stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mstino

| Mstino Мстино |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Tverin alue
Piiri:  Vyšni Volotšokin piiri
Koordinaatit:  57°39′42″N, 34°28′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Olhavanjoen valuma-alue Mstan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Tsna, Rudinka, Rudnevka 
Laskujoki:  Msta 
Taajamat:  Vyšni Volotšok
Järvinumero:  01040200121402000020681
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  154 m  
Pituus:  10 km  
Leveys:  1,5 – 2 km  
Pinta-ala:  12,5 km²  
Suurin syvyys:  10 m  
Valuma-alue:  4 720 km²  
Saaria:  16 
 fiMstino 
Mstino (ven. Мсти́но tai Мстинское водохранилище, Mstinskoje Vodohranilitštše) on tekojärvi Venäjällä Tverin alueen Vyšni Volotšokin piirissä. Se on muodostettu patoamalla sen laskujoki Msta.
Maantietoa

Mstino on noin 10 kilometriä pitkä, noin kaksi kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 12,5 neliökilometriä. Pato sijaitsee sen pohjoispäässä samassa kohtaa, mistä laskujoki Msta alkaa. Järviallas on muodostunut jokilaakson painaumaan, mikä tekee siitä pitkän ja kapean. Eteläpäässä järvi haarautuu neljäksi lahdeksi, joiden väliin jää 3,7 kilometriä pitkä niemi. Järven eteläosan kokonaisleveys on silloin neljä kilometriä. Järvi on padottu kaksi kilometriä pohjoisempana Sadovyin (Садовый) kylässä Mstajokeen rakennetulla padolla. Sillä on nostettu järven vedenpinta noin 154 metriin mpy., jolloin järven suurimmaksi syvyydeksi tulee noin 10 metriä.
Järven ympärillä on viljeltyjä alueita. Sen rannoilla sijaitsevia kyliä ovat pohjoisesta lueteltuna Bolšoi Gorodok (Большой Городок), Valentinovka (Валентиновка), Kišarino (Кишарино), Želniha (Желниха), Staroje Potšvino (Старое Почвино), Terpigorevo (Терпигорево), Derevkovo (Деревково), Rafozino (Рагозино), Lebzovo (Лебзово), Bystroje (Быстрое), Pašino (Пашино), Ljotivlja (Лютивля), Boriskovo (Борисково), ja eteläosan länsirannassa sijaitsee suurempi taajama Solnetšnyi (Солнечный). Yli kilometrin päässä etelässä levittäytyy Vyšni Volotšokin noin 50 000 asukkaan kaupungin taajama-alueet. Tsnajoki, joka laskee Mstinoon, virtaa kaupungin keskustan halki ja kaupungin asuinalueet ovat levinneet järven lähettyville. Järven ohittavat eteläpuolelta Moskovan ja Pietarin väliset maantiet ja rautatie. Järvellä on sijainnut, ja sijaitsee, parantoloita ja vapaa-ajan keskuksia, joista kuuluisin on ”Akateeminen datša” (Академическая дача).
Historiaa

Historiallisesti merkittävä vesireitti kulki jo keskiajalla Itämereltä Olhavanjokea ylös Volgalle Mstan kautta. Vyšni Volotšokissa sijaitsi vetotaival, jossa veneet vedettiin maitse Tvertsajokeen tai päinvastoin. Matkan jouduttamiseksi rakennettiin niin sanottua Vyšni Volotšokin vesitietä vuosina 1703–1722 Pietari Suuren käskystä. Samassa yhteydessä padottiin Mstajoki, jolloin Mstino muodostui. Siitä tuli valmistuttuaan tärkein kauppareitti Itämeren ja Volgan vesistön välille. Pietarin merkityksen kasvu lisäsi vesireittien tarvetta ja niitä rakennettiin koko ajan lisää, mutta rautateiden rakentaminen siirsi lopulta tavarakuljetukset kiskoreiteille. Vesitie on vieläkin toiminnassa, mutta se on kaupankäynnille merkityksetön ja kanavaan mahtuu kulkemaan enää veneillä ja pienillä laivoilla.
Vesistösuhteita

