stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo National Medal of Arts -palkinnon saaneista
Palkinnon saajat > 2000-luku > 2005

Louis Auchincloss (1917–2010), kirjailija
James DePreist (1936–2013), kapellimestari
Paquito D’Rivera (1948–), muusikko
Robert Duvall (1931–), näyttelijä ja ohjaaja
Leonard Garment (1924–), taiteiden suojelija
Ollie Johnston (1912–2008), animaation tekijä
Wynton Marsalis (1961–), trumpetisti
Pennsylvania Academy of Fine Arts
Tina Ramirez (1928–), tanssija ja koreografi
Dolly Parton (1946–), muusikko
Palkinnon saajat > 2000-luku > 2006

William Bolcom (1938–), säveltäjä
Cyd Charisse (1922–2008), tanssija ja näyttelijä
Roy DeCarava (1919–), valokuvaaja
Wilhelmina Holladay (1922–), taiteiden suojelija
Interlochen Center for the Arts
Erich Kunzel (1935–2009), kapellimestari
Preservation Hall Jazz Band
Gregory Rabassa (1922–), kielenkääntäjä
Viktor Schreckengost (1906–2008), huonekalusuunnittelija
Ralph Stanley (1927–), bluegrassmuusikko
Palkinnon saajat > 2000-luku > 2007

Morten Lauridsen, säveltäjä
N. Scott Momaday, näyttelijä
Craig Noel, ohjaaja
Roy Neuberger, taiteilija
Les Paul, nykyaikaisen sähkökitaran ja äänitystekniikan kehittäjä
Henry Z. Steinway, taiteilija
George Tooker, taidemaalari
Lionel Hampton Jazz Festival (University of Idaho)
Andrew Wyeth, taidemaalari
Palkinnon saajat > 2000-luku > 2008

Stan Lee, kirjoittaja, leikkaaja ja sarjakuvakäsikirjoittaja.
Richard M. Sherman, lauluntekijä
Robert B. Sherman, lauluntekijä
Olivia de Havilland, näyttelijä
Hank Jones, jazz pianisti
Jesús Moroles, kuvanveistäjä
Ford's Theatre Society, teatteri
Fisk Jubilee Singers, (Fisk University), afroamerikkalainen kuoro
José Limón Dance Foundation, tanssiopisto
The Presser Foundation, musiikkiorganisaatio
Palkinnon saajat > 2000-luku > 2009

Bob Dylan, laulaja-lauluntekijä
Clint Eastwood, näyttelijä ja ohjaaja
Milton Glaser, graafinen suunnittelija
Maya Lin, taiteilija ja arkkitehti
Rita Moreno, laulaja ja näyttelijä
Jessye Norman, sopraano
Joseph P. Riley, Jr., pormestari
Frank Stella, taiteilija
Michael Tilson Thomas, kapellimestari
John Williams, säveltäjä
Oberlin Conservatory of Music
School of American Ballet
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2010

Robert Brustein
Van Cliburn
Mark di Suvero
Donald Hall
Jacob's Pillow Dance Festival
Quincy Jones
Harper Lee
Sonny Rollins
Meryl Streep
James Taylor
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2011

Will Barnet, maalari
Rita Dove, runoilija
Al Pacino, näyttelijä
Emily Rauh Pulitzer, mesenaatti
Martin Puryear, kuvanveistäjä
Mel Tillis, laulaja-lauluntekijä
United Service Organization (USO)
André Watts, pianisti
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2012

Herb Alpert, muusikko
Lin Arison, taidekoulutuksen puolestapuhuja
Joan Myers Brown,  tanssija, koreografi
Renée Fleming, oopperalaulaja
Ernest Gaines, kirjoittaja, opettaja
Ellsworth Kelly, maalari, kuvanveistäjä
Tony Kushner, näytelmäkirjailija
George Lucas, elokuvaohjaaja
Elaine May, näyttelijä, ohjaaja
Laurie Olin, maisema-arkkitehti
Allen Toussaint, muusikko, lauluntekijä, tuottaja
Washington Performing Arts Society
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2013

