stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mennään melomaan
Kappaleet > A-puoli

Hyppää paattiin (Sea Cruise) – 2.30 (säv. Huey P. Smith, san. K. W. Blomqvist)
Onnen kulma – 2.12 (säv. ja san. Kari Kuuva)
Et voi sä estää (Three Steps to Heaven) – 2.15 (säv. Bob Cochran, Eddie Cochran, san. Juha Vainio)
Turhaan päivät, turhaan yöt (Wasted Days Wasted Nights) – 2.45 (säv. Baldemar Huerta, san. Jussi Raittinen)
Roope älä ole toope – 2.55 (säv. ja san. Pekka Tammilehto)
Mun rock and roll blues – 4.03 (säv. ja san. Kaj Westerlund)
Mennään melomaan – 2.24 (säv. Kaj Westerlund, san. K. W. Blomqvist)
Kappaleet > B-puoli

Takaa ajatusten virran (Gentle on My Mind) – 3.05 (säv. John Hartford, san. K. W. Blomqvist, Jussi Raittinen)
Blue Moon Of Kentucky – 1.55 (säv. ja san. Bill Monroe)
I'm Left, You're Right, She's Gone – 2.01 (säv. Stanley A. Kesler, William Eugene Taylor)
Alla palmupuiden – 2.44 (säv. Kaj Westerlund, san. K. W. Blomqvist)
Vaahto peilaa – 3.01 (säv. ja san. Pekka Tammilehto)
Näin on (Oh Boy) – 1.50 (säv. Norman Petty, Bill Tilghman, Sonny West, san. Jussi Raittinen)
Painu pois Leevi (Roberta) – 3.11 (säv. Huey P. Smith, John Vincent, san. Eero Lupari)
Kokoonpano

Jussi Raittinen – laulu, kitara
Kaj Westerlund – piano, taustalaulu
Pekka Tammilehto – kitarat, laulu
Aimo Hakala – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Kalle Lae – kitara
Roy Rabb – steel-kitara
Heikki Virtanen – bassokitara
Pekka Pöyry – alttosaksofoni
Sakari Kukko – tenorisaksofoni
Steve Hughes – kitara
David Barard – bassokitara
Herman Ernest – rummut
Kenneth Williams – congarummut
Charles Neville – alttosaksofoni
Lon Price – tenorisaksofoni
Charlie Feathers – akustinen kitara
Bubba Feathers – kitara
Marcus Van Story – kontrabasso
Aiheesta muualla

Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 1: 1975, albumin syntyhistoriaa
Monika Bergmann-Schmuderer

Bergmann-Schmuderer joulukuussa 2006
Monika Bergmann-Schmuderer (s. 17. huhtikuuta 1978 Lam) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SpVgg Lamia. Bergmann-Schmuderer on osallistunut olympialaisiin kolmesti, vuosina 1998–2006. Hänen paras olympiasijoituksensa on pujottelun kuudes sija Salt Lake Cityn kisoista 2002.
Bergmann-Schmuderer on ollut maailmancupissa kolmen parhaan joukossa kuudessa osakilpailussa, mutta ei ole voittanut yhtäkään kilpailua.
Mia Wagner

| Mia Wagner |
| --- | --- |

Tanskan digitalisaatio- ja tasa-arvoministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 23. marraskuuta 2023 – 7. joulukuuta 2023  
Edeltäjä:  Marie Bjerre
Seuraaja:  Marie Bjerre
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mia Therese Wagner
Syntynyt: 25. joulukuuta 1977 (ikä 46) Viborg, Tanska
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  juristi
Tutkinnot:  Kööpenhaminan yliopisto
Mia Therese Wagner (s. 25. joulukuuta 1977 Viborg) on tanskalainen juristi ja Venstren poliitikko, joka toimi maansa digitalisaatio- ja tasa-arvoministerinä noin kahden viikon ajan syksyllä 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mia Wagner Wikimedia Commonsissa
Mia Wagner Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Mialet

Mialet voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Mialet, kunta Dordognen departementissa Ranskassa
Mialet, kunta Gardin departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mialet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko

Miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4.–5. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 kaksikkoa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 10 kaksikkoa. Näistä kuusi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan neljässä alueellisessa karsintakilpailussa, kun Afrikalla ei ole omaa karsintakilpailua.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

