stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ed (editori)

ed (EDitor) on Unix-käyttöjärjestelmän alkuperäinen tekstieditori, jonka Ken Thompson kehitti vuonna 1969. ed on rivieditori, joka edeltää näyttöpohjaisia tekstieditoreita kuten vi.
edin käyttöliittymä on hyvin pelkistetty, ja sen käyttö on mahdollista yksinkertaisellakin päätelaitteella kuten kaukokirjoittimella. Käyttöliittymä perustuu kahteen tilaan: kirjoitustilaan, jossa voi lisätä uutta tekstiä, sekä komentotilaan, jossa voi muokata olemassa olevaa tekstiä. Muokkauskomennot voidaan kohdistaa yhteen tai useampaan riviin. Ohjelma ilmoittaa virheistä kysymysmerkillä, ja tämän jälkeen komennolla h saa lisätietoa.
edin mullistavin ominaisuus oli säännöllisten lausekkeiden tuki. Myöhemmin syntyneet Unix-ohjelmat kuten grep ja sed perustuvat edin syntaksiin. edin vaikutus on nähtävissä myös ohjelmointikielissä kuten Perl.
Käyttöliittymänsä vuoksi ed ei ole suosittu interaktiivisessa käytössä, mutta ilmaisuvoimaisuutensa takia sitä saatetaan käyttää eräajopohjaisiin muokkauksiin skripteissä.
Microsoftin MS-DOS-käyttöjärjestelmässä oli ennen versiota 5.0 mukana edin kaltainen editori edlin, josta kuitenkin puuttui eräitä ominaisuuksia, kuten säännölliset lausekkeet.
Aiheesta muualla

GNU-projektin ed-sivu
Manzanares

Kuningatar Viktorian silta ylittää Manzanaresin Casa de Campossa.
Manzanares on Espanjan pääkaupungin Madridin läpi virtaava joki. Kaupunki on saanut siitä juomavetensä perustamisestaan asti.
Uoma

Manzanaresjoen alkulähde on Guadarraman vuoriston solassa. Jokialueen korkeimmalla kohdalla sitä ympäröi Cuenca Alta del Manzanaresin luonnonpuisto. Joki virtaa kohti kaakkoa ja läpi Manzanares el Realin keskiaikaisen kaupungin, jossa se muodostaa Santillanan tekojärven. Tämän jälkeen joki kääntyy kohti etelää ja kulkee läpi Monte del Pardon, Madridin kaupungille kuuluvan kulttuuriperinnöllisesti suojellun puiston. Joki on kanavoitu paikoilta, joissa se virtaa kaupungin rakennettujen alueiden läpi. Manzanares koskettaa Madridin läntisempiä osia ja lähempänä alavirtaa erottaa vanhan keskustan kaupungin luonaisosassa sijaitsevista Carabanchelin ja Useran alueista. Näillä kohdin joki sivuaa myös Atlético Madridin kotiareenaa Vicente Calderónia. Poistuttuaan kaupungista joki kääntyy jyrkästi kohti itää, jossa se virtaa läpi Perales del Ríon kylän ja yhdistyy lopulta Jaramajokeen päättäen 83 kilometrisen taipaleensa.
Historiallinen merkitys

Vaikka Manzanares onkin pieni kooltaan, se on historiallisesti tärkeä johtuen sen läheisyydestä Madridiin. Maurien 900-luvulla rakentamasta linnoituksesta, josta kaupunki sai alkunsa, oli suora näkymä joelle.
Joki on osallisena useissa 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun taiteilijan Francisco de Goyan maalauksissa. Goya kuvasi ihmiset usein joko tanssimassa tai piknikillä joen rannalla.
Manzanares toimi myös tasavaltalaisten tärkeänä puolustuslinjana Espanjan sisällissodassa. Läheltä Perales del Ríon kylää on tänäkin päivänä löydettävissä useita sodanaikaisia bunkkereita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manzanares Wikimedia Commonsissa
Manzanares el Realin linna
Mark Hatfield

Mark Hatfield
Mark Odom Hatfield (12. heinäkuuta 1922 – 7. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1959–1967 Oregonin kuvernöörinä ja vuosina 1967–1997 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Oregonista.
Hatfield syntyi Dallasissa, Oregonissa, opettaja Dovie Odom Hatfieldin ja seppä Charles Hatfieldin pojaksi. Hän valmistui Salem High Schoolista ja vuonna 1943 Willametten yliopistosta. Hän meni vuonna 1958 naimisiin vaimonsa Antoinette o.s. Kuzmanichin kanssa. Pari sai neljä lasta.
Valmistuttuaan Hatfield liittyi Yhdysvaltain laivastoon. Hän osallistui Iwo Jiman taisteluun sekä Okinawan taisteluun ja oli todistamassa Hiroshiman atomipommin vaikutuksia. Hän palveli myös Ranskan Indokiinassa. Hän sai sodan jälkeen maisterin arvon valtio-opista Stanfordin yliopistosta vuonna 1948. Myöhemmin senaattorina hän oli voimakkaasti Vietnamin sotaa ja ydinaseita vastaan.
Hatfield voitti paikan Yhdysvaltain senaatissa vuonna 1966. Hän oli asennoitunut kuolemanrangaistusta, aborttia ja koulurukouksia vastaan, ja puhui homojen ja muiden vähemmistöryhmien oikeuksien puolesta. Hän vetäytyi senaatista vuonna 1996 oltuaan kaikkiaan yli neljä vuosikymmentä mukana Oregonin ja Yhdysvaltain politiikassa. Hänen mukaansa on nimetty mm. kirjasto, kliininen tutkimuskeskus ja oikeustalo.
Hatfield opetti senaatista vetäytymisensä jälkeen George Fox -yliopistossa ja Portland State Universityn Hatfield School of Governmentissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Hatfield Wikimedia Commonsissa
Dogfood

| Dogfood Pera & The Dogs |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: 1979
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 42.55
 Levy-yhtiö: Polar Music
The Dogsin muut julkaisut
|   | Dogfood 1979 | Radiator 1980 |
Dogfood on suomalaisen Pera & The Dogs -yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1979.
Kappaleet

Keep It Mrs. Jones – 5.33
Disco Dumb Dumb – 3.31
I've Been Breakin' the Law – 2.56
Slippin' Through the Dragnet – 3.28
Treadmill Traditions – 5.32
Man Are You Hungry? – 4.32
Money Machine – 3.22
Brave New World – 4.58
Critical Mass – 4.16
I Can See Clearly Now – 4.47
Aiheesta muualla

Dogfood discogs.com -sivustolla
Meijer

Meijer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Elien Meijer (s. 1970), alankomaalainen kilpasoutaja ja maailmanmestari
Henny Meijer (s. 1962), alankomaalainen jalkapalloilija
Lukas Meijer (s. 1988), ruotsalainen rock-muusikko, kitaristi, lauluntekijä ja laulaja
Michaela Meijer (s. 1993), ruotsalainen seiväshyppääjä
Theo Meijer (s. 1965), alankomaalainen judoka.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ed Ames

Ed Ames
Edmund Dantes ”Ed” Ames (s. 9. heinäkuuta 1927 Malden, Massachusetts – 21. toukokuuta 2023 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvulla popkappaleillaan, joista listaykkösiksi nousivat ”My Cup Runneth Over”, ”Time, Time” ja ”When the Snow Is on the Roses”.
Ames opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hän oli 1950-luvulla laulaneista Amesin veljeksistä nuorin. Hän oli taustaltaan venäjänjuutalainen.
Albumit

Try to Remember (1963)
The Ed Ames Album (1964)
My Kind of Songs (1965)
It's a Man's World (1966)
More I Cannot Wish You (1966)
My Cup Runneth Over (1967)
Time, Time (1967)
Christmas with Ed Ames (1967)
When the Snow Is on the Roses (1968)
Who Will Answer? (1968)
Apologize (1968)
The Hits of Broadway and Hollywood (1968)
A Time For Living, A Time For Hope (1969)
The Windmills of Your Mind (1969)
The Best of Ed Ames (1969)
Love of the Common People (1969)
Sing Away The World (1970)
This is Ed Ames (1970)
Christmas is the Warmest Time of the Year (1970)
Sings the Songs of Bacharach and David (1971)
Somewhere My Love (1972)
Ed Ames (1972)
Ed Ames Remembers Jim Reeves (1972)
Songs From Lost Horizon and Themes From Other Movies (1972)
Who Will Answer/My Cup Runneth Over (1997)
The Very Best Of Ed Ames (2000)
The Very Best Of Ed Ames (2001)
Meiji

