stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cundinamarca (valtio)

Cundinamarcan vapaa ja itsenäinen valtio (esp. Estado Libre e Independiente de Cundinamarca) oli lyhytikäinen tunnustamaton valtio nykyisessä Kolumbiassa vuosina 1811–1814.
Napoleonin sotien aikaan Espanjan siirtokunnissa oli liikehdintää itsehallinnon puolesta ranskalaisten asettamaa kuningas Joseph Bonapartea vastaan. Vuonna 1811 Bogotan ympäristö julistautui Cundinamarcan valtioksi, jonka nimelliseksi hallitsijaksi valittiin Ferdinand VII. Valtio julistautui itsenäiseksi tasavallaksi vuonna 1813. Cundinamarca ajautui nopeasti konfliktiin toisen vastikään itsenäistyneen valtion, Uuden-Granadan yhdistyneiden provinssien, kanssa. Joulukuussa 1814 Yhdistyneet provinssit liitti Cundinamarcan itseensä.
Bokkaus

Bokkaaja
Bokkaus, josta käytetään myös nimiä power-rising, powerbocking, teräjuoksu ja jousikenkäily, on urheilulaji, jossa urheilijat käyttävät erikoistuneita jalkakiinnikkeitä, hyppyjousia, joiden avulla se saavat suorituskykyään monessa suhteesssa parannetuksi. Ne lisäävät muun muassa juoksunopeutta ja hyppykorkeutta. Jotkut väittävät, että ne voivat nostaa juoksunopeutta jopa 48 kilometriin tunnissa ja hyppykorkeutta 2,60 metriin. Hyppyjousilla bokkaajat voivat tehdä temppuja ja käännöksiä, hypätä suuriin korkeuksiin ja suorittaa monia liikkumismuotoja.
Bokkauksen eli powerbockingin keksi vuonna 2004 saksalainen keksijä Alexander Böck, joka patentoi ensimmäiset hyppyjouset tuotemerkillä powerskip. Nimi ”powerbocking” johdettiin Böckin sukunimestä. Ajan myötä bokkauksesta on tullut suosittu virkistystoiminta erityisesti kaupunkialueilla, joissa on mahdollisuuksia parkourin kaltaisiin vaikuttaviin saavutuksiin. Voidakseen hyppiä turvallisesti ja oikein urheilijoiden on oltava tietoisia monista asioista. Esimerkiksi heidän painonsa ja vartalotyyppinsä vaikuttavat jousikenkiin ja siihen, tarvitsevatko jousikengät huoltoa vai eivät.
Bokkaajille on myös suositeltavaa käyttää urheilusuorituksen aikana suojavarusteita, kuten kypärää, kyynärpää- ja polvisuojia. Powerbocking on parasta suorittaa tasaisilla, sementtipinnoilla, koska ruoho ja lika voivat olla liukkaita, jolloin jousien voi olla vaikea saada pitoa.
Bill Maher

| Bill Maher |
| --- | --- |
 Bill Maher vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1956 (ikä 68) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  koomikko, juontaja, poliittinen kommentoija
Aiheesta muualla
Kotisivu
William ”Bill” Maher, Jr. (/mɑːr/; s. 20. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen koomikko, televisiojuontaja ja poliittinen kommentoija. Hänellä oli vuosina 1993–2002 oma TV-show Politically Incorrect, ja nykyisin hän juontaa ohjelmaa nimeltä Real Time with Bill Maher.
Lapsuus

Maher syntyi New Yorkissa katoliseen perheeseen ja kasvoi New Jerseyssä. Hän valmistui itärannikon eliittiyliopistoihin kuuluvasta Cornellin yliopistosta vuonna 1978 pääaineenaan englannin kieli.
Ura

