stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1878
Tapahtumia

17. tammikuuta – Kleopatran neula saapui Lontooseen.
1. tammikuuta – Suomi siirtyi kultakantaan.
4. tammikuuta – Turkin sota: Venäläiset joukot saapuivat Sofiaan, josta tehtiin myöhemmin itsenäisen Bulgarian pääkaupunki.
9. tammikuuta – Umberto I tuli Italian kuninkaaksi.
2. helmikuuta – Turkin sota: Kreikka julisti sodan Turkille.
7. helmikuuta – Paavi Pius IX kuoli. Hän ehti olla paavina 31 ja puoli vuotta, mikä on pisin varmuudella toteennäytetty paavin hallintojakso.
20. helmikuuta – Leo XIII:sta tuli 256. paavi Pius IX:n kuoleman jälkeen.
13. heinäkuuta – Berliinin kongressi päättyi.
3. syyskuuta – Yli 600 ihmistä kuoli höyrylaiva Princess Alicen uppoamisessa Thamesjoella.
12. syyskuuta – Kleopatran neula asetettiin nykyiseen sijaintipaikkaansa Victoria Embankmentin varrelle.
18. joulukuuta – Asevelvollisuuslaki astui voimaan Suomen suuriruhtinaskunnassa. Palvelusaika oli kolme vuotta ja palvelukseen valittiin kutsunnoissa arvalla 10 prosenttia miesikäluokasta. Muut osallistuivat kolmena perättäisenä kesänä kuukauden kestäneisiin reservin harjoituksiin ja sen jälkeen he kuuluivat nostoväkeen.
Suomalainen tutkimusretkeilijä Adolf Erik Nordenskiöld purjehti ensimmäisenä ihmisenä Koillisväylän päästä päähän.
Thomas Edison keksi hehkulampun.
Everton Football Club perustettiin nimellä St Domingo Football Club liverpoolilaisessa pyhäkoulussa. Nimi vaihdettiin Evertoniksi seuraavana vuonna.
Otto von Bismarck hylkäsi Kulturkampfin ja runnoi läpi lain, joka kielsi sosiaalidemokraattisen puolueen.
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Edward Kasner, yhdysvaltalainen matemaatikko (k. 1955)
5. huhtikuuta – Jussi Rainio, suomalainen toimittaja, osuustoimintamies ja kansanedustaja (k. 1918)
9. huhtikuuta – Marcel Grossmann, sveitsiläinen matemaatikko (k. 1936)
17. huhtikuuta – Lise Meitner, itävaltalainen fyysikko (k. 1968)
21. huhtikuuta – Jalmari Karhula, suomalainen kulttuurivaikuttaja (k. 1942)
22. huhtikuuta – Mary Cléo Tarlarini, italialainen elokuvanäyttelijä (k. 1954)
27. huhtikuuta – Fredrik Monsen, norjalainen poliitikko (k. 1954)
28. huhtikuuta – Lionel Barrymore, yhdysvaltalainen teatteri-, radio- ja elokuvanäyttelijä (k. 1954)
5. toukokuuta – Helena Kesäniemi, suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjallisuuden kääntäjä (k. 1968)
6. toukokuuta – Gunnar Landtman, suomalainen antropologi, filosofi ja kansanedustaja (k. 1940)
10. toukokuuta – Gustav Stresemann, vuoden 1926 Nobelin rauhanpalkinnon saanut saksalainen poliitikko ja ulkoministeri (k. 1929)
27. toukokuuta – Isadora Duncan, yhdysvaltalainen tanssija (k. 1927)
30. toukokuuta – Gustaf Strengell, suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurikriitikko (k. 1937)
31. toukokuuta – Juho Konttinen, suomalainen liikemies, huonekalutehtailija ja kirjailija (k. 1941)
2. kesäkuuta – Wallace Henry Hartley, brittiläinen viulisti, Titanicin orkesterin johtaja (k. 1912)
4. kesäkuuta – Frank Buchman, yhdysvaltalainen teologi ja uskonnollinen johtaja (k. 1961)
5. kesäkuuta – Karl Grotenfelt, suomalainen kartanonomistaja ja maanviljelysneuvos (k. 1961)
5. kesäkuuta – Pancho Villa, meksikolainen vapaustaistelija, kansanjohtaja, kuvernööri ja kenraali (k. 1923)
12. kesäkuuta – James Oliver Curwood, yhdysvaltalainen romaanikirjailija (k. 1927)
15. kesäkuuta – Johan Fredrik Selin, suomalainen lakimies ja hovioikeuden presidentti (k. 1949)
