stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lettovilla
Ulkonäkö ja koko

Lettovilla on löyhästi mätästävä tuulipölytteinen ruohokasvi. Se kasvaa 60–80 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa muista suovilloista luhtavillaa tai hoikkavillaa, joilla on myös useita tähkiä samassa varressa. Näistä lajeista lettovillalla niitä on keskimäärin runsain lukumäärä.
Lettovillan juurakko on rönsytön. Varsi on noin 2 millimetriä paksu, pysty, jäykkä, täyteinen ja alaosastaan tylpästi kolmisärmäinen. Tyvitupet ovat ruskehtavat, ilman punaista väriä. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset, vartta lyhyemmät, 3,5–5 mm leveät, litteät ja kellanvihreät. Ylin kasvulehti on varren puoliväliä ylempänä, kukinnon tyvellä 2–3 tukilehteä.
Kukinto on varren latvassa, yleensä 5–8-tähkäinen, tähkäperät enintään 6 cm pitkät ja karheat. Kukat ovat kaksineuvoisia, tähkäsuomujen hangoissa. Tähkäsuomut ovat 4–5 mm pitkiä, mustahkoja tai ruskehtavia, kapealti kalvolaitaisia, yksisuonisia. Kukassa on yli kymmenen karvoiksi pitenevää kehäsukasta, sukaset ovat lopulta noin 2,5 cm pitkät, kärjestä nystyiset ja valkoiset. Tupsu pysyy pitkään siistinä. Hedelmä on pähkylä, joka on litteä ja kolmisärmäinen. Lettovilla kukkii kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys

Lettovillaa esiintyy suurimmassa osassa Euroopan maista ja lisäksi Turkissa ja Kaukasiassa.
Levinneisyys > Esiintyminen Suomessa

Suomessa lettovillaa esiintyy koko maassa, se on kuitenkin maan eteläosassa alun perin harvinainen ja edelleen taantunut. Se kasvaa erilaisilla lettoisilla soilla.
Elinympäristö

Lettovilla kasvaa letoilla, lettorämeillä, lettoniityillä, lähteiköillä ja ojissa. Kalkinsuosija.
Lissu Lehtimaja

Liisa Ilona ”Lissu” Lehtimaja (s. 23. joulukuuta 1976) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvataideopettaja ja laulaja. Hän on piirtänyt ja kirjoittanut kolme sarjakuvateosta. Teokset on kustantanut kustannusyhtiö Rosebud.
Laulajana Lehtimaja on tullut tunnetuksi Maria Gasolina -yhtyeestä. Yhtye soitti käännösbiisejä, joista suurin osa oli brasilialaisia. Yhtye lopetti soittamisen vuonna 2019. Lehtimajalla oli tärkeä rooli yhtyeessä, sillä hän käänsi biisit suomeksi ja toimi myös laulajana. Lehtimaja oli 1990-luvulla lukion vaihto-oppilaana Brasiliassa ja oppi siellä puhumaan portugalin kieltä.
Koulutukseltaan Lehtimaja on kuvataiteenopettaja Taideteollisesta korkeakoulusta. Hänen isänsä on oikeusneuvos Lauri Lehtimaja.
Teoksia

Freiren kyydissä.  Rosebud, 2006.  ISBN 952-471-878-2.
Levinasin kasvot.  Rosebud, 2008.  ISBN 978-952-01-0230-2.
Muodonmuutoksia.  Rosebud, 2019.  ISBN 978-952-731-321-3.
Aiheesta muualla

Liisa Lehtimaja Elonetissä.
Louis Bromfield

| Louis Bromfield |
| --- | --- |
 Louis Bromfield, valokua: Carl Van Vechten
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1896 Mansfield, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 18. maaliskuuta 1956 (59 vuotta) Columbus, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Pulitzer-palkinto 1927 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Louis Bromfield (27. joulukuuta 1896 Mansfield, Ohio, Yhdysvallat – 18. maaliskuuta 1956 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja.
Bromfield opiskeli Cornellin yliopistossa maataloutta ja Columbia-yliopistossa journalismia. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Ranskassa ambulanssinkuljettaja. Sodan päätyttyä hän oli Time-lehdessä kulttuurikriitikkona. Hän aloitti kirjailijanuran muutettaan 1923 Pariisiin. Pariisissa hän kirjoitti merkittävimmät romaaninsa, joissa hän kuvasi amerikkalaista elämänmuotoa. Niistä Varhainen syksy on saanut Pulitzer-palkinnon.
Palattuaan Yhdysvaltoihin maanviljelijäksi Bromfield kirjoitti lähinnä viihderomaaneja ja matkakirjoja.
Suomennetut teokset

