stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kahleet murtuvat
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Julie   |
|  Clark Gable  | … |  André Verne   |
|  Ian Hunter  | … |  Cambreau   |
|  Peter Lorre  | … |  Monsieur "Pig" Cochon   |
|  Paul Lukas  | … |  Hessler   |
|  Albert Dekker  | … |  Moll   |
|  J. Edward Bromberg  | … |  Flaubert   |
|  Eduardo Ciannelli  | … |  Telez   |
|  John Arledge  | … |  Dufond   |
|  Frederick Worlock  | … |  Grideau   |
|  Bernard Nedell  | … |  Marfeu   |
|  Betty Compson  | … |  Suzanne   |
Tuotanto

Kahleet murtuvat -elokuvan tuotanto alkoi 17. lokakuuta 1939 ja päättyi 28. joulukuuta 1939. Uusintaotot kuvattiin tammikuussa 1940. Kahleet murtuvat kuvattiin Kalifornian Montebellossa, Pismo Beachilla, Lagunassa ja MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 252 000 dollarin budjetilla.
Julkaisu ja vastaanotto

Kahleet murtuvat sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta vuonna 1940. Suomessa elokuva sai ensi-illan 26. marraskuuta vuonna 1948. Kahleet murtuvat oli vuoden 1940 taloudellisesti menestyneimpiä elokuvia. Elokuva sai myös hyvän vastaanoton kriitikoilta.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 75 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kahdeksaan arvosteluun.
Aiheesta muualla

Kahleet murtuvat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kahleet murtuvat Elonet.
Kahleet murtuvat AllMoviessa. (englanniksi)
Kahleet murtuvat TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Kahleet murtuvat Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Kari Pyykönen

Kari Pyykönen (s.1966 Valkeakoski) on suomalainen valokuvataiteilija ja kouluttaja. Pyykönen opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1985–1992. Hänen teoksiaan on mm. Helsingin kaupungin taidemuseon ja Valtion kokoelmissa. Hän on kuvannut Aalto-yliopiston Kauppakorkeakoulun dekaani Eero Kasasen virallisen muotokuvan 2011. Pyykösen teoksia on esitelty lukuisissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla.
Kari Pyykönen on opettanut valokuvausta 1990-luvulta lähtien. Vuosina 2001–2015 hän toimi Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Median laitoksella valokuvataiteen lehtorina, sekä vuosina 2004–2011 valokuvataiteen koulutusohjelman johtajana. Pyykönen on opettanut valokuvausta vierailevana tuntiopettajana myös Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa ja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutissa.
Pyykösen teokset käsittelevät muotokuvan ja asetelman keinoin valokuvan ydinkysymyksiä: muotoa, kuvallisuutta ja kokemuksellisuutta. Pyykönen tekee väitöstutkimusta Aalto-yliopiston Median laitokselle aiheenaan glamour-muotokuva.
Aiheesta muualla

Kuvataiteilijamatrikkeli
Kansallisgallerian taidekokoelmat
Taiteilijan kotisivut
Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3

| Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3> The Taking of Pelham 123 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Scott
Käsikirjoittaja:  Brian Helgeland
Perustuu:  John Godeyn novelliin The Taking of Pelham One Two Three
Tuottaja:   Tony Scott  Todd Black  Jason Blumenthal  Steve Tisch 
Säveltäjä:  Harry Gregson-Williams
Kuvaaja:  Tobias A. Schliessler
Leikkaaja:  Chris Lebenzon
Pääosat:   Denzel Washington  John Travolta  John Turturro  James Gandolfini 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Relativity Media Scott Free Productions Escape Artists
Levittäjä:  Columbia Pictures Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   12. kesäkuuta 2009
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 000 $
Tuotto:  150 166 126 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3 (alkuperäinen nimi The Taking of Pelham 123) on Tony Scottin 2009  ohjaama trillerielokuva, jonka pääosissa ovat Denzel Washington ja John Travolta. Filmi perustuu Morton Freedgoodin salanimellä John Godey kirjoittamaan samannimiseen kirjaan. Kirja on filmattu aiemmin vuosina 1974 pitkänä elokuvana Pelham 1-2-3 kaapattu ja 1998 televisioelokuvana. Tämän version kuvaukset aloitettiin maaliskuussa  2008, ja se sai ensi-iltansa 12. kesäkuuta 2009.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Denzel Washington  | … |  Walter Garber   |
|  John Travolta  | … |  Ryder   |
|  Luis Guzmán  | … |  Phil Ramos   |
|  Victor Gojcaj  | … |  Bashkin   |
|  Robert Vataj  | … |  Emri   |
|  John Turturro  | … |  Camonetti   |
|  Michael Rispoli  | … |  John Johnson   |
|  Ramon Rodriguez  | … |  Delgado   |
|  James Gandolfini  | … |  pormestari   |
|  John Benjamin Hickey  | … |  apulaispormestari LaSalle   |
|  Alex Kaluzhsky  | … |  George   |
|  Gbenga Akinnagbe  | … |  Wallace   |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Ridley Scottin Tony-veli on ohjannut elokuvan mekaanisesti ja saanut aikaan vain paljon melua tyhjästä sekä ”ajan ja paikan tajua yhtä vähän kuin flipperissä”.
Kaksinpeli

