stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valtakunnanoikeus
Oikeudenkäyntimenettely > Asian vireilletulo

Valtakunnanoikeudessa voidaan nostaa syyte virassa tehdystä rikoksesta valtioneuvoston jäsentä, oikeuskansleria, eduskunnan oikeusasiamiestä, jommankumman korkeimman oikeuden presidenttiä tai jäsentä tai, tietyin rajoituksin, tasavallan presidenttiä vastaan. Ministeriä vastaan syyte voidaan nostaa, mikäli tämä "tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta on olennaisesti rikkonut ministerin tehtävään kuuluvat velvollisuutensa tai menetellyt muutoin virkatoimessaan selvästi lainvastaisesti". Tämä tarkoittaa, että syytekynnys on tavanomaista korkeampi ja edellyttää jo selkeää lainrikkomusta. Tasavallan presidenttiä vastaan syyte voidaan nostaa ainoastaan, mikäli rikos on maanpetos tai valtiopetos tai rikos ihmisyyttä vastaan. Muista tasavallan presidentin virkarikoksista rikosoikeudellisen vastuun kantaa asian hänelle esitellyt ministeri tai virkamies, mikäli hän ei ole jättänyt eriävää mielipidettä presidentin päätökseen.
Syytteen nostamisesta valtakunnanoikeudessa huolehtii eduskunnan perustuslakivaliokunta. Tämä ottaa asian käsiteltäväksi
oikeuskanslerin tai eduskunnan oikeusasiamiehen tekemästä ilmoituksesta,
vähintään kymmenen kansanedustajan tekemän muistutuksen vuoksi tai
eduskunnan muun valiokunnan esittämän tutkintapyynnön perusteella.
Ennen kuin oikeuskansleri tai oikeusasiamies tekevät ilmoituksen perustuslakivaliokunnalle, heidän on tullut tehdä asiaa valtioneuvostossa käsiteltäessä huomautus päätöksen laittomuudesta ja merkityttää se pöytäkirjaan. Vasta jos muistutus on jätetty huomiotta, laillisuusvalvoja voi ryhtyä toimenpiteisiin asian viemiseksi perustuslakivaliokuntaan.
Perustuslakivaliokunta suorittaa asian tutkinnan, mihin se voi pyytää valtakunnansyyttäjän apua, mikäli on tarpeen käyttää tavanomaisia esitutkinnallisia keinoja. Tutkinnan kohteena olevaa henkilöä on välittömästi tutkinnan alettua kuultava ja hänelle on varattava tilaisuus antaa lausunto kaikesta tutkinta-aineistosta ennen perustuslakivaliokunnan päätöksen tekemistä.
Kun tutkinta on suoritettu, perustuslakivaliokunta vie asian eduskuntaan, joka voi päättää syytteen nostamisesta tavanomaisella enemmistöpäätöksellä. Presidenttiä vastaan nostettavasta syytteestä on kuitenkin päätettävä kolmen neljäsosan enemmistöllä. Mikäli tällainen syyte päätetään nostaa, presidentin on pidättäydyttävä virkatoimistaan syytteen käsittelyn ajaksi, jolloin hänen sijaisenaan toimii pääministeri.
Ylimpiä laillisuusvalvojia eli oikeuskansleria ja oikeusasiamiestä vastaan nostettava syyte nostetaan kuten ministeriä vastaan, mutta syytekynnys on tavanomainen. Sen sijaan korkeimpien oikeuksien presidenttiä tai jäseniä vastaan voi nostaa syytteen joko oikeuskansleri tai oikeusasiamies ilman eduskunnan myötävaikutusta.
Oikeudenkäyntimenettely > Oikeusprosessi

