stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Artemis Agroteran temppeli

| Artemis Agroteran temppeli |
| --- | --- |
 Artemis Agroteran temppeli jäänteet n. 1751–1753. James Stuart, 1762.
Sijainti:  Ateena, Keski-Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′4″N, 23°44′7″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  448 eaa.
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Artemis Agroteran temppeli oli antiikin aikainen Artemis-jumalattarelle omistettu kreikkalainen temppeli Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisten Ardittoú- ja Koútoula-katujen kulmauksessa Metsin kaupunginosan alueella. Temppeli oli olemassa vielä 1700-luvulla, mutta se ei ole säilynyt nykyaikaan.
Temppeli rakennettiin tutkimusten perusteella klassisella kaudella vuonna 448 eaa. Antiikin aikana paikka oli Ilissos-joen rantaa ja tunnettiin nimellä Agrai tai Agra. Pausanias viittaa 100-luvulla jaa. temppeliin nimellä Artemis Agrotera, ”Artemis pelloilla”, ja sanoo paikan olleen myyteissä ensimmäinen, jossa Artemis metsästi tultuaan Delokselta. Temppeliin liittyi Kharisteria-juhla, jota vietettiin vuosittain aina Boedromion-kuun 6. päivä, ja joka kytkeytyi myös ateenalaisten voittoon Marathonin taistelussa, sillä juhlassa Artemiille uhrattiin voiton kiitosuhrina 500 vuohta. Temppelin lähelle Ilissoksen rannalle sijoittuivat myös Eleusiin mysteerien pienten mysteerien puhdistautumismenot.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja se oli tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Temppeli oli amfiprostyylitemppeli, ja sen kummassakin päässä oli neljä pylvästä. Etupuolella temppelissä oli pronaos, jonka oviaukossa oli kaksi pylvästä, ja sen takana naos eli cella. Arkkitehtuuriltaan temppeli muistutti monin tavoin Athene Niken temppeliä Akropoliilla, mutta oli tätä noin 20 vuotta varhaisempi. Temppeleillä oli todennäköisesti sama arkkitehti, Kallikrates.
Temppeli muutettiin kirkoksi varhaiskristillisellä ajalla 400-luvun puolessa välissä jaa. Kirkko oli omistettu Neitsyt Marialle, ja tunnettiin nimellä Panagiá stin pétra, ”Neitsyt Maria kalliolla”. Kirkoksi muuttaminen edesauttoi rakennuksen säilymistä läpi keskiajan. 1600-luvulla kirkkoon lisättiin kupoli.
Temppeli-kirkko oli pystyssä vielä 1700-luvulla. Se tunnetaan ennen kaikkea siksi, että arkkitehdit James Stuart ja Nicholas Revett tutkivat sen ja kuvasivat sen ulkoasun, pohjakaavan ja koristelut piirroksissaan käydessään Ateenassa vuosina 1751–1753. Ne julkaistiin vuonna 1762. Osmanit purkivat temppelin vuonna 1778, ja sen osat käytettiin uuden kaupunginmuurin rakentamiseen.
Temppelin paikkaa tutkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1897. Tuolloin temppelin yhdisti kirjallisuudessa kuvattuun Artemis Agroteran temppeliin ensimmäisenä Wilhelm Dörpfeld. Alueelta pakkolunastettiin rakennuksia vuonna 1964, ja osa purettiin vuonna 2010. Tämän jälkeen paikalla on suoritettu kaivauksia muun muassa vuosina 2010–2015. Temppelistä on säilynyt joitakin koristeosia, joita on Berliinin valtionmuseoissa sekä Venetsiassa. Kaksi joonialaisen pylvään jalustaa on Kreikan kulttuuriministeriön hallussa.
Antal Szendey

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | perämiehellinen kaksikko |  |
Antal Szendey (7. maaliskuuta 1915 Pestszenterzsébet – 6. toukokuuta 1994 Budapest) oli unkarilainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa pronssia perämiehellisessä kaksikossa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän kilpaili myös vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä, jossa hän kuului kahdeksikossa viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Antal Spányi

Antal Spányi

Antal Spányi (s. 13. marraskuuta 1950 Budapest) on unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Esztergomin arkkihiippakuntaan László Lékai 19. heinäkuuta 1976. Hänet nimitettiin Esztergom-Budapestin vihkipiispaksi sekä Tharroksen titulaaripiispaksi 13. helmikuuta 1998, ja piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi László Paskai, jota avustivat Csaba Ternyák ja Vilmos Dékány.
4. huhtikuuta 2003 Spányi sai nimityksen Székesfehérvárin (Albareale) piispaksi.
Andrei Stepanov