Kaksinpeli on videopeleissä ja useissa lautapeleissä esiintyvä pelimuoto, joka on tarkoitettu vain kahden pelaajan pelattaviksi. Kaksinpelin ero moninpeliin on moninpelin mahdollisuus useamman pelaajan pelattavuuteen ja yksinpeliin, jossa pelaajalla ei ole ihmisvastustajaa.
Kaksinpelissä pelaajat voivat pelata toisiaan vastaan tai yhdessä, esimerkiksi tanssipeleissä ja tenniksessä.
Historia

Varhaiset videopelit kuten PONG olivat vain kaksinpeliin suunniteltuja: näissä ei ollut mahdollista pelata tekoälyn ohjaaman vastustajan kanssa lainkaan.
Esimerkkejä kaksinpeleistä

Magic: The Gathering
Laivanupotus
Shakki
Tennis
Tammi
Juvajoki

| Juvajoki |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Eurajoki
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Eurajoen vesistö
Valuma-alue:  Juvajoen valuma-alue
Pinta-ala:  86,27 km² 
Yhtyy:  Eurajoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Turajärvi, Eura
 :  61°9.068′N, 21°51.613′E 
Laskupaikka:  Eurajoki, Eurajoki (keskusta)
 :  61°12.052′N, 21°43.896′E 
Esteet:  Turajärven säännöstelypato
Sivu-uomat:  Luittilanjärvenoja
Taajamat:  Eurajoki
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  28,1 m mpy. 
Laskukorkeus:  10 m mpy.
Korkeusero:  18,1 m
Pituus:  10,13 km 
Kaltevuus:  1,79 m/km
Muuta
Juvajoki eli myös Koponoja on 10,1 kilometriä pitkä joki Eurajoella Satakunnassa ja se on Eurajoen vasemmanpuoleinen sivuhaara. Joet yhtyvät 8,2 kilometriä Eurajoen suusta Eurajoen keskustassa noin kilometrin Pappilankosken voimalaitoksen alapuolella. Juvajoki on Juvajoen valuma-alueen laskujoki ja se kuuluu Eurajoen vesistöön. Koko vesistön laskujoki on Eurajoki, joka purkaa vetensä Selkämereen Eurajoensalmessa Eurajoen kunnassa.
Nimitys

Joella on kaksi nimeä. Se alkaa virtaamaan Turajärvestä Koponojana, mutta muuttuu viimeistään Ylisen Juvan kohdalla Juvajoeksi.
Joen kulku

Joen alkulähde on Turajärvi, jonka luusua sijaitsee järven luoteispäässä 28,1 metriä merenpinnan yläpuolella. Kun Juvajoen suu on Eurajoessa 10 metriä merenpinnan yläpuolella, kertyy joelle pudotusta 18,1 metriä. Koska Turajärvi on säännöstelty järvi, on luusuasta 250 metrin päässä luusuasta säännöstelypato.
Joki luikertelee aluksi luoteeseen yli 5 metriä leveänä Koponojana kapeiden peltojen halki ja alittaa Lapista tulevan maantien Rimmin kohdalla. Sitten se luikertelee pelloiksi kuivattujen soiden ja kuivatun Melajärven vierestä, kunnes se kapenee alle 5 metriseksi metsäpuroksi. Ylisen Juvan pelloilla se leviää taas yli 5 metriä leveäksi ja alittaa Kokemäelle vievän Rauman radan ennen Alisen Juvan peltoaukealle saapumistaan.
Noin kaksi kilometriä ennen joen suuta siihen yhtyy Luittilanjärvenoja vasemmalta puolelta ja tämän vuoksi joki levenee entisestään. Joki putoaa tämän jälkeen vielä 8,2 metriä matkallaan Eurajoen keskustaan.
Valuma-alueen kuvailua

Juvajoki on Köyliönjoen oheella Eurajoen suurimpia sivuhaaroja, jonka muodostama Juvajoen valuma-alueen pinta-ala on 86,3 km².
Pienten sivuojien lisäksi siihen yhtyy vasemmalta puolelta Luittilanjärvenoja, joka on 4,4 kilometriä pitkä ja jonka valuma-alue on 11,2 km². Ojan päässä siihen virtaa suo- ja metsäojien vettä muun muassa Isosuolta. Viereinen Hamppujärvi on kokonsa puolesta lampi. Oja läpäisee Korppäänjärven pellot, jotka ovat kuivatettua peltomaata, ja ohittaa Luittilanjärven, joka on umpeenkasvanut entinen järvi. Mustajärveltä, joka on myös kuivatettu entinen järvi, yhtyy pieni oja pääojaan. Pääoja on kaivamalla suoristettu lähes koko matkaltaan.
Turajärvi ja siihen laskevan Pietarjoen eli Haajanojan ja Naarjoen valuma-alue muodostavat suuremman valuma-alueen, jonka pinta-ala on 75,8 km². Turajärven osuus pinta-alasta on vaatimaton, mutta sen takana aukeavat laajat suo- ja metsämaastot keräävät paljon vettä. Pietarjoki syntyy pääasiassa kahden suuren ojan Haajanojan ja Naarjoen tuomista vesistä. Noin 6,3 kilometriä pitkän Haajanojan, jonka valuma-alueen pinta-ala on 15,72 km², virtaa idässä Isosuon läpi ja sen lähteenä on Saarikonjärvi. Noin 6,4 kilometrinen Naarjoen valuma-alue on noin 17,9 km² ja se kerää vetensä lähinnä Turajärven eteläpuolelta. Naarajoen lähteenä on Loukonen.
Historia

Heti Turajärven luusuasta kilometrin verran alajuoksulle päin virtasi joki Melajärven läpi. Vuonna 1807 anoivat Turajärven kyläläiset lupaa laskea Melajärvi. Lupa saatiin vuonna 1810, mutta sitten vuonna 1853 anottiin vielä lupaa kuivattaa Melajärvi, johon saatiin lupa 1859. Näiden lupien nojalla Melajärven pintaa alennettiin ja lopulta kuivatettiin pois. Nykyään entisen järven paikalla lukee kartoissa Melajärvi ja sen vesialtaan pohja on metsäistä suota ja peltoa.
Kaksinnaiminen

Kaksinnaiminen eli bigamia tarkoittaa uuden avioliiton laitonta solmimista aikaisemman avioliiton ollessa voimassa.
Jos naimisissa oleva henkilö yrittää solmia uuden avioliiton maassa, jossa kaksinnaiminen on kielletty, uusi liitto on mitätön, ja tekijä voidaan asettaa syytteeseen. Joskus syytettä ei nosteta, jos tekijällä on ollut syytä uskoa, että hänen avioliittonsa ei ole ollut enää voimassa tai hänen puolisonsa on kuollut.
Kaksinnaiminen on rikos useassa maassa. Se ei ole rikos esimerkiksi Afganistanissa, Egyptissä, Indonesiassa, Intiassa, Keski-Afrikan tasavallassa, Malediiveilla ja Yhdistyneissä arabiemiraateissa.
Kaksinnaiminen todistetaan helpoimmin avioliittotodistuksen tai jonkin muun virallisen dokumentin, kuten verotodistuksen, avulla. Joskus todistamiseen riittää aviopuolison, vihkijän tai vihkiseremoniaan osallistujan todistus, tai kuvamateriaali. Kaksinnaiminen voi olla vaikea todeta, jos edellinen avioliitto on solmittu ulkomailla, eikä avioliittotodistusta ole helposti saatavilla.
Kaksinnaimista esiintyy joskus maahanmuuttopetoksen yhteydessä, kun maahan pyrkivä menee toisen kerran naimisiin saadakseen viisumin tai kansalaisuuden.
Suomen laissa

Termi kaksinnaiminen poistui Suomen rikoslaista vuonna 1999. Avioliittolain 6 § mukaan kaksinnaiminen on kielletty, mutta itse termiä ei laissa käytetä.
Yksipuolinen kaksinnaiminen tapahtui, kun avioliittoon vihitty mies tai nainen avioitui naimattoman kumppanin kanssa. Kaksipuoliseksi kaksinnaimiseksi kutsuttiin tapausta, jossa avioliitossa ollut mies avioitui avioliitossa olleen naisen kanssa. Kaksinnaimisrikokseksi katsottiin vain tapaukset, joissa vihkiminen oli tapahtunut muodollisesti pätevästi sekä aiemmassa että myöhemmässä avioliitossa. Toinen edellytys rikoksen toteutumiselle oli se, ettei aiempi avioliitto ollut laillisesti purkautunut tai sitä ollut julistettu mitättömäksi tai se ollut lakannut puolison kuoltua.
Viimeinen kaksinnaimisesta Suomessa teloitettu oli kornetti Carl Jordan.
Seuraukset

Erään näkemyksen mukaan toisen laillisen aviopuolison paljastuminen voi olla emotionaalisesti traumaattista sekä uudelle puolisolle että lapsille ja muille perheenjäsenille. Toisen näkemyksen mukaan kaksinnaimisen kielto pitäisi poistaa rikoslaista, koska se on harmitonta, ja koska yksiavioisuuden suosio on laskussa.
Karhujärvi (Kauhajoki)

| Karhujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Kauhajoki
Koordinaatit:  62°17′48″N, 21°56′24″E
Järvinumero:  37.046.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143  m 
 fiKarhujärvi 
Karhujärvi on Päntäneen kylässä Kauhajoella sijaitseva pienehkö järvi. Pinta-alaa sillä on 2,7 hehtaaria ja rantaviivaa kaikkiaan 0,6 kilometriä. Karhujärvi kuuluu Kariluoman valuma-alueeseen ja Lapväärtinjoen vesistöalueeseen.
Kalastajakuningas

Kalastajakuningas on mytologian hahmo, joka liittyy legendaan Kuningas Arthurista ja Graalin maljasta. Hänen taustansa vaihtelee myytin eri versioissa, mutta yleensä hän on Graalin maljan vartija ja jollain tavalla vahingoittunut, yleensä hedelmätön. Joissakin versioissa hän ei vammansa takia voi ratsastaa, ja siksi hän ottaa kalastuksen harrastuksekseen. Kuninkaan kalastellessa valtakunta ajautuu huonolle tolalle. Paikalle tulee nuori sankari (joko Percival tai Galahad). Jotta kuningas paranisi ja valtakunta pelastuisi, olisi nuoren sankarin kysyttävä "oikea kysymys". Sankari kuitenkin epäonnistuu.
Elokuvassa Fisher King toisella päähenkilöistä on pakkomielle Kalastajakuninkaan myytistä. Legenda on keskiössä myös David Lodgen kirjoittamassa romaanissa Maailma on pieni ja siitä tehdyssä televisiosarjassa.
Aiheesta muualla

The Fisher King (Arkistoitu – Internet Archive) University of Idaho 1998 (englanniksi)
Kaksinaamaista peliä (vuoden 2009 elokuva)

