stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaikertajakyyhky

| Vaikertajakyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Vaikertajakyyhkyt Zenoida
Laji::  macroura
Kaksiosainen nimi
 Zenaida macroura  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Vaikertajakyyhky Wikispeciesissä   Vaikertajakyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaikertajakyyhky (Zenaida macroura) on pohjoisamerikkalainen kyyhkylaji.
Ulkonäkö ja koko

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Vaikertajakyyhky on 28–33 senttimetriä pitkä. Se on väritykseltään vaalean punertavanruskea, mutta yläpuolella ja niskassa on harmahtavaa sävyä. Lisäksi sillä on selkäpuolella suuria mustia täpliä. Linnun pyrstö on pitkä ja terävä ja siinä on valkoiset reunat. Vaikertajakyyhkyn jalat ovat vaaleanpunaiset ja silmä ja nokka tummat.
Reijo Vaittinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. tammikuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Suonenjoki, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Junioriseurat
: SuPa
: MiPK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1972–1976 | MiPK | 88 | (5) |
| 1977–1978 | OPS | 42 | (3) |
| 1979–1989 | MP | 203 | (23) |
| 1990–1993 | PU-62 | 77 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 410 | (37) |
Maajoukkue
| 1972–1973 | Suomi U17 | 8 | (0) |
| 1973–1974 | Suomi U18 | 9 | (0) |
| 1974–1977 | Suomi U21 | 32 | (1) |
| 1977–1982 | Suomi | 13 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Reijo Vaittinen (s. 24. tammikuuta 1956 Suonenjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Vaittinen on Suonenjoen Pallon kasvatti. Hän edusti urallaan Mikkelin Pallo-Kissoja 1972–1976, Oulun Palloseuraa 1977–1978, Mikkelin Palloilijoita 1979–1989 ja Porrassalmen Urheilijoita 1990–1993. Kaikkiaan hän pelasi 11 kauden aikana 203 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 16 maalia.
Vaittinen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1977–1982 yhteensä 13 maaottelua.
Vainoisten seisake

Vainoisten seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Nousiaisten Vainoisten kylään vuonna 1931. Seisake lakkautettiin jo vajaan neljäntoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945. Seisake sijaitsi Mietoistentieltä erkanevan Vainoistentien ja radan risteyksessä.
Vajaahampaiset

| Vajaahampaiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Ylälahko::  Vajaahampaiset Xenarthra  Cope, 1889
Lahkot
 Pilosa (muurahaiskarhut ja laiskiaiset)  Cingulata (vyötiäiset) 
Katso myös
   Vajaahampaiset Wikispeciesissä   Vajaahampaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vajaahampaiset (Xenarthra) on perinteisessä taksonomiassa käytössä ollut nisäkkäiden lahko, jonka edustajia tavataan enää Etelä-Amerikassa. Lahkon juuret ulottuvat tertiäärikaudelle noin 60 miljoonan vuoden päähän.
Vajaahampaisten lahko on jaettu kahdeksi uudeksi lahkoksi, jotka ovat muurahaiskarhut ja laiskiaiset sisältävä Pilosa sekä vyötiäiset sisältävä Cingulata. Aikaisemmin myös maasika ja muurahaiskävyt luokiteltiin samaan lahkoon (Edentata). Maasiat ja muurahaiskävyt erotettiin sittemmin omaksi lahkoikseen, jolloin muodostui viimeksi käytössä ollut suppeampi Xenarthra-lahko.
Nykyisin vajaahampaisia pidetään toisinaan eräänlaisena ylälahkona, joka sisältää Pilosa- ja Cingulata-lahkot.
Ylälahkon nimitys vajaahampaiset on todennäköisesti peräisin siitä, että lahkon yksilöiltä puuttuvat etu- ja kulmahampaat. Hampaiden suhteen lahkon ääripäätä edustaa muurahaiskarhu, jolla ei ole yhtään hammasta.
Seppo Vainio (jääkiekkoilija)

| Seppo Vainio |
| --- | --- |
 Seppo Vainio, mestaruusjoukkueen kapteeni pitelemässä Kanada-maljaa (1963).
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1937 Rauma
Kuollut: 14. joulukuuta 2020 (83 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1954–1967
Seurat:  Lukko
Seppo Johannes Vainio (3. tammikuuta 1937 Rauma – 14. joulukuuta 2020) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1954–1967 ja voitti Suomen-mestaruuden kapteenina vuonna 1963 sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Vainio edusti koko uransa Rauman Lukkoa. Suomen maajoukkueessa Vainio pelasi 22 maaottelua ja osallistui kaksiin MM-kilpailuihin. (1960, 1961).
SM-Tilastot

