stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Utelias Vili (elokuva)
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Uteliaan Vilin ansio on siinä, että elokuva se on suunnattu lapsikatsojille yrittämättä kosiskella aikuiskatsojia intertekstuaalisilla viittauksilla. ”Lapsen silmin maailmaa tutkaileva utelias apinanpoikanen on hahmona verraton, ihmiset romanssihuolineen ja perhesuhdeongelmineen puolestaan kovin tylsää seurattavaa.”
Käyntikorttini...

| Käyntikorttini… |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Erkko Kivikoski
Käsikirjoittaja:  Mikko Haljoki Erkko Kivikoski
Tuottaja:  Anelma Vuorio
Säveltäjä:  Pentti Lasanen
Kuvaaja:  Virke Lehtinen
Leikkaaja:  Juho Gartz
Lavastaja:  Anja Kivikoski-Paloheimo
Pääosat:  Pentti Lähteenmäki Sirkka Timoska Pekka Sahenkari Boris Levitsky
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elokuva Oy
Ensi-ilta:  23. lokakuuta 1964
Kesto:  64 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Käyntikorttini… on Erkko Kivikosken ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1964. 
Kepeän epookkikomedian tapahtumat ajoittuvat 1930-luulle. Kanslisti haaveilee rakkaudesta ruokatunnilla kohtaamansa kaunottaren kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pentti Lähteenmäki  | … |  kanslisti Tauno Hiippi   |
|  Sirkka Timoska  | … |  tyttö   |
|  Pekka Sahenkari  | … |  keikari   |
|  Boris Levitsky  | … |  johtaja   |
|  Ilmari Tähtelä  | … |  kanslisti   |
|  Severi Seppänen  | … |  kanslisti   |
|  Ilari Paatso  | … |  kanslisti Granström   |
|  Rauni Pekkala  | … |  kassaneiti   |
|  Maiju Ollilainen  | … |  kanslisti   |
|  Pirkko Peltonen  | … |  "Julia"   |
|  Lasse Lammela  | … |  "Romeo"   |
|  Ossi Ahlapuro  | … |  tytön lanko   |
|  Paavo Kuoppala  | … |  paimen   |
|  Asser Fagerström  | … |  pianisti   |
|  Reino Niiniranta  | … |  rumpali   |
|  Pentti Pajukallio  | … |  väki tanssipaikalla   |
|  Sini Pajukallio  | … |  väki tanssipaikalla   |
|  Allan Tuppurainen (II)  | … |  väki tanssipaikalla   |
|  Erkko Kivikoski  | … |  mies puiston penkillä   |
|  Reino Niiniranta  | … |  rumpali   |
|  Pentti Pajukallio  | … |  mies tanssipaikalla   |
|  Sini Pajukallio  | … |  nainen tanssipaikalla   |
|  Allan Tuppurainen  | … |  mies tanssipaikalla   |
Tuotanto

Käyntikorttini… oli Kivikosken toinen elokuva esikoisen Kesällä kello 5 jälkeen. Näyttelijälakon 1963–1965 vuoksi Kivikoski toteutti elokuvan ilman ammattinäyttelijöitä.
Seinäkalenterin mukaan elokuva sijoittuu kesään 1934, mutta esimerkiksi naisten meikki ja kampaus ovat lähinnä 1960-lukua, ja siten 1930-lukulaisuus jää elokuvassa irralliseksi. Myös elokuvan päähenkilön kontaktivaikeuksia olisi voinut pitää uskottavina 1960-luvullekin sijoitettuina.
Vastaanotto

Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa jo syntyessään vanhakantaiseksi nostalgiseksi pikku fantasiaksi.
Käyntikorttini… ei menestynyt Kivikosken esikoiselokuvan Kesällä kello 5 tavoin. Sen yleisömenestys oli vuoden 1964 heikoin ja se jäi ainoana Kivikosken kuudesta näytelmäelokuvasta vaille valtionpalkintoa. Elokuvaan musiikin säveltänyt Pentti Lasanen sai musiikista Jussi-patsaan 1966, mutta siihen liitettiin myös elokuvat Onnelliset leikit ja Vaaksa vaaraa sekä televisiosarja Jörn Donner kertoo Helsingistä.
Verokortti

Verokortti on asiapaperi, jonka tietojen mukaan palkanmaksaja toimittaa palkasta ennakonpidätyksen verottajalle.
Verohallinto toimittaa verokortin vuosittain automaattisesti kaikille yli 15-vuotiaille suomalaisille. Ehdotettua veroprosenttia voi vuoden aikana muuttaa itse. Vuonna 2013 yli 63 prosenttia kaikista verokorttimuutoksista tehtiin verkossa. Kortissa on useimmiten kaksi prosenttilukua, perus- ja lisäprosentti. Kortissa on tuloraja, jonka ylittävät tulot verotetaan lisäprosentilla.
Ennakonpidätystä varten tarvittavat verokortit tulivat käyttöön vuonna 1989.
Veroprosentin määräytyminen

Maksettavan veron määrä määräytyy maksajan vuoden aikana saamien tulojen perusteella. Vero pidätetään heti tulon saamisen yhteydessä, useimmiten suoraan palkasta. Koska pidätettävä summa määräytyy lopullisesti vasta verovuoden päätyttyä, puhutaan ennakonpidätyksestä. Verokortissa automaattisesti ehdotettu ennakonpidätysprosentti olettaa, että maksajan tulot ovat samat kuin edellisenä verovuonna.
Verokortin ennakonpidätysprosenttien määrittäminen perustuu valtion tuloveroasteikkoon, lisäprosenttiasteikkoon ja kunnallisveroon, muita veroluonteisia maksuja ovat muun muassa kirkollisvero ja ylevero.
Verokortissa määritellään tulolle perusprosentti jatkuvaa, tasaista tuloa varten. Oletettu vuoden aikana tienattava summa, johon perusprosentti perustuu, toimii myös verokortissa määriteltynä tulorajana. Jos henkilö tienaa enemmän kuin tulorajan verran, yli menevää summaa verotetaan korkeamman lisäprosentin perusteella. Tuloraja voidaan määrittää palkkakausikohtaisesti, jolloin tuloraja määrittyy kuukaudessa, viikossa ja päivässä ansaittavalle summalle, tai tulolle voidaan määrittää vuosituloraja, jolloin koko tuloa aletaan verottaa lisäveroprosentilla sen jälkeen, kun arvioitu koko vuoden tulo on ylittynyt.
Perusprosenttia määrittäessään verottaja tekee verovähennyksiä valtionveroa ja kunnallisveroa varten. Valtiolle menevä vero määritellään tuloveroasteikon avulla: verottaja tekee vähennyksiä tulojen määrään ennen tuloveroasteikon käyttöä. Esimerkiksi henkilön bruttopalkasta (palkka ennen veroja) voidaan vähentää työmatkakuluja. Verovähennysten jälkeen jäävästä summasta lasketaan maksettavan veron prosentti.
Kunnallisveroprosenttia käytetään määrittämään kunnille menevä vero, vähennyksiä tehdään kuten valtionverossa tulojen määrään ja veron määrään.
Tulorajan ylittyminen

Lisäprosentti on yleensä toistakymmentä prosenttia korkeampi kuin perusprosentti. Lisäprosentti on määritetty niin, että ennakonpidätys on usein hyvin lähellä oikeaa veron määrää, vaikka tekisi esimerkiksi ylitöitä.
Tulorajan ylittyminen > Esimerkki

32 000 euron vuositulo
perusprosentti 29,2 %
lisäprosentti 44,1 %
Jos palkansaaja tekee vuodessa ylitöitä niin, että vuositulot ovatkin 38 000 euroa, niin:
32 000 euroa verotetaan perusprosentilla 29,2 %. Veron määrä on 9 344 euroa.
32 000 euroa ylittävä osa on 6 000 euroa. Se verotetaan lisäprosentilla 44,1 %, joten määräksi tulee 2 646 euroa.
Palkansaaja on ansainnut 38 000 euroa. Tästä tulosta on maksettu veroa 9 344 + 2 646 euroa, yhteensä 11 990 euroa.
Veroprosentti on 31,6 %.
Taulukon mukaan 38 000 euroa vuodessa ansaitsevan perusprosentti on 31,8 %. Lähes sama määrä veroa maksettiin 32 000 euron peruspalkalla (29,2 % vero) ja 6 000 euron (44,1 %) ylityöpalkalla.
Aiheesta muualla

Verokortti verkossa -palvelu Verohallinto. Arkistoitu 11.7.2014. Viitattu 3. kesäkuuta 2014.
Syventävät vero-ohjeet — Ennakonpidätyksen toimittaminen 20.12.2021. Verohallinto. Viitattu 11.7.2022.
Ennakonpidätysprosenttien laskentaperusteet 2022  24.11.2021. Verohallinto. Viitattu 11.7.2022.
Verokiila

Verokiila tarkoittaa työhön kohdistuvien verojen ja veronluontoisten maksujen kokonaismäärää tai sen osuutta työvoimakustannuksista. Toisin sanoen verokiila on työnantajan työvoimakustannusten ja työntekijän nettotulon välinen erotus tai tämän erotuksen osuus kokonaistyövoimakustannuksista. Työnantajan työvoimakustannuksiin kuuluvat palkka ja työnantajamaksut kuten työeläke- sekä sosiaaliturvamaksu. Työntekijän nettotulo on bruttopalkka vähennettynä tuloverolla, sosiaaliturva-, työeläke- ja sairausvakuutusmaksuilla.
Verokiilaa tarkastelemalla halutaan yleensä havainnollistaa verotuksen työlle aiheuttamaa kokonaisrasitusta. Yhtä lailla voidaan puhua verotuksen työnteon ja työnantamisen kannusteita vähentävästä vaikutuksesta. Verojen osuutta voidaan tarkastella esimerkiksi tyypillisen kotitalouden kohdalta eri maiden välillä tai tuloluokittain maan sisällä. Progressiivisen verotuksen tapauksessa verojen osuus työvoimakustannuksista kasvaa tulojen noustessa.
Rajaverokiila ja kokonaisverokiila

Kokonaisverokiila kertoo, paljonko henkilön (kokonais)palkasta menee erilaisia veroja. Palkannousun verokiila eli rajaverokiila ("marginaaliverokiila") kertoo, kuinka paljon palkankorotus lisää veroja (työvoimaverojen määrän muutoksen osuus työvoimakustannusten muutoksesta).
Kokonaisverokiila lannistaa hankkimasta lainkaan työpaikkaa ("työttömyysloukku"), rajaverokiila lannistaa hankkimasta nykyistä parempia tuloja ("tuloloukku").
Efektiivinen verokiila

Efektiivinen rajaverokiila eli efektiivinen rajaveroaste kertoo, mikä prosentti työnantajan työntekijän palkkamenoista päätyy työntekijän tulojen lisäykseksi, kun verotuksen lisäksi huomioidaan muut lakisääteiset tekijät kuten päivähoitomaksujen nousu, asumistuen ja muun sosiaaliturvan väheneminen jne.
Verokiila Suomessa

Keskituloisen verokiila oli vuonna 2007 arviolta 53,9 % (52,9 % vuonna 1991): työnantajan työnteosta maksamasta summasta
työntekijä sai 46,1 %,
tuloveroihin meni 24,3 %,
työnantajan sosiaalivakuutusmaksuihin (eläkemaksu ym.) meni 19,4 %,
kulutusveroihin (alv ym.) meni 10,2 %..
Siis keskivertotyöntekijä kannattaa palkata vain, jos hänen nettopalkkavaatimuksensa on alle 46,1 % siitä, mitä asiakas on hänen suorituksestaan maksamaan, koska erotus menee veroihin ja veroluonteisiin maksuihin.
Vuonna 2007 rajaverokiila oli keskituloisella arviolta 63,4 %: työntekijälle tarkoitetusta lisäpalkasta (ylityöt, palkankorotus, sivutyö tms.)
työntekijä sai 36,6 %,
tuloveroon meni 35,9 %,
työnantajan sosiaalivakuutusmaksuihin (eläkemaksu ym.) meni 19,4 %,
kulutusveroihin (alv ym.) meni 8,1 %..
Siis 100 euron arvoisesta lisäponnistelusta ei kannata maksaa keskituloiselle työntekijälle yli 36,6 euron nettopalkkiota.[lähde? ]
Efektiivinen verokiila on yleensä vieläkin korkeampi (perheettömältäkin peräti 118 %), koska tulot yleensä lisäävät päivähoitomaksuja ja vähentävät sosiaaliturvaa sekä muita etuja.
Verokiilan ongelma

Verokiilan vaikutus on suuri erityisesti työvoimavaltaisessa palvelujen tuotannossa. Termillä kaksinkertainen verokiila viitataan siihen, että verokiila on sekä työntekijän omassa palkassa että ostetun palvelun hinnassa. Palvelu joudutaan ostamaan nettopalkalla.
Verokiilan ongelmana pidetään sen taipumusta nostaa yritysten työvoimakustannuksia, mikä heikentää vientiyritysten suhteellista kilpailukykyä verrattuna ulkomaisiin kilpailijoihin. Toissijaisena seurauksena verokiila heikentää työllisyyttä. Ongelma on muodostunut vähitellen pitkän ajan kuluessa useiden osatekijöiden yhteisvaikutuksesta. Koordinoiduilla palkkaneuvotteluilla ammattiliittojen ja työnantajajärjestöjen välillä on taipumus lieventää verokiilan työllisyyttä heikentävää vaikutusta palkkamaltin kautta.
Verokiilan vaikutusta palvelutuotannossa on pyritty vähentämään. Esimerkiksi Suomessa ja Tanskassa on otettu käyttöön kotitalousvähennys. Toisaalta, verorahoilla tuotetaan julkisia palveluita kuten koulutusta ja terveydenhuoltoa, jotka ovat maksuttomasti tai pientä maksua vastaan käytettävissä.
LMS

LMS voi tarkoittaa:
Le Mans Series -urheiluautokilpasarjaa
Oppimisen hallintajärjestelmää (learning management system, LMS)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”LMS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Venkatraman Ramakrishnan

| Venkatraman Ramakrishnan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1952 Chidambaram, Intia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Barodan yliopisto Ohion yliopisto
Instituutti:  MRC Laboratory of Molecular Biology, Cambridgen yliopisto
Tutkimusalue:  biokemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (2009)
Aiheesta muualla
www.mrc-lmb.cam.ac.uk/ribo/homepage/ramak/index.html
Venkatraman Ramakrishnan (s. 1952 Chidambaram, Tamil Nadu, Intia ) on intialaissyntyinen Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuva biokemisti. Ramakrishnan sai  Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2009 ribosomeja koskevista tutkimuksistaan. Hän jakoi palkinnon Thomas A. Steitzin ja Ada E. Yonathin kanssa.
Ramakrishnanin laboratorio Cambridgessa on selvittänyt ribosomin alayksikön 30S:n täydellisen kemiallisen rakenteen ja sen ja antibioottien muodostamien kompleksien rakennetta sekä ribosomin komplekseja siirtäjä-RNAn ja lähetti-RNAn kanssa. Ramakrishnanin työ on auttanut proteiinisynteesin mekanismien ymmärtämisessä.
LM Tietopalvelut

LM Tietopalvelut Oy, vuoteen 2009 asti LehtiMarket, on vuonna 1972 perustettu yritys, joka tarjoaa muun muassa tietokantojen ja julkaisujen välityspalvelua sekä e-kirjapaketteja. Sen asiakkaita ovat yliopistojen ja tutkimuslaitosten kirjastot, yleiset kirjastot sekä kaupungit, kunnat ja yritykset.
LM Tietopalvelujen liikevaihto on yli sata miljoonaa euroa vuodessa.
Volkswagen Group A00 -pohjalevy

Volkswagen Group A00 -pohjalevy on Volkswagen Groupin kehittämä pohjalevy erittäin pienille etuvetoisille automalleille. Se on lyhennetty versio A03-pohjalevystä. Uudemmissa malleissa sen korvasi NSF-pohjalevy.
Mallit

SEAT Arosa (1997–2004)
Volkswagen Lupo (1998–2005)
Vitali Višnevski

| Vitali Višnevski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2018
Seurat:  Torpedo Jaroslavl (RSL) Cincinnati Mighty Ducks (AHL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Himik Voskresensk (RSL) Atlanta Thrashers (NHL) Nashville Predators (NHL) New Jersey Devils (NHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL)   SKA Pietari (KHL)   Severstal Tšerepovets (KHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 1998 Mighty Ducks of Anaheim
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
Vitali Viktorovitš Višnevski (ven. Виталий Викторович Вишневский, s. 18. maaliskuuta 1980 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan kahdeksan kautta NHL-liigassa ja kymmenen kautta Venäjän pääsarjassa. Višnevski voitti Venäjän maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2009.
Ura

Višnevski pelasi kauden 1998–1999 Venäjän superliigan Torpedo Jaroslavlissa. Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla viisi. NHL-tulokaskautensa 1990–2000 Višnevski pelasi puoliksi Anaheimissa ja AHL-farmiseura Cincinnati Mighty Ducksissa. NHL-uransa parhaat tehot hän kirjasi kaudella 2003–2004 tehtyään 73 ottelussa kuusi maalia ja 10 syöttöä. NHL-kauden 2004–2005 peruunnuttua työsulun vuoksi Višnevski pelasi Venäjän superliigan Himik Voskresenskissa.
Kesällä 2006 Višnevski siirtyi Atlanta Thrashersiin vaihdossa Karl Stewartiin ja toisen kierroksen varausoikeuteen vuoden 2007 varaustilaisuudessa. Thrashersissa Višnevski ehti pelata runsaat puoli kautta, kunnes helmikuussa 2007 Nashville Predators hankki hänet vahvistamaan puolustustaan vaihdossa keskushyökkääjä Eric Belangeriin . Kauden jälkeen Višnevski vaihtoi jälleen joukkuetta. Hän teki sopimuksen vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa kesällä 2007..
Vaikka Višnevski on syntynyt nykyisen Ukrainan alueella, hän on kansalaisuudeltaan venäläinen, ja pelasi Venäjän joukkueessa vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa. Hän on voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden Venäjän joukkueessa vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Vitali Višnevski New Jersey Devilsin sivustolla
Vitali Višnevski The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Käpylinnut

| Käpylinnut |
| --- | --- |
 Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Loxia  Linnaeus, 1758
Lajeja
 Hispaniolankäpylintu (Loxia megaplaga)  Isokäpylintu (Loxia pytyopsittacus)  Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera)  Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra)  Skotlanninkäpylintu (Loxia scotica) 
Katso myös
   Käpylinnut Wikispeciesissä   Käpylinnut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käpylinnut (Loxia) ovat peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Käpylinnut ovat erikoistuneet syömään havupuiden siemeniä ja niille on evoluution tuloksena kehittynyt nokka, jonka ala- ja ylänokka menevät kärjistä ristiin. Nokan kärki toimii kuin leikkuri halkaisten kävyn suomun ja käpylintu nappaa esiin tulleen siemenen kielellään. Tavallisimmat kolme lajia ovat erikoistuneet eri havupuiden siemeniin: isokäpylintu männyn, pikkukäpylintu kuusen ja kirjosiipikäpylintu lehtikuusen. Nokan järeys osoittaa hyvin pääravintokohteen, sillä männyn siemenet ovat kovimman työn takana, lehtikuusen siemeniin riittää vähempikin.
Käpylinnut elävät pohjoisella pallonpuoliskolla. Ne ovat vaelluslintuja, jotka liikkuvat havupuiden siemensatojen mukaan. Ne pesivät jo kevättalvella tai varhain keväällä ennen siementen karisemista. Varsinkin pikkukäpylintu saattaa joskus pesiä mihin aikaan vuodesta tahansa. Paksuseinäinen pesä on puussa. Munia on 3–6 ja vain naaras hautoo. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta. Poikasia hoitavat molemmat emot.
Suomessa tavattavia lajeja ovat:
Isokäpylintu (Loxia pytyopsittacus)
Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera), jonka voi sekoittaa myös peippoon.
Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra)
Käpylintujen sukuun kuuluvia lajeja ovat myös:
Hispaniolankäpylintu (Loxia megaplaga)
Skotlanninkäpylintu (Loxia scotica)
Käpylä-Seura

Käpylä-Seura on Helsingin vanhin kaupunginosayhdistys, perustettu 1940. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Yrjö Kouti  
Seura on Helsingin kaupunginosayhdistykset ry:n helka jäsen.
Seuran tarkoituksena on kotisivujen mukaan kotiseudun kaikinpuolinen kehittäminen, elinympäristön laadun parantaminen ja ihmisten viihtyvyyden lisääminen, kotiseututietouden lisääminen, kotiseutuhengen ylläpitäminen ja omatoimisuuden voimistaminen sekä kotiseudun kulttuurien vaaliminen ja edistäminen. Se toimii myös yhdyssiteenä käpyläläisten asukkaiden ja alueen eri seurojen välillä.
Seura-laatii muiden kaupunginosayhdistysten tavoin lausuntoja ja osallistaa asukkaita.
Seura julkaisee Käpylä-lehteä. Seura on julkaissut 200-sivuisen Käpylän historiikin Käpylä, puutarhakaupunginosa : 50 vuotta : (1920-1970).
Seuralla oli ajatuksia Vuoritalon kunnostamiseksi, mutta voimat loppuivat kesken.
Kun Helsingin kaupunki suunnitteli Käpylän kirjaston lakkauttamista, Käpylä-Seura ja sen lehti Käpylä-lehti toimivat aktiivisesti säilyttämisen puolesta, ja kirjasto saatiin säilymään.
Utetskoje (järvi Pihkovan alueella)

| Utetskoje Утецкое |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkovan piiri
Koordinaatit:  58°06′12″N, 28°18′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tolban valuma-alue
Järveen tulevat joet:  oja Mališevskojesta
Laskuoja:  ojat Tolbaan ja Drozduhaan
Mittaustietoja
Pituus:  0,68 km 
Leveys:  0,43 km 
Pinta-ala:  23,7 ha  
Tilavuus:  0,00076 km³ 
Keskisyvyys:  3,2 m 
Suurin syvyys:  7,5 m 
Valuma-alue:  12,35 km² 
Saaria:  ei saaria 
 fiUtetskoje 
Utetskoje tai lyhyemmin Utets (ven. Утецкое, Утец) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä. Venäjän kielessä sana Утечь tarkoittaa vuotaa tai valua pois.
Maantietoa

Järvi on 700 metriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Järvi on pyöreä ja saareton. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä, ja sen syvänteessä on 7,5 metriä vettä. Järvi sijaitsee laajan suoalueen keskellä, ja vain järven kaakkoispäässä kasvaa metsää. Järvi on autio, mutta sen eteläpuolella kulkee tie, joka johtaa itäpuolella sijaitsevaan kuihtuneeseen Jevsejevon (ven. Евсеево) kylään ja seuraavaan vireään Zabrodjen (ven. Забродье) kylään.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, sorva, kiiski, lahna ja mutakala. Järvellä on mutapohja, ja sen matalat rannat ovat hiekkapohjaiset, jossa niiden pohjalle on paikoitellen laskeutunut mutaa. Soisilla rannoilla kasvaa turvetta hetteiköksi, joka toisinaan irtoaa turvelautoiksi. Rannalle pääseminen on hetteikön vuoksi vaikeaa.
Vesistösuhteita

Utetskoje sijaitsee Tolban sivujoen Drozduhan (ven. Дроздиха) valuma-alueella. Tolba laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järveen laskee puro, joka saapuu sinne idästä. Ilmakuvista näyttää siltä, että se alkaa Mališevskojesta (ven. Малишевское), johon laskee vielä muutamia latvaojia. Järven valuma-alueen koko on tämän vuoksi 12,4 neliökilometriä. Karttojen mukaan järvi vaikuttaisi sijaitsevan Tolban sivujokien Šumilkan (ven. Шумилка) ja Drozdihan vedenjakajalla ja samalla laajalla suoalueella. On siis todennäköistä, että järvellä on kaksi laskuojaa. Järven pohjoispäästä alkaa oja, joka yhtyy Tolbaan 1,6 kilometrin päässä luoteessa. Toinen oja alkaa järven eteläpäästä ja se yhtyy Drozduhan sivu-uomaan 1,4 kilometriä etelässä. Näin ollen järvi on bifurkaatiojärvi.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Venjoki (joki)

| Venjoki ven>  Славя́нка, Slavjanka |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pietari, Leningradin alue
Piiri:  Hatsina
Kunnat:  Pauluskoi
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Venjoen valuma-alue
Pinta-ala:  249 km²
Yhtyy:  Neva
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  pelto-oja, Pavlovskije Datši, Hatsina
 :  59.6365°N, 30.3403°E
Laskupaikka:  Rybatskoje, Pietari
 :  59.8295°N, 30.5205°E
Sivu-uomat:  Kuzminka, Tyzva, Popovka
Mittaustietoja
Laskukorkeus:  2 m mpy.
Pituus:  39 km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Venjoki (ven. Славя́нка, Slavjanka) on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueen Hatsinan piirissä ja Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Sen pituus on 39 kilometriä ja sadealue 249 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Taaitsan lähteistä ja laskee Nevaan lähellä Tuntian kaupunginosaa. Sen varrella sijaitsee Pietariin kuuluva Pauluskoin kaupunki.
Joen suomalainen (< Venäjä) ja venäläinen (< словены ”slaavit”) nimi viittaa Novgorodin slaaveihin ja muodostaa ”parin” viereisen Inkereenjoen kanssa. Keskiajalla seutu kuului Inkereen pogostaan, jossa asui ilmeisesti sekä inkerikkoja että venäläisiä. 1600-luvulla alueelle muutti inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Venjoen luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaisasutus tuhoutui toisen maailmansodan pakkosiirtojen seurauksena.
Aiheesta muualla

Venjoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Volgogradin pommi-iskut 2013

| Volgogradin pommi-iskut 2013 |
| --- | --- |

Paikka:  Volgograd
Kohde:  johdinauto, rautatieasema
Ajankohta:  29. ja 30. joulukuuta 2013
Iskutyyppi:  itsemurhaisku
Kuolleita:  32, lisäksi 2 tekijää
Volgogradin pommi-iskut 2013 olivat lyhyenajan kuluessa kolmen pommi-iskun sarja Volgogradissa vuonna 2013. Ensimmäinen tehtiin 21. lokakuuta johdinautoon, toinen 29. ja kolmas 30. joulukuuta 2013 Volgogradin päärautatieasemalla, joissa kuoli yhteensä 34 henkeä.
Reaktiot

Presidentti Vladimir Putin määräsi turvatoimia kiristettäväksi ja sotilaat ovat pidättäneet lukuisia henkilöitä. Yhdysvallat tarjosi terrorisminvastaisiin toimiin apua, jota Venäjä ei ottanut vastaan.