| Kaksinaamaista peliä> Duplicity |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-painoksen kansikuva.
Ohjaaja:  Tony Gilroy
Käsikirjoittaja:  Tony Gilroy
Tuottaja:   Jennifer Fox  Laura Bickford 
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Robert Elswit
Leikkaaja:  John Gilroy
Pääosat:   Clive Owen  Julia Roberts  Tom Wilkinson  Paul Giamatti 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Relativity Media
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   2009-3-1010. maaliskuuta 2009 (Lontoo)  2009-3-2020. maaliskuuta 2009 (Yhdysvallat)  
Kesto:  125 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 000 000 $
Tuotto:  78 146 652 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksinaamaista peliä (engl. Duplicity) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Tony Gilroyn ohjaama ja käsikirjoittama romanttinen rikoselokuva. Sen pääosissa ovat Clive Owen, Julia Roberts, Tom Wilkinson ja Paul Giamatti.
Julia Roberts sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clive Owen  | … |  Ray Koval   |
|  Julia Roberts  | … |  Claire Stenwick   |
|  Tom Wilkinson  | … |  Howard Tully   |
|  Paul Giamatti  | … |  Richard "Dick" Garsik   |
|  Denis O'Hare  | … |  Duke Monahan   |
|  Kathleen Chalfant  | … |  Pam Fraile   |
|  Thomas McCarthy  | … |  Jeff Bauer   |
|  Wayne Duvall  | … |  Ned Guston   |
|  Carrie Preston  | … |  Barbara Bofferd   |
|  Christopher Denham  | … |  Ronny Partiz   |
|  Oleg Shtefanko  | … |  Boris Fetyov (as Oleg Stefan)   |
Aiheesta muualla

Kaksinaamaista peliä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kansallinen voitto

Teoksen ruotsinkielisen alkuperäispainoksen kansi.
Kansallinen voitto (Den Nationnale Winsten) on suomalaisen Anders Chydeniuksen alkuaan ruotsinkielinen kirjoitus, joka ilmestyi heinäkuussa 1765. Teoksessa Chydenius kritisoi merkantilistista politiikkaa ja puolustaa elinkeinovapautta. Chydenius esitti Kansallisessa voitossa taloudellisen liberalismin perusajatuksen hyvin samansuuntaisesti kuin skotlantilainen filosofi Adam Smith 11 vuotta myöhemmin vuonna 1776 teoksessaan Kansojen varallisuus.
Teoksen koko nimi on Den nationnale winsten: wördsamast öfwerlemnad til riksens högloflige ständer, af en deras ledamot (”Kansallinen voitto jonka kunnioittavimmin on jättänyt valtakunnan korkea-arvoisille säädyille niiden eräs jäsen”). Chydenius lähti pappissäädyn edustajana vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäiville Tukholmaan päätavoitteenaan ulkomaankaupan mahdollistavien tapulioikeuksien myöntäminen Pohjanmaan satamakaupungeille. Pian valtiopäivien alettua Chydenius julkaisi joukon poliittisia lentokirjasia, joissa hän arvosteli Ruotsin talousjärjestelmän epäkohtia. Nämä kirjoitukset synnyttivät laajan ja kiivaan keskustelun, minkä vuoksi Chydenius halusi esittää kokonaisnäkemyksensä taloudellisen toiminnan perusteista. Näin syntyi Kansallinen voitto. Teos painettiin Lars Salviuksen kirjapainossa Tukholmassa. Valtiopäivät myönsivät Chydeniuksen toivomat tapulioikeudet Kokkolalle, Vaasalle, Porille ja Oululle.
Chydenius kuvailee Kansallisessa voitossa vapaan markkinatalouden tuottamaa hyötyä luontoaiheisella vertauksella, jonka mukaan ”virran keskeytyksetön juoksu” ja ”jokaisen vesipisaran liike” tuottaisi kokonaisuutta hyödyttävän tasapainon samalla tavoin kuin vesimassat tasoittuvat meressä. Chydeniuksen merivertauksen katsotaan vastaavan ajatussisällöltään Smithin kuuluisaa ”näkymätön käsi” -metaforaa.
Kansallinen voitto ilmestyi suomeksi ensi kerran vuonna 1929 WSOY:n julkaisemissa Chydeniuksen valituissa kirjoituksissa Verner Malisen suomennoksena. Samana vuonna ilmestyi myös alkukielinen näköispainos Ruotsissa. Suomessa näköispainoksen on julkaissut Alea-kirja Katariina Kareen toimittamana vuonna 1986. Englanniksi teoksen ovat kääntäneet Georg Schauman ja Ernst Benn vuonna 1931 nimellä The National Gain sekä Peter C. Hogg vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Patrik Winton: Kommentti: Kansallinen voitto (Arkistoitu – Internet Archive) Anders Chydenius säätiö
Anders Chydenius: Den Nationnale Winsten.  (Wördsamast öfwerlemnad Til Riksens Höglofliga Ständer, Af En Deras Ledamot)  Tukholma:  Anders Chydenius, 1765.  Teoksen verkkoversio. (ruotsiksi)
Anders Chydenius: Kansallinen voitto.  (Den Nationnale Winsten, Wördsamast öfwerlemnad Til Riksens Höglofliga Ständer, Af En Deras ­Ledamot)  Suomentanut Antero Tiusanen. Tukholma:  Anders Chydenius, 1765.  Teoksen verkkoversio (viitattu 3.2.2018). (suomeksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jóanes Nielsen

