stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alma Heikkilä

| Alma Heikkilä |
| --- | --- |
 Alma Heikkilä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1984 Pälkäne
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  maalaus
Palkinnot
 Dukaattipalkinto (2014) 
Alma Heikkilä (s. 1984 Pälkäne) on suomalainen kuvataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä sekä Hyrynsalmella. 
Heikkilä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2003 ja aloitti samana vuonna opinnot Helsingissä Kuvataideakatemiassa. 
Hän valmistui kuvataiteen maisteriksi vuonna 2009.
Heikkilän ensimmäinen näyttely oli esillä vuonna 2007 Kuvataideakatemian galleriassa.
Hänen lopputyönsä oli esillä Helsingin kaupungin Taidemuseo Tennispalatsissa 2008 ja TASE-09-näyttelyssä Tallinnassa vuonna 2009.  Forum Box valitsi 2010 Heikkilän kutsunäyttelyn pitäjäksi.
Lisäksi Heikkilän teoksia on ollut esillä Galleria Huudossa vuonna 2012.
Yksi hänen teoksistaan on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman kokoelmissa.
Heikkilä on Mustarinda-seuran perustajajäsen.
Tunnustuksia

Alma Heikkilä sai yhdessä Mustarinda-seuran toisen perustajan Antti Majavan kanssa Kalevalaseuran nuoren taiteilijan palkinnon vuonna 2013. Joulukuussa 2014 Heikkilälle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen Dukaattipalkinto.
Teoksia

| Nimi | Vuosi | Tekniikka |
| --- | --- | --- |
| Vihko | 2012 | Muste ja akryyli kankaalle |
| TV | 2011 | Pigmentti ja akrylaatti kankaalle |
| Sininen | 2012 | Muste ja akryyli kankaalle |
| Metsä | 2012 | Muste, pigmentti ja akryyli kankaalle |
| Kortti | 2011 | Lyijykynä ja muste akryyli kankaalle |
| Lasku | 2011 | Muste kankaalle |
| Hampaat | 2011 | Akryyli ja tempera kankaalle |
Aiheesta muualla

Alma Heikkilä Kansallisgallerian kokoelmissa
http://almaheikkila.wordpress.com/
Sydän-Hämeen Lehti: Mustarinda - ihmisen ja luonnon kosketuskohta
Aleksander Lindqvist

Aleksander Lindqvist (oikea nimi Aleksanteri Kurki, sukunimi aikaisemmin Lindqvist; 9. marraskuuta 1858 Hämeenlinna – 13. lokakuuta 1917 Forssa) oli suomalainen kansankirjailija. Lindqvist harjoitti eri käsityöammatteja, toimi kulkukauppiaana ja teki myös kivenhakkaajan töitä. Myöhemmin hän oli asioitsijana.
Teoksia

Aivan uusi toden selittävä uni-kirja, sisältävä tuhannen kahdensadan viidenkymmenen eri unen selityksen. Turku 1889, 2. painos Hj. Hagelberg, Tampere 1892
Petollinen ylkä ja morsius-lahja, kuvaus Hämeestä.  Toivonen, Tampere 1889, uusi painos 1890
Huvittava kertomus eli kokemusten koulu, osat 1–2.   Hagelberg, Tampere 1891
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Aleksander Lindqvistin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
FK Sutjeska Nikšić

Fudbalski Klub Sutjeska Nikšić on jalkapalloseura Nikšićistä. Seura on perustettu vuonna 1927 SK Hajduk nimellä. Seura pelaa Montenegron korkeimmalla sarjatasolla Montenegron jalkapalloliigassa. Seura on voittanut kertaaleen Montengeron mestaruuden vuonna 2013.
Alimmainen Savijärvi

