudella 2005-06, mutta hänet sopimuksensa purettiin tammikuussa 2006. Kaudella 2006 hän edusti sveitsiläistä BSC Young Boysia ja kaudella 2007 Perth Glorya.
Simpson siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Jaroon 7. elokuuta 2008. Ennen Pietarsaareen siirtymistään hän kävi saksalaisen Borussia Mönchengladbachin testissä.
Aiheesta muualla

Simpson Veikkausliigan sivuilla
Jordan Simpson sopimukseen Jaron kanssa
Ikarbus

Ikarbus A.D. (Икарбус) nykyisin serbialainen linja-autoja valmistava osakeyhtiö, joka toimii Belgradin lähellä Zemunissa. Dimitrije Konjovic, veljekset Dusan ja Milivoj Kovacevic sekä Djoka Radulovic ja Josif Mikl perustetivat 13. lokakuuta 1923 Novi Sadissa tehtaan nimellä "Ikarus Tvornica Aero i Hydroplana" valmistamaan lentokoneita. Aikaa myöten tehdas muutti nimensä muotoon Ikarbus, jottei sitä sekoiteta unkarilaiseen linja-autovalmistajaan, Ikarus'iin.
Yhtiötä johtaa Srećko Nijemčević  ja siinä työskentelee 720 ihmistä.milloin?
Tausta

Yhtiö aloitti 1923 lentokoneiden lisenssivalmistuksen, esimerkiksi Potez 25 ja Avia BH-33. Yhtiön omana tuotteena oli Ikarus IK-2. Yhtiön ensimmäinen lentokone oli 3. maaliskuuta 1924 valmistunut Brandenburg-koulukone.
Ilmavoimat tilasi 1927 tehtaalta lentokoneita, joita varten perustettiin oma tehdas Zemuniin. Moottoritehdas perustettiin Rakovicaan. Vuonna 1928 perustettiin lentokerho Ikarus, joka valmisti liitokoneita. Ljubomir Ilic ja Kosta Sivcev suunnittelema IK-1-liitoken valmistui huhtikuussa 1935.
Tammikuussa 1936 alettiin Hawker Fury-hävittäjän lisenssivalmistus. Se oli tehtaan ensimmäinen kokometallinen lentokone. Vuonna 1938 alettiin valmistaa Bristol Blenheim -pommikonetta. Lisäksi vuonna 1939 valmistettiin 12 kappaletta tehtaan suunnittelemaa Rogozarski IK-3, vaikka prototyyppikone tuhoutuikin. Koneilla saavutettiin ilmataisteluvoittoja merkittävissä määrinselvennä, maahan hyökänneitä saksalaisia vastaan.
Huhtikuun jälkipuolella 1941 Saksa otti tehtaan haltuunsa.
Toisen maailmansodan lopulla Englannin ja Yhdysvaltain ilmavoimat tuhosivat kaikki yhtiön tehtaat pommituksissa. Konjovic, Lukac ja Curcin menettivät oikeuden tuomiossa osakkeensa, koska olivat olleet yhteistoiminnassa Saksan kanssa.
Tehtaat jälleenrakennettiin vuonna 1946 valtionyhtiöksi. Yhtiö suunnitteli ja rakensi lentokoneet Ikarus 451M, joka oli vuonna 1952 Jugoslavian ensimmäinen oma suihkukone, ja Ikarus S-451MM Matica , jolla oli luokassaan lentonopeuden maailmanennätys (750,34 km/h) vuonna 1957, ja Ikarus S-451M Zolja, jolla saavutettiin ultra light-lentokoneiden nopeusennätys (500,2 km/h) vuonna 1960. Aero-2B oli ensimmäinen sodanjälkeinen lentokone, se valmistui 22. lokakuuta 1946 – kone oli tehtaan omaa suunnittelua.
Vuonna 1949 valmistui pommikoneen “214” prototyyppi, jonka oli suunnitellut professori Milutinovic. Vuonna 1950 valmistui “S-49” hävittäjä, jonka suunnittelivat Ilic, Sivcev, Zrnic ja Popovic. Vuonna 1950 tehdas valmisti ensimmäiset liitokoneet: “Haukka 1” sai kolmannen paikan kansainvälisessä kilvassa Ruotsissa samana vuonna. Vuoden 1952 lopulla lensi ensimmäinen jugoslavialainen suihkukone “451 M”. Vuonna 1954 “Kosava” liitokone voitti kansainvälisen kilpailun Englannissa.
Tehdas siirrettiin Sokoon Mostariin, joka nykyisin sijaitsee Bosnia ja Herzegovinassa.
Vuodesta 1954 eteenpäin Ikarus siirtyi linja-autojen tuotantoon. Se aloitti Sauerin ja MANin lisenssivalmistukseen. Vuonna 1961 yhtiö muuntui siviiliyhtiöksi.
Vuonna 1992 yhtiö yksityistettiin ja yhtiön nimi muuttui muotoon Ikarbus.
Tuotteet

