stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiljusen herrasväki (elokuva)
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Helsingissä

Malmin lentokenttä (Kiljusten lähtö Helsinkiin)
Hotelli Vaakuna ja sen vastaanottotiski, aula, ruokasali, presidenttisviitti ja ravintolan kabinetti, Asema-aukio 2 (hotelli)
Mannerheimintie Eduskuntatalon edustalla - Kaivokatu (autoajelu)
puhelinkioski Mikonkadulla (puhelinkioski)
Mannerheimin ratsastajapatsas, nyk. Mannerheiminaukiolla (Mökö ja Luru "ratsastamassa")
Karamzininkatu (poliisiautot)
Mannerheimintie - Aleksanterinkatu - Esplanadinpuisto (poliisit ajavat Kiljusia takaa)
Esplanadin puiston lava (poliisisoittokunta)
Kauppatori (Kiljuset matkalla Suomenlinnaan)
Kaupungintalon parveke, Pohjoisesplanadi 11-13 (ylipormestarin puhe)
Helsingin edustan merialue (laivamatkat Suomenlinnaan ja Korkeasaareen)
Suomenlinna (Kiljuset Suomenlinnassa)
Katariinankatu - Aleksanterinkatu - Snellmaninkatu - Liisankatu - II linja - Kasarmikatu - Unioninkatu - Siltasaarenkatu - Sturenkatu (raitiovaunumatka)
Kasarmikatu 22 (poliisiautot lähtevät)
Linnanmäen puisto (puisto)
Linnanmäen huvipuisto, Tivolikuja 1 (huvipuisto)
Korkeasaaren eläintarhan kameliaitaus, apinatalo ja ravintola (Kiljuset Korkeasaaressa)
Senaatintori (vapautetut eläimet)
Katajanokan kasino / Kasino, Laivastokatu 1 (ylipormestarin juhlat)
Hanasaaren hiilikasat (pojat laskevat mäkeä)
Sörnäisten rantatie (matka teatteriin)
Suomenlinnan vankilamuseo (vankilamuseo)
Salli Pallasmaan koti, Maamiehentie 2 P (Plättä nukkuu)
Valtionarkiston (nyk. Kansallisarkiston) vanha tutkijasali ja neuvonta, Rauhankatu 17 (Valtionarkisto)
A lehdet Oy, Hitsaajankatu 10 (Oma Liesi -lehden toimitus)
linja 3:n raitiovaunu keskustassa (raitiovaunu)
liikenteen valo-ohjauskeskus, Nervanderinkatu (raitiovaunujen valvontakeskus)
Vekkula ja Naurutalo, Linnanmäen huvipuisto (huvipuisto)
poliisilaitos, Pieni Roobertinkatu 1-3 (sellin ovet suljetaan)
Suomi-Filmi Oy:n pääkonttori, Bulevardi 12 (Häyrysen toimisto)
hissi, Pohjoisranta 12 (BBC:n pääjohtaja hississä)
Oy Mainos-TV-Reklam Ab:n tv-studio 3, kahvila, käytävät ja tarkkaamo, Ilmalantori 2 (Kiljuset televisioyhtiössä)
Reinhold Kukkasjärven asunto, Laivastokatu 14 A 6 (päätoimittaja Puputin koti)
Svenska Teaternin aula, katsomo, näyttämö ja orkesterimonttu, Pohjoisesplanadi 2 (Kiljuset teatterissa)
Satamakatu 3 (lentokentän terminaali, päätoimittaja Puputin huone, Kiljuset sellissä)
Filminor Oy:n toimisto, Laivastokatu 8-10 (uutistenlukija)
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 6.5.1984 | MTV1 | 899 000 |
| 15.2.1987 | TV3 |  |
| 5.1.1994 | MTV3 | 153 000 |
| 6.12.2004 | MTV3 |  |
| 4.1.2008 | MTV3 |  |
| 27.6.2015 | MTV3 |  |
Kyparissos