17. kesäkuuta – Sigrid Sundgren-Schnéevoigt, suomalainen pianisti (k. 1953)
19. kesäkuuta – Jakov Jurovski, venäläinen bolševikkivallankumouksellinen (k. 1938)
21. kesäkuuta – Bertel Ahlström, suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja (k. 1928)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Ernst Gehrcke, saksalainen fyysikko (k. 1960)
4. heinäkuuta – Verner Thomé, suomalainen taidemaalari (k. 1953)
6. heinäkuuta – Eino Leino, suomalainen runoilija (k. 1926)
9. heinäkuuta – H. V. Kaltenborn, yhdysvaltalainen radiokommentaattori (k. 1965)
13. heinäkuuta – Agnes Lundell, suomalainen asianajaja ja hovioikeuden auskultantti, Suomen ensimmäinen naisjuristi (k. 1936)
20. heinäkuuta – Emilia Fogelklou, ruotsalainen teologi (k. 1972)
22. heinäkuuta – Janusz Korczak, puolanjuutalainen lastenlääkäri, pedagogi ja kirjailija (k. 1942)
22. heinäkuuta – Lucien Febvre, ranskalainen historioitsija (k. 1956)
27. heinäkuuta – Matsui Iwane, japanilainen kenraali (k. 1948)
2. elokuuta – Aino Kallas, suomalainen kirjailija (k. 1956)
8. elokuuta – Eileen Gray, irlantilainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija (k. 1976)
10. elokuuta – Alfred Döblin, saksalainen lääkäri ja kirjailija (k. 1957)
17. elokuuta – Paul Ludwig Troost, saksalainen arkkitehti (k. 1934)
19. elokuuta – Manuel L. Quezon, Filippiinien ensimmäinen presidentti (k. 1944)
19. elokuuta – Armas Rankka, suomalainen arkkitehti (k. 1953)
28. elokuuta – George Hoyt Whipple, vuoden 1934 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen lääkäri (k. 1976)
31. elokuuta – Frank Jarvis, yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja (k. 1933)
31. elokuuta – Inez Leander, ruotsalainen kuvataiteilija, graafikko ja kirjailija (k. 1969)
1. syyskuuta – Leonhard Kaupisch, saksalainen kenraali (k. 1945)
1. syyskuuta – Tullio Serafin, italialainen kapellimestari ja äänikouluttaja (k. 1968)
1. syyskuuta – Emil Zilliacus, suomenruotsalainen kirjailija ja antiikin kirjallisuuden professori (k. 1961)
2. syyskuuta – Werner von Blomberg, saksalainen sotamarsalkka, Saksan asevoimien päällikkö ja sotaministeri (k. 1946)
2. syyskuuta – Maurice René Fréchet, ranskalainen matemaatikko (k. 1973)
3. syyskuuta – Amos Anderson, suomalainen liikemies, lehdenkustantaja, kansanedustaja ja taiteen tukija (k. 1961)
3. syyskuuta – Dorothea Douglass, brittiläis-yhdysvaltalainen tennispelaaja (k. 1960)
4. syyskuuta – Mooses Lehtinen, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1966)
10. syyskuuta – Bertel Gripenberg, suomenruotsalainen runoilija (k. 1947)
11. syyskuuta – Atri Arimo, suomalainen metsänhoitaja ja metsäneuvos (k 1950)
15. syyskuuta – F. M. Pitkäniemi, suomalainen Valion toimitusjohtaja (k. 1948)
18. syyskuuta – Kaarlo Luukkonen, suomalainen taidemaalari ja kirjailija (k. 1942)
20. syyskuuta – Upton Sinclair, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1968)
21. syyskuuta – Jalmari Sahlbom, suomalainen yritysjohtaja (k. 1921)
23. syyskuuta – Tom Sukanen, suomalainen laivanrakentaja (k. 1943)
24. syyskuuta – Ivan Bratt, ruotsalainen lääkäri ja poliitikko (k. 1956)
24. syyskuuta – Charles-Ferdinand Ramuz, sveitsiläinen kirjailija (k. 1947)
26. syyskuuta – Kurt von Hammerstein-Equord, saksalainen kenraali ja natsipuolueen vastustaja (k. 1943)
30. syyskuuta – Fanny Nyström, yksi pitkäikäisimmistä suomalaisista (k. 1989)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