Lähde:
| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 21. – 25. elokuuta 2019 | 6 7 |  Australia    Espanja    Italia    Ranska    Saksa    Tšekki    Venäjä |
| Osenian karsintakilpailu | 14.–16. helmikuuta 2020 | 1 |  Uusi-Seelanti |
| Amerikan karsintakilpailu | 8.–11. huhtikuuta 2021 | 1 |  Kanada |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2020 | 5.– 7. toukokuuta 2021 | 1 |  Kiina |
| Euroopan karsintakilpailu | 12.–13. toukokuuta 2021 | 1 |  Unkari |
Kilpailu

Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta.
Miragaia

| Miragaia |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys.
 Myöhäisjurakausi 150 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Thyreophora
Osalahko::  †Stegosauria
Heimo::  †Stegosauridae
Alaheimo::  †Dacentrurinae
Suku::  †Miragaia  Mateus et al., 2009
Laji::  longicollum
Kaksiosainen nimi
 † Miragaia longicollum  Mateus et al., 2009 
Katso myös
   Miragaia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miragaia on sukupuuttoon kuollut stegosaureihin kuuluva dinosaurussuku. Sen fossiileja on löydetty myöhäiseltä jurakaudelta Portugalista.
Kuvaus

Miragaian jäänteet löydettiin Portugalista vuosina 1999 ja 2001. Löytö koostui pääasiassa eläimen etuosasta, kun taas sen lähisukulainen Dacentrurus tunnetaan lantioista ja takaraajoista. Miragaia kuvattiin tieteelle vuonna 2009, ja se nimettiin löytöpaikkansa mukaan. Miragaia ja Dacentrurus saattavat edustaa yhtä ja samaa lajia, mutta asian selvittämiseksi tarvitaan lisää löytöjä. Miragaia oli 5,5–6 metriä pitkä. Löytöpaikka ajoittuu myöhäisjurakaudelle, myöhäiselle Kimmeridge-vaiheelle tai varhaiselle Tithonos-vaiheelle. Miragaian kaula oli kaikista stegosaureista pisin. Sen kaularanka koostui 17 nikamasta, mikä on enemmän kuin useimmilla sauropodeilla, jotka tunnetaan pitkästä kaulastaan. Vain muutaman Kiinasta löydetyn sauropodin kaulassa oli yhtä monta nikamaa kuin Miragaialla.
Miragailla oli kaksi piikkiä molemmilla puolilla häntää. Miragai käytti piikkejään puolustaakseen itseään pedoilta.[lähde? ]
Ravinto

Miragaia oli kasvinsyöjä, ja sen oletetaan syöneen matalaa kasvillisuutta.[lähde? ]
Miragaian luuranko
Monica Hickmann Alves

Monica Hickmann Alves
Monica Hickmann Alves, taiteilijanimeltään Mônica (s. 21. huhtikuuta 1987) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 62 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Brasilian kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi vuonna 2014.
Mônica edustaa kotimaassaan Corinthiansia. Hän on pelannut myös muun muassa yhdysvaltalaisseura Orlando Pridessa ja espanjalaisseura Atlético Madridissa.
Mirko Bortolotti

Mirko Bortolotti.
Mirko Bortolotti (s. 10. tammikuuta 1990 Trento) on Italialainen moottoriurheilija.
Ura

