stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apumatti

Apumatti on shakkiongelma, jossa molemmat osapuolet toimivat yhdessä tavoitteena mustan matitus. Kaikkien siirtojen tulee olla normaalien shakkisääntöjen mukaisia. Eli jos musta tekee jollain siirrolla shakin valkean tulee reagoida siihen, vaikka he pelaavatkin ”samalla puolella”. Apumateissa musta yleensä siirtää ensin ja valkea jatkaa, ja viimeisellä valkean siirrolla mustasta tulee matti. Esimerkiksi kahden siirron apumatissa musta aloittaa, valkea jatkaa, musta siirtää ja valkea matittaa. Siksi myös mustan siirto merkitään ensin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Esimerkkiongelmassa on apumatti kahdeksassa siirrossa Z. Maslarilta (Die Schwalbe 1981). Ratkaisu on seuraava (Musta aloittaa):
Joskus myös valkea aloittaa siirtämään, mikä merkitään ongelmaan puolikkailla. Jos kyseessä on apumatti 2.5 siirrossa, valkea siirtää kolme ja musta kaksi kertaa. Apumatteja voi yhdistellä muihin shakkiongelmiin, kuten sarjasiirtoisiin. Niissä toinen osapuoli siirtää ensin tietyn määrän siirtoja ja lopuksi toinen matittaa yhdellä siirrolla.
Historia

Ensimmäisen apumattiongelman julkaisi saksalainen suurmestari Max Lange saksalaisessa lehdessä vuonna 1854. Ongelma alkoi valkean siirrolla, ja siinä oli useita tapoja päästä samaan mattitilanteeseen. Tätä kutsutaan ongelmissa duaaliksi, jota pidetään ongelman arvoa laskevana tekijänä nykyisin. Yhdysvaltalainen shakkiongelmien tekijä Sam Loyd julkaisi ensimmäisen standardiapumatin Chess Monthly -lehdessä. Siinä musta aloitti ja se sisälsi yhden houkutuksen. Siinäkin oli yksi sivuratkaisu, mutta se oli silti paljon parempi kuin Langen ongelma. Tämä apumatti oli perusta nykyiselle apumattigenrelle. Apumatti on nykyään toiseksi suosituin shakkiongelmien muoto heti tavallisen matin jälkeen, eikä sitä enää lueta satushakin osaksi.
Aiheesta muualla

Chris Feather, Black to Play (F. Chlubna, Vienna, 1994) – Yleinen katsaus apumatteihin.
Hilmar Ebert + Hans Gruber ”Top Helpmates” 1995, PDF-tiedostona:
Hilmar Ebert + Hans Gruber ”Early Helpmates” 2001, PDF-tiedostona:
Apokalyptinen madonna

Neitsyt Marian kuvatyypit
Annunziata * Apokalyptinen madonna * Conceptio immaculata * Itämaan tietäjät * Maestà * Marian taivaaseenottaminen * Mater dolorosa * Pietà * Sacra conversazione *  Suojaviittamadonna
Aurinkoon ja pyhään kruunuun pukeutunut nainen. Unkarilaisen taidemaalarin Szoldatits Ferencin maalaus
Aurinkoon pukeutunut nainen. Mosaiikki "Turkish Bank Housen" julkisivussa Budapestissa.
Herrad Landsbergilainen, Apokalyptinen nainen, kuvitus käsikirjoituksesta Hortus deliciarum, 1100-luku.
Apokalyptinen madonna on Neitsyt Marian kuvatyyppi, joka yleistyi 1400-luvulla. Johanneksen ilmestykseen perustuva aihe kuvaa Madonnan aurinkoon pukeutuneena eli yleensä säteiden ympäröimänä, kuun sirppi jalkojensa alla ja Jeesus-lapsi sylissään.
Ilmestyskirjan neitsyt alkoi vähitellen tarkoittaa nimenomaan Neitsyt Mariaa. Kuunsirpin polkeminen sai poliittista merkitystä 1400-luvun turkkilaissotien aikana ja aihe toimi myös vastauskonpuhdistuksen tukena. Apokalyptinen madonna olikin nimenomaan katolisen kirkon aihe. Protestanttisissa maissa se jäi monen Maria-aiheen tapaan pois uskonpuhdistuksen aikana.
Apokalyptinen madonna on muuntunut kulloinkin sopivaan muotoon. Maria kuvattuiin 1600-luvulta alkaen ilman Jeesuslasta Conceptio immaculata -muunnelmassa, joka kuvaa Marian synnitöntä sikiämistä. Kuu, tähtikehä ja taivas olivat yhä keskeisiä, mutta muut ilmestyskirjan elementit ovat kadonneet.
Apokalyptisen madonnan elementtejä

Aihe perustuu Uuden testamentin Ilmestyskirjan 12. luvun alkujakeisiin: ”Taivaalla näkyi suuri tunnusmerkki: nainen, jolla oli pukunaan aurinko, kuu jalkojen alla ja pään päällä seppeleenä kaksitoista tähteä. Hän oli raskaana ja huusi tuskissaan synnytyspolttojen vaivaamana. – – Nainen synnytti lapsensa, pojan, joka on paimentava maailman kansoja rautaisella sauvalla. Tämä lapsi temmattiin Jumalan ja hänen valtaistuimensa luo, ja nainen pakeni autiomaahan. Jumala on sinne valmistanut hänelle turvapaikan, missä hänestä pidetään huolta tuhat kaksisataakuusikymmentä päivää.” Maria esitetään kuvissa jo synnyttäneenä ja Jeesus-lapsi sylissään.
Madonnan jalkojen alla oleva kuu kuvataan sirppinä, jonka sakarat osoittavat ylös, tai joskus alaspäin. Pään päällä seppeleen tai kruunun muotoon asetellut kaksitoista tähteä viittaavat Israelin kahteentoista heimoon. Tavallisesti koko hahmoa ympäröi sädekehä tai auringon säteet.
Selkeimmät ilmestyskirjan mainitsemat tunnusmerkit ovat kuu, aurinko ja tähtikruunu. Jokaista niistä ei kuitenkaan kuvata kaikissa apokalyptisen madonnan kuvissa. Toisinaan mukana on muuta kohtaukseen kuuluvaa ainesta, kuten monipäinen lohikäärme. Joskus madonnan ympärillä on auringon ohella kehys, kuten mantelin muotoinen sädekehä. Se voi olla myös ruusuista tai pilvistä koostuva reunus.
Kuvatyypin kehitys

Ilmestyskirjan nainen tunnettiin Raamatusta jo varhain, mutta siitä tuli Marian kuvatyyppi taiteessa vasta vuosisatoja myöhemmin.
Ilmestyskirjassa puhutaan nimeämättömästä naisesta, jolla oli ”pukunaan aurinko”. On vaikea selvittää, että mistä lähtien naista on alettu pitämään Mariana. Jo 300-luvulta lähtien kuitenkin löytyy tekstejä, joissa nainen samaistetaan Mariaan.
Ilmestyskirjan naisesta oli tehty kuvia jo 900-luvun puolimaissa. Åsa Ringbomin mukaan niissä kuvattiin kirkkoa symboloivaa naista muttei vielä Mariaa, vaikka tämä olikin edustanut äitikirkkoa jo pitkään. Anu Vuorelan mukaan käsitys Ilmestyskirjan naisen henkilöllisyydestä Mariana alkoi yleisesti vahvistumaan 1200-luvulla.
Kun apokalyptisen madonnan kuvatyyppi sai muotonsa, se oli sulautuma useammasta aiemmasta tyypistä, kuten "käärmeentallaajasta", jossa Maria polki käärmettä paholaisen vertauskuvana. Samoin 1100-luvulla voimistunut usko siihen, että Maria otettiin elävänä taivaaseen, antoi hänelle taivaan valtiattaren piirteitä ja liitti auringon sekä kuun Marian hahmoon. Myös Laulujen laulun kohdan "kaunis kuin kuu, kirkas kuin aurinko" katsottiin kertovan Mariasta.
Apokalyptisen madonnan ensimmäisiä kuvauksia on Herrad Landsbergilaisen Hortus deliciarum (Ilojen puutarha) -käsikirjoituksessa 1175–1185. Alkuperäisteos on tuhoutunut, mutta siitä on säilynyt kopio. Vanhimpia puuveistoksia aiheesta on erfurtilainen veistos vuodelta 1370.
Kuvatyypin kehitys > Kuunsirppi saa erityistä merkitystä

Kuunsirpillä seisovasta apokalyptisestä madonnasta tuli 1400-luvulla niin suosittu, että kuunsirppejä lisättiin toisinaan myös vanhempiin Marian patsaisiin. Saksassa ja pohjoismaissa aihe oli tässä vaiheessa suosittu. Tunnetuin suomalainen esimerkki apokalyptisestä madonnasta on Uudenkaupungin apokalyptinen madonna, joka on kadonneesta alttarikaapista säilynyt irrallinen reliefi (1430).
Kuunsirppi ja koko kuvatyyppi sai uutta merkitystä propagandan välineenä turkkilaissotien ja vastauskonpuhdistuksen aikana. Kuunsirppi viittaa jo sinällään islamiin ja turkkilaisiin. Neitsyt Maria taivaan kuningattarena taas kuvasi läntisen kirkon voimaa.
Lepanton taistelun voitto turkkilaisia vastaan käydyssä sodassa 1571 toi myös uuden piirteen kuvatyyppiin. Kuunsirppiin kuvattiin toisinaan ottomaaneihin viittaavia kasvonpiirteitä, ja kuunsirpillä seisovasta madonnasta kehittyi osin uusi apokalyptisen madonnan muunnelma.
Kuvatyypin kehitys > Myöhemmät muunnokset ja Conceptio immaculata

Apokalyptisen madonnan esittämistapa muuttui myös 1600-luvulla. Kuunsirppiin lisättiin käärme, perisynnin ja pahuuden symboli, ja kuvio täydentyi ympyrän muotoiseksi kappaleeksi. Uudessa versiossa Marian toinen jalka polkee käärmeen päätä, mikä tarkoittaa voittoa syntiinlankeemuksen kirouksesta - siitä on todisteena Marian synnitön sikiäminen. Esimerkiksi Rubensin maalauksen Apokalyptinen neitsyt (1623–1624) Maria polkee käärmettä, joka kietoutuu kuun ympärille. Hänen vasemmalla puolellaan on arkkienkeli Mikael, seitsenpäinen punainen lohikäärme ja demoneja.
Myöhemmät apokalyptiset madonnat ovatkin usein nimeltään Conceptio immaculata eli Synnitön sikiäminen. Näissä kuvissa Maria katsoo kainosti alaspäin tai myöhemmin ylös kohti Jumalaa. Hänellä ei ole lasta sylissään, koska maalaus kuvaa nyt Marian omaa synnitöntä alkuperää.
Uusi muoto johtui siitä, että paavi Sixtus IV antoi 1400-luvun lopulla määräyksen Marian synnittömän sikiämisen juhlapäivän viettämisestä. Taiteen uutena aiheena oli kuvata Marian synnitöntä sikiämistä. Apokalyptinen madonna muuntuikin vähitellen uudeksi kuvatyypiksi nimeltä Conceptio immaculata, jolla on oma uusi taustafilosofiansa, mutta lasta lukuun ottamatta kaikki apokalyptisen madonnan tunnusmerkit. Myös Guadalupen neitsyt, jonka kuvia alettiin tehdä 1600-luvun loppupuolella Meksikossa, on kuvallisesti Conceptio immaculatan muunnos.
Apokalyptisten madonnojen suosion taustaa

Vaikka Mariaa oltiin kuvattu taiteessa varhaisesta vaiheesta asti, merkittävän aseman Maria sai läntisessä taiteessa vasta 1100-luvulta lähtien. Kaksi seuraavaa vuosisataa olivat Neitsyt Marialle omistautumisen huippukautta. Hänen merkityksensä kasvoi edelleen kansan ja teologian parissa 1400-luvulla. Tämän myötä syntyi useita erikoistuneita madonnan kuvatyyppejä, joihin liittyi laajoja käytännöllisiä ja filosofisia puolia. Apokalyptisen madonnan ohella uusia tyyppejä olivat suojaviittamadonna ja ruusuköynnöksen ympäröimä madonna. Kuten muillakin eri alojen ja asioiden suojelijoina toimineiden pyhimysten kuvilla, myös madonnoilla oli käytännöllisiä tarkoituksia. Veistoksia käytettiin luonnollisesti hartauskuvina, joiden edessä rukoiltiin, mutta myös tavallaan onnea tuottavina taikakaluina.[lähde? ]
Apokalyptisten madonnojen suosio 1400-luvulla liittyi muun muassa aneisiin. Uskottiin, että 1470-luvulla paavi Sixtus IV olisi luvannut antaa Marian kuvan edessä aurinkoon pukeutuneina rukoileville aneet yhdeksitoistatuhanneksi vuodeksi. Kirkoista on löytynyt seinämaalauksia, joissa Marian rukouksen lukijalle luvataan palkaksi huomattava määrä aneita. Legendan mukaan Tiburin sibylla olisi esitellyt näyn apokalyptisestä madonnasta keisari Augustukselle jo Kristuksen syntymän aikoihin. Esimerkiksi Uudenkaupungin veistoksessa on kuvattu kohtaus, jossa sibylla osoittaa etusormellaan veistoksen Mariaa ja lasta Augustukselle.
Apokalyptisyys ja lopunajan tapahtumat olivat ajankohtaisia keskiajalla yleisten maailmanlopun uskomusten vuoksi. Musta surma ja muut lopunajan merkit lisäsivät apokalyptisten ja Memento mori -aiheiden, kuten kuolemantanssin suosiota.
Tähtikehä Euroopan lipussa

Euroopan lipun myös kaksitoista kehässä olevaa tähteä ovat herättäneet kysymyksiä, liittyvätkö ne Neitsyt Marian ja ilmestyskirjan vastaavaan tähtikehään. Lipun suunnittelija Arsène Heitz onkin myöntänyt, että sama ilmestyskirjan 12. luvun jae on innoittanut häntä lipun luomisessa. Virallisen tahon mukaan uskonnollinen yhteys on myytti.
Kuvia apokalyptisistä madonnoista > Maalauksia

Boucicaut'n mestari, apokalyptinen madonna Heures de Maréchal de Boucicaut -käsikirjoituksesta, 1410-luku.
Hieronymus Bosch, Patmoksen Pyhä evankelista Johannes, 1504–1505.
Hans Baldung, Patmoksen Pyhä Johannes, 1511.
Matthias Gerung, apokalyptinen maisema, 1530–1532.
Pieter Pauwel Rubens, Apokalyptinen neitsyt, 1623–1624.
Francisco de Zurbarán, Synnitön sikiäminen eli Conceptio immaculata, 1630–35.
Kuvia apokalyptisistä madonnoista > Veistoksia

Marquard Hasse, Uudenkaupungin apokalyptinen madonna, 1430. Vasemmalla alakulmassa Sibylla ja Augustus.
Madonna kuunsirpillä, Passau 1420.
Kuunsirppimadonna alttarilaitteessa, 1477, Weißenburg.
Grieskirchen, noin 1400-luku.
Kuunsirppimadonna ja naispyhimyksiä, saksalainen alttarikaappi, 1500.
Gregor Erhart: Überlingerin Madonna, Münster, 1510.
Aurinkoon puettu Madonna, etelä-Saksa, 1670.
Kirjallisuutta

Hübner, Fritz: Maria auf der Mondsichel: Ihre Darst. im Spiegel v. Kunst, Kultur u. Weltanschauung.  Berlin, Nürnberg:  Broschiert, Ulrich &, Co., 1938.  (saksaksi)
Siegfried, E.: Maria auf der Mondsichel.  Göttingen. Määritä julkaisija! (saksaksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apokalyptinen madonna Wikimedia Commonsissa
Apollo 13

Apollo 13 oli Yhdysvaltain Apollo-ohjelman avaruuslento. Sen oli tarkoitus olla kolmas Kuuhun laskeutunut lento. Sen sijaan lennosta tuli kuuluisa vakavan ja miehistön henkeä uhanneen teknisen vian vuoksi. Ongelmista huolimatta lento pääsi palaamaan Maahan.
Laukaisu tapahtui 11. huhtikuuta 1970 kello 19.13.00 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta. Paluu tapahtui 17. huhtikuuta 1970 kello 18.07.41 UTC. Lennon kesto oli 5 päivää, 22 tuntia, 54 minuuttia ja 41 sekuntia.
Aluksen komentomoduulia kutsuttiin nimellä Odyssey ja kuumoduulia nimellä Aquarius.
Miehistö

James ”Jim” Lovell, komentaja
John ”Jack” Swigert, komentomoduulin pilotti
Fred Haise, kuumoduulin pilotti
Alun perin komentomoduulin pilotiksi kaavailtiin Ken Mattinglyä, mutta hänet jouduttiin korvaamaan Jack Swigertillä vain kolme päivää ennen laukaisua. Mattingly oli altistunut tuhkarokkovirukselle, ja koska hänellä ei ollut immuniteettia kyseiselle sairaudelle, hänen pelättiin voivan sairastua kesken kuulennon. Altistuksesta huolimatta Mattingly ei kuitenkaan sairastunut, ja hän oli myöhemmin Apollo 16 -lennon komentomoduulin pilotti.
Määränpää

Apollo 13:n kuumoduulin oli määrä laskeutua Kuuhun Fra Mauron alueelle. Tarkoituksena oli tehdä selenologista tutkimusta sekä kerätä näytteitä Mare Imbriumin alueelta. Aluksen kolmesta astronautista Jim Lovellin ja Fred Haisen oli määrä laskeutua kuumoduulilla Kuun pinnalle, kun taas Jack Swigert olisi jäänyt komentomoduuliin.
Alukseen tulleen vian vuoksi Kuuhun ei kuitenkaan voitu laskeutua. Myöhemmin Apollo 14:n kuumoduuli laskeutui Kuussa samalle alueelle, joka oli ollut Apollo 13:n määränpäänä.
Onnettomuus

Apollo 13:n huoltomoduulin toinen happitankki räjähti aluksen ollessa 321 680 kilometrin päässä Maasta. Maasta oli annettu pyyntö käynnistää happisäiliön sekoitus, mutta vika sekoittimen moottorin johdoissa sai aikaan kipinöintiä, joka puolestaan räjäytti koko säiliön. Miehistön kuuluisa hätäsanoma maa-asemalle oli: ”I believe we’ve had a problem here”, johon Maasta vastattiin: ”This is Houston, say again please”, ja Apollosta toistettiin: ”Houston, we’ve had a problem.”
Onnettomuuden johdosta miehistön oli hylättävä suunnitelma Kuuhun laskeutumisesta ja jatkettava ns. vapaan paluun rataa (free return trajectory), joka vain kiertäisi Kuun tämän vetovoiman lingotessa aluksen takaisin kohti Maata (ns. linkorata, sling-shot).
Koska Apollo 13:n komentomoduuli Odyssey oli lähes kokonaan toimintakyvytön, astronauttien piti käyttää kuumoduuli Aquariusta asuinpaikkana ja ”pelastusveneenä” matkalla kotiin. Nelipäiväinen paluumatka oli kylmä, epämiellyttävä ja jännittynyt, sillä myös kuumoduulin virrankulutus täytyi säätää minimiin, minkä vuoksi muun muassa lämmitys- ja navigointilaitteet sammutettiin. Vain radioyhteys Maahan sekä ilmaa kierrättävä tuuletin jätettiin päälle, mikä laski alusten yhteisen virrankulutuksen vain 7 ampeeriin.
Kuumoduulin ilmanpuhdistimen suotimet eivät kestäneet koko paluulennon aikaa, koska niitä ei ollut suunniteltu niin pitkään käyttöön. Komentomoduulin suuremmat ja tehokkaammat suotimet puolestaan eivät sellaisinaan mahtuneet kuumoduulin laitteistoon. Lennonjohdon täytyi kehittää ennätysajassa menetelmä, jonka avulla miehistö saattoi mukanaan olleilla sangen vähäisillä tarvikkeilla kytkeä suuret suodattimet järjestelmäänsä. 
Apollo 13 osoitti Apollo-ohjelman kyvyn kohdata suuria vaikeuksia ja voivan silti palauttaa miehistön takaisin elossa. Lennonjohdon päällikkö Eugene Kranz ohjasi väkensä "työstämään ongelmaa". Kranzista tuli Nasan johtaja eläkkeelle jäämiseensä asti. Menettelytavat tehtävänjohdossa oli kehittänyt Chris Kraft ilmailussa.
Haise ei lentänyt enää Apollo 13 -lennon jälkeen avaruudessa. Hän kuitenkin suoritti vuonna 1977 viisi lähestymis- ja laskeutumiskoelentoa Edwardsin lentotukikohdassa testisukkulana käytetyn avaruussukkula Enterprisen komentajana. Haise erosi Nasasta 1979. Apollo 13 oli myös Lovellin ja Swigertin viimeinen avaruuslento.
Onnettomuuden eteneminen