Valmistuttuaan yliopistosta Maher aloitti koomikon uransa kiertämällä stand up -koomikkona Yhdysvalloissa, etenkin New Yorkissa ja Los Angelesissa. 1980-luvulla hän esiintyi useissa pikkurooleissa televisiossa ja teki stand up -esiintymisiä television keskusteluohjelmissa. Vuonna 1990 hän juonsi CBS:n keskusteluohjelmaa Midnight Hour.
Vuonna 1993 Maher teki läpimurtonsa Comedy Central -kanavan yhteiskunnallisen keskusteluohjelman Politically Incorrect with Bill Maher juontajana. Ohjelma siirtyi kolmen vuoden jälkeen ABC-kanavalle kilpailemaan suurimpien keskusteluohjelmien kanssa. Ohjelma lopetettiin vuonna 2002 osittain Maherin vuoden 2001 terroristihyökkäystä koskevien kommenttien nostattaman kohun vuoksi. Vuonna 2003 Maher jatkoi uraansa HBO:lla keskusteluohjelmassaan Real Time with Bill Maher ja esiintyi komediaohjelmissa kuten Bill Maher: I'm Swiss (2005) ja Bill Maher: The Decider (2007).
2000-luvulla Maher on nähty useasti oman ohjelmansa ulkopuolellakin keskustelemassa politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista. Maher on aiemmin määritellyt itsensä libertaariksi ja edistykselliseksi, mutta nykyään hän on demokraattien kannattaja presidentinvaaleissa. Maher lahjoitti presidentti Obaman uudelleenvalintakampanjaan miljoona dollaria. Maher on myös kritisoinut uskontoja ja tehnyt ääriuskovaisuutta kritisoineen elokuvan Religulous. Hän kutsuu itseään apateistiksi.
Real Time with Bill Maher joutui vuonna 2005 edustajainhuoneen jäsenen Spencer Bachusin avoimen kritiikin kohteeksi. Bachusin mielestä Maherin kommentti Yhdysvaltain armeijan epäonnistuneesta tavoitteesta hankkia uusia alokkaita oli ”lähellä maanpetosta”.
Maher on ollut vuoteen 2013 mennessä 32 kertaa Emmy-ehdokkaana voittamatta kertaakaan, mikä on kaikkien aikojen ennätys.
Yksityiselämä

Maher on naimaton ja on epäillyt koskaan menevänsäkään naimisiin. Hän kuuluu eläinoikeusjärjestö PETA:n johtokuntaan.
Brahim Zaari

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. lokakuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Schaijk, Alankomaat
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Den Bosch
Pelinumero: 12
Junioriseurat
2003–2007: Den Bosch
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007– | Den Bosch | 93  (0) |
Maajoukkue
| 2009– |  Marokko | 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. heinäkuuta 2011.
Brahim Zaari (arab. إبراهيم زارع‎, s. 12. lokakuuta 1989 Schaijk, Alankomaat) on alankomaalais-marokkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Zaari edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Den Bosch.
Maajoukkueura

Zaari sai ensimmäisen maajoukkuekutsun Marokon maajoukkueeseen 29. tammikuuta 2009 ystävyysotteluun Tšekkiä vastaan. Ottelun aikana maalissa pelasi Karim Zaza.
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Brahim Zaarin profiili Den Boschin sivustolla[vanhentunut linkki] (hollanniksi)
Choi Siwon

| Choi Si-won 최시원 |
| --- | --- |
 Siwon vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1986 (ikä 38) Soul, Korean tasavalta
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, malli, lähettiläs
Muusikko
Laulukielet:  korea, japani, kiina
Aktiivisena:  2005-nykyhetki
Tyylilajit:  K-pop, J-pop
Soittimet:  rummut, kitara
Yhtyeet:  Super Junior, Super Junior-M, SM Town
Levy-yhtiöt:  SM, Label SJ
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Choi Siwon
Choi Si-won (hangul: 최시원; hanja: 崔始源; uudistettu latinisaatio: Choe Si-won; s.  7. huhtikuuta 1986), paremmin tunnettu nimellä Siwon on korealainen pop-laulaja ja näyttelijä. Hän on tunnetun korealaisen poikabändin Super Juniorin ja Super Junior-M:n jäsen. Siwon on paremmin tunnettu vuonna 2006 tehdystä kiinalaisesta elokuvasta A Battle of Wits, jossa hän esitti nuorta prinssi Liang Shitä. Hän on myös yksi ensimmäisistä korealaisista, joka on saanut kuvansa kiinalaiseen postimerkkiin.
Nuoruus