6. lokakuuta – Rolf Roschier, suomalainen runoilija (k. 1955)
8. lokakuuta – Ivar Arosenius, ruotsalainen taiteilija, maalari ja lastenkirjailija (k. 1909)
11. lokakuuta – Väinö Suojamaa, suomalainen kirkkoherra ja kirjailija (k. 1968)
12. lokakuuta – Uuno Alanko, suomalainen kuvataiteilija ja arkkitehti (k. 1964)
12. lokakuuta – Paul Hartmann, norjalainen poliitikko (k. 1974)
13. lokakuuta – Stepan Šaumjan, armenialainen kommunisti, vallankumouksellinen ja bolševikki (k. 1918)
14. lokakuuta – Per Berg Lund, norjalainen poliitikko (k. 1954)
16. lokakuuta – Maxwell Long, yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja (k. 1959)
17. lokakuuta – Henri Mulet, ranskalainen urkuri ja säveltäjä (k. 1967)
24. lokakuuta – Heikki Kokko, suomalainen kirjailija (k. 1931)
27. lokakuuta – Margaret Skeete, yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 1994)
29. lokakuuta – Alexander von Falkenhausen, saksalainen kenraali, heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen (k. 1966)
30. lokakuuta – Kustaa Estlin, suomalainen metsätyönjohtaja ja Valkeakosken punakaartin päällikkö (k. 1918)
1. marraskuuta – Carlos Saavedra Lamas, vuoden 1936 Nobelin rauhanpalkinnon saanut argentiinalainen poliitikko ja professori (k. 1959)
7. marraskuuta – Lise Meitner, itävaltalais-saksalais-ruotsalainen fyysikko (k. 1968)
7. marraskuuta – Jenny Paulaharju, suomalainen kuurojenkoulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä (k. 1964)
17. marraskuuta – August Koskinen, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1949)
21. marraskuuta – Gustav Radbruch, saksalainen oikeusoppinut ja oikeusfilosofi (k. 1949)
23. marraskuuta – André Caplet, ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1925)
23. marraskuuta – Ernest King, yhdysvaltalainen laivastoamiraali (s. 1956)
27. marraskuuta – Nikolai Avksentjev, venäläinen sosialistivallankumouksellinen (k. 1943)
27. marraskuuta – William Orpen, irlantilainen taiteilija (k. 1931)
28. marraskuuta – Peder Kolstad, Norjan pääministeri 1931–1932 (k. 1932)
1. joulukuuta – Rudolf Walden, suomalainen teollisuusjohtaja ja ministeri (k. 1946)
2. joulukuuta – Santeri Louhelainen, suomalainen mylläri, toimitsija ja SDP:n kansanedustaja (k. 1923)
11. joulukuuta – Arne Törnudd, suomenruotsalainen rehtori ja kirjailija (k. 1959)
15. joulukuuta – Saima Tigerstedt-Ylinen, suomalainen taidemaalari (k. 1978)
18. joulukuuta – Josif Stalin, georgialainen bolševikkivallankumouksellinen, Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ensimmäinen pääsihteeri, diktaattori (k. 1953)
21. joulukuuta – Carl Wilhelm von Sydow, ruotsalainen kansatieteilijä (k. 1952)
31. joulukuuta – Horacio Quiroga, uruguaylainen kirjailija (k. 1937)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1878 Wikimedia Commonsissa
Howard Da Silva

