stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dorinel Munteanu

Dorinel Munteanu vuonna 2013.
Dorinel Ionel Munteanu (s. 25. kesäkuuta 1968 Grădinari, Caraș-Severin) on romanialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 134 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 1991–2007. Hän on vielä vuonna 2019 eniten maaotteluja pelannut romanialainen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Munteanu edusti ammattilaisuransa alkuvuosina kotimaassaan Metalul Bocșaa, CSM Reșițaa, Olt Scorniceștia, Inter Sibiuta ja kaksi kautta Dinamo Bukarestia, jonka riveissä hän voitti Romanian-mestaruuden vuonna 1992. Hän siirtyi belgialaisseura Cercle Bruggeen vuonna 1993 ja pelasi siellä kaksi kautta. Seuraavat vuodet hän pelasi Saksassa, neljä kautta Kölnissä ja vähän yli neljä kautta Wolfsburgissa, josta hän palasi kesken kauden 2003–2004 kotimaahansa. Hän pelasi Bundesliigassa 198 ottelua ja teki niissä 22 maalia. Viimeisen Kölnin-kautensa hän pelasi 2. Bundesliigassa. Jalkapallolehti Kicker arvioi hänet kesällä 2000 Bundesliigan kolmanneksi parhaaksi keskikenttäpelaajaksi. Steaua Bukarestin joukkueessa Munteanu voitti toisen Romanian-mestaruutensa vuonna 2005. Viimeiset pelivuotensa hän edusti CFR Clujta, Argeș Piteștiä ja Vasluita.
Munteanu pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 1991. Hän pelasi neljissä arvokisoissa joukkueensa kaikissa otteluissa: vuoden 1994 MM-kilpailuissa viisi ottelua, vuoden 1996 EM-kilpailuissa kolme ottelua, vuoden 1998 MM-kilpailuissa neljä ottelua ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa neljä ottelua. Hän teki EM-kilpailuissa 2000 joukkueensa toisen maalin Englantia vastaan alkulohko-ottelussa, jonka Romania voitti 3–2. Syyskuussa 1997 hän teki MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan hattutempun. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2007.
Ensimmäisen päävalmentajapestinsä Munteanu sai CFR Cluj'n joukkueeseen kesällä 2005. Hän on valmentanut yli kymmentä joukkuetta, muun muassa venäläisseuroja Mordovija Saransk ja Kuban Krasnodar. Pisimpään hän on valmentanut kotimaansa Oțelul Galația vuosina 2009–2012.
Muinaisesta lääketieteestä

| Muinaisesta lääketieteestä> Περὶ ἀρχαίης ἰητρικῆς.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Hippokrates(?)
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  lääketiede
Julkaistu:  n. 400 eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Marke Ahonen
Kustantaja:  Duodecim
Julkaistu:  2021
ISBN:  978-952-360-227-4
Sarja: Corpus Hippocraticum
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Muinaisesta lääketieteestä (m.kreik. Περὶ ἀρχαίης ἰητρικῆς, Peri arkhaiēs iētrikēs; lat. De prisca medicina) on Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin kuuluva lääketieteellinen teos, joka pyrkii puolustamaan perinteistä hippokraattista käsitystä lääketieteestä.
Historia

