stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin hallitsija
Historia ja titteli

Islantilaisten saagojen mukaan Ruotsia hallitsi monen vuosisadan ajan Ynglinga-suku, jonka kantaisänä oli Odinin jälkeläinen Yngve. Todellisuudessa Ruotsi ei kuitenkaan liene muodostanut yhtenäistä kuningaskuntaa ennen 1100- tai 1200-lukua, vaan oli jakautunut moniin eri alueisiin. Ensimmäinen  kuningas, jonka elämästä tiedetään enemmän kuin vain nimi ja muutamia yksittäisiä tapahtumia, on Eerik Voittoisa (ruots. Segersäll). Hän hallitsi Uplannissa 900-luvun lopulla. Ennen 1200-lukua ei yleensä tarkalleen tiedetä, missä, milloin ja kuinka kauan jokin kuningas hallitsi. Valintansa jälkeen kuningas vieraili eri maakunnissa. Vierailua nimitetään eerikinretkeksi.
Kustaa Vaasa otti 1540-luvulla käyttöön arvonimen Ruotsin, Göötan ja Venden kuningas (ruots. Sveriges, Götes och Vendes konung). Tämä arvonimi oli käytössä vuoteen 1973, jolloin kuninkaaksi tullut Kaarle XVI Kustaa lyhensi sen muotoon Ruotsin kuningas (ruots. Sveriges konung).
Istuvaa hallitsijaa ja hänen puolisoaan puhutellaan muodossa "Teidän Majesteettinne" (ruots. "Ers Majestät").
Hallitsija nykyisessä perustuslaissa > Kruununperimysjärjestys

Ruotsin nykyinen, voimassa oleva kruununperimysjärjestys on alun perin vuodelta 1810, mutta siihen on tehty sen jälkeen lukuisia muutoksia. Vuonna 1979 tehdyn muutoksen mukaan vain Kaarle XVI Kustaan jälkeläiset, niin mies- kuin naispuoliset, voivat periä kruunun. Vanhemmat sisarukset jälkeläisineen tulevat ennen nuorempia sisaruksia. Aiemmin vain miespuolinen saattoi periä kruunun. Nykyään vanhin lapsi perii kruunun sukupuolesta riippumatta.
Hallitsijan on noudatettava Augsburgin uskontunnustuksen mukaista "puhdasta evankelista oppia" ja kasvatettava prinssit ja prinsessat samaan uskoon valtakunnan sisällä. Prinssit ja prinsessat saavat myös mennä naimisiin vain hallitsijan luvalla, tai he menettävät oikeutensa kruunuun.
Kruununperijä ei saa myöskään matkustaa ulkomaille ilman hallitsijan lupaa eikä tulla toisen valtion hallitsijaksi vaaleilla, perimällä tai avioliiton kautta ilman hallitsijan ja valtiopäivien suostumusta menettämättä oikeuttaan Ruotsin kruunuun.
Hallitsija nykyisessä perustuslaissa > Hallitusmuoto

