stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiittenharjun hyppyrimäet

| Hiittenharjun mäkiurheilukeskus |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Harjavalta, Suomi
Koordinaatit:  61°17′43″N, 22°08′53″E
Avattu:  1951
Remontoitu:  1970, 2019, 2022–2024
Purettu:  K64, K42, K22, K18, K8
Muut mäet:  K10, K6, K1,5
Seura:  Harjavallan Jymy
Hiittenharjun hyppyrimäki
K-piste:  64 metriä
Mäkiennätys:  67,0 metriä
Avattu:  1951
Remontoitu:  1970
Purettu:  16.11.2019
Muovitus:  Ei
K42
K-piste:  42 metriä
Mäkiennätys:  42,5 metriä  Jarkko Määttä (24.2.2007)
Avattu:  1970
Purettu:  16.11.2019
Muovitus:  Kyllä
K40
K-piste:  40 metriä
Mäkikoko:  45 metriä
Avattu:  2024
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  26 m
Hiittenharjun mäkiurheilukeskus on neljän muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Harjavallan Hiittenharjulla.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki avattiin Hiittenharjulle vuonna 1951. Vuonna 1970 rakennettiin K64-, K42-, K22- ja K8-mäet, joista K42 oli muovitettu. Myöhemmin rakennettiin muovitettu K18-mäki K42-mäen alastulorinteen kummulle. K64- ja K42-mäet purettiin niiden huonon kunnon takia 16. marraskuuta 2019. K22-mäki purettiin sen huonon kunnon takia 29. toukokuuta 2022. Aiemmin keväällä huhtikuun 27. päivä on aloitettu rakentamaan uudet muovitetut K10-, K6- ja K1,5-mäet. Vuosina 2023–2024 rakennettiin uusi K40-mäki vanhan K42-mäen paikalle.
Hiittenharjun hyppyrimäki > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätys on 67,0 metriä.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964 |  Veikko Kankkonen | 51,5 m |  |  |
| 1967 |  Veikko Kankkonen | 55,0 m |  |  |
|  |  | 67,0 m |  |  |
K42 > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 42,5 metriä on hypännyt Jarkko Määttä.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.3.2006 |  Saska Koivunen | 35,0 m |  |  |
| 14.3.2006 |  Saska Koivunen | 35,5 m |  |  |
| 24.2.2007 |  Siim-Tanel Sammelselg | 40,5 m | Kansallinen nuorisocup |  |
| 24.2.2007 |  Jarkko Määttä | 42,0 m | Kansallinen nuorisocup |  |
| 24.2.2007 |  Jarkko Määttä | 42,5 m | Kansallinen nuorisocup |  |
K22 > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 17,5 metriä on hypännyt Sebastian Okas.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4.3.2006 |  Sebastian Okas | 17,5 m |  |  |
Hiittenharjun hyppyrimäet tammikuussa 2010.
Hiittenharjun hyppyrimäet tammikuussa 2010.
Rio Grande do Norte

| Rio Grande do Norte Estado do Rio Grande do Norte |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Osavaltion sijainti Brasiliassa
Valtio:  Brasilia
Perustettu:  1891
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Natal
Pinta-ala:  52 811 km²
Väkiluku (2016):  3 474 998
 – väestötiheys:  65,8 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  BR-RN
 
Osavaltion internetsivut
Rio Grande do Norte on osavaltio Brasiliassa. Se sijaitsee maan koillisosissa Atlantin valtameren rannikolla. Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Natal. Rio Grande do Nortessa on arviolta 3 474 998 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 52 811 neliökilometriä. Myös Rocasin atolli Atlantin valtamerellä kuuluu Rio Grande do Norteen.
Aluejako

Rio Grande do Norte on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Oeste Potiguar, Central Potiguar, Agreste Potiguar ja Leste Potiguar. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 19 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 167 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Agreste Potiguar
Angicos
Baixa Verde
Borborema Potiguar
Chapada do Apodi
Litoral Nordeste
Litoral Sul
Macaíba
Macau
Médio Oeste
Mossoró
Natal
Pau dos Ferros
Seridó Ocidental
Seridó Oriental
Serra de Santana
Serra de São Miguel
Umarizal
Vale do Açu
Osavaltion suurimmat kaupungit ja niiden asukasluvut

Natal – 766 081
Mossoro – 224 910
Parnamirim – 156 181
Sao Goncalo do Amarante – 82 063
Ceara-Mirim – 67 692
Macaiba – 60 749
Caico – 60 266
Acu – 50 117
Currais Novos – 41 080
Sao Jose de Mipibu – 38 381
Nova Cruz – 35 774
Apodi – 35 713
Santa Cruz – 32 648
Touros – 31 296
Joao Camara – 30 989
Canguaretama – 29 110
Pau dos Ferros – 26 775
Macau – 25 554
Kuvia

Natal
Mossoro
Mossorojoki
Rio Potengi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rio Grande do Norte Wikimedia Commonsissa
Osavaltion internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
| n k Brasilian osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Pohjoinen |  Acre  Amapá  Amazonas  Pará  Rondônia  Roraima  Tocantins  |  |
| Koillinen |  Alagoas  Bahia  Ceará  Maranhão  Paraíba  Pernambuco  Piauí  Rio Grande do Norte  Sergipe  |  |
| Keski-läntinen |  Distrito Federal  Goiás  Mato Grosso  Mato Grosso do Sul  |  |
| Kaakkoinen |  Espírito Santo  Minas Gerais  Rio de Janeiro  São Paulo  |  |
| Eteläinen |  Paraná  Rio Grande do Sul  Santa Catarina  |  |
Törnävän kartano

Törnävän kartanon päärakennuksen kaksikerroksinen keskiosa valmistui 1806 (suunnittelijaksi on joskus epäilty Carl Ludvig Engeliä, mutta nykytiedon mukaan tämä on mahdotonta), päärakennuksen siipiosat on suunnitellut paroni Carl Rosenkampff ja lasiverannan arkkitehti G. Th. Chiewitz.
Törnävän eli Östermyran kartano sijaitsee Seinäjoen Törnävällä, Tikkukosken rannalla muutama kilometri kaupungin keskustasta etelään. Kauppias ja laivanvarustaja Abraham Falander (aateloituna Wasastjerna) rakennutti alueelle vuonna 1798 rautaruukin ja vuoden 1806 paikkeilla itse päärakennuksen. Ruutitehdas perustettiin 1825. Alueen muita asuinrakennuksia päärakennuksen lisäksi ovat niin sanotut Punatulkkutalot, jotka rakennettiin samoihin aikoihin päärakennuksen kanssa, alun perin rautaruukin seppien asunnoiksi. Myöhemmin niissä asui myös kartanon pehtoori ja kirjanpitäjiä. Kartanosta kehittyi 1800-luvun jälkipuoliskolla Etelä-Pohjanmaan maatalouden keskus, ja se oli maanviljelyn ja karjanhoidon mallitila.
Kartanon niin sanotut Punatulkkutalot toimivat mm. seppien asuntoina
1850- ja 1860-luvuilla kiinnitettiin huomiota kartanonpuiston kunnostamiseen. Arkkitehti Georg Theodor von Chiewitziä pyydettiin uudistamaan puistoa ja puutarhaa. Vuonna 1864 puutarha-arkkitehti Knut Forsberg inventoi alueen, ja seuraavana vuonna hän sai valmiiksi suunnitelman puiston uudistamiseksi. Puistossa oli muun muassa huvimaja, muotoonleikattuja pensaita, ruusutarha ja kasvihuone. Puisto pääsi kuitenkin rappeutumaan pahoin 1900-luvun alkupuolella. Seinäjoen tultua kaupungiksi puistoaluetta laajennettiin ja kunnostettiin. Vuonna 1979 Törnävän kartanon joenpuoleinen puutarha entisöitiin 1800-luvun asuun.
Kartanon omistanut Wasastjernan suku joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1860- ja 1870-lukujen taitteessa, mikä johti siihen, että kartano myytiin henkivakuutusyhtiö Kalevalle 1890. Vuonna 1903 Östermyran kartano siirtyi hovioikeudenasessori Konstantin Törnuddin omistukseen. Hän nimesi kartanon Törnäväksi syntymäpaikkakuntansa Tyrnävän ruotsinkielisen nimen mukaan. Törnudd testamenttasi kartanon maineen Seinäjoen kunnalle 1925. Seinäjoen omistuksessa kartanon on palvellut mitä moninaisimmassa tehtävissä: se on muun muassa toiminut luontaisparantolana, talouskouluna, sotasairaalana, jossa myös Mannerheim-ristin ritari Lauri Törni vietti aikaansa vuonna 1942 haavoituttuaan. Vuodesta 1984 asti kartano on toiminut  Seinäjoen kaupungin juhlahuoneistona ja edustustilana.
Törnävän kartanon pihapiirissä toimii nykyään myös Etelä-Pohjanmaan museo.
Robert Braet

Robert Braet (11. helmikuuta 1912 Brugge, Länsi-Flanderi, Belgia – 23. helmikuuta 1987) oli belgialainen jalkapallomaalivahti Hän oli pituudeltaan 191-senttimetrinen.
Braet edusti koko 18-vuotisen ammattilaisuransa Cercle Bruggea. Hän voitti joukkueen kanssa kerran Jupiler Pro Leaguen kaudella 1929–1930. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen lokakuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 14 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
NCIS Rikostutkijat

| NCIS Rikostutkijat> NCIS |
| --- | --- |

Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  39–44 min.
Luoja(t):  Donald P. Bellisario Don McGill
Pääosissa:   Mark Harmon  Sasha Alexander  Michael Weatherly  Pauley Perrette  David McCallum  Sean Murray  Cote de Pablo  Lauren Holly  Rocky Carroll  Brian Dietzen  Emily Wickersham  Wilmer Valderrama  Jennifer Esposito  Duane Henry  Maria Bello  Diona Reasonover  Katrina Law  Gary Cole 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  Nelonen  TV5  Nelonen Kino   Hero
Esitetty:  23. syyskuuta 2003 –
Tuotantokausia:  22
Jaksoja:  481 (luettelo jaksoista)
Tunnuskappale:  "NCIS Theme" (Numeriklab)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Donald P. Bellisario Avery C. Drewe
Vastaava(t) tuottaja(t):   Donald P. Bellisario  Steven D. Binder  Gary Glasberg (2009–16)  Shane Brennan (2007–15)  Chas. Floyd Johnson  Mark Horowitz  Mark Harmon (2003–21)  Frank Cardea  George Schenck (2011–18) 
Ohjaaja(t):   Dennis Smith  Thomas J. Wright  Terrence O'Hara  James Whitmore Jr. 
Käsikirjoittaja(t):   Donald P. Bellisario  Don McGill 
Säveltäjä(t):   Joseph Conlan  Brian Kirk 
Kuvaaja(t):  Billy Webb
Tuotantoyhtiö(t):   Belisarius Productions  Paramount Television (2003–06)  CBS Paramount Network Television (2006–09)  CBS Television Studios (2009-2020)  CBS Studios (2020-) 
Palkinnot
Ehdokkuudet:   Emmy (Outstanding Stunt Coordination, 2008)  Emmy (Outstanding Guest Actor in a Drama Series, Charles Durning, 2005) 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
NCIS Rikostutkijat (NCIS, aiemmin tunnettu myös nimellä NCIS: Naval Criminal Investigative Service ja Navy NCIS) on yhdysvaltalainen CBS-televisioyhtiön tuottama rikosdraamasarja, joka kertoo Naval Criminal Investigative Servicen virastosta, joka tutkii Yhdysvaltain laivastossa ja merijalkaväessä tapahtuneita rikoksia. Sarjan tapahtumien keskipisteessä on Leroy Jethro Gibbsin johtama nelihenkinen vasteryhmä, jota rikosten selvittämisessä tukevat rikostekniset tutkijat sekä oikeuslääkärit. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen, Liv, Hero ja TV5.
Sarjan loivat vastaava tuottaja ja käsikirjoittaja Donald P. Bellisario sekä käsikirjoittaja Don McGill, jotka ovat aiemmin vaikuttaneet myös televisiosarjan Kunnian miehet teossa. NCIS Rikostutkijoiden päähenkilöt tekivät ensiesiintymisensä niin ikään kyseisen televisiosarjan kaksiosaisessa jaksossa, jonka jälkeen sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa 23. syyskuuta 2003 alun perin nimellä Navy NCIS, mutta nimi lyhennettiin muotoon NCIS ensimmäisen kauden tiimoilla.
NCIS sijoittuu Yhdysvaltain pääkaupunkiin Washingtoniin, mutta sitä kuvataan eteläkalifornialaisessa Santa Claritan kaupungissa ja sen ympäristössä.
NCIS Rikostutkijoiden ensimmäisen spin-off-sarjan NCIS: Los Angelesin kuvaukset aloitettiin helmikuussa 2009. LL Cool J:n ja Chris O’Donnellin tähdittämässä sarjassa seurataan NCIS:n Los Angelesissa toimivaa yksikköä Toinen spin-off NCIS: New Orleans alkoi syyskuussa 2014.
Sarjasta on tehty tähän mennessä 19 tuotantokautta.
Lähtökohta

NCIS Rikostutkijoissa seurataan Naval Criminal Investigative Servicen kuvitteellista erikoisagenttien vasteryhmää (Major Case Response Team, MCRT). Sarja sijoittuu Washingtonin laivastotukikohtaan.
NCIS on Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen lainvalvonta- ja tiedustelupalvelu. NCIS tutkii laivastossa ja merijalkaväessä tapahtuneita vakavia rikoksia. MCRT-ryhmän vastuulle luetaan kaikki ison luokan tehtävät, ja tiimi toimii vakoilijoita, kidnappaajia, murhaajia sekä terroristeja vastaan.
MCRT-ryhmän johdossa on erikoisagentti Leroy Jethro Gibbs (Mark Harmon). Hänen lisäkseen ryhmä koostuu vanhemmasta kenttä- ja erikoisagentti Anthony "Tony" DiNozzosta (Michael Weatherly), erikoisagentti Timothy McGeestä (Sean Murray) ja aiemmin Israelin tiedustelupalvelu Mossadissa työskennelleestä erikoisagentti Ziva Davidista (Cote de Pablo), joka korvasi Caitlin "Kate" Toddin, kun Mossadin agentti Ari Haswari (Rudolf Martin) ampui tämän sarjan toisen tuotantokauden lopussa.
Cote de Pablo jätti sarjan 10. tuotantokauden jälkeen ja lähtö sisällytettiin juonikaareen eli agentti Ziva David päätti palata takaisin Israeliin. Hänet korvattiin 11. tuotantokaudella NSA analyytikko Eleanor "Ellie" Bishopilla (Emily Wickersham). Anthony DiNozzo lähti ryhmästä perhesyistä ja hänen tilalleen vanhempana erikoisagenttina nousi 14. tuotantokaudella Timothy McGee, jonka tilalle vastaavasti tuli aiemmin peitetehtävissä toiminut Nicholas 'Nick' Torres (Wilmer Valderrama). Kaudella 14 sarjassa oli erikoisagenttina myös Alexandra Quinn (Jennifer Esposito), joka oli toiminut kouluttajana FLETCH yksikössä (Federal Law Enforcement Training Center) samalla kaudella hän jättää työn MCRT-ryhmässä perhesyistä.
Ryhmän apuna rikosten ratkaisemisessa ovat oikeuslääkäri Donald "Ducky" Mallard (David McCallum) sekä tämän avustaja Jimmy Palmer (Brian Dietzen) ja rikostekninen tutkija Abigail "Abby" Sciuto (Pauley Perrette). Donald Mallard ottaa sapattivuoden kaudella 15, siirtyäkseen opetustehtäviin yliopistoon New Yorkiin. Jimmy Palmerista tulee hänen sijaisensa.
NCIS:n johtajana toimi ensimmäisestä tuotantokaudesta kolmannen kauden alkuun Thomas Morrow (Alan Dale), jolloin hän siirtyi Homeland Securityn palvelukseen apulaisjohtajaksi. Viraston johtoon tuli ensimmäinen naisjohtaja, Jennifer "Jenny" Shepard (Lauren Holly). Shepard oli johtajana viidennen kauden loppuun, jolloin kentällä kuoli Svetlana Chernitskayan (Kathleen Gati) palkkatappajien murhaamana, jonka jälkeen viran otti hoitaakseen apulaisjohtaja Leon Vance (Rocky Carroll).
Tuotantokaudet

Sarjan konseptia ja roolihahmoja testattiin Yhdysvaltain asevoimien tuomioistuimeen (Judge Advocate General) sijoittuvan Kunnian miehet -sarjan kahdessa jaksossa (Ice Queen 8.21, esitetty 22. huhtikuuta 2003 ja Meltdown 8.22, esitetty 29. huhtikuuta 2003). NCIS:ia voidaan pitää Kunnian miesten spin-offina, sillä yhteisen aihepiirin lisäksi molempien taustalla oleva tuottaja–käsikirjoittaja -kaksikko on sama.
Tuotantokaudet > Katsojamäärät

| Kausi | Jaksoja | Lähetysaika | Aloitusjakso | Päätösjakso | Sijoitus | Katsojia (miljoonaa) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 23 | Tiistai 20.00 | 23. syyskuuta 2003 | 25. toukokuuta 2004 | #26 | 11,84 |
| 2. | 23 | Tiistai 20.00 | 28. syyskuuta 2004 | 24. toukokuuta 2005 | #22 | 13,63 |
| 3. | 24 | Tiistai 20.00 | 20. syyskuuta 2005 | 16. toukokuuta 2006 | #16 | 15,3 |
| 4. | 24 | Tiistai 20.00 | 19. syyskuuta 2006 | 22. toukokuuta 2007 | #20 | 14,5 |
| 5. | 19 | Tiistai 20.00 | 25. syyskuuta 2007 | 20. toukokuuta 2008 | #14 | 15,65 |
| 6. | 25 | Tiistai 20.00 | 23. syyskuuta 2008 | 19. toukokuuta 2009 | #5 | 17,89 |
| 7. | 24 | Tiistai 20.00 | 22. syyskuuta 2009 | 25. toukokuuta 2010 | #4 | 19,33 |
| 8. | 24 | Tiistai 20.00 | 21. syyskuuta 2010 | 17. toukokuuta 2011 | #5 | 19,46 |
| 9. | 24 | Tiistai 20.00 | 20. syyskuuta 2011 | 15. toukokuuta 2012 | #3 | 49,49 |
| 10. | 24 | Tiistai 20.00 | 25. syyskuuta 2012 | 14. toukokuuta 2013 | #1 | 21,34 |
| 11. | 24 | Tiistai 20.00 | 24. syyskuuta 2013 | 13. toukokuuta 2014 | #3 | 19,77 |
| 12. | 24 | Tiistai 20.00 | 23. syyskuuta 2014 | 12. toukokuuta 2015 | #3 | 18,25 |
| 13. | 24 | Tiistai 20.00 | 22. syyskuuta 2015 | 17. toukokuuta 2016 | #3 | 16,61 |
| 14. | 24 | Tiistai 20.00 | 20. syyskuuta 2016 | 16. toukokuuta 2017 | #3 | 14,63 |
| 15. | 24 | Tiistai 20.00 | 26. syyskuuta 2017 | 22. toukokuuta 2018 | #5 | 16,71 |
| 16. | 24 | Tiistai 20.00 |  |  |  |  |
| 17. | 20 | Tiistai 20.00 |  |  |  |  |
| 18. | 16 | Tiistai 20.00 |  |  |  |  |
| 19. | 20 | Tiistai 20.00 |  |  |  |  |
Toisen tuotantokauden päätösjakso, joka päättyi erikoisagentti Kate Toddin murha-cliffhangeriin, vauhditti sarjan nousua yhdeksi Yhdysvaltojen kesän 2005 katsotuimmista ohjelmista. Katsojamäärät jatkoivat kasvuaan koko kolmannen tuotantokauden ajan. NCIS:n suosio oli vankka erityisesti loppukaudesta, jolloin sillä oli vastassaan samaan ohjelma-aikaan lähetettävä FOXin megahitti American Idol. Neljännellä tuotantokaudella tapahtui pieni notkahdus. Viidennellä tuotantokaudella katsojamäärät nousivat käsikirjoittajien lakosta huolimatta, vaikka yleinen trendi oli, että lakko laski katsojamääriä. Tämän ansiosta NCIS nousi Yhdysvalloissa 10 katsotuimman sarjan joukkoon. Kuudennella tuotantokaudella NCIS on jatkanut nousuaan ja on nykyisin jo neljänneksi katsotuin tv-sarja. Parhaan tuloksen, 19,86 miljoonaa katsojaa saavutti kuudennen tuotantokauden yhdestoista jakso Silent Night.
NCIS uusintoineen löytyy usein myös Australian top-20:stä.
Soundtrack

31. joulukuuta 2008 CBS Records ilmoitti tuovansa markkinoille NCIS: The Official TV Soundtrack nimisen ääniraidan. 22 kappaletta sisältävä tupla-albumi julkaistiin 10. helmikuuta 2009.
3. marraskuuta 2009 julkaistiin 12 raitaa sisältävä toinen albumi nimeltä NCIS: The Official TV Soundtrack; Vol. 2.
DVD-julkaisut

| Julkaisu | Alue(koodi) 1 | Alue 2 | Alue 4 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tuotantokausi | 6. kesäkuuta 2006 | 24. heinäkuuta 2006 | 10. elokuuta 2006 |
| 2. tuotantokausi | 14. marraskuuta 2006 | 16. lokakuuta 2006 | 12. lokakuuta 2006 |
| 3. tuotantokausi | 24. maaliskuuta 2007 | 25. kesäkuuta 2007 | 15. maaliskuuta 2007 |
| 4. tuotantokausi | 23. lokakuuta 2007 | 19. toukokuuta 2008 | 10. heinäkuuta 2008 |
| 5. tuotantokausi | 26. elokuuta 2008 | 22. kesäkuuta 2009 | 7. toukokuuta 2009 |
| 6. tuotantokausi | 25. elokuuta 2009 | 7. heinäkuuta 2010 | TBA |
Ensimmäisen tuotantokauden julkaisu ei sisällä Kunnian miehet -sarjassa esitettyä kaksiosaista pilottijaksoa. Se kuitenkin sisältyy Kunnian miehet -sarjan kahdeksannen tuotantokauden dvd-julkaisuun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NCIS IMDb:ssä (englanniksi)
"NCIS" Yahoo! TVssä (englanniksi)
Pauley Perretten kulissien takana -blogi CBS.comissa (englanniksi)
NCIS Wiki (englanniksi)
Rubin Dantschotter

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Rubin Dantschotter
Syntymäaika: 18. helmikuuta 1986
Syntymäpaikka: Brugge,  Belgia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Cercle Brugge
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: SV Loppem   Cercle Brugge
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005– | Cercle Brugge | 19(0) |
Maajoukkue
|  | Belgia | 0(0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17.5.2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17.5.2008.
Rubin Dantschotter (s. 18. helmikuuta 1986 Brugge) on belgialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kotikaupunkinsa seuraa Cercle Bruggea, ja seura on myös pelaajan ensimmäinen ammattilaisseura.
Dantschotterin ensimmäinen seura oli SV Loppem, josta hänet löydettiin ja siirrettiin Cercle Brugen juniorijoukkueeseen jo nuorella iällä. Hän on pelannut jo useita otteluita Belgian nuorisomaajoukkueissa, mutta ei vielä ensimmäistäkään maaottelua aikuisten tasolla.
Valtatien 4 historia

Valtatie 4 syntyi vuoden 1938 tienumerointijärjestelmän tultua käyttöön. Alkuperäinen reitti kulki Helsingistä Petsamoon.
Helsingistä tie lähti viitostien kanssa Tuusulan Hyrylään jokseenkin nykyisen kantatien 45 reittiä. Hyrylästä tie jatkui nykyisten teiden 45, 290, 54, 2951, 3190 ja 53 reittiä Hyvinkään, Hausjärven ja Lammin kautta Padasjoelle. Padasjoelta Lahteen kulkeva tie oli numeroltaan 58. Padasjoen ja Jämsän välillä tie kulki nykyisen valtatien 24 reittiä, joskin Kuhmoisten ja Jämsän välillä tie kulki ennen uudemman linjauksen rakentamista Hassin kautta; tie on nykyisin numeroitu yhdystieksi 3291. Jämsän ja Jyväskylän välillä tie noudatti pääosin nykyisen valtatien 9 linjausta.
Jyväskylän ja Oulun välillä tien linjaus kulki varsin lähellä nykyistä nelostietä Jyväskylän ja Äänekosken välistä osuutta lukuun ottamatta: Tie kulki Laukaan kautta nykyisten seututeiden 637 ja 642 linjaa. Myös Kärsämäen ja Pulkkilan osuus poikkesi nykyisestä linjauksesta kulkemalla Vähä Lamujärven rantojen kautta Piippolaan. Oulun ja Ivalon välillä tien linjaus oli enimmäkseen sama kuin nykyisin. Ivalosta tie kulki Akujärven ja Nellimin kautta Petsamoon. Ivalon ja Akujärven osuus on nykyisin kantatietä 91 ja Akujärven ja Nellimin välinen osuus seututie 969. Rovaniemen ja Petsamon välinen osa valtatietä 4 tunnettiin myös nimellä Jäämerentie.
Sodan jälkeen tien pohjoisin osuus jäi luovutetuille alueille, ja tie linjattiin uudelleen Ivalosta ja Kaamasen kautta Norjan vastaiselle rajalle Utsjoen Karigasniemelle.
1950-luvun lopulla valmistui uusi tie Helsingistä Lahteen. Aluksi se oli valtatie 5:n osa, mutta vuonna 1963 myös nelostie linjattiin reitille Helsinki–Lahti–Padasjoki. Silloin kantatie 58 lakkasi ja myös Helsingin ja Tuusulan kautta Hyvinkäälle kulkeva valtatie muuttui maantieksi.
Viimeisimmät suuret muutokset tien linjaukseen tehtiin 1990-luvun puolivälissä: Kaamasen ja Utsjoen välinen maantie 970 oli uusittu, ja vuonna 1993 valmistui Utsjoen kirkonkylän kohdalle Tenojoen ylittävä, Norjaan johtava Saamen silta. Tämän jälkeen valtatie 4 linjattiin uudelleen kulkemaan Utsjoen kirkonkylän kautta, ja Kaamasen ja Karigasniemen välinen tie muuttui kantatieksi 92. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Lahden ja Jyväskylän välinen osuus siirrettiin Päijänteen itäpuolelle kulkemaan Heinolan kautta valtatien 5 ja kantatien 59 reittiä. Lahdesta Jämsään kulkeva tie sai numeron 24. Jämsän ja Jyväskylän osuus oli jo aiemmin ollut myös osa valtatietä 9. Samalla valtatie 5 siirtyi alkamaan Heinolasta ja kantatie 59 lakkasi. lähde?
Helsinki–Heinola-moottoritie

Nykyinen Helsingistä Heinolan Lusiin kulkeva noin 140 kilometriä pitkä moottoritie on rakennettu useassa vaiheessa liki 40 vuoden aikana. Ensimmäisenä valmistui vuonna 1967 Helsinkiin osuus Vanhastakaupungista Viikkiin. Vuonna 1971 valmistui moottoritien jatko Tattariharjuun ja kaksi vuotta myöhemmin edelleen Järvenpäähän. lähde?
Lahti oli pitkään liikenteellinen pullonkaula, kun sekä valtatien 4 että valtatien 5 liikenne kulki keskustan kautta. Tilanne helpottui vuonna 1983, kun Lahden ohittava moottoriliikennetie valmistui. Tietä jatkettiin Vierumäelle vuonna 1988, joskaan tämä osuus ei vielä tuolloin ollut osa valtatietä 4. Järvenpään ja Lahden välinen moottoriliikennetie valmistui kolmessa osassa 1980-luvulla. Ensin valmistui Mäntsälän ohikulkutie, seuraavaksi Mäntsälä–Lahti -osuus vuonna 1985 ja Järvenpää–Mäntsälä 1988. Heinolan ohittava moottoritie Vierumäeltä Lusiin valmistui vaiheittain vuosina 1993–1996. Järvenpään ja Lahden välisen moottoriliikennetien parantaminen moottoritieksi valmistui kahdessa osassa vuosina 1998 ja 1999. Tämä oli ensimmäinen Suomessa elinkaarimallilla toteutettu tiehanke. lähde?
Marraskuussa 2005 poistui yksi Suomen tieverkon pahimmista pullonkauloista, kun Lahden ja Heinolan Lusin välillä avattiin moottoritie. Tätä aiemmin käytössä oli moottoriliikennetie, joka ruuhkautui pahasti etenkin viikonloppuisin.
Lahti-Jyväskylä

Valtatie 4 kulki pitkään Lahdesta Jyväskylään Padasjoen, Kuhmoisten ja Jämsän kautta nykyisen valtatien 24 reittiä pitkin. Jämsän ja Jyväskylän välillä nelostie kulki yhdessä valtatien 9 kanssa. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Lahden ja Jyväskylän välinen osuus siirrettiin Päijänteen itäpuolelle. lähde?
Vuodesta 1996 lähtien nelostie on kulkenut Lahdesta Heinolan Lusiin moottoriliikennetietä (loppuvuodesta 2005 lähtien moottoritietä) pitkin. Osuus Lusista Jyväskylän Kanavuorelle on taas entistä kantatietä 59, ja tie olikin melko pitkään liikennemääriinsä nähden aivan liian kapea, mutkainen ja mäkinen. Vuonna 2010 Toivakan Viisarimäen ja Kanavuoren välille valmistui 22 kilometriä pitkä moottoriliikennetie, jolla on useita keskikaiteellisia ohituskaistoja. Vanha linjaus muutettiin seututieksi 644, jota käytetään nykyisin paikallistienä ja moottoriliikennetien rinnakkaistienä. Myös Lusin ja Viisarimäen välistä osuutta levennettiin kauttaaltaan 2010-luvun alussa, ja sillekin rakennettiin useita keskikaiteellisia ohituskaistoja.
Lahdessa eteläisen kehätien rakennustöiden myötä rakennettiin kolmannet kaistat yhteiselle osuudelle valtatien 12 kanssa.