stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seiska (korttipeli)

| Seiska |
| --- | --- |
Muut nimet:  Lappu, Ruotsalainen rommi
Korttimäärä:  52
Pakkatyyppi:  Peruskorttipakka
Pelaajamäärä:  2–7
Korttien järjestys suurimmasta pienimpään:  Korttien järjestyksella ei ole väliä
Pelisuunta:  Myötäpäivään
Seiska (myös nimillä Lappu ja Ruotsalainen rommi) on erityisesti lasten suosiossa oleva korttipeli, jota yleisimmin pelataan huvin ja leikin vuoksi eikä rahapanoksilla. Pelissä käytetään normaalia 52 kortin korttipakkaa. Peli on samankaltainen kuin  Uno-korttipeli.
Pelissä kullekin pelaajalle jaetaan 7 korttia, ja pöydälle laitetaan aloituskortti kuvapuoli ylöspäin. Pelaajien tulee vuorollaan laittaa pöydällä olevan kortin päälle omistaan joko samaa maata tai samaa numeroa oleva kortti. Mikäli samannumeroisia kortteja on useampi, on ne mahdollista lyödä pöytään kaikki kerralla. Yleensä seiskat on pelattava yksitellen eikä seiskan päälle saa lyödä seiskaa eikä seiskalla saa lopettaa. Jo pelin nimikin kertoo, että kortilla numero seitsemän on erityinen merkitys pelissä; sillä on mahdollista vaihtaa vaadittavaa maata itse kortin lyöjän haluamaksi.
Mikäli pelaajalla ei ole sopivaa maata, hänen pitää nostaa pakasta korkeintaan kolme korttia, ja mikäli niistäkään ei yksikään käy, tulee hänen sanoa "Ohi", jolloin vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Voi nostaa myös taktisesti ja sanoa "Ohi" vaikka pystyisikin lyömään. Seiskaa ei kuitenkaan saa pantata kolmen kortin nostamisen jälkeen, muistaen, että seiskaahan ei saa lyödä seiskan päälle silloinkaan. Mikäli pelaaja lyö pöytään ässän, tulee muiden pelaajien nostaa pakasta yksi kortti. Pelin voittaa pelaaja, jolta kädestä loppuvat kortit ensimmäisenä. Mikäli kädessä on enää yksi kortti, tulee pelaajan sanoa "Lappu". Mikäli sanominen unohtuu, tulee hänen nostaa pakasta viisi korttia. (Toisten sääntöjen mukaan kolme.) Tästä tulee huomauttaa ennen seuraavan pelaajan lyömistä tai nostoa tai  nostopakko ei enää ole voimassa. Peliä voi hieman vaikeuttaa sopimalla että on lopetettava yhdellä kortilla. Jos nostopakka loppuu, pöytäyspakka
sekoitetaan uudeksi nostopakaksi. -Kahden ja kolmen pelissä nostetaan usein viisi korttia ennen "Ohi" tilannetta.
Päällystyssääntö: Pelaaja voi halutessaan "päällystää" ässän. Päällystäessä ässän päälle laitetaan saman värinen mikä vaan kortti. Tällöin muut pelaajat joutuvat nostamaan pakasta yhden kortin. Ilman päällystystä muiden ei tarvitse nostaa korttia. Ässän voi päällystää vain yhdellä kortilla, ei esim. toisella ässällä.
Pisteenlasku

Peruspeliin voidaan liittää pisteenlasku, jossa jaossa hävinneiden pelaajien käsiin jääneistä korteista lasketaan miinuspisteitä seuraavasti:
-14 ässästä
-25 seiskasta
Muista korteista niiden numeroarvon mukaan.
Peliä pelataan, kunnes joku pelaajista saavuttaa sata tai sataviisikymmentä miinuspistettä. Voittaja on se, jolla on vähiten miinuspisteitä.
Klubitalo

| Klubitalo |
| --- | --- |

Osoite:  Uusikatu 23
Sijainti:  Vaara, Oulu
Koordinaatit:  65°00′43″N, 025°28′35″E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liikekerrostalo
Valmistumisvuosi:  1960
Suunnittelija:  Veikko Malmio
Korkeus:  37,5 m
Kerrosluku:  11
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Klubitalo on asuin- ja liiketalo Vaaran kaupunginosassa Oulussa. Arkkitehti Veikko Malmion suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1960.
Klubitalon tontin Uusikadun ja Hallituskadun kulmauksessa omisti Oulun Suomalainen Klubi, jolla oli tontilla puinen kerhorakennus. Suomalainen Klubi alkoi 1950–luvun lopulla suunnitella tontilleen 13–14-kerroksista tornitaloa. Asemakaavassa tontti oli osoitettu viisikerroksiselle talolle, mutta Oulun kaupunki suostui korottamaan rakennusoikeutta kymmeneen kerrokseen. Vastineeksi lisärakennusoikeudesta Suomalainen Klubi luovutti osan tontista katualueeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klubitalo Wikimedia Commonsissa
Lepakot ruokana

Paniki, hedelmälepakoiden lihaa sisältävä ruoka Indonesiassa.
Ihmiset käyttävät lepakkoja ravintona osissa Pohjois-Amerikkaa, Aasiaa, Afrikkaa ja Etelä-Amerikkaa. Erityisesti hedelmälepakkoja metsästetään ruuaksi, mutta hyönteisiä syövistä lepakoista vain pientä osaa metsästetään ruuaksi.
Afrikka

55 eri lepakkolajia metsästetään ruuaksi Afrikassa, lähinnä hedelmälepakkoja. Arvioidaan että Ghanassa myydään ja syödään yli 100 000 lepakkoa vuosittain. Länsi- ja Keski-Afrikassa lepakkoja metsästetään ruuaksi, mutta Etelä- ja Itä-Afrikassa lepakkojen metsästys on harvinaista. Pohjois-Afrikassa lepakoita metsästetään lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Aasia

Kaikissa Kaakkois-Aasian maissa metsästetään lepakkoja Singaporea lukuun ottamatta. Bruneissa, Kambodzassa, Indonesiassa, Itä-Timorissa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä, Thaimaassa ja Vietnamissa lepakoiden metsästys on laajamittaista. Kaakkois-Aasian lepakkolajeista 56:tta eli 17%:ia metsästetään. Indonesiassa lepakoiden syönnillä on pitkä historia ja lepakkoja myydään yhä markkinoilla. Filippiineillä kolmannesta (24/75) lepakkolajeista metsästetään. Filippiinien lainsäädännössä on lepakoita suojaavia lakeja, mutta lakien toimeenpano on heikkoa. Lepakko-adobo on paikallisten syömä ruoka Tarlacin provinssissa, jossa syödään hedelmälepakoita osana paikallista ruokakulttuuria. Metsästys henkilökohtaiseen käyttöön ja paikalliseen kaupankäyntiin on yleistä. Malesiassa metsästystä koskevat lait ja niiden toimeenpano eroavat eri alueilla. Joissain Malesian kaupungeissa lepakoita pidetään luksuslihana. Thaimaassa arvioitiin 7%:n kotitalouksista syövän lepakoita Phu Kheion alueella vuonna 2001.
Itä-Aasiassa, tarkemmin eteläisessä Kiinassa, syödään lepakoita joskus. Lepakoiden syönti on harvinaista Kiinassa.
Etelä-Aasiassa metsästetään lepakoita. Bangladeshissa isoja hedelmälepakoita metsästetään ruuaksi heimojen toimesta. Intiassa ja Pakistanissa lepakoita pidetään tuhoeläiminä, joskin niitä syödään harvoin. Useammin lepakot tapetaan lääkinnällisiin tarkoituksiin. Poikkeuksena on Intianlentäväkoira, jota syövät metsässsä asuvat alkuasukkaat.
Pohjois-Amerikka

Pohjois-Amerikassa syödään harvakseltaan lepakkoja osana ruokavaliota.
Etelä-Amerikka

Lepakoiden syönti on melko harvinaista Etelä-Amerikassa. Boliviassa lepakkoja myydään lääkinnällisiin tarkoituksiin. Lepakoiden veren uskotaan auttavan epilepsian hoidossa, mutta sen toimivuudesta ei ole mitään todisteita. Lepakoiden metsästys on laitonta, mutta silti yli 3000 lepakkoa myydään kuukausittain neljässä merkittävässä Bolivian kaupungissa.
Ongelmia

Lepakoiden vähäinen lisääntyminen altistaa ne liikametsästykselle. Lepakot ovat kaikkein alttiimpia liikametsästykselle Indonesiassa, Filippiineillä, Malesiassa ja Oseanian sekä Intian valtameren saarilla. Lepakoiden syöminen on yhdistetty lukuisiin neurologisiin sairauksiin.
Lepakoita ihmisten kulutettavaksi Laosissa.
Maailman vahvin mies -kilpailu

Maailman vahvin mies -kilpailu on vuosittain järjestettävä voimamieskilpailu, jonka voittaja kruunataan Maailman vahvimmaksi mieheksi. Kilpailu koostuu erilaisista voimaa vaativista lajeista, joista sijoitusten mukaan saatavia yhteispisteitä eniten kerännyt kilpailija on voittaja.
Ensimmäisen kerran maailman vahvimman miehen tittelistä kilpailtiin vuonna 1977 ja kolmena ensimmäisenä vuonna kilpailupaikkana toimi Universal Studios Kaliforniassa. Alkuaikoina osanottajat olivat pääasiassa amerikkalaisia, mutta kun 1980-luvun alkupuolella alettiin kilpailuja järjestää Yhdysvaltain ulkopuolella, alkoi Pohjois-Euroopan maiden menestyskulku.
Kilpailut järjestää International Federation of Strength Athletes (IFSA). Vuodesta 2001 lähtien on Vahvin mies -kilpailujen rinnalta järjestetty myös Maailman vahvin nainen -mittelö.
Aiheesta muualla

IFSA (Arkistoitu – Internet Archive), kansainvälinen voimamiesliitto
Tulokset 1978–2008 btinternet.com. Arkistoitu 3.1.2010. Viitattu 23.11.2005.
Jouni Mutanen

Jouni Mikko Mutanen (s. 14. elokuuta 1958 Mikkeli) oli Naantalin kaupunginjohtaja. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti.
Mutanen syntyi Mikkelissä vuonna 1958 kolmilapsiseen metsänhoitajaperheeseen. Perhe asui useilla paikkakunnilla Itä-Suomessa ja koulut Mutanen kävi Nurmeksessa. Helsingissä Mutanen opiskeli oikeustieteen kandidaatiksi, jonka jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta lakimiehenä Sosiaalihallituksessa. Varusmiespalveluksen jälkeen 1980-luvun puolivälissä Mutanen otti vastaan kunnanjohtajan viransijaisuuden pienessä Velkuan saaristokunnassa. Velkualta hän siirtyi neljäksi vuodeksi, vuosiksi 1986–1990, Lemun kunnanjohtajaksi. Lemusta Mutanen lähti Siilinjärvelle, jossa hän oli kunnanjohtajana vuodet 1990–2008. Vuonna 2008 hän siirtyi Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymän johtajaksi.
Päijät-Hämeestä Mutanen siirtyi Naantalin kaupunginjohtajaksi, kun 43-paikkainen Naantalin kaupunginvaltuusto valitsi hänet 31. maaliskuuta 2014 25 äänellä virkaan. Kaupunginjohtajana Mutanen aloitti 1. syyskuuta. Mutanen jäi eläkkeelle Naantalin kaupunginjohtajan virasta kesällä 2021. Hänen seuraajakseen valittiin Laura Leppänen.
Taustaltaan Mutanen on keskustalainen, mutta hän ei ole omien sanojen mukaan osallistunut vuosiin poliittiseen toimintaan. Jouni Mutasella on vaimo ja kaksi aikuista lasta. Aikaisemmin hän asui Lahdessa, mutta syksystä 2014 lähtien Naantalissa.
Kōbō Abe

| Kōbō Abe> 安部公房 |
| --- | --- |
 Abe vuonna 1967.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1924 Tokio, Japanin keisarikunta
Kuollut: 22. tammikuuta 1993 (68 vuotta) Tokio, Japani
Kansalaisuus:  japanilainen
Kirjailija
Äidinkieli: japani 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kōbō Abe (jap. 安部公房, Abe Kōbō), oikea nimi Kimifusa Abe (jap. 安部 公房, Abe Kimifusa; 7. maaliskuuta 1924 Tokio – 22. tammikuuta 1993 Tokio) oli japanilainen kirjailija, valokuvaaja ja keksijä. Abe oli kansainvälisesti tunnettu kirjailija, jota on verrattu muun muassa Franz Kafkaan. Aben tuotantoon kuuluu romaaneja, novelleja ja näytelmiä. Häneltä on suomennettu kaksi romaania.
Palkinnot ja tunnustukset

Ryūnosuke Akutagawa -palkinto 1951
Suomennetut teokset

Hiekkaa: Romaani.  (Suna no Onna, 1962. Englanninkielisestä laitoksesta suomentanut Antero Tiusanen. Kuvat: Matši Abe)  Gummerus, 1967.
Välijääkausi 4.  (Dai yon kampyo-ki, 1962. Englanninkielisestä laitoksesta suomentanut Anna Paljakka)  Gummerus, 1972.  ISBN 951-20-0111-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōbō Abe Wikimedia Commonsissa
Ibiblio.org: Abe Kobo. (englanniksi)
LitWeb.net: Kobo Abe Biography (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
The Modern Word: Kobo Abe (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Photographers' Identities 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Europeana  SNAC  IdRef
Belgian Grand Prix 2017

|  Belgian Grand Prix 2017  |
| --- | --- |
 12. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2017. 

