Taolainen filosofia
Taolainen etiikka

Vaikka taolainen filosofia hyväksyy daon käsitteen käyttämisen kuvattaessa ihmisen daoa eli yhteiskunnallisia normeja ja toimintatapoja, se suhtautuu silti kriittisesti ihmisen daon normatiiviseen ensisijaisuuteen. Toisin sanoen, taolainen filosofia ei ole erityisen kiinnostunut ihmisten yhteiskunnallisten normien kuvaamisesta tai tutkimisesta, ja se on skeptinen sen suhteen, että ihmisen daoa tutkimalla voitaisiin saada selvyys hyvän ihmiselämän edellytyksistä. Useat klassiset taolaiset tekstit kuten Daodejing on kylläkin kirjoitettu siitä näkökulmasta, kuin ne kuvaisivat daon mukaisen hallintatavan edellytyksiä. Tämä kuitenkin liittyy enemmän siihen, että kiinalaiselle filosofialle ominaista on tarkastella kysymyksiä juuri hallintotavan ja vallankäytön näkökulmasta. Vaikka Taolaisuus kuvaakin klassisissa teksteissään viisaan hallitsijan edellytyksiä, suhtautuu Taolaisuus kuitenkin kriittisesti ajatukseen, jonka mukaan ihannehallitsija olisi selkeää ja nimettävissä olevaa toimintatapaa noudattava legalisti, kuten kungfutselainen herrasmies "junzi".
Taolaisen filosofian mukaan merkittävämpi ja luonteeltaan pysyvämpi tao on sen sijaan taivaallinen tai suuri tao. Toisin kuin ihmisen taoa, ei suurta taoa ole mahdollista pelkistää nimettävissä oleviksi säännöiksi tai toimintamalleiksi. Oleellinen ero Suuren daon ja ihmisen daon välillä on suuren daon pysyvyys tai muuttumattomuus. Tämä ero tulee ilmaistuksi ja Daodejingin avausjakeessa:
Jae luo kontrastin partikulaaristen ihmisen daojen ja muuttumattoman taivaallisen daon tai suuren daon välille. Taolaisessa filosofiassa kyseinen jaottelu on keskeinen. Siinä missä ihmisten daot ovat nimettävissä olevia normatiivisia ja deskriptiivisiä kuvauksia hyvistä toimintatavoista, on suuri dao luonteeltaan ei-normatiivinen, käsitteellisesti mahdoton kuvata ja ennen kaikkea muuttumaton, koko olemassaolevan maailman luonnonmukainen tapa toimia ja toteutua.
Eräs taolaisen filosofian keskeinen tulkinnanvarainen kysymys on, nähdäänkö ihmisten daot - eli karkeistaen ilmaistuna ihmiskunnan luomat yhteisölliset säännöt - suurelle daolle vastakkaisina, suuresta daosta riippumattomina vai suuresta daosta johdettuina sääntöinä. Jälkimmäistä tulkintaa ovat kannattaneet ennen kaikkea sellaiset ajattelijat, jotka pyrkivät luomaan synteesiä taolaisen ja kungfutselaisen filosofian välille. Tällöin kungfutselaisuuden voitaisiin ajatella olevan ikään kuin käytännön ihmiselämään sovellettua suuren daon noudattamista.
Taolaisessa filosofiassa kyseinen tulkinta ei kuitenkaan ole tyypillinen. Sen sijaan taolaiselle filosofialle ominaista on ajatella, että suuri tao ei luonnostaan oikeuta mitää tiettyä yksittäistä ihmisen daoa eli yhteisöllistä normistoa. Edelleen jää avoimeksi, voidaanko suuren daon kautta oikeuttaa kenties useita erilaisia, jopa keskenään ristiriitaisia normistoja, vai onko kenties niin, että suuri dao ei omaa lainkaan vastaavuutta ihmiselämää koskeviin normistoihin. Ongelmaan on esitetty taolaisen filosofian piirissä useita toisistaan poikkeavia ratkaisuja.
Ensinnä voidaan olettaa, että suuren daon ja ihmisen daon välillä ei ole mitään vastaavuutta, eikä hyvää ihmiselämää koskevaa normatiivista perustaa ylipäänsä ole olemassa. Tällöin kaikki erilaisten ihmisten daojen kuvaamat sosiaaliset säännöt ja rakenteet olisivat puhtaasti illusorisia, eikä niillä olisi todellista merkitystä hyvän ihmiselämän kannalta. Tästä seuraavaa tulkintaa voidaan länsimaalaisin termein kutsua nihilistiseksi: todellisuuden luonne on ihmisen näkökulmasta kaoottinen ja ei käsitettävissä, eikä ihmisen toimilla ole minkäänlaista normatiivista merkitystä.
Toisaalta voidaan olettaa, että vaikka ihmisen daoilla ei ole normatiivista merkitystä, niin suurella daolla tai taivaallisella daolla tämän kaltainen merkitys on. Koska kaikki sanallisesti ilmaistavissa ja nimettävissä olevat säännöt kuitenkin ovat luonteeltaan ihmisen daoja, ei tämän tulkinnan mukaan ole mahdollista tehdä kielellistä tai järkiperäistä esitystä siitä, millainen olisi hyvä ja suuren daon mukainen ihmiselämä.Tähän tulkintaan liittyy myös taolaiselle filosofialle ominainen taipumus "hiljaisuuteen" - pyrkimys välttää asioiden esittämistä suoraan tai ylipäänsä sanallisesti. Eräs kyseisen tulkintaperinteen kannattajista on Shen Dao, jonka mukaan paras tieto minkä ihminen voi saada asioiden toivotusta tilasta on siinä, miten asiat tosiasiallisesti toteutuvat. Shen Daon tulkintaa on verrattu joskus stoalaisuuteen, sillä stoalaisten tavoin kyseinen tulkinta kannattaa näkemystä, jossa maailman luonnollisella tavalla edetä on normatiivinen merkitys. Tällöin ihmiselle parasta on maailman luonnolliseen kulkuun taipuminen.
Kolmanneksi voidaan esittää Zhuangzin kannattama tulkintalinja. Zhuangzi havaitsi ristiriidan yleisessä taolaisessa käsityksessä, jonka mukaan (kielellisesti ilmaistavat) ihmisten daot olisivat aina vääriä tai puutteellisia: koska ihmisen dao on luonteeltaan mikä tahansa kielellinen tai järjellä käsitettävä ohje, olisi ohje olle noudattamatta ihmisen daoa itsessään ihmisen dao ja normatiivisena lauseena sisäisesti ristiriitainen. Näin ollen mitään yksittäistä ihmisten yhteisöllistä tapaa ei voida taolaisen filosofian keinoin osoittaa vääräksi, jos ei myöskään oikeaksi. Zhuangzi edelleen havaitsi, että noudattamalla tiettyä ihmisen daoa ihminen osoittaa, että kyseisen daon noudattaminen on mahdollista. Tällöin kyseinen ihmisen dao ei voi olla ainakaan avoimessa ristiriidassa suuren daon kanssa, sillä suuri dao käsittää kaikki olemassaolevat ja tapahtuneet asiat. Tästä tulkinnasta voidaan edelleen johtaa taolaiselle filosofialle ominainen pluralismi: koska kaikki elettävissä olevat daot ovat väistämättä osa suurta daoa, ei ole mielekästä pyrkiä ohjaamaan ihmisiä minkään tietyn daon mukaiseen elämäntapaan.
Neljänneksi voidaan esittää kanta, jonka mukaan on olemassa suureen daoon tai taivaalliseen daoon liittyvä yksittäinen ja muita taoiteltavampi olemassaolon tapa, joka ei kuitenkaan ole ihmiselämää kuvaava tai ihmiselle ymmärrettävissä. Kyseinen tulkinta on siinä suhteessa enemmän uskonnollinen kuin filosofinen, että mitään järkiperäisiä perusteita kyseisen kataisen daon olemassaololle ei määritelmällisesti ole mahdollista esittää: mikäli normatiivista merkitystä omaava suuri dao olisi sanallisesti tai järkiperäisesti kuvattavissa, lakkaisi se olemasta suuri dao ja olisi sen sijaan ihmisen dao. Sen sijaan tämän daon tulisi olla jossain suhteessa yli-inhimillinen, ja tapa jolla siitä saataisiin tietoa tai sen mukaan elettäisiin ei voisi olla filosofinen, vaan pikemmin esoteerinen tai mystinen.
Vaikka tulkintalinjat eroavat toisistaan monilta osin, on niissä kaikissa yhteneviä piirteitä. Kaikki taolaisen filosofian tulkinnat suhtautuvat kriittisesti siihen, että ihmisen dao olisi normatiivisesti ensisijainen tai ylipäänsä merkittävä. Kaikki taolaisen filosofian tulkinnat myös tulevat siihen lopputulokseen, että yksittäistä moraalisesti velvoittavaa elämäntapaa tai yhteiskunnallista järjestystä ei ole mahdollista sanallisesti kuvata. Tässä suhteessa taolainen filosofia eroaa myös olennaisesti kungutselaisuudesta. Lisäksi kaikki tulkinnat hyväksyvät sen, että normatiivisesti ensisijaista on suuri dao tai taivallinen dao, ja että nämä tavalla tai toisella liittyvät asioiden luonnolliseen tapaan olla.
Zhuangzin uni perhosesta. Useat Zhuangzi-teoksen filosofiset argumentit esitetään vertauskuvien, paradoksien ja jopa huumorin kautta.
Väittely kalan ilosta. Zhuangzin tarina kertoo väittelystä, joka koskee kalan kokemaa iloa. Ihminen ei voi tietää mistä kala iloitsee, koska ilo on olennolle sisäinen kokemus. Toisaalta samasta syystä emme voi myöskään tietää, mitä muut ihmiset tietävät. Vertaus kertoo inhimillisen tiedon rajoista ja esittää vasta-argumentin väitteelle, jonka mukaan hyvästä elämästä voitaisiin esittää luotettavaa tietoa.