stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zrínyi

suvun vaakuna
Zrínyi (kroat. Zrinski) oli kroatialais-unkarilainen kreivillinen suku, josta on noussut useita Unkarin ja Kroatian historian merkkihenkilöitä.
Kroatialaisen mahtisuvun jäsenet tunnettiin Unkarissa Árpád-dynastian aikaan Brebirin (kroat. Bribir, kylä Skradinin kaupungin lähistöllä nykyisessä Kroatiassa Šibenik-Kninin piirikunnassa) kreiveinä. Vuonna 1347 Unkarin kuningas Ludvig (Lajos) I antoi heille läänitykseksi nykyisen Kroatian etelärajoilla Sisak-Moslavinan piirikunnassa sijaitsevan Zrinin linnan, josta suku otti nimensä.
Suvun jäseniä olivat mm:
Miklós Zrínyi (vanhempi) (1508–1566), kreivi, unkarilainen sotapäällikkö ja Kroatian baani, kuoli Szigetvárin taistelussa sulttaani Suleiman Suurta vastaan.
Miklós Zrínyi (1620–1664), kreivi, unkarilainen sotapäällikkö ja runoilija ja vuodesta 1647 Kroatian baani.
Péter Zrínyi (1621–1671), edellisen veli, kreivi, soturi, Kroatian baani veljensä jälkeen.
Ilona Zrínyi (1643–1703), edellisen tytär, unkarilaisten Habsburgien vastaisten kapinajohtajien Ferenc I Rákóczin ja Imre Thökölyn vaimo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zrínyi Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Tšekki
Košer

Košer (hepr. ‏כָּשֵר‎, kašer, ’kelvollinen’, ’puhdas’) tai kosher on juutalaisten määräysten (hepr. ‏כַּשְרוּת‎, kašrut) mukaan valmistettu tai niitä noudattava asia, yleisimmin ruoka tai ruoanvalmistusmenetelmä. Kašrut liittyy myös muihin juutalaisen uskonnon elementteihin kuten Toorakääröön, ovenpielen mezuzaan, aamurukouksessa käytettyihin tefillineihin tai rituaalikylpy mikveen.
Aineet

Ruoka-aineet jaetaan Tooran lakien mukaan kolmeen pääryhmään: basari eli lihatuotteet mukaan lukien lintujen liha, chalavi eli maitotuotteet sekä parve tai pareve eli neutraalit tuotteet: kasvikset, hedelmät, kala, munat ja hunaja.
Maaeläimiä koskeva tärkein sääntö sallii syötäväksi vain märehtivät sorkkaeläimet. Tämän säännön mukaan kielletyistä eläimistä mainitaan erikseen märehtimättömät sorkkaeläimet (kuten sika), ruokaansa ”uudestaan pureksivat” (ei välttämättä märehtivät) ei-sorkkaeläimet (kuten jänis) sekä märehtimättömät sorkattomat eläimet. Vielä erikseen kielletään kaikki tassulliset eläimet (kuten karhu) ja maha lähellä maata liikkuvat eläimet (kuten matelijat, sammakkoeläimet, nilviäiset ja lähes kaikki hyönteiset). Hyönteisistä sallittuja ovat sellaiset lajit, joilla on hyppäämiseen erikoistuneet korkeat takajalat (kuten heinäsirkat). Syy heinäsirkkojen sallimiseen lienee se, että niitä on voitu syödä siinä tilanteessa, jossa heinäsirkkaparvi on syönyt viljat.
Vedessä ruokailevista ja lisääntyvistä eläimistä sallittuja ovat vain ne, joilla on sekä evät että suomut. Kiellettyjä ovat siis esimerkiksi rustokalat, vesinisäkkäät ja äyriäiset. Lentävistä eläimistä kiellettyjä ovat selkärankaisia eläimiä syövät petolinnut, haaskansyöjälinnut sekä lepakot.
Sallittujenkin eläinten käyttämistä ruoaksi rajoittaa vielä vaatimus oikeasta teurastustavasta (paitsi kalojen kohdalla). Kuolleina löytyneitä tai väärin teurastettuja eläimiä ei saa syödä. Myöskään kiellettyjen lintujen munia tai minkään eläimen verta tai rasvaa ei saa syödä.
Kasveista kiellettyjä aineita ovat ainoastaan alle kolmivuotiaiden puiden hedelmät ja sekaviljeltyjen viljelyalojen tuotteet.
Teurastus

Eläimen rituaalista teurastusta kutsutaan šehitaksi (hepr. ‏שְׁחִיטָה‎, š’ḥita). Karja ja siipikarja on teurastettava siten, että yhdellä pitkällä terävällä veitsen vedolla avataan eläimen kaulavaltimo. Tarkoituksena on, että eläin kärsii mahdollisimman vähän ja että sen veri saadaan valutettua mahdollisimman tarkkaan pois. Teurastuksen suorittaa siihen vartavasten koulutettu henkilö, jota kutsutaan nimellä šohet, ja tämä lausuu rukouksen ennen teurastusta. Heinäsirkkoja ei tarvitse teurastaa šehita-menetelmin.
Teurastetun eläimen sisäelimet tarkistetaan; on nimittäin oltava varmaa että se on ollut terve. Vasta tämän jälkeen eläin voidaan todeta košeriksi.
Ennen ruoaksi valmistamista lihaa liotetaan vedessä ja se peitetään vähäksi aikaa suolaan, jotta veri lähtisi siitä mahdollisimman tarkasti. Eläin myöskin niin sanotusti suonitaan eli osa verisuonista joudutaan poistamaan. Vain nautojen ja lampaiden etupää on kosher (12. kylkiluuhun asti).
Koska teurastus pitää suorittaa tiukasti määrätyllä tavalla rabbin valvonnassa, ei juutalaiseen ruokavalioon kuulu riista. Metsästettyä eläintä ei voida teurastaa rabbin valvonnassa ja laskea siitä välittömästi verta pois. Koska eräs teurastuksen näkökannoista on myös eläimen kärsimyksen minimoiminen, ei juutalaisen ideologian mukaan villieläintä voi vangita muulla tavoin ja suorittaa sen jälkeen teurastusta säädetyllä tavalla.
Ruokailu

Tooran käskyn mukaan vasikkaa ei saa keittää äitinsä maidossa, minkä vuoksi liha- ja maitotuotteita ei sekoiteta koskaan keskenään eikä niitä tarjoilla samalla aterialla.
Eri maiden juutalaisten perinteiden välillä on eroja maito- ja liharuokien nauttimisen välisen ajan suhteen. Maidon, voin ja kevyiden juustojen nauttimisen jälkeen riittää useimpien perinteiden mukaan pelkkä suun huuhtelu, toiset pitävät tunnin aikavälin. Lihatuotteiden nauttimisen jälkeen pidetään yleisesti 4–6 tunnin tauko ennen maitoruokien nauttimista perinteestä riippuen. Syynä on se, että liharuoat sulavat hitaasti. Samasta syystä eräiden näkemysten mukaan kypsien juustojenkin jälkeen tulisi odottaa useampia tunteja ennen liharuokien nauttimista. Perinteestä riippuen juutalaiskodissa voi olla erilliset astiat ja jopa ruoanvalmistusvälineet maito- ja liharuoille.
Neutraaleja parve-tuotteita saa sen sijaan yhdistellä vapaasti sekä liha- että maitoruokien kanssa. Kalaa ei useimpien perinteiden mukaan sekoiteta lihan kanssa samaan, vaikka niitä tarjoiltaisiinkin samalla aterialla. Lisäksi košer-lakeja noudattava pidättäytyy myös juustoista, joissa on eläinperäinen juoksete.
Keittiö ja ruokailuvälineet

Kun keittiöstä halutaan tehdä košer-lakien mukainen, on se puhdistettava perusteellisesti. Ennestään käytetyt ruokailu- ja keittovälineet täytyy puhdistaa joko tulessa kuumentamalla tai upottamalla ne kiehuvaan veteen. Kuumuus pakottaa metalliastioiden huokosiin imeytyneet aineet ulos ja näin astiasta tulee košer eli kelvollinen. Keramiikka-astioita ei voi puhdistaa materiaalin huokoisuuden vuoksi, joten ne on korvattava uusilla tai laitettava säilöön käyttämättöminä vuoden ajaksi. Lasiset astiat muodostavat kuitenkin poikkeuksen, koska ruoka-aineet eivät imeydy lasiin. Samat menetelmät pätevät pesahia varten tehtävässä puhdistuksessa (košer le’pesah).
Oikeaoppisessa košer-keittiössä on erilliset ruoan valmistusastiat ja -välineet, astiastot ja aterimet liha- ja maitoruoille. Puhtaasta lasista tehtyjä astiastoja voi kuitenkin käyttää sekä liha- että maitoruokiin. Varustetuimmissa košer-kodeissa on jopa kaksi erillistä uunia sekä erilliset astianpesupisteet.
Yhteiskunta ja kulttuuri

Koska Israel on virallisesti juutalainen valtio, kaikki julkiset laitokset noudattavat košersäädöksiä. Košer-ravintolat sulkevat ovensa sapatiksi. Vuoden 2011 tietojen mukaan Israelin juutalaisista noin 53 prosenttia noudattaa košeria. Myös ei-košeria ruokaa on saatavilla kautta maan.
Yhdysvalloissa vain 17 % juutalaisista noudattaa košer-ruokavaliota kotonaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kosher Food Certification. (englanniksi)
Kosher. Lubavitch.fi. (englanniksi)
Ruokapakkauksessa oleva ympyröity U on merkki siitä että ruoka on ortodoksien liiton (OU) mukaan košer.
Košer-McDonald’s, Buenos Aires (Argentina).
Košer-ravintola Pariisissa.
Košer-ruokailuvälineitä.
HMS Camellia (K31)

| HMS Camellia |
| --- | --- |
 HMS Camellia

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  14. marraskuuta 1939
Laskettu vesille:  4. toukokuuta 1940
Palveluskäyttöön:  18. kesäkuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x 3″/L50 DP -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Camellia (viirinumero K31) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1064. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 18. kesäkuuta.
Palvelus

Alus myytiin 1948 kauppalaivastoon.
HMS Calendula (K28)

| HMS Calendula |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1939
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  6. toukokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  Yhdysvalloille 1942 USS Ready
Loppuvaihe:  palautettu 1945 Britannialle
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x 3″/L50 DP -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Calendula (viirinumero K28) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1061. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 6. toukokuuta.
Palvelus

Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä USS Ready. Alus palautettiin 1945 Britannialle.
Heijastin

Polkupyörän heijastin.
Vaatteeseen kiinnitettävä heijastin.
Heijastimia Serbian ratsupoliisien hevosissa.
Heijastin  tai turvaheijastin tai liikenneheijastin tarkoittaa heijastavaa levyä tai muuta rakennetta sekä erityisesti teillä pimeän aikaan liikkujille turvaksi tarkoitettua, valoa hyvin heijastavaa riipuslevyä, vaatetarraa tai vastaavaa. Se on yhdenlainen takaisinheijastin eli valo lähtee enimmäkseen tulosuuntaan.
Jalankulkijaheijastimet

Heijastin parantaa jalankulkijoiden sekä muun kevyen liikenteen turvallisuutta pimeällä. Autoilijoiden on vaikea havaita kevyttä liikennettä, varsinkin kävelijöitä pimeässä ja valaistullakin tiellä kevyt liikenne voi jäädä katveeseen. Hyvin valoa heijastavien heijastimien ansiosta autoilijoiden on helpompi huomata tiellä liikkujat. Kaukovaloilla ajava autoilija näkee pimeällä tiellä ilman heijastinta kulkevan henkilön noin 100 metrin etäisyydeltä. Heijastinta käyttävän hän huomaa jopa 300 metrin päästä. Lähivaloilla ajava autoilija havaitsee ilman heijastinta kulkevan henkilön vasta noin 40 metrin etäisyydeltä. Heijastimella varustettu henkilö näkyy 100–150 metrin etäisyydeltä. Vuonna 2003 Suomessa voimaan tulleen lain mukaan jalankulkijan on pimeän aikana tiellä liikkuessaan yleensä käytettävä asianmukaista heijastinta. Heijastimia on vapaasti riippuvia, irrotettavia ja kiinteitä, uusia pehmeitä heijastimia sekä kovia prismaheijastimia.
Jalankulkijaheijastin tunnetaan hyvin vain Pohjoismaissa. Laitilalainen Coreplast Laitila Oy on maailman suurin jalankulkijaheijastinten valmistaja.
Jalankulkijaheijastimet > Määritelmä ja käyttö

