stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tähdet, tähdet (6. tuotantokausi)
6. suora lähetys (20.9.2020)

Kuudennen jakson genrenä oli ooppera ja vierailevana tuomarina toimi Waltteri Torikka. Lähetyksen aluksi Torikka esitti ”Votre toast” -aarian Carmen-oopperasta. Kilpailijoita oopperaesitysten harjoituksissa auttoivat Suomen Kansallisoopperan taiteellinen johtaja Lilli Paasikivi ja korrepetiittori Outi Rajamäki. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Abreu putosi kilpailusta.
| Järj>  | Artisti | Kappale (ooppera) | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |

| 1. | Abreu | ”Lascia ch'io pianga” (Almira) | Putosi |
| 2. | Hanna Pakarinen | ”Stride la vampa” (Trubaduuri) | Jatkossa |
| 3. | Tommi Läntinen | ”Una furtiva lagrima” (Lemmenjuoma) | Jatkossa |
| 4. | Suvi Teräsniska | ”Habanera” (Carmen) | Jatkossa |
| 5. | Päivi Lepistö | ”Ombra mai fu” (Serse) | Jatkossa |
| 6. | Konsta Hietanen | ”Nessun dorma” (Turandot) | Jatkossa |
7. suora lähetys (27.9.2020)

Seitsemännen jakson genrenä oli soul ja vierailevana tuomarina toimi Evelina. Lähetyksen aluksi Evelina esitti ”DNA”-kappaleensa. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Päivi Lepistö putosi kilpailusta.
| Järj>  | Artisti | Kappale (alkuperäinen esittäjä) | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Konsta Hietanen | ”Soul Man” (Sam & Dave) | Jatkossa |
| 2. | Suvi Teräsniska | ”Feeling Good” (Nina Simone) | Jatkossa |

| 3. | Päivi Lepistö | ”I Feel Good” (James Brown) | Putosi |
| 4. | Hanna Pakarinen | ”Think” (Aretha Franklin) | Jatkossa |
| 5. | Tommi Läntinen | ”Ain't No Love in the Heart of the City” (Bobby ”Blue” Bland) | Jatkossa |
8. suora lähetys (4.10.2020)

Kahdeksannen jakson genrenä oli rock and roll ja vierailevana tuomarina toimi Erja Lyytinen. Lähetyksen aluksi Erja Lyytinen esitti ”Wedding Day” -kappaleensa. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Tommi Läntinen putosi kilpailusta.
9. suora lähetys (11.10.2020)

Yhdeksännen jakson genrenä oli musikaali ja vierailevana tuomarina toimi Arja Koriseva. Lähetyksen aluksi Arja Koriseva esitti suomenkielisen version Cabaret-musikaalin ”(Life is a) Cabaret” -kappaleesta. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Hanna Pakarinen putosi kilpailusta.
10. suora lähetys (18.10.2020)

Kuudennen tuotantokauden finaalissa molemmat jäljellä olevat kilpailijat esittivät kolme kappaletta: suosikkiesityksensä kauden varrelta, oman kappaleensa sekä itselleen merkityksellisen kappaleen. Jakson vierailevana tuomarina oli Elastinen, joka esitti myös ”Suutele suulle” -kappaleensa. Lähetyksen aluksi kaikki kaudella mukana olleet kilpailijat esittivät yhdessä Elton Johnin ”I’m Still Standing” -kappaleen.
Jakson päätteeksi Konsta Hietanen julistettiin kilpailun voittajaksi.
Kilpailijoiden menestys

