stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesper Åberg

| Jesper Åberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Åberg Jesper Georg Peter
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  yritysjohtaja
Åberg Jesper Georg Peter (s. 1967) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimii K-Market-ketjun johtajana.
Ennen K-ryhmään siirtymistään Åberg työskenteli Cloetta Fazerin toimitusjohtajana 2007–2009.
Åberg aloitti Fazerilla vuonna 1994 controller-tehtäviin. Fazerin ja ruotsalaisen Cloettan yhdistyessä vuonna 2000 hänet nimitettiin Cloetta Fazerin business controlleriksi ja konsernin johtoryhmän jäseneksi. Åberg työskenteli Cloetta Fazerin toimitusjohtajana tammikuusta 2007 lähtien. Fazer Makeiset syntyi, kun Cloetta Fazerin makeisliiketoiminta siirtyi takaisin Fazerille vuonna 2009. Samalla Åbergista tuli Fazer Makeisten toimitusjohtaja.
Åberg on opiskellut Svenska handelshögskolanissa ja on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Aiheesta muualla

Åberg liputtaa sinisen puolesta. Talouselämä 11.8.2008.
Jomala församling

| Jomala församling Jomalan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Jomalan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Porvoon hiippakunta
Rovastikunta:  Ahvenanmaan rovastikunta
Pääkirkko:  Jomalan kirkko
Jäsenmäärä:  3 901 (2022)
– Osuus asukkaista:  69,5 %
Kirkollisvero:  1,70 %
Kirkkoherra:  Stefan Äng
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jomalan seurakunta (ruots. Jomala församling)  on Porvoon hiippakunnan Ahvenanmaan rovastikuntaan kuuluva ruotsinkielinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Sen jäseniä ovat kaikki Jomalassa kirjoilla olevat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jäsenet. Sen kirkkona toimii Jomalan kirkko. Vuonna 2020 seurakunnassa oli 3846 jäsentä.
Seurakunnan nykyinen kirkkoherra on Stefan Äng.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Savikiekko

Savikiekkoja ladattuna automaattiseen heittäjään
Savikiekko on urheiluammunnassa käytettävä ilmaan singottava maalikohde.[lähde? ]
Trapin ja Skeetin virallisenselvennä savikiekon halkaisija on 108 mm, korkeus 14 mm ja paino 105 grammaa (+-5 g). Savikiekon väri on yleensä oranssi. Muun värisiä ja kokoisia valmistetaan joihinkin muihin urheiluammuntalajeihin, kuten sporting-ammuntaan.[lähde? ]
Savikiekot valmistetaan nykyään nimestään huolimatta kalkin ja pien sekoituksesta ja maalataan kalkkimaalilla halutun väriseksi.[lähde? ]
John Cork

John Cork on tietokirjailija, televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja sekä dokumenttituottaja. Hän on ollut toisena kirjoittajana kirjoittamassa James Bondia käsitteleviä kirjoja James Bond, the Legacy, Bond Girls Are Forever ja James Bond -ensyklopedia. Cork käsikirjoitti elokuvan Pitkä taival ja oli käsikirjoittajana televisiosarjassa Piru irti. Vuonna 2006 ilmestyi Corkin sarjakuvaromaani The Night Driver. Hän omistaa dokumenttituotantoyhtiö Cloverlandin.
Cork asuu Los Angelesissa. Hän on naimisissa ja hänellä on lapsi.
Aiheesta muualla

About Us Cloverland. (englanniksi)
Savikkomustesieni

| Savikkomustesieni> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Tulosesus
Laji::  hiascens
Kaksiosainen nimi
 Tulosesus hiascens  (Fr.) D. Wächt. & A. Melzer 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savikkomustesieni (Tulosesus hiascens, syn. Coprinellus hiascens tai Coprinus hiascens) on puistoissa ja täytemailla kasvava mustesienilaji. Se viihtyy erityisesti savimailla. Laji on Suomessa yleinen.
Sami Vainionpää

| Sami Vainionpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt:  Tampere, Suomi
Ammatti:  Tanssija, Tanssinopettaja, koreografi
Sami Vainionpää on suomalainen ammattitanssija. Tanssiparinsa Johana Pružinkován kanssa hän on edustanut Suomea kilpatanssin arvokilpailuissa ympäri maailmaa. He ovat vuoden 2015 Suomenmestaripari. Ammattilaisten vakiotanssin maailman ranking-listalla Vainionpää ja Pružinková ovat toiseksi parhaiten sijoittunut suomalaispari.
Vainionpää asuu Tampereella, ja hän on Suomen Tanssiurheiluliiton huippu-urheiluvaliokunnan jäsen.
Sami Vainionpää tanssii nykyään Roosa Ståhlbergin kanssa.
Sami Uusitalo