Päivämäärä:  27. elokuuta 2017
Rata:  Circuit de Spa-Francorchamps
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  7,004 km
Kilpailun pituus:  44 kierrosta, 308,052 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.42,553
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Kolmas:   Daniel Ricciardo   (Red Bull Racing)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.46,557 (kierroksella 41)
Belgian Grand Prix 2017 (virallisesti 2017 Formula 1 Pirelli Belgian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2017 12. osakilpailu, joka ajettiin 27. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa.
Kilpailun aika-ajoissa Lewis Hamilton saavutti 68. paalupaikkansa, mikä sivusi Michael Schumacherin ennätystä paalupaikkojen määrässä.
Belgian kilpailun voittoon ajoi Lewis Hamilton ennen Sebastian Vetteliä ja Daniel Ricciardoa.
Rengasseokset

Formula 1 -sarjassa kaudella 2017 on käytössä seitsemän erilaista rengassarjaa: viidet renkaat on tarkoitettu kuivalle kelille ja väli- ja sadekelin renkaat märälle radalle. Pirelli valitsi kauden kahdenteentoista osakilpailuun kuivan kelin rengasseoksista violettiraitaiset ultrapehmeät renkaat, punaraitaiset superpehmeät renkaat sekä keltaraitaiset pehmeät renkaat. Sääntöjen mukaan Pirelli toimittaa kilpailuviikonloppuun talleille kolme sadekelin rengassarjaa, neljä välikelin rengassarjaa ja yhden rengassarjan jokaisesta kolmesta kuivan kelin rengasseoksesta. Lisäksi tallit saavat vapaasti valita 10 rengassarjaa kolmesta Pirellin valitsemasta kuivan kelin rengasseoksesta.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25. elokuuta | 10:00–11:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 19–20 °C | 25–26 °C | 58–62 % |
| 25. elokuuta | 14:00–15:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Pilvinen, sateinen | 19 °C | 20 °C | 85 % |
| 26. elokuuta | 11:00–12:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 20–21 °C | 22–23 °C | 83–87 % |
| 26. elokuuta | 14:00–15:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Puolipilvinen | 23–24 °C | 34–37 °C | 55–58 % |
| 27. elokuuta | 14:00–16:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 22–24 °C | 32–36 °C | 53–59 % |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Osioiden ajat> 1. osio | Osioiden ajat> 2. osio | Osioiden ajat> 3. osio | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.44,184 | 1.42,927 | 1.42,553 | 1 |
| 2 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1.44,275 | 1.43,987 | 1.42,795 | 2 |
| 3 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1.44,773 | 1.43,249 | 1.43,094 | 3 |
| 4 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.44,729 | 1.43,700 | 1.43,270 | 4 |
| 5 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.44,535 | 1.43,940 | 1.43,380 | 5 |
| 6 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.45,114 | 1.44,224 | 1.43,863 | 6 |
| 7 | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 1.45,280 | 1.44,988 | 1.44,982 | 7 |
| 8 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 1.45,591 | 1.44,894 | 1.45,244 | 8 |
| 9 | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 1.45,277 | 1.45,006 | 1.45,369 | 9 |
| 10 | 30 |  Jolyon Palmer | Renault | 1.45,447 | 1.44,685 | Ei aikaa | 14 |
| 11 | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 1.45,668 | 1.45,090 |  | 10 |
| 12 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1.45,728 | 1.45,133 |  | 11 |
| 13 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.45,535 | 1.45,400 |  | 12 |
| 14 | 55 |  Carlos Sainz | Toro Rosso-Renault | 1.45,374 | 1.45,439 |  | 13 |
| 15 | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 1.45,441 | Ei aikaa |  | 20 |
| 16 | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 1.45,823 |  |  | 16 |
| 17 | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 1.46,028 |  |  | 19 |
| 18 | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 1.46,915 |  |  | 15 |
| 19 | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 1.47,214 |  |  | 17 |
| 20 | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 1.47,679 |  |  | 18 |
107 % aika: 1.51,476
Lähde:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 44 | 1:24.42,820 | 1 | 25 |
| 2. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 44 | +2,358 | 2 | 18 |
| 3. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 44 | +10,791 | 6 | 15 |
| 4. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 44 | +14,471 | 4 | 12 |
| 5. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 44 | +16,456 | 3 | 10 |
| 6. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 44 | +28,087 | 7 | 8 |
| 7. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 44 | +31,553 | 11 | 6 |
| 8. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 44 | +36,649 | 16 | 4 |
| 9. | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 44 | +38,154 | 9 | 2 |
| 10. | 55 |  Carlos Sainz | Toro Rosso-Renault | 44 | +39,447 | 13 | 1 |
| 11. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 44 | +48,999 | 15 |  |
| 12. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 44 | +49,940 | 19 |  |
| 13. | 30 |  Jolyon Palmer | Renault | 44 | +53,329 | 14 |  |
| 14. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 44 | +57,078 | 20 |  |
| 15. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 44 | +1.07,262 | 12 |  |
| 16. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 44 | +1.09,711 | 17 |  |
| 17.† | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 42 | Kolarivaurio (Ocon) | 8 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 25 | Voimayksikkö | 10 |  |
| Kesk. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 7 | Voimayksikkö | 5 |  |
| Kesk. | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 2 | Jousitus | 18 |  |
Lähde:
Tulokset > Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettajat | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1–11, 15–44 |
| 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 12–14 |
Muuta

Lewis Hamiltonin 200:s Grand Prix.
Lewis Hamiltonin 68. paalupaikka.
Carlos Sainz Jr.: 100 MM-pisteen raja
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Aiheesta muualla

Belgian GP 2017 - F1-ruutu (Arkistoitu – Internet Archive)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2017
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Kiina |  Bahrain |  Venäjä |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Azerbaidžan |  Itävalta |  Britannia |
|  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Malesia |  Japani |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |
Formula 1 -luokan Belgian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Spa-Francorchamps (1950–1956, 1958, 1960–1968, 1970, 1983, 1985–2002, 2004–2005, 2007–) Nivelles-Baulers (1972, 1974) Circuit Zolder (1973, 1975–1982, 1984)
Eemeli Kouki

| Eemeli Kouki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eemeli Kouki
Syntynyt: 26. lokakuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Pituus:  193 cm
Nyk. joukkue:   Hurrikaani-Loimaa
Sarja:  Lentopallon Mestaruusliiga
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2007–2008 2008–2011 2011–2014 2014–2016 :   Liedon Parma 3-sarja   Raision Loimu   Team Lakkapää   Hurrikaani-Loimaa
Maajoukkueet
2014:   Suomi
Ottelut:  12 (1.9.2015)
Eemeli Kouki (s. 26. lokakuuta 1991) on suomalainen entinen lentopalloilija nykyinen frisbeegolfin ammattilainen. Kouki pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun Suomen Mestaruusliigassa lokakuussa 2008. Tämän jälkeen hän esiintyi lentopalloliigassa Raision Loimun, Perungan Poikien, Hurrikaani-Loimaan ja TUTO Volleyn  riveissä ennen paluutaan Loimuun. Kouki on voittanut urallaan kahdesti SM-hopeaa (2015, 2017), kolmesti SM-pronssia (2010, 2012, 2016) ja kahdesti Suomen Cupin hopeaa (2011 ja 2015). Kouki toimi kaudella 2015–2016 Hurrikaani Loimaan kapteenina. Kaudella 2017-18 Koukin työnantaja on Romanian pääsarjassa pelaava monilajiseura Steaua Bucuresti. Sopimus on vuoden mittainen.
Kouki nousi miesten maajoukkueryhmään toukokuussa 2014. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuun 1. päivä 2014 Kanadaa vastaan. Kouki on pelannut sekä yleispelaajan että liberon roolia niin maajoukkueessa kuin seurajoukkueissa. Maaotteluita hän on pelannut 36 kappaletta . Hän oli viimeinen pelaaja, joka pudotettiin ulos lopullisesta kisakokoonpanosta MM-kisoista 2014 ja EM-kisoista 2015.
Kouki on opiskellut Lapin yliopistossa luokanopettajakoulutuksessa.
Kouki palasi lokakuussa 2024 liigaan Raision Loimuun paikkaamaan loukkantumisesta kärsivää veljeään Aapeli Koukia.
Evankeliset ystävät

