stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaisa Varis

| Kaisa Varis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. syyskuuta 1975 (ikä 49) Ilomantsi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Joensuun Hiihtoveikot/Kuikan Kisailijat
Laji:  ampumahiihto ja maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  –2003,2006-2008
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lahti 2001 | 15 km (p) |  |
Kaisa Varis (s. 21. syyskuuta 1975 Ilomantsi) on suomalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä. Ampumahiihdossa Varis edusti Kuikan Kisailijoita. Maastohiihdossa hän edusti Joensuun Hiihtoveikkoja. Varis voitti Lahden MM-hiihdoissa 2001 pronssia 15 kilometrillä.
Varis jäi Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 kiinni EPO:n käytöstä, ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Kilpailukieltonsa jälkeen hän alkoi kilpailla ampumahiihdossa. Tammikuussa 2008 ampumahiihdon MC-osakilpailussa hänen dopingnäytteestään löytyi merkkejä EPOsta. Hänelle langetettiin elinikäinen kilpailukielto, jonka urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin kuitenkin kumosi maaliskuussa 2009.
Varis opiskelee Itä-Suomen yliopiston yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunnassa.
Maastohiihto

Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 Varis oli voittamassa hopeaa Suomen naisten viestijoukkueessa, mutta menetti mitalinsa jäätyään kiinni dopingtestissä erytropoietiinin (EPO) käytöstä. Jo avausmatkalta Varis oli joutunut jäämään pois liian korkeiden hemoglobiiniarvojen takia, mutta hän selitti korkeiden arvojen johtuvan käynneistään alppiteltassa. Variksen jäätyä kiinni dopingista hänet langetettiin kahden vuoden kilpailukieltoon, josta hän vapautui helmikuussa 2005.
Varis ei päässyt vuoden 2006 talviolympialaisiin, vaikka monen mielestä hän olisi paikan ansainnut. Moni syyttikin Suomen Olympiakomiteaa syrjimisestä. Myöhemmin Ilta-Sanomat uutisoi, että Variksella olisi ollut ongelmia Antidopingtoimikunnan (Wada) kanssa. Varis itse kiisti huhut, ja Wada ilmoitti ettei dopingtestaustilanteessa ole ollut puutteellisuuksia.
Kesäkaudella 2006 Varis ryhtyi harjoittelemaan ammuntaa ampumahiihtoa varten mutta piti vielä toistaiseksi päälajinaan maastohiihtoa. Kilpailukieltonsa jälkeen vuoden 2006 SM-hiihdoissa Lapinlahdella Varis sijoittui takaa-ajokisassa neljänneksi. Hän ei päässyt antamaan niin sanottuja MM-näyttöjä Davosin maastohiihdon maailmancupiin, vaikka hän oli hiihtänyt Suomen kansallisissa kisoissa hyvin. MM-näyttöjen puuttuessa häntä ei valittu Sapporon MM-kisoihin, mikä johti mediassa pohdintaan, oliko Varista kohdeltu oikeudenmukaisesti, kun hänet jätettiin maailmancupjoukkueen ulkopuolelle.
Ampumahiihto

