stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Britannian väestö

Britannian väestö vuosina 1961-2003.
Britannian väkiluku vuonna 2010 oli 62 348 447 ja väestötiheys 251 ihmistä neliökilometrillä. Väestömäärä oli Euroopan unionin kolmanneksi suurin Saksan (kts. Saksan väestö) ja Ranskan (kts. Ranskan väestö) jälkeen ja maailman 21. suurin. Väestötiheys on maailman korkeimpia pääasiassa Englannin alueen väestötiheyden takia. Lähes kolmasosa maan väestöstä asuukin Kaakkois-Englannissa, joista yli 7,5 miljoonaa ihmistä maan pääkaupungissa Lontoossa. Maan elintaso yleisesti on hyvä ja inhimillisen kehityksen indeksi 8,49.
Yhdistyneeseen kuningaskuntaan muuttaa paljon ihmisiä muista maista. Esimerkiksi Lontoon metropolialueen asukkaista 40 prosenttia on syntynyt ulkomailla. Maahanmuutto kasvattaa pikavauhdilla koko Britannian väestöä. Maan väkiluvun ennustetaan kasvavan 2021–2036 noin 6,6 miljoonalla hengellä eli lähes 10 prosentilla. Väestön kasvuvauhti on nopeampaa kuin aiemmin uskottiin, mikä on johtanut asuntopulaan. Maahanmuutto ei ole kuitenkaan ratkaissut maan työvoimapulaa 2020-luvulla.
Väestörakenne

Suurin osa (83,8 %) maan väestöstä asui Englannin alueella vuoden 2006 keskivaiheilla. Tuolloin arvioitiin, että mukaan 85,67 % koko väestömäärästä on brittejä ja 6,47 % muita eurooppalaisia.
| Alue | Väkiluku |  % väestöstä |
| --- | --- | --- |
| Englanti | 50 762 900 | 83,8 |
| Skotlanti | 5 116 900 | 8,4 |
| Wales | 2 965 900 | 4,9 |
| Pohjois-Irlanti | 1 741 600 | 2,9 |
| Yhteensä | 60 587 300 | 100,0 |
Britannian suurimmat ikäluokat ovat toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1946–1951 ja 1966–1971 syntyneet. Maan kokonaishedelmällisyysluku on 1,96. Luku oli pienimmillään 1,63 vuonna 2001 mutta on kasvanut siitä lähtien vuosittain.
| Ikäryhmä | Määrä> Mies | Määrä> Nainen | % väestöstä |
| --- | --- | --- | --- |
| 0–14 | 5 560 489 | 5 293 871 | 18,0 |
| 15–64 | 20 193 876 | 19 736 516 | 66,3 |
| 65+ | 4 027 721 | 5 458 235 | 15,7 |
Suurimmat kaupunkialueet

Britanniassa on 12 metropolialuetta, joiden väkiluku ylittää miljoonan:[lähde? ]
| Kaupunki | Väkiluku |
| --- | --- |
Lontoo: 15 010 295
Birmingham: 3 683 000
Manchester: 2 556 000
Leeds: 2 302 000
Liverpool: 2 241 000
Newcastle: 1 599 000
Sheffield: 1 569 000
South-Hampshire: 1 547 000
Nottingham: 1 543 000
Glasgow: 1 395 000
Cardiff: 1 097 000
Bristol: 1 097 000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannian väestö Wikimedia Commonsissa
Britannian väestö iän ja sukupuolen mukaan.
Lontoo
Birmingham
Manchester
Leeds
Liverpool
Elävä tykinkuula

Elävä tykinkuula Stephanie Smith Melbournessa 2005
Elävä tykinkuula tai ihmistykinkuula on sirkusesitys, jossa esiintyjä ammutaan tykkiä muistuttavasta laitteesta jousen tai paineilman avulla (teatraalisesti savupommin saattelemana) ja hän laskeutuu turvaverkkoon.
Esityksen keksijänä pidetään William Huntia (”Great Farini”), joka patentoi kumijousilla toimivan ampumislaitteen 1871. Hänen laitteensa ei ollut kuitenkaan tykin näköinen. Ensimmäisenä tykin näköisestä laitteesta ammuttuna ihmisenä pidetään George Loyalia Yankee Robinson -sirkuksessa vuonna 1875.
Ensimmäisen paineilmalla toimivan ihmistykin kehitti Ildebrando Zacchini 1929. Hän yhdisti esitykseen savupommin ja äänekkään pamahduksen.
Aiheesta muualla