| Alimmainen Savijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki, Orivesi
Koordinaatit:  61°44′39″N, 24°24′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  Kotinoja 
Järvinumero:  35.745.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,8 m  
Rantaviiva:  1,188 km  
Pinta-ala:  7,278 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlimmainen Savijärvi 
Alimmainen Savijärvi  on Pirkanmaalla Juupajoen ja Oriveden rajalla Juupajoen Mellissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järven lounaispuolella sijaitsee Savivuori, jonka jyrkän rinteen alla järvi sijaitsee. Mäen lakialue on 55 metrin korkeudella ja rinteen alaosassa sijaitsee järvelle näkyvä jyrkänne. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Melliltä. Järven halki kulkee Juupajoen ja Oriveden kuntaraja.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä mpy. Järveen tulee metsäoja ja Ylimmäiseltä Savijärveltä sen laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee kohti luodetta ja se yhtyy Kooninkulmalla Kotinojana Kooninjokeen.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa oli järven rannoilla peltoja ja kolme maatilaa. Puolet pelloista oli metsitetty vuoteen 1977 mennessä ja vain neljännes oli jäljellä vuonna 1986. Nykyään ei järven lähellä ole peltomaata.
Emmett Toppino

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emmett Toppino |  Emmett Toppino |  Emmett Toppino |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 4 × 100 m |  |
Martin Emmett Toppino (1. heinäkuuta 1909 New Orleans, Louisiana – 8. syyskuuta 1971 New Orleans, Louisiana) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Los Angelesin olympialaisissa 1932. Yhdysvaltain voittotulos viestissä oli uusi maailmanennätys 40,0. Henkilökohtaiseksi ennätyksekseen 100 metrillä Toppino juoksi vuonna 10,4 vuonna 1932.
Emmett Toppino kuoli New Orleansissa 62-vuotiaana.
Akropolis-ralli 2024

|  Akropolis-ralli 2024 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2024. 
Ajankohta:  5.–8. syyskuuta 2024
Sijainti:  Lamía, Kreikka

Yleiskilpailu
Palkintokoroke
Voittaja:   Thierry Neuville    Martijn Wydaeghe  (Hyundai Motorsport)
WRC2
Palkintokoroke
Voittaja:   Sami Pajari    Enni Mälkönen
Akropolis-ralli 2024 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2024. Kilpailu järjestettiin 5.–8. syyskuuta 2024 ja kilpailun huoltopaikka oli Lamíassa.
Kilpailijat

| Rally1-autot> Nro | Rally1-autot> Kuljettaja | Rally1-autot> Kartanlukija | Rally1-autot> Talli | Rally1-autot> Auto | Rally1-autot> Mestaruuskilpailu | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 |  Daniel Sordo |  Cándido Carrera |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 8 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 11 |  Thierry Neuville |  Martijn Wydaeghe |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 13 |  Grégoire Munster |  Louis Louka |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 16 |  Adrien Fourmaux |  Alexandre Coria |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 17 |  Sébastien Ogier |  Vincent Landais |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 18 |  Takamoto Katsuta |  Aaron Johnston |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 19 |  Jourdan Serderidis |  Frédéric Miclotte |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 33 |  Elfyn Evans |  Scott Martin |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 Hybrid | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
Lähde: 
Kilpailuun ilmoittautui 72 autokuntaa. Ilmoittautuneissa oli yhdeksän Rally1-autokuntaa, joiden lisäksi mukana oli WRC2-, WRC3- ja JWRC-sarjoissa kilpailevia autokuntia.
Erikoiskokeet

Kilpailussa ajettiin 15 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 305,3 kilometriä. Siirtymiä oli 1 086,94 kilometriä ja kokonaispituus oli 1 392,24 kilometriä.
| Päivä | Kello | Nro | Nimi | Pituus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. syyskuuta | 9:01 | — | Shakedown | 3,62 km |  |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 7:58 | SS 1 | Ano Pavliani 1 | 22,47 km | Ogier |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 9:09 | SS 2 | Dafni 1 | 21,67 km | Katsuta |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 11:17 | SS 3 | Tarzan 1 | 23,37 km | Ogier |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 14:29 | SS 4 | Ano Pavliani 2 | 22,47 km | Ogier |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 15:40 | SS 5 | Dafni 2 | 21,67 km | Tänak |  |  |  |  |
| 6. syyskuuta | 17:48 | SS 6 | Tarzan 2 | 23,37 km | Neuville |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 8:16 | SS 7 | Rengini | 28,67 km | Neuville |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 10:37 | SS 8 | Thiva | 20,95 km | Ogier |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 13:05 | SS 9 | Aghii Theodori 1 | 25,87 km | Ogier |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 15:46 | SS 10 | Loutraki | 12,90 km | Tänak |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 17:05 | SS 11 | Aghii Theodori 2 | 25,87 km | Ogier |  |  |  |  |
| 7. syyskuuta | 21:05 | SSS 12 | EKO SSS | 1,97 km | Neuville |  |  |  |  |
| 8. syyskuuta | 8:59 | SS 13 | Inohori | 17,47 km | Ogier |  |  |  |  |
| 8. syyskuuta | 10:05 | SS 14 | Eleftherohori 1 | 18,29 km | Ogier |  |  |  |  |
| 8. syyskuuta | 13:15 | SS 15 | Eleftherohori 2 Power Stage | 18,29 km | Fourmaux |  |  |  |  |
Lähde:
Tapahtumia