Mstino kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Olhavanjoen valuma-alueeseen, jonka Mstan valuma-alueessa se sijaitsee. Sen laskujoki Msta muodostaa Olhavanjoen valuma-alueen pääuoman keskiosuuden ja järveen laskeva Tsna pääuoman latvaosuuden. Olhavanjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen pinta-ala on 4 270 neliökilometriä (km²), mikä on noin 6 % Olhavanjoen valuma-alueesta (80 200 km²) ja 20 % Mstan valuma-alueesta (23 300 km²). Järven pohjoisosaan laskee lännestä tuleva Radunka, jonka kautta virtaa useimmat Imoložjen (Имоложье) ympäristön järvien vedet. Vastarantaan laskee Rudnevka, joka on Karpovyi Prudin (Карповый пруд) ja Jaštšinon (Ящино) yhteinen laskujoki. Suurin laskujoki Tsna tulee etelästä kaupungin läpi. Myös Tsna on padottu kaupungin itäpuolella sijaitsevaksi Vyšni Volotšokin tekojärveksi (Вышневолоцкое водохранилище, Vyšnevolotškoje Vodohranilištše).
Aiheesta

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mstino Wikimedia Commonsissa
Niilo Kanto

Niilo Kanto (22. huhtikuuta 1897 Helsinki – 19. heinäkuuta 1956 Kajaani) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Kannon vanhemmat olivat räätäli Manfred Kanto ja Edla Maria Nyberg ja puoliso vuodesta 1922 Siiri Lempi Eskolin. Metsäneuvos Eero Kanto oli heidän poikansa. Niilo Kanto tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1916 ja valmistui diplomi-insinööriksi  Teknillisestä korkeakoulusta 1920. Hän oli Tornatorin spriitehtaan teknillinen johtaja 1921–1922, Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehdas Oy:n insinööri Lappeenrannassa 1922, Kajaanin Puutavara Oy:n selluloosatehtaan teknillisen johtajan apulainen 1922–1925 ja selluloosatehtaan tekninen johtaja 1925–1933 ja yhtiön, vuodesta 1945 Kajaani Oy, tekninen johtaja vuodesta 1933 ja toimitusjohtaja vuodesta 1934. Kansanhuoltoministeriön teollisuusosaston päällikkönä Kanto toimi 1940. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Vuorineuvoksen arvonimen Kanto sai 1943.
Kannon veli oli Sunila Oy:n toimitusjohtaja Lauri Kanto.
Nexon (Haute-Vienne)

| Nexon |
| --- | --- |
 Kunnan keskusta
 vaakuna
 Nexon
 Koordinaatit: 45°40′45″N, 1°11′17″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Haute-Vienne
Arrondissementti:  Limoges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,8 km²
Väkiluku (2020):  2 511 
 – Väestötiheys:  61 as./km²
Kunnan numero:  87106
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nexon on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Limogesin kaupungista etelään.
Château de Nexon
Château de Nexon on rakennettu 1600-luvulla ja kunnostettu 1800-luvulla. Linnaa ympäröi noin 40 hehtaarin puisto. Linna on toiminut kaupungintalona vuodesta 1986 lähtien. Linnan lähellä olevissa talleissa toimii ratsastuskeskus "Le Haras du Parc". Nexon on ollut hevosjalostuskeskus 1600-luvulta lähtien.
Kunnan keskustassa oleva Johannes Kastajan mestauksen kirkko on rakennettu 1100- ja 1400-luvuilla. Kirkko on ollut linnoitettu, mistä on yhä jäänteitä. Kirkossa säilytetään pyhän Ferréolin rintakuvaa 1300-luvulta ja emaloitua kuparista pyhäinjäännöslipasta 1200-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nexon (Haute-Vienne) Wikimedia Commonsissa
Paavo Latva-Rasku