Meiji (jap. 明治, "Kirkas hallinto") voi tarkoittaa:
Meiji-restauraatiota eli Japanin modernisaatiota;
Meiji-kautta Japanissa vuosina 1868–1912;
Meiji-keisaria, syntymänimeltään Mutsuhito;
Meiji-perustuslakia, Japanin keisarikunnan perustuslakia;
Meiji-yliopistoa, yhtä Tokion kuudesta suuresta yliopistosta;
Meiji-temppeliä Tokiossa;
Meiji Seikaa, suurta japanilaista lääke- ja makeisyhtiötä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Meiji”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matka unelmiin

| Matka unelmiin> The Trip to Bountiful |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Masterson
Käsikirjoittaja:  Horton Foote
Tuottaja:   Horton Foote  Sterling Van Wagenen 
Säveltäjä:  J. A. C. Redford
Kuvaaja:  Fred Murphy
Leikkaaja:  Jay Freund
Pääosat:   Geraldine Page  John Heard  Carlin Glynn  Richard Bradford 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Film Dallas  Bountiful Film Partners Production 
Levittäjä:  Island Records Netflix
Ensi-ilta:   25. joulukuuta 1985 (Yhdysvalloissa)  24. helmikuuta 1989 (Suomessa)  
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matka unelmiin (The Trip to Bountiful) on yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka on valmistunut vuonna 1985. Sen on ohjannut Peter Masterson ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Horton Foote. Pääosia esittävät Geraldine Page, John Heard, Carlin Glynn, Richard Bradford ja Rebecca De Mornay.
Elokuva kertoo vanhahkon naisen, Carrie Wattsin (Geraldine Page) tarinan. Tämä haluaa palata pikkukaupunkiin, jossa kasvoi, mutta joutuu jatkuvasti miniänsä ja ylihuolehtivan lapsensa pysäyttämäksi.
Geraldine Page voitti roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarin ja Horton Foote oli ehdolla parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. Lisäksi Page oli ehdolla Golden Globeen parhaasta naispääosasta draamaelokuvassa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Matkan unelmiin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Geraldine Page  | … |  Rouva Carrie Watts   |
|  John Heard  | … |  Ludie Watts   |
|  Carlin Glynn  | … |  Jessie Mae   |
|  Richard Bradford  | … |  Šeriffi   |
|  Rebecca De Mornay  | … |  Thelma   |
|  Kevin Cooney  | … |  Roy   |
Aiheesta muualla

Matka unelmiin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ed Sanders (nyrkkeilijä)

| Ed Sanders |
| --- | --- |
 Ed Sanders (vas.) ja Ingemar Johansson kesäolympialaisissa 1952.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hayes Edward Sanders
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 12. joulukuuta 1954 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Big Ed
Pituus:  1,96  m
Painoluokka:  raskas sarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  9
Voitot:  6
– tyrmäysvoitot:  3
Tappiot:  2
Ratkaisemattomat:  1
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | yli 81 kg |  |
Hayes Edward ”Big Ed” Sanders (24. maaliskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 1954 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sanders aloitti nyrkkeilyn collegessa, jossa pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa puolustuksen uloimpana linjamiehenä. Hänelle myönnettiin urheilustipendi Idaho State Collegeen, jonne hän siirtyi Compton Community Collegesta. Sanders värvättiin vuonna 1951 Yhdysvaltain laivastoon, mutta hän jatkoi nyrkkeilyuraansa. Hän voitti muun muassa Golden Gloves -amatööriturnauksen Berliinissä.
Helsingin olympialaisten Yhdysvaltain-karsinnoissa Sanders tyrmäsi Kirby Willisin, joka oli onnistunut voittamaan Sandersin aiemmin, ja sai paikan olympiajoukkueesta. Olympialaisissa Sanders oli ylivoimainen. Hän oli tyrmännyt ennen loppuottelua jokaisen vastustajansa. Finaalissa Sandersia vastaan asettui Ruotsin Ingemar Johansson. Ruotsalaisnyrkkeilijä valitsi vastustajansa pelossa todella passiivisen taktiikan ja vältteli Sandersia. Johansson diskattiin lopulta pakoilunsa takia ja Sanders tuomittiin kultamitalin voittajaksi.
Olympialaisten jälkeen Sanders palveli merivoimissa kaksi vuotta ja siirtyi ammattilaiseksi Bostonissa. Hänen amatöörisaldonsa oli hyvä: 43 voittoa ja vain 5 tappiota. Yksi tappioista tuli myöhemmälle maailmanmestarille Sonny Listonille. Ammattilaisura alkoi ottelulla Sonny Nichollsia vastaan 8. maaliskuuta 1954. Sanders voitti kolme ensimmäistä kamppailuaan tyrmäyksellä.
Ammattilaisuransa yhdeksännessä ja viimeiseksi jääneessä ottelussa Sanders kohtasi Uuden-Englannin raskaan sarjan mestaruustittelikamppailussa Willie Jamesin. Jamesin isku 11. erässä osui Sandersia päähän, mikä ilmeisesti pahensi tämän aiemmin saamaa vammaa. Sanders kaatui iskusta kanveesiin tajuttomana ja hänet vietiin sairaalaan, jossa hän kuoli aivoverenvuotoon. Sanders on haudattu Santa Monicaan.
Meksikonpunaorava

