stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taqiyya

Maurilaisia proselyyttejä (käännynnäisiä) kastetaan vuonna 1500 Ximenesin arkkihiippakunnassa Granadassa. Vaihtoehtona kääntymiselle oli karkotus Espanjasta.
Taqiyya (arab. تقیة‎) eli uskonnollinen teeskentely tarkoittaa muslimin lupaa poiketa totuudesta uskonasioissa. Jotkut arabistit rajaavat sen tarkoittamaan vain oman uskon kieltämistä itsesuojeluna, mutta periaate on tätä laajempi ja liittyy islamilaiseen käsitykseen, jonka mukaan valehtelu on joissakin tilanteissa hyväksyttävää tai jopa pakollista.
Imaami Fakhr al-Din al-Razi (k. 1209) pitää taqiyyaa sunnalaisen islamin yleisperiaatteena. Sen noudattaminen ei kuitenkaan saa johtaa islamilaisen lain kieltämiin synteihin. 900-luvulla elänyt imaami Ibn Hajar al-Haytami toteaa, että on synti paljastaa vääräuskoisille muslimien heikkouksia.
Taqiyya ei rajoitu šiialaisuuteen, kuten usein väitetään. Professori Sami Mukaram katsoo, että taqiyya on kaikissa islamin suuntauksissa esiintyvä perustavan tärkeä periaate. Sunnien uskonoppineet kuitenkin puhuvat uskonnollisesta teeskentelystä vain suhteissa ei-muslimeihin, kun taas shiiat soveltavat sitä sekä muslimeihin että ei-muslimeihin.
Arabian kielessä taqiyya tarkoittaa kirjaimellisesti pelkoa tai varovaisuutta mutta myös tietynlaista uskonnollista päähinettä.
Taqiyyan käyttötapoja

Jos muslimi on pakotettu kieltämään uskonsa, hän voi tehdä niin, jos usko hänen sydämessään säilyy ennallaan. Menneisyydessä etenkin sunnien alaisuudessa eläneet šiialaiset ovat käyttäneet tätä oikeuteen kieltää šiialaisuutensa silloin, kun heitä on uhattu. Šiiojen mukaan taqiyya sisältää eri tyyppejä. Joskus sitä tarvitaan, kun torjutaan välitöntä vaaraa, joskus se on tarpeen, kun kätketään salaisuuksia. Taqiyya on välttämätön, jos totuus aiheuttaisi huomattavaa vahinkoa.
Erivapausperiaate ruksha

Taqiyya on osa islamiin kuuluvaa laajempaa erivapausperiaatetta (rukhsa). Sen mukaisesti šaria hyväksyy normaalisti kielletyt asiat, jos siihen on hyväksyttävä syy. Nälkäinen saa hengenpitimikseen rikkoa halal-sääntöjä, ja sairaat saavat helpotuksia rukousvaatimuksiin. Janoon nääntyvä saa juoda viiniä kaikkien muiden koulukuntien mielestä paitsi shafi'i-koulukunnan. Matkalla oleva tai sairas voi jättää paaston väliin, ja matkalla oleva voi rukoilla vain kaksi rakaa eli liikesarjaa, kun muulloin vaaditaan neljä.
Ruksha-periaate sallii poikkeamisen šarian määräyksistä myös siinä tapauksessa, että vallitsevat lait langettavat siitä rangaistuksia. Jos maalliset lait ovat ristiriidassa islamin kanssa, muslimin tulee noudattaa Jumalan lakia, paitsi jos hän voi sen takia joutua vaikeuksiin, kuten vankilaan tai kidutetuksi.
Pyhät kirjoitukset

Muslimit katsovat, että lupa valehdella uskosta löytyy Koraanin seuraavista säkeistä (3:28): "Uskovaiset älkööt ottako uskottomia ystävikseen uskovaisten asemesta. Jos joku niin tekee, ei hänellä ole mitään puolustusta odotettavana Jumalalta. Teillä ei ole mitään pelättävää heidän puoleltaan". sekä: "Joka luopuu uskostaan, paitsi jos hänet pakotetaan siihen... saa Jumalan vihan päälleen." (16:106). Myös haditheista löytyy tukea valehtelulle. Jami at-Tirmidhi sisältää seuraavan hadithin:
"Asma bint Yazid kertoi, että Jumalan lähettiläs sanoi: "Valehteleminen on laitonta paitsi kolmessa tapauksessa: kun mies sanoo jotain vaimolleen miellyttääkseen tätä, kun valehdellaan sodassa, ja kun valehdellaan tarkoituksella luoda sopua ihmisten välille".
Al-Bukharin hadithissa Muhammed toteaa: "jos vannon, ja myöhemmin huomaan jonkun muun asian paremmaksi, silloin teen sen ja kumoan valani".
Valehtelu on synti

Valehtelu on luvallista tai jopa pakollista islamissa tietyissä tilanteissa. Sääntönä on, että valehtelu on luvallista, jos se tuottaa parempia tuloksia kuin totuus.
Imaami al-Dhahabi (1274–1348) toteaa kirjassaan Suuret synnit, että valehtelu kuuluu suuriin synteihin silloin, kun valehdellaan profeetta Muhammedista tai annetaan väärä todistus oikeudessa. Suurista synneistä seuraa kirous, maallinen rangaistus tai rangaistus tuonpuoleisessa. Imaami al-Nawawi (1233–1277) kirjoittaa, että Koraani ja sunna tuomitsevat valehtelun synniksi. Valehtelu on rumimpia syntejä ja vastenmielisimpiä vikoja. Al-Nawawi toteaa kirjassa Puhdas sydän: "Kerro totuus, kun puhut. Yksi pahimmista petoksista on kertoa veljellesi jotain, kun veljesi luulee, että olet rehellinen, vaikka asia ei ole niin".
Sallitut poikkeukset

Poikkeustapauksia, joissa valehtelu on luvallista tai pakollista on runsaasti. Taqiyya-periaate antaa luvan valehdella uskontoa koskevista asioista, jotka voivat aiheuttaa vihaa muslimeja kohtaan. Laajemmin taqiyya tarkoittaa, että jos tavoite on luvallinen tai pakollinen, mutta voidaan saavuttaa vain valehtelemalla, myös valehtelu on luvallista tai jopa pakollista. Imaami al-Ghazali (1057–1111) tiivisti periaatteen seuraavasti:
"Puhumisen tarkoitus on saada aikaan tuloksia. Jos kiitettävä tulos saadaan aikaan joko valehtelemalla tai puhumalla totta, on laitonta valehdella, koska siihen ei ole tarvetta. Jos tavoite voidaan saada ainoastaan valehtelemalla, mutta ei puhumalla totta, on luvallista valehdella, jos tavoite on luvallinen. Valehtelu on pakollista, jos tavoite on pakollinen."
Ghazali antaa esimerkkinä pakollisesta valehtelusta tilanteen, jossa muslimiveli autetaan piiloon tämän sortajilta. Ghazalin mainitsema "pakollinen teko" tarkoittaa šariassa tekoa, joka tuo ansioita ja tekemättömyydestä on määrätty rangaistus. Imaami al-Nawawi (1233–1277) ja hanafi-oppinut Khalil Nahlawi tiivistävät luvallisen valehtelun yhtenevästi Ghazalin kanssa:
"On verrattava valehtelemisesta koituvia pahoja seuraamuksia totuuden puhumisen seurauksiin. Jos totuudesta koituu pahempia seuraamuksia kuin valheesta, on oikeutettua valehdella. Jos valheesta on pahempia seuraamuksia tai ei tiedetä kummasta on pahempia seuraamuksia, on laitonta valehdella."
Vuonna 2012 annettu fatwa käsittelee kafiirille (uskottomalle) valehtelua. Ohjeen mukaan valehtelu vääräuskoiselle ei ole väärin itsessään, vaan sen seurausten takia. Valehtelua tulee välttää, koska valheen paljastuessa annetaan kielteinen kuva islamista.
Fakhr al-Din al-Razin mukaan taqiyya-periaate koskee yhtä lailla suhdetta toisiin muslimeihin kuin ei-muslimeihinkin. Erityisen paljon periaatetta ovatkin käyttäneet šiialaismuslimit ollessaan sunnimuslimien vainon kohteena. Al-Nawawi tuomitsee valehtelun vain, kun kyse on "veljelle" eli toiselle muslimille valehtelusta.
Kritiikki

Raymond Ibrahimin mukaan ei-muslimien on vaikea ymmärtää muslimeja, koska nämä voivat esittää ristiriitaisia mielipiteitä. Ristiriitaisuus tulee kuitenkin ymmärrettäväksi, kun otetaan huomioon taqiyya-periaate. Suomessa perustuslain mukaan ylin toimeenpanovalta kuuluu eduskunnan luottamusta nauttivalle valtioneuvostolle. Sen sijaan islamilaisen lain mukaan ylin toimeenpanovalta kuuluu quraiš-heimoon kuuluvalle kalifille, joka valvoo Jumalan lain noudattamista. Muslimit voivat silti sanoa, että "Suomen lain ja islamilaisen lain säädösten kunnioittaminen onnistuu Suomessa hyvin, toisin sanoen niiden velvoitteet eivät ole ristiriidassa toistensa kanssa ja hartaana muslimina eläminen onnistuu Suomessa hyvin."
Länsimaisessa kristillisessä moraalissa valehtelua on pidetty luvattomana olipa sen syy mikä hyvänsä. Kirkkoisä Augustinus (354–430) katsoi, että valhe on aina synti. Tuomas Akvinolainen (1225–1274) pohti valehtelun oikeutusta kirjassa Summa Theologica ja päätyi samaan tulokseen. Oli kuitenkin luvallista joissakin tilanteissa kätkeä totuus järkevällä tavalla. Edvard Westermarck kirjoitti kristinuskon suhteesta valehteluun teoksessaan Kristinusko ja moraali. Hän totesi, että Uusi Testamentti tuomitsi valheen, mutta roomalais-katolinen kirkko ainakin välillä hyväksyi sen, jos kyseessä oli Jumalan kunnian puolustaminen. Sen sijaan protestantit ovat aina tuominneet valheen. Puritaanit ajautuivat jopa eräänlaiseen fanatismiin kieltäessään myös metaforien käytön ("Julia on aurinko"), koska ne ovat harhaanjohtavia. Kristinuskon suhde valheeseen ei ole ollut täysin yksiselitteinen, sillä kristillinen etiikka ei sisällä suoria lakeja, vaan yleisperiaatteita, kuten rakkauden kaksoiskäskyn.
Okinoshima (Fukuoka)

| --- | --- |
Sijainti:  Munakata Fukuokan prefektuuri  Japani
Vesialue:  Japaninmeri 
Korkein kohta:  244  m 
Pinta-ala:  0,7 km²
Suojelualue:  Genkai Quasi-National Park (en) (käännä suomeksi) 
| --- | --- |
Luokitus:  Luonnonmuistomerkki, osa UNESCOn maailmanperintökohteesta (2017) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Okinoshima (jap. 沖ノ島) on saari Munakatan kaupungin rannikolla Fukuokan prefektuurissa Japanissa. Saari on tunnettu siellä 300-luvulta 800-luvulle harjoitetuista uskonnollisista menoistaan ja siihen liitetään edelleen uskonnollisia tabuja, joiden takia esimerkiksi naisten pääsy saarelle on kielletty.
Saari lisättiin vuonna 2017 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Okinoshiman pyhä saari ja Munakatan alueen kulttuuriperintö.
Maantiede

Okinoshima sijaitsee merellä noin 50:n meripeninkulman päässä Fukuokasta koilliseen Etelä-Japanissa. Hallinnollisesti se kuuluu Munakatan kaupunkiin. Pinta-alaa saarella on noin 0,7 km². Suurta osaa saaresta peittää metsä ja sen harvat rakennelmat ovat satama, Okitsun pyhättö ja majakka. Saari on tärkeä merilintujen pesimäpaikka ja niiden joukkoon kuuluu vaarantunut töyhtömurri. Uhan merilinnuille Okinoshimassa muodostavat laivojen mukana saarelle saapuneet rotat, jotka syövät lintuja, sekä niiden munia ja poikasia. Saarella uskotaan olevan sekä mustarottia, että isorottia.
Uskonto

Okinoshiman saarella sijaitsee Okitsun pyhättö ja saareen liittyy useita vanhoja šintolaisia uskonnollisia menoja. Saarella on rukoiltu purjehtivien laivojen turvallisuuden puolesta 300-luvulta jaa. 800-luvulle. Tuolloin alueella oli tiheät meriyhteydet muualle Itä-Aasiaan. Menoihin liittyi erilaisten esineiden uhraaminen, joita on sittemmin löytynyt arkeologisissa kaivauksissa noin 80 000 kappaletta. Saareen liittyvät tunnetut rituaalit kuvastavat japanilaisen kotoperäisen uskonnon kehittymistä. Saaren uskonnolliseen merkitykseen takia siihen on liitetty tabuja, joista osaa harjoitetaan edelleen. Saarella asuu pappeja ja naisten vierailut saarella on kielletty. Miehetkin pääsevät saarelle vain kerran vuodessa. Saari lisättiin vuonna 2017 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Okitsun pyhättö.
Mike Markkula

Armas Clifford (”Mike”) Markkula, Jr. (s. 11. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen pääomasijoittaja ja yksi tietokoneyhtiö Applen alkuvaiheen rahoittajista. Markkula loi omaisuutensa henkilöstöoptioilla 1960- ja 1970-luvuilla toimiessaan markkinointipäällikkönä Intelillä ja Fairchild Semiconductorissa.
Apple tarvitsi rahaa Apple II:n emolevyjen valmistamista varten 250 000 dollaria. Mike Markkula auttoi liiketoimintasuunnitelman kirjoittamisessa ja päätyi liittymään yhtiöön sen kolmantena osakkaana.
Markkula sijoitti 80 000 dollarin alkupääoman ja antoi 170 000 dollarin lainan Steve Jobsin ja Steve Wozniakin perustamaan Appleen.lähde? Sijoituksellaan Markkula sai haltuunsa kolmanneksen yhtiön osakkeista.lähde? Markkula toimi yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1981–1983 ja hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1997 saakka.lähde?
Markkula jätti Applen hallituksen vuonna 1997. Aktiivisen työuransa lopetettuaan hän on toiminut hyväntekeväisyyden parissa yhdessä Linda-vaimonsa kanssa.
Amerikansuomalaisen Markkulan juuret ovat Sievissä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan rajalla, josta hänen isovanhempansa muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1883.
Tadanari Lee

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Tadanari Lee vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. joulukuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004 2005–2009 2009–2011 2012–2013 2013 2014–2018 2019 2020–2021 2022–2023 | FC Tokyo Kashiwa Reysol Sanfrecce Hiroshima Southampton → FC Tokyo Urawa Reds Yokohama F. Marinos Kyoto Sanga Albirex Niigata (S) |  |
Maajoukkue
| 2011–2012 | Japani | 11 (2) |
Tadanari Lee (jap. 李忠成, Ri Tadanari; 19. joulukuuta 1985 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi seuraurallaan pääasiassa Japanissa mutta myös vähän aikaa Englannissa ja vuonna 2023 päättyneen uransa lopulla Singaporessa.
Lee edusti Japanin kahdella ylimmällä sarjatasolla FC Tokyota, Kashiwa Reysolia, Sanfrecce Hiroshimaa, Urawa Redsiä, Yokohama F. Marinosia ja Kyoto Sangaa. Hän pelasi J1 Leaguessa 303 ottelua, joissa hän teki 71 maalia, ja J2 Leaguessa 53 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän voitti Japanin liigamestaruuden Yokohama F. Marinosin joukkueessa vuonna 2019, Japanin cupin Urawa Redsin joukkueessa vuonna 2018 ja Japanin liigacupin Urawa Redsissä vuonna 2016. Hän voitti AFC:n mestarien liigan Urawa Redsin joukkueessa vuonna 2017 ja teki tuossa kilpailussa kymmenessä ottelussaan neljä maalia mutta ei pelannut enää kaksiosaisessa loppuottelussa.
Lee siirtyi tammikuussa 2012 englantilaisseura Southamptoniin. Hän pelasi kevätkauden 2012 aikana Englannin mestaruussarjassa seitsemän ottelua ja teki maalin Derby Countya vastaan. Seuraavalla kaudella Southampton pelasi Valioliigassa mutta Lee pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa vain cupotteluita. Hän teki elokuussa 2012 liigacupissa maalin Stevenagea vastaan. Lee palasi Japaniin tammikuussa 2014. Hän pelasi uransa lopulla vuodet 2022–2023 Singaporessa Albirex Niigata Singaporen joukkueessa ja voitti kahdesti Singaporen liigamestaruuden.
Lee pelasi Japanin olympiajoukkueessa kolme ottelua Pekingin olympialaisissa 2008. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011 alkulohko-ottelussa Jordaniaa vastaan. Hänen toinen maaottelunsa oli tuon turnauksen loppuottelu Australiaa vastaan; hän pääsi jatkoajalla vaihdosta kentälle ja teki ottelun 109. minuutilla 1–0-voittomaalin. Hän teki toisen maaottelumaalinsa lokakuussa 2011 ystävyysottelussa Vietnamia vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 11 A-maaottelua, joista viimeisen helmikuussa 2012.
Maaottelutilastot