Hän aloitti autourheilu-uransa kartingsarjoista ja siirtyi vuonna 2005 Italian Formula Renault -talvisarjaan ja Formula Gloria -luokkaan. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Junior ja Formula Azzurra -luokissa saavuttaen jälkimmäisessä vuoden tulokas palkinnon ja toisen sijan sarjassa. Vuonna 2007 Bortolotti siirtyi Italian Formula 3 -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden seuraavana vuonna. Palkintona mestaruudestaan Bortolotti sai testata Ferrarin F1-autoa Fioranon radalla marraskuussa 2008 yhdessä Edoardo Piscopon ja Salvatore Cicatellin kanssa. Bortolotin ajama aika 59,111 sekuntia oli nopein aika, joka F2008-autolla oli ajettu radalla. Bortolotti oli myös ehdolla Felipe Massan korvaajaksi F1-kaudella 2009.
Vuonna 2009 Bortolotti kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja neljännen sijan sarjapisteissä. Samana vuonna hän ajoi muutaman kilpailun F3 Euroseries -sarjassa saavuttaen yhden kolmossijan. Vuonna 2010 hän kilpaili GP3-luokassa Addax Teamin kuljettajana. Yhden kakkossijan ja 16 pistettä saavuttanut Bortolotti oli sarjan loppupisteissä yhdestoista.
Vuonna 2011 Bortolotti palasi takaisin Formula 2 -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden ylivoimaisesti. Hän sai palkinnoksi testata Williamsin F1-autoa Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä.
Vuonna 2013 Bortolotti voitti Eurocup Mégane Trophy -sarjan mestaruuden. Vuonna 2014 Bortolotti kilpaili uudessa Formula Acceleration 1 -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili Italian GT Championship ja Lamborghini Super Trofeo -sarjoissa.
GP3-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Addax Team | ESPFEA 16 | ESPSPR Kesk. | TURFEA 25† | TURSPR 12 | EURFEA 18 | EURSPR 10 | GBRFEA 8 | GBRSPR 13 | GERFEA 6 | GERSPR 4 | HUNFEA 11 | HUNSPR 8 | BELFEA Kesk. | BELSPR 14 | ITAFEA 5 | ITASPR 2 | 16 | 11. |
Missä on Musette?

| Missä on Musette? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Veikko Nieminen Jarmo Vesteri
Käsikirjoittaja:  Veikko Nieminen Jarmo Vesteri
Tuottaja:  Eila Werning
Kuvaaja:  Veikko Nieminen
Leikkaaja:  Veikko Nieminen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kuvaruukki Yleisradio
Ensi-ilta:  17. syyskuuta 1991
Kesto:  50 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Missä on Musette? on Veikko Niemisen ja Jarmo Vesterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1991.
Elokuva on dokumentti Aki Kaurismäen ohjaaman Boheemielämää (1992) -elokuvan kuvauksista Pariisissa.
Miina Sillanpään Säätiö

| Miina Sillanpään Säätiö |
| --- | --- |
Perustettu:  1965
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Johtaja:  Soile Kuitunen
Hallitus:   Merja Mäkisalo-Ropponen (pj.)  Teija Hammar  Sari Hosionaho  Jyri Juusti  Satu Korhonen  Marja Pajulahti  Pekka Räsänen 
Säätiön sivut
Miina Sillanpään Säätiö on vuonna 1965 perustettu Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta lähellä toimiva säätiö. Säätiön perusti Helsingin Kotitaloustyöntekijäin Yhdistys.
Emosäätiönä Miina Sillanpään Säätiö harjoittaa kansanterveyteen liittyvää tutkimus- ja kehitystoimintaa, jota on tehty muun muassa RAY:n ja Tekesin rahoituksella. Säätiö omistaa hoiva- ja kuntoutuspalveluja tuottavan Wilhelmiina Palvelut-yrityksen sekä laitos- ja avokuntoutuspalveluita tuottavan Aviren.
Miina Sillanpään Säätiö on puoluejärjestön perustama organisaatio ja sitä on kehitetty myös oman yhteisön poliittisia tavoitteita sekä järjestöllisiä ja taloudellisia tarpeita silmällä pitäen. Säätiö on kasvattanut taustapuolueensa tuella huomattavaa varallisuutta. Säätiöllä ei ole kuitenkaan määriteltyä yhteyttä puolueeseen. Sosiaalidemokraatit ovat kuitenkin säilyttänyt enemmistön säätiön hallinnossa.
Historia

Säätiön varallisuuden pohja on yhdistyksen 1900-luvun kiinteistöomaisuudessa. Väen ikääntyessä tilat on muutettu vanhainkodiksi. Yhdistys osti 1920-luvulla Siuntiosta Lepopirtti-nimisen huvilan loma- ja virkistyspaikaksi. Yhdistys toimi SDP:n perusosastona ja luovutti omaisuuden säätiölle, joka nimettiin yhdistyksen entisen puheenjohtajan ja työväenliikkeen vaikuttajan Miina Sillanpään mukaan.
1970-luvulla säätiö laajensi toimintansa rakentamalla Siuntion kylpylän. Säätiö sai seuraavana vuonna RAY:n tukea 35 miljoonaa markkaa. Tuen taustalla oli kansanrintamapuolueiden 1970-luvulla sopimat poliittiset määrärahat osana RAY:n tukea. Puolueet saivat jyvittää tuen järjestöilleen ja SDP priorisoi Miina Sillanpään Säätiötä.
1980-luvulla säätiö yhtiöitti palveluitaan ja ylläpiti Helsingissä toipilas- ja vanhainkotia. 1990-luvulla Pikku Huopalahteen valmistui vanhusten asuin- ja palvelutalo. Siuntiossa keskityttiin hotelli- ja kylpylätoimintaan. Sosiaalisen lomatoiminnan ohessa säätiö suuntautui veteraanien ja työikäisten kuntoutuspalveluihin.
2010-luvulla Siuntion kylpylä ja lepopirtti on vuokrattu ulkopuoliselle yritykselle ja kokous- ja ravintolatoiminta on myyty. Vuonna 2015 säätiö toimi konsernipohjalta, jossa toimintaa on lohkottu eri tahoille.  Vuonna 2023 säätiö myi Siuntion kylpyläkiinteistön, siihen kuuluvat maa-alueet sekä Lepopirtin rakennuksineen Siuntio Invest Oy:lle.
Mirkka Paajanen

Mirkka Paajanen (s. 1982) on helsinkiläinen laulaja, muusikko,  säveltäjä ja sanoittaja.
Paajanen on sanoittanut kappaleita muun muassa Samuli Edelmannille, Katri Helenalle, Suvi Teräsniskalle, Club for Fivelle ja  Rajattomalle. Lisäksi Paajanen on tehnyt lukemattomia levytyksiä Suomen eturivin artistien kanssa.
Alun perin Paajanen tuli tunnetuksi gospel-musiikin genrestä ja Ylen 2010-luvun alkupuolen tv-ohjelmasta Nojatuolikirkko. Paajanen on esittänyt vuosia Samuli Edelmannin kanssa virsiä ympäri Suomen.
Paajanen siirtyi soolouralle vuonna 2017, jolloin hän julkaisi soololevyn Että muistaisit saman ja esitti Kuiskaus-levyn nimikkokappaleen.
Soolouran ohella Paajanen toimii biisinkirjoituksen opettajana.
Sooloalbumit

Että muistaisit saman (2017)
Kauneus (2018)
Aiheesta muualla

Musiikkiuutiset: Huikea lauluntekijänä ja -tulkitsija Mirkka Paajanen julkaisee viimein debyyttialbuminsa 22.3.2017. SmackTheJack (Arkistoitu – Internet Archive)
Mirkka Paajasen kotisivut
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö

Miesten 1 000 metrin kajakkiyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 13 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 13 melojaa. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintöpaikka. Lopuista paikoista kuusi valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput paikat jaetaan viidessä alueellisessa karsintakilpailussa sekä vuoden 2020 World Cup 2:ssa. Eurooppa saa karsintakilpailuun kaksi paikkaa, kun muissa karsintatapahtumissa on jaossa yksi paikka.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

Lähde:
| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 0 |  |
| MM-kilpailut 2019 | 21. – 25. elokuuta 2019 | 6 7 |  Argentiina    Portugali    Slovakia    Tšekki    Unkari    Valko-Venäjä    Venäjä |
| Afrikan-kisat 2019 | 26. – 31. elokuuta 2019 | 1 |  Tunisia |
| Osenian karsintakilpailu | 14.–16. helmikuuta 2020 | 1 |  Cookinsaaret |
| Amerikan karsintakilpailu | 8.–11. huhtikuuta 2021 | 1 |  Brasilia |
| Aasian-mestaruuskilpailut 2020 | 5.– 7. toukokuuta 2021 | 1 |  Iran |
| Euroopan karsintakilpailu | 12.–13. toukokuuta 2021 | 2 |  Belgia    Ranska |
| ICF World Cup 2 | 19.–23. toukokuuta 2021 | 1 |  Kiina |
| Kutsu |  |  |  Pakolaisurheilijat |
Kilpailu

Kilpailu koostuu alkueristä, puolivälieristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta.
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten 500 metrin kajakkinelikko

Miesten 500 metrin kajakkinelikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 10 nelikkoa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee kymmenen nelikkoa. Kaikki maat valittiin MM-kilpailujen 2019 perusteella.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