Kilpailun voittoon ajoi Thierry Neuville. Perjantaina aamupäivällä Neuvillellä oli moottorin käyntihäiriö ja Ogierilla oli turbo-ongelma erikoiskokeella viisi. Lauantaina Tänak joutui vaihtamaan rengasta kahdesti erikoiskokeella seitsemän. Sordo sai rengasrikon erikoiskokeella yhdeksän. Sunnuntain viimeisellä erikoiskokeella Ogier kaatoi auton, mutta pääsi jatkamaan maaliin ja sai lauantain sijoituksen mukaiset pisteet. Perjantaina Evans kärsi rengasrikon ja turbo-ongelmista sekä kaatoi auton lauantaina erikoiskokeella 11. Katsuta oli perjantaina kilpailussa toisena kun hän osui puuhun erikoiskokeella kolme ja joutui keskeyttämään. Fourmaux osui perjantaina kiveen, joka rikkoi ohjauksen ja joutui keskeyttämään. Munster joutui keskeyttämään erikoiskokeella yhdeksän ajettuaan ojaan. Kilpailun aikana kahdeksan yhdeksästä Rally1-autokunnasta kohtasi murheita, jotka vaikuttivat lopputulokseen. Sami Pajari voitti WRC2-luokan kilpailun. Pajari ja Robert Virves ajoivat kilpailussa saman ajan, jolloin voitto päätettiin ensimmäisen erikoiskokeen voiton mukaan. Viimeisellä erikoiskokeella Pajari menetti aikaa tyhjenevän renkaan vuoksi ja Virvesillä oli ongelma vaihteenvaihtovivun kanssa. Yleiskilpailussa Pajari sijoittui neljänneksi. Norbert Maior voitti WRC3-luokan kilpailun. Romet Jürgenson varmisti JWRC-sarjan mestaruuden sijoittumalla luokassa toiseksi.
Alfred W. McCoy

Alfred W. McCoy (s. 1945) on yhdysvaltalainen historioitsija ja historian professori Wisconsinin yliopistossa. Hän on käyttänyt viimeiset 30 vuotta tutkien Kaakkois-Aasian historiaa ja politiikkaa.
McCoy on tutkinut ja kirjoittanut paljon Filippiinien historiasta ja oopiumin ja heroiinin kaupasta ”Kultaisen kolmion” alueella. Hänen tarkoin dokumentoitu kirjansa The Politics of Heroin in Southeast Asia (1972) oli yksi merkkiteos, kun selvitettiin CIA:n ja huumekartellien yhteyttä Kaakkois-Aasiassa.
McCoyn kirjoja

Lives at the Margin: Biographies of Filipinos Ordinary, Heroic, Obscure (Quezon City, 2001).
Closer Than Brothers: Manhood at the Philippine Military Academy (New Haven, 1999).
Anarchy of Families: Filipino Elites and the Philippine State (Quezon City, 1994).
War on Drugs: Studies in the Failure of U.S. Narcotics Policy (Boulder, 1992).
The Politics of Heroin (New York, 1972, 1991, 2003).
Philippine Cartoons: Political Caricature of the American Era, 1900–1941 (Quezon City, 1985).
Priests on Trial (Melbourne, 1984).
Philippine Social History: Global Trade and Local Transformations (Quezon City, 1982).
Southeast Asia Under Japanese Occupation (New Haven, 1980).
Drug Traffic: Narcotics and Organized Crime in Australia (Sydney, 1980).
Laos: War and Revolution (New York, 1970).
Aiheesta muualla