| Jóanes Sekjær Nielsen> Sólbjørn Sekjær Nielsen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1953 (ikä 71) Tórshavn, Färsaaret
Ammatti:  kirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jóanes Sekjær Nielsen, e. Sólbjørn Sekjær Nielsen (s.5. huhtikuuta 1953 Tórshavn, Färsaaret)  on färsaarelainen kirjailija ja runoilija. Hänen tuotantoonsa kuuluu novelleja, näytelmiä ja romaaneja sekä useita runokokoelmia. Hän on ollut viidesti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana.
Nielsenin teoksia on käännetty tanskaksi ja norjaksi ja novelli "Brahmadellarnir" (2011) on käännetty myös saksaksi.
Nielsen vierailee syksyllä 2019 Helsingin kirjamessuilla.
Palkinnot ja tunnustukset

Färsaarten kirjallisuuspalkinto 1984
Nordisk Dramatiker Pris teoksesta Eitur nakað land week-end?, 2002
Färsaarten kulttuuripalkinto, 2011
Färsaarten kirjallisuuspalkinto, 2012 (M. A. Jacobsenin kirjallisuuspalkinto)
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas 1988
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas 1994
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas 1999
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas 2004
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas 2013
Teokset

1978 – Trettandi mánaðin (runoja)
1984 – Pinnabrenni til sosialismuna (runoja)
1985 – Tjøraðu plankarnir stevna inn í dreymin (runoja)
1986 – Á landamørkum vaksa blomstur (novelleja)
1987 – Naglar í jarðarinnar hús (runoja)
1991 – Gummistivlarnir eru tær einastu tempulsúlurnar sum vit eiga í Føroyum (romaani)
1993 – Kirkjurnar á havsins botni (runoja)
1994 – Undergroundting (esseitä, artikkeleita)
1997 – Páskaódnin (romaani)
1998 – Pentur (runoja)
1999 – Undergroundting 2 (esseitä, artikkeleita)
2002 – Eitur nakað land week-end? (näytelmä)
2002 – Brúgvar av svongum orðum (runoja)
2005 – Glansbílætasamlararnir (romaani)
2007 – Tey eru, sum taka mánalýsi í álvara (runoja)
2010 – Eftir undrið (näytelmä, ei julkaistu kirjana)
2011 – Brahmadellarnir (romaani)
2012 – Tapet millum øldir (runoja)
Aiheesta muualla

Jóanes Nielsen Nationalencyklopedin. (ruotsiksi)
Jóanes Nielsen norden.org. Arkistoitu 7.9.2013. (ruotsiksi)
Sporene gror ud af ord - et filmportræt af Jóanes Nielsen
Forfatterweb.dk
Kansallinen yhtenäisyyspuolue (Pohjois-Kypros)

| Kansallinen yhtenäisyyspuolue Ulusal Birlik Partisi (UBP) |
| --- | --- |
  
Perustettu:  11. lokakuuta 1975
Johto:   Ersan Saner 
Ideologia:  Turkkilainen nationalismi, konservatismi, liberaalikonservatismi, kansalliskonservatismi
Toimisto:  Pohjois-Nikosia, Pohjois-Kypros
Parlamentti:  20 / 50
Kunnanvaltuustot:  5 / 28
Kotisivu:  ulusalbirlikpartisi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kansallinen yhtenäisyyspuolue (turkiksi: Ulusal Birlik Partisi, UBP) on pohjoiskyproslainen kansalliskonservatiivinen puolue. Sen perusti Rauf Denktaş 11. lokakuuta 1975. Puolueella on 21 eli eniten edustajia Pohjois-Kyproksen parlamentissa (vuonna 2021).
Puheenjohtajat

Rauf Denktaş (11. lokakuuta 1975 – 3. heinäkuuta 1976)
Nejat Konuk (3. heinäkuuta 1976 – 2. maaliskuuta 1978)
Osman Örek (18. huhtikuuta 1978 – 7. tammikuuta 1979)
Mustafa Çağatay (7. tammikuuta 1979 – 30. marraskuuta 1983)
Derviş Eroğlu (18. joulukuuta 1983 – 11. helmikuuta 2006)
Hüseyin Özgürgün (11. helmikuuta 2006 – 16. joulukuuta 2006)
Tahsin Ertuğruloğlu (16. joulukuuta 2006 – 29. marraskuuta 2008)
Derviş Eroğlu (29. marraskuuta 2008 – 23. huhtikuuta 2010)
İrsen Küçük (9. toukokuuta 2010 – 11. kesäkuuta 2013)
Hüseyin Özgürgün (31. elokuuta 2013 – 30. lokakuuta 2018)
Ersin Tatar (30. lokakuuta 2018 – 23. lokakuuta 2020)
Ersan Saner (20. joulukuuta 2020 –)
K. O. Winter

Klaus Olavi Winter (18. elokuuta 1877 Helsinki – 2. elokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen Suomen liikemiesten kauppaopiston opettaja ja rehtori.
Winterin vanhemmat olivat kondiittori Klaus Viktor Winter ja Hilda Fredrika Lindqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Tampereen lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1902 pääaineenaan kemia.
Winter oli Helsingin kauppakoulun opettajana 1903–1908 ja toimi samalla myös professori Taavetti Laitisen assistenttina hänen biokemiallisissa tutkimuksissaan. Näiden tutkimustensa ansiosta Winter kutsuttiin Duodecim-seuran jäseneksi vaikkei hän ollutkaan suorittanut lääketieteellisiä opintoja. Winter oli vuoden ajan lisäksi Helsingin suomalaisen yhteiskoulun fysiikan opettajana. Winter oli sitten Kotkan kauppaopiston ja kauppakoulun opettajana 1908–1909 ja Helsingin kauppakoulun ja Helsingfors handelsskolanin rehtorina 1909–1919. Winter oli tämän jälkeen muun muassa kauppa- ja teollisuuskomissionin hinnoitteluosaston ja myöhemmin lisenssikanslian päällikkönä sekä Parfymeri Idman & Arvelan ja Oy. Rautatarpeiden konttoripäällikkönä. Suomen liikemiesten kauppaopiston rehtorina hän toimi 1922–1927 ja sen jälkeen hän oli Suomen liikemiesten kauppaopistossa kirjanpidon opettajana. Helsingin kauppakorkeakoulussa Winter toimi hinnoittelun opettajana 1914–1916 ja 1921–1929 kotimaisten kielten kirjeenvaihdon opettajana. Vuonna 1911 Winter perusti Helsinkiin Helsingfors handelsbiträdeskolan-nimisen kauppa-apulaiskoulun.
Winter oli valantehnyt tilintarkastaja ja hän kuului Tilintarkastusyhdistyksen perustajiin ja neuvoston jäseniin. Vuodesta 1921 alkaen hän oli Valion kontrolenttina ja hän oli lisäksi useiden pankkien, henkivakuutusyhtiöiden ja toiminimien tilintarkastajana.
Winter oli naimisissa vuodesta 1905 Elin Sigrid Bobergin kanssa.
Julkaisuja

Tutkimus magnetismistä rautasylintereissä. Pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto, fysiikan laitos
Kauppalaskento: alempia kauppaoppilaitoksia ja ominpäin opiskelua varten; kirj. Juho Someri ja K. O. Winter. WSOY 1917, 11. painos 1952
Suomen liikemiesten kauppaopiston historiikki 1898-1923
Käännöksiä

S. V. Hintikka : Oorganisk kemi med beaktande af den teknologiska sidan och varuläran.  Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki 1913, 2. painos 1922