Varis voitti ampumahiihdon pikamatkan Suomen-mestaruuden 2007. Eurooppa-cupissa hän oli 14. helmikuuta 2007 kolmas.
Varis osallistui ensimmäisen kerran urallaan ampumahiihdon maailmancupiin Lahden osakilpailussa 2. maaliskuuta 2007. Hän sijoittui sprintissä sijalle 70 kierrettyään kuusi sakkokierrosta eikä päässyt takaa-ajokilpailuun, johon otetaan mukaan 60 parasta.
Seuraavalla kaudella Varis sijoittui Kontiolahdella 30. marraskuuta 2007 maailmancupin sprintissä viidenneksi. Muutaman heikomman kilpailun jälkeen hän otti ensimmäisen maailmancupin voittonsa Ruhpoldingin sprinttikilpailussa 11.1.2008.
Suomen ampumahiihtoliitto kertoi 24. tammikuuta 2008, että Kaisa Variksen dopingnäytteestä on löydetty kiellettyä ainetta, joka myöhemmin täsmentyi EPO:ksi. Tieto oli peräisin kansainväliseltä ampumahiihtoliitolta IBU:lta. Variksen mukaan epäily oli aiheeton.
IBU aloitti B-näytteen analysoinnin 28. tammikuuta. Seuraavana päivänä Kaisa Varis ilmoitti tiedotusvälineille lähettämässään tiedotteessa, ettei häntä ja hänen biokemian alan asiantuntijaansa ole päästetty seuraamaan analysointia eikä IBU ole toimittanut hänelle asiakirja-aineistoa A-näytteestä huolimatta useista pyynnöistä. Varis kertoi, ettei hyväksy, että IBU rikkoo Wadan sääntöjä toimimalla näin. ADT:n entisen pääsihteeri Juha Viertolan mukaan urheilijalla on Wadan sääntöjen mukaan oikeus olla mukana B-näytteen analysoinnissa. IBU:n lääketieteellisen komitean puheenjohtaja James E. Carrabre tyrmäsi Variksen syytöksen. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto langetti Varikselle elinikäisen kilpailukiellon. Varis valitti asiasta urheilun vetoomustuomioistuimeen CAS:iin ja CAS kumosikin Variksen elinikäisen kilpailukiellon maaliskuussa 2009. CAS:n mukaan IBU oli rikkonut kansainvälisiä antidopingsääntöjä tutkiessaan Variksen B-näytteen ilman hänen tai edustajansa läsnäoloa.
Variksen oletetun dopingin käytön paljastuttua toistamiseen muusikko Karri Salo teki laulun "Voihan Varis".
Huhtikuussa 2012 edusti Kuikan Kisailijoita ampumahiihdon SM-kisoissa sijoittuen yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi vaikka joutui hiihtämään 16 sakkokierrosta.
Aiheesta muualla

Kaisa Varis Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Kaisa Varis Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). (englanniksi)
Kaisa Varis Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Ylen Elävä arkisto: Kaisa Variksen dopingkäry 2003
Katie Stuart (yhdysvaltalainen näyttelijä)

Kathryn Elizabeth ”Katie” Stuart (s. 22. elokuuta 1984 Sonora, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi vuosina 2003–2004 televisiosarjassa General Hospital. Sarjan kuvauksissa hän kuitenkin oli vain vuonna 2003. Hän on myös näytellyt sarjassa Titaanit vuosina 2000–2001 ja yhdessä jaksossa sarjassa Seitsemäs taivas vuonna 2000. Hän on ollut näyttelijänä aktiivisena vuodesta 1998 lähtien.
Aiheesta muualla

Katie Stuart Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kauppakatu (Lohja)

Lohjan pedagogion muistolaatta Osuuspankin seinässä. Yläpuolella kadun nimikyltti.
Näkymä Lohjan Prismalle Kauppakadun puolelta.
Kauppakatu (ruots. Handelsgatan) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva katu. Se alkaa Suurlohjankadulta ja päättyy Laurinkadulle liikenneympyrään. Sen varrella sijaitsee merkittäviä toimijoita, kuten Kauppakeskus Lohjantähti, Tokmanni, Kelan toimitilat ja Prisma-keskus. Nykyinen katu on rakennettu pääosin 1970-luvulla. Tätä ennen sen paikalla kulki useampia pieniä katuja. Kadun rakennustöiden seurauksena Lohjan kauppatoria jouduttiin pienentämään. Alun perin Kauppakadun loppupää kulki nykyisen Prisma-keskuksen läpi. Tontin laajentamiseksi se linjattiin kulkemaan vieressä olleen vanhan poliisitalon paikalta, joka purettiin oikaisun tieltä. Samalla rakennettiin Laurinkadulla oleva liikenneympyrä.
Kashima (Ibaraki)

