stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pietarin kansainvälinen punaupseerikoulu
Opetustoiminta

Ensimmäiset kurssilaiset eli kursantit saapuivat koululle 20.11.1918. Vaatimuksena punaupseerikurssille pääsyyn pidettiin kansakoulutasoista sivistystä. Tulokkaalta vaadittiin myös suositus, jonka tavallisesti antoi joko hänen kotimaansa tai Venäjän kommunistinen puolue (VKP, myöh. NKP). Lisäksi hakijan tuli hallita perustiedot politiikasta (lähinnä kumouksellisesta opista ja työväenhistoriasta). Olihan joukon yhtenä tarkoituksena juuri kommunistisen propagandan levittäminen kotimaihinsa joko ennen vallankumouksen puhkeamista tai osallistuessaan siihen sen aikana.
Koulutusjärjestelyt saatiin kuntoon 28. marraskuuta mennessä, jolloin kursseille oli otettu 93 oppilasta. Tuntiopetus alkoi 9. joulukuuta. Opetus oli järjestetty siten, että eri kansallisuudet muodostivat omat opintoryhmänsä. Oppilaat osasivat venäjää usein joko huonosti tai välttävästi, minkä vuoksi luentomuotoinen opetus tapahtui tulkin välityksellä, koska luennoitsijat olivat tavallisesti venäläisiä, jotkut entisiä tsaarinupseereitakin.
Aluksi järjestettävät pikakurssit oli tarkoitettu 9 kuukauden mittaisiksi, mutta ensimmäiset 20 punaupseeria ylennettiin siitä huolimatta jo 25.4.1919 ja lähetettiin suoraan rintamalle. Normaalisti jalkaväkilinjojen kesto oli kolme vuotta, tykistö- ja pioneerilinjojen neljä vuotta. Monet ensimmäisten kurssien suomalaisista palasivat myöhemmin täydentämään sotaopintojaan jatkokursseille. Ensimmäiset täyden kolmen vuoden koulutuksen käyneet punaupseerit valmistuivat syksyllä 1921.
Vuosien aikana polttava oppimateriaalin puute alkoi hellittää ja luentopainotteisuudesta siirryttiin itseopiskelun suuntaan. Koulun organisaatio kasvoi, samoin kurssilaismäärä. Syyskuussa vuonna 1920 venäläinen osasto laajennettiin 1. jalkaväenkouluksi, jonka alaisuuteen suomalaisetkin osastot liitettiin. Vuonna 1921 kouluun perustettiin saksalainen, virolainen ja ruotsalainen osasto, vuonna 1922 unkarilainen ja romanialainen osasto ja vuonna 1923 italialainen ja korealainen osasto.
Oppiaineet

Koulutuksen aikana kurssilaiset perehtyivät paitsi sotilasoppiin myös yleissivistäviin aineisiin. Syynä tähän oli edellä mainittu oppilasaineksen tiedollinen kirjavuus. Sotilasaineita olivat asekäsittely, tykistöoppi, taktiikka, linnoitusoppi ja pioneeriaineet sekä topografia. Yleissivistäviä olivat muun muassa historia ja maantieto. Lisäksi opiskeltiin matematiikkaa ja urheiltiin. Mainittakoon, että koululla oli oma urheiluseura, Punatähti. Kulttuuritarjonnasta huolehti kurssilaisten oma näytelmäryhmä.
Oppilaitoksen aseenkäsittelykursseilla opetettiin paitsi henkilökohtaisen aseen, Mosin-Nagantin kiväärin, myös saatavilla olleiden muiden yksikkökohtaisten taisteluvälineiden käsittelyä. Näitä olivat Maxim-konekivääri ja erilaiset tykkimallit. Lisäksi harjoiteltiin käsikranaattien käyttöä. Vuosikurssit saivat myös käytännön harjoitusta osallistuessaan erilaisiin järjestettyihin sotaharjoituksiin. Poikkeuksena tästä olivat ensimmäiset, vuoteen 1922 mennessä valmistuneet upseerierät, jotka pääsääntöisesti rekrytoitiin Venäjän sisällissodan taisteluihin. Heidän koulutusaikansakin poikkesi yllä mainituista vuosimääristä.
Arki punaupseerikoulussa oli karua ja ankaraa. Rangaistuksia annettiin helposti ja suhteellisen vähäisistäkin rikkomuksista. Lisäksi erityisesti ensimmäisinä toimintavuosina oli pulaa niin varusteista, oppimateriaaleista kuin ravinnostakin. Kurssilaisten tulotkin olivat pienet, mahdollisuudet omiin hankintoihin olivat jatkuvasti vähäiset. Opettajat arvostelivat oppilaansa määräajoin ja heikoimmin menestyneimmät saattoivat menettää opiskeluoikeutensa, jopa sotilasarvonsakin.
Viimeiset vaiheet

Pietarin kansainvälisenä punaupseerikouluna tunnettu oppilaitos ehti toimia monilla eri nimillä. Vuonna 1921 koulun nimeksi tuli Pietarin kansainvälinen sotakoulu, seuraavana vuonna Pietarin kansainvälinen päällystökoulu ja vuonna 1923 edelleen Yhdistetty kansainvälinen päällystökoulu. Koulu jatkoi toimintaansa vuoteen 1926, jolloin se suljettiin. Suomessa oli jo pitkään tunnettu huolta sen toiminnasta ja nykyisen Suojelupoliisin edeltäjä Etsivä keskuspoliisi (EK) oli usean vuoden ajan seurannut tarkasti koulun toimintaa pitäen yllä luetteloita sen suorittaneista suomalaisista. Oppilaitoksen lakkauttamisen syynä oli erityisesti se, että Suomen viranomaiset jatkuvasti syyttivät koulua sekä vuonna 1920 solmitun Tarton rauhansopimuksen että kahta vuotta myöhemmin allekirjoitetun rajarauhasopimuksen vastaiseksi. Aikaansaadulla koulun lopettamisella oli kuitenkin vain vähän varsinaista merkitystä, sillä tuolloiset oppilaat sijoitettiin muihin vastaaviin oppilaitoksiin heidän opintojensa siitä merkittävästi kärsimättä.
Aiheesta muualla

Suomalaisen sotakoulun elämää ja kasvatteja Neuvostoliitossa, Hakkapeliitta, 21.09.1937, nro 38, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Punaupseerikurssin aikana opeteltiin myös Maxim-konekiväärin käyttö
Kurssilaisen henkilökohtainen ase
Fabian Berendes

Fabian Berendes (Berndes) (16. syyskuuta 1610 Porvoon pitäjä – 3. toukokuuta 1678) oli sotilas, joka kohosi kenraalimajuriksi ja vapaaherraksi.
Berendesin vanhemmat olivat kamarineuvos Joakim Berendes ja Gertrud von Ungern. Hän aloitti sotilasuransa 30-vuotisessa sodassa, mutta joutui lähtemään maanpakoon 1635 syyllistyttyään tappoon. Saatuaan armahduksen 1641 hänestä tuli ratsurykmentin eversti, joka kunnostautui suomalaisten rakuunoidensa kanssa Kaarle X Kustaan käymissä Pohjan sodassa ja Tanskan sodassa. Vähän-Beltin yli mentäessä 1658 hän komensi joukkojen vasenta siipeä, jota kuningas itse seurasi. Berendes korotettiin vapaaherraksi 1654 ja kenraalimajuriksi 1657. Hän omisti maa-alueita sekä Suomessa että Ruotsissa, alustalaisten keskuudessa häntä pidettiin tylynä ja väkivaltaisena. Hallituksen suosion Berendes taas menetti velipuolensa Johan Berendesin ja tämän lesken kanssa käymänsä perintöriidan takia, ja 1664 hänet erotettiin Turun ratsurykmentin komentajan tehtävästä.
Berendesin puoliso vuodesta 1642 oli Katarina Sparre (k. 1688). Valtaneuvos ja kauppakollegion presidentti Johan Berendes oli hänen velipuolensa.
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys

Putulan kirjasto
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry on yhdistys, joka kehittää ja ylläpitää Putulankulman kylätoimintaa. Osoitukseksi aktiivisuudesta Putulankulma valittiin 2003 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
Kylän lukutuvasta kunnan sivukirjastoksi

Hämeen läänin Kosken kunnan lakkautettua kunnallisen sivukirjastonsa 1980-luvun lopulla perustettiin Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry jatkamaan kirjaston toimintaa. Kunnallisen sivukirjaston toiminta oli perustunut 1800-luvun viimeisinä vuosina kyläläisten perustamaan lukutupaan, missä oli ollut aluksi 32 kirjaa. Myöhemmin lukutuvasta tuli nuorisoseuran kirjasto ja lopulta kunnallinen sivukirjasto.
Kotiseutuyhdistyksen kirjasto

Sivukirjaston tultua lakkautetuksi joulukuun 1988 lopussa päätettiin helmikuussa 1989 perustaa kylän yksityinen kirjasto. Perustettu Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys avasi kirjaston saman vuoden elokuussa 200 kirjalla. Vuonna 2009 kirjojen määrä oli jo yli 11 000.[lähde? ] Käsikirjastossa on vuosisadan vaihteen kirjoja, myös lukutuvan aikaisia vuosisadan vaihteen kirjoja ja oppaita sekä vuosisadan alun kirjoja. Kievarikirjaston lisäksi yhdistys tekee kotiseututyötä keräten kirjallista ja historiallista aineistoa kylistä. Aineiston perusteella on mahdollista toimittaa myöhemmin kylähistoriikki. Kirjaston alakerrassa, entisessä navetassa, järjestetään kesäisin taidenäyttelyitä.
Kirjasto sijaitsee seututie 317:ltä pohjoiseen johtavan Kevarintien varrella, osoitteessa Kevarintie 77, Hollola. Aikaisempi Hämeen läänin Kosken kunta, sittemmin Hämeenkosken kunta, on liittynyt Hollolaan.
Kirjastorakennus

Kirjasto on sijainnut entisessä kestikievarissa Putulassa. Kirjastolle on myönnetty EU-tukea, minkä vuoksi sille on kunnostettu uudet tilat pihalla sijaitsevan talousrakennuksen toiseen kerrokseen.  Aineistonsa kirjasto saa lahjoituksia yksityishenkilöiltä sekä perikunnilta. Kotiseutuyhdistys on vuokrannut tilat maatilan entisestä navetasta ja kunnostanut sen vintille kirjastotilan.
Helsingin kirjamessuilla vuonna 2001 Putulan kyläkirjastolle myönnettiin ensimmäinen Suomen Messusäätiön jakama Rakkaudesta kirjaan -palkinto.
Aiheesta muualla

Putulan kirjaston blogi
Polvijärvi (Ylöjärvi)

| Polvijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°53′29″N, 23°29′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Myllyojaan 
Järvinumero:  35.346.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,8 m  
Rantaviiva:  2,62 km  
Pinta-ala:  12,935 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPolvijärvi 
Polvijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.346) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,8 metriä mpy.
Fabian Delph

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fabian Delph
Syntymäaika: 21. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Bradford, Englanti, Britannia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | Leeds United | 44 | (6) |
| 2009–2015 | Aston Villa | 112 | (3) |
| 2012 | → Leeds United (laina) | 5 | (0) |
| 2015–2019 | Manchester City | 57 | (4) |
| 2019–2022 | Everton | 35 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Englanti U19 | 2 | (0) |
| 2008–2010 | Englanti U21 | 4 | (0) |
| 2014– | Englanti | 20 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. joulukuuta 2019.
Fabian Delph (s. 21. marraskuuta 1989 Bradford Iso-Britannia) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena vuosina 2006–2022. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. Hän edusti Leedsiä, Aston Villaa, Manchester Cityä ja Evertonia.
Juniorivuosinaan Delph pelasi Bradford Cityn ja Leeds Unitedin riveissä. Leedsissä hän sai tililleen myös ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla (44 liigaottelua, 6 maalia ja myöhemmin Leedsiä lainalla edustaessaan viisi ottelua lisää). Hän pelasi Aston Villassa 2009–2015 kaikkiaan 112 valioliigaottelua, joissa teki kolme maalia. Hän siirtyi Manchester Cityyn kesällä 2015. Hän voitti Cityssä liigacupin 2016 ja 2018. Valioliigakaudella 2017–2018 hän pelasi 22 ottelua, näistä 20 vasempana puolustajana, Cityn voittaessa mestaruuden. Seuraavalla kaudella City voitti kansallisen triplamestaruuden, mutta Delph pelasi Valioliigassa vain 11 ottelua, Liigacupissa kaksi ja FA-cupissa yhden ottelun. Kaikkiaan hän pelasi Cityssä 57 valioliigaottelua, ja teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 16 ottelua. Kesällä 2019 Delph siirtyi Evertoniin , jossa pelasi 35 liigaottelua. Hän lopetti uransa syksyllä 2022.
Ikäkausimaajoukkueissa Delph pelasi Englannin alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua sekä Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuessa neljä ottelua. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi Norjaa vastaan syyskuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi muutamaa päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Sveitsiä vastaan. Hän pelasi Englannin joukkueessa neljä ottelua MM-kilpailuissa 2018, joissa Englanti sijoittui neljänneksi.
Käännös suomeksi
Faramund

Faramund, piirros 1500-luvulta.
Faramund tai Pharamond (kuollut noin 426) oli frankkien herttua, joka Liber Historiae Francorum -kronikan mukaan on saattanut olla merovingien hallitsijasuvun perustajan Clodion isä. Ei ole kuitenkaan pitäviä todisteita siitä, että Faramund olisi ollut todellinen historiallinen henkilö.
Rachel Griffiths

| Rachel Griffiths |
| --- | --- |
 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1968 
Kansalaisuus:  Australia
Näyttelijä
Palkinnot
 Golden Globe 2002 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Rachel Anne Griffiths (s. 18. joulukuuta 1968) on australialainen näyttelijä. Hän on voittanut Golden Globe -palkinnon vuonna 2002 ja ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1999 elokuvasta Hilary ja Jackie.
Griffiths on esittänyt Brenda Chenowithia televisiosarjassa Mullan alla. Televisiotyöstään hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi kolmeen otteeseen: vuosina 2002, 2003 ja 2007.
televisiosarjassa Perhesiteet hän näytteli Sarah Walkeria. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Tahdon naimisiin (1994), My Son the Fanatic (1997), Amy (1997), Hilary ja Jackie (1998), Me Myself I – Toinen kerta toden sanoo (1999), Very Annie Mary (2001), Rookie (2002), The Hard Word (2002), Step Up (2006), Beautiful Kate (2009) ja Saving Mr. Banks (2013).
Yksityiselämä

Griffiths kasvoi Melbournessa. Hän meni 31. joulukuuta 2002 naimisiin taidemaalari Andrew Taylorin kanssa. Parille on kolme lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2003, 2005 ja 2009. Griffiths on valmistunut Melbournen Victoria Collegesta.
Valikoitu filmografia

Tahdon naimisiin (1994)
Amy (1997)
Hilary ja Jackie (1998)
Tulip (lyhytelokuva, 1998)
Me Myself I – toinen kerta toden sanoo (1999)
Very Annie Mary (2001)
Rookie (2002)
Roundabout (lyhytelokuva, 2002)
The Hard Work (2002)
Mullan alla (tv-sarja, 2001–2005)
Step Up (2006)
Perhesiteet (tv-sarja, 2006–)
Beautiful Kate (2009)
Saving Mr. Banks (2013)
Hacksaw Ridge – aseeton sotilas (2016)
Aiheesta muualla

Rachel Griffiths Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rachel Griffithsin kotisivut
↑  (en) Internet Broadway Database (LCCN 2002563812) . Tieto on haettu Wikidatasta.
Fier

| Fier |
| --- | --- |
 Fier
 vaakuna
 Fier
 Koordinaatit: 40°44′N, 19°31′E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Fier
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Armando Subashi
Väkiluku (2011):  55 845
 
 www.bashkiafier.gov.al 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gjanica-joki ja Voiton aukio.
Fier on kaupunki Albanian lounaisosassa. Se on samannimisen alueen pääkaupunki. Vuonna 2011 Fierin kaupungissa oli 55 845 asukasta.
Fier on öljykenttien keskellä ja tärkeä öljynjalostuksen ja kemian teollisuuden keskus yhdessä läheisten Patoksen ja Ballshin kanssa.
Fierin seudun tunnetuin nähtävyys on antiikin aikaisen Apollonian kaupungin arkeologinen alue, joka sijaitsee 12 kilometriä Fieristä länteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fier Wikimedia Commonsissa
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Farako

| Farako |
| --- | --- |
 Farako
 Koordinaatit: 13°24′37″N, 6°23′12″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Ségoun piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  11 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Farako on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 15 kilometriä (maanteitse sata kilometriä) Ségousta länteen. Kunnassa on 11 800 asukasta (vuonna 2009).
Farakon kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Diganidougoun, idässä Ségoun, etelässä Sébougoun sekä lännessä Sama Foulalan ja Souban kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja ja somonoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Farako (Sikasson alue)

| Farako |
| --- | --- |
 Farako
 Koordinaatit: 10°48′59″N, 6°53′1″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Kolondiéban piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  14 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Farako on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kolondiéban piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Kolondiébasta maanteitse etelään. Kunnassa on 14 800 ja kylässä 1 500 asukasta.
Farakon kunta rajoittuu pohjoisessa Kolondiéban, idässä Kadianan, etelässä Bougoulan ja Fakolan sekä lännessä Bougounin piirin Yiridougoun kuntiin.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita ja senufoja. Yleisin kieli on bambara.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, riisi ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta ja metsästystä.
Felix Reda

| Felix Reda |
| --- | --- |

MEP
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1986 (ikä 37) Bonn
Tiedot
Puolue:  Saksan piraattipuolue
Aiheesta muualla
felixreda.eu/en ja felixreda.eu/de
Felix Reda on saksalainen Euroopan parlamentin jäsen. Hän on ollut Saksan piraattipuolueen jäsen vuodesta 2009. Sitä ennen hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen 6 vuotta. Vuosina 2010–2012 hän toimi Saksan pirattipuolueen nuorten puheenjohtajana.
Aiheesta muualla

Widmann, Stefanie: Gebürtige Bonnerin ist Spitzenkandidatin der Piraten für Europawahlen General-Anzeiger Bonn.  9.1.2014. Viitattu 18.7.2018.
Julia Reda discusses the current Proposal for a Directive on copyright in the Digital Single Market Kluwer Copyright Blog.  18.6.2018. Viitattu 18.7.2018.
Il Filo di Arianna: Julia Reda International Journalism Festival.  2018. Viitattu 18.7.2018.
Julia Reda POLITICO. Viitattu 18.7.2018.
Julia Reda Twitter. Viitattu 18.7.2018.
Felix Pappalardi

Felix Pappalardin hauta
Felix Pappalardi (30. joulukuuta 1939 – 17. huhtikuuta 1983) oli yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten Cream-yhtyeen tuottajana ja Mountain-yhtyeen perustajajäsenenä. Pappalardi kuoli vuonna 1983 vaimonsa ampumana.
Aiheesta muualla

Felix Pappalardi -tribuuttisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Fernando Sabogal Viana

Fernando Sabogal Viana (28. toukokuuta 1941 – 1. joulukuuta 2013) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zipaquirán hiippakuntaan Buenaventura Jáuregui Prieto 22. tammikuuta 1967. Hänet nimitettiin Bogotán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Mutecin titulaaripiispaksi 8. maaliskuuta 1996, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Rubiano Sàenz, jota avustivat Paolo Romeo ja Tarcisio Bertone.
Farallon de Pajaros

