stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen kuvataiteen päivä

Helene Schjerfbeck 1881-1882.
Suomen kuvataiteen päivä on epävirallinen liputuspäivä. Sitä on vietetty vuodesta 2004 Helene Schjerfbeckin syntymäpäivänä 10. heinäkuuta. Vuodesta 2020 alkaen on vietetty myös suomalaisen taiteen päivää Tove Janssonin syntymäpäivänä 9. elokuuta.
Schjerfbeckin syntymäpäivää ehdottivat Schjerfbeck-sällskapet i Ekenäs -seura ja Akvarellitaiteen yhdistys. Perusteluna oli, että kirjallisuudella ja säveltaiteella oli omat juhlapäivänsä, mutta kuvataiteella ei. Lisäksi naiset ovat aliedustettuina liputuspäivissä. Schjerfbeck valittiin, koska hän on ehdottajien mukaan tunnetuimpia suomalaisia taiteilijoita ulkomailla. Ennen sisäministeriön suositusta vuonna 2017 päivää oli liputettu paikallisesti muun muassa Retretissä. Päivän pisti alulle Suomen Akvarellitaiteen kunniapuheenjohtaja Antti Lassila yhdistyksen hallituksen kokouksessa vuonna 2001.
Sisäministeriö suositti vuosina 2017–2019 liputtamista Schjerfbeckin syntymäpäivänä, joka nimettiin Suomen kuvataiteen päiväksi. Vuonna 2020 suositus vaihtui Tove Janssonin syntymäpäivään elokuulle. Ministeri Maria Ohisalon mukaan 10. heinäkuuta ei ollut innostuttu liputtamaan riittävästi, joten virastot määrättiin liputtamaan 9. elokuuta. Ministerin mukaan Jansson edustaa suomalaista taidetta laajemmin joten päivää on kutsuttu suomalaisen taiteen päiväksi.
Heinäkuista Suomen kuvataiteen päivää on vietetty järjestämällä maalaustapahtumia, työpajoja ja ulkoilmamaalausta. Päivää on paikoin juhlistettu vapaalla pääsyllä näyttelyihin ja julkisten veistosten opastuskierroksilla tai taiteilijatapaamisilla.
Eri kaupungeista päivää on vietetty Hyvinkäällä 2005, Tammisaaressa 2006, Naantalissa 2007, Turussa 2008, Kotkassa, Riihimäellä ja Turussa 2009 sekä Turussa, Riihimäellä ja Hyvinkäällä 2010.
Raiku Kemppi

Raiku Kemppi (Harpf, o.s. Pennanen, 13. kesäkuuta 1928 Helsinki – 21. kesäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Raiku Kemppi näytteli Suomen Työväenteatterissa 1947–56 sekä dramatisoi ja ohjasi myöhemmin monia kuunnelmia Ylen Radioteatterille. Hän näytteli pieniä rooleja noin kymmenessä elokuvassa.
Hän oli naimisissa ensin toimittaja Uki Kempin ja sitten äänitarkkailija Antero Harpfin kanssa. Hänen isänsä oli kirjailija Jarno Pennanen ja isoisänsä näyttelijä Aarne Orjatsalo. Ohjaaja Jotaarkka Pennanen on hänen velipuolensa, Tuomas ja Tiina Harpf hänen lapsiaan ensimmäisestä avioliitosta ja näyttelijä Niko Saarela hänen tyttärenpoikansa.
Aiheesta muualla

Raiku Kemppi Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Pyhäranta

| Pyhäranta |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Pyhärannan kirkko.
Sijainti:  60°57′00″N, 021°26′40″E
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Vakka-Suomen seutukunta
Kuntanumero:  631
Hallinnollinen keskus:  Rohdainen
Perustettu:  –
Pinta-ala ilman merialueita:  148,38 km² 277:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  291,74 km² 262:nneksi suurin 2022 
– maa:  143,51 km²
– sisävesi:  4,87 km²
– meri:  143,36 km²
Väkiluku:  1 929 260:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  13,44 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,3 %
– 15–64-v.:  55,5 %
– yli 64-v.:  29,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,4 %
– ruotsinkielisiä:  0,5 %
– muut:  3,1 %
Kunnallisvero:  9,10 % 106:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  9,3 % (2019) 
Kunnanjohtaja:  vs. Merja Koski
Kunnanvaltuusto:  19 paikkaa
  2021–2025   • Muut   • Kok.   • PS:   13 5 1
www.pyharanta.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhäranta (aik. Pyhämaan Rohdainen) on Suomen kunta, joka kuuluu Vakka-Suomen seutukuntaan ja Varsinais-Suomen maakuntaan. Kunnassa asuu 1 929 ihmistä, ja sen pinta-ala on 291,74 km², josta 143,36 km² on merialueita ja 4,87 km² sisävesiä. Väestötiheys on 13,44 asukasta/km². Pyhärannan naapurikunnat ovat Laitila, Rauma ja Uusikaupunki.
Maantiede