McCoy Wisconsinin yliopiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
McCoyn kirjoituksian CIA:n kuulustelumenetelmistä ja kidutuksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
111 (luku)

| --- | --- |
Luonnolliset luvut
111 ← 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 →
Kardinaaliluku: satayksitoista
Järjestysluku: sadasyhdestoista
Tekijät: 1, 3, 37, 111
Alkutekijät:  3\cdot 37

Roomalainen numero: CXI
Binääriluku: 1101111
Oktaaliluku: 157
Duodesimaaliluku: 93
Heksadesimaaliluku: 6F
Vigesimaaliluku: 5B
111 (satayksitoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 110 ja seuraa luku 112.
Matematiikassa

111 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku.
111 on vajaa luku, koska  1+3+37=41<111.
111 on yhdeksänkulmioluku.
111 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä, koska  111=37\cdot (1+1+1).
111 on onnekas luku (engl. lucky number).
111 on palindromi kymmenjärjestelmässä ja senaarijärjestelmässä (3036).
111 kuuluu Moranin lukuihin, koska se jaettuna numeroidensa summalla on alkuluku.
111 kuuluu Zuckermanin lukuihin, koska se on jaollinen numeroidensa tulolla.
111 on alkulukuserkkujen 109 ja 113 keskiarvo.
111 on 6×6-taikaneliön taikavakio.
111. alkuluku eli 607 on Mersennen alkuluvun  2^{607}-1 eksponentti.
Luonnontieteissä

Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 111 on röntgeniumin järjestysluku.
Kadmium-111 on kadmiumin vakaa isotooppi.
Osmium-187 on osmiumin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 111.
111 Ate on pikkuplaneetta.
Muissa yhteyksissä

Seututie 111 kulkee Raaseporissa.
Aarne Arvonen, Suomen vanhin mies, eli 111-vuotiaaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 111 (luku) Wikimedia Commonsissa
Amyda

| Amyda |
| --- | --- |
 Rustokilpikonnan (Amyda cartilaginea) poikanen
 pleistoseeni–nykyaika (holoseeni) 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Heimo::  Pehmeäkilpikonnat Trionychidae
Alaheimo::  Trionychinae
Suku::  Amyda  Geoffroy Saint-Hilaire, 1809
Katso myös
   Amyda Wikispeciesissä   Amyda Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amyda on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, jota aiemmin pidettiin osana sukua Trionyx. Nykyään sen läheisimpänä sukulaisena pidetään Nilssonia-sukua.
Amyda sisältää kookkaita pehmeäkilpikonnia, ja niiden suurin tunnettu kilven pituus on 85 senttimetriä. Suvun levinneisyys ulottuu Bangladeshin ja Intian itäosista Vietnamiin idässä sekä Malakan niemimaan läpi Isoille Sundasaarille (Sumatra, Jaava ja Borneo) etelässä. Sulawesilla ja Pienillä Sundasaarilla sekä Kiinan Yunnanissa ne esiintyvät todennäköisesti vain ihmisen tuomina vieraslajeina.
Amyda-kilpikonnien on perinteisesti katsottu olevan yksi hyvin vaihtelevainen laji, rustokilpikonna (Amyda cartilaginea). Vuonna 2014 tehtyjen geenianalyysien perusteella se on kuitenkin lajikompleksi, sillä eri sijainneista otetut näytteet eroavat geneettisesti huomattavasti toisistaan. Mantereella elävät yksilöt on siksi erotettu lajiksi Amyda ornata, kun taas saaristossa elävät yksilöt kantavat edelleen nimeä Amyda cartilaginea. Molemmilla lajeilla on myös muutamia geneettisesti poikkeavia alalajeja. Lisäksi eräs Pohjois-Borneon Baram-joesta otettu näyte on geneettisesti niin poikkeava, että se edustaa kolmatta, tosin vielä kuvaamatonta lajia. Suvun taksonomia on edelleen pitkälti selvittämätön, eikä tähän mennessä tehty tutkimus todennäköisesti kata lajikompleksin koko variaatiota.
Lajit

Kuvatut lajit:
Rustokilpikonna (Amyda cartilaginea)
Amyda ornata
Emma Carr

| Emma Perry Carr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1880 Holmesville, Ohio, USA
Kuollut: 7. tammikuuta 1972 Evanston, Illinois
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Chicagon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Julius Stieglitz
Instituutti:  Mount Holyoke College
Oppilaat:  Dorothy Hahn
Tutkimusalue:  Tyydyttymättömät hiilivedyt Absorptiospektri
Emma Perry Carr (1880-1972) oli yhdysvaltalainen kemisti.
Suoritettuaan tohtorin tutkinnon vuonna 1910 Chicagon yliopistossa Emma Perry Carr opetti kemian laitoksella Mount Holyoke Collegessa, kunnes hänestä tuli emeritusprofessori vuonna 1946. Carr oli edelläkävijä yksinkertaisten tyydyttymättömien hiilivetyjen ja absorptiospektrien alalla, ja yleisemminkin orgaanisten molekyylien ultraviolettispektrien käytössä niiden elektronisten rakenteiden tutkimisessa. Hän sai ensimmäisen American Chemical Societyn myöntämän Francis P. Garvan -mitalin vuonna 1937.
Amy Yasbeck

Amy Yasbeck vuonna 2019.
Amy Marie Yasbeck (s. 12. syyskuuta 1962 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on libanonilaissyntyinen.
Yasbeck oli naimisissa John Ritterin kanssa vuodesta 1999 tämän kuolemaan 11. syyskuuta 2003. Parin yhteinen tytär syntyi 1998.
Yasbeck on esiintynyt muiden muassa televisiosarjoissa Wings ja Päivien viemää sekä lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat seuraavat menestykset:
Kauhukakara (1990)
Kauhukakara 2 (1991)
Robin Hood – sankarit sukkahousuissa (1993)
The Mask – naamio (1994)
Dracula – verevä vainaja (1995)
Aiheesta muualla

Amy Yasbeck Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amy Van Dyken

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Amy Van Dyken |  Amy Van Dyken |  Amy Van Dyken |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 100 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 50 m vapaauinti |  |
Amy Van Dyken Rouen (15. helmikuuta 1973 Englewood, Colorado) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja kuusinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa olympiakullat 50 metrin vapaauinnissa ja myös Yhdysvaltojen joukkueen jäsenenä 4 × 100 m sekauintiviestissä ja -vapaauintiviestissä. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyssä Van Dyken uusi kultansa viesteissä. Hän voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Van Dyken valittiin Amerikan vuoden naisuimariksi vuosina 1995-1996.
Van Dyken Rouen loukkaantui kesäkuun alussa 2014 vakavasti mönkijäonnettomuudessa. Hän lensi asfalttiin osuttuaan mönkijällä parkkipaikan reunakivetykseen, eikä tuntenut tämän jälkeen jalkojaan ja varpaitaan. Hänen perheensä antaman tiedotteen mukaan Van Dykenin selkäydin vaurioitui onnettomuudessa vakavasti.
Emma Claesson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emma Engstrand vuonna 2008. |  Emma Engstrand vuonna 2008. |  Emma Engstrand vuonna 2008. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kiova 2007 | viesti |  |
|  Pronssia | Aichi 2005 | viesti |  |
|  Pronssia | Trondheim 2010 | pitkä matka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ventspils 2008 | viesti |  |
|  Hopeaa | Roskilde 2004 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | Roskilde 2004 | sprintti |  |
|  Pronssia | Otepää 2006 | viesti |  |
|  Pronssia | Ventspils 2008 | pitkä matka |  |
Emma Claesson (o.s. Engstrand, s. 14. joulukuuta 1977) on ruotsalainen suunnistaja ja MM-mitalisti. Hän edustaa ruotsalaista Stora Tuna IK:ta.
Roskilden EM-kilpailuissa 2004 Claesson, tuolloin vielä Engstrand, voitti pitkällä matkalla hopeaa ja sprintissä pronssia. Seuraavana vuonna Aichin MM-kilpailuissa hän voitti pronssia viestissä joukkuetovereinaan Jenny Johansson ja Karolina Arewång-Höjsgaard. Otepään EM-kilpailuissa 2006 hän voitti pronssia viestissä. Kiovan MM-kilpailuissa 2007 Engstrand voitti viestihopeaa joukkuetovereinaan Annika Billstam ja Helena Jansson. Ensimmäisen arvokisakultansa hän voitti Ventspilsin EM-kilpailujen viestissä vuonna 2008. Samoissa kisoissa hän voitti myös pitkältä matkalta pronssia. Trondheimin MM-kilpailuissa 2010 Claesson voitti pronssia pitkältä matkalta.
Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa Claesson, tuolloin nimellä Engstrand, sijoittui viidenneksi vuosina 2004, 2005 ja 2006. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun kolme kertaa. Hän voitti O-Ringenin vuonna 2005.
Exploratorium

Palace of Fine Arts.
Savua puhaltava laite.
Geysireitä tekevät laitteet.
Exploratorium on tiedekeskus, joka sijaitsee San Franciscossa Yhdysvalloissa. Tiedekeskuksen perusti fysiikan professori Frank Oppenheimer vuonna 1965 Palace of Fine Artsiin. Oppenheimer myös johti tiedekeskusta kuolemaansa eli vuoteen 1985 asti.
Faktoja:
kävijöitä on vuosittain 530 000, joista aikuisia ja lapsia on suunnilleen puolet ja puolet
työntekijöitä on 412, joiden lisäksi keskuksessa työskentelee 300 vapaaehtoista
tiedekeskus on suunnitellut ja tehnyt itse 650 interaktiivista näyttelykohdetta ja esitystä, joista 400 on tällä hetkellä käytössä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Exploratoriumin kotisivut (englanniksi)
Enemmistö

Enemmistö voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
enemmistö, yli puolet jostakin ryhmästä esimerkiksi äänestyksessä
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö, suomalainen liikennepoliittinen järjestö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enemmistö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emma Chambers

Emma G. Chambers (11. maaliskuuta 1964 – 21. helmikuuta 2018) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa Notting Hill (1999) ja tilannekomediasarjassa Dibleyn kirkkoherra (1994–2007).
Chambers opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa.
Aiheesta muualla

Emma Chambers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eneda Tarifa

| Eneda Tarifa |
| --- | --- |
 Tarifa vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Tirana, Albania
Ammatti:  laulaja, juontaja
Muusikko
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  Onima
Aiheesta muualla
enedatarifa.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eneda Tarifa (s. 30. maaliskuuta 1982) on albanialainen laulaja ja juontaja. Hän osallistui vuonna 2002 albanialaiseen Festivali i Këngës -laulukilpailuun kappaleella Qëndroj. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Albanian suurimmassa laulukilpailussa Kënga Magjikessa kappaleella Rreth zjarrit tënd. Vuonna 2007 hän osallistui jälleen Festivali i Këngësiin kappaleella E para letër. Vuonna 2010 hän voitti Top Fest -laulukilpailun kappaeella Me veten ja työskenteli tuon jälkeen Top Channel -kanavan ohjelman Portokalli juontajana.
Joulukuussa 2015 Tarifa voitti Festivali i Këngës -laulukilpailun kappaleella Përrallë ja valikoitui näin Albanian edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun, jossa hän esitti kappaleesta englanninkielisen version Fairytale. Kappale sijoittui Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 16.:ksi eikä päässyt finaaliin.
Vuonna 2018 Tarifa toimi Albanian The Voice Kidsin tähtivalmentajana.
Alol (järvi)

| Alol Алоль, Алоля, Мясовское озеро |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoškan piiri
Koordinaatit:  56°28′41″N, 29°05′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Aloljan valuma-alue
Laskujoki:  Mjasovskij Aloljaan 
Järvinumero:  01030000111102000025830
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141 m  mpy. 
Pituus:  3,6 km 
Leveys:  1,7 km 
Pinta-ala:  2,79 km² 
Tilavuus:  0,023 km³ 
Keskisyvyys:  8,4 m 
Suurin syvyys:  16 m 
Valuma-alue:  71,9 km² 
Saaria:  7 
 fiAlol 
Alol tai Alolja (ven. Алоль, Алоля ) taikka myös Mjasovskojen järvi (ven. Мясовское озеро ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.