Syyttäjänä valtakunnanoikeudessa toimii valtakunnansyyttäjä, paitsi jos syytettynä on korkeimman oikeuden tai korkeimman hallinto-oikeuden jäsen. Tällöin syyttäjänä voi toimia myös oikeuskansleri tai Eduskunnan oikeusasiamies. Kun päätös syytteen nostamisesta on toimitettu oikeuden puheenjohtajalle (yleensä Korkeimman oikeuden presidentti), hän kutsuu valtakunnanoikeuden koolle. Tämän jälkeen valtakunnanoikeus antaa haasteen tiedoksi syytetylle.
Oikeudenkäynti toteutetaan noudattaen tavanomaisesta rikosoikeudenkäynnistä annettua lainsäädäntöä. Myös rangaistusasteikko on tavallinen ja määräytyy rikoslain mukaan. Syyttäjällä ei ole kuitenkaan velvollisuutta ottaa ajaakseen asianomistajan yksityisoikeudellista vaatimusta valtakunnanoikeudessa.
Asian tultua vireille valtakunnanoikeus voi käyttää kaikkia pakkokeinolain sallimia pakkokeinoja samoin perustein kuin käräjäoikeus. Tämä tarkoittaa, että valtakunnanoikeuden puheenjohtaja voi mm. välittömästi syytteen nostamisen jälkeen määrätä syytetyn vangittavaksi, mikäli tähän on perusteita yleisen lainsäädännön nojalla.
Valtakunnanoikeus äänestää virkaikäjärjestyksessä, puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja viimeisinä. Äänestyksessä tuomioksi tulee enemmistön kanta, tasatilanteessa kuitenkin syytetyn kannalta lievempi tuomio.
Oikeudenkäyntimenettely > Tuomion täytäntöönpano ja muutoksenhaku

Valtakunnanoikeuden tuomio pannaan täytäntöön tavanomaista lainsäädäntöä noudattaen. Päätöksestä ei voi valittaa, mutta valtakunnanoikeus voi päättää poistaa tuomionsa tai purkaa sen asianomaisen hakemuksesta tuomiovirheen perusteella oikeudenkäymiskaaren 31 luvun mukaisin perustein.
Muualla maailmassa

Suomen valtakunnanoikeuden käsittelemien syytteiden kaltaisia tapauksia ajetaan ulkomaisissa oikeusjärjestelmissä melko vaihtelevin tavoin.
Yhdysvalloissa korkeita valtionjohtajia vastaan voidaan nostaa virkasyyte edustajainhuoneessa, ja oikeudenkäynti järjestetään senaatissa.
Ruotsissa valtakunnanoikeus (riksrätt) lakkautettiin vuonna 1974. Se ei ollut silloin kokoontunut 120 vuoteen.
Isossa-Britanniassa, josta termi impeachment on alun perin kotoisin, ei ole käytetty varsinaista impeachment-menettelyä sen jälkeen, kun Melvillen varakreivi Henry Dundas sai syytteen julkisten varojen väärinkäytöstä vuonna 1806. Sielläkin poliitikkoja ja virkamiehiä voidaan silti erottaa äänestämällä epäluottamuksesta Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa.lähde?
Venäjällä presidentin erottaminen vaatii neljän ehdon täyttymistä: duuman ja liittoneuvoston päätöstä, korkeimman oikeuden tuomiota maanpetoksesta tai siihen verrattavasta vakavasta rikoksesta sekä perustuslakituomioistuimen vahvistusta, että kaikki prosessin vaiheet tapahtuivat Venäjän federaation perustuslain edellyttämällä tavalla.
Islannin valtakunnanoikeus perustettiin vuonna 1905. Se kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 2010, jolloin entistä pääministeriä Geir Haardea syytettiin vuoden 2008 finanssikriisin aikaisista virheistä.
Norjan valtakunnanoikeudesta on oma artikkelinsa.
On myös ollut valtakunnanoikeudeksi nimitettyjä säännöllisesti kokoontuneita tavallisia oikeusistuimia, jotka eivät siis olleet erikoistuomioistuimia. Sellainen oli Saksan Leipzigissa 1879–1945 kokoontunut maan korkein oikeus (saks. Reichsgericht), jonka toimintaa ohjasi 1877 säädetty laki. Tämä tuomioistuin käsitteli sekä riita-asioita että rikosjuttuja.
Aiheesta muualla

Laki valtakunnanoikeudesta. Finlex. Ajantasainen lainsäädäntö
Juho Niukkanen valtakunnanoikeudessa 1933
Perm-2

