stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kipsilevy
Valmistus

Levyt valmistetaan joko luonnonkipsistä tai voimalaitoskaasujen puhdistuksessa syntyvästä kemiallisesti puhtaasta sivuainekipsistä. Pieneltä osin käytetään myös kierrätettyä kipsiä, lähinnä valmistusprosessin hukkaa.
Valmistus aloitetaan jauhamalla raaka-aine tasalaatuiseksi ja kuivaamalla se. Seuraavaksi kipsi kalsinoidaan, jolloin suurin osa kidevedestä poistuu, ja tulokseksi saadaan stukkokipsiä. Stukkokipsijauhe puhdistetaan sähköisesti ja siihen lisätään lisäaineita ja vettä. Aikaan saatu massa pursotetaan kahden kartonkipaperin väliin ja puristetaan määräpaksuuteen. Kovettumisen jälkeen levyt katkotaan ja kuivataan. Lopuksi kuivatut levyt katkaistaan määrämittaisiksi.
Asennus

Runkorakenteet voivat olla puuta tai metallia, esimerkiksi väliseinärakenteissa kertopuu- tai teräsohutlevytolppia. Levyihin tulevat kannatukset, muun muassa vesikalusteet on huomioitava ennalta, ja käytettävä joko taustavahviketta, esimerkiksi vanerilevyä, tai tiheämpää runkojakoa.
Kipsilevyt kiinnitetään rakenteen runkoon yleensä ruuvaamalla. Kuivissa sisärakenteissa käytetään mustaa kipsilevyruuvia, ulko- ja märkätiloissa ruostumattomia ruuveja. Erikoiskovan kipsilevyn kiinnittämiseen käytetään erityistä vastakierteellä varustettua EK-kipsilevyruuvia.
Asennus > Reunamuodot ja saumaus

Levyt saumataan toisiinsa saumattomasti käyttämällä sauman kohdalla muutaman millin tasoitekerrosta ja kartonkisaumanauhaa. Lopuksi sauma hiotaan.
Levyn reunamuoto on joko tasareunainen tai reunaohennettu. Reunaohennettua levyä käytettäessä ei levyä tarvitse erikseen urittaa sauman tasoitemassaa varten.
Tasareunaiset, eli päätysaumat, tasoitetaan leveästi yli, jolla pyritään oikaisemaan saumaa siten, ettei sauma jää patille. Reunaohennetut saumat voidaan tasoittaa kapeammin. Ylitasoituksella, jossa seinät tasoitetaan kokonaan yli, päästään varmimmin hyvään lopputulokseen.
Asennus > Kiinnitykset ja ripustukset kipsilevyihin

Normaalikipsilevyn sisämateriaali on haurasta. Kipsilevyissä on käytettävä erityisiä kipsilevykiinnikkeitä: kevytmetalliruuviholkkeja, erilaisia muovisia tai metallisia levyn taakse avautuvia ankkuriruuveja tai kumimuttereita. Raskaimmat kiinnitykset voidaan kiinnittää runkorakenteeseen levyn läpi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valmistajien linkkejä:
Gyproc
Knauf
Kodisjoen kirkko

| Kodisjoen kirkko |
| --- | --- |
 Kirkon vaivaisukko (1838).
Sijainti:  Kodisjoentie 1445, Kodisjoki, Rauma
Seurakunta:  Rauman seurakunta
Rakentamisvuosi:  1907
Suunnittelija:  Johan Frederik Lindegren
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kodisjoen kirkko on Rauman Kodisjoella sijaitseva puinen, satulakattoinen ja länsitornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin vuonna 1907 raumalaisen urkurin Johan Frederik Lindegrenin piirusten mukaan. Kirkko rakennettiin edellisenä vuonna puretun, vuonna 1779 valmistuneen kirkon hirsistä ja vanhan kirkon muodot pääosin säilyttäen. Kirkon keskellä ovat runkohuoneesta ulkonevat korkeat kylkiäiset. Kolminivelinen suippohuippuinen torni rakennettiin uudelleen 1930-luvun tulipalon jälkeen. Kirkossa on pyörökaari-ikkunat, ulkovuorauksessa vaihtelevat pysty- ja vaakalaudoitukset. Sisäseinät ovat hirsipintaiset ja sisäkatto on kolmitaitteinen lautakatto. Kirkkorakennusta korjattiin vuonna 1966. Kirkossa on istumapaikkoja noin 250 hengelle.  Kirkon kellot ovat vuosilta 1798 ja 1865.
Kirkossa on esillä joitakin vanhan kirkon esineitä. Alttarilla on taiteilija Väinö Ylenin Kristus-patsas. Laitilassa syntynyt taiteilija Edwin Lydén lahjoitti kirkkoon öljymaalauksensa Ylösnousseen ilmestyminen Maria Magdalenalle, joka on vuodelta 1949. Kirkon nykyiset 10-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1991, ne on valmistanut Urkurakentamo Matti Erola. Kirkon ympärillä on hautausmaa, mukaan lukien sankarihaudat patsaineen. Kirkon vieressä on myös kaksi ruumiskiveä, isompi miehen (1906) ja pienempi naisen (1930) arkkua varten, samoin kuin muualle haudattujen muistokivi vuodelta 2005. Kirkon läheisyydessä on Kodisjoen seurakuntatalo Kodistupa vuodelta 1992, jossa on tilaa noin 120 hengelle ja lisäksi lasten kerhotilat sekä partion tilat.
Kodisjoen saarnahuonekunta

Kodisjoen kirkon omistaa Suomen ainoa jäljellä oleva saarnahuonekunta. Se toimi pitkään osana Laitilan seurakuntaa, mutta toimii nykyään yhteistyössä Rauman seurakunnan kanssa. Saarnahuonekunnan asioista päättää kirkkohallintokunta ja Rauman seurakunta avustaa sitä taloudellisesti. Saarnahuonekunnan hallinnossa äänivaltaisia ovat Rauman seurakunnan jäsenet, jotka asuvat Kodisjoen kylän alueella. Kirkolla järjestetään säännöllisesti erilaista toimintaa ja talkoita.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut, virallisesti Pohjoismaisten hiihtolajien maailmanmestaruuskilpailut järjestetään ratkaistaessa maastohiihdon, mäkihypyn ja yhdistetyn maailmanmestaruudet. Nykyisin kilpailut käydään kahden vuoden välein. Ensimmäiset talviolympialaisista erilliset MM-hiihdot olivat Janské Lázněssa 1925. Vuosina 1924–1980 talviolympialaisten pohjoismaisten hiihtolajien kilpailuilla oli myös MM-arvo, eikä siten erillisiä MM-kilpailuja järjestetty olympiatalvina. Ennen toista maailmansotaa kilpailut järjestettiin joka vuosi (1924–1939).  Sodan jälkeen kilpailuja järjestettiin vain parillisina vuosina 1948–1984 siten, että olympialaiset ja MM-kilpailut vuorottelivat keskenään. Täten erillisiä MM-kilpailuja oli vain joka neljäs vuosi. Kun MM-kilpailuja alettiin pitää parittomina vuosina 1985 alkaen, siirryttiin nykyiseen järjestelmään, jossa neljän vuoden arvokisajakso (olympiadi) kulkee syklissä: MM-kilpailut, välivuosi, MM-kilpailut, olympialaiset.
Viestihiihto tuli ohjelmaan vuonna 1933 ja naiset pääsivät mukaan vuonna 1954. Kilpailujen lajivalikoima pysyi konservatiivisena vuoteen 1987 asti, jolloin perinteinen ja vapaa hiihtotapa jakautuivat. Sprinttihiihto tuli MM-ohjelmaan vuonna 2001.
Vuosien 1925–1927 kilpailuja kutsuttiin kongressikisoiksi, ja vuosien 1928–1935 kilpailuja FIS-kisoiksi. Näille kisoille annettiin takautuvasti MM-arvo vuonna 1965.
Suomessa hiihdon MM-kilpailut on järjestetty seitsemän kertaa Lahdessa: 1926, 1938, 1958, 1978, 1989, 2001 ja 2017. Vuonna 2029 kisat järjestetään kahdeksannen kerran Lahdessa. Lisäksi Suomi järjesti Rovaniemellä vuonna 1984 yhdistetyn joukkue-MM-kilpailun, sillä kyseinen kilpailu ei kuulunut vuoden 1984 olympialaisten ohjelmaan. Samana vuonna Engelberg järjesti vastaavasti mäkihypyn joukkue-MM-kilpailun.
MM-kilpailut

= olympiakisojen yhteydessä
| # | Kisavuosi | Paikka | Maa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1924  | Chamonix |  Ranska |
| 2. | 1925 | Janské Lázně |  Tšekkoslovakia |
| 3. | 1926 | Lahti |  Suomi |
| 4. | 1927 | Cortina d'Ampezzo |  Italia |
| 5. | 1928  | Sankt Moritz |  Sveitsi |
| 6. | 1929 | Zakopane |  Puola |
| 7. | 1930 | Oslo |  Norja |
| 8. | 1931 | Oberhof |  Saksa |
| 9. | 1932  | Lake Placid |  Yhdysvallat |
| 10. | 1933 | Innsbruck |  Itävalta |
| 11. | 1934 | Sollefteå |  Ruotsi |
| 12. | 1935 | Vysoké Tatry |  Tšekkoslovakia |
| 13. | 1936  | Garmisch-Partenkirchen |  Saksa |
| 14. | 1937 | Chamonix |  Ranska |
| 15. | 1938 | Lahti |  Suomi |
| 16. | 1939 | Zakopane |  Puola |
|  | 1941 (toinen maailmansota: MM-arvo peruttiin 1946) | Cortina d'Ampezzo |  Italia |
| 17. | 1948  | Sankt Moritz |  Sveitsi |
| 18. | 1950 | Lake Placid |  Yhdysvallat |
| 19. | 1952  | Oslo |  Norja |
| 20. | 1954 | Falun |  Ruotsi |
| 21. | 1956  | Cortina d'Ampezzo |  Italia |
| 22. | 1958 | Lahti |  Suomi |
| 23. | 1960  | Squaw Valley |  Yhdysvallat |
| 24. | 1962 | Zakopane |  Puola |
| 25. | 1964  | Innsbruck |  Itävalta |
| 26. | 1966 | Oslo |  Norja |
| 27. | 1968  | Grenoble |  Ranska |
| 28. | 1970 | Vysoké Tatry |  Tšekkoslovakia |
| 29. | 1972  | Sapporo |  Japani |
| 30. | 1974 | Falun |  Ruotsi |
| 31. | 1976  | Innsbruck |  Itävalta |
| 32. | 1978 | Lahti |  Suomi |
| 33. | 1980  1980 (naisten hiihdon 20 km) | Lake Placid Falun |  Yhdysvallat  Ruotsi |
| 34. | 1982 | Oslo |  Norja |
|  |   1984  (ei MM-arvoa) 1984 (olympiaohjelmaan kuulumattomat kisat) | Sarajevo Engelberg (miesten mäkihypyn joukkuekisa) Rovaniemi (yhdistetyn joukkuekisa) |  Jugoslavia  Sveitsi  Suomi |
| 35. | 1985 | Seefeld |  Itävalta |
| 36. | 1987 | Oberstdorf |  Saksa |
| 37. | 1989 | Lahti |  Suomi |
| 38. | 1991 | Val di Fiemme |  Italia |
| 39. | 1993 | Falun |  Ruotsi |
| 40. | 1995 | Thunder Bay |  Kanada |
| 41. | 1997 | Trondheim |  Norja |
| 42. | 1999 | Ramsau |  Itävalta |
| 43. | 2001 | Lahti |  Suomi |
| 44. | 2003 | Val di Fiemme |  Italia |
| 45. | 2005 | Oberstdorf |  Saksa |
| 46. | 2007 | Sapporo |  Japani |
| 47. | 2009 | Liberec |  Tšekki |
| 48. | 2011 | Oslo |  Norja |
| 49. | 2013 | Val di Fiemme |  Italia |
| 50. | 2015 | Falun |  Ruotsi |
| 51. | 2017 | Lahti |  Suomi |
| 52. | 2019 | Seefeld |  Itävalta |
| 53. | 2021 | Oberstdorf |  Saksa |
| 54. | 2023 | Planica |  Slovenia |
| 55. | 2025 | Trondheim |  Norja |
| 56. | 2027 | Falun |  Ruotsi |
| 57. | 2029 | Lahti |  Suomi |
Mitalitaulukko

Päivitetty 8.3.2025.
| Sija | Maa |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja | 184 | 140 | 131 | 455 |
| 2 |  Suomi | 63 | 74 | 70 | 207 |
| 3 |  Ruotsi | 57 | 53 | 58 | 169 |
| 4 |  Saksa | 39 | 53 | 33 | 125 |
| 5 |  Neuvostoliitto | 36 | 32 | 24 | 92 |
| 6 |  Itävalta | 28 | 33 | 43 | 104 |
| 7 |  Venäjä | 26 | 32 | 31 | 89 |
| 8 |  Itä-Saksa | 12 | 15 | 11 | 38 |
| 9 |  Puola | 12 | 7 | 13 | 32 |
| 10 |  Italia | 11 | 24 | 24 | 59 |
| 11 |  Japani | 11 | 14 | 20 | 45 |
| 12 |  Slovenia | 8 | 5 | 9 | 22 |
| 13 |  Yhdysvallat | 8 | 5 | 7 | 20 |
| 14 |  Tšekkoslovakia | 7 | 12 | 11 | 30 |
| 15 |  Ranska | 6 | 4 | 15 | 25 |
| 16 |  Sveitsi | 4 | 7 | 10 | 21 |
| 17 |  Länsi-Saksa | 4 | 1 | 2 | 7 |
| 18 |  Tšekki | 3 | 6 | 6 | 15 |
| 19 |  Viro | 3 | 5 | 2 | 10 |
| 20 |  Kazakstan | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 21 |  Kanada | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 22 |  Espanja | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 23 |  Jugoslavia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 24 |  Slovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Valko-Venäjä | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 26 |  Ukraina | 0 | 0 | 2 | 2 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut Wikimedia Commonsissa
Hiihdon MM-kilpailut, Elävä arkisto, Yleisradio
Marie Louise Coleiro Preca

| Marie Louise Coleiro Preca |
| --- | --- |

Maltan presidentti
 4. huhtikuuta 2014 – 4. huhtikuuta 2019  
Edeltäjä:  George Abela
Seuraaja:  George Vella
Perheministeri
 11. maaliskuuta 2013 – 29. maaliskuuta 2014  
Kansanedustaja
 1998–2014  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1958 (ikä 66)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tutkinnot:  Maltan yliopisto
Aiheesta muualla
president.gov.mt/il-president-ta-malta/bijografija-tal-president
Marie Louise Coleiro Preca  (7. joulukuuta 1958 Qormi) on maltalainen poliitikko. Vuonna 2014 hänet kutsuttiin maansa presidentiksi. Maltalla parlamentti nimittää presidentin viisivuotiskaudelle. Coleiro Precan valinnasta päätti pääministeri Joseph Muscat, ja oppositio arvosteli toimintatapaa jossa sitä ei ollut kuultu tarpeeksi. Vuonna 2019 hänen seuraajakseen Maltan presidenttinä valittiin George Vella.
Coleiro Preca on Maltan tasavallan (vuodesta 1974) yhdeksäs presidentti ja tehtävässään toinen nainen. Ensimmäinen oli Agatha Barbara vuosina 1982–1987. Hän edustaa työväenpuoluetta (Partit Laburista). Valintansa aikaan hän oli 55-vuotias. Coleiro Preca on toiminut aktiivisesti politiikassa 16-vuotiaasta asti.
Dementia pugilistica

Nyrkkeilijän vastaanottamat iskut voivat aikaansaada neurologisen häiriön.
Dementia pugilistica (DP) eli krooninen traumaperäinen enkefalopatia (CTE)  on neurologinen sairaus, joka voi vaikuttaa muun muassa nyrkkeilijöihin, jääkiekkoilijoihin ja amerikkalaisen jalkapallon pelaajiin heidän saatuaan päähänsä useita lujia iskuja uransa aikana.
Sana pugilistica tulee latinankielisestä sanasta pugil, joka tarkoittaa nyrkkeilijää.
Dementia pugilistica ja krooninen traumaperäinen enkefalopatia (CTE) ovat pitkälle sama asia. Nykyään suositaan jälkimmäistä termiä, koska sairauden voivat aiheuttaa muutkin urheilulajit kuin nyrkkeily – esimerkiksi jalkapallo, rugby, jääkiekko ja lacrosse – ja muutkin syyt kuin vain urheilu.
Tautiluokitus

CTE:tä tai DP:tä ei mainita ICD-10-tautiluokituksessa. ICD-11-tautiluokituksessa vastaava luokka on 8A00.25 Post traumatic Parkinsonism.
Historiaa

Lääketieteen historioitsija Stephen Casperin mukaan lääkärit alkoivat kiinnostua kyseisestä sairaudesta 1800-luvulla. Sairautta koskevat tieteelliset tutkimukset osoittivat samaan suuntaan 1890-luvulta lähtien. Sen jälkeen jokainen uusi tutkijoiden sukupolvi on toistanut samoja tutkimuksia ja saanut niistä samoja tuloksia. Vuonna 1928 julkaistiin aihetta käsittelevä lääketieteellinen raportti: sen mukaan sairaus johtui yksittäisistä tai toistuvista päähän kohdistuneista iskuista, jotka aiheuttivat mikroskooppisia aivovaurioita, ja ajan myötä näistä vammoista kasvoi "rappeuttava, etenevä vaurio". 1950-luvulla tieteessä vallitsi jo selvä yksimielisyys toistuvien aivotärähdysten seurauksista. Sairaudelle oli annettu nimet dementia pugilistica ja krooninen traumaattinen enkefalopatia.
2000-luvun alussa neuropatologi Bennet Omalu löysi amerikkalaisen jalkapallon pelaajien aivoista CTE-vaurioita. Hänen havaintonsa vain vahvisti sen, mikä oli tiedetty jo vuosikymmenten ajan, mutta silti siitä tuli uutispommi. Noihin aikoihin ammattilaisurheiluun sidoksissa olleet asiantuntijat pyrkivät vähättelemään kyseistä sairautta tai vaativat sen tueksi vuosikymmenten mittaisia tutkimuksia ja ennenkuulumattoman korkeatasoisia todisteita, mikä kriitikoiden mukaan vain hämärsi asiaa ja vei kehitystä takaperoiseen suuntaan.
Oireet

Dementia pugilistican oireet muistuttavat dementian ja Parkinsonin taudin oireita. Dementia pugilisticaa sairastava saattaa vapista, hänellä saattaa olla koordinaatio- tai puheongelmia ja hänen henkiset kykynsä ovat taantuneet. Tämän takia tautiin perehtymättömät voivat luulla dementia puglisticaa sairastavaa psyykkisesti sekavaksi.
Lajit

Jääkiekkoilijoilla tehdyssä tutkimuksessa CTE:n todennäköisyys kasvoi 34% jokaista pelattua vuotta kohti.
Amerikkalaisen jalkapallon pelaajilla CTE:n todennäköisyys kaksinkertaistui 2,6 vuoden välein.
Rugbyn pelaajilla jokainen pelivuosi lisäsi CTE:n todennäköisyyttä 14 %.
Aivotärähdykset vaikuttavat myös rattikelkkailun, ohjaskelkkailun ja skeletonin harrastajiin.
Urheilijat

CTE:stä kärsineitä urheilijoita:
Bob Probert, jääkiekkoilija
Derek Boogaard, jääkiekkoilija
Bobby Hull, jääkiekkoilija
Dave Duerson, amerikkalainen jalkapallo
Junior Seau, amerikkalainen jalkapallo
César Ritz

César Ritz
César Ritz (23. helmikuuta 1850, Niederwald, Valais, Sveitsi – 24. lokakuuta 1918 Küssnacht, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ritz-Carlton-hotelliketjun perustaja. Ensimmäinen Ritz-hotelli oli Hôtel Ritz Paris Pariisissa. Ritziä pidetään kosmopoliittisten luksushotellien luojana.
Ura

Ritz työskenteli Pariisissa vuoden 1867 maailmannäyttelyn aikaan baarimikkona. Myöhemmin hän opiskeli kaupungissa alaa lisää. Vuoden 1873 maailmannäyttelyssä Wienissä Ritz pääsi tarjoilemaan kuninkaallisille. Sittemmin hän toimi hotellinjohtajana Sveitsissä Rigillä ja Luzernissa. Vuonna 1880 työskenteli Monacossa, jossa hän tutustui kuuluun kokkiin Auguste Escoffieriin.
Vuonna 1887 Ritz hankki ensimmäisen hotellinsa Hotel De la Conversationin Baden-Badenissa. Seuraavina vuosina hän perusti nopeaan tahtiin useita hotelliyrityksiä. Pariisin Hôtel Ritz Paris on perustettu vuonna 1898 ja Lontoon Carlton-hotelli vuonna 1899.
Ritzin aktiivinen ura päättyi vakavaan masennukseen vuonna 1902.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta César Ritz Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef
Pedro Almodóvar

| Pedro Almodóvar |
| --- | --- |
 Pedro Almodóvar vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1949 (ikä 75) Calzada de Calatrava, Ciudad Realin maakunta, Espanja
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pedro Almodóvar Caballero (s. 25. syyskuuta 1949 Calzada de Calatrava, Espanja) on espanjalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän kuuluu Luis Buñuelin ohella kansainvälisesti tunnetuimpiin espanjalaisohjaajiin.
Elämä

