stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
York City FC
Historia

Ensimmäinen York City Football Club perustettiin 1908, mutta se ajautui konkurssiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Nykyinen York City FC perustettiin 5. toukokuuta 1922 ja se aloitti pelaamisen Midland Leaguessa. Seuran silloinen kotistadion oli Fulfordgate. 1929 seura valittiin Football Leagueen sijoittuen ensimmäisellä liigakaudellaan kuudenneksi keväällä 1930. Vuonna 1932 seura siirtyi pelaamaan sen pitkäaikaiselle kotistadionille Bootham Crescentille. 1938 seura eteni FA Cupissa aina puolivälieriin asti, jossa Huddersfield Town pudotti York Cityn. 1955 York City selviytyi ensimmäisenä seurana kolmannesta divisioonasta FA Cupin välierien uusintaan saakka, jossa Newcastle United pudotti York Cityn uusintaottelun jälkeen. 1961-62 kaudella York City pääsi liigacupin puolivälieriin.
Seura pelasi toistaiseksi ainoan kerran toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1974–1976. Kaudella 1983-84 York City saavutti ensimmäisenä liigaseurana 100 pisteen maagisen rajan voittaessaan neljännen sarjatason mestaruuden 101 pisteellä. York saavutti hienoa cup-menestystä nousun jälkeen selviytymällä kahdesti peräkkäin FA Cupin viidennelle kierrokselle. Molemmilla kerroilla arpa heitti vastaan Liverpoolin Anfieldilla. Jälkimmäisellä kerralla kaudella 1985-86 voittaja selvisi vasta jatkoajan jälkeen.
Seura palasi liigan alimmalle tasolle 1988 nousten takaisin kolmostasolle voittamalla nousuplay-offit 1993. York City vakiinnutti paikkansa kuudeksi vuodeksi kolmannelle sarjatasolle. Seura putosi takaisin liigan alimmalle tasolle 1999 ja ensimmäistä kertaa liigan ulkopuolle Conference Nationaliin 2004.
2007-08 kaudella York City selviytyi liigan ulkopuolisten seurojen isoimmassa Cup-kilpailussa FA Trophyssä aina välieriin asti ja 2008-09 seura eteni aina loppuotteluun asti, jossa Stevenage oli parempi 2–0. York City eteni liigan ulkopuolisena seurana kahdesti peräkkäin FA Cupissa kolmannelle kierrokselle. 2009-2010 matka katkesi vieraissa Valioliigan Stoke Citylle 3-1 ja kaudella 2010-11 vieraissa myöskin Valioliigan Boltonille maalein 2–0. Cupin menestystä York City sai vihdoin kaudella 2011-12 lyöden FA Trophyn finaalissa Newport Countyn maalein 2-0. Kuuden päivän päästä finaalin jälkeen York oli uudelleen Wembleyllä voittaen myös Conferencen (nyk. National league) play-off-finaalin lyömällä Luton Townin 2-1.
York City palasi näin ollen Football Leagueen kahdeksan vuoden poissaolon jälkeen. Seura pystyi vakiinnuttamaan paikkansa neljäksi kaudeksi palaten kuitenkin takaisin non-league tasolle keväällä 2016. Putoamiskrapula vei seuran suoraan historiansa ensimmäistä kertaa kuudennelle sarjatasolle National League Northiin keväällä 2017. Putoamiskauden kohokohta oli FA Trophyn voittaminen toisen kerran 2017 kun finaalissa kaatui Macclesfield Town maalein 3-2. Seura onnistui palaamaan takaisin vitostasolle eli National Leagueen voittaen keväällä 2022 National Northin play-off-finaalissa Boston Unitedin maalein 2-0. Nousu oli lähellä jo kaudella 2019-20 seuran sijoituttua sarjakakkoseksi Covid-viruksen keskeytettyä kauden keväällä points per game - laskentaan. Tuolloin play-offissa Altrincham oli kuitenkin parempi.
Pelaajat

