Nivelrikko
Hoito

Ensimmäisen vaikeusasteen eli alkavan nivelrikon hoidoksi tarjotaan Suomessa fysioterapeuttisia harjoitteita sekä ylikuormituksen ja liian toisteisen kuormituksen välttämistä.
Toisen asteen nivelrikon hoitona on fysioterapeutin antama kuormitusrajoitus sekä inflammaatiovaiheessa annettu nivelen sisäinen kortisonihoito ja tarvittaessa myös työnkuvan muuttaminen.
Kolmannen asteen nivelrikon hoitona voi olla esimerkiksi kyynärsauvat, rollaattori tai leikkaus.
Revenneiden rustokielekkeiden poisto ja nivelen puhdistaminen irtokappaleista lievittää oireita väliaikaisesti, mutta sillä ei voida katkaista alkanutta nivelrikkokehitystä.
Kansainvälisen Cochraine-yhdistyksen vuonna 2005 julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan matalatehoinen laserterapia vähensi aamujäykkyyden kestoa lähes puoli tuntia plasebohoitoon verrattuna. Kivut vähenivät lisäksi yksitoista prosenttiyksikköä enemmän kuin plaseboryhmällä. Potilaat määrittelivät kivun voimakkuuden asteikolla yhdestä kymmeneen. Katsauksessa tarkasteltiin viittä aiheesta laadittua kaksoissokkotutkimusta. Tutkittavat saivat yleensä neljän viikon pituisen hoitokuurin, joka koostui 2-3 viikoittaisesta hoitokerrasta. Hoidossa käytetty aallonpituus ja hoidokerran kesto vaihtelivat tutkimuksesta toiseen. Suurin osa tutkittavista kärsi sormien nivelrikosta.
Vuonna 2014 julkaistun tutkimuksen mukaan kolme kuukautta kestävä kokonaisvaltainen fysioterapia ei tehoa lonkan nivelrikosta johtuviin kipuhin, vaan jopa pahentaa niitä hiukan. Fysioterapia koostui manuaalisista käsittelyistä, syvien kudosten hieronnasta ja lihasten venyttelystä, neuvonnasta sekä 4 kertaa viikossa suoritettavista kotiharjoitteista, joiden tavoitteena oli lisätä liikkuvuutta, voimaa ja tasapainoa. Kotiharjoitteita jatkettiin vielä hoitoa seuranneiden kuuden kuukauden ajan. Fysioterapiaryhmäläisten toimintakykykään ei ollut parempi kuin plasebohoitoa saaneilla.
Nivelrikon lääkehoidossa tavoitellaan oireiden lieventymistä, koska nivelrikkoa parantavaa lääkitystä ei ole olemassa.
Nivelrikon hoidossa voidaan käyttää kipulääke parasetamolia, tulehdusta ja kipua vaimentavia tulehduskipulääkkeitä, pitkävaikutteista diaseriinia (engl. diacerein), glukosamiinisulfaattia, kurkumiinia, vihersimpukkavalmistetta, boswelliinihappoja tai suoraan nivelpintaan pistettäviä  hyaluronaatti-ruiskeita. Kipulääkkeet tehoavat parhaiten, jos ne otetaan ennakoivasti ennen kipua aiheuttavaa toimintaa.
Lyhyellä tähtäimelle tehokkain lääke nivelrikon hoitoon on diklofenaakki-tulehduskipulääke 150 milligramman päiväannoksilla. Diklofenaakkia ja muita tulehduskipulääkkeitä kannattaa kuitenkin käyttää vain tilapäisesti siten, että kuurit pidetään mahdollisimman lyhytkestoisina. Ei-steroidiset tulehduskipulääkkeet eivät yleensä vähennä akuuttiin tulehdukseen liittyviä aineenvaihduntatuotteita eikä niiden pitkäaikaiskäyttö vähennä myöskään kuvantamisella todettavia rappeumamuutoksia. Tutkimuksissa on havaittu, että ne vähentävät kipua ja turvotusta, mutta koehenkilöistä poistetaan yleensä ennen kokeen alkua sellaiset potilaat, joiden kivut eivät lisäänny tulehduskipulääkkeen alasajon myötä.
Pitkäaikaisesti käytettävistä valmisteista kurkumiinin ja boswelliinihappoja sisältävän Boswellia serrata -uutteen yhdistelmä on osoittautunut tehokkaammaksi kipulääkkeeksi kuin nivelrikon hoidossa käytettävä ei-steroidinen tulehduskipulääke selekoksibi. Maustekurkuman (Curcuma longa) sisältämä kurkumiini helpottaa nivelrikkoon liittyviä kipuja keskimäärin teholla SMD-0.57, mikä on samaa luokkaa kuin tehokkaan opiaattipohjaisen tramadolin teho. Kurkumiinin tehossa havaittiin kuitenkin 37-kertaista potilaskohtaista vaihtelua. Myös nokkosen sisältämät yhdisteet saattavat lievittää niveltulehdukseen liittyvää särkyä ja tulehdusta. Chili-kasvista saatava kapsaikiini lievittää nivelrikon särkyä, koska se tekee hermopäätteet tunnottomiksi kipuärsykkeille. Myös sinappijauheesta ja vedestä sekoitettua tahnaa voi käyttää omatekoisen kipulaastarin tehoaineena.