| Kausi | Sarja | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954-1955 | SM-sarja | 8 | 2 | 1 | 3 | 4 |
| 1958-1959 | SM-sarja | 18 | 16 | 7 | 23 | 6 |
| 1959-1960 | SM-sarja | 18 | 16 | 10 | 26 | 8 |
| 1960-1961 | SM-sarja | 18 | 16 | 12 | 28 | 28 |
| 1961-1962 | SM-sarja | 18 | 9 | 8 | 17 | 14 |
| 1962-1963 | SM-sarja | 18 | 11 | 11 | 22 | 10 |
| 1963-1964 | SM-sarja | 18 | 3 | 8 | 11 | 4 |
| 1964-1965 | SM-sarja | 18 | 6 | 9 | 15 | 4 |
| 1965-1966 | SM-sarja | 20 | 9 | 3 | 12 | 10 |
| 1966-1967 | SM-sarja | 18 | 5 | 4 | 9 | 8 |
| YHT. |  | 172 | 93 | 73 | 166 | 96 |
Suomen-mestaruus 1963
2 SM-hopeaa (1961, 1966)
1 SM-pronssi (1965)
Vakuutusneuvos

Vakuutusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 24 200 euroa tai 6 000 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1935, jolloin sen sai Aarne Kuusi. Vuosien 1918–2013 aikana vakuutusneuvoksen arvonimi on myönnetty 44 henkilölle.
Urheiluvuosi 2014

Urheiluvuosi 2014 käsittelee vuoden 2014 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talviolympialaiset 6.–23.2. Sotšissa, Venäjällä. Mukana oli 88 maata ja 2 749 urheilijaa. Isäntämaa Venäjä voitti alun perin 13 kultamitalia mutta osa voitoista kyseenalaistettiin myöhemmin venäläisten systemaattisen dopingin käytön tultua julki. Norja voitti 11 kultamitalia ja Kanada kymmenen.
Talviparalympialaiset 7.–16.3. Sotšissa, Venäjällä. Mukana oli 45 maata ja 550 urheilijaa. Isäntämaa Venäjä voitti 30 kultamitalia.
Aerobic

FIG-liiton maailmanmestaruuskilpailut 27.–29.6. Cancúnissa, Meksikossa. Henkilökohtaisten lajien mestarit olivat meksikolainen Iván Veloz ja itävaltalainen Lubov Gazov.
FISAF-liiton maailmanmestaruuskilpailut 21.–26.10. Prahassa, Tšekissä. Miesten mestari oli australialainen Cameron Brown ja naisten saman maan Allira Bull.
Alppihiihto

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä eri alppihiihtolajissa. Itävaltalaiset voittivat kolme kultamitalia. Ainoa kaksinkertainen kultamitalisti oli Slovenian Tina Maze, joka voitti kultaa suurpujottelussa ja syöksylaskussa, jälkimmäisessä yhdessä Sveitsin Dominique Gisinin kanssa.
Maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailun voittajat olivat itävaltalaiset Marcel Hirscher ja Anna Fenninger.
Amerikkalainen jalkapallo

48. Super Bowl 2.2. East Rutherfordissa. Seattle Seahawks voitti Denver Broncosin 43–8. Ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Seahawksin Malcolm Smith.
Euroopan-mestaruuskilpailut 30.5.–7.6. Itävallassa. Loppuottelussa Saksa voitti Itävallan 30–27 ja pronssiottelussa Ranska voitti Suomen 35–21.
Ammunta

Maailmanmestaruuskilpailut 6.–19.9. Granadassa, Espanjassa. Henkilökohtaisten lajien kaksinkertaisia maailmanmestareita olivat eteläkorealainen pistooliampuja Jin Jong-oh, turkkilainen pistooliampuja Yusuf Dikeç, puolalainen kivääriampuja Łukasz Czapla ja saksalainen kivääriampuja Beate Gauß.
Ampumahiihto