Julia Alvarez, runoilija, esseisti, novellisti
Brooklyn Academy of Music
Joan Harris, mesenaatti
Bill T. Jones, tanssija, koreografi
John Kander, säveltäjä
Jeffrey Katzenberg, elokuvatuottaja, DreamWorksin pääjohtaja
Maxine Hong Kingston, kirjailija
Albert Maysles, dokumenttifilmien tekijä
Linda Ronstadt, muusikko
Billie Tsien ja Tod Williams, arkkitehtuuri, taidekasvatus
James Turrell, kuvataide
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2014

John Baldessari, kuvataide
Ping Chong, koreografi, teatteriohjaaja
Miriam Colón, näyttelijä
The Doris Duke Charitable Foundation
Sally Field, näyttelijä
Ann Hamilton, kuvataide
Stephen King, kirjailija
Meredith Monk, laulaja, säveltäjä
George Shirley, tenori
University Musical Society
Tobias Wolff, kirjailija
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2015

Mel Brooks, näyttelijä, koomikko, kirjailija
Sandra Cisneros, kirjailija
Eugene O’Neill Theater Center
Morgan Freeman, näyttelijä
Philip Glass, säveltäjä
Berry Gordy, äänitetuottaja, musiikintekijä
Santiago Jiménez Jr., muusikko
Moises Kaufman, ohjaaja, näytelmäkirjailija
Ralph Lemon, tanssija, koreografi, kirjailija, kuvataiteilija
Audra McDonald, näyttelijä, laulaja
Luis Valdez, näyttelijä, kirjailija, ohjaaja
Jack Whitten, taidemaalari
Palkinnon saajat > 2010-luku > 2019

Alison Krauss, laulaja-lauluntekijä
Sharon Percy Rockefeller, mediajohtaja, taiteiden tukija
Jon Voight, näyttelijä
Yhdysvaltain asevoimien muusikot
Palkinnon saajat > 2020-luku > 2020

Mary Costa, oopperalaulaja
Toby Keith, country-muusikko
Earl A. Powell III, museojohtaja, taidehistorioitsija
Ricky Skaggs, Bluegrass-muusikko
Nick Út, valokuvaaja
Näyttelijä ja tanssija Cyd Charisse presidenttiparin välissä National Medal of Artsin luovutusseremoniassa 9. marraskuuta 2006.
Misiones (departementti)

Departementti Paraguayn kartalla
Misiones on Paraguayn departementti. Sen pinta-ala on 9 556 neliökilometriä. Vuonna 2010 asukkaita oli 117 000. Departementin pääkaupunki on San Juan Bautista.
Departementti on saanut nimensä vanhoista jesuiittojen lähetysasemista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Misiones (departementti) Wikimedia Commonsissa
Muinais-Karjala

Muinais-Karjala oli alue, joka käsitti kulttuurisesti yhtenäisen osan Karjalasta. Alue jakautui Etu-Karjalaan eli Karjalan kannakseen ja Taka-Karjalaan, johon kuuluivat Laatokan pohjois- ja koillisrannat.
Muinais-Karjala alkoi muodostua 700-luvulla, jolloin alueelle on ilmestynyt laajaa vakituista asutusta[lähde? ]. Alue lienee kuitenkin asutettu jo paljon aiemmin. On oletettu, että muinaiskarjalainen väestö syntyi alueelle 500-luvuilla muuttaneista itäkantasuomalaisista ja 800-luvulla muuttaneista pohjoiskantasuomalaisista, jotka sulautuivat yhteen muodostaen yhtenäisen väestöpohjan ja kulttuurin.
Muinais-Karjala kehittyi turkiskaupan ansiosta ja oli ristiretkiaikana vauras. Ensimmäinen maininta Karjalasta on viittaus Korelaan vuodelta 1143. Katolinen ja ortodoksinen kirkko alkoivat kiinnostua tuolloin alueesta ja pyrkivät liittämään sen valtapiireihinsä käännyttämällä. 1200-luvulla pakanalliset karjalaiset käännytettiin ortodoksisuuteen ja muinais-Karjalan alue ja etenkin Etu-Karjala joutui Novgorodin haltuun.
Pian sen jälkeen Ruotsi teki ristiretken Karjalaan, ja ruotsalaiset perustivat Viipurin kaupungin. Pähkinäsaaren rauhan yhteydessä Muinais-Karjala jakautui kahteen osaan: Ruotsin hallitsemaan ja katoliseen lounaiseen Karjalan kannakseen, joka sisältyi Viipurin linnalääniin sekä Novgorodin hallitsemaan ortodoksiseen Käkisalmen Karjalaan, joka käsitti Laatokan rannat[lähde? ].
Mäkeläinen

Mäkeläinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
August Mäkeläinen (1885–1956), kalastusmestari ja tietokirjailija
Eva-Christina Mäkeläinen (s. 1935), diplomaatti
Heikki Mäkeläinen (s. 1941), pappi, tutkija ja kirkkoneuvos
Helmi Mäkeläinen (o.s. Koch, 1879–1957), virsi- ja laulurunoilija
Jero Mäkeläinen, tanssija ja drag-artisti
Mika Mäkeläinen (s. 1965), toimittaja ja tietokirjailija
Mikko Mäkeläinen (s. 1982), muusikko
Onni Mäkeläinen (1889–1969), maanviljelijä ja kansanedustaja (SDP)
Osmo Mäkeläinen (1910–1995), toimittaja ja kääntäjä, Helmi Mäkeläisen poika
Pentti Mäkeläinen (s. 1944), tekniikan tutkija, professori
Pertti Mäkeläinen (s. 1935), pappi ja kansliapäällikkö
Reino Mäkeläinen (1915–1999), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos
Risto Mäkeläinen, jääkiekkoilija
Suvi Mäkeläinen (s. 1994), keskustalainen poliitikko
Tapio Mäkeläinen, Tuglas-seuran kulttuurisihteeri, tietokirjailija
Timo Mäkeläinen (s 1940), tilastotieteilijä, matematiikan emeritusprofessori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mário de Sá-Carneiro

Mário de Sá-Carneiro.
Mário de Sá-Carneiro (19. toukokuuta 1890 Lissabon, Portugali – 26. huhtikuuta 1916 Pariisi, Ranska) oli portugalilainen prosaisti ja runoilija. Hänen teoksensa edustavat modernismin tyylisuuntausta ja käsittelevät muun muassa yksinäisyyttä, itsevihaa, obsessiivisuutta, mielipuolisuutta ja sukupuoli-identiteetin häiriöitä.
Elämäkerta

Sá-Carneiro syntyi Lissabonissa vuonna 1890. Hän menetti äitinsä kaksivuotiaana ja isoäitinsä yhdeksänvuotiaana, eikä hänen isänsä matkojensa takia osallistunut tiiviisti perheen elämään. Sá-Carneiro opiskeli lakia vuosina 1911–1912 mutta omistautui pian kirjoittamiselle. Hän tunsi useita portugalilaisia kirjailijoita, kuten Fernando Pessoan ja Almada Negreirosin. Sá-Carneiro matkusti vuonna 1912 Pariisiin opiskelemaan Sorbonnen yliopistossa. Pian sen jälkeen hän vajosi syvään masennukseen, jonka syiden arvellaan olleen taloudelliset vaikeudet, etäinen isäsuhde ja ongelmat seksuaalisuuden kanssa – aikakauden lähteet viittaavat hänen olleen homoseksuaalinen. Vuonna 1916 Sá-Carneiro teki Pariisissa itsemurhan strykniinillä. Hän oli kuollessaan 25-vuotias.
Teokset > Runous

Dispersão (1913)
Indícios de Oiro (1937, postuumisti)
Poesias (1946, kokoelmateoksessa)
Todos os Poemas (1974, kokoelmateoksessa)
Teokset > Proosa

Amizade (yhteistyössä Tomás Cabreira Júnior'in kanssa) (1936)
Principio (1912)
A Confissão de Lúcio (1913)
Céu em Fogo (1915)
Além, sonhos
Teokset > Antologiat

Mário de Sá-Carneiro. Poesia (koonnut Ceonice Berardinelli)
Mário de Sá-Carneiro (koonnut João Alves das Neves) (1961)
Mário de Sá-Carneiro (koonnut Maria Aliete Galhoz) 1963
Teokset > Kirjeet

