stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1900
Syntyneitä > huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Paula Repo, suomalainen lastenkirjailija (k. 1988)
5. huhtikuuta – Spencer Tracy, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1967)
11. huhtikuuta – Sándor Márai, unkarilainen kirjailija (k. 1989)
25. huhtikuuta – Wolfgang Pauli, vuoden 1945 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut itävaltalaissyntyinen fyysikko (k. 1958)
26. huhtikuuta – Charles Richter, yhdysvaltalainen seismologi ja keksijä (k. 1985)
28. huhtikuuta – Jan Oort, alankomaalainen astronomi (k. 1992)
30. huhtikuuta – Cecily Lefort, englantilainen toisen maailmansodan sankaritar (k. 1945)
1. toukokuuta – Ignazio Silone, italialainen kirjailija (k. 1978)
2. toukokuuta – A. W. Lawrence, brittiläinen arkeologi ja historioitsija (k. 1991)
10. toukokuuta – Cecilia Payne-Gaposchkin, brittiläinen tähtitieteilijä (k. 1979)
12. toukokuuta – Helene Weigel, itävaltalainen näyttelijätär (k. 1971)
20. toukokuuta – Ragnar Ypyä, suomalainen arkkitehti (k. 1980)
20. toukokuuta – Lydia Cabrera, kuubalainen kirjailija ja etnologi (k. 1991)
23. toukokuuta – Hans Frank, saksalainen SS-upseeri, miehitetyn Puolan kenraalikuvernööri 1939–1945 (k. 1959)
25. toukokuuta – Alain Grandbois, kanadalainen runoilija (s. 1975)
4. kesäkuuta – Alfredo Le Pera, argentiinalainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja laulunsanoittaja (k. 1935)
5. kesäkuuta – Dennis Gabor, vuoden 1971 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut unkarilainen fyysikko (k. 1979)
11. kesäkuuta – Elli Ylimaa, suomalainen näyttelijä (k. 1982)
17. kesäkuuta – Martin Bormann, saksalainen natsijohtaja (katosi 1945)
22. kesäkuuta – Jennie Tourel, venäläis-yhdysvaltalainen oopperalaulaja (k. 1973)
25. kesäkuuta – Louis Mountbatten, englantilainen amiraali (k. 1979)
29. kesäkuuta – Antoine de Saint-Exupéry, ranskalainen lentäjä ja kirjailija (k. 1944)
Syntyneitä > heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Marcus Adeney, kanadalainen sellisti, säveltäjä, kirjailija ja musiikkipedagogi (k. 1998)
4. heinäkuuta – Robert Desnos, ranskalainen runoilija (k. 1945)
18. heinäkuuta – Nathalie Sarraute, venäläis-ranskalainen kirjailija (k. 1999)
24. heinäkuuta – Zelda Fitzgerald, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1948)
29. heinäkuuta – Eyvind Johnson, vuoden 1974 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut ruotsalainen kirjailija (k. 1976)
4. elokuuta – Elizabeth Bowes-Lyon, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar, myöhemmin kuningataräiti, kuningas Yrjö VI:n puoliso (k. 2002)
4. elokuuta – Ingvald Serenius, suomalainen arkkitehti (k. 1974)
6. elokuuta – Cecil Howard Green, brittiläis-yhdysvaltalainen geofyysikko (k. 2003)
11. elokuuta – Eero A. Wuori, suomalainen poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja suurlähettiläs (k. 1966)
13. elokuuta – Hector Gratton, kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja pedagogi (k. 1970)
13. elokuuta – Yrjö Lindegren, suomalainen arkkitehti (k. 1952)
18. elokuuta – Vijaya Lakshmi Pandit, intialainen poliitikko ja diplomaatti (k. 1990)
23. elokuuta – Ernst Křenek, itävaltalaissyntyinen säveltäjä ja musiikkikirjailija (k. 1991)
25. elokuuta – Sir Hans Adolf Krebs, vuoden 1953 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen lääkäri ja biokemisti (k. 1981)
25. elokuuta   – L. Arvi P. Poijärvi, suomalainen koulumies ja professori (k. 1986)
26. elokuuta – Hellmuth Walter, saksalainen insinööri ja keksijä (k. 1980)
27. elokuuta – Knud Thestrup, tanskalainen poliitikko (k. 1980)
1. syyskuuta – Gunnar Hedlund, ruotsalainen poliitikko (k. 1989)
3. syyskuuta – Urho Kekkonen, kahdeksas Suomen tasavallan presidentti (k. 1986)
3. syyskuuta – Bruno Nurmi-Johansson, suomalainen taikuri ja vatsastapuhuja (k. 1979)
6. syyskuuta – Lauri Viljanen, suomalainen runoilija ja kirjallisuudentutkija (k. 1984)
20. syyskuuta – Uuno Klami, suomalainen säveltäjä (k. 1961)
22. syyskuuta – Michelangelo Abbado, italialainen viulisti ja säveltäjä (k. 1979)
29. syyskuuta – Örnulf Tigerstedt, suomenruotsalainen runoilija ja kirjailija (k. 1962)
Syntyneitä > lokakuu–joulukuu

3. lokakuuta – Thomas Wolfe, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1938)
7. lokakuuta – Heinrich Himmler, saksalainen natsivirkamies ja SS:n johtaja (k. 1945)
7. lokakuuta – Martti Jäppilä, suomalainen säveltäjä ja harmonikkataiteilija (k. 1967)
16. lokakuuta – Eileen Law, kanadalainen oopperalaulaja (k. 1978)
17. lokakuuta – Knut Gjengedal, norjalainen kirjailija (k. 1973)
19. lokakuuta – Erna Berger, saksalainen oopperalaulaja ja näyttelijä (k. 1990)
26. lokakuuta – Karin Boye, ruotsalainen runoilija (k. 1941)
27. lokakuuta – Lidija Ruslanova, venäläinen laulaja (k. 1973)
30. lokakuuta – Ragnar Granit, vuoden 1967 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut suomalaissyntyinen fysiologi (k. 1991)
3. marraskuuta – Adi Dassler, saksalainen suutari ja liikemies, Adidas-yhtiön perustaja (k. 1978)
8. marraskuuta – Margaret Mitchell, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1949)
8. marraskuuta – Charlie Paddock, yhdysvaltalainen urheilija (k. 1943)
14. marraskuuta – Aaron Copland, yhdysvaltalainen säveltäjä (k. 1990)
16. marraskuuta – Nikolai Pogodin, neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija (k. 1962)
18. marraskuuta – Gunnar Wasastjerna, suomalainen ylilääkäri, lääkintöneuvos ja muistelmakirjailija (k. 1980)
19. marraskuuta – Anna Seghers, saksalainen kirjailija (k. 1983)
22. marraskuuta – Martti Jukola, suomalainen urheilutoimittaja (k. 1952)
25. marraskuuta – Rudolf Höss, saksalainen SS-upseeri (Auschwitzin keskitysleirin päällikkö) (k. 1947)
2. joulukuuta – Viljo Sohkanen, suomalainen sosiaalijohtaja ja sosiaalineuvos (k. 1989)
3. joulukuuta– Richard Kuhn, vuoden 1938 Nobelin kemianpalkinnon saanut itävaltalainen kemisti (k. 1967)
12. joulukuuta – Sammy Davis, Sr., yhdysvaltalainen tanssija (k. 1988)
13. joulukuuta – Aino Kassinen, suomalainen selvänäkijä (k. 1977)
15. joulukuuta – Lempi Jääskeläinen, suomalainen kirjailija (k. 1964)
18. joulukuuta – Irma Wikström, suomalainen näyttelijä (k. 1969)
19. joulukuuta – Audrey Mildmay, brittiläinen oopperalaulaja (k. 1953)
21. joulukuuta – Vsevolod Višnevski, neuvostoliittolainen kirjailija (k. 1951)
24. joulukuuta – Joseph Smallwood, kanadalainen poliitikko (k. 1991)
30. joulukuuta – Lillemor von Hanno, norjalainen näyttelijä (k. 1984)
Kuolleita > huhtikuu–kesäkuu

5. huhtikuuta – Joseph Louis François Bertrand, ranskalainen matemaatikko (s. 1822)
24. huhtikuuta – George Douglas Campbell, Argyllin kahdeksas herttua ja brittiläinen poliitikko (s. 1823)
18. toukokuuta – Jean Gaspard Felix Ravaisson-Mollien, ranskalainen filosofi (s. 1813)
11. kesäkuuta – Belle Boyd, yhdysvaltalainen näyttelijä (Konfederaation vakoilija) (s. 1843)
Kuolleita > heinäkuu–syyskuu