Ikarbusin tuotteiden nimi kantaa tunnuksen "Ik-numerokoodi": Ik-1xx on kaupunkibussi, Ik-2xx jatkobusseja ja Ik-3xx sekä Ik-4xx ovat turistibusseja.
ik-101 MAN SE moottori
ik-102 RABA moottori
Ik-103 MAN tai Mercedes moottori
Ik-103 CNG
Ik-112 N (matalalattia) MAN moottori
Ik-107
Ik-201 MAN moottori
Ik-202 RABA moottori
Ik-203 Mercedes moottori
Ik-206 MAN moottori
Ik-218 N (matalalattia) MAN moottori
Ik-308
Ik-312
Ik-412
Ik-415
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website
Gunston, Bill, World Encyclopedia of Aircraft Manufacturers, 1993, Naval Institute Press
Ikarus S-49C
195 Ikarbus-linja-autoa
Juosolampi

| Juosolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°42′09″N, 26°39′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,841 km  
Pinta-ala:  3,178 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJuosolampi 
Juosolampi tai Ilveslampi on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Suonsalmen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95 metriä mpy.
Helsingin kantakaupunki

Helsingin kantakaupunki 1900-luvun alussa ennen vuoden 1906 alueliitosta. Korttelikaupungin alue loppuu Taka-Töölön ja Vallilan korkeudelle, ja sen ulkopuolella on maaseutua.
Helsingin kantakaupunki (ruots. Helsingfors innerstad) oli alkujaan alue, joka kuului kaupunkiin ennen 1. tammikuuta 1946 tapahtunutta suurta alueliitosta. Alueliitoksen jälkeen käytettiin myös nimityksiä Kanta-Helsinki ja liitosalue, jotka yhdessä muodostivat Suur-Helsingin. Kantakaupunki eli Kanta-Helsinki tarkoitti kaupunginosia 1–27. Kaupungin hallinnossa käytettiin usein jakoa kantakaupunki – esikaupungit (ruotsiksi stadskärnan – förstäderna). Nimitykset liikekeskusta eli ”city” ja ydinkeskusta alkoivat yleistyä 1960-luvulla. Helsingin keskusta sijoittuu kantakaupungin eteläosaan päärautatieaseman ympäristöön.
Määrittely ja rajat

Vuosien kuluessa liitosalue-nimityksen käyttö alkoi vähetä ja samalla käsitteen kantakaupunki tarkkarajaisuus hämärtyä. Kantakaupunki-sanan merkitys alkoi riippua siitä, miten kukin puhuja sen ymmärsi. Se alkoi tarkoittaa tarkemmin määrittelemätöntä Helsingin ydinaluetta, esikaupunkien ja lähiöiden vastakohtana. Idässä ja lännessä kantakaupungin rajoina ovat kyllä selvästi suuret merenlahdet ja niitä ylittävät sillat, mutta varsinkin pohjoisraja on käynyt epäselvemmäksi.
Melko usein kantakaupungiksi ymmärretään se alue kaupungista, jota raitioliikenne palvelee. Kantakaupungin ulkopuolella raitiovaunut liikennöivät nykyisin vain Munkkiniemeen. Toinen yleinen käsitys kantakaupungista on ns. kivikaupunki tai korttelikaupunki, eli se alue kaupungista, jossa talot on rakennettu umpikorttelimaisesti, tiiviisti kiinni toisiinsa. Kolmas vaihtoehto on määritellä kantakaupunki siksi alueeksi, johon esikaupunkeihin johtavat moottoritiet päättyvät. Vielä 1960-luvulla kantakaupunkimaisen alueen pohjoisraja kulki jokseenkin selvästi Meilahden, Laakson ja Vallilan rakennettujen alueiden pohjoisreunaa pitkin; tosin myös esimerkiksi Käpylä kuului Helsinkiin jo ennen alueliitosta, mutta leveä rakentamaton vyöhyke erotti sen varsinaisesta kantakaupungista. Myöhemmin on kuitenkin Itä- ja Länsi-Pasila sekä Pikku-Huopalahti rakennettu kantakaupungin välittömiksi jatkeiksi tehden rajan entistä epämääräisemmäksi.
Jo 1950-luvulla Suomenlinna (kaupunginosa numero 52) alettiin tilastoissa liittää kantakaupunkiin, johon sen sijaintinsa vuoksi katsottiin kuuluvan. Monissa yhteyksissä myös Lauttasaaren (numero 31) katsottiin sopivan kantakaupungin yhteyteen.
Väestö ja rakenne