Teos Muinaisesta lääketieteestä on perinteisesti luettu Hippokrateen aitojen teosten joukkoon. Tätä näkemystä kannatti erityisesti Émile Littré, joka katsoi, että Muinaisesta lääketieteestä olisi se Hippokrateen teos, johon viitataan Platonin Faidroksessa. Nykyisin kuitenkin katsotaan, ettei teoksen kirjoittajaa voida tietää varmuudella. Sisältönsä puolesta Muinaisesta lääketieteestä toisaalta vastustaa monissa muissa hippokraattisen korpuksen teoksissa usein esiintyviä ajatuksia, mutta toisaalta muistuttaa eräitä korpuksen muita teoksia.
Muinaisesta lääketieteestä ajoitetaan noin vuoteen 400 eaa. tai laajemmin ajalle 440–350 eaa. Monet seikat viittaavat siihen, että se olisi kirjoitettu 400-luvun eaa. lopulla. Teos viittaa filosofi Empedokleehen (n. 490–430 eaa.) tavalla, joka antaa ymmärtää, että teksti olisi kirjoitettu pian hänen aktiivisen kautensa jälkeen. Kirjoittajan ajatukset tieteen ja tekniikan etenemisestä ja hyödyistä heijastelevat 400-luvun eaa. lopun ajatusmaailmaa. Ajatus siitä, että ihmiset nousivat teknisten taitojen ansiosta eläinten yläpuolelle rinnastuu Sofokleen Antigonessa esitettyihin ajatuksiin. Hyökkäys sofistien lääketiedettä koskevia ajatuksia vastaan rinnastuu puolestaan Platonin Faidoniin. Teos heijastelee myös ajatuksia, jotka tulevat ilmi muun muassa Aristofaneen Pilvissä ja Platonin Sokrateen puolustuspuheessa.
Tutkijat ovat olleet kahta mieltä teoksen ja aikansa filosofian vaikutussuhteesta. Hans Diller pyrki osoittamaan, että teos sai vaikutteita pääasiassa Platonilta. Ludwig Edelsteinin mukaan teos ilmentää ”hippokrateslaista empirismiä”, joka hylkää kaikki yleistykset ja on seurausta Protagoraan relativismin soveltamisesta lääketietelliseen ajatteluun. Toiset taas ovat ehdottaneet, että vaikutussuhde olisi ollut päinvastainen, ja  Muinaisesta lääketieteestä olisi vaikuttanut Protagoraaseen. On myös mahdollista, että eri ajattelijat olisivat päätyneet samanlaisiin johtopäätöksiin toisistaan riippumatta. Erään ehdotuksen mukaan Muinaisesta lääketieteestä olisi tarkoitettu kritiikiksi pythagoralaisiin kuuluneen filosofi Filolaoksen (n. 480–405 eaa.) esittämiä ajatuksia vastaan. Muinaista lääketiedettä ei arvostettu antiikin aikana, mutta nykyaikana sitä on pidetty arvokkaana antiikin lääketieteellisen ajattelun lähteenä.
Sisältö

Muinaisesta lääketieteestä pyrkii puolustamaan tiettyä näkemystä lääketieteestä, jota kirjoittaja kutsuu ”muinaiseksi lääketieteeksi", tarkoittaen tällä sitä, miten lääketiedettä oli aiemmin harjoitettu. Samalla se kuvaa, mikä tuo lääketieteen taito (tekhnē) on, miten se on syntynyt ja millaista menetelmää noudattaen se kehittyy eteenpäin. Tätä vastaan asettuu kirjoittajan vastustama ”uudenaikainen” näkemys, jossa lääketiede rakennetaan oletuksen (hypothesis) varaan, ja sairauksien syyt pelkistetään muutamaan yksinkertaiseen tekijään; jälkimmäiseen näkemykseen viitataan tässä nimellä ”oletusteoria”.
Teoksen pääargumentti koostuu kolmesta osasta. Luvuissa 1–19 kirjoittaja vastaa niille, jotka kannattavat niin kutsuttua oletusteoriaa. Samalla kirjoittaja pyrkii osoittamaan, että lääketieteellinen tutkimus on osoittanut, että ihmisruumis on sekoitus eri nesteistä (humoraalioppi). Tämän jälkeen hän arvostelee oletusteoriaa siitä, että se on liian yksinkertaistettu käsitys sairauksien syistä. Tätä taustaa vasten hän selittää luvuissa 20–24 omaa teoriaansa ja menetelmää, jolla se on löydetty. Hän myös vastaa siihen syytökseen, ettei muinainen lääketiede ole todellista lääketieteen taitoa, koska se on epätarkkaa. Nämä argumentit tulee nähdä kirjoittajan oman luvuissa 9–12 esitetyn ihmisruumiin fysiologiaa koskevan teorian valossa.
Sisältö > Luvut 1–8