| Meksikonpunaorava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Punaoravat Tamiasciurus
Laji::  mearnsi
Kaksiosainen nimi
 Tamiasciurus mearnsi  Townsend, 1897 
Katso myös
   Meksikonpunaorava Wikispeciesissä   Meksikonpunaorava Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Meksikonpunaorava (Tamiasciurus mearnsi) on Meksikon Baja Californian osavaltion Sierra de San Pedro Mártirin vuoristometsissä tavattava punaorava. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö

Meksikonpunaoravan ruumiin pituus on noin 201 mm. Naaraat ja urokset ovat saman kokoisia. Väritys on selkäpuolelta harmaa ja vatsapuolelta valkoinen. Kyljellä puolien välissä kulkee harmaa tai hiilenmusta raita. Selässä korvien takaa keskiselälle on ruskeahkoa karvoitusta. Jalat ovat harmaat tai kellertävän valkoiset. Korvissa on mustat korvatöyhtöt. Häntä on pääosin musta ja siinä on harmaa valkoine, harmaa tai kellertävä pää.
Levinneisyys ja elinympäristö

Meksikonpunaoravaa tavataan Meksikon Baja Californian osavaltiossa Sierra de San Pedro Mártirin vuorilla. Tunnettuja esiintymispaikkoja on alle viisi ja niillä on kokoa yhteensä noin 689 km².
Lajia tavataan mänty- ja pihtametsillä 2 100–2 400 metrin korkeuksilla merenpinnasta.
Elintavat

Meksikonpunaorava tunnetaan huonosti. Lähisukulaisistaan punaoravasta (Tamiasciurus hudsonicus) ja lännenpunaoravasta (Tamiasciurus douglasii) ei rakenna oravanpesiä,  vaan se pesii jo olemassa olevissa onkaloissa. Pesäpuina tyoimivat ilmeisesti pystyyn kuolleet puut. Meksikonpunaoravan parittelevat mahdollisesti toukokuun paikkeilla.
Meksikonpunaoravat käyttävät ravinnokseen jeffreymännyn käpyjä, harmaapihdan käpyjä ja silmuja, sekä harmaapihdoissa kasvavaa kääpää Cryptoporus volvatus.
Ärsytettynä meksikonorava päästää viserryksen omaisen äänähdyksen.  Kaksi muuta tunnettua äänähdystä on esimerkiksi säikähdettynä päästettävä haukahdus ja territoriaalinen kalistelu. Lajin mahdollisia petoeläimiä ovat kojootti (Canis latrans), punailves (Lynx rufus) ja petolinnut.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt meksikonpunaoravan erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Lajia tunnetaan vain alle viideltä eri esiintymispaikalta ja ihmisen toiminta on hävittänyt lajin elinympäristöä, sekä laskenut elinympäristöjhen laatua. Metsät ovat kärsineet hakkuista, laidunnuksesta ja metsäpaloista. Myös vuonna 1946 alueelle tuotu harmaaorava (Sciurus carolinensis) saattaa uhata lajia kilpailun kautta. Osa lajin levinneisyysalueesta kuuluu Sierra de San Pedro Mártirin kansallispuistoon.
Dinosaurus (dokumenttielokuva)

| Dinosaurus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Veikko Aaltonen
Käsikirjoittaja:  Veikko Aaltonen Jussi Rautaniemi
Tuottaja:  Mark Lwoff Misha Jaari
Kuvaaja:  Iddo Soskolne Theofanis Kavvadas Jarmo Kiuru Lauri Tuura Hannu-Pekka Vitikainen
Leikkaaja:  Jussi Rautaniemi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Bufo
Ensi-ilta:  2021
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dinosaurus on Veikko Aaltosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta elokuvaohjaajasta Rauni Mollbergista (1929–2007). Elokuva luo katsauksen Mollbergin uraan ja elokuviin ja siinä haastatellaan useita hänen työtovereitaan, yhteistyökumppaneitaan sekä nykypäivän elokuvaohjaajia. Aaltonen on itse työskennellyt Mollbergin kanssa 1970-luvun lopulta lähtien, jolloin hän oli Milka-elokuvassa Mollbergin assistenttina sekä käsikirjoittajana ja Tuntematon sotilas -elokuvassa apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana. Elokuvassa tuodaan myös kriittisessä valossa esiin Molbergin käyttämiä työskentelytapoja ja hänen käytöstään elokuvien kuvauksissa.
Melodifestivalen 1998

| Eurovision laulukilpailu 1998  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 1998 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  14. maaliskuuta 1998
Tapahtumapaikat:  Malmö musikteater, Malmö
Juontaja(t):  Pernilla Månsson Magnus Karlsson
Kapellimestari:  Anders Berglund
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Jill Johnson ”Kärleken är”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1997  1999 ► 
Melodifestivalen 1998 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1998 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 1 141 kappaletta, joista kymmenen valittiin karsinnan finaaliin. Finaali pidettiin 14. maaliskuuta Malmö musikteaterissa Malmössä. Voittajan valitsivat ympäri Ruotsia kokoontuneet alueraadit kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella raadit valistivat viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti Jill Johnson kappaleella Kärleken är.
Tulos > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijät | Jatkossa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Annika Fehling | "När en stjärna faller" | Annika Fehling | Ei |
| 2 | B.I.G. | "Ingen annan väg" | Peo Thyrén, Richard Evenlind, Erika Evenlind, Stefan Almqvist | Kyllä |
| 3 | Elisabeth Melander | "Ta dej tid" | Margareta Nilsson, Gertrud Hemmel | Ei |
| 4 | Nanne Grönvall | "Avundsjuk" | Peter Grönvall, Nanne Grönvall | Kyllä |
| 5 | Linda Eriksson | "Bara månen får se" | Torgny Söderberg | Ei |
| 6 | Helena Eriksson | "Kärleken finns överallt" | Frank Ådahl | Ei |
| 7 | Fredrik Karlsson | "Långsamma timmar" | Fredrik Karlsson, Peter Svensson | Ei |
| 8 | Myrra Malmberg | "Julia" | Claes Andreasson, Torbjörn Wassenius | Kyllä |
| 9 | Black Ingvars | "Cherie" | Stephan Berg | Kyllä |
| 10 | Jill Johnson | "Kärleken är" | Bobby Ljunggren, Håkan Almqvist, Ingela 'Pling' Forsman | Kyllä |
Tulos > Toinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | B.I.G. | "Ingen annan väg" | 52 | 2 |
| 2 | Nanne Grönvall | "Avundsjuk" | 35 | 4 |
| 3 | Myrra Malmberg | "Julia" | 38 | 3 |
| 4 | Black Ingvars | "Cherie" | 34 | 5 |
| 5 | Jill Johnson | "Kärleken är" | 72 | 1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Kappale | Luulaja | Örebro | Uumaja | Norrköping | Falun | Karlstad | Sundsvall | Växjö | Tukholma | Göteborg | Malmö | Yht. |
| "Ingen annan väg" | 8 | 6 | 6 | 4 | 6 | 2 | 4 | 4 | 2 | 2 | 8 | 52 |
| "Avundsjuk" | 1 | 1 | 1 | 6 | 2 | 4 | 6 | 2 | 4 | 4 | 4 | 35 |
| "Julia" | 4 | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 2 | 8 | 1 | 6 | 1 | 38 |
| "Cherie" | 2 | 2 | 8 | 2 | 4 | 1 | 1 | 1 | 6 | 1 | 6 | 34 |
| "Kärleken är" | 6 | 8 | 4 | 8 | 8 | 6 | 8 | 6 | 8 | 8 | 2 | 72 |
Megan Tapper