Helsingin eteläisessä suurpiirissä oli vuoden 2014 alussa asukkaita 106 201.
Helsingin niemen asukasluku oli vuonna 1967 noin 300 000, siitä se on vähentynyt puoleen eli 170 000 asukkaaseen vuoteen 2006 mennessä. Pudotus johtuu asuntojen muuttumisesta toimistokäyttöön ja siitä, että 1960-luvulla asui vielä paljon lapsiperheitä keskustan yksiöissä ja kaksioissa, mutta tämän jälkeen osa heistä muutti muualle pääkaupunkiseudulle tilavampiin asuntoihin. Nykyään myös asunnot ovat vähemmän tehokkaassa käytössä kuin ennen, sillä kun ennen esimerkiksi kalliolaisessa yksiössä asui neljä ihmistä, nykyään jopa kaksiossa saattaa asua ainoastaan yksi ihminen. Toisaalta toimistoja on alettu 2000-luvun puolessa välissä taas muuttaa asunnoiksi, etenkin hieman kauempana ydinkeskustasta.
Muu aluejako

Kaupungin virastot käyttivät usein aluejakoa, joka oli kulloinkin tarkoituksenmukainen. Tästä on esimerkkinä kaupunkisuunnitteluviraston aluejako vuodelta 1980.
Kaupungin aluejako

Vuonna 1984 otettiin käyttöön nykyinen piirijako. Tilastoissa käytettiin 1960-luvulta alkaen vuoteen 1984 seuraavanlaista jakoa:
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 90 kg

Miesten 90 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 28. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 33 judokaa.
Turnauksen voitti georgialainen Laša Bekauri, joka voitti loppuottelussa saksalaisen Eduard Trippelin. Pronssimitalit menivät Davlat Bobonoville ja Krisztián Tóthille.
Karsinnat

Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittiin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.
| Karsintatapa | Paikat | Judokat |
| --- | --- | --- |
| Isäntämaa | 1 |  Shoichiro Mukai (JPN) |
| IJF Ranking | 18 |  Nikoloz Sherazadishvili (ESP)  Noël van't End (NED)  Krisztián Tóth (HUN)  Laša Bekauri (GEO)  Davlat Bobonov (UZB)  Nemanja Majdov (SRB)  Iván Felipe Silva Morales (CUB)  Mikhail Igolnikov (RUS)  Marcus Nyman (SWE)  Mammadali Mehdiyev (AZE)  Mikail Özerler (TUR)  Eduard Trippel (GER)  Gwak Dong-han (KOR)  Axel Clerget (FRA)  Altanbagana Gantulga (MGL)  Rafael Macedo (BRA)  Islam Bozbayev (KAZ)  Komronshokh Ustopiriyon (TJK) |
Aasian lisäpaikat: 
| Afrikan lisäpaikat |  |  Remi Feuillet (MRI)  Kwadjo Anani (GHA) |
| Amerikan lisäpaikat |  |  Colton Brown (USA)  Robert Florentino (DOM) |
| Euroopan lisäpaikat |  |  Nicholas Mungai (ITA)  Li Kochman (ISR)  David Klammert (CZE)  Quedjau Nhabali (UKR)  Piotr Kuczera (POL) |
Oseanian lisäpaikat: 
| Kutsupaikat |  |  Raphael Schwendinger (LIE)  Celtus Dossou Yovo (BEN)  Nantenaina Finesse (SEY)  Paolo Persoglia (SMR)  Popole Misenga (EOR) |
Kilpailu > Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Mikhail Igolnikov (ROC2)  |  00  |  |  |  |  |
|   |   Mikhail Igolnikov (ROC2)  |  00  |  |  |   |   |
|   |   Laša Bekauri (GEO)  |  01  |  |  |   |   |
|   |   Laša Bekauri (GEO)  |  01  |  |  |   Laša Bekauri (GEO)  |  01  |
|   |   |   |  |  |   Laša Bekauri (GEO)  |  01  |
|   |   |   |  |  |   Eduard Trippel (GER)  |  00  |
|   |   Mikail Özerler (TUR)  |  00 |  |  |   Eduard Trippel (GER)  |  00  |
|   |   Mikail Özerler (TUR)  |  00 |  |  |  |  |
|   |   Eduard Trippel (GER)  |  01  |  |  |  |  |
|   |   Eduard Trippel (GER)  |  01  |  |  |  |  |
Kilpailu > Keräilyerät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 1. kierros | 1. kierros |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Nikoloz Sherazadishvili (ESP)  |  00  |  |  |  |  |
|   |   Nikoloz Sherazadishvili (ESP)  |  00  |  |  |   |   |
|   |   Davlat Bobonov (UZB)  |  01  |  |  |   |   |
|   |   Davlat Bobonov (UZB)  |  01  |  |  |   Davlat Bobonov (UZB)  |  10  |
|   |  |  |  |  |   Davlat Bobonov (UZB)  |  10  |
|   |  |  |  |  |  Mikail Özerler (TUR)  |  00  |
|   |  |  |  |  |  Mikail Özerler (TUR)  |  00  |
 : 
 : 
 : 
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 1. kierros | 1. kierros |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Noël van't End (NED)  |  00  |  |  |  |  |
|   |   Noël van't End (NED)  |  00  |  |  |   |   |
|   |   Krisztián Tóth (HUN)  |  01  |  |  |   |   |
|   |   Krisztián Tóth (HUN)  |  01  |  |  |   Krisztián Tóth (HUN)  |  01  |
|   |  |  |  |  |   Krisztián Tóth (HUN)  |  01  |
|   |  |  |  |  |   Mikhail Igolnikov (ROC2)  |  00  |
|   |  |  |  |  |   Mikhail Igolnikov (ROC2)  |  00  |
 : 
 : 
 :
Judo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 73 kg

Miesten 73 kg painoluokka judossa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 26. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui 36 judokaa.
Olympiaturnauksen voitti isäntämaan Shohei Ōno, joka uusi viisi vuotta sitten voitetun olympiakullan. Hän voitti loppuottelussa georgialaisen Laša Šavdatuašvilin. Pronssia saavuttivat An Changrim ja Tsend-Otširyn Tsogtbaatar.
Ennen turnauksen alkua algerialainen Fethi Nourine vetäytyi turnauksesta, koska hän olisi mahdollisesti kohdannut israelilaisen Tohar Butbul toisella kierroksella. Nourine perusteli päätöstään Palestiinan konfliktilla.
Karsinnat

