stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mary-Kate Olsen
Yksityiselämä

Vuonna 2004 Olsen haki hoitoa syömishäiriöön.
Olsen oli vuonna 2008 kuolleen Heath Ledgerin läheinen ystävä.
Olsen alkoi seurustelemaan ranskalaisen pankkiirin Olivier Sarkozyn kanssa vuonna 2012. Sarkozy on Ranskan entisen presidentin Nicolas Sarkozyn velipuoli. Olsen ja Sarkozy menivät naimisiin 27. marraskuuta 2015 yksityisasunnossa New Yorkissa.
Filmografia

| Elokuvat/televisiosarjat> Vuosi | Elokuvat/televisiosarjat> Elokuva/televisiosarja | Elokuvat/televisiosarjat> Rooli | Elokuvat/televisiosarjat> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Factory Girl | Molly Spence | Pieni/vieraileva rooli |
| 2007 | Weeds | Tara Lindmann | 8 jaksoa |
| 2008 | The Wackness | Union | Vieraileva rooli |
| 2008 | Samantha | Karen McNeice | 1 jakso |
| 2010 | Beastly | Kendra Hilferty | Kuvaamassa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mary-Kate Olsen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Trove  Elonet 
Muut:  IdRef
Italian Football League

| Italian Football League |
| --- | --- |
Laji:  amerikkalainen jalkapallo
Maa(t):   Italia
Perustettu:  2008
Edeltäjä:  NFL Italia
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Panthers Parma
Eniten mestaruuksia:  Panthers Parma (5)
Alempi taso:  LENAF
Sivusto:  www.ifleague.it
Italia Football League on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Italiassa. Sarja on perustettu vuonna 2008 jatkamaan entisen pääsarjan NFL Italian toimintaa. Amerikkalaisen jalkapallon Italian mestaruudesta on pelattu vuodesta 1981 lähtien. Maan mestaruusottelu on nimeltään Italian Super Bowl.
Joukkueet 2024

| --- | --- |
 Ancona Dolphins  Bologna Warriors  Giaguari Torino  Firenze Guelfi  Frogs Legnano :  Lazio Marines  Panthers Parma  Rhinos Milano  Varese Skorpions
Mestarit

2023: Panthers Parma
2022: Firenze Guelfi
2014: Milano Seamen
2013: Parma Panthers
2012: Parma Panthers
2011: Parma Panthers
2010: Parma Panthers
2009: Bolzano Giants
2008: Bergamo Lions
Starckjohann (suku)

Peter Starckjohann nuorempi Antti Favénin piirtämänä vuonna 1931
Starckjohann on suomalainen, Saksasta lähtöisin ollut ja Viipuriin asettunut kauppiassuku.
Peter Starckjohann (1837-1882) ja hänen veljenpoikansa Julius Starckjohann (1860-1929) olivat kotoisin Horst-nimiseltä paikkakunnalta Kielin läheltä. Peter Starckjohann saapui Viipuriin 1860 ja perusti oman liikkeen 1868. Julius Starckjohann tuli Suomeen Lyypekistä setänsä aloitteesta ja jatkoi tämän liikettä. Tämän jälkeen liike siirtyi hänen poikiensa, Peter Starckjohann nuoremman (1885-1973) ja Herman Starckjohannin (1889-1944) johtoon. Koko uransa suvun yhtiöiden palveluksessa teki myös kauppaneuvoksen arvonimen saanut Bernt Starckjohann (1923–1997), Hermann Starckjohannin poika.
Beau Mirchoff

| Beau Mirchoff |
| --- | --- |
 Beau Mirchoff vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Beau Mirchoff
Syntynyt: 13. tammikuuta 1989 (ikä 35) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Matty McKibben Awkward Danny Bolen Täydelliset naiset Robbie Ryan Scary Movie 4 Andy Grudge 3
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
William Beau Mirchoff (s. 13. tammikuuta 1989) on yhdysvaltalais-kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan Danny Bolenina televisiosarjassa Täydelliset naiset ja Matty McKibbeninä televisiosarjassa Awkward.
Nuoruus