Kyparissos (m.kreik. Κυπάρισσος, lat. Cyparissus; ”Sypressi”) tai Kypárissos (kreik. Κυπάρισσος) voi viitata seuraaviin:
Kyparissos, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
Kyparissos, antiikin aikainen kaupunki Fokiissa Kreikassa
Kyparissia eli Kyparissos, antiikin aikainen kaupunki Messeniassa Kreikassa
Kypárissos, kylä Kreetan saarella Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä
Käärmekotkat (alaheimo)

| Käärmekotkat |
| --- | --- |
 Harjakotka (Spilornis cheela)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Käärmekotkat Circaetinae  Blyth, 1849
Suvut
 Käärmekotkat Circaetus  Dryotriorchis  Pithecophaga  Harjakotkat Spilornis  Terathopius 
Katso myös
   Käärmekotkat (alaheimo) Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Käärmekotkat (Circaetinae) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintujen alaheimo. Siihen kuuluu viisi sukua, joita tavataan vain Vanhassa maailmassa.
Useimpien käärmekotkalajien kynnet ovat lyhyet ja vahvat, ja soveltuvat hyvin kiinnipitämiseen sekä nopealiikkeisten, myrkyllistenkin käärmeiden tappamiseen. Käärmekotkat eivät ole immuuneja käärmeenmyrkkyä vastaan, joten käärmeen tappamiseen tarvitaan ketteryyttä, ja myös säärien paksut suomut saattavat suojata lintua jonkin verran. Käärmekotkien koko vaihtelee paljon. Filippiinienkotka on yksi maailman suurimmista kotkalajeista, kun taas pienin laji pikkuharjakotka ei kasva suurta varpushaukkaa kookkaammaksi, ja kuuluu kotkista pienimpiin.
Käärmekotkat elävät pääosin Afrikassa ja Aasiassa, mutta käärmekotkaa tavataan myös Euroopassa. Useimmat käärmekotkalajeista suosivat ravinnokseen etenkin käärmeitä ja sammakoita sekä muita matelijoita, sen sijaan nisäkkäitä ja lintuja ne eivät yleensä syö. Poikkeuksena on filippiinienkotka, joka saalistaa muun muassa apinoita ja sarvinokkia.
Suvut

Käärmekotkat Circaetus
Dryotriorchis
Pithecophaga
Harjakotkat Spilornis
Terathopius
Kultapöllö

| Kultapöllö |
| --- | --- |
 Kultapöllö Costa Rican sademetsässä.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kultapöllöt Pulsatrix
Laji::  perspicillata
Kaksiosainen nimi
 Pulsatrix perspicillata  Latham, 1790 
Katso myös
   Kultapöllö Wikispeciesissä   Kultapöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultapöllö (Pulsatrix perspicillata) on suuri pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa seuraavissa maissa: Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guyanassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa.
Kuvaus

Kultapöllön pituus on 46 cm ja paino 850 grammaa. Se on selvästi ruskea päältä, päästä ja ylärinnasta, naamassa on valkeita merkkejä ja alapuoli on vaaleanruskea. Silmät ovat keltaiset ja nokka vaalea. Nuori lintu erottuu selvemmin kuin aikuinen, sillä se on täysin valkoinen lukuun ottamatta suklaanruskeaa naamakiehkuraa.
Käyttäytyminen

Kultapöllö on yölintu ja elää vanhoissa metsissä. Se pesii vuoraamattomassa puunkolossa, johon se munii kaksi valkoista munaa. Se saalistaa nisäkkäitä, jopa sitä itseään suurempia kolmivarvaslaiskiaisia, suuria hyönteisiä ja lintuja, esimerkiksi pieniä pöllöjä. Sen ääntely on matalaa huhuilua ”BUU buu buu buu buu”, joka vaimenee ja nopeutuu.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät, suot, kuivat ja kosteat savannit, joet ja purot sekä viljelmät.
Alalajit

Sillä on kuusi alalajia:
Pulsatrix perspicillata boliviana, L. Kelso, 1933
Pulsatrix perspicillata chapmani, Griscom, 1932
Pulsatrix perspicillata perspicillata, (Latham, 1790)
Pulsatrix perspicillata pulsatrix, (Wied-Neuwied, 1820)
Pulsatrix perspicillata saturata, Ridgway, 1914
Pulsatrix perspicillata trinitatis, Bangs & T. E. Penard, 1918
Lähikuva päästä.
Emot ja poikanen Lontoon eläintarhassa, Britannia.
Kultapöllö syö saalistaan.
Kaksi aikuista ja yksi nuori lintu vankeudessa.
Kyyjärven Kyky

| Kyyjärven Kyky |
| --- | --- |

Perustettu:  1945
Kapasiteetti:  400 istumapaikkaa
Puheenjohtaja:   Juha Eteläkari
Kyyjärven Kyky on 1945 perustettu yleisseura. Seuran lajeina ovat tällä hetkellä: lentopallo, jalkapallo, pesäpallo, yleisurheilu ja yhdistelmäjaoston alaisuudessa hiihto, soutu –ja melonta sekä tikkaurheilu. Seuran miesten lentopallojoukkue nousi kaudeksi 2022–2023 Mestaruusliigaan.
Aiheesta muualla

Kyyjärven Kyky
Lassenius

Lassenius on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Mauritz Lassenius (1865–1952), juristi ja yritys- ja järjestöjohtaja, laamannin arvonimi
Torbjörn Lassenius (s. 1931), lääkäri ja entinen kymmenottelija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kunio Maekawa

International House of Japan, Kunio Maekawa, Junzō Sakakura & Junzō Yoshimura, 1955
Tōkyō bunka kaikanin betonibrutalistinen julkisivu
Kunio Maekawa (jap. 前川國男, Maekawa Kunio, 14. toukokuuta 1905 Niigata – 27. kesäkuuta 1986 Tokio) oli japanilainen arkkitehti. Hänellä oli keskeinen rooli japanilaisen modernin arkkitehtuurin synnyssä ja kehityksessä. Etenkin Le Corbusierilla oli huomattava vaikutus hänen töihinsä.
Elämä ja työt

Maekawa opiskeli Tokion yliopistossa. Hän lähti valmistuttuaan vuonna 1928 Le Corbusierin manifestin L'Art Decoratif d'Aujourd'hui (1925) innoittamana Pariisiin työskentelemään Corbusierin ateljeessa, jossa hän vietti kaksi vuotta. Pariisissa vietetyllä ajalla oli ratkaiseva vaikutus hänen ajatteluunsa: hän omaksui Le Corbusierilta modernismin tärkeimmät periaatteet ja ”ymmärsi modernismin formaalien tyylisääntöjen sijaan pikemminkin tavaksi tuottaa uutta, ja kykeni siten vakuuttavasti mukauttamaan sen japanilaiseen kontekstiin sopivaksi”. Palattuaan Japaniin hän siirtyi maahan asettuneen tšekkoslovakialaisen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistoon vuosiksi 1930–1935, minkä jälkeen hän perusti oman arkkitehtitoimistonsa. Myöhemmin hänen toimistossaan työskenteli myös Kenzō Tange, ehkäpä merkittävin japanilainen modernisti; Le Corbusierin oppilaana ja Tangen opettajana Maekawa oli keskeinen hahmo länsimaisen arkkitehtuurin ja uusien rakennustekniikkojen tuomisessa Japaniin.
Maekawan ensimmäiset työt olivat tinkimättömän modernistisia, ja hän kohtasikin vaikeuksia 1930- ja 1940-lukujen Japanissa, jonka nationalistisessa ilmapiirissä hänen töitään pidettiin liian länsimaalaistyylisinä. Hän loi itestään kuvan kapinallisena ja sosiaalisena kriitikkona ja kirjoitti poleemisia artikkeleita; vaikka ne pohjautuivat Le Corbusierin ajatuksiin, Maekawa oli enemmän kuin pelkkä tulkitsija. Hän kehitti uusia ratkaisuja aina rakennustekniikasta sosiaaliseen asuntotuotantoon, kuten keraamisen julkisivukaakelin vastatakseen varhaisen betonirakentamisen kohtaamiin ongelmiin. Hänen työnsä saivat paremman vastaanoton toisen maailmansodan jälkeisellä jälleenrakentamisen kaudella, ja hän suunnittelikin 1950-luvulta eteenpäin lukuisia julkisia rakennuksia.
Maekawan suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin kuului jo purettu Harumi-asuinkerrostalo (Tokio, 1958), jonka modernistinen betonirunko sisälsi perinteiseen japanilaiseen tyyliin kalustettuja asuntoja. Rakennus ennakoi monia metabolistien myöhemmin 1960-luvulla esille nostamia ongelmia. Se otti selkeän kannan keskusteluun japanilaisen perinteen ja modernismin välisestä suhteesta, ja monille se edustaakin ”hetkeä, jolloin aidon japanilainen versio modernismista tuli mahdolliseksi”. Japanin modernin arkkitehtuurin merkittävimpiin teoksiin kuuluu myös Tōkyō bunka kaikan -konserttihalli Tokiossa (1961) vastapäätä Le Corbusierin Länsimaisen taiteen museota. Tōkyō bunka kaikanin tavoin monia Maekawan rakennuksia luonnehtivat ”paljaiden betonipintojen itsevarma käyttö ja japanilaisen arkkitehtuurin elementtien vaivihkainen sisällyttäminen moderniin arkkitehtuuriin”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kunio Maekawa Wikimedia Commonsissa
Mayekawa associates, architects and engineers (japaniksi)
Kreikan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Kreikan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Kreikkaa alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on osallistunut nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin viimeksi 1990-luvulla.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

1991, C-sarja - 8.
1992, C-sarja - 7.–9. (Joukkue ei päässyt kolmen joukkueen alkusarjaa pidemmälle ja jäi viimeisille sijoille kahdesta muusta lohkosta karsiutuneen joukkueen kanssa.)
1993, C-sarjan karsinta - 9. (Joukkue ei päässyt viiden joukkueen alkusarjaa pidemmälle ja jäi viimeiselle sijalle, kun lohkon voittaja kohtasi toisen lohkon voittajan.)
Kurnoolin piirikunta

Kurnoolin piirikunta (teluguksi కర్నూలు జిల్లా, Karnūlu jillā) on yksi Andhra Pradeshin osavaltion 13 piirikunnasta Intiassa. Kurnool on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 4 046 601 henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurnoolin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Andhra Pradeshin piirikunnat
Anantapur
Chittoor
Guntur
Itä-Godavari
Krishna
Kurnool
Länsi-Godavari
Prakasam
Srikakulam
Sri Potti Sriramulu Nellore
Visakhapatnam
Vizianagaram
YSR:n piirikunta
Käärmekotkat

| Käärmekotkat |
| --- | --- |
 Käärmekotka (Circaetus gallicus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Käärmekotkat Circaetus  Vieillot, 1816
Katso myös
   Käärmekotkat Wikispeciesissä   Käärmekotkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käärmekotkat (Circaetus) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Käärmekotkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kuusi lajia.
Käärmekotkiin kuuluvia lajeja

Jokikäärmekotka (Circaetus cinerascens)
Käärmekotka (Circaetus gallicus)
Pikkukäärmekotka (Circaetus fasciolatus)
Ruskokäärmekotka (Circaetus cinereus)
Sahelinkäärmekotka (Circaetus beaudouini)
Savannikäärmekotka (Circaetus pectoralis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Circaetus (englanniksi)
Lampilanlammi (Jämsä)

| Lampilanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°06′52″N, 25°13′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Laskujoki:  oja Salosveteen 
Järvinumero:  14.523.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,793 km  
Pinta-ala:  2,86 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLampilanlammi 
Lampilanlammi tai Lapinlammi on Keski-Suomessa Jämsässä  Rantakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Salosveden–Pettämän alueeseen (14.523) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117 metriä mpy.
Leena Torpo

Leena Torpo (s. 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän siirtyi syksyllä 2018 Kakkosessa pelanneesta FC Kuusysistä pääsarjajoukkue Jyväskylän Pallokerhoon, jossa hän jo samalla kaudella pelasi neljä liigaottelua. Ennen kauden 2021 alkua hän on pelannut JyPK:n joukkueessa kaikkiaan 39 liigaottelua.
Leena Turpeinen

Ulla Leena Turpeinen-Kitula (13. heinäkuuta 1941 Kiuruvesi – 6. joulukuuta 2012) oli suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Leena Turpeinen: Läheinen kontakti, 1980, Espoo.
Turpeinen opiskeli kuvataidetta aluksi Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1962 ja sen jälkeen jatkoi Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1963–1967. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa myös taidehistoriaa ja estetiikkaa ja suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1966. Turpeinen aloitti uransa taidemaalarina ja siirtyi myöhemmin kuvanveistoon.
Leena Turpeisen veistosten materiaaleina ovat muun muassa pronssi ja marmori ja hän teki myös keramiikkatöitä. Hän osallistui useisiin veistoskilpailuihin. Turpeinen voitti Espoon valtuustotalon ulkoveistoskilpailuun vuonna 1978 pronssiveistoksella Läheinen kontakti. Teos paljastettiin vuonna 1980. Turpeinen menestyi myös mitalitaiteen alan kilpailuissa, ja saavutti niissä yli kymmenen palkintosijaa tai tunnustuspalkintoa. Turpeisen suunnittelemia mitaleja ovat muun muassa Urho Kekkosen 75-vuotismitali (1975) ja Otto-Iivari Meurmannin mitali (1976).
Turpeinen piti uransa aikana noin kymmenen yksityisnäyttelyä ja osallistui runsaasti ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin. Hänen teoksiaan on yli kahdenkymmenen taidemuseon tai muun julkisen toimijan kokoelmissa, myös Suomen ulkopuolella.
Leena Turpeisen puoliso oli kuvanveistäjä Markku Kitula (1945–1991).
Laina-aika

| Laina-aika |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Timo Humaloja
Käsikirjoittaja:  Outi Nyytäjä
Tuottaja:  Johannes Lassila
Kuvaaja:  Harri Räty
Leikkaaja:  Timo Humaloja
Lavastaja:  Marjaana Rantama
Pääosat:  Anna Vihanto Anna-Elina Lyytikäinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Talent House
Ensi-ilta:  8. joulukuuta, 2000
Kesto:  61 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laina-aika on Timo Humalojan ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2000.
Elokuvassa asiakas jättää tavaratalon kassalla työskentelvän Noora Lehtisen kassahihnalle ostoksensa sekä pankkikorttinsa. Nooralle käy ilmi, että kyseinen asiakas on hänen kokonimikaimansa Noora Lehtinen, joka työskentelee valokuvamallina. Kassa-Noora saa kaimaltaan tilin käyttäjätunnukset ja vapaasti käytettäväkseen sillä olevat rahat.
Lasse redn

| ”Lasse redn” Die Ärzte |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Jazz ist anders
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 2008
 Formaatti: 7" single, 5" Maxi-CD
 Tuottaja(t): Die Ärzte
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 02.50
 Levy-yhtiö: Hot Action
Die Ärzten muut singlet
| ”Lied vom Scheitern” 2008 | ”Lasse redn” 2008 | ”PerfektBreit-Himmelblau” 2009 |
Lasse redn on Die Ärzten kappale, joka julkaistiin singlenä 11. huhtikuuta 2008. Se oli Jazz ist anders albumin kolmas singlejulkaisu. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.
Kappaleet

Lasse redn – 2.50 (säv. , san. Farin Urlaub)
Komm zu Papa – 3.57 (säv. , san. Dirk Felsenheimer)
Nichts gesehen (Economy version) – 1.07 (säv. , san. Urlaub)
Wir waren die Besten (Economy version) – 4.04 (säv. , san. Felsenheimer)
Lasse redn (Video) – 2.50 (musiikkivideo)
Kreikan digitaalisen hallinnon ministeriö

| Digitaalisen hallinnon ministeriö Υπουργείο Ψηφιακής Διακυβέρνησης |
| --- | --- |
 Kreikan vaakuna Kreikan hallituksen sinettinä.
Perustettu:  2019
Valtio:  Kreikka
Ministeri:  Kyriákos Pierrakákis
Kreikan digitaalisen hallinnon ministeriö (kreik. Υπουργείο Ψηφιακής Διακυβέρνησης, Ypourgeío Psifiakís Diakyvérnisis) on Kreikan ministeriö, joka pyrkii maan ja sen hallinnon kehittämiseen digitaalisia tekniikoita käyttäen, sekä kehittämään maan informaatioinfrastruktuuria ja tähän liittyvää lainsäädäntöä.
Digitaalisen hallinnon ministeriö on perustettu vuonna 2019. Ministeriötä johtaa digitaalisen hallinnon ministeri Kyriákos Pierrakákis (vuonna 2019, Mitsotákisin hallitus).
Ministerit

Ministeriön johdossa ovat toimineet:
| Ministeri | Kausi alkoi | Kausi päättyi | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Kyriákos Pierrakákis | 8. heinäkuuta 2019 |  | Mitsotákisin hallitus |
Aiheesta muualla

Υπουργείο Ψηφιακής Διακυβέρνησης. Kreikan digitaalisen hallinnon ministeriön verkkosivut. (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Υπουργείο Ψηφιακής Διακυβέρνησης
Kreikan ministeriöt
Digitaalisen hallinnon ministeriö
Infrastruktuuri- ja liikenneministeriö
Kansalaistensuojeluministeriö
Kehitys- ja investointiministeriö
Kulttuuri- ja urheiluministeriö
Maahanmuutto- ja turvapaikkaministeriö
Maaseudun kehitys- ja elintarvikeministeriö
Merenkulku- ja saaristoministeriö
Oikeusministeriö
Opetus- ja uskontoasiainministeriö
Puolustusministeriö
Sisäministeriö
Terveysministeriö
Turismiministeriö
Työ- ja sosiaaliministeriö
Ulkoministeriö
Valtiovarainministeriö
Ympäristö- ja energiaministeriö
Käännös suomeksi
Laasonportti

| Laasonportti> Laaso |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lempäälä
Koordinaatit:  61.3059°N, 23.7961°E
Väkiluku:  435 (5/2013)
Postinumero(t):  37500
Lähialueet:  Vaihmala, Lastusten kartano, Ahtiala, Sotavalta, Kelho
Laasonportti on omakotivaltainen asuinalue Lempäälän kunnan itäosassa.
Palvelut

Lempäälän keskustan läheisyyden vuoksi Laasonportissa ei ole juurikaan omia palveluita. Alueen keskus on puisto, jossa ovat kylän leikkipaikka ja urheilukenttä. Sotavallantien varressa sijaitsee Lempäälän entisen VPK:n paloaseman tiloissa Lempäälän kierrätyskeskus Varikko, jota ylläpitää Lempäälän-Vesilahden työttömät ry. Valkeakosken ja Lempäälän kirjastoautolla on Laasonportissa yhteensä kolme pysäkkiä.
Alueella kulkee laaja ulkoilu- ja latureitistö, jossa on useita reittivaihtoehtoja.
Laasonportissa sijaitsee Lempäälän reserviyhdistysten omistama kerhomaja Veljespirtti. Rakennus on pystytetty Lempäälän keskustaan 1800-luvun puolessavälissä ja siirretty nykyiselle paikalleen vuonna 1968. Aiemmin se on toiminut mm. kaupan varastona.
Laasonportin lapset käyvät koulunsa Lempoisten koulussa (ala-aste) ja Kanavan koulussa (yläaste).
Palvelut > Lähialueen nähtävyyksiä

Suomen sisällissodan punaisten joukkohauta ja Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki
Ristimäen siunauskappeli ja hautausmaa
Lempäälän harjualue
Ahtialanjärven luonnonsuojelualue ja lintutorni
Sijainti ja liikenneyhteydet

Laasonportti sijaitsee aivan valtatie 3:n länsipuolella, Valkeakoskentieltä (yhdystie 3041) haarautuvan Ahtialantien varrella.
Laasonporttiin liikennöivät Tampereen seudun joukkoliikenteen linjat 52B (Laasonportti-Keskustori) sekä 57U (Hävöläntie th-Kanava).
Sijainti ja liikenneyhteydet > Välimatkoja

Lempäälän kirkonkylään 3 km
Valkeakoskelle 18 km
Tampereelle 27 km
Kuopion vaakuna

Kuopion vaakuna
Kuopion vaakuna on Kuopion kaupungin tunnus. Sen on suunnitellut 1823 piirtämällä kellarimestari ja raatimies Karl Hårdh, tai mahdollisesti hänen taiteilijapoikansa Adolf. Tähän mustavalkoiseen piirrokseen oli kuvattu 1815 valmistunut Kuopion tuomiokirkko selkeän yksilöivästi, mitä pidetään heraldiikan sääntöjen vastaisena. Kirkon oikeaa väriä, valkoista ei käytetä heraldiikassa. Nimenomaan punaisen värin päätymisestä vaakunaan ei ole tietoa. Julkisessa keskustelussa vaakunan rakennusta on usein erheellisesti pidetty 1886 valmistuneena Kuopion kaupungintalona, joka muistuttaa vaakunan rakennusta ja on nykyään punertavan maalin peitossa.
Vuoden 1823 ehdotus Kuopion vaakunaksi.
Vaakunan hyväksyi 1823 käyttöön otettavaksi Aleksanteri I:n käskyn mukaisesti Kuopion maistraatti. Se oli tarkoitettu käytettäväksi itsenäistä kaupunkia kokonaisuutena edustettaessa sekä lähinnä kaupungin maistraatin ja raastuvanoikeuden tunnuksena. Myöhemmin vaakunan käyttö löyheni ja sitä nähtiin esimerkiksi kaupallisissa yhteyksissä. Tällaista käyttöä varten mainostoimisto Result suunnitteli vuonna 2001 kaupungin niin sanotun naurislogon. Se uusittiin 2010 osana kaupungin visuaalisen ilmeen kokonaisuudistusta. Uuden logon pääelementtinä tuli olla Kuopion vaakuna. Aikaisemman logon valitsi kaupunginjohtaja Petteri Paronen. Uudesta päätöksen teki kaupunginhallitus. FC Mainonnantekijät Oy:n ehdotus nimeltä Kuningatar voitti.
Nykyinen vaakunan piirrosasu on arkkitehti Seppo Ruotsalaisen käsialaa. Vaakuna hyväksyttiin nykyisessä muodossaan Kuopion kaupunginvaltuuston kokouksessa 25. marraskuuta 1957, ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan ja sen selityksen 12. kesäkuuta 1958.
Vaakunan selitys on ”Katkoisen kilven mustassa yläkentässä pystyssä viritetty jousi ja sen yläpuolella kruunu, kaikki kultaa, paitsi nuolen kärki ja sulitettu pyrstö hopeaa; hopeisessa alakentässä punainen yksitorninen kirkko, jonka ovi- ja ikkuna-aukot mustat.”
Galleria

Kuopion vuoden 1823 sinetti.
Piirros Kuopion vaakunasta vuodelta 1860.
Bernhard von Köhnen ehdotus Kuopion vaakunaksi vuodelta 1860. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Kuopion läänissä.
Kuopion vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta vuodelta 1905.
Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Kuopion vaakunasta vuodelta 1952.
Kuopion vanha logo (2001–2010).
Aiheesta muualla

Kuopion kaupungin graafinen ohjeisto[vanhentunut linkki]
Kuopion kaupunkitunnukset
Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013.