| Perm-2 Perm II Станция Пермь-2 |
| --- | --- |
 Perm-2 asema
Perustiedot
Sijainti:  58.00476°N, 56.18151°E
Osoite:  Lenina ul. 89, Perm 
Kunta:  Perm, Permin aluepiiri
Valtio:  Venäjä
Etäisyydet:  esimerkiksi Pietarin Laatokan asema 1 709 km, Moskovan Jaroslavlin asema 1 397 km, Kirov 480 km, Jekaterinburgin rautatieasema 381 km, Tšeljabinsk 642 km, Novosibirskin päärautatieasema 1 922 km, Krasnojarskin rautatieasema 2 684 km, Irkutsk 3 772 km, Habarovsk-1 7 112 km, Vladivostok 7 887 km
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Sverdlovskaja Železnaja Doroga/ Venäjän rautatiet
Kaukoliikenne:  runsaasti
Lähijunat:  kyllä
Asemarakennus
Lipunmyynti:  ma-su kello 08-19:45, tauko kello 12-13
Perm-2 eli Perm II (ven. Станция Пермь-2, Пермь II, Stantsija Perm-2, Perm II) on miljoonakaupunki Permin päärautatieasema. Se kuuluu Venäjän rautateiden tytäryhtiön Sverdlovskaja Železnaja Dorogan asemaverkostoon ja palvelee sekä kauko- että lähijunaliikennettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perm-2 Wikimedia Commonsissa
Kaukojunien aikatauluja Perm-2 asemalle (rasp.yandex.ru) (venäjäksi)
Lähijunien aikatauluja Perm-2 asemalle (rasp.yandex.ru) (venäjäksi)
Aikatauluhaku Perm-2 kaukojunille (englanniksi) (poezda.net)
Kaupunkisuunnitelmaa Perm II -alueelle (pdf, 2010) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (permgenplan.ru)
Venäjän rautateiden alueellinen tytäryhtiö Sverdlovskaja Železnaja Doroga (SvŽD) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (svzd.rzd.ru)
Vanhan valtaus

Juliste rakennuksen seinällä.
Vanhan valtaus oli tapahtuma, jossa päivää ennen Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan 100-vuotisjuhlia opiskelijaoppositio valtasi juhlapaikaksi ajatellun Vanhan ylioppilastalon 25. marraskuuta 1968 kello 17.13 ja vaati muutoksia yliopiston hallintoon ja opetuksen sisältöön.
Tapahtumat

Vanhan valtaus oli osa eurooppalaisen opiskelija­liikkeen radikalisoitumista ja oli osittain seurausta aiemmin samana vuonna tapahtuneista Pariisin ylioppilas­mellakoista. Valtauksen yhteydessä syntyi pientä käsikähmää ja muutamat tempausta vastustaneet oikeistolaiset opiskelijat heittelivät juhlasaliin savupommeja, mutta muutoin valtaus sujui rauhallisesti ja suuren innostuksen vallassa. Valtaajat olivat sopineet turvatoimista poliisin ja palokunnan kanssa.
Opiskelijaoppositio, joka käytti nimeä Ylioppilaat – studenterna, vaati opiskelijademokratiaa, marxilaisten ryhmien perustamista tiedekuntiin opetuksen porvarillisen asenteen paljastamiseksi, ylioppilaskunnan pakkojäsenyyden poistamista ja Ylioppilaslehden linjan muuttamista. Valtaajat kritisoivat myös ylioppilaskunnan etääntymistä tavallisista opiskelijoista ja sen taloustoimikuntaa, jonka katsottiin olevan liiallisessa yhteistyössä liikepankkien kanssa.
Vanhaan ylioppilastaloon kokoontuneet opiskelijat lähettivät presidentti Urho Kekkoselle sähkeen, jossa he vetosivat, ettei presidentti osallistuisi ylioppilaskunnan 100-vuotisjuhlaan. Kekkonen kuitenkin saapui juhlaan, joka oli jouduttu siirtämään Konservatorioon, ja ilmaisi pitämässään puheessa yllättäen tukensa Vanhan vallanneille opiskelijoille. Kun Vanhassa ylioppilastalossa oli pidetty palopuheita miltei vuorokauden ympäri, valtaus päättyi illansuussa 26. marraskuuta rauhallisissa tunnelmissa valtaajien siivottua talon ennen kotiin lähtöään.
Osallistujat

Valtaajien joukossa oli useita tunnettuja tulevia vaikuttajia  kuten Maarit Sinervo,  Tarleena Sammalkorpi,  Antti Kuusi,  Nils Torvalds,  Anssi Sinnemäki,  Juhani Koskinen,  Matti Viikari,  Matti Wuori,  Peter von Bagh, Liisa Manninen,  Johan von Bonsdorff,  Marianne Laxén, Marja-Leena Mikkola, Jaakko Laakso, Pentti Saarikoski, Pentti Saaritsa, Kari Aronpuro,  Jarkko Laine,  Jussi Kylätasku,  Jaakko Pakkasvirta,  Riitta Suominen,  Ilkka Taipale,  Matti Salo,  Kai Linnilä,  Kati Peltola,  Valdemar Melanko,  Kimmo Kevätsalo, Atte Blom, Erkki Tuomioja,  Ilkka-Christian Björklund, Hannu Taanila, Jyrki Vesikansa ja Risto Volanen
Vaikutukset

