Antikytheran kone
Alkuperäinen laite > Takapaneeli > Pimennyskalenteri

Saros-jakson osoitin
Saros-jaksoa käytetään auringon- ja kuunpimennysten ennustamiseen. Jakson pituus on noin 223 kuukuukautta tai noin 18 vuotta, 11 kuukautta ja 8 tuntia, ja sen kuluttua pimennykset toistuvat suunnilleen samanlaisina ja samassa järjestyksessä. Toisin sanoen havaittu kuunpimennys toistuu samanlaisena 223 täysikuuta myöhemmin ja havaittu auringonpimennys 223 uuttakuuta myöhemmin. Tämä johtuu siitä, että Auringon ja Kuun keskinäiset sijainnit toistuvat kyseisen jakson välein.lähde?
Saros-jakson osoitin oli akselissa G ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m3 → e3 — e4 → f1 — f2 → g1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö muodostui nelikehäisestä spiraalista, jossa oli 223 solua eli yksi solu jakson jokaista kuukautta kohti. Osoitin toimi samalla tavalla kuin Metonin jakson osoitin: Sen päässä oli tappi, joka kulki spiraalissa kiertäneessä urassa, kun kampea veivattiin. Osoittimen varsi piteni, kun osoittimen pää siirtyi spiraalin uloimpiin kehiin. Kun osoitin päätyi spiraalin loppuun, se piti siirtää käsin takaisin alkupisteeseen.lähde?
Auringon- ja kuunpimennykset oli merkitty lyhenteillä niihin soluihin, joita vastaavina kuukausina pimennykset tapahtuivat. Soluissa saattoi olla merkittynä myös kummatkin pimennykset, jos ne tapahtuivat saman kuukauden aikana. Tällöin kuunpimennys on aina merkitty ensin, mikä johtuu siitä, että auringonpimennykset tapahtuivat aina käytetyn kuukalenterin kuukausien lopussa. Jakson kuukausista 51 kuukautta käsittää yhden tai useamman pimennyksen. Nämä kuukaudet on merkitty solun alalaitaan juoksevalla kirjaintunnisteella Α – Ω (koska pimennyksiä oli jaksossa enemmän kuin aakkosissa kirjaimia, samat kirjaimet toistuvat). Pimennyksiä on yhteensä 65, ja niistä 38 on kuunpimennyksiä ja 27 auringonpimennyksiä. Jaksossa pimennyksiä osuu joskus myös peräkkäisille kuukausille, mutta muutoin pimennysten välissä oli yleensä noin 5–6 kuukauden pimennyksetön aika. Pimennykset oli merkitty soluihin seuraavin lyhentein:
| Merkintä | Tarkoitus | Selitys |
| --- | --- | --- |
| Σ | ΣΕΛΗΝΗ (Selēnē, ”Kuu”) | Kuunpimennys. |
| Η | ΗΛΙΟΣ (Hēlios, ”Aurinko”) | Auringonpimennys. |
| Η\Μ | ΗΜΕΡΑΣ (Hēmeras, ”päivällä”) | Niille kuunpimennyksille, jotka tapahtuivat päiväsaikaan eli eivät olleet nähtävissä. Ei merkitty päivällä tapahtuville auringonpimennyksille. |
| Ν\Υ | ΝΥΚΤΟΣ (Nyktos, ”yöllä”) | Niille auringonpimennyksille, jotka tapahtuivat yöaikaan eli eivät olleet nähtävissä. Ei merkitty yöllä tapahtuville kuunpimennyksille. |
| ω\ρ | ωρα (ōra, ”tunti”) | Merkitty lyhennemerkillä, joka yhdisti ω:n ja ρ:n. Merkintää seurasi luku, joka ilmoitti tunnin, jolloin pimennys tapahtui. Kellonaika oli annettu 12 tunnin asteikolla lukuna Α – ΙΒ (1–12). Ensimmäinen tunti alkoi auringonnoususta tai -laskusta. Päivä ja yö on mahdollisesti oletettu yhtä pitkiksi ikään kuin päiväntasaajalla, jolloin kummankin tunnit ovat yhtä pitkiä. Tuntia korjattiin erillisen ekseligmos-osoittimen osoittamalla tuntimäärällä. |
Koko pimennyskalenteri on rekonstruoitu spiraalin kierroksittain ja kuukausittain seuraavasti (kellonajat on merkitty vain pimennyksille, joille ne on voitu rekonstruoida):
Ekseligmos-osoitin
Ekseligmos-osoitin ilmaisi, kuinka monta tuntia pimennyksen ajoitukseen oli lisättävä. Tämä johtuu siitä, että saros-jakso ei ole tasapäiviä vaan noin kahdeksan tuntia yli.lähde?
Ekseligmos-osoitin oli akselissa I ja pyöri kammen akselista A alkaen hammasrattaiston a1 → b1 — b2 → l1 — l2 → m1 — m3 → e3 — e4 → f1 — f2 → g1 — g2 → h1 — h2 → i1 liikuttamana. Osoittimen pyöreä näyttö oli jaettu kolmeen sektoriin, joista ensimmäinen oli ilmeisesti tyhjä, toisessa oli luku Η (8) ja kolmannessa luku ΙϚ (16), mikä ilmaisi lisättävien tuntien määrän. Samalla pimennys siirtyi edellisestä 120 astetta lännemmäksi jokaista kahdeksaa tuntia kohden, eli se ei välttämättä ollut näkyvissä samasta paikasta.lähde?