Tusculum
Historia > Rooman liittolaisena

Taistelua seuranneen rauhan jälkeen tusculumilaiset pysyivät pitkään Rooman uskollisina liittolaisina. Tämä johti volskien ja eekvien hyökkäyksiin vuosina 461 ja 460 eaa. Kun sabiinit piirittivät Roomaa Appius Herdoniuksen johdolla vuonna 460 eaa., tusculumilaiset osoittivat uskollisuuttaan lähettämällä kaupunkiin apujoukkoja heti uutisen kuultuaan, mistä he saivat roomalaisilta julkiset kiitokset. Hieman myöhemmin Tusculumin diktaattori Lucius Mamilius palkittiin Rooman kansalaisuudella. Seuraavana vuonna eli 459 eaa. roomalaiset saattoivat maksaa kiitollisuudenvelkansa takaisin, kun eekvit piirittivät Tusculumin linnavuorta yöllisen yllätyshyökkäyksen jälkeen. Tuolloin Fabius Vibulanuksen johtama Rooman armeija oli leiriytyneenä lähellä Antiumia, mutta suuntasi heti Tusculumin avuksi. Eekvien häätäminen oli kuitenkin vaikeampaa kuin Herdoniuksen voittaminen, ja taisteluita kesti useita kuukausia. Lopulta tusculumilaiset saivat voiton eekveistä onnistumalla aiheuttamaan vihollisilleen nälänhädän. Tusculumilaiset sallivat eekvien suunnata kotiinsa sen jälkeen, kun he olivat luovuttaneet aseensa. Roomalaiset kuitenkin surmasivat heidät Algidusvuorella heidän kotimatkansa aikana.
Seuraavana vuonna eli 458 eaa. eekvit ryöstelivät Labicumin ja Tusculumin alueita Gracchuksen johdolla, ja leiriytyivät Algiduksen juurelle ryöstösaaliineen. Roomalaisten lähettämät lähettiläät otettiin vastaan halveksuen, mutta diktaattoriksi valittu Lucius Quinctius Cincinnatus voitti eekvit Algidusvuoren taistelussa. Sama vuori oli tapahtumapaikkana myös kahdessa myöhemmässä taistelussa vuosina 452 ja 447 eaa. Näistä jälkimmäisessä taistelussa roomalaiset kärsivät pahan tappion, ja joutuivat hylkäämään leirinsä ja hakemaan turvaa Tusculumista. Tämän jälkeen Tusculumista ei kuulla ennen vuotta 418 eaa. Tuolloin roomalaiset, jotka epäilivät labicumilaisten tehneen liiton eekvien kanssa, antoivat tusculumilaisten tehtäväksi pitää näitä silmällä. Seuraavana vuonna labicumilaiset ja eekvit hyökkäsivätkin yhdessä Tusculumin alueelle ja leiriytyivät Algidukselle. Roomalaiset lyötiin, mutta osa armeijasta pakeni Tusculumiin. Diktaattoriksi valittu Servilius Priscus kuitenkin käänsi tilanteen roomalaisten voitoksi ja valloitti Labicumin.
Tusculumin ja Rooman välinen ystävyys katkesi noin vuonna 381 eaa. (tai 379 eaa.) Tuolloin tusculumilaiset syyttivät gabiilaisten ja labicumilaisten kanssa Praenesten asukkaita Rooman senaatin edessä ryöstöretkistä alueelleen. Senaatti kuitenkin jätti valitukset huomiotta. Hieman myöhemmin Camillus kukisti volskit, ja hämmästyi löytäessään sotavankiensa joukosta monia tusculumilaisia, jotka vielä kertoivat olleensa mukana sotimassa Roomaa vastaan yhteisen päätöksen seurauksena. Tätä hän käytti senaatissa todisteena siitä, että tusculumilaiset olivat luopuneet liitosta Rooman kanssa. Niin roomalaiset julistivat sodan Tusculumia vastaan, ja sitä johti Camillus. Kun sotajoukko saapui Tusculumiin, kaupunkilaiset ottivat sen vastaan erikoisella tavalla: kaupungin portit olivat auki, ihmiset olivat arkisissa toimissaan, eikä kukaan laittanut millään tavalla vastaan roomalaisille. Camillus kutsui Tuculumin diktaattorin Roomaan, jossa vanha sopimus vahvistettiin uudelleen, ja hieman tämän jälkeen tusculumilaisille myös myönnettiin Rooman kansalaisuus, mikä oli tuohon aikaan vielä harvinaista.