Kirjoittaja vastaa oletusteorian kannattajille argumentoimalla, että lääketieteellä on oma systemaattinen luonteensa, joka tekee siitä oman taitonsa. Tämä taito riippuu lääkärin tiedoista, jotka hän on saanut omakätisen kokemuksen kautta. Niin hän kykenee valitsemaan kulloinkin oikeat hoitokeinot. Lääketieteen ei tulisi perustua oletuksiin tai yleistyksiin, vaan kokemukseen ja keksimiseen, toisin sanoen sen tulisi olla metodologialtaan empiiristä.
Tämän vuoksi kirjoittaja argumentoi luvussa 2, että lääketieteen periaatteet ja menetelmät mahdollistavat sen, että lääkäri voi tehdä keksintöjä ajan kuluessa. Tieteenalan tulee olla joustava ja kyetä ottamaan vastaan uusia keksintöjä. Luvuissa 3–8 kirjoittaja tukee sitä ajatusta, että lääketieteellä on oma löytämisen menetelmänsä, kuvaamalla lääketieteen alkuperää ja sen tekemiä keksintöjä. Hän juontaa lääketieteen alkuperän sairaille määrättyihin ruokavalioihin. Kirjoittaja vertaa muutoinkin lääketieteen ja ruoanlaiton menetelmien kehitystä toisiinsa. Ruoanlaitossa on oleellista tiedostaa, että ihmisillä on erilainen luonto kuin eläimillä. Ihmiset eivät esimerkiksi kykene sulattamaan raakaa lihaa. Ajan kuluessa ihmiskunta oli oppinut valmistamaan ruokansa sekoittamalla ja kypsentämällä niin, ettei ruoka tehnyt ihmisiä sairaiksi vaan sopi näille entistä paremmin. Tämä vertautuu lääketieteeseen sikäli, että myös siinä on tärkeää tunnistaa erilaiset ruoka-aineet, ihmistyypit ja sairaudet, niin että kuhunkin tilanteeseen voidaan tunnistaa ja määrätä ravitsemuksellisesti oikeanlaista ruokaa.
Sisältö > Luvut 9–12

Luvuissa 9–12 kirjoittaja argumentoi, että lääkärin kokemus ja tiedot ovat suorassa suhteessa siihen, miten hän kykenee harjoittamaan lääketieteen taitoa. Mitä laajemmat yleiset ja erityistiedot lääkäri on saavuttanut, sitä täsmällisempiä hänen diagnoosinsa ja määräämänsä hoidot ovat. Tämä on oleellista siksi, että sama tauti voi ilmetä eri potilaissa eri tavalla, ja hoidon tulee vastata yksilöllisiä oireita, ei yleisoireita. Tämä pätee myös ruokavalioon. Siksi hoitoja ja ruokavaliota määrättäessä tulee huomioida paitsi niiden määrä ja laatu, myös ajoitus suhteessa ruumiin yksilölliseen rytmiin. Lääkärin tulee tarkkailla potilaan reaktioita hoitoihin. Tämä on monimutkaista, ja vaatii lääkäriltä paljon osaamista ja tarkkuutta. Kirjoittaja argumentoi, että vaikka ”muinainen lääketiede” ei ole tarkka kaikissa asioissa, se on saavuttanut ajan myötä huomattavan tarkkuuden, mikä todistaa siitä, ettei sen periaatteiden toimivuus perustuu pelkästään sattumaan.
Sisältö > Luvut 13–19