Andrei Stepanov
Andrei Stepanov (s. 16. maaliskuuta 1979) on virolainen 188 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka on pelannut sarjatasolla kotimaansa lisäksi Englannissa, Venäjällä, Azerbaidžanissa, Valko-Venäjällä ja Kreikassa. Stepanovin pelipaikka on puolustaja.
Ennen englantilaisseura Watfordia Stepanov pelasi Venäjän liigassa Torpedossa. Kotimaassaan Stepanov on edustanut muun muassa FC Floraa.
Viron maajoukkueessa Stepanov on pelannut 89 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hänen maajoukkueuransa alkoi vuonna 1999 ja päättyi vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Stepanov Torpedon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (venäjäksi)
Stepanov Transfermarkt-tietokannassa (saksaksi)
Stepanov Watford FC-n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ardanuç

| Ardanuç |
| --- | --- |


 Ardanuç
 Koordinaatit: 41°07′N, 42°03′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Artvinin maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Yıldırım Demir
Väkiluku (2019):  11 449
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ardanuç on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Ardanuçin väkiluku oli 11 449.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardanuç Wikimedia Commonsissa
Antonio Mandruzzato

| Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Miesten miekkailu> .Maa:   Italia |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Marco Antonio Mandruzzato (16. toukokuuta 1923 Treviso – 31. lokakuuta 1969 Milano) oli italialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa.
Antal Kovács

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 95 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hamilton 1993 | 95 kg |  |
|  Hopeaa | München 2001 | 100 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bukarest 2004 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 1992 | 95 kg |  |
|  Pronssia | Ateena 1993 | 95 kg |  |
|  Pronssia | Maribor 2002 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Düsseldorf 2003 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 2004 | avoin luokka |  |
Antal Kovács (s. 28. toukokuuta 1972 Paks, Tolna) on unkarilainen judoka.
Hän voitti kultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja vuoden 1993 judon maailmanmestaruuskilpailuissa Hamiltonissa, molemmissa alle 95 kg -sarjassa.. Hän oli vuonna 1993 "vuoden unkarilainen miesurheilija"[lähde? ]. Hän sai MM-hopeaa alle 100 kg:n painoluokassa 2001. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa alle 100-kiloisissa 2004 sekä pronssia alle 95 kg:n painoluokassa 1992 ja 1993, alle 100 kg:n sarjassa 2002 ja 2003 sekä avoimessa luokassa 2004. EM-joukkuekilpailussa hän sai hopeaa 2005.
Kovács saavutti nuorten MM-kilpailuissa alle 95-kiloisissa hopeaa 1992 ja nuorten EM-kilpailuissa samassa painoluokassa pronssia 1991. Hän voitti opiskelijoiden maailmanmestaruuden 100 kg:n sarjassa 1998 ja 2000 ja sai pronssia 95-kiloisissa 1994. Hän voitti kymmenen maailmancupin kilpailua ja kuusi aikuisten Unkarin-mestaruutta.
Ardahanin maakunta

Ardahanin piirikunnat
Ardahanin maakunta (turk. Ardahan il, georg. არტაანი) on maakunta Itäisessä-Turkissa lähellä Georgian ja Armenian rajaa.
Maakunnalla on pinta-alaa 5 661 km². Maakunnan pääkaupunki on Ardahan. Turkkilaisten lisäksi alueella asuu paljon kurdeja, georgialaisia ja muita vähemmistöjä.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 99 200.
Piirikunnat

