stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juna
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto – Junat
Raideliikenne
| --- | --- |
Rautatieliikenne:   rautatie  juna  rautatieasema  rautatieliikennepaikka  rautatiekalusto 
Metroliikenne:   metro  metroasema 
Raitioliikenne:   raitiovaunu  duoraitiovaunu  pikaraitiotie  museoraitiotie 
Turvalaitteet:   asetinlaite  kampiasetinlaite  kankiasetinlaite  opastin  releasetinlaite  tietokoneasetinlaite  varmistuslukko- ja opastinturvalaitos 
Raideleveys:   kapea  normaali  leveä 
Suomessa:   rautatieliikenne  rataverkko  raitioliikenne  lähijunaliikenne  metroliikenne  kapearaiteiset rautatiet  yritykset: VR  Fenniarail  Operail 
Suomen lähijunaliikenteessä on käytössä nykyaikaisia matalalattiaisia ja ilmastoituja moottorivaunuja vanhojen vaunujen ohella. Kuvassa P-linjalla oleva Sm4-yksikkö Helsingin asemalla.
Kolmen dieselveturin vetämä tavarajuna Oulun alueella.
Newag 14 WE
Karakoruminuunilintu

| Karakoruminuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  occipitalis
Kaksiosainen nimi
 Seicercus occipitalis  (Blyth, 1845) 
Synonyymit
 Phylloscopus occipitalis 

Katso myös
   Karakoruminuunilintu Wikispeciesissä   Karakoruminuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Seicercus occipitalis
Karakoruminuunilintu (Seicercus occipitalis) on uunilintujen heimoon kuuluva keskiaasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Uzbekistanin itäosan, Tadžikistanin länsiosan, Afganistanin pohjois- ja itäosat, sekä Himalajan vuorijonoa seuraten Pakistanin luoteisosaan, Kashmiriin ja Pohjois-Intiaan. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin talvehtimisseudulta Intian eteläosan Andhra Pradeshin Nelloresta vuonna 1845.
Ennen sadetta

| Ennen sadetta> Pred dozdot |
| --- | --- |
 Elokuvan englanninkielinen elokuvajuliste.
Ohjaaja:  Milčo Mančevski
Käsikirjoittaja:  Milčo Mančevski
Tuottaja:  Judy Counihan Cédomir Kolar (käännä suomeksi) Sam Taylor Cat Villiers
Säveltäjä:  Anastasia
Kuvaaja:  Manuel Teran
Pääosat:   Katrin Cartlidge  Rade Serbedzija  Grégoire Colin  Labina Mitevska 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Ranska  Makedonia 
Tuotantoyhtiö:   AIM Productions  Noé Productions  Vardar Film 
Ensi-ilta:  1994, Suomessa 1995
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti makedonia albania
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ennen sadetta (Pred dozdot) on Milčo Mančevskin käsikirjoittama ja ohjaama eurooppalainen draamaelokuva vuodelta 1994. Se kertoo 1990-luvun alun Jugoslavian hajoamissotien aikaisen kristittyjen ja muslimien välisen konfliktin vaikutuksista naapurivaltiossa Makedoniassa.
Juoni

Elokuva jakaantuu kolmeen episodiin, jotka liittyvät toisiinsa. Elokuva alkaa ja loppuu samalla kohtauksella, mottona ”Aika ei kuole. Ympyrä ei ole pyöreä”.
Parikymmentä vuotta ulkomailla asunut, Pulitzer-palkittu sotakuvaaja Aleksandar (Rade Serbedzija) palaa kotikyläänsä Makedoniaan, jossa viha on alkanut kyteä ortodoksikristittyjen ja albaanimuslimien välillä. Muita keskeisiä hahmoja ovat lontoolainen kuvatoimittaja Anne (Katrin Cartlidge), Aleksandarin rakastettu, ja kristittyjen vainoamaksi joutunut muslimityttö (Labina Mitevska), joka saa turvapaikan munkki Kirilin (Grégoire Colin) luota.
Vastaanotto

Ennen sadetta voitti Venetsian elokuvafestivaalien pääpalkinnon Kultaisen leijonan ja oli ehdolla Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Se palkittiin parhaana elokuvana myös Film Independent Spirit Awards -gaalassa ja sai palkintoja Venetsian lisäksi monilla muillakin elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti episodielokuvan onnistuvan parhaiten Makedoniaan sijoittuvissa alku- ja loppujaksossa, kun taas keskimmäinen Lontoo-episodi vaikuttaa melko irralliselta. ”Ulkoasultaan Ennen sadetta on uhkea elokuva. Nimimerkki Anastasian säveltämä etnishenkinen musiikki myötäilee hienosti Manuel Teranin täyteläisesti tallentamia karunkauniita Makedonian maisemia ja Lontoon vilkkaita katunäkymiä.” East European Film Bulletinin Konstanty Kuzma pitää elokuvan henkilöhahmoja jopa koomisen liioiteltuina ja musiikkiraitaa paisuteltuna, mikä tekee sodan kauhuista kertovan tarinan hieman epäuskottavaksi.
Aiheesta muualla

Ebert, Roger: Before The Rain RogerEbert.com.  10.3.1995. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)
Sönmez, Necati: The Rain Comes Again? – Macedonian director Milčo Mančevski interviewed Central Europe Review – CER.  30.4.2001. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)
Plastic Green Head

| Plastic Green Head Trouble |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Vince Wojno, Trouble
 Tyylilaji: stoner rock, heavy metal
 Kesto: 51.01
 Levy-yhtiö: Bullet Proof
Troublen muut julkaisut
| Manic Frustration 1992 | Plastic Green Head 1995 | Simple Mind Condition 2007 |
Plastic Green Head vuodelta 1995 on chicagolaisen Trouble-yhtyeen kuudes ja viimeinen 1990-luvulla julkaistu albumi. Tässä vaiheessa yhtye jätti Rick Rubinin levy-yhtiön Def Americanin, koska yhtiö laiminlöi Troublen promotoimisen. Plastic Green Head äänitettiin Indigo Ranch Studiosilla, jossa myös edellinen albumi Manic Frustration äänitettiin. Tyyliltään albumi on edellistä raskaampi, mutta sisältää vähemmän vaikutteita psykedeelisestä rockista. Albumin julkaisi levy-yhtiö Bullet Proof. Plastic Green Headilla on kaksi cover-kappaletta: ”Porpoise Song” (Gerald Goffin & Carole King) ja ”Tomorrow Never Knows” (The Beatles). ”Till the End of Time” on Yhdysvalloissa julkaistun version bonusraita.
Yhtyeen kokoonpano albumilla

Eric Wagner – ­laulu
Rick Wartell –­ kitara
Bruce Franklin –­ kitara
Ron Holzner –­ basso
Barry Stern –­ rummut
Kappalelista

Plastic Green Head – 3.34
The Eye – 4.20
Flowers – 4.20
Porpoise Song – 4.40
Opium-eater – 4.25
Hear the Earth – 3.59
Another Day – 4.53
Requiem – 4.52
Below Me – 3.37
Long Shadows Fall – 2.44
Tomorrow Never Knows – 5.23
Till the End of Time – 4.08
Aiheesta muualla

Plastic Green Head Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Plastic Green Head Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Himalajansieppokerttu

| Himalajansieppokerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  xanthoschistos
Kaksiosainen nimi
 Seicercus xanthoschistos  (Gray, 1846) 
Synonyymit
 Phylloscopus xanthoschistos 

Katso myös
   Himalajansieppokerttu Wikispeciesissä   Himalajansieppokerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Himalajansieppokerttu (Seicercus xanthoschistos) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Himalajansieppokerttua tavataan Himalajan alueella Pakistanista Myanmariin. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultauunilintu

| Kultauunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  ricketti
Kaksiosainen nimi
 Seicercus ricketti  (Slater, 1897) 
Synonyymit
 Phylloscopus ricketti 

Katso myös
   Kultauunilintu Wikispeciesissä   Kultauunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultauunilintu (Seicercus ricketti) on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Kiinan keski-, itä- ja eteläosat ja Laosin sekä Vietnamin pohjoisosan. Henry Horrocks Slater kuvaili lajin holotyypin Kaakkois-Kiinan Fujianin luoteisosan Kuan-t’unista vuonna 1897.
Anna Deavere Smith

Smith vuonna 2009
Anna Deavere Smith (s. 18. syyskuuta 1950 Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä, professori, kirjailija, käsikirjoittaja ja journalisti.
Smith on uransa aikana muun muassa tehnyt sosiaalisia ongelmia käsitteleviä monologeja, opettanut korkeakouluissa ja näytellyt televisiosarjoissa (kuten sarjoissa Nurse Jackie ja West Wing) sekä elokuvissa (joista esimerkkeinä Philadelphia ja The American President).
Sukujuuret