Kasper Nielsen: Kanuunakuningatar otti ison riskin Tieteen kuvalehti Historia.
The History of Human Cannonballs (englanniksi)
Elävä uutinen

Elävä uutinen on suomenkielinen, vapaasti (ei-sanatarkasti) käännetty Uuden testamentin käännös. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1977. Sen kansainvälisenä esikuvana on osittain suomeksi käännetyltä nimeltään Living- Uusi testamentti.
Aiheesta muualla

Kielen yksinkertaistamisen keinot Elävässä uutisessa (2001)
Eksergia

Eksergia (kreik. eks 'pois' + ergia 'työ') on energian työhön kykenevä osuus. Anergia taas on työhön kykenemätön osuus. Nimen käsitteelle esitti Zoran Rant vuonna 1956, mutta käsitteen kehitti J. Willard Gibbs vuonna 1873. Eksergian synonyymejä ovat mm. ekserginen energia, hyödynnettävissä oleva energia, käyttökelpoinen työ, maksimi- tai minimityö, palautuva työ ja ideaalinen työ.
Systeemin eksergia on suurin mahdollinen mekaaninen tai sen kanssa ekvivalenttinen energia, joka voidaan työnä saada järjestelmästä, kun järjestelmä siirtyy alkutilasta tasapainotilaan ympäristön kanssa.
Eksergiaa ovat kokonaan liike-energia, potentiaalienergia ja sähköinen energia sekä magneettinen energia. Sisäenergiasta voidaan muuttaa mekaaniseksi energiaksi, eli eksergiaksi, vain Carnot'n koneen hyötysuhteen määrittelemä osuus.
Historia > Carnot

Vuonna 1824 Sadi Carnot tutki mm. James Wattin tekemiä höyrykoneen parannuksia. Carnot sovelsi teoreettista lähestymistapaa ja löysi uusia ideoita. Hän halusi selvittää, onko lämpövoimakoneen hyötysuhteelle olemassa fysikaalista ylärajaa (pienempi kuin 1). Tätä varten hänen oli kehitettävä todellisesta konekonstruktiosta riippumaton konstruktio. Hän käytti käsitteitä A ja B. Nämä ovat kaksi vakiolämpötilassa olevaan järjestelmää siten, että A:n lämpötila on korkeampi kuin B:n. A:sta voidaan ottaa ja B:hen voidaan lisätä lämpöä ilman, että niiden lämpötila muuttuu.
Carnot kuvasi sen, mitä nykyisin kutsutaan Carnot-prosessiksi, ja todisti ajatuskokeella, että mikä tahansa lämpövoimaprosessi, joka toimii tätä paremmin, on ikiliikkuja. 1820-luvulla ikiliikkuja oli jo todettu silloisen tietämyksen mukaan mahdottomaksi.
Lämpövoimaprosessin hyötysuhteen yläräjan määritys on ensimmäinen moderni termodynamiikan toisen pääsäännön muotoilu. Koska siihen ei liity matematiikkaa, sitä käytetään yhä esiteltäessä toista pääsääntöä ja entropiaa. Carnot'n lämpövoimakoneisiin, tasapainoon ja lämpölähteisiin sekä -nieluihin keskittyvä esitys on hyvä johdanto myös asiaan läheisesti liittyvään eksergian käsitteeseen.
Carnot'n aikaan 1800-luvun alkupuolella käytettiin virheellistä kalorista lämmönteoriaa, mutta sen syrjäytti kineettinen teoria vuosisadan puoliväliin mennessä. Lukuisat tieteilijät lisäsivät matemaattisen esityksen ensimmäiseen ja toiseen termodynamiikan pääsääntöön sekä kehittivät entropian käsitteen. Näin Carnot'n höyrykoneesta alkanut työ on päätynyt kaikkein universaaleimpaan fysiikan lakiin. Entropiaa ja toista pääsääntöä käytetään kvanttifysiikassa ja kosmologiassa sekä kaikessa tältä väliltä.
Historia > Gibbs