Paavo Sakari Latva-Rasku (s. 5. toukokuuta 1944 Ilmajoki) toimi Lapuan kaupunginjohtajana vuosina 1993–2012.
Sitä ennen hän toimi Salon kaupungin tutkimus- ja suunnittelusihteerinä 1971–1973 sekä sivutoimisesti Salo-Uskelan seurakunnan suunnittelusihteerinä 1972–1973, Kannuksen kunnan- ja kaupunginjohtana 1973–1989 ja Vaasan läänin seutukaavaliiton seutukaavajohtajana 1989–1992.
Jäätyään elokuun lopussa 2012 eläkkeelle Latva-Rasku on toiminut perustamansa Lapuan Renessanssi Oy:n toimitusjohtajana. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 2001 ja Suomen kulttuurirahaston H. G. Porthan -mitalin vuonna 2004.
Paavo Lammetmaa

Paavo Lammetmaa (16. kesäkuuta 1908 Viipuri – 21. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän toimi puolustusministeriön kansliapäällikkönä 1958–1961.
Paavo Lammetmaan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Nillo Lammetmaa ja Eva Sofia Tuomainen ja puoliso vuodesta 1935 Irja Kaarina Jahnukainen. Lammetmaa kävi oppikoulun 1928, kadettikoulun 1930–1932, taistelukoulun luutnanttikurssin 1936 ja sotakorkeakoulun yleisen linjan 1946–1947. Nuorempana upseerina polkupyöräpataljoona 2:ssa ja jääkäripataljoona 2:ssa 1932–1939. Hän osallistui talvisotaan jääkäripataljoona 2:n adjutanttina ja komppanianpäällikkönä. Välirauhan aikana 1940–1941 hän oli jääkäriprikaatin esikunnassa koulutusupseerina. Jatkosodassa Lammetmaa oli 2. jääkäriprikaarin esikuntapäällikkönä 1941–1942, 1. jääkäriprikaatin operatiivisen osaston päällikkönä 1942 ja Jääkäripataljoona 2:n komentajana 1942–1944. Hän haavoittui vaikeasti Perkjärvellä 1944. Lapin sodan aikana hän oli jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä. Rauhan aikana Lammetmaa oli 1945–1946 kevyen prikaatin toimistopäällikkönä, 1947–1948 kadettikomppanian päällikkönä, 1948–1953 uudelleen jääkäripataljoona 2:n komentajana, 1953–1955 Savon prikaatin komentajana ja 1955–1958 kadettikoulun johtajana. Yleisesikuntaupseerin arvonimen Lammetmaa sai 1948, everstiksi hänet ylennettiin 1953. Vuonna 1958 hänet nimitettiin puolustusministeriön kansliapäälliköksi ja ylennettiin samalla kenraalimajuriksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1961.
Niilo Kallio

Niilo Kallio
Niilo Vihtori Kallio  (27. helmikuuta 1890 Uskela – 13. joulukuuta 1968 Helsinki) oli opettaja, kasvatustieteilijä ja kouluvirkamies. Hän toimi matematiikan opettajana 1914-1933 ja oli Kouluhallituksen oppikouluosaston kouluneuvos 1944–1959, I oppikouluosaston päällikkö ja oppikoulutoimen johtaja 1957–1959. Hän oli Kasvatusopillisen Aikakauskirjan päätoimittaja 1933–1958. Hän oli filosofian tohtori (1927) ja julkaisi useita oppikirjoja matematiikan alalta, joita käytettiin hyvin laajasti. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen.
Kallion puoliso oli taidemaalari Viivi von Schrowe-Kallio (1892–1973), ja heillä on Suomen kulttuurirahastossa nimikkorahasto, josta tuetaan Salon seudun tutkimusta ja museotoimintaa. Hänen veljensä oli Väinö Kallio.
Natalja Duhnova

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1997 | 800 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1994 | 800 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1994 | 800 m |  |
Natalja Stanislavovna "Nataša" Duhnova (valkoven. Наталья Станиславовна "Наташа" Духнова; s. 16. heinäkuuta 1966 Munyak) on valkovenäläinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti seuratasolla Grodno TU:ta. Duhnova voitti 800 metrillä hopeaa sekä sisäratojen MM-kisoissa 1997 että EM-kisoissa 1994 ja kultaa sisäratojen EM-kilpailuissa 1994. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1996 ja 2000. Duhnova oli mukana 800 metrin juoksussa molemmilla kerroilla, jonka lisäksi hän kilpaili 1 500 metrin matkalla Atlantan kisoissa 1996. Hänen paras olympiasijoituksensa oli seitsemäs sija 800 metriltä Atlantan kisoista 1996.
Duhnova voitti urallaan yhteensä seitsemän maansa mestaruutta, joista viisi tuli 800 ja kaksi 1 500 metrin matkoilta. Hän pitää hallussaan Valko-Venäjän ennätystä 1 000 metrin juoksussa tuloksellaan 2.37,33.
Ennätykset