Ruotsin nykyisin voimassa olevan vuoden 1974 hallitusmuodon mukaan kruununperimysjärjestyksen mukaan vallassa oleva kuningas tai kuningatar on Ruotsin valtionpäämies (ruots. statschef). Valtionpäämiehen ja monarkin tehtävät ovat periaatteessa toisistaan erilliset: valtionpäämiehen on oltava Ruotsin kansalainen ja yli 18-vuotias, mitä ehtoja kruununperimysjärjestys ei aseta. Valtionpäämies ei saa myöskään toimia ministerinä, valtiopäivien puhemiehenä eikä kansanedustajana.
Teoriassa siis jos Kaarle XVI Kustaa ja Victoria joko kuolisivat tai luopuisivat kruunusta ennen prinsessa Estellen täysi-ikäistymistä, tästä tulisi kuningatar, mutta ei valtionpäämiestä. Tällöin valtiopäivät valitsisi valtionhoitajan (ruots. riksföreståndare) hoitamaan valtionpäämiehen tehtäviä väliaikaisesti. Muussa tapauksessa valtionpäämiehen ollessa estynyt hoitamasta tehtäväänsä häntä sijaistaa kruununperimysjärjestyksessä seuraavana oleva valtionpäämiehen kelpoisuusehdot täyttävä henkilö väliaikaisena valtionhoitajana.
Pääministerin on tiedotettava valtionpäämiehelle valtakunnan asioista, ja tarvittaessa hallitus voi kokoontua valtionpäämiehen johdolla konseljiin. Konselji pidetään myös uuden hallituksen astuessa tehtäväänsä, mutta muuten valtionpäämies ei osallistu hallituksen muodostamiseen eikä nimitä sitä tehtäväänsä edes muodollisesti. Vaalien jälkeen puhemies voi kutsua valtionpäämiehen valtiopäivien avajaisiin julistamaan valtiopäivät avatuiksi. Valtionpäämies toimii puheenjohtajana valtiopäivien ulkoasiainlautakunnassa (ruots. Utrikesnämnden) – ei kuitenkaan ulkoasianvaliokunnassa (ruots. utrikesutskottet).
Hallitusmuodossa ei suoraan säädetä kruunusta luopumisesta, mutta se mahdollisestaan epäsuorasti 5 luvun 5 §:ssä. Mikäli kuningassuku sammuu, valtiopäivät valitsee valtionhoitajan hoitamaan valtionpäämiehen tehtäviä väliaikaisesti. Mikäli hallitsija ei ole puoleen vuoteen hoitanut tehtäviään, valtiopäivät voi katsoa hänen eronneen tehtävästään.
Kirjallisuutta

Hovi, Sanna-Mari: Viikingeistä Victoriaan: Ruotsin monarkian tarina.  Helsinki:  Minerva, 2021.  ISBN 978-952-375-314-3
Carola Niemelä

Carola Niemelä (s. 11. helmikuuta 1999) on suomalainen lumilautailija. Hän on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan slopestylessa viidenneksi Calgaryssa tammikuussa 2022 sekä big airissa kuudenneksi Quebecissa maaliskuussa 2019 ja kahdeksanneksi Cardronassa elokuussa 2019. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui slopestylen karsinnassa 21:nneksi eikä päässyt loppukilpailuun.
Niemelä joutui huhtikuussa 2024 leikkaukseen munasarjakystan repeämän vuoksi.
KW-set

| kW-set Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Varavoiman asiantuntija
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2004
Toimitusjohtaja:  Marko Nurmi
Kotipaikka:  Tuusula
Kotisivu:  kwset.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
kW-set Oy on vuonna 2004 perustettu suomalainen yritys. Vuonna 2023 sen liikevaihto oli 16,5 miljoonaa euroa.
Yrityksen toiminta perustuu varavoimakoneisiin ja niiden ympärille kehitettyihin palveluihin. kW-set Oy maahantuo tunnettujen eurooppalaisten varavoimakonevalmistajien tuotteita. Yrityksen pääbrändeja ovat muun muassa Cumminsin ja Himoinsan varavoimalaitteet.
Maahantuonnin lisäksi kW-set tarjoaa varavoiman vuokraus-, kunnossapito-, suunnittelu-, käyttöönotto- ja asennuspalveluita.
Historia

kW-set Oy aloitti toimintansa vuonna 2004 Kehä I:n varrella Kontulassa. Vuonna 2008 toimitilat vaihtuivat Jokelan Nuppulinnaan, 600 neliön teollisuushalliin, jotta vuokrauskalustolle oli tilaa enemmän. Tällä hetkellä kW-set toimii 2500 neliön omistamissa tiloissaan Sulan teollisuusalueella Tuusulassa.
kW-set Oy on ollut mukana kehittämässä varavoimakoneiden ST-käsikirjaa 31. Kirja on kokonaisvaltainen esitys siitä, kuinka varavoimajärjestelmä suunnitellaan, toteutetaan ja tarkastetaan sekä kuinka sitä käytetään ja ylläpidetään.
Kymiring