Jokaiseen painoluokkaan valittiin suoraan 18 parasta urheilijaa Kansainvälisen judoliiton rankingin perusteella. Ranking-pisteet tarkasteltiin 28. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Isäntämaa Japani sai näiden lisäksi vähintään yhden judokan jokaiseen painoluokkaan. Näiden lisäksi olympialaisiin valittiin 100 urheilijaa rankinglistojen perusteella. Näistä sadasta paikasta Afrikka sai 24 paikkaa (12 naisille ja miehille), Eurooppa 25 (13 miehille ja 12 naisille), Aasia 20 (kymmenen kummallekin sukupuolelle), Oseania 10 (viisi naisille ja miehille) ja Amerikka 21 paikkaa (10 miehille ja 11 naisille). Myös maanosien paikat piti jakaa siten, että yhdestä maasta sai tulla yksi judoka yhteen painoluokkaan. Jos maanosasta ei saada täytettyä näin paikkoja, täytettiin paikat maailmanlaajuisten rankingien perusteella. Näiden lisäksi eri painoluokkiin kutsuttiin yhteensä 20 judokaa.
| Karsintatapa | Paikat | Judokat |
| --- | --- | --- |
| Isäntämaa | 1 |  Shohei Ōno (JPN) |
| IJF Ranking | 18 |  Rustam Orujov (AZE)    Laša Šavdatuašvili (GEO)    An Changrim (KOR)   Tommy Macias (SWE)    Tsogtbaatar Tsend-Ochir (MGL)    Tohar Butbul (ISR)    Arthur Margelidon (CAN)    Bilal Çiloğlu (TUR)    Khikmatillokh Turaev (UZB)    Akil Gjakova (KOS)    Fabio Basile (ITA)    Musa Mogushkov (RUS)    Somon Makhmadbekov (TJK)    Zhansay Smagulov (KAZ)    Victor Scvortov (UAE)    Igor Wandtke (GER)    Victor Sterpu (MDA)    Nils Stump (SUI)   |
| Aasian lisäpaikat |  |  Younis Eyal Slman (JOR)    Sulaiman Hamad (KSA) |
| Afrikan lisäpaikat |  |  Fethi Nourine (ALG)    Aden-Alexandre Houssein (DJI)    Faye Njie (GAM)    Lucas Diallo (BUR) |
| Amerikan lisäpaikat |  |  Magdiel Estrada (CUB)    Eduardo Barbosa (BRA) |
| Euroopan lisäpaikat |  |  Guillaume Chaine (FRA)    Alexandru Raicu (ROU)    Ferdinand Karapetian (ARM) |
Oseanian lisäpaikat: 
| Kutsupaikat |  |  Cedric Bessi (MON)    Mamadou Samba Bah (GUI)    Ahmed Ayash (YEM)    Ahmad Alikaj (EOR)    Chamara Dharmawardana (SRI)    Mohamed Abdalarasool (SUD) |
Kilpailu > Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Shohei Ōno (JPN)  |  01  |  |  |  |  |
|   |   Shohei Ōno (JPN)  |  01  |  |  |   |   |
|   |   Tsend-Ochiryn Tsogtbaatar (MGL) |  00  |  |  |   |   |
|   |   Tsend-Ochiryn Tsogtbaatar (MGL) |  00  |  |  |   Shohei Ōno (JPN)  |  01  |
|   |   |   |  |  |   Shohei Ōno (JPN)  |  01  |
|   |   |   |  |  |   Laša Šavdatuašvili (GEO)  |  00  |
|   |   Laša Šavdatuašvili (GEO)  |  10  |  |  |   Laša Šavdatuašvili (GEO)  |  00  |
|   |   Laša Šavdatuašvili (GEO)  |  10  |  |  |  |  |
|   |   An Chang-rim (KOR)  |  00  |  |  |  |  |
|   |   An Chang-rim (KOR)  |  00  |  |  |  |  |
Kilpailu > Keräilyerät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 1. kierros | 1. kierros |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Rustam Orujov (AZE)  |  01  |  |  |  |  |
|   |   Rustam Orujov (AZE)  |  01  |  |  |   |   |
|   |   Akil Gjakova (KOS)  |  00  |  |  |   |   |
|   |   Akil Gjakova (KOS)  |  00  |  |  |   Rustam Orujov (AZE)  |  00  |
|   |  |  |  |  |   Rustam Orujov (AZE)  |  00  |
|   |  |  |  |  |   An Chang-rim (KOR)  |  01  |
|   |  |  |  |  |   An Chang-rim (KOR)  |  01  |
 : 
 : 
 : 
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 1. kierros | 1. kierros |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Arthur Margelidon (CAN)  |  10  |  |  |  |  |
|   |   Arthur Margelidon (CAN)  |  10  |  |  |   |   |
|   |   Tohar Butbul (ISR)  |  00  |  |  |   |   |
|   |   Tohar Butbul (ISR)  |  00  |  |  |   Tsend-Ochiryn Tsogtbaatar (MGL)  |  10  |
|   |  |  |  |  |   Tsend-Ochiryn Tsogtbaatar (MGL)  |  10  |
|   |  |  |  |  |   Arthur Margelidon (CAN)  |  00  |
|   |  |  |  |  |   Arthur Margelidon (CAN)  |  00  |
 : 
 : 
 :
Iliševon piiri

Iliševon piiri (ven. Илишевский район, Iliševski raion, baškiiriksi Илеш районы, Ileš raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Piiri on perustettu vuonna 1935 ja se koostuu 22 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta). Keskuskylä on Verhnejarkejevo.
Ilešin piirin pinta-ala on 1 974 km². Piirin asukasluku on noin 34 000 ja asukastiheys 18 asukasta/km². Väestöstä valtaosan muodostavat baškiirit (81%) ja tataarit (11%).
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur