stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pokkén Tournament

| Pokkén Tournament |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bandai Namco Entertainment
Julkaisija:  Bandai Namco Entertainment The Pokémon Company
Jakelija:  Bandai Namco Entertainment ja Nintendo eShop
Ohjaaja:  Haruki Suzaki
Tuottaja:  Katsuhiro Harada Masaaki Hoshino
Suunnittelija:  Yasuhito Kobayashi
Taiteilija:  Hiromi Watanabe
Ohjelmoija:  Sei Nakatani
Pelisarja:  Pokémon, Tekken
Julkaistu:  KolikkopeliJP 16. heinäkuuta 2015Wii UNA 18. maaliskuuta 2016Nintendo SwitchWW 22. syyskuuta 2017
Lajityyppi:  taistelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 7+Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  kolikkopeli, Wii U, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Nintendon optinen levy Nintendo Switch pelikortti Nintendo eShop
Oheislaite:  HORI Pokkén Tournament Pro Pad
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Pokkén Tournament (jap. ポッ拳, Pokken) (saksassa nimellä Pokémon Tekken) on japanilaisille kolikkopelihalleihin ja Wii U:lle julkaistu taistelupeli.
Peli on yhdistelmä Namco Bandain Tekken pelimekaniikkoja Nintendon Pokémon-hahmojen kanssa. Hahmot on lisensoitu The Pokémon Companylta.
Pokkén Tournament DX

Pelistä tuli päivitetty käännös Nintendo Switchille syyskuussa 2017.
Aiheesta muualla

Pokkén Tournament MobyGamesissa (englanniksi)
Poko klassikot (Yö)

| Poko klassikot Yö |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2. marraskuuta 1987
 Formaatti: LP, MC
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 19.04
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut julkaisut
| Äänet 1986 | Poko klassikot 1987 | Lanka palaa 1988 |
Poko klassikot on vuonna 1987 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi. Se kuuluu Poko Rekordsin kymmenvuotisjuhlansa kunniaksi julkaisemaan Poko klassikot -sarjaan, jossa samaan aikaan ilmestyi yhteensä kolmentoista eri artistin kokoelmalevyt. Ne tulivat kauppoihin normaalihintaista halvempina minialbumeina, jotka sisälsivät 4–6 Epe Heleniuksen valitsemaa kappaletta.
Yön kokoelmalta löytyy kaksi kappaletta albumilta Varietee (1983) ja yksi kappale albumilta Äänet (1986) sekä vain singleinä julkaistut Kuorotyttö (1985) ja Tia-Maria (1987), joka tuli mukaan myös tammikuussa 1988 ilmestyneelle yhtyeen uudelle studioalbumille Lanka palaa.
Kappaleet

Likaiset legendat I – 3.36
Särkynyt enkeli – 2.46
Tia-Maria – 3.48
Lasisilmä – 4.17
Kuorotyttö – 4.41
Aiheesta muualla

Poko klassikot discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Pahalammi (Kuru, Kallio)

| Pahalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°58′36″N, 23°41′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Karjulanjoen valuma-alue (35.36)
Laskuoja:  oja Hakojärveen 
Järvinumero:  35.362.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,8 m  
Rantaviiva:  0,481 km  
Pinta-ala:  1,072 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPahalammi 
Pahalammi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Pihlajalahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Karjulanjoen valuma-alueella (35.36), jonka Kuusijärven–Haukkajoen alueeseen (35.362) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 176,8 metriä mpy.
Palojärvi (järvi Vihdissä)

| Palojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti 
Koordinaatit:  60°17′00″N, 24°22′00″E
Laskujoki:  Siuntionjoki 
Järvinumero:  22.003.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43,5  m 
Rantaviiva:  12,58  km 
Pinta-ala:  1,6835 km2 
Tilavuus:  0,00618 km3 
 fiPalojärvi 
Palojärvi on järvi Vihdissä samannimisen Palojärven kylän kohdalla. Järven pinta-ala on 168,4 hehtaaria ja sen rantaviivan pituus on 12,6 kilometriä. Sen keskisyvyys on 3,67 ja suurin syvyys 10,2 metriä. Järvi on runsasravinteinen.
Palojärvi (Vihti)

| Palojärvi |
| --- | --- |
 Palojärvi
 Koordinaatit: 60.2918°N, 24.3719°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Helsingin seutu
Kunta:  Vihti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palojärvi (myös Palajärvi)[lähde? ] on kylä ja entinen taajama Vihdin kunnassa. Taajama sijaitsee lähellä Kirkkonummen Veikkolan taajamaa samannimisen järven kohdalla lähellä paikkaa, jossa valtatie 2 erkanee valtatiestä 1. Moottoritieltä ei ole liittymää Palojärvelle, vaan sinne ajettaessa on käytettävä "vanhaa ykköstietä" (seututie 110).
Platonin Valtio

| Platonin Valtio> Plato’s Republic: A Biography.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Simon Blackburn
Kieli:  englanti
Genre:  filosofia
Julkaistu:  2006
Suomennos
Suomentaja:  Kimmo Paukku
Kustantaja:  Ajatus
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  208
ISBN:  978-951-20-6970-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Platonin Valtio (Plato’s Republic: A Biography) on Simon Blackburnin vuonna 2006 julkaisema kirja Platonin Valtio-dialogista.
Aiheesta muualla

Alex Koppelman: That hot new neoconservative philosopher named Plato. Salon 25.6.2007. (englanniksi)
Jyrki Alenius: Valtiossa on hyveellisen ihmisen onni. Helsingin sanomat 18.11.2007.
Plastik (OOMPH!)

| Plastik OOMPH! |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 11. lokakuuta 1999
 Tyylilaji: Industrial metal Neue Deutsche Härte
 Kesto: 52.33
 Levy-yhtiö: Virgin Schallplatten
OOMPH! muut julkaisut
| Unrein 1998 | Plastik 1999 | Ego (albumi) 2001 |
Plastik on saksalaisyhtye OOMPH!:n kuudes albumi. Tämän albumin myötä he vaihtoivat tyyliään voimakkaampiin syntetisaattoririffeihin, pehmeempään lauluun, edistyneempään rumpujen soittoon ja kitaran soittoon.
Kappaleet

Das weiße Licht – 04.00
Kennst du Mich? – 04.44
Scorn – 04.01
Keine Luft Mehr – 03.59
Hunger – 04.10
Nothing is Real – 04.00
Mein Traum – 04.34
Always – 03.46
Goldenes Herz – 04.30
I Come Alive – 04.22
Fieber – 04.11 (feat. Nina Hagen)
My Own Private Prison – 04.12
Das weiße Licht (Refraktio) – 01.55
Fieber (Remix) – 03.49
Unsere Rettung (Live) – 05.12
Gekreuzigt (Live) – 04.41
Singlet

Fieber
Das weiße Licht
Osakeyhtiön purkaminen Suomessa

Tämä artikkeli käsittelee osakeyhtiön purkamista Suomessa. Purkamista säätelee osakeyhtiölaki (SDK 624/2006).
Osakeyhtiötä purettaessa on ratkaisevaa se, onko yhtiössä riittävästi varoja sen velkojen maksuun vai ei. Varojen riittäessä toimeenpannaan selvitystilamenettely. Mikäli varat huomataan riittämättömiksi, on yhtiö asetettava konkurssiin.
Heikko oma pääoma

Yhtiön on tehtävä viipymättä rekisteri-ilmoitus, jos sen oma pääoma on negatiivinen tai julkisen yhtiön omapääoma on alle puolet osakepääomasta (Osakeyhtiölaki 2006/624 20. luku 23 §) ja kutsuttava koolle yhtiökokous yhtiön taloudellisen aseman parantamiseksi tai yhtiön asettamiseksi selvitystilaan. Selvitystilassa olevan yrityksen toiminnan jatkaminen on vaikeaa, koska lain 2006/624 22. luvun mukaan yhtiön hallitus ja johto voi joutua henkilökohtaiseen vastuuseen, mikäli se aiheuttaa osakkeenomistajille tai velkojille vahinkoa.
Selvitystila

Yhtiön selvitystilan tarkoituksena on yhtiön varallisuusaseman selvittäminen, sen jälkeen yhtiön omaisuuden realisoiminen ja velkojen maksu. Tämän jälkeen mahdollisesti jäljellä olevat varat jaetaan osakkaille jako-osuuksien mukaisesti. Yhtiöjärjestyksessä voidaan määrätä varojen jakamisesta myös muulla tavalla, jolloin yhtiöjärjestys ratkaisee varojen jakotavan. Selvitystila ymmärretään puhekielessä usein virheellisesti konkurssiksi. Selvitystilasta seuraa kuitenkin konkurssi vain siinä tapauksessa, että yhtiössä ei purettaessa ole riittävästi varoja sen velkojen maksuun.
Yhtiön asettaa selvitystilaan yhtiökokous, kaupparekisteriviranomainen tai tuomioistuimen päätös. Kun selvitystila on vapaaehtoinen, sen aloittamisesta ja lopettamisesta päättää yhtiökokous 2/3 määräenemmistöllä osakeyhtiölain (OYL) 5:27:n mukaisesti. Rekisteriviranomainen määrää yhtiön selvitystilaan tai poistaa sen rekisteristä, mikäli yhtiöllä ei ole toimikelpoista hallitusta, yhtiöllä ei ole rekisteriin merkittyä edustajaa, tilinpäätösasiakirjoja ei ole viety rekisteröitäväksi vuoden kuluessa tilikauden päättymisestä tai yhtiö on asetettu konkurssiin, joka on rauennut varojen puutteeseen.
Selvitystilamenettely

Uuden osakeyhtiölain mukaan selvitystila alkaa heti, kun sitä koskeva päätös on tehty ja selvitysmiehet valittu. Selvitystilan astuttua voimaan selvitysmiesten tulee hakea julkinen haaste yhtiön velkojille. Haaste velvoittaa velkojat ilmoittamaan saatavansa siinä mainittuun määräpäivään mennessä. Mikäli velkoja ei toimita ilmoitusta, saatavat raukeavat.
Oskari Mäkinen

Oskari Mäkinen (s. 9. elokuuta 1999) on suomalainen judoka. Hän edustaa Nummelan Judoa ja häntä valmentavat Markus Pekkola, Sami Hellgren ja Tatja Holm. Hän on kilpaillut alle 81 kilogramman sarjassa vuodesta 2015 lähtien.
Mäkinen saavutti kadettien (eli alle 18-vuotiaiden) EM-hopeaa Vantaalla 2016. Hän sijoittui Prahan European Open -turnauksessa toiseksi 2021. Hän oli Portugalin Grand Prix -kilpailussa toinen tammikuussa 2022. Edellisen kerran suomalaisjudoka oli ollut Grand Prix -turnauksen finaalissa 2015.
Mäkinen on saavuttanut 81 kg:n sarjassa SM-kultaa 2021 sekä SM-hopeaa 2017, 2019 ja 2020.
Platonilainen teologia

| Platonilainen teologia> Πλατωνική θεολογία.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Proklos
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  filosofia
Julkaistu:  400-luku
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Platonilainen teologia (m.kreik. Πλατωνική θεολογία, Platōnikē theologia, lat. Theologia Platonica) on Prokloksen kirjoittama uusplatonilainen teos, joka esittää Platonin filosofian teologiana. Teos esittää muun muassa kuvauksen uusplatonilaisen jumalallisen hierarkian eri tasoista.
Platonilainen teologia oli Prokloksen viimeinen teos. Osa teoksesta on kadonnut; nykyaikaan säilyneessä muodossaan se käsittää kuusi kirjaa. Teos on muodoltaan itsenäinen tutkielma, ei myöhäisantiikin yleiseen tyyliin kommentaari.
Teos hyödyntää Platonin dialogeja ja pyrkii löytämään niistä kuvauksia uusplatonilaisen jumalallisen hierarkian kausaalisista tasoista. Näitä ovat ykseys (to hen, kirjat 1–2), tosi-olemassaolo (kirja 3), elämä (kirja 4), järki (nous, kirja 5) sekä sielut (psykhe) ja ruumis/luonto (kirja 6). Näistä tosi-olemassaolo, elämä ja järki kuuluvat järjellä käsitettävään alueeseen, joka jakaantuu näin kolmeen: järki itse, sen kohde eli todellinen olemassaolo sekä niiden välinen suhde.
Tässä oli kyseessä Prokloksen mielestä teologia siksi, että absoluuttisimmat ja itsenäisimmät ideat olivat jumalallisia. Tämä teologia oli platonilaista siksi, että Platonin katsottiin edenneen esimerkiksi Aristotelesta pidemmälle ohi pelkän järjen, kohti jumaluutta itseään. Proklos käyttää kuitenkin myös Aristotelesta lähteenään; samoin lähteenä esiintyvät muun muassa Kaldean oraakkelit.
Kirjallisuutta

Proclus; Taylor, Thomas (käänt.): The platonic theology.  Selene Books, 1986.
Proclus; Taylor, Thomas (käänt.): The six books of Proclus, the Platonic successor, on the theology of Plato ....  Thomas Taylor & A. J. Valpy, 1816.  Teoksen verkkoversio.
Proclus; Marinus; Taylor, Thomas (käänt.): The philosophical and mathematical commentaries of Proclus ... and ... a history of the restoration of the Platonic theology.  Thomas Taylor, 1789.  Teoksen verkkoversio.
Postipuun koulu

Postipuun koulu
Postipuun koulu on yhtenäinen peruskoulu, joka sijaitsee Espoon Leppävaarassa, osoitteessa Ruutikuja 2. Koulussa toimivat suomenkieliset alakoululuokat 1–6, kaksi valmistavan opetuksen luokkaa ja 8 erityisluokkaa. Koulun rehtorina toimii Ilpo Salonen. Postipuun koulussa on noin 340 oppilasta.
Vuonna 2015 vieraskielisten oppilaitten osuus koulun oppilaista oli 17,3 prosenttia.
Aiheesta muualla

Postipuun koulun sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Oke Tuuri

| Oke Tuuri |
| --- | --- |
 Oke Tuuri vuonna 1957.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Oke Nisse Hemming Tuuri
Syntynyt: 4. helmikuuta 1909 Hanko, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 28. huhtikuuta 1976 (67 vuotta) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1934–1972
Merkittävät roolit:   Kuriton sukupolvi  Nummisuutarit  Pontevat pommaripojat  Kankkulan kaivolla 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Oke Nisse Hemming Tuuri (ent. Blomfeldt; 4. helmikuuta 1909 Hanko, Suomen suuriruhtinaskunta – 28. huhtikuuta 1976 Helsinki, Suomi) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi sekä teatterissa, elokuvissa että radiossa. Koko kansan tietoisuuteen hänet nostivat roolit kahdessa aikansa suosituimmassa radiokuunnelmassa: Pekka Lipponen jännityskuunnelmassa Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja (1945–1961) sekä Tippavaaran vanhaisäntä radiohupailussa Kankkulan kaivolla (1958–1970). Tuuri palkittiin vuonna 1959 Pro Finlandia -mitalilla.
Varhainen elämä

Oke Tuuri syntyi Hangossa vuonna 1909. Hänen isänsä oli kirjansitoja Arthur Blomfeldt ja äitinsä Rosa Tuhkanen.
Ura

Tuuri muutti Helsinkiin vuonna 1932 opiskelemaan Suomen Näyttämöopistoon. Hänen näyttelijänuransa alkoi vuonna 1934 kiinnityksellä Porin Teatteriin. Vuodesta 1936 hän esiintyi viisi vuotta Tampereen Teatterin riveissä.
Suomen Kansallisteatteriin Tuuri siirtyi 1941, jossa hän näytteli eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1972 saakka. Tuurin merkittävimpiä roolisuorituksia näyttämöllä olivat Seitsemän veljeksen Timo, Nummisuutarien Teemu ja eno Sakeri, Mikko Vilkastus sekä useat Shakespearen näytelmien narrit. Hän myös esiintyi Kansallisteatterin vierailuilla Tukholmassa, Kööpenhaminassa ja Wienissä.
Oke Tuurin elokuvaura alkoi avustajatehtävällä elokuvassa Ne 45 000 (1933). Hän esiintyi yhteensä noin neljässäkymmenessä elokuvassa vuosina 1933–1960. Ensimmäiset merkittävät sivuosat hän teki 1930-luvulla; näitä olivat merivartija Haanpää elokuvassa VMV 6, Kurittoman sukupolven Kali Varavaara ja Nummisuutarien Iivari. Toisen maailmansodan jälkeen Tuuri jatkoi koomisten tyyppien esittäjänä elokuvissa, kuten Pontevat pommaripojat (1949), Kalle-Kustaa Korkin seikkailut (1949), Rantasalmen sulttaani (1953) ja Muuan sulhasmies (1956). Hänen viimeisekseen jäänyt elokuvansa oli Kankkulan kaivolla (1960), jossa hän tulkitsi radiosta tutun roolinsa Tippavaaran vanhaisäntänä.
Tunnetuimmat roolinsa Tuuri teki Radioteatterissa. Nimimerkki Outsiderin kirjoittamassa jännityskuunnelmasarjassa Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja Tuuri esitti savolaista ”ähväärimiestä” Pekka Lipposta. Antero Alpolan ja Aune Haarlan kirjoittamassa radiohupailussa Kankkulan kaivolla hänen roolinsa oli 105-vuotias, pontikkaa keittelevä Tippavaaran vanhaisäntä. Tuuri myös levytti muutamia lauluja Tippavaaran isäntänä, ja kiersi isännän hahmossa 1960-luvun alussa Niilo Tarvajärven show’n ”Tarvan riemukkaan ratsutallin” kera ympäri Suomea. Tarvajärvi otti ratsastuskilvalla mittaa Tippavaaran isännästä Esa Pakarisen Impi Umpilammen viihdyttäessä yleisöä.
Tuuri näytteli myös televisiotuotannoissa, kuten Samuel Hackettia minisarjassa Noita (1961) ja Annasia televisioelokuvassa Herrat tuomarit (1970).
Yksityiselämä

Oke Tuuri avioitui Elma Helmisen kanssa vuonna 1938. Hän kuoli 67-vuotiaana ja hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle.
Diskografia > Albumit

Pigalle: Tippavaaran isäntä laulaa ja kertoo (Scandia LP 034,  1960)
Diskografia > EPt

Pigalle (Scandia SEP 158,  1961)
Tippavaaran isäntä ja Humppaveikot (Scandia SEP 172,  1962)
Diskografia > Singlet

Pekka Lipposen jenkka (Karuselli SK 3009,  1958)
Pitkä matka on Tippavaaraan (Scandia KS 384,  1960)
Pigalle – Pieni polku (Scandia KS 417,  1961)
Iloinen kupariseppä – Vettä, vettä (Scandia KS 440,  1962)
Aiheesta muualla

Oke Tuurin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pukinmykeröt

| Pukinmykeröt |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Pukinmykeröt Urospermum  Scop.
Katso myös
   Pukinmykeröt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukinmykeröt (Urospermum) on asterikasvien suku, jossa on kaksi lajia, karvaspukinmykerö ja kitkeröpukinmykerö. Lajit eroavat toisistaan kehtosuomujen muodossa ja pappuksen värissä. Ne kasvavat alkuperäisinä Etelä-Euroopassa, Afrikan pohjoisosassa ja läntisessä Aasiassa Lähi-idästä Arabiaan ja Persiaan. Kitkeröpukinmykerö on lisäksi levinnyt muualla maailmaan, kuten Australiaan.
Suvun lajit:
karvaspukinmykerö (Urospermum dalechampii (L.) Scop. ex F.W.Schmidt.)
kitkeröpukinmykerö (Urospermum picroides (L.) Scop. ex F.W.Schmidt.)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Urospermum
Postiseikkailu

Kantti X Kantti -autorataa Särkänniemessä 1980-luvulla.
Postiseikkailu (vuoteen 2023 asti Kantti X Kantti) on huvipuistolaite Särkänniemessä. Laitteessa on betonielementeistä rakennettu kiemurteleva autorata, jonka keskellä kulkee kisko, josta vanhan ajan autot saavat virran sähkömoottoreihinsa. Rata on avattu vuonna 1981, ja autot on valmistanut saksalainen Ihle, joka on valmistanut myös Linnanmäen Maisemajunan. Laite on suunnattu lapsille, mutta kyytiin pääsevät myös aikuiset. Vuonna 2023 laitetta uudistettiin ja se sai uuden nimen Postiseikkailu.
Aiheesta muualla

Postiseikkailu Särkänniemen sivuilla
Kantti X Kantti Särkänniemen sivulla (Arkistoitu versio)
Pukija (vuoden 2015 elokuva)

| Pukija> The Dresser |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Eyre
Perustuu:  Ronald Harwoodin näytelmään (1980)
Kuvaaja:  Ben Smithard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  BBC
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukija (The Dresser) on Richard Eyren ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2015. Se perustuu Ronald Harwoodin näytelmään vuodelta 1980, josta aiempi elokuvaversio on Peter Yatesin ohjaama vuodelta 1983. Uusintaversion pääosissa näyttelevät Anthony Hopkins ikääntyvänä Shakespeare-näyttelijänä, Ian McKellen hänen palvelijanaan ja Emily Watson hänen vaimonaan.
Vastaanotto