Happitankki numero 2 oli ennen laukaisua ollut kiinni Apollo 10 moduulissa, mutta oli irrotettu muutoksia varten ja vaurioitunut siinä yhteydessä. Tankki ei ollut tyhjentynyt normaalisti, jolloin tankissa olevaa lämmityselementtiä oli käytetty apuna. Lämmittimen käyttö vaurioitti lämmityselementtiä, jota ei vaihdettu muutostöiden yhteydessä.
Lennon aikana tankki numero 2 räjähti, mikä vaurioitti myös tankkia numero 1. Alus myös menetti kaksi kolmesta polttokennosta, jotka olivat aluksen ensisijainen sähkölähde. Toinen tankki oli täysin tyhjä ja toinen oli nopeasti tyhjenemässä. Kaiken hapen menettäminen johtaisi myös viimeisen polttokennon menettämiseen. Veden puute, hiilidioksidin poistaminen ja lämmityksen puute aiheuttivat myös ongelmia.
Elokuva

James Lovellin ja Jeffery Klungerin kirjan Lost Moon pohjalta tehtiin vuonna 1995 elokuva Apollo 13, jossa James Lovellia esitti Tom Hanks ja lennonjohdon päällikköä Gene Kranzia Ed Harris.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollo 13 Wikimedia Commonsissa
13 Things that Saved Apollo 13
13 MORE Things That Saved Apollo 13
Apollo-ohjelma
Vahingoittunut huoltomoduuli irrotuksen jälkeen.
Astronauttien osittain uudelleen rakentama ilmanpuhdistusjärjestelmä.
Fred Haise, John Swigert ja James Lovell avaruuslennon jälkeisessä lehdistötilaisuudessa.
Command & Conquer: Red Alert 3

| Command & Conquer: Red Alert 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Los Angeles
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam, Microsoft Store ja PlayStation Store
Säveltäjä:  James Hannigan Frank Klepacki Timothy Michael Wynn Mikael Sandgren
Pelisarja:  Command & Conquer
Pelimoottori:  SAGE
Julkaistu:  WindowsNA 28. lokakuuta 2008EU 31. lokakuuta 2008 Xbox 360NA 11. marraskuuta 2008EU 14. marraskuuta 2008 PlayStation 3NA 23. maaliskuuta 2009EU 27. maaliskuuta 2009 Mac OSNA maaliskuu 2009
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategia
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows, Xbox 360, PlayStation 3, Mac OS
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, digitaalinen lataus tai digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Command & Conquer: Red Alert 3 on EA Los Angelesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema 
reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Xbox 360:lle vuonna 2008 sekä seuraava vuonna PlayStation 3:lle ja Mac OS:lle. Peli on jatkoa Command & Conquer -pelisarjaan, ja se jatkaa Red Alert -pelien tarinaa. Peli tulee myös jatkamaan aiemmista peleistäkin tuttua mustaa huumoria. Pelille julkaistiin myös lisäosa Command & Conquer: Red Alert 3: Uprising maaliskuussa 2009.
Juoni