| Kymiring |
| --- | --- |

Sijainti:  Tillola, Iitti, Suomi
Koordinaatit:  60°52′38″N, 026°28′55″E
Aikavyöhyke:  UTC+2/UTC+3
Valmistumisvuosi:  2020
Katsojakapasiteetti:  150 000
Radan pituus:  4,6 km
Radan leveys:  12–20 m
Mutkia:  21
Suurimmat tapahtumat:  Rallicrossin MM-sarja
Kymiringin rakennustyömaa kesäkuussa 2018.
Kymiring on moottoriurheilu- ja koulutuskeskus Iitissä, aivan Kouvolan rajan tuntumassa. Se oli tarkoitus ottaa käyttöön kesällä 2020. Noin 180 hehtaarin suuruinen keskus sijaitsee Tillolankankaalla valtatien 12 varressa. Kymiring oli mukana valtion liikuntapaikkojen rahoitussuunnitelmassa vuosille 2015–2018.
Alueelle rakennetaan asfalttikilparata, jolla voidaan kilpailla kaikkia rataluokkia, kuten WTCC:tä, DTM:ää, MotoGP:tä tai Formula 1 -sarjaa. Ratoja on useita: noin 4,6 kilometrin mittainen päärata sekä kuljettajakoulutusradat, joilla on mahdollista kouluttaa liikenteen ammattikuljettajia.
Historia

Kymiring Oy perustettiin helmikuussa 2013.
Vuonna 2015 WSP Finland avusti Kymiring Oy:tä allianssikumppanuussopimuksen solmimisessa Destian kanssa KymiRing-moottoriurheilukeskuksen ensimmäisen kehitysvaiheen toteuttamisesta. WSP toimi pääkonsulttina ja asiantuntijana hankkeen toteutuksessa, Destia taas vastasi hankkeessa palveluntuottamisesta.
Alueen asemakaava tuli lainvoimaiseksi tammikuussa 2016, ja rakennuslupa myönnettiin maaliskuussa 2016.
Heinäkuussa 2016 Kymiring teki sopimuksen MotoGP-sarjan kaupallisia oikeuksia hallinnoivan Dornan kanssa. Elokuussa 2017 Dorna ilmoitti, että MotoGP:n Suomen osakilpailu voitaisiin järjestää Kymiringillä vuonna 2019. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut, vaan vuonna 2019 radalla ajetaan vain MotoGP:n koeajoja, ensimmäinen elokuun 19. päivä. Ensimmäinen osakilpailu oli tarkoitus ajaa vuoden 2020 heinä- tai elokuussa. Kilpailu kuitenkin siirrettiin vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi. Myös vuoden 2021 kilpailu siirrettiin vuodella eteenpäin ja vuonna 2022 kilpailu peruuntui taas, nyt Kansainvälisen moottoripyöräliiton FIM:n turvallisuustarkastuksessa havaitsemiin puutteisiin. Aiemmin helmikuussa 2020 FIM hyväksyi turvallisuusssuunnitelman.
Heinäkuussa 2022 ilmoitettiin, ettei Kymiringillä järjestetä Motocrossin MM-osakilpailua MXGP:tä elokuussa 2022 ja samalla KymiRing Oy hakeutui yrityssaneeraukseen välttääkseen yhtiötä uhkaavan konkurssin. Yhtiö jätti konkurssihakemuksen Päijät-Hämeen käräjäoikeuteen huhtikuussa 2023.
Lokakuussa 2023 kerrottiin, että radan on ostanut Finland Motorsport Circuit Holding oy. Kauppasummaa ei ole kerrottu julkisuuteen.
Turvallisuus

