stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Batmanin tytär
Juoni

Sarja sijoittuu Uusi-Gotham Cityyn, jonka Batman jätti noin seitsemän vuotta sitten. Hän taisteli Jokerin kanssa viimeisen kerran kukistettuaan tämän rikollisjärjestön. Jokeri sai tarpeekseen tappioistaan ja kosti tapattamalla Batmanin vaimon Kissanaisen, sekä myöhemmin ampumalla hänen apurin Barbara Gordonin.
Seitsemän vuotta myöhemmin Dinah Lance saapuu Uuteen-Gothamiin etsimään vuosia sitten unessa näkemiään henkilöitä. Hän tapaa sattuman kautta Metsästäjättären, joka pelastaa Dinahin mieheltä, jonka hän tapasi aikaisemmin linja-autossa. Dinah tunnistaa naisen unestaan ja koskettamalla häntä Dinah saa selville Metsästäjättären piilopaikan. Myöhemmin hän tunkeutuu rakennukseen, jossa Metsästäjätär lyö hänet tajuttomaksi luultuaan tyttöä tunkeilijaksi. Pian he vastoin tahtoaan antavat tytön viettää yhden yön heidän luonaan kellotornissa, Dinahin kerrottua telepaattisista kyvyistään. Pian Dinah auttaa Oraakkelia ja Metsästäjätärtä selvittämään salaperäisiä kuolemia, joiden takana oli Larry Ketterlly. Sittemmin Oraakkeli, Metsästäjätär ottavat nuoren Dinahin suojatikseen ja kolmanneksi jäseneksi ryhmäänsä.
He jäljittävät erinäisiä rikollisia, osa metaihmisiä ja osa täysin tavallisia jengejä, jotka kaikki tekevät töitä salaperäiselle psykiatrille tohtori Quinzelille. Hän yrittää rakennuttaa Gothamin takaisin Jokerin aikaiseen loistokkuuteen.
Hahmot

Helena Kyle/Metsästäjätär on Batmanin ja Kissanaisen tytär, joka on puoliksi metaihminen. Hänellä on äidiltään perittyjä kissamaisia kykyjä. Hän on myös normaalia ihmistä vahvempi ja omaa kyvyn parantua nopeammin. Kyle kasvoi äitinsä huostassa tietämättä isästään mitään, kunnes eräänä yönä hänen äitinsä puukotettiin kadulla tytön silmien edessä. Tapahtuman jälkeen Barbara Gordon ottaa Helenan huostaansa ja opettaa hänelle sen, mitä Batman oli hänelle opettanut rikollisuuden torjunnasta. Helena saa myöhemmin selville isänsä olleen Bruce Wayne alias Batman. Rikosten selvittämisen ja rikollisten kiinniottamisen ohella Helena työskentelee baarimikkona.
Barbara Gordon/Oraakkeli oli aikaisemmin yksi Batmanin apureista nimellä Batgirl, joka halvaantui kotonaan Jokerin ammuttua häntä. Selvittyään tapauksesta hengissä Gordon päätti luopua Batgirlin elämästä mutta ei rikosten torjunnasta. Hän käyttää uutena alter-ego-nimenään Oraakkelia, ja hyödyntää tietokonenerouttaan hakkeroitumisessa muihin tietojärjestelmiin. Oraakkeli avustaa Metsästäjätärtä rikollisten jahtaamisessa omasta piilopaikastaan Uusi-Gothamin kellotornista.
Dinah Redmond (o.s. Lance) liittyi Helenan ja Barbaran Birds of Prey -ryhmään suojelemaan Uusi-Gothamia, kun hän todisti olevansa arvokas vahvistus ryhmälle. Dinah on myös metaihminen ja kykenee näkemään unen kautta tulevia tapahtumia sekä lukemaan ihmisten ajatuksia koskettaessaan näitä. Myöhemmin hänelle kehittyi telekineettiset voimat. Dinahille paljastui myöhemmin olevansa Carolyn Lancen, Mustan Kanarialinnun tytär.
Jesse Reese on Uusi-Gothamin poliisin etsivä, joka tapasi Metsästäjättären tutkiessaan salaperäisiä itsemurhia. Reese on yksi ainoista poliiseista Uudessa Gothamissa, joka uskoo metaihmisiin. Sarjan myöhemmällä vaiheella Reesen syntymänimeksi paljastuu Jesse Hawke ja hänen isänsä Al Hawke on erään mafiaperheen johtaja, jotka olivat Carolyn Lancen (Dinahin äidin) pahimpia vihollisia. Reesestä tuli poliisi, kun hän lähestulkoon joutui pidätetyksi 16-vuotiaana ajettuaan isänsä autoa, josta löytyi erään uhrin veritahroja. Reese päätti lähteä isänsä luota ja ottaa uuden suunnan elämälleen ryhtymällä poliisiksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ashley Scott  | … |  Helena Kyle/Metsästäjätär   |
|  Dina Meyer  | … |  Barbara Gordon/Oraakkeli   |
|  Rachel Skarsten  | … |  Dinah Redmond   |
|  Shemar Moore  | … |  Jesse Reese   |
|  Ian Abercrombie  | … |  Alfred Pennyworth   |
|  Shawn Christian  | … |  Wade Brixton   |
|  Mia Sara  | … |  Harleen Quinzel/Harley Quinn   |
Brad Jones (jääkiekkoilija)

