stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1998
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  Jugoslavian liittotasavaltaDejan Bodiroga Vlado Šćepanović Saša Obradović Nikola Lončar Dragan Lukovski Miroslav Berić Aleksandar Đorđević Željko Rebrača Predrag Drobnjak Nikola Bulatović Dejan Tomašević Milenko TopićPäävalmentaja: Željko Obradović |  VenäjäVasili Karasjov Igor Kudelin Zahar Pаšutin Jevgeni Kisurin Dmitri Domani Valeri Tihonenko Sergei Babkov Mihail Mihailov Nikita Morgunov Igor Kurаšov Sergei Panov Vitali NosovPäävalmentaja: Sergei Belov |  YhdysvallatTrajan Langdon Michael Hawkins Kiwane Garris Jason Sasser Jimmy King William Edwards Jimmy Oliver Wendell Alexis Gerard King David Wood Ashraf Amaya Brad MillerPäävalmentaja: Rudy Tomjanovich |
Aiheesta muualla

Tilastot (Arkistoitu – Internet Archive)
Kurnuliejukana

| Kurnuliejukana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Sulttaanikanat Porphyrio
Laji::  alleni
Kaksiosainen nimi
 Porphyrio alleni  Thomson, 1842 
Katso myös
   Kurnuliejukana Wikispeciesissä   Kurnuliejukana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kurnuliejukana (Porphyrio alleni) on entiseltä nimeltään pikkusulttaanikana, ja se kuuluu kurkilintuihin. Lajin kuvaili ja nimesi Thomas Richard Heywood Thomson vuonna 1842.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 22–25 cm. Värikäs lintu: pää ja alapuoli siniset, selkäpuoli ja siivet vihreät, koivet, silmät ja nokka punaiset. Nuori lintu on ruskeankirjava.
Esiintyminen

Trooppisen Afrikan laji, joka toisinaan eksyy Etelä-Eurooppaan. Harhautuneita lintuja on tavattu lähinnä keskitalvella Kanarialla ja Espanjassa. Monet yksilöt ovat olleet löydettäessä pitkän lentomatkan uuvuttamia tai ne on löydetty kuolleina. Laji on kerran ilmoitettu myös Suomessa: 10.5.1979 Joensuussa Höytiäisen kanavalla.
Elinympäristö

Kosteikot, joissa on runsas ruohovartinen kasvusto.
Aiheesta muualla

Martiskainen, Kimmo 1981: Pikkusulttaanikana Porphyrula alleni* ensi kertaa Suomessa. – Lintumies 3.1981 s. 129. LYL.
Prien am Chiemsee

| Prien am Chiemsee |
| --- | --- |

 vaakuna
 Prien am Chiemsee
 Koordinaatit: 47°51′N, 12°21′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ylä-Baijeri
Piirikunta:  Rosenheim
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Andreas Friedrich
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,69 km²
Korkeus:  530 m
Väkiluku (31.12.2020):  10 872
 – Väestötiheys:  525 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.prien.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prien am Chiemsee on kunta Baijerin osavaltion eteläosassa Saksassa. Se sijaitsee Baijerin suurimman järven Chiemseen länsirannalla Itävallan rajan lähellä. Kunnan pinta-ala on 20,69 neliökilometriä ja vuoden 2020 lopussa siellä asui 10 872 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prien am Chiemsee Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (saksaksi)
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Kanadassa 4.-14. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti tappioitta pelannut Yhdysvallat, hopeaa saavutti Venäjä ja pronssia Kroatia. Turnauksen korikuningas oli Australian Andrew Gaze ja arvokkain pelaaja Yhdysvaltain Shaquille O’Neal.
Areenat

MM-kilpailujen lopputurnaus pelattiin kolmella areenalla:
| Toronto | Toronto | Hamilton |
| --- | --- | --- |
| SkyDome | Maple Leaf Gardens | Copps Coliseum |
| Kapasiteetti: 28 708 | Kapasiteetti: 16 538 | Kapasiteetti: 18 436 |
Osallistujamaat

| --- | --- |
 Aasia (2)  Kiina   Etelä-Korea Afrikka (2)  Angola   Egypti Amerikka (4+2)  Argentiina   Brasilia   Kanada (isäntämaa)   Kuuba   Puerto Rico   Yhdysvallat :  Eurooppa (5)  Espanja   Saksa   Kreikka   Kroatia   Venäjä Oseania (1)  Australia
Alkulohkot > Lohko A

