stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cern

| European Organization for Nuclear Research Organisation européenne pour la recherche nucléaire> Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire |
| --- | --- |
 Cernin pääpuoli Sveitsistä katsottuna Ranskan puolelle.
Perustettu:  1954
Tyyppi:  tutkimuskeskus
Toimiala:  hiukkasfysiikka
Päämaja:   Meyrin, Geneven kantoni, Sveitsi
Jäsenet:  24 jäsenvaltiota
pääjohtaja:  Fabiola Gianotti
Aiheesta muualla
home.cern
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cern eli CERN (virallisesti ransk. Organisation européenne pour la recherche nucléaire ja engl. European Organization for Nuclear Research, alun perin virallisesti ransk. Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire) on Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus. Se tutkii aineen perusolemusta ja voimia, jotka pitävät sen koossa. Keskuksen keskeisin tutkimuslaitteisto on vuonna 2010 käyttöönotettu Large Hadron Collider.
Cernissä on noin 2 500 vakituista työntekijää, ja vuosittain siellä vierailee lähes 7 000 tutkijaa. Cernin kanssa yhteistyössä tai sen kanssa työskentelee yli kolmasosa maailman kokeellisista hiukkasfyysikoista. Organisaation jäsenvaltioina on 23 maata. Cernissä löydettiin Higgsin bosoni vuonna 2012.
Suomi liittyi organisaation jäseneksi vuonna 1991. Suomen osallistumista Cernin projekteihin hoitaa suomalaisten yliopistojen yhteinen Fysiikan tutkimuslaitos HIP.
Historia

CERN on lyhenne sanoista Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire. Tämä ”conseil” eli neuvosto perustettiin 1952, ja se muuttui ”organisaatioksi” 1954. Nimilyhenne säilytettiin kuitenkin ennallaan. Nykyisin Cerninä tunnetun tutkimuskeskuksen rakentaminen aloitettiin 1955. Se sijaitsee Geneven kaupungin kupeessa Sveitsin ja Ranskan rajalla, pääosin sveitsiläisen Meyrinin ja ranskalaisen Prévessin-Moëns'n alueella. Järjestön päämaja on Meyrinissä.
Historia > Hiukkastörmäyttimet

2 kilometriä halkaisijaltaan oleva Super Proton Synchrotron (SPS) ehdotettiin  1970-luvun lopulla muunnettavaksi kahta vastakkain kiertävää hiukkassuihkua törmäyttäväksi hiukkastörmäyttimeksi. Ajateltiin, että törmäyttämällä protoneja ja antiprotoneja vastakkain saataisiin riittävästi törmäysenergiaa, jotta voitaisiin havaita Z-bosoni. Näin tapahtuikin vuonna 1983, kun löydettiin W- ja Z-bosonit.
Vuonna 1989 Cerniin valmistui pääasiassa elektronien kiihdyttämiseen tarkoitettu LEP-törmäytin (Large Electron-Positron Collider). Kiihdytinputki on 27 kilometriä pitkä rengas, joka kulkee Ranskan ja Sveitsin alueella, noin sadan metrin syvyydessä maan alla. Kiihdytinputken varrella on neljä väliasemaa, joissa kussakin on erilaisia hiukkasilmaisimia tai esim. hiukkasinjektointipiste alemman tason kiihdyttimistä. LEP ajettiin lopullisesti alas 2. marraskuuta 2000 ja purettiin pois tulevan LHC:n tieltä. Sillä mitattiin erityisesti W- ja Z-bosonien ominaisuuksia tarkkuudella, joka antoi luottamusta hiukkasfysiikan standardimalliin.
Uuden törmäyttimen suunnittelu alkoi 1984. Rakennettavaksi valittu Large Hadron Collider eli LHC (suuri hadronitörmäytin) törmäyttäisi kahta vastakkain kiertävää protonisuihkua. LHC käynnistettiin ensimmäisen kerran syyskuussa 2008. Kiihdytin rakennettiin samaan olemassa olevaan LEP:iä varten rakennettuun putkeen, mutta juuri magneettien parantamisella saadaan aikaiseksi suurempi kiihdytysjännite. Koekäyttöjen jälkeen ensimmäiset varsinaiset kokeet aloitettiin 30. maaliskuuta 2010. Kiihdyttimen ensimmäinen päätehtävä oli löytää Higgsin bosoni, jonka löytymisestä raportoitiin 4. heinäkuuta 2012.
Historia > Tietotekniikka

Cernissä oli käytössä CERNET-niminen tietokoneverkko suurtietokoneiden ja minitietokoneiden välillä 1970-luvulla, joka muistutti rakenteeltaan ARPANETiä mutta käytti eri protokollia. Berkeley Unixin myötä TCP/IP levisi myös Cerniin. Ulkoiset yhteydet jatkoivat ISO- ja DECnet-yhteyksillä vuoteen 1989 saakka.
Cernin fyysikko Tim Berners-Lee keksi 1990 tiedonsiirtojärjestelmän tutkimustulosten automaattiseen jakamiseen tutkijoille ympäri maailmaa. Tämä WWW eli World Wide Web laajeni sittemmin maailmanlaajuiseksi.
Cern toimii grid-laskentaverkon tier 0 -keskuksena.
Vuonna 2019 Cern säilöi noin 330 petatavua dataa.
Historia > Tulevaisuus

Noin kymmenen toimintavuoden jälkeen LHC:tä on ehdotettu päivitettäväksi High Luminosity Large Hadron Collider eli HL-LHC muotoon.
Cernin tulevista hankkeista on suunnittelun ja alustavan kehittelyn alla kaksi erityyppistä törmäytintä; lineaarikiihdytin CLIC ja LHC:n kaltainen, mutta suurempi, rengaskiihdytin FCC eli Future Circular Collider. FCC olisi halkaisijaltaan 80–100 kilometriä ja törmäysenergialtaan jopa 100 TeV.
Hallinto

Cernin ylin päätäntävalta on neuvostolla, jossa on kustakin jäsenmaasta kaksi edustajaa. Toinen edustaja edustaa valtion hallintoa ja toinen tieteellistä yhteisöä.
Hallinto > Pääjohtajat

| saaja | vuosi | valtio |
| --- | --- | --- |
| Edoardo Amaldi | 1952–1954 |  Italia |
| Felix Bloch | 1954–1955 |  Sveitsi |
| Cornelis Bakker | 1955–1960 |  Alankomaat |
| John Adams | 1960–1961 vt. |  Britannia |
| Victor Frederick Weisskopf | 1961–1965 |  Itävalta |
| Bernard Gregory | 1966–1970 |  Ranska |
| Willibald Jentschke | 1971–1975 |  Itävalta |
| John Adams | 1971–1980 |  Britannia |
| Léon van Hove | 1976–1980 |  Belgia |
| Herwig Schopper | 1981–1988 |  Länsi-Saksa |
| Carlo Rubbia | 1989–1993 |  Italia |
| Christopher Llewellyn Smith | 1994–1998 |  Britannia |
| Luciano Maiani | 1999–2003 |  San Marino |
| Robert Aymar | 2004–2008 |  Ranska |
| Rolf-Dieter Heuer | 2009–2015 |  Saksa |
| Fabiola Gianotti | 2016– |  Italia |
Jäsenmaat

Cernillä on 23 jäsenvaltiota. Jäsenet ovat Israelia lukuun ottamatta Euroopan valtioita ja useimmat kuuluvat EU:hun. Varsinaisten jäsenten lisäksi Cernillä on kahdeksan tarkkailijajäsentä. Tarkkailijajäsenet ovat Euroopan ulkopuolisia tai ei-valtiollisia tahoja. Ne, joilla on tarkkailijastatus, eivät ole jäseniä eivätkä osallistu päätöksentekoon, mutta niillä on mahdollisuus osallistua neuvoston kokouksiin ja saada neuvoston dokumentteja.
Jäsenmaat > Perustajamaat

Alankomaat
Belgia
Italia
Jugoslavia (erosi 1961)
Kreikka
Norja
Ranska
Ruotsi
Saksa
Sveitsi
Tanska
Yhdistynyt kuningaskunta
Jäsenmaat > Myöhemmin liittyneet maat

Itävalta liittyi 1959
Espanja liittyi vuonna 1961, erosi vuonna 1969, liittyi uudelleen vuonna 1983
Portugali liittyi vuonna 1985
Suomi liittyi vuonna 1991
Puola  liittyi vuonna  1991
Unkari liittyi vuonna 1992
Tšekki liittyi vuonna 1993
Slovakia liittyi vuonna 1993
Bulgaria liittyi vuonna 1999
Israel liittyi vuonna  2013
Romania liittyi vuonna 2016
Serbia liittyi vuonna 2019
Viro liittyi vuonna 2024
Jäsenmaat > Kumppanijäsenet

Kumppanijäsenistä kaksi on esivaiheessa ennen varsinaista jäsenyyttä:
Kypros
Slovenia.
Muita kumppanijäseniä on viisi:
Intia
Liettua
Pakistan
Turkki
Ukraina.
Jäsenmaat > Tarkkailijajäsenet

Cernin tarkkailijajäseniä on kuusi:
Euroopan komissio
Japani
JINR (Joint Institute for Nuclear Research), 18 valtion tutkimuskeskus Dubnassa, Venäjällä
Venäjä
Unesco
Yhdysvallat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cern Wikimedia Commonsissa
LHC-kiihdytin sijaitsee Sveitsin ja Ranskan rajalla Geneven lentoaseman länsipuolella.
Cernin jäsenmaat vuonna 2019.
Cernin jäsenet sinisellä ja tarkkailijajäsenet punaisella pl. Euroopan komissio ja UNESCO. (tilanne vuonna 2013)
Virva Rajakallio

Virva Rajakallio (s. 5. huhtikuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Kihniön Urheilijat ja hänen valmentajinaan toimivat Antero Kuivanen sekä Matti Yrjölä. Kalevan kisoista Rajakallio saavutti kuulantyönnön hopeaa vuonna 1987. Samana vuonna hän oli kuulantyönnön hopealla myös sisäratojen SM-kilpailuissa. Virallisissa kilpailuissa Rajakallio ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Virva Puumala

Virva Puumala os. Mathlin (s. 1990) on suomalainen sopraano. Hän voitti vuonna 2018 pianisti Juho Lepistön kanssa Helsinki Lied -kilpailun ensipalkinnon. Lisäksi hän on edennyt finaaliin Kangasniemen laulukilpailussa kesällä 2017 ja voittanut Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut vuonna 2019.
Puumala on liedin ohella tulkinnut oopperaa ja oratorioita. Hän on työskennellyt useiden suomalaisorkestereiden kanssa. Hänen oopperaroolejaan ovat olleet Rita (Gaetano Donizetti: Rita), Despina (Wolfgang Amadeus Mozart: Così fan tutte), Kaarina (Tapio Tuomela: Neljäntienristeys), Aurora (Jukka Linkola: Abrahamin pidot) ja Ester (Jouko Tötterström: Kotiin).
Puumala sai vuonna 2016 Oulussa maisterinarvon musiikkikasvatuksessa. Hän alkoi suorittaa vuonna 2017 toista maisterintutkintoa laulumusiikissa Sibelius-Akatemiassa Soile Isokosken ja Sirkka Parviaisen johdolla.
Vũ Thị Trang

| Vũ Thị Trang |
| --- | --- |
 Trang vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1992 (ikä 32) Bắc Giang
Kansalaisuus:   Vietnam
Uran tiedot
Pituus:  163 cm
Paino:  58 kg
Laji:  Sulkapallo
Kilpauran kesto:  2007–
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  34. (8.6.2017)
| Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten sulkapallo.Kaakkois-Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten sulkapallo.Kaakkois-Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Vietnam.Naisten sulkapallo.Kaakkois-Aasian kisat  | Maa:   Vietnam> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Naypyidaw 2013 | kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Singapore 2015 | kaksinpeli |  |
Trang vuonna 2017
Vũ Thị Trang (19. toukokuuta 1992 Bắc Giang) on vietnamilainen sulkapalloilija.
Trang aloitti kilpailu-uransa vuonna 2007, jolloin osallistui Vietnamin kansainväliseen haastajaturnauksessa nelinpeliin. Ensimmäisen Badminton World Federationin turnauksen hän voitti lokakuussa 2014, kun hän voitti samassa turnauksessa sekä kaksinpelin että nelinpelin. Kaksinpelin loppuottelussa Trang voitti thaimaalaisen Supamart Mingchuan ja nelinpelissä Nguyễn Thị Senin kanssa he voittivat loppuottelussa vietnamilaisparin Dang Kim Ngan–Thi Thanh Thuy Len. Seuraavan BWF:n turnauksen hän voitti Venäjällä heinäkuussa 2015. Vuonna 2016 Trang voitti Waikaton kansainvälisen turnauksen Uudessa-Seelannissa kaksinpelissä, Vietnamin kansainvälisen turnauksen touko-kesäkuussa kaksinpelissä, syys-lokakuussa Vietnamin kansainvälisen turnauksen nelinpelissä ja vielä Bangladeshin kansainvälisen turnauksen joulukuussa nelinpelissä. Trang osallistui vuonna 2016 myös Rion olympialaisiin, jolloin hän voitti alkulohkossaan indonesialaisen Lindaweni Fanetri, mutta hävisi japanilaiselle Nozomi Okuharalle eikä näin päässyt jatko-otteluihin.
Vuonna 2017 Trang ei saavuttanut BWF:n alaista turnausta, mutta oli Vietnamin kansainvälisessä turnauksessa toinen. Vuonna 2018 Trang ei saavuttanut loppuottelupaikkoja isommissa turnauksissa. Vuonna 2019 Trang voitti Ghanassa BWF:n turnauksen heinäkuussa. Malediivien kansainvälisessä haastajaturnauksessa Trang oli toinen. Joulukuussa Trang voitti kansainvälisen haastajaturnauksen Yhdysvalloissa.
Trang on naimisissa sulkapalloilija Nguyễn Tiến Minhin kanssa.
Virva Junkkari

Virva Junkkari (s. 14. lokakuuta 1977) on suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelaava Junkkari on edustanut urallaan Suomessa Vantaan Jalkapalloseuraa, Tikkurilan Palloseuraa, Malmin Palloseuraa ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti mestaruuden neljästi ja Suomen cupin kolmesti. Hän on voittanut myös Italian mestaruuden SS Laziossa.
Junkkari on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 15 maaottelua. Junkkari oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa, mutta hän ei pelannut yhtään ottelua.
Väärnin pappila

Väärnin pappila on vanha pappilamiljöö ja kirjailija Juhani Ahon synnyinpaikka Lapinlahdella Pohjois-Savossa.
Sen vuonna 1843 rakennettu empiretyylinen päärakennus on rakennussuojelukohde. Pappila sijaitsee Onkiveden rannalla.
Juhani Ahon muistolaatta Väärnin pappilan päärakennuksen julkisivussa.
Entisöity pappila avattiin marraskuussa 2008 nähtävyytenä, käyntikohteena sekä kulttuurin ja kokoontumisen paikkana. Tuhoutumassa olleen pappilan peruskorjaushankkeen toteutti Väärnin Pappila Oy, jonka perustivat kirjailija Minna Kettunen ja hänen puolisonsa muusikko Jarkka Rissanen. Väärnin Pappila on heidän perheyrityksensä ja kotinsa.
Kirjallisuutta

toim. Kettunen, Minna & Ollikainen, Tatu & Puurunen, Hannu: Puustelli ja pytinki – Väärnin pappilan asukas- ja rakennushistoriaa.  Väärnin Pappila Oy, 2019.  ISBN 978-952-5780-24-6.
Aiheesta muualla

Väärnin pappila Oy
Volvo Open 70

VO70 -vene Telefonica Blue Tukholmassa 2009
Volvo Open 70 eli VO70 tai VOR 70 on Volvo Ocean Race -maailmanympäripurjehduskilpailua varten kehitetty yksirunkoinen ja yksimastoinen purjeveneluokka, jolla kilpailtiin vuosina 2005−2012. Luokan edeltäjiä ovat olleet VO60 ja W60 ja seuraaja 2014−15 kilpailuun kehitetty yksityyppivene VO65.
Luokan sääntöjä

rungon pituus maks. 21,5 m
leveys 5,0-5,7 m
syväys maks. 4,5 m
maston korkeus vesilinjasta 31,5 m
tyhjäpaino 13,86 -14,0 t
kölin paino 6-7,4 t
isopurje maks. 175 m2
isompi spinaakkeri maks. 500 m2
Veneissä saa olla 2 peräsintä ja 2 nostokoliä yhden varsinaisen lisäksi. Viimeksi mainitun kulman sallitaan olla säädettävissä aina 40 asteeseen asti pystysuoraan nähden. Kaksi pienehköä dieselmoottoria ovat hätätapauksia ja sähkön tuottoa varten.
Ennätyksiä

Vuosina 2005-2008 VO70 -veneet paransivat useasti yksirunkoisten veneiden 24 tunnin matkaennätystä. 2008-2009 WOR:n ensimmäisellä etapilla Juan Kouyoumdjianin suunnittelema ja Torben Graelin kipparoima Ericsson 4 purjehti noin 15 m/s tuulessa 596,6 meripeninkulmaa keskivauhdin ollessa 24,85 solmua (46 km/h).
Aiheesta muualla

Panoraamakuvaa VO70 veneen sisältä ja ulkoa  (Arkistoitu – Internet Archive)
Luokan viralliset säännöt ynnä muuta (Arkistoitu – Internet Archive)
3D -animaatio VO70 veneesta (Arkistoitu – Internet Archive)
11. huhtikuuta 2012, Juan Kouyoumdjian statement on the breakages in the Volvo Ocean Race
28. kesäkuuta 2012, Volvo Ocean Race introduces new 65-foot one-design for next two races[vanhentunut linkki]
Werner Rathmayr

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 1990 | joukkuemäki |  |
Werner Rathmayr (s. 26. tammikuuta 1972 Linz, Itävalta) on itävaltalainen, 1990-luvun alkupuolella maailman huippuihin kuulunut mäkihyppääjä.
Hän osallistui ensimmäisen kerran maailmancupin osakilpailuun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1989–1990 karsiutuen Innsbruckin ja Bischofshofenin kilpailuista. Joulukuussa 1990 Rathmayr selvitti tiensä karsinnasta kilpailuun Sapporon normaalimäessä, mutta ei päässyt toiselle kilpailukierrokselle. Seuraavana päivänä kilpailtiin suurmäessä, jossa hän sijoittui 30:nneksi.
Rathmayr voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1991, vuosi ensimmäisen kilpailunsa jälkeen. Normaalimäen voiton seuraksi tuli seuraavana päivänä myös suurmäen voitto. Joulukuun lopussa käynnistyi Keski-Euroopan mäkiviikko Saksan Oberstdorfissa, jonka kisan Toni Nieminen voitti ennen Rathmayria. Mäkiviikko jatkui Garmischissa, jossa Rathmayr sijoittui yhdeksänneksi. Innsbruckin kilpailussa sijoitus oli neljäs ja Bischofshofenissa jälleen yhdeksäs. Rathmayr oli mäkiviikon loppupisteissä kolmas Niemisen ja maanmiehensä Martin Höllwarthin jälkeen.
Kausi jatkui Rathmayrin kohdalla kahdella osakilpailuvoitolla ja kahdella palkintokorokepaikalla. Vaikka hän johti maailmancupia ennen Albertvillen talviolympialaisia, ei hän päässyt olympialaisissa kilpailemaan. Normaalimäkeen Itävalta valitsi neljä paremmin harjoituksissa hypännyttä miestä, ja kun Rathmayria ei valittu joukkuemäen kilpailuunkaan, lähti hän kesken kisojen kotiin. Olympialaisten jälkeen hän menetti maailmancupin johtonsa olympiavoittaja Toni Niemiselle ja sijoittui cupin loppupisteissä toiseksi.
Seuraava maailmancup-kausi 1992-1993 alkoi Ruotsin Falunista, jonka molemmat osakilpailut Rathmayr voitti. Falunin jälkeen hän oli vielä Ruhpoldingissa toinen sekä molemmissa Sapporon kilpailuissa myös toinen, joista suurmäen toinen tila jäi hänen uransa viimeiseksi palkintokorokepaikakseen. Kauden loppupisteissä Rathmayr oli neljäs 171 pisteellään.
Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Rathmayr hyppäsi helmikuussa 1997. Urallaan hän voitti 6 osakilpailua ja oli yhteensä 12 kertaa kolmen parhaan joukossa. Hän osallistui kaksiin lentomäen maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa sijoitukset olivat 18:s Tšekin Harrachovissa 1992 ja 24:s Slovenian Planicassa 1994.
Viseun piiri

| Viseun piiri Distrito de Viseu |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro ja Norte
Kuntia:  24
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Viseu
Pinta-ala:  5 009,8 km²
Väkiluku (2014):  365 760
 – väestötiheys:  73 as./km²
Viseun piiri (port. Distrito de Viseu) on yksi Portugalin piireistä. Sen pääkaupunki on Viseu. Piirin pinta-ala on 5 009,8 km² ja väkiluku 365 760 (vuonna 2014).
Viseun piiri jakautuu 24 kuntaan:
Armamar
Carregal do Sal
Castro Daire
Cinfães
Lamego
Mangualde
Moimenta da Beira
Mortágua
Nelas
Oliveira de Frades
Penalva do Castelo
Penedono
Resende
Santa Comba Dão
São João da Pesqueira
São Pedro do Sul
Sátão
Sernancelhe
Tabuaço
Tarouca
Tondela
Vila Nova de Paiva
Viseu
Vouzela
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viseun piiri Wikimedia Commonsissa
Portugalin piirit
Aveiron piiri
Bejan piiri
Bragan piiri
Bragançan piiri
Castelo Brancon piiri
Coimbran piiri
Évoran piiri
Faron piiri
Guardan piiri
Leirian piiri
Lissabonin piiri
Portalegren piiri
Porton piiri
Santarémin piiri
Setúbalin piiri
Viana do Castelon piiri
Vila Realin piiri
Viseun piiri
Vĩnh Phúc

Maakunta Vietnamin kartalla
Vĩnh Phúc on maakunta Vietnamissa Punaisenjoen suistossa eli  Đồng Bằng Sông Hồngin alueella. Sen pääkaupunki on  Vĩnh Yên. Vuonna 2009 maakunnassa oli noin miljoona asukasta. Sen pinta-ala on 1 373,2 km².
Trúc lâm Tây Thiênin portti Tam Đảossa
Maakunnan pääkaupunki Vinh Yen on 63 km maan pääkaupungista Hanoista, ja sinne on juna- ja bussiyhteydet. Maakunnan luonnonnähtävyyksiä ovat Ao Cham -lampi, Dai Lai -järvi ja Tam Đảon virkistysalue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vĩnh Phúc Wikimedia Commonsissa
Werner Polón

| Karl Werner Polón> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 1863 Hollola
Kuollut: 23. tammikuuta 1906 Helsinki
Ammatti:  arkkitehti
Vanhemmat:  Ulrik Polón ja Teresia Kleopatra Henriette Sofia Wilhelmina Ström
Puoliso:  1. puoliso Kristiina Keinänen (1887) 2. puoliso Aino Matilda Forsell (1894)
Karl Werner Polón (26. helmikuuta 1863 Hollola – 23. tammikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Polón valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta 1884. Lisäksi hän opiskeli vuosina 1891–1892 Hannoverin teknillisessä korkeakoulussa. Polón toimi arkkitehtina yleisten rakennusten ylihallituksessa vuodesta 1886 alkaen.
Polón on suunnitellut muun muassa Raahen seminaarin vuonna 1899 valmistuneet rakennukset.
Virginia Mukwesha

Virginia Mukwesha on zimbabwelainen laulaja, soittaja ja tanssija. Hän syntyi Stella Chiweshen tyttärenä ja kasvoi maaseudulla. Hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa äitinsä kanssa ja yksin. Hän on sekä ollut mukana äitinsä albumeilla että julkaissut omia levyjään. Hänen pääasiallinen musiikkityylinsä on jiti. Mukwesha asuu nykyisin Zimbabwessa ja Saksassa. Hän käsikirjoitti elokuvan Rambisayi - Music of the Ancestors, jota oli myös tuottamassa. Hän on lisäksi jäsenenä Zimbabwen kansallisessa kansanparantajaseurassa.
Werner Radspieler

Werner Radspieler (13. elokuuta 1938 Nürnberg – 7. maaliskuuta 2018 Nürnberg) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bambergin arkkihiippakuntaan 8. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Thuggan titulaaripiispaksi 7. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Elmar Maria Kredel, jota avustivat Josef Schneider ja Martin Wiesend.
Radspielerille myönnettiin ensimmäisen luokan Verdienstkreuz 23. toukokuuta 1996, ja häntä kunnioitettiin lisäksi Bayerischer Verdienstordenilla 15. heinäkuuta 2002.
Käännös suomeksi
Vũng Tàu

| Vũng Tàu |
| --- | --- |

 Vũng Tàu
 Koordinaatit: 10°23′0″N, 107°7′0″E 
Valtio:  Vietnam
Maakunta:  Bà Rịa-Vũng Tàu
Väkiluku (2009):  282 415
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vũng Tàu on kaupunki Etelä-Vietnamissa, jossa asuu noin 300 000 ihmistä (2009). Kaupunki sijaitsee 125 kilometrin päässä maan suurimmasta kaupungista eli Hồ Chí Minhin kaupungista.
Vũng Tàu on suosittu matkailukohde ho chi minhläisten keskuudessa  ja kaupunki tunnetaan erityisesti kauniista rannoistaan. Kaupungissa on myös runsaasti öljyteollisuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vũng Tàu Wikimedia Commonsissa
Näkymä Vũng Tàuhun.
Virginia Beach

| Virginia Beach |
| --- | --- |
 Kaupungin hiekkarantaa.
 lippu:  vaakuna
 Sijainti Virginian osavaltiossa
 Virginia Beach
 Koordinaatit: 36°50′N, 76°05′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Virginia
Väkiluku (2010):  437 994
 – Metropolialue:  1 671 683
 
 www.vbgov.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virginia Beach on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Hampton Roadsin alueella Atlantin valtameren ja Chesapeakenlahden rannalla. Kaupunki alkoi kasvaa matkailukohteena 1880-luvulla. Turisteja paikalle on houkutellut kaupungin pitkä hiekkaranta. Nykymuodossaan kaupunki perustettiin vuonna 1963, jolloin siihen liitettiin entinen Princess Annen piirikunta. Nykyisin Virginia Beach on Virginian suurin kaupunki ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 437 994.
Maantiede

Virginia Beach sijaitsee Virginian osavaltion itäosassa Atlantin valtameren rannalla. Alue kaupungin lähistöllä tunnetaan nimellä Hampton Roads. Hampton Roads on James-joen estuaarin muodostama ja Virginian niemimaan suojaama suuri luonnollinen laivojen ankkurointipaikka. Itse kaupungin alue ulottuu noin 45 kilometriä etelään Chesapeakenlahdelta. Sen alue käsittää Back Bayn laguunin ja luonnonsuojelualueen kaupungin eteläosassa.
Historia

Vuonna 1607 englantilainen tutkimusmatkailija John Smith nousi retkikuntineen maihin Amerikassa nykyisen Virginia Beachin pohjoisosassa ja hieman myöhemmin he purjehtivat James -jokea ylös, jonne perustettiin Pohjois-Amerikan ensimmäinen pysyvä siirtokunta Jamestown. Rantautumispaikka on nykyisin Colonial National Historical Park-puisto. Vuoden 1680 paikkeilla rakennettu ja sittemmin ennallistettu Adam Thoroughgood House on puolestaan maan vanhin säilynyt kotitalo. Kun alueella alkoi liikkua kauppalaivoja nykyisen kaupungin alueella haluttiin rakentaa majakka, jolle saatiin lupa kuitenkin vasta vuonna 1774. Rakentaminen keskeytyi Yhdysvaltain vapaussodan takia ja majakka valmistui vasta vuonna 1791. Vapaussodan aikana Chesapeakenlahdella käytiin myös meritaistelu englantilaisia vastaan, joka päättyi amiraali François Joseph Paul de Grassen johtaman ranskalaisen laivaston ratkaisevaan voittoon.
Virginia Beach alkoi muodostua matkailukohteeksi 1880-luvulla. Vuonna 1883 joukko yrittäjiä alkoi rakentaa merenrantaan rautatietä Norfolkista ja rannalle perustettiin Princess Anne Hotel -hotelli. Ensimmäisen maailmansodan aikana Virginia Beachista tuli tärkeä osa Yhdysvaltojen rannikkopuolustusta ja sen kasvua vauhdittivat Cavalier Hotel -hotellin ja rantakadun rakentaminen 1920-luvun lopulla. Hieman ennen toista maailmansotaa kaupungin asukasluku oli noin 20 000. Kaupunki kasvoi jälleen huomattavasti, kun nykyinen kaupunki perustettiin vuonna 1963 liittämällä Virginia Beachiin entinen Princess Annen piirikunta. Liitoksen myötä kaupungin asukasluku oli 125 000 ja kun suurta maa-aluetta alettiin rakentaa kaupunki kasvoi pian ennen suuremman Norfolkin ohi alueen suurimmaksi kaupungiksi 1980- ja 1990-luvuilla.