stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1865
Kuolleita > Heinäkuu–joulukuu

7. heinäkuuta – Mary Surratt, yhdysvaltalainen murhaaja (s. 1823)
9. heinäkuuta – Johan Henrik Thomander, ruotsalainen piispa (s. 1798)
24. heinäkuuta – Filip von Schantz, suomalainen säveltäjä ja kapellimestari (s. 1835)
26. heinäkuuta – Johan Reinhold Munck, suomalainen vapaaherra, kenraali ja yliopiston sijaiskansleri (s. 1795)
27. heinäkuuta – Alphonse Henri d’Hautpoul, ranskalainen kreivi, kenraali ja pääministeri (s. 1789)
6. elokuuta – Abraham Engblom, suomalainen pappi ja uskonnollisen kirjallisuuden suomentaja (s. 1804)
11. elokuuta – Philippe Buchez, ranskalainen lääkäri, kirjailija, poliitikko ja Ranskan osuustoimintaliikkeen perustaja (s. 1796)
13. elokuuta – Ignaz Semmelweis, itävaltalainen lääkäri, antiseptiikan uranuurtaja (s. 1818)
15. elokuuta – Mihail Mihailov, venäläinen runoilija ja vallankumouksellinen (s. 1829)
15. elokuuta – Mosby Parsons, yhdysvaltalainen prikaatikenraali (s. 1822)
20. elokuuta – Andrei Stackenschneider, venäläinen arkkitehti (s. 1802)
22. elokuuta – Matteos I, Armenian katolikos
27. elokuuta – Samuel Werner von Troil (vanhempi), ruotsalaissyntyinen vapaaherra, upseeri ja kuvernööri (s. 1798)
29. elokuuta – Robert Remak, preussilainen embryologi, fysiologi ja neurologi (s. 1815)
2. syyskuuta – Marie Hackman, suomalainen yritysjohtaja, Johan Friedrich Hackmanin leski (s. 1776)
2. syyskuuta – William Rowan Hamilton, irlantilais-brittiläinen matemaatikko (s. 1805)
2. syyskuuta – William Medill, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1802)
10. syyskuuta – Maria Silfvan-Westerlund, suomalainen näyttelijä (s. 1802)
16. syyskuuta – Christian de Meza, tanskalainen kenraali (s. 1792)
11. lokakuuta – William Henry Butler, brittiläinen kauppias ja kunnallispoliitikko (s. 1790)
18. lokakuuta – Henry Palmerston, alk. Henry Temple, brittiläinen poliitikko ja pääministeri (s. 1784)
31. lokakuuta – Claes Albert Tulindberg, suomalainen matemaatikko (s. 1802)
1. marraskuuta – John Lindley, englantilainen kasvitieteilijä (s. 1799)
7. marraskuuta – J. F. Lagervall, suomalainen majuri ja näytelmäkirjailija (s. 1787)
9. marraskuuta – Fredrik Hertzberg, suomalainen rovasti ja lukion rehtori (s. 1808)
12. marraskuuta – Elizabeth Gaskell, englantilainen kirjailija (s. 1810)
20. marraskuuta – Lars Magnus Enberg, ruotsalainen filosofi, opettaja ja kirjailija (s. 1787)
25. marraskuuta – Heinrich Barth, saksalainen Afrikan tutkija (s. 1821)
10. joulukuuta – Leopold I, Belgian kuningas (s. 1790)
18. joulukuuta – Thomas Corwin, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1794)
31. joulukuuta – Fredrika Bremer, ruotsalainen kirjailija ja naisliikkeen johtaja (s. 1801)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1865
Nykykreikka

| Nykykreikka |
| --- | --- |
Oma nimi:  Νέα Ελληνικά Νεοελληνική γλώσσα
Muu nimi:  kreikka
Tiedot
Alue:  Virallisena kielenä  Kreikka  Kypros Virallisena vähemmistökielenä  Albania  Italia  Romania  Armenia  Ukraina + siirtolaisia monissa maissa
Virallinen kieli:  Kreikka, Kypros, Euroopan unioni
Puhujia:  13 miljoonaa
Sija:  74.
Kirjaimisto:  kreikkalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  kreikka
Kielikoodit
ISO 639-1:  el
ISO 639-2:  gre / ell
ISO 639-3:  ell
 Ohje 
Alkukreikka
(n. 2000 eaa.)
Mykeneläinen kreikka
(n. 1600–1100 eaa.)
Muinaiskreikka
Homeerinen kreikka
Klassinen kreikka
(n. 800–300 eaa.)
Koinee-kreikka
(n. 300 eaa.–330)
Bysantin kreikka
(n. 330–1453)
Nykykreikka
(1453–)
Katharévousa
Dimotikí
Kreikan kielikiista
Katso myös
Kreikkalaisen kirjaimiston historia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Nykykreikan kielellä eli (nyky)kreikalla (kreik. Νέα Ελληνικά, Néa Elliniká tai Νεοελληνική γλώσσα, Neoellinikí glóssa) viitataan kreikan kielen muotoihin ja -murteisiin, joita puhutaan nykyaikana pääasiassa Kreikassa ja Kyproksella.
Historia

Nykykreikka on kehittynyt muinaiskreikasta ja keskiajan kreikasta luonnollisen kehityksen kautta. Tavallisesti kreikan kielen ”modernin” aikakauden katsotaan alkavan Bysantin valtakunnan kukistumisesta vuonna 1453. Selvää kielellistä rajaa ei tapahtuman seurauksena kuitenkaan voida tehdä, sillä monet luonteenomaiset, modernit kielen piirteet syntyivät jo vuosisatoja aiemmin. Bysanttilaisen ajan päättyminen rikkoi kuitenkin lopullisesti yhteyden, joskin tuossa vaiheessa jo hyvin heikon sellaisen, muinaiskreikassa pitäytyneen kirjakielen ja puhekielen välillä.
Osmanivallan aikana 1500–1700-luvuilla Kreikan ortodoksinen kirkko käytti yhä Uuden testamentin kreikkaa, ja klassista kreikkaa opetettiin yleisesti Länsi-Euroopan yliopistoissa. Aika­kauden kansan­omaista kreikkaa ei kuitenkaan kirjoitettu missään. Kirjakielen kehitys alkoi 1700–1800-lukujen taitteessa kansallisen heräämisen myötä, hieman ennen Kreikan itsenäistymistä. Ensimmäisenä kehitettiin kirjakieli katharévousa, joka ammensi klassisesta kreikasta ja yritti palauttaa kielen vuosisatojen takaiseen asuunsa. Sen ideoijana pidetään vuonna 1833 kuollutta kreikkalaista nationalistijohtaja Adamántios Koraísia. Myöhemmin sen rinnalle kehitettiin enemmän nykyistä puhekieltä muistuttava dimotikí-kirjakieli. Ensimmäisen vakavamieliseksi tarkoitetun kirjan dimotikí-kreikaksi kirjoitti Giánnis Psycháris vuonna 1888.
Kreikassa käytiin katharévousan ja dimotikín kannattajien välillä 1800-luvulta aina 1900-luvun jälkimmäiselle puoliskolle saakka ankariakin kiistoja, jotka tunnetaan Kreikan kielikiistana. Kirjakielen valinnasta tuli vahvasti poliittisesti värittynyt kysymys, ja yleensä oikeisto ja konservatiivit kannattivat katharévousaa, vasemmisto ja liberaalit dimotikía. Eri aikoina kumpikin vahvistettiin vuorollaan useita kertoja viralliseksi normiksi. Katharévousa oli Kreikan virallisena kielenä viimeksi sotilasjuntan hallitessa vuosina 1967–1974. Sotilasjuntan kaatumisen jälkeen dimotikí on vakiinnuttanut asemansa de facto -kirjakielenä, ja se on myös median ja koulujen kieli. Monet konservatiivit kannattavat kuitenkin yhä katharévousan käyttöä, ja sitä käytetään edelleen myös joissakin hallinnollisissa ja juhlallisissa yhteyksissä. Katharévousaa käyttävät myös jotkut kirjailijat, mutta enimmäkseen kauno­kirjallisuuden kielenäkin on jo kauan käytetty dimotikía.
Nykyisin kreikan puhujia on maailmassa noin 13 000 000. Kieltä puhuu Kreikassa noin 10,7 miljoonaa ihmistä ja Kyproksella noin 1,1 miljoonaa ihmistä. Sekä Kreikassa että Kyproksen tasavallassa kreikka on virallinen kieli. Lisäksi kreikkaa puhutaan jonkin verran muun muassa Albaniassa (noin 15 000 ihmistä), Italiassa ja Turkissa sekä kreikkalaisissa maahanmuuttajayhteisöissä (nk. kreikkalaisten diaspora) Yhdysvalloissa, Australiassa ja muissa maissa. Kreikka on myös yksi Euroopan unionin virallisista kielistä.
Fonologia ja kirjaimisto > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | p | b |  | t | d |  | k | g |
| Nasaali | m |  | n |  |  |
| Frikatiivi | f | v | θ | ð | s | z | ʝ | x | ɣ |
| Affrikaatta |  |  | ts | dz |  |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |
| Lateraali |  |  | l |  |  |
Lähde:
Fonologia ja kirjaimisto > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puoliavoin | ε |  | ɔ |
| Avoin |  | ɐ |  |
Lähde:
Kielioppi

Kreikka on pitkälti synteettinen kieli. Se on toinen kahdesta indo-eurooppalaisesta kielestä, jossa on säilynyt synteettinen passiivi; toinen on albanian kieli.
Kielioppi > Kieliopilliset muutokset muinaiskreikkaan

Merkillepantavimpia muutoksia kieliopissa verrattuna muinaiskreikkaan ovat:
Datiivin poistuminen.
Optatiivi poistuminen.
Infinitiivi poistuminen.
Duaali poistuminen.
Partisiipit, paitsi menneen ajan partisiipit.
Gerundin käytön lisääntyminen.
Substantiivien deklinaatioiden määrän vähentyminen ja jokaisen deklinaatioiden erillisten muotojen vähentyminen.
Modaalipartikkelin θα:n käytön lisääntyminen (supistuminen: ἐθέλω ἵνα → θέλω να → θε' να → θα) ilmaisemaan futuuria ja konditionaalia.
Apuverbien käyttöönotto ilmaisemaan tiettyja aikamuotoja.
Fuutuurin laajentuminen; ero eri aspektien välillä (preesens/imperfekti sekä aoristi).
Kolmannen persoonan imperatiivin poistuminen.
Kieliopillisten etuliitteiden systeemien tarkentuminen, kuten augmentaatio ja reduplikaatio.
Murteet

Suurin osa kreikan murteista on kehittynyt koinee-kreikasta, lukuun ottamatta joitakin suoraan vanhemmista muinaiskreikan muodoista kehittyneitä murteita, kuten tsakonián murretta.
Murteet > Tyypillisimmät murrepiirteet

Painottomien vokaaleiden katoaminen tai muuntuminen äännettäessä, erityisesti pohjoisissa murteissa. Osassa murteita katoavat painottomat /i/- ja /u/-äänteet, ja painoton /e/ > /i/ ja painoton /o/ > /u/. Osassa murteita nämä muutokset tapahtuvat vain sananalkuisille vokaaleille. Osassa murteita painottomat /i/- ja /u/-äänteet katoavat ilman muutoksia /e/:n ja /o/:n lausumisessa.
Velaariäänteiden palatalisaatio. Useimmissa murteissa velaariäänteet liudentuvat etuvokaalien ja /j/:n edellä. Joissakin murteissa, erityisesti Egeanmeren eteläosien saarilla, /k, g, x, ɣ/ liudentuvat äänteiden /i, e, j/ edellä > [tɕ, dʑ, ɕ, ʑ] tai [tʃ, dʒ, ʃ, ʒ].
Tsitakismós eli joukko konsonanttiäänteissä tapahtuvia muutoksia: /k/ ennen äänteitä /i, e, j/ > /ts/. Joskus myös /x, g/ > /s, dz/. Erityisesti Kykladien saarten murteissa.
Ypsilonin υ ääntyminen /u/:na nykykreikan yleisen /i/:n sijasta, erityisesti vanhassa ateenalaisessa murteessa ja tsakonián murteessa sekä Kýmin ja Mánin murteissa.
Muinaiskreikan geminaattojen säilyminen sekä sananalkuisten geminaattojen kehittyminen, muun muassa Kyproksen murteessa.
Muinaiskreikan sananloppuisen ν (n) -kirjaimen säilyminen, muun muassa Kyproksen murteessa.
Murteet > Murrealueet

Nykykreikan päämurrealueita nykyisen Kreikan ja Kyproksen alueilla on neljätoista:
Lisäksi kreikan murteisiin lukeutuvat seuraavat kaukaisemmat muodot, jotka ovat hyvin erilaisia muihin kreikan murteisiin verrattuna johtuen niiden pitkästä eristyksestä muuhun kreikkaan nähden, sekä naapurikielten vaikutuksesta:
Kielinäyte

»'Ολοι οι άνθρωποι γεννιούνται ελεύθεροι και ίσοι στην αξιοπρέπεια και τα δικαιώματα. Είναι προικισμένοι με λογική και συνείδηση, και οφείλουν να συμπεριφέρονται μεταξύ τους με πνεύμα αδελφοσύνης.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Kirjallisuutta > Sanakirjoja

Schneider, Kim & Gavrielides, Eleftherios: Kreikkalais-suomalainen sanakirja. Ελληνo-Φινλανδικό Λεξικό.  Kreikan Kirja Oy, 1992.  ISBN 951-96501-0-5
Schneider, Kim & Gavrielides, Eleftherios: Suomalais-kreikkalainen sanakirja. Φινλανδο-Ελληνικό Λεξικό.  Kreikan Kirja Oy, 1985.  ISBN 951-99654-3-2
Kirjallisuutta > Oppikirjoja

Granqvist, Kimmo et al.: ΟΡΙΣΤΕ! (Oriste!) Nykykreikan alkeiskurssi.  Oy Finn Lectura Ab, 2006.  ISBN 951-792-257-4
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Aiheesta muualla > Sanakirjoja nykykreikan ja muiden kielten välillä

Kreikka - Englanti, Englanti - Kreikka.
Kreikka - Englanti: Webster's Rosetta Edition.
Kreikka-Espanja (Arkistoitu – Internet Archive).
Virtuaalinäppäimistö
Aiheesta muualla > Muuta

Portal for the Greek language. Centre for the Greek Language. (englanniksi)
Alueet, jossa modernia kreikkaa puhutaan; tummemmalla sinisellä merkityillä alueella se on virallinen kieli.
Nykykreikan ylätason murrealueet.
Eräiden murrepiirteiden esiintymisalueet.
Avalon (kappale)

Kappaleen nuottijulkaisun kansilehti.
Ääninäyte
Al Jolsonin levytys vuodelta 1920
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Avalon” on yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1920. Sen sävelsivät ja sanoittivat Al Jolson, B. G. DeSylva ja Vincent Rose. Ensimmäinen joka äänitti kappaleen oli Jolson, joka käytti sitä myös musikaaleissa Sinbad ja Bombo. Jolsonin versio nousi listakakkoseksi vuonna 1921. Rose sävelsi kappaleen mahdollisesti yksin, ja Jolson sai suosittuna esittäjänä osansa tekijänoikeudesta. Alun perin kappaleen säveltäjiksi oli merkitty vain Jolson ja Rose; DeSylvan nimi lisättiin myöhemmin.
Kappale on suosittu jazzstandardi ja sen ovat levyttäneet muun muassa Cab Calloway (1934), Coleman Hawkins (1935) ja Eddie Durham (1936). Benny Goodmanin kvartetti soitti kappaleen kuuluisassa vuoden 1938 Carnegie Hallin konsertissaan. Kappaletta on käytetty myös elämäkertaelokuvissa Al Jolson (1946) ja Rytmin kuningas – Benny Goodman (1956).
Kappaleen alkumelodia on alun perin Giacomo Puccinin aariasta E lucevan le stelle, oopperasta Tosca, vain pienin muutoksin. Puccinin kustantajat haastoivat Rosen ja Jolsonin oikeuteen vuonna 1921 melodian käytöstä, ja säveltäjät joutuivat maksamaan korvauksina 25 000 dollaria ja oikeuden kaikkiin senjälkeisiin tekijänoikeuspalkkioihin.
Tulkintoja

Red Nichols and His Five Pennies (27. helmikuuta 1928)
George Monkhouse and his Cambridge University Quinquaginta Ramblers (12. maaliskuuta 1930)
Spike Hughes and his Dance Orchestra (23. toukokuuta 1930)
Joel Shaw and his Orchestra (elokuussa 1932)
Billy Cotton and his Band (21. heinäkuuta 1933)
Casa Loma Orchestra (16. elokuuta 1934)
Cab Calloway and his Orchestra (4. syyskuuta 1934)
Scott Wood and his Six Swingers (18. joulukuuta 1934; 1. syyskuuta 1936)
Joe Venuti and his Orchestra (26. joulukuuta 1934)
KXYZ Novelty Band (29. tammikuuta 1935)
Coleman Hawkins (2. maaliskuuta 1935)
Quintette du Hot Club de France (heinäkuussa 1935)
Jimmie Lunceford and his Orchestra (30. syyskuuta 1935)
Harry Roy and his Orchestra (8. marraskuuta 1935)
Val Rosing and his Swing Stars (18. marraskuuta 1935)
Ballyhooligans (7. heinäkuuta 1936)
Benny Goodman Quartet (29. kesäkuuta 1937; 28. syyskuuta 1937; 16. tammikuuta 1938)
Joe Daniels and his Hotshots (28. syyskuuta 1937)
Alix Combelle et son Orchestre (4. lokakuuta 1937)
Harry James and his Orchestra (13. heinäkuuta 1939; 8. marraskuuta 1939)
Willie Lewis and his Negro Band (27. kesäkuuta 1941)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Avalon on Wikiaineistossa (englanniksi)
Brian Dietzen

| Brian Dietzen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1977 (ikä 47) Colorado
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kelly Scoby (vih. 2004)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  “Eddie” From Justin to Kelly “Jimmy Palmer” NCIS Rikostutkijat
Aiheesta muualla
IMDb 
Brian Dietzen (s. 14. marraskuuta 1977 Colorado Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muiden muassa televisiosarjasta NCIS Rikostutkijat. Siinä hän näyttelee kuolinsyyntutkija Jimmy Palmeria.
Dietzen on BFA (Bachelor of Fine Arts) Coloradon yliopistosta pääaineenaan näyttelijäntyö. Hänen ensimmäinen huomattava elokuvaroolinsa oli musiikkikomediassa From Justin to Kelly vuonna 2003. Elokuvan pääosissa nähtiin muiden muassa Kelly Clarkson. Parhaiten Dietzen tunnetaan rooleistaan TV-sarjoissa. Ennen NCIS:a hän näytteli mm. sarjassa Rokkistaran käsikirja
Dietzen on ollut naimisissa Kelly Scobyn kanssa vuodesta 2004 lähtien ja heillä on kaksi lasta. Näyttelemisen ohella Dietzen tunnetaan myös tanssijana ja laulajana. Hän on ollut myös tuottajana kolmessa lyhytelokuvassa ja ollut käsikirjoittamassa yhtä niistä.
Vuonna 2015 Dietzen oli ehdolla FilmQuest -palkinnon saajaksi parhaasta näyttelijän työstä lyhytelokuvassa One Minute Time Machine.
Filmografia > Sarjat

My Guide to Becoming a Rock Star (2002): Owen
Käytäväpeliä (2002): David Caplan
NCIS Rikostutkijat (2004–): tri Jimmy Palmer
NCIS: New Orleans (2016): Jimmy Palmer
Perception (2013): Mark Leighton
Filmografia > Elokuvat

From Justin to Kelly (2003): Eddie
Purgatory House (2004): Ghost
Self-Inflicted (2005)
Nowhere to Hide (2009)
Every Second Counts (2015)
One-Minute Time Machine (2015, lyhytelokuva)
Vaalea kuroksen pää

| Vaalea kuroksen pää |
| --- | --- |
 Vaalea kuroksen pää.
Nimi:  Vaalea kuroksen pää
Valmistumisvuosi:  noin 490–480 eaa.
Taiteenlaji:  veistos (fragmentti)
Teostyyppi:  kuros
Materiaali:  marmori
Korkeus:  24,5 cm
Sijainti:  Akropolis-museo, Ateena, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′09″N 23°43′42″E﻿ / ﻿37.969108°N 23.728297°E﻿ / 37.969108; 23.728297
Vaalea kuroksen pää on nimitys, jota käytetään eräästä muutoin kadonneen antiikin kreikkalaisen kuros-veistoksen päästä, joka on löydetty Ateenan Akropoliilta. Se on tehty myöhäisellä arkaaisella kaudella noin vuonna 490–480 eaa. Nykyisin kyseinen veistoksen osa on sijoitettu Akropolis-museoon.
Ennallistus pään värityksestä. Antikensammlung München.
Kuros on esittänyt lajityypille ominaiseen tapaan nuorta, todennäköisesti alastonta miestä. Ulkonäkö ja ilme muistuttaa jonkin verran niin kutsuttua Kritioksen efebiä. Veistoksen pää on säilynyt kokonaisena ja muutenkin hyvin. Pää samoin kuin koko veistos on ollut maalattu. Maalauksesta on säilynyt joitakin jäänteitä. Nimensä pää on saanut siitä, että sen paksut hiukset on ollut maalattu vaalean keltaisiksi. Pään korkeus on noin 24,5 senttimetriä.
Akropoliilta on löydetty kuros-veistoksen alempia osia, jotka ovat mahdollisesti peräisin samasta teoksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaalea kuroksen pää Wikimedia Commonsissa
Howard Lutnick

| Howard Lutnick |
| --- | --- |
 2024
Yhdysvaltain kauppaministeri
 21. helmikuuta 2025 alkaen  
Presidentti:  Donald Trump
Edeltäjä:  Gina Raimondo
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1961 (ikä 63)
Ammatti:  liikemies
Tiedot
Koulutus:  taloustieteen kandi
Tutkinnot:  Haverford College
Hallitus:  Donald Trumpin II hallitus
Howard Lutnick (s. 14. heinäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen liikemies ja politiikan vaikuttaja, joka toimii Yhdysvaltain kauppaministerinä Donald Trumpin II hallituksessa helmikuusta 2025 alkaen. Lutnick on miljardööri, joka toimi aiemmin hän oli Cantor Fitzgerald -yrityksen johtajana.
Lutnick on suorittanut Haverford Collegessa taloustieteen tutkinnon. Hän aaloitti työt Cantor Fitzgeraldissa vuonna 1983 ja nousi nopeasti yhtiön sisällä. Hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1991 ja hallituksen puheenjohtaja vuonna 1996. Hänen johdollaan Cantor Fitzgerald laajeni ja osti monia muita yrityksiä.
Cantor Fitzgeraldin pääkonttori World Trade Centerissä tuhoutui terrori-iskuissa 11. syyskuuta 2001. Lutnick menetti sinä päivänä veljensä Garyn ja satoja työntekijöitä. Hän perusti Cantor Fitzgerald Relief Fund -rahaston, joka keräsi 180 miljoonaa dollaria viiden vuoden aikana uhrien perheille ja jatkaa katastrofien ja terrorismin uhrien auttamista.
Republikaanina Lutnick on tukenut puolueen hankkeita ja luonut vahvat siteet Trumpin hallintoon.  Vuonna 2024 McMahon johti yhdessä Linda McMahonin kanssa Trumpin hallinnon siirtymätiimiä, jonka tehtävä oli täyttää noin 4 000 liittovaltion tehtävää.
Lutnick tukee vahvasti Trumpin talouspolitiikkaa, mukaan lukien tuontitullit. Senaatin vahvistustilaisuudessa hän ssnaoi, että  on neuvonut Trumpia jatkamaan maakohtaisia tulleja "vastavuoroisuuden" palauttamiseksi Amerikan kauppasuhteisiin. Hän sanoi myös pystyttävänsä vahvempia rajoituksia Kiinan pääsylle Yhdysvaltain teknologiaan kuten kehittyneet tekoälypuolijohteet.
Lutnick on juutalainen ja Israelin tukija.
Upotte!!

| Upotte | Upotte |  |
| --- | --- | --- |
| うぽって!!   (Upotte!!) | うぽって!!   (Upotte!!) |  |
| Genre | Toiminta, Komedia  |  |
| Manga | Manga |  |
| Tekijä | Kitsune Tennouji |  |
| Julkaisija | Kadokawa Shoten |  |
| Sarjajulkaisulehti | Young Ace 4-Koma Nano Ace Shōnen Ace |  |
| Ensimmäinen painatus | 2009 – |  |
| Kirjojen lukumäärä | 4  |  |
| TV-anime | TV-anime |  |
| Ohjaaja | Takao Kato |  |
| Studio | Xebec |  |
| Lähetyskanavat | Internet |  |
| Alkuperäinen lähetyskierros | 8. Huhtikuuta 2012 – 9. Kesäkuuta 2012 |  |
| Jaksojen määrä | 10 + OVA  |  |
Upotte!! (うぽって!!) on japanilainen manga-sarja Kitsune Tennoujilta, joka aloitti ilmestymisensä heinäkuussa 2009. Original Net Animation -sarja (ONA) ilmestyi nähtäväksi Nico Nico Dougassa huhtikuussa 2012. Sen nimi tulee takaperin lausutusta nimestä 鉄砲 (てっぽう, teppou, suom. lunttulukkoase).
Juoni

Juuri Seishou Akatemiaan siirtynyt opettaja saa selville, että koulun oppilaat, kuten sarjan päähenkilö Funco, tähtäävät aina parhaaseen suoritukseen. Seishou Akatemian oppilaat eivät ole pelkästään huippuampujia, vaan aseiden kirjaimellisia personifikaatioita. Koulun oppilaat on jaettu kolmeen eri luokkaan, konepistooleihin (kuvattu alakoululaisina), rynnäkkökivääreihin (kuvattu yläkoululaisina) ja sotilaskivääreihin (kuvattu lukiolaisina).
Manga

Kitsune Tennoujin alkuperäinen manga alkoi Kadokawa Shotenin Young Ace lehdessä 4. heinäkuuta 2009, ennen muuttamista Shōnen Aceen  kesäkuussa 2011, ja myös 4-Koma Nano Acessa.
Manga > Anime

Original Net Animation- sarja (OVA) Xebec:lta aloitti Nico Nico Dougassa ja Crunchyrollissa 8. huhtikuuta 2012. Sarjan aloitusteemana on "I.N.G."  Iori Nozimulta, Misuzu Togashilta, Kaori Sadoharala sekä Misatolta ja lopetusteemana toimii "Himekuri" (ひめくり) Sadoharalta. Animen on Pohjois-Amerikassa lisensoinut Sentai Filmworks.
Aiheesta muualla

Upotte!! (ONA)  - Anime News Network
Upotte!! (OAV) - Anime News Network
Upotte!! (manga) - Anime News Network
Virallinen kotisivu (japaniksi)
Töpinää tassuihin!

| Töpinää tassuihin!> Go, Dog. Go! |
| --- | --- |

Tyyli:  animaatio
Kestoaika:  24 min. (täynnä) 12 min. (segmentit)
Kehittäjä(t):  Adam Peltzman
Pääosissa:  Michela Luci Callum Shoniker
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Netflix
Esitetty:  26. tammikuuta 2021 – esittää
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18 (35 segmenttiä)
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Andrew Duncan Kiran Shangherra
Tuotantoyhtiö(t):  DreamWorks Animation Television WildBrain Studios
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Töpinää tassuihin! (engl. Go, Dog. Go!) on yhdysvaltalais-kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2021.
Ääninäyttelijät

Michela Luci - Tag Barker
Callum Shoniker - Scooch Pooch
Katie Griffin - Ma Barker
Martin Roach - Paw Barker
Tajja Isen - Cheddar Biscuit ja Beefsteak
Lyon Smith - Spike Barker ja Gilber Barker
James Cartmell äänittää Gilberiä sarjakuvan brittiläisessä versiossa
Judy Marshank - Grandma Marge Barker ja Wagnes
Patrick McKenna - Grandpaw Mort Barker, Gerald, Muttfield ja Manhole Dog
Linda Ballantyne - Lady Lydia, Sgt Pooch ja Mayor Sniffington
Joshua Graham - Sam Whippet
Deven Mack - Fetcher
David Berni - Frank
Anand Rajaram - Beans, Flip Chasely, Onlooker Dog, Bowser ja Chili
Stacey Kay - Kelly Korgi
John Stocker - Leo Howlstead
Paul Buckley, Reno Selmser ja Zoe D'Andrea - The Barkapellas
Deann DeGruijter - Sandra Paws
Ava Preston - Wind Swiftly
Hattie Kragten - Little Dog
Jaksot > Kausi 1

Welcome to Pawston / Ruff Day on the Job
Dark Park Bark Lark / The Fast and the Curious
Old Dog, New Tricks / Snoozie-Hullabaloozie
Show Dog, Show / Keys to Victory
Pupcakes / Stink or Swim
A Ball for All
Ding Dong Day / Grand Sam
Clucky Day / Take Me Out to the Fetch Game
Dog the Right Thing
Jaksot > Kausi 2

Snow Dog, Snow
All Paws on Deck / Bonestand and Deliver
Catch Me If You Sam / Toy Driver
Frank and Beans with Chili / Little Hound on the Prairie
Chaser and Chewer / Recipe for Adventure
Raiders of the Lost Bark / Slow Dog Slow
Board Silly / Sing for the Fences
Fast Frank's Fixit / Tail-kwondo
Happy Birthday Pawston
Aiheesta muualla

Töpinää tassuihin! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Samoksen kuros

| Samoksen kuros |
| --- | --- |
 Samoksen kuros.
Nimi:  Samoksen kuros
Valmistumisvuosi:  n. 590–570 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  kuros
Materiaali:  marmori
Korkeus:  4,75 m
Sijainti:  Sámoksen arkeologinen museo, Sámos, Kreikka
Samoksen kuros on antiikin kreikkalainen kuros-veistos. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 590–570 eaa. Nykyisin se on esillä Sámoksen arkeologisessa museossa.