| Kilpailija | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Konsta Hietanen | Suosikki | Turvassa | Turvassa | Turvassa | Suosikki | Suosikki | Kiitettävä | Turvassa | Kiitettävä | Voittaja |
| Suvi Teräsniska | Kiitettävä | Kiitettävä | Turvassa | Turvassa | Turvassa | Pohjalla | Kiitettävä | Suosikki | Turvassa | 2. sija |
| Hanna Pakarinen | Turvassa | Tyydyttävä | Kiitettävä | Kiitettävä | Tyydyttävä | Tyydyttävä | Turvassa | Turvassa | Putosi | 3. sija |
| Tommi Läntinen | Suosikki | Turvassa | Turvassa | Turvassa | Pohjalla | Kiitettävä | Pohjalla | Putosi |  | 4. sija |
| Päivi Lepistö | Turvassa | Tyydyttävä | Turvassa | Turvassa | Turvassa | Turvassa | Putosi |  |  | 5. sija |
| Abreu | Kiitettävä | Kiitettävä | Kiitettävä | Pohjalla | Turvassa | Putosi |  |  |  | 6. sija |
| Mikko Harju  | Turvassa | Tyydyttävä | Turvassa | Turvassa | Putosi |  |  |  |  | 7. sija |
| Katri Ylander | Turvassa | Turvassa | Kiitettävä | Putosi |  |  |  |  |  | 8. sija |
| Leo Stillman | Turvassa | Kiitettävä | Putosi |  |  |  |  |  |  | 9. sija |
| HesaÄijä | Turvassa | Turvassa | Putosi |  |  |  |  |  |  | 9. sija |
Jaksolistaus

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut1 | Teema | Vieraileva tuomari |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16. elokuuta 2020 | 459 000  | 80-luvun ikoniset pophitit | Anna Puu |
| 2 | 23. elokuuta 2020 | 456 000  | hard rock | Olli Herman |
| 3 | 30. elokuuta 2020 | 531 000  | hip hop | Pyhimys |
| 4 | 6. syyskuuta 2020 | 224 000  | brittipop | Maija Vilkkumaa |
| 5 | 13. syyskuuta 2020 | 222 000  | dancepop | Jannika B |
| 6 | 20. syyskuuta 2020 | 228 000  | ooppera | Waltteri Torikka |
| 7 | 27. syyskuuta 2020 | 235 000  | soul | Evelina |
| 8 | 4. lokakuuta 2020 | 312 000  | rock and roll | Erja Lyytinen |
| 9 | 11. lokakuuta 2020 | 256 000  | musikaali | Arja Koriseva |
| 10 | 18. lokakuuta 2020 | 398 000  | Finaali: artistin oma kappale/ artistin valitsema esitys kaudelta/ artistille itselleen merkittävä hitti | Elastinen |
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Katsojaluvut tippuivat merkittävästi neljännessä jaksossa, kun MTV3-kanavalla alkoi samaan aikaan esitettävä, miljoonayleisön keräävän Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kolmastoista tuotantokausi.
Ilmari Piiparinen

| Ilmari Piiparinen |
| --- | --- |
 Tom Lindholm Ilmarin roolissa, oikealla Hellää näyttelevä Katariina Kuisma
Luoja(t):  Heikki Luoma
Näyttelijä(t):  Tom Lindholm
Ensi- esiintyminen:  Vain muutaman huijarin tähden
Viimeinen esiintyminen:  Turvetta ja timantteja
Kustantaja:  Yleisradio
Henkilötiedot
Ammatti:  kanttori
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Kuusniemi
Luonteenpiirteet:  neuroottinen, kiltti, viinaanmenevä
Suhteet
Sisarukset:  Unto Piiparinen
Puoliso(t):  Hellä Lehmus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilmari Piiparinen on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia-televisiosarjassa. Piiparinen on mukana sarjan kaikilla neljällä tuotantokaudella. Hän on toimii fiktiivisen Kuusniemen seurakunnan kanttorina.
Kanttori-urkuri dir. cant. Ilmari Piiparinen vehkeilee alussa sarjan konnien Urmas Hakkaraisen, Ahti Kiisken ja Varma Kylmälehdon kanssa, mutta siirtyy vähitellen "hyvisten" puolelle, joita ovat muun muassa kirkkoherra Matias Pohto ja kulttuurisihteeri Suvi-Tuuli Aaltonen. Ilmari on alkoholisti, jonka juomiseen on Kuusniemellä totuttu jo siinä määrin, että se ei herätä enää erityistä huomiota.
Toisen tuotantokauden Peräkamaripojat jaksoissa Ilmarin rooli saa uusia ulottuvuuksia, kun hän ihastuu kanttoriin, jonka on määrä tuurata häntä. Ilmarin on ollut tarkoitus lähteä hoitamaan alkoholismiaan, mutta hän onkin jäänyt salaa Kuusniemelle. Helläluontoinen, vaaleahiuksinen, nuorehko kanttori Hellä Lehmus on vaikuttunut Ilmarin herkkyydestä. Ilmari ja Hellä rakastuvat ja menevät naimisiin, toki mutkien kautta.
Ilmarin toilailut on rakennettu alkoholin käytön ympärille. Hänen yrityksensä peittää viinanjuontiaan ovat jopa korostetun läpinäkyviä. Ilmarin kohtalokkain koettelemus johtuu kuitenkin sarjan epävakaimman antagonistin Varma Kylmälehdon kyseenalaisesta toiminnasta, jonka seurauksena Ilmarin uskotaan kuolleen. Viimeisen tuotantokauden Turvetta ja timantteja lopussa esiintyy myös Ilmarin veli Unto Piiparinen (Safka Pekkonen), joka on niin ikään muusikko.
Ilmarin ensimmäinen tulkitsija on Tom Lindholm. Sittemmin Ilmarin roolia on näytellyt mm. Jan Mykkänen. Rooli on näytelty erinäisissä kesäteattereissa, muun muassa Haminassa, Iisalmessa, Pyynikillä ja Jämsässä.
Matt Bishop

| Matt Bishop> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. joulukuuta 1962 (ikä 61)
Kansalaisuus:  Britannia
Matt Bishop (s. 25. joulukuuta 1962) on brittiläinen toimittaja, kirjailija ja PR-johtaja. Bishop on toiminut Formula 1 -talli Aston Martinin viestintäpäällikkönä vuosina 2021–2022. Aiemmin hän toimi McLarenin viestintäpäällikkönä vuosina 2008–2017.
Käännös suomeksi
Lawson Crouse

| Lawson Crouse |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1997 (ikä 27) Mount Brydges, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Utah Hockey Club
Sarja:  NHL
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
NHL-varaus:  11. varaus, 2015 Florida Panthers
| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2013 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
Lawson Crouse (s. 23. kesäkuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Utah Hockey Clubin organisaatiossa.  Hän oli osana Kanadan nuorten maajoukkuetta, joka voitti kultaa vuoden 2015 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Crouse on saanut Kingstonissa lempinimen "The Sheriff".
Ura

Crouse varattiin ensimmäisellä kierroksella viidentenä pelaajana Kingston Frontenacsiin OHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 Crouse debytoi OHL:ssä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 19. syyskuuta 2013, jolloin hän teki myös heti ensimmäisen maalinsa Kingstonin voittaessa lukemin 11-4 Peterborough Petesin. 4. lokakuuta 2013 Crouse pelasi ensimmäisen sellaisen ottelun, jossa hän teki useampia maaleja. 4. maaliskuuta 2014 hän teki uransa yhden ottelun piste-ennätyksen tekemällä neljä pistettä Kingstonin hävitessä Barrie Coltsille 7–5. Yhteensä Crouse teki kauden 2013–2014 aikana pelaamissaan 63 ottelussa 15 maalia ja 27 pistettä. Pudotuspeleissä Kingston putosi heti ensimmäisellä kierroksella seitsemän ottelun sarjassa Peterborough Petesiä vastaan. Crouse sai sarjassa yhden syöttöpisteen.
Tilastot

Käännös suomeksi
M4

Termillä M4 on useita tarkoituksia:
m4, Brian Kernighanin ja Dennis Ritchien kehittämä perinteisen UNIX-makroprosessorin toteutus.
M4 Sherman, panssarivaunu
M4 (karbiini)
M4, pallomainen tähtijoukko Skorpionin tähdistössä
Mjasištšev M-4 "Bison", strateginen pommittaja
M4, Irlannin laivaston moottoritorpedovene
M4, Kriegsmarinen Enigman versio
M4, ranskalainen sukellusveneohjus
M4, yhdysvaltalaisen M16-rynnäkkökiväärin karbiiniversio
M4, Britanniassa määritelty rahavaranto
M4, Lontoon ja Swansean välinen moottoritie Isossa-Britanniassa
M4, Minskin ja Mahiljoun välinen valtatie Valko-Venäjällä
M4, Kööpenhaminan metron linja
Benelli M4, haulikko
BMW M4, automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M4”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matias Pohto