Beau Mirchoff syntyi 13. tammikuuta 1989 Seattlessa, Washingtonissa, ja muutti kaksi päivää myöhemmin perheensä mukana Kanadaan, Victoriaan Brittiläisessä Kolumbiassa. Hänen isänsä Bill on jalkahoitaja ja äitinsä Kelly kotiäiti. Hänellä on isoveli Luke (s. 1985), joka pelaa haavipalloa, sekä pikkusisko Raeanna (s. 1992), jonka ansiosta hän aloitti näyttelemisen. Mirchoff on aina rakastanut ulkoilua veneilystä ja kalastuksesta patikointiin ja retkeilyyn.lähde?
Ura

Mirchoff huomattiin ensimmäisen kerran näytelmästä Bubbly Stilskin, jossa esiintyivät myös Kevin Clarke, Desmond Cronin ja Jaryd Olson. Mirchoffin ensimmäinen sivuosarooli oli elokuvassa Scary Movie 4, jossa hän näytteli Robbie Ryan -nimistä hahmoa. Hän on esiintynyt myös CBC:n televisiosarjassa Sydänmailla, joka kuvataan Kanadassa. Mirchoff on myös näytellyt Bulgariassa kuvatussa elokuvassa Grudge 3.
Mirchoff liittyi vuonna 2009 televisiosarjan Täydelliset naiset näyttelijäkaartiin esittämään hahmoa nimeltä Danny Bolen.
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007–2008 | Sydänmailla | Ben Stillman |  |
| 2009–2010 | Täydelliset naiset | Danny Bolen |  |
| 2011–2016 | Awkward | Matty McKibben |  |
| 2015 | Aquarius | Rick Zondervan |  |
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Scary Movie 4 | Robbie Ryan |  |
| 2009 | Grudge 3 | Andy |  |
Aiheesta muualla

Virallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet
Neville (suku)

Neville-suvun vaakuna
Neville tai Nevill on kuuluisa englantilainen anglosaksista syntyperää oleva aatelissuku, joka noin vuonna 1200 avioliittositeen vuoksi Neuvillen normannisuvun kanssa otti käyttöön nimen Neville. Neville-suku oli myöhäisellä keskiajalla tilusten hankinnan, sukuyhteyksien (muun muassa Percyn suvun kanssa) ja virka-asemien kautta yksi vaikutusvaltaisimmista suvuista Skotlannin rajalla sijaitsevissa maakunnissa. Ralph Neville, Rabyn lordi Neville, s. n. 1291, k. 1367, tuli rajaseudun komentajaksi (warden of the marches) vuonna 1334 ja hänellä oli merkittävä osa Nevillen ristin taistelun voittoon vuonna 1346, jossa Skotlannin kuningas David Bruce vangittiin. Ralphin pojista Alexander Neville, k. 1392, tuli Yorkin arkkipiispaksi vuonna 1373 ja hänet karkotettiin vuonna 1388 Rikhard II:n absolutistiselle politiikalle antamansa tuen seurauksena. Hänen nuorempi veljensä, Sir William de Neville, k. 1389, oli Wycliffen ystävä ja yksi lollardien johtajista. Suvun jäsenet ovat perineet Kentin, Northumberlandin, Salisburyn, Warwickin ja Westmorlandin jaarlinarvoja. Elossa on yhä sukuhaara, jonka päämiehellä on Abergavennyn markiisin arvo.
Suvun jäseniä

Ralph Neville (k. 1244), Chichesterin piispa ja Englannin lordikansleri
Richard Neville (1428–1471), 16. Warwickin jaarli, englantilainen armeijan komentaja
John Neville, 1. Montagun markiisi (k. 1471), englantilainen aatelinen
George Neville (n. 1432–1476), Yorkin arkkipiispa
Anne Neville (1456–1485), Englannin kuningatar, Rikhard III:n puoliso
Cecily Neville (1415–1495), Richard Plantagenetin puoliso, Englannin kuninkaiden Edvard IV:n ja Rikhard III:n äiti
George Nevill (Bergavennyn 5. paroni) (n. 1469–1535/6)
Eahpáraš