| Howard Da Silva |
| --- | --- |
 Howard da Silva Unconquered-elokuvassa (1947)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Howard Silverblatt
Syntynyt: 4. toukokuuta 1909 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 16. helmikuuta 1986 Ossining, New York
Ammatti:  Näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Marjorie Nelson (1950–1960) Nancy Nutter (1961–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1930-1984
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Da Silva ja muut näyttelijät musikaalista 1776 yhdessä Richard Nixonin kanssa Valkoisen talossa vuonna 1971
Howard Da Silva (oik. Howard Silverblatt 4. toukokuuta 1909 Cleveland, Ohio – 16. helmikuuta 1986 Ossining, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Da Silva esiintyi muun muassa elokuvissa Kersantti York (1941), Mysteerio sininen dahlia (1946), David ja Lisa (1962) ja FBI:n salaisuudet (1977). Hän näytteli yli viidessäkymmenessä elokuvassa.
Da Silva joutui niin sanotulle Hollywoodin mustalle listalle näyttelijä Robert Taylorin epäamerikkalaista toimintaa tutkivalle komitealle antaman vapaaehtoisen todistuksen ansiosta. Da Silva itse kieltäytyi vastaamasta syytöksiin.
Aiheesta muualla

Howard Da Silva Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC
Lego Jurassic World

| Lego Jurassic World |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Traveller’s Tales
Julkaisija:  Warner Bros. Interactive Entertainment
Jakelija:  Universal Studios, Amblin Entertainment, Legendary Pictures, Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Lego
Julkaistu:  2015
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Microsoft Windows, Nintendo 3DS, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation Vita, Wii U, Xbox 360, Xbox One, macOS, Nintendo Switch, Android ja iOS
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Lego Jurassic World on vuonna 2015 julkaistu videopeli. Lego Jurassic World käsittelee kaikkia muita Jurassic Park -elokuvia paitsi Jurassic World: Fallen Kingdomia (2018). Lego Jurassic World on mm. Xboxille, PlayStationille, ja Wii-konsolille soveltuva peli.
AIDS

| AIDS |
| --- | --- |
 Punainen nauha on kansainvälinen HIV/AIDS-tietoisuuden symboli
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
AIDS (acquired immune deficiency syndrome) on kädellisten immuunikatotauti, jonka ihmisissä aiheuttaa retroviruksiin kuuluva HI-virus eli HIV ja apinoissa SI-virus (SIV, simian immunodeficiency virus), josta HIV:n arvellaan kehittyneen. HI-virus hyökkää immuunijärjestelmää vastaan, ja hoitamattomana HIV-infektio johtaa immuunikatoon eli AIDSiin. Hoidettuna eli ARV-lääkityksellä olevan HIV-positiivisen henkilön HIV-sairaus ei kehity AIDS-vaiheeseen.
Geneettinen tutkimus näyttää osoittavan HIV:n olevan peräisin Afrikan länsi- tai keskiosista 1800-luvun lopulta tai 1900-luvun alusta. AIDSista raportoi ensi kerran Yhdysvaltojen tartuntatautien valvonta- ja ehkäisykeskus vuonna 1981, ja sen syy, HIV, tunnistettiin varhain 1980-luvulla.
Ihminen voi olla resistentti AIDSia aiheuttavalle HI-virukselle. Resistenssi on periytyvä ominaisuus tai puute, sillä sen aiheuttaa toimivan CCR5-molekyylin puuttuminen. Virus tunkeutuu ihmiseen molekyylin avulla, mutta se voi olla muuntunut perinnöllisesti niin, ettei siitä ole hyötyä virukselle. Ominaisuus pitää periä molemmilta vanhemmilta, jotta virus ei tartu. Ominaisuudesta ei tiedetä olevan haittaa. Suomessa se on noin kahdella prosentilla väestöstä, mutta sitä Suomessa ei voi selvittää, onko molekyyli toimimaton.
Heinäkuuhun 2024 mennessä maailmassa oli vain seitsemän ihmistä, joiden kerrottiin parantuneen AIDS:sta. Ensimmäinen heistä oli yhdysvaltalainen Timothy Ray Brown, joka sai vuonna 2007 kantasolusiirteen.
AIDSin kehittyminen ja oireet