Jan Erolan mukaan radikalisoitunut opiskelijaliike puoluepolitisoitui pian Vanhan valtauksen jälkeen vuodenvaihteessa 1968–69. Kommunistit jakautuivat lopullisesti kahteen leiriin, puheenjohtaja Aarne Saarista seuranneisiin enemmistöläisiin eli saarislaisiin ja kiivaan vasemman laidan kulkijoihin, varapuheenjohtaja Taisto Sinisalon johtamiin taistolaisiin.
Helsingin yliopiston Euroopan historian professori Laura Kolbe analysoi Vanhan valtauksen vaikutusten kohdistuneen eniten tapakulttuuriin, seksuaalikäyttäytymiseen ja moraaliin. Nuoret muuttivat myös käsitystään kirkosta, isänmaasta ja yhteiskunnasta. Valtauksen taustalla ollut ajatus yliopiston hallintouudistuksesta opiskelijademokraattiseen suuntaan toteutui vasta vuonna 1991. Vanhan valtaus muuttui nopeasti myytiksi, jonka aiheutti Kolben arvion mukaan tapahtumat aikaansaaneen sukupolven käsitys "omasta erinomaisuudestaan".
Professori Timo Vihavaisen mukaan presidentti Urho Kekkosen myötätunto radikaaliopiskelijoille avasi nuorelle sukupolvelle varsin nopeasti tien yhteiskunnan johtopaikoille. Muutamat Vanhan valtaukseen osallistuneista, yhtenä Erkki Tuomioja, nousivat eduskuntaan jo seuraavissa, vuoden 1970 vaaleissa, ja hyvin monet muut radikaalien johtohahmot sijoittuivat näkyviin ja hyväpalkkaisiin virkoihin ja toimiin 1970-luvun alkuvuosina. Verrattuna kevään ja alkukesän 1968 opiskelijamellakoihin Pariisissa Vanhan valtaus oli niiden vaimea jälkikaiku, ja silloinen pääministeri Mauno Koivisto kuittasi suomalaisen opiskelijanuorison liikehdinnän "nuorten ilmavaivoiksi".
Valtiotieteen tohtori Jukka Tarkka on luonnehtinut Vanhan valtausta vedenjakajaksi suomalaisen opiskelijaliikkeen historiassa: se päätti radikalismin iloisen hippivaiheen ja oli loikka uudelle vuosikymmenelle.
Vanhan valtauksen 40-vuotispäivän aattona maanantaina 24.11.2008 joukko opiskelijoita valtasi Vanhan ylioppilastalon leikkimielisesti uudelleen.
Aiheesta muualla

Vanhan ovi rikotaan (vanhan valtaus). Yle Elävä arkisto.
Frakkijuhlan paikka vaihdettiin (vanhan valtaus). Yle Elävä arkisto.
Kivi-Koskinen, Timo: Vanhan valtaus ja HYY:n 100-vuotisjuhla.
Studentrevolten hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Vanhan ylioppilastalon valtaajia: Elias Tunkelo pitää megafonia, edessä istumassa Marianne Laxén (oik.) ja Jarmo Mäkelä.
Christopher Perrins

Christopher Miles "Chris" Perrins (s. 1935) on brittiläinen lintutieteilijä.
Perrins nimitettiin Joutsenten valvojaksi eli "Warden of the Swans" vuonna 1993. Titteli on perua kolmanneltatoista vuosisadalta, josta alkaen kuninkaallisessa hovissa on ollut Joutsenten vartija eli "Keeper of the Queen's Swans". Vuonna 1993 titteli jaettiin kahteen uuteen, joista toinen on Joutsenten merkitsijä eli "Marker of the Swans". Nykyisin vietetään kerran vuodessa erityistä "Swan Upping"-tapahtumaa, jossa Thamesjoen kyhmyjoutsenet pyydystetään, rengastetaan ja vapautetaan.
Perrins valmistui filosofian tohtoriksi Oxfordin yliopistosta 1963. Hän toimi British Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 2003–2007. Perrins on kirjoittanut useita kirjoja ja lintutieteellisiä artikkeleita.
Teoksia

Songbirds
Birds: Their Life, Their Ways, Their World (1976)
British Tits (1979)
The Mute Swan (1986)
Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8
Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-854679-3
Firefly Encyclopedia of Birds (2003)
The Princeton Encyclopedia of Birds (2009)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  ORCID  Scopus 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Mihail Pervuhin

Varapääministeri Pervuhin, vara­ulko­ministeri Andrei Gromyko ja pää­ministeri Urho Kekkonen vuonna 1956.
Mihail Georgijevitš Pervuhin (ven. Михаил Георгиевич Первухин; 14. lokakuuta (J: 1. lokakuuta) 1904 Jurjuzan, Ufan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 22. heinäkuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja diplomaatti. Pervuhin toimi Neuvostoliiton varapääministerinä vuosina 1940–1944 ja 1950–1955, ensimmäisenä varapääministerinä vuosina 1955–1957 sekä Neuvostoliiton suurlähettiläänä Saksan demokraattisessa tasavallassa vuosina 1958–1962.
Mihail Pervuhin allekirjoitti yhdessä Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettilään Viktor Lebedevin sekä Suomen pääministerin Urho Kekkosen ja ulkoministeri Johannes Virolaisen kanssa Helsingissä 26. tammikuuta 1956 asiakirjan, jonka nojalla Neuvostoliitto palautti Porkkalan vuokra-alueen Suomelle.
Pervuhin syntyi työläisperheeseen Uralilla ja liittyi kommunistipuolueeseen 15-vuotiaana. Hän opiskeli Moskovassa sähköinsinööriksi ja toimi pitkään voimalan johtajana, kunnes vuonna 1938 nimitettiin raskaan teollisuuden varaministeriksi, mistä hänen poliittinen uransa alkoi.
Perisiatsiini

| --- | --- |

Perisiatsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
10-[3-(4-hydroksipiperidin-1-yyli)propyyli]fenotiatsiini-2kcarbonitriili
Tunnisteet
CAS-numero: 2622-26-6
ATC-koodi: N05AC01
PubChem CID: 4747
DrugBank: DB01608
Kemialliset tiedot
Kaava: C21H23N3OS 
Moolimassa: 365,49 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 116–117 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intramuskulaarinen
Perisiatsiini (kauppanimillä Neulactil ja Neuperil) fentiatsiini-johdannainen neurolepti. Alalajiltaan perisiatsiini kuuluu samaan piperidiinien lääkeaineryhmään, johon kuuluvat myös tioridatsiini ja mesoridatsiini. Lääkettä voidaan annostella tabletteina ja ruiskemuodossa. Parenteraalisena käyttötapana injektoidessa, se on intramuskulaarinen kuten haloperidolilla.
Merkittävän hoitoindikaation perisiatsiini on saavuttanut vaikeiden käytöshäiriöiden hoidossa. Habituaation alueella vaikeita probleemia saattaa esiintyä näillä potilasryhmillä: aikaisemmin seniileiksi – nykyisemmin dementoituneiksi todetut vanhukset, älyllisesti kehitysvammaiset joilla on matala-asteinen ÄO, vaikeasti psykoottiset henkilöt ja aivo-orgaanikot, kuten vaikean aivoruhjeen saaneet potilaat.
Lääkkeen aiheuttamat mahdolliset haittavaikutukset

Lääke omaa suhteellisen herkästi aiheutuvaa ekstrapyrimidaalivaikutusta. Sen vakavin muoto on NMS, maligni neuroleptisyndrooma. Myös tardiivi dyskinesia (TD) suun, kielen ja ylävartalon pakkoliikkeineen on mahdollinen.
Tablettien annoskoot ovat 2,5 ja 10 milligrammaa.
Aiheesta muualla

PubChem: Periciazine (englanniksi)
DrugBank: Propericiazine (englanniksi)
KEGG: Periciazine (englanniksi)
näytä
keskustele
Antipsykootit()
| --- | --- |
Butyrofenonijohdokset:  benperidoli  bromiperidoli  droperidoli  fluanisoni  haloperidoli  melperoni  moperoni  pipamperoni  trifluperidoli 
Fentiatsiinijohdokset:  butaperatsiini  diksyratsiini  flufenatsiini  klooripromatsiini  levomepromatsiini  mesoridatsiini  peratsiini  perfenatsiini  perisiatsiini  pipotiatsiini  proklooriperatsiini  promatsiini  sulforidatsiini  tioridatsiini  tiopropatsaatti  tioproperatsiini  trifluoperatsiini  triflupromatsiini 
Muut tyypilliset antipsykootit:  klooriprotikseeni  flupentiksoli  klopentiksoli  loksapiini  molindoni  pimotsidi  tiotikseeni  tsuklopentiksoli 
Toisen sukupolven antipsykootit:  amisulpridi  asenapiini  iloperidoni  ketiapiini  klotsapiini  lumateperoni  lurasidoni  mosapramiini  olantsapiini  paliperidoni  perospironi  risperidoni  sertindoli  sulpiridi  tsiprasidoni  tsotepiini 
Kolmannen sukupolven antipsykootit:  aripipratsoli  brekspipratsoli  karipratsiini
Matti Perälä

Matti Nikolai Hermanninpoika Perälä
Matti Nikolai Perälä (23. elokuuta 1892 Kauhava – 4. huhtikuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hän oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella.
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Herman Perälä ja Liisa Vähäpassi. Perälä kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä Kauhavalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan helmikuussa 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Perälä astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, jossa hän haavoittui pahasti 3. huhtikuuta 1918 ja kuoli haavoihinsa 4. huhtikuuta 1918 Tampereen kunnallissairaalassa. Hän oli kuollessaan naimaton ja hänet haudattiin Kauhavan hautausmaalle valkoisten sankarihautaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki |
Benjamin Péret

| Benjamin Péret |
| --- | --- |
 Benjamin Péret
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1899 Rezé, Loire-Atlantique, Ranska
Kuollut: 17. syyskuuta 1959 (60 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Kirjallinen suuntaus: dadaismi, surrealismiin
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Benjamin Péret (4. heinäkuuta 1899 Rezé, Loire-Atlantique, Ranska – 17. syyskuuta 1959 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija, joka liitetään surrealismiin ja André Bretoniin. Hänen tuotantonsa oli varsin laaja, 30 teosta runoja, esseitä ja proosaa. Hän oli dadaisti ennen kuin liittyi surrealisteihin. Hän oli surrealismin alkuvaiheen lehden La Révolution surréaliste toimittajia..
Péret käytti heti alun pitäen hyväkseen automaattikirjoituksen metodia, jonka Breton vähän myöhemmin Surrealismin manifestissa liitti liikkeen ytimeen. Automaattikirjoitus oli Péret'lle kuin luontaista, ja teksti oli pientä tiivistä käsialaa, ilman yliviivauksia. Muiden keskeisten surrealistien mukana Péret hylkäsi provokatorisen dadan. Hän oli Bretonin rinnalla "ladaten hänet kuin sähköpariston ja muutenkin inspiroiden, innostustaan lietsoen" (Robert Benayoun).
Péret-seura

Péret'n muistoa kunnioittamaan on 1963 perustettu seura L'Association des amis de Benjamin Péret, joka on julkaissut Péret'n kootut teokset Oeuvres complètes. Yhdistyksen puheenjohtajina ovat toimineet sen perustamisesta alkaen:
Robert Lebel 1963–1984
Jean-Louis Bédouin 1984–1996
Claude Courtot 1996–2008
Gérard Roche vuodesta 2008
Yhdistys julkaisi vuosina 1995–2012 lehteä Trois cerises et une sardine, ja vuodesta 2012 lähtien se on julkaissut kerran vuodessa julkaisun Cahiers Benjamin Péret.
Suomennetut teokset

Kellarin kätköistä, Valitut runot, koonnut ja suomentanut Janne Salo. Palladium-kirjat 2021 ISBN 978-952-7256-31-2
Suomennetut teokset > Suomennettuja runoja

Hautakirjoitus sodassa kuolleiden muistomerkissä, suom. Kari Uuttu. Julkaisussa: Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti 2002; nro 4
Hautakirjoitus sodassa kuolleiden muistomerkkiin, suom. Olli Sinivaara. Julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti 2004; nro 2
Laulu kuivuuden aikaan, suom. Aki Salmela. Julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti 2004; nro 2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benjamin Péret Wikimedia Commonsissa
Association des amis de Benjamin Péret. benjamin-peret.org (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef