stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sakari Tuomola

Sakari Tuomolan hauta
Jouko Sakari Tuomola (27. toukokuuta 1942 Lempäälä – 11. huhtikuuta 2016 Ikaalinen) oli Ikaalisten pitkäaikainen kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtaja. Koulutukseltaan Tuomola oli yhteiskuntatieteiden maisteri.
Ennen tuloaan Ikaalisten kunnanjohtajaksi vuonna 1971 Tuomola työskenteli Miehikkälän kunnansihteerinä vuosina 1967–1968 sekä Puumalan kunnanjohtajana 1969–1970. Ikaalisissa hänen virkanimikkeensä oli aluksi kunnanjohtaja, vuosina 1972–1976 kauppalanjohtaja ja vuodesta 1977 alkaen kaupunginjohtaja.. Tuomola jäi eläkkeelle vuonna 2003.
Kaupunginjohtajan virkatehtävien ohella hän oli Turun ja Porin läänin urheilulautakunnan sekä koulusuunnittelulautakunnan jäsen vuodesta 1974 lähtien, Pirkanmaan kasvatusneuvolan liittohallituksen ja liittovaltuuston varapuheenjohtaja vuodesta 1973 lähtien, Ylisen keskuslaitoksen liittovaltuuston varapuheenjohtaja 1973 lähtien sekä Pirkanmaan matkailulautakunnan puheenjohtaja 1977 lähtien.
Roller Derby Suomi Cupin kausi 2016

Kausi 2016 oli Roller Derby Suomi Cupin neljäs kausi. Runkosarjan neljä parasta pääsivät lopputurnaukseen joka pelattiin Tampereella 10.12. Mestaruuden voitti runkosarjankin voittanut Kallio Rolling Rainbow. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Kouvola Rock'n'Rollers säilytti paikkansa cupissa voitettuaan karsintaottelussa I-divisioonan voittaneen Joensuu Roller Derbyn.
Runkosarja > Sarjataulukko

Kahden tai useamman joukkueen päätyessä tasapisteisiin, runkosarjan sijoitukset ratkaistaan järjestyksessä: 1. keskinäisten ottelujen pisteet, 2. keskinäisten otteluiden piste-ero, 3. keskinäisten otteluiden tehdyt pisteet, 4. kaikkien otteluiden piste-ero, 5. kaikkien otteluiden tehdyt pisteet, 6. arpa. Joukkueiden välinen järjestys ratkaistaan sijoitus kerallaan. Mikäli kaikilla tasapisteissä olevilla joukkueilla ei ole keskinäisiä otteluita ohitetaan kohdat 1-3.
Runkosarja > Otteluohjelma

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.2.2016 | Oulu Roller Derby | 132–229 | Kallio Rolling Rainbow | Linnanmaan liikuntahalli, Oulu |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Helsinki Roller Derby | 107–260 | Tampere Roller Derby |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Kallio Rolling Rainbow | 347–57 | Dirty River Roller Grrrls |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.3.2016 | Tampere Roller Derby | 464–41 | Kouvola Rock'n'Rollers | Pasilan urheiluhalli, Helsinki |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Kallio Rolling Rainbow | 141–168 | Helsinki Roller Derby |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4.2016 | Tampere Roller Derby | 276–83 | Oulu Roller Derby | Tampere Areena, Tampere |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Dirty River Roller Grrrls | 326–62 | Kouvola Rock'n'Rollers |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.4.2016 | Dirty River Roller Grrrls | 257–95 | Oulu Roller Derby | Peltolan ammatti-instituutin liikuntasali, Turku |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Helsinki Roller Derby | 290–58 | Kouvola Rock'n'Rollers |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.8.2016 | Helsinki Roller Derby | 301–61 | Dirty River Roller Grrrls | Pasilan urheiluhalli, Helsinki |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Kallio Rolling Rainbow | 425–16 | Tampere Roller Derby |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.10.2016 | Oulu Roller Derby | 108–236 | Helsinki Roller Derby | Oulun urheilutalo, Oulu |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Kallio Rolling Rainbow | 193–152 | Kouvola Rock'n'Rollers |   |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.11.2016 | Kouvola Rock'n'Rollers | 109–179 | Oulu Roller Derby | Kuusankosken urheilutalo, Kouvola |

