stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kino Myyri

| Kino Myyri |
| --- | --- |

Sijainti:  Myyrmäkitalo, Myyrmäki, Vantaa
Perustettu:  alun perin 1993, uudelleen 2021
Käyttäjä:  Pop Up Kino Helsinki
Tilavuus:  1 elokuvasali
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odotustila ja lippukassa-alue.
Kino Myyri on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva elokuvateatteri. Se on osa Myyrmäen rautatieaseman vieressä sijaitsevaa Myyrmäkitaloa.
Teatteri perustettiin alun perin vuonna 1993, ja toimintaa ylläpiti Bio Jaseka. Joulukuussa 2020 teatteri kuitenkin suljettiin. Heikentyneeseen tulokseen ja lopetuspäätökseen vaikutti keväällä 2020 alkanut koronaviruspandemia, joka aluksi sulki teatterin useammaksi kuukaudeksi ja lopulta romahdutti asiakasmäärät pysyvästi. Joulukuussa 2021 Pop Up Kino Helsinki kuitenkin käynnisti Myyrin teatteritoiminnan uudelleen, ja seuraavana keväänä Pop Up Kino Helsinki ja Vantaan Kulttuuripalvelut sopivat elokuvateatteritoiminnan jatkamisesta kestää ainakin saman vuoden kesäkuuhun saakka. Elokuussa Pop Up Kino Helsingin ilmoitettiin pyörittävän toimintaa ainakin vielä syksyn 2022 ajan, samalla kun kaupunki pohtii, tulisiko teatterilla olla toinen yrittäjä. Vantaan kaupunki suunnitteli aikaisemmin nuorisotilojen siirtämistä elokuvateatterin paikalle, mutta Myyrin puolesta nousi vahva asukasliike. Myyri jatkaa toimintaansa ainakin siihen asti, kunnes Myyrmäkitalo puretaan.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Pop Up Kino Helsinki: Kino Myyri
19. tammikuuta

19. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 19. päivä. Vuodesta on jäljellä 346 päivää (karkausvuonna 347).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Heikki, Henrik, Henri, Henrikki, Henna, Henni, Henriikka
suomenruotsalainen kalenteri: Henrik, Henry, Henrika, Henrietta
ortodoksinen kalenteri: Makari, Kari
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Heaika, Heandarat, Henddo, Heike, Hegon, Heige, Heijá, Hendá
vanhemmissa kalentereissa: Henric, Henricus, Henrikus, Pius
Nimipäivät johtuvat Piispa Henrikin murhasta.
Tapahtumia

1520 – Tanskan ja Norjan kuninkaan Kristian II:n joukot kukistivat Sten Sture nuoremman johtamat ruotsalaiset Åsundenin järven jäällä Bogesundin lähellä.
1639 – Hämeenlinna perustettiin ensimmäisenä suomalaisena sisämaakaupunkina.
1806 – Yhdistynyt kuningaskunta miehitti Hyväntoivonniemen.
1829 – Johann Wolfgang von Goethen näytelmän Faust ensiesitys teatterissa.
1853 – Giuseppe Verdin oopperan Trubaduuri ensi-ilta Roomassa.
1883 – Ensimmäinen ilmajohtoja käyttänyt sähkövalojärjestelmä otettiin käyttöön Yhdysvalloissa.
1915 – George Claude patentoi neonvaloa tuottavan purkausputken.
1937 – Howard Hughes teki ilmailuennätyksen lentämällä Los Angelesista New Yorkiin seitsemässä tunnissa, 28 minuutissa ja 25 sekunnissa.
1966 – Indira Gandhi valittiin Intian pääministeriksi.
1969 – Opiskelija Jan Palach kuoli sytytettyään itsensä tuleen kolme päivää aiemmin Prahan Wenceslas-aukiolla protestoidakseen edellisenä vuonna Neuvostoliiton johtamana tapahtunutta Tšekkoslovakian miehitystä.
1978 – Wolfsburgissa Saksassa valmistettiin viimeinen Kupla-Volkkari.
1981 – Yhdysvallat ja Iran sopivat 52 yhdysvaltalaisen panttivangin vapauttamisesta 14 kuukauden vankeuden jälkeen.
1983 – Apple Lisa, tietokoneyhtiö Applen ensimmäinen kaupallinen henkilökohtainen tietokone, jossa oli graafinen käyttöliittymä ja hiiri, julkaistiin Yhdysvalloissa.
1995 – Ensimmäinen Tšetšenian sota: Venäläiset joukot valloittivat Groznyin pitkän näännytystaistelun jälkeen.
2006 – Nasa lähetti New Horizons -avaruusluotaimen kohti Plutoa.
Kuolleita

1392 – Feodor Novgorodilainen, venäläinen "Kristuksen tähden houkka", ortodoksien kunnioittama pyhä
1547 – Henry Howard Surrey, englantilainen runoilija, sotapäällikkö ja jaarli (s. 1518)
1567 – Hans Sachs, saksalainen mestarilaulaja, runoilija ja näytelmäkirjailija (s. 1494)
1865 – Pierre-Joseph Proudhon, ranskalainen ekonomisti, sosiologi ja filosofi (ensimmäinen anarkisti: ”Omaisuus on varkautta”) (s. 1809)
1869 – Karl von Reichenbach, saksalainen kemisti, geologi, metallurgi, luonnontieteilijä, teollisuusmies ja filosofi (s. 1788)
1874 – August Heinrich Hoffmann von Fallersleben, saksalainen runoilija (s. 1798)
1930 – Harald Leonard Neovius, suomalainen arkkitehti (s. 1863)
1946 – Frank Stephen Meighen, kanadalainen liikemies ja taiteiden suojelija (s. 1870)
1969 – Jan Palach, tšekkoslovakialainen opiskelija ja poliittinen aktivisti (polttoitsemurha) (s. 1948)
1980 – William O. Douglas, yhdysvaltalainen korkeimman oikeuden tuomari (s. 1898)
1998 – Carl Perkins, yhdysvaltalainen muusikko (s. 1932)
2000 – Bettino Craxi, Italian pääministeri 1983–1987 (s. 1934)
2000 – Hedwig Eva Maria Kiesler (”Hedy Lamarr”), yhdysvaltalainen näyttelijä ja keksijä (s. 1914)
2002 – Martti Miettunen, Suomen pääministeri (s. 1907)
2006 – Wilson Pickett, yhdysvaltalainen soul-laulaja (s. 1941)
2012 – Sarah Burke, kanadalainen freestylehiihtäjä (s. 1982)
2015 – Robert Manzon, ranskalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1917)
2016 – Ettore Scola, italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja (s. 1931)
2017 – Loalwa Braz, brasilialainen laulaja ja lauluntekijä (s. 1953)
2017 – Miguel Ferrer, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1955)
2018 – Dorothy Malone, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1924)
2019 – Ted McKenna, skotlantilainen rumpali (s. 1950)
2019 – Muriel Pavlow, brittiläinen näyttelijä (s.1921)
2020 – Jimmy Heath, yhdysvaltalainen jazz-tenorisaksofonisti ja säveltäjä (s. 1926)
2021 – Vitali Dobrinin, vienankarjalainen taidemaalari (s. 1954)
2022 – Mikko Savolainen, suomalainen valokuvaaja (s. 1933)
2022 – Tauno Suojanen, suomalainen viihdemusiikin manageri (s. 1935)
2023 – David Crosby, yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä (s. 1941)
2024 – Marlena Shaw, yhdysvaltalainen laulaja (s. 1942)
2025 – Vilhelm Helander, suomalainen arkkitehti, professori ja akateemikko (s. 1941)
Juhlapäiviä

Nuutinpäivänä Roomalaiskatolinen kirkko muistaa Knuut Pyhää, Ruotsin ja Suomen kirkot tammikuun 13. päivä jolloin on samalla kulunut 20 päivää joulupäivästä.
Suomessa 19. tammikuuta on vanhastaan Pyhän Henrikin muistopäivä, joka tunnetaan myös nimellä Heikinmessu. Kansanperinteen mukaan Heikin päivänä talven selkä taittuu ja karhu kääntää kylkeään.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 19. tammikuuta: |  |
:   Sophie Taeuber-Arp 1639 – Hämeenlinna perustettiin ensimmäisenä suomalaisena sisämaakaupunkina.  1809 – Yhdysvaltalainen kirjailija Edgar Allan Poe syntyi.  1829 – Johann Wolfgang von Goethen näytelmä Faust ensiesitettiin.  1889 – Sveitsiläis-ranskalainen taitelija Sophie Taeuber-Arp syntyi.  1892 – Islannin pääministeri Ólafur Thors syntyi.  1966 – Indira Gandhi valittiin Intian pääministeriksi.  
Katso myös: kalenteri ~ 18. tammikuuta, 20. tammikuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Angélique Kidjo

Angélique Kidjo
| --- | --- |
Syntynyt:  14. heinäkuuta 1960  (64 vuotta) Ouidah  
Syntymänimi:  Angélique Kpasseloko Hinto Hounsinou Kandjo Manta Zogbin Kidjo 
Salanimi:  Carmen Kidjo 
Kansalaisuus:  Ranska  
Äiti:  Yvonne Kidjo  
| --- | --- |
Levymerkki:  Island Records 
Lajityypit:  Jazz, zouk, gospel, latinalaisamerikkalainen musiikki, maailmanmusiikki 
Verkkosivusto:  www.kidjo.com 
Palkinnot:  Officer of the Ordre de Mérite du Grand-Duché de Luxembourg honorary doctor of the Berklee College of Music honorary doctor of the Catholic University of Louvain Danish Music Awards (1995) Kora Awards (1997) MOBO Awards (2002) Medal of the City of Paris (2004) Parhaan maailmanmusiikkialbumin Grammy-palkinto (2008, 2015, 2016 ja 2020) Commandeur de l'Ordre national du Bénin (2008) officier des Arts et des Lettres‎ (2010) Champions of the Earth (2011) All Africa Music Award for Best African Contemporary (2014) All Africa Music Award for Best Female Artiste in Western Africa (2014) Crystal Award (2015) Ambassador of Conscience Award (2016) Africa Movie Academy Award for Best Actress in a Supporting Role (2017) OkayAfrica 100 Women (2018) Commandeur des Arts et des Lettres‎ (2019) 100 Women (2020) Kunnialegioonan upseeri (2020) Time 100 (2021) Polar Music Prize (2023) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Angélique Kidjo (s. 14. heinäkuuta 1960 Ouidah, Ranskan Dahomey), jonka koko nimi on Angélique Kpasseloko Hinto Hounsinou Kandjo Manta Zogbin Kidjo, on beniniläinen laulaja-lauluntekijä. Hän yhdistää musiikissa monia erilaisia musiikkityylejä jazzista ja funkista latinalaisamerikkalaisiin musiikkityyleihin, sekä afrikkalaiseen soukousiin ja makossaan. Hän nousi maailmanmaineeseen 1990-luvulla ja on sen jälkeen tehnyt yhteistyötä useiden kuuluisien artistien kanssa. Kidjo on palkittu urallaan neljällä Grammyllä.
Elämä ja ura > Nuoruus ja uran alku

Kidjo syntyi Ouidahissa vuonna 1960 vain kaksi viikkoa ennen Beninin (aik. Dahomey) itsenäistymistä. Omaelämänkerrassaan Spirit rising (2014) Kidjo kertoo päässensä kiinni nuorena runsaaseen  musiikkiin ja kulttuuriin, koska hänen isänsä oli peräisin fon-kansasta ja äiti joruboja. Isän suku on peräisin pedah kalastajaheimosta nykyisen Beninin rannikolta.
Hänen perheessään oli esiintyviä taiteilijoita: isä oli muusikko ja äiti koreografi ja teatteriohjaaja. Cotonoussa varttunut Angélique liittyi kuusivuotiaana äitinsä teatteriseurueeseen, ja teini-ikäisenä hän lauloi veljiensä kanssa rockia ja rhythm and bluesia soittaneessa yhtyeessä. Hän oli 20-vuotiaana ammattimuusikko.
Kidjo muutti vuonna 1983 Pariisiin. Beninin kansantasavallan marxilainen hallinto kielsi ulkopuolisen musiikin 1970-luvun puolivälissä, ja jokaisen artistin piti tehdä propagandakappaleita. Kidjo ei suostunut tähän ja jätti kotimaansa, kun häntä kiellettiin kiertueen tekeminen. Kidjon itsensä mukaan hänen sallittiin lähteä maasta, koska lentoaseman tullivirkailija piti hänen musiikistaan.
Ranskassa Kidjo tapasi muusikko-tuottaja Jean Hebrailin, jonka kanssa hän meni myöhemmin naimisiin. Kidjo opiskeli samalla jazzia ja esiintyi useissa yhtyeissä. Tavattuaan alankomaalaisen pianisti Jasper van ’t Hof Kidjo pääsi tämän jazzyhtyeeseen Pili-Piliin, jossa hän lauloi ja johon hän teki myös kappaleita.
Elämä ja ura > Kansainvälinen menestys

Kidjo soitti Pili-Pilissä useamman vuoden, mutta sieltä lähdettyään hän äänitti albumin Logozo (1991), jossa esiintyivät muun muassa yhdysvaltalainen jazzmuusikko Brandford Marsalis sekä afrikkalaiset Manu Dibango ja Ray Lema. Albumi menestyi kansainvälisesti, ja sen kappaleet käsittelivät monia globaaleja aiheita, kuten kodittomuutta, ympäristöä ja vapautta. Kidjon albumi Fifa (1995) kasvatti entisestään hänen suosiotaan. Albumilla esiintyi yli sata muusikkoa, ja siinä oli kappaleita englanniksi, foniksi, joka on Kidjon äidinkieli, jorubaksi ja ranskaksi.
Kidjon kuudennessa albumissa Black Ivory Soulissa (2002) yhdistyvät brasilialaiset musiikkityylit ja länsiafrikkalaiset rytmit. Albumilla Oyaya! on mukana yhdysvaltalainen muusikko Dave Matthews ja albumilla Djin Djin (2017) muun muassa Peter Gabriel, Josh Groban ja  Carlos Santana. Djin Djinistä Kidjo sai ensimmäisen Grammy-palkintonsa, kun albumi palkittiin parhaana modernin maailmanmusiikin albumina. Eve puolestaan (2014) palkittiin parhaan maailmanmusiikkialbumin Grammyllä. Eve laulettiin pääosin beniniläisillä kielillä, ja se oli kunnianosoitus afrikkalaisille naisille. Toisen Grammyn Kidjo voitti albumista Sings (2015), joka oli tehty yhteistyössä Luxemburgin filharmonisen orkesterin kanssa. Kidjo teki vuonna 2018 coverin Talking Headsin albumista Remain in Light.
Kidjon neljäs Grammy tuli albumista Celia (2019). Levy on kunnianosoitus kuubalais-amerikkalaiselle Celia Cruzille.
Hyvän tahdon lähettiläs ja järjestötyö

Kidjo on puhunut uransa aikana myös naisten ja lasten koulutuksen sekä terveydenhoidon puolesta, ja Unicef valitsi hänet vuonna 2002 hyvän tahdon lähettilääksi. Kidjo on toiminut myös maailman taiteilijoiden ja säveltäjien yhteistyöjärjestön CISAC:n varajohtajana.
Tyyli

Kidjo puhuu sujuvasti englantia, fonia, geniä (mina), ranskaa ja jorubaa ja käyttää niitä kaikkia lauluissaan. Hänen musiikissaan on vaikutteita monista eri musiikkityyleistä, ja hän usein yhdistää tyylejä albumeissaan. Kidjo on saanut vaikutteita muun muassa jazzista, hip hopista, zoukista, soukousista, sambasta, salsasta, funkista, gospelista, makossasta ja monista beniniläisistä musiikkiperinteistä.
Suomessa

Angélique Kidjo on esiintynyt Suomessa muun muassa Leningrad Cowboysin Helsingin Senaatintorin Global Balalaika Show’ssa vuonna 2003, Kaustisen Kansanmusiikkifestivaaleilla 2008 ja maaliskuussa 2013 Pietarsaaressa uuden konserttisalin avajaisviikolla, sekä Oulun Club Teatriassa ja Helsingin Finlandia-talossa. Pori Jazz -festivaaleilla hän on esiintynyt vuosina 2011 ja 2019. Hän esiintyi Helsingin juhlaviikoilla Huvila-teltassa 14.8.2022. Samana päivänä hänelle luovutettiin Villa Karon kulttuuripalkinto Pronssipantteri.
Diskografia

Pretty (–)
Parakou (1990)
Logozo (1991)
Ayé (1994)
Wombo Lombo (1996)
Fifa (1996)
Oremi (1998)
Keep on Moving: The Best of Angélique Kidjo (2001)
Black Ivory Soul (2002)
Oyaya! (2004)
Djin Djin (2007)
Õÿö (2010)
Spirit Rising (2012)
Eve (2014)
Sings with the Orchestre Philharmonique du Luxembourg (2015)
Remain in Light (2018)
Celia (2019)
Mother Nature (2021)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Verkkosivusto. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Romanisches Café

Romanisches Cafén talo, niin sanottu Romanisches Haus vuoden 1900 tienoilla.
Romanisches Café oli Berliinin nykyisen Breitscheidplatzin luona ennen toista maailmansotaa sijainnut kahvila, joka tunnettiin kirjailijoiden, taiteilijoiden ja kulttuuripersoonallisuuksien kohtaamispaikkana.
Romanisches Café sijaitsi Kurfürstendammilla Keisari Vilhelmin muistokirkkoa vastapäätä olleessa Franz Schwechtenin suunnittelemassa rakennuksessa, joka oli suunnilleen nykyisen Europa-Centerin kohdalla. Nimi (”Romaaninen kahvila”) viittasi talon ja muiden läheisten rakennusten uusromaaniseen tyyliin. Romanisches Cafén perusti kauppias Bruno Fiering vuonna 1916 vuonna 1899 valmistuneeseen rakennukseen.
Kahvila oli aluksi poliitikkojen ja liikemiesten suosiossa, mutta Weimarin tasavallan aikana siitä tuli kuuluisa kirjailijoiden ja taiteilijoiden kohtauspaikka, mikä rooli oli aiemmin kuulunut läheiselle Café des Westensille. Romanisches Cafén asiakkaisiin kuuluivat 1920-luvulla muun muassa teatteriohjaaja Max Reinhardt, kriitikko Alfred Kerr, laulaja Claire Waldoff, taidemaalarit Otto Dix ja George Grosz, kirjailijat Bertolt Brecht, Alfred Döblin, Erich Kästner, Irmgard Keun, Leonhard Frank ja Rudolf Leonhard, säveltäjä Hanns Eisler, satiirikko Kurt Tucholsky, tanssija Anita Berber sekä runoilija Else Lasker-Schüler. Kahvilassa vierailivat myös taiteilijoita etsineet tunnetut galleristit ja kirjailijoita etsineet kustantajat. Elokuvaohjaaja Billy Wilderin on sanottu laatineen ensimmäisen elokuvansa käsikirjoituksen Romanisches Cafén terassilla.
Monet Romanisches Cafén tunnetuista asiakkaista olivat vasemmistoälyköitä. Kahvila menetti tunnetuimmat asiakkaansa natsien noustua valtaan Saksassa vuonna 1933. Rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa. Se tuhoutui täydellisesti marraskuun 1943 pommituksissa.
Viherbasiliski

| Viherbasiliski |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Leguaanimaiset Iguania
Heimo::  Corytophanidae
Suku::  Basiliskit Basiliscus
Laji::  plumifrons
Kaksiosainen nimi
 Basiliscus plumifrons  Cope, 1875 
Katso myös
   Viherbasiliski Wikispeciesissä   Viherbasiliski Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naaraspuolinen viherbasiliski
Viherbasiliski eli harjabasiliski eli vihreä basiliski (Basiliscus plumifrons) on keskiamerikkalainen liskolaji.
Tuntomerkit

Viherbasiliski on yksi näyttävimpiä liskoja. Aikuisilla urospuolisilla vihreillä basiliskeillä on evämäiset "heltat" selässä ja hännässä sekä päässä kaksi. Pohjaväri liskoilla on vihreä, joka vaihtelee tummasta vaaleaan. Aika usein kyljissä on sinisiä täpliä ja mustia juovia, jotka kulkevat pystysuunnassa. Iiriksen väri on keltaoranssi. Aikuiset urokset kasvavat reilun 70 cm:n pituisiksi häntä mukaan lukien. Aikuiset naaraat ovat useita senttejä lyhyempiä.
Levinneisyys

Lajia tavataan Hondurasissa, Panamassa, Costa Ricassa ja Nicaraguassa.
Ravinto

Viherbasiliski on oikeastaan sekasyöjä, mutta se syö pääasiassa hyönteisiä (sirkkoja, vahakoisia, jauhomatoja), mutta myös makeita hedelmiä ja pieniä selkärankaisia.
Maine

Costa Ricassa vihreää basiliskia pidetään pelottavana, koska paikalliset intiaanit uskovat sen olevan yliluonnollinen olio, joka on useamman eri eläimen sekasikiö. Jos otus nähdään jonkun ihmisen lähellä, se tietää kyseisen henkilön kuolemaa. Oikeasti tämä eläin on täysin harmiton.
Schiaparelli (luotain)

Schiaparelli (Entry, Descent and Landing Demonstrator Module (EDM)) on kokeellinen Mars-laskeutuja, joka on osa ExoMars 2016-hanketta. Luotain yritti laskeutumista Marsiin 19. lokakuuta 2016. Laskeutumisen loppuvaiheessa tapahtuneen vian vuoksi luotain törmäsi Marsiin suunniteltua suuremmalla nopeudella ja tuhoutui. Suuri osa laskeutumisen mittausdatasta saatiin talteen, koska se lähetettiin jo laskeutumisvaiheessa. Alustavan arvion mukaan jokin meni vikaan laskuvarjon ja takalämpökilven irrotuksesta alkaen, ne irtosivat liian aikaisin.
Toiminta itsenäisenä

Schiaparellin toiminta itsenäisenä perustuu ajastettuun komentosarjaan. Komennot lähetettiin 3. lokakuuta TGO:lle, josta ne ladattiin laskeutujaan 4. lokakuuta. Laskeutumisvaiheiden lisäksi näillä ohjataan mittauslaitteiden ja mittausdatan lähetystä.
Laskeutumisen aikana ajastettuja komentoja ovat muiden muassa lämpökilven irrotus, laskuvarjon laukaisu, laskuvarjon ja takalämpökilven irrotus, trustereiden laukaisu ja sammutus. Korkeutta mitataan Doppler-tutkalla 7 kilometristä alkaen. 2 metrin korkeudessa nopeus nollataan, mistä luotaimen annetaan pudota loppumatkan vapaasti.
Laskeutumisen jälkeen ohjelmisto ohjaa DREAMS-mittauslaitteistoa ja lähettää mittausdataa ajoittain niin pitkään kuin akuissa riittää virtaa. DREAMS toimii noin 6 tunti per sol. Datan lähetys on ajastettu siten, että virran säästämiseksi sitä lähetetään vain kun satelliitti on yläpuolella sitä vastaanottamassa. Data sitten välitetään edelleen satelliiteilla Maahan. Näitä lähetysikkunoita oletetun toiminta-ajan aikana on: 18 kpl Mars Reconnaissance Orbiter, 8 kpl Mars Odyssey ja 6 kpl Maven. Lisäksi Mars Express tekee 14 ylilentoa.
Aiheesta muualla

ESA:
Schiaparelli: the ExoMars Entry, Descent and Landing Demonstrator Module
Schiaparelli science package and science investigations
Preparing to land on Mars
ExoMars 2016 landing site
Outreach resources
Timeline
A stormy arrival for Schiaparelli?
Planetary protection
Listening to an alien landing - Luotaimen seurannasta laskeutumisen aikana.
Muita:
Ilmatieteen laitoksen tutkimuslaitteita laskeutuu Marsin pinnalle EXOMARS-laskeutujan mukana 19.10. - Ilmatieteenlaitos
Mitä tänään tapahtui Marsissa? Ja mikä on laskeutujan kohtalo? (Arkistoitu – Internet Archive) - tiedetuubi.fi live-seuranta laskeutumisesta
Maija Kellokumpu

Maija Kellokumpu.
Maija Kellokumpu: Vanhaa Sallaa (1926).
Maija Kellokumpu: Poro vanhalla Sallatunturilla (1927).
Kaisa Maria (Maija) Kellokumpu (15. helmikuuta 1892 Kuolajärvi – 18. marraskuuta 1935 Oulu) oli suomalainen taidemaalari. Hän maalasi kotiseutuaan Lappia esittäviä maisemamaalauksia.
Kellokumpu oli talollisen tytär Kelloselän kylästä silloisesta Kuolajärven kunnasta (nykyinen Salla). Hänen vanhempansa olivat Hannu Kellokumpu (1861– 1929) ja Kaisa Reeta Matintytär Aatsinki (1862–1942). Hänen kotitalonsa, kievarinakin toiminut Kello-Hannu sijaitsi harjun korkeimmalla kohdalla.
Kellokummun lapsuus koostui pääasiassa pienempien sisarustensa huolehtimisesta ja talon askareisiin osallistumisesta. Verrattuna moniin muihin talollisten tyttäriin, hänellä oli helpompi arki, sillä äiti oli nuori ja isoäiti työkykyinen. Perheen tila oli vauras, ja apulainen sekä lisätyövoima olivat käytettävissä kiireisinä aikoina. Kestikievari ja seurat toivat vaihtelua Maijan ja kylän elämään. Kievari toimi yhteytenä ulkomaailmaan, ja kulkijat toivat mukanaan uutisia, uusia aatteita ja tapoja. Kelloselän kievari oli toiminnassa aina 1930-luvun puoliväliin saakka. Isoisä Hannu Kellokumpu sai herätyksen lestadiolaisseuroissa Torniossa ja käännytti palattuaan saarnoillaan suuren osan Kuolajärven väestöstä lestadiolaisuuteen.
Kellokumpu opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä vuosina 1919–1920 ja palasi rahojen loputtua kotiinsa Kelloselkään. Hän elätti itsensä ompelijana ja maalasi vapaa-aikanaan, sillä Lapin syrjäseudulla ei ollut mahdollista elättää itseään taiteella. Hän piti yhden yksityisen taidenäyttelyn Oulussa vuonna 1924. Kun kotitila jaettiin perinnönjaossa isän kuoltua vuonna 1929, Kellokumpu joutui muuttamaan Kemijärvelle. Hän kuoli Oulun Diakonissalaitoksella 43-vuotiaana yllättäen puhjenneeseen sairauteen.
Kellokummun maalaukset esittävät enimmäkseen Lapin maisemia. Pääosa niistä syntyi Sallan alueella, mutta hän teki maalausmatkoja myös Petsamoon vuosina 1925 ja 1928 sekä Kuusamoon vuosina 1933 ja 1935. Hänen tuotteliain kautensa oli vuosina 1923–1928. Kellokummun tuotanto jäi hänen elinaikanaan lähes tuntemattomaksi. Suurin osa hänen teoksistaan päätyi lähiseudun yksityiskoteihin ja tuhoutui joko talvisodan alussa 1939 Kuolajärven pikaevakuoinnin yhteydessä tai Kemijärvellä Lapin sodassa 1944. Kaksi Kemijärven Säästöpankille kuulunutta maalausta, Vanhaa Sallaa (1926) ja Poro vanhalla Sallatunturilla (1927) lahjoitettiin 1990-luvulla Rovaniemen taidemuseon kokoelmiin. Ne on nykyään sijoitettu Rovaniemen kaupungintaloon.
Kirjallisuutta

Tuija Hautala-Hirvioja: Peitettynä elämältä – taiteilija Maija Kellokummun valon etsintä. Sallan kulttuuritoimi, Salla 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maija Kellokumpu Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)