Ardahanin maakunta on jaettu 6 piirikuntaan.
Ardahan
Çıldır
Damal
Göle
Hanak
Posof
Ardara

| Ardara (Àldara) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Ardara
 Koordinaatit: 40.622°0′0″N, 8.810°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,19 km²
Korkeus:  296 m
Väkiluku:  782
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07010
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comunas.it/ardara/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ardara (sardiksi Àldara) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 782 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 38,19 neliökilometriä. Se sijaitsee 296 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardara Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Alma (näytelmä)

| Alma |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Aleksis Kivi
Kirjoitettu:  1869
Alkuperäiskieli:  suomi
Tyylilaji:  draama
Aihe:  rakkaus, kaipaus, uskollisuus, kieroilu
Tapahtumapaikka ja -aika:  avara sali maalaiskartanossa
Kantaesitys:  11. tammikuuta 1945
Kantaesityspaikka:  Jyväskylän Työväen Teatteri
Henkilöt
Henkilöt:  Alma, kartanon neiti  Kilian, naapurikartanon nuorukainen, Alman lemmitty  Leonard, Alman veli  Alman äiti  Kasper, Alman isoisä, vanha aseveikko  Conon, vanha aseveikko 
Alma on Aleksis Kiven 1869 kirjoittama ilmeisesti yksinäytöksinen pienoisnäytelmä. Se sai kantaesityksensä Jyväskylän Työväen Teatterissa tammikuussa 1945. Alma kuuluu Kiven vähemmän tunnettuun tuotantoon, ja sen loppuosa on kadonnut. Näytelmän nimihahmossa on nähty useita yhtäläisyyksiä Kiven kuuluisamman näytelmän Margaretan nimihahmoon.
Kirjoittaminen

Kaarlo Bergbomin mukaan Kivi ihastui Charlotte Raan keväällä 1869 näyttelemään Leaan siinä määrin, että hän päätti kirjoittaa näytelmän nimen omaan Raata ajatellen. Syntyi pieni näytelmä nimeltään Alma, joka oli määrä esittää syksyllä 1870. Lyyrillisestä kauneudestaan huolimatta kappale arvioitiin liian epädraamalliseksi näyttämöesitykseen. Alma jäi painamatta, luultavimmin Bergbomin tahdosta, mutta siitä säilyi katkelma jälkipolville.
Kivi kirjoitti Alman loppusoinnuttomalla kuusitahtisella trokeemitalla, ja hän rakensi sen osin omien, aiempien tuotteidensa varaan.
Juoni

Alma tapahtuu kartanon avarassa salissa. Alma on kartanon neiti, joka rinnastuu Kiven ihanteellisiin naishahmoihin, kuten Vuohenkalman Anna, Lea tai Liisa. Ylväs, lempeä ja luja Alma rakastuu naapurikartanon Kilianiin, joka nähtävästi on myös rakastunut Almaan, mutta mitään lemmenosoituksia parin välillä ei ilmene.
Alma ei liene tavannut Kiliania aikoihin; hän ei myöskään ole kuullut veljestänsä Leonardista, joka on ollut jo pari vuotta merillä. Niinpä Alma on surullinen, vain hänen äitinsä tietää tyttärensä sydämen asioista. Kilian yllättäen lopettaa jahkailunsa ja ilmoittaa aikovansa kosia Almaa, ja samaan aikaan Leonard palaa meriltä. Alman isoisän vanha kaveri Conon kertoo Leonardin paluusta Alman äidille ja isoisälle. Nämä kolme kuitenkin keksivät koetella Almaa: he kertovat tälle, että Leonard on hukkunut ja Kilian on valinnut toisen naisen morsiamekseen. Lisäksi he kertovat, että Turkin ja Kreikan välille on syttynyt sota, johon isoisä ja Conon ovat aikeissa lähteä. Kolmikko haluaa nähdä Alman reaktion heidän sepittämiinsä tarinoihin, minkä jälkeen nuoret astuvat esiin ja Alma saa onnellisen hyvityksen.
Almalle kerrotaan valeuutiset. Neito kalpenee kuullessaan Kilianin kihlauksesta. Vihdoin hän tunnustaa rakastavansa Kiliania. Nähtyään Alman reaktion muut paljastavat ilveilleensä ja he kertovat totuuden: Kilian on matkalla kosimaan Almaa, Leonard on palannut kotiin täysissä ruumiin ja sielun voimissa ja Turkin ja Kreikan välillä vallitsee sopu. Alma ilahtuu.
Alman säilynyt osuus päättyy siihen, kun Conon hakee Kilianin ja Leonardin sisään. Viimeisellä sivulla on lyijykynällä kirjoitettu merkintä: nuoret miehet eivät tulekaan, vaan "jäsenet teatterilla käyvät heitä vastaan, ja kaikki loppuu." "--- ne, jotka ovat sisällä, menevät ulos iloisina tulevia nuoria vastaan ja loppuu kappale."
Näytelmän on uumoiltu päättyvän iloiseen jälleennäkemiseen ja kihlajaishumuun. Merkintä on todennäköisesti lisätty sen jälkeen, kun Bergbom kertoi mielipiteensä näytelmästä. Kivi kenties käytti Alman poistetusta loppukohtauksesta osia Margaretaan, jolloin haaveksiva ja rakastettuaan uskollisesti odottava Alma olisi Margaretan aihio.
Arviot