Lähde: IAAF
800 m: 1.57,24 (1996)
1 500 m: 4.06,70 (1997)
Nanain piiri

Nanain piiri (ven. Нанайский район) on kunnallinen itsehallintoalue Habarovskin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1934 perustetun piirin pinta-ala on 27 600 neliökilometriä. Asukkaita on 20 000 henkeä (vuonna 2009).
Nanain piiri sijaitsee Habarovskin aluepiirin keskiosassa Keski-Amurin alangolla. Pohjoisessa se rajoittuu Komsomolskin, idässä Vaninon ja Sovetskaja Gavanin piireihin, etelässä Primorjen aluepiiriin ja Lazon piiriin, luoteessa Habarovskin ja lännessä Amurskin piireihin.
Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Arsenjevo, Dada, Džari, Džonka, Dubovyi Mys, Innokentjevka, Lidoga, Majak, Naihin, Nižnjaja Manoma, Sinda, Troitskoje, Verhnjaja Manoma ja Verhni Nergen. Hallinnollinen keskus on Troitskojen kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 20.
Seudun kanta-asukkaita ovat nanait ja udehet, joita on noin 23 % piirin väestöstä. Valtaosa asukkaista on venäläisiä.
Troitskojesta on maantieyhteys Komsomolsk-na-Amureen ja aluepiirin pääkaupunkiin Habarovskiin, jonne on matkaa 200 kilometriä. Amurilla on laivaliikennettä.
Talous perustuu etupäässä metsäteollisuuteen. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kalanjalostusta. Sindan kylässä on tiilitehdas.
Kulttuurilaitoksia ovat mm. lasten taidekoulu, nanai-kulttuurin keskus ja kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nanain piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Nanain piiri Habarovskin aluepiirin sivustolla (venäjäksi)
Natalja Hruštšeljova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2003 | 800 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 1998 | 4×400 m viesti |  |
Natalja Petrovna Hruštšeljova (ven. Наталья Петровна Хрущелёва, s. 20. maaliskuuta 1973) on venäläinen entinen 800 metrin juoksija.
Hruštšeljova oli mukana Budapestin EM-kilpailuissa 1998 Venäjän joukkueessa, joka saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän voitti vuonna 2003 Venäjän mestaruuden 800 metrillä. Samana vuonna hän juoksi toiseksi Euroopan cupissa ajalla 2.02,21 ja sai pronssia Pariisin MM-kilpailuissa ajalla 2.00,29. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemäs. Seuraavana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa välierissä.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 51,49 (2000)
600 metrin juoksu: 1.23,78 (2003)
800 metrin juoksu: 1.56,59 (2004)
Nick Tandy

| Nick Tandy |
| --- | --- |
 Nick Tandy vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1984 (ikä 39)
Kansalaisuus:  englanti
Moottoriurheilija
IMSA Sportscar Championship
Esikoiskausi:  2014
Aikaisemmat sarjat
:  European Le Mans Series FIA World Endurance Championship
Nick Tandy (s. 5. marraskuuta 1984 Bedford, Englanti) on brittiläinen moottoriurheilija. Hän on vuoden 2015 Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja. Tällä hetkellä hän kilpailee FIA WEC -sarjassa Porschen LMGTE Pro -luokassa.
Hänen vanhempi veljensä Joe Tandy oli myös moottoriurheilija.
Aiheesta muualla