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä lajissa, minkä lisäksi ohjelmaan kuului sekajoukkueiden viesti. Valko-Venäjän Darja Domratšava voitti kolme henkilökohtaista kultamitalia mutta mitalitilaston ykkönen oli myöskin kolme kultaa voittanut Norja. Ranskan Martin Fourcade voitti henkilökohtaisissa kilpailuissa kaksi kultaa ja yhden hopean.
Maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailun voittajat olivat Ranskan Martin Fourcade ja Suomen Kaisa Mäkäräinen..
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruuskausi alkoi tammikuussa Monte Carlo -rallilla ja päättyi 14.–16.11. ajettuun Walesin ralliin. Osakilpailuja oli kolmetoista. Volkswagenilla ajanut ranskalainen Sébastien Ogier varmisti jo toiseksi viimeisessä osakilpailussa toisen maailmanmestaruutensa. Hänen kartanlukijanaan oli Julien Ingrassia. Seuraavatkin kärkisijat menivät Volkswagen-kuljettajille: Suomen Jari-Matti Latvala oli toinen ja Norjan Andreas Mikkelsen kolmas. Volkswagen Motorsport voitti ylivoimaisesti tallien maailmanmestaruuden.
Formula 1:n maailmanmestaruuskausi alkoi maaliskuussa Australian GP:llä ja päättyi 23.11. ajettuun Abu Dhabin GP:hen. Osakilpailuja oli yhdeksäntoista. Mercedeksellä ajanut britti Lewis Hamilton voitti toisen maailmanmestaruutensa 67 pisteen erolla tallitoveriinsa, saksalaiseen Nico Rosbergiin. Hamilton voitti 11 osakilpailua, Rosberg viisi ja MM-sarjassa kolmanneksi sijoittunut australialainen Red Bull -kuljettaja Daniel Ricciardo kolme. Mercedes voitti tallien maailmanmestaruuden 296 pisteen erolla Red Bulliin.
Toni Vilander ja Gianmaria Bruni voittivat FIA WEC -sarjan maailmanmestaruuden GTE Pro -luokassa.
Baseball

MLB:n mestaruuden voitti San Francisco Giants, joka oli 21.–29.10. pelatussa World Seriesissä Kansas City Royalsia parempi otteluvoitoin 4–3. Loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin San Franciscon Madison Bumgarner.
Curling

Sotšin olympialaisissa Kanada voitti miesten loppuottelussa Ison-Britannian 9–3 ja naisten loppuottelussa Ruotsin 6–3. Miesten pronssiottelussa Ruotsi voitti Kiinan jatkopään jälkeen 6–4. Naisten pronssiottelussa Iso-Britannia voitti Sveitsin 6–5.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 15.–23.3. Saint Johnissa, Kanadassa. Kultaa voitti Sveitsi, hopeaa sai Kanada ja pronssille sijoittui Venäjä.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 29.3.–6.4. Pekingissä, Kiinassa. Kultaa voitti Norja, hopeaa sai Ruotsi ja pronssille sijoittui Sveitsi.
Sekaparien maailmanmestaruuskilpailut 23.–30.4. Dumfriesissa, Skotlannissa. Kultaa voittivat Sveitsin Reto Gribi ja Michelle Gribi, hopeaa sai Ruotsi ja pronssille sijoittui Espanja.
Euroopan-mestaruuskilpailut 22.–29.11. Champéryssa, Sveitsissä. Miesten mestaruuden voitti Ruotsi ja naisten mestaruuden Sveitsi.
Golf

Masters-turnaus 10.–13.4. Augustassa. Yhdysvaltain Bubba Watson voitti kolmen lyönnin erolla ruotsalaiseen Jonas Blixtiin ja maanmieheensä Jordan Spiethiin.
Yhdysvaltain avoin turnaus 12.–15.6. Pinehurstissa. Saksan Martin Kaymer voitti kahdeksan lyönnin erolla isäntämaan Eric Comptoniin ja Rickie Fowleriin.
Britannian avoin turnaus 17.–20.7. Hoylakessa. Pohjois-Irlannin Rory McIlroy voitti kahden lyönnin erolla Yhdysvaltain Rickie Fowleriin ja Espanjan Sergio Garcíaan.
PGA Championship 7.–10.8. Louisvillessa. Rory McIlroy voitti yhden lyönnin erolla yhdysvaltalaiseen Phil Mickelsoniin.
Ryder Cup 26.–28.9. Gleneaglesissa, Skotlannissa. Eurooppa voitti Yhdysvallat pistein 16,5–11,5.
Hiihtosuunnistus

Euroopan-mestaruuskilpailut 5.–14.3. Tjumenissa, Venäjällä. Kisojen yhdeksässä lajissa Venäjä voitti kolme kultaa. Kaksinkertaisia mestareita olivat Venäjän Vladimir Bartšukov ja Suomen Mervi Pesu.
Jalkapallo

Eurooppa-liigan loppuottelu 14.5. Torinossa, Italiassa. Espanjalainen Sevilla voitti portugalilaisen Benfican maalittoman ottelun päätteeksi rangaistuspotkukilpailussa 4–2.
Naisten Mestarien liigan loppuottelu 22.5. Lissabonissa, Portugalissa. Saksalainen VfL Wolfsburg voitti ruotsalaisen Tyresö FF:n 4–3. Wolfsburgin Martina Müller teki tasoitusmaalin 2–2 ja voittomaalin 4–3. Mestaruus oli Wolfsburgille toinen perättäinen.
Miesten Mestarien liigan loppuottelu 24.5. Lissabonissa, Portugalissa. Espanjalainen Real Madrid voitti kymmenennen mestaruutensa. Loppuottelussa se voitti paikallisvastustajansa Atlético Madridin jatkoajalla 4–1.
Maailmanmestaruuskilpailut 12.6.–13.7. Brasiliassa. Maailmanmestaruuden voitti Saksa Mario Götzen tehtyä Argentiinaa vastaan loppuottelun ainoan maalin jatkoajalla. Pronssiottelussa Alankomaat voitti Brasilian 3–0. Välierissä isäntämaa Brasilia hävisi Saksalle 7–1 ja Saksan Miroslav Klose nousi MM-kisojen kaikkien aikojen parhaaksi maalintekijäksi 16 maalilla. Saksalle maailmanmestaruus oli neljäs. Argentiinan Lionel Messi valittiin kisojen parhaaksi pelaajaksi. Kolumbialainen James Rodríguez oli kisojen paras maalintekijä kuudella maalilla.
Jousiammunta

Hallimaailmanmestaruuskilpailut 25.2.–2.3. Nîmesissä, Ranskassa. Tähtäinjousen mestaruudet voittivat australialainen Ryan Track ja meksikolainen Aida Román sekä taljajousen mestaruudet italialainen Sergio Pagni ja ranskalainen Sophie Dodemont. Joukkuemestaruuksista Ukraina voitti kaksi sekä Yhdysvallat ja Meksiko yhden.
Maastoammunnan maailmanmestaruuskilpailut 18.–24.8. Zagrebissa, Kroatiassa. Tähtäinjousen mestaruudet voittivat yhdysvaltalainen Brady Ellison ja saksalainen Lisa Unruh, taljajousen mestaruudet yhdysvaltalainen Jesse Broadwater ja slovenialainen Toja Černe sekä vaistojousen mestaruudet ruotsalaiset Erik Jonsson ja Lina Björklund.
Euroopan-mestaruuskilpailut 21.–26.7. Etšmiadzinissa, Armeniassa. Venäjä voitti kymmenestä kultamitalista neljä.
Judo

Maailmanmestaruuskilpailut 25.–31.8. Tšeljabinskissa, Venäjällä. Ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille. Japani voitti viisi kultamitalia ja Ranska kolme Raskaimpien sarjojen mestarit olivat Ranskan Teddy Riner ja Kuuban Idalys Ortíz.
Euroopan-mestaruuskilpailut 24.–27.4. Montpellier'ssa, Ranskassa. Järjestäjämaa Ranska voitti 16 kultamitalista seitsemän.
Jääkiekko

Sotšin olympialaisissa miesten jääkiekkoturnaukseen osallistui kaksitoista maata ja naisten turnaukseen kahdeksan. Miesten turnauksen voitti Kanada, jolle Ruotsi hävisi loppuottelun 3–0. Pronssiottelussa Suomi voitti Yhdysvallat 5–0. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin kuudensissa olympialaisissaan pelannut Suomen Teemu Selänne. Tähdistökentälliseen valittiin Selänteen lisäksi hyökkääjiksi Suomen Mikael Granlund ja pistepörssin voittanut Yhdysvaltain Phil Kessel, puolustajiksi pistepörssissä toisena ollut Ruotsin Erik Karlsson ja Kanadan Drew Doughty sekä maalivahdiksi Ruotsin Henrik Lundqvist. Naisten loppuottelussa Kanada voitti Yhdysvallat Marie-Philip Poulinin jatkoaikamaalilla 3–2. Pronssiottelussa Sveitsi voitti Ruotsin 4–3. Suomi hävisi puolivälierissä Ruotsille 4–2. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Sveitsin maalivahti Florence Schelling.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 9.–25.5. Valko-Venäjällä. Venäjä voitti loppuottelussa Suomen 5–2. Pronssiottelussa Ruotsi voitti Tšekin 3–0. Kuudestatoista joukkueesta Italia ja Kazakstan putosivat B-sarjaan. Piste- ja maalintekijäpörssin voitti Venäjän Viktor Tihonov. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Suomen maalivahti Pekka Rinne.
NHL:n loppuotteluissa Los Angeles Kings voitti New York Rangersin otteluvoitoin 4–1. Voitoistaan kolme Kings saavutti jatkoajalla. Mestaruus oli Kingsin historian toinen. Pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Justin Williams.
Jääpallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 26.1.–2.2. Irkutskissa, Venäjällä. Loppuottelussa Venäjä voitti Ruotsin 3–2 ja pronssiottelussa Kazakstan Suomen 5–3.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 18.–22.2. Lappeenrannassa, Suomessa. Loppuottelussa Venäjä voitti Ruotsin 3–1 ja pronssiottelussa Suomi Norjan 3–2.
Karate

Maailmanmestaruuskilpailut 5.–9.11. Bremenissä, Saksassa. Egypti ja Japani voittivat 16 mestaruudesta kumpikin kolme.
Kaukalopikaluistelu

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat neljässä lajissa. Venäjän Viktor An voitti kolme kultamitalia ja Etelä-Korean Park Seung-hi kaksi.
Keilailu

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 4.–14.12. Abu Dhabissa, Yhdistyneissä Arabiemiraateissa. Etelä-Korea voitti kuudesta mestaruudesta neljä, joista Choi Bo-keum oli voittamassa kolmea.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 4.–15.6. Berliinissä, Saksassa. Latvian Diana Zavjalova voitti kaksi henkilökohtaista mestaruutta.
Koripallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 30.8.–14.9. Espanjassa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Serbian 129–92. Pronssia sai Ranska. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Kyrie Irving.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 27.9.–5.10. Turkissa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Espanjan 77–64. Pronssille sijoittui Australia. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Maya Moore.
San Antonio Spurs voitti NBA:n loppuotteluissa Miami Heatin otteluvoitoin 4–1. Mestaruus oli seuralle viides, ja kaikkia niitä olivat olleet voittamassa päävalmentaja Gregg Popovich ja pelaajista Tim Duncan. Runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Oklahoma City Thunderin Kevin Durant ja loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi Spursin Kawhi Leonard.
Käsipallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–26.1. Tanskassa. Loppuottelussa Ranska voitti Tanskan 41–32. Pronssille sijoittui Espanja.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 7.–21.12. Unkarissa ja Kroatiassa. Loppuottelussa Norja voitti Espanjan 28–25. Pronssille sijoittui Ruotsi.
Lentopallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 31.8.–21.9. Puolassa. Kisoihin osallistui 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Puola, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Saksa. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Puolan Mariusz Wlazły.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 23.9.–12.10. Italiassa. Mukana oli 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, hopealle sijoittui Kiina ja pronssia sai Brasilia. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Kimberly Hill.
Lumilautailu

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidessä lumilautalajissa, joista paripujottelu ja slopestyle olivat ensi kertaa olympialaisten ohjelmassa. Yhdysvallat voitti kolme kultamitalia. Venäläinen Vic Wild voitti paripujottelun ja parisuurpujottelun.
Lumilautailun maailmancupissa pariratalajien kokonaiskilpailun voittivat itävaltalainen Lukas Mathies ja sveitsiläinen Patrizia Kummer sekä freestylelajien kokonaiskilpailun ruotsalainen Måns Hedberg ja tšekkiläinen Šárka Pančochová.
Maahockey

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 31.5.–15.6. Haagissa, Alankomaissa. Maailmanmestaruuden voitti Australia, joka voitti loppuottelussa Alankomaat 6–1. Pronssiottelussa Argentiina voitti Englannin 2–0.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 31.5.–14.6. Haagissa, Alankomaissa. Loppuottelussa Alankomaat voitti Australian 2–0. Pronssiottelussa Argentiina voitti Yhdysvallat 2–1.
Melonta

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 6.–10.8. Moskovassa, Venäjällä. Kanadalaiskanooteissa venäläiset Ivan Štyl ja Aleksei Korovaškov voittivat kolme kultamitalia sekä saksalainen Sebastian Brendel kaksi henkilökohtaista kultamitalia.
Ratamelonnan Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–13.7. Brandenburgissa, Saksassa.
Moottoripyöräily

RR-ajon maailmanmestaruuden voittivat espanjalaiset Marc Márquez (MotoGP), Esteve Rabat (Moto2) ja Marc Márquezin veli Álex Márquez (Moto3).
Motocrossin maailmanmestareiksi ajoivat Italian Antonio Cairoli (MXGP), Ranskan Jordi Tixier (MX2) ja Italian Chiara Fontanesi (naiset).
Trialin maailmanmestaruuden voitti kahdeksannen peräkkäisen kerran Espanjan Toni Bou. Myös hallitrialissa hän voitti kahdeksannen maailmanmestaruutensa.
Enduron maailmanmestarit olivat Ranskan Christophe Nambotin (Enduro 1), saman maan Pierre Alexandre Renet (Enduro 2) ja Australian Matthew Phillips (Enduro 3).
Speedwayn maailmanmestaruuden voitti yhdysvaltalainen Greg Hancock, jääspeedwayn maailmanmestaruuden venäläinen Daniil Ivanov ja maaradan maailmanmestaruuden saksalainen Erik Riss.
Nyrkkeily

Ammattinyrkkeilyn raskaassa sarjassa kanadalainen Bermane Stiverne nousi WBC-liiton maailmanmestariksi 10.5. Los Angelesissa voittamalla kuudennessa erässä teknisellä tyrmäyksellä yhdysvaltalaisen Chris Arreolan. Mestaruus oli jäänyt avoimeksi ukrainalaisen Vitali Klytškon luovuttua tittelistä. WBA-, IBF- ja WBO-liittojen raskaan sarjan maailmanmestari, Vitali Klytškon pikkuveli Volodymyr Klytško puolusti titteleitään menestyksekkäästi voittamalla 26.4. Oberhausenissa viidennen erän teknisellä tyrmäyksellä australialaisen Alex Leapalin ja 15.11. Hampurissa viidennen erän tyrmäyksellä bulgarialaisen Kubrat Pulevin.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 13.–25.11. Jejussa, Etelä-Koreassa. Ohjelmassa oli kymmenen painoluokkaa. Venäjä voitti kolme kultamitalia ja Yhdysvallat kaksi.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 31.5.–7.6. Bukarestissa, Romaniassa. Venäjä oli mitalitilaston ykkönen kahdella kultamitalilla.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailut 8.–14.9. Taškentissa, Uzbekistanissa. Miesten kreikkalais-roomalaisessa painissa, miesten vapaapainissa ja naisten vapaapainissa kilpailtiin kussakin kahdeksassa painoluokassa. Venäjä voitti kuusi kultamitalia, joista viisi miesten vapaapainissa, ja Japani neljä kultamitalia, jotka kaikki naisten vapaapainissa. Kaikkiaan mitaleille ylsi 30 maata. Raskaimpien sarjojen mestarit olivat kreikkalais-roomalaisessa painissa Kuuban Mijaín López sekä vapaapainissa Turkin Taha Akgül ja Yhdysvaltain Adeline Gray.
Euroopan-mestaruuskilpailut 1.–6.4. Vantaalla, Suomessa. Venäjä voitti 24 kultamitalista yhdeksän.
Painonnosto

Maailmanmestaruuskilpailut 8.–16.11. Almatyssa, Kazakstanissa. Miehet kilpailivat kahdeksassa painoluokassa ja naiset seitsemässä. Kiina voitti viisi kultamitalia.
Euroopan-mestaruuskilpailut 3.–13.4. Tel Avivissa, Israelissa. Venäjä voitti kuusi kultamitalia.
Pikaluistelu

Sotšin olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidellä henkilökohtaisella matkalla ja joukkuetakaa-ajossa. Alankomaat voitti kahdeksan kultaa, ja se sai yhdessä lajissa nelois- sekä kolmessa lajissa kolmoisvoiton. Naisten 1 500 metrillä kultaa voittanut alankomaalainen Jorien ter Mors sijoittui neljänneksi saman pituisella matkalla kaukalopikaluistelussa.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 18.–19.1. Naganossa, Japanissa. Miesten maailmanmestaruuden voitti Alankomaiden Michel Mulder ja naisten mestaruuden Kiinan Yu Jing.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 22.–23.3. Heerenveenissä, Alankomaissa. Miesten maailmanmestaruuden voitti Alankomaiden Koen Verweij ja naisten saman maan Ireen Wüst.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 11.–12.1. Hamarissa, Norjassa. Miesten mestaruuden voitti Alankomaiden Jan Blokhuijsen ja naisten saman maan Ireen Wüst.