Tauti syntyy HI-viruksen tartuttaessa CD4+-tyypin T-soluja. Nämä ovat leukosyyttejä, jotka tavallisesti ohjaavat elimistön immuniteettivastetta. Kun henkilön CD4+-solujen lukumäärä laskee tarpeeksi alas, hän on normaalia alttiimpi sairastumaan tauteihin, jotka terve elimistö pystyy torjumaan. Näihin oheistauteihin kuuluu lukuisia tulehdus- ja syöpälajeja, joista AIDSia sairastavien kuolleisuus varsinaisesti johtuu.
AIDS-diagnoosi perustuu henkilöä vaivaavien oheistautien tunnistamiseen, ja se voidaan asettaa, jos HIV-positiivisella henkilöllä on jokin seuraavista oheistaudeista (järjestys mukailee oheistautien todettua yleisyyttä Suomessa).
Pneumocystis jiroveciin aiheuttama keuhkokuume (PCP) tai muu toistuva keuhkokuume.
Mycobacterium avium -kompleksin (MAC), Mycobacterium kansasiin tai muiden M-lajien aiheuttama infektio laajalle levinneenä tai keuhkojen ulkopuolisena.
Kandidoosi-hiivatulehdus, yleistynyt tai ruokatorvessa tai keuhkoissa.
HIV:n aiheuttama dementia ja aivorappeuma.
Kaposin sarkooma.
Sytomegalovirusinfektio (CMV) verkkokalvolla.
Sytomegaloviruksen aiheuttama ruoansulatuskanavan haavauma.
Immunoplastinen tai Burkittin lymfooma.
Aivojen toksoplasmoosi.
HIV-näivetystauti eli yli 10 prosentin tahaton painonlasku sekä joko krooninen ripuli tai krooninen heikkous ja kuumeilu, eikä oireita selitä muu tauti.
Mycobacterium tuberculosis eli tuberkuloosibakteeri-infektio yleistyneenä missä elimessä tahansa.
Herpes simplex -viruksen (HSV) aiheuttama krooninen (yli kuukauden kestänyt) haava.
Kryptokokkoosi-sieni-infektio keuhkojen ulkopuolella.
Kryptosporidioosi-sieni-infektio kroonisena suolistossa.
Primaarinen aivolymfooma.
Etenevä monipesäkkeinen leukoenkefalopatia (PML) eli valkean aivoaineen puutos, JC-virusinfektio.
Kokkidioidomykoosi-sieni-infektio yleistyneenä tai muualla kuin keuhkoissa.
Isosporidium-ripuli kroonisena (yli kuukauden).
Toistuva salmonellan aiheuttama verenmyrkytys.
Kohdunkaulan syöpä.
Alle 13-vuotiailla uusiutuva tai multippeli bakteeri-infektio sekä lymfoidi interstitiaalipneumonia.
AIDS-vaiheen kesto, potilaan vointi ja oireet vaihtelevat suuresti.
AIDSin hoito