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Dirty River Roller Grrrls | 75–203 | Tampere Roller Derby |   |
Lopputurnaus

Lopputurnaus pelattiin 10.12.2016 Tampere Areenassa Tampereella.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 

|  |   Tampere Roller Derby | 100 |   |  |  |  |
|  |   Helsinki Roller Derby | 202 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Helsinki Roller Derby | 151 |
|  |   |   |   |   |   Kallio Rolling Rainbow | 160 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Kallio Rolling Rainbow | 210 |   |  |   Tampere Roller Derby |   207 |
|  |   Dirty River Roller Grrrls | 159 |   |  |   Dirty River Roller Grrrls |   158 |
Putoamiskarsinta

Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Kouvola Rock'n'Rollers karsi ensi kauden cup-paikasta I-divisioonan voittaneen Joensuu Roller Derbyn kanssa. Putoamiskarsinta pelattiin lopputurnauksen yhteydessä Tampereella 10.12.2016. Kouvola voitti ottelun 249-164 ja säilytti paikkansa Suomi Cupissa.
Sakari Vapaavuori

Veli Sakari Vapaavuori (16. helmikuuta 1920 Tyrvää – 30. tammikuuta 1989 Espoo) oli suomalainen keraamikko. Hän suunnitteli käyttöesineitä posliinista ja abstrakteja veistoksia samotista. Hänen töitään luonnehditaan plastisiksi ja muodoltaan jänteviksi.
Laajalahtelaisen Sakari Vapaavuoren suunnittelema veistos Raivaajat (1975).
Vapaavuori oli 1947–1974 Arabian keraamikko ja loi siellä merkittävän uran. Hän teki abstrakteja veistoksia ennen kuin abstrakti veistotaide oli Suomessa saanut laajempaa jalansijaa, mahdollisesti siksi, ettei hänellä ollut perinteistä kuvanveistäjän koulutusta. Hänen Laajalahteen kirjaston pihalle 1975 (tai 1976) toteutettu veistoksensa Raivaajat on ensimmäinen Espoon taidemuseon Emman julkisen kokoelman teos.
Rutilo Muñoz Zamora

Rutilo Muñoz Zamora
Rutilo Muñoz Zamora (s. 4. kesäkuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Veracruzin hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1977 ja nimitettiin Coatzacoalcosin hiippakunnan johtoon 24. syyskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Guadalupe Padilla Lozano, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Carlos Talavera Ramírez.
Sam Zimbalist

Sam Zimbalist (31. maaliskuuta 1904 New York – 4. marraskuuta 1958 Rooma, Italia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Zimbalistin ura elokuva-alalla alkoi vuonna 1920 leikkaajana Metro Picturesin studiolla. Vuonna 1924 studio yhdistyi Goldwyn Companyyn, jonka nimeksi tuli myöhemmin Metro-Goldwyn-Mayer. Vuonna 1929 hänestä tuli apulaistuottaja ja kohosi tuottajaksi 1936. Hänen tuottamiinsa elokuviin kuuluvat esimerkiksi suurtuotannot Kuningas Salomonin kaivokset (1950) ja Quo Vadis (1951).
Zimbalist kuoli sydänkohtaukseen Ben-Hurin kuvausten aikana. Hän voitti postuumisti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 1960. Ben-Hurin lavastaja William A. Horning, joka oli kuollut kuvausten aikana, voitti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon.
Aiheesta muualla