| Sami Uusitalo |
| --- | --- |
 Sami Uusitalo esiintymässä Finntrollin kanssa Masters of Rock -festivaaleilla Tšekissä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1977
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tundra
Tyylilajit:  folk metal 
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Finntroll Shape of Despair The Mist and the Morning Dew
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sami "Tundra" Uusitalo (s. 1977) on suomalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten folk metal -yhtye Finntrollin ja funeral doom -yhtye Shape of Despairin jäsenenä. Hän soittaa myös folk/doom metal -yhtyeessä The Mist and the Morning Dew.
Shape of Despair
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shades of...  Angels of Distress  Illusion's Play  Monotony Fields  Return to the Void 
Kokoelmat:   Shape of Despair 
EP:t:   Written in My Scars
Saralammi (eteläinen)

| Saralammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°40′01″N, 24°18′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskuoja:  Kaivuoja Kivijärveen 
Järvinumero:  35.473.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  194,9 m  
Rantaviiva:  0,532 km  
Pinta-ala:  1,526 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSaralammi 
Saralammi  tai myös Saralampi  on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Rasinperän kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on kaksi saman nimistä lampea, joista tämä on eteläinen lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Kortteisen–Kivijärven alueeseen (35.473) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 194,9 metriä mpy.
John Cox

John Cox (7. toukokuuta 1908 – syyskuu 1972) oli brittiläinen elokuvaäänittäjä. Hän sai voitti parhaan äänityksen Oscar-palkinnon elokuvasta Arabian Lawrence (1962), ja oli ehdolla palkinnon saajaksi elokuvista Navaronen tykit (1961) ja Becket (1964). Hän työskenteli yli 140 elokuvan parissa vuosina 1931–1972.
Aiheesta muualla

John Cox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Cox (sound engineer)
Käännös suomeksi
Sergokalan piiri

Sergokalan piiri Dagestanin kartalla.
Sergokalan piiri (ven. Сергокалинский район, Sergokalinski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 528 neliökilometriä. Asukkaita on 31 100 henkeä (vuonna 2009).
Sergokalan piiri sijaitsee vuorten alarinteillä Dagestanin itäosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Karabudahkentin, idässä Kajakentin, etelässä Kaitagin ja Dahadajevin sekä lännessä Akušan ja Levašin piireihin.
Piiriin kuuluu 15 kyläneuvostoaluetta: Aimaumahi, Ajalizimahi, Burdeki, Degva, Kanasiragi, Kitšigamri, Mammaul, Miglakasimahi, Mjurego, Murguk, Nižnije Mulebki, Novomugri, Sergokala, Urahi ja Vanašimahi. Hallinnollinen keskus on Sergokalan kylä, jossa asuu noin kolmannes piirin väestöstä. Asutuskeskuksia on yhteensä 33. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,4 % piirin asukkaista on dargeja.
Sergokalasta on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 98 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn ja karjanhoitoon. Vähäisemmässä määrin harjoitetaan puutarhanhoitoa ja viininviljelyä. Lisäksi piirissä on elintarviketeollisuutta.
Aiheesta muualla

Sergokalan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
Buinaksk | 
Dagestanskije Ogni | 
Dahadajev | 
Derbent | 
Derbent | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
Hasavjurt |
Hiv | 
Hunzah | 
Izberbaš | 
Južno-Suhokumsk | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
Kaspijsk | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
Kiziljurt | 
Kizljar | 
Kizljar | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
Mahatškala | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Sergius IV

| Sergius IV |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Pietro Boccapecora
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 12. toukokuuta 1012 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  31. heinäkuuta 1009
Paavius päättyi:  12. toukokuuta 1012
Edeltäjä:  Johannes XVIII
Seuraaja:  Benedictus VIII
Paavi Sergius IV (k. 12. toukokuuta 1012) oli paavina 31. heinäkuuta 1009 – 12. toukokuuta 1012. Hänen oikea nimensä oli Pietro Boccapecora.
Pietro Boccapecora oli köyhän suutarin poika. Vaatimattomasta taustastaan huolimatta hän eteni nopeasti kirkon viroissa. Vuonna 1004 hänestä tuli Albanon piispa. Johannes XVIII:n vetäydyttyä virastaan Pietrosta tuli paavi ja hän otti nimekseen Sergius IV.
Sergius IV:n valtaa varjosti Johannes Crescentius III, Rooman kaupungin hallitsija. Joiden historioitsijoiden mielestä Sergius IV oli vain Crescentiuksen nukkehallitsija. Toisten mielestä hän taas rajoitti Crescentiuksen valtaa muun muassa tukemalla tämän vastaisia voimia.
Sergius IV:n teoiksi mainitaan muun muassa Roomaa vaivanneen nälänhädän poistaminen ja paavillisen bullan julistaminen islamin häätämiseksi Pyhältä maalta. Bulla on kuitenkin perua vuosisadan lopusta, jolloin se keksittiin oikeuttamaan ristiretki Jerusalemiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sergius IV Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johannes XVIII | Paavi | Seuraaja: Benedictus VIII |
Savikoipiräikkä

| Savikoipiräikkä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Räikät Rallina
Laji::  eurizonoides
Kaksiosainen nimi
 Rallina eurizonoides  (Lafresnaye, 1845) 
Katso myös
   Savikoipiräikkä Wikispeciesissä   Savikoipiräikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Savikoipiräikkä (Rallina eurizonoides) on eteläaasialainen rantakana. Sen esiintymisalue ulottuu Pakistanista ja Intiasta eteläiseen Kiinaan, Kaakkois-Aasiaan, Filippiineille, Riukiusaarille ja Indonesiaan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin mahdollisesti Filippiineiltä vuonna 1845.
Salaperäinen X

| Salaperäinen X> Det hemmelighedsfulde X |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Benjamin Christensen
Käsikirjoittaja:  Benjamin Christensen
Tuottaja:  Benjamin Christensen
Kuvaaja:  Emil Dinesen
Leikkaaja:  Benjamin Christensen
Pääosat:  Benjamin Christensen, Karen Sandberg, Hermann Spiro
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:  Dansk Biograf Compagni
Levittäjä:  Fotorama
Ensi-ilta:  23. maaliskuuta 1914 (Tanska) 21. joulukuuta 1914 (Suomi)
Kesto:  1977 metriä (85 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salaperäinen X (tansk. Det hemmelighedsfulde X) on vuonna 1914 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Benjamin Christensenin ohjaaman jännityselokuvan pääosia esittävät Christensen itse, Karen Sandberg ja Hermann Spiro.
Juoni

Luutnantti van Hauenin vaimoa tavoitteleva kreivi Spinelli on vieraan vallan vakooja. Sodan syttyessä Spinelli saa haltuunsa van Hauenille uskotun salaisen määräyksen ja välittää sen viholliselle. Van Haenia luullaan petturiksi ja hänet tuomitaan kuolemaan. Sillä aikaa hänen vaimonsa on keksinyt yhteyden salaperäisen X:n ja vanhan tuulimyllyn välillä. Hän löytää sieltä lukkojen taakse jääneen Spinellin, joka tunnustaa rikoksensa. Tieto van Hauenin syyttömyydestä saapuu viime hetkellä ja vaimoaan uskottomuudesta epäillyt mies vakuuttuu tämän viattomuudesta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Benjamin Christensen  | … |  luutnantti van Hauen   |
|  Karen Sandberg  | … |  luutnantti van Hauenin vaimo   |
|  Fritz Lamprecht  | … |  kontra-amiraali van Hauen   |
|  Amanda Lund  | … |  lastenhoitaja Jane   |
|  Hermann Spiro  | … |  kreivi Spinelli   |
|  Svend Rindom  | … |  opettaja   |
|  Otto Reinwald  | … |  van Hauenin vanhempi poika   |
|  Bjørn Spiro  | … |  Johnny, van Hauenin nuorempi poika   |
|  Robert Schmidt  | … |  syyttäjä   |
|  Holger Rasmussen  | … |  laivastoupseeri   |
|  Charles Løwaas  | … |  laivastoupseeri   |
|  Finn Wennerwald  | … |  laivastoupseeri   |
Tuotanto ja vastaanotto

Dansk Biograf Compagnin tuottama Salaperäinen X on Benjamin Christensenin esikoisohjaus. Paitsi ohjaajana ja pääosan esittäjänä, hän toimii myös käsikirjoittajana, tuottajana ja leikkaajana. Elokuvan ansioita ovat sen taidokas lavastus ja valaistus sekä sujuvasti etenevä tarinankerronta. Juoni on nykynäkökulmasta nähtynä auttamattoman vanhanaikainen.
Salaperäinen X oli menestys Tanskassa, mutta sen ulkomaanlevitystä haittasi samaan aikaan syttynyt ensimmäinen maailmansota. Elokuvaa on pidetty yhtenä tanskalaisen mykkäeläkuvan kultakauden mestariteoksista ja sen on nähty vaikuttaneen saksalaisten ekspressionistien teoksiin.
Suomessa Salaperäistä X:ää esitettiin vuodenvaihteessa 1915. Helsingissä elokuva oli jaettu pituutensa vuoksi kahteen viikko-ohjelmaan, kun taas Tampereella sitä esitettiin yhdessä kahden tunnin ohjelmassa. Tampereen Sanomien mukaan elokuva kuului parhaimpiin kaupungissa nähdyistä: ”Huolimatta siitä, että filmi on pisimpiä täällä näytellyistä ja kestää joukon toista tuntia, jaksaa näytelmän jännittävä ja mukaansa tempaava aihe pitää mielenkiinnon vireillä loppuun saakka. Näyttämölle asetuksessa on käytetty kaikkia biografitekniikan saavutuksia ja filmi kuuluukin ammattimiesten mielipiteitten mukaan asetettavan ensi sijalle tähän saakka ilmestyneistä filmiuutuuksista.”
DVD-julkaisu

Salaperäinen X on julkaistu DVD:llä Christensenin seuraavan ohjaustyön Koston yön (Hævnens nat, 1916) kanssa. Elokuvat on varustettu Neil Brandin pianomusiikilla ja englanninkielisellä tekstityksellä.
Aiheesta muualla

Salaperäinen X Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sascha Gerstner

| Sascha Gerstner |
| --- | --- |
 Sascha Gerstner, 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Stuttgart
Muusikko
Tyylilajit:  power metal hard rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Freedom Call (1998–2001) Helloween (2002–)
Levy-yhtiöt:  Steamhammer (1998–2001, 2005–) Nuclear Blast (2003)
Aiheesta muualla
www.saschagerstner.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sascha Gerstner (s. 2. huhtikuuta 1977 Stuttgart) on saksalainen kitaristi. Hänet tunnetaan Freedom Call yhtyeen alkuperäiskitaristina ja nykyään Helloweenin kitaristina. Gerstner on soittanut Freedom Callissa vuosina 1998–2001. Vuonna 2002 hän liittyi Helloweenin riveihin paikkaamaan yhtyeen pitkäaikaista kitaristia Roland Grapowia. Gerstner käyttää Dean Guitarsin, Gibson Les Paulin ja Ibanezin kitaroita.
Aiheesta muualla

http://www.saschagerstner.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.helloween.org/
John Costelloe

John Costelloe (8. marraskuuta 1961 Brooklyn, New York – 16. joulukuuta 2008 Sunset Park, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Costelloe näytteli useissa elokuvissa (muun muassa Die Hard 2) ja Sopranos-televisiosarjassa neljän jakson ajan vuonna 2006. Hän kuoli 47-vuotiaana kotonaan tehtyään itsemurhan ampumalla.
Aiheesta muualla

John Costelloe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sascha Konietzko

Sascha Konietzko
Sascha Konietzko (synt. 21. kesäkuuta 1961 Hampuri, Länsi-Saksa), myös tunnettu nimillä Sascha K ja Käpt'n K, on industrial-yhtye KMFDM:n nokkamies, joka perusti kyseisen yhtyeen vuonna 1984. Konietzko on ainoa KMFDM:n jäsen, joka esiintyy jokaisella yhtyeen albumilla. Hän on lisäksi perustanut monia KMFDM:n sivuprojekteja, kuten Excessive Force (1990), MDFMK (1999) yhdessä Lucia Cifarellin ja Tim Skoldin kanssa, sekä Schwein (2000). Konietzko asui Yhdysvalloissa vuosina 1991-2007. Konietzko ja Cifarelli avioituivat vuonna 2005 ja muuttivat yhdessä Saksaan vuonna 2007.
Vuonna 2006 Konietzko ja Cifarelli aloittivat Dean Garcian kanssa projektin nimeltä KGC. KGC:n ensimmäinen albumi Dirty Bomb julkaistiin 14. joulukuuta 2006.
Konietzko kutsuu itseään leikkisästi industrial rockin isäksi.
Aiheesta muualla

KMFDM DØTKØM - KMFDM:n viralliset kotisivut
Sateenkaarilippu

Sateenkaarilippu.
Kaksi mielenosoittaa käyttää sateenkaarilippua
Sateenkaarilippu on monivärinen lippu, joka kuvaa sateenkaaren eri värejä. Sitä on käytetty useissa eri yhteyksissä lähinnä kuvaamaan moniarvoisuutta. Nykyään tunnetuimpia ovat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen, rauhanliikkeen sekä osuustoimintaliikkeen käyttämät liput.
Pridelippu

Pridelippu (engl. Pride Flag) on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tunnetuimpia symboleja. Lipun suunnitteli sanfranciscolainen taiteilija Gilbert Baker vuonna 1978 paikallisten aktivistien pyynnöstä sikäläisen gay-yhteisön symboliksi.
Alun alkujaan lipussa oli kahdeksan väriä symboloimassa eri asioita (vaaleanpunainen seksiä, punainen elämää, oranssi parantavaa voimaa, keltainen aurinkoa, vihreä luontoa, turkoosi taidetta, indigonsininen harmoniaa ja violetti yhteishenkeä), mutta silloisen painotekniikan rajoittuneisuuden vuoksi vaaleanpunainen jouduttiin jättämään pois, koska myöhemmin lippua oli tarkoitus valmistaa teollisesti.
Syksyllä 1978 San Franciscon ensimmäinen avoimesti homoseksuaali kaupunginvaltuuston jäsen Harvey Milk murhattiin. Paikallinen pridekomitea päätti tragedian jälkimainingeissa, että seuraavassa paraatissa käytetään Bakerin suunnitteleman lipun värejä niin, että turkoosi poistettiin ja sinisen sävyä muutettiin. Näin saatiin kolme väriä molemmin puolin paraatireittiä. Nykyään lippu tunnetaankin kuusivärisenä:
punainen – elämä
oranssi – parantava voima
keltainen – aurinko
vihreä – luonto
sininen – harmonia
violetti – yhteishenki.
Sateenkaarilipusta poistuneet värit:
vaaleanpunainen – seksi
turkoosi – taikuus/taide
indigonsininen – tyyneys
Intersektionaalinen sateenkaarilippu

Vuonna 2017 Philadelphian kaupunki Yhdysvalloissa lisäsi pride-lippuunsa kaksi uutta raitaa, mustan ja ruskean, jotka edustavat rodullistettuja LGBTQIA+ ihmisiä. Raitojen tarkoitus oli tehdä lipusta intersektionaalisempi lisäämällä siihen lisää ihmisryhmiä.
Vuonna 2018 suunnittelija Daniel Quasar julkaisi "Progress" (suom. edistys) nimisen uuden sateenkaarilipun, johon on klassisten sateenkaarten värien lisäksi lisätty vasempaan reunaan kolmio, jossa esiintyy jo viime vuonna lippuun lisätty musta ja ruskea, sekä uutena transvärit eli vaaleansininen, vaaleanpunainen ja valkoinen. Toisin kuin vapaassa käytössä oleva tavallinen sateenkaarilippu, Progress-lippu on Quasarin omistama tekijänoikeuslakien suojaama teos.[lähde? ]
Osuustoiminta

Kansainvälisen Osuustoimintaliiton ICA:n sateenkaarilippu otettiin käyttöön vuonna 1925. Alkuperäinen oli samanlainen kuin nykyinen pridelippu. Se korvattiin sekaannusten välttämiseksi uudella mallilla vuonna 2001.
Ensimmäiset ehdotukset ICA:n sateenkaarilipusta oli tehty jo järjestön toisessa konferenssissa vuonna 1896. Ajatus tuli ranskalaiselta utopistilta Charles Fourierilta, joka oli ottanut sen ihanneyhteiskuntiensa tunnukseksi. Suomessa lippu on esiintynyt muun muassa vuonna 1973 julkaistun Sateenkaarilipun alla -albumin kannessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sateenkaarilippu Wikimedia Commonsissa
Intersektionaalinen Progress sateenkaarilippu.
Johnnie Tolan

