stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Verkkars
Historia

The Verkkarsin tarina alkoi vuonna 2019, kun yhtye julkaisi kappaleensa EZ4ENCE. Sen sanoitus koostuu pääosin erilaisista Global Offensive -aiheisista meemeistä, jotka käsittelevät suomalaista Global Offensive -joukkuetta ENCE eSportsia. Kappaleen suosio räjähti, kun kappaleen pääaiheena toimiva ENCE eteni ensimmäisenä suomalaisjoukkueena major-turnauksen finaaliin IEM Katowice 2019 -tapahtumassa. Kun ENCE saapui lavalle tapahtuman finaalissa, areenalla soitettiin EZ4ENCE-kappaletta. Turnauksen aikana kappale nousi myös Spotifyn Suomen TOP50-listalla sijalle 4. Kappale nousi myös useissa eri maissa viraaliksi.
Maaliskuussa 2019 Global Offensiven kehittäjä Valve ilmoitti lisäävänsä EZ4ENCE-kappaleen peliin virallisena musiikkipakkauksena.
Singlet

EZ4ENCE (Warner Music Finland, 2019)
Winlandia (Warner Music Finland, 2019)
Huutista (Warner Music Finland, 2019)
Jingle Dens (Warner Music Finland, 2020)
Flashbang dance feat. n0thing (Warner Music Finland, 2021)
God mode feat. Aleksib (Warner Music Finland, 2024)
mvp (2024)
Kasvojensiirto

Kasvojensiirto tai kasvosiirrännäinen on kirurginen leikkaus, jossa henkilön kasvot korvataan kuolleelta luovuttajalta siirrettävillä kasvoilla. Ensimmäinen osittainen kasvojensiirto tehtiin marraskuussa 2005 Isabella Dinoirelle. Ensimmäinen täydellinen kasvojensiirto tehtiin maaliskuussa 2010.
Laaja vamma kasvojen pehmytkudoksille, esimerkiksi palovamman tai eläimen pureman seurauksena, saattaa olla vaikea korjata rekonstruktiivisilla leikkauksilla. Osassa tällaisista tapauksista kasvojensiirto on mahdollinen hoitokeino. Kasvojensiirron jälkeen potilaan on käytettävä hyljinnänestolääkitystä, koska muuten elimistön immuunipuolustus hyökkää toiselta henkilöltä siirrettyä kudosta vastaan.
Kasvojensiirtoleikkauksia

Ranskalaiset kirurgit tekivät maailman ensimmäisen osittaisen kasvojensiirron marraskuussa 2005. Leikkauksessa siirrettiin aivokuolleen naisen kasvojen keski- ja alaosa ranskalaiselle 38-vuotiaalle Isabelle Dinoirelle, jonka nenä, huulet, leuka ja posket olivat hänen oman koiransa puremien seurauksena vaikeasti vaurioituneet. Hän kuoli syyskuussa 2016 sairastuttuaan kahteen eri syöpään. Syövät johtuivat hänen kasvojensiirron yhteydessä saamastaan immuunilääkityksestä. Joulukuussa 2008 Clevelandin klinikalla Yhdysvalloissa tehtiin maailman ensimmäinen subtotaali kasvojensiirto. Leikkausryhmän johtaja, Puolassa koulutettu kirurgi Maria Siemionow, on aiemmin toiminut lääkärinä Helsingin HUSissa erikoisalanaan ortopedia ja käsikirurgia.
Barcelonalainen Vall d'Hebronin yliopistollinen sairaala teki maaliskuussa 2010 ensimmäisen täydellisen kasvojensiirron itseään päähän ampuneelle miehelle, joka oli menettänyt suuren osan kasvoistaan. Potilas ei ollut kyennyt hengittämään, puhumaan tai syömään ilman apuvälineitä. Vanhoista kasvoista jäivät jäljelle vain silmät ja kieli, ja mies sai uudet kasvolihakset, ihon, nenän, huulet, leuan, hampaat, kitalaen ja poskiluut.
Yhdysvalloissa Bostonissa tehtiin maan ensimmäinen, täydellinen kasvojensiirto-operaatio, kun amerikkalainen Dallas Wiens sai uudet kasvot maaliskuussa 2011 tuntemattomalta luovuttajalta. Yhdysvaltain armeija kustansi koko operaation, koska he halusivat saada lisätietoa loukkaantuneiden sotilaiden hoitamiseen.
Kasvojensiirtoleikkauksia on tehty syyskuuhun 2016 mennessä noin 40. Potilaista 6 on kuollut leikkauksen jälkeen.
Aiheesta muualla

Clinical face transplants performed to date University of Louisville Plastic Surgery Research. Viitattu 27.11.2018 (englanniksi).
Woman has first face transplant BBC News.  30.11.2005. Viitattu 27.11.2018 (englanniksi).
Cleveland Clinic surgeons perform nation’s first near-total face transplant Cleveland Clinic, lehdistötiedoite.  17.12.2008. Viitattu 27.11.2018 (englanniksi).
Krautrock

| Krautrock |
| --- | --- |
Alkuperä:  kokeellinen rock, psykedeelinen rock, progressiivinen rock, jazz, electronic
Alkuperämaa:   Länsi-Saksa
Kehittymisen ajankohta:  1960-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  kitara, bassokitara, rummut, koskettimet, syntetisaattori, rumpukone, nauhasilmukka
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Elektroninen tanssimusiikki, ambient, New Age, post-punk, industrial, Neue Deutsche Welle, post-rock, synthpop
Krautrock on yleisnimi kokeellisten länsisaksalaisyhtyeiden 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alkupuolella esittämälle musiikille. Termiä alkoi käyttää brittiläinen musiikkilehdistö. Nimitys perustuu englannin kielessä saksalaisista käytettyyn haukkumanimitykseen "kraut", joka tulee saksan kielen sanasta Sauerkraut (suom. hapankaali). Britanniassa syntynyt progressiivinen rock oli Krautrockin rinnakkaisilmiö. Krautrock syntyi kulttuurisessa ilmapiirissä, jossa nuorisolla oli pyrkimys erottua sekä menneestä kotimaisesta kulttuurista, joka tuntui menneisyyden tahraamalta, että myös paeta Yhdysvaltojen suurta vaikutusta. Tästä juontui pyrkimys luoda kokonaan uudenlaista kulttuuria, mikä näkyi krautrockin läpitunkevana kokeellisuutena.
Krautrock-nimeen yhdistettiin 1970-luvun alussa sellaisia yhtyeitä kuin Tangerine Dream, Faust, Ash Ra Tempel, Guru Guru, Agitation Free, Harmonia, Can ja Amon Düül II sekä arvostetun kölniläistuottajan Conny Plankin kanssa työskennelleet Neu!, Kraftwerk ja Cluster.
Usein krautrock oli instrumentaalista musiikkia, jossa yhdistettiin rockmusiikin elementtejä käyttäen perinteisiä rocksoittimia (kitara, basso ja rummut) sekä elektronisia soittimia (syntetisaattorit).  Monet yhtyeet päätyivät luomaan äänimaisemia, jotka muistuttavat myöhempää ambient-musiikkia. Progressiivisen rockin tavoin pitkiä kappaleiden pituuksia ei usein kaihdettu. Silloin kuin vokaaleja käytetään, laulukieli oli monissa tapauksissa saksan sijaan englanti.
1990-luvun lopulta lähtien krautrock-termiä on käytetty myös uusista yhtyeistä, jotka ovat ottaneet vaikutteita tyylin saksalaisyhtyeiden varhaisesta tuotannosta. Tällaisia tuoreempia artisteja ovat muun muassa Stereolab, Laika, Boredoms, Mouse on Mars ja Tortoise. Suomalaisista erityisesti Circleä ja Siniaaltoa pidetään krautrock-yhtyeinä tai ainakin tyylistä vaikutteita saaneina.
Merkittäviä krautrock-yhtyeitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amon Düül I  Amon Düül II  Ash Ra Tempel  Birth Control  Can  Cluster  Eloy  Exmagma  Faust  Edgar Froese  Floh de Cologne  Frumpy  Manuel Göttsching  Grobschnitt  |  Guru Guru  GÄA  Harmonia  Jean Ven Robert Hal  Peter Michael Hamel  Hoelderlin  Jane  Kin Ping Meh  Kraan  Kraftwerk  Klaus Schulze  Tangerine Dream  La Düsseldorf  Lucifer's Friend  |  Mythos  Nektar  Night Sun  Novalis  Organisation  Eberhard Schoener  Stern-Combo Meißen  Thirsty Moon  Ton Steine Scherben  Triumvirat  Wallenstein  Walter Wegmüller  Xhol Caravan  |
Merkittäviä krautrock-yhtyeitä > Suomalaisia

Circle
Siniaalto
K-X-P
E-Musikgruppe Lux Ohr
Sammal
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krautrock Wikimedia Commonsissa
Suomalainen krautrock-sivustotarvitaan parempi lähde
Jørgen Strand Larsen

Jørgen Strand Larsen vuonna 2019.
Jørgen Strand Larsen (s. 6. helmikuuta 2000) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän on ulkomaille lähdettyään edustanut Italiassa AC Milanin junioreita sekä pääsarjatasolla Alankomaissa Groningenia kausina 2020–2022 ja Espanjassa Celta Vigoa syyskuusta 2022 alkaen. Kauden 2024–2025 hän pelaa lainasopimuksella Englannissa Wolverhampton Wanderersissa. Hän teki Groningenissa 66 Eredivisien ottelussa 24 maalia. Celtassa hän on pelannut 69 Primera Divisiónin ottelua ja viimeistellyt 17 maalia. Wolverhamptonissa pelaamissaan 11 Englannin Valioliigan ottelussa hän on tehnyt neljä maalia.
Strand Larsen pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa muun muassa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on 15. marraskuuta 2024 mennessä pelannut 18 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kolme maalia, joista ensimmäisen ystävyysottelussa Jordaniaa vastaan syyskuussa 2023.
Arnould Massart

Arnould Massart (s. 7. lokakuuta 1956 Anderlecht) on belgialainen pianisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän on työskennellyt jazzin, nykytaidemusiikin ja popmusiikin parissa.
Massart valmistui vuonna 1978 oppiarvolla germaanisessa filologiassa. Hän opiskeli analyysiä ja sävellystä muiden muassa Mauricio Kagelin ja Luciano Berion johdolla. Massart aloitti esiintymisen Three to Get Ready -trionsa kanssa vuonna 1983. Kokoonpano julkaisi vuonna 1985 ensimmäisen albuminsa, jossa basistina toimi Philippe Aerts ja rumpalina Philippe Mobers. Massart sai vuonna 1985 myös SABAM-palkinnon big band -teoksestaan Lifestrings. Hän teki Charles Loosin kanssa yhteistyötä levyllä Harmonie du soir (1988). Massart osallistui syntetisaattorisolistina Henri Pousseurin ja Michel Butorin teoksen Déclarations d’Orage (1989) kantaesitykseen Liègen kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa.
Massart on tehnyt sävellyksiä tilaustöinä eri kokoonpanoille ja esiintyjille. Hän on myös tehnyt sovituksia eri yhtyeille. Massart on esiintynyt laulaja Mauranen kanssa. Hän on opettanut Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa.
Toyota Prius

| Toyota Prius |
| --- | --- |
 Uusinmilloin? Toyota Prius (ZVW50) "Emotional Red"
Valmistustiedot
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  1997–
Korimalli:  4-ovinen sedan (1997–2003) 5-ovinen liftback (2003–2015) 5-ovinen fastback (2016–)
Luokka:  Kompakti
Vaihteisto:  e-CVT
4. sukupolven Prius takaa
Toyota Prius vuodesta 2009 (ZVW30)
Vuoden 2004 mallinen Toyota Prius (NHW20)
Toyota Prius on maailman ensimmäinen laajamittaisesti sarjavalmistettu hybridiauto, jonka ensimmäinen korimalli esiteltiin vuonna 1996. Priuksia on valmistettu neljässä sukupolvessa, joista viimeisin tuli Suomen markkinoille vuonna 2016. 20 vuoden aikana Priusten CO2-päästöt ovat laskeneet ensimmäisen sukupolven 120 g/km:stä neljännen sukupolven 70 g/km:iin. Autoa liikuttaa bensiinimoottori sähkömoottorin tukemana. Sähkömoottorin tehtävänä on tukea polttomoottoria erityisesti liikkeellelähdöissä ja kaupunkiajossa. Tavanomaiseen polttomoottoriautoon verrattuna ratkaisun etuja ovat huomattavasti alhaisempi polttoaineenkulutus sekä lähes täysin viiveetön kaasupolkimen painallukseen reagoiminen. Rauhallisessa ajossa Priuksella voi ajaa lyhyitä matkoja pelkän sähkömoottorin voimin. Kun tehoa tarvitaan lisää, kytkeytyy bensiinimoottori automaattisesti päälle. Lähtökohtaisesti auto huolehtii itsenäisesti energiatehokkaimman mahdollisen voimalinjan käytöstä, joskin kuljettajalla on mahdollisuus vaihtaa ajotiloja myös manuaalisesti. Sähkömoottorin akkua ladataan polttomoottorin voimin sekä jarrutusenergian talteenotolla. Prius on aina varustettu portaattomalla CVT-automaattivaihteistolla.
Prius valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2005.
Innovaatiot

Prius on eräs maailman energiatehokkaimmista autoista. Neljännen sukupolven polttomoottori on 40 prosentin termisellä hyötysuhteellaan maailman energiatehokkain autonmoottori. Priusten kiilamainen ulkomuoto perustuu mahdollisimman matalan ilmanvastuksen tavoitteluun ja sitä kautta polttoaineen kulutuksen vähentämiseen. Ilmanvastusta mittaava Cd-kerroin on poikkeuksellisen matala 0,24 ja siten yksi tuotantoautojen kaikkien aikojen matalimmista. Tunnetuimmat samaan lukemaan yltävät automallit ovat Mercedes-Benz S-sarja sekä Tesla Model S. Prius on täyshybridi, mikä tarkoittaa bensiini- ja sähkömoottorin sekä CVT-automaattivaihteiston integraatiota ”samalle akselille”. Tällä ratkaisulla saavutetaan mahdollisimman viiveetön ja nykäyksetön ajokokemus vähäisimmällä mahdollisella energianhukalla.
Muita 4. sukupolven Priuksen innovaatioita ovat puhelimen langaton latausmahdollisuus sekä RCTA-tutka Rear Cross Traffic Alert, joka tarkkailee poikittaisliikennettä esimerkiksi parkkiruudusta peruutettaessa ja varoittaa, mikäli liikeradalla on uhkana törmäys. SIPA-järjestelmällä (Simple Intelligent Parking Assist) varustettu Prius etsii käskystä sopivan tilan ja pysäköi auton siihen automaattisesti kuljettajan huolehtiessa vain vaihteiden vaihdosta järjestelmän ohjeiden mukaan.
Innovaatiot > Toyota Safety Sense

Priuksen vakiovarusteisiin kuuluu neljännestä sukupolvesta alkaen Toyota Safety Sense -turvallisuusjärjestelmä. Siihen kuuluvat viisi aktiivista turvallisuutta parantavaa järjestelmää, jotka ovat kaistavahti, kaukovaloautomatiikka, liikennemerkkien tunnistus ja mukautuva vakionopeussäädin sekä Pre-Crash Safety System. Viimeksi mainittuun sisältyy etumaastoa tarkkaileva kamera, joka tunnistaa auton ajoväylälle pyrkivät ihmiset ja ajoneuvot. Järjestelmä varoittaa kuljettajaa uhkaavasta esteestä ja tekee ääritilanteessa automaattisen hätäjarrutuksen ennen mahdollista törmäystä.
Innovaatiot > Älykäs ilmastointi

4. sukupolven Prius on varustettu älykkäällä automaattisella ilmastointilaitteella, joka tunnistaa autossa olevien henkilöiden määrän ja suhteuttaa ilmastoinnin energiankäytön siihen. Järjestelmän ollessa kytkettynä päälle ilmastointi huolehtii pääasiallisesti vain käytössä olevan matkustustilan ilmastoinnista ja välttää käyttämättömän tilan tarpeetonta jäähdytystä tai lämmitystä. Tämä vähentää polttoaineenkulutusta verrattuna perinteiseen automaatti-ilmastointiin.
Mallisukupolvet

Prius-mallisarja koostuu neljästä eri mallisukupolvesta. Ensimmäistä mallia, NHW10:ä, myytiin ainoastaan Japanissa. Neljää seuraavaa versiota on myyty maailmanlaajuisesti. Teknologia-paketilla varusteltu neljännen sukupolven Prius kykenee myös automaattiseen pysäköintiin. Prius-malleissa käytetään polttomoottorina matalaviritteistä Atkinson-työkierrolla toimivaa ottomoottoria, joka on hyvin polttoainetaloudellinen, mutta antaa pienemmän vääntömomentin. Vuonna 2015 ensiesitelty neljännen sukupolven Prius on ensimmäinen globaalille TNGA-alustalle perustuva Toyota. Edeltäjämallista poiketen sillä saa vetää peräkärryä, jonka maksimipaino on 725kg.
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä toisen sukupolven Prius sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Viisi tähteä ansaitsivat myös kolmannen ja neljännen sukupolven mallit vuosina 2009 ja 2016.
| Ominaisuus | Ominaisuus | Mallin numero> NHW10 | Mallin numero> NHW11 | Mallin numero> NHW20 | Mallin numero> ZVW30 | Mallin numero> ZVW50 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Korimalli | Korimalli | 4-ovinen Sedan | 4-ovinen Sedan | 5-ovinen Hatchback | 5-ovinen Hatchback | 5-ovinen Hatchback |
| Myynnin alkaminen | Myynnin alkaminen | 1997 | 2000 | 2003 | 2009 | 2016 |
| Akku | Moduuleita | 40 | 38 | 28 | 28 | 28 |
| Akku | Kennoja moduulia kohden | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 |
| Akku | Kennoja yhteensä | 240 | 228 | 168 | 168 | 168 |
| Akku | Jännite kennoa kohden | 1.2 | 1.2 | 1.2 | 1.2 |  |
| Akku | Kokonaisnimellisjännite | 288 | 273.6 | 201.6 | 201.6 | 201.6 |
| Akku | Kapasiteetti, ampeerituntia | 6.0 | 6.5 | 6.5 | 6.5 |  |
| Akku | Kapasiteetti, wattituntia | 1728 | 1778.4 | 1310.4 | 1310.4 |  |
| Akku | Paino kg | 57 | 50 | 45 |  ? |  |
| Polttomoottori | Teho kW | 43 | 52 | 57 | 73 | 70 |
| Polttomoottori | Max rpm | 4000 | 4500 | 5000 | 5200 | 5200 |
| Sähkömoottori | Toimintajännite | 288 | 273 | 500 | 650 |  |
| Sähkömoottori | Teho kW | 30 | 33 | 50 | 60 |  |
| Yhdessä | Teho kW |  ? | 73 | 82 | 100 | 90 |
Prius-nimen käyttö muualla

Toyotan mallistossa on Priuksen lisäksi seitsenpaikkainen hybriditila-auto Prius+ sekä kompakti Prius C (Japanissa Toyota Aqua). Malleissa on yhteneviä elementtejä Priuksen kanssa, mutta nimistään huolimatta ne ovat erillisiä malleja. ”Prius” on latinaa ja tarkoittaa suomeksi ”ennen kuin”.
Suomessa

Suomessa Priuksen maahantuonti alkoi vuonna 2003. Maahantuonti päätettiin lopettaa suhteellisen vähäiseksi jääneen myynnin takia vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Prius Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven Toyota Prius.
Karjasillan kirkko

| Karjasillan kirkko |
| --- | --- |
 Karjasillan kirkko kellotapuleineen
Sijainti:  Nokelankatu 39, 90150,Höyhtyä, Oulu
Koordinaatit:  64°59′51″N, 025°29′26″E
Seurakunta:  Karjasillan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1963
Suunnittelija:  Kalevi Lankinen
Materiaali:  betoni, tiili
Istumapaikkoja:  420–700
Tyylisuunta:  modernismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karjasillan kirkko on Karjasillan seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Oulun kaupungissa Höyhtyän kaupunginosassa.
Kirkkorakennus

Uuden ajan kirkkoarkkitehtuuria edustavan, betonista ja tiilestä rakennetun kirkon suunnitteli arkkitehti Kalevi Lankinen. 140 miljoonaa markkaa maksanut kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1963. Seurakuntasalit mukaan lukien siihen mahtuu yhteensä 700 ihmistä. Kirkossa on kaksi seurakuntasalia sekä kerhohuoneita. Penkkirivit on sijoitettu yhtenäisesti eikä keskikäytävää ole, millä halutaan korostaa seurakuntayhteyttä. Kirkon kellotapuli on sijoitettu etupihalle pääsisäänkäyntiä vastapäätä. Pilarimaisen, betonista valetun kellotornin pohja on tyylitelty keskiaikainen risti. Kirkkorakennus on arvioitu maakunnallisesti arvokkaaksi kohteeksi.
Sisustus

Kirkkotekstiilit on suunnitellut tekstiilitaiteilija Dora Jung, alttaritaulu on kuvanveistäjä Essi Renvallin pronssiveistos Kristuksen toinen tuleminen kirkonrakennusvuodelta 1963. Kirkossa on Kangasalan urkutehtaan valmistamat 23-äänikertaiset urut.
Kuvia

Kirkon kellot
Pääsisäänkäynti
Kirkko talviasussa
Kirkon ikkunat sisältäpäin
Kirkko vuonna 1966
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karjasillan kirkko Wikimedia Commonsissa
Karjasillan kirkko Oulun ev.-lut. seurakuntien sivuilla
| n k Pohjois-Pohjanmaan kirkot |
| --- | --- |
Oulu:  Haukipudas  Karjasilta  Kastelli  Kiiminki  Maikkulan kappeli  Nasaretin pyhän perheen kirkko  Oulujoki  Oulunsalo  Pateniemi  Pyhän Andreaan kirkko  Pyhän Kolminaisuuden katedraali  Pyhän Luukkaan kappeli  Pyhän Tuomaan kirkko  Tuira  Tuomiokirkko  Turkansaari  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Muut kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Hailuodon vanha kirkko  Himanka  Ii  Kalajoki  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kempele)  Kempeleen vanha kirkko  Kestilä  Kuivaniemi  Käylän rajaseutukirkko  Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)  Kylmälänkylän kappeli  Kärsämäki  Kärsämäen paanukirkko  Liminka  Lumijoki  Maakalla  Merijärvi  Muhos  Nivala  Olkkola  Oulainen  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pudasjärvi  Pulkkila  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Ylivieska)  Pyhän Matteuksen kappeli  Pyhäntä  Raahe  Rantakylän kappeli  Rantsila  Rautio  Reisjärvi  Revonlahti  Saloinen  Sarakylän kappeli  Sievi  Siikajoki  Säräisniemi  Taivalkoski  Temmes  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Vihanti  Ylivieskan vanha kirkko 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Karjasillan kirkko (Q18659873)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Oulu
sijainti: Höyhtyä
koordinaatit: 64°59′51″N 25°29′26″E﻿ / ﻿64.9975°N 25.4906°E﻿ / 64.9975; 25.4906
Marjut Rolig

| Marjut Rolig> Marjut Lukkarinen |
| --- | --- |
 Marjut Rolig vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anne Marjut Astrid Rolig
Syntynyt: 4. helmikuuta 1966 (ikä 58) Lohja
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1991–1994
Paras sijoitus:  4. (1992)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Albertville 1992 | 5 km (p) |  |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | 15 km (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Falun 1993 | 15 km (p) |  |
Anne Marjut Astrid Rolig (o.s. Lukkarinen, s. 4. helmikuuta 1966 Lohja) on suomalainen kilpahiihtäjä, joka voitti olympiakultaa Albertvillen talviolympialaisissa 1992.
Seuratasolla Rolig on edustanut Lohjan Louhia. Nuoruudessaan hän voitti kaksi nuorten SM-pronssia. Vuonna 1990 hän oli SM-hiihdoissa parhaimmillaan neljäs mutta jo seuraavana vuonna hän voitti neljä kultaa. Talvella 1992 hän voitti kaksi SM-kultaa ja talvella 1993 kolme. Hänet valittiin vuonna 1992 vuoden naisurheilijaksi. Hänet valittiin myös vuosina 1991 ja 1992 TUL:n parhaaksi urheilijaksi.
Juniori-ikäisenä Rolig harrasti myös yleisurheilua kilpaillen lähinnä keskipitkillä matkoilla. Hänen ennätyksensä 800 metrillä on 2.18,86 (1980).
Rolig ilmoitti huhtikuussa 1994 lopettavansa kilpailu-uransa. Hän synnytti esikoislapsensa lokakuussa 1994.
Nykyään Rolig toimii yrittäjänä (yritys tekee homeopatiaa ja vyöhyketerapiaa). Koulutukseltaan hän on erikoissairaanhoitaja. Hän on ollut myös Suomen Olympiakomitean hallituksen ja urheilijavaliokunnan jäsen. Hän meni kesäkuussa 1992 naimisiin Suomen hiihtomaajoukkueen silloisen huoltopäällikön Petri Roligin kanssa.
Rolig on toiminut kilpauransa jälkeen Eurosportin hiihtoasiantuntijana.
Arvokilpailut

Rolig, silloiselta nimeltään Lukkarinen, osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran 25-vuotiaana Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991. Hän sijoittui 5 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa kuudenneksi, 10 kilometrin vapaan tyylin ja 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailuissa yhdeksänneksi sekä 30 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa 17:nneksi. Vapaan hiihtotavan kilpailuissa hän oli paras suomalainen. Hän hiihti kolmannen osuuden viestissä, jossa Suomi sijoittui neljänneksi; omalla osuudellaan hän oli toiseksi nopein ja nosti Suomen kolmannelta sijalta toiseksi.
Albertvillen olympialaisissa 1992 naisten ensimmäinen hiihtolaji oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailu. IVY:n Ljubov Jegorova oli kilpailussa ylivoimainen mutta Lukkarinen nousi 1,9 kilometrin ja 7,7 kilometrin väliaikatilanteiden viidenneltä sijalta lopussa hopealle yli 12 sekuntia pronssille hiihtänyttä IVY:n Jelena Välbeä nopeampana. Neljä päivää myöhemmin hiihdettiin 5 kilometrin perinteisen tyylin kilpailu kovassa tuulessa ja räntäsateessa. Lukkarinen nousi jälleen kilpailun lopussa ja voitti kultaa 0,9 sekunnin erolla Ljubov Jegorovaan. Takaa-ajokilpailussa Lukkarinen pääsi ladulle ensimmäisenä mutta Ljubov Jegorova, Jelena Välbe ja Italian Stefania Belmondo hiihtivät hänet kiinni ja lopulta Lukkarinen sijoittui neljänneksi 14,4 sekuntia pronssia ottaneelle Välbelle hävinneenä. Viestissä Lukkarinen pääsi vapaalla tyylillä hiihdetylle ankkuriosuudelle viidentenä. Hän ohitti Saksan ja Tšekkoslovakian hiihtäjät mutta Italian Stefania Belmondo pääsi hänen ohitseen ja Suomi sijoittui neljänneksi 27 sekuntia Italialle hävinneenä. Naisten päätöslajissa, vapaan tyylin 30 kilometrillä, Lukkarinen oli parhaana suomalaisena kymmenes.
Falunin MM-kilpailuissa 1993 ensimmäisenä lajina oli naisten 15 kilometrin hiihto perinteisellä hiihtotavalla. Ensimmäisellä väliaikapisteellä kahden kilometrin kohdalla Marjut Rolig oli viidentenä. Seuraavien kilometrien raskailla nousuosuuksilla Rolig nousi toiseksi, mutta Venäjän Jelena Välbe karkasi yli puolen minuutin päähän. Välbe oli loppuun saakka ylivoimainen, mutta Suomi sai kaksi mitalia, kun Marja-Liisa Kirvesniemi nousi 2,9 sekunnilla Roligin ohi ja jätti tämän pronssille. Nämä kaksi mitalia jäivätkin lopulta näissä kisoissa Suomen koko joukkueen ainoiksi. Rolig sijoittui perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä seitsemänneksi ja takaa-ajossa parhaana suomalaisena yhdeksänneksi. Viestissä Suomi sijoittui neljänneksi, millä sijalla joukkue oli jo Roligin lähtiessä ankkuriosuudelle.
Lillehammerin olympialaisissa 1994 Roligin paras henkilökohtainen saavutus oli kahdeksas sija päätösmatkalla, 30 kilometrin perinteisen tyylin hiihdossa. Hän sijoittui 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi ja takaa-ajokilpailussa 21:nneksi. Viestissä hän joutui ankkuriosuudella päästämään Italian Stefania Belmondon ohitseen ja Suomi sijoittui neljänneksi.
Saavutuksia

olympiakultaa Albertville 1992 (maastohiihto, 5 km perinteinen tyyli)
olympiahopeaa Albertville 1992 (15 km perinteinen tyyli)
MM-pronssia Falun 1993 (15 km perinteinen tyyli)
SM-kisoissa 10 kultaa, 7 hopeaa ja 3 pronssia