stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radeon 7000 -sarja

R100 oli koodinimi ATI Technologiesin ensimmäisen sukupolven Radeon-näytönohjainpiirille. Alkuperäiseltä koodinimeltään piiri oli Rage 6.  Piiri tuotiin markkinoille aluksi nimellä Radeon 256, myöhemmin myös nimillä Radeon SDR, Radeon DDR sekä Radeon 7200. 7000 sarjan näytönohjaimet julkaistiin vuonna 2000.selvennä
R100 oli huomattavasti kehittyneempi piiri kuin aiemmat Rage-sarjan piirit, minkä takia uusi Radeon-nimi otettiin käyttöön.
R100n oli tarkoitus olla DirectX8-yhteensopiva ja siinä oli alkelliset pikselivarjostinsuorittimet, mutta Microsoft päättikin vaatia pikselivarjostimelta hiukan laajempaa käskykantaa kuin mitä R100 tuki joten R100n pikselivarjostinta ei DirectX-rajapinnalla voinut ohjelmoida, ja se unohdettiin vähin äänin ja siten R100 jäi DirectX7-tason piiriksi.
R100 tuki myös Z-puskurin pakkausta, sekä hierarkista Z-puskuria, joiden yhdistelmää ati kutsui HyperZ-nimellä.
R100 näytönohjain käytti DDR muistia jota kortissa oli mallista riippuen 32 - 64 megabittiä.selvennä 64 megabitin mallissa oli myös VIVO (Video In Video Out) mahdollisuus.
Luettelo ensimmäisen sukupolven Radeon-näytönohjaimista

Ensimmäinen Radeon-sukupolvi sisälsi Direct3D 7.0- ja OpenGL 1.0 -yhteensopivan 3D-kiihdytyksen. Näytönohjaimet perustuivat R100-, RV100- ja RV200-piireihin.
ATI Radeon 32 DDR, 32 megatavua näyttömuistia, R100-piiri.
ATI Radeon 64 DDR VIVO, 64 megatavua näyttömuistia sekä video-in/video-out -toiminto, R100-piiri.
ATI Radeon LE, Athlon Micron valmistama huokeampi versio mallista 32, josta osa toiminnoista oli ohjelmallisesti kytketty pois, R100-piiri.
ATI Radeon 7200, 64 megatavua SDR-muistia, R100-piiri.
ATI Radeon VE, myöhemmin ATI Radeon 7000, ATIn oma huokeampi malli, RV100-piiri.
ATI Radeon 7500, ensimmäisen sukupolven viimeinen ja selvästi tehokkain malli, RV200-piiri.
Raoul Bott

Raoul Bott vuonna 1986.
Raoul Bott (24. syyskuuta 1923 – 20. joulukuuta 2005) oli Yhdysvalloissa uransa luonut matemaatikko. Hän syntyi Budapestissa, kasvoi Slovakiassa ja palveli toisessa maailmansodassa Kanadan armeijassa.
Bott opiskeli Montrealin McGill-yliopistossa ja Pittsburghin Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän pääsi opettajaksi Michiganin yliopistoon Ann Arboriin ja toimi vuosina 1959–1999 Harvardin yliopiston professorina. Hän oli Yhdysvaltain kansalainen 1950-luvulta saakka.
Bottille myönnettiin National Medal of Science vuonna 1987 sekä Wolfin palkinto vuonna 2000, ja hän oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen. Hän kuoli keuhkosyöpään Kaliforniassa 82 vuoden ikäisenä.
Tekniikan edistämissäätiö

Tekniikan edistämissäätiö – Stiftelsen för teknikens främjande sr (TES) on säätiö, jonka tarkoituksena on edistää tekniikan kehitystä Suomessa. Säätiö tukee tekniikan kehitykseen liittyvää koulutus- ja tutkimustoimintaa.
Säätiö perustettiin vuonna 1949 Teknillisen korkeakoulun 100-vuotisjuhlaan liittyen. Säätiön perusti 63 teollisuuden ja talouselämän merkittävää yhtiötä ja henkilöä.
Säätiö myöntää stipendejä ja määrärahoja tukien lahjakkaiden teekkareiden opiskelua sekä insinöörien ja arkkitehtien jatkokoulutusta. Se antaa avustuksia tekniikan kehittämiseen ja tekniikan tiedottamiseen. Vuonna 2004 säätiö antoi apurahoja 800 000 euroa.
Hallitus

Vuonna 2017 säätiön hallitukseen kuuluvat edustajat seuraavista organisaatioista
Aalto-yliopisto
Teknologian tutkimuskeskus VTT
Työ- ja elinkeinoministeriö (TEM)
Tekniikan Akateemiset ry (TEK)
Tekniska Föreningen i Finland (TfiF)
Suomen Arkkitehtiliitto (SAFA)
Elinkeinoelämän keskusliitto EK
Metsäteollisuus ry (MT)
Aalto-yliopiston ylioppilaskunta (AYY)
Lisäksi hallitukseen kuuluu enintään kahdeksan lahjoittajien edustajaa.
Erikoisrahastot

Säätiön erikoisrahastot vuonna 2017
Johannes Eichingerin erikoisrahasto
Gasum Oy:n maakaasurahasto
Kyllikki ja Alpo Lipan erikoisrahasto
Mirjam Helena Paloheimon erikoisrahasto
Tesvision erikoisrahasto
Jaakko Pöyryn erikoisrahasto
Aiheesta muualla

Tekniikan edistämissäätiö
Rakko

Rakko voi viitata seuraaviin:
Virtsarakko
Uimarakko
Rakkula
Afta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Quah

| Quah Jorma Kaukonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1972, helmi-toukokuu 1973, toukokuu 1974, Wally Heider Studios, San Francisco
 Julkaistu: 1974
 Tuottaja(t): Jack Casady
 Tyylilaji: folkrock
 Kesto: 38.29
 Levymerkki: Grunt (BFL1-0209)
Jorma Kaukonen muut julkaisut
|   | Quah 1974 | Jorma 1979 |
Quah on amerikansuomalaisen Jorma Kaukosen ensimmäinen soolo-studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974.
Kappaleet > A-puoli

Genesis – 4.19 (säv. Jorma Kaukonen)
I’ll Be All Right – 3.08 (säv. Traditional)
Song for the North Star – 2.52 (säv. Kaukonen)
I’ll Let You Know Before I Leave  – 2.17 (säv. Kaukonen)
Flying Clouds – 4.07 (säv. Kaukonen)
Another Man Done Gone – 2.54 (säv. Vera Hall, Alan Lomax, John A. Lomax, Ruby Pickens Tartt)
Kappaleet > B-puoli

I Am the Light of the World – 3.46 (säv. Gary Davis)
Police Dog Blues – 3.45 (säv. Blind Arthur Blake)
Blue Prelude – 4.05 (säv. Joe Bishop, Gordon Jenkins)
Sweet Hawaiian Sunshine – 2.42 (säv. Tom Hobson)
Hamar Promenade – 4.34 (säv. Kaukonen)
Kappaleet > 2003 CD:n bonuskappaleet

Lord Have Mercy – 3.19 (säv. Kaukonen)
No Mail Today – 4.47 (säv. Blind John Davis)
Midnight in Milpitas – 2.14 (säv. Kaukonen)
Barrier – 4.42 (säv. Kaukonen)
Kokoonpano

Jorma Kaukonen – laulu, akustinen kitara
Tom Hobson – laulu, akustinen kitara
Edward Neff – viulu (kappale: Flying Clouds)
Teressa Adams – sello (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Melinda Ross – sello (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Nancy Ellis – alttoviulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Miriam Dye – alttoviulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Don Ehrlich – alttoviulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Mary Jo Ahlborn – alttoviulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Thomas Heimberg – alttoviulu (kappale: Flying Clouds)
Nathan Rubin – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Thomas Halpin – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Daniel Kobialka – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Carl Pederson – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Eva Karasik – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Anne Kish – viulu (kappaleet: Genesis, Song for the North Star, Flying Clouds)
Mischa Myers – viulu (kappale: Flying Clouds)
Arthur Krehbiel – käyrätorvi (kappale: Flying Clouds)
Gene Tortora – dobro (kappale: Sweet Hawaiian Sunshine)
Arvostelut

Allmusic:
Tervetuloa perheeseen

| Tervetuloa perheeseen> Welcome to the Family |
| --- | --- |
 sarjan alkutunnus
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Mike Sikowitz
Pääosissa:  Mike O’Malley Mary McCormack Justina Machado Ella Rae Peck Joseph Haro Ricardo A. Chavira
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  TV5
Esitetty:  3. lokakuuta 2013 – 17. lokakuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  11
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Old Charlie Productions Sony Pictures Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Tervetuloa perheeseen (engl. Welcome to the Family) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin NBC:llä 3. lokakuuta 2013. Sarja kertoo kulttuurien kohtaamisesta, kun kahdet erilaisista lähtökodista tulevat vanhemmat joutuvat tulemaan toimeen keskenään heidän lastensa mentyä naimisiin.
Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa torstaisin puoliyhdeksän ohjelmapaikalla Puisto-osaston jälkeen.[lähde? ] Sarjaa tuotettiin 11 jaksoa, mutta niistä vain kolme ehdittiin esittää ennen kuin NBC tiedotti sarjan hyllyttämisestä alhaisten katsojalukujen vuoksi. Suomessa sarjan esitys aloitettiin TV5:llä 6. kesäkuuta 2014, ja kanava esitti kaikki 11 jaksoa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mike O’Malley  | … |  Daniel ”Dan” Yoder, Mollyn isä   |
|  Mary McCormack  | … |  Caroline Yoder, Mollyn äiti   |
|  Ella Rae Peck  | … |  Molly Yoder   |
|  Joseph Haro  | … |  Junior Hernandez   |
|  Ricardo Antonio Chavira  | … |  Miguel Hernandez, Juniorin isä   |
|  Justina Machado  | … |  Lisette Hernandez, Juniorin äiti   |
|  Fabrizio Zacharee Guido  | … |  Demetrio Hernandez   |
Aiheesta muualla

TV5:n kotisivut sarjalle
Sarjan kotisivut (englanniksi)
Tervetuloa perheeseen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tero Liimatainen

| Tero Liimatainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. joulukuuta 1995 (ikä 28)
Jääpallon pelaaja
Lempinimi:  78 kg
Pituus:  178 cm
Seura:   Hammarby
Pelipaikka:  Keskikenttä/hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2013:  Veiterä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2022 |  Veiterä |  |  |
| 2022–2024 |  Frillesås BK |  |  |
| 2024– |  Hammarby |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. huhtikuuta 2024.
Tero Liimatainen (s. 17. joulukuuta 1995) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Elitserienissä pelaavaa Hammarby IF:ää. Pelipaikaltaan Liimatainen on keskikentän ja hyökkäyksen pelaaja.
Liimatainen aloitti Bandyliigauransa kaudella 2013–2014.
Tero Liimatainen on pelannut myös kaukalopalloa Lauritsalan Visan joukkueessa. Hänet on valittu kaksi kertaa, 2016 ja 2017, TUL:n parhaaksi kaukalopalloilijaksi,
Kevään 2022 Suomen mestaruuden jälkeen Liimatainen siirtyi Ruotsin Elitserienin Frillesås BK:hon. Molemmilla kausillaan Frillesås BK:ssa Liimatainen oli joukkueensa paras pistemies.
Kahden Frillesås BK:ssa vietetyn kauden jälkeen Liimatainen siirtyi Hammarbyhyn.
Saavutukset

Maajoukkueessa
MM-hopea: 2023
Seurajoukkueissa
Suomen mestaruus: 2017, 2018, 2022 (Veiterä)
SM-hopea: 2019, 2021 (Veiterä)
Henkilökohtaisesti
Bandyliigan All Stars -pelaaja: 2017–2018, 2018–2019
Bandyliigan kuukauden pelaaja: Helmikuu 2019
Rakkolanjoen kaakelitehdas

Rakkolanjoen kaakelitehdas
Rakkolanjoen kaakelitehdas Oy oli Rakkolanjoella vuosina 1877–1930 toiminut kaakelitehdas. Tehtaan tuotantoa oli kaakeliuunit, taloustavarat ja koriste-esineet. Tehtaan valmistamat kaakeliuunit olivat suunnittelultaan korkeatasoisia ja sen takia hyvinkin suosittuja niin Suomessa kuin Venäjälläkin. Rakkolanjoen kaakelitehdas oli toinen Rakkolanjoen kahdesta teollisuuslaitoksesta. Tehdas perustettiin vuonna 1877. Yhtiön toiminta loppui vuonna 1930 taloudellisiin vaikeuksiin. Tehtaan tiloissa jatkoi sotien välissä Karjalan Puuteollisuus Oy. Nykyään kaakelitehtaan suuresta kolmikerroksisesta päärakennuksesta on jäljellä enää vähäinen tiilikasa. Parhaimmillaan tehdas työllisti toistasataa työntekijää.
Tacere

Tacere oli suomalainen vuonna 2002 perustettu melodista, sinfonista metallia soittava yhtye. Taceren musiikissa on elementtejä eri metallimusiikin tyylilajeista. Yhtyettä on rinnastettu eri medioissa muun muassa Therioniin, Nightwishiin, Dream Theateriin, Sonata Arcticaan, Within Temptation, Lacuna Coiliin ja Sentencediin. Taceren jäsenet ovat kotoisin pääkaupunkiseudulta.
Jäsenet

Karri Knuuttila – laulu, kitara, basso
Taija Riihimäki
Veli-Matti Kananen
Jäsenet > Konserttikokoonpanossa lisäksi

Pekka Pyrhönen – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Esa Sokajärvi - kitara
Pekka Jokinen - basso
Janne Salminen – kosketinsoittimet
Seppo Nummela – kitara (live)
Helena Haaparanta – laulu
Jarno Vanhanen – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Beautiful Darkness (2007)
At World's End (2012)
Diskografia > EP:t

A Voice in the Dark (2006)
Diskografia > Singlet

I Devour (2006)
Diskografia > Demot

Eras Reveries (ep) (2005)
Emoción Muerte (2004)
Into Your Dreams 2004 (promo) (2004)
The Legend of Gévaudan (ep) (2004)
Glacial Night  (2003)
Into Your Dreams (2002)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Tacere Meteli.netissä
René Boutet

René Boutet (s. 16. lokakuuta 1963 Québec City) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän opiskeli vuosina 1983–1984 Québecin musiikkikonservatoriossa ja sitten vuoteen 1990 saakka Louise Andrén johdolla Lavalin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1986 Canadian Music Competitions -finaalin. Hän aloitti säännöllisen esiintymisen vuonna 1985. Hän on Pierre Boutet'n poika ja Benoît Boutet'n veli.
Talvinen rinne

Talvinen rinne on puupiirtäjänä ja kirjankuvittajana tunnetuksi tulleen Kalle Carlstedtin vanhin Ateneumin taidemuseon hallussa oleva puupiirros, 24,9×29,3 cm.  Talvinen rinne on vuodelta 1932 ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Talvinen rinne -puupiirros kuvaa kaukana olevia maalaistaloja ja pilviä niiden takana seesteisesti ruskealla, kellertävällä ja vaalealla vihertävän harmaalla värillä. Etualalla näkyy muutama heinänkorsi lumivaipan keskeltä. Kalle Carlstedt kirjasi työhön vasempaan alalaitaan signeerauksensa kuin oranssiin kangaspalaan valkoisin kirjaimin KC.
Sähköisen äänestyksen kokeilu kunnallisvaaleissa 2008

Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa kokeiltiin sähköistä äänestystä Kauniaisissa, Vihdissä ja Karkkilassa. Äänestäjille tarjottiin vaihtoehdoiksi joko perinteistä tai sähköistä äänestystä. Sähköinen äänestys oli mahdollista näiden kolmen kunnan ennakkoäänestyspisteissä sekä vaalipaikoilla varsinaisena vaalipäivänä.
Eduskunta päätti sähköisestä äänestämisestä lailla. Laki oli voimassa vain vuoden 2008 loppuun, ja tarkoitus on rajatun kokeilun jälkeen selvittää mahdollista jatkokehitystä. Perusteluina sähköisen äänestyksen käyttöönotolle pidettiin sen nopeutta, varmuutta ja viranomaisten työmäärän pienentymistä. Äänestäjät ottivat sähköisen äänestämisen positiivisesti vastaan.
Pian vaalien jälkeen selvisi, että 232 ääntä oli jäänyt rekisteröimättä. Vaalien järjestäjän eli oikeusministeriön kanta oli se, että äänestäjät olivat tehneet virheen käyttäessään äänestyskoneita. Joukko huolestuneita äänestäjiä piti ongelmia kuitenkin vakavampina, mikä johti valitukseen ensin Helsingin hallinto-oikeudelle ja myöhemmin korkeimmalle hallinto-oikeudelle (KHO). Huhtikuussa 2009 KHO antoi päätöksen, jonka mukaan kyseisten kuntien vaalit on uusittava. Tätä ennen kokeilu oli jo keskeytetty, ministeriö julkaissut varsin kriittisen sisäisen tarkastusraportin, ja ministeri Tuija Brax oli julkisuudessa todennut, että mikäli sähköistä äänestystä kokeillaan jatkossa, tulee avointa lähdekoodia ja paperitositteisiin perustuvaa varmennusta harkita.
Tavoitteet

Sähköisen äänestämisen yleisinä tavoitteina pidetään nopeaa ääntenlaskentaa, virheiden (mm. epäselvät numerot äänestyslipukkeessa) eliminointia, ja työn säästämistä ääntenlaskennan aikana. Lisäksi tietyt sähköisen äänestyksen muodot voisivat mahdollistaa äänestyksen paikasta riippumatta, tai tarjota laajemman valikoiman äänestettäviä asioita kuin mitä on käytännöllistä perinteisessä äänestysmenetelmässä. Sähköistä äänestämistä yleisesti on käsitelty laajemmin sitä koskevassa artikkelissa.
Sähköisen äänestämisen edut riippuvat kuitenkin paljon siitä minkä tyyppisissä vaaleissa niitä sovelletaan. Suomalaisten vaalien yksinkertaisuuden vuoksi esimerkiksi tulokset tulevat kuitenkin kohtalaisen nopeasti myös perinteisellä menetelmällä.
Toteutus

Sähköisen äänestyksen hankkeesta vastasi oikeusministeriö ja itse järjestelmän toimitti Tieto. Kokeilukunniksi valittiin kolme pienehköä kuntaa.
Toteutus > Auditointi

Turun yliopiston matematiikan laitos auditoi kunnallisvaaleissa kokeiltavan äänestysjärjestelmän eli tutki sitä eri tavoin. Kansanedustaja Jyrki Kasvi oli mukana koeäänestyksissä muttei lähdekoodin tarkastelussa, joka olisi vaatinut vaitiolositoumusta järjestelmän kehittäneen yrityksen liikesalaisuuden takia. Kesäkuussa 2008 valmistuneen auditointiraportin mukaan sähköisen äänestyksen kokeilu oli toteutettavissa kaavaillulta pohjalta ja hankkeen suurin haaste oli valvonnan toimivuuden varmistaminen. Kokeilu olisi turvallisella pohjalla edellyttäen, että kaikki toimijat noudattavat annettuja pelisääntöjä. Raportti kehotti muun muassa piilottamaan äänestyskortin PIN-koodin paremmin, jotta vilpillinen äänestäjä ei voisi kopioida korttia, ja totesi että kriittisissä kohdissa edellytetään moninkertaista valvontaa. Henkilö, jolla on hallussaan kopio sähköisestä vaaliuurnasta sekä sen avaamiseen tarvittava avain, pystyy selvittämään miten jokainen sähköiseen vaaliin osallistunut on äänestänyt.
Auditointityöryhmällä ei ollut tutkittavanaan lopullista versiota äänestyskoneen käyttöjärjestelmälevystä. Auditointiryhmä tarkasti vain varsinaisen äänestysjärjestelmäkoodin kriittisiksi katsomansa kohdat. Suurin osa vaalijärjestelmässä toimivasta ohjelmakoodista (esimerkiksi käyttöjärjestelmä ja laiteajurit) jäi auditoinnin ulkopuolelle. Koko koodin tarkastaminen huolella olisi auditointiryhmän mukaan vienyt useita henkilötyövuosia. Auditointiryhmä ei myöskään selvittänyt miten hankkeesta huolehtivaa yritystä oli tarkoitus valvoa.
Vaikka järjestelmä toiminee Suomessa, sen käyttö herättäisi joissakin maissa suurta epäluuloa tulosten luotettavuudesta. Pieni ryhmä sopivissa tehtävissä toimivia henkilöitä pystyisi järjestelmän avulla muuttamaan vaalituloksen haluamakseen, käytännössä ilman kiinnijäämisen riskiä.
Kunnallisvaalien äänestysongelmat

Kadonneiden äänien määrä oli yhteensä 232: Karkkilassa 49, Kauniaisissa 61 ja Vihdissä 122 äänestyskoneella annettua ääntä jäi kirjautumatta. Tämä vastaa noin kahden prosentin virhemäärää. Kunnallisvaaleissa koko maassa hylättiin 16 281 ääntä (0,6 %). Kunnallisvaalit ratkeavat äänestäjien pienen määrän vuoksi yleensä hyvin pienillä äänten eroilla. Niin kävi myös kokeilukunnissa. Esimerkiksi Kauniaisissa Kokoomuksen Pekka Kuvaja ja Tarja Kotkavuo saivat saman äänimäärän, 51 ääntä. Heistä ensin mainittu valittiin valtuustoon arvalla. Samoin Vihdissä Perussuomalaisten ehdokas Pasi Salolainen (162 ääntä) jäi varavaltuutetuksi ja saman puolueen Markku Alroth (myös 162 ääntä) pääsi valtuutetuksi. Karkkilassa taas joidenkin valittujen ja hävinneiden ehdokkaiden väliset äänierot olivat muutamia ääniä.
Kuntien keskusvaalilautakunnat ovat vastustaneet vaalien uusimista siksi, että hukkuneiden äänien määrä ei olisi ollut riittävä muuttamaan puolueiden paikkajakoja. Valtuustoon valittuihin henkilöihin virhe on kuitenkin vaikuttanut hyvin todennäköisesti.
Kunnallisvaalien äänestysongelmat > Ongelmien syyt

Varmaa tietoa siitä, mikä johti hukkuneisiin ääniin, ei ole olemassa. Äänien hukkuminen on saattanut johtua äänestysjärjestelmän käyttöliittymän ongelmista, äänten laskennan virheistä, äänestäjien osaamattomuudesta tai puutteellisesta ohjauksesta, äänestäjien keskeyttämistä äänestystapahtumista tai jostain toistaiseksi tuntemattomasta syystä. Järjestelmän tunnetun toiminnan, äänestäjien kokemuksien ja selvityksien perusteella on kuitenkin rakentunut kuva siitä, mitä todennäköisesti tapahtui.
Parhaiten tunnettu syy liittyi äänestysjärjestelmän käyttöliittymään. Käyttöliittymä vaati äänestäjää ensin vahvistamaan syötetyn numeron OK-näppäimen painalluksella, ja tämän jälkeen vielä vahvistamaan äänestyksen lopullisesti painamalla OK:ta uudelleen. Mikäli äänestäjä veti tunnistuskorttinsa ulos ennen lopullista vahvistusta, ääni ei rekisteröitynyt.
Järjestelmässä oli myös muita ongelmia:
Äänestyskoneet saattoivat jumittua kesken äänestyksen. Tämä on saattanut johtaa äänestäjiä harhaan, ja yhdessä yllä mainitun käyttöliittymän ominaisuuden kanssa äänestäjän äänen menetykseen.
Äänestyskoneiden havaittiin myös kaatuneen äänestysprosessin aikana.
Äänestäjille postitetun äänioikeuskortin takakannessa annetut ohjeet kehottivat painamaan OK:ta vain kerran. Muut ohjeet, muun muassa kortin sisäosassa olleet, olivat täydellisempiä.
Korkeimman hallinto-oikeuden päätös pitää kokonaiskuvaa vaalijärjestelystä tärkeänä. Koneiden ongelmat, puutteelliset ohjeet ja puuttuvien äänien suuri määrä yhdessä huomioon ottaen "virheellisyydet ovat ilmeisesti saattaneet vaikuttaa vaalien tulokseen".
Kunnallisvaalien äänestysongelmat > Ongelmien alkusyyt

Yllä mainitut ongelmat ovat kuitenkin yksittäisiä virheitä. Alkusyitä näille ovat mm. kehitysprosessin, arkkitehtuurin, ja tavoitteiden ongelmat:
Käyttöliittymän suunnittelu epäonnistui, sillä siinä ei otettu huomioon mahdollisia väärinkäsityksiä tai tietokoneisiin tottumattomia äänestäjiä. Käyttöliittymän kriittinen arviointi jätettiin tekemättä.
Järjestelmän testaus oli puutteellinen.. Koekäyttäjäryhmä koostui varsin kokeneista vaalien ja tietokoneiden käytön asiantuntijoista, jotka todennäköisesti eivät kohtaisi samantyyppisiä ongelmia kuin monet äänestäjät. Lisäksi testeissä havaitut ongelmat, mm. yllä mainittu käyttöliittymän ominaisuus, jätettiin tuntemattomasta syystä korjaamatta.
Ulkopuoliset asiantuntijat eivät päässeet tarkastamaan äänestysjärjestelmää.
Järjestelmän arkkitehtuuri oli ns. musta laatikko, eli sen tekemiin laskelmiin täytyy luottaa eikä ole mitään keinoa varmentaa jälkikäteen tai ulkopuolelta, että ääntenlaskenta on todella suoritettu oikein. Perinteinen äänestysmenetelmä taas mahdollistaa laajan valvonnan, esimerkiksi kansalaisaktiivit voivat seurata ääntenlaskentaa.
Paperivarmenteita ei käytetty.
Kunnallisvaalien äänestysongelmat > Ministeriön sisäinen tarkastus

Marraskuussa 2008 oikeusministeriö päätti suorittaa erityistarkastuksen sähköisen vaalijärjestelmän ongelmien syistä. Tarkastusraportti paljasti useita ongelmia järjestelmän kehityshankkeessa. Näitä olivat mm. käyttöliittymäsuunnittelun puutteet, testauksen puutteet, havaittujen virheiden korjaamatta jättäminen, ja hallinnolliset ongelmat organisaatiossa.
Kunnallisvaalien äänestysongelmat > Muita teorioita ongelmien syistä

Kauniaisten ja Karkkilan keskusvaalilautakunnat esitti vastauksessaan Helsingin hallinto-oikeudelle, että on mahdotonta tietää, mistä syystä äänestys on joidenkin äänestäjien kohdalla keskeytynyt. Keskusvaalilautakunnat esittivät vaihtoehtoisen teorian ongelmien syistä: "On jopa mahdollista, että äänestäjä on keskeyttänyt äänestyksen tarkoituksellisesti tavoitteenaan pyrkiä osoittamaan äänestysjärjestelmä epäluotettavaksi." Äänestäjien tahallisesta väärinkäytöksestä ei kuitenkaan ole esitetty mitään todisteita. Sen sijaan koneiden virheellisestä toiminnasta, huonosta testauksesta, ja käyttöliittymän väärinymmärryksistä on runsaasti todisteita.
Valitukset

Äänestyksen poikkeuksellisen virheprosentin selvittyä joukko äänestäjiä ja ehdokkaita ryhtyi selvittämään mahdollisuutta valittaa vaaleista. Kauniaisten keskusvaalilautakunnalle jätetty valitus pyysi, ettei vaalien tulosta vahvistettaisi. Tämä valitus hylättiin.
Tämän jälkeen Helsingin hallinto-oikeudelle jätettiin useampi valitus. Yhden valituksen jättäjänä toimi ryhmä äänestäjiä ja ehdokkaita kaikista kolmesta kokeilukunnasta. Valittajia avusti EFFI ry aktiiveineen sekä Mikko Välimäki lakiasiantoimisto Turre Legalista. Helsingin hallinto-oikeus hylkäsi kaikki valitukset.
Valittajat veivät asian kuitenkin korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka päätti, että vaalit on uusittava kokeilukunnissa.
Uusi vaali järjestettiin sunnuntaina 6. syyskuuta 2009. Uusintavaaleissa käytettiin perinteistä äänestysmenetelmää.