Pyhäranta oli vuonna 2015 Varsinais-Suomen maakunnan pohjoisin ja eteläisen Manner-Suomen läntisin kunta.
Pyhärannan kirkonkylässä Rohdaisissa sijaitsee muun muassa kauppa, ravintola, kukkakauppa, terveysasema ja leirintäalue.
Selkämeren kansallispuisto sijoittuu Pyhärannan, Kustavin, Uudenkaupungin, Rauman, Eurajoen, Luvian, Porin ja Merikarvian vesille.
Pyhärannan Natura-kohteita ovat Uudenkaupungin saaristo, Kulju-Taipaleenlahden salmimainen kaksiosainen sisälahti, joka erottaa Pyhämaan mantereesta, ja Otajärvi, joka on yksi Suomen parhaista lintuvesistä lajimoninaisuudeltaan ja parimäärältään.
Maantiede > Kylät

Hirslahti, Ihode, Kauhianpää, Kaukka, Kaunissaari, Kukola, Lahdenvainio, Nihtiö, Nuuski, Polttila, Radansuu, Reila, Reitula, Rihtniemi (Verknäs), Rohdainen, Santtio (Sandnäs), Valkama (Vitby), Varhokylä ja Ylikylä (Överby).
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Pyhärannassa oli 2 077 asukasta, joista 874 asui taajamissa, 1 168 haja-asutusalueilla ja 35:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Pyhärannan taajama-aste on 42,8 %. Pyhärannan taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ihode* | 622 |
| 2 | Pyhärannan kirkonkylä (Rohdainen) | 252 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Ihoden taajama sijaitsee pääosin Pyhärannassa, mutta pieneltä osin myös Laitilassa.
Historia

Nykyinen Pyhärannan kunta muodosti Pyhämaan alueen kanssa yhden kunnan 1800-luvulta aina vuoteen 1908 asti, jolloin tuolloinen Pyhämaan Rohdainen, siis oikeastaan pitäjän mannerosa, ja Pyhämaan Luoto eli Pyhämaa erosivat omiksi kunnikseen. Pyhämaa liitettiin Uuteenkaupunkiin vuonna 1973.
Nykyinen Josef Stenbäckin suunnittelema kansallisromanttista tyyliä edustava Pyhärannan kivikirkko valmistui vuonna 1909. Samalla paikalla on aiemmin ollut kaksi kirkkoa, vuosina 1690 ja 1758 valmistuneet Pyhärannan puukirkot.
Hallinto

Pyhärannan kunnanjohtan viran väliaikaiseksi hoitajaksi nimettiin tammikuussa 2022 Merja Koski. Kosken edeltäjä oli Harri Hiitiö, jonka viranhoidossa oli epäselvyyksiä ja ongelmia. Hiitiö valittiin kunnanjohtajaksi heinäkuussa 2018, ja hänen edeltäjänsä oli Matti Muukkonen.
Kunnanvaltuustossa on 19 paikkaa, joista 13 on Yhteislista Yhteisen Pyhärannan, viisi kokoomuksen ja yksi perussuomalaisten hallussa kaudella 2021–2025.
Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 509 työpaikkaa. Niistä 7,7 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 42 % palveluissa ja 48,5 % jalostuksessa. Pyhäranta oli Suomen neljänneksi teollistunein kunta: 39,3 prosenttia työvoimasta sai elantonsa teollisuudesta. Toisaalta palveluiden osuus oli pienempi kuin koko maan keskiarvo 75 %.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat moottoriajoneuvojen osien ja varusteiden tukkukauppa Hallikallio, ikkunoita valmistava Saint-Gobain Glass Finland Oy ja AMH-Systems, joka suunnittelee ja toteuttaa paperi- ja elintarviketeollisuudelle järjestelmäratkaisuja materiaalien käsittelyyn ja liikuttamiseen.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Pyhärannan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 244 | 2 244 |
| 1985 | 1985 |    | 2 333 | 2 333 |
| 1990 | 1990 |    | 2 385 | 2 385 |
| 1995 | 1995 |    | 2 375 | 2 375 |
| 2000 | 2000 |    | 2 311 | 2 311 |
| 2005 | 2005 |    | 2 218 | 2 218 |
| 2010 | 2010 |    | 2 236 | 2 236 |
| 2015 | 2015 |    | 2 136 | 2 136 |
| 2020 | 2020 |    | 2 015 | 2 015 |
Lähde: Tilastokeskus.
Uskonnolliset yhteisöt

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Pyhärannassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Pyhärannan seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Pyhärannan alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä vaikuttaa paikkakunnalla ainakin rukoilevaisuus.
Tunnettuja pyhärantalaisia

Anna Eriksson (s. 1977), laulaja
Reijo Paavilainen (s. 1946), kuvanveistäjä ja mitalien muotoilija
Laura Ruohola (s. 1970), toimittaja
Kulttuuri > Murre

Pyhärannan alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Pyhärannan murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Rauman alaryhmään.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Pyhärannan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla raastetusta perunasta tehty pannukakku (riivat pannkakko) ja lipeäkalakeitto (livekalasoppa). Pyhäranta on myös makean saaristolaisjuuston aluetta Ahvenanmaalta tulleiden asukkaiden myötä.
Muuta

Reilan alueella sijaitsee vuodesta 1969 toiminut Reilan harjoitus- ja ampuma-alue, jota käyttää Puolustusvoimat. Leirialue oli vuoteen 2009 asti myös pitkälti Lounais-Suomen Partiopiirin ja sitä edeltäneen Varsinais-Suomen Partiopiirin käytössä. Alueesta luovuttiin vuoden 2015 alussa.
Liikenne- ja viestintäviraston teettämien tilastojen mukaan Pyhärannassa oli helmikuussa 2020 väkilukuun suhteutettuna kaikista Manner-Suomen paikkakunnista kolmanneksi eniten henkilöautoja, 650 autoa tuhatta asukasta kohden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhäranta Wikimedia Commonsissa
Pyhärannan kunnan kotisivut
Tilastokeskus: Pyhärannan avainluvut
| n k Varsinais-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Aura  Kaarina  Kemiönsaari  Koski Tl  Kustavi  Laitila  Lieto  Loimaa  Marttila  Masku  Mynämäki  Naantali  Nousiainen  Oripää  Paimio  Parainen  Pyhäranta  Pöytyä  Raisio  Rusko  Salo  Sauvo  Somero  Taivassalo  Turku  Uusikaupunki  Vehmaa 
Entiset kunnat:  Alastaro  Angelniemi  Askainen  Dragsfjärd  Halikko  Hiittinen  Houtskari  Iniö  Kakskerta  Kalanti  Karinainen  Karjala  Karuna  Kemiö  Kiikala  Kisko  Korppoo  Kuusisto  Kuusjoki  Lemu  Loimaan kunta  Lokalahti  Maaria  Mellilä  Merimasku  Metsämaa  Mietoinen  Muurla  Naantalin maalaiskunta  Nauvo  Paattinen  Paraisten maalaiskunta  Perniö  Pertteli  Piikkiö  Pyhämaa  Rymättylä  Somerniemi  Suomusjärvi  Särkisalo  Tarvasjoki  Uskela  Uudenkaupungin maalaiskunta  Vahto  Velkua  Västanfjärd  Yläne 
Pyhärannan lippu
Partioleiri Reilassa.
Eric Sargiacomo

| Eric Sargiacomo |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  S&D-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1969 (ikä 55) Louhans, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Sosialistinen puolue
Eric Sargiacomo (s. 31. lokakuuta 1969 Louhans, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Sargiacomo edustaa sosialistista puoluetta. Sargiacomo on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eric Sargiacomo Wikimedia Commonsissa
Eric Sargiacomo Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k  S&D-ryhmän Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
Saksa:  Barley  Bischoff  Bullmann  Burkhardt  Costanzo  Cremer  Ecke  Geier  Lange  Noichl  Repasi  Repp  Sippel  Wölken 
Ranska:  Clergeau  Fita  Germain  Glucksmann  Jouvet  Kalfon  Lalucq  Laurent  Mebarek  Pellerin-Carlin  Rafowicz  Ridel  Sargiacomo 
Italia:  Annunziata  Benifei  Bonaccini  Corrado  Decaro  Gori  Gualmini  Laureti  Lupo´  Maran  Moretti  Nardella  Picierno  Ricci  Ruotolo  Strada  Tarquinio  Tinagli  Topo  Zan  Zingaretti 
Espanja:  Ballarín Cereza  Cepeda  Fernández  Gálvez  García  Gómez López  González Casares  Homs Ginel  Jalloul Muro  López  López Aguilar  Luena  Maestre  Mendia Cueva  Moreno Sánchez  Pajín  Ros Sempere  Sánchez Amor  Sancho Murillo  Serrano Sierra 
Puola:  Biedroń  Scheuring-Wielgus  Śmiszek 
Romania:  Benea  Cârciu  Dîncu  Firea  Grapini  Manda  Mînzatu  Mușoiu  Negrescu  Nica  Tudose 
Alankomaat:  Chahim  Maij  Reuten  Wolters 
Belgia:  Ceulemans  Di Rupo  Tobback  Van Brempt 
Kreikka:  Arnaoútoglou  Maniátis  Papandréou 
Portugali:  Assis  Gomes  B. Gonçalves  S. Gonçalves  Mendes  Rodrigues  Tavares  Temido 
Unkari:  Dobrev  Molnár 
Ruotsi:  Danielsson  Dibrani  Eriksson  Fritzon  Incir 
Itävalta:  Grossmann  Heide  Regner  Schieder  Sidl 
Bulgaria:  Penkova  Vigenin 
Tanska:  Fuglsang  Schaldemose  Vind 
Suomi:  Guzenina  Heinäluoma 
Irlanti:  Ó Ríordáin 
Kroatia:  Borzan  Jerković  Matić  Picula 
Liettua:  Andriukaitis  Blinkevičiūtė 
Slovenia:  Nemec 
Latvia:  Ušakovs 
Viro:  Kaljurand  Mikser 
Kypros:  Mavrídis 
Luxemburg:  Angel 
Malta:  Agius Saliba  Attard  Bajada 
| n k   Ranskan Euroopan parlamentin jäsenet (2024–2029) |
| --- | --- |
EPP:  Bellamy  Castillo  Gomart  Imart  Le Callennec  Morano 
Renew:  Allione  Boyer  Canfin  Devaux  Farreng  Gozi  Grudler  Guetta  Hayer  Keller  Loiseau  Vedrenne  Yon-Courtin 
G-EFA:  Camara  Cormand  Satouri  Sbai  Toussaint 
S&D:  Clergeau  Fita  Germain  Glucksmann  Jouvet  Kalfon  Lalucq  Laurent  Mebarek  Pellerin-Carlin  Rafowicz  Ridel  Sargiacomo 
ECR:  Bay  Maréchal  Peltier  Trochu 
Patriootit:  Androuët  Bardella  Brasier-Clain  Dauchy  Deloge  Disdier  Dussausaye  Frigout  Furet  Garraud  Griset  Jamet  Joron  Josserand  Leggeri  Leonardelli  Mariani  Nikolic  Olivier  Pennelle  Piera  Pimpie  Rechagneux  Rougé  Sanchez  Sorel  Thionnet  Tolassy  Valet  Varaut 
ESN:  Knafo 
GUE/NGL:  Aubry  Carême  Chaibi  Fourreau  Hassan  Mesure  Omarjee  Saeidi  Smith 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto
Freddie Francis

| Freddie Francis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Frederick Francis
Syntynyt: 22. joulukuuta 1917 Islington, Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 17. maaliskuuta 2007 (89 vuotta) Lontoo
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Parhaan kuvauksen Oscar  1960 Poikia ja rakastajia  1989 Glory 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Frederick ”Freddie” Francis (22. joulukuuta 1917 Islington, Lontoo – 17. maaliskuuta 2007 Lontoo) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -kuvaaja. Hän sai kuvaajana Oscar-palkinnon elokuvista Poikia ja rakastajia (1960) ja Glory (1989). Ohjaajana hän oli erikoistunut kauhuelokuviin, joita hän ohjasi muun muassa Hammerille.
Valikoitu filmografia elokuvaajana

1958 Tilaa huipulla (Room at the Top)
1960 Sukupuolten sota (The Battle of the Sexes)
1960 Lapsi on murhattu (Never Take Sweets from a Stranger)
1960 Poikia ja rakastajia (Sons and Lovers)
1960 Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun (Saturday Night and Sunday Morning)
1961 Kauhujen linna (The Innocents)
1964 Rikoksen paino (Night Must Fall)
1980 Elefanttimies (The Elephant Man)
1981 Ranskalaisen luutnantin nainen (The French Lieutenant's Woman)
1984 Dyyni (Dune)
1985 Oz - Ihmeiden maailma (Return to Oz)
1989 Glory
1991 Vain kuu kuulee (The Man in the Moon)
1991 Cape Fear
1999 The Straight Story
Lähde:
Valikoitu filmografia elokuvaohjaajana

1963 Päivä jona maailma tuli sokeaksi / myös nimellä Triffidien kapina (The Day of the Triffids / ohjaus yhdessä Steve Sekelyn kanssa)
1963 Lukitun kammion salaisuus (Paranoiac)
1964 Nightmare
1965 Kauhujen juna (Dr. Terror's House of Horrors)
1965 Hysteria
1965 Pääkallo (The Skull)
1970 Mumsy, Nanny, Sonny & Girly
1972 Haudan tuolta puolen (Tales from the Crypt)
1973 The Creeping Flesh
1985 Tohtori ja paholaiset (The Doctor and the Devils)
Lähde:
Kirjallisuutta

”Englantilainen katse”, Francisin haastattelu, Filmihullu 4/2001.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Sotilastattoo

Virginia International Tattoo vuonna 2015
Sotilastattoo tai tattoo on sotilasmusiikkitapahtuma, jossa sotilasyksiköiden soittokunnat ja muut sotilasyhtyeet esittävät musiikkia. Tattooseen kuuluu usein myös marssia ja paraateja. Nykyään ne muistuttavat monesti musiikkifestivaaleja.
Sanan tattoo epäillään tulevan kolmikymmenvuotisen sodan ajalta hollannin kielen lauseesta "don den tap toe" (suom. sulje hanat). Alankomaissa olleiden brittiläisten ja skotlantilaisten joukkojen tehtävänä oli soittaa kaupungeissa iltaisin merkkisoitto, kun ravintoloiden tuli mennä kiinni. Tap-toen soittaminen jäi elämään sotilaiden kieleen. Toinen teoria sanan alkuperästä on englantilainen sotilastermi taps and toes, joka tarkoittaa osaston ojennusta iltasoiton aikana.
Suomessa järjestetään Hamina Tattoo joka toinen vuosi. Maailmalla tunnettuja sotilastattoita ovat muun muassa Edinburghin ja Baselin tattoot.
Sotkuman tsasouna

| Pyhän profeetta Elian tsasouna Sotkuman tsasouna |
| --- | --- |
 Sotkuman tsasouna syyskuussa 2020.
Sijainti:  Malanintie 4, 83750 Sotkuma (Polvijärvi)
Koordinaatit:  62.7404°N, 29.4310°E
Seurakunta:  Taipaleen ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1914 (rakennettu), 1916 (vihittiin käyttöön)
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sotkuman tsasouna, eli Pyhän profeetta Elian tsasouna on Polvijärven eteläosassa, Sotkuman kylässä   sijaitseva ortodoksinen pyhäkkö. Rukoushuone valmistui vuonna 1914 ja rakennettiin osaksi samana vuonna valmistuneen Polvijärven ortodoksisen kirkon rakentamisesta ylijääneistä hirsistä. Tsasounan rakentamista edesauttoi myös kenraalikuvernööri F. A. Seynin lahjoitus. Tsasounan vihki apulaispiispa Serafim 19. syyskuuta 1916.
Tsasounan ylläpidosta vastaa ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Taipaleen ortodoksinen seurakunta. Tsasounan temppelijuhlaa eli Iljan praasniekkaa vietetään 20. heinäkuuta, jolloin on profeetta Elian muistopäivä.
Rukoushuoneen viereisen hautausmaan harvinainen, U. Vilmannin suunnittelema kylän ortodoksinen sankarivainajien muistomerkki.
Rukoushuoneen vieressä sijaitsee pieni hautausmaa. Sinne on sankarihautojen viereen pystytetty kylän ortodoksisten sankarivainajien muistomerkki, joka on toinen Suomessa olevista ortodoksisista sankarimuistomerkeistä. Toinen on Helsingin ortodoksisella hautausmaalla. Sotkuman hautausmaalle on haudattu muun muassa kansanedustaja Matti Puittinen.
Atte Kortehisto

Atte Kortehisto vuonna 2024.
Atte Kortehisto (s. 14. huhtikuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Kortehisto edustaa Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa. Kaudella 2023 hän saavutti SM-hopeaa. Kortehiston kasvattajaseura on Nurmon Jymy. Hän pelaa etenijäjokerina. Kortehisto on pelannut 21 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 27 juoksua ja kerännyt 64 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
1838

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

26. maaliskuuta – Ilmatieteen laitos aloitti toimintansa.
27. huhtikuuta – Tulipalo tuhosi merkittävän osan Charlestonin kaupungista Etelä-Carolinassa.
28. elokuuta – Suomen ensimmäinen vapaaehtoinen palokunta perustettiin Turussa.
27. marraskuuta – Pullasota alkoi ranskalaisten hyökätessä Meksikoa vastaan Veracruzin lähistöllä.
Ensimmäinen afgaanisota alkoi.
Mikkeli perustettiin.
Clydesdale Bank perustettiin Skotlannissa.
Britit perustivat Port Essingtonin siirtokunnan Australiassa.
Suomen raittiusliikkeen vaatimuksesta kiellettiin viinan vieminen Lappiin.
Liikennöinti Venäjän ensimmäisellä rautatiellä alkoi. Rata yhdisti toisiinsa Pietarin ja Tsarskoje Selon (nyk. Puškin) ja sen suunnitteli Franz Anton von Gerstner.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Ernst Linder, suomalainen poliitikko ja toimittaja (k. 1868)
5. tammikuuta – Camille Jordan, ranskalainen matemaatikko (k. 1922)
6. tammikuuta – Max Bruch, saksalainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1920)
13. tammikuuta – Oskar Gripenberg, suomalaissyntyinen Venäjän armeijan kenraali (k. 1916)
16. tammikuuta – Franz Brentano, saksalainen filosofi (k. 1917)
19. tammikuuta – Arthur Fredrik Nordmann, suomalainen luonnontutkija ja tutkimusmatkailija (k. 1862)
28. tammikuuta – Samuel Vilhelm Hellgren, suomalainen opettaja ja kirjallisuuden kääntäjä (k. 1890)
29. tammikuuta – Victor Forselius, suomalainen kauppaneuvos ja maanviljelyskoneiden kaupan uranuurtaja (k. 1905)
1. helmikuuta – Theodolinda Hahnsson, suomalainen kirjailija (k. 1919)
2. helmikuuta – Anna Heikel, suomalainen kuurojenkoulun opettaja ja johtaja (k. 1907)
2. helmikuuta – Frances Anne Hopkins, brittiläinen taidemaalari (k. 1919)
6. helmikuuta – Henry Irving, englantilainen näyttelijä (k. 1905)
8. helmikuuta – Ernst Rönnbäck, suomalainen toimittaja ja valtiopäivämies (k. 1893)
9. helmikuuta – Evelyn Wood, brittiläinen sotamarsalkka (k. 1919)
17. helmikuuta – Gustaf Adolf Krogerus, suomalainen senaattori, valtioneuvos ja prokuraattorin apulainen (k. 1889)
18. helmikuuta – Ernst Mach, itävaltalais-tšekkiläinen fyysikko ja filosofi (k. 1916)
20. helmikuuta – Woldemar von Daehn, suomalais-venäläinen kenraali, Suomen ministerivaltiosihteeri 1891–1898 (k. 1900)
28. helmikuuta – Henrik Hellgren, suomalainen lyseon lehtori ja päätoimittaja (k. 1891)
28. helmikuuta – Thiodolf Rein, suomalainen filosofi, yliopistomies ja poliitikko (k. 1919)
5. maaliskuuta – Fredrik Wilhelm Grönqvist, suomalainen liikemies (k. 1912)
11. maaliskuuta – Ōkuma Shigenobu, japanilainen valtiomies (k. 1922)
19. maaliskuuta – J. J. Wecksell, suomalainen runoilija ja näytelmäkirjailija (k. 1907)
28. maaliskuuta – Jean-Paul Laurens, ranskalainen taidemaalari (k. 1921)