stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DuckTales 2

| DuckTales 2 |
| --- | --- |
 NES-version kansikuva
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Tuottaja:  Tokuro Fujiwara
Suunnittelija:  Ichirou Mihara
Taiteilija:  Keiji Inafune
Säveltäjä:  Minae Fujii
Julkaistu:  NESJP 23. huhtikuuta 1993NA kesäkuu 1993EU 1993 Game BoyNA marraskuu 1993JP 3. joulukuuta 1993
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  NES, Game Boy
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
DuckTales 2 on Capcomin kehittämä ja julkaisema Ankronikkaan perustuva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna 1993 NES:lle ja Game Boylle. Peli on jatko-osa vuoden 1989 pelille DuckTales. Pelimekaniikka on suurin piirtein samanlainen kuin edeltäjässään.
DuckTales 2:ssa Roope Ankka etsii isänsä Fergus MacAnkan kadonnutta aarretta. Roopen täytyy ensin löytää seitsemän kartanpalaa, jotka ovat eri puolilla maailmaa. Kun kartanpalat ovat löytyneet ja ne on yhdistetty toisiinsa, kartta kertoo aarteen sijaitsevan Skotlannissa.
Peli ei myynyt edelliseen osaan verrattuna kovinkaan paljon. Syynä oli 8-bittisten konsolien väistyminen 16-bittisten tieltä, kun Sega Mega Drive ja Super Nintendo ilmestyivät markkinoille.
Juoni

Pelissä Roope matkustaa Niagaran putouksille, Bermudan kolmioon, Muhun, Egyptiin ja Skotlantiin. Jokaisessa paikassa on yksi kartanpala ja välipomo. Kun kaikki viisi välipomoa on voitettu, olipa kadonnut aarre hankittu tai ei, Kulta-Into Pii kidnappaa Tepan. Tätä tapausta seuraa lopputaistelu, joka päättää pelin.
Ystävät

Tupu, Hupu, Lupu ja Tepa – antavat Roopelle vinkkejä kentissä.
Heimo Huima – lennättää Roopen maasta toiseen.
Pelle Peloton – Antaa Roopelle aina uuden ”ominaisuuden”. Esimerkiksi tekee Roopen kävelykepin vahvemmaksi, jotta Roope kykenisi sen avulla siirtämään raskaampia laatikoita tms.
Aiheesta muualla

DuckTales 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Kuvakaappaus pelistä.
Didyman teatteri

| Didyman teatteri |
| --- | --- |
 Didyman teatterin jäänteiden pohjapiirros.
Sijainti:  Didyman arkeologinen alue, Didim, Aydın, Turkki
Koordinaatit:  37°23′02″N, 27°15′25″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  n. 50–100 jaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Didyman teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia

Didyman teatteri rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan jälkimmäisellä puoliskolla keisari Neron aikana. Sitä laajennettiin 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Teatteria käytettiin Didyman Apollon Didymaioksen juhliin liittyneissä musiikki- ja näytelmäkilpailuissa.
Teatteri löydettiin saksalaisten suorittamissa arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2010–2011. Sen löytyminen tuli yllätyksenä, sillä aiemmin oli ajateltu, ettei Didymassa olisi ollut teatteria, vaan musiikkikilpailut olisi järjestetty joko Didyman stadionilla tai Apollonin temppelin edustalla. Toisaalta teatteri oli hyvin yleinen rakennus suurilla kaupunkien ulkopuolella sijainneilla pyhäkköalueilla, kuten Amfiaraion, Epidauroksen Asklepieion ja Isthmia.
Rakennus