Merkittäviä pelaajia seuran historiassa ovat mm. Alf Patrick, Arthur Bottom, Billy Fenton, Tommy Forgan, Barry Jackson, Norman Wilkinson, Paul Aimson, Barry Jones, Brian Pollard, Chris Topping, Chris Jones, John Byrne, Keith Walwyn, Alan Hay, John McPhail, Steve Senior, Ricky Sbragia, Alan Fettis, Dean Kiely, Jonathan McCarthy, Richard Cresswell, Jonathan Greening, Tony Canham, Paul Barnes, Michael Ingham, Clayton Donaldson, Martyn Woolford, Matty Blair, Jon Parkin ja Nick Pope .
Stadion

York City pelaa kotiottelunsa LNER Community Stadiumilla, joka valmistui joulukuussa 2020. Stadionia käyttää kesäisin York City Knights - rugbyseura. Stadion on osa näyttävää kokonaisuutta, joka pitää sisällään myös uimahallin, tanssistudion, pallopelihallin, kolme 5 v 5 pienkenttää jne.
Stadion sijaitsee Huntingtonin kaupunginosassa.
Saavutukset

Fourth Division (IV taso), Englannin 4. divisioonan mestaruus 1984
Third Division (III taso) nousija 1974
Division Three (IV taso) play-off-voittaja 1993
Fourth Division (IV taso) nousija 1959, 1965 ja 1971
Conference (nyk. National League, V taso) play-off - voittaja 2012
National League North (VI taso) play-off voittaja 2022
FA Cupin välieräpaikka 1955
Puolivälieräpaikka 1938
Englannin liigacupin puolivälieräpaikka 1962
FA Trophyn voittaja 2012 ja 2017
York Cityn kannattajia Bootham Crescentillä 2009.
York Cityn kannattajia FA Trophyn loppuottelussa 2009.
Tourula

| Tourula   14>  kaupunginosa |
| --- | --- |
 Ilmakuva Tourulasta
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Kantakaupunki
Kaupunginosa nro:  14
Väkiluku:  2 123
Osa-alueet:  Tourula, Kangas
Tourula on Jyväskylän kaupunginosa. Sen väkiluku oli 2 123 vuoden 2020 lopussa. Kaupunginosassa sijaitsivat aiemmin muun muassa Kankaan paperitehdas ja Valtion Kivääritehdas, joka tunnettiin nimellä Tourulan tehdas. Tourulan erottaa kaupungin keskustasta Tourujoki, joka oli aiemmin Jyväskylän kaupungin ja maalaiskunnan raja Tourulan kuuluessa Jyväskylän maalaiskuntaan.
Tourula on myös Jyväskylän tilastoalue, jonka rajat ovat lähes identtiset Tourulan kaupunginosan kanssa.
Historia