Sam Zimbalist Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sam Zimbalist Elonetissä.
Sam the Sham

| Sam the Sham |
| --- | --- |
 Sam the Sham and the Pharaohs vuonna 1965
Henkilötiedot
Koko nimi:  Domingo Samudio
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1937 (ikä 87) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sam the Sham
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  rock, rock and roll
Yhtyeet:  Sam the Sham and the Pharaohs
Levy-yhtiöt:  MGM Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Domingo ”Sam” Samudio (s. 6. maaliskuuta 1937 Dallas, Texas), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Sam the Sham, on eläkkeelle jäänyt yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja. Hän lauloi useilla top 40 -hittikappaleilla 1960-luvulla, joista huomattavia ovat Billboard Hot 100 -musiikkilistalle päässeet ”Wooly Bully” sekä ”Li’l Red Riding Hood”.
Diskografia > Albumit

Wooly Bully (1965) MGM E (Mono)/SE (Stereo) 4297
Their Second Album (1965) MGM E/SE 4314
On Tour (1965) MGM E/SE 4347
Li’l Red Riding Hood (1966) MGM E/SE 4407
The Sam the Sham Revue (1966) MGM E/SE 4479
Ten of Pentacles (1967) MGM E/SE 4526
Sam, Hard And Heavy  (1971) Atlantic SD 8271
Running with the Rabbits  (1983)
Rutilus caspicus

| Rutilus caspicus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Särjet Leuciscinae
Suku::  Rutilus
Laji::  caspicus
Kaksiosainen nimi
 Rutilus caspicus  (Yakovlev, 1870) 
Katso myös
   Rutilus caspicus Wikispeciesissä   Rutilus caspicus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rutilus caspicus on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean ja murtoveden kalalaji. Sen katsottiin aiemmin esiintyvän vain Kaspianmeressä ja siihen virtaavien jokien alajuoksulla. Kaspianmeren etelärannikolla se on kaupallisesti hyvin tärkeä laji. Uudemman tutkimuksen mukaan kyseessä on kuitenkin laajemmalle aina Siperiaan asti levinnyt särkilaji, josta tulee käyttää tieteellistä nimeä Rutilus lacustris.
Samuel Matete

| Mitalit> Maa:   Sambia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sambia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sambia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Sambia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 400 m aitajuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1991 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1993 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1995 | 400 m aitajuoksu |  |
Samuel Matete (s. 27. heinäkuuta 1968 Chingola, Sambia) on sambialainen entinen pikajuoksija, 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari ja olympiahopeamitalisti.
Hänestä tuli ensimmäinen sambialainen yleisurheilun maailmanmestari ja MM-mitalisti, kun hän voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Tokion MM-kisoissa 1991 ennen Jamaikan Winthrop Grahamia ja Britannian Kriss Akabusia. Matete oli juossut jo aikaisemmin samana vuonna Zürichissä ennätyksensä 47,10, joka oli myös Afrikan ennätys. Kaksi vuotta myöhemmin Stuttgartin maailmanmestaruuskilpailuissa Matete sijoittui hopealle heti hallitsevan olympiavoittajan ja ME-miehen Kevin Youngin jälkeen. Hopealle Matete sijoittui vielä Göteborgin MM-kisoissa vuonna 1995.
Atlantan olympialaisissa 1996 Matete juoksi hopealle häviten voittajalle Yhdysvaltain Derrick Adkinsille 0,24 sekuntia. Matete voitti yleisurheilun maailmancupissa 400 metrin aidat yhteensä kolme kertaa vuosina 1992, 1994 ja 1998. Vuonna 1998 hän voitti myös Afrikan mestaruuden.
Ennätykset

400 metrin aidat – 47,10 (1991)
400 m – 44,88 (1991)
200 m – 21,04 (1989)
100 m – 10,77 (1989)
Aiheesta muualla

Samuel Matete Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarit
Sakari Virtanen

Sakari Virtanen on kajaanilainen metsäalan ja metsäteollisuuden asiantuntija sekä kirjailija. Hänen erikoisalaansa ovat metsään liittyvät yhteiskunnalliset kysymykset sekä metsä- ja metsäteollisuushistoria.
Hän on työskennellyt monissa metsäyrityksissä ja kirjoittanut useita yritysten historiikkeja.
Teoksia