Jalankulkijan heijastimet määritellään Euroopan unionin henkilösuojaindirektiivin perusteella. Myytävien turvallisuustuotteiden tulee täyttää standardien vaatimukset ja olla CE-hyväksyttyjä. Tyyppitarkastetun heijastimen tunnistaa CE-merkinnästä ja koodista EN 13356. Heijastimen näköisiä esineitä on myynnissä esimerkiksi lelujen CE-direktiivillä ja tällöin tuote ei kuitenkaan heijasta riittävästi.
Perinteisten heijastinten, kuten erilaisten nauhojen ja riipukkeiden tulee sijaita siten, että lähestyvän ajoneuvon kuljettaja näkee jalankulkijan. Vapaasti riippuva heijastin kiinnitetään siten, että se pääsee vapaasti heilumaan ja pyörimään. Irrotettavia heijastimia ovat ranteeseen tai nilkkaan pujotettavat heijastimet. Kiinteitä heijastimia ovat puolestaan esimerkiksi vaatteeseen tai jalkineeseen kiinnitetyt heijastinmateriaalit. Kiinteidenkin heijastimien pitäisi näkyä joka suunnasta. Jalkoihin ja käsiin sekä riippumaan kiinnitetyt heijastimet näkyvät hyvin, koska ne heiluvat. Perinteinen riippuva heijastin tulee sijoittaa siten, että heijastin on noin puolen metrin korkeudella maasta.
Jalankulkijaheijastimet > Historia

Jalankulkijaheijastin on suomalainen keksintö. Sen keksi pertteliläinen maanviljelijä Arvi Lehti 1940- ja 1950-lukujen taitteessa. Hänen poikansa toimitusjohtaja Taisto Lehti mallisuojasi suosituksi tulleen lumihiutaleen muotoisen heijastimen, jonka oli suunnitellut tuotesuunnittelija Kalervo Suomela. Taistosta tuli ajoneuvoheijastimia valmistavan Talmun toimitusjohtaja 1970.  Talmu toimii nyt osana kansainvälistä ajovalokonsernia nimellä Hella Lighting Finland Oy.
Aluksi jalankulkijaheijastimet olivat jäykkiä prismaheijastimia, jotka perustuivat samanlaiseen valmistustekniikkaan kuin ajoneuvojen punaiset takaheijastimet eli ”kissansilmät”. 1970-luvun puolestavälistä alkaen alettiin vaatteisiin kiinnitettävissä heijastimissa siirtyä taipuisiin, PVC-kalvosta valmistettuihin heijastimiin.
Uumajan Waldorfpäiväkodissa sattui joulukuussa 2024 harvinainen tapaus, kun heijastinliivin arvellaan syystä tai toisesta aiheuttaneen lapsen kuoleman. Tämä herätti nopeasti keskustelua liivien turvallisuudesta.
Muut heijastimet

Jotkut liikenteen ohjauslaitteet ovat varustettu laitteeseen kiinteästi asennetulla heijastimella. Näin on esimerkiksi joissakin tietyöalueilla käytetyissä varoituslaitteissa, kuten hälykärryt ja hinattavat ohjauslaitteet, joissa heijastimia on laitteiden yläosassa.
Heijastimia on myös joissakin merimerkeissä, joissa jossakin osassa merkkiä on heijastavaa materiaalia.
Heijastimia on myös moottoriajoneuvoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heijastin Wikimedia Commonsissa
Turun Sanomat: Ilman heijastinta matkustajalla vaara jäädä kyydistä
Kuningaskuluttaja: Huono heijastin on vaarallinen henkivakuutus
Liikenne- ja viestintäministeriön asetus kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen sekä nelipyörien rakenteesta ja varusteista (mm. polkupyörien heijastimet)
Liikenneturva: Heijastinpäivä 1.10. muistuttaa heijastimen tärkeydestä (Arkistoitu – Internet Archive)
Yohon kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Lähin kaupunki:  Golden, Brittiläinen Kolumbia
Pinta-ala:  1 313
| --- | --- |
Tyyppi:  Kanadan kansallispuistot 
Perustettu:  1886
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) (1984) 
Hallinto:  Parks Canada
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Takakkawin putoukset
Yohon kansallispuisto on Kanadan Kalliovuorten neljästä kansallispuistosta pienin. Yohon kansallispuisto sijaitsee Kalliovuorten länsirinteillä Brittiläisessä Kolumbiassa. Kansallispuiston alueella sijaitsee muun muassa vuorenhuippuja, sulavasta jäästä muodostuvia järviä, jokia ja metsää. Siellä sijaitsevat myös Kicking Horse -joki ja Kanadan kolmanneksi korkein vesiputous Takakkawin putoukset.
Yohon kansallispuisto muodostaa kolmen muun kansallispuiston kanssa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen Kanadan Kalliovuorten puistot.
Geologia

Charles Walcott löysi vuonna 1909 kansallispuistosta kambrikauden aikaisia fossiileja. Sieltä on löydetty noin 120 pehmeärunkoista merieliölajia 515 miljoonan vuoden takaa. Tämä Burgess Shalena tunnettu fossiiliesiintymä on tarjonnut tutkijoille paljon uutta tietoa evolutiivisista prosesseista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yohon kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Yohon kansallispuiston sivut (englanniksi) (ranskaksi)
Kanadan kansallispuistot
Aulavik
Auyuittuq
Banff
Bruce Peninsula
Cape Breton Highlands
Elk Island
Forillon
Fundy
Georgian Bay Islands
Glacier
Grassland
Gros Morne
Gulf Islands
Gwai Haanas
Ivvavik
Jasper
Kejimkujik
Kluane
Kootenay
Kouchibougnac
La Maurice
Mingan Archipelago
Mount Revelstoke
Nahanni
Pacific Rim
Pelee
Prince Edward Island
Pukaswa
Prince Albert
Quttinirpaaq
Riding Mountain
Sirmilik
St. Lawrence Islands
Terra Nova
Torngat Mountains
Tuktut
Ukkusiksalik
Vuntut
Wapusk
Waterton
Wood Buffalo
Yoho
HMS Clarkia (K88)

| HMS Clarkia |
| --- | --- |
 HMS Clarkia

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  30. lokakuuta 1939
Laskettu vesille:  7. maaliskuuta 1940
Palveluskäyttöön:  22. huhtikuuta 1940
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x DP 3″/L50 -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Clarkia (viirinumero K88) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1939 telakkanumerolla 1060. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 22. huhtikuuta.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi 1947.
–
Jääpallon SM-sarja 1937

| SM-sarja 1937 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  8
Sarjajärjestelmä:  Kaksilohkoinen sarja
Mestari:  Helsingin Jalkapalloklubi
Toinen sija:  Helsingin IFK
Kolmas sija:  Viipurin Sudet
Pudonneet joukkueet:  Mikkelin Palloilijat
Paras maalintekijä:  Tor Enholm, Akilles (8)
Alempi sarjataso:  Itä–Länsi-sarja
  ← 1936 :  1938 → 
Jääpallon Suomen mestaruus 1937 ratkaistiin kahdeksan joukkueen voimin. Talven tulon viivästyttyä Palloliitto määräsi kaksi lohkoa, joista kummastakin kaksi parasta selvisi loppukilpailuun. Loppuotteluun selvisivät ennakkosuosikki HIFK ja HJK. HIFK selvisi loppuotteluun voittamalla kaikki alkusarjan ottelunsa ja voittamalla välierässä WP-35:n maalilla, kun taas HJK pelasi ensin uusintaottelun tasapisteissä olleen Akilleen kanssa ja sen jälkeen välieräottelun Susia vastaan voittaen selvin lukemin.
HIFK:n ja HJK:n ensimmäinen loppuottelu päättyi tasan 1–1. Ottelua piti jatkaa vielä 30 minuutin jatkoajalla, mutta jatkoajan puolivälissä peli lopetettiin, koska oli jo liian pimeää. Uusintaottelu pelattiin kahden viikon päästä. Siinä HJK onnistui yllättämään HIFK:n ja voitti mestaruuden maalein 3–2. Mestaruus on HJK:n jääpallohistorian viimeisin.
Mestaruussarja > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HIFK | HJK | PA | VIFK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 3 | 3 | 0 | 0 | 13–7 | 6 |  | 5–3 | 4–3 | 4–1 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 3 | 1 | 1 | 1 | 12–9 | 3 |  |  | 3–3 | 6–1 |
| Porvoon Akilles | 3 | 1 | 1 | 1 | 13–9 | 3 |  |  |  | 7–2 |
| Vaasan IFK | 3 | 0 | 0 | 3 | 4–17 | 0 |  |  |  |  |
Uusintaottelu: HJK–Akilles 5–4 (3–0).
Mestaruussarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | WP35 | Sudet | ViPS | MP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 3 | 2 | 1 | 0 | 10–5 | 5 |  | 2–2 | 4–2 | 4–1 |
| Viipurin Sudet | 3 | 1 | 2 | 0 | 10–3 | 4 |  |  | 1–1 | 7–0 |
| Viipurin Palloseura | 3 | 1 | 1 | 1 | 8–7 | 3 |  |  |  | 5–2 |
| Mikkelin Palloilijat | 3 | 0 | 0 | 3 | 3–16 | 0 |  |  |  |  |
Alempi loppusarja: MP–Akilles 2–4, ViPS–VIFK 4–0.
Ottelun MP–VIFK pelaamisesta luovuttiin asianomaisten seurojen sitä pyydettyä. ViPS luovutti pelaamatta voiton Akilleelle.
MP ja VIFK putosivat sarjasta. Seuraavaksi kaudeksi sarjaa laajennettiin, jolloin VIFK sai alkutalven karsintaottelujen jälkeen lunastettua paikkansa takaisin.
Mitaliottelut > Välierät