| Matias Pohto |
| --- | --- |

Luoja(t):  Heikki Luoma
Näyttelijä(t):  Jarkko Tiainen
Ensi- esiintyminen:  Vain muutaman huijarin tähden
Viimeinen esiintyminen:  Turvetta ja timantteja
Kustantaja:  Yleisradio
Henkilötiedot
Ammatti:  pappi
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Etelä-Pohjanmaa
Asuinpaikka:  Kuusniemi
Luonteenpiirteet:  pehmomies, mutta tarpeen vaatiessa hyvinkin ankara
Suhteet
Puoliso(t):  Suvi-Tuuli Aaltonen
Lapset:  Raineri Pohto Minttu Pohto
Tutut:  Lasse Jortikka, Oskari Fräntilä, Holger Voivalin ym.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matias Aleksanteri Pohto on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia-televisiosarjassa. Hän ja Suvi-Tuuli Aaltonen ovat protagonisteja sarjan ensimmäisen tuotantokauden (Vain muutaman huijarin tähden) jaksoissa. Matiaksen antagonisteja ovat kuvitteellisen Kuusniemen kunnan mahtimies Urmas Hakkarainen, kunnanjohtaja Ahti Kiiski ja Varma Kylmälehto.
Etelä-Pohjanmaalta kotoisin oleva Matias Pohto muuttaa Kuusniemelle, joka on piskuinen maalaiskunta Pirkanmaalla Tampereen kupeessa. Nuori ja nätti Suvi-Tuuli on niin ikään matkalla Kuusniemelle, jonne hänet on palkattu kulttuurisihteeriksi kesän ajaksi. "Pääseekö kyytiin", kysyy Suvi ja Matias vastaa "Kyllä kai". Suvi tarinoi kokemuksiaan katolisesta papista Matiakselle, ennen kuin tämä on kertonut olevansa pappi. Heidän suhteessaan koittaa lyhyeksi jäävä jääkausi, sillä Suvin mielestä Matias on pitänyt häntä pilkkanaan.
Kunnan mahtimiehet huomaavat pian, että Matias on oppositiossa heihin nähden. Matias ja Suvi alkavat selvittää Urmaksen ja Ahdin hämärähommia. Kitkaa lisää Urmaksen tytär Virpi Hakkarainen, jonka romanttinen kiinnostus alkaa kohdistua Ahdin sijasta Matiakseen. Suvi vie lopulta kuitenkin Matiaksen sydämen ja päätyy avioliittoon tämän kanssa.
Toisen tuotantokauden (Peräkamaripojat) jaksoissa Matias ja Suvi-Tuuli Pohto ovat taustahahmoja. Seuraavien tuotantokausien (Mooseksen perintö, Turvetta ja timantteja) jaksoissa heidän roolinsa ovat jälleen isommat. Heille on syntynyt poika Raineri ja tytär Minttu. Matias valmistelee väitöskirjaa, jonka aiheesta Suvi-Tuuli närkästyy.
Kuusniemen pappilaan on jäänyt edellisen kirkkoherran jäljiltä taloudenhoitaja Valma Ala-Viehko, joka ei halua luopua vanhoista tavoista runsaine kahvituksineen. Valma muuttaa ensimmäisen tuotantokauden lopussa pois pappilasta, mutta palaa jälleen viimeisen tuotantokauden jaksoissa.
Suvi-Tuulin enon Rainerin mielestä Matiaksen silmistä näkee, että tällä on erämiehen veri, kuten Rainerillakin.
Matias on sotilasarvoltaan alikersantti.
Matiaksen ensimmäinen tulkitsija on Jarkko Tiainen. Näytelmissä Matias Pohtoa on näytellyt mm. Santtu Käkönen. Hahmo on näytelty useaan otteeseen kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.
Virpi Hakkarainen

| Virpi Hakkarainen |
| --- | --- |

Luoja(t):  Heikki Luoma
Näyttelijä(t):  Anne Niilola
Ensi- esiintyminen:  Vain muutaman huijarin tähden
Viimeinen esiintyminen:  Turvetta ja timantteja
Kustantaja:  Yleisradio
Henkilötiedot
Ammatti:  urheiluohjaaja, poliisi, hieroja
Sukupuoli:  nainen
Kotipaikka:  Kuusniemi
Asuinpaikka:  Kuusniemi
Luonteenpiirteet:  tunneherkkä, huolehtiva, pohjimmiltaan asiallinen
Suhteet
Vanhemmat:  Urmas Hakkarainen
Puoliso(t):  Pentti Juurikkala (ex-mies)
Isovanhemmat:  Konrad Hakkarainen
Tädit ja sedät:  Armas Hakkarainen
Tutut:  Suvi-Tuuli Aaltonen ym.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virpi Hakkarainen (ent. Virpi Juurikkala) on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia-televisiosarjassa. Hän on sarjan antagonistin Urmas Hakkaraisen tytär ja ainoa lapsi. Virpi on mukana sarjan kaikilla neljällä tuotantokaudella.
Virpi Hakkarainen on ainakin isänsä puolelta vanhaa kuusniemeläistä sukua. Maalaiskomedian ensimmäisen tuotantokauden Vain muutaman huijarin tähden jaksoissa Virpin rooli on rakennettu romanttisille vastakkainasetteluille. Kuusniemen mahtimiehen ainoana perillisenä hän on sangen tavoiteltu. Hänen ihastuksenaan on kunnanjohtaja Ahti Kiiski, mutta lemmenkortit jaetaan uudestaan, kun Kuusniemelle muuttaa uusi kirkkoherra Matias Pohto, jota Virpi alkaa viekoitella. Korttipakka sekoitetaan vielä uudemman kerran, kun kuntaan Matiaksen kanssa samaan aikaan muuttanut Suvi-Tuuli Aaltonen nappaa papin.
Virpi työskentelee kunnan urheiluohjaajana ja laulaa kirkkokuorossa. Hänen suullaan kerrotaan, että Kuusniemen kunta on saanut nimensä Hakkaraisen tilalta, jonka virallinen nimi on edelleen Kuusniemi.
Virpin ja Suvin suhde on alkuun huono, ja lisäksi he ovat sarjan alussa työkavereita. Sittemmin heistä tulee hyviä kavereita.
Virpi sijoittuu harmaalle vyöhykkeelle Maalaiskomedian "hyvien" ja "pahojen" väliin. Hänen isänsä Urmas ei vedä häntä mukanaan hämäriin liiketoimiin, joiden takia Urmas joutuu vuosiksi vankilaan. Toisen tuotantokauden Peräkamaripojat jaksoissa Virpi on nuorempi konstaapeli, jonka parina on Kuusniemen toinen konstaapeli, Pentti Juurikkala. Virpi ja Juurikkala rakastuvat toisiinsa ja päätyvät naimisiin. Avioliitto ei kuitenkaan kestä, ja he eroavat neljännellä tuotantokaudella Turvetta ja timantteja.
Neljännellä tuotantokaudella Virpillä on oma yritys Fysio-Virpi, jossa hän toimii hierojana. Hän asuu Juurikkalan, setänsä Armas Hakkaraisen ja Viola Turpeisen kanssa Hakkaraisten vanhalla sukutilalla.
Virpi kokee valeraskauden, jonka hän ottaa kovin raskaasti. Avioeronsa jälkeen ja jo hieman sitä ennen hän alkaa jälleen kiinnostua Ahti Kiiskestä. Juurikkala ja Kiiski jopa tappelevat Virpistä nyrkein, mikä on skandaali. Virpi on hyvin herkkä ja hän pillahtaa itkuun milloin mistäkin. Hän on myös huolehtiva, ja varoittaa Juurikkalaa liiallisesta munkkien mussuttamisesta.
Virpin ensimmäinen tulkitsija on Anne Niilola. Kesäteatterissa Virpiä on näytellyt mm. Kikka Peltonen. Sittemmin Virpi on näytelty useissa kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.
Martti Kuningas

Nummisuutarin Eskon esittäjiä vuonna 1957: Valentin Vaala, Martti Kuningas, Axel Slangus ja Unto Salminen.
Martti Kuningas (19. helmikuuta 1933 Viipuri – 7. huhtikuuta 1980 Loviisa) oli suomalainen näyttelijä.
Kuningas oli vielä teatterikoululainen, kun hän näytteli miespääosan Eskona vuoden 1957 elokuvassa Nummisuutarit ja tuli täten kansan tietoisuuteen. Hän oli debytoinut valkokankaalla kaksi vuotta aiemmin Tuntemattomassa sotilaassa (1955). Kuninkaan toinen miespääosa oli ”Mylly-Penttinä” elokuvassa Nuori mylläri (1958). Hänet nähtiin vielä sivuosassa elokuvassa Me (1961), mutta sen jälkeen hän palasi elokuvien pariin vasta 1970-luvulla. Silloin Kuningas esiintyi esimerkiksi komedioissa Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976) ja Jäniksen vuosi (1977).
Martti Kuningas oli vuosina 1958–1960lähde? naimisissa näyttelijä Leni Katajakosken kanssa, ja myös heidän lapsensa Kristiina Kuningas (1958–2019) sekä lapsenlapsensa Iida Kuningas (s. 1987) ovat ryhtyneet näyttelijöiksi. Kuningas ajautui Nummisuutareiden tuoman sensaatiomaisen menestyksen vuoksi alkoholismiin ja hän kuoli 47-vuotiaana vuonna 1980. Kuninkaan viimeiseksi elokuvarooliksi jäi pieni osa vuoden 1979 Ihmemiehessä. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle kortteliin 56-11-72.
Filmografia