Lähde:
| Japanin A-maajoukkue> Vuodet | Japanin A-maajoukkue> ottelut | Japanin A-maajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 10 | 2 |
| 2012 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 11 | 2 |
LÄhteet

1 2 3 4 5  Tadanari Lee Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Nishikawa |
2 Hosogai |
3 Yoshida |
4 Mizumoto |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Uchida |
8 K. Honda |
9 Toyoda |
10 Kajiyama |
11 Okazaki |
12 Taniguchi |
13 Yasuda |
14 Kagawa |
15 Morimoto |
16 T. Honda |
17 Lee |
18 Yamamoto |
Valmentaja Sorimachi
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2011
1 Kawashima |
2 Inoha |
3 Iwamasa |
4 Konno |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endo |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Maeda |
12 Moriwaki |
13 Hosogai |
14 Fujimoto |
15 T. Honda |
16 Kashiwagi |
17 Hasebe |
18 K. Honda |
19 Lee |
20 Nagata |
21 Nishikawa |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Ryan Mahuta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. heinäkuuta 2002
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: Laitapuolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Pardubike
Pelinumero: 18
Junioriseurat
2016–2018: TPS
2019–2020: FC Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2021–2022 | FC Inter | 17 | (0) |
| 2023– | Haka | 46 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. marraskuuta 2024.
Ryan Mahuta (s. 7. heinäkuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Tsekin liigassa pelaavaa Pardubikea. Ennen sitä, hän oli FC Hakan tähtipelaaja. Haka on suomalainen seura, Valkeakoskelta.
Vapaus

Vapauden patsas Yhdysvaltain kongressitalon kupolissa.
Vapaus tarkoittaa mahdollisuutta tehdä tai saavuttaa jotain ilman rajoitteita, jotka estäisivät sen. Vapauden rajoitteet voivat olla esimerkiksi pakkoja, juridisista tai terveydellisistä syistä johtuvia rajoituksia tai muiden toimijoiden väliintuloja.
Poliittisen vapauden lajit ovat aatehistorioitsija Isaiah Berlinin mukaan positiivinen vapaus ja negatiivinen vapaus. Negatiivinen vapaus tarkoittaa esteiden poissaoloa, ja positiivinen vapaus tarkoittaa toimijan ideaalisen itsen, todellisen minän tai tietyn elämäntavan toteuttamista. Aatehistorioitsija Quentin Skinnerin mukaan positiivinen vapaus toteutuu vain, jos ihminen todellakin elää ideaalin mukaisesti.
Yhteiskunnassa poliittinen vapaus koskee muun muassa lehdistöä, mielipiteen ilmaisua ja kokoontumista. Filosofiassa poliittinen vapaus liitetään usein markkinatalouteen. Filosofi Immanuel Kantin mukaan vapaus on vapautta pakottamisesta, eikä valtiolla ole oikeutta rajoittaa kenenkään vapautta muuten kuin estääkseen tätä loukkaamasta toisten vapautta.
Kaikille ihmisille kuuluvia vapauksia on määritelty kansainvälisissä julistuksissa ja asiakirjoissa, kuten YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa sekä EU:n perusoikeuskirjassa.
123 valtion tutkimus vahvisti nobelistien Hayekin–Friedmanin hypoteesin, että taloudellinen vapaus on lähes välttämätön poliittisen vapauden edellytys. Vain harvoissa tapauksissa oli merkittävästi poliittista vapautta ilman huomattavaa taloudellista vapautta, ja nekin tapaukset heikkenivät ajan myötä. Myöhempi tutkimus löysi vain yhden selkeän vastaesimerkin: Valko-Venäjä vuoden 1991 jälkeen. Senkin poliittinen vapaus katosi ajan mittaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Syrjämäki, Sami & Räsänen, Petri: Poliittinen vapaus Ensyklopedia Logos, Filosofia.fi
Carter, Ian: Positive and Negative Liberty. Stanford Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
| n k Vapaus |
| --- | --- |
Käsitteet:  Kognitiivinen vapaus  Moraalinen vastuu  Vapauden henkilöityminen Libertas  Negatiivinen vapaus  Positiivinen vapaus  Subjektiivinen oikeus  Omistajuus  Yhteiskunnallinen vapaus  Vapaa tahto 
Aloittain:  Akateeminen  Kansalaisvapaudet  Taloudellinen vapaus  Poliittinen vapaus  Älyllinen vapaus 
Oikeuksittain:  Ajatuksenvapaus  Aseiden omistaminen  Elämä  Kokoontuminen  Koulutuksenvapaus  Lehdistö  Liikkuminen  Omistaminen  Sananvapaus  Tiedonsaanti  Uskonto  Valinnanvapaus  Yhdistyminen
Pohjois-Savon hyvinvointialue

| Pohjois-Savon hyvinvointialue |
| --- | --- |


Yleistä
Väkiluku:  247 984
Alue:  Pohjois-Savon maakunta
Keskuspaikka:  Kuopio
Kunnat:  19
Yhteistyöalue:  Itä-Suomen yhteistyöalue
Hyvinvointialuejohtaja:  Marko Korhonen
Pelastuslaitos:  Pohjois-Savon pelastuslaitos
Aluevaltuusto
Aluevaltuuston koko:  69
Puheenjohtaja:  Hannu Tsupari
Puolueet ja valtuustopaikat
Keskusta:  21
SDP:  13
Kokoomus:  12
Perussuomalaiset:  7
Vasemmistoliitto:  6
Kristillisdemokraatit:  5
Vihreät:  4
Liike Nyt:  1
Pohjois-Savon hyvinvointialue on Pohjois-Savon maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Pohjois-Savon hyvinvointialueen talous vuonna 2024 tulee jäämään -96 miljoonaa euroa alijäämäiseksi. Vastaavia ongelmia on myös Varsinais-Suomen, Lapin, Pirkanmaan ja Keski-Suomen hyvinvontialueilla. Myös Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveyspalvelut tulevat tuottamaan ennakoitua suuremman alijäämän vuonna 2024. Alijäämä voi vaikeuttaa esimerkiksi uusia rakennusinvestointeja.
Kunnat

Hyvinvointialueeseen kuuluu 19 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja.
| --- | --- |
  Iisalmen kaupunki (Idensalmi)   Joroisten kunta (Jorois)   Kaavin kunta   Keiteleen kunta   Kiuruveden kaupunki   Kuopion kaupunki   Lapinlahden kunta   Leppävirran kunta   Pielaveden kunta   Rautalammin kunta:   Rautavaaran kunta   Siilinjärven kunta   Sonkajärven kunta   Suonenjoen kaupunki   Tervon kunta   Tuusniemen kunta   Varkauden kaupunki   Vesannon kunta   Vieremän kunta 
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 247 984 asukasta.
Palvelut

Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Palvelut > Terveydenhuolto

Alueella toimii Kuopion yliopistollinen sairaala, jonka pääsairaala on Puijon sairaala.
Laboratoriopalvelut tuottaa hyvinvointiyhtymä ISLAB.
Palvelut > Pelastustoiminta

Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Savon pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto ja hyvinvointialueen johto

Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.
Aluevaltuusto ja hyvinvointialueen johto > Hyvinvointialuejohtaja

Pohjois-Savon ensimmäisenä hyvinvointialuejohtajana toimii (2023-) yhteiskuntatieteiden tohtori Marko Korhonen, joka johti maakuntajohtajana aiemmin Pohjois-Savon liittoa (2018-2022).
Pohjois-Savon hyvinvointialueen erikoissaisaanhoitoa tarjoavana sairaalana toimii Kuopion yliopistollinen sairaala (KYS).
Aluevaltuuston kokoonpano vuonna 2022.

     Keskusta (21)

     SDP (13)

     Kokoomus (12)

     Perussuomalaiset (7)

     Vasemmistoliitto (6)

     Kristillisdemokraatit (5)

     Vihreät (4)

     Liike Nyt (1)
Sirittäjämarjukka

| Sirittäjämarjukka |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Marjukat Euphonia
Laji::  pectoralis
Kaksiosainen nimi
 Euphonia pectoralis  (Latham, 1802) 

Katso myös
   Sirittäjämarjukka Wikispeciesissä   Sirittäjämarjukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sirittäjämarjukka (Euphonia pectoralis) on Etelä-Amerikassa tavattava peippoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sirittäjämarjukka on noin 12 cm. Koiras on päästään, selästään, siivistään ja yläperästään väritykseltään metallinkiiltävän sininen. Siipien kupeessa on keltainen laikku. Vatsa ja alaperä ovat väriltään kastanjanruskeat. Naarassirittäjämarjukka on selästään ja päästään oliivinvihreä. Rinta ja vatsa ovat harmaat sekä alaperä ruosteenruskea. Kyljet ovat keltaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sirittäjämarjukkaa tavattaan Brasilian ja Paraguayn itäosista sekä koillisesta Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunat. Sirittäjämarjukan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Sirittäjämarjukka syö pääosin pieniä hedelmiä. Lajin ravintoon kuuluvat myös kukkien mesi ja hyönteiset.
Naaras
Helka Hynninen

| Helka Hynninen |
| --- | --- |
 Helka Hynninen Valtimolla 1988.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1930 Vesanto
Kuollut: 29. toukokuuta 2017 (87 vuotta) Mikkeli
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  laulaja, sanoittaja, emäntä
Vanhemmat:  äiti Martta Kolari
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Lassi Hynninen
Muut tiedot
Lempinimet:  Hiirolan satakieli
Helka Hynninen (o.s. Kolari, 21. toukokuuta 1930 Vesanto – 29. toukokuuta 2017 Mikkeli) oli suomalainen laulaja ja sanoittaja. Hän oli maatilan emäntä kunnes vuonna 1976 teki musiikillisen läpimurtonsa. Hynninen teki useita kymmeniä esiintymismatkoja Yhdysvaltoihin muun muassa New Yorkiin ja Floridan Lake Worthiin. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Lapsuusajan maisemissa”, ”Tyttären valssi” ja ”Hirvimiesten humppa”.
Elämä ja ura > Varhaisemmat vaiheet

Helka Hynninen syntyi Vesannolla, Pohjois-Savossa vuonna 1930. Hän esiintyi ensimmäisen kerran jo kolmevuotiaana sukulaisilleen ja myöhemmin myös monissa koulun juhlissa. Sotien aikaan Hynninen sairasti vaikean tuberkuloosin mutta toipui siitä, joskin sairauden takia hän joutui jättämään kansakoulunopettajan opinnot. Hän oli emäntä Matiskalan tilalla Mikkelin maalaiskunnassa, Hiirolan kylässä. Hän toimi myös Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuustossa, jossa hänen ajamiaan uudistuksia olivat esimerkiksi välipalat kunnan koulujen oppilaille, kunnan urheilukentän uudelleenrakennus ja valaistun pururadan tekeminen.