Smith syntyi afroamerikkalaiseen perheeseen Baltimoressa Marylandissa vuonna 1950. Geenitestin mukaan hänen syntyperänsä on 48,9 % afrikkalaista ja 50,7 % eurooppalaista. Hänen eurooppalaisesta syntyperästään suurin osa on englantilaista, mutta hänellä on myös muun muassa kaukaista suomalaista perimää.
Wolfsonin historiapalkinto

Wolfsonin historiapalkinto (engl. Wolfson History Prize) on vuosittain Britanniassa jaettava kirjallisuuspalkinto. Sen tarkoituksena on "edistää ja rohkaista korkeatasoista kansantajuista historiankirjoitusta". Palkintolajeja on kaksi: kirjapalkinto, jota jaetaan tavallisesti kaksi vuodessa, sekä tuotantopalkinto, jota myönnetään silloin tällöin tunnustuksena elämäntyöstä historiankirjoituksen hyväksi. Palkintoa on jaettu vuodesta 1972, ja palkintosummat ovat vaihdelleet 3 000 ja 20 000 punnan välillä.
Wolfsonin säätiö

Rahapalkintoa jakaa Wolfsonin säätiö, joka on perustettu vuonna 1955. Hyväntekeväisyyssäätiö tukee vuosittain erilaisia tieteen, teknologian, lääketieteen, opetuksen ja taidealan projekteja noin 35 miljoonalla punnalla. Säätiön perusti postimyynnillä rikastunut juutalainen liikemies sir Isaac Wolfson (1897-1991).
Säännöt

Kilpailuun osallistuvien historioitsijoiden on oltava Britannian kansalaisia palkintoa myönnettäessä. Ehdolla olevan kirjan tulee olla julkaistu sinä kalenterivuonna, jona kilpailu järjestetään. Kirjan on täytettävä akateemiset kriteerit mutta oltava silti kansantajuinen ja helposti lähestyttävä.
Voittajat valitsee tuomaristo, joka koostuu neljästä Britannian akatemian jäsenestä. Palkinnot julkistetaan kilpailuvuotta seuraavan vuoden kesänä. Kilpailussa ei ole virallista karsintavaihetta.
Luettelo tuotantopalkinnon saaneista

1978 – Howard Colvin 7 000 puntaa
1981 – Owen Chadwick 7 000 puntaa
1982 – Steven Runciman 8 000 puntaa
1996 – Eric Hobsbawm 15 000 puntaa
1999 – Asa Briggs 15 000 puntaa
2001 – Roy Jenkins 15 000 puntaa
2004 – Christopher Bayly 15 000 puntaa
Nintendogs

| Nintendogs |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisija:  Nintendo
Tuottaja:  Hideki Konno
Suunnittelija:  Shigeru Miyamoto
Julkaistu:  JP 21. huhtikuuta 2005NA 22. elokuuta 2005EU 7. lokakuuta 2005
Lajityyppi:  simulaatio
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Nintendo DS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Nintendogs on lemmikkieläin-simulaatiopeli Nintendo DS -käsikonsolille, joka julkaistiin vuonna 2005. Pelaaja voi sekä hoitaa, että leikkiä virtuaalisen koiransa kanssa kosketusnäytön ja mikrofonin avulla. Aluksi peliä suunniteltiin Nintendo GameCubelle, mutta tehtiinkin lopulta DS:lle.[lähde? ] Pelin demo nähtiin ensi kerran vuoden 2004 E3-messuilla. Yhdessä vaiheessa pelin pohjoisamerikkalaisen version nimi oli Puppy Times, mutta nimi vaihdettiin ennen julkaisua.[lähde? ]
Julkaisuversiot

Pelistä on olemassa useita versioita, joista seuraavat on julkaistu Suomessa: Labrador and Friends, Dachshund and Friends, Chihuahua and Friends ja Dalmatian and Friends.[lähde? ]
Amerikassa on julkaistu yllä mainittujen lisäksi Best Friends-versio, joka sisältää aluksi 6 suosituinta Nintendogs-rotua. Japanissa Labrador and Friends on julkaistu nimellä Shiba and Friends.
Pelaaminen > Aloittaminen