Didyman teatteri sijaitsi Apollonin temppelin ja stadionin eteläpuolella. Rakentamisajankohdastaan huolimatta teatteri oli tyypiltään kreikkalainen, ei roomalainen teatteri. Teatterin katsomo suuntautui länteen päin. Sen halkaisija oli alun perin noin 48 metriä, ja siinä oli arviolta 25 penkkiriviä ja tilaa noin 3 000 katsojalle. 100-luvun jaa. alkupuolella sitä laajennettiin kuudella penkkirivillä niin, että sen halkaisijaksi tuli noin 56 metriä, jonka jälkeen tilaa oli noin 4 000 katsojalle. Teatterin keskellä olleen orkhestran halkaisija oli vain noin 12 metriä.
Lukujen valossa teatteri on ollut suhteellisen pieni. Sen koko vastaa suunnilleen Delfoin teatteria. Teatterin rakentamisessa oli käytetty uudelleen Didyman stadionin eteläsivun katsomon kiviä. Tämä voi merkitä sitä, että musiikkikilpailut olivat tuossa vaiheessa muuttuneet Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmiksi.
Kaivauksissa on löydetty teatterin pohjoisseinämää sekä katsomon penkkirivien ja portaiden jäänteitä. Myös skene- eli näyttämörakennuksesta on tehty joitakin löytöjä ilmeisesti jo 1900-luvun alussa, jolloin niistä käytettiin nimitystä ”Tabernaakkeli”. Teatteri on ajoitettu Neron ajalta peräisin olevan miletoslaisen rahan ja saman aikakauden keramiikkalöytöjen avulla. Teatterin laajempi kaivaminen on vaikeaa sen paikalla olevien yksityistalojen vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Didyman teatteri Wikimedia Commonsissa
Didyman teatterin katsomon pohjoisseinämää.
Cândido Godói

Cândido Godóin sijainti Rio Grande do Sulin osavaltiossa (punaisella)
Cândido Godói on Brasiliassa Rio Grande do Sulin osavaltiossa Argentiinan rajalla sijaitseva kunta, joka on perustettu 10. syyskuuta 1963. Sen pinta-ala on 246,275 km². Vuonna 2007 siellä oli 6 934 asukasta.
Kaksosten maa

Cândido Godóista käytetään Brasiliassa lisänimeä Terra dos Gêmeos (’Kaksosten maa’), sillä se tunnetaan poikkeuksellisen suuresta kaksoslasten syntyvyydestä.
Argentiinalainen historioitsija Jorge Camarasa on esittänyt teorian, jonka mukaan Josef Mengelen kokeet olisivat aiheuttaneet kunnan suuren kaksossyntyvyyden. Mengelen tiedetään paenneen toisen maailmansodan jälkeen  vuonna 1949 Etelä-Amerikkaan ja jatkaneen siellä kaksostutkimuksia. Mengelen saavuttua Etelä-Amerikkaan alkoi  kaksosten osuus kasvaa 1963 vuodesta alkaen. Nykyisin kunnassa jo yksi viidestä syntyneestä lapsesta on kaksonen, ja kaksospareja on nyt yli sata.
Vuonna 2011 julkistettujen tutkimustulosten mukaan syntymätodistukset osoittavat, että kaksosia syntyi kylässä poikkeuksellisen paljon jo 1930-luvulla ennen Mengelen väitettyä vierailuajankohtaa. Lisäksi monilla kaksosia synnyttäneillä naisilla Cândido Godóissa todettiin tietty geenimuunnos, jonka uskotaan tulleen kylään saksalaisten siirtolaisten mukana ja yleistyneen sisäsiittoisuuden takia. Tutkijat uskovat tämän geenimuunnoksen altistavan äidit kaksosraskauksille.
Fanconin oireyhtymä

Fanconin oireyhtymä on proksimaalisen tubuluksen toiminnan häiriö. Siitä kärsivällä tietyt aineet, kuten aminohapot, glukoosi ja fosfaatti siirtyvät verenkierron sijasta virtsaan. Lapsilla häiriön tavallisin aiheuttaja on kystinoosi. Aikuisilla häiriö voi johtua esimerkiksi tietyistä lääkkeistä tai eräistä sairauksista, kuten multippelimyeloomasta.
Fanconin oireyhtymä voi johtaa monenlaisiin ongelmiin. Tyypillisiin taudin oireisiin lukeutuu polyuria, joka voi johtaa dehydraatioon.
Diário de Notícias