Johnnie Tolan (22. lokakuuta 1917 – 6. kesäkuuta 1986 Redondo Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1956–1958. Hän oli parhaimmillaan 13:s vuoden 1958 kilpailussa.
Tolan voitti 45 Midget cars -kilpailua vuonna 1946 voittaen Rocky Mountain Midget Racing Association -mestaruuden. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna voittaen 47 Midget-kilpailua. Hän voitti 27 kertaa seuraavana vuonna. Hän voitti vuoden 1950 AAA Midwest -mestaruuden ja ensimmäisen National Midget -mestaruutensa vuonna 1952. Hän voitti myös vuoden 1953 Night Before the 500 Midget -kilpailun. Tolanilla oli erikoinen rituaali joka Midget-kilpailussa, johon osallistui. Hän poltti tupakan lämmittelyn aikana ja käänsi sen ympäri lähtöviivalla ensimmäisellä nopealla kierroksellaan. Hän uskoi saavansa onnistuneen yön, jos osuisi merkkiin.
Tolan matkusti vuonna 1964 Australiaan yhdessä Bob Tattersallin ja Jimmy Daviesin kanssa. Hän kärsi selkävaivoista uransa lopettamisen jälkeen.
Tolan valittiin vuoden 1988 National Midget Auto Racing Hall of Fameen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Johanna Peiponen

| Johanna Peiponen |
| --- | --- |
 Johanna Peiponen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1990 (ikä 33) Rovaniemi
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  Lapin Lukko
Valmentaja:  Aira Peiponen
Ennätykset:  5 000 m: 15.43,84 (2016) 10 000 m: 31.42,9 (ht) (2016)
Johanna Kyllikki Peiponen (s. 18. joulukuuta 1990 Rovaniemi) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lapin Lukkoa ja häntä valmentaa hänen äitinsä Aira Peiponen. Vuoteen 2022 hän edusti Rovaniemen Lappia.
Ura > 2008–2013

Vuonna 2008 Peiponen voitti 3 000 metrin juoksun Joensuun SM-hallikilpailuissa. Lahden Kalevan kisoissa 2012 hän oli 5 000 metrin juoksussa neljäs. Syyskuussa 2012 Peiponen voitti Kittilässä juostun Ruskamaratonin puolimaratonin ajalla 1.13.53. Miehistä häntä nopeammin juoksi vain Veli-Heikki Koivu. Vuonna 2013 Peiponen sai hopeaa maastojuoksun SM-kilpailuissa ja pronssia Vaasan Kalevan kisoissa 5 000 metrin juoksussa. Ensimmäisessä aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussaan hän oli samana vuonna 5 000 metrillä toinen.
Ura > 2014–2015

Kuopion Kalevan kisoissa 2014 Peiponen voitti 5 000 metrin Suomen-mestaruuden ajalla 16.23,02. Tampereen SM-hallikilpailuissa 2015 hän sai pronssia 3 000 metrin juoksussa. Peiponen voitti maastojuoksun Suomen-mestaruuden 2015. Kesäkuussa 2015 hän juoksi 10 000 metrillä Suomen 2000-luvun toiseksi kovimman tuloksen 33.10,10, jolla hän nousi Suomen kaikkien aikojen tilastossa seitsemännelle sijalle. Porin Kalevan kisoissa 2015 Peiponen oli 10 000 metrillä toinen ja 5 000 metrillä kolmas. Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 2015 hän juoksi 10 000 metrin uudeksi ennätyksekseen 32.51,04, joka oli tuolloin Suomen kaikkien aikojen tilaston neljänneksi paras aika. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2015 Peiponen oli kymmenes. Marraskuussa 2015 Peiponen valittiin 10 000 metrille Amsterdamin EM-kisoihin 2016.
Ura > 2016

Sisäratojen SM-kilpailuissa Tampereella 2016 Peiponen saavutti hopeaa 3 000 metrin juoksussa. Huhtikuussa 2016 Peiponen juoksi 5 kilometrin maantiejuoksussa ajan 15.52, joka oli 16 sekuntia nopeampi kuin hänen ratajuoksuennätyksensä. Toukokuussa 2016 Peiponen juoksi 10 000 metrillä ajan 31.42,90, joka alitti Rion olympialaisten 2016 tulosrajan yli puolella minuutilla. Tulos oli Suomen kaikkien aikojen toiseksi paras tulos jääden Annemari Sandellin Suomen ennätyksestä vajaat kaksi sekuntia. 28. toukokuuta Peiponen juoksi 10 kilometrin maantiejuoksun Suomen ennätyksen 31.59. Aika on yli puoli minuuttia parempi kuin aikaisempi Tuija Toivosen ennätys.
Peiponen sijoittui Amsterdamin EM-kilpailuissa 10 000 metrillä 16:nneksi. Hän luopui heinäkuussa olympiapaikastaan: jo EM-kilpailuissa häntä oli vaivannut rasitusmurtuman esiaste.