stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Al Plastino

| Al Plastino |
| --- | --- |
 Al Plastino vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1921 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 25. marraskuuta 2013 (91 vuotta) Patchogue, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Taiteilija
Ala:  sarjakuvataiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Action Comics, Adventure Comics, Superboy, Superman
Aiheesta muualla
www.alplastino.com/alplastino/Welcome.html
Alfred John Plastino (15. joulukuuta 1921 New York, New York, Yhdysvallat – 25. marraskuuta 2013 Patchogue, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, joka piirsi useiden vuosikymmenien ajan DC Comicsin supersankareita, kuten Batmaniä ja Teräsmiestä. Hän loi Terästytön ja Avaruussankarien legioonan.
Nuoruus

Al Plastino syntyi Manhattanilla vuonna 1921 ja varttui Bronxissa. Hän oli vasta kuusivuotias, kun hänen äitinsä kuoli. Hänen isänsä valmisti ja myi hattuja. Plastino värvättiin toisen maailmansodan aikana veljensä kanssa armeijaan. Suurimman osan armeija-ajastaan hän piirsi sotajulisteita ja teki kuvituksia armeijan lehtiin.
Ura

Plastino teki vuosina 1944–1948 sarjakuvaa Hap Hopper, Washington Correspondent, jonka tekijänä hän seurasi Jack Sparlingia. Sodan jälkeen hän työskenteli newyorkilaisella studiolla, jossa hän teki piirroksia armeijan harjoitusoppaisiin. Siellä Plastino kuuli, että DC Comics etsi Teräsmiehen piirtäjää. DC Comicsilla hänestä tuli Wayne Boringin ohella 1950-luvun merkittävimpiä Teräsmiehen piirtäjistä. Hän työskenteli Superman-sarjakuvalehden parissa vuoteen 1968. Hän piirsi DC Comicsille myös useisiin Teräsmiehen spin-off -lehtiin, kuten Superman’s Girl Friend, Lois Lane ja Superboy. Terästyttö-hahmon Plastino loi vuonna 1959 yhdessä Otto Binderin kanssa.
Plastino piirsi 1966–1972 päivittäistä Batman-strippiä, ja vuonna 1970 hän jatkoi Henning Dahl Mikkelsenin Ferd'nand-strippiä, jota hän teki eläköitymiseensä vuoteen 1989 saakka. Plastino piirsi 1982–1983 myös Miina ja Kusti -strippiä Ernie Bushmillerin kuoleman jälkeen.
Aiheesta muualla

Plastino Comic Book Databasessa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
William Turner (täsmennyssivu)

William Turner on seuraavien henkilöiden nimi:
William Turner, brittiläinen taidemaalari
William Turner, brittiläinen säveltäjä
William J. G. Turner, yhdysvaltalainen säveltäjä, ohjaaja, dramaturgi, tuottaja ja näyttelijä
William Turner, brittiläinen anatomi ja Ediburghin yliopiston rehtori
William Turner, Salfordin piispa
William Turner, brittiläinen kasvitieteilijä ja ornitologi
William Thomas Turner, RMS Lusitanian kapteeni.
Albert Kahn (arkkitehti)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Kahn (arkkitehti) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Albert Kahn (architect)
Käännös suomeksi
Isao Okano

| Isao Okano> 岡野 功 |
| --- | --- |
 Isao Okano 1964
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1944 (ikä 80) Japani
Uran tiedot
Paino:  80 kg
Laji:  judo
| Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:  Japani> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1964 Tokio | -80 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 1965 Rio de Janeiro | -80 kg |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 1967 Tokio | avoin |  |
|  Hopeaa | 1968 Tokio | avoin |  |
|  Kultaa | 1969 Tokio | avoin |  |
Isao Okano (jap. 岡野 功, s. 20. tammikuuta 1944) on japanilainen judoka.
Okano voitti alle 80 kilogramman painoluokassa olympiakultaa 1964 Tokiossa ja maailmanmestaruuden 1965 Rio de Janeirossa. Japanin mestaruuden (avoin painoluokka) hän voitti vuosina 1967 ja 1969, ja saavutti hopeaa vuonna 1968. Okano lopetti kilpailu-uransa 25-vuotiaana, minkä jälkeen hän on toiminut valmentajana ja kirjoittanut judokirjallisuutta.
Teokset

Okano, Isao: Vital Judo – Grappling Techniques.  Tokio:  Japan Publications, Inc., 1982.  ISBN 0-87040-517-9.  (englanniksi)
Sato, Tetsuya & Okano, Isao: Vital Judo – Throwing Techniques.  Tokio:  Japan Publications, Inc., 1982.  ISBN 0-87040-516-0.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isao Okano Wikimedia Commonsissa
Indonesianmänty

| Indonesianmänty |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  merkusii
Kaksiosainen nimi
 Pinus merkusii  Junghuhn & de Vriese ex de Vriese, 1845 
Katso myös
   Indonesianmänty Wikispeciesissä   Indonesianmänty Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Indonesianmänty (Pinus merkusii) on mäntyjen (Pinus) sukuun kuuluva ainavihanta havupuulaji. Se kasvaa luontaisena vuoristoisilla alueilla Kaakkois-Aasiassa. Sitä esiintyy kaikista männyistä eteläisimpänä päiväntasaajan eteläpuolella Indonesian Sumatralla, ainoana eteläisen pallonpuoliskon kotoperäisenä mäntykasvina.
Kuvaus

Indonesianmänty on suurehko puu kasvaen yleensä 30–50 metriä korkeaksi, joissain tapauksissa jopa noin 70-metriseksi. Runko on yleensä suora, ja oksat ylöspäin kaartuvia. Latvuksen muoto on nuorena kartiomainen, vanhemmiten pyöreä. Kaarna on usein paksua ja syvän uurteista tai kilpimäistä puun alaosassa, ohuempaa ja hilseilevää yläosissa ja nuoremmissa oksissa. Lehdet ovat neulasmaisia ja kaksittain. Ne ovat 15–25 senttimetriä pitkiä. Kävyt ovat yleensä 4,5–9 senttimetriä pitkiä, ja yksittäin tai kaksittain oksissa. Kävyt kypsyvät seuraavan vuoden syksynä pölytyksestä. Siemenet ovat siivekkäitä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Indonesianmänty esiintyy luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa Vietnamissa, Laosissa, Kambodžassa, Filippiineillä, Malesiassa ja Indonesiassa. Laji menestyy parhaiten valoisilla paikoilla ja hiekkaisilla maaperillä, se kestää hyvin kuivuutta ja kuumuutta.
Käyttö

Puuainesta käytetään rakentamiseen, veneisiin, huonekaluihin, sähköpylväisiin, tulitikkuihin ja paperinvalmistukseen. Puun pihkaa käytetään maaleihin, hajusteisiin ja lääkeaineisiin.
Puuta on istutettu paitsi sahapuuksi, myös eroosion ehkäisyyn.
Aiheesta muualla

ARKive: Merkus pine (Pinus merkusii) (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Amara (näyttelijä)

| Amara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tuwuhadijatitesih Amaranggana
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Jakarta, Indonesia
Ammatti:  Näyttelijä, laulaja, malli
Puoliso:  Frans Mohede (1999–)
Lapset:  3 lasta, syntyneet 2004, 2006 ja 2008
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Mara, Amara Lingua, Amara Mohede
Aktiivisena:  1989–
Amara (koko nimi Tuwuhadijatitesih Amaranggana; s. 8. heinäkuuta 1975 Jakarta, Indonesia) on indonesialainen näyttelijä, laulaja ja malli.
Amara on ollut naimisissa indonesialaisen laulajan ja urheilijan Frans Moheden kanssa vuodesta 1999. Heillä on kolme lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2004, 2006 ja 2008.
Diskografia

Bila Kuingat  (1996)
Jangan Kau Henti  (1997)
Bintang  (1998)
Takkan Habis Cintaku  (1998)
Aku  (1999)
Indonesia Raya  (2005)
Syukur  (2005)
Good Time  (2015)
Filmografia > Elokuvat

Misi: 1511 (2006) –
Tiger Boy (2015) – Citra-äiti
Filmografia > Televisiosarjat

Rembulan Kece (1999)
Cinta Tak Pernah Salah (2000)
Ketika Cinta Berbunga (2001)
Menjemput Impian (2001)
Mahligai Diatas Pasir (2002)
Kembali Ke Fitri (2002)
Biarkan Hati Bicara (2002)
8 Tahun Kemudian (2003)
Misteri Bali (2003)
Bukan Impian Semusim (2003)
Cintaku Di Rumah Susun (2004)
Yang Muda Juga Mencinta (2004)
Bawa Aku Terbang (2005)
Matahari & Rembulan (2005)
Hidayah (2005-2008)
Ketika Cinta Berdusta (2005-2007)
Suci (2007-2008)
Bukan Cinta Semusim (2007-2008)
Martabat (2007)
Wajah (2008)
Embun (2009)
Hafizah (2009-2010)
Cinta Melody (2010)
Cintaku Melati (2011)
Istri Istri Suamiku (2011-2013)
Sinetron: Tutur Tinular (2011-2012)
Putih Abu-Abu (2012)
Love in Paris (2012-2013)
Detak Cinta (2014)
Operation Wedding Series (2015)
Sajadah Cinta Maryam (2015)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Profil Amara Lingua päällä Kapanlagi.com (indonesiaksi)
William Troost-Ekong

William Troost-Ekong vuonna 2017.
William Paul Troost-Ekong (s. 1. syyskuuta 1993 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalais-nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Watfordia. Aiemmin hän on pelannut pääsarjatasolla Alankomaissa, Belgiassa, Norjassa, Turkissa ja Italiassa.
Troost-Ekong on pelannut Nigerian maajoukkueessa vuodesta 2015 ja ollut viime vuosina maajoukkueen kapteeni. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja pelasi turnauksessa joukkueensa kaikki kuusi ottelua alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit Nigerian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän saavutti pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja teki puolivälierässä Etelä-Afrikkaa vastaan 2–1-voittomaalin 89. peliminuutilla. Pohjois-Hollannissa alankomaalaiselle äidille ja nigerialaiselle isälle syntynyt Troost-Ekong edusti myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkuetta eri juniori-ikäluokissa.
Albert Kellogg

| Albert Kellogg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1813 New Hartford, Connecticut, Yhdysvallat
Kuollut: 1887 Kalifornia, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede, kasvitiede
Albert Kellogg (1813–1887) oli yhdysvaltalainen lääkäri, farmaseutti ja kasvitieteilijä.
Kellogg syntyi New Hartfordissa Connecticutissa ja opiskeli lääketiedettä Charlestonissa Etelä-Carolinassa sekä Transylvania Collegessa Kentuckyssa. Matkoillaan Yhdysvaltojen etelä- ja länsiosiin Kellogg kiinnostui kasvitieteestä. Hän saapui Kaliforniaan vuonna 1849 ja asettui viimein San Franciscoon, jonne hän perusti oman apteekin sekä praktikan. Kumpikaan näistä ei kuitenkaan ollut erityisen menestyksekkäitä yrityksiä. Niinpä Kellogg alkoi seurata kiinnostustaan kasveihin sekä kasvitieteeseen ja liittyi opiskelijoiden California Academy of Sciences -tiedejärjestöön vuonna 1853. Kellogg oli yksi tiedejärjestön seitsemästä perustajajäsenestä ja hoiti järjestössä erilaisia tehtäviä. Ollessaan järjestön ensimmäisenä kasvitieteen kuraattorina Kellogg toi järjestön jäsenille useita keräämiään kasvinäytteitä määritettäviksi. Merkittävimmän kasvien keräysmatkansa Kellogg teki vuonna 1867 yhdessä George Davidsonin kanssa. Tuolla matkalla Kellogg keräsi näytteitä lähes 500 kasvilajista ja noita näytteitä on säilöttynä eri paikkoihin.
Kellogg julkaisi kasvitieteellisiä löydöksiään useissa paikallisissa sanoma- ja aikakauslehdissä sekä tiedejärjestön julkaisuissa ja kuvasi käsikirjoituksissaan toisinaan myös uusia lajeja. Toiset kasvitieteilijät ovat myöhemmin kuvanneet samoja lajeja Kelloggin materiaaleihin perustuen, jolloin Kelloggin lajikuvauksesta on tullut useiden sukujen ja 215 lajin varsinainen alkuperäinen lajikuvaus. Kasvitieteilijä Asa Gray kuvaili Kelloggia "hyvää tarkoittavaksi, mutta tiedemaailman harmiksi". Toisaalta kasvitieteilijä John Torrey antoi Sierra Nevadassa kasvavalle matarakasvisuvulle Kelloggin mukaan nimeksi Kelloggia.
Kellogg oli myös huomattavan tuottelias kasvikuvien piirtäjä. Vaikka Kellogg piti kaikentyyppisistä kasveista, hän oli erityisesti kiinnostunut puista. Niinpä yksi hänen merkittävimmistä julkaisuistaan on vuonna 1882 julkaistu yksityiskohtainen kuvaus Kalifornian metsäpuista. Elämänsä viimeisen vuosikymmenen Kellogg piirsi yli 400 piirroskuvaa eri puu- ja pensaslajeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Kellogg Wikimedia Commonsissa
JSTOR Global Plants: Kellogg, Albert (englanniksi)
Amika

Amika on belgialais-hollantilainen nuorille suunnattu draamasarja. Se kertoo Amika-nimisestä hevosesta. Sarja alkoi 10. marraskuuta 2008 ja sitä on tehty 104 jaksoa. Yhden jakson kesto on 10 minuuttia.
Aiheesta muualla

Amika Internet Movie Databasessa (englanniksi)
http://tros.nl/index.php?id=4670
William Tritt

William Tritt (27. joulukuuta 1951 Pointe-Claire – 23. lokakuuta 1992 Montreal) oli kanadalainen pianisti. Hänen opettajinaan olivat Lucille Brassard, Yvonne Hubert, Gilles Manny, Yvonne Lefébure ja György Sebök. Vuosina 1974–1984 hän oli nimikkotaiteilijana ja opettajana Dalhousien yliopistossa. Vuonna 1976 hän perusti Dalart Trion viulisti Philippe Djokicin ja sellisti William Valleaun kanssa. Hän oli myös Da Camera Ensemblen jäsen yhdessä James Campbellin, Moshe Hammerin ja Tsuyoshi Tsutsumin kanssa. Hän esiintyi monien orkestereiden, kuten Vancouverin sinfoniaorkesterin, Winnipegin sinfoniaorkesterin, Hamiltonin filharmonikkojen, Chicagon sinfoniaorkesterin ja Houstonin sinfoniaorkesterin kanssa.
Tritt tuli ehkä parhaiten tunnetuksi George Gershwinin teosten levytyksistään.
William Tuttle

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten vesipallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
Miesten uinti
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | 4 × 50 jaardin vapaauintiviesti |  |
William Jeremiah ("Bill") Tuttle (21. helmikuuta 1882 Chicago, Illinois – 22. helmikuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja uimari. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa Chicago Athletic Association -joukkueen jäsenenä. Hän sai hopeaa sekä vesipallossa että 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä.
Anitta (laulaja)

| Anitta |
| --- | --- |
 Anitta vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Larissa de Macedo Machado
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1993 (ikä 31) Rio de Janeiro, Brasilia
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä näyttelijä tanssija liikenainen
Muusikko
Taiteilijanimi:  Anitta
Laulukielet:  englanti, espanja, portugali
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  pop, latinalainen pop, electropop, reggaeton, funk carioca, dubstep
Levy-yhtiöt:  Warner Music Brasil, Warner Records, Republic Records ja Universal Music Latino 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Larissa de Macedo Machado (tunnetaan paremmin nimellä Anitta; s. 30. maaliskuuta 1993 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, tanssija ja liikenainen.
Hän aloitti laulamisen kahdeksan vuoden iässä Honório Gurgelin kaupunginosan katolisessa kirkossa Rio de Janeirossa. Täytettyään 16 vuotta hän kävi tekniikan alan koulutuksen ja hänet pyydettiin töihin Valelle. Anittan ladattua videon videopalvelu YouTubeen vuonna 2010 otti itsenäisen Furacão 2000 -levy-yhtiön silloinen tuottaja häneen yhteyttä ja pyysi Anittaa allekirjoittamaan sopimuksen tämän levy-yhtiön kanssa. Julkaistuaan menestykseksi nousseen kappaleen "Meiga e Abusada" vuonna 2012 hän allekirjoitti sopimuksen Warner Music Brasilin kanssa seuraavana vuonna.
Anitta nousi kansainväliseen suosioon vuonna 2013 julkaistuaan singlen "Show das Poderosas", joka saavutti kotimaassaan Brasil Hot 100 Airplay -listan ensimmäisen sijan. Kappaleen musiikkivideota on katsottu YouTubessa yli 130 miljoonaa näyttökertaa. Saman vuoden heinäkuussa hän julkaisi omaa nimeään kantavan debyyttistudioalbuminsa, joka myi ABPD:n mukaan kolminkertaista kultaa ja platinaa. Albumia myytiin yli 170 000 kopiota. Anittan toinen studioalbumi, Ritmo Perfeito, julkaistiin kesäkuussa 2014 ja se myi puolestaan 45 000 kopiota ensimmäisen kuukautensa aikana. Samana päivänä hän julkaisi myös ensimmäisen livealbuminsa nimeltään Meu Lugar. Marraskuussa 2014 hän esiintyi Latin Grammy Awardissa, mikä teki hänestä kaikkien aikojen nuorimman brasilialaisartistin, joka on esiintynyt kyseisessä tapahtumassa. Vuonna 2015 hän julkaisi kolmannen studioalbuminsa nimeltään Bang, joka myi platinaa. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Deixa Ele Sofrer", "Bang", "Essa Mina é Louca" ja "Cravo e Canela".
Vuonna 2013 Anitta oli artisti, jonka kappaleita oli kaikista pisimpään hallitsemassa Brasilian iTunes-listan kärkeä, minkä myötä hänet valittiin Vuoden artistiksi. Anittaa äänestettiin myös Associação Paulista de Críticos de Artessa vuoden 2013 musikaaliseksi tulokkaaksi. Hän on kolminkertainen MTV Europe Music Awardsin voittaja kategoriassa "Paras brasilialainen näyttelijä" ja hän oli ensimmäinen brasilialainen artisti, joka on voittanut "Paras latinalaisamerikkalainen näyttelijä" -palkinnon.
Vuonna 2017 aikakauslehti Billboard valitsi hänet maailman viidenneksitoista vaikutusvaltaisimmaksi artistiksi sosiaalisissa medioissa, päästen muun muassa Lady Gagan, Shakiran ja Rihannan edelle.
Diskografia > Studioalbumit

Anitta (2013)
Ritmo Perfeito (2014)
Bang! (2015)
Kisses (2019)
Versions of Me (2022)
Funk Generation (2024)
Diskografia > Livealbumit

Meu Lugar (2014)
Diskografia > EP:t

Tá na Mira (2013)
Solo (2018)
Spotify Singles (2019)
À Procura da Anitta Perfeita (2022)
Funk Generation: A Favela Love Story (2023)
Käännös suomeksi
William Mactavish

William Mactavish
William Mactavish (McTavish) (29. maaliskuuta 1815, Edinburgh, Skotlanti - 23. heinäkuuta 1870, Liverpool, Yhdistynyt kuningaskunta) oli Hudson's Bay Companyn edustaja, Rupertinmaan ja Assiniboian kuvernööri ennen Rupertinmaan siirtoa Hudson's Bay Companyn omistuksesta Kanadalle. Mactavish oli naimisissa Sarah MacDermotin kanssa ja heillä oli kaksi lasta, James William Mactavish (1860-1900) ja Andrew Dugald Mactavish (1866-1943).
Aiheesta muualla

Elämäkerta: Dictionary of Canadian biography (englanniksi)
Manitoba historical society (englanniksi)
Isao Takahata

| Isao Takahata |
| --- | --- |
 Isao Takahata vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1935
Kuollut: 5. huhtikuuta 2018 (82 vuotta)
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Tulikärpästen hauta Eilisen kuiskaus Pom poko   Prinsessa Kaguyan taru
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Isao Takahata (jap. 高畑 勲, 29. lokakuuta 1935 Ise, Mien prefektuuri – 5. huhtikuuta 2018) oli japanilainen anime-ohjaaja. Hän työskenteli vuodesta 1985 Studio Ghiblissä, jonka hän perusti yhdessä Hayao Miyazakin kanssa. Takahatan ura animaattorina alkoi 1960-luvulla Toei Animationissa. Miyazakiin hän tutustui jo ensimmäisessä ohjaustyössään Horus, auringon prinssi, jossa tämä toimi avainanimaattorina.
Tuotanto > Elokuvia

Ohjaajana:
Horus, auringon prinssi (Taiyō no ōji – Horus no daibōken), 1968
Panda kopanda (1972)
Tulikärpästen hauta (Hotaru no haka, 1988)
Eilisen kuiskaus (Omohide poro poro, 1991)
Pom poko (Heisei tanuki gassen Pom poko, 1994)
Naapurini Yamadat (Hōhokekyo tonari no Yamada-kun, 1999)
Prinsessa Kaguyan taru (Kaguya-hime no monogatari, 2013)
Tuotanto > Televisiosarjoja

Heidi (Alps no shōjo Heidi, 1974)
Aiheesta muualla

Isao Takahata Nausicaa.net-sivustolla (englanniksi)
Isao Takahata Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Isao Takahatan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Worapoj Petchkoom

| Mitalit> Maa:   Thaimaa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Thaimaa> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | Kääpiösarja |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Guangzhou 2010 | Kääpiösarja |  |
|  Pronssia | Doha 2006 | Kääpiösarja |  |
| Kaakkois-Aasian kisat  | Kaakkois-Aasian kisat  | Kaakkois-Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Bandar Seri Begawan 1999 | Kääpiösarja |  |
|  Kultaa | Hanoi 2003 | Kääpiösarja |  |
|  Kultaa | Manila 2005 | Kääpiösarja |  |
|  Kultaa | Nakhon Ratchasima 2007 | Kääpiösarja |  |
Worapoj Petchkoom (thaiksi วรพจน์ เพชรขุ้ม; s. 18. toukokuuta 1981) on thaimaalainen nyrkkeilijä. Hän osallistui vuoden 2004 kesäolympialaisiin Ateenassa ja sai miesten kääpiösarjassa (54 kg) hopeamitalin. Hän osallistui myös vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä, mutta ei päässyt mitaleille.
Petchkoom esiintyi heinäkuussa 2009 homolehti Stagen kannessa. Thaimaan amatöörinyrkkeilyliitto (ABAT) langetti hänelle tästä syystä kolmekuukautisen kilpailukiellon, joka esti häntä nyrkkeilemästä vuoden 2009 Kaakkois-Aasian kisoissa Laosissa. Petchkoom piti kuvia ennemmin urheilullisina kuin rivoina.
Winston Graham

