stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävallan vapauspuolue

| Itävallan vapauspuolue> Freiheitliche Partei Österreichs |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. huhtikuuta 1956
Puheenjohtaja:  Herbert Kickl
Ideologia:   oikeistopopulismi   kansalliskonservatismi 
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Toimisto:  Theobaldgasse 19/4 A-1060, Wien
Äänenkannattaja:  Neue Freie Zeitung
Jäsenmäärä:  n. 50 000 (2014)
Värit:  sininen, punainen
Kansallisneuvosto:  30 / 183
Liittoneuvosto:  14 / 61
Euroopan parlamentti:  3 / 18
Kansainväliset jäsenyydet:  – ID
Nuorisojärjestö:  Ring Freiheitlicher Jugend
Opiskelijajärjestö:  Ring Freiheitlicher Studenten
Kotisivu:  www.fpoe.at
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itävallan vapauspuolue (saks. Freiheitliche Partei Österreichs, FPÖ) on vuonna 1956 perustettu poliittinen puolue Itävallassa. Puoluetta on sanottu myös liberaalipuolueeksi. Sen puheenjohtajana toimii vuodesta 2021 Herbert Kickl.
FPÖ on populistinen ja edistyksellinen puolue. Se vastustaa kollektivismia ja kannattaa maltillista sosiaalista uudistusta, työllisten osallistumista johtamiseen ja Euroopan yhdentymistä. Vuonna 2005 maltillisten ja ääriainesten erimielisyydet johtivat puolueen jakaantumiseen ja uuden Itävallan tulevaisuuden liitto (Bündnis Zukunft Österreich; BZÖ) -puolueen perustamiseen.
Puolueen kansallismielinen linja teki siitä epätyypillisen liberaalipuolueen. Se nousi näyttävään asemaan Itävallan politiikassa sen jälkeen, kun kansallismielisen siiven edustaja Jörg Haider nousi puolueen johtoon 1986. Samalla puolueesta tuli selvästi oikeistolaisempi, ja Haider esitti kärkeviä lausuntoja ulkomaalaisia vastaan.
Puolue on ollut Itävallan hallituksessa vuosina 1999–2005 ja vuosina 2017–2019.
Ideologia ja linjaukset

Vapauspuolue on ollut amerikkalaisvastainen ja läheinen Venäjälle ja Vladimir Putinille.
Puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Kausi |
| --- | --- |
Anton Reinthaller: 1956–1958
Friedrich Peter: 1958–1978
Alexander Götz: 1978–1979
Norbert Steger: 1979–1986
Jörg Haider: 1986–2000
Susanne Riess-Passer: 2000–2002
Mathias Reichold: 2002
Herbert Haupt: 2002–2004
Ursula Haubner: 2004–2005
Heinz-Christian Strache: 2005–2019
Norbert Hofer: 2019–2021
Herbert Kickl: 2021–
Puolueen kannatuksen vaihtelu

| Vaalivuosi | Äänien luku |  % äänistä | Paikkojen luku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1956 | 283 749 | 6.5 % | 6 |
| 1959 | 336 110 | 7.7 % | 8 |
| 1962 | 313 895 | 7.0 % | 8 |
| 1966 | 242 570 | 5.4 % | 6 |
| 1970 | 253 425 | 5.5 % | 6 |
| 1971 | 248 473 | 5.5 % | 10 |
| 1975 | 249 444 | 5.4 % | 10 |
| 1979 | 286 743 | 6.1 % | 11 |
| 1983 | 241 789 | 5.0 % | 12 |
| 1986 | 472 205 | 9.7 % | 18 |
| 1990 | 782 648 | 16.6 % | 33 |
| 1994 | 1 042 332 | 22.5 % | 42 |
| 1995 | 1 060 175 | 22.0 % | 41 |
| 1999 | 1 244 087 | 26.9 % | 52 |
| 2002 | 491 328 | 10.0 % | 18 |
| 2006 | 519 598 | 11.0 % | 21 |
| 2008 | 797 993 | 18.2 % | 35 |
| 2013 | 958.285 | 20.5% | 40 |
| 2017 | 1 316 442 | 26.0 % | 51 |
| 2019 | 772 666 | 16.2% | 31 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itävallan vapauspuolue Wikimedia Commonsissa
Itävallan vapauspuolue (saksaksi)
Greensvillen piirikunta