Tuntematon sotilas 1955 (sotamies)
Nummisuutarit 1957 (Esko)
Vastamäkeen 1958
Nuori mylläri 1958 (Pentti Mäkinen, ”Mylly-Pentti”)
Me 1961 (sotilas Väiskin unessa)
Herra Huu – Jestapa jepulis penikat sipuliks 1973 (Masa, metsätyömies), kuvausryhmän jäsen
Kilpeläisen tarina 1974
Manillaköysi 1976 (Iso)
Lottovoittaja UKK Turhapuro 1976 (autonasentaja)
Viimeinen savotta 1977 (Huitu-Jussi)
Jäniksen vuosi 1977 (Hannikainen, Kiuruveden ent. nimismies)
Vartioitu kylä 1944 1978 (silmäpuoli sotilas)
Tuntematon ystävä 1978 (yömajan valvoja)
Runoilija ja muusa 1978 (Halonen vanhana)
Onnellinen mies 1979 (Ollonen)
Ihmemies 1979 (oppinut mies baarissa)
Aiheesta muualla

Martti Kuningas Elonetissä.
Martti Kuningas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elsa Ryti

Elsa Maria Ryti (8. helmikuuta 1895 Huittinen – 16. heinäkuuta 1931 Württemberg, Saksa) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston bakteriologian ja serologian dosentti. Hän oli yksi ensimmäisiä lääketieteelliseen perustutkimukseen omistautuneita suomalaisia naislääkäreitä.
Elsa Rytin vanhemmat olivat tilanomistaja Karl Evert Karlinpoika Ryti (aikaisemmin Mauriala) ja emäntä Ida Vivika Junttila. Hänen vanhempi veljensä oli presidentti Risto Ryti. Elsa Ryti pääsi ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta vuonna 1913. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1917, lääketieteen lisensiaatiksi 1921 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1924.
Elsa Ryti oli Suomen sisällissodan jälkeen Tampereella punaisten sotavankileirin lääkärinä toukokuulta 1918 joulukuun loppuun 1918. Lisensiaatiksi valmistuttuaan hän alkoi toimia yksityislääkärinä Helsingissä ja oli Helsingin yleisen sairaalan II sisätautien osastolla avustajalääkärinä ja apulaisopettajana 1921-1923 sekä I sisätautien osastolla assistenttilääkärinä vuodesta 1926 alkaen. Hän työskenteli samanaikaisesti bakteriologis-serologisessa laboratoriossa ja vuonna 1926 hänestä tuli Helsingin yliopiston bakteriologian ja serologian dosentti. Ryti teki opintomatkoja vuonna 1926 Kööpenhaminaan ja vuonna 1927 Pariisiin. Hän julkaisi tutkimuksia ja kirjoituksia lääketieteellisissä julkaisuissa ja käsitteli muun muassa bakteeritautien kemoterapiaa ja pernisiöösin anemian hoitoa. Hän kirjoitti myös yleistajuista terveydenhoitoa käsitelleitä artikkeleita Kotiliesi–lehteen.
Elsa Ryti sairasti keuhkotuberkuloosia, samaan sairauteen oli vuonna 1922 kuollut hänen nuorempi, vuonna 1901 syntynyt sisarensa Hanna. Hänelle tehtiin Suomessa osittainen thoracoplastia eli rintakehänmuovausleikkaus tuberkuloottisen keuhkopussintulehduksen vuoksi. Hän lähti sitten keväällä 1931 Saksaan opinto- ja virkistysmatkalle. Matkan aikana hän oli hoidettavana Württembergissä Schönberg–Neuenburgin tuberkuloosiparantolassa, jossa hänelle tehtiin laajennettu thoracoplastia. Elsa Ryti kuoli leikkausta seuranneena päivänä aivoveritulppaan viittaaviin oireisiin.
Julkaisuja