Syy turvallisuusvaatimusten puutteisiin oli, että radalle tehdyt rengasvallit tehtiin FIA:n Formula 1 -sarjan vaatimuksien mukaan eikä FIM:n MotoGP-sarjan vaatimuksien mukaan. Väitteiden mukaan moottoripyöräilylle eivät käy samat esteet kuin autourheilussa sallitaan. Rengasvallit eivät ehtineet valmiiksi aikataulun mukaan.
Kilpailut

Elokuussa 2024 radalla järjestettiin ratamoottoripyöräilyn SM-sarjan osakilpailu. Vuodesta 2025 alkaen radalla ajetaan rallicrossin MM-sarjan osakilpailu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kymiring Wikimedia Commonsissa
Kymiringin uusi sivusto
| n k Perustiedot Wikidatassa: KymiRing (Q18680802)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: moottorirata
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Iitti
sijainti: Tillola
katuosoite: Kymentie 748
katu tai tie: valtatie 12
postinumero: 47400
koordinaatit: 60°52′46″N 26°28′51″E﻿ / ﻿60.87942°N 26.48086°E﻿ / 60.87942; 26.48086
Antinatalismi

Antinatalismi tai anti-natalismi on filosofinen näkemys, joka antaa syntymälle negatiivisen arvon. Antinatalistit väittävät, että ihmisten tulisi pidättäytyä lisääntymisestä, koska se on moraalisesti pahaa (jotkut tunnustavat myös muiden tuntevien olentojen lisääntymisen moraalisesti pahaksi). Tutkimus- ja kirjallisissa kirjoituksissa antinatalismille on esitetty erilaisia eettisiä perusteita. Jotkut varhaisimmista selityksistä sille, että olisi parempi olla syntymättä, ovat peräisin muinaisesta Kreikasta. Termi antinatalismi on vastakohtana terminille natalismi tai pronatalismi, ja Théophile de Giraud (s. 1968) käytti todennäköisesti ensimmäistä kertaa näkemyksen nimeä kirjassaan L'art de guillotiner les procréateurs: Manifeste anti-nataliste.
Uskonnoissa

Hari Singh Gour (1870–1949) tulkitsee Buddhan (n. 400 eKr.) opetuksia seuraavasti:
Markionilaiset uskoivat, että näkyvä maailma on raa’an, julman, mustasukkaisen, vihaisen demiurgin, Jahven, paha luomus. Tämän opetuksen mukaan ihmisten tulisi vastustaa häntä, luopua hänen maailmastaan, ei luoda ihmisiä, ja luottaa hyvään armon jumalaan.
Kreetit havaitsivat, että syntymä johtaa kuolemaan. Kuoleman voittamiseksi ihmisten tulisi estää lisääntyminen: ”eikä tuottaa tuoretta rehua kuolemaan”.
Maniikkalaiset, bogomiilit  ja kataarit  uskoivat, että lisääntyminen tuomitsee sielun vankeuteen pahaan aineeseen. He näkivät lisääntymisen pahan jumalan, demiurgin tai saatanan välineenä, joka vangitsee jumalallisen elementin aineessa ja saa siten jumalallisen elementin kärsimään.
Pahan ongelma ja ongelma ihmisen luomisessa