10. elokuuta – Charles Russel, Killowenin paroni Russell, Englannin oikeuden lordiylituomari (s. 1832)
23. syyskuuta – William Marsh Rice, yhdysvaltalainen ihmisystävä ja yliopiston perustaja (s. 1816)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1900
Ø

Ø (ø) on tanskassa, norjassa ja fäärissä käytetty latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, jolla merkitään vokaaleja [ø], [œ] ja joskus myös [ɘ].
Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa [ø] merkitsee pyöreää puolisuppeaa etuvokaalia, jota suomessa merkitään ö-kirjaimella. Suomen ö tosin ääntyy hieman väljempänä ja se pitäisi täsmällisesti merkitä [ø̞], mutta [ø]:tä käytetään yleisesti, sillä vain harvassa kielessä tehdään eroa näiden äänteiden välille.
Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ö-kirjainta vastasi ensiksi œ-kirjain, mutta myöhemmin sen tilalle tuli ø.
Samankaltaisia merkkejä

Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.
Ø-kirjain ja sitä muistuttavat merkit tietokoneissa

| Merkki | Unicode> tunnus | Unicode> nimi | Unicode> lohko | HTML-viittaus | Laajennettu suomalainen näppäimistö | Alt-koodi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ø | U+00D8 | LATINALAINEN SUURAAKKONEN O JA VINOVIIVA YLI | Latinalaisen merkistön täydennys Latin 1:ksi | &Oslash; &#216; &#xD8; | AltGr·⇧ Shift·Ö | Alt·0216 |
| ø | U+00F8 | LATINALAINEN PIENAAKKONEN O JA VINOVIIVA YLI | Latinalaisen merkistön täydennys Latin 1:ksi | &oslash; &#248; &#xF8; | AltGr·Ö | Alt·0248 |
| ∅ | U+2205 | TYHJÄ JOUKKO | Matemaattisia operaattoreita | &empty; &#8709; &#x2205; |  | Alt·8709 |
| ⌀ | U+2300 | HALKAISIJAN MERKKI | Sekalaisia teknisiä merkkejä | &#8960; &#x2300; |  | Alt·8960 |
Alfa Pavonis

| Alfa Pavonis |
| --- | --- |

Nimen alkuperä:  ?
Bayerin designaatio:  Alfa Pavonis
HR-designaatio:  HR 7790
HD-designaatio:  HD 193924
Muut designaatiot:  CD -57°9674, SAO 246574, FK5 764, HIP 100751
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  1,94 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -1,81 Mv
Valovoima:  2100 LO (aurinkoa) aurinkoa
Spektriluokka:  B2 IV
Väri-indeksi:  B-V -0,20 U-B 0,71
Lämpötila:  18700 K K
Massa:  5-6 MO (aurinkoa) M☉
Säde:  4,4 RO (aurinkoa) R☉
Pyörimisnopeus:  39
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Riikinkukko
Rektaskensio (J2000):  20h 25m 06s
Deklinaatio (J2000):  -56° 44′ 06″
Etäisyys:  183 valovuotta   56 parsekia
Parallaksi:  17,8 ± 0,7 mas mas
Säteisnopeus:  2 km/s
Ominaisliike:  RA: 7,71 mas/v   dekl.: -86,15 mas/v mas/v
 Näkyy leveysasteiden 34° N  ja 90° S välillä. 
Alfa Pavonis eli Peacock on Riikinkukon tähdistössä oleva tähti. Se on spektroskooppinen kaksoistähti.
| --- | --- |
Tähdet:  α Pav, β Pav, δ Pav, η Pav, ε Pav, ζ Pav, γ Pav, λ Pav, π Pav, ξ Pav, κ Pav, ν Pav, φ1 Pav, ρ Pav, ο Pav, φ2 Pav, ω Pav, υ Pav, μ2 Pav, σ Pav, ι Pav, SX Pav, θ Pav, μ1 Pav, τ Pav, Y Pav
Eksoplaneetat:  φ2 Pav b
Alfa Lupi