Peli alkaa, kun pelaaja saapuu kenneliin ja hankit ensimmäisen pentusi. Kussakin pelin versiossa on aluksi saatavilla kuudesta koirarodusta sekä uroksia että naaraita ja muutamia värimuunnoksia. Keräämällä koulutuspisteitä kenneliin tulee uusia rotuja. Aluksi pelaajalla on käytössään tuhat puntaa, josta noin puolet menee koiran ostoon. Kun pelaaja on valinnut ensimmäisen pentunsa, on aika viedä se kotiin. Ennen kuin sitä voi kävelyttää tai käyttää kilpailuissa, on koira nimettävä ja opetettava istumaan. Peli kertoo, kuinka pentu nimetään, ja kuinka sille opetetaan temppuja.
Pelaaminen > Hoito

Kun pelaaja on tehnyt yllä mainitut asiat, hänen tehtäväkseen annetaan pennun hoito ja koulutus. Pentuasi voi rapsuttaa käyttämällä kosketusnäyttöä ja stylus-kynää. Kun pentu on likainen, nälkäinen tai janoinen, pelaajan täytyy hoitaa asiat kuntoon niin pian kuin mahdollista.
Pelaaminen > Esineet (Supplies)

Täällä säilytetään kaikki koiran lelut (toys), urheiluvälineet (sports), vaatetarvikkeet (accessories), ruoka- ja pesutarpeet (care), äänilevyt (music), kellot (clock) sekä muut tavarat (etc.), jotka pelaaja löytää lenkiltä.
Pelaaminen > Ulkoiluttaminen (Go out)

Täällä voi viedä koiran lenkille (walk), käydä kaupassa (shopping), ilmoittaa koiran kilpailuun (contests), tavata toisia koiria Haukkutilassa (Bark Mode) tai tarkistaa tietoja (info).
•Kävelyttäminen: Piirrä ensin kartalle reitti. Kartalla on kysymysmerkkejä (toiset koirat ja lahjat), kaksi puistoa, kaksi pikkukauppaa (discount shop) ja agilityhalli.
•Ostokset: Pelaaja voi käydä viidessä erilaisessa liikkeessä, tarvikepuodissa (Pet supply), kirpputorilla (Secondhand shop), kennelissä (Kennel), remonttitalossa (Interior decorator) ja koirahotellissa (Dog Hotel).
•Kilpailut (Contests)
Pelaaja voi ilmoittaa koirasi kolmeen erilaiseen kilpailuun: Frisbee-, Agility- ja Tottelevaisuuskisaan. Jokaisessa kilpailussa on viisi luokkaa: Aloittelijat, Avoin luokka, Asiantuntijat, Mestarit ja Suurmestarit. Kaikissa luokissa on omat aika- ja pisterajat,jotka täytyy ylittää päästäkseen seuraavaan luokkaan. Jos et saa tiettyä pistemäärää, sinut pudotetaan alemmalle tasolle.
•Haukkutila (Bark Mode)
Pelaaja tapaa täällä toisia koiria ja vaihtaa lahjoja.
•Info
Täällä voi muun muassa tarkistaa Koulutuspisteet.
Vastaanotto

Peli on saanut hyviä arvosteluja. Arvostetussa japanilaisessa Famitsu-pelilehdessä peli sai täydet 40/40 pistettä, mihin on yltänyt vain 12 muuta peliä.
Yleisin kritiikki peliä kohtaan on tullut sen toistuvuudesta ja lyhyestä päivittäisestä pelattavuudesta: koira jaksaa oppia päivässä vain muutaman tempun eikä jaksa lenkkeillä loputtomiin.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Nintendogs MobyGamesissa (englanniksi)
Nintendogsin virallinen sivusto
Psalm 9

| Psalm 9 Trouble |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Bill Metoyer, Brian Slagel, Trouble
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 43.17
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Troublen muut julkaisut
|   | Psalm 9 1984 | The Skull 1985 |
Psalm 9 (1984) on chicagolaisen Trouble-yhtyeen esikoisalbumi. Sitä pidetään yhtenä doom metalin klassikoista. Yhtye oli juuri päässyt Metal Blade Records -levy-yhtiölle. Alun perin albumi oli nimilevy, mutta sitä alettiin kutsua kuuluisan toiseksi viimeisen kappaleen mukaan nimellä "Psalm 9". Siinä lainataan psalmia 9: "The lord will be a refuge for the oppressed, a refuge in times of trouble" (suom. "Herra on sorrettujen turva, hän on suoja ahdingon aikana"). Myöhemmissä painoksissa Psalm 9 lisättiin kanteen. Psalm 9:n tyylissä yhdistyvät 1960–1970-lukujen rock ja Black Sabbathin kaltainen hitaampi heavy metal. Albumin tunnelma on painostava ja äänimaailma raskas. Sanoituksissaan Eric Wagner käsittelee kristinuskon lisäksi kantaa ottavasti sellaisia aiheita kuin sotaa kappaleessa "Bastards Will Pay". Tales of Brave Ulysses on cover Cream-yhtyeen kappaleesta, jonka on kirjoittanut Eric Clapton.
Kappaleet