Luvussa 13 kirjoittaja palaa vastustamaansa oletusteoriaan, ja pyrkii selvittämään, mitä siitä seuraisi. Ne, jotka kannattavat oireiden parantamista niiden vastakohdilla, olettavat, että kaikki sairaudet perustuvat vastakohtaisiin ominaisuuksiin kuuma, kylmä, kostea ja kuiva, ja että kukin sairaus voidaan parantaa sen oireiden vastakohdalla: esimerkiksi kuuma parantaisi kylmän ja kuiva kostean. Kirjoittaja kuvittelee tilanteen, jossa henkilö vaihtaa ruokavalionsa kypsennetystä raakaan, ja tulee tämän seurauksena sairaaksi. Oletuksen mukaan sairaus liittyisi tällöin siis johonkin mainituista neljästä ominaisuudesta, ja hoito olisi sen vastakohta. Ei kuitenkaan ole ilmeistä, miten tätä pitäisi soveltaa annetun esimerkin tapauksessa. Näin malli näyttäytyy yliyksinkertaistuksena. Ruoanvalmistuksessa alkuperäinen raaka ruoka menettää joitakin ominaisuuksiaan ja saa joitakin toisia sekoittamisen ja yhdistymisen kautta. Nautittu ruoka vaikuttaa ihmisruumiiseen, koska jokaisella ruoalla on omat myötäsyntyiset hyveensä. Lääkärille on tärkeää tunnistaa nämä hyveet. Tämän tiedon saavuttaminen vaatii ymmärrystä ihmisen luonnosta. Ihminen on sekoitus eri nesteistä, humoraaleista. Kun ne ovat tasapainossa ja oikein sekoitettuna, ihminen on terve, mutta niiden epätasapaino tai huono sekoittuminen johtaa sairastumiseen.
Luvussa 15 kirjoittaja argumentoi, että siinä missä humoraalilääketieteen kannattajat näkevät ruoat ainoastaan kuumina, kylminä, kosteina tai kuivina, on myös sellaisia ominaisuuksia kuin purevuus ja mietous. Luvussa 16 kirjoittaja esittää joukon esimerkkejä yleisestä kokemuksesta. Esimerkiksi kuumeessa kuuma ja kylmä humoraali kamppailevat keskenään ilman tarvetta lääkinnälliselle avulle. Kuten luku 17 huomauttaa, joissakin tapauksissa kuume kuitenkin jatkuu pidempään. Tämä osoittaa, ettei kuuma ole kuumeen ainoa syy, vaan olemassa on joku toinen tekijä, joka ylläpitää kuumetta. Luvut 18 ja 19 kehittelevät edelleen ajatusta, että paraneminen seuraa humoraalien oikeanlaisesta sekoittumisesta. Tämä korostaa jälleen lääketieteen yhteyttä ruoanlaittoon: aivan kuten kokki pyrkii sekoittamaan ruoka-aineet oikein, lääkäri pyrkii sekoittamaan ruumiin humoraalit oikein.
Sisältö > Luvut 20–24

Luvussa 20 kirjoittaja hylkää Empedokleehen ja muuhun esisokraattiseen filosofiaan yhdistetyt teoriat ihmisluonnosta epäoleellisina lääketieteen käytäntöjen kannalta. Nämä teoriat ovat enemmän filosofisia ja kirjallisia kuin tekemisissä lääketieteen kanssa. Kirjoittaja katsoo, että näkemys ihmisluonnosta tulee perustaa lääketieteeseen tarkkailemalla ihmisorganismeja osana luontoa. Jotta lääkintä tehoaisi, lääkärin tulee tuntea todellinen ihmisluonto, ja tämä voidaan määrittää ihmisen suhteella ruokaan, juomaan ja muihin ihmisorganismiin liittyviin käytäntöihin. Siksi lääkärin tulee ymmärtää ruoan koostumus ja sen vaikutukset hoidettavana olevan potilaan ruumiseen. Luvuissa 22–24 kirjoittaja laajentaa teoriansa kattamaan myös ruumiilliset rakenteet. Hän myös laajentaa teoriaansa niin, että analogioiden avulla voidaan ymmärtää niitä ihmisruumiin sisäisiä asioita, joita ei voida havainnoida ulkoapäin.
Kirjallisuutta > Suomennos

Hippokrates: Muinaisesta lääketieteestä. Teoksessa Hippokrates: Valitut teokset, s. 125–166.  (Suomennokset, yleisen johdannon sekä tekstien johdanto-osat laatinut Marke Ahonen)  Helsinki:  Duodecim, 2021.  ISBN 978-952-360-227-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Hippocrates: Ancient Medicine. Teoksessa Hippocrates: Volume I.  (Ancient Medicine. Airs, Waters, Places. Epidemics 1 and 3. The Oath. Precepts. Nutriment. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 147)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1923.
Heiberg, J. L. (ed.): Hippocratis De prisca medicina.  (Corpus medicorum Graecorum I 1)  Berlin:  Akademie Verlag, 1927.
Hippocrates: On Ancient Medicine.  (Studies in Ancient Medicine 28. Kääntäjä Mark John Schiefsky)  Leiden:  Brill, 2005.  ISBN 9789004137585
Jouanna, Jacques (ed.): Hippocrate.  (Tome II, 1re Partie: De l'ancienne médecine. Collection des Universités de France, Budé)  Paris:  Les Belles Lettres, 1990.
Aiheesta muualla