Kainuuseen sijoitettu. Kuvaus Kajaani Oy:n vaiheista vuoteen 1945. Kajaani Oy 1907–1982. Ensimmäinen osa. Helsinki 1982. (Kajaani Oy:n 75-vuotisjuhlajulkaisu)
Puusta elävä. Kajaani Oy:n vaiheita vuodesta 1946. Kajaani Oy 1907–1982. Toinen osa. Helsinki 1985. (Kajaani Oy:n 75-vuotisjuhlajulkaisu)
Kuvia leivän isästä - Kemiyhtiön taipaleelta 1893–1993, A pictorial history of the Kemi company 1893–1993. 1993.
Lapin leivän isä 100 vuotta, Kemiyhtiön historia. 1993.
Kainuun yhteistoimintakerhon historiikki 1952–2002. 2002.
Nuottasaaresta Wall Streetille – Oulun metsäteollisuus kauppahuoneista Stora Ensoon. 2003.
Siniset metsät, vihreä kulta - Kainuun metsätalouden historia. 2004.
Maidon vuosisata -  Kainuun osuusmeijeri 1906–2006. 2006.
Yhtiöstä yksiköksi -  UPM Kajaani. 2007 (Tihisenniemen tehtaiden 100-vuotisjuhlajulkaisu, kirja sis. myös DVD:n).
Maakunta maakunnassa -  Osuuskauppa Maakunta 1917-2007. 2007
Aila Alasalmi - Junan tuoma. 2009
Talonpoika ja maa - Kertomus Kainuun Maa- ja metsäsäätiön toiminnasta. 2011
Oswald Kihlman - Kairamo 1858-1938. Luonnontutkija, poliitikko, talousmies. SKS 2014
Sara Suominen

| Sara Suominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sara Suominen
Syntynyt: 17. lokakuuta 1990 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  182 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2006–2007 2007–2009 2009–2012 2013–2014:   Forssan Koripojat  Forssan Alku  Turun Riento  Tampereen Pyrintö
Sara Suominen (s. 17. lokakuuta 1990) on suomalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Suominen on Forssan Koripoikien kasvatti. Hän on pelannut SM-sarjassa kaksi kautta.
Suominen pelasi kasvattajaseurassaan Forssan Koripojissa yhden kauden I-divisioonaa, kunnes siirtyi naisten pääsarjassa pelanneeseen Forssan Alkuun kahden kauden ajaksi. Tämän jälkeen hän pelasi kolme kautta I-divisioonaa Turun Riennossa eikä pelannut kilpatasolla kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Suominen siirtyi pelaamaan I-divisioonan Tampereen Pyrintöön.
Sara Fantini

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sara Fantini vuonna 2024. |  Sara Fantini vuonna 2024. |  Sara Fantini vuonna 2024. |  |
Maa:   Italia
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 2024 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | München 2022 | moukarinheitto |  |
Sara Fantini (s. 16. syyskuuta 1997 Fidenza) on italialainen moukarinheiton Euroopan-mestari. Hän edustaa CS Carabinieri Sez. Atletica -seuraa ja on pituudeltaan 172 cm.
Fantini karsiutui loppukilpailusta Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui saman ikäluokan MM-kilpailuissa seitsemänneksi Bydgoszczissa 2016. Niin ikään Bydgoszczissa käydyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdestoista. Hän sai vastaavissa kilpailuissa pronssia Gävlessä 2019 tuloksella 68,35.
Fantini karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdestoista. Hän sijoittui vuonna 2022 neljänneksi Eugenen MM-kilpailuissa tuloksella 73,18 ja saavutti pronssia Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 71,58. Hän sijoittui kuudenneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023, Hän voitti Euroopan-mestaruuden  Roomassa 2024 tuloksella 74,18.
Fantini kohensi alkukesän 2022 aikana kolmesti Italian-ennätystä heitettyään Luccassa tuloksen 74,38, Trnavassa 74,86 ja Madridissa 18. kesäkuuta nykyiset ennätysluvut 75,77. Hän on voittanut Italian-mestaruuden seitsemän kertaa peräkkäin 2017–2023.
Resurrection of the Wicked

| Resurrection of the Wicked National Napalm Syndicate |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. maaliskuuta 2006
 Tuottaja(t): National Napalm Syndicate
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 41.39
 Levy-yhtiö: Poison Arrow
National Napalm Syndicaten muut julkaisut
| Creatures from the North 2005 | Resurrection of the Wicked 2006 | Thrashing Relics Volume 1 2006 |
Resurrection of the Wicked on suomalaisen thrash metal -yhtyeen National Napalm Syndicaten toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Poison Arrow.
Albumi julkaistiin myös Hongkongissa Trinity Recordsin kautta, ja sen painos sisältää kaksi bonuskappaletta.
Kappaleet

Intro – 0.18
Corrosion of Humanity – 3.37
Falling to Pieces – 3.15
Determination – 3.17
The Cross (I Have to Bear) – 4.48
The Undertaker – 4.29
Hell to Pay – 4.10
The Cure – 3.30
Nothing But Anger – 4.23
Sleep at the Wheel – 3.19
Iron Horse (Terorizer) – 4.39
Life is Pain – 1.54
Kappaleet > Erikoispainoksen bonuskappaleet

Puppet on a String – 4.02
Sweet Revenge – 4.19
Kokoonpano

Ilkka Järvenpää – laulu
Jukka Kyrö – kitara
Markku Jokikokko – kitara
Tero Nevala – bassokitara
Jari Kaiponen – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Erja Lahtinen – viulu
Juha Sutela – huilu
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Resurrection of the Wicked Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Resurrection of the Wicked Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sara Sievistö

Sara Sievistö (s. 15. lokakuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Oulu Nice Socceria. Hän edusti Ykkösessä Rovaniemen Palloseuraa kausina 2018, 2019 ja 2021.
Sievistö on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Sanaan yliopisto

Sanaan yliopiston pääportti.
Sanaan yliopisto (arab. جامعة صنعاء‎) on Sanaassa Jemenissä toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1970 maan ensimmäisenä yliopistona.
Vuonna 2024 Sanaan yliopisto koostui 21:sta tiedekunnasta sekä 23:sta hallinnollisesta, tieteellisestä ja tutkimuksellisesta keskuksesta. Sen rehtorina toimi tuolloin Al-Qassem Mohammed Abass. EduRankin vuoden 2023 maailmanlaajuisessa korkeakoulujen vertailussa Sanaan yliopisto ylsi 5 272. sijalle 14 131:sta vertaillusta korkeakoulusta. Jemenissä se sijoittui samassa vertailussa ensimmäiseksi 43:sta vertaillusta korkeakoulusta.
Gao Xingjian

| Gao Xingjian> 高行健 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1940 (ikä 84) Jiangxin maakunta, Kiina
Kansalaisuus:  Kiina Ranska (vuodesta 1997)
Ammatti:  kirjailija, näytelmäkirjailija, kriitikko, kääntäjä, kuvataiteilija, ohjaaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranskan kieli
Tyylilajit:  modernismi, absurdismi, maaginen realismi
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto (2000) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gao Xingjian (kiin. 高行健, pinyin: Gāo Xíngjiàn; s. 4. tammikuuta 1940 Ganzhou, Jiangxin maakunta) on kiinalainen kirjailija, ohjaaja ja kuvataiteilija. Gao tunnettiin kulttuurivallankumouksen jälkeisessä Kiinassa lähinnä näytelmäkirjailijana, dramaturgina ja ohjaajana. Vuonna 1998 hän muutti Ranskaan ja ryhtyi julkaisemaan laajemmin myös novelleja, romaaneja sekä esseitä. Gao on Ranskan kansalainen ja hänen teoksensa ovat virallisesti kiellettyjä Kiinan kansantasavallassa. Gaolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2000.
Elämä