Winston Mawdsley Graham OBE (s. Winston Grime, 30. kesäkuuta 1908 – 10. heinäkuuta 2003) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten historiallisesta kirjasarjasta Poldark, jota hän kirjoitti vuosina 1945–1953 ja 1973–2002. BBC on tuottanut kirjojen perusteella kaksi televisiosarjaa. Viimeinen Poldark-kirja Bella Poldark ilmestyi vuosi ennen Grahamin kuolemaa vuonna 2002.[lähde? ]
Vuoteen 1947 asti Graham oli oikealta nimeltään Winston Grime, mutta tuona vuonna hän vaihtoi salanimensä Winston Graham myös oikeaksi nimekseen.[lähde? ]
Winston Field

| Winston Field |
| --- | --- |

Etelä-Rhodesian 7. pääministeri
 17. joulukuuta 1962 – 13. huhtikuuta 1964  
Monarkki:  Elisabet II
Edeltäjä:  Edgar Whitehead
Seuraaja:  Ian Smith
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1904 Bromsgrove, Worcestershire, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 17. maaliskuuta 1969 (64 vuotta) Rhodesia
Tiedot
Puolue:  Federal Dominion Party Rhodesian Front
Winston Joseph Field MBE (1904–1969) oli rhodesialainen poliitikko, joka toimi Etelä-Rhodesian (nyk. Zimbabwe) pääministerinä 1962–1964.
Field toimi toiseen maailmansotaan saakka johtotehtävissä Rhodesian tupakkateollisuudessa. Field pyrki Federal Dominion -puolueensa avulla saavuttamaan itsenäisyyden Etelä-Rhodesialle mahdollisimman nopeasti ja luomaan Pohjois-Rhodesian (nyk. Sambia) valkoisten asuttamasta ”kuparivyöksi” kutsutusta alueesta dominio. Puolue suosi apartheid-politiikkaa ja vallan pitämistä ”sivistyneiden ja vastuuntuntoisten” valkoihoisten käsissä. Myöhemmin hän liittyi Rhodesian Front -puolueeseen.
Fieldin seuraaja pääministerinä vuodesta 1964 alkaen oli Ian Smith.
Käännös suomeksi
William Malmesburylainen

William Malmesburyläinen
William Malmesburylainen (William of Malmesbury, k. noin 1143) oli englantilais-normannilainen historiankirjoittaja, joka tunnetaan ennen kaikkea Englannin varhaishistoriasta kertovan Gesta Regum Anglorum -kronikan kirjoittajana. Hänen selkeä, ironisella latinallaan kirjoitettu tyylinsä on saanut ihailijoita läpi vuosisatojen. Toimiessaan Malmesburyn luostarin kirjastonhoitajana William matkusti laajalti tutkimuksia tehdessään.
William vietti suurimman osan elämästään munkkina Malmesburyn luostarissa. Hänestä tuli luostarin kanttori 1120-luvulla. William Malmesburylainen valittiin myös luostarin kirjastonhoitajaksi ja hän keräsi elämänsä aikana luostariin laajan kirjakokoelman, johon kuului monia antiikin ja myöhäisantiikin kirjoittajien teoksia. Vuonna 1140 hänelle tarjottiin apotin virkaa, josta hän kuitenkin kieltäytyi.
William oli uuttera historiankirjoittaja. Varhaisin hänen kirjoittamansa teos oli paavien historiaa käsittelevä Liber pontificalis. Sen jälkeen hän kirjoitti pääteoksensa, Gesta Regum Anglorum -kronikan. Se käsittelee Englannin historiaa roomalaisvallan ajoista lähtien ja käy läpi anglosaksien kuningaskuntien kuninkaiden vaiheet, normannien Englannin valloituksen vuonna 1066 sekä sen jälkeisen ajan aina kuningas Henrik I:n valtaannousuun asti. Teos oli hyvin suosittu niin Englannissa kuin mannermaallakin. Kronikasta tulikin keskiajan historiantutkijoiden ja kronikoitsijoiden keskeisiä lähteitä.
William Malmesburylainen kirjoitti myös teokset Gesta pontificum Anglorum (Englannin piispojen teot), joka käsittelee Englannin kirkon historiaa, sekä De antiquitate Glastonie ecclesie, joka kertoi Glastonburyn kirkon historiasta. Lisäksi William Malmesburylainen laati useita tutkielmia ja kommentaareja sekä englantilaisten pyhimysten elämäkertojen kokoelman.
Kirjallisuutta

Crouch, D.: The Norman– The history of a Dynasty.  London:  Hambledon Continuum, 2002.  (englanniksi)