stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pazin

| Pazin Pazin |
| --- | --- |
 Paikallista maisemaa.
 Lippu:  logo
 fiPazin 
 45°14′20″N, 13°56′20″E 
Valtio:   Kroatia
Piirikunta:  Istria
Kokonaispinta-ala:  139,1 km2 ja 15,8 km2
Aikavyöhyke:  UTC+1
Kesäaika:  UTC+2
Väestö
Väkiluku (2011):  8 638
Muuta
Postinumero:  52000
 http://www.pazin.hr/ 
Pazin on kaupunki Istrian piirikunnassa Kroatiassa. Se on ollut Istrian piirikunnan hallintokeskus vuodesta 1945 lähtien. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 8 638. Asukkaista 78,6 prosenttia oli kroaatteja. Ensimmäinen maininta Pazinista on vuodelta 983.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pazin Wikimedia Commonsissa
Pitääkö mun kaikki hoitaa?

| Pitääkö mun kaikki hoitaa? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Selma Vilhunen
Käsikirjoittaja:  Kirsikka Saari
Tuottaja:  Elli Toivoniemi
Säveltäjä:  Tuomas Skopa
Kuvaaja:  Peter Flinckenberg
Leikkaaja:  Selma Vilhunen
Lavastaja:  Karoliina Koiso-Kanttila
Pääosat:  Joanna Haartti  Santtu Karvonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Tuffi Films
Ensi-ilta:  17. helmikuuta 2012
Kesto:  6½ min
Alkuperäiskieli:  suomi
Tuotto:  Tuffi Films
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitääkö mun kaikki hoitaa? on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Selma Vilhusen ohjaama suomalainen lyhytelokuva. Se kertoo lapsiperheen kiireisestä aamusta ja äidistä, joka yrittää hoitaa perheensä kaikki asiat itse.
Elokuva valittiin tammikuussa 2014 Oscar-ehdokkaaksi ensimmäisenä suomalaisena lyhytelokuvana ja kaikkien aikojen toisena suomalaiselokuvana. Ensimmäinen Oscar-ehdokkuuden saanut suomalainen elokuva oli Aki Kaurismäen Mies vailla menneisyyttä vuonna 2002.
Elokuvaa on esitetty Suomessa Tampereen elokuvajuhlilla ja Helsingin lyhytelokuvafestivaaleilla sekä ulkomailla muun muassa Palm Springsissä, Chicagossa, Göteborgissa ja Budapestissa. Palkintoja se on saanut Helsingin lisäksi Aspenin lyhytelokuvafestivaaleilla. Elokuva sai ensiesityksensä televisiossa Yle Teema -kanavalla 21. joulukuuta 2013.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joanna Haartti  | … |  Sini Ketonen   |
|  Santtu Karvonen  | … |  Jokke Ketonen   |
|  Ranja Omaheimo  | … |  Ella   |
|  Ella Toivoniemi  | … |  Kerttu   |
|  Jukka Kärkkäinen  | … |  pappi   |
Pasterze

Pasterzen virtamainen jäätikkö
Pasterze on Itävallan sekä Itä-Alppien pisin jäätikkö. 8,4 kilometriä pitkä jäätikkö sijaitsee Hohe Tauernin vuoristoalueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasterze Wikimedia Commonsissa
Philadelphia Independence

Philadelphia Independence on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelasi naisten ammattilaisliigassa Women’s Professional Soccerissa kausina 2010 ja 2011. Seura selviytyi molempina vuosina liigan loppuotteluun.
Women’s Professional Soccer myönsi Philadelphialle joukkueen 17. maaliskuuta 2009. Nimi Independence viittaa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseen. Independencen edeltäjä vuosina 2000–2003 toimineessa Women’s United Soccer Associationissa oli Philadelphia Charge.
Independencen kotistadion on West Chester University of Pennsylvanian kampuksella West Chesterissä Pennsylvaniassa sijaitseva John A. Farrell Stadium.
Petr Knop

Petr Knop, 2019
Petr Knop (s. 12. toukokuuta 1994) on tšekkiläinen maastohiihtäjä.
Knop osallistui Falunin MM-kilpailuihin 2015, missä sijoittui 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 46:nneksi ja Tšekin viestijoukkueen mukana yhdeksänneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 Knop oli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 33:s, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:s ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 43:s. Tšekin viestijoukkueen mukana hän sijoittui 11:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Knop sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 24:nneksi ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 38:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Knop kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2014. Ensimmäisen kerran hän ylsi maailmancupin pisteille Tour de Skihin 2017–2018 kuuluneessa Val di Fiemmen 15 kilometrin perinteisen kilpailussa sijoittuen 30:nneksi. Tourin kokonaispisteissä hän oli 31:s.
Peer Gynt -palkinto

Peer Gynt -palkinto (norj. Årets Peer Gynt) on norjalainen vuodesta 1971 jaettu palkinto henkilölle tai instituutiolle, joka on vaikuttanut myönteisellä tavalla yhteiskuntaan ja tehnyt Norjaa tunnetuksi maailmalla. Palkinnon saajan valitsee suurkäräjäedustajista koostuva komitea, jota johtaa suurkäräjien puhemies. Palkinnonjakotilaisuus on Sør- ja Nord-Fronin kunnissa järjestettävän Peer Gynt -festivaalin yhteydessä.
Palkitut

1971 – Einar Gerhardsen
1972 – Per Aabel
1973 – Liv Ullmann
1974 – Erik Bye
1975 – Erling Stordahl
1976 – Øivind Bergh
1977 – Birgit ja Rolf Sunnaas
1978 – Arve Tellefsen
1979 – Grete Waitz
1980 – Anne-Catharina Vestly
1981 – Cato Zahl Pedersen
1982 – Jens Evensen
1983 – Thorbjørn Egner
1984 – Kruununprinsessa Sonja
1985 – Bobbysocks, Hanne Krogh ja Elisabeth Andreasson
1986 – Annie Skau Berntsen
1987 – A-ha
1988 – Oslon filharmoninen orkesteri
1989 – Lillehammerin olympiakomitea
1990 – Thorvald Stoltenberg
1991 – Hans Wilhelm Steinfeld
1992 – Bjørn Dæhlie ja Vegard Ulvang
1993 – Kjetil Andre Aamodt
1994 – Mona Juul ja Terje Rød-Larsen
1995 – Johann Olav Koss
1996 – Jostein Gaarder
1997 – Gro Harlem Brundtland
1998 – Norjan naisten käsipallomaajoukkue
1999 – Thor Heyerdahl
2000 – ympäristöjärjestö Bellona
2001 – Knut Vollebæk
2002 – Eva Joly
2003 – Åsne Seierstad
2004 – Arne Næss
2005 – Jan Egeland
2006 – Kjell Inge Røkke
2007 – Leif Ove Andsnes
2008 – arkkitehtitoimisto Snøhetta
2009 – Ole Gunnar Solskjær
2010 – kehitysvammaisten kulttuurijärjestö Dissimilis
2011 – Magnus Carlsen
2012 – Marit Bjørgen ja Jens Stoltenberg
2013 – Jo Nesbø
2014 – Norway Cup -jalkapalloturnaus
2015 – Edvard ja May-Britt Moser
2016 – Deeyah Khan
2017 – Skam-televisiosarja
2018 – Elizabeth Hoff
2019 – Kjetil Jansrud ja Aksel Lund Svindal
2020 – Maja Lunde
2021 – Birgit Skarstein
2022 – Maren Lundby
Aiheesta muualla

Peergynt.no (norjaksi)
Paluu rakastetun luo

| Paluu rakastetun luo> Retour à la bien-aimée |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean-François Adam
Käsikirjoittaja:   Jean-François Adam  Jean-Claude Carrière  Benoît Jacquot  Georges Perec 
Tuottaja:  Benjamin Simon
Säveltäjä:  Antoine Duhamel
Kuvaaja:  Pierre Lhomme
Leikkaaja:  Éric Pluet
Tuotantosuunnittelija:  Yves Bernard Danka Semenowicz
Pukusuunnittelija:  Christian Gasc
Pääosat:   Isabelle Huppert  Jacques Dutronc  Bruno Ganz 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   ATC 3000  France 3 Cinéma  S. N. Prodis 
Ensi-ilta:   1979-5-22. toukokuuta 1979 (Ranska)  1979-10-1212. lokakuuta 1979 (Suomi)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paluu rakastetun luo (ransk. Retour à la bien-aimée) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Jean-François Adamin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jacques Dutronc ja Bruno Ganz. Elokuva kertoo Julienista (Jacques Dutronc), joka päättää saada takaisin kaiken, minkä hän menetti avioerossa entiselle vaimolleen Jeannelle (Isabelle Huppert). Jean-François Adam käsikirjoitti elokuvan Jean-Claude Carrièren, Benoît Jacquotin ja Georges Perecin kanssa. Elokuvan tuottajana oli Benjamin Simon ja tuotantoyhtiöinä olivat ATC 3000, France 3 Cinéma ja S. N. Prodis.
Paluu rakastetun luo sai ensi-iltansa Ranskassa 2. toukokuuta 1979 ja Suomessa 12. lokakuuta 1979. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa S. N. Prodis ja Suomessa Magna-Filmi Oy Ab. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 119 406 katsojaa ja oli Suomessa 188. katsotuin elokuva 3 313 hengen katsojamäärällään vuonna 1979. Pierre Lenoir oli elokuvasta ehdokkaana parhaan äänityksen Césarin saajaksi. Paluu rakastetun luo julkaistiin Ranskassa DVD:lle 19. tammikuuta 2006.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Jeanne Kern   |
|  Jacques Dutronc  | … |  Julien   |
|  Bruno Ganz  | … |  tohtori Stéphane Kern   |
|  Christian Rist  | … |  etsivä Keller   |
|  Jean-François Adam  | … |  komisario Corbin   |
|  Rodolphe Schacher  | … |  Thomas   |
|  Aline Bertrand  | … |  Elise   |
|  Axelle Bernard  | … |  Isabelle   |
|  Benoît Jacquot  | … |  poliisi   |
Aiheesta muualla

Paluu rakastetun luo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paluu rakastetun luo Elonet.
Paluu rakastetun luo AllMoviessa. (englanniksi)
Paluu rakastetun luo AlloCinéssä (ranskaksi)
Paluu rakastetun luo UniFrancessa (ranskaksi)
Petr Klíma

| Petr Klíma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. joulukuuta 1964 Chomutov, Tšekkoslovakia
Kuollut: 4. toukokuuta 2023
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–2003
Aik. seurat:  HC Litvinov (Extraliga) HC Dukla Jihlava (Extraliga) Detroit Red Wings Adirondack Red Wings (AHL) Edmonton Oilers Tampa Bay Lightning EC Wolfsburg (2. Bundesliga) HC Zlin (Extraliga) Los Angeles Kings Pittsburgh Penguins Cleveland Lumberjacks (IHL) Krefeld Pinguine (DEL)
NHL-varaus:  86. varaus, 1983 Detroit Red Wings
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Edmonton Oilers | 1990  |
Petr Klíma (23. joulukuuta 1964 Chomutov, Tšekkoslovakia – 4. toukokuuta 2023) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.
Klíma pelasi NHL:ssä vuosina 1985–1999 yhteensä 786 runkosarjaottelua viidessä eri joukkueessa. Hän lopetti uransa ensin keväällä 1999, mutta palasi kahden vuoden tauon jälkeen kasvattajaseuraansa HC Litvinoviin kahden kauden ajaksi.
Klíma voitti Stanley Cupin Edmonton Oilersissa kaudella 1989–1990. Tuolta pudotuspelikeväältä Klíma muistetaan erityisesti kolmanteen jatkoerään venyneestä ensimmäisestä loppuottelusta Boston Bruinsia vastaan, jossa varsinaisella peliajalla pääasiassa penkillä istunut Klíma ratkaisi lopulta ottelun ajassa 115:13.
Peltoetana

| Peltoetana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Keuhkokotilot Pulmonata
Lahko::  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Heimo::  Peltoetanat Agriolimacidae
Suku::  Deroceras
Laji::  agreste
Kaksiosainen nimi
 Deroceras agreste  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Agriolimax agrestis  Agriolimax reticulatus 
 Peltoetanan levinneisyys.
Katso myös
   Peltoetana Wikispeciesissä   Peltoetana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltoetana (Deroceras agreste) on peltoetanoiden heimoon kuuluva, ilmaa hengittävä keskikokoinen etanalaji ja merkittävä puutarhojen tuholainen.
Koko ja ulkonäkö

Yksivuotinen, 3,5–5 senttimetrin mittaiseksi kasvava peltoetana vaihtelee väritykseltään kellanvalkeasta vaaleanruskeaan. Väritys on suhteellisen tasainen eikä ihossa ole täpliä tai läiskiä; pää ja tuntosarvet ovat muuta ruumista tummemmat. Pohjapuoli on valkoinen. Lima on yleensä kirkasta, mutta muuttuu maidonvalkeaksi, jos eläintä häiritään. Hengitysaukko sijaitsee kilven takaosassa. Peltoetanan varma erottaminen muista Deroceras-suvun lajeista saattaa edellyttää genitaalipreparaatin tekoa.
Levinneisyys

Peltoetanaa esiintyy Aasiassa sekä Pohjois- ja Keski-Euroopassa.
Ekologia

Peltoetana tulee toimeen monenlaisissa elinympäristöissä; eniten sitä esiintyy kosteahkoilla, pääosin luonnontilaisilla ruohostomailla. Puutarhoissa laji aiheuttaa tuhoja pääosin loppukesäisin ja syksyisin. Kosteina kesinä ja syksyinä peltoetanoita voi olla todella runsaasti, ja etanat ovat liikkeellä myöhään syksyyn.
Peltoetanan luontaisia vihollisia ovat siili, muutamat linnut, kuten rastaat, kovakuoriaiset, kuten maakiitäjäiset ja etanahaiskiaiset sekä Phasmarhabditis hermaphrodita -sukkulamato. Tehokasta kemiallista torjunta-ainetta peltoetanaa vastaan ovat rautafosfaattia sisältävät rakeet.
Pihalla (vuoden 2009 elokuva)

| Pihalla |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Toni Laine
Käsikirjoittaja:  Petja Peltomaa, Sanna Reinumägi
Tuottaja:  Aleksi Bardy
Säveltäjä:  Karl Sinkkonen
Kuvaaja:  Konsta Sohlberg
Leikkaaja:  Aleksi Raij
Pääosat:  Sibel Kekilli, Mikko Leppilampi, Sanna-June Hyde, Teemu Palosaari
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi  Saksa
Tuotantoyhtiö:  Helsinki-filmi
Ensi-ilta:  23. lokakuuta 2009
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 200 000 € (SES: 50 000 €)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pihalla on Toni Laineen ohjaama suomalainen ihmissuhde-elokuva vuodelta 2009. Se on Laineen esikoisohjaus.
Rooleissa

Sibel Kekilli
Mikko Leppilampi
Teemu Palosaari
Sanna-June Hyde
Matleena Kuusniemi
Mari Perankoski
Pihla Viitala
Arvioita

Uuden Suomen Mikko Piela piti elokuvaa ”sosiologisesti tarkkana analyysinä nuorista aikuisista konservatiivisten nykyarvojen ja kansainvälistymisen paineissa.”
Tv-Nytissä viisi kriitikkoa antoi elokuvalle tähtikeskiarvon 1,8.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Pihalla (vuoden 2009 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pianosonaatti nro 14 (Beethoven)

Beethovenin sonaatin käsikirjoitusta.
Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 14 cis-molli op. 27 nro 2, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kuutamosonaatti, on yksi Beethovenin tunnetuimmista sonaateista. Beethoven sävelsi teoksen vuonna 1801, ja se on omistettu Beethovenin oppilaalle, 17-vuotiaalle kreivitär Giulietta Guicciardille, johon Beethoven oli rakastunut. Beethoven ei ole antanut tällekään sonaatille lisänimeä itse, vaan nimen antoi saksalainen musiikkikriitikko Ludwig Rellstab, joka vertasi kappaletta öiseen Luzernjärveen.  Sonaatin ensimmäinen osa on erittäin soitettu myös amatöörien parissa, sillä se ei ole teknisesti niin vaikea kuin muut sonaatin osat.
Kuutomosonaatin nimi

Nimi Kuutamosonaatti tulee saksalaisen musiikkikriitikon ja runoilijan Ludwig Rellstabin sanoista. Vuonna 1832, viisi vuotta Beethovenin kuoleman jälkeen, Rellstab vertasi ensimmäisen osan tempoa kuunvalon liikehdintään Luzernjärvellä. Kymmenen vuoden sisällä nimeä "Kuutamosonaatti" (englanniksi "Moonlight Sonata" ja saksaksi "Mondscheinsonate") käytettiin saksalaisissa ja englantilaisissa julkaisuissa. Myöhemmin 1800-luvulla sonaatti tunnettiin yleisesti tällä nimellä.
Rakenne

Musiikkinäytteet
kesto 6 min 0 s
kesto 2 min 5 s
kesto 6 min 55 s
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sonaatissa on kolme osaa:
Adagio sostenuto "Si deve suonare tutto questo pezzo delicatissimamente e senza sordini"
Allegretto "La prima parte senza repetizione"
Presto agitato.
Rakenne > Ensimmäinen osa

Ensimmäinen osa, adagio sostenuto, on erittäin hidas. Vasen käsi soittaa oktaaveja, oikea hiljaista murtosointua trioleissa ja samalla melodiaa. Osa tekee moniin kuulijoihin lähtemättömän vaikutuksen. Osa on suurilta osin helppo soittaa, mutta muutamat vasemman käden legatot ovat suuren otteen vuoksi hankalia. Lisäksi osan rauhallinen tunnelma on vaikea säilyttää ilman että osasta tulee tylsä.
Rakenne > Toinen osa

Toinen osa, allegretto, keventää hieman raskasta tunnelmaa ensimmäisen osan jäljiltä. Osa on kuin menuetti, kolmijakoinen ja sisältää trion. Tämä kaikki on Des-duurissa. Triossa on oikeastaan kyse oikean ja vasemman käden vuoropuhelusta, vain eri rytmissä.
Rakenne > Kolmas osa

Viimeinen osa on myrskyisä, ja siinä purkautuu ensimmäisen osan lataus. Osa on sonaattimuotoinen ja sisältää nopeita arpeggioita ja paljon korostuksia. Beethovenin ystävä Antonín Reicha kertoo:
"Beethoven pyysi minua kääntämään sivuja, mutta olin liian kiireinen kiskoessani hänen soitostaan katkenneita kieliä flyygelistä ulos, etteivät ne estäisi muita vasaroita toimimasta. Sain loppujen lopuksi tehtyä kaikki hommani kunnialla, kiskoin kieliä ulos flyygelistä, vapautin irronneisiin kieliin takertuneita vasaroita ja käänsin sivuja. Konsertin loputtua olin hikisempi kuin Beethoven!"[lähde? ]
Beethoven tunnettiin muutenkin siitä, että hän monissa esityksissään rikkoi flyygelistä kielet soittamalla kovaa.
Sonaatin vaikutus

C♯-molli-sonaatin, erityisesti sen kolmannen osan, katsotaan olleen inspiraationa Frédéric Chopinin Fantaisie-Impromptulle ja että tämä oli itse asiassa kunnianosoitus Beethovenille. Se paljastaa sonaatin kolmen osan keskeiset suhteet, sointurakenteet ja jopa jakaa joitakin kohtia.
Ernst Oster kirjoittaa: "Fantaisie-Impromptun avulla voimme ainakin tunnistaa, mitkä c♯-molli-sonaatin erityispiirteet osuivat tuleen Chopinissa. Voimme itse asiassa pitää Chopinia opettajanamme, kun hän osoittaa koodaa ja sanoo: Katso tästä, tämä on hienoa. Ota tämä esimerkki huomioon! ... Fantaisie-Impromptu on ehkä ainoa tapaus, jossa yksi nero paljastaa meille – jos vain oman sävellyksensä avulla – sen, mitä hän todella kuulee toisen neron teoksessa."
Carl Bohm sävelsi teoksen viululle ja pianolle nimeltä "Meditaatio", op. 296, jossa hän lisää viulumelodian Beethovenin sonaatin muuttumattoman ensimmäisen osan päälle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Piano Sonata No.10, Op.14 No.2 (Beethoven, Ludwig van) International Music Score Library Project (IMSLP). Viitattu 16.12.2018.
Schwarm, Betsy: Moonlight Sonata Encyclopædia Britannica. Viitattu 16.12.2018.
Petr Hába

| Petr Hába |
| --- | --- |
 Petr Hába vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1965 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Tšekki
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari (1997)
Elo-luku:  2427 (heinäkuu 2024) 
Korkein Elo:  2580 (heinäkuu 1997) 
Petr Hába (s. 6. tammikuuta 1965) on tšekkiläinen shakin suurmestari. Hän sai suurmestarin arvonimen vuonna 1997.
Perho (ravintola)

Ravintola nähtynä Mechelininkadun toiselta puolelta.
Ravintola Perho on Perho Liiketalousopiston ylläpitämä opetusravintola Helsingin Töölössä Perhonkadun ja Mechelininkadun kulmassa, osoitteessa Mechelininkatu 7 – Perhonkatu 11. Se on myös panimoravintola, jonka päätuote on Perhon Rohkea. Ravintola perustettiin, kun ravintolakoulu Perho sai oman rakennuksen vuonna 1957.
Aiheesta muualla

Ravintolakoulu Perho
Pohjois-Ii

Pohjois-Ii on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Iin kuntakeskuksesta 2–15 kilometriä pohjoiseen Iijoen pohjoisella puolella. Kylässä on noin 870 asukasta ja se on valittu Pohjois-Pohjanmaan Vuoden Kyläksi 2008 ja Valtakunnalliseksi Vuoden kyläksi vuonna 2009. Pohjois-Ii mainitaan asiakirjoissa kylänä 1500–1600-lukujen vaihteessa, jolloin taloryhmät alettiin veroluetteloissa erottaa Iin Haminan taloista. Kylässä on oma koulu ja sillä on voimassa oleva kyläsuunnitelma vuosiksi 2021–2025.
Our Love to Admire

| Our Love to Admire Interpol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2006 – toukokuu 2007
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Interpol, Rich Costey
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 47.05
 Levy-yhtiö: Capitol, Parlophone
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Interpolin muut julkaisut
| Antics 2004 | Our Love to Admire 2007 | Interpol 2010 |
Singlet albumilta Our Love to Admire
 ”The Heinrich Maneuver” Julkaistu: 7. toukokuuta 2007  ”Mammoth” Julkaistu: 3. syyskuuta 2007  ”No I in Threesome” Julkaistu: 2007
Our Love to Admire on newyorkilaisen Interpolin albumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2007. Albumin levy-yhtöinä toimi Yhdysvalloissa Capitol Records, ja Britanniassa Parlophone. Albumin kappaleista The Heinrich Maneuver, Mammoth ja No I in Threesome julkaistiin singleinä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

Pioneer to the Falls – 5.41
No I in Threesome – 3.50
The Scale – 3.23
The Heinrich Maneuver – 3.28
Mammoth – 4.12
Pace Is the Trick – 4.36
All Fired Up – 3.35
Rest My Chemistry – 5.00
Who Do You Think – 3.12
Wrecking Ball – 4.33
The Lighthouse – 5.25
Kappaleet > Japanin bonuskappale

Mind Over Time – 4.49
Mammoth (Instrumental)  – 4.12
Kappaleet > Bonus DVD

"Pioneer to the Falls" (Live at Astoria)
"NARC" (Live at Astoria)
"The Heinrich Maneuver" (Live at Astoria)
"Mammoth" (Live at Astoria)
"Slow Hands" (Live at Astoria)
"Evil" (Live at Astoria)
"The Heinrich Maneuver" (Music Video)
"No I in Threesome" (Music Video)
Kokoonpano

Paul Banks – laulu, kitara
Daniel Kessler – kitara
Carlos Dengler – bassokitara, kosketinsoitin
Sam Fogarino – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

Metacritic: 70/100
AllMusic:
Entertainment Weekly: A–
Pitchfork: 6/10
Rolling Stone:
Soundi:
Desibeli.net:
Perho

Perho tarkoittaa seuraavia asioita:
Perho, kunta Keski-Pohjanmaalla
perho, kalastuksessa käytettävä viehetyyppi
perhoset (Lepidoptera), hyönteislahko
Ravintola Perho, Helsingissä sijaitseva opetusravintola
Ravintolakoulu Perho, Helsingissä sijainnut entinen ravintolakoulu
Perho Liiketalousopisto, oppilaitos Helsingissä
Perhon Panimo, Ravintola Perhon opetuspanimo
Sukunimi

Anna Perho (s. 1970), suomalainen toimittaja ja televisiotuottaja
August Perho (1860–1901), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Heikki Perho (1926–2009), suomalainen poliitikko, Kokoomuksen kansanedustaja
Kustaa Perho (1885–1944), päätoimittaja ja SDP:n kansanedustaja
Maija Perho (s. 1948), suomalainen poliitikko, Kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perho”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peng Ping

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
Peng Ping (kiin. 彭萍, s. 14. tammikuuta 1967 Shanghai) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Peng saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992. Lisäksi hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Soulin kesäolympialaisissa 1988 ja Malesian MM-kilpailuissa 1990.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Cong |
5 Li X. |
6 Liu J. |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Peng |
11 Zheng H. |
12 Zheng X. |
13 Li D. |
14 Liu Q. |
15 Zhan |
Valmentaja Li Y.
Peng Xiuwen

Peng Xiuwen (kiin. 彭修文; 1931 Wuhan – 18. joulukuuta 1996 Peking) oli kiinalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Peng aloitti erhunsoiton opettelun 7-vuotiaana. Vuonna 1956 hänestä tuli pekingiläisen Keskusradiokansanorkesterin kapellimestari. Kyse oli perinteisiä ja perinteisten pohjalta modernisoituja kiinalaisia soittimia yhteen koonneesta kansanorkesterista. 1980–1990-luvuilla Peng johti usein Hongkongin kiinalaista orkesteria. 1980-luvun alussa Peng pääsi johtamaan Kiinan radion taideseurueen kansanseuruetta.
Peng oli perustamassa kiinalaista orkesterimusiikkigenreä. Omien alkuperäisten teosten säveltämisen lisäksi hän sovitti länsimaisen taidemusiikin teoksia esimerkiksi Ludwig van Beethovenilta ja Claude Debussylta kiinalaisille soittimille.
Aiheesta muualla

AllMusic: Peng Xiuwen (englanniksi)
Paluu riemuleirille

| Paluu riemuleirille> Poison Ivy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Larry Elikann
Tuottaja:  Marvin Miller
Säveltäjä:  Miles Goodman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  National Broadcasting Company
Levittäjä:  NBC
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paluu riemuleirille (Poison Ivy) on Larry Elikannin ohjaama yhdysvaltalainen nuortenkomedia vuodelta 1985. Alun perin televisioelokuvaksi tehdyn, poikien kesäleirille sijoittuvan tarinan on käsikirjoittanut Bennett Tramer ja sen keskeisissä aikuisrooleissa näyttelevät Michael J. Fox, Nancy McKeon, Caren Kaye ja Robert Klein.