Farallon de Pajaros
Ilmakuva saaresta
| --- | --- |
Muut nimet:  Urracas, Uracus
Sijainti:  Pohjoissaaret Pohjois-Mariaanit
Saariryhmä:  Mariaanit
Korkein kohta:  319 m
Pinta-ala:  2,25 km²
Suojelualue:  Marianas Trench Marine National Monument (en) 
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Farallon de Pajaros eli Urracas tai Uracus on Pohjois-Mariaaneihin (Yhdysvallat) kuuluva saari Tyynellämerellä. Se muodostuu kerrostulivuoresta, joka on purkautunut vuoden 1864 jälkeen kuusitoista kertaa, viimeksi 1967.
Farallon de Pajarosin pinta-ala on 2,25 km² eikä saarella ole ihmisasutusta. Korkein kohta on 319 metriä merenpinnasta. Saari on Pohjois-Mariaanien pohjoisin ja sijaitsee yli 760 kilometrin päässä Guamista.
Fernando Scherer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fernando Scherer. Kuva: Raphael Koerich |  Fernando Scherer. Kuva: Raphael Koerich |  Fernando Scherer. Kuva: Raphael Koerich |  |
Maa:   Brasilia
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 50 m vapaauinti  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 4 × 100 m VUV |  |
Fernando de Queiroz Scherer (s. 6. lokakuuta 1974 Florianópolis) on entinen brasilialainen uimari, joka voitti pronssimitalin 50 metrin vapaauinnissa kesäolympialaisissa 1996, Atlantassa. Neljä vuotta myöhemmin, Sydneyssä 2000 Scherer voitti 4x100 metrin vapaauintiviestissä pronssia.
Hänen ensimmäinen arvokisavoittonsa tuli lyhyen radan MM-kilpailuista 1993, missä hän voitti 100 metrin vapaauinnin. Hän sai kotimaassaan lempinimen Xuxa, ja hänen valittiin Brasilian vuoden urheilijaksi vuonna 1995, voitettuaan kaksi kultamitalia lyhyen radan MM-kilpailuista 1995, jotka järjestettiin Rio de Janeirossa.
Fabian Ernst

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. toukokuuta 1979 (ikä 45) 
Syntymäpaikka: Hannover, Länsi-Saksa
Pelipaikka: puolustava keskikenttä
Pituus: 183 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1998 1998–2000 2000–2005 2005–2009 2009– | Hannover 96 Hamburger SV Werder Bremen FC Schalke 04 Beşiktaş | 54 (1) 48 (0) 152 (11) 106 (1) 44 (3) |
Maajoukkue
| 2002–2006 | Saksa | 24 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. elokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. joulukuuta 2018.
Fabian Ernst (s. 30. toukokuuta 1979 Hannover, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija.
Ernst aloitti uransa Hannover 96:ssa. Vuodesta 1998 vuoteen 2000 hän edusti Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä, pelaten 48 ottelussa. Seuraavaksi Ernst siirtyi Werder Bremeniin, jossa hän pelasi 152 Bundesliigaottelua ja teki 11 maalia. Vuosina 2005–2009 Ernst pelasi FC Schalke 04:ssä. Helmikuussa 2009 hän siirtyi turkkilaiseen Beşiktaşiin.
Vuonna 2002 Ernst teki debyyttinsä Saksan maajoukkueessa ottelussa Kuwaitia vastaan. Hän pelasi yhteensä 24 maaottelua, viimeisen maaliskuussa 2006, ja teki niissä yhden maalin
Polvilampi (Ähtäri)

| Polvilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°30′52″N, 24°28′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  35.484.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,7 m  
Rantaviiva:  1,691 km  
Pinta-ala:  9,828 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPolvilampi 
Polvilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Aittolamminperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,8 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Liesjärven valuma-alueeseen (35.484) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 175,7 metriä mpy.