Jyväskylän ensimmäisessä maakirjassa vuodelta 1539 on mainittu 5 kantatilaa, joista yksi oli Tourujoen suun itäpuolella sijainnut Tourula. Talon nimi saattaa viitata joko Hauholla tai Tammelassa sijaitsevaan Tourun taloon. Talo jakautui kahtia vuonna 1560, jolloin vanhemman talon nimeksi tuli uuden isäntäsuvun mukaan Huikko. Vuonna 1645 Tourula oli autiona, mutta asutettiin uudelleen vuonna 1652. Isonvihan seurauksena myös Huikkoa hallinnut suku vaihtui, ja taloa asutti ainakin 1700-luvun loppuun saakka savolainen Oittisen suku. Tourulan talo jakautui veljesten kesken kahtia vuonna 1772.
Tourula ja siitä erotetut talot muodostivat yhden Jyväskylän kylän jakokunnista. Tähän kuului alue Tourujoen suusta jokea pitkin Palokkajärvelle, jonka itäisimmästä lahdesta raja jatkui Kangaslammelle ja Vääräjärvelle, sieltä Jyväsjärven Aittoniemelle ja jälleen Tourujoen suulle.
Tilan isäntänä vuoteen 1947 asti ollut Oskari Tourula myi valtiolle tilastaan tontin, johon rakennettiin vuonna 1926 Valtion Kivääritehdas, joka valmisti ennen sotaa ja sodan aikana kiväärejä. Sodan jälkeen tehdas muutti nimensä Valmetin Tourulan tehtaaksi ja tuotantonsa traktoreiksi, haulikoiksi ja rynnäkkökivääreiksi.
Tourula koostui aiemmin pienistä puutaloista, joissa omistajat asuivat itse. Talojen omistajat olivat usein rautatieläisiä ja läheisten tehtaiden työläisiä. Kun Tourula liitettiin Jyväskylän kaupunkiin 1941, sille asetettiin rakennuskielto. Talojen kunnostaminen, juoksevan lämpimän veden hankkiminen ja viemäröinti tehtiin mahdottomaksi. Vuonna 1968 hyväksyttiin asemakaava, jossa vanhasta Tourulasta ei jäisi mitään jäljelle. Vielä silloin Tourulan taloja asuttivat pääasiassa omistajat, mutta vähitellen alue muuttui slummimaiseksi. Taloja päätyi kaupungin omistukseen, ja kaupunki vuokrasi taloja usein syrjäytyneille, joille huonokuntoiset vuokra-asunnot kelpasivat.
Tourulankadun oikaisu ja uusi silta Tourujoen yli 1970-luvulla aiheuttivat useiden puutalojen purkamisen. 1980-luvun alussa alettiin puutaloja purkaa laajemmin ja tilalle kohosi korkeita punatiilisiä asuintaloja sekä erilaisten kauppojen liikerakennuksia. 2000-luvun alussa jäljellä oli enää kaksi puutaloa. Tehdaskortteli on nykyään asuin- ja toimistotiloina. Kivääritehtaan vieressä sijaitsee viisi Museoviraston suojelemaa funkkistyylistä tehtaan työntekijöiden asuintaloa, jotka on kunnostettu vuokra-asunnoiksi. Tehdasalueen viereen on kohonnut myös lisää kerrostaloja.
Kankaan alueen asuinrakentaminen aloitettiin 2010-luvun loppupuolella ja alueen ensimmäiset asuintalot valmistuivat vuonna 2017.
Kuvia

Yksi Tourulan viimeisistä puutaloista, Rusokinkatu 4:ssä sijainnut , joka purettiin vuonna 2015. Kuva otettu keväällä 2012.
Entisöity funkkistalo Kivääritehtaankadulla
2000-luvulla rakennettuja kerrostaloja Kivääritehtaankadulla, oikealla kivääritehtaan rakennus
Tourulaan keskustasta johtava silta ja 1980-luvun alussa rakennettu kerrostalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tourula Wikimedia Commonsissa
Keski-Suomen museo, kuvia vanhasta Tourulasta (Arkistoitu – Internet Archive)
blogspot.fi, kuvia vanhasta Tourulasta
Tourulan maatila (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki: 1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja: 7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas: 13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo: 15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala: 22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi: 18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo: 10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila: 16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo: 31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä: 58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola: 41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä: 65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka: 38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti: 80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Tourulaa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa
Bandar-e Gaz

| Bandar-e Gaz |
| --- | --- |

 Bandar-e Gaz
 Koordinaatit: 36°46′26″N, 53°56′53″E 
Valtio:  Iran
Maakunta:  Golestan
Piirikunta:  Bandar-e Gaz
Väkiluku (2016):  20 742
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bandar-e Gaz (pers. ‏بندرگز‎, Bandar-e-Gaz) on kaupunki Iranin Golestanin maakunnassa Gorganinlahdella Kaspianmeren kaakkoisosassa. Kaupunki on muodostunut satamana 1800-luvun puolivälin jälkeen. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 20 742.
Maantiede

Bandar-e Gaz sijaitsee Iranin Golestanin maakunnassa Gorganinlahdella Kaspianmeren kaakkoisosassa. Lahden toisella puolella sijaitsee Mianqalan niemimaa. Kaupungin kautta kulkee pieni joki, joka laskee lahteen.
Historia