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Jamaika> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 100 m aidat |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Lima 2019 | 100 m aidat |  |
Megan Tapper (o.s. Simmonds, s. 18. maaliskuuta 1994) on jamaikalainen pika-aitajuoksija. Hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa pronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ajalla 12,55 sekä Pan-Amerikan kisoissa 2019 tuloksella 13,01. Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi 2022 ja seitsemänneksi 2018. Hän selviytyi Dohan MM-kilpailuissa 2019 loppukilpailuun, jossa hän keskeytti. Hän karsiutui välierissä olympialaisissa 2016 sekä MM-kilpailuissa 2017, 2022 ja 2023. Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian -mestaruuskilpailuissa hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa ja 4 × 100 metrin viestissä pronssia 2022. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä 2024.
Tapper alitti 100 metrin aitajuoksussa 13 sekunnin rajan ensimmäisen kerran vuonna 2015 ajalla 12,91. Seuraavana vuonna hän juoksi ajan 12,79 ja vuonna 2017 ajan 12,63. Yhden heikomman vuoden jälkeen hän sivusi ennätystään heinäkuussa 2019 Lontoossa ja paransi ennätyksekseen 12,61 lokakuussa 2019 Dohan MM-kilpailujen välierissä. Hän paransi ennätyksen Tokion olympialaisten alkuerissä lukemiin 12,53. Nykyisen ennätyksensä 12,44 hän juoksi Kingstonissa heinäkuussa 2023. 60 metrin aitajuoksuennätyksensä 7,98 hän juoksi New Yorkissa helmikuussa 2024. Hän on voittanut Jamaikan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2016, 2021 ja 2023.
Metsästyskoirien jäljestämiskoe

Metsästyskoirien jäljestämiskoe eli MEJÄ on koirien koemuoto, jonka tarkoituksena on selvittää koiran kyky löytää haavoittunut hirvieläin, kuten kolarihirvi tai metsästäjän ampuma haavakkohirvi.
Mejä koemuotona on alun perin tarkoitettu vain metsästyskoirille, mutta nykyään koe on avoin kaikille koiraroduille. Kokeessa jäljitellään haavoittuneen hirvieläimen kulkua maastossa. Jälki tehdään maastoon keinotekoisesti käyttämällä hirvi- tai nautaeläimen verta, jota levitetään perässä vedettävän sienen avulla. Näin syntyy verivana, jota koiran tulisi seurata. Jäljellä on erilaisia tapahtumia, jotka koiran tulisi osoittaa. Kokeessa jäljen päähän jätetään hirvieläimen sorkka, joka kuvastaa löytynyttä eläintä.
Metsästyskoirien jäljestämiskokeessa on kaksi luokkaa, avoin luokka ja voittajaluokka. Päästäkseen voittajaluokkaan koiran pitää saavuttaa avoimessa luokassa kaksi ensimmäistä palkintoa. Voittajaluokassa starttaamiseen vaaditaan myös näyttelytulos. Koira voi saavuttaa valioarvon JVA saamalla kolme ensimmäistä palkintoa voittajaluokasta.
Mejä on sulan maan laji, ja kokeita järjestetään huhtikuulta myöhäiseen syksyyn. Vuosittain valitaan myös piirinmestarit jokaisesta kennelpiiristä, jotka pääsevät edustamaan piiriään suomenmestaruuskokeeseen. Lisäksi useat rotujärjestöt ja koirakerhot valitsevat vuosittain omat mejä-mestarinsa.
Jäljestävät koirat ovat tärkeitä apulaisia sekä viranomaisille että metsästäjille. Koirien avulla haavoittuneet hirvieläimet löydetään paremmin ja ne saadaan lopetettua asianmukaisella tavalla ilman, että ne joutuvat kärsimään turhaan.
Aiheesta muualla

Metsästyskoirien jäljestämiskoe MEJÄ Kennelliitto
Metsästäjä (metsänhoitaja Gunnar Arnkil)

| Metsästäjä (metsänhoitaja Gunnar Arnkil) |
| --- | --- |

Nimi:  Metsästäjä (metsänhoitaja Gunnar Arnkil)
Tekijä:  Magnus Enckell
Valmistumisvuosi:  1919
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  70,00  cm
Leveys:  56,00  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Metsästäjä on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1919. Maalaus on metsänhoitaja Gunnar Arnkilin muotokuva. Kooltaan työ on 70 cm × 56 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Magnus Enkell oli Metsästäjä-maalausta maalatessaan luopunut piirustuksellisen muodon tavoitteestaan. Tässä vaiheessa värit näyttelivät suurta osaa hänen maalauksissaan. Hänen värien käyttöään ei kuitenkaan aina ymmärretty. Eräs arvostelija totesi hänen väriyhdistelmistään, että ne ovat hajuvedentuoksuisia.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgalleriassa.