Uusi Ranska
Historia > Québecin ja Montrealin perustaminen

Vuonna 1608 Samuel de Champlain perusti Henrik IV:n tukemana Québecin, jonne asettui 28 uudisasukasta. Québec oli ensimmäinen nykyisen Kanadan alueen menestynyt asutus. Asuttaminen oli hidasta ja vaikeaa. Monet uudisasukkaat kuolivat varhain ankarien talvien ja tautien takia. Vuonna 1630 asutuksessa asui vain sata uudisasukasta, mutta vuonna 1640 heitä oli 359.
Champlain teki liiton alueella asuneiden algonkinien ja innujen kanssa, jotka kävivat sotaa irokeeseja vastaan. Hän loi vahvat siteet myös huroneihin turkisten hankkijoina. Saadakseen paremman kosketuksen intiaaneihin Champlain järjesti nuoria ranskalaisia miehiä asumaan paikallisten heimojen pariin, jotta he oppisivat näiden kielen ja elämäntavan sekä auttaisivat ranskalaisia sopeutumaan elämään Pohjois-Amerikassa. Nämä coureurs de bois -nimellä tunnetut miehet levittivät Ranskan vaikutusta Isojenjärvien ympäristössä.
Québecin uudisasutus lisääntyi hitaasti, kun taas etelämpänä sijainneissa englantilaisissa siirtokunnissa väestönkasvu oli paljon suurempaa.
Kardinaali Richelieu, Ludvig XIII:n neuvonantaja, toivoi Uuden Ranskan kehittyvän yhtä merkittäväksi kuin englantilaiset siirtokunnat. Vuonna 1627 Richelieu perusti Compagnie de la Nouvelle-Francen (Uuden Ranskan yhtiö) panostaakseen Uuteen Ranskaan ja tehdäkseen Québecistä merkittävän kauppa- ja maataloussiirtokunnan. Hän lupasi maapalstoja sadoille uusille uudisasukkaille. Champlain nimitettiin Uuden Ranskan kuvernööriksi. Richelieu kielsi muita kuin katolilaisia asumasta alueella. Protestantteja vaadittiin hylkäämään uskonsa tullakseen hyväksytyiksi Uuteen Ranskaan. Tämä sai monet heistä muuttamaan englantilaisiin siirtokuntiin. Katolinen kirkko ja lähetyssaarnaajat, kuten jesuiitat, vakiintuivat alueelle. Richelieu otti käytäntöön myös puolittain feodalistisen maatalousjärjestelmän, joka säilyi St. Lawrencen laakson luonteenomaisena piirteenä 1800-luvulle saakka.
Vuoden 1627 aikana lontoolaiset liikemiehet palkkasivat joukon merirosvoja häiritsemään laivaliikennettä Uuteen Ranskaan. Noin 400 siirtolaista kuljettanut alus kaapattiin Gaspén edustalla. Vuonna 1629 britit valtasivat Québecin ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1632. Samana vuonna Champlain palasi Québeciin ja pyysi Sieur de Laviolettea perustamaan toisen kauppapaikan Trois-Rivièresiin. Pyyntö toteutettiin seuraavan vuoden kuluessa. Champlainin rooli Uuden Ranskan historiassa päättyi hänen kuolemaansa 1635.
Ranskalainen katolinen kirkko, joka oli Champlainin kuoleman jälkeen määräävin voima Uudessa Ranskassa, halusi perustaa utopistisen kristittyjen yhteisön siirtokuntaan. Vuonna 1642 se tuki Paul Chomedey de Maisonneuven johtaman uudisasukasryhmän siirtymistä kauemmaksi St. Lawrencelle. Ajatus lähetysaseman rakentamisesta hylätyn intiaanikaupungin Hoshelagan paikalle johti Mont Royalin, nykyisen Montrealin perustamiseen.
1640-luvun aikana jesuiittalähetyssaarnaajat työntyivät Isojenjärvien alueelle ja käännyttivät monia huroneita katolisuuteen. Irokeesiliitto, joka oli solminut kauppasuhteet Uusien Alankomaiden kanssa, aloitti samalla vuosikymmenellä laajamittaiset sotatoimet kaikkia Uuden Ranskan liittolaisina pitämiään naapurikansoja vastaan. Vuoteen 1649 mennessä irokeesien hyökkäykset olivat tuhonneet jesuiittojen ja huronien yhteisöt lähes kokonaan.