Pukija oli Golden Globe -ehdokkaana parhaan minisarjan tai televisioelokuvan sarjassa. Bafta-palkinnot se toi puvustuksesta ja naamioinnista, ja myös McKellen oli Bafta-ehdokkaana roolistaan.
Helsingin Sanomien Leena Virtasen mielestä Pukijassa on 1980-lukulaisen teatteriajattelun ylevyyttä ja alleviivaavuutta, mutta ylinäyttelemiseen eivät huippunäyttelijät sorru. Hänestä televisionäytelmä on hetkittäin hyvinkin kiehtova, muttei ehkä aivan nykykatsojan maun mukainen. Seurassa Jussi Karjalainen luonnehti Pukijaa ylpeästi teatterimaiseksi televisiotuotannoksi ja osaksi kestävää fiktiot fiktiossa -tarinaperinnettä, jossa Shakespeare-teatteriseurueet setvivät mestarinsa olemusta ja sitä kautta omia egojaan ja pulmiaan.
Pukinkulma

Pukinkulma on alue Vaasassa Palosaarentien ja Gerbyntien risteyksessä. Se on saanut nimensä paikalla sijainneesta Bockin olutpanimosta. Panimotoiminta lakkasi 1986, kunnes se aloitettiin vuonna 2014 uudelleen. Alueella on myös muita yrityksiä.
Park Sung-hwa

Park Sung-hwa (s. 7. toukokuuta 1955 Ulsan) on eteläkorealainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Park pelasi seuratasolla kotimaassaan. Etelä-Korean maajoukkueessa hän pelasi 92 ottelua ja teki niissä 24 maalia vuosina 1974–1984.
Park oli Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden maajoukkueen valmentajana ikäluokan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2005. Hän valmensi Etelä-Korean olympiajoukkuetta Pekingin olympialaisissa 2008. Hän on toiminut myös Etelä-Korean A-maajoukkueen päävalmentajana.
Park Sang-young

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Park Sang-young |  Park Sang-young |  Park Sang-young |  |
Maa:   Etelä-Korea
Miesten kalpa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | yksilö |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kazan 2014 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Wuxi 2018 | joukkue |  |
Park Sang-young (kor. 박상영, s. 16. lokakuuta 1995) on eteläkorealainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän miekkailee kalvassa. Park voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kalvan yksilökilpailussa. Tokion olympialaisissa 2020 Park oli mukana Etelä-Korean joukkueessa, joka sai kalvan joukkuekilpailussa pronssia. Yksilökilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi.
Pikkupunasimppu

| Pikkupunasimppu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Korusimput Sebastidae
Alaheimo::  Sebastinae
Suku::  Punasimput Sebastes
Laji::  viviparus
Kaksiosainen nimi
 Sebastes viviparus  Krøyer, 1951 
Synonyymit
 Sebastes marinus viviparus Krøyer, 1844 
Katso myös
   Pikkupunasimppu Wikispeciesissä   Pikkupunasimppu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkupunasimppu (Sebastes viviparus) on korusimppujen (Sebastidae) heimoon ja punasimppujen (Sebastes) sukuun kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Pikkupunasimpun tavallinen pituus on 25 senttimetrin luokkaa. Se voi kasvaa maksimissaan 66,5 senttimetrin mittaiseksi. Lajin maksimipaino on yksi kilogramma. Se on väritykseltään lähes punainen tai ruskeankeltainen. Selkäpuoli on vatsapuolta tummempi. Sen pää on suhteessa suuri ja sivusta katsottuna teräväkärkinen. Pikkupunasimppu on kauttaaltaan kampasuomujen peitossa, joita sillä on kylkiviivallaan on 70–80 kappaletta. Lajin selkäevän etu- ja takaosa ovat kasvaneet yhteen. Etuosassa on 14–16 piikkiruotoa ja takaosassa 12–15 haarautunutta nivelruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja 6–8 haarautunutta nivelruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pikkupunasimppua tavataan Atlantin valtameren pohjoisosassa Skagerrakista pohjoiseen Finnmarkiin ja Pohjanmeren pohjoisosassa sekä vielä lännempänä ja pohjoisempana Shetlandinsaarilla, Färsaarilla, Karhusaarella, Islannissa, Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Lajia tavataan merien ulapoilla yleensä 10–150 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta toisinaan se käy jopa 750 metrin syvyydessä. Kesäisin se elää myös lähellä rannikoita.
Ravinto ja elintavat

Pikkupunasimpun ravintoa ovat monenlaiset simpukat ja pienet kalat. Se saavuttaa sukukypsyyden yleensä noin 20 vuoden iässä, jolloin se on noin 18 senttimetrin mittainen. Sen poikaset syntyvät uimataitoisina kesä-elokuussa neljästä viiteen millimetrin mittaisina. Pikkupunasimpun tiedetään voivan elää jopa 40 vuoden ikäiseksi.