Lähde:
| Kilpailu/karsintatapa | Ajankohta | Paikat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| MM-kilpailut 2019 | 21. – 25. elokuuta 2019 | 10 |  Australia    Espanja    Japani    Kanada    Portugali    Saksa    Slovakia    Unkari    Valko-Venäjä    Venäjä |
Kilpailu

Kilpailu koostuu alkueristä, välieristä ja kahdesta loppukilpailusta.
Njassajärvi

| Njassajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:   Malawi  Mosambik  Tansania
Koordinaatit:  12°11′00″S, 34°22′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Shirejoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  474  m 
Pituus:  570  km
Leveys:  75  km 
Rantaviiva:  1 245  km 
Pinta-ala:  29 600 km²
Tilavuus:  8 400 km³
Keskisyvyys:  264 m
Suurin syvyys:  700 m
Valuma-alue:  6 593 km2 
 fiNjassajärvi 
Njassajärvi eli Malawijärvi on itäisessä Afrikan sijaitsevan Itä-Afrikan hautavajoaman eteläisin järvi, joka luetaan yhdeksi Afrikan suurista järvistä. Se on maailman yhdeksänneksi suurin järvi ja siinä on enemmän kalalajeja kuin missään muussa maailman järvessä. Järven eteläpäässä sijaitseva Malawijärven kansallispuisto kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin.
Nimet

Järvi tunnetaan myös nimillä Lake Nyasa, Lake Nyassa, Lake Niassa ja Lake Malawi. Järven ”löysi” tunnettu skotlantilainen tutkimusmatkailija ja lähetyssaarnaaja David Livingstone, siksi järveä kutsutaankin joskus Livingstonen järveksi (Livingstone’s Lake). Livingstonen kerrotaan kysyneen 1860-luvulla paikallisilta ihmisiltä järven nimeä. Vastaukseksi hän sai ”njassa”, joka tarkoittaa järveä. Livingstone merkitsi järven nimeksi Njassajärvi.
Sijainti ja geologia

Njassajärvi on eteläisin Itä-Afrikan hautavajoaman suurista järvistä, ja koko maailman yhdeksänneksi suurin ja kolmanneksi syvin järvi. Se on noin 560 km pitkä ja leveimmältä kohdaltaan 75 km leveä. Järven pinta-ala on 29 600 km² ja tilavuus 8 400 km³. Järven keskisyvyys on 264 metriä ja syvin kohta ylettyy 700 metrin syvyyteen.
Järvi laskee eteläpäästään Shirejokeen, joka johtaa Malombejärveen ja edelleen Sambesiin, joka laskee Intian valtamereen. Virtaama järvestä on varsin pieni sen kokoon nähden. Siihen virtaavat joet tuovat vuodessa noin 29 km³ vettä ja sadanta 39 km³. Shirejoen kautta järvestä virtaa kuitenkin vain 12 km³ vettä vuodessa. Järvestä kuitenkin haihtumalla poistuu peräti 57 km³ vettä. Veden kierron hitauden takia monet ravinteet ja kemikaalit jäävät järveen ja lopulta joko hautautuvat sedimentteihin tai haihtuvat taivaalle.
Järvessä on useita saaria. Niistä asutusta on ainoastaan Likomassa ja Chizumulussa. Asumattomiin saariin kuuluvat muun muassa Mumbo, Thumbi West, Mbenji ja Katale.
Ilmasto

Njassajärven valuma-alueella on selkeä kuivakausi toukokuulta marraskuulle ja sadekausi joulukuulta huhtikuulle. Lämpötila vaihtelee 22 asteesta 27 asteeseen. Tuulet puolestaan puhaltavat etelästä touko-syyskuussa ja pohjoisesta marras-maaliskuussa.
Luonto

Järvessä elää 800–1000 kalalajia, enemmän kuin missään muussa järvessä. Lajistossa on kaloja 11 heimosta, mutta kirjoahventen osuus lajeista on yli 90 prosenttia. Kirjoahvenista lähes kaikki ovat kotoperäisiä. Monimuotoisuus on runsaimmillaan rannikkoalueiden kivikkoisissa vesissä, ja paikoin 50 neliömetrin alueelta voi löytyä yli 500 yksilöä 22 lajista. Sen lisäksi, että Njassajärven lajisto on kotoperäistä, monet lajit ja värimuodot saattavat esiintyä vain tietyillä kallioilla ja rannoilla.
Poliittinen maantiede