Gao Xingjianin alkuperäinen kotikaupunki on Taizhou Jiangsun maakunnassa. Hän on saanut Ranskan taiteen ja kirjallisuuden kunniamerkin (Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres) vuonna 1992.
Elämä > Lapsuus Jiangxissä ja Jiangsussa

Gaon isä työskenteli Bank of China -pankissa, ja hänen äitinsä oli Nuorten miesten kristillisen yhdistyksen jäsen. Gaon äiti oli myös näyttelijättärenä Japanin vastaisessa teatterissa Kiinan-Japanin sodassa. Äitinsä vaikuttamana Gao innostui maalaamisesta, kirjoittamisesta ja teatterista jo lapsena. Keskikouluvuosinaan hän luki paljon lännestä käännettyä kirjallisuutta, ja opiskeli piirustusta, maalaamista ja veistotaidetta Yun Zongyinin opastuksella. Vuonna 1950 Gao muutti perheineen Nanjingiin, Jiangsun maakunnan pääkaupunkiin. Hän pääsi Nanjingin keskikouluun 1952. (Koulu liitettiin myöhemmin Jinlingin yliopistoon, ja tunnetaan nykyään nimellä Nanjingin yliopisto.)
Elämä > Vuodet Pekingissä ja Anhuissa

Vuonna 1957 Gao valmistui keskikoulusta ja päätti jatkaa taiteellisesta lahjakkuudestaan huolimatta äitinsä neuvon mukaisesti Pekingin kansainväliseen yliopistoon (Beijing Foreign Studies University, BFSU) taideakatemian (Central Academy of Fine Arts) sijaan. Gao valmistui yliopiston Ranskan-osastolta 1962, minkä jälkeen hän hakeutui töihin Chinese International Bookstore (中国国际书店) -kirjakauppaan kielenkääntäjäksi. 1970-luvulla hän päätyi Anhuin maakuntaan maalaistöihin ”uudistamaan ajatteluaan” Kiinan kulttuurivallankumouksen uudelleenkoulutusohjelman myötä, ja toimi tämän jälkeen kiinan kielen opettajana Gangkoun (港口中学) keskikoulussa jonkin aikaa. Vuonna 1975 hänen sallittiin palata Pekingiin, ja hänestä tuli Construction in China (《中国建设》) -lehden ranskalaisesta käännöksestä vastanneen ryhmän johtaja.
Vuonna 1977 Gao työskenteli Kiinan ulkomaansuhteiden komiteassa (Committee of Foreign Relationship). Toukokuussa 1979 hän vieraili Pariisissa muiden kiinalaisten kirjailijoiden, muun muassa Ba Jinin kanssa. He työskentelivät komitean alaisina kääntäen ranskaa kiinaksi. Gaosta tuli Pekingin kansantaiteen teatterin näytelmäkirjailija 1980. Gao tunnetaan kiinalaisen absurdismin uranuurtajana näytelmiensä Signal Alarm (《绝对信号》, 1982) ja Bus Stop (《车站》, 1983) myötä, jotka hän kirjoitti urallaan Pekingin kansantaiteen teatterissa. Gao otti vaikutteita eurooppalaisesta draamasta, minkä vuoksi häntä pidettiin Kiinassa avantgardistisena kirjailijana. Hän myös kritisoi Kiinan hallintoa avoimesti näytelmissään The Primitive (1985) ja The Other Shore (《彼岸》, 1986).
Vuonna 1986 Gaolle diagnosoitiin virheellisesti keuhkosyöpä. Osoittauduttuaan terveeksi hän aloitti kymmenkuukautisen vaelluksen Jangtse-jokea seuraten. Myöhemmin hän kirjoitti matkastaan romaanin nimeltä Sielun vuori (《灵山》). Gao voitti kirjallaan Nobelin kirjallisuuspalkinnon. Ruotsin Nobel-komitea kuvasi sen muistelmia, kaunokirjallisia aineksia ja vaihtelevia kertojahenkilöitä käyttävää kerrontaa sanoin: ”Yksi niistä kaunokirjallisista teoksista, joita on mahdotonta verrata mihinkään muuhun kuin itseensä.”
Elämä > Vuodet Euroopassa ja Pariisissa