Greensvillen piirikunta (engl. Greensville County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 11 336 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin kunta on Jarratt. Piirikunnassa sijaitsee Greensville Correctional Center -vankila.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Greensvillen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Ivan Huml

| Ivan Huml |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1981 (ikä 43) Kladno, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Iivana Julma Hymyilevä kostaja
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2019
Aik. seurat:  HC Kladno (ČEL) Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) Turun Palloseura (SML) Mora IK (SEL) HC České Budějovice (ČEL) HC Kometa Brno (ČEL) Kärpät (SML)  Piráti Chomutov (ČEL)
NHL-varaus:  59. varaus, 2000 Boston Bruins
Ivan Huml (s. 6. syyskuuta 1981 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi sekä vasempana laitahyökkääjänä että keskushyökkääjänä. Hän on pelannut urallaan 49 NHL-ottelua Boston Bruinsissa kolmen eri kauden aikana tehopistein 6+12=18. Huml pelasi urallaan Suomessa kahdeksalla kaudella SM-liigaa. Hän pelasi ulkomailla myös Ruotsissa.
Ura > Seuraura > Junioriura ja vuodet Pohjois-Amerikassa

Humlin kasvattajaseura on HC Kladno, jossa hän pelasi jo 16-vuotiaana yhden Extraliga-ottelun kaudella 1997–1998. Vuosina 1998–2000 Huml pelasi kanadalaisessa junioriliiga British Columbia Hockey Leaguessa Langley Thunderin joukkueessa. Hän oli kaudella 1999–2000 tehopistein 53+51=104 liigan toiseksi paras maalintekijä ja kuudenneksi tehokkain pelaaja. Huml varattiin CHL:ään kahdesti: vuonna 1999 OHL-joukkue Erie Otters varasi hänet 59. pelaajana ja vuonna 2000 QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreurs varasi Humlin koko varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Boston Bruins varasi hänet toisella kierroksella 59. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2000.
Varauksistaan huolimatta Huml ei ikinä siirtynyt CHL:ään, vaan siirtyi NHL-varauksensa jälkeen suoraan seuraavaksi kaudeksi 2000–2001 Boston Bruinsin organisaatioon. Hän pelasi koko ensimmäisen sopimuskautensa AHL-joukkue Providence Bruinsissa. Toisella kaudellaan 2001–2002 Huml oli tehoilla 28+19=47 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäisen NHL-ottelunsa, jossa Huml teki yhden syöttöpisteen. Kauden 2002–2003 hän pelasi suurimmaksi osaksi Bostonin NHL-joukkueessa, jossa 41 runkosarjaottelua toi tehot 6+11=17. Kaudella 2003–2004 Huml pelasi seitsemän NHL-ottelua. Hän pelasi taas suurimman osan kaudestaan farmissa ollen Providencen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+16=31.
Ura > Seuraura > Paluu Eurooppaan

Syyskuussa 2004 Huml palasi vapaana agenttina kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Kladnoon, jossa kausi 2004–2005 jäi kuitenkin vain kolmen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun mittaiseksi pahan polvivamman takia. Kesken kauden 2005–2006 hän siirtyi tammikuussa 2006 loppukauden kattavalla sopimuksella Suomeen ja SM-liigajoukkue Turun Palloseuran riveihin. Huml sovitettiin joukkueen ykkössentteriksi ja hän jatkoi TPS:ssä myös kaudella 2006–2007. Marraskuussa 2006 Huml ja TPS saivat sopimustarjouksen Ruotsin Elitserienissä pelanneelta Mora IK:lta, jonne Huml lopulta siirtyi. Hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Huml oli ennen siirtoaan tehoilla 9+9=18 TPS:n toiseksi paras pistemies Kai Nurmisen jälkeen. Kaudella 2007–2008 hän oli Moran paras maalintekijä 13 osumallaan. Huml jakoi tehoilla 2+5=7 neljän muun pelaajan kanssa joukkueen sisäisen pistepörssin voiton kevään 2008 Kvalserienissä, jotka päättyivät kuitenkin Mora putoamiseen HockeyAllsvenskaniin.
Huml palasi kaudeksi 2008–2009 kotimaahansa ja siirtyi HC České Budějovicen riveihin. Hän oli tehoilla 16+13=29 joukkueen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä. České Budějovice pelasi edellisen kauden runkosarjavoittoajana kauden aikana myös Mestarien liigassa, jossa Huml oli kahdella osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kesken kauden 2009–2010 České Budějovice vuokrasi hänet yhdeksän ottelun jälkeen HC Kometa Brnoon, jonka kolmanneksi paras pistemies Huml oli Radek Dlouhýn kanssa tehoilla 8+13=21.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Kärppiin

Kaudeksi 2010–2011 Huml siirtyi uudella, vuoden mittaisella sopimuksella HC Kometa Brnoon, kunnes tammikuussa 2011 joukkue lainasi hänet loppukauden ajaksi SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Huml nousi joukkueen ykkösketjuun, ja solmi Kärppien kanssa jatkosopimuksen kaudeksi 2011–2012. Syyskauden 2011 lopulla hän vakiinnutti paikkansa Kärppien ykkösketjussa, jossa hänen rinnallaan pelasivat Jari Viuhkola ja Juha-Pekka Haataja. Huml saavutti kaudella 2011–2012 Kärppien pelaajista eniten syöttö- ja tehopisteitä viimeistellen runkosarjassa 21+25=46 tehopistettä. Hän sijoittui SM-liigan maalitilaston seitsemänneksi, ja oli kevään pudotuspeleissä joukkueensa tehokkain syöttelijä Oscar Eklundin ja Jozef Stümpelin kanssa.
Huml sijoittui kaudella 2012–2013 koko SM-liigan syöttöpörssissä toiseksi JYPin Éric Perrinin jälkeen ja jakoi pistepörssin neljännen sijan KalPan Sakari Salmisen kanssa tehoilla 16+39=55, joilla hän oli myös Kärppien toiseksi paras pistemies Juha-Pekka Haatajan jälkeen. Kaudella 2013–2014 Huml oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+38=49, joilla hän voitti koko SM-liigan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Huml voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Joulukuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Huml nimettiin Kärppien varakapteeniksi. Hänen maalinsa jäi kauden aikana vähiin, mutta Huml oli tehoilla 5+32=37 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Joonas Donskoin jälkeen. Hänen kauteensa mahtui peräti 29 ottelun mittainen maaliton putki, joka katkesi lopulta 18. huhtikuuta 2015 toisessa finaalisarjan ottelussa vieraissa Tapparaa vastaan, jolloin Huml teki heti kaksi maalia, joista toinen ratkaisi Kärpille 2–3-jatkoerävoiton ajassa 69.58. Ottelusarja tasoittui 1–1:een. Huml antoi myös 25. huhtikuuta 2015 pelatussa seitsemännessä finaaliottelussa pystysyötön Sebastian Aholle, joka ratkaisi läpiajosta Kärpille Suomenmestaruuden ajassa 81.00. Toukokuussa 2015 Huml teki joukkueen kanssa taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Huml teki kaudella 2015–2016 runkosarjassa 55 ottelussa tehot 9+12=21. Hän jäi loppukaudella ajoittain myös kokoonpanon ulkopuolelle ja pelasi kevään 2016 pudotuspeleissä vain kahdeksan ottelua 14:stä. Huml voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Pronssiottelun päätteeksi Kärppien kannattajat palkitsivat hänet kannattajajärjestönsä kaulahuivilla, ja yleisön erityishuomio ottelun jälkeen sai Humlin kyyneliin. Huml kommentoi ottelun jälkeen "pelanneensa uransa parhaat vuodet Oulussa," ja hän kiitti joukkueen kannattajia suosionosoituksista häntä kohtaan. Huml voitti kauden aikana myös Mestarien liigan hopeaa.
Huml on kauden 2015–2016 jälkeen Kärppien seurahistorian eniten runkosarjaotteluita pelannut sekä eniten syöttö- ja tehopisteitä tehnyt ulkomaalainen pelaaja.
Ura > Seuraura > Paluu kotimaahan

Kaudeksi 2016–2017 Huml palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Piráti Chomutovin Extraliga-joukkueeseen.
Ura > Maajoukkueura

Huml on pelannut lähinnä Euro Hockey Tour -tasolla yhteensä 21 A-maaottelua tehopistein 2+3=5. Hän oli tehoilla 1+2=3 vuoden 2006 Karjala-turnauksessa Tšekin paras pistemies. Huml pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1999.
Tilastot

Huml vuonna 2012.
Hanna Birna Kristjánsdóttir

| Hanna Birna Kristjánsdóttir> Islannin sisäministeri |
| --- | --- |
 23. toukokuuta 2013 – 4. joulukuuta 2014  
Edeltäjä:  Ögmundur Jónasson
Seuraaja:  Ólöf Nordal
Kansanedustaja
 2013–2016  
Ryhmä/puolue:  Itsenäisyyspuolue
Vaalipiiri:  Reykjavíkurkjördæmi suður
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1966 (ikä 58) Reykjavík
Kansalaisuus:   Islanti
Puoliso:  Vilhjálmur Jens Árnason
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Itsenäisyyspuolue
Hanna Birna Kristjánsdóttir (s. 12. lokakuuta 1966) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin sisäministerinä vuosina 2013–2014.
Hanna syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 1991 ja suoritti vuonna 1993 Edinburghin yliopistossa kansainvälisen ja eurooppalaisen valtio-opin maisterintutkinnon. Hän työskenteli vuosina 1994–1995 asiantuntijana opetusministeriössä. Vuosina 1995–1999 hän oli itsenäisyyspuolueen parlamenttiryhmän toiminnanjohtaja. Vuosina 1999–2006 hän toimi puolueen varatoiminnanjohtajana. Hän istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa vuosina 2002–2013, ja toimi vuosina 2006–2008 kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2008–2010 hän oli Reykjavíkin pormestari.
Hanna valittiin Alltingiin vuoden 2013 parlamenttivaaleissa. Hänet nimitettiin samana vuonna sisäministeriksi. Vuosina 2013–2015 hän toimi itsenäisyyspuolueen varapuheenjohtajana.
Marraskuussa 2014 Hannan entinen avustaja Gísli Freyr Valdórsson tuomittiin ehdolliseen vankeuteen tämän vuodettua medialle salassa pidettäviä tietoja turvapaikanhakijoista, minkä vuoksi Hanna erosi sisäministerin virasta.  Hänen seuraajakseen nimitettiin Ólöf Nordal.
Haanen veljekset

Haanen veljekset ovat Johan Ludvig Runebergin runon Hauta Perhossa henkilöitä. Runon ja sen taustalla olevan kansanperinteen mukaan kuusi Haanen veljestä taisteli joko iso- tai pikkuvihan aikaan viimeiseen mieheen puolustaessaan kotiaan venäläisiä miehittäjiä vastaan.
Perholaisen perimätiedon mukaan Haanen veljekset on haudattu Jängänjärven Kalmosaareen, josta löydettiin vainajien luita vuonna 1919. Nykyään paikalla on muistomerkki.
Aiheesta muualla

Perhon kunta-asukkaat (Arkistoitu – Internet Archive)
Porstua-kirjastojen historia-artikkeli
Hanna Bergholm

Hanna Bergholm (s. 1980 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja.[lähde? ]
Bergholm on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvaohjaajalinjalta vuonna 2009. Bergholmin ohjaama ja Ilja Rautsin käsikirjoittama pitkä elokuva Pahanhautoja sai ensi-iltansa alkuvuodesta 2022.
Pahanhautoja oli 3 954 376 € budjetillaan kaikkien aikojen kallein suomalaisnaisen ohjaama pitkä fiktioelokuva. Bergholmin seuraavan elokuvan, noin kuuden miljoonan euron Yön lapsen on määrä rikkoa ennätys.
Bergholm on ohjannut lyhytelokuvat Nukkemestari (2018), Gorilla (2009) ja Varjot (2009) sekä tv-sarjat Reetta ja Ronja (2009) ja jaksoja rikosdraamasarjasta Harjunpää (2022).
Bergholmin vanhemmat ovat Timo Bergholm ja Marjut Komulainen.
Heikki Koskelo (laulaja)

| Heikki Koskelo |
| --- | --- |
 Heikki Koskelo Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumassa 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1983 (ikä 41) Kajaani
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  iskelmä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Heikki Koskelo (s. 4. toukokuuta 1983 Kajaani) on suomalainen iskelmälaulaja ja Helmi-yhtyeen solisti. Hän osallistui Tangomarkkinat 2011 -kilpailuun, jossa sijoittui toiseksi eli valittiin tangoprinssiksi.
Koskelo oli vuosina 2016–2017 kihloissa laulaja Heidi Pakarisen kanssa ja on seurustellut tanssikoulun omistavan Clara Blomqvistin kanssa vuodesta 2017 lähtien.
Diskografia

Huomenna kaikki on paremmin (2011), singlejulkaisu
Aamuun on aikaa (2012)
12 tarinaa rakkaudesta (2014)
Aika kulkekoon (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heikki Koskelo (laulaja) Wikimedia Commonsissa
Kotisivu
Mellajärvi (järvi Ylitorniolla)

| Mellajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°24′44″N, 24°42′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Mellajoki 
Järvinumero:  67.995.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,9 m  
Rantaviiva:  7,18996 km  
Pinta-ala:  1,40495 km²   
Tilavuus:  0,00325566922 km³ 
Keskisyvyys:  2,29 m  
Suurin syvyys:  7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMellajärvi 
Mellajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Mellajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 140 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,3 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0033 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Mellajoen latvaosan valuma-alueeseen (67.995) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,9 metriä mpy.
Merfyn Frych

Merfyn Frych tai Merfyn Frych ap Gwriad oli walesilaisen Gwyneddin kuningaskunnan hallitsija 800-luvun alkupuolella. Hän tuli valtaan Hywel ap Rhodri Molwynin kuoltua vuonna 825. Hän oli tosin saattanut hallita Ynys Mônin aluetta jo vuodesta 818 alkaen. Runoperinteen mukaan Merfyn oli kotoisin Manaw-nimisestä paikasta, muttei tiedetä, viitataanko tällä Mansaareen (kymriksi Ynys Manaw) vai nykyisen Kaakkois-Skotlannin alueella sijainneeseen Manaw Gododdinin kuningaskuntaan.
Mercedes-Benz EQS

| Mercedes-Benz EQS |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Saksa   Intia   Malesia   Thaimaa 
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2021–
Korimalli:  5-ovinen liftback
Luokka:  F-segmentti
Muotoilija:  Robert Lešnik, Lukas Haag, Mark Fetherston, Gabriel Nemeth, Balázs Filcze
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz V295 Mercedes-Benz X296
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Mercedes-Benz EVA
Moottori:  Kestomagneettisynkronimoottori
Akku:  108 kWh 400V NCM 811 litiumioniakku
Teho:  Takaveto 215 kW (288 hv) (EQS 350)  245 kW (329 hv) (EQS 450+) 4Matic neliveto 265 kW (355 hv) (450 4MATIC)  330 kW (440 hv) (500 4MATIC)  385 kW (516 hv) (580 4MATIC)  484–560 kW (649–751 hv) (EQS 53 AMG 4MATIC+) 
Vääntö:  565–949 Nm
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  takaveto neliveto (4Matic)
Vaihteisto:  Suoraveto automaatti
Mitat
Massa:  2480 – 2655 kg
Pituus:  5216 – 5265 mm
Akseliväli:  3210 mm
Leveys:  1926 mm
Korkeus:  1512 – 1513 mm
Mercedes-Benz EQS (V297) on Mercedes-Benzin vuodesta 2021 lähtien valmistama liftback-tyyppinen loistoautoihin kuuluva sähköautomalli. Se on Mercedes-Benzin ensimmäinen vain sähköautoja varten suunniteltua perusrakennetta käyttävä malli.
Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä EQS sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Mallit

| Malli | Vuosi | Teho | Vääntö | Akkukapasiteetti täynnä/käytettävissä [kWh] | Vetotapa | 0–100 km/h | Huippunopeus | Maks>  toimintasäde (WLTP) | Toimintasäde (EPA) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EQS 350 | 2022– | 215 kW (292 PS; 288 hp) | 565 Nm | 100/90.6 | takaveto | 6,6 s | 210 km/h | 638 km |  |
| EQS 450+ | 2021– | 245 kW (333 PS; 329 hp) | 568 Nm | 120/107.8 | takaveto | 6,2 s | 210 km/h | 785 km | 563 km |
| EQS 450   4MATIC | 2022– | 265 kW (360 PS; 355 hp) | 800 Nm | 120/107.8 | 4Matic neliveto | 5,6 s | 210 km/h | 685 km |  |
| EQS 500   4MATIC | 2022– | 330 kW (449 PS; 443 hp) | 855 Nm | 120/107.8 | 4Matic neliveto | 4,8 s | 210 km/h | 685 km |  |
| EQS 580   4MATIC | 2021– | 385 kW (523 PS; 516 hp) | 855 Nm | 120/107.8 | 4Matic neliveto | 4,3 s | 210 km/h | 676 km | 547 km |
| AMG EQS 53   4MATIC+ | 2022– | 484–560 kW (658–761 PS; 649–751 hp) | 949 Nm | 120/107.8 | 4Matic neliveto | 3,4–3,8 s | 220 km/h | 586 km | 446 km |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz EQS Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:   AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:   600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:   Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:   CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:   Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000)
Meksikon Grand Prix 1986

Meksikon Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. lokakuuta 1986 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla. Kilpailun voitti Gerhard Berger, jolle voitto oli F1-uran ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Gerhard Berger | Benetton-BMW | 68 | 1:33'18.700 | 4 | 9 |
| 2 | 1 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 68 | + 25.438 | 6 | 6 |
| 3 | 12 |  Ayrton Senna | Lotus-Renault | 68 | + 52.513 | 1 | 4 |
| 4 | 6 |  Nelson Piquet | Williams-Honda | 67 | + 1 krs. | 2 | 3 |
| 5 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Honda | 67 | + 1 krs. | 3 | 2 |
| 6 | 26 |  Philippe Alliot | Ligier-Renault | 67 | + 1 krs. | 10 | 1 |
| 7 | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 66 | + 2 krs. | 21 |   |
| 8 | 23 |  Andrea de Cesaris | Minardi-Motori Moderni | 66 | + 2 krs. | 22 |   |
| 9 | 17 |  Christian Danner | Arrows-BMW | 66 | + 2 krs. | 20 |   |
| 10 | 14 |  Jonathan Palmer | Zakspeed | 65 | Polttoaine loppu | 18 |   |
| 11 | 3 |  Martin Brundle | Tyrrell-Renault | 65 | + 3 krs. | 16 |   |
| 12 | 28 |  Stefan Johansson | Ferrari | 64 | Turbo | 14 |   |
| 13 | 7 |  Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 64 | Ulosajo | 5 |   |
| 14 | 24 |  Alessandro Nannini | Minardi-Motori Moderni | 64 | + 4 krs. | 24 |   |
| 15 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Renault | 63 | Moottori | 13 |   |
| 16 | 22 |  Allen Berg | Osella-Alfa Romeo | 61 | + 7 krs. | 26 |   |
| Kesk. | 11 |  Johnny Dumfries | Lotus-Renault | 53 | Sähköt | 17 |   |
| Kesk. | 8 |  Derek Warwick | Brabham-BMW | 37 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 15 |  Alan Jones | Lola-Ford | 35 | Rengas | 15 |   |
| Kesk. | 2 |  Keke Rosberg | McLaren-TAG | 32 | Rengasrikko | 11 |   |
| Kesk. | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 10 | Turbo | 12 |   |
| Kesk. | 21 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 8 | Turbo | 25 |   |
| Kesk. | 4 |  Philippe Streiff | Tyrrell-Renault | 8 | Turbo | 19 |   |
| Kesk. | 19 |  Teo Fabi | Benetton-BMW | 4 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 16 |  Patrick Tambay | Lola-Ford | 0 | Onnettomuus | 8 |   |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1'16.990
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1'19.360 kierroksella 64
Philippe Alliotin ensimmäiset MM-pisteet.
Mercedes-Benz E-sarja (W210)

| Mercedes-Benz W210 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Egypti  Intia  Itävalta  Meksiko  Saksa
Valmistaja:   Daimler-Benz 1995–1998  DaimlerChrysler 1998–2003 
Valmistusvuodet:  1995–2003
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W124
Seuraaja:  Mercedes-Benz W211
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 R5 R6 V6 V8
Iskutilavuus:  2,0–6,3 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W210 on Mercedes-Benz E-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1995–2003. Se korvasi edeltäneen W124-mallin ja seuraajaksi tuli W211. W210-malli ei osoittautunut aivan yhtä kestäväksi kuin edeltäjänsä, sillä laadunvarmistuksesta tingittiin ja komponenttivalmistusta kilpailutettiin kustannustehokkuuden nimissä. W210-malli on saanut Suomessa lempinimen Väyrynen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz E-sarja (W210) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz S210
Mercedes-Benz E 55 AMG
Facelift-mallin Mercedes-Benz W210.
Meri Toppelius

Jenny Maria Toppelius.
Jenny Maria (Meri) Toppelius (9. heinäkuuta 1863 Hamina – 1896 Chicago) oli amerikansuomalainen pedagogi, joka esitteli Uno Cygnaeuksen 1860-luvulla kehittämän käsityönopetuksen (veisto, ruotsiksi slöjd, englanniksi sloyd) koulutusjärjestelmän Yhdysvalloissa.
Toppelius opiskeli Vera Hjeltin kasvatusopillisessa veistokoulussa ja toimi valmistuttuaan koulun opettajana. Vuonna 1890 Toppelius kutsuttiin Bostoniin esittelemään Slöjd-koulutusjärjestelmää. Bostonin lisäksi hän toimi mies- ja naispuolisten veistonopettajien kouluttajana Chicagossa.
Meksikon Grand Prix 1987

Meksikon Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. lokakuuta 1987 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla Meksikon pääkaupungissa Méxicossa. Kilpailun voitti paalupaikalta kilpailuun lähtenyt Nigel Mansell. Voitto oli hänelle kauden kuudes ja toinen perättäinen.
Kilpailu keskeytettiin 30 kierroksen jälkeen Derek Warwickin ajettua rajusti ulos radan viimeisessä mutkassa. Kilpailua jatkettiin uusintalähdön jälkeen vielä 33 kierrosta. Lopulliset aikaerot kuljettajien välillä saatiin, kun näiden kahden osion ajat laskettiin yhteen.