Driverdb-sivustolla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nick_Tandy
Käännös suomeksi
Nokia 210

| Nokia 210 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  maaliskuu 2019
Käyttöverkot:  GSM
Mitat:  120,8 × 53,5 × 13,8 mm
Paino:  82 g
Näyttö:  TFT, 2,4 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 px
Suoritin:  Mediatek MT6260A
Muisti:  16 Mt
Kamera:  0,3 megapikseliä
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Akku:  1 020 mAh
Liitännät:  microUSB 2.0
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 32 gigatavun microSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 210 on Nokia-merkkinen matkapuhelin. HMD Global esitteli puhelimen 24. helmikuuta 2019, ja se julkaistiin maaliskuussa 2019.
Puhelimessa on 2,4 tuuman näyttö. Tallennustilaa siinä on 16 megatavua, mutta se on laajennettavissa enintään 32 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on 0,3 megapikselin takakamera ja 1 020 milliampeeritunnin akku.
Nanaji Deshmukh

| Nanaji Deshmukh |
| --- | --- |
 Nanaji Deshmukh intialaisessa postimerkissä
Parlamentaarikko Rajya Sabhassa
 1999–2005  
Parlamentaarikko Lok Sabhassa
 1977–1979  
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1916 Kadoli, Hyderabadin valtio, Brittiläinen Intia
Kuollut: 27. helmikuuta 2010 (93 vuotta) Chitrakoot, Madhya Pradesh, Intia
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Muut puolueet:  Bharatiya Jana Sangh Janata
Kunnianosoitukset:  Bharat Ratna (2019) Padma Vibhushan (1999)
Nanaji Deshmukh (11. lokakuuta 1916 – 27. helmikuuta 2010) oli intialainen poliitikko ja aktivisti, joka tunnetaan huomattavana hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestön vaikuttajana. Deshmukh sai kuolemansa jälkeen presidentti Ram Nath Kovindilta Intian korkeimman siviilikunniamerkin Bharat Ratnan vuonna 2019.
Deshmukh syntyi bramiinisukuun Maharashtrassa sijaitsevassa kylässä nimeltä Kadoli.  Hän liittyi RSS:n 13-vuotiaana, koska vaikuttui siitä kuinka RSS suojeli hindulaisia 1920-luvun Nagpurin mellakoissa. Hän myös uskoi, että RSS tulisi olemaan avainasemassa Intian pyrkimyksessä saavuttaa itsenäisyys brittihallinnosta. Toimiessaan täyspäiväisenä RSS-aktivistina (pracharak) 1950-luvulla hän perusti RSS:n koulutussiiven perustamalla vuonna 1950 koulun Gorakhpuriin. Järjestön koulutussiiven nimeksi kehittyi lopulta 1970-luvulla Vidya Bharati. Vuonna 1969 hän perusti Deendayal Research Institute -tutkimuskeskuksen.
Vuonna 1975 hänet pidätettiin pääministeri Indira Gandhin julistaman kansallisen hätätilan takia. Hän vietti 17 kuukautta vankilassa, kunnes hänen ystävänsä Ram Nath Goenka vakuutti Gandhin vapauttamaan hänet sekä kehotti Deshmukhia asettumaan ehdolle vuoden 1977 parlamenttivaaleissa. Vapautunut Deshmukh suostutteli onnistuneesti Bharatiya Jana Sangh -puoluetta yhdistymään osaksi Janataa. Hän itse kieltäytyi ministerin virasta Morarji Desain hallituksessa ja erosi piakkoin myös parlamentin alahuoneesta.
Politiikasta luopunut Deshmukh päätti alkaa tehdä työtä maansa kylien kehittämiseksi. Hän työskenteli Uttar Pradeshin osavaltiossa saaden aikaiseksi 2000 putkikaivoa sekä onnistuen parantamaan maanviljelymenetelmiä 2800 kylässä. 1990-luvulla hän siirtyi Chitrakootin kaupunkiin, Madhya Pradeshin osavaltiossa, johon hän perusti yliopiston. Vuonna 1999 hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneen jäseneksi maalle tekemiensä palvelusten vuoksi. Samana vuonna hänet palkittiin hallituksen toimesta Padma Vibhushanilla. Ura parlamentin ylähuoneessa kesti vuoteen 2005
Deshmukhin kuoltua 93-vuotiaana Chitrakootissa, hänen ruumiinsa lahjoitettiin lääketieteellisen All India Institute of Medical Sciences -instituutin käyttöön kuten Deshmukh oli toivonut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nanaji Deshmukh Wikimedia Commonsissa
Molekyylien avaruusrakenne

Molekyylien avaruusrakenteella tarkoitetaan atomien kolmiulotteista järjestymistä molekyyliksi. Molekyylien avaruusrakenteeseen vaikuttaa oleellisesti keskusatomin hybridisaatio.
Alifaattiset yhdisteet

Alifaattiset yhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä ja niitä ovat alkaanit, jotka sisältävät vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia, alkeenit, joissa on ainakin yksi kaksoissidos ja alkyynit, joissa taas on ainakin yksi kolmoissidos. Lisäksi on olemassa edellä mainittujen johdannaisia. Bentseenin sisältävät yhdisteet eivät kuulu alifaattisiin yhdisteisiin.
Alkaanit: hiilen atomeissa tapahtuu sp3-hybridisoituminen. Kolme 2p-orbitaalia ja yksi 2s-orbitaali muuttuvat neljäksi samanenergiaiseksi sp3-hybridiorbitaaliksi. Metaanissa muodostuu neljä yksinkertaista (l. sigma-) sidosta, kun hiiliatomin neljä sp3-hybridiorbitaalia yhdistyvät vetyatomien 1s-orbitaalien kanssa. Syntyy siis neljä molekyyliorbitaalia. Tämä molekyyli on muodoltaan tetraedri, sillä keskusatomista (hiilestä) lähtevät elektroniparit hylkivät toisiaan ja asettuvat mahdollisimman kauaksi toisistaan. Sidoskulmat ovat tässä tapauksessa 109,5 astetta.
Alkeenit: kaksoissidoksen muodostuessa hiiliatomien 2s-orbitaali ja kaksi 2p-orbitaalia hybridisoituvat, tapahtuu siis sp2-hybridisoituminen. Nämä hybridisoituneet orbitaalit yhdistyvät toisten atomien kanssa, jolloin muodostuu 3 yksinkertaista sidosta. Hiiliatomin hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat keskenään molekyyliorbitaalin (piisidos). Tämä piisidos muodostaa yhdessä sigmasidoksen kanssa kaksoissidoksen. Eteenimolekyylissä atomit ovat samassa tasossa ja sidokset ovat mahdollisimman kaukana toisistaan. Siksi atomien väliset sidoskulmat ovat 120 astetta.
Alkyynit: kolmoissidoksen syntyessä vain yksi 2s- ja yksi 2p-orbitaali hybridisoituvat eli kyseessä on sp-hybridisoituminen. Kahden hiilen välisessä sidoksessa molemmat hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat piisidokset. Etyynimolekyyli on lineaarinen ja symmetrinen ja sidoskulmat ovat 180 astetta.
Aromaattiset yhdisteet

Hiilen hybridisaation erikoistapaus on bentseeni. Saksalainen kemisti August Kekulé esitti vuonna 1866 bentseenimolekyylin olevan kuusihiilinen rengas, jossa hiiliatomit ovat sitoutuneet toisiinsa vuorottelevilla yksinkertaisilla ja kaksoissidoksilla. Kekulé esitti bentseenimolekyyleissä kaksoissidosten ja yksinkertaisten sidosten paikkojen vaihtelevan, minkä johdosta bentseenin rakennekaava voidaan kirjoittaa kahdella eri tavalla. Kekulén väitetään keksineen bentseenin rengasrakenteen unessaan, jossa hiiliketju muuttui käärmeeksi, joka puri omaa häntäänsä.
Bentseenirenkaan hiiliatomeihin on liittynyt kolme muuta atomia ja sidosten väliset kulmat ovat 120 astetta. Näin ollen hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneita ja avaruusrakenne on tasomainen.
Mällin tila