Muutaman kilometrin päässä nykyisestä Bandar-e Gazista sijaitsee yhdeksän kylää, joihin on viitattu yhteisesti nimellä Gaz. Itse nykyisen kaupungin paikka oli vielä 1800-luvun alussa asumaton. Venäläisten asetuttua Ašuradeen Gorganinlahden toisella puolella Bandar-e Gazista tuli strategisesti tärkeämpi kohde. Venäläiset perustivat paikalle kauppa-aseman vuonna 1845, mutta he eivät saaneet vakinaisempaa asemaa paikalla, kun persialaiset perustivat oman kauppa-asemansa ja sataman vuonna 1867.
Bandar-e Gazista tuli tärkeä satama, jonka kautta kauppiaat toivat tavaraa Venäjältä. Bandar-e Gazista tätä tavaraa vietiin edelleen Astarabadiin (nyk. Gorgan), Khorasanin alueelle ja aina Heratiin saakka. Rakennukset käsittivät muutamia tullirakennuksia, venäläisten ja brittiasiamiesten rakennuksia, karavaaniseraljin ja puusta rakennettuja hökkeleitä. Satama käsitti puisia laitureja. Kauppaa sataman kautta hallitsivat etenkin armenialaiset.
Bandar-e Gazin kautta kulkenut kauppa alkoi siirtyä Bandar-e Šahiin (nyk. Bandar-e Torkaman) 1930-luvulla.
Väestö

Bandar-e Gazin asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 20 742. Vuonna 1966 asukasluku oli 6 100 ja vuonna 1940 arviolta 4 000.
Porras

| Porras |
| --- | --- |
 Porras
 Koordinaatit: 60°45.154′N, 23°54.557′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Tammela
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Portaan kylänraitti on osa Hämeen Härkätien vanhaa linjausta. Vasemmalla Portaan kylätalo.
Portaan Syrjälän umpipiha on säilynyt alkuperäisellä paikallaan vanhalla kylätontilla Portaanraitin varrella.
Porras on kylä, kyläkeskus ja postinumeroalue (31340 Porras) Tammelassa Kanta-Hämeessä. Portaassa toimii neliopettajainen 1–6 luokkien koulu, jossa opiskelee noin 60 oppilasta. Palveluja ovat muiden muassa kahvila ja asiamiesposti. Kylä sijaitsee Hämeen härkätien (yhdystie 2824) varrella ja rajoittuu pohjoisessa Tammelan Kuivajärveen, johon laskeva Tammelan Liesjärvestä alkava Turpoonjoki virtaa kylän halki.
Nimensä kylä on saanut Turpoonjoen yli rakennetusta Hämeen härkätien sillasta (porras = "kapulasilta, pitkospuut"), jonka luona Turpoonjoen varrella kylän vanhat kantatalot ovat sijainneet. Liikenteellisesti edullisen sijaintinsa vuoksi kylästä tuli 1500-luvulla hämäläisen Portaan hallintopitäjän keskus. Kylässä on myös ollut vanha kappeli, joka lienee jäänyt käytöstä jo keskiajan lopulla; autioituneeksi mainitusta kappelista löytyy merkintä vielä vuonna 1695 tehdyssä kartassa.
Albert Edelfelt maalasi Tammelan Portaassa Turun taidemuseon kokoelmissa olevan maalauksensa Veräjällä (1889). Portaassa myöhemmin vaikuttaneisiin kuvataiteilijoihin ovat kuuluneet muiden muassa siellä kansakoulunopettajana toiminut Urho Salomaa (1902–1965) ja Salomaan oppilas, Portaasta kotoisin ollut Pentti Hammarberg (1930–1991).
Portaasta on kotoisin siellä aiemmin maanviljelijänä toiminut ministeri Martti Pura.
Aiheesta muualla

Kirveennummi Anna & Räsänen Riitta: Suomalainen kylä kuvattuna ja muisteltuna.  Helsinki:  SKS.
Mustialan - Portaan - Kaukolanharjun maisema-alue Ympäristöhallinnon sivuilla[vanhentunut linkki]
Hämeen maakunnallisesti arvokkaat rakennusperintökohteet: kohdekuvaukset, Tammela.[vanhentunut linkki]
| n k Tammela |
| --- | --- |
Taajamat:  Tammelan kirkonkylä (osa Forssan keskustaajamaa)  Häiviä  Kaukjärvi 
Rekisterikyliä:  Hevoniemi  Hykkilä  Häiviä  Kallio  Kankainen  Kaukjärvi  Kaukola  Kuuslammi  Kytö  Letku  Liesjärvi  Lunkaa  Mustiala  Myllykylä  Ojainen  Pappila  Patamo  Pikonkorpi  Porras  Riihivalkama  Saari  Sukula  Susikas  Talpia  Tammela  Teuro  Torajärvi  Torro
Jyri Engeström

Jyri Engeström vuonna 2009.
Jyri Aimo Juhani Engeström (s. 1977) on Jaiku-palvelun toinen perustaja Petteri Koposen ohella. Jaiku myytiin Googlelle 2007, jonka jälkeen Engeström työskenteli kaksi vuotta Googlella Google Buzz -palvelun parissa. Vuonna 2010 Engeström perusti suosittelupalvelu Ditton, joka myytiin Grouponille 2012.
Nykyään Engeström toimii yrittäjänä ja vetää Alamo Square Labs -yrityshautomoa. Hän on ollut tavalla tai toisella mukana muun muassa seuraavissa yrityksissä: Appsfire, Betrabrand, Mobclix, Superfeedr, Xiha, Pingpin, Sofanatics, Thinglink.
Hän on myös kehittänyt termin sosiaaliset objektit.
Vuoden 2023 marraskuusta lähtien Engström on toiminut Startup-Ministeriö-podcastin juontajana yhdessä  Timo Ahopellon kanssa.
Engeströmin isä on kasvatustieteilijä Yrjö Engeström. Engeströmin puoliso Caterina Fake on toinen kuvapalvelu Flickrin ja kauppapalvelu Hunchin perustajista. Flickr myytiin Yahoolle ja Hunch eBaylle. Vuonna 2014 Engeström ja Fake perustivat harvinaisten syöpien tutkimusta tukevan säätiön.
Aiheesta muualla

Google-profiili
LinkedIn
Zombie Birdhouse

| Zombie Birdhouse Iggy Pop |
| --- | --- | --- |

Iggy Popin sooloalbumin Zombie Birdhousen kansikuva on kuvattu Haitilla
Studioalbumin tiedot
 Studio : Blank Tapes, New York
 Julkaistu: Syyskuu, 1982
 Tuottaja(t): Chris Stein
 Tyylilaji: punkrock, post-punk, kokeellinen musiikki
 Levy-yhtiö: Animal Records
Iggy Pop muut julkaisut
| Party 1981 | Zombie Birdhouse 1982 | Blah-Blah-Blah 1986 |
Zombie Birdhouse on amerikkalaisen rock-laulajan Iggy Popin kokeellinen sooloalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 1982 Animal Records -levy-yhtiön kautta. Albumi äänitettiin saman vuoden kesäkuussa Blank Tape Studios -studiolla New Yorkissa. Iggyn tärkeimmät yhteistyökumppanit tässä projektissa olivat Blondien kitaristi Chris Stein, joka tuotti albumin, sekä kitaristi Rob Duprey, joka osallistui kappaleiden säveltämiseen. Duprey oli aikaisemmin soittanut kitaraa The Mumps -punk-yhtyeessä.
Albumin tausta

Vuonna 1982 Iggy Pop oli uransa aallonpohjassa. Hän oli juuri päättänyt sopimuksensa Arista-levy-yhtiön kanssa, ja hän kärsi huumeriippuvuudesta. Tästä huolimatta Blondien kitaristi ja perustajajäsen Chris Stein tarjoutui tuottamaan seuraavan Iggy Popin albumin. Stein oli perustanut oman levy-yhtiön Animal Recordsin, jonka levyjä jakeli Blondien musiikkia julkaiseva Chrysalis. Chris Stein tarjosi Iggy Popille taiteellisen vapauden tehdä, mitä ikinä huvittaa studiossa, ja siksi Iggy päätti tehdä kokeellista musiikkia. Iggy vietti kuusi viikkoa New Yorkissa asuen kitaristi Rob Dupreyn asunnossa, jotta he voisivat työstää yhdessä kappaleita. Albumin äänitysten yhteydessä Iggy matkusti Karibianmerelle Haitin saarivaltioon kirjoittamaan kappaleita levyä varten. Popin silloinen tyttöystävä valokuvaaja Esther Friedman lähti mukaan. Friedman otti monia valokuvia Iggy Popin päivittäisestä elämästä Haitilla, ja hänen valokuviaan päätyi Zombie Birdhouse -albumin kanteen. Toimittaja Paul Tynkan Open Up and Bleed -kirjassa Esther Friedman kertoo, että Iggy Popia kiehtoi Haitilla erityisesti alkoholi sekä paikallisten voodoo-pappien seremoniat. Iggy oli myös innostunut Jamaikalla kuulemistaan afrobeat-rytmeistä, joita päätyi levylle mukaan.
Albumin äänitys

Levy äänitettiin tuottaja Chris Steinin johdolla alle 50 000 dollarilla Blank Tapes -studiolla, joka oli 16-raitainen äänitysstudio New Yorkissa. Albumin äänitti Blank Studion ääniteknikko Joe Ariotta. Rob Duprey soitti kaikki kitarat ja koskettimet albumilla ja teki myös useita taustalauluja. Chris Stein soitti albumilla bassoa, ja Blondien rumpali Clem Burke soitti lyömäsoittimet ja rummut.
Iggy yritti selvästi olla runollinen kappaleiden sanoituksissa. Useat kappaleet kritisoivat amerikkalaista kulttuuria ja kapitalismia. Rolling Stone -lehden kriitikon Parke Puterbaughin mukaan ”Zombie Birdhouse tarkastelee lähes novellin tavoin Amerikan luonnetta, joka on vuoroin hauska ja vihainen, kunnioittava ja epäkunnioittava. Levyllä on lähes mystistä primitivismiä, joka tuo esiin shamaanin Iggyn sielusta.” Iggy Popin laulusuoritus albumilla on jakanut usein kriitikoiden mielipiteitä. Iggyn laulu harhailee välillä epävireiseksi ja välillä hän huutaa rohkeasti nuotin vierestä. Kukaan ei tiedä, onko kyseessä vahinko vai tietoinen taiteellinen ratkaisu. Iggy on itse kertonut olleensa erilaisista päihteistä sekaisin studiossa.
Iggy Popin silloinen tyttöystävä Esther Friedman sai albumilla valokuvauskrediitit. Hänen Haitilla ottamiaan kuvia Iggystä on käytetty albumin kannessa ja myös albumin promootio-videoissa, joihin taiteilija Marta Kacprzak on tehnyt animaatioita. Kappaleesta ”Run Like A Villain” tehtiin musiikkivideo. Zombie Birdhouse on omalaatuinen kuriositeetti Iggy Popin diskografiassa, koska se on hänen uransa kokeellisin albumi. Albumi on noussut ”lähes legendaariseen kulttiasemaan erikoisuutensa vuoksi”, kuten musiikkitoimittaja Charlotte Robinson toteaa PopMatters sivustolla.
Kokoonpano:

Iggy Pop – laulu
Rob Duprey – kitara, koskettimet
Chris Stein – basso
Clem Burke – rummut, lyömäsoittimet
Kappaleet