| Kashima (鹿嶋市) |
| --- | --- |
 Kashima-jingūn pyhäkkö
 lippu:  symboli
 Kashiman sijainti Ibarakin prefektuurissa
 Kashima
 Koordinaatit: 35°57′56″N, 140°38′41″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Ibarakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  106,02 km²
Väkiluku (09/2020):  67 159
 – Väestötiheys:  633 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Kurtturuusu
 – Lintu:  Viherfasaani
 
 https://www.city.kashima.ibaraki.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kashima (jap. 鹿嶋市, Kashima-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Kitaurajärven ja Tyynenmeren välissä. Sillat liittävät Kashiman Itakon ja Namegatan kaupungeihin Kitauran toisella puolella. Kashimassa on 67 159 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 106,02 neliökilometriä.
Kashima kehittyi historiallisesti Kashima-jingūn šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Se oli Hitachin provinssin pääpyhäkkö. Useita pyhäkön rakennuksia on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Japanin nykyisen kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Kashimasta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1954, minkä jälkeen kaupungin rannikolle on rakennettu suurimittakaavaista terästeollisuutta ja Kashiman satama. Kashima tunnetaan myös J1 Leaguessa pelaavan Kashima Antlers -jalkapallojoukkueen kotipaikkana.
Kashimaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Kashima-linja ja Kashima rinkai -rautatien Ōarai–Kashima-linja.
Kuvia

Oritsun hiekkarantaa
Kashiman jalkapallostadion
Ōarai–Kashima-linjan juna
Kashiman kaupunginkirjasto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kashima Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kielisoitinrakentaja

Kielisoitinrakentaja on soitinrakentaja, joka rakentaa kielisoittimia. Kielisoitinrakentaja voi erikoistua esimerkiksi näppäiltäviin kielisoittimiin, kuten mandoliiniin, kitaraan tai kanteleeseen, tai jousitoittimiin, kuten selloon tai alttoviuluun. Moni kielisoitinrakentajista erikoistuu myös yksittäiseen tai muutamaan soittimeen, kuten kanteleen- tai viulunrakentaja.
Kantatie 70

Kantatie 70
Kantatie 70 oli Pohjois-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Onkamosta Niiralan rajanylityspaikalle kulkenut kantatie. Tien pituus oli 33 kilometriä. Tie oli itäisin osa Sinistä tietä, ja se välitti Venäjälle Värtsilään ja Sortavalaan suuntautuvaa liikennettä. Tie kuului yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä.
Reitti

Tohmajärvi
Onkamo (vt 6)
Tohmajärvi (st 486)
Uusi-Värtsilä
Niirala (st 500)
Niiralan rajanylityspaikka (Venäjän tie A130)
Historiaa

Vuoden 1939 tienumerointijärjestelmässä kantatie 70 oli Joensuun ja Varkauden välinen tie, josta 1970- ja 1980-lukujen taitteessa tuli osa valtatietä 23.
Onkamon ja Niiralan välinen kantatie 70 oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa Sortavalan ja Kajaanin välistä valtatietä 18. Moskovan välirauhansopimuksen alueluovutusten jälkeen tie katkesi uudelle rajalle. Onkamon ja Niiralan välinen tie jäi maantieksi, joka myöhemmin sai numeron 490. Numeron 70 tie sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä
Aiheesta muualla

Matti Grönroosin sivu kantatiestä 70
Välimatkataulukko
| (km) | Joensuu |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Onkamo | 40 | Onkamo |  |  |  |
| Tohmajärvi | 55 | 15 | Tohmajärvi |  |  |
| Niirala (raja) | 73 | 33 | 18 | Niirala (raja) |  |
| Sortavala | 136 | 96 | 81 | 63 | Sortavala |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Jääkiekon Continental Cup

