stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bahrainin Grand Prix 2007
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1>  erä) | Aika (2>  erä) | Aika (3>  erä) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.32,443 | 1.31,359 | 1.32,652 |
| 2. | 2 |  Lewis Hamilton | McLaren | 1.32,580 | 1.31,752 | 1.32,935 |
| 3. | 6 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.33,161 | 1.31,812 | 1.33,131 |
| 4. | 1 |  Fernando Alonso | McLaren | 1.33,049 | 1.32,214 | 1.33,192 |
| 5. | 9 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.33,164 | 1.32,154 | 1.33,404 |
| 6. | 10 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1.33,348 | 1.32,292 | 1.33,710 |
| 7. | 3 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 1.33,556 | 1.32,889 | 1.34,056 |
| 8. | 15 |  Mark Webber | Red Bull | 1.33,496 | 1.32,808 | 1.34,106 |
| 9. | 12 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.33,218 | 1.32,429 | 1.34,154 |
| 10. | 16 |  Nico Rosberg | Williams | 1.33,349 | 1.32,815 | 1.34,399 |
| 11. | 17 |  Alexander Wurz | Williams | 1.33,759 | 1.32,915 | – |
| 12. | 4 |  Heikki Kovalainen | Renault | 1.33,467 | 1.32,935 | – |
| 13. | 23 |  Anthony Davidson | Super Aguri | 1.33,299 | 1.33,082 | – |
| 14. | 11 |  Ralf Schumacher | Toyota | 1.33,923 | 1.33,294 | – |
| 15. | 8 |  Rubens Barrichello | Honda | 1.33,776 | 1.33,624 | – |
| 16. | 7 |  Jenson Button | Honda | 1.33,967 | 1.33,731 | – |
| 17. | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri | 1.33,984 | – | – |
| 18. | 18 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso | 1.34,024 | – | – |
| 19. | 19 |  Scott Speed | Toro Rosso | 1.34,333 | – | – |
| 20. | 20 |  Adrian Sutil | Spyker | 1.35,280 | – | – |
| 21. | 14 |  David Coulthard | Red Bull | 1.35,341 | – | – |
| 22. | 21 |  Christijan Albers | Spyker | 1.35,533 | – | – |
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Felipe Massa | Ferrari | 57 |  1.33.27,515 | 1. | 10 |
| 2. | 2 |  Lewis Hamilton | McLaren | 57 | +2,360 | 2. | 8 |
| 3. | 6 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 57 | +10,839 | 3. | 6 |
| 4. | 9 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 57 | +13,831 | 5. | 5 |
| 5. | 1 |  Fernando Alonso | McLaren | 57 | +14,426 | 4. | 4 |
| 6. | 10 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 57 | +45,529 | 6. | 3 |
| 7. | 12 |  Jarno Trulli | Toyota | 57 | +1.21,371 | 9. | 2 |
| 8. | 3 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 57 | +1.21,701 | 7. | 1 |
| 9. | 4 |  Heikki Kovalainen | Renault | 57 | +1.29,411 | 12. |  |
| 10. | 16 |  Nico Rosberg | Williams | 57 | +1.29,916 | 10. |  |
| 11. | 17 |  Alexander Wurz | Williams | 56 | +1 kierros | 11. |  |
| 12. | 11 |  Ralf Schumacher | Toyota | 56 | +1 kierros | 14. |  |
| 13. | 8 |  Rubens Barrichello | Honda | 56 | +1 kierros | 15. |  |
| 14. | 21 |  Christijan Albers | Spyker | 55 | +2 kierrosta | 22. |  |
| 15. | 20 |  Adrian Sutil | Spyker | 53 | +4 kierrosta | 20. |  |
| 16. | 23 |  Anthony Davidson | Super Aguri | 52 | Moottori | 13. |  |
| Kesk. | 15 |  Mark Webber | Red Bull | 41 | Vaihdelaatikko | 8. |  |
| Kesk. | 14 |  David Coulthard | Red Bull | 36 | Vetoakseli | 21. |  |
| Kesk. | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri | 34 | Moottori | 17. |  |
| Kesk. | 18 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso | 26 | Hydrauliikka | 18. |  |
| Kesk. | 7 |  Jenson Button | Honda | 0 | Kolari (Coulthard) | 16. |  |
| Kesk. | 19 |  Scott Speed | Toro Rosso | 0 | Kolari (Sutil) | 19. |  |
Nopein kierros: Felipe Massa, Ferrari: 1.34,067 (kierroksella 42)
Voittaja Massan keskinopeus 197,887 km/h
Tilanne kuljettajien MM-sarjassa kilpailun jälkeen

|  | Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Fernando Alonso | McLaren-Mercedes | 22 |
|  | 2. |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 22 |
|  | 3. |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 22 |
|  | 4. |  Felipe Massa | Ferrari | 17 |
|  | 5. |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 15 |
|  | 6. |  Giancarlo Fisichella | Renault | 8 |
|  | 7. |  Jarno Trulli | Toyota | 4 |
|  | 8. |  Robert Kubica | BMW Sauber | 3 |
|  | 9. |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 2 |
|  | 10. |  Heikki Kovalainen | Renault | 1 |
|  | 11. |  Ralf Schumacher | Toyota | 1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bahrainin Grand Prix 2007 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Bahrainin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Bahrain International Circuit (2004–2010, 2012–)
Formula 1 -kausi 2007
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |
|  Yhdysvallat |  Ranska |  Britannia |  Eurooppa |  Unkari |  Turkki |
|  Italia |  Belgia |  Japani |  Kiina |  Brasilia |  |
Kilpailun kärkikolmikko Massa, Hamilton, Räikkönen ja Luca Baldisserri palkintokorokkeella.
Arrasin taistelu

Arrasin taistelu viittaa joukkoon Arrasissa Ranskassa käytyjä taisteluita, joita ovat:
Arrasin taistelu (1640) kolmikymmenvuotisessa sodassa käyty Espanjan ja Ranskan välinen taistelu
Arrasin taistelu (1654) Ranskan ja Espanjan välinen taistelu
Arrasin taistelu (1914) ensimmäisessä maailmansodassa osana kilpajuoksua Atlantille käyty taistelu
Arrasin taistelu (1917) ensimmäisessä maailmansodassa osana Nivellen offensiivia käyty taistelu
Arrasin taistelu (1918) ensimmäisessä maailmansodassa osana satapäiväistä hyökkäystä käyty taistelu
Arrasin taistelu (1940) toisessa maailmansodassa panssaritaistelu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arrasin taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andrew Ladd

| Andrew Ladd |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1985 (ikä 38) Maple Ridge, Brittiläinen Kolumbia
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2022
Seurat:  Carolina Hurricanes   Atlanta Thrashers   Winnipeg Jets   Chicago Blackhawks   New York Islanders   Arizona Coyotes
NHL-varaus:  4. varaus, 2004 Carolina Hurricanes
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Carolina Hurricanes | 2006  |
|  | Chicago Blackhawks | 2010  |
Andrew Ladd (s. 12. joulukuuta 1985 Maple Ridge, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Ladd oli vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 1001 ottelua NHL-liigassa vuosina 2005–2022 edustaen Carolina Hurricanesia, Chicago Blackhawksia, Atlanta Thrashersia, Winnipeg Jetsiä, New York Islandersia ja Arizona Coyotesia.
Ladd voitti Stanley Cup -mestaruuden kahdesti urallaan: Carolinassa 2006 ja Chicagossa 2010.
Ura

Ladd aloitti junioriuransa BCHL-liigan Coquitlam Expressin joukkueessa, josta siirtyi kaudeksi 2003–2004 WHL-juniorisarjan Calgary Hitmeniin. Hän teki avauskaudellaan WHL:ssä 75 pistettä jolla voitti tulokkaiden pistepörssin. Ladd voitti samalla kaudella myös WHL:n tehotilaston. Kauden päätteeksi Carolina Hurricanes varasi Laddin NHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana.
Kahden Hitmenissä vietetyn kauden jälkeen Ladd siirtyi ammattilaiseksi ja edusti aluksi Carolina Hurricanesin farmijoukkuetta AHL-liigan Lowell Lock Monstersia. Hän pääsi tekemään NHL-debyytin marraskuussa 2005, mutta joutui pian polvivamman vuoksi sivuun pelikentiltä kolmeksi kuukaudeksi. Loukkaantumisesta toivuttuaan Ladd lähetettiin takaisin farmijoukkue Lowellin riveihin, kunnes hänet jälleen kutsuttiin NHL:ään maaliskuussa auttamaan Hurricanesia NHL:n pudotuspeleissä. Ladd teki 5 pistettä 17:ssä pudotuspelissä ja oli mukana voittamassa Hurricanesin seurahistorian ensimmäistä ja toistaiseksi ainoata Stanley Cupia.
Kaudella 2006–2007 Ladd oli vakiinnuttanut paikkansa NHL:ssä, mutta kärsi jälleen loukkaantumisista ja joutui leikkauspöydälle joulukuussa. Ladd teki kaudella 21 tehopistettä 65:ssä ottelussa. Helmikuussa 2008 Hurricanes kauppasi Laddin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Tuomo Ruutuun. Chicagossa Ladd voitti Stanley Cupin kaudella 2009–2010.
Kesällä 2010 Chicago kauppasi Laddin Atlanta Thrashersiin vaihdossa Ivan Višnevskiin ja toisen kierroksen varausvuoroon. Atlantassa Ladd toimi joukkueen kapteenina. Kesällä 2011 kanadalaisyhtiö True North Sports & Entertainment osti Atlanta Thrashersin ja siirsi sen Winnipegiin. Joukkue jatkoi Winnipeg Jetsinä ja Ladd solmi viisivuotisen 22 miljoonan dollarin jatkosopimuksen seuran kanssa.
Helmikuussa 2016 Ladd siirtyi takaisin Chicagoon seurojen solmiman vaihtokaupan myötä. Kaupassa Chicagoon siirtyi Laddin lisäksi Matt Fraser ja Jay Harrison. Hawksista Jetsiin siirtyi Marko Dano. Laddin pelaajasopimus päättyi tuohon kauteen ja hän teki seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen New York Islandersin kanssa.
Kaudella 2018–2019 Ladd kärsi ensi alavartalovammasta ja loukkasi myöhemmin polvensa pahasti ja pelasi kauden aikana vain 26 ottelua. Hän ei kunnolla palautunut polvivammasta ja Islanders siirsi hänet vapaiden pelaajien waivers-listan kautta farmijoukkueeseen Bridgeport Sound Tigersiin kaudeksi 2019–2020. Koronaviruspandemian lyhentämällä kaudella 2020–2021 Ladd pelasi vain yhden ottelun AHL-liigassa.
Kesällä vuoden 2021 varaustilaisuuden kintaalla Islanders kauppasi Laddin Arizona Coyotesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon , ehdolliseen toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Kaudella 2021–2022 Ladd pelasi Arizonassa 51 ottelua ja rikkoi urallaan tuhannen runkosarjaottelun rajapyykin.
Ladd ei pystynyt pelamaan lainkaan polvensa takia kaudella 2022–2023. Syyskuussa 2023 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Maajoukkueessa

Ladd edusti Kanadaa vuoden 2005 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa jossa Ladd oli voittamassa kultaa yhdessä junioriaikojen joukkuekavereiden Colin Fraserin ja Brent Seabrookin kanssa. Vuoden 2005 maailmanmestaruus oli ensimmäinen Kanadan viiden mestaruuden putkesta. 
Ladd edustaa Kanadaa myös vuoden 2013 maailmanmestaruus kisoissa.
Palkinnot

WHL:n tehopelaaja 2004
Nuorten maailmanmestaruus 2005
Stanley Cup, 2005–2006 (Carolinassa), 2009–2010 (Chicagossa)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ladd jatkoaika.comissa
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2011
2 Schenn |
3 Phaneuf |
7 Scalzo |
8 Burns |
9 Kane |
14 Eberle |
15 Zajac |
16 Ladd |
17 Gragnani |
18 Neal |
19 Spezza |
20 Tavares |
22 Clutterbuck |
25 Stewart |
27 Pietrangelo |
28 Colaiacovo |
33 Methot |
34 Reimer |
40 Dubnyk |
45 Bernier |
50 Vermette |
53 Skinner |
61 Nash |
92 Duchene |
Valmentaja Hitchcock
Kanadan joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
2 Keith |
3 Phaneuf (A) |
4 Bouwmeester |
5 Schenn |
7 Russell |
9 Kane |
10 Perry |
14 Eberle |
15 Getzlaf (C) |
16 Ladd |
20 Tavares |
22 Quincey |
24 Benn |
26 Purcell |
27 Murray |
30 Ward |
31 Hackett |
33 Methot |
37 O'Reilly |
40 Dubnyk |
41 Burrows |
44 Vlasic |
53 Skinner |
81 Sharp (A) |
93 Nugent-Hopkins |
Valmentaja Sutter
Amandine Bourgeois

| Amandine Bourgeois |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Angoulême, Ranska
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  ranska, englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  poikkihuilu, kitara
Levy-yhtiöt:  Sony Music
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Amandine Bourgeois (s. 12. kesäkuuta 1979 Angoulême, Ranska) on ranskalainen laulaja. Hän voitti Nouvelle Star kilpailun kuudennen tuotantokauden vuonna 2008.
Tähän mennessämilloin? häneltä on ilmestynyt kolme albumia. Ensimmäinen albumi 20m² ilmestyi vuonna 2009 jota on myyty noin 70 000 kappaletta maailmanlaajuisesti.
  Tältä albumilta on julkaistu singlet L'Homme de la situation, Tant de moi ja Du temps. Toista albumia Sans amour mon amour vuodelta 2012 myytiin vain noin 5 000 kappaletta. Kolmas albumi Au masculin julkaistiin vuonna 2014.
Bourgeois edusti Ranskaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleella L'enfer et moi. Hän esiintyi finaalissa ensimmäisenä ja sijoittui sijalle 23 saaden 14 pistettä ohittaen siis Suomen yhdellä pisteellä.
Albumit

20m² (2009)
Sans amour mon amour (2012)
Au masculin (2014)
Singlet

L'Homme de la situation (2009)
Tant de moi (2009)
Du temps (2010)
Sans amour (2011)
Incognito (2012)
Envie d'un manque de problèmes (2012)
L'Enfer et Moi (2013)
Ma gueule (2014)
Alors on danse (2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Amandine Bourgeois Spotifyssa
Amandine Bourgeois Facebookissa
Arvi Arvekari

Arvi Bruno Arvekari (22. elokuuta 1921 Helsinki – 1. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Myös tennis ja pöytätennis olivat hänen lajejaan.
Jalkapallossa Arvekari pelasi HIFK:n ykkösjoukkueessa vuosina 1939–1954 puolustajana ja tukimiehenä. Hän voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden vuonna 1947 sekä hopeaa Suomen Palloliiton mestaruussarjassa vuosina 1947 ja 1948. Lisäksi hänellä oli neljä piirimestaruutta sekä yksi piirimestaruus jääpallossa ja neljä jääkiekossa.
Arvekari oli vuonna 1945 perustamassa HIFK:n jääkiekkojaostoa, jonka joukkueen kapteenina hän toimi vuosina 1950–1951 seuran noustua mestaruussarjaan vuonna 1950. Kaikkiaan Arvekari pelasi seuran puolustajana viisi kautta vuosina 1949–1953  ja hänelle myönnettiin seuran hopeinen ansiomerkki.
Arvekarin muihin seuroihin lukeutuivat muun muassa Helsingin Verkkopalloseura, Arsenal ja Helsingfors Skridskoklubb.
Anna Cummer

| Anna Cummer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1977 (ikä 47)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Anna Cummer (s. 2. tammikuuta 1977 Singapore) on kanadalainen näyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen draamasarjojen ja animaatioiden parissa.
Elämäkerta

Cummer syntyi Singaporessa ja eli hetken aikaa myös Saskatoonissa, Saskatchewanissa, Kanadassa. Myöhemmin hän kävi ranskankielisen high schoolin Hongkongissa, jonka jälkeen Cummer muutti Englantiin opiskelemaan näyttelemistä. Opiskelun päätteeksi hän muutti takaisin kanadaan Vancouveriin vuonna 2000. Sittemmin Cummer on esiintynyt monipuolisesti teatterin, television, elokuvien ja animaatioiden parissa. Hän on muun muassa näytellyt televisiosarjoissa Mies vailla nimeä, Stargate Atlantis, Eureka ja Smallville. Animaatioissa Cummerin merkittävin äänirooli on ollut Iron Man: Armored Adventuresissa, muita animaatioita ovat olleet Hamtaro, Inuyasha ja Care Bears: Share Bear Shines.
Anna Dale

| Anna Dale> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1971 Suffolk
Kansalaisuus:  brittiläinen
Kirjailija
Aikakausi:  2004 – nykyaika
Tyylilajit:  fantasia
Esikoisteos:  Noitatuulen kuiskaus (2004)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anna Dale (s. 1971 Suffolk) on brittiläinen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän on opiskellut historiaa Kentin yliopistossa. Häneltä on julkaistu romaani Noitatuulen kuiskaus (2004).
Teokset

Noitatuulen kuiskaus (Whispering to Witches, 2004)
Dawn Undercover (2005)
Spellbound (2008)
Arvi Andersson

Arvi Evald Andersson (10. tammikuuta 1909 – 18. tammikuuta 1964) oli suomalainen keihäänheittäjä ja moniottelija. Hän sijoittui keihäänheitossa SM-hopealle 1932 tuloksella 62,28. Lisäksi hän voitti yleisurheilun viisiottelun Suomen-mestaruuden 1933 ja oli ottelulajeissa yhteensä neljä kertaa SM-mitaleilla; kaksi kertaa sekä viisi- että kymmenottelussa. Hän edusti urallaan Uudenkaupungin Urheilijoita, Helsingin Poliisi-Voimailijoita ja Turun Urheiluliittoa.
András Vilnrotter

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. toukokuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Budapest, Unkari
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Junioriseurat
1978–1981: Törekvés SE
1981–1988: Vasas SC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1988 | H. Osztapenko SE |  |  |
| 1988–1994 | Vasas SC | 102 | (0) |
| 1994–1995 | Stadler FC | 29 | (0) |
| 1995 | MTK FC | 13 | (0) |
| 1996 | Békéscsabai Előre FC | 8 | (0) |
| 1996 | Pécsi Mecsek FC | 6 | (0) |
| 1997 | III. Kerületi TVE | 11 | (0) |
| 1998 | Guangzhou Songri | 11 | (0) |
| 1998–2001 | Haka | 95 | (0) |
| 2002–2004 | HJK | 78 | (0) |
| 2005 | FC Hämeenlinna | 11 | (0) |
| 2006–2009 | Budaörsi SC | 32 | (0) |
| 2009 | Viadukt SE | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 397 | (0) |
Valmennusura
2009: Budaörsi SC (mv-v.)
2009–2010: Ferencvárosi TC (jun.)
2011–2012: Budapest Honvéd (mv-v.)
2012–: Pécsi Mecsek FC (mv-v.)

András Vilnrotter-Babócsy (s. 19. toukokuuta 1967 Budapest, Unkari) on uransa lopettanut unkarilainen jalkapallomaalivahti.
Vilnrotter siirtyi Suomeen kesällä 1998 pelattuaan sitä ennen Kiinassa ja Unkarissa, jossa hänelle kertyi 169 ottelua maan pääsarjassa. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti mestaruuden Hakassa. Myös kahdella seuraavalla kaudella Haka voitti liigan ja Vilnrotter pelasi kaikissa otteluissa. Viimeisellä Haka-kaudella Vilnrotter jäi ilman mitaleita ja seuraavan kauden alussa hän siirtyi HJK:in, jonne oli siirtynyt myös Hakan valmentaja Keith Armstrong.
Aluksi Vilnrotter hankittiin HJK:in lainalle paikkaamaan loukkaantumisongelmaa. Lainaa jatkettiin myöhemmin kauden loppuun, jonka jälkeen hän teki jatkosopimuksen. HJK:ssa Vilnrotter voitti mestaruuden ensimmäisellä kaudellaan vuonna 2002 ja uusi sen kaudella 2003. Mestaruuskausilla hänet valittiin myös liigan parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2002 hän teki Veikkausliigan ennätyksen pisimmästä ajasta ilman päästettyä maalia (882 minuuttia). Ennätyksen rikkoi HJK:n Michael Tørnes kaudella 2014. Mestaruuksien lisäksi Vilnrotter on voittanut Suomen Cupin kerran, vuonna 2003 HJK:ssa.
Lopetettuaan HJK:ssa kauden 2004 jälkeen Vilnrotter siirtyi Ykköseen FC Hämeenlinnaan, jossa hän pelasi kaksi kautta ennen kuin palasi takaisin Unkariin.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1998, 1999, 2000, 2002, 2003
Suomen Cup 2003
Andrea Koevska

| Andrea Koevska |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 2000 (ikä 24) Skopje, Pohjois-Makedonia
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2020–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrea Koevska (mak. Андреа Коевска, s. 14. helmikuuta 2000 Skopje, Pohjois-Makedonia), tunnettu myös pelkällä nimellä Andrea, on pohjoismakedonialainen poplaulaja. Hän edusti Pohjois-Makedoniaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Circles”.
Ura

Koevska muutti viisivuotiaana perheensä kanssa vuodeksi Yhdysvaltoihin ja asettui New Yorkin Harlemiin. Yhdysvalloissa ollessaan hän kiinnostui musiikista ja sai tukea isoisältään, joka kuoli Koevskan ollessaan yhdeksänvuotias. Pohjois-Makedoniassa Koevska alkoi julkaista cover-kappaleita sosiaalisessa mediassa. Hänet huomasi tuottaja Aleksandar Masevski, joka tarjosi hänelle stipendin Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen yliopistoon. Koveskan debyyttisingle "I Know" julkaistiin vuonna 2020.
Tammikuussa 2022 Koevska vahvistettiin olevan yksi Za Evrosong 2022 -laulukilpailun kuudesta osallistujista, jonka voittaja edustaa Pohjois-Makedoniaa Euroviisuissa. Koevskan kappale "Circles" sai 20 pistettä ja päätyi tasapeliin Viktor Apostolovskin kanssa. Koevska kuitenkin julistettiin voittajaksi, koska hän sai enemmän ääniä kansainväliseltä tuomaristolta. Koevska kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 11:nneksi eikä päässyt finaaliin.
Diskografia > Singlet

"I Know"	(2020)
"I Don't Know Your Name" (2020)
"Talk To Me" (2021)
"Circles" (2022)
Arnold Uschanoff

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. toukokuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Parainen, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: PIF
Junioriseurat
2005–2009: PIF
2010–2013: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2015 | TPS | 6 | (0) |
| 2013 | → PIF (laina) | 8 | (0) |
| 2013–2014 | → ÅIFK | 21 | (0) |
| 2015 | → SalPa | 18 | (0) |
| 2016– | PIF | 129 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 182 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. huhtikuuta 2016.
Arnold Uschanoff (s. 12. toukokuuta 1995 Parainen) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Pargas IF:iä. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Uschanoff on Pargas IF:n kasvatti.
Aiheesta muualla

Uschanoff Turun Palloseuran sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Areopagitica

Areopagitican kansilehti vuoden 1644 painoksesta.
Areopagitica, koko nimeltään Areopagitica: A speech of Mr. John Milton for the liberty of unlicensed printing to the Parliament of England on vuonna 1644 julkaistu poleeminen traktaatti. Sensuurinvastaisen teoksen kirjoitti John Milton. Areopagitica on yksi vaikutusvaltaisimmista ja intohimoisimmista sananvapauden puolustamiseksi kirjoitetuista teoksista. Sitä pidetään myös yhtenä kaunopuheisimmista lehdistönvapauden puolustuksista.
Julkaisu

Teos julkaistiin 23. marraskuuta 1644 Englannin sisällissodan aikana. Teos on nimetty antiikin kreikkalaisen Isokrateen kirjoittaman Areopagitika-nimisen puheen mukaan (Areiopagi on Ateenassa sijaitseva kukkula, jolla toimi samanniminen tuomioistuin). Kuten Isokrateella, myöskään Miltonilla ei ollut tarkoituksena välittää sanomaansa suullisesti. Sen sijaan se jaettiin pamfletteina.
Milton oli parlamentin kannattaja, mutta puhui voimakkaasti vuoden 1643 lisensointilakia vastaan. hän huomautti, että sensuuri ei ollut ollut osa antiikin Kreikan tai Rooman yhteiskuntia. Teoksessa on runsaasti viittauksia Raamattuun joiden avulla Milton pyrkii vahvistamaan argumenttiaan. Hän joutui itse kärsimään sensuurista, joten asia oli hänelle henkilökohtaisesti läheinen.
Aiheesta muualla

Milton, John: Areopagitica Gutenberg-projektissa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Areopagitica
Käännös suomeksi
Argentiinan futsalmaajoukkue

Argentiinan - Egypti ( Poikien maaottelu 7.10.2018)
Argentiinan futsalmaajoukkue, "La Albiceleste", edustaa Argentiinaa kansainvälisissä futsal-kilpailuissa. Argentina on hallitseva maailman mestari (2016) ja maailman rankingissa neljäntenä . Joukkueen päävalmentajan toimii Diego Giustozzi.
Argentiina on osallistunut kaikkiin kahdeksaan FIFA Futsal World Cup -turnaukseen ja on Brasilian ja Espanjan jälkeen kolmas joukkue joka on voittanut maailmanmestaruuden (2016). Argentiina on myös voittanut etelä-amerikan mestaruuden, Copa Américan kahdesti (2003 ja 2015). Argentiina on myös voittanut toisen futsalin kattojärjestön FIFUSA:n maailmanmestaruuden 1994.