stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valto
Tunnettuja Valtoja ja Waltoja

Valto Aulamo, Pelle Jali (1919–1975), klovni
Valto Järvi (1906–1987), pesäpalloilija ja pesäpallovaikuttaja
Valto Karhumäki (1905–1985), lentäjä, ilmavalokuvaaja Veljekset Karhumäki -yhtiössä
Valto Eetu Kirri, oik. Edward Aaltio (1891–1946), amerikansuomalainen kirjailija
Valto Klemola (1907–1957), eläinlääkäri, virkamies ja professori
Valto Kokko (1933–2017), muotoilija
Valto Koski (s. 1939), SDP:n kansanedustaja
Valto Käkelä (1908–1977), SDP:n kansanedustaja ja ministeri
Valto Laitinen (1926–2014), pariisilaistunut säveltäjä ja pianisti
Valto Maunula (1936–2016), kirjailija
Valto Olenius (1920–1983), seiväshyppääjä ja valmentaja
Valto Antero Peiponen (1931–2024), ornitologi
Valto Salmi (1903–1974), kestävyysjuoksija
Valto Sara (1907–1967), runoilija, pakinoitsija
Walto Tuomioja (1888–1931), päätoimittaja ja Edistyspuolueen kansanedustaja
Valto Tynnilä (1904–1940), säveltäjä ja sanoittaja
Valto Vaalikivi (s. 1941), taidemaalari ja kuvanveistäjä
Kuvitteellisia Valtoja

Valto Tuunanen (Walt Duncan): sarjakuvahahmo Jeren (Zits) isä, hammaslääkäri
Zolotonoša

| Zolotonoša (Золотоноша) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Zolotonoša
 Koordinaatit: 49.6693°N, 32.0372°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšerkasyn alue
Piiri:  Zolotonošan piiri
perustettu (maininta):  1576
kaupungiksi:  1635
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  21,7 km²
Väkiluku (2021):  27 458
 
 http://zolo.gov.ua/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zolotonoša (ukr. Золотоноша) on kaupunki Tšerkasyn alueella Ukrainan keskiosassa, Dneprin sivujoki Zolotonošan varrella. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Zolotonošan piirin (138 036 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 27 458 (2021).
Zolotonoša sijaitsee 30 kilometriä aluekeskus Tšerkasysta pohjoiseen ja noin 150 kilometriä pääkaupunki Kiovasta kaakkoon.
Paikkakunta mainitaan vuoden 1576 kirjallisissa dokumenteissa linnoitettuna asutuksena. Ukrainalaiseen Vyshnevetskyn ylhäisaatelisukuun kuulunut Jeremi Wiśniowiecki hankki paikkakunnan omistukseensa 1640. Puolan menetettyä seudun kasakoille, siitä tuli ensin Tšerkasyn rykmenttinä tunnetun kasakkaosaston aluetta, 1660 Perejaslavin rykmentin aluetta. Vuonna 1781 Zolotonošasta tuli kihlakuntakaupunki Kiovan käskynhaltijakuntaan. 1800-luvulla se oli osa Pultavan kuvernementtiä.
Rautatieosuus Bah’matš–Krasne (1897) kulki Zolotonošan kautta, ja toi kuljetusväylän maataloustuotteiden markkinoille. Nyttemmin teollisuuden pääala on ruuanjalostus (elintarviketuotanto). Kaupungissa on myös rakennusmateriaalituotantoa, parfyymivalmistusta, ja ompelimo. Tunnettuihin rakennuksiin lukeutuu Ivan Hryhorovych-Barskyn suunnittelema kirkko (Church of the Dormition, 1760–1767).
Zolotonošan kulttuuritalo.
Zolotonošan Uspenskin kirkko.
Piirihallinnon rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zolotonoša Wikimedia Commonsissa
kaupunkiin keskittynyt kaupallinen sivusto (ukrainaksi) (zolotonosha.ck.ua)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Internet Encyclopedia of Ukraine
Äänestäjä

Äänestäjä tarkoittaa äänioikeuttaan käyttävää toimijaa. Äänestäjällä voidaan viitata myös henkilöön, jolla on äänioikeus. Tämä on yleistä erityisesti vaalien yhteydessä.
Äänestäjätyypit