|  Joukkue  |  O |  V  |  H |  K+ |  K- |  KE |  P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat  | 3 | 3 | 0 | 352 | 259 | +93 | 6 |
|  Kiina  | 3 | 2 | 1 | 259 | 301 | -42 | 5 |
|  Espanja  | 3 | 1 | 2 | 249 | 260 | -11 | 4 |
|  Brasilia  | 3 | 0 | 3 | 242 | 275 | -33 | 3 |
Alkulohkot > Lohko B

|  Joukkue  |  O |  V  |  H |  K+ |  K- |  KE |  P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kroatia  | 3 | 3 | 0 | 272 | 187 | +85 | 6 |
|  Australia  | 3 | 2 | 1 | 249 | 255 | -6 | 5 |
|  Kuuba  | 3 | 1 | 2 | 244 | 257 | -13 | 4 |
|  Etelä-Korea  | 3 | 0 | 3 | 217 | 283 | -66 | 3 |
Alkulohkot > Lohko C

|  Joukkue  |  O |  V  |  H |  K+ |  K- |  KE |  P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä  | 3 | 3 | 0 | 251 | 187 | +64 | 6 |
|  Kanada  | 3 | 2 | 1 | 240 | 198 | +42 | 5 |
|  Argentiina  | 3 | 1 | 2 | 204 | 234 | -30 | 4 |
|  Angola  | 3 | 0 | 3 | 168 | 244 | -76 | 3 |
Alkulohkot > Lohko D

|  Joukkue  |  O |  V  |  H |  K+ |  K- |  KE |  P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kreikka  | 3 | 2 | 1 | 201 | 183 | +18 | 5 |
|  Puerto Rico  | 3 | 2 | 1 | 248 | 219 | +29 | 5 |
|  Saksa  | 3 | 2 | 1 | 217 | 198 | +19 | 5 |
|  Egypti  | 3 | 0 | 3 | 183 | 249 | -66 | 3 |
Pudotuspelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.8.1994 | Yhdysvallat  | 137–91 |  Venäjä | SkyDome, Toronto |  |
16.00: 
| 16.00 | (73–40)  | (73–40)  | (73–40)  | Yleisömäärä: 32 616  Tuomarit: Wiesław Zych (POL), Isaac Glass (URU) |  |
| 16.00 | Wilkins 20 O’Neal 18/10 Mourning 15 | raportti | Babkov 22 Mihailov 19 Bazarevitš 17 | Yleisömäärä: 32 616  Tuomarit: Wiesław Zych (POL), Isaac Glass (URU) |  |
16.00: 
16.00: 
16.00: 
16.00: 
16.00: 
16.00:
Sijoitukset

| # | Maajoukkue | V–T |
| --- | --- | --- |
|  |  Yhdysvallat | 8–0 |
|  |  Venäjä | 6–2 |

|  |  Kroatia | 7–1 |
| 4. |  Kreikka | 4–4 |

| 5. |  Australia | 5–3 |
| 6. |  Puerto Rico | 3–5 |
| 7. |  Kanada | 4–4 |
| 8. |  Kiina | 2–6 |
| 9. |  Argentiina | 5–3 |
| 10. |  Espanja | 5–3 |
| 11. |  Brasilia | 2–6 |
| 12. |  Saksa | 5–3 |
| 13. |  Etelä-Korea | 3–5 |
| 14. |  Egypti | 1–7 |
| 15. |  Kuuba | 3–5 |
| 16. |  Angola | 1–7 |
Palkitut > Tähdistöjoukkue

Lähde:
Sergei Bazarevitš
Reggie Miller
Shawn Kemp
Dino Rađa
Shaquille O’Neal (MVP)
Aiheesta muualla

1994 World Championships for Men (Arkistoitu – Internet Archive) FIBA Archive (englanniksi)
Vuoden 1994 MM-kilpailujen sijoitukset.
Käärmekotka

| Käärmekotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Käärmekotkat Circaetus
Laji::  gallicus
Kaksiosainen nimi
 Circaetus gallicus  (Gmelin, 1788) 
 Käärmekotkan levinneisyyskartta, johon on merkitty vaaleanvihreällä pesimäalue, sinisellä talvehtimisalue ja tummanvihreällä alueet, joilla lajia tavataan ympäri vuoden.
Alalajit
 C. g. gallicus  C. g. heptneri 
Katso myös
   Käärmekotka Wikispeciesissä   Käärmekotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Käärmekotkan muna.
Käärmekotka (Circaetus gallicus) on keskikokoinen päiväpetolintu, joka on Suomessa satunnainen.
Koko ja ulkonäkö