Gao pakeni Kiinasta Pariisiin 1987 ja sai Ranskan pysyvän kansalaisuuden. Poliittisen Fugitives-teoksen (1989) myötä kaikki Gaon teokset kiellettiin Kiinassa, sillä teos sisälsi viittauksia Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukseen.
Teokset > Valikoima näytelmiä

《绝对信号》 (Signal Alarm, 1982)
《车站》 (Bus Stop, 1983)
《野人》 (Wild Men, "Savages", 1985)
《彼岸》 (The Other Shore, 1986)
《躲雨》 (Shelter the Rain)
《冥城》 (Dark City)
《声声慢变奏》 (Transition of Sheng-Sheng-Man)
《逃亡》 (Escape)
《生死界》 (Death Sector / Between Life and Death)
《山海经传》 (A Tale of Shan Hai Jing)
《对话与反诘》 (Dialogue & Rhetorical / Dialogue and Rebuttal)
《周末四重奏》 (Weekends Quartet / Weekend Quartet)
《夜游神》 (Nighthawk / Nocturnal Wanderer)
《八月雪》 (Snow in August)
《高行健戏剧集》 (kääntämätön kokoelma)
《高行健戏剧六种》 (kääntämätön kokoelma, 1995, Taiwan Dijiao Pressin (台湾帝教出版社) julkaisema)
《行路难》 (Xinglunan)
《喀巴拉山》 (Mountain Kebala)
《独白》 (Soliloquy)
Teokset > Suomeksi käännetty kaunokirjallisuus

《给我老爷买鱼竿》 (Vaarin onkivapa) - novellikokoelma (tunnetaan myös nimellä Kun ostin isoisälle virvelin)
《灵山》 (Sielun vuori, 2003)
《一个人的圣经》 (Vapaan miehen Raamattu, 2002)
Teokset > Runous

1970-luvulla Kiinan kulttuurivallankumouksen myötä ”uudelleenkoulutukseen” päätynyt Gao poltti lähes kaiken varhaisesta, poliittisesti arkaluontoisesta tuotannostaan. Tämän vuoksi hän ei ole julkaissut lainkaan runoteoksia. Yksi Pekingissä kirjoitettu, lyhyt, kirjailijan modernia tyyliä muistuttava runo vuodelta 1986 on kuitenkin säilynyt:
天葬台
宰了 / 割了 / 烂捣碎了 / 燃一柱香 / 打一声呼哨 / 来了 / 就去了 / 来去都干干净净
Runo on myös käännetty englanniksi:
Sky burial
Cut / Scalped / Pounded into pieces / Light an incense / Blow the whistle / Come / Gone / Out and out
Teokset > Muita kirjoituksia

《巴金在巴黎》 (Ba Jin in Paris, 1979, essee)
《现代小说技巧初探》 ("A Preliminary Examination of Modern Fictional Techniques", 1981)
《谈小说观和小说技巧》 (kääntämätön, 1983)
《没有主义》 (Without -isms, "No Ideology", 1995)
《对一种现代戏剧的追求》 (kääntämätön, 1988, China Drama Pressin (中国戏剧出版社) julkaisema)
《高行健·2000年文库——当代中国文库精读》 (kääntämätön, 1999, Hongkong Mingpao Pressin (香港明报出版社) julkaisema)
Teokset > Maalaukset

Gao on kuuluisa maalauksistaan, erityisesti sumi-e-teoksistaan. Hänen teoksilleen on järjestetty muun muassa seuraavat taidenäyttelyt:
Le goût de l'encre, Hazan, Pariisi, Ranska (2002)
Return to Painting, Perennial, New York, Yhdysvallat (2002)
“无我之境·有我之境”, Singapore (2005-2006)
The End of the World, Saksa (2007)