The Tempter – 6.36
Assassin – 3.13
Victim of the Insane – 5.09
Revelation (Life or Death) – 5.05
Bastards Will Pay – 3.44
The Fall of Lucifer – 5.43
Endtime – 4.56
Psalm 9 – 4.48
Tales of Brave Ulysses – 4.00
Kokoonpano

Eric Wagner – ­laulu
Rick Wartell –­ kitara
Bruce Franklin –­ kitara
Sean McAllister –­ basso
Jeff Olson – rummut
Arviot

Allmusic:
Säihkyuunilintu

| Säihkyuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  laetus
Kaksiosainen nimi
 Seicercus laetus  (Sharpe , 1902) 
Synonyymit
 Phylloscopus laetus 

Katso myös
   Säihkyuunilintu Wikispeciesissä   Säihkyuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Säihkyuunilintu (Seicercus laetus) on uunilintujen heimoon kuuluva keskiafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Ugandan lounaisosan, Burundin ja Ruandan länsiosat sekä Zairen itä- ja koillisosat. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Ugandan Ruwenzorin vuoristosta vuonna 1902.
Purouunilintu

| Purouunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  magnirostris
Kaksiosainen nimi
 Seicercus magnirostris  (Blyth, 1843) 
Synonyymit
 Phylloscopus magnirostris 

Katso myös
   Purouunilintu Wikispeciesissä   Purouunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Purouunilintu (Seicercus magnirostris) on uunilintujen heimoon kuuluva keskiaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Afganistanin koillisosista ja Kashmirista itään Himalajaa seuraten Bhutaniin, Etelä- ja Keski-Kiinaan sekä Myanmarin pohjoisosaan. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin talvehtimisseudulta Intian Kalkuttasta vuonna 1843.
Yorktownin piiritys

Yorktownin piiritys tai Yorktownin taistelu oli 28. syyskuuta – 19. lokakuuta 1781 käyty piiritys amerikkalais-ranskalaisten ja brittien välillä Yhdysvaltain vapaussodassa. Piiritys päättyi brittien antautumiseen.
Yorktownin piiritys oli vapaussodan huipentuma ja amerikkalaisten voitto johti Yhdysvaltain itsenäistymiseen. Amerikkalaiset vangitsivat kenraali Charles Cornwallisin ja yli 7 000 sotilasta.
Taustat > Ranskalaisvahvistukset

Brittijoukkojen ylipäälliköksi vuonna 1778 nimetty Henry Clinton keskitti mahdollisimman paljon brittien voimista vapaussodan eteläisille taistelukentille. Kenraali Charles Cornwallisin johtama brittiarmeija valtasi Savannah’n ja Charlestonin kesän 1780 aikana. Clinton uskoi Cornwallisin pystyvän erottamaan eteläiset siirtokunnat pohjoisista ja supistamaan siirtokuntien armeijan ylipäällikkö George Washingtonin huoltokuljetuksia ja lisävahvistuksia.
Washingtonin armeijan eteläisiä joukkoja johtanut kenraali Horatio Gates menestyi huonosti ja hänen armeijansa joutui pakenemaan Etelä-Carolinassa käydyn Camdenin taistelun jälkeen elokuussa 1780. Saamaton Gates korvattiin myöhemmin kenraali Nathanael Greenellä, joka värväsi uuden armeijan. Greenen ansiot eteläisillä sotanäyttämöillä nostivat siirtokuntien armeijan mahdollisuuksia kääntää sota amerikkalaisten eduksi. Talvella 1781 Cornwallisin joukot jättivät Pohjois-Carolinan Greenen painostuksesta ja aloittivat siirtymisen kohti Virginiaa.
Vuoden 1780 aikana Ludvig XVI lähetti 6 000 ranskalaista sotilasta tukemaan Washingtonin armeijaa. Joukot saapuivat Rhode Islandille Rochambeaun kreivin alaisuudessa ja liittyivät amerikkalaisiin joukkoihin. Alkuperäisen suunnitelman mukaan ranskalais-amerikkalaisen armeijan tarkoitus oli iskeä brittien hallitsemaa New Yorkia vastaan.
Taustat > Laivastojen kohtaaminen Chesapeakenlahdella

Länsi-Intiasta saapunut amiraali François Joseph Paul de Grassen laivasto-osasto purjehti elokuussa 1781 Chesapeakenlahdelle Virginiaan New Yorkin sijaan. Syynä muutokseen oli Cornwallisin brittijoukkojen asettuminen Yorktownin kaupunkiin. Laivastoon kuului 24 linjalaivaa ja kuusi fregattia. Merimiesten määrä oli 19 000 ja aseistukseen kuului 1 600 kanuunaa. De Grassen lippulaiva Ville de Paris oli varustettu 110 tykillä ja oli oman aikakautensa suurin sota-alus.
Heti ranskalaislaivaston saapumisen jälkeen brittiläisen kontra-amiraali Thomas Gravesin johtama laivasto purjehti Chesapeakenlahdelle. Laivastoon kuului 19 linjalaivaa ja kahdeksan fregattia sekä 13 000 merimiestä ja vähintään 1 400 kanuunaa.
Kolmipäiväisen taistelun jälkeen de Grassen laivasto ajoi englantilaisalukset takaisin merelle Samanaikaisesti Virginiaa kohti marssi ranskalais-amerikkalainen armeija, joka piti Philadelphian kaduilla suuren paraatin.
Piiritys

Cornwallisin armeija käytti useita viikkoja Yorktownin ja Yorkjoen toisella puolella olevan Gloucester Pointin ympäristöjen linnoittamiseen. Sotilaat polttivat erillään olevien ulompien puolustuslinjojen ympäriltä aluskasvillisuutta ampuma-aloilta. Sisemmät rintamalinjat olivat huomattavasti vahvempia. Ne käsittivät toisiinsa yhteydessä olevia juoksuhautoja, redutteja ja vahvan patteriston. Cornwallisin käytössä oli kaikkiaan 65 kenttätykkiä, joista suurimmat oli tuotu brittialuksilla.
Washingtonin joukot siirtyivät lähemmäs Cornwallisin asemia 28. syyskuuta. Aluksi syntyi pieniä paikallisia taisteluita, kun amerikkalaisten etupartiot joutuivat kosketuksiin brittien ulompien puolustuslinjojen kanssa. Samaan aikaan kun ranskalais-amerikkalainen armeija saapui Yorktownin ulkopuolelle, Cornwallis sai viestin kenraali Clintonilta, joka lupasi lähettää täydennysjoukkoja ja laivaston paikalle. Uutinen sai Cornwallisin jatkamaan taistelua. Hän kuitenkin määräsi joukkonsa luopumaan lähes kaikista ulommista puolustuslinjoista ja keskittyi sisemmän rintamalinjan puolustamiseen. Cornwallisin tilannetta huononsi se, että ranskalaiset alukset sulkivat pääsyn Chesapeakenlahdelle ja Atlantille. Juomakelvoton vesi ja niukat muonavarat lisäsivät sairauksia brittijoukkojen keskuudessa ja heikensivät puolustuskykyä. Cornwallisin armeijan passiivisuus antoi viholliselle hyvän tilaisuuden ympäröidä alue myös mantereen puolelta ilman, että britit olisivat yrittäneet tunkeutua läpi.
Lokakuun ensimmäisen viikon aikana ranskalais-amerikkalaiset joukot olivat täysin saartaneet brittisotilaat. Washingtonin tykistö pommitti brittien asemia, ja hänen sotilaansa kaivoivat juoksuhautoja päästäkseen tunkeutumaan brittien tärkeimpiin tukikohtiin. Lokakuun kolmannella viikolla amerikkalaiset valtasivat suurimman osan brittien puolustusasemista ja asettivat tykkinsä niin, että ne pystyivät tulittamaan Cornwallisin asemia. Britit pyrkivät vastahyökkäykseen, mutta amerikkalaistykistö ja pakomahdollisuuksien puuttuminen sai Cornwallisin antautumaan 19. lokakuuta 1781.