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 0–1 | Helsingin IFK |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 5–1 | Viipurin Sudet |
Mitaliottelut > Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Viipurin Sudet | 5–3 | Warkauden Pallo -35 |
Mitaliottelut > Loppuottelu

Uusinta
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Helsingin Jalkapalloklubi
2.: Helsingin IFK
3.: Viipurin Sudet
4.: Warkauden Pallo -35
5.: Porvoon Akilles
6.: Viipurin Palloseura
7.: Vasa IFK
8.: Mikkelin Palloilijat
Lopulliset sijoitukset > Mestarijoukkue

HJK: Risto Rinne, Jaakko Arajärvi, Leo Laaksonen, Aatos Lehtonen, Pentti Valio, Otso Puro, Kalle Alakari, Kalervo Seppola, Kurt Weckström, Eino Virtanen, Sulo Vuorio, Väinö Laine, Nestor Ruokolahti ja Sven Sinikari.
TUL:n loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Maarian Pyrkivä | 7–3 | Kotkan Työväen Palloilijat |
HMS Erica (K50)

| HMS Erica |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  22. helmikuuta 1940
Laskettu vesille:  18. kesäkuuta 1940
Palveluskäyttöön:  9. elokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut osuttuaan miinaan 9. helmikuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4″/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × DP 3″/L50 -tykki 2 × kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 × Mk II -syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Erica (viirinumero K50) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1940 telakkanumerolla 1067. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 9. elokuuta.
Palvelus

Alus tuhoutui osuttuaan miinaan Benghazin edustalla 9. helmikuuta 1943.
Isopystynokka

| Isopystynokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Megaxenops
Laji::  parnaguae
Kaksiosainen nimi
 Megaxenops parnaguae  Reiser, 1905 

Katso myös
   Isopystynokka Wikispeciesissä   Isopystynokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isopystynokka (Megaxenops parnaguae) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isopystynokkaa tavataan Brasilian koillisosissa. Laji on luultavasti melko yleinen osissa levinneisyysaluettaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jan D. Oker-Blom

Jan Didrik Oker-Blom (s. 7. elokuuta 1975 Helsinki) on Fiskars Oyj:n yhteiskuntasuhdejohtaja ja entinen kaupunginjohtaja.
Oker-Blom toimi aiemmin Loviisan kaupunginjohtajana. Jan Oker-Blom on taustaltaan RKP:läinen. Hän oli Helsingin kaupunginhallituksen jäsen 2007–2012 ja kaupunginvaltuuston jäsen 2001–2017.lähde?
Työura

Jan Oker-Blom seurasi Olavi Kalevaa Loviisan kaupunginjohtajana syksyllä 2017, josta siirtyi Fiskarsin palvelukseen alkuvuodesta 2024.
Oker-Blomin päätoimi on aikaisemmin ollut rahoitusalalla. Hän työskenteli vuosina 2007–2012 yritysrahoituspäällikkönä Aktia Pankki Oyj:ssä ja vuodesta 2012 vuoteen 2017 enkeliverkosto Finnish Business Angels Networkin ensimmäisenä toimitusjohtajana. Suomen enkelijärjestö FIBAN kasvoi lyhyessä ajassa yhdeksi maailman suurimmaksi ja teki osuutensa Suomen nousussa maailmanluokan startup-maaksi. FIBAN sai Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinnon vuonna 2017. Oker-Blom on FIBANin kunniajäsen.