Evankeliset ystävät eli skutnabbilaisuus on Axel Alfred Skutnabbin vuonna 1900 perustama uskonnollinen suuntaus, jonka juuret ovat vapaakirkollisuudessa ja Ruotsalaisessa Pyhitysliikkeessä (Helgelse förbundet).
Taustaa

Axel Alfred Skutnabb oli tullut uskoon vapaakirkollisten järjestämässä Fredrik Fransonin kokouksessa. Skutnabb oli myös osallistunut Ruotsalaisen Pyhitysliikkeen (Helgelse förbundet) toiminnan kautta syntyneen Pyhitysliikkeen toimintaan. Skutnabb tutustui Ruotsalaisen Pyhitysliikkeen kirjallisuuteen ja kehitteli synnittömyys-liikkeen oppia niin pitkälle, että alkoi opettaa kaikkien pelastuvan ja sanoi ettei ole mitään kadotustuomiota.
Vapaakirkollisessa herätysliikkeessä Skutnabb oli joutunut Hjalmar Braxénin ja muiden vanhempien saarnamiesten kanssa usein yhteentörmäyksiin, Skutnabbin ”evankelisen vapauden” vuoksi ja erikoisten opillisten näkemyksien tähden. Skutnabb ei koskaan kuulunut Vapaanlähetyksen varsinaisiin saarnaajiin. Skutnabb oli mukana Tampereen vuosikokouksessa 1900. Hänelle ei järjestetty puhetilaisuutta. Erään saarnan jälkeen hän kuitenkin nousi puhumaan. Hjalmar Braxén heti keskeytti hänen puheensa ja sanoi että pysytään ohjelmassa. Kun Skutnabb kiellosta huolimatta yritti puhua, Braxén istui harmonin ääreen ja alkoi laulaa, kokousväki yhtyi lauluun. Laulun jälkeen Skutnabb huusi: ”Tässä näette, mitä on vapaakirkollinen vapaus. Tästä lähtien minä en ole vapaakirkollinen.”
Toiminta ja historia

Evankeliset ystävät kokoontuivat Tampereella Skutnabbin rukoushuoneella. Se sijaitsi Rongankadun ja Pellavatehtaankadun kulmassa, lähellä nykyistä hotelli Tammeria, Hetala-nimisessä puurakennuksessa, joka aikaisemmin oli ollut Tampereen 2. poliisipiirin ensimmäinen toimipaikka.
Evankeliset ystävien tilaisuuksissa kävi toisinaan vapaakirkollisia ”nuoria"selvennä puhumassa, Skutnabb oli arvostettu heidän keskuudessaan. Evankeliset ystävät osallistuivat myös yhteiskristillisiin tilaisuuksiin. Evankeliset ystävien toimintaa myös vastustettiin. Kuvernööri määräsi vankeusrangaistuksen, jonka vuoksi Akseli Skutnabb kolmen kuukauden ja Juho Aaltokahden kuukauden rangaistuksen saaneena toimitettiin Hämeenlinnan lääninvankilaan 28. heinäkuuta 1915. Juho Aalto vapautettiin 6. lokakuuta 1915 ja Akseli Skutnabb 28. lokakuuta 1915.
Tampereella pidettiin 15.–17. toukokuuta 1940 yhteiskristillinen kokous eri piireihin kuuluvien saarnaveljien hengellisen elämän syventämistä ja keskinäistä rakentumista varten. Tämän kokouksen taholta julkaistiin Suomen lehdissä kaikille kristillisille piireille osoitettu veljellinen tervehdys, joka oli samalla vilpitön kädenojennus luterilaiselle kirkolle. Tervehdys otettiin lämmöllä vastaan luterilaisen kirkon pappien puolelta ja luvattiin osallistua seuraavaan veljeskokoukseen. Tampereen kokouksessa valittiin seuraavaa kokousta valmisteleva toimikunta, johon kuuluivat skutnabbilainen Aatu Heiskanen (1886–1941), vapaakirkollinen Oskari Jalkio, baptisti Akseli Jauhiainen, helluntailaiset Eino Manninen ja Niilo Suomela.
Veljeskokoukseen osallistunut Aatu Heiskanen toimi aiemmin myös lestadiolaisessa uusheräyksessä saarnaajana, kunnes joutui opillisista syistä erotetuksi uusheräyksen puhujalistoilta. Aatu Heiskasen toiminnan vaikutuksesta uusheräyksestä erkaantui 1922–1923 pienehkö ryhmä nimeltä heiskaslaisuus, jotka liittyivät sitten skutnabbilaisuuteen.