Rob Duprey jakaa Iggy Popin kanssa sävellyskrediitit kaikista kappaleista, paitsi Iggy Popin yksin albumille kirjoittamista kappaleista ”Ordinary Bummer” ja ”Street Crazies”.
A-puoli
Run Like A VIllain
The Villagers
Angry Hills
Life Of Work
The Ballad Of Cookie McBride
Ordinary Bummer
B-puoli
Eat Or Be Eaten
Bulldozer
Platonic
The Horse Song
Watching The News
Street Crazies
Levyn CD-painos sisältää myös Iggy Popin kirjoittaman bonuskappaleen: ”Pain and Suffering”
Kuupri

| Kuupri |
| --- | --- |
 Kuuprilehmä ja -sonni verrattuna ihmiseen.
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Nautaeläimet Bovidae
Alaheimo::  Naudat Bovinae
Suku::  Nauta Bos
Laji::  sauveli
Kaksiosainen nimi
 Bos sauveli  Urbain, 1937 
Synonyymit
 Novibos sauveli 
 Kuuprin levinneisyysalue
Katso myös
   Kuupri Wikispeciesissä   Kuupri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuupri eli sauvelinhärkä tai kouprei (Bos sauveli) on Kaakkois-Aasiassa elävä, erittäin huonosti tunnettu naudan sukuun kuuluva sorkkaeläinlaji. Se on yksi arvoituksellisimmista ja uhanalaisimmista suurnisäkkäistä, ja sen asemasta omana lajinaan on kiistelty. Kuupri on äärimmäisen uhanalainen ja mahdollisesti jo sukupuuttoon kuollut. Se on silti yhä Kambodžan kansalliseläin. - Lajinimestä on käytetty myös kirjoitusasua koupri.
Löytyminen ja etymologia

Pariisissa sijaitsevan Vincennesin eläintarhan johtaja Achille Urbain kuvasi kuuprin vuonna 1937. Urbain löysi Kambodžasta ranskalaisen eläinlääkärin, tohtori R. Sauvelin talosta metsästysmuistoksi otetun kuuprihärän pään vuonna 1936. Laji sai nimensä Sauvelin mukaan. Hän oli ensimmäinen lajiin tutustunut länsimaalainen tiedemies. Tosin vuonna 1929 amerikkalainen mies ja hänen poikansa ampuivat suuren sorkkaeläimen syötiksi tiikerinmetsästystä varten. Eläimen luut lähetettiin Kansasin yliopiston luonnonhistorialliseen museoon, mutta löytö tunnistettiin kuupriiksi vasta 1982. Se oli luultavasti jäänyt kuvaamatta harvinaisuutensa ja erityisesti sen vuoksi, että länsimaalaiset eivät liikkuneet Kambodžassa paljoakaan. Löytö herätti epäilyksiä. Ensin sitä luultiin bantengiksi tai villiintyneeksi naudaksi. Sitä on pidetty myös bantengin ja gaurin, vesipuhvelin tai seebun risteytymänä sekä muinaisen Khmerien valtakunnan kesyn nautakarjan jälkeläisenä. Se voi myös olla puuttuva rengas nykyisten nautalajien välillä.
Kuupri hyväksyttiin omaksi lajikseen, kun yksi urosvasikka saatiin pyydystettyä ja vietyä Pariisiin Vincennesin eläintarhaan. Vasikka saatiin Preăh Vihéarin maakunnasta Kambodžasta. Se eli eläintarhassa, kunnes kuoli nälkään vuonna 1940. Samana vuonna saatiin tutkimuksiin aikuinen härkä. Siinä havaittiin monia alkukantaisia piirteitä, joiden takia Harvardin yliopiston nisäkästutkija H. J. Coolidge sijoitti kuuprin omaan Novibos-sukuunsa. Myöhemmin se siirrettiin Bos-sukuun. Lajia on tutkittu viimeksi vuonna 1957, jolloin eläintieteilijä Charles Wharton tutki ja kuvasi filmille luonnonvaraisia yksilöitä. Vuonna 1960 Norodom Sihanouk teki kuuprista Kambodžan kansalliseläimen, osittain lajin mystisyyden takia.
Sana kouprey tulee khmerin kielestä ja tarkoittaa ’metsähärkää’. Suvun nimi Bos tarkoittaa ’härkää’ ja lajinimi sauveli on annettu tohtori Sauvelin kunniaksi.