Nykyaikaisilla lääkkeillä HIV-infektion eteneminen voidaan pysäyttää, ja sairastuneen toimintakyky voi palautua hyväksi AIDS-diagnoosin jälkeenkin. Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan vuoden 2013 lopussa antiretroviraalilääkitystä käytti maailmanlaajuisesti noin 12,9 miljoonaa ihmistä.
Länsimaissa HIV-infektio on nykylääkkeiden myötä muuttunut krooniseksi, seurantaa ja hoitoa vaativaksi sairaudeksi, jonka aiheuttama kuolleisuus on vähentynyt selvästi.
AIDSin torjunta edellyttää:
HIV-tartunnan toteamista
Lääkkeiden saatavuutta
Lääkehoidon säännöllisyyttä
AIDS-epidemiaa torjuttaessa tärkeitä tekijöitä ovat ihmisten halu käydä testauttamassa itsensä HI-viruksen varalta, yhteiskunnan tuki lääkkeiden rahoittamisessa sekä HIV-positiivisten motivaatio lääkehoidossa (ja edelleentartuttamisen välttämisessä).
Maailman AIDS-päivää vietetään 1. joulukuuta.
Ehkäisy

Joillain ihmisillä esiintyy myös CCR5-delta-32-alleeli, joka voi suojata HIV-tartuntaa vastaan.
AIDS maailmalla

HIV ja siitä hoitamattomana kehittyvä AIDS on maailmanlaajuinen ongelma. Vuonna 2008 julkaistu YK:n AIDS-ohjelman UNAIDSin vuosiraportti kertoi, että HI-viruksen leviäminen on hidastunut. HIV-tartunnan vuonna 2007 sai 2,7 miljoonaa ihmistä, kun vielä vuonna 2001 määrä oli kolme miljoonaa. Vuonna 2007 maailmassa laskettiin olevan 33 miljoonaa HIV-positiivista, mikä on 300 000 vähemmän kuin vuotta aiemmin. Maailman ruokakriisi saattaa tuhota viime vuosien myönteiset saavutukset. Samanaikainen taistelu sekä nälkää että AIDSia vastaan on vaikeaa.lähde?
Kondomin käyttö on hidastanut taudin leviämistä länsimaissa. Sen sijaan köyhissä maissa tilanne on huolestuttava. Ruoan hinnan nousu voi lisätä HIV-tartuntojen määrää eri puolilla maailmaa. Erityisesti kehitysmaiden köyhät naiset ovat vaarassa saada tartunnan, sillä moni päätyy myymään seksiä saadakseen rahaa ruokaan. Tuoreet tutkimukset Botswanassa, Swazimaassa, Malawissa, Sambiassa ja Keniassa osoittavat, että ruokapula ja seksin myynti ilman ehkäisyä liittyvät toisiinsa köyhien naisten kohdalla.lähde?
AIDS maailmalla > AIDS kehittyvissä maissa

Suurin osa HIV:n kantajista elää köyhissä tai keskituloisissa maissa. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa heitä arvellaan elävän 68 prosenttia maailmassa vuonna 2018 olevista 37,9 miljoonasta, joista 20,6 miljoonaa Itä- ja Etelä-Afrikassa, missä tuli 800 000 uutta HIV-tartuntaa vuonna 2018. Uusien tartuntojen määrä on laskenut pahimmilla alueilla Itä- ja Etelä-Afrikassa. Viimeisten 20 vuoden aikana tartuntojen määrä on kaksinkertaistunut on kasvanut Itä-Euroopassa ja Aasian keskiosissa. Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa tartuntojen määrä samana aikana on lisääntynyt neljänneksellä.
Vuonna 2018 AIDSiin kuoli Afrikassa 470 000 ihmistä ja 25,7 miljoonalla oli HIV.
AIDS maailmalla > Ruokakriisin vaikutukset