Viljo Tarkiainen ei pitänyt mielekkäänä arvostella keskeneräiseksi jääneen teoksen taiteellisia ansioita. Alman juonen teennäisyys on kuitenkin ilmeinen. Alma ei ole kiukutteleva ja nokkava kaunotar, jolle olisi pitänyt antaa kunnon opetus tekaistuin kertomuksin. Kaikki juonessa mukana olevat ihmiset pitävät Almasta, joten heidän motiivinsa järkyttää Almaa jäävät ontoiksi. Mihin he pyrkivät valeuutisineen? Erikoisen omituista on, että ajatus niiden sepittämisestä on Alman hellän äidin. Näytelmän ainoa päämäärä on saada nähdä "tuskan ja riemun 'myrsky' pauhaavan neitosen sydämessä".
Omituisen juonen rakentelun takana on otaksuttu olleen jonkin vieraan kirjallisen esikuvan, joka houkutteli Kiven "heikkona hetkenään olemaan uskoton sisimmälle tunnolleen".
Alman vuorosanoissa on maalauksellista tenhoa, mutta ne eivät lähde lentoon, ne luonnehtivat enemmän Kiveä kuin lausujaansa. Kivestäkin ne ilmentävät lähinnä sitä osaa, joka alkoi jo vieraantua elämästä. Vuorosanat on arvioitu sairastuneen runoilijan kuvitelmiksi; Almaa kirjoittaessaan Kivi eli jo elämänsä iltahämärää. "Se etäisyyden siniauer, johon runoilija ikävissään tuijotti, suli olemattomiin ja sen sijaan ilmestyi valojuova ilman ääriä", Tarkiainen kuvailee.
Esitykset

Ilona-tietokannan mukaan Alma on esitetty ammattiteattereissa vain kahdesti. Tammikuussa 1945 annettiin Jyväskylän Työväen Teatterissa kantaesitys, toinen esitys oli Kotkan Kaupunginteatterissa 1950-luvun alussa.
Kirjallisuutta

Kivi, Aleksis: Yö ja päivä, Lea, Alma, Margareta. Kriittinen editio.  (Toim. Pentti Paavolainen (päätoimittaja), Sakari Katajamäki, Ossi Kokko, Petri Lauerma, Juhani Niemi ja Jyrki Nummi)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2019.
Aiheesta muualla

National Library of Finland: Kivi, Aleksis
Artemis (satelliitti)

Artemis-satelliitin täysikokoinen malli
ARTEMIS on ESAn kokeellinen tietoliikennesatelliitti.
Artemis on eurooppalais-japanilainen satelliitti. Se laukaistiin 12. heinäkuuta 2001 Ariane 5 -kantoraketilla yhdessä brasilialaisen BSAT 2b -tietoliikennesatelliitin kanssa.
Sen rata on geosynkroninen rata, jonne se nousi maaliskuussa 2003 satelliitin aseman säätelyyn tarkoitetuilla ionitrustereilla sen Ariane 5-kantoraketilla tehdyn laukaisun vain osittaisen onnistumisen takia. Täten sen toiminta-aika lyheni merkittävästi.
Satelliitti kokeilee myös optista tietoliikennettä lähettämällä laserilla dataa sen maa-asemalle Espanjaan ja vastaanottamalla SPOT-kaukokartoitussatelliitin dataa avaruudessa laser-linkillä.
Satelliitin maa-asema on Redussä, Belgiassa. Maa-aseman toteutuksessa VTT:llä ja Elektrobit-yhtiöllä oli merkittävä rooli.
Aiheesta muualla

Suomalainen maa-asema (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalainen maa-asema, 2.artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Anagrelidi

| --- | --- |

Anagrelidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
6,7-dikloori-5,10-dihydro-3H-imidatso[2,1-b]kinatsoliini-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 68475-42-3
ATC-koodi: L01XX35
PubChem CID: 2182
DrugBank: DB00261
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H7Cl2N3O
Moolimassa: 256.08 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: ~ 70 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Anagrelidi on lääkeaine, jota käytetään myeloproliferatiivisiin sairauksiin liittyvän trombosytoosin hoidossa. Se pienentää veren trombosyyttipitoisuutta estämällä megakaryosyyttien kypsymistä.
Biosaatavuus