-Mutta liha on heikko… (The strange case of Miss Annie Spragg), suomentaja Martta Eskelinen, Otava 1952 Sarja: Otavan kirjakerho 1952, 7
Bombayn yö (Night in Bombay), suomentaja Matti Karjalainen, Otava 1951, Sarja: Otavan kirjakerho 1950, 6
Joki tulvii (Wild is the river), Helvi Vasara, Otava 1947 Sarja: Joka kodin tähtikirjasto: 10 ja Kymmenen kysyttyä 5
Kaksikymmentäneljä tuntia (Twenty-four hours), Helvi Vasara, Otava 1955 Sarja: Otavan kirjakerho: 1955, 8
Kesytön maa (The wild country), suomentaja K. M. Wallenius, Otava 1950 Sarja: Otavan kirjakerho 1949, 6
Mister Smith (Mr. Smith), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1953 Sarja: Otavan kirjakerho: 1953, 2
Niin piti käydä (Better than life), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1948
Rouva Parkington (Mrs Parkington, 1944), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1949 Sarja: Otavan kirjakerho: 1948, 9; Joka kodin tähtikirjasto: 73 ja Joka kodin tähtikirjasto 72
Sateet tulivat 1–2 (The rains came, 1937), suomentaja Helvi Vasara, Otava, 1940
Varhainen syksy (Early autumn), suomentaja Helmi Krohn, Otava 1934 Sarja: Kymmenen uutta 4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Bromfield Wikimedia Commonsissa
Lettotähtimö

| Lettotähtimö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Tribus::  Alsineae
Suku::  Tähtimöt Stellaria
Laji::  crassifolia
Kaksiosainen nimi
 Stellaria crassifolia  Ehrh. 
Katso myös
   Lettotähtimö Wikispeciesissä   Lettotähtimö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lettotähtimö (Stellaria crassifolia) on valkokukkainen kosteiden kasvupaikkojen kasvi. Laji kuuluu kohokkikasvien heimoon.
Ulkonäkö

Monivuotinen, rento- tai pystykasvuinen lettotähtimö kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Vastakkain olevat ruodittomat, vihreät lehdet ovat 6–25 mm pitkiä, kapeanpuikeita tai soikeita ja paksuhkoja. Toisinaan lajilla esiintyy itusilmuja. Kukinto on vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko, tai joskus se on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukkien tukilehdet ovat vihreitä ja kaljulaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä; teriö on vain hieman verhiötä pitempi. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja suippoja. Valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia, liuskat ovat tasasoukkia. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, ja emiö on kolmilehtinen. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota, joka on kypsänä jopa kaksi kertaa verhiön pituinen. Siemenet ovat noin 8 mm pitkiä. Suomessa lettotähtimö kukkii kesä-elokuussa.
Suomessa tavataan kahta lettotähtimön muunnosta: pohjanlettotähtimöä (var. crassifolia) ja merilettotähtimöä (var. minor). Pohjanlettotähtimö on pysty tai koheneva, ja sen lehdet ovat leveänpuikeita tai soikeita. Merilettotähtimö on puolestaan rantokasvuinen ja löyhästi mätästävä, ja sen lehdet ovat kapeanpuikeita.
Levinneisyys

Lettotähtimöä kasvaa Euroopassa Islannissa sekä Saksasta ja Fennoskandiasta itään Pohjois-Ukrainaan ja Keski- ja Pohjois-Venäjälle. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian aina Kiinan pohjoisosiin ja Venäjän kaukoitään saakka. Paikoin sitä tavataan myös Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa lettotähtimöä tavataan Alaskassa, suurimmassa osassa Kanadaa ja paikoitellen Yhdysvaltain pohjoisosissa.
Suomessa lettotähtimön alalajeista pohjanlettotähtimöä kasvaa Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelta ja sisämaassa Kainuun korkeudelta pohjoiseen. Merilettotähtimö on Suomessa hyvin harvinainen, ja sitä tavataan vain muutamin paikoin Suomenlahden rannikolla Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla.
Elinympäristö

Lettotähtimö on kosteiden kasvupaikkojen laji. Alalajeista pohjanlettotähtimö kasvaa esimerkiksi koivuletoilla, lettoniityillä, lähteiköissä, puronvarsissa ja rehevillä luhtarannoilla. Merilettotähtimöä tavataan merenrantojen rakkolevävalleilla. Kasvupaikat ovat osaksi lähdevaikutuksen piirissä. Pohjanlettotähtimö on Suomessa harvinaistunut varsinkin levinneisyysalueensa eteläosissa soiden ojitusten, rantarakentamisen ja metsien hakkuiden vuoksi. Esimerkiksi Pohjois-Savosta laji on kadonnut kokonaan elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2010: Lettotähtimön levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lettotähtimö (Stellaria crassifolia)[vanhentunut linkki]
LuontoPortti: Lettotähtimö (Stellaria crassifolia)
United States Department of Agriculture (USDA): Stellaria crassifolia (englanniksi)
Louis Bullock

| Louis Bullock |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Louis Herbert Bullock Jr.
Syntynyt: 20. toukokuuta 1976 (ikä 48) Washington D.C, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Nyk. joukkue:   CB Sevilla
Sarja:  Liga ACB
NBA-varaus:  42. varaus 1999 Minnesota Timberwolves
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1995–1999:   Michiganin yliopisto
Seurajoukkueet
1999–2001 2001–2002 2002–2004 2004–2010 2010–:   Müller Verona  Adecco Milán  Unicaja Málaga  Real Madrid Baloncesto  CB Sevilla
Louis Herbert Bullock Jr. (s. 20. toukokuuta 1976, Washington D.C.) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa nykyisin CB Sevillassa.
Ura

Bullock pelasi yliopistokoripalloa Michiganin yliopistossa. Hän teki kolmanneksi eniten pisteitä yliopistonsa historiassa ja oli erityisesti kolmen pisteen heitoissa koulunsa parhaimpia. Yliopistourallaan Bullock joutui myös Michiganin yliopiston koripalloskandalin osalliseksi, kun hänen entinen valmentajansa oli lainannut hänelle ja muutamalle muulle pelaajalle laittomia lainoja. Tämän takia kaikki hänen yliopistojoukkueensa voittamat mestaruudet on mitätöity.
Bullock osallistui vuoden 1999 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Minnesota Timberwolves varasi hänet numerolla 42. Hänen oikeutensa myytiin Orlando Magicille, mutta hän ei koskaan päässyt pelaamaan NBA:han. Vuonna 1999 Bullock päättikin siirtyä Eurooppaan ja hän liittyi Müller Veronaan. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, kunnes liittyi Adecco Milániin. Yhden kauden jälkeen Addeccossa hän siirtyi Espanjaan Unicaja Málagaan, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuonna 2004 hän siirtyi Real Madridiin. Hän voitti seurassa ULEB Cupin vuonna 2007 sekä Espanjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2007.
Kauden 2008–2009 jälkeen Real Madrid ja Bullock tekivät kahden vuoden jatkosopimuksen. Hän pelasi seurassa lopulta vain yhden kauden ja siirtyi CB Sevillaan.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Luokkasyrjintä

Muodot
Rasismi
Rasismi Suomessa
Rotusyrjintä
Afrofobia
Seksismi
Ikäsyrjintä (lapset, teinit)
Uskonnollinen syrjintä
Koulukiusaaminen
Työsyrjintä
Elitismi
Homofobia
Ksenofobia
Luokkasyrjintä
Miesviha
Naisviha
Nepotismi
Oikofobia
Sanismi
Transfobia
Vammaisten syrjintä
Audismi
Ableismi
Riisto
Uskontoryhmiä kohtaan
Muslimit
Juutalaiset
Kristityt
Uskonnottomat
Ilmeneminen
Apartheid
Etninen puhdistus
Holokausti
Kansanmurha
Lynkkaus
Orjuus
Vaino
Kiihotus
Valkoinen ylivalta
Rikos ihmisyyttä vastaan
Musta ylivalta
Pakkosiirto
Vihapuhe
Viharikos
Aiheeseen liittyvää
Ennakkoluulo
Moniarvoisuus
Monikulttuurisuus
Positiivinen syrjintä
Suvaitsevaisuus
Yhdenvertaisuus
Tasa-arvo
Poliittinen korrektius
Distributiivinen oikeudenmukaisuus
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Luokkasyrjintä perustuu esimerkiksi joko syntyperään tai taloudelliseen asemaan. Luokkapohjaista syrjintää ilmenee kaikissa yhteiskunta- ja varallisuusluokissa.[lähde? ]
Lissut (albumi)

| Lissut Lissut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. toukokuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: UHO Production
Lissujen muut julkaisut
|   | Lissut 2008 |   |
Singlet albumilta Lissut
 ”Pissikset” Julkaistu: heinäkuu 2007  ”Hippa” Julkaistu: 2007
Lissut on 14. toukokuuta 2008 ilmestynyt, oululaisen Lissut-duon debyyttialbumi. Albumilta julkaistiin singlet "Pissikset" ja "Hippa" vuonna 2007, joista ensimmäinen debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19. Albumin kappaleista "Pissikset" ja "Me mennään" on tehty musiikkivideo. Albumi ja singlet on julkaistu UHO Production -levymerkillä.
Kappaleet

Me mennään – 3.19
Kiertänyt kaartanut – 3.11
Hippa – 3.38
Paha paha poika – 3.17
Väriltään surullinen – 3.47
Pissikset – 3.18
Puhuit paljon kauniita – 3.21
Kuuletko kaukaa – 3.25
Nyt on nyt – 2.56
Päiväkirja – 3.59
Arvostelut

Rumba: negatiivinen
Louisiana State Penitentiary

Louisiana State Penitentiary -vankila.
Louisiana State Penitentiary (LSP) tai Angola, lempinimet ”Etelän Alcatraz”, ”Farmi” ja ”Angolan plantaasi” on Louisianassa sijaitseva vankila-alue, jota operoi Louisiana Department of Public Safety & Corrections. Laitoksen henkilökuntaan kuuluu 1 800 työntekijää ja on 5 000 vangillaan Yhdysvaltain suurin korkean turvatason vankila. LSP sijaitsee West Felicianan piirikunnassa ja kattaa 73 neliökilometrin alueen, joka oli ennen vankilan valmistumista plantaasi. Louisianassa vankilaa kutsutaan ”Louisiana State Penitentiaryksi” ja ”Angolaksi”. LSP:ssä sijaitsee teloituskammio ja kuolemaan tuomittujen sellit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louisiana State Penitentiary Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Louisiana IceGators

| Louisiana IceGators |
| --- | --- |

Perustettu:  2009
Kaupunki:  Lafayette, Louisiana
Kotiareena:  Cajundome
Sarjataso:  SPHL
Värit:                     
Toimitusjohtaja:  Louis Dumont
Päävalmentaja:  Kevin Kaminski
Omistaja:  Chuck Anselmo Jr. & Chuck Anselmo III
Yhteistyöseurat:  New York Islanders (NHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Kalamazoo Wings (ECHL) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Louisiana IceGators on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Lafayettesta Louisianasta. Se pelaa SPHL-liigaa. 
Louisiana IceGators toimii NHL-seura New York Islandersin sekä AHL-seura Bridgeport Sound Tigersin ja ECHL-seura Kalamazoo Wingsin farmijoukkueena.
Aiheesta muualla

Louisiana IceGatorsin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lapin rautatiesuunnitelmat

Lapin rautatiesuunnitelmat.
Peter Vesterbackan hankkeessa Lapin rautatie liittyy sinisellä merkityn Koillisväylän meriväylän  tavaraliikenteeseen ja norjalaiseen Kirkkoniemen satamaan.
Lapin rautatiesuunnitelmat tarkoittavat suunnitelmia rakentaa rautateitä Suomen Lappiin. Viimeisimmät Lapin rautatiesuunnitelmat liittyvät Norjan puolella sijaitsevaan Kirkkoniemen satamaan sekä Koillisväylän tavaraliikenteen kasvuun. Venäjän puolella Murmansk olisi myös tulevaisuudessa merkittävä Koillisväylän satama.
Nykyiset rautatiet

Lapin rautatiet käsittävät nykyisin rataosat Oulu–Tornio, Laurila–Kelloselkä sekä Tornio–Kolari. Lisäksi Torniosta on ratayhteys Haaparannalle Ruotsin rataverkkoon. Henkilöjunaliikennettä on näistä muilla paitsi Laurila–Kelloselkä-radalla Kemi­järveltä eteenpäin. Lakkautettuja, joskin purkamattomia rataosia Lapissa ovat Kolari–Äkäsjoki ja Kolari–Rautuvaara sekä Salla–Kelloselkä. Kokonaisuutena nykyinen rataverkko ulottuu ainoastaan Etelä-Lappiin, joskin se yhdistää kaikki Lapin neljä kaupunkia valta­kunnan rataverkkoon.
Kolarin rata on rakennettu alun perin kaivosteollisuuden tarpeisiin, mutta nykyinen käyttö on toistaiseksi ainoastaan puutavaraliikennettä sekä henkilö­liikennettä. Tosin henkilöliikennettäkään radalla ei ole ympärivuotisesti.
Aiemmat rautatiesuunnitelmat

Ennen Petsamon menetystä oli suunnitelmissa rakentaa rautatie Lapin halki Jäämerelle asti.
Suunnitelmat 2000-luvulla

2000-luvulla uusien kaivoshankkeiden myötä sekä matkailun lisäännyttyä on väläytelty monia uusia ratahankkeita. Tärkeimpänä pidetään edelleen ratayhteyttä Jäämerelle. Etenkin Sodankylän ja Kittilän kunnissa on vireillä useita kaivoshankkeita, joiden myötä niiden yhdistämistä rataverkkoon joko suoraan Kolarin kautta tai Keski-Lapin poikittaisradan avulla Rovaniemelle on suunniteltu.
Myös Sallan radan kunnostamista ja tavaraliikenteen aloittamista Venäjälle on Lapin liitto ajanut voimakkaasti. Sallan rata ulottuu kunnostamattomana valtakunnan­rajalle asti, mutta Venäjän puoleinen osa on purettu. Aiemmin rataosalta on ollut yhteys Muurmannin radalle.
Myös Koillismaan kautta Kuusamosta Lappiin tulevaa rataa on ideoitu. Yhteistä kaikille Lapin ratahankkeille on myös naapurimaista tuleva paine tavaraliikenteen kuljetusväylille, eikä niinkään kotimaan henkilöliikenteen tarpeet. Etenkin Norja on ollut aktiivinen halussaan yhdistää Jäämeren satamansa Euroopan ja Venäjän rataverkkoon. Tämä on seurausta muun muassa Koillisväylän lisääntyvästä rahtiliikenteestä.
Suunnitelmat 2000-luvulla > Jäämeren rata

Jäämeren radan linjaukseksi on useita vaihtoehtoja, joista Kemijärveltä Sodankylän kautta Norjan Kirkkoniemeen kulkeva linjaus on muun muassa kaivosteollisuuden kannalta tärkein. Toinen linjausvaihtoehto on jatkaa Kolarin rataa Kilpisjärven kautta Norjan Skibotniin. Linjausselvityksessä tarkasteltiin lisäksi vaihtoehtoja Kolari–Narvik ja Tornio–Narvik. Rataa on suunniteltu myös Sallasta Kantalahdelle, joka avaisi yhteydet Venäjän rataverkkoon ja sitä kautta eteenpäin.
Peter Vesterbackan yhtiö suunnittelee Rovaniemeltä Kirkkoniemeen vievää rautatietä toteutettavaksi yksityisellä rahoituksella.
Vuonna 2017 tehdyn selvityksen mukaan Rovaniemi–Kirkkoniemi-linjauksen arvioitu kokonaiskustannus olisi noin 2,9 miljardia, josta Suomen osuus olisi noin 2 miljardia euroa ja Norjan noin 0,9 miljardia euroa. Muiden linjausten kokonaishinnat vaihtelevat välillä 0,7 mrd euroa (Kemi–Haaparanta–Kiiruna–Narvik-rata) – 7,4 mrd euroa (Kemi–Kolari–Kilpisjärvi–Tromssa).
Jäämeren rataa vuonna 2018 selvittäneen, Liikenne- ja viestintäministeriön asettaman työryhmän mukaan ratahanke ei olisi taloudellisesti kannattava minkään tarkastellun rahoitusmallin mukaan. Jotta radan vuosittaiset ylläpitokustannukset saataisiin katettua, vuotuisen kuljetusvolyymin tulisi olla 2,5 miljoonan tonnin luokkaa, eikä tällainen määrä ole realistinen ilman muutoksia eri liikennemuotojen kustannuksissa tai alueen elinkeinorakenteessa.
Jäämeren radan täysimääräinen hyödyntäminen edellyttäisi erityisesti Suomen pääradan kapasiteetin lisäämistä osuudella Helsinki–Tampere.
Jäämeren radan suunnittelun aloittamisen edellytyksenä on, että molemmissa maissa tehtäisiin alustava päätös hankkeen toteuttamisesta, ja sen jälkeen rakentaminen kestäisi vähintään 15 vuotta.
Saamelaisten järjestöt ja poliittiset elimet vastustavat Jäämeren rataa edistäviä hankkeita, koska niiden uskotaan uhkaavan saamelaisten perinteisiä elinkeinoja. Esimerkiksi Rovaniemi–Kirkkoniemi-linjauksen radalla arvioidaan olevan merkittäviä ympäristövaikutuksia sekä selviä vaikutuksia porotalouteen ja saamelaisalueeseen.
Lapin liitto poisti Jäämeren radan maakuntakaavasta vuonna 2021.
Suunnitelmat 2000-luvulla > Keski-Lapin poikittaisrata

Lapin poikittaisrataa on ideoitu yhdistämään Kolari Ylläksen, Kittilän (Levin), Sodankylän ja Luoston ja Pyhän kautta Kemijärvelle. Rata palvelisi matkailua ja alueella lisääntyvää kaivosteollisuutta. Pitkään on ollut vireillä myös Soklin radaksi kutsuttu hanke, jossa rakennettaisiin Sallan radalta yhteys Savu­kosken kunnan alueelle avattavalle Soklin kaivokselle.
Suunnitelmat 2000-luvulla > Kolarin radan jatkeet

Kolarin ja Ruotsin puolen Pajalan uusien kaivoshankkeiden myötä suunniteltiin radan jatkamista rajan yli Pajalaan. Tämä ei toteutune kaivos­yhtiön päätettyä kuljettaa malmi Narvikin satamaan. Sitä vastoin lakkautettujen Rautuvaaran ja Äkäsjokisuun lyhyiden pistoratojen kunnostamista ja jatkamista Suomen puolen uudelleen avattavien kaivosten tarpeisiin pidetään todennäköisenä.
Suomen Liikenne- ja viestintäministeriö on esittänyt Kolarin radan jatkamista Ylläkselle. Lapin poikittaisrata jatkaisi rataa samalla myös Leville. Etenkin norjalaiset ovat ehdottaneet Tromssan tai Skibotnin yhdistämistä Suomen rataverkkoon jatkamalla Kolarin rataa Kilpis­järven kautta Norjan puolelle.
Aiheesta muualla

http://www.arcticcorridor.fi/assets/Uusi-kansio/JAAMERENRAPORTTIVALMISvedos.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.kideve.fi/sites/kideve.fi/files/Ajankohtaista/Ajankohtaista2011/Keski_Lapin_poikittaisrata_esiselvitys_huhti_2011.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
YLE: Rautatie Kolarista Kittilän kautta Kemijärvelle? (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE: Junarata Rukalle ja Sallan kautta Kemijärvelle?[vanhentunut linkki]
YLE: Lapin kauppakamari uskoo pohjoisen ratahankkeisiin[vanhentunut linkki]
Liberation Through Hearing