Natriumhyaluronaatti (HYA tai kukonhelttauute) auttaa osaa lievää ja keskivaikeaa nivelrikkoa sairastavista. Hyaluronaatti on nivelnesteessä esiintyvä nivelnesteen ja nivelruston rakennusaine, joka saa aikaan nivelnesteen voitelevat ja iskua vaimentavat ominaisuudet. Nivelen sisään pistetty hyaluronaatti poistaa nivelnesteestä haitallisia yhdisteitä, stimuloi elimistön soluja tuottamaan lisää omaa hyaluronaattia, vähentää kipua ja lääkityksen tarvetta sekä parantaa potilaan toimintakykyä. Hyaluronaatti on annettu perinteisesti kolmen tai viiden pistoksen sarjana, mutta markkinoilla on nykyisin pitkävaikutteisia valmisteita, jotka pistetään yhdellä hoitokerralla. Hoidon vaikutus kestää puoli vuotta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää synteettistä hylalaneja eli hyaluronihapon  natriumsuolan johdannaisia sisältävää Hylaani G-F 20-valmistetta (esimerkiksi Synvisc), jotka sisältävät N-asetyyliglukosamiinin ja natriumglukuronaatin disakkaridiyksiköitä. Hylaani G-F 20:n viskoelastiset ominaisuudet ovat kuitenkin paremmat kuin saman pitoisuuden omaavassa nivelnesteessä tai  hyaluronaaniliuoksessa. Injektion jälkeen on suositeltavaa välttää kaikkea rasitusta muutaman päivän ajan.
Kun nivelrikko on edennyt vaiheeseen, jossa potilaalla on myös lepokipuja, niitä voidaan hoitaa lievillä opiaateilla, kuten tramadolilla tai kodeiinilla. Opioidien teho on kuitenkin äärimmäisen yksilöllistä. Esimerkiksi tramadolia päivittäin kolme kuukautta nauttineet nivelrikkopotilaat raportoivat kipunsa lievittyneen keskimäärin vain kolmekymmentä prosenttia samalla kun placebolääkekin lievitti kipua keskimäärin 23 prosenttia. Opioidien pitkäaikaiskäyttö aiheuttaa osalle potilaista pelkkiä haittavaikutuksia ilman kivunlievitystä ja yli puolet potilaista lopettaa opioidilääkityksen 6-24 kuukauden kuluttua osittain kipua lievittävän tehon heikkenemisen vuoksi.
Jos nivelessä on turvotusta, siihen voidaan ruiskuttaa glukokortikoidia eli kortisonia. Kortisonipistos voidaan antaa noin kolme kertaa vuodessa. Joskus käytetään myös lidokaiini-nimistä niveleen ruiskutettavaa puudutusainetta.
Myös D- ja C-vitamiinista sekä kondroitiinisulfaatin pitkäaikaiskäytöstä on osoitettu olevan jonkun verran myönteistä vaikutusta
Uutena mahdollisuutena on nivelensisäisessä hoidossa viime vuosina kokeiltu reumasairauksien peruslääkehoitoon tarkoitettuja biologisia lääkkeitä. Alustavat tulokset ovat verraten hyviä, ja hoitotulokset voivat kestää kuukausia. Myös immuunivastetta vaimentavan metotreksaatin on todettu lieventävän nivelreumakipuja.
Nivelrustojen, kuten muidenkin kehon osien, terveyden perustana on terveellinen ravinto, jossa on riittävästi luille ja tukikudoksille tärkeitä ravintoaineita. Monet ihmiset ovat kokeneet saaneensa apua mm. omega-3 rasvahapoista, inkivääristä, piistä, syvänmeren kalojen rustouutteista ja kondroidisulfaatista. [lähde? ]
Nivelrikon fysioterapeuttisen hoidon tavoitteena on kivun lieventäminen sekä toiminta- ja työkyvyn parantaminen. Polven ja lonkan nivelrikossa niveltä ympäröivien lihasten vahvistaminen sekä liikkuvuuden parantaminen ovat ensisijaisen tärkeitä. Nämä saavutetaan tarkan, nousujohteisen ja yksilöidyn harjoitusohjelman avulla johon on usein hyvä liittää myös liikkuvuuksia parantavia ja ylläpitäviä harjoitteita ja käsittelyä. Harjoittelu on aloitettava maltillisesti, koska liian kuormittava liikunta saattaa vain pahentaa oireita..