Oraalisen annon jälkeen anagrelidin biologinen hyötyosuus on noin 70 %. Kun anagrelidi annetaan tyhjään mahalaukkuun, Cmax saavutetaan 1 tunnin kuluessa (Tmax) annostelusta. Samanaikainen käyttö ruoan kanssa alentaa hieman Cmax-arvoa ja suurentaa AUC-arvoa, mutta ei kliinisesti merkittävässä määrin.
Metabolia

Anagrelidi metaboloituu laajasti, pääasiassa maksassa sytokromi P450 CYP1A2 välityksellä, kahdeksi päämetaboliitiksi: 6,7-dikloori-3-hydroksi-1,5-dihydro-imidatso[2,1-b]kinatsoliini-2-oni (3-hydroksianagrelidi) ja 2-amino-5,6-dikloori-3,4,-dihydrokinatsoliini (RL603). 3-hydroksimetaboliittia pidetään farmakologisesti aktiivisena ja sillä on samanlainen teho ja teho verihiutaleita alentavien vaikutustensa suhteen, mutta se estää PDE3:a 40 kertaa suuremmalla voimakkuudella kuin kantalääke.
Eliminaation puoliintumisaika

Anagrelidin t1/2 kestää noin 1,5 tuntia ja sen aktiivisen metaboliitin, 3-hydroksianagrelidin, noin 2,5 tuntia.
Poistuminen elimistöstä

Metabolian jälkeen metaboliittien erittyminen virtsaan näyttää olevan ensisijainen anagrelidin eliminaatiokeino. Alle 1 % annetusta annoksesta erittyy virtsaan muuttumattomana kantalääkkeenä, kun taas noin 3 % ja 16–20 % annetusta annoksesta erittyy vastaavasti 3-hydroksianagrelidina ja RL603:na.
Anders Arborelius

| Anders Arborelius |
| --- | --- |

Tukholman hiippakunnan piispa
 1998– 
Edeltäjä:  Hubert Brandenburg
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1949 (ikä 75) Sorengo, Sveitsi
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Anders Arboreliuksen vaakuna.
Lars Anders Arborelius, O.C.D. (s. 24. syyskuuta 1949 Sorengo, Sveitsi) on katolisen kirkon pappi ja vuodesta 2017 alkaen Ruotsin ja Pohjoismaiden ensimmäinen kardinaali. Hän syntyi Sveitsin Sorengossa ja kasvoi Lundissa, Ruotsissa. Hän kääntyi katoliseen uskoon vuonna 1969. Hän kuuluu paljasjalkaisten karmeliittojen sääntökuntaan.
Ennen Belgiassa ja Roomassa suorittamiaan filosofian ja teologian opintoja Arborelius oli lukenut kieliä Lundin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian maisterina. Hän sai pappisvihkimyksensä 8. syyskuuta 1979; piispaksi hänet vihittiin 29. joulukuuta 1998. Hänet oli 17. marraskuuta nimitetty Tukholman katolisen hiippakunnan piispaksi.
Arboreliusta edelsi Tukholman piispana Hubert Brandenburg.
Elämä