| Diário de Notícias |
| --- | --- |

 Lehden pääkonttori kuvattuna vuonna 2006
Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 0870-1954
Perustettu:  1864
Päätoimittaja:  Domingos de Andrade
Sitoutuneisuus:  liberaalikonservatismi
Kotikunta:  Lissabon
Kotimaa:  Portugali
Kieli:  portugali
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
Diário de Notícias on portugalilainen sunnuntaisin ilmestyvä sanomalehti. Sen perustetivat Tomás Quintino Antunes ja Eduardo Coelho Lissabonissa 29. joulukuuta 1864. Lehti on portugalilaisen mediyhtiö Controlinveste omistuksessa.
Portugalin diktatuurin aikana (1926–1974) lehti oli käytännössä hallituksen äänenkantaja. Neilikkavallankumouksen jälkeen lehti kansallistettiin ja siitä tuli kommunistista puoluetta puolustava lehti. Diário de Notícias muutettiin yksityiseksi yritykseksi jälleen vuonna 1991. Nykyisin sen katsotaan edustavan liberaalikonservatismia.
Lehden päätoimittaja on Domingos de Andrade, joka aloitti työssään marraskuussa 2020. Lehden päätoimitus sijaitsee Lissabonissa.
Vuonna 2019 lehden levikki oli 4768.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivu (portugaliksi)
Eino Isohanni

Eino Viljami Isohanni (15. syyskuuta 1914 Kannus – 16. toukokuuta 1984 Kokkola) oli suomalainen toiminnanjohtaja ja kirjailija.
Isohanni toimi muun muassa kansakoulutarkastajana ja Keski-Pohjanmaan maakuntaliiton toiminnanjohtajana.
Teoksia

Kotiaukealta : kertomuksia. Pellervo-seura, Helsinki 1947
Syksystä kevääseen. Pellervo-seura, Helsinki 1948
Kannuksen kansakoulun vaiheista. Kannuksen opettajayhdistys, Kannus 1952
Keskipohjalaisten laulukirja; toim. Eino Tulikari, Eero Pollari, Eino Isohanni. Keski-Pohjanmaa sarja 2. Keskipohjalalainen ylioppilaskerho / Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kannus 1952
Maa on ikuinen: Viljami Kalliokosken 60-vuotisjuhlajulkaisu; toim. Eino Isohanni ja Alfred Salmela. Keski-Pohjanmaa sarja 4. Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1954
Keski-Pohjanmaa: maakuntajulkaisu 3 : 1930-1955 ; toim. Eino Isohanni. Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1955
KPO 50-vuotias; laatineet: Samuli Jämsä, historiikki; Aune Pernu, maataloustavarakauppa ja tilastot; painoasun, kuvituksen ja taiton huoltanut Eino Isohanni ja Erkki Karkia. Keski-Pohjanmaan osuuskauppa, Kokkola 1956
Keski-Pohjanmaa / Mellersta-Österbotten / Central Ostrobothnia; toimituskunta ja teksti Eino Isohanni, Vilho Kyrölä, Viljo S. Määttälä; kuvaus Kalevi A. Mäkinen; maakunnan esittely Kustaa Vilkuna. Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto, Kokkola 1965 (teksti suomen, ruotsin ja englannin kielillä)
Maakuntakuoro – matkakuoro: Keski-Pohjanmaan maakuntakuoro. Kokkola 1969
Korpelan Voima: Puoli vuosisataa sähkön jakelua. Kokkola 1971
Esko Heino

Esko Olavi Heino (8. lokakuuta 1918 Kiukainen – 6. syyskuuta 1991 Orivesi) oli suomalainen jalkinealan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Heinon vanhemmat olivat maanviljelijä Oskar Verner Heino ja emäntä Johanna Suojamaa ja puoliso vuodesta 1946 Leiny Linea Vaahto. Heino kävi Rauman kauppaopiston 1941. Hän oli Vuodanjalostaja Oy:n kirjanpitäjä 1944–1946, Pirkanmaan Nahka Oy:n konttori- ja myyntipäällikkö ja kaupallinen johtaja Tampereella 1946–1960, Mantereen Kenkätehdas Oy:n osakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Orivedellä vuodesta 1960 sekä Manneryhtymä Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1981.
Heino oli myös J. A. Tehnunen Oy:n toimitusjohtaja, Hatanpään Kenkätehdas Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1967, Kenkätehdas Finnmanner Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1972, Nateva Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1972, Hirsilän Kenkätehdas Oy:n ja Rutex Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1973, Oriveden Kenkätehdas Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1973, Ensi Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1974, Puukorkotyöpaja Touko Rantalan omistaja 1975–1981, Oriveden Korkotehdas Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1982, Lapuan Nahka Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1983 sekä Oripo Oy:n ja Oriveden Teräpaja Ky:n toimitusjohtaja vuodesta 1984.
Oriveden kunnanvaltuuston jäsen Heino oli 1973–1980 ja kunnanhallituksen jäsen 1977–1980. Hänellä oli myös useita kenkäalan luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Heino oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1976. Liikesivistysrahastoon perustettiin 1981 Leiny ja Esko Heinon erikoisrahasto.
Erpland

| Erpland Ozric Tentacles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Ed Wynne
 Tyylilaji: psykedeelinen ja/tai progressiivinen rock,   etninen musiikki,   ambient, dub,   elektroninen tanssimusiikki
 Kesto: 73.38
 Levy-yhtiö: Dovetail Records
Ozric Tentaclesin muut julkaisut
| Pungent Effulgent 1989 | Erpland 1990 | Strangeitude 1991 |
Erpland on Ozric Tentaclesin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990. Se on todennäköisesti yhtyeen tunnetuin julkaisu. Albumi sisältää psykedeelistä avaruusrockia, etnisiä tunnelmia Lähi-idästä Väli-Amerikkaan, ambientinomaisia hetkiä sekä muuta yhtyeen tuotannolle tyypillistä materiaalia. Se sisältää myös yhtyeen toistaiseksi ainoan kappaleen, jossa voidaan sanoa varsinaisesti laulettavan.
Kappalelista

"Eternal Wheel" – 8:20
"Toltec Spring" – 3:03
"Tidal Convergence" – 7:14
"Sunscape" – 4:02
"Mysticum Arabicola" – 9:15
"Crackerblocks" – 5:40
"The Throbbe" – 6:22
"Erpland" – 5:32
"Valley of a Thousand Thoughts" – 6:32
"Snakepit" – 3:18
"Iscence" – 4:38
"Gift of Wings" – 9:47
Eetu Randelin

| Eetu Randelin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. marraskuuta 2001 (ikä 22) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kake
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  8t kg
Seura
Seura:  KooKoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  34
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Jukurit (SML) SaPKo (Mestis) JoKP (Mestis) IPK (Mestis) KalPa (SML) Tappara (SML)
Eetu Oliver Randelin (s. 12. marraskuuta 2001 Espoo) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa.
Ura > Maajoukkueura

Randelin valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2021 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Randelin on pelannut kolme nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Muuta

Randelin valmistui lukiosta keväällä 2020.
Ferdinand I

Ferdinand I on ollut useamman hallitsijan nimi:
Ferdinand I, Kastilian ja Leónin kuningas (1037–1065) ja Espanjan keisari (1056–1065)
Ferdinand I, Portugalin kuningas (1367–1383)
Ferdinand I, Napolin kuningas (1458–1494)
Ferdinand I Habsburg, Unkarin kuningas (1526–1564) ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (1556–1564)
Ferdinand I, Toscanan suurherttua (1587–1609)
Ferdinand I, Molempain Sisiliain kuningas (1816–1825), myös Napolin kuningas (1759–1825) nimellä Ferdinand IV
Ferdinand I, Itävallan keisari (1835–1848)
Ferdinand I, Bulgarian kuningas (1908–1918)
Ferdinand I, Romanian kuningas (1914–1927)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ferdinand I”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elbow

| Elbow |
| --- | --- |
 Elbow esiintymässä vuonna 2006.
Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  vaihtoehtorock
Kotipaikka:   Bury, Britannia
Jäsenet:  Guy Garvey, laulu, kitara   Mark Potter, kitara, taustalaulu   Craig Potter, koskettimet, taustalaulu   Pete Turner, basso, taustalaulu   Richard Jupp, rummut  
Levy-yhtiö:  V2 Records   Fiction Recods  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elbow on vuonna 1997 perustettu brittiläinen alternative rock -yhtye Burysta, Suur-Manchesterin alueelta, joka on julkaissut seitsemän studioalbumia.
Historia

Laulaja Guy Garvey ja kitaristi Mark Potter tapasivat jo kouluikäisinä. Vaikka kaikki jäsenet ovat soittaneet yhdessä vuodesta 1990, yhtye sai nykyisen nimensä Elbow vasta vuonna 1997.
Elbow julkaisi debyyttialbuminsa Asleep in the Back vuonna 2001, ja oli sekä Mercury Awards- että Brit Awards -ehdokkaana. Seuraava albumi Cast of Thousands (2003) sai nimensä yhtyeen Glastonburyssa nauhoittamasta festivaaliyleisön ”We still believe in love, so fuck you” -yhteislaulusta, jonka voi kuulla levyllä kappaleen ”Grace under Pressure” lopussa. Vuoden 2005 Leaders of the Free World oli yhtyeen omakustanne, joka nauhoitettiin vuokratussa studiossa Salfordissa.
Elbow voitti Mercury Prizen levyllään Seldom Seen Kid vuonna 2008. Lisäksi levyllä oleva ”One Day Like This” sai parhaan kappaleen Ivor Novello -palkinnon ja ”Grounds for Divorce” äänestettiin parhaaksi uudeksi kappaleeksi.
Elbow’n ensimmäinen Suomen-vierailu oli Ruisrockissa kesällä 2011.
Diskografia > Studioalbumit

Asleep in the Back (2001)
Cast of Thousands (2003)
Leaders of the Free World (2005)
The Seldom Seen Kid (2008)
Build a Rocket Boys! (2011)
The Take Off and Landing of Everything (2014)
Little Fictions (2017)
Giants of All Sizes (2019)
Flying Dream 1 (2021)
Audio Vertigo (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elbow Wikimedia Commonsissa
Eye of the Zombie

| Eye of the Zombie John Fogerty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): John Fogerty
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
John Fogertyn muut julkaisut
| Centerfield 1985 | Eye of the Zombie 1986 | Blue Moon Swamp 1997 |
Eye of the Zombie on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä John Fogertyn viides sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. Levy oli kaupallinen floppi, ja sitä on usein pidetty Fogertyn huonoimpana albumina.
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat John Fogertyn käsialaa.
"Goin' Back Home"
"Eye Of the Zombie"
"Headlines"
"Knockin' On Your Door"
"Change In the Weather"
"Violence Is Golden"
"Wasn't That A Woman"
"Soda Pop"
"Sail Away"
EA Sports UFC

| EA Sports UFC |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Canada SkyBox Labs
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Microsoft Store, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  EA Sports UFC
Pelimoottori:  Ignite
Julkaistu:  17. kesäkuuta 2014
Lajityyppi:  Urheilupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16+
Alusta:  PlayStation 4, Xbox One, iOS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
EA Sports UFC on vuonna 2014 julkaistu vapaaotteluaiheinen videopeli. Pelin kehitti EA Canada yhdessä SkyBox Labsin kanssa. Se julkaistiin Xbox One:lle ja PlayStation 4:lle. Peli pohjautuu UFC vapaaottelujärjestöön ja sen kansikuvaan valittiin Jon Jones ja Alexander Gustafsson.
Pelattavuus

Electronic Arts oli aiemmin tehnyt EA Sports MMA pelin, joka on hieman samantapainen sisällöltään. Pelaajan on mahdollisuus luoda omahahmo ja otella sillä näytösotteluita ja aloittaa omaura. Näytösotteluissa voi otella myös oikeilla ottelijoilla. Mukana on useita eri otteluhalleja ja ottelun keston saa vaihdettua kolmesta erästä viiteen erään, sekä mestaruusotteluksi, joka kestää myös viisi erää. Uratila on edellisten pelien tavoin samantapainen, jossa pelaaja aloittaa vielä nimettömänä ottelijana ja pelin edetessä kerää itselleen voittojen myötä kokemusta ja sponsoreita nousten kohti UFC-mestaruutta haluamassaan painoluokassa. Tutoriaalin lisäksi pelissä on mukana haastetehtäviä, jossa pelaaja voi myös samalla harjoitella erilaisten lyöntiyhdistelmien tekemistä, matto- ja pystypainia, sekä lukkopainia.
Lisäosat

Peliin julkaistiin lisää ottelijoita vähitellen alkuperäisten 97 ottelijan lisäksi. Royce Gracien ja Bruce Leen saa lisäosana tai pelaamalla uratila läpi pro tasolla. Bruce Leen saa useampaan painoluokkaan. 22. heinäkuuta 2014 EA julkaisi ensimmäisen päivityksen, johon kuuluivat T. J. Dillashaw, Tyron Woodley ja Takeya Mizugaki. 26. elokuuta EA julkaisi toisen päivityksen, johon kuuluivat Stipe Miocic, Matt Brown ja Mike Pyle. Kaksi kuukautta myöhemmin 2. lokakuuta EA julkaisi kolmannen päivityksen, johon kuului Tim Kennedy, Gunnar Nelson ja Nick Diazin keskisarjaan välisarjan lisäksi. Samassa kuussa 29. päivänä julkaistiin jo neljäs päivitys, jonka myötä peliin lisättiin Hector Lombard, Diego Sanchez ja Michael Chiesa, sekä Gegard Mousasi lisättiin myös keskisarjaan. 19. marraskuuta EA julkaisi viidennen päivityksen, jonka mukana tulivat Myles Jury, Andrei Arlovski ja Yoel Romero. 10. joulukuuta EA julkaisi legenda päivityksen, johon kuuluivat Mark Coleman, Matt Hughes, Quinton Jackson ja Brock Lesnar. 21. tammikuuta 2015 EA julkaisi vielä seitsemännen päivityksen, jonka myötä peliin lisättiin vielä Eddie Alvarez, Holly Holm, Rafael dos Anjos ja Anthony Johnson. Se oli samalla viimeinen päivitys, sillä pelin tekijät keskittyivät tekemään pelin jatko-osaa kevääksi 2016.
Ottelijat