| Liberation Through Hearing Inanimate Existence |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. heinäkuuta 2012
 Tuottaja(t): Zack Ohren
 Tyylilaji: tekninen death metal brutaali death metal
 Kesto: 53.17
 Levy-yhtiö: Unique Leader Records
Inanimate Existencen muut julkaisut
|   | Liberation Through Hearing 2012 | A Never-Ending Cycle of Atonement 2014 |
Liberation Through Hearing on yhdysvaltalaisen teknisen/brutaalin death metalin yhtyeen Inanimate Existencen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleesta "Transcendent Absorption" kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Dharmakaya – 4.01
Forest of Illusion – 4.33
Transcendent Absorption – 2.40
Paths to Enlightenment – 4.01 (instrumentaali)
Morphogenesis – 3.28
A Myriad of Visions – 5.12
The Discarnate Self Paradox – 4.05
Sulphuric Euphoria – 4.03
Iguanid Labyrinth – 3.55
Cosmic Consciousness – 1.41 (instrumentaali)
Psychonautic Trance – 1.36 (instrumentaali)
Within Lucid Dreams – 3.09 (instrumentaali)
The End of Duality – 2.54 (instrumentaali)
Morphic Fields – 3.00 (instrumentaali)
Illuminating the Darkness of Ignorance – 1.13 (instrumentaali)
Awaken – 3.00 (instrumentaali)
Kokoonpano

Cameron Porras – laulu, akustinen kitara
Ian Rittmaster – kitara
Joel Guernsey – kitara
Mitch Yoesle – bassokitara
Ron Casey – rummut, bongot
+
Matt Sotelo – kitarasoolo kappaleessa "Morphic Fields"
Zack Ohren – tuottaja
Alex Colon – kansikuva, layout
Arvostelut

AllMusic:
Metal Temple:
Technicaldeathmetal.com: 9.5/10
Aiheesta muualla

Liberation Through Hearing Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Liberation Through Hearing Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lemmonletto

Lemmonletto
| --- | --- |
Sijainti:  65°07.36′N, 025°07.86′E, Oulu Suomi
Pinta-ala:  0,011 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lemmonletto on pieni saari Oulun kaupungin (entisen Haukiputaan kunnan) vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Hietakarin ja Hiukeen saaren välisellä alueella noin neljän kilometrin päässä Virpiniemen merivartioasemalta länteen. Muut läheiset saaret ovat Kaasamatala ja Puukkoletto. Oulun satamaan johtava laivaväylä kulkee saaren eteläpuolitse.
Luettelo Suomen kuntavaalien ääniharavista

Luettelo Suomen kuntavaalien ääniharavista sisältää vuosina 1996–2017 järjestetyissä kuntavaaleissa eniten ääniä saaneet ehdokkaat. Luettelo sisältää kaikki yli 7 000 ääntä saaneet.
| Ehdokas | Puolue | Äänimäärä | Valtuusto | Vaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vapaavuori, JanJan Vapaavuori | Kok. | 29 745 | Helsinki | 2017 |
| Zyskowicz, BenBen Zyskowicz | Kok. | 11 815 | Helsinki | 1996 |
| Kulhia, LiisaLiisa Kulhia | Helsinki 2000 | 11 475 | Helsinki | 1992 |
| Brax, TuijaTuija Brax | Vihr. | 9 899 | Helsinki | 1996 |
| Sinnemäki, AnniAnni Sinnemäki | Vihr. | 8 841 | Helsinki | 2017 |
| Zyskowicz, BenBen Zyskowicz | Kok. | 8 813 | Helsinki | 2000 |
| Soininvaara, OsmoOsmo Soininvaara | Vihr. | 8 614 | Helsinki | 2004 |
| Soini, TimoTimo Soini | PS | 8 206 | Espoo | 2008 |
| Soininvaara, OsmoOsmo Soininvaara | Vihr. | 8 073 | Helsinki | 1996 |
| Vapaavuori, JanJan Vapaavuori | Kok. | 7 894 | Helsinki | 2012 |
| Zyskowicz, BenBen Zyskowicz | Kok. | 7 777 | Helsinki | 2004 |
| Vapaavuori, JanJan Vapaavuori | Kok. | 7 642 | Helsinki | 2008 |
| Haatainen, TuulaTuula Haatainen | SDP | 7 451 | Helsinki | 2017 |