Eahpáraš on saamelaisen muinaisuskon kummitteleva lapsivainajaolento. Sana pohjautuu suomen kielen sanaan ’äpärä’, mutta perinteellä itsellään on skandinaavinen ja katolinen tausta. Saamelaiskulttuuriin se siirtyi vasta, kun länsi- ja itäsaamelaiset perinteet olivat erkautuneet toisistaan.
Eahpáraš-olennot ovat yleisiä uskomusolentoja, ja monilla saamelaisperinteen kertojilla oli joko omakohtaisia tai lähipiiriin kuuluvien henkilöiden kokemuksia asiasta. Olennot havaittiin usein äänestä, mutta myös näköhavaintoja on olemassa. Niitä kohdattiin usein syrjäisillä alueilla, pimeään tai hämärään aikaan paikoissa, jotka olivat tunnettuja kummittelupaikkoja. Olennon kohtaamiseen liittyy usein ahdistavuus, joka saattoi johtaa niin sanottuun ráimmahallan-tilaan. Eahpáraš-olennon karkottamiseen oli erilaisia riittejä, joista yleisin oli kasteriitti. Siinä noudatettiin vanhaa hätäkastetta, jossa vainajalle annettiin nimi.
Merkitys

Eahpáraš on yleissaamelainen termi, jolla tarkoitetaan kummittelevaa lapsivainajaolentoa. Se on deminutiivimuoto sanasta ’eahpár’, joka pohjautuu suomen kielen sanaan ’äpärä’. Suomalaisissa lakiteksteissä sillä on tarkoitettu aviottomana syntynyttä lasta ja joissain murteissa laajemmin pientä lasta. Saamessa lainasanan merkitys on kaventunut, ja se on muuttunut tarkoittamaan kummittelevaa lapsivainajaa.
Tausta

Saamelaisten lapsivainajaperinteessä on runsaasti skandinaavista perua. Vaikka itse sana onkin tullut suomesta, niin kulttuuriviitteet ovat tulleet ruotsalaisista ja norjalaisista perinteistä. Itäsaamelaiskielissä ei ole ’eahpár’-nimeä eikä perinnettä, joten uskomukset ovat siirtyneen saamelaiskulttuuriin todennäköisesti vasta itäisen ja läntisen kulttuuriryhmän erkautumisen jälkeen.
Kastamattomia lapsia koskevat lait ovat tulleet Skandinaviaan 1200-luvulla. Vaikka saamelaiset omaksuivat kristinuskon paljon myöhemmin, lapsivainajaperinne on siirtynyt saamelaiskulttuuriin varhaisten skandinaavisten ja katolisten kontaktien kautta. Uskomukseen ovat todennäköisesti vaikuttaneet katolisten usko niin sanottuun limbukseen, joka on tila, johon kastamattomana kuollut lapsi joutuu. Tilassa ei nähdä Jumalaa mutta toisaalta ei koeta Helvetin kärsimyksiäkään. Myöhemmin perinteeseen vaikutti myös luterilainen hautauskäytäntö, jonka mukaan kastamatonta lasta ei saanut haudata kirkkomaahan. Kansanperinteen mukaan lapsen sielu ei päässyt tämän takia toiselle puolelle vaan jäi kummittelemaan.
Uskomukset

Eahpáraš-olennot ovat saamelaisperinteen yleisimpiä uskomusolentoja. Kerätystä aineistosta lisäksi suurin osa on kertojan omakohtaisesti tai hänen läheisen henkilön kokemia. Keskeisiä havaintoja ovat erilaiset kuulohavainnot. Olento tunnistetaan ääntelyn perusteella lapseksi, ja se saattaa itkeä kuin lapsi, meluta ja joskus nauraa ja vastata puhutteluun. Kertomuksissa äänen on koettu seuraavan pakenevaa kokijaa. Tavallisen uskomuksen mukaan eahpáraš kertoo kysyttäessä vanhempansa ja surmaajansa. Näköhavaintoja sisältävissä kertomuksissa olennon ulkomuoto on vaihteleva. Yleisimmin se on ollut pienen lapsen näköinen. Usein se on lisäksi muistuttanut surmahetkestään: se on saattanut olla alasti, ja sen kaulassa on ollut kuristusjälkiä tai nuora. Pohjoisimmilla tunturialueilla eahpáraš nähdään lintuna, yleensä riekkona. Elämyksen aikana se saattaa muuntautua pieneksi lapseksi.
Eahpáraš-olentoja kohdattiin useimmiten erämaassa, metsässä, tunturissa tai vesistön läheisyydessä. Perinne liittyy tunnettuihin kummituspaikkoihin, joissa jonkun lapinnaisen uskotaan haudanneen surmatun aviottoman lapsensa. Lisäksi lähes kaikki kokemukset ovat pimeästä tai hämärästä, eikä yleisen uskomuksen mukaan eahpáraš ilmesty valoisana aikana. Tavallisen uskomuksen mukaan olento ilmestyy säännöllisesti, esimerkiksi joka vuosi tai joka seitsemäs vuosi, surmapaikassaan surmaamishetkenään.
Eahpáraš-olennon kohtaaminen koettiin hyvin ahdistavaksi. Se johti usein niin sanottuun ráimmahallan-tilaan, jolle ominaista oli levottomuus, tuskaisuus ja voimattomuus. Tila saattoi johtaa jopa kuolemaan.
Päästäkseen eahpáraš-olennosta tyypillisesti oli hypättävä virtaavaan veteen, joka oli este vainajahengille. Olennon karkottamiseen oli olemassa myös erilaisia riittejä. Niistä tavallisin on kasteriitti, jossa vainajaa karkotetaan antamalla sille nimi. Riitti noudatti usein vanhan hätäkasteen kaavaa, jossa lapselle annettiin sekä pojan että tytön nimi. Hätäkasteen lisäksi myös hautauskaavan lukeminen merkitsi olennon täydellistä karkottamista. Muita karkotusriittejä ovat olleet lapsen puhutteleminen, sillä olennon uskottiin jättävän uhrinsa rauhaan kerrottuaan surmaajansa, ja Isä meidän -rukouksen takaperin lukeminen.
Harjusinisiipi

| Harjusinisiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Äärimmäisen uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Sinisiipiset Lycaenidae
Suku::  Scolitantides
Laji::  vicrama
Kaksiosainen nimi
 Scolitantides vicrama  (Moore, 1865) 
Synonyymit
 Pseudophilotes vicrama  Philotes vicrama  Polyommatus vicrama 
Katso myös
   Harjusinisiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harjusinisiipi (Scolitantides vicrama) on sinisiipilaji ja yksi Suomen uhanalaisimmista perhoslajeista. Se on myös rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella kolmen muun sinisiipilajin tapaan.
Koko ja ulkonäkö

Koiraan siiven yläpinta on kirkkaansininen. Siipien reunassa on leveähkö, sisäreunasta samea musta reunus ja sekä etu- että takasiipien keskellä on siiven poikkisuunnassa venynyt musta keskitäplä. Takasiiven ulkoreunassa on rivi mustia reunatäpliä. Naaraan siivet ovat yläpuolelta mustanruskeat, mutta siipien tyviä kohti niissä on myös hieman sinistä väriä ja keskellä keskitäplä. Siipiripset ovat valkoiset, siipisuonten kohdalta mustat. Siipien alapinnat ovat vaalean siniharmaat ja niissä on voimakkaita mustia, ohuelti valkoreunaisia täpliä. Etusiiven tyviosassa on kaksi laajaa mustaa täplää. Takasiipien reunan nuolimaisiin mustiin täpliin liittyy voimakkaan oranssinpunaista väriä. Siipiväli on 22–29 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Harjusinisiipeä tavataan keskisestä Euroopasta Pohjois-Intiaan, Kiinan länsiosiin ja Jakutiaan. Lounais-Euroopassa sen korvaa lännenharjusinisiipi (Scolitantides baton).
Suomessa harjusinisiipi on erittäin harvinainen perhoslaji, jota esiintyi aikaisemmin paikoittaisena monilla Etelä- ja Keski-Suomen harjuilla, mutta joka katosi useimmilta esiintymispaikoiltaan 1970- ja 1980-lukujen aikana. Pitkään harjusinisiiven ainoa esiintymisalue Pohjoismaissa sijaitsi Säkylässä puolustusvoimien alueella, missä edelleen jatkuvat kovapanosammunnat ovat estäneet maaston umpeenkasvun, mutta kesällä 2013 löydettiin esiintymä myös Alastarolta. Lentoaika on yhtenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä heinäkuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Harjujen umpeenkasvu laidunnuksen ja maanoton lopettamisen sekä erityisesti metsäpalojen tehokkaan sammutuksen vuoksi, on tehnyt harjusinisiivestä äärimmäisen uhanalaisen. Vuonna 2006 lajin koko kannaksi Suomessa arvioitiin noin 300 yksilöä. Laji edellyttää elinympäristökseen kuivia ja lämpimiä etelärinteitä, missä maan pinta ei ole kokonaan kasvillisuuden peittämää ja joilla kasvaa toukan ravintokasvia, kangasajuruohoa. Laji on erittäin paikkauskollinen ja yksilöt lepäävät mielellään nuorilla männyillä.
Naaras munii kangasajuruohon kukintoihin, joissa toukat kuoriutuvat noin viikon kuluttua. Toukat syövät pääasiassa kukintoja sekä kehittyviä hedelmystöjä ja ovat täysikasvuisia noin kuukaudessa. Talvehtiminen tapahtuu neljännessä toukkavaiheessa ja toukka koteloituu keväällä. Kotelovaiheen kesto on pari viikkoa. Keski-Euroopassa kehittyy kesän aikana myös toinen sukupolvi.
Harjusinisiipi on Euroopassa luokiteltu silmälläpidettäväksi ja Suomessa vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) ollut Suomessa luonnonsuojelulailla rauhoitettu vuodesta 1989 lähtien. Yksittäisen perhosen korvausarvo on 1682 euroa.
Siirtoistutukset Suomessa

Vuonna 1994 harjusinisiipiä palautusistutettiin Ruokolahdelle paikkaan, jossa laji on aikaisemmin esiintynyt, mutta kanta katosi kahdessa vuodessa. Vuosien 2015 ja 2016 aikana Suomen ympäristökeskus selvitti Säkylänharjun harjusinisiipipopulaation kokoa ja kannanvaihteluita sekä mahdollisuutta siirtoistuttaa sinisiipiä Lopelle, Komion luonnonsuojelualueelle. Kesäkuussa 2016 istutettiinkin Lopelle avoimeen paahdeympäristöön 20 naaras- ja 10 koirasyksilöä, jotka oli pyydystetty Säkylästä. Harjusinisiivet ovat pystyneet lisääntymään siirtokohteessaan. Kesällä 2019 Hämeen-populaation todettiin selvinneen ensimmäisistä talvista uudella elinalueella.
Ravintokasvi

Toukka syö kangasajuruohoa (Thymus serpyllum).
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Harjusinisiipi
YLE.fi Äärimmäisen uhanalainen perhoslaji menestyy armeijan ampuma-alueella[vanhentunut linkki]
LuontoPortti: Harjusinisiipi (Scolitantides vicrama)
UniProt, Taxonomy: Pseudophilotes vicrama (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q307183  Wikispecies: Pseudophilotes vicrama  BioLib: 51437  Fauna Europaea: 441099  Fauna Europaea (new): e5b4a228-3907-4486-927e-363a35d6bb83  GBIF: 1922581  iNaturalist: 321464  IRMNG: 11283505  LepIndex: 206317  MaBENA: PseudVicra  NCBI: 282392  Observation.org: 79778  Open Tree of Life: 6208  Laji.fi: MX.60833
Harri Kyllönen

| Harri Kyllönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Espoo, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  173 cm
Laji:  kumparelasku
Maailmancup
Kaudet:  2005–2013
Harri Kyllönen (s. 9. maaliskuuta 1988 Espoo) on suomalainen kumparelaskija. Hän osallistui vuosien 2005–2013 aikana yhteensä 36:een maailmancupin osakilpailuun ja sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi.
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa hän sijoittui 24:nneksi.
Aiheesta muualla

Kyllösen kotisivut
Abdul Haris Nasution

Abdul Harris Nasution
Abdul Haris Nasution (3. joulukuuta 1918 – 6. syyskuuta 2000) oli indonesialainen kenraali, joka oli kahteen otteeseen maan armeijan esikuntapäällikkönä ja jonka onnistui paeta vuoden 1965 vallankaappausyritystä.
Nasution opiskeli Alankomaiden sotilasakatemiassa Indonesian Bandungissa. Toisen maailmansodan aikana Japanin miehittäessä Indonesiaa Nasution kokosi nuorista pojista koostuvan taistelujoukon ja johti sitä. Indonesian itsenäisyyssodassa 1945–1949 Nasution toimi sissijoukkojen komentajana. Vuonna 1952 hän oli yksi upseereista, joka pyysi tuloksetta presidentti Sukarnoa hajottamaan parlamentin ja saattamaan voimaan diktatuurin. Nasution oli syrjässä vuoteen 1955 saakka, jolloin palasi upseeriksi ja torjui seuraavina vuosina useita vallankumousyrityksiä maassa.
Nasutionin johtama armeija toimi 1950-luvulta lähtien tiiviissä yhteistyössä Sukarnon kanssa ja osallistui muun muassa taloudellisiin ratkaisuihin. Vuoteen 1962 mennessä Sukarno kuitenkin otti etäisyyttä upseereihin ja lähentyi maan kommunistipuoluetta PKI:ta. Nasutionin valta väheni. Lokakuussa 1965 Nasutionin onnistui välttää useita muita upseereja kohdannut kidnappaus ja hänen olisi ollut mahdollista helposti kaapata valta hänen tuekseen kääntyneiden sotilaiden avulla, mutta Nasution epäröi ja valtaan nousi kenraali Suharto, joka erotti Nasutionin armeijasta 1971 ja parlamentista seuraavana vuonna. Nasution toimi vielä Suharton hallinnon kriitikkona 1970-luvulla, mutta vetäytyi poliittisesta toiminnasta 1980-luvulla.
Suharton ja Nasutionin välit lämpenivät 1997, jolloin Suharto myönsi Nasutionille seremoniallisen Jenderal Besar -sotilasarvon, jonka olivat aiemmin saaneet vain kenraali Sudirman sekä Suharto itse. Nasution kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Kirjallisuutta

Penders, C. L. M. ja Sundhaussen, Ulf: Abdul Haris Nasution: A Political Biography. University of Queensland Press, 1985.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
HMS Bergamot (K189)

| HMS Bergamot |
| --- | --- |
 HMS Bergamot

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  15. lokakuuta 1940
Laskettu vesille:  15. helmikuuta 1941
Palveluskäyttöön:  12. toukokuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x DP 3″/L50 -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Bergamot (viirinumero K189) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1940 telakkanumerolla 1100. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1941 ja valmistui kaksi kuukautta myöhemmin 12. toukokuuta.
Palvelus

Alus myytiin 1947.
Jere

| Jere |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  1. toukokuuta
Muunnelmia:  Jeri, Jero, Jiro
Vastineita eri kielissä:  Jeremy
Nimen alkuperä:  Jeremia(s)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jere on suomalainen miehen etunimi.
Jere on yleisin suomalainen lyhentymä heprealaisperäisestä nimestä Jeremia, jonka merkitys on 'Jahve kohottaa', 'Jahve on korkea'.
Nimi Jere on ollut käytössä jo 1800-luvulta lähtien, mutta alkoi yleistyä 1980-luvulla. Se kuuluu 1990-luvun ja 2000-luvun alun suosituimpiin etunimiin. Suomen almanakassa Jere on ollut vuodesta 1973 lähtien.
Vuoden 2021 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan hieman yli 11 000 henkilöä on saanut nimekseen Jere.
Tunnettuja Jerejä

Jere Aallikko, jalkapalloilija
Jere Aalto, jalkapalloilija
Jere Achren, pesäpalloilija
Jere-Matias Alanen, jääkiekkoilija
Jere Anttalainen, taidoka
Jere Beasley, yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko
Jere Bergius, seiväshyppääjä
Jere Dahlström, suomalainen pesäpalloilija
Jere Elo, jääkiekkoilija
Jere Elomaa, suomalainen näyttelijä
Jere Erkkilä, jääkiekkoilija
Jere Forsberg, jousiampuja
Jere Friberg, jääkiekkoilija
Jere Haapalainen, aitajuoksija
Jere Haavisto, motocross-kuljettaja
Jere Harjuvaara, pesäpalloilija
Jere Heikkinen, pesäpalloilija
Jere Heino, vapaapainija
Jere Helenius, jääkiekkoilija
Jere Henriksson, jääkiekkoilija
Jere Hiltunen, jalkapalloilija
Jere Huhtamaa, jääkiekkomaalivahti
Jere Hård, suomalainen uimari
Jere Härkälä, jääkiekkoilija ja valmentaja
Jere Ijäs, laulaja ja kitaristi, Jere & The Universe -yhtyeen jäsen
Jere Innala, jääkiekkoilija
Jere Intala, futsalpelaaja
Jere Jokinen, jääkiekkoilija
Jere Juutilainen, suomalainen kansanedustaja (SDP)
Jere Kallinen, jalkapalloilija
Jere Karalahti, suomalainen jääkiekkoilija
Jere Karjalainen, jääkiekkoilija
Jere Karlsson, jääkiekkoilija
Jere Keskinen, seiväshyppääjä
Jere Koistinen, indie-elokuvantekijä
Jere Koponen, jalkapallomaalivahti
Jere Laaksonen, jääkiekkoilija
Jere Lahti, Kokoomuksen kansanedustaja, yritysjohtaja ja vuorineuvos
Jere Lassila, jääkiekkoilija
Jere Laukkanen, suomalainen muusikko
Jere Lehtinen, suomalainen jääkiekkoilija
Jere Lehto, aitajuoksija ja pesäpalloilija
Jere Luokkamäki, suomalainen muusikko
Jere Marttila, kitaristi
Jere Maula, arkkitehti ja yhdyskuntasuunnittelun professori
Jere Myllyniemi, suomalainen jääkiekkomaalivahti
Jere Nurminen, urheilutoimittaja
Jade Nyström, ent. Jere Nyström, korkeushyppääjä
Jere Pajunen, suunnistaja
Jere Pehkonen, radiotoimittaja
Jere Penttilä, Joensuun kaupunginjohtaja
Jere Pitkälä, suomalainen jalkapalloilija
Jere Pulli, jääkiekkoilija
Jere Pyhäranta, jalkapallomaalivahti
Jere Pöyhönen, Käärijä, rap-artisti
Jere Ristseppä, näyttelijä
Jere Rouhiainen, jääkiekkoilija
Jere Saharinen, Jeremy Folderol -nimellä tunnettu musiikkituottaja ja DJ
Jere Sallinen, suomalainen jääkiekkoilija
Jere Salo, e-urheilija
Jere Saukko, pesäpalloilija
Jere Seppälä, jääkiekkoilija
Jere Sneck, jääkiekkoilija
Jere Tuononen, kristillisdemokraattinen poliitikko
Jere Tuulkari, taidoka
Jere Uronen, jalkapalloilija
Jere Vertanen, jääkiekkoilija
Jere Vikström, pesäpalloilija
Jere Vilkkinen suomalainen laulaja ja kitaristi
Jere Ölander, jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Jerejä

Jere Sievinen, televisiosarjassa Salatut elämät
Jere Tuunanen (Jeremy Duncan), lukiolainen sarjakuvassa Jere