Julio Cabrera liittää luojana olemisen kysymyksen pahan ongelmaan ja väittää, että aivan kuten on mahdotonta puolustaa ajatusta hyvästä jumalasta luojana, ei ole myöskään mahdollista puolustaa ajatusta hyvästä ihmisestä luojana. Vanhemmuudessa ihmisen vanhempi jäljittelee jumalallista vanhempaa siinä mielessä, että koulutus voitaisiin ymmärtää "pelastuksen", "oikean tien" harjoittamisen muotona lapselle. Ihminen voisi kuitenkin päättää, että on parempi olla kärsimättä lainkaan kuin kärsiä ja myöhemmin saada mahdollisuus pelastua kärsimyksestä. Cabreran mukaan paha ei liity olemisen puuttumiseen, vaan elossa olevien kärsimykseen ja kuolemaan. Joten päinvastoin, paha liittyy vain ja ainoastaan olemiseen.
Tämän moraalisen ongelman takia Karim Akerma esittelee antropodikean, kaksoiskonseptin teodikealle (pahan ongelmalle). Hän on sitä mieltä, että mitä vähemmän uskoa kaikkivaltiaaseen luoja-Jumalaan on, sitä tärkeämmäksi antropodikeakysymys tulee. Akerma uskoo, että niille, jotka haluavat elää eettistä elämää, kärsimyksen syy vaatii perustelua. Hänen mukaansa ei ole mitään metafysiikkaa tai moraaliteoriaa, joka voisi perustella uusien ihmisten luomisen.
Peter Wessel Zapffe

Peter Wessel Zapffe (1899–1990) piti ihmisiä biologisena paradoksina. Hänen mukaansa tietoisuus on kehittynyt ihmisissä liian kehittyneenä, mikä tekee meistä kyvyttömiä toimimaan normaalisti kuten muut eläimet: kognitio antaa meille enemmän kuin pystymme kantamaan. Heikkoutemme ja merkityksemme kosmoksessa ovat meille näkyviä. Haluamme elää, ja vaikka olemmekin kehittyneet, olemme ainoa laji, joiden edustajat ovat tietoisia siitä, että heidän on tarkoitus kuolla. Pystymme analysoimaan menneisyyttä ja tulevaisuutta, sekä meidän, että muiden tilannetta, sekä kuvittelemaan miljardien ihmisten (samoin kuin muiden elävien olentojen) kärsimyksiä ja tuntemaan myötätuntoa heidän kärsimyksestään. Kaipaamme oikeudenmukaisuutta ja merkitystä maailmassa, josta puuttuu molemmat. Tämä varmistaa, että tietoisten yksilöiden elämä on traagista. Meillä on toiveita: hengellisiä tarpeita, joita todellisuus ei kykene tyydyttämään, ja lajimme on edelleen olemassa vain siksi, että rajoitamme tietoisuuttamme siitä, mitä tämä todellisuus todella tarkoittaa. Ihmisen olemassaolo on sotkuinen puolustusmekanismien verkosto, jota voidaan havaita sekä yksilöllisesti että sosiaalisesti jokapäiväisissä käyttäytymismalleissamme. Zapffen mukaan ihmiskunnan tulisi lopettaa tämä itsepetos, ja luonnollinen seuraus olisi sen ajautuminen sukupuuttoon pidättäytymällä lisääntymisestä.
Suostumuksen saamisen mahdottomuus

Julio Cabrera, Seana Shiffrin, Gerald Harrison, Julia Tanner ja Asheel Singh väittävät, että lisääntyminen on moraalisesti ongelmallista, koska suostumuksen saaminen luotavalta ihmiseltä on mahdotonta.
Julio Cabrera väittää, että lisääntyminen on itsemääräämisoikeuden rikkomusta, koska emme pysty saamaan ihmisen suostumusta toimimalla tämän ihmisen puolesta lisääntymisen kautta, ja että ihminen ei ehkä halua syntyä ja kokea olemassaoloon liittyviä haittoja (tämä on viittaus Richard Haren ehdottamaan ajattelukokeeseen, joka väittää, että syntymä valittaisiin epäilemättä).
Seana Shiffrin luettelee neljä tekijää, jotka hänen mielestään tekevät hypoteettisesta suostumuksesta suvunjatkamiseen ongelman:
suuri haitta ei ole vaakalaudalla, ellei toimia ryhdytä suorittamaan;
Jos toimenpide toteutetaan, luodun henkilön kärsimät vahingot voivat olla erittäin vakavia;
henkilö ei voi paeta asetettua tilaa ilman erittäin kalliita kustannuksia (itsemurha on usein fyysisesti, henkisesti ja moraalisesti sietämätön vaihtoehto);
hypoteettinen suostumusmenettely ei perustu sen henkilön arvoihin, joka vastaa asetetusta ehdosta.
Gerald Harrison ja Julia Tanner väittävät, että jos haluamme vaikuttaa huomattavasti henkilöön, jonka suostumusta ei voi saada, pitäisi yleensä jättää toimenpide tekemättä. Poikkeuksena on heidän mukaansa toimet, joilla haluamme estää suuremman vahingon henkilölle (esimerkiksi työntää jonkun pois putoavan pianon tieltä). Heidän mielestään tällaisiin toimiin ei varmasti sisälly lisääntyminen, koska henkilöä ei ole ennen tämän toiminnan toteuttamista.
Asheel Singh korostaa, ettei tarvitse ajatella olemassaolon olevan aina haitallista, jos kannattaa antinatalismia. Hänen mukaansa riittää, kun ajatellaan, että ei ole moraalista oikeutta aiheuttaa vakavia, vältettävissä olevia haittoja muille ilman heidän suostumustaan.
David Benatar