Varhaisten amerikkalaisten ja länsi-eurooppalaisten tutkimusten mukaan äänestäjän taustatekijät ovat yhteydessä äänestyspäätöksiin. Äänestäjien aktiivisuutta lisäävät myös sosiaalipsykologiset tekijät, kuten uskonnollisuus, puoluesamaistuminen, politiikkaa kohtaan tunnettu kiinnostus ja äänestämiseen liittyvä velvollisuudentunne.
Äänestäjätyypit > Kannanmuodostus

Epävarma äänestäjä: Epävarmoja äänestäjiä ovat ne äänestäjät, jotka puntaroivat erilaisten poliittisten vaihtoehtojen välillä vaalikampanjoiden aikana. Epävarmoilla äänestäjillä ei ole yhtä suosikkia ja he tekevät äänestyspäätöksensä lähellä varsinaista vaalipäivää.
Liikkuva äänestäjä: Liikkuvat äänestäjät ovat muuttaneet äänestyskäyttäytymistään vaalien välillä joko vaihtamalla puoluetta, jättämällä äänestämättä tai äänestämällä jätettyään äänestämättä edellisissä vaaleissa.
Äänestäjätyypit > Demografia

Uusi äänestäjä: Juuri täysi-ikäistyneet ovat aktiivisempia äänestäjiä kuin 19–24-vuotiaat. Uusien äänestäjien aktiivisuuteen vaikuttaa erityisesti se, että suuri osa asuu vielä lapsuudenkodissa, jolle on leimallista nuoren uutta asumisympäristöä korkeampi osallistumistaso. Ensimmäisiin vaaleihin liittyy myös uutuudenviehätystä.
Nuori äänestäjä: Nuorten äänestäjien kohdalla ikä on merkittävä äänestysvalintaa selittävä tekijä. Poliittiset orientaatiot muodostuvat erityisesti varhaisaikuisuuden aikana. Ilmiön on yhteydessä yhteydessä sosialisaatioprosessiin. Sosiaalistuminen tietyn puolueen jäseneksi oli vahvaa erityisesti joukkopuolueiden kulta-aikaan toisen maailmansodan jälkeen. Nykyisin äänestäjien puoluevaihdokset ovat lisääntyneet.
Aikuistuva äänestäjä: Erilaisten aikuisroolien omaksuminen, kuten perheen perustaminen, vakituisen työpaikan saaminen ja kodin hankkiminen ovat yhteydessä osallistumisen lisääntymiseen.
Keski-ikäinen äänestäjä: Keski-ikäisten kohdalla myönteisesti äänestämiseen vaikuttavia tekijöitä ovat kirkossa käynnin tiheys, lisääntynyt järjestöosallistuminen, vahvempi puoluekiinnittyminen ja kasvava tulotaso.
Ikääntynyt äänestäjä: Vanhuuden myötä vaaliosallistuminen vähenee, mikä liittyy osaltaan iän tuomiin fyysisiin rajoitteisiin ja sosiaalisten suhteiden kaventumiseen esimerkiksi leskeksi jäämisen myötä.
Mediaaniäänestäjä

Mediaaniäänestäjä on keskimmäisin äänestäjistä jollakin poliittisella ulottuvuudella vasemmisto–oikeisto-ulottuvuudella. Duncan Blackin esittelemän mediaaniäänestäjäteoreeman mukaan mediaaniäänestäjän ensisijainen ehdokas voittaa millä tavalla tahansa hyvin toimivalla vaalijärjestelmällä.
Anthony Downsin mukaan rationaaliset poliitikot lähentyvät poliittisissa kysymyksissä mediaaniäänestäjää, sillä jonkin muun ryhmän tavoittelu antaa vastapuolelle mahdollisuuden saavuttaa mediaaniäänestäjän ja siten enemmistön. Tätä hakeutumista poliittiseen keskustaan kutsutaan Downsin kilpailuksi.
Äänestäjän käyttäytyminen > Äänestäjän prioriteetit

Äänestäjät kiinnostuvat usein heihin suoraan vaikuttavista asioista, kuten työstä tai lasten koulutuksesta. Äänestäjät kiinnostuvat usein vähemmän politiikkakysymyksistä, joihin heillä ei ole juurikaan valtaa. Ehdokkaiden on puhuttava äänestäjille asioista, joista he välittävät.
Äänestäjän käyttäytyminen > Äänestäjien väsymys

Äänestäjien väsymys tai passiivisuus tarkoittaa äänestäjien taipumusta olla äänestämättä ehdokkaita, joita he ei eivät tunne, tai äänestyksissä, joista he eivät välitä. Äänestäjien uupumus on yleisempää esimerkiksi äänestyksissä, jotka koskevat vähemmän tärkeinä koettuja poliittisia tehtäviä.
Äänestäjän käyttäytyminen > Nukkuva äänestäjä

Nukkuva äänestäjä tarkoittaa äänioikeutettua, joka ei käytä äänioikeuttaan. Vähemmän tärkeät tai matalamman profiilin vaalit keräävät usein vähemmän ääniä kuin korkeamman profiilin vaalit. Usein äänestäjät eivät ole tietoisia vaaleista, eivät tunne ehdokkaita ja tuntevat epämukavaksi äänestää ehdokkaita, joita eivät tunne.
Sinuhe Wallinheimo

| Sinuhe Wallinheimo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sinkku
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  vasen
Hanska:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2010
Seurat:  JYP (SML)  Karhu-Kissat (1. Div.)  Dynamo Moskova (Superliga)  Färjestads BK (Elitserien)  Revier Lions (DEL)  Lukko (SML)  Springfield Falcons (AHL)  Mississippi Sea Wolves (ECHL)  Hershey Bears (AHL)  Mobile Mystics (ECHL)  University of Denver (NCAA)
Aiheesta muualla
sinuhewallinheimo.fi
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
| Jääkiekon SM-liiga  | Jääkiekon SM-liiga  | Jääkiekon SM-liiga  |  |
|  Kultaa | Jääkiekon SM-liiga | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Jääkiekon SM-liiga | jääkiekko |  |
| Elitserien  | Elitserien  | Elitserien  |  |
|  Hopeaa | Elitserien | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Elitserien | jääkiekko |  |
Miesten rullakiekko
| MM-kilpailut (FIRS)  | MM-kilpailut (FIRS)  | MM-kilpailut (FIRS)  |  |
|  Pronssia | Chicago 1995 | Rullakiekko |  |
Wallinheimo vuonna 2007
Mika Sinuhe Wallinheimo (s. 9. maaliskuuta 1972 Turku) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja entinen jääkiekkomaalivahti. Hän on toiminut kansanedustajana Keski-Suomen vaalipiiristä vuodesta 2011. Vuodesta 2023 hän on toiminut kokoomuksen eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana.
Wallinheimo on ollut Jyväskylän kaupunginvaltuutettu vuodesta 2009.
Urheilu-ura

Wallinheimo aloitti uransa Jyväskylässä JyP HT:n riveissä. Juniorivuosinaan hän pääsi pelaamaan SM-liigajoukkueessa jo kaudella 1989–90 neljän ottelun verran. Seuraavilla kahdella kaudella Wallinheimo pelasi edustusjoukkueessa kolmessa ottelussa Ari-Pekka Siekkisen kantaessa päävastuun. JyP HT:n voittaessa SM-hopeaa keväällä 1992 Wallinheimo toimi joukkueen kakkosmaalivahtina.
Kausi 1992–93 kului Wallinheimolta helsinkiläisseura Karhu-Kissojen riveissä I-divisioonassa.
Urheilu-ura > Yhdysvallat

Syksyllä 1993 Wallinheimo lähti opiskelemaan ja pelaamaan Yhdysvaltain yliopistosarjoihin. Hän opiskeli Denverin yliopistossa ja pelasi yliopiston jääkiekkojoukkueessa WCHA-konferenssissa kolmen kauden ajan.
Kaudelle 1996–97 Wallinheimo siirtyi AHL-farmiliigan Hershey Bearsiin pelaten myös alempaa ECHL-liigaa Mobile Mysticksin riveissä. Seuraavan kauden Wallinheimo pelasi ECHL:ssä Mississippi Sea Wolvesissa sekä AHL:ssä Springfield Falconsin riveissä.
Urheilu-ura > Eurooppa

Neljän Pohjois-Amerikassa vietetyn vuoden jälkeen Wallinheimo palasi Suomeen ja Rauman Lukon riveihin kaudelle 1998–99. Hän yritti jo toiseen otteeseen vakiinnuttaa paikkansa SM-liigassa, mutta pääsarjaura Suomessa ei lähtenyt toivotulla tavalla käyntiin.
Yhden Lukossa vietetyn kauden jälkeen Wallinheimo joutui hakemaan peliaikaa kaudelle 1999–00 Saksan 2. liigassa pelanneesta Neuwied EHC:stä. Kuitenkin jo kesken kauden hän pääsi Saksan DEL-liigaan Revier Lionsiin, jossa pelasi kolmen kauden ajan nousten sarjan parhaimmistoon. Kaudella 2000–2001 Wallinheimolla oli DEL-liigan paras torjuntaprosentti.
Kaudelle 2002–03 Wallinheimo teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin Elitserieniin Färjestads BK:n kanssa. Joukkue oli edellisenä keväänä juhlinut Ruotsin mestaruutta ja ylsi Wallinheimon aikana molemmilla kausilla Elitserienin finaaliin yltäen hopealle. Ensimmäisellä kaudella finaalissa tuli tappio Västra Frölunda HC:lle voitoin 4–0 ja toisella kaudella HV 71:lle voitoin 4–3. Molemmilla kausilla Wallinheimo torjui jokaisessa Färjestadin play-off-ottelussa.
Urheilu-ura > SM-liiga

Syksyllä 1992 alkaneen kierroksensa päätteeksi Wallinheimo palasi kasvattajaseuraansa JYPiin vuonna 2004. Wallinheimo nousi Jyväskylässä seuraikonin maineeseen seuraavien kausiensa aikana. Kaudella 2005–2006 hänellä oli SM-liigan paras torjuntaprosentti.
Kesken kauden 2007–2008 Jyväskylästä tuli uutispommi: Loistavasti kautensa aloittanut JYP vuokrasi Wallinheimon Moskovan Dynamoon, mutta teki myös maalivahdin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Wallinheimo ilmoitti haluavansa vielä kerran pelata ulkomailla ennen kuin päättäisi uransa JYPissä. JYP sai hyvät siirtokorvaukset ja Wallinheimo pelasi loistavan kauden Itä-Euroopan KHL-liigassa.
JYPin voittaessa Suomen mestaruuden keväällä 2009, Wallinheimo valittiin yhdessä JYPin toisen maalivahdin Pekka Tuokkolan ohella  pudotuspelien parhaaksi. Tuokkola ja Wallinheimo pelasivat vuorotellen, joten palkinto oli pakko jakaa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta kun valinta kohdistui kahteen pelaajaan.lähde?
Wallinheimo lopetti uransa kauden 2009–2010 päätteeksi. Viimeisessä ottelussaan, pronssiottelussa KalPaa vastaan, hän pelasi nollapelin.
Urheilu-ura > Maajoukkue

Jyväskylän paluunsa myötä Wallinheimolle aukesivat ovet myös A-maajoukkuerinkiin. Wallinheimo pelasi Suomen A-maajoukkueessa 11 ottelua. Vuoden 2006 MM-kilpailuita edeltäneessä harjoitusottelussa hän sai peliaikaa Tanskaa vastaan, mutta itse MM-kilpailuissa Wallinheimo oli kolmantena maalivahtina eikä pelannut yhtään ottelua.
Kauden 2006–2007 Euro Hockey Tourin ensimmäisessä turnauksessa Wallinheimo valittiin parhaaksi maalivahdiksi. Hänet valittiin myös Euro Hockey Tourin toisen turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Wallinheimo pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Tšekkiä vastaan Wallinheimo torjui 29 kertaa ja nollapeli jäi neljän sekunnin päähän. Ruotsia vastaan hän torjui 23 kertaa päästäen yhden maalin.
Wallinheimo pelasi Suomen joukkueen maalivahtina ensimmäisissä kansainvälisen rullaluisteluliitto FIRSin järjestämissä rullakiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1995. Wallinheimo torjui kolmessa ottelussa torjuntaprosentilla 96,1 ja auttoi Suomen pronssimitaleille.
Urheilu-ura > Uran jälkeen

Jääkiekkouransa jälkeen Wallinheimo on työskennellyt yritysvalmentajana.
Ammattilaisuransa päättämisen jälkeen Wallinheimo edusti keväällä 2011 Suomi-sarjaan noussutta KeuPa HT -joukkuetta yhden pelin verran lohkon kärkikamppailussa Forssan Palloseuraa vastaan. KeuPa HT voitti ottelun 8–5, kun Wallinheimolle kertyi 29 torjuntaa.
Koulutus

Wallinheimo on suorittanut kolme yliopistotutkintoa. Hänellä on yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkintoa vastaava Bachelor of Arts -tutkinto Denverin yliopistosta vuodelta 1996 sekä kaksi tutkintoa Jyväskylän yliopistosta, BBA-tutkinto vuodelta 2002 ja liikuntatieteen maisterin tutkinto vuodelta 2010.
Poliittinen ura

Wallinheimo on toiminut Jyväskylän kaupunginvaltuustossa kokoomuksen edustajana vuodesta 2009. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hän sai 753 ääntä, vuoden 2012 vaaleissa 1 141 ääntä ja vuoden 2017 vaaleissa 1637 ääntä.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Wallinheimo oli kokoomuksen ehdokas Keski-Suomen vaalipiirissä ja hänet valittiin eduskuntaan 4 228 äänellä. Eduskuntakaudella hän oli suuren valiokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Wallinheimo uusi paikkansa eduskunnassa 5 483 äänellä. Vaalien jälkeen järjestäytynyt Kokoomuksen eduskuntaryhmä valitsi Wallinheimon kolmanneksi varapuheenjohtajakseen eduskunnasta pudonneen Heikki Auton tilalle.  5. toukokuuta 2015 Wallinheimo valittiin puolustusvaliokunnan puheenjohtajaksi.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Wallinheimo uusi toistamiseen paikkansa. Hän sai 6 695 ääntä, neljänneksi eniten Keski-Suomen vaalipiirissä.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Wallinheimo keräsi toiseksi eniten ääniä Keski-Suomen vaalipiirissä. Hän sai 7 478 ääntä ja tuli valituksi vaalien jälkeen eduskuntaryhmän toiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän toimii eduskunnassa talousvaliokunnan, EU-asioita käsittelevän suuren valiokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäseninä. Lisäksi Wallinheimo on puheenjohtajana Yleisradion hallintoneuvostossa ja hallituspuolueiden norminpurkuryhmässä, joka esittää purettavaksi kansalaisten ja yritysten elämää haittaavia säännöksiä.
Vaalimenestys

| Kuntavaalit> Vuosi | Kuntavaalit> Kunta | Kuntavaalit> Äänimäärä | Kuntavaalit> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Jyväskylä | 753 | Valittiin. |
| 2012 | Jyväskylä | 1 141 | Valittiin. |
| 2017 | Jyväskylä | 1 637 | Valittiin. |
| 2021 | Jyväskylä | 1 628 | Valittiin. |
| Eduskuntavaalit> Vuosi | Eduskuntavaalit> Vaalipiiri | Eduskuntavaalit> Äänimäärä | Eduskuntavaalit> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Keski-Suomi | 4 228 | Valittiin. |
| 2015 | Keski-Suomi | 5 471 | Valittiin. |
| 2019 | Keski-Suomi | 6 695 | Valittiin. |
| 2023 | Keski-Suomi | 7 478 | Valittiin. |
Yksityiselämä

Wallinheimo on naimisissa Kaisa Wallinheimon kanssa ja heillä on kolme lasta.
Sinuhe Wallinheimo on saanut nimensä Mika Waltarin teoksen Sinuhe egyptiläinen mukaan. Wallinheimo toimii laulajana nimeään kantavassa S.W. Heimon kädet -yhtyeessä. Hän on soittanut viulua ja laulanut kuorossa.
Hopeapoppeli

| Hopeapoppeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Poppelit Populus
Laji::  alba
Kaksiosainen nimi
 Populus alba  L. 
Katso myös
   Hopeapoppeli Wikispeciesissä   Hopeapoppeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeapoppeli (Populus alba) on yleensä 10–25 metriä korkea puu. Sen tunnistaa jo kaukaa hopeanvärisestä yleissävystä.
Tuntomerkit

Rungon ja oksien väri on vihertävänharmaa ja rungon alaosissa tummanharmaa ja kaarnautuva. Lehdet ovat pyöreähköt ja sormijakoiset, yläpinnalta tummanvihreät ja alapinnalta kokonaan hopeanharmaan karvoituksen peittämät. Latvus on leveä ja pyöreähkö. Puu kasvaa yleensä 10–25 metriä korkeaksi.
Kasvuympäristöt

Hopeapoppeli vaatii kasvaakseen mielellään kostean, ravinteikkaan maaperän. Hopeapoppelia esiintyy lähinnä Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Aasiassa lehtimetsissä ja rannoilla. Suomessa se ei kasva luonnonvaraisena, mutta sitä käytetään koristekasvina. Sitä suositellaan Suomessa käytettäväksi puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–III (IV), eli Etelä-Suomessa ja Keski-Suomen eteläosissa.
Käyttö ja kasvattaminen

Hopeapoppeli on hieno ja huomiota herättävä koristepuu. Ihanteellinen kasvupaikka hopeapoppelille on aurinkoinen, tuore ja runsasravinteinen. Tilaa vievän kasvutavan vuoksi sitä ei kannata istuttaa kovin ahtaisiin pihoihin. Hopeapoppeli ei tarvitse leikkausta. Puu synnyttää runsaasti juurivesoja ja lisääntyy nopeasti tällä tavalla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hopeapoppeli (Populus alba)
Arboretum Mustila: Hopeapoppeli (Populus alba) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Populus alba (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Populus alba (englanniksi)
Flora of China: Populus alba (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Populus alba (silver-leaf poplar) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q146269  Wikispecies: Populus alba  AoFP: 1843  APA: 3314  APDB: 90413  APNI: 98784  BioLib: 38951  BOLD: 121849  Calflora: 6795  CoL: 4LVJ5  EoL: 592441  EPPO: POPAL  FloraBase: 18323  FNA: 200005643  FoAO2: Populus alba  FoC: 200005643  GBIF: 3040233  GISD: 261  GRIN: 29358  IFPNI: 77E309DB-539A-ADD7-C327-5336B7B9A4D0  iNaturalist: 47570  IPA: 3066  IPNI: 776573-1  IRMNG: 10899079  ISC: 43426  ITIS: 22451  IUCN: 203464  MichiganFlora: 2611  MoBotPF: 286780  NatureServe: 2.135044  NBN: NBNSYS0000003849  NCBI: 43335  NZOR: ee63b989-3b91-4ce2-bb8f-c087fd1c36ea  NZPCN: 3114  Observation.org: 7229  Open Tree of Life: 1030862  PalDat: Populus_alba  PFI: 235  Plant List: kew-5000549  PLANTS: POAL7  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:776573-1  RHS: 13503  Tropicos: 28300002  VASCAN: 9042  VicFlora: b0635b4e-1b1b-465e-86b9-f7326bf94e34  WisFlora: 4606  WoI: 2616  WFO: wfo-0000928384  Laji.fi: MX.41411 
Hopeapopelin lehti ala- ja yläpuolelta.
Hopeapopelin runko ja sille tyypilliset ruudunmuotoiset merkit.
Populus alba
Aivolävistys

| Aivolävistys |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  punk rock, hardcore punk
Kotipaikka:  Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Juuso Lahtinen, laulu   Matias Latvakoski, rummut   Jaakko Tarvainen, basso   Ode, kitara   Jukkis, kitara  
Entiset jäsenet:  Harri Viljakainen, kitara   Kimmo Ahola, kitara   Henri Lindström, kitara   Vellu Peura, basso   Oskari Hyvärinen, basso  
Levy-yhtiö:  Off Records Finland, 2006–   Raymond, 2005   Stay Free Underground Records, 2003  
Aiheesta muualla
https://www.facebook.com/aivolavistys
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aivolävistys on vuonna 1998 Laukaassa perustettu punk rock -yhtye. Alun perin yhtye toimi nimellä Me syntiset paskat, mutta nimi vaihdettiin Aivolävistykseen jo yhtyeen alkutaipaleella. Aivolävistyksen sanoitukset ovat pääosin poliittisesti kantaa ottavia. Ne käsittelevät mm. eläinten oikeuksia, rasismia ja sotaa. Yhtye meni tauolle vuonna 2015.
Aivolävistys palasi pitkän tauon jälkeen julkaisemaan musiikkia Off Recordsin kautta vuonna 2020.
Jäsenet

Juuso Lahtinen – laulu
Jukkis – kitara
Matias Latvakoski – rummut
Jaakko Tarvainen – basso
Ode – kitara
Diskografia

Raivo (2003,  Stay Free Underground Records)
Tyhjiä pulloja, bensaa ja tulta (2005,  Kulttuurituotanto-osuuskunta Raymond)
Älä katso ihmistä (2007,  Off Records)
Sotamaa (2010,  Off Records)
Oma illuusio (2022)
Me syntiset paskat (2000,  omakustanne)
Harvojen vallasta harhojen valtaan (2020, Off Records)
Aiheesta muualla

Aivolävistys Myspacessa (englanniksi)
Aivolävistys Mikseri.netissä
Aivolävistys Last.fm:ssä (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Douglas Santos

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Douglas dos Santos Justino de Melo
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: João Pessoa, Brasilia
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Zenit Pietari
Junioriseurat
0000–2012: Náutico
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Náutico | 22 | (1) |
| 2013–2014 | Granada | 0 | (0) |
| 2013–2014 | → Udinese (laina) | 3 | (0) |
| 2014–2015 | Udinese | 0 | (0) |
| 2014–2015 | → Atlético Mineiro (laina) | 26 | (1) |
| 2015–2016 | Atlético Mineiro | 27 | (0) |
| 2016–2019 | Hamburger SV |  |  |
| 2019– | Zenit Pietari |  |  |
Maajoukkue
| 2012–2014 | Brasilia U20 | 10 | (0) |
| 2015– | Brasilia U23 | 5 | (0) |
| 2016– | Brasilia | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. elokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. elokuuta 2016.
Douglas dos Santos Justino de Melo, tunnetaan nimellä Douglas Santos (s. 22. maaliskuuta 1994 João Pessoa, Brasilia), on brasilialaissyntyinen venäläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Santos edustaa venäläistä Zenit Pietaria. Hän on aiemmin pelannut aiemman kotimaansa Brasilian lisäksi muutaman ottelun Italiassa ja kolme kautta Saksassa.
Matti Morottaja

Matti Heikki Ilmari Morottaja eli Kuobžâ-Saammâl Matti (s. 1942) on inarinsaamelainen kieliaktivisti, opettaja ja entinen Suomen saamelaiskäräjien jäsen. Hän on Anarâškielâ servi -yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja hän on ollut perustamassa yhdistystä vuonna 1986. Matti Morottajan ansiota on kielipesätoiminnan vakiinnuttaminen inarinsaamen kielenelvytysmenetelmäksi alle kouluikäisille lapsille. Hänen poikansa Saammâl Morottaja, Petter Morottaja ja Mikkâl Morottaja ovat myös edistäneet inarinsaamen käyttöä. Morottaja sai Suomen Kulttuurirahaston Mikael Agricola -mitalin 1. huhtikuuta 2007, ja hän on Helsingin yliopiston kunniatohtori.
Teokset

Vuonna 1996 Matti Morottaja toimitti kirjan nimeltä Tovlááh mainâseh, joka sisältää satuja ja tarinoita Anarâš- ja Sabmelaš-lehdistä, vuosina 1968–1970 tehdyistä ääninauhoista ja Aanaarkiela čájttuzeh -kokoelmasta.
Yhdessä Ilmari Mattuksen kanssa Morottaja on toimittanut novellikokoelman Kyelisieidi maccâm já eres novelleh (Kalaseidan paluu ja muita novelleja), joka ilmestyi jouluna 2005.
Teokset > Käännökset

Nieidâ kote šoodâi kollekuálsin (Samuli Aikion kirjoittama pohjoissaamenkielinen kirja Nieida guhte šaddai gollegoalsin), 1982
Rauna Paadar-Leivon kirja Halstemjeegi noaidi, 1990
Kirsti Palton kirja Tivgâ (Divgá), 1994
Veikko Holmbergin kirja Tuuru-kuobžâ, 1995