Almodóvar kävi koulua katolisessa sisäoppilaitoksessa. Tästä hän sai myöhemmin aiheen elokuvaansa Huono kasvatus (2004).
Almodóvar muutti Madridiin vuonna 1968 aikomuksenaan opiskella elokuvaohjaajaksi, mutta Francon hallinto oli sulkenut kansallisen elokuvakoulun. Hän ryhtyi kuitenkin tekemään kaitafilmielokuvia. Yksi ensimmäisistä kaitafilmielokuvista oli nimeltään Film político. Francon kuoltua vuonna 1975 Espanjan koko poliittinen ja yhteiskunnallinen ilmapiiri vapautui. Almodóvar näytteli teatteriryhmässä, teki sarjakuvia, kirjoitti artikkeleita salanimellä Patty Diphusa ja lauloi drag-yhtyeessä New York Dollsin hengessä. Ensimmäisen pitkän elokuvansa Almodóvar teki vuonna 1980.
Almodóvarin elokuvien tapahtumat sijoittuvat Madridiin. Hänen elokuviensa teemoja ovat muun muassa huumeet (Intohimon laki, 1987, Kaikki äidistäni, 1999), HIV (Kaikki äidistäni, 1999), homoseksuaalisuus (Huono kasvatus, 2004, Puhu hänelle, 2002),  seksityö (Kaikki äidistäni, 1999), transsukupuolisuus (Huono kasvatus, 2004), pedofilia (Huono kasvatus, 2004), kidnappaus (Ota minut, sido minut, 1989), uskottomuus ja onnettomat naiset (Naisia hermoromahduksen partaalla, 1988), yksinäisyys (Puhu hänelle, 2002) ja alkoholismi (Volver − Paluu, 2006).
Almodóvarin elokuvissa ovat esiintyneet muun muassa Penélope Cruz, Carmen Maura, Antonio Banderas, Rosario Flores ja meksikolainen Gael García Bernal.
Almodóvar on palkittu muun muassa parhaana ohjaajana vuoden 1999 Cannesin elokuvajuhlilla ja vuonna 2003 Oscarilla elokuvan Puhu hänelle käsikirjoituksesta.
Almodóvar on avoimesti homoseksuaali ja käsitellyt elokuvissaan erilaisia seksuaalivähemmistöjä.
Vuonna 2016 julki tulleessa veronkiertoa koskevassa Panaman tietovuodossa mainitaan myös Pedro Almodóvarin ja hänen veljensä Agustínin nimet. Pedron liikeasioita hoitava Agustín kertoi perustaneensa yhtiön Brittiläisille Neitsytsaarille vuonna 1991 ja sulkeneensa sen 1994. Hänen mukaansa ”yhtiö jätettiin kuolemaan ilman toimintoja, sillä se ei sopinut työskentelytapaamme. Suren syvästi sitä, että veljeni julkisuuskuva kärsii yksinomaan minun kokemuksen puutteestani perheyrityksemme alkuvuosina. Veljeni Pedron ja minun, kuten myös tuottajamme veroasiat ovat kunnossa.”
Filmografia > Elokuvat

| Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Vuosi | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Suomenkielinen nimi | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Alkuperäinen nimi | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> O | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> K | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> T | Elokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 |  | Folle… folle… fólleme Tim! |  |  |  |  |
| 1980 | Pepi, Luci, Bom ja muut tytöt | Pepi, Luci, Bom y otras chicas del montón |  |  |  |  |
| 1982 |  | Pestañas postizas |  |  |  |  |
| 1982 | Intohimojen labyrintti | Laberinto de pasiones |  |  |  | myös tuotantosuunnittelijana |
| 1983 | Yön sisaret | Entre tinieblas |  |  |  |  |
| 1984 | Mitä olen tehnyt ansaitakseni tämän?!! | ¿Qué he hecho yo para merecer esto? |  |  |  |  |
| 1986 | Matador | Matador |  |  |  |  |
| 1987 | Intohimon laki | La ley del deseo |  |  |  |  |
| 1988 | Naisia hermoromahduksen partaalla | Mujeres al borde de un ataque de nervios |  |  |  |  |
| 1989 | Sido minut! Ota minut! | ¡Átame! |  |  |  |  |
| 1991 | Korkeat korot | Tacones lejanos |  |  |  |  |
| 1993 |  | Acción mutante |  |  |  |  |
| 1993 | Kika | Kika |  |  |  |  |
| 1995 | Salaisuuteni kukka | La flor de mi secreto |  |  |  |  |
| 1996 |  | Mi nombre es sombra |  |  |  | apulaistuottajana |
| 1997 | Lihan värinä | Carne trémula |  |  |  |  |
| 1998 |  | Shampoo Horns |  |  |  |  |
| 1999 | Kaikki äidistäni | Todo sobre mi madre |  |  |  |  |
| 2001 | Paholaisen selkäranka | El espinazo del diablo |  |  |  | vastaavana tuottajana |
| 2002 | Puhu hänelle | Hable con ella |  |  |  |  |
| 2003 | Elämäni ilman minua | My Life Without Me |  |  |  | vastaavana tuottajana |
| 2004 | Huono kasvatus | La mala educación |  |  |  |  |
| 2004 |  | La niña santa |  |  |  | vastaavana tuottajana |
| 2005 | Sanojen salaisuus | The Secret Life of Words |  |  |  | vastaavana tuottajana |
| 2006 | Volver – paluu | Volver |  |  |  |  |
| 2008 |  | La mujer sin cabeza |  |  |  |  |
| 2009 | Särkyneet syleilyt | Los abrazos rotos |  |  |  |  |
| 2009 |  | El último verano de la Boyita |  |  |  | vastaavana tuottajana |
| 2011 | Iho jossa elän | La piel que habito |  |  |  |  |
| 2013 | Matkarakastajat | Los amantes pasajeros |  |  |  |  |
| 2014 | Wild Tales | Relatos salvajes |  |  |  |  |
| 2015 |  | El Clan |  |  |  |  |
| 2016 | Julieta | Julieta |  |  |  |  |
| 2019 | Kärsimys ja kunnia | Dolor y gloria |  |  |  |  |
| 2021 | Rinnakkaiset äidit | Madres paralelas |  |  |  |  |
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Vuosi | Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Suomenkielinen nimi | Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> Alkuperäinen nimi | Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> O | Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> K | Lyhytelokuvat: O = ohjaajana; K = käsikirjoittajana; T = tuottajana> T |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 |  | Film político |  |  |  |
| 1974 |  | Dos putas, o historia de amor que termina en boda |  |  |  |
| 1975 |  | La caída de Sódoma |  |  |  |
| 1975 |  | Homenaje |  |  |  |
| 1975 |  | El sueño, o la estrella |  |  |  |
| 1975 |  | Blancor |  |  |  |
| 1976 |  | Tráiler de ’Who’s Afraid of Virginia Woolf?’ |  |  |  |
| 1976 |  | Sea caritativo |  |  |  |
| 1976 |  | Muerte en la carretera |  |  |  |
| 1977 |  | Sexo va, sexo viene |  |  |  |
| 1978 |  | Salomé |  |  |  |
| 1985 |  | Tráiler para amantes de lo prohibido |  |  |  |
| 2009 |  | La concejala antropófaga |  |  |  |
Palkinnot

Euroopan elokuva-akatemian elämäntyöpalkinto 2013
Cannesin elokuvajuhlat:
1999 – Paras ohjaaja (Kaikki äidistäni)
2006 – Paras käsikirjoitus (Volver – paluu)
2006 – Paras naispääosa (Volver – paluu) - Tuomaristo suostui jakamaan parhaan naispääosan palkinnon kuudelle naisnäyttelijälle (Penélope Cruz, Carmen Maura, Lola Dueñas, Blanca Portillo, Yohana Cobo & Chus Lampreave)
Goya-palkinnot:
1989 – Paras käsikirjoitus (Naisia hermoromahduksen partaalla)
2000 – Paras ohjaus (Kaikki äidistäni)
Oscar-palkinnot:
2003 – Paras käsikirjoitus (Puhu hänelle)
Kirjallisuutta

Strauss, Frédéric (toim.): Almodóvar on Almodóvar. (Conversations avec Almodóvar.) Suomentanut Taina Aarne. Like 2008. ISBN 978-952-01-0109-1
Almodóvar, Pedro: Pornotähti ja muita juttuja. (PattyDiphusa y otros texios, 1991.) Otava 1993. ISBN 951-1-12690-3
Almodóvar-teemanumero. Filmihullu 3/2000.