David Benatar väittää, että hyvien ja huonojen asioiden, kuten nautinnon ja kivun, välillä on keskeinen epäsymmetria:
kivun olemassaolo ei ole hyvä;
nautinnon olemassaolo on hyvä;
kivun puuttuminen on hyvä, vaikka kukaan ei nauti siitä;
nautinnon puuttuminen ei ole huono, ellei ole ketään, jolle tämä puuttuminen on menetys.
| Skenaario A (X on olemassa) | Skenaario B (X ei ole koskaan olemassa) |
| --- | --- |
(1) kipu (huono): (3) kivun puuttuminen (hyvä)
(2) Ilo (hyvä): (4) Ilon puuttuminen (ei huono)
Lisääntymisen suhteen seuraa, että olemassaolo tuottaa sekä hyviä että huonoja kokemuksia, kipua ja nautintoa, kun taas olemassaoloon tulemattomuus ei aiheuta kipua eikä nautintoa. Kivun puuttuminen on hyvä, nautinnon puuttuminen ei ole huono. Siksi eettinen valinta painottuu lisääntymisen estämiselle.
Benatarin mukaan luomalla lapsen olemme vastuussa paitsi tämän lapsen kärsimyksestä, mutta voimme myös olla vastuussa tämän lapsen jälkeläisten kärsimyksistä.
Benatar mainitsee tilastot, jotka osoittavat, mihin ihmisten luominen johtaa. Arvioidaan, että:
yli viidentoista miljoonan ihmisen uskotaan kuolleen luonnonkatastrofeihin viimeisen tuhannen vuoden aikana,
noin 20 000 ihmistä kuolee päivittäin nälkään ,
arviolta 840 miljoonaa ihmistä kärsii nälästä ja aliravitsemuksesta ,
Vuosien 541 ja 1912 välillä on arvioitu, että yli 100 miljoonaa ihmistä on kuollut ruttoon ,
vuoden 1918 influenssaepidemia tappoi 50 miljoonaa ihmistä,
tartuntatauteihin kuolee vuosittain lähes 11 miljoonaa ihmistä,
pahanlaatuiset kasvaimet vievät yli 7 miljoonaa henkeä vuodessa,
noin 3,5 miljoonaa ihmistä kuolee vuosittain onnettomuuksissa,
vuonna 2001 kuoli noin 56,5 miljoonaa ihmistä, mikä on enemmän kuin 107 ihmistä minuutissa,
ennen 1900-lukua joukkomurhissa surmattiin yli 133 miljoonaa ihmistä,
1900-luvun ensimmäisen 88 vuoden aikana 170 miljoonaa (ja mahdollisesti jopa 360 miljoonaa) ihmistä ammuttiin, pahoinpideltiin, kidutettiin, puukotettiin, poltettiin, nälkiinnytettiin, jäädytettiin, haudattiin elävältä, hukutettiin, hirtettiin, pommitettiin tai tapettiin millä tahansa muulla lukemattomalla tavalla,
konflikteihin liittyviä kuolemantapauksia oli 1500-luvulla 1,6 miljoonaa, 1600-luvulla 6,1 miljoonaa, 1700-luvulla 7 miljoonaa, 1800-luvulla 19,4 miljoonaa ja 1900-luvulla 109,7 miljoonaa,
sotaan liittyvät vammat johtivat 310 000 kuolemaan vuonna 2000,
noin 40 miljoonaa lasta kohdellaan kaltoin vuosittain,
yli 100 miljoonaa tällä hetkellä elävää naista ja tyttöä on silvottu ,
815 000 ihmisen uskotaan tehneen itsemurhan vuonna 2000 (tällä hetkellä arvioidaan, että joku tekee itsemurhan 40 sekunnin välein, yli 800 000 ihmistä vuodessa).
Filantropisten argumenttejen lisäksi Benatar myös arvelee, että toinen polku antinatalismiin on misantropinen argumentti , joka voidaan tiivistää hänen mielestään seuraavasti:
Muiden eläimien vahingoittaminen