Cartas a Fernando Pessoa (1958 ja 1959)
Cartas de Mário de Sá-Carneiro a Luis de Montalvor/Cândida Ramos/Alfredo Guisado/José Pacheco (1977)
Correspondência Inédita de Mário de Sá-Carneiro a Fernando Pessoa (1980)
Modern Drunkard Magazine

| Modern Drunkard Magazine |
| --- | --- |

Lyhenne:  MDM
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  juomakulttuuri
Julkaisija:  Frank Kelly Rich
Levikki:  50 000 (2005)
Perustettu:  1996
Päätoimittaja:  Frank Kelly Rich
Kotikunta:  Denver
Kotimaa:  Yhdysvallat
Sivukoko:  broadsheet
Ilmestymistiheys:  kuusi kertaa vuodessa
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
Modern Drunkard
Modern Drunkard Magazine on kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä yhdysvaltalainen kiiltopintainen aikakauslehti, joka pyrkii edistämään ”toiminnallisen alkoholistin” elämäntapaa. Vuonna 1996 perustettu lehti on kerännyt vähitellen itselleen mainetta, ja nykyisin sen levikki on noin 50 000. Modern Drunkard Magazinen luoja Frank Kelly Rich toimii myös sen päätoimittajana ja julkaisijana. Päämajaansa Denverissä pitävä julkaisu mainostaa sivuillaan juoma-alan yritysten ohella baareja, jotka vaikuttavat Denverissä, Minneapolisissa, Las Vegasissa ja Philadelphiassa.
Lehden teemana toimiva alkoholin ja ”funktionaalisten alkoholistien” boheemien elämäntapojen ylistäminen on ristiriidassa yleensä kohtuukäyttöön kannustavan yhdysvaltalaisen valtavirran kanssa. Lehden säännöllisiä erikoisuuksia ovat muun muassa osiot nimeltään ”Alcocomics – sarjakuvia raittiusrajoitteisille” (”Alcocomics – Cartoons for the sober challenged”), ”Wino Wisdom” ja ”Tiedät olevasi juoppo, kun…” Lehdessä on myös alkoholin asemasta historiassa kertovia, pikkutarkasti tutkittuja artikkeleita, joiden aiheina ovat olleet esimerkiksi viskikapina sekä Franklin D. Rooseveltin rakkaus martineihin. Kirjoitusten sävy on usein tyyliltään humoristinen, mutta lehden totisuutta juopottelevan elämäntyylin puolustajana on vaikea kiistää.
Ajoittain lehti laajentaa säännöllisesti mukana olevaa ”Booze in the News” (”Viina uutisissa”) -osuuttaan siten, että se keskittyy yksityiskohtaisemmin johonkin alkoholiin liittyvään aiheeseen, kuten Jack Daniel’s -viskipullon hupenevaan väkevyysasteeseen.
Lehden taiteellinen tyyli kovapintaisia miehiä ja muodokkaita naisia esittävine kuvineen muistuttaa 1950-luvun suosittuja pulp-lehtiä
Modern Drunkardin tunnuksena toimivassa lipussa esiintyy oliivilla varustettu martinilasi kahden ristikkäin menevän miekan yläpuolella. Siinä näkyy myös kolme kirjainta, M, D ja M, jotka  viittaavat ”Modern Drunkard Magazineen”.
Mindanao

Mindanao
Filippiinien kartta, jossa näkyy Luzon, Visayas ja Mindanao.
| --- | --- |
Sijainti:  26 kpl 6 kpl Filippiinit
Merialue:  Tyynimeri
Korkein kohta:  Mount Apo, 2 954
Pinta-ala:  94 630 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  21 000 000
Suurin kaupunki:  Davao
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mindanao on Filippiinien toiseksi suurin saari. Sen pinta-ala on 94 630 km². Saarella asuu suurin osa Filippiinien muslimiväestöstä. Vuonna 1971 löydettiin saaren sademetsistä eristäytynyt tasaday-heimo, jonka elintavat olivat peräisin kivikaudelta.
Hallinnollinen jako

