stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kupari(I)

| Kupari(I)tiosyanaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  1111-67-7
PubChem CID:  11029823 ja 61264
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CuSCN
Moolimassa:  121,64
Ulkomuoto:  Vaaleanharmaa kiteinen aine
Sulamispiste:  1084 °C
Tiheys:  2,843 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,005 g/l 
Kupari(I)tiosyanaatti (CuSCN) on kupari- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään esimerkiksi laivojen pohjamaaleissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kupari(I)tiosyanaatti on vaaleanharmaata tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen tai laimeisiin happoliuoksiin. Sen sijaan se liukenee komplekseja muodostaen ammoniakkiin, tiosyanaattiliuoksiin ja dietyylieetteriin. Kupari(I)tiosyanaatti on polymorfista ja siitä tunnetaan kiteiset α- ja β-muodot. Näistä stabiilimpi on alkeiskopiltaan heksagonaalinen β-muoto. Kupari(I)tiosyanaatin β-muoto on puolijohde ja sen johtavuusvyön ja kielletyn vyön välinen energiaero on 3,7–3,9 eV.
Kupari(I)tiosyanaattia valmistetaan enimmäkseen kuparisulfaatin ja ammonium- tai natriumtiosyanaatin reaktiolla. Reaktiossa on mukana pelkistimenä esimerkiksi rikkidioksidia tai natriumsulfiittia. Toinen tapa on kupari(I)kloridin ja tiosyanaattisuolan reaktio.
Kupari(I)tiosyanaattia käytetään erityisesti alumiinirunkoisten laivojen pohjamaaleissa estämään eliöiden tarttumista pohjaan. Yhdistettä voidaan myös käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja apuaineena tekstiilien painoprosesseissa. Kupari(I)tiosyanaattia on tutkittu käytettäväksi muun muassa aurinkokennoissa, orgaanisissa ledeissä ja transistoreissa.
Honkajoen kirkko

| Honkajoen kirkko |
| --- | --- |
 Honkajoen kirkko heinäkuussa 2020
Sijainti:  Kauppatie 2, Honkajoki
Koordinaatit:  61°59′34.1″N, 022°15′52.8″E
Seurakunta:  Kankaanpään seurakunta
Rakentamisvuosi:  1812
Suunnittelija:  Salomon Köhlström
Materiaali:  Puu
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Honkajoen kirkko (aiemmin Hongonjoen kirkko) on vuonna 1812 valmistunut kirkkorakennus Kankaanpäässä, entisen Honkajoen kunnan alueella. Se on päätytornillinen, tasavartinen ja puurakenteinen ristikirkko, johon liittyy kolminivelinen torni. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan kansanomaista puurakentamista, jonka muotokielessä on vaikutteita klassismista. Kirkon rakentamisesta vastasi ilmajokinen tunnettu kirkonrakentaja Salomon Köhlström. Kirkko valmistui vuonna 1812. Sisustus on monivärinen, ja se on hyvä esimerkki 1800-luvun puolivälissä voimissaan olleesta ammattikuntalaitoksen ylläpitämästä koristetaiteesta. Kirkko rakennettiin alun perin Ikaalisten saarnahuoneeksi.
Honkajoen kirkon tornin yläosa edustaa pohjalaisen renessanssityylisiä tapuleita ja ulkoseinien ulkolaudoitus puolestaan empiretyyliä. Kirkkosalin seinillä on kapiteelein varustettuja matalareliefisiä marmoroituja pilastereita. Kirkkosalissa ei ole kattolistaa. Holvin keskellä sijaitsee suuri sininen taivaspyörylä. Vaasalainen J. G. Hedman on tehnyt kirkon alttaritaulun ja sen kehyslaitteen. Alttaritaulu valmistui vuonna 1856 ja esittää Jeesusta Getsemanessa. Teuvan pitäjänmaalari Anders Gustaf Rönnlund on tehnyt ikkunoiden ja kuoriseinän draperiamaalaukset.
Kirkon 16-äänikertaiset ja 2-sormioiset urut ovat Hans Heinrichin rakentamat vuodelta 1981. Kirkon kaksi kelloa ovat vuosilta 1818 ja 1841.
Aiheesta muualla

Honkajoen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kuparivuoren urheilukenttä

| Kuparivuoren urheilukenttä> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Kuparivuorentie, 21100 Naantali
Koordinaatit:  60°27′49.6″N, 22°1′23.5″E
Avattu:  1925
Omistaja:  Naantalin kaupunki
Kenttä:  nurmi
Käyttäjät
 VG-62   Naantalin Löyly 
Katsojakapasiteetti
 ei virallista lukua 
Kentän mitat
 jalkapallokenttä 64 x 105 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kuparivuoren urheilukenttä myös Naantalin urheilukenttä on Naantalissa, kantakaupungin kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1925 rakennettu urheilukenttä. Se rakennettiin Naantalin Suojeluskunnan aktiivisuuden myötä talkootyönä ja urheilukentän yhteyteen rakennettiin myös paviljonkirakennus. Yleisurheilukentällä on täysimittainen 8 ratainen 400 metrin kestopäällysteinen juoksurata, 64 x 105-metrinen jalkapallokenttä, sekä muut yleisurheilu suorituspaikat. Kenttää käyttää muun muassa VG-62 ja Naantalin Löyly.
Elokuussa 1925 pidettiin urheilukentän vihkijäiskilpailut. Sodan jälkeen Suojeluskunnat lakkautettiin ja syksyllä 1944 Naantalin suojeluskunta lahjoitti urheilukentän Naantalin kaupungille. Paviljonkirakennus purettiin sittemmin ja paikalla on pukusuojarakennus.
Kuparivuoren urheilukentällä 7. elokuuta 1957 järjestetetyissä kilpailuissa Naantalin Löylyn juoksija Olavi Vuorisalo juoksi ensimmäisenä suomalaisena ja koko maailman 16:ntena juoksijana mailin juoksun alle neljässä minuutissa eli niin sanotun haamumailin ajalla 3.59,1. Aikaisemmin maailmanennätyksen tehnyt Derek Ibbotson juoksi myös kisoissa ja voitti sen, Vuorisalon jäädessä toiseksi. Yleisöä oli yli 6 000, heidän joukossaan presidentti Urho Kekkonen.
Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin päällikön Aarne Peltosen muistomerkki siirrettiin Naantalin voimalaitoksen läheisyydestä Kuparivuoren urheilukentän pohjoispäätyyn vuonna 2017.
Kentän välittömässä läheisyydessä sijaitsee 1 350 metrin valaistu kuntorata/-latu, skeittialue ja kaksi jäähallia.
Pekka Kupiainen

Pekka Kupiainen (25. marraskuuta 1929 Viipuri – 4. maaliskuuta 2019 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Kupiainen edusti Suomen maajoukkuetta kuudessa A-maaottelussa. Kotimaassaan hän edusti Kotkan Jäntevää toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1951 ja 1955 sekä SM-sarjassa vuosina 1952–1954. Kaikkiaan hän pelasi 52 SM-sarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Vuonna 1953 hän voitti SM-hopeaa.
Suomen Palloliitto valitsi Kupiaisen vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1954. Kupiainen on saanut Suomen Palloliiton hopeisen ansiomerkin. Kupiainen oli ammatiltaan toimitusjohtaja.
Tauno Honkasalo

Tauno Bruno Honkasalo (17. elokuuta 1912 Uusikaupunki – 4. lokakuuta 1975) oli suomalainen geodeetti, Helsingin yliopiston dosentti.
Honkasalo oli valtiongeodeetti 1940–1959, vanhempi valtiongeodeetti (professori) vuodesta 1959. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1957–1975. Hän suoritti eri maiden perusviivojen mittauksia valointerferenssillä. Asteroidi 1699 Honkasalo on nimetty hänen kunniakseen.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on, Runeberg.org.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Mikko Kuoppamäki

| Mikko Kuoppamäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 1944
Kuollut: 4. heinäkuuta 2002 (57 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  pop, rock, iskelmä
Soittimet:  rummut, lyömäsoittimet
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mikko Kuoppamäki (17. lokakuuta 1944 – 4. heinäkuuta 2002) oli suomalainen rumpali, lyömäsoittaja ja tuottaja. Hän työskenteli paljon isoveljensä Jukka Kuoppamäen kanssa ja soitti esimerkiksi itserakentamaansa lyömäsoitinta, ”hyppykeppiä”. Hän soitti myös joillakin Vesa-Matti Loirin albumeilla, kuten 4+20 (1971) ja Vesku Suomesta (1972). Kuoppamäki oli tutustunut Loiriin nuoruudessaan Pohjois-Haagan yhteiskoulussa.
Soittamisen lisäksi Kuoppamäki vastasi monien albumien tuottamisesta sekä kansikuvien suunnittelusta. Hän toimi myös vuoden 1981 Rokki Diggari -elokuvan tuotantoryhmän jäsenenä.
Elämä

Kuoppamäki lopetti koulunkäynnin niin pian kuin se oli mahdollista ja meni harjoittelijaksi Mainos-TV:n somistamoon. Myöhemmin hän perusti farkkufirman, joka hyvän alun jälkeen kaatui Kuoppamäen pitkäjänteisyyden puutteeseen. Farkkufirman jälkeen hän muun muassa maalasi ja pyöritti nahkafirmaa.
Mikon isoveli Jukka Kuoppamäki perusti vuonna 1968 oman yhtyeen, johon Mikko tuli rumpaliksi. Trubaduurikeikoilla Mikko säesti Jukkaa bongorummuilla.
Jukka Kuoppamäen oma levy-yhtiö Satsanga Records perustettiin keväällä 1973, ja Mikko suunnitteli kaikkien sen julkaisemien albumien kannet. Hän etsi kuvauspaikan, varasi kuvaajan, hankki rekvisiitan, puki taiteilijat ja toimitti materiaalin kirjapainoon.
Elämä > Hyppykeppi

Mikko oli usein mukana veljensä ulkomaan kilpailumatkoilla. Sopotin laulufestivaaleilla 1973 hän ja Jukka näkivät puolalaisen folk-tähden Maryla Rodowiczin taustayhtyeessä käytettävän omituista soitinta. Jukka halusi vastaavan myös heidän yhtyeeseen. Suomeen palattuaan Mikko haki rautakaupasta tukevan bambuseipään, musiikkikaupasta kiinalaiset puukellot ja kellarista vanhan hi-hatin lautaset, tangon ja jousen. Näistä osista hän rakensi instrumentin, joka sai nimekseen hyppykeppi. Se nähtiin vuoden lopulla television Syksyn sävel -kilpailussa, jonka Jukka Kuoppamäki voitti kappaleella ”Kultaa tai kunniaa”. Mikko soitti hyppykeppiä myös Jukan keikoilla.
Elämä > Myöhemmät ajat

1970-luvun puolivälissä Mikko Kuoppamäki asui puolisonsa Stina Nässlingin ja tyttärensä kanssa lyhyen aikaa Espanjassa ja perusti Suomeen palattuaan Majakka ja perävaunu -nimisen mainostoimiston yhdessä Kalevi Immosen kanssa. Vielä 1980-luvulla Mikko Kuoppamäki hoiti Jukan vuosina 1983 ja 1986 julkaistujen levyjen asioita. Vähitellen heidän tiensä kuitenkin erkanivat ja he tapasivat toisiaan enää satunnaisesti. Mikon elämää varjostivat henkilökohtaiset ongelmat, jotka pahenivat samalla vuosikymmenellä. Hän kuoli heinäkuussa 2002, 57-vuotiaana.
Kuoppamäki oli elämänsä aikana useampaan kertaan naimisissa. Hänelle syntyi kolme lasta; tyttäret Emilia ja Elisabeth sekä poika Janne.
Kuoppamäkeä on luonnehdittu musiikin monitoimimieheksi, jonka monet taiteilijat muistavat sympaattisena ja reiluna ihmisenä. Jukka Kuoppamäen mukaan Mikon panos taiteilijana ja tunnelman luojana Satsanga Recordsin menestykseen oli merkittävä. Jukan mielestä Mikko oli monitoimimies, joka hallitsi kaikki asiat.
Kupari(I)

| Kupari(I)bromidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7787-70-4
PubChem CID:  24593
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CuBr
Moolimassa:  143,45 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine, hapettuu helposti vihertäväksi tai sinertäväksi
Sulamispiste:  492 °C
Kiehumispiste:  1 345 °C
Tiheys:  4,98 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Kupari(I)bromidi eli kuprobromidi (CuBr) on kupari(I)- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kupari(I)bromidi on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta sen väri on usein vihertävä tai sinertävä johtuen osittaisesta hapettumisesta. Aine ei liukene veteen (Ksp 4,2·10-8), eikä useisiin orgaanisiin liuottimiin, mutta liukenee dimetyylisulfidiin, ammoniakkiin sekä happoliuoksiin.
Kupari(I)bromidilla on useita kidemuotoja. Alle 385 °C:n lämpötilassa kiderakenne muistuttaa sinkkisulfidin mineraalin sfaleriitin kiderakennetta ja 385–470 °C:n välillä rakenne on wurtsiittimineraalin kaltainen. Tämän jälkeen kuumennettaessa rakenne muuttuu jälleen ja muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta. Tämä rakenne on stabiili kupari(I)bromidin sulamispisteeseen asti. Kupari(I)bromidi on puolijohde.
Valmistus ja käyttö

Kupari(I)bromidia voidaan valmistaa kuumentamalla kupari(II)bromidia, pelkistämällä kuparisulfaattiliuosta metallisen kuparin tai rikkidioksidin avulla natriumbromidin läsnä ollessa tai liuottamalla kuparia vetybromidin eetteriliuokseen ja hydrolysoimalla muodostuva tuote.
Kupari(I)bromidia käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä käytetään katalyyttinä muun muassa diatsoniumsuolojen valmistuksessa sekä kytkentäreaktioissa. Yhdisteestä valmistetaan myös organokupariyhdisteitä.
Honkasen lasten- ja nuortentalo

| Honkasen lasten- ja nuortentalo> Honkasen monitoimitalo |
| --- | --- |
 Vuonna 2016 puretun Honkasen lasten- ja nuortentalon sisäänkäynti kuvattuna vuonna 2015. Ovisyvennyksessä ovat Anssi Savolaisen ja Kimmo Honkakosken vuonna 1990 tekemät näyttävät graffitimaalaukset.
Osoite:  Honkasentie 11
Sijainti:  Honkanen, Kempele
Rakennustyyppi:  tiili
Valmistumisvuosi:  1981
Purkuvuosi:  2016
Omistaja:  Kempeleen kunta
Käyttäjä:  Honkasen lasten- ja nuortentalo
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Honkasen lasten- ja nuortentalo (aikaisemmalta nimeltään Honkasen monitoimitalo) oli Kempeleen Honkasessa sijaitseva lapsille ja nuorille suunnattu vapaa-ajanvietto- ja kohtaamispaikka. Kempeleläisten keskuudessa paikka tunnettiin nimellä ”Monari”. Honkasen lasten- ja nuortentalossa järjestettiin ohjattua vapaa-ajan toimintaa lapsille ja nuorille.
Monitoimitalo rakennettiin vuonna 1981. Tiloissa toimi vuosina 1981–1996 Honkasen sivukirjasto sekä Honkasen hammashoitola. Sivukirjasto suljettiin Kempeleen pääkirjaston siirryttyä kauppakeskus Zeppelinin tiloihin, ja hammashoitola sen siirryttyä Ylikylän koulun tiloihin.. Monitoimitalon tilat ovat olleet myös Ylikylän koulun käytössä luokkatiloina.
Lasten- ja nuortentalon toiminta lopetettiin kesäkuussa 2016, jonka jälkeen käyttöikänsä päähän tullut rakennus purettiin.
Graffitimaalaukset

Vuonna 1990 silloisen Honkasen monitoimitalon ovisyvennykseen maalasivat Anssi Savolainen ja Kimmo Honkakoski näyttävät graffitimaalaukset, jotka ovat tiedettävästi vanhimpia laillisia alkuperäisasussa säilyneitä julkisen tilan graffitimaalauksia. Ennen lasten- ja nuortentalon purkamista graffiteista tehtiin kysely Kempeleen kunnalle, joka päätti lopulta ottaa graffitit suojelukseen. Graffitit ovat tarkoituksena laittaa näytteille suunnitteilla olevaan taidepuistoon.
Kupla tai tuutti

| Kupla tai tuutti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Markku Kivekäs ja Tero Kyhyräinen (kysymykset)
Kustantaja:  Sanoma Magazines Finland
Julkaistu:  2005
ISBN:  951-32-1953-4

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kupla tai tuutti on Sanoma Magazinesin julkaisema visailukirja. Kirjassa on tuhat Disneyn sarjakuvamaailmaan liittyvää kysymystä tai tehtävää (tunnista hahmo tms.) vastauksineen.
Honorius I

| Honorius I |
| --- | --- |
 Honorius I:n mosaiikki Pyhälle Agnekselle omistetussa basilikassa Roomassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 585 Campania
Kuollut: 12. lokakuuta 638 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  27. lokakuuta 625
Paavius päättyi:  12. lokakuuta 638
Edeltäjä:  Bonifatius V
Seuraaja:  Severinus
Honorius I (n. 585–12. lokakuuta 638) oli italialaissyntyinen katolisen kirkon 70. paavi ja hänen toimikautensa oli 27. lokakuuta 625 – 12. lokakuuta 638. Hän tuki lähetyssaarnaajia ja lähetti mm. Pyhän Birinuksen evankelioimaan Isoa-Britanniaan.
Eeva Hongisto

Eeva Inkeri Hongisto (o.s. Haimi, s. 15. joulukuuta 1945 Valkeala) on entinen suomalainen yleisurheilija.
Eeva Haimin päälaji oli 400 metrin juoksu, mutta hän kilpaili menestyksekkäästi myös 200 metrillä ja 800 metrillä. Hänellä on  eri ikäluokissa 24 Suomen mestaruutta, joista 11 on Kalevan kisoista. Hän on ainoa nainen, joka on voittanut Kalevan kisoissa 200, 400 ja 800 metrin mestaruuden. 400 metrin mestaruuden hän voitti kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1962–1969. Ensimmäisen mestaruutensa hän voitti 16-vuotiaana, ja hän on edelleenkin nuorin 400 metrin voittaja kautta aikojen. 200 metrin mestaruuden hän voitti vuonna 1965 ja 800 metrin mestaruuden vuosina 1968 ja 1969. Henkilökohtaisia Suomen ennätyksiä hän juoksi 11, joista kaksi 200 metrillä, kaksi 800 metrillä ja seitsemän 400 metrillä.
Méxicon olympialaisissa 1968 Haimi kilpaili sekä 400 että 800 metrillä, ja Ateenan EM-kisoissa 1969 hän kilpaili 400 metrillä. Kaikilla kerroilla hän jäi alkueriin. Ateenan EM-kisoissa hän oli lisäksi mukana 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kahdeksanneksi ja paransi Suomen ennätystä sekä alkuerissä että loppukilpailussa. Vuonna 1963 hän voitti pronssia 400 metrin juoksussa Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Göteborgissa.
Eeva Hongisto on 200 metrin juoksun nuorten Euroopan mestarin Visa Hongiston äiti.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä 12,3
200 metriä 24,8
400 metriä 54,6
800 metriä 2.05,9
Aiheesta muualla

Eeva Hongisto Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Naisten 400 metriä Kalevan kisoissa 1957-2004 (Arkistoitu – Internet Archive)
Homomorfismi

Homomorfismi on yksi abstraktin algebran peruskäsitteitä. Koska abstrakti algebra tutkii joukkoja ja niitä operaatioita, jotka antavat joukolle mielenkiintoisia lisärakenteita, kiinnostavimmat algebrallisia struktuureita koskevat funktiot ovat ne, jotka säilyttävät laskutoimituksen.
Tarkastellaan esimerkiksi luonnollisia lukuja ja niiden yhteenlaskua. Funktiolla, joka säilyttää laskutoimituksen, tulee olla seuraava ominaisuus: f(a + b) = f(a) + f(b). Huomaa, että esimerkiksi f(x) = 3x on homomorfismi, sillä f(a + b) = 3(a + b) = 3a + 3b = f(a) + f(b).
Homomorfismin ei tarvitse kuvata joukkoa samankokoiselle joukolle. Otetaan esimerkiksi lähtöjoukosta reaaliluvut ja niiden yhteenlasku, sekä maalijoukosta positiiviset reaaliluvut kertolaskuineen. Funktiolla, joka säilyttää laskutoimitukset, tulee olla seuraava ominaisuus kaikilla reaaliluvuilla a, b:  f(a + b) = f(a) * f(b). Differentiaali­laskennan perusteista huomataan, että esimerkiksi funktiolla f(x) = ex on tämä ominaisuus.
Tärkeä homomorfismeja koskeva tulos on, että laskutoimituksen neutraalialkiot kuvautuvat neutraalialkioiksi. Ensimmäisessä esimerkissä pätee f(0)=0 ja 0 on yhteenlaskun neutraalialkio. Toisessa esimerkissä f(0) = 1, koska 0 on yhteenlaskun neutraalialkio ja 1 on kertolaskun neutraalialkio.
Jos tarkastelemme monia annetun joukon operaatioita, niin tällöin kaikkien operaatioiden tulee säilyä, jotta funktio olisi homomorfismi kategoriateorian mielessä. Vaikka joukot voivat olla samat, voi kuvaus olla esimerkiksi ryhmähomomorfismi, mutta ei rengashomomorfismi, koska se ei välttämättä säilytä renkaan additiivista rakennetta.
Jos kahden algebrallisen rakenteen välillä on homomorfismi, niiden rakenteissa on jotain samankaltaista - sanoohan laskutoimituksen säilymisen ehto juuri, että ei ole väliä, lasketaanko laskut ennen vai jälkeen homomorfisen kuvauksen. Tämän samankaltaisuuden muotoilee tarkasti homomorfialause.
Ryhmähomomorfismi

Kuvaus  f:G\rightarrow H ryhmältä  G ryhmään  H on ryhmähomomorfismi, jos se toteuttaa seuraavan vaatimuksen ryhmien binäärioperaatioiden  \cdot ,\star  suhteen kaikilla ryhmien alkioilla:
f(x\cdot y)=f(x)\star f(y).
Ryhmähomomorfismi säilyttää ykkösalkion, sillä kertomalla yhtälö  f(1)\star f(1)=f(1\cdot 1) puolittain  f(1)^{-1}:llä saadaan  f(1)=1.
Rengashomomorfismi

Kuvaus  f:R\rightarrow R' renkaalta  (R,+,\cdot ) renkaaseen  (R',\oplus ,\star ) on rengashomomorfismi, jos seuraavat ehdot toteutuvat kaikilla renkaan  R alkioilla:
f(a+b)=f(a)\oplus f(b)
f(a\cdot b)=f(a)\star f(b)
f(1_{R})=1_{R'}.
Toisin kuin ryhmien tapauksessa, viimeisin ehto on erikseen mainittava. Koska renkaan alkioilla ei aina ole käänteisalkioita, yllä esiintyvää, ryhmien tapauksessa toimivaa johtoa ei ainakaan voi käyttää. Itse asiassa kaikille renkaille  R ja  R' on olemassa kaksi ensimmäistä ehtoa toteuttavaa kuvausta, jotka eivät toteuta viimeistä. Kolmas ehto ei näin ollen voi olla seurausta kahdesta ensimmäisestä. Yksinkertaisin esimerkki ensimmäiset ehdot toteuttavasta, mutta viimeistä rikkovasta kuvauksesta on nollakuvaus  f:R\rightarrow R',f(x)=0_{R'}\quad \forall x\in R.
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
Hooper ratings

Hooper ratings oli radion kuuntelijalukujen tutkimiseen käytetty järjestelmä. Nimensä se sai tutkimuksia suorittaneen C. E. Hooperin mukaan, ja menetelmä otettiin käyttöön 1934. Hooper ratingsit määräytyivät pitkälti samoin perustein kuin sen pääkilpailijan tuottamat Crossley ratingsit. Tutkimus tehtiin puhelinkyselyillä, mutta puhelimeen vastaajilta kysyttiin, mitä he kuuntelevat sillä hetkellä, toisin kuin Crossleyssa, jossa kysyttiin mitä vastaaja oli kuunnellut edellisenä päivänä. Hooperin menetelmää pidettiin luotettavampana, ja 1940-luvun puolessavälissä siitä tuli pääasiallinen mittausmenetelmä. Vuonna 1950 ACNielsen osti mittauksia suorittaneen C. E. Hooper Companyn, ja nykyään Nielsen ratingsit ovat Yhdysvalloissa pääasiallinen television katsojalukujen seurantakeino. Radion kuulijalukuja mitattaessa puolestaan valta-asema on Arbitron ratingseilla.
Rating-arvo määräytyi sen mukaan, miten suuri osa vastaanottimen haltijoista kuunteli tiettyä lähetystä. Jos esimerkiksi Yhdysvalloissa laskettiin olevan 100 miljoonaa radiovastaanotinta, ja näiden haltijoista 20 miljoonaa kuunteli samaa ohjelmaa, niin kyseisen ohjelman rating oli 20. Toisin sanoen yksi rating-piste vastasi miljoonaa kuulijaa. Arvoja voitiin laskea myös esimerkiksi kaupunki- tai aluekohtaisesti.
Darrow Hooper

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | kuulantyöntö |  |
Clarence Darrow Hooper (30. tammikuuta 1932 Fort Worth, Texas – 19. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä sekä olympiamitalisti.
Hooper voitti kuulantyönnön vuonna 1952 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Helsingin olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 17,39 metriä. Hän hävisi kaksi senttimetriä itseään kaksi päivää vanhemmalle maanmiehelleen Parry O’Brienille, joka teki tunnetuksi kuulantyönnön pakitustyylin.
Hooper kuoli 86-vuotiaana 19. elokuuta 2018.
Jussi Hooli

Jussi Eemeli Hooli (18. marraskuuta 1937 Karunki – 26. maaliskuuta 2021 Oulu) oli suomalainen vesirakentamisen tutkija ja professori.
Hoolin vanhemmat olivat talousneuvos Juho Eemeli Hooli ja diakonissa Martta Ylilahti. Hän tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1957 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1964, tekniikan lisensiaatiksi 1971 ja tekniikan tohtoriksi 1972. Maataloushallituksen toimistoinsinöörinä Hooli työskenteli 1964–1967, vesihallituksen suunnittelijana 1972–1976, Teknillisen korkeakoulun assistenttina 1965–1972, erikoisopettajana ja vt. professorina 1971–1974 ja vesitalouden professorina 1975–1981. Osaston johtaja hän oli 1977–1980. Oulun yliopiston vesirakennuksen professorina hän toimi vuodesta 1982, eläkkeelle hän jäi vuonna 2001. Hooli oli Teknisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1977.
Sotilasarvoltaan Hooli oli reservin vänrikki (1985), hänen puolisonsa vuodesta 1963 oli Airi Marjatta Hämälä (s. 1937).
Lauri Honko

Opiskelija Lauri Honko Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran äänittämössä vuonna 1955.
Lauri Olavi Honko (6. maaliskuuta 1932 Hanko – 15. heinäkuuta 2002 Turku) oli suomalainen folkloristi ja uskontotieteen professori. Hän oli myös Skandinavian empiirisen kulttuuritutkimuksen uranuurtaja.
Honko väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959 aiheesta Krankheitsprojektile: Untersuchung über eine urtümliche Krankheitserklärung. Vuodesta 1961 vuoteen 1963 hän toimi folkloristiikan ja uskontotieteen ylimääräisenä professorina Turun yliopistossa ja myöhemmin vuodesta 1971 lähtien vakinaisena professorina. Vuonna 1997 hänestä tuli emeritusprofessori. Vuonna 1998 hän perusti Kalevala-instituutin Turun yliopistoon.
Hän oli vuodesta 1972 Nordic Institute of Folkloren johtaja ja vuodesta 1974 vuoteen 1989 ISFNR:in presidentti. Sen lisäksi hän oli Folklore Fellows’ Communicationsin päätoimittaja, kuten myös Temenosin, NIF Newslettersin ja Studia Fennican.