Mukana on yli 90 vapaaottelijaa, joista osa on menneiden vuosien ottelijoita. Lisäksi peliin saa Bruce Leen lisäosana tai uratilan kautta.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Raskassarja  Cain Velasquez   Fabricio Werdum   Andrei Arlovski≠   Pat Barry   Travis Browne   Mark Coleman≠   Daniel Cormier   Junior dos Santos   Mark Hunt   Brock Lesnar≠   Stipe Miocic≠   Frank Mir   Roy Nelson   Minotauro Nogueira   Alistair Overeem   Antonio Silva  |  Alempi raskassarja  Jon Jones   Chuck Liddell   Lyoto Machida   Gegard Mousasi   Antônio Rogério Nogueira   Shogun Rua   Anderson Silva   Wanderlei Silva   Chael Sonnen   Glover Teixeira   Ryan Bader   Vitor Belfort   Michael Bisping   Daniel Cormier   Phil Davis   Rashad Evans   Rich Franklin   Forrest Griffin   Alexander Gustafsson   Dan Henderson   Quinton Jackson≠   Anthony Johnson≠  |  Keskisarja  Chris Weidman   Vitor Belfort   Michael Bisping   Francis Carmont   Nick Diaz≠   Rich Franklin   Royce GracieDLC   Dan Henderson   Tim Kennedy≠   Robbie Lawler   Cung Le   Lyoto Machida   Demian Maia   Gegard Mousasi≠   Mark Muñoz   Costas Philippou   Luke Rockhold   Yoel Romero≠   Anderson Silva   Wanderlei Silva   Chael Sonnen   Ronaldo Souza  |  Välisarja  Robbie Lawler   Bruce LeeDLC   Hector Lombard≠   Rory MacDonald   Demian Maia   Gunnar Nelson≠   B. J. Penn   Mike Pyle≠   Tarec Saffiedine   Georges St-Pierre   Tyron Woodley≠   Matt Brown≠   Carlos Condit   Nate Diaz   Nick Diaz   Jake Ellenberger   Johny Hendricks   Matt Hughes≠   Martin Kampmann   Josh Koscheck   Pascal Krauss  |  Kevytsarja  Anthony Pettis   Diego Sanchez≠   Josh Thomson   Jose Aldo   Eddie Alvarez≠   Donald Cerrone   Michael Chiesa≠   Nate Diaz   Rafael dos Anjos≠   Frankie Edgar   T. J. Grant   Clay Guida   Benson Henderson   Jung Chan-sung   Myles Jury≠   Joe Lauzon   Bruce LeeDLC   Gray Maynard   Conor McGregor   Gilbert Melendez   Jim Miller   Khabib Nurmagomedov   Ross Pearson   B. J. Penn  |  Höyhensarja  Jose Aldo   Dominick Cruz   Frankie Edgar   Urijah Faber   Clay Guida   Jung Chan-sung   Ricardo Lamas   Bruce LeeDLC   Conor McGregor   Chad Mendes   B. J. Penn   Dustin Poirier   Dennis Siver   Cub Swanson  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kääpiösarja  T. J. Dillashaw≠   Mike Easton   Urijah Faber   Demetrious Johnson   Bruce LeeDLC   Michael McDonald   Takeya Mizugaki   Érik Pérez   Brad Pickett   Eddie Wineland   Renan Barão   Brian Bowles   Dominick Cruz  |  Kärpässarja  Demetrious Johnson   Scott Jorgensen   Ian McCall   Darren Uyenoyama   Joseph Benavidez   John Dodson   Timothy Elliott   Louis Gaudinot  |  Naisten kääpiösarja  Ronda Rousey   Miesha Tate   Cat Zingano   Liz Carmouche   Alexis Davis   Holly Holm≠   Sarah Kaufman   Sara McMann  |
DLC ladattava/lukittu.
≠ päivityksen myötä.
Areenat

Prudential Center
Toyota Center
Madison Square Garden
Air Canada Centre
Bell Centre
Rio Arena
Chicago Arena
MGM Grand
Staples Center
Honda Center
DuckTales: The Quest for Gold

| DuckTales: The Quest for Gold |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Incredible Technologies Sierra On-Line
Julkaisija:  Disney Interactive Studios
Tuottaja:  David Mullich
Suunnittelija:  David Mullich
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  Toiminta, tasohyppely
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Amiga Apple II Commodore 64 DOS Windows Mac OS 8
Jakelumuoto:  Levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Kulta-Into Pii toteaa: ”Olen kyllästynyt olemaan maailman toiseksi rikkain ankka!”
DuckTales: The Quest for Gold on Incredible Technologiesin kehittämä ja Walt Disney Computer Softwaren vuonna 1990 julkaisema peli Amiga-, Apple II-, Commodore 64- ja DOS-alustoille. Pelissä Kulta-Into Pii haastaa Roope Ankan kilpailuun, jossa nähdään, kumpi heistä on maailman rikkain ankka. Pelillä ei ole juurikaan yhteyttä Capcomin 1989 julkaisemaan Duck Tales -tasohyppelyyn, vaan se poikkeaa siitä hyvin paljon. Monet pelin kohteet ja aarteet ovat suoraan Ankronikka-televisiosarjasta.