| Brad Jones> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1965 (ikä 59) Sterling Heights, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1997
NHL-varaus:  156. varaus, 1984 Winnipeg Jets
Bradley Scott Jones (s.26. kesäkuuta 1965 Sterling Heights, Michigan) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi kuusi kautta NHL:ssa Winnipeg Jetsin, Los Angeles Kingsin ja Philadelphia Flyersin riveissä.
Ennen NHL-uraansa Jones pelasi neljä kautta NCAA-yliopistosarjassa Michiganin yliopiston riveissä. Kauden 1986–1987 päätteeksi Jones valittiin myös NCAA:n keskeisen liigan, CCHA:n First All-Stars -joukkueeseen. Ensimmäiset NHL-ottelunsa Jones ehti pelaamaan viimeisen yliopistokautensa päätteeksi keväällä 1987. Seuraavalla kaudella Jones pelasi 19 ottelua Winnipegissä ja 50 ottelua Yhdysvaltain maajoukkueen paidassa erilaisissa turnauksissa ja harjoitusotteluissa. Jones ei seuraavillakaan kausilla kyennyt vakiinnuttamaan paikkaansa Winnipegin NHL-miehistössä, vaan kaudet kuluivat suurelta osin farmiliiga AHL:ssa. Joulukuussa 1989 Jets kauppasi Jonesin Los Angeles Kingsin organisaatioon vaihdossa Phil Sykesiin. Kaudella 1990–1991 Jones pelasi Kingsin paidassa 53 ottelua, joissa syntyi yhdeksän maalia ja 20 tehopistettä. Seuraavaksi kaudeksi Jones teki vapaana pelaajana sopimuksen Philadelphiaan. Flyersin paidassa tilille kertyi 48 ottelua NHL:ssa joissa Jones teki seitsemän maalia ja 17 tehopistettä.
Seuraavaksi kaudeksi Jones tuli pelaamaan SM-liigaan ja Ilvekseen. Ilveksessä Jones pelasi 26 ottelua, joissa teki 10 maalia ja antoi 7 maaliin johtanutta syöttöä, ennen kuin palasi loppukaudeksi takaisin Pohjois-Amerikkaan, New Haven Senatorsiin. Kaudella 1993–1994 Jones pelasi Sveitsin B-liigassa HC Ajoiessa 19 ottelua. Tämän jälkeen Jones palasi jälleen Pohjois-Amerikkaan pelaamaan AHL-liigaa Springfield Falconsin riveissä. Kauden 1995–1996 Jones pelasi New York Rangersin AHL-farmiseurassa Binghamptonissa ja teki seuraavaksi kaudeksi sopimuksen DEL-liigan Frankfurt Lionsin kanssa. Saksassa. Saksan kauden jälkeen Jones pelasi vielä yhden kauden UHL-liigan B.C. Icemen-joukkueessa ja päätti uransa kauden päättyessä.
Vuoden 2005 MM-turnauksessa Jones pelasi Yhdysvaltain joukkueessa viisi ottelua ja antoi niissä kaksi maalisyöttöä.
Arvo Vartia