Studien über das kulturelle und agglutinatorische Verhalten des Proteus vulgaris unter besonderer Berücksichtigung der x-Stämme, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsinki 1923
Bakteriologisserologisten harjoitustöiden opas; kirj. Elsa Ryti ja Carl Nyberg. Otava 1928
Tuberkuloosin kemoterapiasta. Helsinki 1929
Über die Isoagglutinationsgruppen der Finnen. Annales Academiae scientiarum Fennicae, Series A 31, 4. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1931
Toimitustöitä

Ingeborg Schager ja Gertrud Bergström : Sokeritautisen keittokirja ; suomeksi toimittanut Elsa Ryti. WSOY 1927
Kodin lääkärikirja: neuvonantaja terveille ja sairaille, toimittajat Gösta Becker ja Elsa Ryti. 4. painos Otava 1931
Aiheesta muualla

Heini Hakosalo : The Ryti case - Language, gender and the rules of the game in Finnish academic medicine in the 1920s, Scandinavian Journal of History, september 2012 37(4)
Wings Greatest

| Wings Greatest Wings |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : marraskuu 1970 – tammikuu 1978
 Julkaistu: 1. joulukuuta 1978
 Tuottaja(t): Paul McCartney
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 54.28
 Levy-yhtiö: Parlophone, EMI
Listasijoitukset
  20. (tammikuu 1979)   32. (29. joulukuuta 1978)   5. (joulukuu 1978)
Wingsin muut julkaisut
| London Town 1978 | Wings Greatest 1978 | Back to the Egg 1979 |
Wings Greatest on Wings-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Paul McCartney ja Linda McCartney, ellei toisin mainita.
Another Day – 3.42
Silly Love Songs – 5.52
Live And Let Die – 3.11
Junior’s Farm – 4.21
With a Little Luck – 5.45 (säv. Paul McCartney)
Band On The Run – 5.10
Uncle Albert/Admiral Halsey – 4.48
Hi Hi Hi – 3.07
Let ’Em In – 5.09 (säv. Paul McCartney)
My Love – 4.08
Jet – 4.06
Mull of Kintyre – 4.43 (säv. Denny Laine/Paul McCartney)
Etelä-Suomen lääni

| Etelä-Suomen lääni Södra Finlands län |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Pääkaupunki:  Hämeenlinna
Viimeinen maaherra:  Anneli Taina
Historialliset maakunnat:  Häme Karjala Uusimaa
Pinta-ala ilman merialueita :  34 388,26 km² 5:nneksi suurin 2009
– maa:  30 183,46 km²
– sisävesi:  4 204,80 km²
– meri:  8 324,88 km²
Väkiluku :  2 209 677  suurin 2009
Väestötiheys:  73,21 as./km²
Etelä-Suomen lääni (ruots. Södra Finlands län) oli vuosina 1997–2009 yksi Suomen lääneistä.  Läänin naapurit olivat Länsi-Suomen lääni, Itä-Suomen lääni, Suomenlahti ja Venäjä. Läänin pääkaupunki oli Hämeenlinna ja suurin kaupunki Helsinki, joka on myös koko Suomen pääkaupunki ja suurin kaupunki.
Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Etelä-Suomen lääni luotiin yhdistämällä Uudenmaan ja Kymen läänit, Kanta- ja Päijät-Hämeen maakunnat Hämeen läänistä sekä Heinola ympäristöineen Mikkelin läänistä.
Valtion aluehallintoa läänin alueella hoitaa nykyään Etelä-Suomen aluehallintovirasto.
Hallinto

Etelä-Suomen lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä.
Lääninhallituksen palvelupisteet sijaitsivat Hämeenlinnassa, Helsingissä ja Kouvolassa, jotka olivat entisten Hämeen, Uudenmaan ja Kymen läänien pääkaupungit.
Maakunnat

Etelä-Suomen lääni oli jaettu kuuteen maakuntaan:
Etelä-Karjala
Päijät-Häme
Kanta-Häme
Uusimaa
Itä-Uusimaa
Kymenlaakso