stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brazzaville
Väestö

Brazzavillen väestö on kasvanut nopeasti korkean syntyvyyden ja voimakkaan maaseudulta kaupunkiin suuntautuneen muuttoliikkeen takia.
1955: 233 000
1965: 272 000
1975: 318 000
1985: 617 000
1995: 1 005 000
2005: 1 174 000
Brazzaville on monikielinen kaupunki. Yleisillä paikoilla, kuten toreilla ja kaupoissa, osataan kitubaa ja lingalaa. Kaupunginosat jakaantuvat kielten mukaan. Eteläiset kaupunginosat Makelekele ja Bacongo ovat kongojen asuttamia, ja niissä puhutaan kongon kielen murretta nimeltä kilaadi. Keskiset kaupunginosat Mfilou, Poto-Poto ja Moungali ovat kituban kielen valta-aluetta. Pohjoisissa kaupunginosissa, Ouenzéssa ja Talangaissa, puhutaan lingalaa.
Talous

Brazzavillessa on tekstiiliteollisuutta, se on rautatie- ja lentoliikenteen keskus ja siellä sijaitsee myös vuonna 1959 perustettu ranskankielinen yliopisto.
Brazzavillessa on useita laiva- ja venesatamia Kongojoella, rautatieyhteys Pointe-Noireen sekä kansainvälinen Maya-Mayan kansainvälinen lentoasema.
Kuvagalleria

Pierre Savorgnan de Brazzan mausoleumi.
Silta Brazzavillessa.
Maya-Mayan kansainvälinen lentoasema.
Ystävyyskaupungit

Brazzavillen ystävyyskaupunkeja ovat
Dresden, Saksa
Reims, Ranska
Weihai, Kiina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brazzaville Wikimedia Commonsissa
Kongon tasavallan alueet
Bouenza
Brazzaville
Cuvette
Cuvette Ouest
Kouilou
Lekumu
Likouala
Niari
Plateaux
Pool
Sangha
Kinshasa ja Brazzaville satelliittikuvassa.
HTTPS
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RFC 2818, Technical specification of HTTP over TLS (englanniksi)
Hakadalin kirkko

| Hakadalin kirkko Hakadal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Nittedal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1610
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  180
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hakadalin kirkko (norj. Hakadal kirke) on Nittedalin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1610.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakadalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Grigore Alexandrescu

Grigore Alexandrescu
Grigore Alexandrescu (22. helmikuuta 1810 Târgoviște, Dâmbovița, Valakia – 25. marraskuuta 1885 Bukarest, Romania) oli romanialainen runoilija ja kääntäjä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gory Gopéla

| Gory Gopéla |
| --- | --- |
 Gory Gopéla
 Koordinaatit: 14°37′4″N, 11°20′9″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kayesin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  330,3 km²
Väkiluku (2009):  7 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gory Gopéla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Kayesista koilliseen. Kunnassa on 7 900 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Gory Gopélan kunnan pinta-ala on 330,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Koussanén, idässä Séro Diamanoun ja Gouméran, etelässä Khouloumin ja lännessä Bangassin kuntiin.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, bambaroita, fulbeja ja maureja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Gortšakov

Gortšakov, Gortšakova on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aleksandr Gortšakov (1798–1883), venäläinen poliitikko, ulkoministeri
Galina Gortšakova (s. 1961), venäläinen oopperalaulaja
Jelena Gortšakova (1933–2002), neuvostoliittolainen keihäänheittäjä
Mihail Gortšakov (1793–1861), venäläinen kenraali
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Camel (albumi)

| Camel Camel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Morgan Studios, 1972
 Julkaistu: helmikuu 1973
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Dave Williams
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 39.17
 Levy-yhtiö: MCA Records
Listasijoitukset
 Ei tunnettuja listasijoituksia.
Camelin muut julkaisut
|   | Camel 1973 | Mirage 1974 |
Camel on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1973. Albumia myytiin yhtyeen kotimaassa Britanniassa ensimmäisen vuoden aikana noin 5 000 kappaletta, mikä oli yhtyeelle kohtuullinen aloitus, vaikka listalle albumi ei noussutkaan. Albumi jäi samalla ainoaksi MCA Recordsin julkaisemaksi Camel-levyksi.
Albumi sisältää Camelin klassikoiksi laskettavat kappaleet ”Slow Yourself Down” ja ”Never Let Go”. ”Never Let Go” julkaistiin myös singlenä.
Äänitykset

Levy äänitettiin Pohjois-Lontoossa Morgan-studioilla, ja sessiot venyivät odotettua pidemmiksi, sillä yhtyeellä ja sen nuorella tuottajalla Dave Williamsilla ei ollut juurikaan aiempaa kokemusta studiotyöskentelystä. Kun levyä oli äänitetty vajaat kaksi viikkoa, tuli Williams siihen tulokseen, että yhtye tarvitsi laulusolistin. Kolme päivää kestäneiden ja turhaksi osoittautuneiden koe-esiintymisten jälkeen päätettiin, että yhtye vastaa lauluosuuksista itse. Äänityksiä viivytti myös tiukka konserttiaikataulu, johon sisältyi muun muassa kiertue Barclay James Harvestin lämmittelijänä marraskuusta joulukuuhun 1972.
Julkaisu ja vastaanotto

Camel ilmestyi MCA Recordsin julkaisemana helmikuussa 1973. Albumin kappaleista ovat kuitenkin muodostuneet klassikoiksi etenkin raidat ”Slow Yourself Down” sekä ”Never Let Go”, joka ilmestyi myös editoituna versiona singlenä B-puolenaan toinen albumin kappale ”Curiosity”. Erityisesti ”Never Let Go” muodostui suosituksi konserttikappaleeksi hyvin pitkäksi aikaa. Kappale tunnetaan kitara- ja mellotron-sooloistaan. Muita merkittäviä raitoja ovat ”Mystic Queen” sekä rytmikäs ”Arubaluba”.
Vaikka albumi myi ensimmäisen vuoden aikana kohtalaiset 5 000 kappaletta, ei MCA halunnut julkaista enempää Camelin materiaalia. Niinpä yhtyeen manageri siirsi Camelin omaan Gama Recordsiinsa, ja Decca Recordsin kanssa solmitun pitkäaikaisen sopimuksen myötä yhtyeen seuraavan albumin, Mirage (1974), julkaisi Deccan alamerkki Deram Records.
Kappaleet

A-puoli
Slow Yourself Down – 4.46 (säv. Andrew Latimer, Andy Ward)
Mystic Queen – 5.36 (säv. Peter Bardens)
Six Ate – 6.01 (säv. Latimer)
Separation – 3.54 (säv. Latimer)
B-puoli
Never Let Go – 6.21 (säv. Latimer)
Curiosity – 5.51 (säv. Bardens)
Arubaluba – 6.24 (säv. Bardens)
Kappaleet > Vuoden 2002 remasteroidun version bonuskappaleet

Never Let Go – 3.36 (singleversio, ennenjulkaisematon CD:llä, säv. Latimer)
Homage to the God of Light – 19.01 (ennenjulkaisematon live, säv. Bardens)
Kokoonpano

Andrew Latimer – kitara, laulu kappaleissa ”Slow Yourself Down” ja ”Separation”
Peter Bardens – urut, mellotron, piano, VC53 syntetisaattori, laulu kappaleessa ”Never Let Go”
Doug Ferguson – bassokitara, laulu kappaleissa ”Mystic Queen” ja ”Curiosity”
Andy Ward – rummut ja lyömäsoittimet
Arvostelut

Allmusic () linkki
HMS Albuera

| HMS Albuera |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  16. syyskuuta 1943
Laskettu vesille:  28. elokuuta 1945
Palveluskäyttöön:  ei
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 315 t (standardi) 3 290 t (max)
Pituus:  116 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,27 m
Syväys:  3,89 m (standardi) 4,7 m (max)
Koneteho:  50 000 hv (37 MW)
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  247 (rauhan aikana) 308 (sodan aikana)
Aseistus
Aseistus:  Suunniteltu: 4 x QF 4,5" Mk III 1 x 4" tykki 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Albuera oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1943 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 16. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1945. se ei valmistunut, vaan tilaus peruutettiin 15. lokakuuta 1945.
Gory

| Gory |
| --- | --- |
 Gory
 Koordinaatit: 15°6′32″N, 10°45′29″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Yélimanén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  724,9 km²
Väkiluku (2009):  12 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gory on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Yélimanésta länteen. Kunnassa on 12 600 ja kylässä 7 300 asukasta (vuonna 2009).
Goryn kunnan pinta-ala on 724,9 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yélimanen piirin Kremisin ja Guidimen, etelässä Tringan ja lännessä Diafounou Goryn kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Kunnan keskellä sijaitsee Toyan kunta.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kyliä ympäröivät kukkulat. Kasvillisuus on pensassavannia. Tärkein vesistö on sadekauden jälkeen kuivuva Kolimbinén sivujoki Térékolé.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on maureja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Goryn kautta kulkee Nioron, Yélimanén ja Kayesin välinen maantie RN23. Väestön pääelinkeinot ovat omavaraistalouteen perustuva maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan pullokurpitsaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Suuri osa väestöstä on muuttanut Ranskaan ja muihin maihin. Siirtolaiset auttavat perheitään ja rahoittavat kehityshankkeita.
Kunnassa on viisi alakoulua, kaksi koraanikoulua ja yläkoulu. Goryssa ja Biladjimissa on kunnalliset terveyskeskukset.
Gunnar Adolfsson

Gunnar Adolfsson vuonna 1955.
Gunnar Adolfsson (21. elokuuta 1906 Almundsryd, Ruotsi – 1983) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja valtiopäiväedustaja (kommunisti).
Adolfsson on tuotannossaan kuvannut smålantilaista syrjäseutujen kansanelämää ja työväkeä, ja erityisesti romaanisarja Träskoland, Fattigmans tröja, Stolpar med röd ring ja Nattens spälmän hän luo kaaren 1900-luvun alusta 1980-luvulle. Hän on kuvannut myös Ruotsin vanhempaa historia teoksessaan Född i våra dalar. Omaelämäkerrallisia teoksia ovat Människobukett, Virvelvind ja Timglaset sand.
Kirjailija Eva Adolfsson on hänen tyttärensä.
Teokset

| --- | --- |
 Arbetets barn, 1928  Nu vill vi leva..., 1939  Fattigvård eller social trygghet?, 1947  Kommunistisk riksdagspolitik, 1948  Väntande land, 1949  Trappan, 1955  Träskoland, 1964  Fattigmans tröja, 1965  Vidjeringen, 1968  Född i våra dalar, 1970 :  Vägar vida, 1971  Ansikten mot vinden, 1973  Mäster Påvels hytta, 1974  En slant för ditt hår, 1975  Levnad, 1976  Berättelse om sju kvinnor, 1977  Världar i möte, 1978  Skuggorna vid myren, 1979  Liv och dikt i mitt Småland, 1983  Berättelser från byar, 1984
Hakahapero

| Hakahapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  velenovskyi
Kaksiosainen nimi
 Russula velenovskyi  Melzer & Zvára 
 Hakahaperon levinneisyysalue
Katso myös
   Hakahapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hakahapero (Russula velenovskyi) on kupera, laakealakkinen punainen haperolaji. Sen heltat ovat kermanvalkoiset ja joskus punertavat. Jalka on valkea tai hieman punertava. Malto on valkeaa ja maku on mieto. Hakahapero on syötävä, ja se kasvaa lehtimetsissä usein koivujen seurassa. Se on Suomessa melko yleinen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hakahapero (Russula velenovskyi)
UniProt: Taxonomy - Russula velenovskyi (englanniksi)
Gunnar Idestam

Frans Gunnar Idestam (28. elokuuta 1870 Hämeenlinna − 23. heinäkuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Idestamin vanhemmat olivat lääninsihteeri Josef Frans Oskar Idestam (1828−1908) ja Selma Sofia Utter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Hämeenlinnan lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1896. Idestam sai varatuomarin arvon 1899.
Idestam oli Turun hovioikeudessa kirjaajana vuodesta 1910, notaarina vuodesta 1911, viskaalina 1917, asessorina vuodesta 1917 sekä hovioikeudenneuvoksena 1927–1929 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1929–1940.
Gunnar Idestamin veli oli oikeusneuvos, valtiopäivämies Eugen Idestam.
Gösta Nordenswan

Gustaf Magnus (Gösta) Nordenswan (27. marraskuuta 1886 Kuopio – 27. syyskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen sähköinsinööri, joka oli Etelä-Suomen Voimaosakeyhtiön toimitusjohtaja 1918–1937 ja Nokia Oy:n toimitusjohtaja 1929–1958. Hänestä tuli vuorineuvos vuonna 1948.
Nordensvanin vanhemmat olivat Kuopion lennätinaseman päällikkö, hovineuvos Karl Magnus Nordensvan (1850–1903) ja Mathilda Robertina Åberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Kuopion yksityislyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Mittweidan Technikumissa Saksissa Saksassa 1907. Nordensvan teki opintomatkoja Norjaan ja Ruotsiin tutustuen maiden vesivoimalaitoksiin ja voimansiirtoon.
Nordensvan työskenteli Yhdysvalloissa 1908–1913 ja hän oli Helsingin kaupungin sähkölaitoksen palveluksessa ylimääräisenä insinöörinä, osastopäällikkönä ja johtajan apulaisena 1913–1917. Hänestä tuli 1918 Etelä-Suomen Voima Oy:n, 1929 Nokia Oy:n ja vuonna 1934 Länsi-Suomen Voima Oy:n ja Kolsi Oy:n toimitusjohtaja.
Nordensvan oli Suomen Sähköinsinööriliiton puheenjohtajana ja Suomen Sähkölaitosyhdistyksen varapuheenjohtajana vuodesta 1926 alkaen sekä Suomen Vesivoimayhdistyksen varapuheenjohtajana vuodesta 1929 lähtien. Hän toimi Suomen valtuuskunnan puheenjohtajana Kööpenhamlnassa 1920. Göteborgissa 1923 ja Oslossa 1926 pidetyissä pohjoismaisissa sähköteknikkokokouksissa.
Gösta Nordensvan oli naimisissa vuodesta 1910 Anna Elvira Schmidtin kanssa.
Hagalundin kartano

Hagalundin kartano (ruots. Hagalund gård) on kartano Espoossa Tapiolan ja Otaniemen alueella. Sen ovat omistaneet von Wrightit, von Numersit, Sinebrychoffit ja Grahnit.
Kartanon historia alkaa 1540-luvulta. Päärakennus on 1800-luvun alkupuolelta, sen on rakennuttanut Carl Johan von Numers. Vuodesta 1857 kartanon omisti Pavel Sinebrychoff. 1920-luvulla se siirtyi hänen poikansa Paul Sinebrychoffin lesken Fanny Sinebrychoffin veljenpojalle Arne Grahnille. 1950-luvulla kartanon laajat maat muutettiin asuinalueeksi, johon tehtiin Tapiola ja osa Otaniemestä.
Kartanon rakennuksista on jäljellä päärakennus ja kolme vanhaa asuin- ja talousrakennusta Otaniemessä Aalto-yliopiston kampusalueen yhteydessä. Kartanon talleilla toimii Tapiolan ratsastuskoulu.
Hagalundin kartanon historia liittyy myös Otnäsin kartanon historiaan.
Haga (Samnanger)

| Haga |
| --- | --- |

 Haga
 Koordinaatit: 60°23′06″N, 5°46′01″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Samnanger
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  1 066
 – Väestötiheys:  1 184,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haga on taajama Samnangerin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 066 vuonna 2023.
Grobda

| Grobda |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Namco
Julkaisija:  Namco
Suunnittelija:  Masanobu Endō
Julkaistu:  1984
Lajityyppi:  shoot ’em up
Alusta:  Kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Grobda  on Namcon vuonna 1984 julkaisema kolikkopeli, joka oli genreltään räiskintäpeli. Pelissä ohjataan eponyymistä Grobda. Pelissä liikutaan panssarivaunulla ja tarkoituksena on joka kentässä tuhota kaikki viholliset. Pelissä on mahdollisuus myös käyttää suojakilpeä hetken ajan. Pelaajan ollessa lähellä tuhoutuvaa vihollista myös pelaaja tuhoutuu.Peliä ohjataan kahdeksansuuntaisella joystikilla ja kahdella näppäimellä. Peli käyttää kahta 6809 mikroprosessoria.
Aiheesta muualla

https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=8015
Gunnar Henriksson

Gunnar Vilhelm Henriksson (22. elokuuta 1905 Helsinki – 13. helmikuuta 1974 Tuusula) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustaja ja päätoimittaja.
Henrikssonin vanhemmat olivat sekatyömies August Vilhelm Henriksson ja Maria Vilhelmina Klinga. Hän kävi keskikoulun ja kauppakoulun. Henriksson aloitti työelämässä juoksupoikana 1916–1919 ja hän oli sitten Helsingin kaupungin kaasulaitoksen palveluksessa ensin konttoriapulaisena 1920–1937 ja sitten varastonhoitajana 1937–1941.
Henriksson oli Arbetarbladet-lehden päätoimittaja 1941–1944 ja 1947–1948 sekä lehden toinen toimittaja 1944–1947. Myöhemmin hän toimi Arbetarbladet-Svenska Demokraten -lehden päätoimittajana 1949–1958 ja Svenska Demokraten -lehden päätoimittajana 1958–1963. Henriksson oli myös Suomen ruotsalaisen työväenliiton sihteeri 1940–1948.
Henriksson oli kansanedustaja vuosina 1948–1966 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän toimi eduskuntaryhmänsä puheenjohtajana ja hän oli eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja 1958. Lisäksi Henriksson oli Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtaja ja Parlamenttienvälisen liiton (IPU) Suomen ryhmän johtokunnan puheenjohtaja. Hän oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1950 ja 1956 sekä toimi myös Espoon kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Helsingin kaupunginvaltuutettuna.
Henriksson oli muun muassa Vuokralaisten keskusliiton ja SAK:n ruotsalaisen sihteeristön puheenjohtaja sekä ruotsalaisen työväenliiton ja sosialidemokraattisen sanomalehtimiesliiton varapuheenjohtaja.
Gunnar Henriksson oli naimisissa vuodesta 1940 Marja-Terttu Tellervo Taipaleenmäen kanssa.
HTML-värit

HTML-värit ovat värejä, joita käytetään internet-sivuilla, sekä kyseisten värien kuvailemiseen ja luokitteluun käytettyjä keinoja. HTML:ssä  värejä voi merkata valmiiksi nimetyillä väreillä, joita on kaiken kaikkiaan yhteensä 140 kappaletta.  Värejä voi myös antaa RGB, HEX, HSL, RGBA sekä HSLA muodossa. Näistä RGB ja HEX värejä tuetaan ainakin kaikilla selaimilla. Väreillä voi värjätä muun muassa HTML elementtien taustoja, reunoja ja tekstiä. Verkkosivut käyttävät HTML värejä hyödykseen, sillä tiettyjen värien on todettu saavan aikaan tiettyjä tuntemuksia.
Värien HEX-koodit

Useasti HTML:ssä värit kirjoitetaan HEX koodien muodossa. HTML värien HEX koodit muodostuvat 6 merkkisestä RGB yhdistelmästä, jonka eteen tulee koodissa lisätä risuaita merkki. Näistä kaikki ovat näkyviä 24-bittisellä näytöllä.  Sillä ei ole väliä värin muodostumisen suhteen kirjoittaako yhdistelmän kirjaimet isolla tai pienellä. Mahdollisia värikoodeja on yhteensä 16777216 kappaletta. Värit tulee lisätä joko elementin style attribuuttiin tai erilliseen tiedostoon, josta ne voi ladata import käskyllä. HEX koodeja voi tulla vastaan myös HTML:än ulkopuolella, esimerkiksi joissakin kuvanmuokkaus ohjelmissa niillä voi olla käyttöä väreihin viitatessa.
HTML-värien nimet

HTML 4.01 -määritelmä nimeää 16 väriä, jotka ovat seuraavat:
valkoinen
hopea (vaaleanharmaa)
harmaa (tummanharmaa)
musta
punainen (kirkkaanpunainen)
viininpunainen (tummanpunainen)
keltainen
oliivinvihreä (ruskea)
limetinvihreä (kirkkaanvihreä)
vihreä (tummanvihreä)
vedensininen (kirkas syaani)
tavinsininen (tumma syaani)
sininen (kirkkaansininen)
laivastonsininen (tummansininen)
fuksianpunainen (kirkas magenta)
purppura (tumma magenta)
Nämä 16 luokitellaan "16 perusväriksi, jotka löytyvät Windows VGA-paletista."
Gintoki Sakata

| Gintoki Sakata |
| --- | --- |
Luoja(t):  Hideaki Sorachi
Näyttelijä(t):   Tomokazu Sugita   Yaguchi Asami (Lapsi)   Haruka Tomatsu (Gender Bender Arc)   Kana Asumi (Mantama Arc)    Michael Daingerfield   Sabrina Pitre (Lapsi)   Venus Terzo (Dekopokko Arc)   Chris Patton (Elokuva)
Ensi- esiintyminen:  Gin Tama Lesson 1: Nobody with Natural Wavy Hair Can Be That Bad
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gintoki Sakata (坂田 銀時)
Ammatti:  Sekatyöläinen, eli Freelancer
Sukupuoli:  Mies
Ikä:  Yli 20
Asuinpaikka:  Edo (Tokio)
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gintoki Sakata (坂田 銀時, Sakata Gintoki) on fiktiivinen sankarihahmo anime/manga-sarjasta Gintama. Gintokin loi Hideaki Sorachi suunnitellessaan Gintama-mangaa vuonna 2003. Gintoki Sakata esiintyy myös lukuisissa videopeleissä.
Tausta

Mestari Yoshida Shouyou löysi Gintokin veristen ruumiiden keskeltä tämän ollessa noin 4-vuotias. Hän päätti ottaa Gintokin oppipojakseen ja opettaa hänelle samurain tien. Kansei Purge -sisällissodan aikana hänen mestarinsa Shouyou pidätettiin. Hänet revittiin väkisin pois Gintokin luota ja hänen koulunsa poltettiin. Mestari Shouyou teloitettiin myöhemmin.  Monta vuotta tämän jälkeen hän osallistui Joui-sotaan avaruusolioita vastaan, ja sai liikanimen Shiroyasha, joka tarkoittaa valkoista demonia. Hän olikin sodan aikana pysäyttämätön massamurhaaja. Gintoki katosi joksikin aikaa sodan jälkeen ja tapasi myöhemmin Otosen Edon hautausmaalla tämän rukoillessa edesmennyttä aviomiestään Terada Tatsugorouta. Otose näki Gintokin pahasti nälkiintyneenä ja likaisissa vaatteissa. Täten Otose päätti ruokkia Gintokia, minkä jälkeen Gintoki teki Teradan puolesta lupauksen, että suojelisi Otosea niin kauan kunnes hän lopulta kuolisi vanhuuteen. Näin ollen Gintokista tuli Otosen henkivartija ja hän sai yöpymis-sijan Otosen kapakan yläkerrasta. Siellä hän alkoi tehdä sekatöitä maksaakseen Otoselle vuokraa ja näin ollen perusti myöhemmin yorozuya-yhteisön Kaguran ja Shinpachin kanssa. Tästä itse tarinan juoni alkaa.
Ulkonäkö ja tuntomerkit

Gintoki Sakatalla on hopeiset (tai valkoisen siniharmaat), kiharat hiukset. Hänellä on harmaat/vihreät (manga) tai verenpunaiset silmät (anime), jotka näyttävät miltei aina väsyneiltä ja surullisilta. Tämän sanotaan johtuvan hänen lapsuudenaikaisista traumoistaan. Hän on keholtaan hyvin lihaksikas. Hän yleensä pukeutuu aaltokuvioiseen kimonoon, josta onkin tullut hänen tavaramerkkinsä. Koska Edossa on nykyisin miekkakielto, Gintoki pitää oikean miekan sijasta mukanaan Lake Toya -nimistä puumiekkaa eli bokkenia. Hätätapauksessa hänellä on myös oikea dragon trail -niminen katana, mutta hän käyttää sitä vain ehdottomissa hätätapauksissa säästyäkseen verenvuodatukselta.
Luonne ja persoona

Gintoki Sakata on hyvin lapsellinen ja vitsailee kaiken aikaa. Sodan ajan traumoista huolimatta hänen huumorintajunsa on aina kuin pienellä lapsella. Hän tykkää syödä paljon sokeripitoisia ruokia ja juo runsaasti mansikkamaitoa, sekä alkoholia. Hän ottaa asioita harvemmin tosissaan, mutta kuolemanvaarallisen tapauksen tullessa eteen hänet voi saattaa raivon valtaan. Gintoki Sakata on lapsellisuudestaan huolimatta hyvin viisas ja opettaa erilaisia opetuksia sarjan muille hahmoille sekä ohjelman katsojille. Hän käyttääkin aikaansa runsaasti ihmisten auttamiseen hädässä, hänen ollessaan sekatyöläinen. Hänen avuliaisuutensa takia koko Edo oppii vähitellen rakastamaan häntä. Gintoki Sakata myös rikkoo neljättä seinää jatkuvasti sarjan aikana.
Voimakkuudet

Gintoki Sakata on miltei voittamaton meikkailussa. Hän on myös ihmiskehoonsa nähden äärimmäisen kestävä. Häneltä voi vaikka rikkoa luut ja hän pystyy siitä huolimatta jatkamaan taistelua kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan. Hänellä on myös kyky leikata ja jopa purra poikki toisten miekkoja ilmalennosta. Gintoki on myös hyvä potkimaan, ja Thick Burst on hänen kuuluisa potku iskunsa.
Hammonton

Hammonton on Yhdysvaltain New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva kunta (town), jossa asuu 13 909 asukasta (2020). Kunnan väkiluku vähenee. Hammonton sijaitsee Atlanticin piirikunnassa.
Väestö

Hammontonin väestön mediaani-ikä on 42,3 vuotta, ja se on miehillä hieman korkeampi kuin naisilla, mutta silti Hammontonissa on selvästi enemmän miespuolisia henkilöitä 0-5-vuotiaiden ikäluokassa. Hammontonissa on kuitenkin selvästi enemmän miehiä myös 50-55-vuotiaiden ikäluokassa. Hammontonissa on 5 127 kotia, joista 29 prosenttia on vuokrattu. Hammontonin väestöstä 75 % on englanninkielisiä, ja 65 vuotta täyttäneistä 86 % on englanninkielisiä. Kunnassa asuu 780 veteraania, joista 36,5 % taisteli Vietnamin sodassa.