Nivelten kannalta ihanteellinen liikuntahoito on hidasta ja pitkäkestoista. Sopivia lajeja ovat esimerkiksi pyöräily pienellä vaihteella, vesivoimistelu ja uinti, usein myös hiihto ja kävely. Kävely pehmeällä alustalla, pyöräily, hiihto ja vesiliikunta ovat turvallisia liikuntamuotoja, koska niveliin ei kohdistu niissä niveliä kuormittavia iskuja ja tärähdyksiä, jotka saattavat aiheuttaa kipua ja turvotusta. Vesi vähentää lisäksi niveliin kohdistuvaa kuormaa. Myös lihasharjoittelu pienillä painoilla on hyväksi, koska nivelen tuki parane lihasvoiman kasvaessa. Nopeatempoiset pelit eivät ole suositeltavia, koska ne sisältävät nivelelle haitallisia äkillisiä suunnanvaihtoja.
Säännöllinen liikkuuvuusharjoitteiden suorittaminen poistaa mahdollisia jäykkyydestä aiheutuvia toimintarajoitteita.  Akuutissa kivussa ja vaikeimpien kipujaksojen aikana pidetään taukoa aktiivisemmasta harjoittelusta. Se ei tarkoita kuitenkaan täydellistä liikkumattomuutta, joka on haitallista nivelille pitkään jatkuessaan. Liikunnalla on myös kipua lievittävää vaikutusta, joka perustuu siihen, että se lisää endorfiinien eritystä. On kuitenkin on tärkeää tunnistaa, millainen liikunta aiheuttaa kipujen pahenemista, lihasheikkoutta ja turvotusta.. Liikunnasta johtuva kivun lisääntyminen ei saisi kestää yli kahta tuntia eikä se saisi pahentua öisin.
Kylmä- ja lämpöhoidot soveltuvat osalla potilaista nivelrikkokipujen itsehoitoon. Lämpö kiihdyttää elintoimintoja ja kudosten venyvyys lisääntyy. Lämpöhoito soveltuu liikeharjoitteiden esihoidoksi ja kipuhoidoksi ei-tulehduksellisessa vaiheessa.
Kylmähoito hidastaa aineenvaihduntaa ja turvotuksen muodostusta, joten se sopii yleensä parhaiten tulehdusvaiheen hoitoon.
Transkutaanista sähköistä hermostimulaatiota (TENS-hoito) voi kokeilla polvinivelrikon hoidossa. TENS-laitteella ärsytetään sähköisesti kosketushermopäätteitä, jolloin kosketusärsykkeet estävät kipuärsykkeiden etenemisen selkäytimestä aivoihin.
Akupunktiossa iho lävistetään ohuilla neuloilla tietyissä kehon pisteissä. 3–5 hoitokertaa näyttää jo yleensä, kuinka akupunktio tehoaa..
Kävelykeppi on hyvä apuväline polven nivelrikon hoidossa. Nivelen puhdistusleikkauksia tehtiin aeimmin paljon, mutta ne on lähes lopetettu julkisella sektorilla, koska tieteellinen näyttö niiden tehosta jäi hyvin vaatimattomaksi. Puhdistusleikkaukset perustuivat nivelrustojen epätasaisuuksien pois höyläämiseen.
Muita leikkaushoitoja ovat keinonivelen asentaminen. Tämä leikkaus tulee kysymykseen kun polvi on niinsanotusti ”loppuunkulunut”, eivätkä muut terapiakeinot auta. Osteotomia-leikkauksella korjataan nivelen virheasentoa, jolloin ehjänä säilyneet nivelpinnat saadaan parempaan käyttöön kuormitus akselia muuttamalla. Uusi leikkausmuoto on myös rustosiirrännäisleikkaus, jossa siirretään rustoa niiltä alueilta jossa sitä tarvitaan, vähemmän kuten nivelen reunoilta. Noin 20 prosenttia polven keinonivelen saaneista potilaista on tyytymättömiä hoitotulokseen ja yleensä syynä on krooninen kipu. Vain 40 prosenttia keinonivelen saaneista potilaista oli täysin kivuttomia kaksi vuotta leikkauksen jälkeen. Nukutettuna leikattujen riski saada kroonista kipua oli jostain syystä pienempi. Vain 20 prosentilla leikatuista polven toimintakyky palautui täysin normaaliksi.
| Hoitomuoto | Keskimääräinen tehokkuus  | Laadukkaimpien tutkimusten osalta  |
| --- | --- | --- |
| Opioidit | 0,78 |  |
| Kondroitiinisulfaatti | 0,75 | 0.005 |
| Kylmä tai kuumahoito | 0,69 |  |
| Hyaluronihappoinjektio | 0,60 | 0,22 |
| Kortisoni | 0,58 |  |
| Glukosamiinisulfaatti | 0,58 | 0,29 |
| Aerobinen liikunta | 0,52 |  |
| Sauna | 0,46 |  |
| Akupuntio | 0,35 | 0,22 |
| Tulehduskipulääkkeet | 0,29 | 0,39 |
| Kuuden kilon laihtuminen | 0,20 |  |
| Hieronta | 0,10 |  |
| Glukosamiinihydrokloridi | ei tehoa |  |