Ruoan kallistuminen johtaa aterioiden laadun heikkenemiseen. Vähäravinteinen ruokavalio puolestaan jouduttaa osaltaan HIV:n kehittymistä AIDSiksi ja altistaa HIV-positiiviset vaarallisille infektioille, kuten tuberkuloosille. Monipuolinen ravinto on olennainen osa HIV-hoidon onnistumista. Virusta kantavat aikuiset tarvitsevat päivässä 10–30 prosenttia enemmän energiaa kaloreilla mitattuna kuin terveet aikuiset. Kasvuikäiset HIV-positiiviset lapset puolestaan tarvitsevat jopa kaksinkertaisen määrän energiaa muihin ikätovereihinsa verrattuna. Lisäksi HIV-lääkkeet aiheuttavat vatsavaivoja tyhjään vatsaan otettuna. Tämä voi johtaa siihen, ettei sairastunut halua ottaa lääkkeitä lainkaan. IFPRI eli Kansainvälinen elintarvikepolitiikan tutkimuslaitos etsii ratkaisuja nälkä- ja köyhyysongelmiin. Esimerkiksi Keniassa kalakauppiaana toimivat naiset saattavat myydä kalastajille seksiä ilman ehkäisyä, jotta rahaa jäisi riittävästi kallistuvien peruselintarvikkeiden ostamiseen. Pohjois-Afganistanissa jotkut naiset ja nuoret tytöt joutuvat turvautumaan prostituutioon ruoan kallistumisen takia. YK:n mukaan yhä korkeammalle kipuavat hinnat suistivat 50 miljoonaa ihmistä nälänhädän partaalle vuonna 2007. Hinnannousun taustalla ovat muun muassa biopolttoaineiden käytön lisääntyminen, ruoan kysynnän kasvu vaurastuvassa Aasiassa, viljelyalueiden kuivuus sekä elintarvikkeiden hinnoilla keinottelu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AIDS Wikimedia Commonsissa
Etusivu Positiiviset. Arkistoitu 13.5.2020. Viitattu 30.3.2020.
Hiv ja aids esiintyvyys ja tilastot Terveyden ja hyvinvoinnin laitos – THL. 2.12.2019. Arkistoitu 5.8.2020. Viitattu 30.3.2020.
Elinkautinen b-luokassa Voima -lehti. 9.9.2009. Viitattu 30.3.2020.
Himberg, Petra: Kun aids tuli Suomeen Yle Elävä arkisto. 30.11.2012. Viitattu 30.3.2020.
HI-virus työntymässä ulos immuunisolusta, jota se käyttää lisääntymiseen
HIV-tilanne 15–49-vuotiaiden keskuudessa maailmanlaajuisesti vuonna 2015.
PROBA

PROBA (Project for On-Board Autonomy) on ESAn piensatelliittiperhe.
PROBA eli PROBA-1 toteutettiin 1990-luvun lopussa pääosin belgialaisena projektina. Se laukaistiin vuonna 2001. ESAn laajemmassa puitteessa on toteutettu toinen samankaltainen piensatelliitti, jolla testataan uutta teknologiaa. Sen nimi on PROBA-2. Satelliittin laukaisu oli suunniteltu vuodeksi 2008, mutta se laukaistiin 2. marraskuuta 2009.
PROBA-1-satelliitti ja sen laukaisu

PROBA on belgialaisvetoinen mikrosatelliitti, ts. sen massa on alle 100 kg.
Satelliitti on kuutiomainen, särmän pituus on noin 50 cm. Se on pienin ESAn satelliiteista. Satelliitin rakensi belgialainen Verhaert-yhtiö.
Se on nimensä mukaisesti autonominen, jonka kyvyn aikaansaa sen tehokas tietokone. Se pystyy toimimaan hyvin vähäisellä ohjauksella Maasta. Sen maa-asema on Belgian Redussa.
Se laukaistiin 22. lokakuuta 2001 Intiasta Intian avaruusjärjestön (ISRO) Shriharikotan laukaisuasemalta intialaisella Polar Satellite Launch Vehicle -kantoraketilla.
PROBA lentää 600 km korkealla polaariradalla.
PROBA-1-satelliitti ja sen laukaisu > Satelliitin laitteet

Suomi on toimittanut PROBAaan avaruusromua ja mikrometeoreita tarkkailevan mittalaitteen, DEBIEn (DEBris In Orbit Evaluator). Patria toteutti laitteen elektroniikan. Detektorin toteutti Metorex International Oy (nyk. Oxford Analytical Instruments) ja Space Systems Finland Oy laitteen ohjelmiston. Kansainvälisellä avaruusasemalla on asennettuna laitteen uudempi versio DEBIE-2.
PROBA ottaa 300 kuvaa kuukausittain. Sen kuvantamisinstrumentit ovat: pienikokoinen korkean erotuskyvyn kuvaava spektrometri (Compact High Resolution Imaging Spectrometer eli CHRIS) ja mustavalkoinen korkean erotuskyvyn kamera (High Resolution Camera, HRC).
Satelliitissa on avaruuden säteilyolosuhteita mittaava laite, Standard Radiation Environment Monitor (SREM).
PROBA-2

ESAn kehittämä PROBA-2 mikrosatelliitti laukaistiin venäläisellä Rockot-kantoraketilla 2.11.2009.
PROBA-2 (Project for On-Board Autonomy) on jatkoa Belgian PROBA-missiolle. Se on 130 kiloinen mikrosatelliitti. Se testaa avaruudessa uusia avaruusteknologioita. Se lentää aikanaan 700 km korkealla aurinkosynkroonisella radalla. Satelliitin pääurakoitsija on belgialainen Verhaert.
PROBA-3

Proba-3 laukaistiin PSLV-XL-kantoraketilla 5. joulukuuta 2024. Se on kahden satelliitin muodostama aurinko-observatorio, joka tekee havaintoja Auringon keskikoronasta. Satelliitit muodostavat Koronagrafin, jossa toinen satelliitti toimii varjostimena ja toinen havainnointiyksikkönä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ESAn PROBA-sivusto
Abidjanin metro

| Abidjanin metro |
| --- | --- |
 Abidjanin suunniteltu metrokartta.
Tyyppi:  metro
Sijainti:  Abidjan, Norsunluurannikko
Avattu:  2022 (suunniteltu)
Pituus:  37,5 km
Asemia:  20
Linjoja:  1
Raideleveys:  1 435 mm
Omistaja:  Bouygues
Abidjanin metro (ransk. Métro d'Abidjan) on rakenteilla oleva metrojärjestelmä Norsunluurannikon suurimmassa kaupungissa Abidjanissa. Metron rakennustyöt alkoivat marraskuussa 2017 ja järjestelmä on määrä avata liikenteelle vuonna 2022. Abidjanin metron toistaiseksi ainoan linjan pituus tulee olemaan 37,5 kilometriä ja sillä tulee olemaan yhteensä 20 asemaa, joista eteläisin palvelee Port Bouetin lentoasemaa. Myös toinen, itä-länsisuuntainen metrolinja on suunnitteilla. Järjestelmän päivittäiseksi käyttäjämääräksi vuonna 2022 arvioidaan noin 500 000 matkustajaa.
Ranskan valtion kokonaan rahoittaman metron rakennustöistä vastaavat ranskalaisen Bouyguesin tytäryhtiöt Bouygues Travaux Publics ja Colas Rail. Kalliiden tunnelien sijaan metro kulkee pääosin maan päällä ja paikoittain myös viadukteilla. Valmiin metron liikennöitsijänä toimii Keolis ja metrokalustosta vastaa puolestaan Alstom. Järjestelmän huippunopeus tulee olemaan 80 km/h.