Njassajärveä ympäröivät Mosambikin, Malawin ja Tansanian valtiot. Suunnilleen kolme neljännestä järvestä kuuluu Malawille, loput Mosambikille.[lähde? ] Malawin ja Mosambikin välinen raja menee suurin piirtein järven keskirajalla, mutta Malawin ja Tansanian raja kulkee järven rantaviivaa pitkin. Tansania ei kuitenkaan hyväksy rajan sijaintia, ja maa on sitä mieltä, että rajan kuuluisi kulkea järven keskilinjaa pitkin.
Kalastus ja matkailu

Kalaisa Njassajärvi tarjoaa suotuisat mahdollisuudet kalastukseen. Kala on Malawin asukkaille yksi tärkeimmistä ravinnonlähteistä. Koska Malawi on bruttokansantuotteella mitattuna maailman kymmenen köyhimmän maan joukossa, Njassajärven mahdollistama luontomatkailu tuo maalle arvokasta valuuttatuloa. Kalastus tehostui 1960-luvulla brittiläisten siirtomaaisäntien tuotua mukanaan perämoottorit. Niiden avulla kyläläiset pääsivät kalastamaan aiempaa laajemmalla alueella, mutta tulivat myös riippuvaisiksi kalliista polttoaineesta. Nykyisin liikakalastus on ongelma Njassajärvellä ja sitä yritetään rajoittaa, koska kalakannat eivät kestä tehostunutta pyyntiä. Liikakalastuksen seurauksena Malawin asukkaat sairastavat bilhartsiaa eli skistosomiaasia. Hoitamattomana tauti voi johtaa kuolemaan, eikä tavallisilla malawilaisilla useinkaan ole varaa lääkkeisiin. Suomen WWF on yksi suurimmista järven tukijoista. Ravinnonsaannin lisäksi Njassajärven värikkäitä kaloja pyydetään myös akvaariokaloiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Njassajärvi Wikimedia Commonsissa
Itä-Afrikan hautavajoama kartalla. Njassa- eli Malawijärvi kartan alalaidassa.
Näkymä järvelle Likoman saarelta.
Järvessä elää noin tuhat eri kalalajia. Yksi lajeista on Nimbochromis livingstonii.
Monica Hargrove

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sopot 2014 | 4×400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Moskova 2006 | 4×400 m viesti |  |
Monica Hargrove (s. 30. joulukuuta 1982) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Hargrove oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-hopeaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Hän sijoittui kahdeksanneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2009. Hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen viestijoukkueessa, joka voitti lopulta kultaa Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014.
Ennätykset

Lähteet: IAAF, Tilastopaja
200 metrin juoksu: 23,17 (2010)
400 metrin juoksu: 50,39 (2009)
Moosachin metroasema

| Moosach |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  MO
Metrolinjat:  U3
Osoite:  Moosach
Paikkakunta:  München
Avattu:  11. joulukuuta 2010
Vaihtoyhteydet:  S-bahn
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Moosach on Münchenin metron U3-linjan pääteasema, se avattiin 11. joulukuuta 2010. Asemalta on vaihtoyhteys viereiselle S-bahn asemalle.
Mooseksen kirja

Mooseksen kirja voi tarkoittaa:
Tooraa eli pentateukkia, joka sisältää viisi Mooseksen kirjaa, jotka kuuluvat myös Raamattuun.
Mooseksen kirjaa, erästä Myöhempien aikojen pyhien pyhistä kirjoituksista.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mooseksen kirja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Minute to Win It

Minute to Win It on yhdysvaltalainen prime time -aikaan NBC-televisiokanavalla esitettävä game show, jota juontaa Guy Fieri. Ohjelmassa kilpailijat ottavat osaa 60 sekuntia kestäviin haasteisiin, joissa käytetään joka kodista löytyviä taloustarvikkeita. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 14. maaliskuuta 2010. Suomessa sarjasta on tehty oma versio ja se kulkee nimellä Minuuttipeliä. MTV3 on esittänyt sekä suomalaista että alkuperäistä versiota.