David Benatar,  Gunter Bleibohm (s. 1947), Gerald Harrison ja Julia Tanner ovat tarkkaavaisia haitoista, joita ihmiset aiheuttavat muille tunteville olennoille. Heillä on taipumus olla yhtä mieltä eläinten oikeuksien ajattelijoiden kanssa siitä, että haitta, jota me heille teemme, on moraalitonta. He pitävät ihmislajia tuhoisimpana planeetalla, väittäen, että ilman uusia ihmisiä ei ole mitään haittaa muille tunteville olennoille uusien ihmisten kautta.
Jotkut antinatalistit ovat myös kasvissyöjiä tai vegaaneita moraalisista syistä, ja olettavat, että näiden näkemysten tulisi täydentää toisiaan, sillä niillä on yhteinen nimittäjä: ei aiheuta haittaa muille tunteville olennoille. Tämä asenne oli läsnä jo manihaismissa ja katarsismissa.
Vaikutukset ympäristöön

Vapaaehtoisen liikkeen ihmiskunnan lopettamiseksi vapaaehtoiset väittävät, että ihmisen toiminta on ensisijainen syy ympäristön pilaantumiseen, ja siksi lisääntymisen estäminen on ”humanitaarinen vaihtoehto ihmiskatastrofeille”.
Adoptio lisääntymisen sijaan

Herman Vetter, Théophile de Giraud, Tina Rulli, Karim Akerma ja Julio Cabrera väittävät, että nykyisin sen sijaan, että harjoitettaisiin lisääntymisprosessin moraalisesti ongelmallista toimintaa, voitaisiin tehdä hyvää hyväksymällä jo olemassa olevat lapset. De Giraud korostaa, että kaikkialla maailmassa on miljoonia nykyisiä lapsia, jotka tarvitsevat hoitoa.
Realismi

Jotkut antinatalistit uskovat, että useimmat ihmiset eivät arvioi todellisuutta oikein, mikä vaikuttaa haluun saada lapsia.
Peter Wessel Zapffen mukaan masennushäiriöt ovat usein ”viestejä syvemmästä, välittömämmästä elämäntunnosta, ajatuksen genialiteetin katkeraa hedelmää”. Jotkut tutkimukset näyttävät vahvistavan tämän, puhutaan depressiivisen realismin ilmiöstä, ja Colin Feltham kirjoittaa antinatalismista yhtenä sen mahdollisista seurauksista.
David Benatar mainiten lukuisia tutkimuksia luettelee kolme psykologien kuvailemaa ilmiötä, jotka hänen mukaansa tekevät elämämme laatua koskevista itsearvioistamme epäluotettavia:
Taipumus optimismiin (tai Pollyannan periaate ) – meillä on positiivisesti vääristynyt kuva elämästämme menneisyydessä, nykyisyydessä ja tulevaisuudessa.
Sopeutuminen (tai soveltuminen, mukauttaminen) – sopeudumme negatiivisiin tilanteisiin ja sopeutamme odotuksiamme vastaavasti.
Vertailu – elämämme laatua koskevissa itsearvioinneissa tärkeämpää kuin se, kuinka elämämme sujuu, on se, kuinka ne sujuvat verrattuna muiden elämään. Yksi tämän vaikutuksista on, että kaikkiin vaikuttavia kielteisiä elämän näkökohtia ei oteta huomioon arvioitaessa omaa hyvinvointiasi. Olemme myös todennäköisemmin vertaamaassa itseämme heikommassa asemassa oleviin kuin parempiin.
Benatar päättelee:
Thomas Ligotti (s. 1953) kiinnittää huomiota Zapffen filosofian ja terrorinhallinnan teorian samankaltaisuuteen. Terrorinhallinnan teoria väittää, että ihmisillä on ainutlaatuiset kognitiiviset kyvyt, jotka ylittävät sen, mikä on välttämätöntä selviytymiselle, ja siihen sisältyy symbolinen ajattelu, laaja itsetietoisuus ja käsitys itsestään ajallisina olentoina, jotka tietävät olemassaolonsa lopullisuuden. Halu elää tietoisuuteen kuoleman väistämättömyydestä rinnalla laukaisee meissä kauhun, eli terrorin. Tämän pelon vastustaminen on yksi tärkeimmistä motiiveistamme. Paetaksemme sitä rakennamme puolustusrakenteita itsemme ympärille varmistaaksemme symbolisen tai kirjallisen kuolemattomuutemme, tunteaksemme olevamme merkityksellisen maailmankaikkeuden arvokkaita jäseniä ja keskittyä suojelemaan itseämme välittömiltä ulkoisilta uhilta.
Aiheesta muualla

David Benatarin haastattelu Kap Talkissa Radio 702:ssa, aiheesta Better Never To Been Been, 2009
Julio Cabreran konferenssi Syntymä bioeettisenä ongelmana: ensimmäiset askeleet kohti radikaalia bioetiikkaa Brasília-yliopistossa, 2018
Antinatalismi - luettelo kirjoista, artikkeleista ja lainauksista
Antinatalistit: Ihmiset, jotka haluavat sinun lopettavan vauvojen tekemisen . BBC, elokuu 2019.
Neea Berg

Neea Berg (s. 8. toukokuuta 1987) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti liigassa Kuopion MimmiFutista kauteen 2011, Pallokissoja kausina 2013–2018 ja Kuopion Palloseuraa kausina 2019–2021. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2021. Hän pelasi kaudesta 2009 kauden 2021 loppuun liigassa 228 ottelua ja teki niissä kuusi maalia (tilastoista puuttuvat hänen ennen kautta 2009 SM-sarjassa ja liigassa pelaamansa ottelut). Berg on toiminut Kuopion Palloseuran kapteenina.
Neea Bergin siskoista Nelli Berg on pelannut jalkapalloa ammattilaisena Italiassa ja myös Ninni Berg, Nanne Ruuskanen ja Natasa Ruuskanen ovat pelanneet pääsarjatasolla.
Luettelo julkisilta paikoilta varastetuista ja tuhoutuneista teoksista Suomessa

Suomessa julkisilta paikoilta varastetut ja tuhoutuneet teokset on luettelo Suomessa julkisella paikalla olleista taideteoksista, jotka on joko varastettu tai tuhottu tahallisesti. Luettelossa ei ole ikääntymisen tai muun kulumisen takia pysyvästi poistettuja teoksia, eikä teoksia, jotka on siirretty varastoon esimerkiksi sen takia, että teoksen ympäristö on muuttunut. Näistä teoksista on tietoja kunkin kunnan julkisten teosten ja muistomerkkien luetteloissa.