| Mälli> Melli |
| --- | --- |
 Päärakennus
Sijainti:  Nummi, Remala
Rakennustyyppi:  Tilan päärakennus
Perustettu:  1500-luku
Valmistumisvuosi:  1800-luvun alku
Omistaja:  Heleniuksen suku
Tyylisuunta:  Talonpoikaistyyli
Runkorakenne:  Puu
Julkisivumateriaali:  Puu
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mällin tila (joskus myös Melli) on Lohjan Nummella Remalan kylässä sijaitseva maatila, joka on ollut saman suvun omistuksessa yhtenäisesti vuodesta 1708. Tilan nykyinen puinen, punainen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa. Kokonaispinta-ala tilalla oli vuonna 2020 71 hehtaaria, josta peltoa on 18 hehtaaria. Tilan ensimmäisenä omistaja mainitaan Paavali Jussinpoika vuonna 1540.
Remalan kylä ja Mällin talo ovat Museoviraston kulttuuriperintökohteita.
Rakennukset

Mällin tilan puinen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa ja edustaa talonpoikaistyyliä. Rakennuksessa on yhteensä 6 huonetta, joista yksi on ullakkokerroksessa. Pihamaalle johtaa suurten tammien puukuja.
Tilalla on myös vuonna 1906 rakennettu navetta noin 20 lehmälle, 1922 rakennettu talli, sekä 1936 valmistunut talousrakennus. Viljankuivaamo on vuodelta 1937. Pihapiirissä on myös toinen, nuorempi, vuonna 1927 rakennettu asuinrakennus.
Omistajat

Mällin tilan omistajat tunnetaan vuodesta 1540 asti. Tila on ollut Heleniuksen suvun omistuksessa vuodesta 1708 asti. Tilan omistajiin kuului muun muassa viihdetaiteilija Reino Helismaan setä Kaarlo Fredrik Helenius. K. F. Helenius on myös näyttelijä Esa Saarion isoisä. Tilan on vuodesta 2020 omistanut A.P.J. Heleniuksen kuolinpesä.
| Nimi | Edellisen: | Omistajana | Syntynyt | Kuollut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Paavali Jussinpoika |  | 1540 |  |  |
| Juho Laurinpoika (Kallenpoika) |  | 1553-1560 |  |  |
| Pietari Juhonpoika | Poika | 1561-1595 |  |  |
| Martti Pietarinpoika | Poika | 1696-1624 |  |  |
| Erkki Martinpoika Melli | Poika | 1625-1633 |  |  |
| Tuomas Erkinpoika | Poika | 1634-1646 |  |  |
| Heikki Tuomaanpoika | Poika | 1647-1656 |  |  |
| Mårten Henricsson |  | 1657-1708 |  |  |
| Nils Henricsson |  | 1708-1741 | 1683 | 1752 |
| Johan Nilsson | Poika | 1742- | 1723 | 1794 |
| Eric Johansson | Poika |  | 1759 | 1822 |
| Johan Carlsson Salin | Vävy | -1863 | 1792 | 1865 |
| Carl Gustaf Helenius | Vävy | 1863-1889 | 1830 | 1893 |
| Kaarlo Fredrik Helenius | Poika | 1889-1927 | 1865 | 1953 |
| Paul Jalmari Helenius | Poika | 1927-1968 | 1927 | 1982 |
| Ari Pauli Jalmari Helenius | Poika | 1968-2020 | 1932 | 2020 |
| Ari Pauli Jalmari Heleniuksen kuolinpesä | Perikunta | 2020- |  |  |
Olga Zavjalova

Olga Zavjalova vuonna 2008.
Olga Viktorovna Zavjalova (s. 24. elokuuta 1972) on venäläinen maastohiihtäjä, joka voitti kaksi maailmanmestaruutta.
Zavjalova on kilpaili maailmancup-tasolla vuodesta 1993 alkaen vuoteen 2011 asti. 2003 Val di Fiemmen MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä viestissä. 2007 Sapporon MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja hopeaa kymmenen kilometrin vapaan kilpailussa.
Maailmancupissa Zavjalova on saavuttanut yhden henkilökohtaisen osakilpailuvoiton, 12. helmikuuta 2005 Reit im Winklissä kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Henkilökohtaisia palkintokorokesijoituksia hänellä on kaikkiaan 14.
Zavjalova ei kilpaillut kaudella 2007–2008, koska odotti toista lastaan.
Zavjalova lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2011.