| Continental Cup |
| --- | --- |
 Continental Cupin tunnus.
Laji:  jääkiekko
Perustettu:  1997
Joukkueita:  20
Hallitseva mestari:   Dragons de Rouen
Eniten mestaruuksia:   Dragons de Rouen  Ambri-Piotta  Zürich Lions (2)
Continental Cup on kansainvälinen jääkiekkoturnaus eurooppalaisille seurajoukkueille. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1997, kun Euroopan Cup lopetettiin. Se oli tarkoitettu joukkueille sellaisista maista, joilla ei ollut edustusta European Hockey Leaguessa. Maiden jääkiekkoliitot valitsivat osallistuvat joukkueet. Lopputurnaus on pelattu vuosina 2005–2007 Unkarin Székesfehérvárissa, mutta vuonna 2008 se pelattiin Riiassa. Vuoden 2009 finaalit pelattiin Ranskan Rouenissa.
Mitalistit

| Kausi | Voittaja | Hopeaa | Pronssia | Isäntäkaupunki / maa |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997–1998 |  HC Košice |  Eisbären Berlin |  Ilves |  Tampere, Suomi |  |
| 1998–1999 |  HC Ambri-Piotta |  HC Košice |  Avangard Omsk |  Košice, Slovakia |  |
| 1999–2000 |  HC Ambri-Piotta |  Eisbären Berlin |  Ak Bars Kazan |  Berliini, Saksa |  |
| 2000–2001 |  ZSC Lions |  London Knights |  HC Slovan Bratislava |  Zürich, Sveitsi |  |
| 2001–2002 |  ZSC Lions |  Milano Vipers |  HKm Zvolen |  ZSC , Sveitsi |  |
| 2002–2003 |  Jokerit |  HK Lokomotiv Jaroslavl |  HC Lugano |  Lugano, Sveitsi  Torino, Italia |  |
| 2003–2004 |  HC Slovan Bratislava |  HK Gomel |  HC Lugano |  Homel, Valko-Venäjä |  |
| 2004–2005 |  HKm Zvolen |  HK Dynamo Moskova |  Alba Volán Székesfehérvár |  Székesfehérvár, Unkari |  |
| 2005–2006 |  HK Lada Toljatti |  HK Riga 2000 |  ZSC Lions |  Székesfehérvár, Unkari |  |
| 2006–2007 |  Junost Minsk |  Avangard Omsk |  Ilves |  Székesfehérvár, Unkari |  |
| 2007–2008 |  Ak Bars Kazan |  HK Riga 2000 |  HK Kaztšink-Torpedo |  Riika, Latvia |  |
| 2008–2009 |  MHC Martin |  Dragons de Rouen |  HC Bolzano |  Rouen, Ranska |  |
| 2009–2010 |  EC Red Bull Salzburg |  Junost Minsk |  Sheffield Steelers |  Grenoble, Ranska |  |
| 2010–2011 |  Junost Minsk |  EC Red Bull Salzburg |  SønderjyskE |  Minsk, Valko-Venäjä |  |
| 2011–2012 |  Dragons de Rouen |  Junost Minsk |  Donbass Donetsk |  Rouen, Ranska |  |
| 2012–2013 |  Donbass Donetsk |  Metallurg Žlobin |  Dragons de Rouen |  Donetsk, Ukraina |  |
| 2013–2014 |  Stavanger Oilers |  Donbass Donetsk |  HC Asiago |  Rouen, Ranska |  |
| 2014–2015 |  H’K Njoman Hrodna |  Fischtown Pinguins |  Ducs d’Angers |  Bremerhaven, Saksa |  |
| 2015-2016 |  Dragons de Rouen |  Herning Blue Fox |  GKS Tychy |  Rouen, Ranska |  |

| 2016–2017 |  Nottingham Panthers |  Beibarys Atyrau |  Odense Bulldogs |  Ritten, Italia |  |

| 2017–2018 |  Yunost Minsk |  Nomad Astana |  Sheffield Steelers |  Minsk, Valko-Venäjä |  |

| 2018–2019 |  Arlan Kokshetau |  Belfast Giants |  GKS Katowice |  Belfast, Yhdistynyt kuningaskunta |  |
Suomalaisjoukkueet

Suomalaisjoukkueita turnaukseen on osallistunut kolme. Tampereen Ilves osallistui heti ensimmäisellä kaudella, jolloin lopputurnaus pelattiinkin Tampereella. Ilves saavutti tällöin pronssia. Pistepörssin voitti Ilveksen Vesa Viitakoski tehoin 6 + 0 = 6. Jokerit osallistui turnaukseen kaudella 2002–2003, jolloin se voitti koko kilpailun. Samalla pistepörssin voitti Jokereiden Jukka Voutilainen tehoin 4 + 1 = 5. Kaiken kaikkiaan suomalaiset miehittivät tuolloin pistepörssin neljä ensimmäistä sijaa. Jukurit taas on osallistunut turnaukseen kolmesti ja ollut parhaimmillaan neljäs. Kaudella 2006–2007 Ilves oli jälleen mukana ja sai pronssia.
Sijoitukset
1997–1998 Ilves 3.
2001–2002 Jukurit 4.
2002–2003 Jokerit 1.
2002–2003 Jukurit 12.
2003–2004 Jukurit 12.
2006–2007 Ilves 3.
Suomalaisvoittajat

2001
Ari Sulander
2002
Ari Sulander
Petri Varis
2003
| --- | --- |
 Antti Aalto  Sean Bergenheim  Markus Helanen  Jukka Hentunen  Markus Kankaanperä  Teemu Laine  Kari Lehtonen  Ilkka Mikkola  Antti-Jussi Niemi  Petri Pakaslahti :  Ville Peltonen  Jussi Pesonen  Toni Sihvonen  Mika Strömberg  Arto Tukio  Tommi Turunen  Ari Vallin  Tomek Valtonen  Timo Vertala  Jukka Voutilainen 
2008
Jukka Hentunen
Mika Noronen
2011
Mika Oksa
2012
Teemu Elomo
Ilpo Salmivirta
Jimi Santala
2013
Tuomas Kiiskinen
Pasi Puistola
Petteri Wirtanen
2014
Juha-Pekka Loikas
2016
Tero Konttinen
2017
Miika Wiikman
Kantatie 71

Kantatie 71
Kantatie 71 on Savonlinnan Kerimäeltä Kiteelle kulkeva kantatie. Tien pituus on 62 kilometriä. Tie alkaa Anttolan kylästä, jossa se erkanee valtatie 14:stä ja päättyy Kiteen Puhoksessa valtatie 6:een. Tie on rakennettu nykyiselle linjaukselleen 1960 ja 1970-luvuilla ja se on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja pääosin hyvälaatuinen joitakin yksittäisiä mäkisiä ja mutkaisia kohtia lukuun ottamatta. Liikennemäärät ovat suhteellisen pienet. Kantatie 71 on tärkein väylä Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntien välillä muodostaen merkittävän maantieyhteyden Savonlinnan ja Joensuun välille.
Reitti

Savonlinna
Anttola (vt 14)
Kerimäki
Hautaniemi (st 474)
Kitee
Villala
Hummovaara
Kokka-aho
Puhos (vt 6)
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 71 käsitti nykyisen osuuden lisäksi nykyisen seututien 486 reitin Kiteen kautta Tohmajärvelle. Tuolloin tie päättyi Sortavalan ja Kajaanin väliselle valtatie 18:lle. Sodan jälkeisten alueluovutusten seurauksena valtatiet 6 ja 18 linjattiin uudelleen ja kantatietä 71 lyhennettiin päättymään valtatie 6:lle.
Aiheesta muualla

Matti Grönroosin sivu kantatiestä 71
Välimatkataulukko
| (km) | Savonlinna |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Anttola | 13 | Anttola |  |  |  |  |
| Kerimäki | 22 | 9 | Kerimäki |  |  |  |
| Puhos | 73 | 60 | 51 | Puhos |  |  |
| Kitee | 84 | 71 | 62 | 11 | Kitee |  |
| Joensuu | 141 | 128 | 119 | 68 | 66 | Joensuu |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kantatie 68

Kantatietä 68 Vimpelissä.
Kantatie 68 on Virroilta Ähtärin ja Alajärven kautta Pietarsaareen kulkeva kantatie. Tien pituus on 207 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja pääosin hyvälaatuinen, Ähtärin ja Lehtimäen välillä laatu on jonkin verran heikompi.
Reitti ja tieyhteydet

Virrat
Virrat (vt 23, kt 66)
Killinkoski
Ähtäri
Ähtäri (vt 18)
(Alajärvi)
Lehtimäki (st 697, yt 7060)
Siirilä (st 714)
Hoisko (vt 16)
Vimpeli
Vimpeli (st 750)
(Lappajärvi)
Itäkylä
(st 711)
Evijärvi
Evijärvi (kt 63)
(Pedersören kunta)
Ähtävä
Kolppi (st 747)
Edsevö (vt 8 E8)
Pietarsaari
Pietarsaari (st 741, st 749)
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 68 oli Koivulahden Vassorin ja Ylihärmän välinen tie. 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoilla tie muutettiin maantieksi, ja se on nykyisin seututie 725.
Nykyistä kantatietä 68 on rakennettu monessa vaiheessa 1960-luvulta 1990-luvulle saakka. Silloinen maantie 710 Ähtävältä Evijärven kautta Lappajärven Lamminkylään sai päällysteen vuonna 1961 ja siitä Vimpeliin vievä osuus päällystettiin uuden suoran tien myötä vuonna 1965 ja Vimpelistä Alajärven Hoiskoon vuonna 1968.
Nykyisen numeronsa se sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kantatie 68 Wikimedia Commonsissa
Matti Grönroosin sivu kantatiestä 68
Välimatkataulukko
| (km) | Virrat |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ähtäri | 42 | Ähtäri |  |  |  |  |  |
| Lehtimäki | 78 | 36 | Lehtimäki |  |  |  |  |
| Alajärvi (vt 16) | 105 | 63 | 27 | Alajärvi (vt 16) |  |  |  |
| Evijärvi | 150 | 108 | 72 | 45 | Evijärvi |  |  |
| Kolppi (vt 8) | 198 | 156 | 120 | 93 | 48 | Kolppi (vt 8) |  |
| Pietarsaari | 207 | 165 | 129 | 102 | 57 | 9 | Pietarsaari |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kauhu

Kauhulla tarkoitetaan voimakasta pelontunnetta, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta. Kauhu voi aiheuttaa fyysisiä oireita kuten vapinaa, hikoilua, huimausta, sydämentykytystä ja hyperventilaatiota.
Martin Heidegger kirjoittaa Terho Pursiaisen perikauhuksi kääntämästä kaiken merkityksen katoamisen aiheuttamasta kauhusta (der Angst. Pelko on saksaksi die Angst.).
Kauhun eri termit

Pelko on selvästi tajuttavan vaaran aiheuttama hädän ja tuskan tunne eli/tai huoli.
Fobia on suhteettoman suuri pelko, joka kohdistuu tiettyyn asiaan.
Kauneus ja terveys

| Kauneus ja terveys |
| --- | --- |
Aihealue:  Hyvinvointi, terveys, kauneus, mielen hyvinvointi
Kustantaja:  A-lehdet Oy
Julkaisija:  A-lehdet Oy
Perustettu:  1956
Päätoimittaja:  Mari Paalosalo-Jussinmäki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  230 × 297
Ilmestymistiheys:  16 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kauneus ja terveys on vuodesta 1956 ilmestynyt hyvinvointiin keskittyvä aikakauslehti, joka aiheet ovat kauneus, terveys ja mielen hyvinvointi. Lehden julkaisija on A-lehdet.
Kansallisen mediatutkimuksen (KMT 2023) mukaan lehden lukijamäärä on 114 200.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut
Jeff Green (koripalloilija)

| Jeff Green |
| --- | --- |
 Green vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeffrey Lynn Green
Syntynyt: 28. elokuuta 1986 (ikä 38) Cheverly, Maryland, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  206 cm
Paino:  107 kg
Nyk. joukkue:   Utah Jazz
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  5. varaus 2007 (Boston Celtics)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2004–2007:   Georgetownin yliopisto
Seurajoukkueet
2007–2011  2011–2015 2015–2016 2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–:   Seattle SuperSonics /         Oklahoma City Thunder  Boston Celtics  Memphis Grizzlies  Los Angeles Clippers  Orlando Magic  Cleveland Cavaliers  Washington Wizards  Utah Jazz
Jeffrey Lynn Green (s. 28. elokuuta 1986 Cheverly, Maryland) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2007 lähtien.
Pienenä tai isona laitahyökkääjänä pelaavan Greenin varasi vuoden 2007 varaustilaisuudessa viidennellä vuorolla Boston Celtics. Vuodet 2007–2011 Green pelasi kuitenkin Seattle SuperSonicsissa, sittemmin Oklahoma City Thunderissa. Tulokaskaudellaan 2007–2008 hänet valittiin tulokkaiden ykköstähdistöjoukkueeseen. Vuodet 2011–2015 Green pelasi Bostonissa.
Tammikuussa 2015 Memphis Grizzliesiin siirtynyt Green käytti optionsa joukkueen kanssa kaudelle 2015–2016. Sittemmin hän on edustanut Los Angeles Clippersia, Orlando Magicia, kaudella 2017–2018 Cleveland Cavaliersia, kaudella 2018–2019 Washington Wizardsia sekä heinäkuusta 2019 alkaen Utah Jazzia.
James Patrick Stuart

| James Patrick Stuart |
| --- | --- |
 James Patrick Stuart San Diegon Comic-Conissa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1968 (ikä 56) Encino, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jocelyn (2000–)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  James Patrick Stewart James Patrick Stewert J. Stuart Patrick D. Stuart Patrick Stuart
Aktiivisena:  1980–
Merkittävät roolit:  Justin Carrier (All My Children) Keith (Andy Richter Controls the Universe)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
James Patrick Stuart (s. 16. kesäkuuta 1968 Encino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten useista televisiorooleista. Hän muun muassa sai Daytime Emmy -ehdokkuuden roolisuorituksestaan televisiosarjassa All My Children. Stuart on näytellyt myös sarjoissa Amyn lailla, C.S.I., Andy Richter Controls the Universe, Yhä vedossa ja 90210. Hän ääninäyttelee Alokasta ja Joey-kengurua animaatiosarjassa Madagascarin pingviinit.
Hänen isänsä Chad Stuart oli brittiläissyntyinen muusikko, joka tunnetaan 1960-luvulta yhtyeestä Chad and Jeremy.
Joan Verdú Sánchez

Joan Verdú Sánchez (s. 25. toukokuuta 1995 Andorra la Vella) on andorralainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Esqui Club Pas de la Casa Grau-Roig -seuraa ja on pituudeltaan 178-senttimetrinen.
Verdú saavutti Innsbruckin nuorten olympialaisissa 2012 pronssia supersuurpujottelussa ja oli kahdeksas pujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän keskeytti suurpujottelun. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 27:nneksi, supersuurpujottelussa 28:nneksi, syöksylaskussa 37:nneksi ja keskeytti suurpujottelun. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs ja supersuurpujottelussa 22:s. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut suurpujottelussa 39:nneksi 2013, alppiyhdistetyssä 27:nneksi ja syöksylaskussa 33:nneksi 2017, supersuurpujottelussa 26:nneksi 2021 ja parisuurpujottelussa kymmenenneksi 2023.
Verdú kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 17:s Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2022. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2023. Yksikään andorralainen alppihiihtäjä ei ollut aiemmin sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kymmenen parhaan joukkoon. Verdú sijoittui maaliskuussa 2024 toiseksi Saalbach-Hinterglammin suurpujottelussa.
Katal

Katal (tunnus: kat) on katalyyttisen aktiivisuuden mittayksikkö SI-järjestelmässä. Se kuuluu johdannaisyksikköihin, ja yksi katal on sama kuin yksi mooli sekunnissa (1 kat = 1 mol/s).