Hippocrates: Περὶ ἀρχαίης ἰητρικῆς. Perseus. (muinaiskreikaksi)
Hippocrates: De prisca medicina (On Ancient Medicine). Perseus. (englanniksi)
Diana Munz

| Diana Munz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Diana Marie Munz
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1982 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uimari
Pituus:  163 cm
Paino:  56 kg
Diana Marie Munz (s. 19. kesäkuuta 1982 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen kilpauimari ja olympiavoittaja. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 2000 kesäolympialaisissa, joissa hän voitti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä kultaa ja saavutti 400 metrin vapaauinnissa hopeaa runsaan sekunnin maannaiselleen Brooke Bennettille hävinneenä. Ateenan olympialaisissa 2004 hän saavutti pronssia 800 metrin vapaauinnissa.
Munz voitti maailmanmestaruuden 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä Barcelonassa 2003. Samoissa kisoissa hän saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Jo vuonna 1998 hän oli hopealla Perthin MM-kilpailuissa 800 metrin vapaauinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2001 Munz saavutti hopeaa 800 metrin ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa.
Muotkajärvi (Lentiera)

| Muotkajärvi Мотко, Motko |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Kunnat:  Lentiera
Koordinaatit:  63°11′34″N, 31°41′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Järveen tulevat joet:  Marja
Laskujoki:  Muotkajoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  195 m
Pituus:  9,4 km
Leveys:  6,6 km
Rantaviiva:  35,9 km
Pinta-ala:  23,4 km²
Tilavuus:  0,15 km³
Keskisyvyys:  6,4 m
Valuma-alue:  248 km²
 fiMuotkajärvi 
Muotkajärvi (ven. Мотко, Motko) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 23,4 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 248 neliökilometriä. Järveen virtaa Marjajoki ja se laskee Muotkajoen kautta Suunujokeen. Kalalajeja ovat siika, muikku, kuore, hauki, särki, säyne, lahna, made ja ahven.
Munkkisaari

Hietalahden telakka.
Pihamaa Munkkisaaressa vuonna 1907.
Munkkisaari (ruots.  Munkholmen) on entinen saari Helsingin kanta­kaupungin etelä­rannalla, nykyisin Länsisataman kaupungin­osaan kuuluvalla Herne­saaren osa-alueella.  Aikaisemmin myös osa-alueen nimi oli Munkkisaari, mutta vuonna 2012 sen nimi muutettiin kaupunginhallituksen päätöksellä Hernesaareksi. Alku­peräisen Munkki­saaren lisäksi osa-alueeseen kuului myös sitä kohti manterella työntynyt niemi sekä etelämpänä sijaitseva varsinainen Herne­saari.
Alkuperäisen Munkkisaaren erotti manteresta kapea Matala­salmi (ruots. Grund­sundet), joka sijaitsi hieman nykyisen Hylkeen­pyytäjän­kadun länsipuolella. Siellä oli 1800-luvulla joukko kalastajien mökkejä, ja sinne johti manterelta puusilta, jonka ali veneet pääsivät kulkemaan. Myöhemmin salmi täytettiin, ja Munkkisaari muutettiin teollisuusalueeksi. Suurin osa entisestä saaresta on nykyisin osa STX Europen omistaman Hietalahden telakan aluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munkkisaari Wikimedia Commonsissa
Luettelo Canterburyn arkkipiispoista

Canterburyn tuomiokirkossa säilytettävä luettelo arkkipiispoista.
Tämä on luettelo Canterburyn arkkipiispoista. Luetteloon on otettu vain henkilöt jotka on virallisesti vihitty virkaan.
Canterburyn arkkipiispa on Englannin kirkon johtaja, primus inter pares eli "ensimmäinen vertaistensa joukossa" maailmanlaajuisessa Anglikaanisessa kirkossa, Canterburyn hiippakunnan piispa ja samannimisen kirkkoprovinssin metropoliitta. Uuden arkkipiispan nimittää kuningaskunnan hallitsija pääministerin neuvosta kirkon nimitysvaliokunnan suositusten pohjalta. Arkkipiispa on parlamentin ylähuoneen jäsen.
Ennen normannivalloitusta

