Kyrene
Historia > Arkaainen ja varhainen klassinen kausi > Battoksen suvun dynastia

Battoksen suvun eli battiadien (Battiadai) dynastia kesti lähes kaksi vuosisataa, noin vuodesta 630 eaa. noin vuoteen 440 eaa. Siihen kuului kahdeksan kuningasta, joiden niminä olivat vuorotellen Battos ja Arkhelaos. Herodotos sanoo, että Delfoin oraakkeli olisi määritellyt, että kuninkaina tulisi olemaan neljä Battosta ja neljä Arkhelaosta. Kaupungin perustajaa, jo mainittua Battos I:stä (kuninkaana n. 630–600 eaa.) pidettiin myöhemmin suuressa arvossa paitsi kaupungin perustajana myös hyvän hallintonsa vuoksi, ja kyreneläiset kunnioittivat häntä heeroksena.
Battos I:n pojan Arkesilaos I:n (kuninkaana n. 600–583 eaa.) ajasta antiikin lähteet eivät mainitse mitään erityistä. Hänen seuraajansa Battos II (kuninkaana n. 583–560 eaa.) tunnettiin lisänimellä ”Onnellinen” (Eudaimon), ja hänen aikansa oli kuningassuvun ajan merkittävintä. Silloin kaikille kreikkalaisille lähetettiin kutsu tulla ja asettua asumaan Kyreneen, ja uusille siirtokuntalaisille luvattiin maata. On ehdotettu, että Kyrenen satamakaupungin Apollonian synty olisi ollut seurausta siitä, että Kyreneen tuli paljon uusia asukkaita meritse, eikä alkuperäisten asukkaiden tavoin pitkin kiertelevää maareittiä.
Battosten dynastian varhaisaikana Kyrene kehittyi Libyan suurimmaksi ja merkittävimmäksi kreikkalaiskaupungiksi. Uudisasukkaille luvatut maat otettiin seudun alkuperäisasukkailta, joiden asema heikkeni muutoinkin kaupungin mahdin kasvaessa. Tämä johti siihen, että libyalaiset kapinoivat ja liittyivät Egyptin faaraon Aprieen (hallitsi 589–570 eaa.) puolelle, ja hän lähetti armeijansa heidän avukseen. Egyptiläiset kohtasivat kyreneläiset Irasassa ja kärsivät taistelussa suuren tappion. Taistelu muistetaan kreikkalaisten ja egyptiläisten ensimmäisenä vihollisuutena sekä keskeisenä syynä siihen, että Apries lopulta kukistui. Faarao Ahmose II:n (kreikkalaisittain Amasis) aikana Kyrene ja Egypti olivat sen sijaan läheisessä liitossa, ja faarao otti vaimonsa Ladiken Battosten suvusta.
Kyrenen kuningassuvun epäonni alkoi Arkesilaos II:n, Battos II:n pojan, aikana (n. 560–550 eaa). Hänen tyrannimainen hallintonsa johti hänen veljiensä tekemään pesäeroon, Barken kaupungin perustamiseen sekä libyalaisten perioikien kapinaan, jonka seurauksena 7 000 kyreneläisen hopliitin sanotaan kuolleen taistelussa. Pian tämän jälkeen kuninkaan veli Learkhos kuristi hänet kuoliaaksi.
Myös Arkesilaoksen seuraaja Battos III oli huono hallitsija. Hänen aikanaan (n. 550–530 eaa.) kyreneläiset kutsuivat Delfoin oraakkelin neuvosta apuun mantineialaisen Demonaksin, joka laati kaupungille uuden valtiomuodon. Siinä kuningas menetti valtansa, mutta sai pitää perityn maaomaisuutensa sekä papilliset tehtävänsä. Poliittinen valta ulotettiin alkuperäisten siirtokuntalaisten jälkeläisistä koko kreikkalaiseen väestöön, jonka Demonaks jakoi kolmeen heimoon: 1) theralaiset, joiden alaisuuteen libyalaiset perioikit edelleen kuuluivat; 2) Peloponnesokselta ja Kreetalta tulleet kreikkalaiset; ja 3) muilta Aigeianmeren saarilta tulleet kreikkalaiset. Tämän katsotaan kertovan siitä, mistä Battos II:n ajan uudisasukkaat olivat tulleet. Kaupunkiin perustettiin myös neuvosto, jonka puheenjohtajana kuningas ilmeisesti toimi. Muilta osiltaan valtiomuoto vaikuttaa muistuttaneen Spartan valtiomuotoa. Kaupungissa oli eforeita, jotka kykenivät rankaisemaan rikollisia kansalaisoikeuksien poistolla, sekä 300 aseistetun miehen poliisivoimat.
Battos III:n ajan jälkeen hänen poikansa Arkesilaos III (hallitsi n. 530–515 eaa.) ja tämän äiti Feretime yrittivät kumota uuden valtiomuodon ja palauttaa tyrannian. Heidän ensimmäiset yrityksensä epäonnistuivat ja heidät karkotettiin kaupungista. Arkesilaos kuitenkin palasi Kyreneen uuden, Samoksesta tulleen siirtokuntalaisjoukon kanssa, valtasi Kyrenen ja aloitti kostotoimet vastustajiaan kohtaan. Dareios I:n aikana, samaan aikaan kun emämaan kreikkalaiset kävivät persialaissotia, Kyrene tuli Egyptiäkin hallinneen Persian vallan alle ja osaksi sen kuudetta satraappikuntaa. Joko pyrkimyksenään vakauttaa asemansa tai lähinnä pelosta Persian valtaa kohtaan, Arkesilaos lähetti lähettiläitä Memfiihin osoittaakseen kuuliaisuuttaan Kambyseelle, ja lupasi maksaa tälle vuotuisen veron sekä antoi välittömäksi rahalahjaksi 500 minaa. Kambyses piti tätä niin pienenä summana, että heitti rahat halveksuvasti sotilailleen.
Myöhemmin Arkesilaos ymmärsi Herodotoksen mukaan, että oli rikkonut kostotoimillaan Delfoin oraakkelinlausumaa vastaan, sillä se oli kehottanut häntä maltillisuuteen hänen palatessaan Kyreneen. Välttääkseen jumalallisen koston hän vetäytyi Kyrenestä Barkeen, jota hallitsi hänen appensa Alazir. Eräät kyreneläiset maanpakolaiset kuitenkin murhasivat kummankin kuninkaan. Arkesilaoksen äiti Feretime kosti murhan kutsumalla apuun Persian armeijan, jonka lähetti Egyptin satraappi Aryandes. Persialaiset tuhosivat Kyrenaikaa ja ulottivat hyökkäyksensä Barken lisäksi aina Euesperideehen saakka, ja vaikka heidän aikomuksenaan oli hyökätä myös Kyreneen paluumatkallaan Egyptiin, he kuitenkin jättivät kaupungin koskemattomaksi.
Arkesilaos III:n voitto ja battiadien nousu takaisin valtaan lakkautti Demonaksin valtiomuodon. Ainakaan sen tuoma jako kolmeen heimoon ei voinut enää olla voimassa, sillä Arkesilaoksen tuomille uusille siirtokuntalaisille on pitänyt jälleen jakaa maata. Tämä on tärkeä huomata, koska usein Demonaksin valtiomuodosta puhutaan ikään kuin Kyrenen pysyvänä valtiomuotona. Se ei voinut myöskään palautua voimaan enää sen jälkeen, kun battiadit lopulta syrjäytettiin kokonaan, sillä se ei enää sopinut kasvaneeseen kaupunkiin sen jälkeen, kun Arkesilaoksen tuomat siirtokuntalaiset olivat tulleet osaksi kaupunkia ja maaomaisuutta oli jaettu merkittävällä tavalla uusiksi.
Ajan kanssa Kyrene sai itsenäisyytensä takaisin Persialta. Kaupunki alkoi lyödä omaa hopearahaa 500-luvulla eaa. Arkesilaos III:n seuraajasta Battos IV:stä (hallitsi n. 515–465 eaa.) antiikin lähteet eivät sano mitään merkittävää. Arkesilaos IV (hallitsi n. 465–440 eaa.) on saanut mainetta siksi, että Pindaros ylisti hänen libyalaisia hevosiaan laulaessaan hänen voitostaan Python kisojen vaunuajoissa vuonna 460 eaa., ja käsittelee samalla hänen tyranniaansa, joka lopulta tuhosi koko suvun. Arkesilaos vaikuttaa pyrkineen tuhoamaan kaupungin ylimystön ja käyttäneen palkkasotilaita valtansa ylläpitoon. Hänen kuolinsyytään ei tiedetä. Hän tai hänen poikansa Battos pakeni Euesperideehen, jossa hänet murhattiin ja hänen päänsä heitettiin mereen. Kuningassuvun loppu ajoittuu noin vuoteen 440 eaa.