stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viikinkien idäntie
Idäntien historia > Skandinaavinen asutus Venäjällä > Rusit ja varjagit

Venäjällä liikkuvia tai sinne pysyvästi asettuneita skandinaaveja kutsuttiin ruseiksi (kreik. rhos).  Rusit olivat enimmäkseen lähtöisin nykyisen itäisen ja keskisen Ruotsin alueilta, kuten Uplannista ja Gotlannista, osin myös Ahvenanmaalta. Jonkin verran idäntielle lähti myös Tanskan ja Norjan asukkaita. Rusit omaksuivat kulttuuriinsa vaikutteita kasaareilta ja slaaveilta, mikä näkyy Venäjän ja Ukrainan ohella myös Birkan arkeologisissa löydöissä. 900-luvun kuluessa Kiovaa hallitsevien rusien ruhtinaiden nimet muuttuivat skandinaavisista slaavilaisiksi.
Toinen nimitys tuon ajan idässä liikkuneille viikingeille oli keskiajan venäläisten kronikoiden käyttämä varjagit (ruots. väringar, kreik. varangoi), joka lienee tarkoittanut 'valamiehet'. Se lienee viitannut uskollisuusvalan vannoneisiin palkkasotureihin 900-luvun lopulla ja 1000-luvulla. Varjagienkin alkuperä oli etupäässä ruotsalainen, vaikka tunnetuin varjagi onkin ehkä norjalainen Harald Ankara.
Huomattakoon, että Pohjanmeren alueella syntynyttä viikinki-nimitystä (vikingr) ei tiettävästi käytetty idäntiellä liikkuneista skandinaaveista ennen kuin vasta 1800-luvun historiankirjoituksessa.
Muinaisnorjankielisissä teksteissä Venäjää kutsutaan nimillä Garðaríki tai Garðaveldi ('Kaupunkien valtakunta'), Austrlönd ('Itämaat'), Austrríki ('Itävaltakunta'), Svíþjóð hin mikla ('Iso-Ruotsi') ja Svíþjóð hin kalda ('Kylmä-Ruotsi').
Idäntien historia > Idäntien liikenteen myöhäisvaihe

Islamilaisen hopean virta Itämeren alueelle tyrehtyi 900-luvun lopulla. Tämän uskotaan johtuneen sekä Kaukasuksen alueen poliittisista mullistuksista että Kiovan Venäjän voimistumisesta, mikä ei enää suosinut rusien vapaata liikehdintää alueella. Samoihin aikoihin tapahtunut Birkan autioituminen saattoi olla yhteydessä näihin tapahtumiin.
Skandinaavien liikehdintä idäntiellä oli tästä huolimatta vilkasta vielä 1000-luvullakin. Idäntien retket olivat kuitenkin muuttaneet luonnettaan. Nyt skandinaavit veivät itse länsieurooppalaista hopeaa Laatokan ja Ilmajärven alueille. Tämän uskotaan johtuneen turkiskaupasta, joka käytti hyväkseen Karjalan ja pohjoisen Venäjän erämaiden riistarikkauksia.
Bysantin keisari Basileios II oli 980-luvulla perustanut kuuluisan varjagikaartin, joka koostui skandinaavisista valiosotureista. Keskisen Ruotsin alueelta tunnetaan useita riimukiviä, jotka on pystytetty Bysantin palveluksessa 1000-luvulla kuolleiden varjagisotilaiden muistoksi. Tämän lisäksi skandinaaveja palveli venäläisten ruhtinaiden soturiseurueissa. Näiden idänyhteyksien kautta Skandinaviaan levisi jonkin verran bysanttilais-ortodoksisia kulttuurivaikutteita.
1100-luvun kuluessa skandinaaviset kauppiaat alkoivat menettää asemiaan Novgorodin markkinoilla saksalaisille kilpailijoilleen. Ruotsin ja Novgorodin ystävälliset suhteet muuttuivat 1100-luvun lopulla ja 1200-luvun kuluessa vihollisuudeksi. Varjagikaarti supistettiin vuoden 1204 jälkeen pelkäksi seremonialliseksi joukko-osastoksi. Näistä syistä skandinaavinen liikehdintä Venäjän jokireiteillä vähitellen hiipui.
Idäntie ja itämerensuomalaiset kansat

Idäntien liikenne vaikutti myös Suomen, Viron, Inkerin ja Karjalan sekä vepsäläisten esihistoriaan. Idäntien alkupään reitit kulkivat itämerensuomalaisten väestöjen asuttamien alueiden vierestä tai sellaisten läpi. Tämän lisäksi Karjalankannas ja Itä-Suomi olivat Vuoksen kautta yhteydessä Laatokkaan. Islamilaista hopeaa ja muuta idäntieltä tuotua esineistöä kulkeutui itämerensuomalaisten väestöjen keskuuteen, otaksuttavasti lähinnä turkiskaupan välityksellä. Vastaavasti suomalaisperäistä esineistöä on löytynyt jonkin verran Venäjän luoteisosista, Volgan yläjuoksulta ja Dneprin varrelta. On mahdollista, että näillä alueilla liikkui skandinaavien ohella myös läntisestä Suomesta ja Laatokan Karjalasta lähteneitä ihmisiä.
Viikinkien idäntie nykykulttuurissa

Viikinkien idäntie on inspiroinut monia nykyajan taiteilijoita ja tarinankertojia, ja aihe on esiintynyt monenlaisissa yhteyksissä. Muun muassa suomalaisen metalliyhtyeen Turisaan teema-albumi The Varangian Way vuodelta 2007 perustuu varjagien purjehdukseen Novgorodista Konstantinopoliin. Viikinkien idäntie sai paljon huomiota myös Frans G. Bengtssonin romaanissa Orm Punainen, minkä lisäksi myös sarjakuvassa Prinssi Rohkea käsiteltiin viikinkien matkoja idäntiellä. Myös Stephen R. Lawheadin romaanissa Byzantium päähenkilö matkustaa idäntietä. John McTiernanin ohjaama Hollywood-elokuva 13. soturi kuvaa idäntietä, tosin historiallisesti ja rekvisiitaltaan se ei ole kovinkaan totuudenmukainen.
Dnepr-joen vesistö
Daniel Tammet

Daniel Tammet vuonna 2011.
Daniel Tammet (s. 31. tammikuuta 1979 Lontoo, Iso-Britannia) on yksi tunnetuimmista erityislahjakkaista savant-henkilöistä. Tammet poikkeaa valtaosasta savant-henkilöitä muun muassa siten, että hänen arkielämänsä sujuu melko lailla vaikeuksitta.
Tammet pystyy laskemaan suuria laskutoimituksia päässään hetkessä, ja hänen muistinsa on ilmiömäinen. Hän sanoo näkevänsä asiat lukuina. Hän kertoo myös kokevansa mielessään lukujen muodon ja muita piirteitä. Päinvastoin kuin monet muut savant-henkilöt, Tammet kykenee kuvailemaan mielikuviaan ja ajatuksiaan. Tutkijat yrittävät selvittää hänen avullaan ilmiömäisten kykyjen syytä ja toimintaa.
Synestesia

Synestesia on harvinainen, mutta hyvin tunnettu joillakin ihmisillä esiintyvä ilmiö, jossa jotkin aistit tai aistiärsykkeet sekoittuvat neurologisesti keskenään. Tammetilla kyky on kuitenkin poikkeuksellisen erikoislaatuinen. Hän sanoo jokaisella kokonaisluvulla ykkösestä kymmeneentuhanteen antavan omanlaisensa kokemuksen muodosta, väristä ja tuntemuksesta. Tammet kykenee intuitiivisesti ”näkemään” laskutoimitusten tulokset synesteettisinä maisemina pyrkimättä itse laskemaan laskuja. Kertolaskut hän sanoo suorittavansa niin, että kahden erimuotoisen luvun väliin jäävään tilaan piirtyy kuin itsestään kolmas muoto, jonka hän aistii luvuksi. Alkuluvut Tammet kertoo löytävänsä aistimalla ne pyöreämmiksi kuin muut luvut, jaettavat luvut karheiksi ja jakamattomat sileiksi. Tammet on kuvaillut lukua 289 erityisen rumaksi, lukua 333 erityisen kiehtovaksi ja piitä kauniiksi. Luvulla kuusi ei ole erityistä hahmoa. Tammet ei ole ainoastaan kuvannut lukuaistimuksiaan verbaalisesti, vaan on myös tehnyt niistä maalauksia.
Kielikyvyt

Tammet puhuu yhtätoista kieltä: englantia, ranskaa, suomea, saksaa, espanjaa, liettuaa, romaniaa, viroa, islantia, kymriä ja esperantoa. Hän pitää erityisesti viron kielestä sen vokaalipainotteisuuden vuoksi. Tammet on luonut itse uutta mänti-nimistä kieltä, joka muistuttaa monelta osin viron ja suomen kieliä. Kielen nimi tulee suomen sanasta mänty. Joidenkin lähteiden mukaan Tammet on myös luomassa kahta muuta kieltä, joille hän on antanut nimeksi ”uusisuom” ja ”lapsi”.
Tammet kykenee oppimaan uudet kielet hyvin nopeasti. Erästä televisio-ohjelmaa varten Tammet haastettiin opettelemaan islannin kieli yhdessä viikossa. Viikkoa myöhemmin hän esiintyikin jo Islannin televisiossa keskustellen islanniksi. Osa islanninkielisestä keskustelusta näytettiin myös yhdysvaltalaisessa 60 Minutes -ohjelmassa.
Matemaattinen kyky

Tammetilla on hallussaan Euroopan-ennätys piin desimaalien ulkoluvussa. Hän luetteli viidessä tunnissa 22 514 piin desimaalia. Ennätys tehtiin Oxfordissa 14. maaliskuuta 2004 tapahtumassa, jossa kerättiin rahaa brittiläiselle epilepsiayhdistykselle. Epilepsiayhdistys valittiin hyväntekeväisyyden kohteeksi, koska Tammet sairasti itsekin epilepsiaa nuorena.
Yksityiselämä

Tammet tapasi ensimmäisen kumppaninsa, ohjelmistokehittäjä Neil Mitchellin, vuonna 2000. He elivät rauhallista elämää Kentissä sijaitsevassa talossaan kissoineen. Tammet ja Mitchell pyörittivät yhdessä e-oppimiseen keskittyvää yritystä nimeltä Optimnem, jonka puitteissa he laativat ja julkaisivat kielikursseja. Tammet on puhunut julkisuudessa avoimesti  seksuaalisesta suuntautumisestaan.
Tammetin nykyinen kumppani on ranskalainen valokuvaaja Jérôme Tabet, johon hän tutustui omaelämäkertansa julkaisukiertueella. Hän on kuvaillut elämänsä muuttuneen viime vuosina vapaammaksi ja onnellisemmaksi matkustelun ja luennoinnin myötä.
Tammet on muiden savanttien tavoin autismin kirjolla: häneltä diagnosoitiin 25-vuotiaana Aspergerin oireyhtymä Cambridgen yliopiston kehityspsykologian professorin ja autismikeskuksen johtajan Simon Baron-Cohenin toimesta. Lisäksi Tammet sairastui kaksivuotiaana epilepsiaan. Tammetin savant-kyvyt ilmenivät ensimmäisen kerran rajujen epilepsiakohtausten jälkeen.
Tammetin mielestä sukunimi Corney ei sopinut hänelle kuten hän sen ”näki”. Tammet muutti sukunimensä nähtyään virolaisen sanan ”Tammet” internetissä.
Teos

Tammet, Daniel: Sinisenä päivänä syntynyt.  (Englanninkielinen alkuperäisteos: Born on a blue day)  Suomentanut Mikkonen, Risto. Kuopio:  Scanria, 2018.  ISBN 9789525182521
Aiheesta muualla

Daniel Tammetin blogi (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
David Fury

David Fury
David Fury, alk. David Allen Shapiro, (s. 5. maaliskuuta 1959, Plainview, New York) on yhdysvaltalainen, Emmy-ehdokkuuden saanut tv-käsikirjoittaja, joka tunnetaan kenties parhaiten työstään tv-sarjoissa Buffy, vampyyrintappaja, Lost ja 24. Hän on entinen stand up -koomikko. Fury on naimisissa käsikirjoittaja Elin Hamptonin kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

David Fury Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Tapiolan uimahalli

Tapiolan uimahalli syyspäivänä
Tapiolan uimahalli on uimahalli Tapiolan kaupunginosassa Espoossa. Uimahallin suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi ja se valmistui vuonna 1965. Rakennuksen peruskorjauksen suunnitteli Kari Raimoranta (Arkkitehdit NRT), ja peruskorjaus valmistui 2000-luvulla. Tuolloin rakennettiin myös uimahallin laajennus, jossa ovat höyrysaunat, porealtaat, monitoimiallas ja kuntosali. Vuonna 2008 uimahallille myönnettiin Euroopan unionin Europa Nostra -palkinto ansiokkaasta entistämisestä. Tapiolan uimahallissa on 1 m hyppylauta, 3 m hyppylauta ja 5 m hyppytorni.
Uimahalli on ollut jälleen suljettuna vuodesta 2016 lähtien uusien kosteusongelmien takia. Vuoden 2018 alussa uutisoitiin, että Espoon kaupunki harkitsee jopa hallin purkamista ja uudelleenrakentamista betonirakenteiden haurastumisen vuoksi.
Historiaa

Tapiolan uimahalli avattiin yleisölle 15. marraskuuta 1965, ja se sai ennakoitua enemmän kävijöitä, noin 500–1000 päivässä. Suosio vaikutti Espoon kauppalan päätökseen rakentaa toinen uimahalli Leppävaaraan.
Tapiolan uimahalli avattiin loppuvuodesta 2005 noin 2 vuotta kestäneen ja 9 miljoonaa euroa maksaneen peruskorjauksen ja laajennuksen jälkeen.
Vuonna 2015 alkaneiden lisäkorjausten jälkeen rakennus paljastui läpimäräksi. Se suljettiin kokonaan vuonna 2016.
Vuonna 2018 ehdotettiin taas hallin purkamista, koska jäljellä olevien korjausten hinnaksi arvioitiin 21 miljoonaa euroa. Kaupunginmuseon johtajan mukaan purkamisen ja uuden rakentamisen syyksi ei kelpaa se, että se olisi halvempaa. Valtuutettu Pinja Niemisen mukaan Museoviraston vuoksi purkaminen ei ole mahdollista.
Vuonna 2020 Espoon kaupunki kertoi että korjaustyö pyritään aloittamaan 2022 ja että se olisi valmis vuonna 2024. Loppuvuodesta 2023 Espoon kaupunki kuitenkin kertoi rakennusyhtiö SRV:n jättäytyvän hankkeesta, koska osapuolet eivät päässeet sopuun peruskorjauksen kustannustasosta. Lisäkorjaukset maksaisivat 42-46 miljoonaa euroa, ja sekin voi ylittyä. Korjauksillekin Museovirastolla on vaatimuksia, jotka tarkentuvat suunnitelmien täsmentyessä. Espoon kaupunki toivoi keväällä 2024 alkavan kilpailutuksen myötä uimahallin avautuvan aikaisintaan vuonna 2027.
Joulukuussa 2024 Espoon kaupunki ilmoitti kilpailutuksen olevan loppusuoralla ja peruskorjaus alkaisi mahdollisesti vuoden 2025 alkupuolella. Peruskorjauksessa rakennetaan uimahallin rakenteet uudelleen ja allasosastolla säilytetään alkuperäinen ilme. Halli on ollut kokonaan suljettu vuodesta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapiolan uimahalli Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tapiolan uimahalli (Q7684660)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: indoor swimming pool
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Espoo
sijainti: Tapiola
katuosoite: Kirkkopolku 3, 02100 Espoo
koordinaatit: 60°10′43″N 24°48′26″E﻿ / ﻿60.1786°N 24.8072°E﻿ / 60.1786; 24.8072

| n k Espoon urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Espoon Bembölen FK-rata  Espoo Metro Areena  Espoonlahden uimahalli  Espoonlahden urheilupuisto  Esport  Keski-Espoon uimahalli  Kilon talli  Leppävaaran uimahalli  Leppävaaran Urheiluhalli  Leppävaaran urheilupuisto  Matinkylän jäähalli  Matinkylän uimahalli  Matinkylän urheilupuisto  Olarin uimahalli  Otahalli  Peikin Ratsastuskoulu  Solvallan urheiluopisto  Tapiolan jalkapallostadion  Tapiolan ratsastuskoulu  Tapiolan uimahalli  Tapiolan urheiluhalli  Tapiolan urheilupuisto  Tapiolan urheilupuiston jalkapallostadion  Westendin tennishalli 
Urheiluseurat:  Canoa  Cetus  Esbo Bollklubb  Esbo Idrottsförening  Esbo Skytteförening  FC Espoo  FC Honka  Espoo Basket Team  Espoo Expos  Espoo Rugby Club  Espoon Akilles  Espoon Hiihtoseura  Espoon Jääklubi  Espoon Jäätaiturit  Espoon Kiekkoseura  Espoon Palloseura Jalkapallo  Jääkiekko  Espoon Pesis  Espoon Suunta  Espoon Taitoluisteluklubi Revolutions  Espoon Tapiot  Espoon Telinetaiturit  Espoon Tikka  Esport Oilers  Etelä-Espoon Pallo  Fjällskidarklubben-37  Gammelgårds Ungdoms & Allmogeförening  Golden Futsal Team  HC KJH  HooGee  Idrottsklubben-32  IK Örnen  Jäähonka  FC Kasiysi  Kauklahden Pyrintö  Kiekko-Espoo  Kilo Idrottsförening  Laaksolahden Jalkapalloseura  FC Laatupallo Espoo  Leppävaaran budoseura  Leppävaaran Pallo  Leppävaaran Pyrintö  Leppävaaran Sisu  Länsiväylän Dynamo  Olarin Tarmo -77  Olarin Voimistelijat  Peräkylän Ponnistus  Pohjois-Espoon Ponsi  Polin Pallo  SexyPöxyt  Smash-Tennis  Tapiolan Honka  Tapiolan Voimistelijat  Viherlaakson Veikot  Westend Indians 
Urheilutapahtumat:  Juoksu Länsiväyläjuoksu  Viestijuoksun SM 2008  Jääkiekko U-18 MM 2024  Naisten MM 1999  Naisten MM 2019  Jääpallo MM 1975  Maalipallo MM 2014  Ravi Finlandia-ajo  Erkon Pokaali  Kuninkuusravit 2017  Suuri Suomalainen Derby  Ringette MM 2000  Taitoluistelu EM 2023  Uinti Sprinttiuinnin EM 1992  Pitkän radan SM 2006  Pitkän radan SM 2007  Pitkän radan SM 2008  Yleisurheilu Kalevan kisat 2009  Kalevan kisat 2025  Vammaisyleisurheilun EM 2005  U-23 EM 2023  Sisäratojen SM 1970  Sisäratojen SM 1979 
Muuta:  Pääkaupunkiseudun paras urheilija
Äänikirja