| Järjestys | Viranhaltija | Vuosina | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Augustinus | 597–604/605 | Kanonisoitu |
| 2 | Laurentius | n. 604–619 | Kanonisoitu |
| 3 | Mellitus | 619–624 | Kanonisoitu, ensimmäinen Lontoon piispa |
| 4 | Justus | 624–627 | Kanonisoitu, ensimmäinen Rochesterin piispa |
| 5 | Honorius | 627–653 | Kanonisoitu |
| 6 | Deusdedit | 653–664 | Kanonisoitu |
| 7 | Theodoros | 668–690 | Kanonisoitu |
| 8 | Berhtwald | 693–731 | Kanonisoitu benediktiinimunkki, Kentin luostarin apotti |
| 9 | Tatwine | 731–734 | Kanonisoitu |
| 10 | Nothelm | 735–739 | Kanonisoitu |
| 11 | Cuthbert | 740–760 |  |
| 12 | Bregowine | 761–765 |  |
| 13 | Jænberht | 765–793 |  |
| 14 | Æthelhard | 793–805 | Winchesterin piispa |
| 15 | Wulfred | 805–832 | Arkkidiakoni Canterburyssä |
| 16 | Feologild | 832 |  |
| 17 | Ceolnoth | 833–870 |  |
| 18 | Æthelred | 870–888 |  |
| 19 | Plegmund | 890–923 |  |
| 20 | Athelm | 923–926 | Wellsin piispa |
| 21 | Wulfhelm | 926–941 | Wellsin piispa |
| 22 | Pyhä Oda | 942–958 | Kanonisoitu, Ramsburyn piispa |
| 23 | Ælfsige | 958–959 | Winchesterin piispa |
| 24 | Byrhthelm | 959 | Wellsin piispa |
| 25 | Dunstan | 959–988 | Kanonisoitu, Lontoon piispa |
| 26 | Æthelgar | 988–990 | Selseyn piispa |
| 27 | Sigeric | 990–994 | Ramsburyn piispa |
| 28 | Ælfric | 995–1005 | Kanonisoitu, Winchesterin piispa |
| 29 | Alphege | 1006–1012 | Kanonisoitu, Winchesterin piispa |
| 30 | Lyfing | 1013–1020 | Wellsin piispa 999–1013 |
| 31 | Æthelnoth | 1020–1038 | Canterburyn tuomiorovasti (engl. dean) |
| 32 | Eadsige | 1038–1050 |  |
| 33 | Robert Jumiègeslainen | 1051–1052 | Aiemmin Lontoon piispa, joutui lähtemään maanpakoon |
| 34 | Stigand | 1052–1070 | Winchesterin piispa |
Muotka

| Muotka Мотко, Motko |
| --- | --- |
 Muotkan taajamaa.
 Muotka
 Koordinaatit: 63°17′35″N, 31°42′53″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Kunta:  Lentiera
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Väkiluku (2012):  219
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muotka (ven. Мо́тко, Motko) on taajama ja rautatieasema Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Mendojärven pohjoispuolella 44 kilometriä Lentierasta kaakkoon. Taajamassa on 219 asukasta (vuonna 2012).
Muotkan taajama on perustettu vuonna 1959 Lentieran metsäteollisuuspiirin työläisasutukseksi. Se muodosti metsätyömaa 796:n ja Muotkan aseman kanssa kyläneuvoston ja Neuvostoliiton hajottua volostin, jossa oli vuonna 1989 noin 850 asukasta, mutta vuonna 1997 enää 467. Muotkan kylähallintoalue eli volosti liitettiin Lentieran kuntaan 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa.
Taajamasta on linja-autoyhteys Tumpajoen, Pieningän ja Voloman kautta Mujejärvelle. Muotkan rautatieasema sijaitsee kilometrin verran taajamasta etelään Suojärven–Jyskyjärven radalta Lentieraan haarautuvalla sivuradalla. Radalla on henkilöliikennettä Lentierasta Sukkajärvelle. Taajamassa on Lentieran metsäteollisuuspiirin toimintoja ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluu lääkintäasema, posti ja kaksi kauppaa.
Muotkalla on historiallisen asutuksen status. Taajamassa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.
Munster (juusto)

