Akizuki-luokka (2010)
Suunnittelu

Alusten runko on samankaltainen kuin 30 vuotta aiemmin suunnitelluissa Hatsuyuki-luokan aluksissa kuten kaikissa aiemmissakin yleiskäyttöisissä hävittäjissä sen jälkeen. Kansirakenteina aluksilla on komentosilta, kaksi savuhormia ja takakannella helikopterihangaari ja -laskeutumisalue. Rakenteissa on otettu huomioon tutkapinta-alan pienentäminen samoin kuin komentosillan katolla olevassa mastossa.
Alusten tutkana on monitoimitutka FCS-3A, joka on korvannut aiemmat pyörivät valvontatutkat. Tutkassa on neljä paneeliparia, joissa kussakin on kaksi erikokoista paneelia. Kaksi paneelipareista on asennettu komentosillan etuosaan kattamaan alueet etuoikealla ja -vasemmalla ja toiset kaksi vastaavasti takaaosaan hangaarinkatolle. Hangaariin voidaan sijoittaa kaksi keskiraskasta 10 tonnin helikopteria tai yksi suurempi 15 tonnin helikopteri. Lentokannelle on asennettu Mk 6 RAST järjestelmä helikoptereiden vastaanottamiseen ja siirtämiseen.
Aseistuksesta pääosa on asennettu kometosillan eteen, missä ovat 127 millimetrin Mk 45 Mod 4 62 pituuskaliiperin tykki, 32 siilon Mk 41 VLS järjestelmä ja Phalanx Mk 15  CIWS. Merimaaliohjusten laukaisualustat on sijoitettu savuhormien väliin ja hangaarin katolle toinen Phalanx CIWS. Aluksilla on lisäksi kaksiputkiset torpedojärjestelmät oikealla ja vasemmalla etuosan kansirakenteissa. Tykin kantama on noin 36 kilometriä. VLS-järjestelmän siiloihin voidaan sijoittaa RIM-162 Evolved Sea Sparrow -ohjuksia (ESSM), joita normaalisti on 16 siilossa yhteensä 64 kappaletta. Lopuissa 16 siiloissa on yhteensä 16 ASROC sukellusveneentorjuntaohjusta.
Alusten veneinä on etummaisen savuhormin oikealle puolelle sijoitettu 11-metrinen työvene ja taaemman savuhormin vasemmalle puolelle sijoitettu 7,6 metrin RHIB-kumivene. Kumpikin vene on nostettavissa veteen ja vedestä hydraylisilla nostureilla.
Aluksilla on kaksi konehuonetta, joissa kummassakin on kaksi Rolls-Royce Spey SM1C -kaasuturbiinia. Ne muodostavat COGAG-järjestelmän. Turbiinit pyörittävät kahta akselia ja niissä olevia viisilapaisia säätölapapotkureita. Järjestelmässä oikea akseli on pidempi kuin vasen. Savukaasujen jäähdyttimin varustetut savuhormit on sijoitettu kummankin konehuoneen yläpuolelle. Suunniteltu maksiminopeus on 30 solmua. Päämoottoritilojen välissä on apukoneita varten varattu tila, jolla myös pyritään parantamaan taistelun kestävyyttä. Aluksen sähköntuottoa varten olevat kolme generaattoria on sijoitettu kumpaankin päämoottoritilaan ja kolmas erilliseen sähköntuottohuoneeseen.
Taistelunjohtojärjestelmä (engl. Combat Management System, CMS) OYQ-11 yhdistää eri mitta- ja valvontalaitteiden ilmoitukset, viestijärjestelmän ja asejärjestelmät yhdeksi kokonaisuudeksi. OYQ-11 on kehitetty Hyuga-luokkaan asennetusta OYQ-10:stä. Se hyödyntää hajautettua arkkitehtuuria ja kytketty aluksen NOYQ-11 verkkoon. Taistelunjohtojärjestelmän, FCS-3A monitoimitutkan, OQQ-22 kaikuluotaimen ja NOLQ-3D elektronisen sodankäynnin järjestelmän yhteistoiminta takaa vastaavan toiminnallisuuden kuin Yhdysvaltain laivaston käyttämä Aegis-järjestelmä. OYQ-11:n operaattoreiden käytössä ovat UYQ-7 konsolit.
Alusten Naton FCS3A tutkan suurempien paneeleiden taajuusalue on 4 000-8 000 MHz, mitä käytetään valvontaan. Pienempien paneeleiden taajuusalue on 6 000-11 000 MHz, mitä käytetään ESSM-ohjusten tulenjohtoon. Aluksille sijoitettu järjestelmä on paranneltu versio aiemmasta FCS3:sta, mihin on vaikuttanut perinteisten GaA moduulien vaihto GaN moduuleihin. Lisäksi algoritmeja on parannettu, mikä mahdollistaa myös aluksen tykin käytön tulenjohtojärjestelmän kautta. Alusten tutkajärjestelmää täydentää OPS-20C navigointitutka, jota voidaan käyttää myös lähialueen uhkien seurantaan. Navigointitutkassa on kaksi mastoon sijotettua pientä pyörivää antennia.
NOLQ-3D elektronisen sodankäynninjärjestelmä sisältää sekä uhkien havaitsemisen ja vastatoiminnan havaittuihin uhkiin. Merkittävin mittausjärjestelmä on sijoitettu maston huippuun. Vastatoimintaa varten on kaksi kuusiputkista Mk 137 harhamaalijärjestelmää, jotka kuuluvat Mk 36 SRBOC järjestelmään. Järjestelmä mahdollistaa sekä radioalueen että infrapuna-alueen harhamaalien käytön.
Kohdeilmatorjuntakyvyn lisäksi alukset on varustettu sukellusveneidentorjuntaan, minkä mahdollistavat runkoon sijoitettu ja vedettävä kaikuluotain. Alusten runkoon sijoitettu OQQ-22 kaikuluotain on paranneltu versio Hyuga-luokaan sijoitetusta OQQ-21 kaikuluotaimesta. Luotain toimii sekä aktiivisena että passiivisena ja siitä on poistettu aiemman kaikuluotaimen sivukeilat, mikä hoidetaan vedettävällä OQR-3 kaikuluotaimella. Kaikuluotaimiin on kytketty myös torpedoilta suojautumisjärjestelmä OLQ-1, joka sisältää tyypin 1 torpedoharhamaalin ja kelluvan häirintälähettimen.