Arborelius syntyi Sveitsin Sorengossa 24. syyskuuta 1949. Hän kuitenkin kasvoi Ruotsin Lundissa. Hänet oli kastettu Ruotsin kirkon yhteyteen, mutta hän kävi siellä harvoin. Tästä huolimatta hän tunsi jo teini-ikäisenä haluavansa vihkiä elämänsä Jumalalle ja hän ajatteli tämän tapahtuvan juuri katolisessa kirkossa. Vuonna 1969 hänet liitettiin 20-vuotiaana katoliseen kirkkoon. Vuonna 1971 hän tuli mukaan pieneen karmeliittaveljien yhteisöön, joka oli asettunut Tågarpiin. Yhteisö ei käyttänyt itsestään virallisesti nimeä luostari, sillä luostarit olivat tuohon aikaan Ruotsissa kiellettyjä. Kuusi vuotta myöhemmin, 8. joulukuuta 1977, hän antoi pysyvät lupauksensa veljestön jäsenenä, ja papiksi hänet vihittiin 8. syyskuuta 1979. Hän vietti Tågarpin yhteisössä yli 27 vuotta. Päivät omistettiin rukoukselle ja opinnoille, yleensä hiljaisuuden vallitessa.
17. marraskuuta 1998 hänet nimitettiin Tukholman hiippakunnan piispaksi. Arborelius itse yllättyi kuullessaan, että hänet oli nimitetty piispaksi. Hänellä ei ollut mitään kokemusta hallinnosta, talousjohtamisesta eikä suuren organisaation johtamisesta. Niinpä ilmoitus aiheutti hänelle "unettoman yön". Hän kuitenkin koki asian Jumalan kutsuna ja suostui siksi nimitykseen. Hänet vihittiin Tukholman piispaksi 29. joulukuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi hänen edeltäjänsä virassa, piispa Hubert Brandenburg avustajinaan piispat Leonard William Kenney ja Alfons Nossol. Arboreliuksesta tuli näin ensimmäinen ruotsalaissyntyinen katolinen piispa sitten reformaation.
Arborelius on ollut piispana aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija. Hänellä on ollut keskeinen rooli hiippakunnassaan ruotsalaissyntyisten ja maahanmuuttajataustaisten tuomisessa yhteen. Hän julkaisi vuonna 2003 helluntailaispastori Sten-Gunnar Hedinin kanssa yhteisen artikkelin Jeesuksesta, mikä herätti vilkkaan keskustelun.
21. toukokuuta 2017 paavi Franciscus ilmoitti päättäneensä vihkiä kirkolle viisi uutta kardinaalia. Näistä yksi oli Anders Arborelius. Vihkimys toimitettiin 28. kesäkuuta 2017. Näin Arboreliuksesta tuli historian ensimmäinen ruotsalainen kardinaali.
Näkemykset

Arboreliuksen mielestä yhteiskunta on yliseksualisoitunut ja seksuaalisuus on tullut kaikille alueille. Vaikka katolisessa kirkossa ilmenneiden hyväksikäyttötapausten yhteydessä otetaan usein esille selibaattikäytäntö, ei Arborelius pidä ongelmana selibaattia vaan sitä, ettei pappiskoulutuksessa ole tehty riittävästi töitä niitten koulutettavien poisseulomiseksi, joilla ei ole kykyä elää selibaatissa. Arboreliuksen mukaan selibaatti antaa papille enemmän vapautta olla käytettävissä niin hengellisellä tasolla kuin myös siksi, että hän voi täysin antaa itsensä Kristukselle ja toisille ihmisille. Arboreliuksen mukaan selibaatti on lisäksi profeetallinen merkki, joka saa ihmiset ajattelemaan.
Arboreliuksen mukaan seksuaalisuus ei kuitenkaan ole vaikein aihe, vaan vaikeampaa tässä ajassa on julistaa, kuinka Jumala on todellisuutta eikä vain idea. Arboreliuksen mukaan ihmiset eivät usko Jumalaan, vaan heillä on 'jumalakuva', oma käsityksensä uskosta ja Jumalasta, ja he ajattelevat muuttavansa uskoa sen sijaan, että usko muuttaisi heidät. Tällainen subjektiivinen ajatustapa Jumalasta on Arboreliuksen mukaan vaikeinta murtaa.
Aiheesta muualla

ARBORELIUS Card. Anders, O.C.D. (englanniksi)
Bishop Anders Arborelius, O.C.D. (englanniksi)
Katolska kyrkan i Sverige (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Axel Ljung

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Axel Ljung |  Axel Ljung |  Axel Ljung |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Harald Axel Fredrik Ljung (31. maaliskuuta 1884 Tukholma – 5. helmikuuta 1938 Tukholma) oli ruotsalainen voimistelija ja yleisurheilija. Hän kuului vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Ljung kilpaili myös vuoden 1906 kesäolympialaisissa eli Ateenan välikisoissa, jossa hän osallistui yleisurheiluun (100 m juoksu, 110 m aitajuoksu, vauhditon pituushyppy; viimeksi mainitussa 5. sija).
Ljung oli mukana vuonna 1908 AIK:n joukkueessa, joka juoksi 4 × 200 metrin viestijuoksun maailmanennätyksen 1.36,0. Ennätys pysyi voimassa 11 vuotta, kunnes Pennsylvanian yliopisto rikkoi sen vuonna 1919.