Munster-juustoa
Munster, myös géromé, on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava pehmeä ja pestykuorinen juusto. Se on kotoisin Vosgesin departementista koillisesta Ranskasta, missä munkit kehittivät sen jo ensimmäisellä vuosituhannella jälkeen ajanlaskun alun. Munsterilla on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Munster-kiekko voi olla läpimitaltaan 7–19 cm ja painaa 120 grammasta 1,5 kilogrammaan. Juustomassa on kermaista. Munsteria kypsytetään isoissa kiekoissa vähintään 21 päivää ja pienissä vähintään 14 päivää, minä aikana sitä käännellään ja huuhdellaan joka toinen päivä.
Munsterilla on mausteisen suolainen maku. Sen rasvapitoisuus on 45 prosenttia kuiva-aineesta. Munster sopii nautittavaksi esimerkiksi leivän tai perunan kanssa tai omeletissa. Juomaksi sen kanssa sopii valkoviini.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cheese-France: Munster (englanniksi)
Cheese Library: Munster-Gerome (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Muotovaatimus

Muotovaatimus tai muotomääräys tarkoittaa oikeustieteessä sitä, että jokin toimi tulee tehdä tietyllä tavalla, jotta se olisi pätevä. Esimerkiksi sopimusoikeudessa pääsääntönä on muotovapaus. Poikkeustapauksissa laki tai osapuolten sopimus edellyttää sitä, että tulee käyttää tiettyä muotoa. Esimerkiksi sopimuksessa voidaan edellyttää, että kaikki muutokset tai ilmoituksen suorituksista tulee tehdä kirjallisesti.
Jos muotomääräystä ei noudateta, kyse on muotovirheestä.
Suomen kansallisessa lainsäädännössä on useita säännöksiä siitä, että toimenpiteen tulee olla määrämuotoinen, jotta se olisi pätevä (varsinainen muotomääräys). Esimerkiksi testamentti tulee hätätilatestamenttia lukuun ottamatta olla kirjallinen ja se tulee kahden esteettömän todistajan yhtä aikaa läsnä ollen todistaa oikeaksi. Myös hätätilatestamentti tulee tehdä määrätyssä muodossa. Avioehtosopimus tulee tehdä kirjallisesti ja kahden esteettömän todistajan on se todistettava ja lisäksi avioehtosopimus tulee rekisteröidä Digi- ja väestötietovirastossa tai Ahvenanmaan valtionvirastossa. Kiinteistön kauppa tai lahja tulee tehdä kirjallisesti kaupanvahvistajan myötävaikutuksella. Myös avioliiton solmiminen on määrämuotoinen toimi. Joissakin tapauksissa vaaditaan, että sopimus tehdään kirjallisesti ilman todistajia. Tällaisia sopimuksia ovat maanvuokrasopimus ja sopimus osakeyhtiön perustamisesta.
Oikeustieteessä tunnetaan myös epävarsinaiset muotomääräykset, joiden laiminlyönnin seurauksena on haitallisena pidettävä vaikutus. Tällaisina vaikutuksina voi olla rangaistus, sopimuksen täytäntöönpanokelpoisuuden heikentyminen ja rekisteröintikelvottomuus.
Työnantajan on annettava työntekijälle, jonka työsuhde on voimassa toistaiseksi tai yli kuukauden pituisen määräajan, kirjallinen selvitys työnteon keskeisistä ehdoista jolleivät ehdot käy ilmi kirjallisesta työsopimuksesta. Tämän velvollisuuden laiminlyönti on työsopimuslakirikkomus, josta työnantajan edustaja voidaan tuomita sakkoon.
Myyjä saa osamaksukauppasopimuksen perusteella virka-apua esineen takaisin ottamiseksi vain, mikäli osamaksusopimus on tehty laissa säädetyllä tavalla.
Ajoneuvon omistajanvaihdos ilmoitetaan ajoneuvorekisteriin rekisteröintitodistuksen ilmoitusosalla. Ilman asianmukaisesti täytettyä ilmoitusosaa ajoneuvoa ei ole mahdollista rekisteröidä. Autokauppa sinänsä on pätevä suullisestikin tehtynä.
Kolmannen ryhmän muotomääräyksiä muodostavat ohjesisältöiset muotomääräykset. Ne on annettu ohjeeksi muun muassa todistelun helpottamiseksi. Niiden noudattamatta jättämisestä ei ole muita haitallisia seuraamuksia.