Arvo Antero Vartia (vuoteen 1892 Kyttä; 13. toukokuuta 1881 Harjavalta – 11. toukokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen urheilujohtaja, opettaja ja pitkäaikainen valtion urheilulautakunnan puheenjohtaja vuosina 1927–1951. Hän sai professorin ja kouluneuvoksen arvonimet. Hän toimi myös voimistelunopettajana ja kouluhallituksen tarkastajana.
Arvo Vartia kuului Suomen urheilun varhaisvaihdeiden nuoriin urheilujohtajiin. Kuvassa SVUL:n ensimmäinen toimitusvaliokunta - jäsenet vasemmalta: Juho Tamminen, Ivar Wilskman, Gösta Wasenius, Aksel Ek,  Arvo Vartia ja Kaarle Majantie.
Ura > Suomen nuoren urheilun keskeisenä toimijana

Vartia opiskeli Helsingin yliopistossa voimisteluopettajaksi vuonna 1906 ja suoritti vuonna 1910 filosofian maisterin tutkinnon. Opintojensa loppuvaiheessa hän toimi vuosina 1909–1912 yliopiston voimistelulaitoksen voimistelunopettajana. Vartia oli aktiivisti yhdessä Lauri Pihkalan kanssa urheiluseuratoiminnan kehittämisessä. Vartia oli aktiivi toimija myös SVUL:n alaisen naisurheilun kehittämisessä ja määrittelyssä.
Arvo Vartia nousi voimisteluopettajaksi valmistumisen aikoihin yhdeksi keskeisimmistä suomalaisen joukkuevoimistelun kehittäjistä. Vartia oli saanut Viktor Heikelin oppilaana voimistelulaitoksessa ja Ivar Wilskmanin vaikutuksen alaisena Ylioppilasvoimistelijoissa hyvän koulutuksen. Vuosien 1908 Lontoon ja 1912 Tukholman olympialaisissa Vartia oli Suomen miesten voimistelujoukkueen johtotehtävissä, Lontoossa varajohtaja ja Tukholmassa johtaja. Myös Vartian kirjallinen toiminta oli merkittävää, sillä voimisteluoppaassaan hän esitti luomansa voimistelusuuntauksen periaatteita ja voimisteluohjelmissaan hän jätti tuleville voimistelijapolville liikeaineistoa.
Helsingissä ollessaan hänestä tuli Ivar Wilskmanin seuraaja myös Suomen Urheilulehden päätoimittajana viideksi vuodeksi 1908–1913. Vartia, Lauri Pihkala ja Väinö Tiiri omistivat yhdessä Urheilulehden muutaman vuoden ajan. Vuosina 1907–1910 Vartia toimi myös vasta perustetun Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton sivutoimisena sihteerinä vuosina 1907–1910 ja edelleen SVUL:n toimitusvaliokunnassa ja liittohallituksessa 1911–1926. Liittojohtokunnassa hän oli vuosina 1928–1929.
Ura > Opettajana Jyväskylässä

Vartia siirtyi vuonna 1913 Jyväskylän seminaarin voimistelun ja terveysopin lehtoriksi. Tässä tehtävässä hän oli aina vuoteen 1926. Hänen Jyväskylä-aikanaan Keski-Suomen urheilutoiminta koki voimakkaan nousun, jossa hänen roolinsa oli aivan ratkaiseva. Vartia johti SVUL:n Keski-Suomen piiriä vuosina 1914–1926. Tänä aikana Vartia osallistui myös SVUL:n liittohallitukseen, ja hän otti Levälahden kanssa tiukan kielteisen kannan kansalaissodassa punakaartissa taistelleiden jäsenyyteen SVUL:ssä.
Ura > Suomen urheilun päätöksentekijänä

Vuonna 1926 Arvo Vartia palasi Helsinkiin ja toimi vuosina 1926–1951 kouluhallituksen voimistelun ja terveydenhoidon tarkastaja. Seuraavana vuonna Helsinkiin paluun jälkeen hänet valittiin Wilskmanin seuraajana Valtion Urheilu- ja Voimistelulautakunnan eli nykyisen valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuosina 1927–1951. Lautakunnan keskeiseksi tehtäväksi tuli mm. vuodesta 1931 lähtien Suomen urheilukenttäverkoston kehittäminen ja avustamiseen myönnettyjen valtion urheilumäärärahojen jakamisehdotuksen tekeminen. Vartia toimi vuosina 1929–1932 Suomen Luistinliiton puheenjohtajana ja vuosina 1931–1932 Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsenenä.
1920- ja 30-luvuilla Vartia oli aktiivi toimija kahdessa merkittävässä urheilupoliittisessa tapahtumassa. SVUL:ssa oli 1920-luvun lopulla käynnistynyt keskustelu lajiliittorakenteeseen siirtymisestä, ja tässä keskustelussa Vartia kannatti pysymistä vanhassa keskusjärjestökeskeisessä toimintamallissa., Erikoisliittoratkaisuun päädyttiin kuitenkin 1930-luvun alussa. Toinen asia oli Suomen urheilun keskusliitto, johon oli tarkoitus saada mukaan myös Työväen Urheiluliitto (TUL). Näissä neuvotteluissa Vartialla oli keskeinen asema kouluhallituksen tarkastajatehtävän ja Valtion Urheilu- ja Voimistelulautakunnan puheenjohtajuuden vuoksi. Näissä neuvotteluissa ei keskusliittoajatus edennyt. SVUL ja TUL sopivat kuitenkin yhteistyöstä ennen vuodeksi 1940 Helsinkiin myönnettyjä, pitämättä jääneitä kesäolympialaisia.
Ura > Kirjallinen toimija

Kirjallisessa toiminnassa Vartia oli myös hyvin tuottelias. Suomen Urheilulehden päätoimittajuuden lisäksi hän oli vuosina 1928–1934 päätoimittajana Werner Söderström Oy:n kustannuksella ilmestyneessä kaupallisessa urheilulehdessä nimeltä "Urheilija" yhdessä Martti Jukolan ja Akseli Kaskelan kanssa.
Ura > Tunnustuksia

Arvo Vartialle myönnettiin tunnustuksena pitkästä urasta suomalaisen urheilun hyväksi Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 1948. Hänelle myönnettiin myös professorin (1951) ja kouluneuvoksen (1941) arvonimet.
Perhe

Vartian puoliso oli Niini Johanna Kuutti. Vanhempi poika oli säveltäjänä ja pitkän ammatillisen uran ulkomailla työskennelleenä lehtimiehenä toiminut Antero Vartia. Nuorempi poika oli miekkailija Ilmari Vartia, jonka poika on puolestaan taloustieteilijä Pentti Vartia ja tämän veljen Esko Vartian poika taas kansanedustaja Antero Vartia. Toisesta pojasta Kaarlo Olavi Vartiasta (s. 1920) tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka toimi muun muassa Alkon ylilääkärinä.
Julkaisut

Arvo Wartia: Voimisteluohjelmia I, Sauvaliikkeitä.  Helsinki:  Urheilijain Kustannus, 1915.
Arvo Vartia: Voimisteluopas.  Helsinki:  Urheilijain Kustannus, 1916.
Arvo Vartia (toim.): Riemun maille, tarmon tanterille, Kesäurheilukirja nuorille ja vanhoille.  Jyväskylä:  Gummerus, 1920.
Arvo Vartia: Miksi voimistelen ja urheilen? : Suomen V. ja U. liiton palkitsema kirjoitus jonkun verran laajennettuna.  Hämeenlinna:  Karisto, 1920.
Artturi Salokannel & Arvo Vartia: Terveysoppi.  Helsinki:  WSOY, 1933.
Arvo Vartia: Voimisteluohjelmia : 2, Vapaa-, seura- ja permantoliikkeitä.  Helsinki:  Otava, 1921.
Artturi Salokannel & Arvo Vartia: Terve elämä - Terveyden, työkunnon ja elämänilon ohjeita nuorisolle.  Helsinki:  WSOY, 1936.
Arvo Vartia: Esteettinen liikunta.  Helsinki:  Otava, 1938.
Arvo Vartia: Kouluhygienia.  Helsinki:  Otava, 1945.
Arvo Vartia: Urheilun aateluus.  Helsinki:  Valistus, 1947.
H. J. Viherjuuri & Arvo Vartia: Joulu-sauna.  Helsinki:  Otava, 1945.
Kirjallisuus

Aimo Halila & Paul Sirmeikkö: Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitto SVUL 1900–1960.  Helsinki:  Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitto, 1961.
Hentilä, Seppo: Suomen Työläisurheilun historia I - 1919–1944.  Hämeenlinna:  Karisto, 1982.  ISBN 951-23-2009-6.
Aiheesta muualla

Keijo K. Kulha: / Vartia, Arvo (1881 - 1963) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kouluhallituksen tarkastajat yhteiskuvassa vuonna 1943. Tarkastajien takana taulussa pitkäaikainen Kouluhallituksen yliohtaja Oskari Mantere, joka oli kuollut juuri edellisenä vuonna joulukussa 1942. Seisomassa henkilöt vasemmalta: Urho Kierimo, Anni Collan, Sievä Karttunen, Toivo Salervo ja Arvo Vartia.
Boy Hayje

| Boy Hayje> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Alankomaat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1976–1977
Talli(t):  Penske,  RAM Racing
Kilpailuja:  7 (3 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Hollannin Grand Prix 1976
Viimeinen kilpailu:  Hollannin Grand Prix 1977
Johan Gerard "Boy Hayje" Haijje (s. 3. toukokuuta 1949 Amsterdam) on entinen hollantilainen F1-kuljettaja. Hän osallistui seitsemään F1-osakilpailuun kausilla 1976–1977. Hän karsiutui neljästi, keskeytti kahdesti ja Belgian GP:ssä 1977 hän jäi voittajasta seitsemän kierroksen verran eikä siten saanut tulosta. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Hayje kilpaili myös Formula Ford, F5000 ja F3-sarjoissa. Hän siirtyi Renault 5 Turbo Euroopan sarjaan F1-uran jälkeen. Vuoden 1984 Le Mansin kilpailussa Hayje ajoi Jim Busbyn ja Rick Knoopin kanssa Lola T616 -autolla 12:neksi ja he olivat omassa ajoluokassaan kolmansia.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | F&S Properties | Penske  PC3 | Ford Cosworth DFV  3.0 V8 | BRA | RSA | USW | ESP | BEL | MON | SWE | FRA | GBR | GER | AUT | NED Kesk. | ITA | CAN | USA | JPN |  | - | 0 |
| 1977 | RAM Racing/F&S Properties | March  761 | Ford Cosworth DFV  3.0 V8 | ARG | BRA | RSA Kesk. | USW | ESP DNQ | MON DNQ | BEL NC | SWE DNQ | FRA | GBR | GER | AUT | NED DNQ | ITA | USA | CAN | JPN | - | 0 |
Brad Keselowski

Keselowski lokakuussa 2015
Bradley Aaron "Brad" Keselowski (s. 12. helmikuuta 1984 Rochester, Michigan) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Penske Racing -tallin riveissä kilpailunumerolla kaksi (kauden aikana hän otti Pensken moottoriurheiluhistorian 500. kilpailuvoiton). Keselowski omistaa myös pienemmissä luokissa kilpailevan Brad Keselowski Racingin.
Keselowski voitti kaudella 2012 ensimmäistä kertaa urallaan NASCAR:in pääluokan Sprint Cupin mestaruuden.
Brad Jones (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Bradley Scott Jones
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Armadale, Australia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 190 cm 
Paino: 76 kg
Junioriseurat
1997-1999   1999-2001: Bayswater City   Middlesbrough
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001-2010   2001   2002-2003   2003   2003-2005   2006   2010-   2011 | Middlesbrough   → Shelbourne (laina)   → Stockport County (laina)   → Rotherham United (laina)   → Blackpool (laina)   → Sheffield Wed (laina)  Liverpool FC   → Derby (laina) | 57 (0)   2 (0)   1 (0)   0 (0)   17 (0)   15 (0)   11 (0)   7 (0) |
Maajoukkue
| 2001   2003-2004   2007− |  Australia U-20    Australia U-23    Australia | 1 (0)   6 (0)   4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. joulukuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. joulukuuta 2014.
Bradley Scott "Brad" Jones (s. 19. maaliskuuta 1982 Armadale) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut Englannissa pelatessaan muun muassa Middlesbrough'ta vuoteen 2010 saakka sekä myöhemmin Liverpoolia. Middlesbrough'n aikana hän oli lainalla viidessä eri seurassa, joihin kuuluivat muun muassa Blackpool ja Sheffield Wednesday. Alankomaissa hän on vuosina 2016–2018 edustanut NEC Nijmegenia ja Feyenoordia.
Jones oli Australian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004. Australia putosi jatkosta puolivälierissä eikä Jones pelannut yhtäkään ottelua. Maajoukkueessa hän on pelannut kaksi peliä. Hänet oli jo valittu mukaan MM-kisoihin 2010, mutta lähti turnausta edeltävänä iltana perheensä luokse kuultuaan, että hänen nelivuotiaalla pojallaan on leukemia.
Bosnian ja Hertsegovinan moottoritieverkko

Bosnian ja Hertsegovinan moottoritieverkko käsittää maan moottoritiet. Verkosto on jaettu maan entiteettien, Federaation ja  Serbitasavallan, mukaan. Suurin osa moottoritieverkosta on vasta suunnitteluvaiheessa.[lähde? ]
Bosnia ja Hertsegovina > Suunniteltu moottoritieverkko

Moottoritiet (Autocesta)
| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Donji Svilaj  | Bijača  |  |  |  |  |
|  | Orašje  | Tuzla |  |  |  |  |
|  | Žepče | Tuzla |  |  |  |  |
|  | Počitelj | Stolac  |  |  |  |  |
|  | Brestica  | Duži  |  |  |  |  |
Moottoriliikennetiet (Brza cesta)
| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Lašva | Prnjavor  |  |  |  |  |
|  | Donji Vakuf | Kamešnica  |  |  |  |  |
|  | Mostar | Posušje  |  |  |  |  |
|  | Sarajevo, IC Vlakovo | Ustikolina  |  |  |  |  |
| B-5,  | Sarajevo, IC Jošanica | Istočna Sarajevo  |  |  |  |  |
| B-6,  | Visočnik  | Uskoplje  |  |  |  |  |
Serbitasavalta

Moottoritiet (Autoput)
| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Odžak  | Doboj  |  |  |  |  |
|  | Gradiška  | Mlinište  |  |  |  |  |
|  | Doboj | Mahovljani |  |  |  |  |
|  | Modriča | Amajlije  |  |  |  |  |
|  | Glamočani | Dvor  |  |  |  |  |
| A-6 | Čović-Polje  | Dubrave  |  |  |  |  |
Moottoriliikennetiet (Brzi put)
| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Jezero  | Zablaće  |  |  |  |  |
|  | Rača  | Rogatica, IC Mesići |  |  |  |  |
|  | Ustiprača | Ljubovo  |  |  |  |  |
|  | Jošanica  | Hum  |  |  |  |  |
| B5,  | Bulozi  | Donje Vardište  |  |  |  |  |
| B6,  | Hrduši  | Skočigrm  |  |  |  |  |
Brahe Djäknar

Brahe Djäknar konsertoi Turun tuomiokirkossa vuonna 2008.
Studentkören Brahe Djäknar on vuonna 1937 perustettu Åbo Akademin mieskuoro. Sen johtajina ovat toimineet John Rosas (1947–1955), Gottfrid Gräsbeck (1955–1990) ja Ulf Långbacka (1991–2022). Långbackan virkavapauksien aikana kuoroa on johtanut Heikki Seppänen (2000–2001) sekä Martin Segerstråle (2010). 1.1.2023 alkaen kuoroa johtaa Hanna Kronqvist.
Kuoron levytyksiä ovat mm. Vintern rasat, joka sisältää perinteisiä kevätlauluja Vartiovuorelta, Goda råd till dem som lever ett dåligt liv (2003), Julkonsert (2000) yhteistyössä Florakörenin ja Akademiska orkesternin kanssa, sekä kuoron 60-vuotiskiertueella taltioitu Live in America (1998). Yhdessä Florakörenin kanssa on toteutettu myös albumi Skål i öl och brännvin (1995), jolla kuorot esittävät laajaa juomalaulurepertoaariaan.
Aiheesta muualla

Kuoron kotisivut
Berry

Berry voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Berrysaaret, saariryhmä Bahamasaarilla
Henkilöitä, Berry sukunimenä

Bill Berry (s. 1958), yhdysvaltalainen rockmuusikko
Bryan Berry (1930–1955), brittiläinen tieteiskirjailija
Charles Berry, ”Chuck Berry” (1926–2017), yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä
Danielle Bunten Berry (1949–1998), yhdysvaltalainen pelisuunnittelija
David Berry, australialainen näyttelijä
Gwen Berry (s. 1989), yhdysvaltalainen moukarinheittäjä
Halle Berry (s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jan Berry (1941–2004), yhdysvaltalainen pop- ja rock-muusikko, Jan & Dean -duon jäsen
Joséphine Berry (s. 1992), ranskalainen näyttelijä
Ken Berry (1933–2018), yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja
Kevin Berry (1945–2006), australialainen perhosuimari
Leon Brown Berry, ”Chu Berry” (1910–1941), yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti
Matt Berry (s. 1974), englantilainen näyttelijä, koomikko, muusikko ja kirjailija
Michael Berry, yhdysvaltalaissyntyinen suomalainen historioitsija
Michael Berry (s. 1941), brittiläinen fyysikko
Michael Berry (s. 1991), yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Nick Berry (s. 1963), englantilainen näyttelijä
Richard Berry (1935–1997), yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, pianisti, sovittaja ja lauluntekijä
Solange Berry (s. 1932), belgialainen laulaja
Timo Berry (s. 1973), suomalainen graafinen suunnittelija
Henkilöitä, Berry etunimenä

Berry van Aerle (s. 1962), alankomaalainen jalkapalloilija
Berry Gordy (s. 1929), yhdysvaltalainen musiikkituottaja
Berry Johnston (s. 1935), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
Berry Oakley (1948–1972), yhdysvaltalainen basisti ja taustalaulaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Rachel Berry, tv-sarjassa Glee
Berry Shirayuki, mangassa Tokyo Mew Mew
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Berry”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Boy Interrupted

| Boy Interrupted |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dana Heinz Perry
Tuottaja:  Dana Heinz Perry
Säveltäjä:  Michael Bacon
Kuvaaja:  Hart Perry
Leikkaaja:  Geof Bartz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   HBO Documentary Films  Perry Films 
Levittäjä:  HBO Films
Ensi-ilta:  2009
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Boy Interrupted (suom. Pojan hauras mieli) on yhdysvaltalainen HBO-dokumentti, joka kertoo 15-vuotiaana itsemurhan tehneen Evan Scott Perryn (1990–2005) tarinan. Elokuvan ovat tehneet Evanin vanhemmat Dana ja Hart Perry. Sen voi katsoa YouTubesta tai HBO:sta. Elokuva on vuodelta 2009 ja kestää 92 minuuttia.
Juoni

Evan kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä koko elämänsä ajan ja tappoi lopulta itsensä hyppäämällä huoneensa ikkunasta. Lapsena hän oli taiteellinen, perfektionisti, älykäs, hellä ja myös aggressiivinen. Kuolema kiehtoi häntä jo päiväkodissa. Evan yritti itsemurhaa jo alakoulussa ja joutui mielisairaalaan. Häntä hoidettiin monin eri tavoin ja lopulta Litium-niminen lääke auttoi. Evan alkoi voida paremmin, kunnes lopetti lääkityksen, masentui jälleen ja päätyi itsemurhaan. Hän oli jättänyt itsemurhakirjeen tietokoneelleen. Kirjeessä oli listattuna syitä elää ja kuolla. Evan oli myös kirjoittanut, ettei hänen kuolintapaansa saa kertoa muille ja pahoitteli tapahtunutta. Evanin muistoksi on istutettu puu ja rakennettu uusi hoitorakennus häntä hoitaneelle mielisairaalalle. Talon sisällä lukee ”Evan Scott Perry 1990–2005”.
Aiheesta muualla

Boy Interrupted Facebook-sivu / Evanin muistosivu. Viitattu 14.5.2018. (englanniksi)
Ykkösdokumentti: Pojan hauras mieli Yle TV1 Vintti.  18.11.2010. Viitattu 14.5.2018. (englanniksi)