Hallinnollisesti Mindanao käsittää pääsaaren lisäksi useita pienempiä saaria. Kokonaisuus jakautuu kuuteen  hallinnolliseen alueeseen, jotka jakautuvat 26 provinssiin, joista neljä eivät sijaitse Mindanaon saarella.
Kuusi aluetta ovat:
| Hallintoalue | Pinta-ala (km²) | Väkiluku (2007) | Väestötiheys (/km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Zamboangan niemimaa | 16 823 | 3 230 094 | 192,0 |
| Pohjois-Mindanao | 20 132 | 3 952 437 | 196,3 |
| Davaon alue | 20 244 | 4 156 653 | 205,3 |
| SOCCSKSARGEN | 22 466 | 3 829 081 | 170,4 |
| Caraga | 21 471 | 2 293 480 | 106,8 |
| ARMM* | 26 974 | 4 120 795 | 152,8 |
|  | 128 110 | 21 582 540 | 168,4 |

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mindanao
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mindanao Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Mustakuonobarbi

| Mustakuonobarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Alaheimo::  Pogonichthyinae
Suku::  Rhinichthys
Laji::  atratulus
Kaksiosainen nimi
 Rhinichthys atratulus  (Hermann, 1804) 
Katso myös
   Mustakuonobarbi Wikispeciesissä   Mustakuonobarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustakuonobarbi eli mustajuovaseipi (Rhinichthys atratulus) on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva pienikokoinen pohjoisamerikkalainen makean veden kala.
Mustakuonobarbi on tavallisesti noin kuuden senttimetrin mittainen, korkeintaan kahdentoista. Sen elää enintään kolmevuotiaaksi.
Mustakuonobarbi on pohjakala, jota tavataan Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se viihtyy lauhkeissa, 0–29 celsiusasteen lämpöisissä vesissä.
Lajin ravintoa ovat vesihyönteiset ja levät kuten piilevät.
Miska Alanko

| Miska Alanko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Miska Henri Juhana Alanko
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1977 Kempele, Suomi
Kuollut: 14. lokakuuta 1997 (20 vuotta) Mäntsälä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  194 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1996–1998:  Pussihukat
Maajoukkueet
1997:   Suomi
Ottelut (pisteet):  2 (2)
Miska Henri Juhana Alanko (5. huhtikuuta 1977 Kempele – 14. lokakuuta 1997 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.
Elämä ja ura

Erinomaisena yksi vastaan yksi -pelaajana tunnettu Alanko nousi jo B-juniori-ikäisenä Pussihukkien I-divisioonassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Hänet valittiin vuonna 1997 vuoden I-divisioonapelaajaksi. Pussihukat nousi kaudeksi 1997–1998 miesten pääsarjaan, jossa Alanko ehti pelata kaksi ottelua: 11. lokakuuta 1997 Helsingin NMKY:tä vastaan hän teki 16 pistettä ja seuraavana päivänä Kouvoja vastaan 13 pistettä sekä otti kuusi levypalloa.
Suomen maajoukkueessa Alanko pelasi kaksi maaottelua Ruotsia vastaan tehden jälkimmäisessä ottelussa yhden kahden pisteen korin. Alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa Alanko pelasi 14 ottelua 14,2 pisteen keskiarvolla ollen Hanno Möttölän kanssa joukkueen tärkeimpiä pelaajia.
Alangon oli tarkoitus siirtyä yhden SM-sarjakauden jälkeen Yhdysvaltoihin yliopistokentille ja sen jälkeen Eurooppaan ammattilaiseksi. Hän kuoli autokolarissa 14. lokakuuta 1997 vain 20 vuoden iässä. Kolari tapahtui Mäntsälässä Alangon oltua matkalla Urheilukoulusta Pussihukkien harjoituksiin. Samassa autossa mukana olleet koripalloilijat Mikko Ulander ja Lassi Utrio loukkaantuivat onnettomuudessa.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä toimi Alangon mukaan nimetty stipendirahasto, joka rahoitti lähes 20 nuoren suomalaiskoripalloilijan yliopisto-opintoja Yhdysvalloissa.
Miguel Oliveira

Oliveira vuonna 2022
Miguel Ângelo Falcão de Oliveira (s. 4. tammikuuta 1995 Almada) on portugalilainen ratamoottoripyöräilijä. Kaudella 2016 hän ajaa Moto2-luokassa Leopard Racing -tallin pyörällä.
MotoGP-ura > 125 cc/Moto3 (2011–2015)

Yhdeksänvuotiaana kilpailemisen aloittanut Oliveira debytoi 125-kuutioisten luokassa MM-sarjassa kaudella 2011. Ensimmäiset palkintokorokesijoituksensa hän saavutti seuraavalla kaudella.
Kaudeksi 2015 hän siirtyi sarjan parhaimmistoon kuuluneeseen Red Bull KTM Ajo -talliin, ja Italian GP:ssä hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen portugalilainen osakilpailuvoittaja. MM-sarjassa hän sijoittui lopulta toiseksi, kuusi pistettä mestaruuden vieneen Danny Kentin perässä.
MotoGP-ura > Moto2 (2016–2018)

Kaudeksi 2016 Oliveira siirtyy Moto3-luokasta askeleen ylemmäksi Moto2-luokkaan, jossa hän ajaa Leopard Racing -tallissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miguel Oliveira Wikimedia Commonsissa
MtPaint

mtPaint Debianissa
mtPaint OpenBSD:ssä
mtPaint on bittikarttagrafiikkaa muokkaava kuvankäsittelyohjelma GNU/Linuxille, BSD:lle ja Windowsille. Ohjelman alkuperäinen kehittäjä on Mark Tyler, joka julkaisi ensimmäisen version vuonna 2004 ja vastasi projektista versioon 3.00 saakka. Nykyinen ylläpitäjä on Dmitri Grošev.
Aiheesta muualla

mtPaintin sivut Sourceforgessa
Minna Karhu

| Minna Karhu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. marraskuuta 1971 (ikä 52) Helsingin mlk, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  171 cm
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Laji:  freestylehiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1990–2002
Palkintokorokkeella:  1996–1997 (parikumpareet, hopeaa) (kumparelasku, pronssia)
Minna Karhu (s. 2. marraskuuta 1971 Helsingin mlk) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpaili kumparelaskussa maailmancup-tasolla vuosina 1990–2002.
Karhu sijoittui arvokilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi Naganon olympialaisissa 1998 ja Whistlerin MM-kilpailuissa 2001. Maailmancupissa hän voitti viisi osakilpailua kumparelaskussa ja yhden parikumparelaskussa. Kaudella 1996–1997 hän sijoittui parikumpareiden kokonaiscupissa toiseksi ja kumparelaskun cupissa kolmanneksi.
Minna Karhu voitti 1990-luvulla Suomen Gladiaattorit-ohjelman naisten kilpailun. Lisäksi hän voitti Yhdysvalloissa järjestetyt Gladiaattoreiden MM-kisojen naisten kilpailun.
Saavutuksia

Olympialaiset:
Albertville 1992: kumparelaskussa 19.
Lillehammer 1994: kumparelaskussa 13.
Nagano 1998: kumparelaskussa kuudes
Salt Lake City 2002: kumparelaskussa 12.
MM-kilpailut
Lake Placid 1991: kumparelaskussa 11.
Altenmarkt-Zauchensee 1993: kumparelaskussa 12.
La Clusaz 1995: kumparelaskussa kymmenes
Iizuna Kogen 1997: kumparelaskussa seitsemäs
Whistler 2001: kumparelaskussa kuudes, parikumparelaskussa yhdeksäs
Maailmancupin palkintosijat:
Kumparelasku
Kausi 1995–1996: Mont-Tremblant voitto & toinen, Kirchberg kolmas, La Clusaz kolmas, Hundfjället 2 × kolmas
Kausi 1996–1997: Tignes toinen & kolmas, La Plagne kolmas, Breckenridge kolmas, Hundfjället kolmas
Kausi 1998–1999: Mont-Tremblant 2 × voitto, Heavenly 2 × voitto, Blackcomb toinen
Kausi 2000–2001: Deer Valley kolmas
Parikumparelasku
Kausi 1995–1996: La Clusaz kolmas
Kausi 1996–1997: La Plagne voitto, Blackcomb kolmas, Meiringen–Hasliberg toinen
Maailmancupin kokonaiskilpailu:
Kausi 1995–1996: kumpare- ja parikumparelaskucupissa neljäs
Kausi 1996–1997: parikumparelaskucupissa toinen, kumparelaskucupissa kolmas
Kausi 1997–1998: kumparelaskucupissa kuudes
Kausi 1999–2000: kumparelaskucupissa yhdeksäs
Kausi 2000–2001: kumparelaskucupissa viides
Mtavari-Arkhi

| Mtavari-Arkhi |
| --- | --- |
Lähetykset alkoivat:  2019
Kuvaformaatti:  4:3 SDTV
Maa:   Georgia
Pääkonttori:  Tbilisi
Kotisivu:  www.mtavari.tv
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mtavari-Arkhi (მთავარი არხი) on georgialainen valtion hallitsema televisiokanava, joka lähettää Tbilisistä.
Aiheesta muualla

Kanavan kotisivu
Modern Mano Mano

Modern Mano Mano on filippiiniläinen aseeton kamppailulaji.
Terminologiaa

Mano y Mano tai Mano a Mano on espanjankielinen termi tai sanonta joka englanniksi käännettynä on lähinnä hand to hand, suomeksi termin merkitys voisi olla esim. mies miestä vastaan. Termi kuvaa kilpailullista tilannetta, jossa kaksi vastustajaa yrittää saada toisensa pois pelistä.
Mano Mano kamppailussa

Filippiiniläisissä kamppailutaidoissa ja –tyyleissä Mano Mano edustaa aseettomia tekniikoita. Filippiinien kamppailuperinteelle on tyypillistä käyttää aseita. Paikalliset tyylit, kuten Kali, Escrima, Kombatan, Arnis tai Balintawak sisältävät kaikki etenkin kepin ja veitsen tekniikoita.
Mano Mano kamppailussa > Modern Mano Manon perusrunko

20 perusiskua käsin ja jaloin, 20 vapautumistekniikkaa ja hallintaotetta, 20 alasvientitekniikkaa, heittotekniikat, aseita vastaan puolustautuminen sekä Palit Palit -harjoitusmenetelmä.
Palit Palit

Palit Palitin perusidea lähtee torjunta-isku-torjunta –ajattelusta, jossa rytmisesti ja virtaavasti hyökätään ja torjutaan kaiken aikaa. Taitojen kehittyessä elementtejä lisätään, kunnes lähes kaikki hyökkäys- ja puolustustavat voidaan suorittaa Palit Palitin sisällä. Kaikki suoritteet tehdään aina sekä vasemmalta että oikealta. Torjunnat ja liikkuminen sopivat myös lyömäasetta tai veistä vastaan.
Aiheesta muualla

Modern Mano Mano Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Modern Mano Mano Helsinki (Arkistoitu – Internet Archive)
Modern Mano Mano Ulvila (Arkistoitu – Internet Archive)
Suurmestari Ernesto Presas jr. (Arkistoitu – Internet Archive)
European Modern Mano Mano Association (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mário de Andrade

Vasemmalta oikealle: Candido Portinari, Antônio Bento, Mário de Andrade ja Rodrigo Melo Franco
Mário Raul de Morais Andrade (1893–1945) oli brasilialainen runoilija, valokuvaaja ja taidekriitikko. Hän vaikutti suuresti maansa modernin kirjallisuuden kehitykseen. Hän syntyi ja varttui São Paulossa, ja ennen kirjailijan uraansa hän opiskeli ja opetti musiikkia.
Andrade oli modernistisen 1922-liikkeen (Semana de Arte Moderna 1922) johtohahmo ja oli São Paulon kulttuurijohtaja vuodesta 1935.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mário de Andrade Wikimedia Commonsissa
Mun

| Mun |
| --- | --- |

Alkulähde:  lähellä Nakhon Ratchasimaa
Maat:  Thaimaa
Pituus:  673 km
Virtaama:  21 000 m³/s
Valuma-alue:  119 180 km²

Mun-joen suu.
Mun (thaiksi แม่น้ำมูล) on joki Isanissa, Koillis-Thaimaassa. Se yhtyy Mekong-jokeen. Mun-joen alkulähde sijaitsee Khao-Yain kansallispuistossa, lähellä Nakhon Ratchasimaa ja se virtaa läpi Etelä-Isanissa sijaitsevan Buriramin ja yhtyy Mekongiin Ubon Ratchathanin provinssissa. Joen pituus on 673 kilometriä. Yhdessä sen suuaukoista sijaitsee Pak-Munin pato. Joessa virtaa keskimäärin 21 000 kuutiometriä vettä vuosittain.
Munin suurin sivujoki on Chi, joka liittyy jokeen Amphoe Kanthararomin alueella, Si Saketin provinssissa.