Äänikirjan nauhoittamiseen soveltuva studiotila.
Äänikirja on kuunneltavaksi tarkoitettu äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos. Äänikirjassa voi olla joko ihmisen tai puhesyntetisaattorin puhuman tekstin lisäksi muita äänitehosteita. Toisin kuin kuunnelmassa, äänikirjassa tekstiä ei kuitenkaan ole dramatisoitu, toisin sanoen yksi tai useampi lukija lukee teoksen kaikkien henkilöiden repliikit, mukaan lukien tekstin, alkuperäisessä tai lyhennetyssä muodossaan.lähde?
Äänikirjat syntyivät alun perin näkövammaisten tarpeisiin, mutta sittemmin niistä on tullut vaihtoehto painetuille kirjoille. Kaunokirjallisuuden ja tietokirjojen lisäksi merkittävä osa kaupallisesti saatavilla olevista äänikirjoista on lasten- ja nuortenkirjoja. Äänikirjojen osuus kirjojen myynnistä on koko ajan kasvanut. Suosiota on edistänyt CD-soittimien ja äänikirjapalveluiden- sekä sovellusten yleistyminen. Kirjallisuuteen voi perehtyä teoksen lukemisen lisäksi kuuntelemalla vaikkapa työmatkalla.lähde?
Tavallisimmat äänikirjan tallennusmuodot ovat CD-levy, C-kasetti, MP3-tiedosto ja EPUB-tiedosto. Äänen tallentaminen vie kuitenkin paljon tilaa, ja siksi tavanomaisesta romaanista tehdyssä äänikirjassa voi olla 15–20 CD-levyä. Äänenlaatuvaatimuksia pienentämällä voidaan tavalliselle CD-levylle tallentaa ääntä MP3-muodossa pakattuna useita tunteja, ja kuuntelijallakin pitää olla käytössään MP3-toistolaite tai muu ääniformaattia tukeva laite, kuten älypuhelin. Nykyisin äänikirjat välitetään kuuntelijoille pääosin verkon kautta, ja kirjoja voi kuunnella kuuntelusovelluksella joko tietokoneella tai mobiililaitteella.lähde?
Äänikirjoissa on ongelmana halutun kohdan löytäminen ja keskeytyneeseen kohtaan palaaminen. Äänikirjat jaetaankin usein useampaan tiedostoon (kappaleeseen) äänikirjassa siirtymisen helpottamiseksi. Kukin tiedosto saattaa olla esimerkiksi viiden minuutin pituinen, tai tiedostot voidaan jakaa aihekokonaisuuksiin vaikkapa kirjan lukujen perusteella. Varsinaisia kirjanmerkkejä tai edelliseen kuuntelukohtaan palaamista eivät kuunteluun käytettävät laitteet useinkaan tue. Näiden ongelmien ratkaisuksi on esimerkiksi näkövammaisten äänikirjatoiminnassa kehitetty Daisy-äänikirjamuotoa ja sitä tukevia laitteita. C-kasettikirjoissa on lisäksi saatettu käyttää otsikoiden kohdalla matalataajuussignaalia, joka kuuluu pikakelauksessa, mikä helpottaa hieman selaamista.lähde?
Historia

Kirjailija Juhana Torkin mukaan kirjojen lukeminen silmillä yleistyi vasta kirjapainotaidon myötä 1400-luvulta. Jos joku sai antiikin aikaan kirjan käsiinsä, hän usein kutsui ystäviään kotiinsa kuuntelemaan ääneen luettua kirjaa. Siksi Platon, Seneca, Plutarkhos ja muut kirjoittivat korvalle eivätkä silmälle, mikä teki heidän teoksistaan iskeviä ja nautittavia.
Tuotanto

Kirjoista tehdään äänikirjoja tuotantoyhtiöissä, joita on Suomessa kymmenkunta. Niistä suurin on Silencio, joka tuottaa 1 500 äänikirjaa vuodessa.
Paljon käytettyjä suomalaisia äänikirjojen lukijoita ovat muun muassa Jukka Pitkänen, Vesa Vierikko, Krista Putkonen-Örn, Erja Manto, Ville Tiihonen ja Markus Niemi.
Kirjailijan kannalta

Suomalainen kirjailija sai palkkiokseen myydystä kirjasta 3,31 € kappaleelta ja myydystä äänikirjasta 0,71 € kappaleelta vuonna 2022. Kustantajan verottomasta myyntitulosta kirjailija sai 13 % äänikirjoista, 12 % pokkareista ja 21 % ei-pokkareista (kova- ja pehmeäkantiset), 21 % kirjakerhoista ja 23 % sähkökirjoista vuonna 2017. Äänikirjasta kirjailija sai siis hieman suuremman osuuden kuin pokkarista. Huipputekijä voi saada lähes 30 %. Kirjailija Karo Hämäläisen mukaan menestyvän kirjailijan ei kannata suostua äänikirjasopimuksiin alle 40 prosentin palkkiolla.
HS:n tietojen mukaan äänikirjoista kustantamot tilittävät usein 13-25 % tuotostaan kirjailijalle. Kustantaja saa painetusta (kovakantisesta?) kirjasta tyypillisesti viisinkertaisesti rahaa äänikirjaan verrattuna. Siksi yhä useammin äänikirja julkaistaankin vasta pari kuukautta painetun kirjan jälkeen ja/tai ensin yksittäismyynnissä ja vasta myöhemmin minuuttiperusteisessa lukuaikapalvelussa.
Helsingin Sanomat näki eräille kirjailijoille tilitetyn 0,07-0,125 senttiä minuutilta kuunneltaessa heidän kirjojaan lukuaikapalveluissa (esim. Bookbeat ja Storytel). Lyhyen runokirjan kuuntelusta palkkio voi siis jäädä jopa alle neljääntoista senttiin.
BookBeatin toimitusjohtajan mukaan yhtiöllä on yli 350 000 suomalaista käyttäjää, jotka maksavat 150 euroa vuodessa ja tästä 60 % annetaan kustantajille ja kirjailijoille. Suomalaiset kirjailijat eivät ole koskaan ennen saaneet näin paljon tekijänoikeuskorvauksia siitä huolimatta, että nykyään kirjojen kanssa kilpailevat Tiktok, Netflix ja lukuisat muut uudet ajanvietteet. HS:n mukaan kustantamoiden myynti on kuitenkin paljon alempi kuin vuosien 2007–2011 huipussa.
Yli tuhat kirjailijaa ja kirja-ammattilaista allekirjoitti vetoomuksen kirjailijoiden tueksi vuonna 2024. WSOY:n toimitusjohtajan mukaan äänikirjat ovat kiistatta lisänneet kaunokirjallisuuden myyntiä ja tuloja, mikä on ohitettu uutisoinnissa, ja äänikirjat ovat kuluttajien tahto.
Kirjailijaliiton puheenjohtajan mukaan Suomessa alle viisi kirjailijaa elää pelkällä kirjojen kirjoittamisella, tietokirjallisuudella muutama enemmän. Hänestä äänikirjabuumissa häviävät kaikki paitsi lukijat.
Kirjailija, ekonomi Satu Rämö vastusti päivityksessään äänikirjallisuuden toimijoiden demonisointia ja sai kritiikkiä. Hän sanoi monen kirjailijan kertoneen yksityisviesteillä, että he ovat samaa mieltä mutta eivät uskalla sanoa sitä julkisesti.
Käyttö > Vuokraus

Muutamista liikkeistä äänikirjoja on vuokrattavissa fyysisellä medialla, mutta suositumpia digitaalisia äänikirjojen vuokrauspalveluita ovat muun muassa Storytel, Nextory, BookBeat, Supla+, Suomalainen plus, Elisa Kirja ja Audible. Digitaalisia vuokrauspalveluita kutsutaan usein vuokrauspalveluiksi tai kyseessä ollessa ainoastaan äänikirjoja tarjoava palvelu käytetään toisinaan nimeä äänikirjapalvelu, teknisen toteutustavan mukaan. Usein kuitenkin tällaiset palvelut tarjoavat e- ja äänikirjoja, joista e-kirjoja ei toteuteta yleensä suoratoistona. Tilanne ei siis ole sama kuin musiikin, elokuvien ja sarjojen suoratoistopalveluissa, jotka on toteutettu käytännössä aina suoratoistona. Äänikirjojen vuokrauspalveluita voi käyttää älylaitteilla, kuten puhelimella, tabletilla tai tietokoneella. Useimmat äänikirjojen vuokrauspalvelut tarjoavat sisäänheittotuotteena palveluihinsa maksuttoman kokeilujakson. Kokeilujaksot ovat usein eripituisia riippuen äänikirjapalvelun sen hetkisestä kampanjasta.
Eräät vuokrauspalvelut tarjoavat mahdollisuuden kuunnella valikoimistaan rajoittamattoman määrän äänikirjoja kiinteää kuukausi- tai vuosimaksua vastaan. Suomessa toimivilla suoratoistopalveluilla on karkean arvion mukaan yhteensä noin 150 000 käyttäjää (lokakuu 2019). Näistä BookBeat kertoo olevansa alan markkinajohtaja 100 000 maksavalla käyttäjällään (elokuu 2019). Käyttäjämääristään huolimatta BookBeat on tappiollinen yhtiö.
Nextory, Bookbeat ja Podimo eivät enää tarjoa rajattomia tilauksia. Suomenkielisistä äänikirjapalveluista vain Storytelillä on rajattoman kuuntelun sisältävä tilausvaihtoehto.
Käyttö > Myynti

Äänikirjoja on ostettavissa yleisimmistä "kivijalka" kirjakaupoista fyysisellä medialla, kuten cd-levyllä. Digitaalisessa muodossa äänikirjoja voi ostaa palveluista Elisa Kirja, Suomalainen Kirjakauppa ja Adlibris.
Käyttö > Lainaus

Kirjastot ovat suosittuja äänikirjojen lähteitä.
Suomen kirjastoissa on yli 30 erilaista e-kirjakokoelmaa, jotka palvelevat käyttäjiä vain paikallisesti. Yhden alueen kokoelma voi olla paljon pienempi kuin toisen. Tilanteen korjaamiseksi Yleisten kirjastojen konsortiossa suunnitellaan valtakunnallista e-kirjastoa, joka olisi kaikkien suomalaisten käytössä. Kirjastojen käytössä on sähkö- ja äänikirjapalvelu Ellibs.
Suomessa Celia-kirjasto tuottaa ja välittää äänikirjoja näkövammaisille sekä henkilöille, joille tavallisen kirjan lukeminen on lukivaikeuden, sairauden, vamman tai vastaavan syyn vuoksi vaikeaa.
Markkina

Kaikkien kustantajien yhteenlaskettu äänikirjamyynti Suomessa oli vuonna 2018 noin kuusi prosenttia kirjojen markkinasta eli noin 15,5 miljoonaa euroa.
Yhdysvalloissa äänikirjojen markkinat ovat noin miljardin dollarin verran vuodessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Project Gutenbergin ilmaiset äänikirjat
LibriVoxin ilmaiset äänikirjat
Daisy-konsortion sivut
Yleisten kirjastojen äänikirjat (Arkistoitu – Internet Archive)
Celia-kirjaston Daisy-äänikirjat
Celia-kirjaston Celianet-verkkopalvelu
YLE Areenan äänikirjat ja kuunnelmat (Arkistoitu – Internet Archive)
C-kasettimuodossa oleva äänikirja.