1870-luvulla Josiah Willard Gibbs kokosi suureen määrän 1800-luvun termokemiaa yhtenäiseksi teoriaksi. Gibbsin teoria sisälsi uuden käsitteen: kemiallisen potentiaalin. Tämä aiheuttaa muutoksen samalla tavoin kuin termodynaaminen potentiaali. Gibbsin yhtenäisteoria johti termodynaamisen potentiaalin tilafunktioon, joka kuvaa eroa termodynaamisesta tasapainosta.
1873 Gibbs muotoili "kappaleen ja väliaineen käytettävissä olevan energian" matemaattisesti, muotoon joka sillä on myös nykyisin. Eksergian kuvaava fysiikka on sittemmin muuttunut vain vähän. Termin eksergia esitti 1956 Zoran Rant: sana muodostuu kreikan sanoista eks- ja ergon, jotka tarkoittavat 'työstä'.
Merkitys

Eksergia  mittaa, kuinka järjestelmä kykenee aiheuttamaan muutosta järjestelmän siirtyessä tasapainoon ympäristönsä kanssa. Kun järjestelmä on saavuttanut ympäristönsä tilan, sen eksergia on nolla eikä se voi enää aiheuttaa muutosta. Tätä sanotaan järjestelmän kuolleeksi tilaksi.
Toisin kuin energia, joka säilyy kiertoprosesseissa, palautumaton kierto vähentää eksergiaa. Tällainen eksergian väheneminen on suhteessa entropian lisääntymiseen systeemin ja sen ympäristön kokonaisuudessa. Eksergia on siis systeemin ja sen ympäristön yhteinen ominaisuus. Tästä syystä eksergia ei ole termodynaaminen aineen ominaisuus eikä systeemin termodynaaminen potentiaalikaan. Kuitenkin se on kaikkein käyttökelpoisin näiden arvojen sovellus ja lasketaan näiden pohjalta. Eksergian ja energian yksikkö on sama kuin työn eli Joule. Eksergia ja energia ovat tilafunktioita, vaikka työ ei ole tilafunktio.
Ensimmäinen mannermaakongressi

Ensimmäisen mannermaakongressin kokoontumispaikka, Philadelphian Carpenter’s Hall.
Ensimmäinen mannermaakongressi (engl. First Continental Congress) oli syksyllä 1774 Philadelphiassa kokoontunut edustajakokous, joka edusti kahtatoista niistä Pohjois-Amerikan kolmestatoista brittiläisestä siirtokunnasta, jotka myöhemmin perustivat Yhdysvallat. Tämä kongressi oli vielä melko maltillinen ja yritti vedota Ison-Britannian kuninkaaseen Yrjö III:een emämaan ja siirtokuntien välisissä kiistoissa. Kun se ei johtanut tuloksiin, kutsuttiin seuraavana vuonna koolle toinen mannermaakongressi, joka meni pitemmälle.
Tausta

Ensimmäisen mannermaakongressin taustalla olivat Britannian parlamentin keväällä 1774 säätämät niin sanotut ”sietämättömät lait”, jotka olivat rankaisseet varsinkin Massachusettsin siirtokuntaa Bostonin teekutsujen vuoksi. Kongressin järjestämisestä vastasivat eri siirtokunnissa toimineet niin sanotut kirjeenvaihtokomiteat (committees of correspondence). Kongressi avattiin Philadelphiassa 5. syyskuuta 1774. Se kokoontui Carpenters’ Hall -nimisessä rakennuksessa.
Kokoonpano ja edustajat

Paikalla oli yhteensä 56 edustajaa kahdestatoista siirtokunnasta. Vain Georgia jätti osallistumatta. Yhtenäisyyden korostamiseksi kongressin äänestyksissä jokaisella siirtokunnalla oli käytössään yksi ääni niiden koosta riippumatta. Puheenjohtajaksi valittiin yksimielisesti Virginiaa edustanut Peyton Randolph ja sihteeriksi Pennsylvanian Charles Thomson, joka palveli samassa tehtävässä myöhemmissäkin siirtokuntien kongresseissa. Muiden osallistujien joukossa olivat muun muassa John Adams, Samuel Adams, George Washington, John Dickinson, John Jay ja Patrick Henry. Edustajat olivat pääosin ylempiin yhteiskuntaluokkiin kuuluvia, kuten suurliikemiehiä ja -maanomistajia.
Enemmistö kongressissa oli radikaaleilla, jotka kutsuivat itseään patriooteiksi. Heidän johtajiaan olivat Samuel ja John Adams, Patrick Henry sekä Richard Henry Lee. Silti vain harvat kannattivat vielä tässä vaiheessa suhteiden katkaisemista Britanniaan, ja hallitsevana asennoitumisena oli edelleen varovaisuus.
Kongressin kulku

Kongressin alussa Pennsylvanian edustajakokouksen puhemies Joseph Galloway laati ehdotuksen, jonka mukaan siirtokunnat muodostaisivat federaation ja sitä johtaisi kuninkaan nimittämä virkamies (president general). Salaisessa istunnossa kongressi kuitenkin hylkäsi tämän ehdotuksen, joka pyrki sovittamaan yhteen siirtokuntien vapauden Britannian ylivallan kanssa. Tämä merkitsi jo voittoa radikaaleille. Sen sijaan kongressi hyväksyi julistuksen, jossa vaadittiin turvattaviksi kansalaisten oikeus elämään, vapauteen, omaisuuteen, kokoontumiseen ja valamiesoikeudenkäyntiin sekä tuomittiin verotus ilman edustusoikeutta ja brittijoukkojen läsnäolo siirtokunnissa ilman niiden omaa hyväksyntää.
Lokakuussa 1774 kongressi laati Englannin kuninkaalle anomuksen, jossa pyydettiin kaikkien vuoden 1763 jälkeen suoritettujen epäoikeudenmukaisten toimien kumoamista. Samalla se vakuutti siirtokuntien olevan yhä lojaaleja Britannialle. Koska kauppaboikotti oli jo aiemmin osoittautunut tehokkaaksi, kongressi vaati painostustoimenpiteenä kaikkien Britanniasta tuotavien hyödykkeiden boikotointia sekä asteittain myös kaiken viennin lopettamista emämaahan ja Brittiläiseen Länsi-Intiaan, riisin vientiä lukuun ottamatta. Boikotti sai sittemmin nimekseen mannermaaliitto (Continental Association) ja sitä valvomaan luotiin paikallisten komiteoiden verkosto. Tämä organisaatio osoittautui hyödylliseksi Samuel Adamsin johtamille radikaaleille.
Viimeisenä toimenpiteenään ensimmäinen mannermaakongressi päätti uuden kongressin koolle kutsumisesta seuraavana keväänä tarpeellisista jatkotoimenpiteistä päättämiseksi. Ennen toisen mannermaakongressin kokoontumista sotatoimet ehtivät puhjeta siirtokuntalaisten ja brittijoukkojen välille Massachusettsin Lexingtonissa.
Kongressi päätettiin 26. lokakuuta 1774.
Ethan Kanin

| Ethan Kanin |
| --- | --- |

Näyttelijä(t):  Bob Gunton
Kesto:  24:n tuotantokaudet 6–8
Ensi- esiintyminen:  Kausi 6: 5:00pm–6:00pm
Viimeinen esiintyminen:  Kausi 8: 10:00am–11:00am
Henkilötiedot
Ammatti:  puolustusministeri (6. tuotantokausi) kansliapäällikkö (7. tuotantokausi) ulkoministeri (8. tuotantokausi)
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ethan Kanin on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa 24. Hahmoa esittää Bob Gunton.
Wayne Palmerin presidenttikaudella Ethan Kanin on Yhdysvaltain puolustusministeri. Hahmon ensiesiintyminen tapahtuu kuudennella tuotantokaudella. Myöhemmin Kanin toimii presidentti Allison Taylorin kansliapäällikkönä.
Rooli

Kuudennella tuotantokaudella Kanin toimii puolustusministerinä presidentti Wayne Palmerin alaisuudessa. Hän kannattaa ehdotusta 25:een muutokseen, että se nostaisi varapresidentti Danielsin presidentiksi.
Seitsemännellä tuotantokaudella Kanin toimii Valkoisen talon henkilöstöpäällikkönä. Hän ei hyväksy presidentti Taylorin päätöstä nimittää tyttärensä Olivian hänen neuvonantajakseen Juman piirityksen aikaan. Myöhemmin hän jättää tehtävänsä julkisuusskandaalien pelossa.
Kahdeksannella tuotantokaudella Kanin toimii presidentti Taylorin ulkoministerinä ja on tärkeässä roolissa rauhanneuvotteluissa Yhdysvaltain ja Kamistanin (kuvitteellinen Lähi-idän maa) välillä.
Aiheesta muualla

Ethan Kanin 24-Wikissä (englanniksi)
Etiopialainen kirjaimisto

| Geʽez Etiopialainen kirjaimisto |
| --- | --- |
 Geʽez iPhonen näppäimistöllä
Kielet:  amharan kieli
Aikakausi:  900-luku–
Luokitus:  abugida
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
ISO 15924:  Ethi (430)
Vuoden 1897 kolikko, jonka teksti ja päivämäärä on kirjoitettu etiopialaisilla aakkosilla
Etiopialainen kirjaimisto (amharaksi ፊደል) on kirjaimisto, jota käytetään Etiopiassa puhuttavan amharan kielen kirjoittamiseen. Se on lainattu jo sammuneesta gə'əzin kielestä, jota puhuttiin 900–1100 -luvuilla ja nykyään myös liturgisena kielenä. Merkistön pohjana on 29 konsonanttimerkkiä, joista saadaan tavuja tekemällä niihin vokaaleja merkitseviä muunnoksia. Merkkien perusasu pysyy yleensä tunnistettavana, joten kirjoituksen oppiminen ei ole erityisen vaikeaa tavallisiin aakkosiin tottuneille.
Kirjaimistolla kirjoitetaan etupäässä Etiopian keskiosissa puhuttavaa amharaa, joka on myös maan kansalliskieli. Lisäksi kirjaimistolla voidaan kirjoittaa muun muassa tigrinjan, hararin ja bilinin kieliä.
Muista seemiläisten kielten kirjoitusjärjestelmistä poiketen, geʽeziä kirjoitetaan vasemmalta oikealle.
Joitakin foneemeja vastaa useampi kuin yksi symboli.
|  | ä  [ə] | u | i | a | e | ə  [ɨ] | o |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| h | ሀ | ሁ | ሂ | ሃ | ሄ | ህ | ሆ |
| l | ለ | ሉ | ሊ | ላ | ሌ | ል | ሎ |
| h | ሐ | ሑ | ሒ | ሓ | ሔ | ሕ | ሖ |
| m | መ | ሙ | ሚ | ማ | ሜ | ም | ሞ |
| s | ሠ | ሡ | ሢ | ሣ | ሤ | ሥ | ሦ |
| r | ረ | ሩ | ሪ | ራ | ሬ | ር | ሮ |
| s | ሰ | ሱ | ሲ | ሳ | ሴ | ስ | ሶ |
| ʃ | ሸ | ሹ | ሺ | ሻ | ሼ | ሽ | ሾ |
| q | ቀ | ቁ | ቂ | ቃ | ቄ | ቅ | ቆ |
| b | በ | ቡ | ቢ | ባ | ቤ | ብ | ቦ |
| v | ቨ | ቩ | ቪ | ቫ | ቬ | ቭ | ቮ |
| t | ተ | ቱ | ቲ | ታ | ቴ | ት | ቶ |
| tʃ | ቸ | ቹ | ቺ | ቻ | ቼ | ች | ቾ |
| ħ | ኀ | ኁ | ኂ | ኃ | ኄ | ኅ | ኆ |
| n | ነ | ኑ | ኒ | ና | ኔ | ን | ኖ |
| r | ኘ | ኙ | ኚ | ኛ | ኜ | ኝ | ኞ |
| a | አ | ኡ | ኢ | ኣ | ኤ | እ | ኦ |
| k | ከ | ኩ | ኪ | ካ | ኬ | ክ | ኮ |
| x | ኸ | ኹ | ኺ | ኻ | ኼ | ኽ | ኾ |
| w | ወ | ዉ | ዊ | ዋ | ዌ | ው | ዎ |
| a | ዐ | ዑ | ዒ | ዓ | ዔ | ዕ | ዖ |
| z | ዘ | ዙ | ዚ | ዛ | ዜ | ዝ | ዞ |
| ʒ | ዠ | ዡ | ዢ | ዣ | ዤ | ዥ | ዦ |
| j | የ | ዩ | ዪ | ያ | ዬ | ይ | ዮ |
| d | ደ | ዱ | ዲ | ዳ | ዴ | ድ | ዶ |
| dʒ | ሀ | ሁ | ሂ | ሃ | ሄ | ህ | ሆ |
| g | ለ | ሉ | ሊ | ላ | ሌ | ል | ሎ |
| t' | ሠ | ሡ | ሢ | ሣ | ሤ | ሥ | ሦ |
| tʃ' | ረ | ሩ | ሪ | ራ | ሬ | ር | ሮ |
| p' | ሰ | ሱ | ሲ | ሳ | ሴ | ስ | ሶ |
| ts' | ሸ | ሹ | ሺ | ሻ | ሼ | ሽ | ሾ |
| ts' | ቀ | ቁ | ቂ | ቃ | ቄ | ቅ | ቆ |
| f | ቈ | ፉ | ቊ | ቋ | ቌ | ቍ | ፎ |
| p | ፐ | ፑ | ፒ | ፓ | ፔ | ፕ | ፖ |
|  | ä  [ə] | u | i | a | e | ə  [ɨ] | o |
Etzaz Hussain

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. tammikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Oslo, Norja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Molde
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Fredrikstad | 32 | (5) |
| 2012– | Molde | 56 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 88 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. toukokuuta 2015.
Etzaz Hussain (s. 27. tammikuuta 1993 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Hussain teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa 25. huhtikuuta 2011, kun hänen edustamansa Fredrikstad hävisi vieraissa Stabækille maalein 1–3. Yhteensä Hussain pelasi seurassa 32 liigaottelua kausina 2011 ja 2012. Elokuussa 2012 hän siirtyi Moldeen 400 000 euron siirtosummalla. Hussain pelasi Moldessa kausina 2012–2014 yhteensä 51 liigaottelua ja voitti Norjan-mestaruuden kausina 2012 ja 2014. Hän on pelannut säännöllisesti myös kaudella 2015.
Eyewitness

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Eyewitness tai Eye Witness voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Silminnäkijä (Eyewitness), Muriel Boxin ohjaama elokuva vuodelta 1956
Silminnäkijä (Eyewitness), John Houghin ohjaama elokuva vuodelta 1970
Silminnäkijä (Eyewitness), Peter Yatesin ohjaama elokuva vuodelta 1981
Eye Witness (People I Know), Daniel Algrantin ohjaama elokuva vuodelta 2002
Ihme juttu (Eyewitness), brittiläinen television tiededokumenttisarja
Eyewitness, Kayakin albumi vuodelta 1981
Eyewitness, Royal Huntin albumi vuodelta 2003.
Muita

Tarkastelun kohteena (Eyewitness Books), lapsille suunnattu tietokirjasarja
Kaupunkikirjat (Eyewitness Travel Guides), matkaopassarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eyewitness”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elä ja anna toisten kuolla (romaani)

| Elä ja anna toisten kuolla> Live And Let Die |
| --- | --- |
 Kirjan suomennoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ian Fleming
Kansitaiteilija:  Ian Fleming/Keith Lewis
Kieli:  englanti
Genre:  rikoskirjallisuus (vakoiluromaani)
Kustantaja:  Jonathan Cape
Julkaistu:  5. huhtikuuta 1954
ISBN:  ei ole
Suomennos
Suomentaja:  Arto Tuovinen
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1966
ISBN:  ei ole
Sarja: James Bond-kirjat
Edeltävä:  Casino Royale
Seuraava:  Kuuraketti
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elä ja anna toisten kuolla  (julkaistu myös nimellä Anna toisten kukkien kuolla; engl. Live And Let Die) on toinen James Bond -romaani, jonka on kirjoittanut Ian Fleming. Kirja ilmestyi vuonna 1954, suomennettuna vuonna 1966. Elokuvaversio ilmestyi vuonna 1973.
Juoni

Brittiläisen salaisen palvelun agentti James Bond saa tehtäväkseen tutkia "Herra Isona" tunnetun rikollisen toimia epäiltynä osallisuudesta 1700-luvun karibialaisten kultakolikoiden salakuljetusvyyhtiin. Bond joutuu vaarallisen tapauksen äärellä Herra Ison omatessa amerikkalaisen rikollisverkoston lisäksi yhteyksiä myös Neuvostoliiton salaiseen palveluun SMERSHiin ja Voodoo-kulttiin.
Henkilöt

James Bond
Solitaire
Herra Iso
Tee-Hee
Felix Leiter
M
Ryöväri
John Strangways
Quarrel
Dexter
Trippe
Etiopian demokraattinen kansantasavalta

Etiopian demokraattinen kansantasavalta  (amharaksi የኢትዮጵያ ሕዝባዊ ዲሞክራሲያዊ ሪፐብሊክ, ye-Ītyōṗṗyā Həzbāwī Dīmōkrāsīyāwī Rīpeblīk) oli Etiopian virallinen nimi vuodesta 1987 vuoteen 1991. Se perustettiin Mengistu Haile Mariamin ja Etiopian työväenpuolueen hallitsemana kommunistisena valtiona. Etiopian demokraattisen tasavallan perustaminen johti maata aikaisemmin hallinneen sotilasjunttahallinnon Dergin purkamiseen. Etiopian demokraattinen kansantasavalta oli marxilais-leniniläinen yksipuoluejärjestelmä.
Valtion auktoriteettia ei koetellut pelkästään aseistetut militantit, jotka oltiin liitetty Etiopiaan vuosikymmeniä ennen, vaan myös sisäiset vastarintaliikkeet. Etiopian demokraattinen kansantasavalta tuli tiensä päätökseen toukokuussa 1991, kun Mengistu pakeni Etiopiasta, toisen puolueen saapuessa Addis Ababaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etiopian demokraattinen kansantasavalta Wikimedia Commonsissa
Endtime Productions

| Endtime Productions |
| --- | --- |
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Samuel Durling
Kotipaikka:  Ruotsi
Toimiala:  musiikki
Tuotteet:  musiikki
Kotisivu:  Endtime Productions
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Endtime Productions on riippumaton ruotsalainen levy-yhtiö, joka keskittyy pohjoismaiseen äärimetalliin. Yhtiötä johtaa arvostetuista levynkansikuvituksistaan tunnettu Samuel Durling.
Artistit > Nykyiset

Absurd2
Anaemia
Antestor
Crimson Moonlight
Drottnar
Opus Irae
Vardøger
Virgin Forest
Artistit > Entiset

Extol
Lengsel
Aiheesta muualla

Endtime Productionsin verkkosivut
Nordic Mission, yhtiön norjalainen yhteistyökumppani
Ernesto Togni

Ernesto Togni (6. lokakuuta 1926 Brione Verzasca – 11. marraskuuta 2022) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Luganon hiippakuntaan Angelo Giuseppe Jelmini 7. toukokuuta 1950. Togni sai 15. heinäkuuta 1978 nimityksen Luganon piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ambrogio Marchioni, jota avustivat Pierre Mamie ja Giuseppe Martinoli.
Togni erosi tehtävistään 21. kesäkuuta 1985.
Esko Salminen (historiantutkija)

Esko Aulis Salminen (6. marraskuuta 1937 Jaala – 18. joulukuuta 2013 Espoo) oli suomalainen professori ja lehdistöhistorian tutkija.
Salminen työskenteli 1962–1979 toimittajana, Ilta-Sanomien ulkomaantoimituksen esimiehenä, Reutersin kirjeenvaihtajana ja Uuden Suomen toimittajana. ja väitteli tohtoriksi 1976 Turun yliopistossa. Väitöskirja käsitteli jatkosodan aikaista suomalaisten joukkojen valistustoimintaa ja mielialojen ohjausta.
Salminen oli Helsingin yliopiston lehdistöhistoriaprojektin tutkijana 1979–1981 ja toimi yliopiston lehdistöhistorian dosenttina 1981–2002. Hän toimi Tampereen yliopiston journalistiikan apulaisprofessorina 1982–1998 ja professorina 1998–2000.
Eläkkeelle jäätyään Salminen julkaisi muutamia keskustelua herättäneitä kirjoja. Eniten huomiota herätti vuonna 2007 julkaistu Päättymätön sota 1918: sisällissota julkisessa sanassa 1917–2007, jossa Salminen väitti, että Suomen sisällissotaa on 1940-luvulta lähtien käsitelty kirjallisuudessa ja tutkimuksessa yksipuolisesti punaisia ymmärtäen. Salminen otti esimerkiksi erityisesti kirjallisuudesta Väinö Linnan Pohjantähti-trilogian ja oli sitä mieltä, että Linnan vaikutus näkyi nykyisinkin muun muassa Kjell Westön romaanissa Missä kuljimme kerran, Leena Landerin romaanissa Käsky ja Antti Tuurin romaanissa Suuri asejuna Pietarista. Historiantutkijoista Salmisen arvostelun kohteena olivat erityisesti Heikki Ylikangas, Marko Tikka ja Aapo Roselius.
Salminen käsitteli kirjoissaan myös taistolaisten väitettyä vaikutusvaltaa suomalaisessa mediassa (Viestinnällä vallankumoukseen: "demokraattisen toimittajakoulutuksen" aika 1960-luvulta 1980-luvulle, 2004 Tieto-Finlandia-ehdokas) sekä Suomen Venäjän-suhteita Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen (Suomettumisen uusin aalto. Suomen haastavat naapurisuhteet 1990–2010).