Red Alert -pelisarjassa Albert Einstein halusi luoda maailman, jossa toinen maailmansota ja holokausti eivät olisi ikinä tapahtuneet. Vuonna 1946 Einstein rakensi kokeellisen aikakoneen, jolla hän matkusti ajassa taaksepäin vuoteen 1924 ja poisti aika-avaruusjatkumosta nuoren Adolf Hitlerin. Einsteinin luomassa uudessa aikajanassa maailmanvallasta haaveilevan Neuvostoliiton johto aloittaa vaihtoehtoisen maailmansodan. Neuvostoliiton vastavoimana ovat Yhdysvaltain ja Länsi-Euroopan maiden edustamat liittoutuneet, jotka kukistavat puna-armeijan Einsteinin kehittämillä aseilla. Pelin alussa Neuvostoliitto on tuhon partaalla, joten eversti Anatoly Cherdenko, kenraali Nikolai Krukov ja professori Gregor Zelinsky matkustavat ajassa taaksepäin Zelinskyn keksimällä aikakoneella. Kolmikko ilmestyy vuoden 1927 Brysselin kansainvälisessä tiedekonferenssissa, jossa Cherdenko eliminoi Einsteinin poistamalla hänet aika-avaruusjatkumosta. Cherdenkon luomassa uudessa aikajanassa hänestä on tullut Neuvostoliiton pääsihteeri ja neuvostoarmeija on vyörymässä Länsi-Eurooppaan, koska liittoutuneilta puuttuvat Einsteinin keksinnöt. Japanista on kuitenkin tullut sotaisa Nousevan auringon keisarikunta, jonka keisarin Yoshiron mielestä Japanilla on jumalallinen oikeus valloittaa maailma. Pelin kolme kampanjaa kertovat mielikuvituksellisen maailmansodan vaihtoehtoisista lopputuloksista.
Juoni > Neuvostoliitto

Neuvostoliiton kampanjassa Nousevan auringon keisarikunta on aloittanut sotaretkensä Neuvostoliittoon, joten pääsihteeri Cherdenko antaa pelaajalle käskyn puolustaa Leningradin kaupunkia ja Krasna-45:n ohjustukikohtaa japanilaisilta. Pelaaja myös valtaa Neuvostoliiton laivastotukikohdan Vladivostokissa ja ajaa japanilaiset pois Neuvostoliiton maaperältä. Vastavalittu Yhdysvaltain presidentti Howard T. Ackerman kuitenkin vakuuttaa virkaanastujaispuheessa, että neuvostoliittolaiset ajetaan pois Euroopasta. Cherdenko lähettää pelaajan valtaamaan Geneven Sveitsissä ja liittoutuneiden tiedelaboratorion Mykonosissa Kreikassa. Cherdenko yritetään salamurhata, mutta pelaajalle ja kenraali Krukoville annetaan käsky tuhota liittoutuneiden viimeinen lentotukikohta Islannissa. Kesken tehtävän Cherdenko kertoo pelaajalle, että Krukov suunnitteli salamurhayrityksen, joten pelaaja tappaa Krukovin. Zelinsky kertoo pelaajalle, että Cherdenkon valtaannousu ja Nousevan auringon keisarikunnan synty johtuivat neuvostoliittolaisten aikamatkasta, mutta yhtäkkiä hän katoaa jäljettömiin. Cherdenko lähettää pelaajan keisarilliseen palatsiin Fujin juurella tappamaan keisari Yoshiro. Yoshiron kuoleman jälkeen Neuvostoliitto miehittää Nousevan auringon keisarikunnan. Cherdenko kertoo pelaajalle, että hän on kutsunut sotamarsalkka Robert Binghamin Pääsiäissaarille neuvottelemaan rauhasta Neuvostoliiton ja liittoutuneiden välillä. Binghamin kukistuttua Cherdenko kertoo pelaajalle, että hän oli pelkkä pelinappula, jolla Cherdenko tuhosi Neuvostoliiton viholliset. Cherdenkon salamurhayritys oli lavastusta, jolla hän sai tekosyyn eliminoida Krukov. Cherdenko yrittää tappaa pelaajan, mutta pelaaja tuhoaa Cherdenkon linnakkeen tulivuoren kraatterissa. Cherdenko julistetaan kuolleeksi, minkä jälkeen pelaaja kukistaa Ackermanin New Yorkin satamassa ja tuhoaa Vapaudenpatsaan. Neuvostoliitto valloittaa maailman ja pelaajasta tulee uusi Neuvostoliiton pääsihteeri.