Siwon syntyi Soulissa Etelä-Koreassa kristittyyn perheeseen. Siwonin ollessa 16-vuotias, kykyjenetsijä suositteli häntä Starlight Casting Systemin koe-esiintymiseen. Siwonin Vanhemmat eivät hyväksyneet poikansa unelmaa tulla laulajaksi, jonka takia Siwon meni salaa koe-esiintymiseen, josta hän pääsikin yhden Korean vaikutusvaltaisimman mediayhtiön SM Entertainmentin listoille. Kun hän kertoi asiasta vanhemmilleen he vastahakoisesti hyväksyivät hänen uravalintansa, mutta hänen isänsä kieltäytyi auttamasta poikaansa urallaan. Myöhemmin Siwon muutti pois kotoaan ja hänen laulu, -tanssi, -ja näyttelijäntaitojaan alettiin kouluttaa. Vuonna 2003 Siwon pääsi ensimmäistä kertaa julkisuuteen esiintyessään korealaisen naislaulaja Danan musiikkivideolla The Grace ja vuotta myöhemmin esiintyessään minidraamasarjassa Precious Family. Vuonna 2005 hän pääsi korealaisen KBS -studion draamasarjaan Eighteen, Twenty-Nine (18 vs. 29), missä hän esitti nuorta Kang Bong-mania.
Musiikki

Pian televisio ensiesiintymisensä jälkeen Siwon liittyi kaksitoistahenkiseen poikabändiin joka myöhemmin sai nimekseen Super Junior 05. Pari kuukautta ennen Super Junior 05 julkistamista Siwon pääsi muotisuunnittelija Bum Sukin muotinäytökseen runaway- malliksi yhdessä bändikaverinsa Hankyungin kanssa.
Super junior 05:sen ensiesiintyminen oli marraskuussa 2005 SBSn musiikkiohjelmassa Popular Songs, jossa he esittivät singlensä "TWINS (Knock Out)". Jo ensiesiintymisellään bändi keräsi 500 fanin yleisön, johon kuului niin Korealaisia, Japanilaisia kuin Kiinalaisiakin.
Maaliskuussa 2006 SM Entertainment vaihtoi bändin nimeksi Super Juniorin ja alkoi rekrytoida siihen uusia jäseniä  ja luoda siihen niin sanotun "uuden sukupolven", mutta suunnitelmat muuttuivat ja yhtiö lisäsikin bändiin vain yhden uuden jäsenen Kyuhyunin ja ilmoitti lopettavansa bändin muokkauksen. Vanhat jäsenet saivat pitää paikkansa bändissä. Ryhmän ensimmäinen CD single"U" ilmestyi seuraavana kesänä ja siitä tulikin heidän suosituin levynsä, kunnes keväällä 2009 ilmesynyt levy "Sorry, Sorry" nousi heidän parhaaksi levykseen.
Vuonna 2007 Siwon liittyi Super Junior-M -nimiseen ryhmään, josta tuli Super Juniorin Kiinalainen versio.  Super Junior-M on ensimmäinen kansainvälinen musiikkiryhmä Kiinan musiikkiteollisuudessa, jossa on sekä Kiinalaisia että korealaisia jäseniä. Super Junior-M debytoi Kiinassa huhtikuussa 2008 vuosittaisessa Music Chart Awards konsertissa, missä he myös paljastivat ensimmäisen musiikkivideonsa "U". Ryhmän ensimmäinen kiinankielinen studioalbumi ilmestyi 2.5.2008. Albumi oli pitkään listaykkösenä Kiinassa ja Taiwanissa.
Näytteleminen

Sen jälkeen kun Siwon oli ensi kertaa nähty näyttelemässä sarjoissa Eighteen, Twenty-Nine ja "Precious Family" hän sai isomman roolin minisarjassa  Spring Waltz. Pian Super Juniorin debytin jälkeen Siwon sai tilaisuuden näytellä Kiinalaisessa sarjassa Spring Waltz, jossa hänen vastanäyttelijänsä oli tunnettu näyttelijä Andy Lau. Elokuva sai suurta suosiota ja samoin myös nuorta lahjakkuutta ylistettiin upeaksi näyttelijäksi ja hyväksi esimerkiksi nuorille faneille.
Puolivuotta myöhemmin Choi Siwon tähditti High School-komediassa Attack on the Pin-Up Boys yhdessä muiden Super Juniorin jäsenien kanssa. Pääroolissaan Siwon esitti suosittua ja määräilevää luokan presidenttiä, joka on yksi mahdollisista mysteerisen hyökkäyksen kohteista. Huolimatta elokuvan positiivisesta kritiikistä se ei kuitenkaan myynyt hyvin lippuluukulla, mutta sen ilmestyttyä DVD:nä neljänä eri versiona, se rikkoi listaennätyksiä Pari kuukautta elokuvan ilmestymisen jälkeen Siwon sai roolin draamasarjasta Legend of Hyang Dan, jossa hän esitti pääroolia. Hän on esiintynyt myös sarjassa Oh! My Lady.
Yksityiselämä

Super junior 05:sen ilmestymisen jälkeen Siwon jatkoi opintonsa loppuun ja valmistui helmikuussa 2006 Hyun Dae High Schoolista, minkä jälkeen jatkoi opiskelujaan Inha Universityssa. Kun hän jatkoi elokuvassa A Battle of Wits, yhtiö lähetti hänet Pekingiin Kiinaan yhdessä opettaja Hyoyeon kanssa opiskelemaan maan kieltä ja historiaa. Siwon opiskeli Kiinassa kolme kuukautta ennen kuin palasi takaisin Koreaan.
Laulamisen ja näyttelemisen lisäksi Siwon on myös lahjakas rumpali. Syyskuussa 2006 hän soitti rumpuja TRAX-nimisessä bändissä SBS:n musiikkiohjelmassa Popular Songs, koska bändin rumpali Rose jätti bändin. Siwon on myös innokas urheilija ja harrastaa Taekwondoa ja on nuorin korealainen, jolla on neljäs sija mustassa vyössä.
Caterham F1 Team

|  Caterham |
| --- | --- |

Koko nimi:  Lotus Racing (2010) Team Lotus (2011) Caterham F1 Team (2012–2014)
Päämaja:   Leafield, Englanti
Henkilökunta:   Tony Fernandes  Riad Asmat  Cyril Abiteboul  Mike Gascoyne
Tunnetuimmat kuljettajat:   Heikki Kovalainen  Jarno Trulli  Vitali Petrov  Charles Pic  Giedo van der Garde  Kamui Kobayashi  Marcus Ericsson  André Lotterer
Moottorit:  Cosworth (2010)   Renault (2011-2014)
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Bahrainin GP 2010
Kilpailuja:  56
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2014
Caterham F1 Team (Lotus Racing kaudella 2010, Team Lotus kaudella 2011, yritysnimeltään 1Malaysia F1 Team) oli malesialainen Formula 1 -talli, joka perustettiin vuonna 2009. Talli osallistui Formula 1 -sarjaan ensimmäistä kertaa kaudella 2010.
Omistus

Vaikka talli käyttikin samaa nimeä kaikkien aikojen neljänneksi menestyneimmän tallin, Team Lotuksen kanssa, on se kuitenkin täysin eri talli. Lotus Racing on Malesian valtion, Lotus Carsin omistajan Protonin, Sepangin ratayhtiön, Air Asian, Naza Motorsin ja Malesian autoliiton yhteishanke. Malesian valtio tosin ei aio rahoittaa tallia muuten kuin Protonin välityksellä. Aluksi talli toimii Norfolkista, läheltä Lotus Carsin tehtaita, mutta myöhemmin tallin on tarkoitus rakentaa tilat Malesiaan Sepangin radan läheisyyteen. Kaudella 2010 tallin budjetti on noin 55 miljoonaa puntaa. Vuonna 2011 talli kilpaili nimellä Team Lotus. Kausilla 2012–2014 talli kilpaili nimellä Caterham F1 Team.
Historia > 2010 – Lotus Racing

6. joulukuuta 2009 Alex Yoong nimitettiin tallin nuorten kuljettajien kehitysohjelman johtajaksi.
Ensimmäisellä kaudellaan tallin kuljettajina toimivat Heikki Kovalainen ja Jarno Trulli. Talli ei ollut 13 tallin joukossa, jotka valittiin kilpailemaan kaudelle 2010. Elokuun alussa 2009 BMW Sauber -talli ilmoitti kuitenkin vetäytyvänsä Formula ykkösistä, jolloin sen tallipaikka annettiin Lotukselle. Talli ei onnistunut saavuttamaan pisteitä sijoittuen kuitenkin sijalle kymmenen MM-taulukossa. Tallin kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi Kovalaisen Japanin GP:stä ajama 12. sija.
Historia > 2011 – Team Lotus

Vuonna 2011 talli vaihtoi nimensä Team Lotukseksi. Kovalainen ja Trulli jatkoivat tallin kuljettajina. Kauden aikana talli jäi edellisen kauden tapaan ilman pisteitä. Tallin paras sijoitus kauden kisoissa oli 13:s sija, jonka Jarno Trulli ajoi kahdesti ja Heikki Kovalainen kerran. Pistetaulukossa talli sijoittui kymmenenneksi.
Historia > 2012–2013 – Caterham F1 Team

Ennen kauden alkua talli vaihtoi nimeään kaudelle 2012. Talli julkisti uuden autonsa, CT01:n 25. tammikuuta. Helmikuussa Caterham ilmoitti purkaneensa Jarno Trullin sopimuksen. Hänen tilalleen Kovalaisen tallikaveriksi otettiin Vitali Petrov  Caterhamin kausi ei alkanut Australiassa aivan suunnitelmien mukaan, sillä sekä Heikki Kovalainen että Vitali Petrov keskeyttivät kilpailun. Kauden päättävässä Brasilian kilpailussa Petrov saavutti tallin historian parhaan sijoituksen ajamalla 11:nneksi. Talli sijoittui tämän ansiosta valmistajien sarjan kymmenenneksi, mikä takasi tallille 7,5 miljoonan lisätulot ensi kaudelle.
Talli jatkoi kaudella 2013 kuljettajakaksikolla Charles Pic ja Giedo van der Garde.  Ensimmäistä kertaa talli menetti kymmenennen sijan tuomat palkintorahat sijoituttuaan kauden päätteeksi valmistajien sarjassa 11:nneksi saavuttamatta vieläkään ensimmäisiä pisteitään.
Historia > 2014 – Taloudelliset vaikeudet

Kaudeksi 2014 Caterham vaihtoi jälleen molemmat kuljettajansa valittuaan kilpakuljettajikseen Marcus Ericssonin ja Kamui Kobayashin.
27. kesäkuuta Caterhamin tallin perustaja Tony Fernandes ilmoitti tallin olevan myynnissä. Talli myytiin uusille sijoittajille mutta talli ajautui nopeasti talousvaikeuksiin. 22. lokakuuta 2014 Caterham Cars ajautui konkurssiin joten Caterhamin F1-tallin jatko kauden viimeisissä kilpailuissa oli epävarmaa.[lähde? ] Myöhemmin vahvistettiin että Caterham ei tule ajamaan USA:n GP:ssä ja Brasilian GP:ssä taloudellisien vaikeuksien vuoksi.
Konkurssin selvitysmies Finbarr O’Connell vahvisti marraskuussa, että talli osallistuu kauden päättävään Abu Dhabin GP:hen kerättyään joukkorahoituksella 2,3 miljoonaa euroa.
Vuonna 2015 talli pyyhittiin pois MM-sarjaan osallistuvien tallien listalta, joten tallin tarina tuli lopullisesti päätökseensä.
Tulokset kausittain

| Kausi | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Paalu- paikat | Nopeimmat kierrokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 10. | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2011 | 10. | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2012 | 10. | 20 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2013 | 11. | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2014 | 11. | 17 | 0 | 0 | 0 | 0 |
Suomalaisten saavutukset Caterham -tallissa

Heikki Kovalainen
Kaudet: 2010-2012
Kilpailut: 41
Voitot: 0
Palkintopallisijat: 0
Paras sijoitus: 12.
Pisteitä: 0
Henkilökunta

| Nimi | Tehtävä |
| --- | --- |
 Tony Fernandes: Tallipäällikkö
 Riad Asmat: Toimitusjohtaja
 Cyril Abiteboul: Tallipäällikkö
 Christijan Albers: Tallipäällikkö
 Manfredi Ravetto: Apulaistallipäällikkö
 Finbarr O’Connell: Selvitysmies
 Miodrag Kotur: Tiimimanageri
 Mike Gascoyne: Tekninen johtaja
 Mark Smith: Tekninen johtaja
 John Iley: Tekninen johtaja
 Lewis Butler: Pääsuunnittelija
 Elliot Dason-Barber: Aerodynamiikkajohtaja
 Marianne Hinson: Aerodynamiikkajohtaja
 Juan Pablo Ramirez: Kovalaisen/van der Garden kilpailuinsinööri
 Gianluca Pisanello: Trullin/Petrovin kilpailuinsinööri
 Tim Wright: Picin/Kobayashin kilpailuinsinööri
 Angel Baena: Ericssonin kilpailuinsinööri
Logot

Lotus Racingin logo 2010
Team Lotuksen logo 2011
Caterham F1 Team logo 2012–2013
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caterham F1 Team Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Caterham F1 Twitterissä
| --- | --- |
 Caterham F1 Team: 
 Avainhenkilöt: Tony Fernandes ·   Riad Asmat ·   Mike Gascoyne Kilpakuljettajat:9.  Marcus Ericsson ·  10.  Kamui Kobayashi Testikuljettajat: Robin Frijns ·   Alexander Rossi Formula 1 -autot: T127 ·  T128 ·  CT01 ·  CT03 ·  CT05: 
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:   Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:   AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):   Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth 
Jarno Trulli ja Heikki Kovalainen Malesian GP:n harjoituksissa kaudella 2010.
Bill Masterton Memorial Trophy

| Bill Masterton Memorial Trophy |
| --- | --- |
 Bill Masterton Memorial Trophy Hockey Hall of Famessa
Myönnetään:  pelaajalle, joka osoittaa parhaiten sisukkuutta, urheiluhenkeä ja omistautumista jääkiekolle
Jaettu:  1968–
Viimeisin voittaja:   Kris Letang Pittsburgh Penguins
Bill Masterton Memorial Trophy on NHL:n vuosittain jakama palkinto. Tämä myönnetään pelaajalle, joka osoittaa parhaiten sisukkuutta, urheiluhenkeä ja omistautumista jääkiekolle. Täten myöntämiseen voivat vaikuttaa vahvasti niin sanotut kaukalon ulkopuoliset tekijät. Palkinnon saajan valitsevat Professional Hockey Writers' Associationin paikallisosastot äänestyksellä NHL:n runkosarjan lopuksi.
Palkinto on nimetty Minnesota North Starsin pelaajan Bill Mastertonin kunniaksi. Masterton edusti urallaan ominaisuuksia, jotka on liitetty palkintoon. Hän kuoli 15. tammikuuta 1968 NHL-ottelussa taklauksen yhteydessä saamiinsa vammoihin.
Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat

1968 –  Claude Provost, Montréal Canadiens
1969 –  Ted Hampson, Oakland Seals
1970 –  Pit Martin, Chicago Black Hawks
1971 –  Jean Ratelle, New York Rangers
1972 –  Bobby Clarke, Philadelphia Flyers
1973 –  Lowell MacDonald, Pittsburgh Penguins
1974 –  Henri Richard, Montréal Canadiens
1975 –  Don Luce, Buffalo Sabres
1976 –  Rod Gilbert, New York Rangers
1977 –  Ed Westfall, New York Islanders
1978 –  Butch Goring, Los Angeles Kings
1979 –  Serge Savard, Montréal Canadiens
1980 –  Al MacAdam, Minnesota North Stars
1981 –  Blake Dunlop, St. Louis Blues
1982 –  Glenn Resch, Colorado Rockies
1983 –  Lanny McDonald, Calgary Flames
1984 –  Brad Park, Detroit Red Wings
1985 –  Anders Hedberg, New York Rangers
1986 –  Charlie Simmer, Boston Bruins
1987 –  Doug Jarvis, Hartford Whalers
1988 –  Bob Bourne, Los Angeles Kings
1989 –  Tim Kerr, Philadelphia Flyers
1990 –  Gord Kluzak, Boston Bruins
1991 –  Dave Taylor, Los Angeles Kings
1992 –  Mark Fitzpatrick, New York Islanders
1993 –  Mario Lemieux, Pittsburgh Penguins
1994 –  Cam Neely, Boston Bruins
1995 –  Pat LaFontaine, Buffalo Sabres
1996 –  Gary Roberts, Calgary Flames
1997 –  Tony Granato, San Jose Sharks
1998 –  Jamie McLennan, St. Louis Blues
1999 –  John Cullen, Tampa Bay Lightning
2000 –  Ken Daneyko, New Jersey Devils
2001 –  Adam Graves, New York Rangers
2002 –  Saku Koivu, Montréal Canadiens
2003 –  Steve Yzerman, Detroit Red Wings
2004 –  Bryan Berard, Chicago Blackhawks
2005 – ei voittajaa työsulun vuoksi
2006 –  Teemu Selänne, Mighty Ducks of Anaheim
2007 –  Phil Kessel, Boston Bruins
2008 –  Jason Blake, Toronto Maple Leafs
2009 –  Steve Sullivan, Nashville Predators
2010 –  José Théodore, Washington Capitals
2011 –  Ian Laperriere, Philadelphia Flyers
2012 –  Max Pacioretty, Montréal Canadiens
2013 –  Josh Harding, Minnesota Wild
2014 –  Dominic Moore, New York Rangers
2015 –  Devan Dubnyk, Minnesota Wild
2016 –  Jaromír Jágr, Florida Panthers
2017 –  Craig Anderson, Ottawa Senators
2018 –  Brian Boyle, New Jersey Devils
2019 –  Robin Lehner, New York Islanders
2020 –  Bobby Ryan, Ottawa Senators
2021 –  Oskar Lindblom, Philadelphia Flyers
2022 –  Carey Price, Montreal Canadiens
2023 –  Kris Letang, Pittsburgh Penguins
2024 –  Connor Ingram, Arizona Coyotes
Voittajat maittain: (1968-2024)
| Maa | Voittajien määrä |
| --- | --- |
 Kanada: 41
 Yhdysvallat: 9
 Ruotsi: 3
 Suomi: 2
 Tšekki: 1
Suomalaiset

Saku Koivu ja Teemu Selänne ovat ainoat suomalaiset palkinnon voittajat. Koivu sai Bill Masterton Memorial Trophyn kauden 2001–2002 päätteeksi palattuaan nopeasti pelikuntoon sairastuttuaan Non-Hodgkinin lymfoomaan (syöpä) ja Selänne 2005–2006 päätteeksi palattuaan polvivammasta huolimatta takaisin NHL:n parhaiden pelaajien joukkoon tehden 80 runkosarjaottelussa tehopisteet 40+50=90. Yksikään pelaaja ei ole voittanut palkintoa kahdesti, mutta joukkueittain eniten voittoja on Montréal Canadiensilla ja New York Rangersilla, kummallakin viisi.
José Théodoren lapsi kuoli vuonna 2009. Théodore pelasi kuitenkin kaudella 2009–2010 yhden uransa parhaista kausista. Hän lahjoitti rahaa jokaisesta torjunnasta, voitosta ja nollapelistä lasten sairaalalle. Summa oli lopulta 35 000 dollaria.
Teemu Selänne on viimeisin suomalaisvoittaja. Hän sai palkinnon palattuaan nopeasti NHL:än huipulle loukkaantumisestaan.