| Kakkab |
| --- | --- |

Bayerin designaatio:  Alfa Lupi
HR-designaatio:  HR 5469
HD-designaatio:  HD 129056
Muut designaatiot:  CD -46°9501, SAO 225128, FK5 541, CPD P-46 6927, HIP 71860.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  2,30 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -3,83 Mv
Valovoima:  18 000 aurinkoa
Spektriluokka:  B1.5 III
Väri-indeksi:  U-B -0,89  B-V -0,20
Lämpötila:  21 600 K
Massa:  10-11 M☉
Säde:  10 R☉
Muuttujatyyppi:  Beta Cephei
Pyörimisnopeus:  24 km/s
Ikä:  2 milj.
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Susi
Rektaskensio (J2000):  14h 41m 55,8s
Deklinaatio (J2000):  -47° 23′ 18″
Etäisyys:  550 valovuotta, 170 parsekia
Parallaksi:  5,95 ± 0,76 mas
Säteisnopeus:  5 km/s
Ominaisliike:  RA: -21,15 Dec.: -24,22 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 43° N  ja 90° S välillä. 
Alfa Lupi eli Kakkab on Suden tähdistössä sijaitseva tähti, jonka näennäinen kirkkaus on 2,30. 548 valovuoden päässä oleva Alfa Lupi on sykkivä sininen Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti, jonka jakso on 0,259847 vuorokautta ja kirkkauden vaihtelu noin 0,03 välillä 2,29–2,34. Toinen jakso 3,145 päivää. Alfa Lupi on luokkansa pitkäjaksoisimpia. Tähden spektrityyppi on B1,5III/Vn, absoluuttinen kirkkaus -3,83, säteilyntuotto eli luminositeetti 18 000 aurinkoa, pintalämpötila 21 600 kelviniä, massa 10–11 Auringon massaa ja pyörimisnopeus noin 24 km/s. Tähti säteilee pehmeitä röntgensäteitä.
| --- | --- |
Tähdet:  α Lup, β Lup, γ Lup, δ Lup, ε Lup, ζ Lup, η Lup, ι Lup, φ1 Lup, κ1 Lup, π Lup, χ Lup, ρ Lup, λ Lup, θ Lup, μ Lup, ο Lup, τ2 Lup, ω Lup, 2 Lup, σ Lup, φ2 Lup, HD 138769, τ1 Lup, HD 137058, HD 139664, ψ1 Lup, ψ2 Lup, π Lup, HD 134687, 1 Lup, ν1 Lup, ξ1 Lup, HD 129893, HD 139980, υ Lup, HD 131562, HD 128266, ξ2 Lup, ν2 Lup, κ2 Lup, GQ Lup
Eksoplaneetat:  GQ Lup b
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872 järjestettiin 5. marraskuuta 1872. Vaalit voitti republikaani Ulysses S. Grant haastajanaan liberaalirepublikaani Horace Greeley. Grant voitti Greeleyn saamalla 284 valitsijamiesääntä, kun taas Greeley olisi saanut 66 valitsijamiesääntä. Greeley kuitenkin kuoli pian vaalien jälkeen, jolloin hänen saamansa äänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.
Tausta

Grantin ensimmäisen presidenttikaudella oli tullut ilmeiseksi, että hänen poliittiset liittolaisensa olivat nimittäneet ystäviä ja yhteistyökumppaneita virkoihin. Grantin ja hänen liittolaistensa politiikka kasvatti kaunaa niiden republikaanien keskuudessa, jotka oli jätetty pois virka-asemista. Nämä republikaanit muodostivat Yhdysvaltain liberaalirepublikaaninen puolueen, jotka uskoivat Grantin olevan korruptoitunut.
Ehdokkaat

Liberaalirepublikaanien varhainen suosikki oli diplomaatti Charles Francis Adams, joka oli entisen presidentin John Quincy Adamsin poika. Hän kuitenkin osoittautui epäsuosituksi. New York Tribune -lehden päätoimittaja Horace Greeley valittiin presidenttiehdokkaaksi ja Benjamin Gratz Brown varapresidenttiehdokkaaksi. Greeleyn suosio johtui osin hänen sanomalehtensä näkyvyydestä ja hänen poliittisista kannoistaan, jotka olivat konservatiiviisempia kuin useampien liberaalirepublikaanien.
Demokraatit pelkäsivät liberaalirepublikaanien heikentävän heidän kannatustaan, joten he pidättäytyivät nimeämästä omaa ehdokasta ja kannattivat sen sijaan Greeleytä ja Brownia.
Grant haki odotusten mukaisesti jatkokautta, mutta otti varapresidenttiehdokkaakseen Henry Wilsonin.
Vaalikampanja

Republikaanit hyökkäsivät kampanjoinnissaan Greeleyn tukemaa utopistista sosialismia ja Sylvester Grahamin ruokavaliosuosituksia vastaan. Myös Thomas Nastin Greeleyn vastaiset sarjakuvat Harper's Weekly -lehdessä herättivät laajaa huomiota. Greeleytä kritisoitiin niin armottomasti, että hän sanoi tuskin tietävänsä, oliko hän ehdolla presidentiksi vai vankilaan.
Grant ei osallistunut itse aktiiviseen kampanjointiin. Greeley kampanjoi julkishallinnon uudistuksen puolesta ja kannatti jälleenrakentamisen lopettamista.
Tulokset

Greeley sai noin 44 prosenttia kansanäänistä ja Grant noin 56 prosenttia. Greeley kuoli ennen kuin valitsijamiesäänet laskettiin, joten hänen saamansa valitsijamiesäänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.
| Nimi | Puolue | Ääniä | Valitsijamiehiä |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulysses S. Grant | republikaanit | 3 597 132 | 286 |
| Horace Greeley | liberaalirepublikaanit / demokraatit | 2 834 125 | 0 |
| Charles O'Conor | Straight Out Democratic | 18 602 | 0 |
| Thomas A. Hendricks | Independent-Democratic | 0 | 42 |
| B. Gratz Brown | demokraatit | 0 | 18 |
| Charles J. Jenkins | demokraatit | 0 | 2 |
| David Davis | demokraatit | 0 | 1 |
Huomioita

↑  Greeley kuoli pian vaalien jälkeen, jolloin hänen saamansa valitsijamiesäänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken. Kolme valitsijamiestä äänesti Greeleytä, mutta näiden äänet hylättiin.
Aiheesta muualla

Geoelections - Kartta vuoden 1872 presidentinvaalien annetuista äänistä (englanniksi)
Aleksi Jaakkola (kuvataiteilija)

"Ämmänpäre" (2017), Aleksi Jaakkolan ympäristötaideteos Suomussalmella
Aleksi Jaakkola (s. 1973 Kristiinankaupunki) on suomalainen kuvataiteilija.
Jaakkola opiskeli vuosina 1998–2003 englannin kieltä ja brittiläistä kulttuuria Middlesexin yliopistossa, josta sai Bachelor of Arts -oppiarvon. Vuosina 2010–2013 hän suoritti nykytaiteen tutkinnon Helsingin Taidekoulu Maassa ja tämän jälkeen ViCCA-maisteriohjelman Aalto-yliopistossa. Jaakkolan kuvataidetta on nähty näyttelyissä muun muassa Helsingissä, Berliinissä ja Poznańissa. Julkista taidetta edustaa Suomussalmen 150-vuotisen kunnallisen historian juhlistamiseksi 31. joulukuuta 2017 paljastettu ympäristötaideteos Ämmänpäre.
Étricourt-Manancourt

| Étricourt-Manancourt |
| --- | --- |
 Étricourt-Manancourt
 Koordinaatit: 50°02′06″N, 2°59′10″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Picardie
Departementti:  Somme
Arrondissementti:  Péronne
Väkiluku:  530
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Étricourt-Manancourt on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Picardien alueella.
Historia

Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaisten suunnitteleman Operaatio Michaelin mukaan Étricourtin kylä tuhottiin pommittamalla. Pommituksen jälkeen 24. maaliskuuta 1918 saksalaiset joukot ylittivät kunnassa olevan Canal du Nordin kanavan käyttäen kahta väliaikaista siltaa. Operaatio kuitenkin epäonnistui.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Étricourt-Manancourt Wikimedia Commonsissa
Saksalaiset joukot ylittämässä Canal du Nordia
Aleksandr Šatilov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Šatilov vuonna 2015. |  Šatilov vuonna 2015. |  Šatilov vuonna 2015. |  |
Maa:   Israel
Miesten telinevoimistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2009 | permanto |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | permanto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | permanto |  |
|  Hopeaa | Berliini 2011 | permanto |  |
|  Pronssia | Milano 2009 | permanto |  |
|  Pronssia | Montpellier 2012 | permanto |  |
|  Pronssia | Sofia 2014 | permanto |  |
|  Pronssia | Bern 2016 | permanto |  |
|  Pronssia | Cluj 2017 | permanto |  |
Aleksandr Šatilov (hepr. ‏אלכסנדר שטילוב‎, s. 22. maaliskuuta 1987 Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on israelilainen telinevoimistelija. Hänen vahvin telineensä on permanto.
Šatilov on saavuttanut permannolta MM-pronssia Lontoosta 2009 ja Tokiosta 2011. Hän voitti permannon Euroopan-mestaruuden Moskovassa 2013, sai EM-hopeaa 2011 sekä pronssia 2009, 2012, 2014, 2016 ja 2017. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Šatilov sijoittui permannolla kahdeksanneksi ja Lontoon kesäolympialaisissa 2012 kuudenneksi.
Önder Baloglu

Önder Baloglu (s. 1988) on saksalaistunut turkkilaissyntyinen viulisti. Hän opiskeli Folkwang-taideyliopistossa, Essenissä. Hän pääsi opiskellessaan Duisburgin filharmonikkojen sekä Düsseldorfin oopperan ja Duisburgin teatterin konserttimestariksi. Hän on soittanut myös omassa Les Essences -orkesterissaan ja useissa muissa orkestereissa. Hän on toiminut lisäksi kamarimusiikin parissa ja perustanut vuonna 2015 oman kamarimusiikkifestivaalinsa Essenin Katakomben-teatterissa. Opetustyötä Baloglu on tehnyt Folkwang-taideyliopistossa. Hänen instrumenttinsa on vuoden 1779 Antonio Gragnani -viulu.
Baloglu on päässyt esiintymään Kuhmon Kamarimusiikki -tapahtumaan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Would You Love a Monsterman?

| ”Would You Love a Monsterman?” Lordi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Get Heavy
 Julkaistu:  12. heinäkuuta 2002    28. lokakuuta 2002
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: hard rock, shock rock, heavy metal
 Kesto: 09.29
 Levy-yhtiö:  BMG Finland    Drakkar
Lordin muut singlet
|  – | ”Would You Love a Monsterman?” 2002 | ”Devil Is A Loser” 2003 |
Would You Love a Monsterman? on hard rock/heavy metal -yhtye Lordin läpimurtohitti ja ensimmäinen virallinen single vuodelta 2002. Single nousi toisella viikollaan Suomen listaykköseksi. Radio Rockin "1000 kaikkien aikojen kovinta rockbiisiä" -listassa "Would You Love A Monsterman" on sijalla 708. Single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleen alkuperäisen version nauhoitti Mr. Lordi vuonna 1993 nimellä "I Would Do It All for You". Kappaleen uusin versio nauhoitettiin ja julkaistiin vuonna 2006 singlenä ja musiikkivideona.
Vuoden 1993 versio

Alkuperäisen version kappaleesta teki Mr. Lordi vuonna 1993 nimellä "I Would Do It All For You". Kappale löytyy demoalbumilta Napalm Market, jota ei koskaan virallisesti julkaistu.
Vuoden 2002 versio

Singlellä olevat kappaleet ovat eri versioita kuin Get Heavy -albumilla.  Singlen kannen on tehnyt Mr. Lordi yhdessä Mika Lindbergin kanssa.
500 ensimmäiselle singlen ostajalle kesällä 2002 jaettiin myös Mr. Lordin tekemä 12-sivuinen Monster Magazine -sarjakuvalehti.
Lisäksi single sisältää Would You Love a Monsterman? -musiikkivideon. Musiikkivideolla pieni tyttö on saapunut syksyiselle hautausmaalle, jossa haudoista esiin nousevat Lordin jäsenet. Video on kuvattu MTV3:n tiloissa Pasilassa.
Vuoden 2002 versio > Kappaleet

Would You Love a Monsterman? – 3.04
Biomechanic Man – 3.23
Would You Love a Monsterman? – 3.04 (Radio Edit)
Vuoden 2002 versio > Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
Magnum – basso
Kita – rummut
Enary – koskettimet
| ”Would You Love a Monsterman? (2006)” Lordi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Arockalypse Special Edition
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Jyrki Tuovinen
 Tyylilaji: hard rock, shock rock, heavy metal
 Kesto: 04.03
 Levy-yhtiö: Sony BMG Finland
Lordin muut singlet
| ”Who's Your Daddy?” 2006 | ”Would You Love a Monsterman? (2006)” 2006 | ”It Snows in Hell” 2006 |
Vuoden 2006 versio

Kappaleesta julkaistiin uusioversio ja uusi musiikkivideo syksyllä 2006. Uusioversio julkaistiin Yhdysvaltojen markkinoita varten. 
Single julkaistiin promo-muodossa radioasemien soitettavaksi, mutta singlen olisi voinut saada Olvin järjestämästä Lordi Cola -kilpailusta nimikirjoituksilla tai ilman. Singleä valmistettiin vain muutama sata kappaletta, mikä tekee siitä harvinaisen. Would You Love A Monsterman 2006 -musiikkivideo sijoittuu ruumishuoneeseen, jossa alkaa tapahtua yliluonnollisia asioita. Huoneessa olleet kaksi miestä kuolee ja nainen joutuu Lordin valtaan.
Vuoden 2006 versio > Kappaleet

Would You Love a Monsterman? – 3.04 (2006 Version)
Vuoden 2006 versio > Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
OX – basso
Kita – rummut
Awa – koskettimet
Aiheesta muualla

Would You Love a Monsterman? Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Would You Love a Monsterman? Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ángel Ganivet y García

Ángel Ganivet y García
Ángel Ganivet [y García] (13. joulukuuta 1865 Granada, Andalusia – 29. marraskuuta 1898) oli espanjalainen kirjailija. Hän toimi Helsingissä konsulina 1896–1898, jolloin hän kirjoitti joukon artikkeleita, jotka myöhemmin julkaistiin nimellä Suomalaiskirjeitä (Cartas finlandesas, julkaistu 1905, suom. 1964). Muita hänen teoksiaan ovat muun muassa Idearium español (1897]), La conquista del reino de Maya (1897) ja Los trabajos del infatigable creador Pío Cid (1898). Helsingistä Ganivet siirrettiin konsuliksi Latviaan, jossa hän 33-vuotiaana hukuttautui Riiassa Väinäjokeen.
Ganivet syntyi Granadan kaupungissa Andalusiassa ja opiskeli Madridissa. Hän osasi useita kieliä ja palveli Espanjan konsulina Antwerpenissä ennen Helsinkiä. Espanjassa hänet on liitetty usein vuoden 1898 sukupolveen (Generación del '98), jonka muita edustajia on muun muassa Miguel de Unamuno. Ganivetilla oli suhde kuubalaisen Amelia Roldánin kanssa, ja heille syntyi poika Ángel.
Ganivet Suomessa

Suomalaiskirjeet on koottu kirjoituksista, jotka Ganivet lähetti julkaistavaksi kotikaupunkinsa lehdessä Defensor de Granadassa. Niissä hän analysoi suomalaista yhteiskuntaa, ja varsinkin hänen suomalaisten teknologiainnostusta koskevia huomioitaan on siteerattu sittemmin innokkaasti. Myös naisten tasa-arvoinen asema Suomessa herätti Ganivetissa huomiota. Ganivet asui Helsingin-aikansa Kaivopuistossa, jossa myös Espanjan konsulaatti sijaitsi.
Ganivetilla oli Suomessa vajaan puolen vuoden kestoinen suhde wieniläissyntyisen Marie Sophie Djakoffskyn kanssa, joka oli hänen kielenopettajansa. Suhde kariutui, Ganivetin pitkäaikainen seurustelukumppani näki Edelfeltin Djakoffskystä maalaaman muotokuvan ja tuli mustasukkaiseksi. Suhde päättyi siihen, ja Djakoffsky avioitui 1899 Wentzel Hagelstamin kanssa. Runoilija Manuel García on kääntänyt Ganivetin Djakoffskylle lähettämät rakkauskirjeet espanjaksi, ja ne on julkaistu vuonna 2014 nimellä Cancionero a Mascha Diakovsky.