Käärmekotkan paras tuntomerkki on lähes täysin valkoinen vatsapuoli. Selkäpuoli on harmaanruskea. Vanhan linnun pää ja rinnan yläosa ovat ruskeat muodostaen tyypillisen huppumaisen kuvioinnin, siipien alapinnalla harvaa mustaa juovitusta valkealla pohjalla. Nuoremmilla linnuilla alapuoli lähes kokonaan valkoinen. Silmä keltainen, varpaat lyhyet.
Pituus 63–68 cm, siipien kärkiväli 185–195 cm, paino 1,7–1,9 kg.
Levinneisyys

Käärmekotkia on Välimeren ympäristössä, Itä-Euroopassa, Lähi-idässä ja osissa Aasiaa (Kazakstanissa, Pakistanissa, Intiassa ja joillakin Indonesian saarilla). Pohjoiset linnut muuttavat talveksi Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan. Suomessa laji on lähes jokavuotinen harhailija.
Euroopassa arvioidaan pesivän 18 000–21 000 paria. Maailman kannaksi arvioidaan 100 000–200 000 lintua. Kanta on vakaa ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö

Käärmekotka viihtyy lämpimillä ja kuivilla avomailla, joilla elää runsaasti käärmeitä ja muita syötäväksi kelpaavia matelijoita. Levinneisyysalueensa pohjoisosissa kotka viihtyy alangoilla, joilla ruohikot, nummet ja metsät vuorottelevat. Lintu suosii kumpuilevaa maastoa, jolla syntyy nousevia lämpövirtauksia. Käärmekotka ei pärjää tehokkaasti viljellyllä seudulla, koska niiltä sen saaliseläimet ovat hävinneet.
Ravinto

Käärmekotka syö lähinnä käärmeitä mutta myös muita matelijoita.
Aiheesta muualla

Riihimäki, Jouni, Haikarainen, Timo, Peltonen, Eero & Peltonen, Jukka 1980: Käärmekotka Circaëtus gallicus*, Suomelle uusi lintulaji. - Lintumies 1.1980 s. 37-38. LYL.
Käärmekotka Lintukuva-verkkopalvelussa
Kypasjarv

| Kypasjärv |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Ylikainuun kunta
Koordinaatit:  66°11′58″N, 23°12′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Sangisjoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Kiilisälven, Tjärasbäcken
Laskujoki:  Kypasån Kukasjärveen
Järvinumero:  SE736280-183338
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  76 m  mpy. 
Pituus:  3,232 km  
Leveys:  1,412 km  
Rantaviiva:  8,998 km  
Pinta-ala:  2,826 km²  
Valuma-alue:  423,16 km²  
Keskivirtaama:  4,29 m³/s  
Saaria:  ei saaria
 fiKypasjärv 
Kypasjärv (myös ruots. Kypasjärv, meänkiel. Kypäsjärvi) on Ruotsissa Norrbottenissa Ylikainuun kunnassa Kypäsjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sangisjoen vesistöön.
Maantietoa

Kypasjärv on 3,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 283 hehtaaria eli 2,83 neliökilometriä (km²). Järven seutu on varsin alavaa, mutta sen lounaispuolella kohoaa kaksi samaan moreeniharjanteeseen kuuluvaa mäkeä. Niistä pohjoisempi on Jakobberget, joka kohoaa yli 100 metriä järven pinnasta, ja eteläisempi on Hemberget, joka on noin 100 metriä korkea. Järven eteläosassa sijaitsevan Kypäsjärven harvalukuisen asutuksen ympärillä on peltoa ja niittyjä, mutta muualla on vain metsämaita. Kylälle tulee Ylikainuulta pikkutie, joka johtaa samalla läheiselle ampuma-alueelle.
Luontoarvoja

Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 26 km², on metsämaata (72,7 %), kosteikkoa (18,2 %), joutomaata (0,7 %), viljelymaata (0,1 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (8,1 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (52,0 %), turvetta (32,2 %), jäätikköjokimuodostumia (0,4 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (1,6 %), savea (0,1 %) ja kalliota (5,5 %).
Vesistösuhteet

Kypasjärv kuuluu Sangisjoen vesistössä (päävesistötunnus 3) sen pääuomaan . Järvi on vesistön pääuoman läpivirtausjärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 423 km². Järveen laskee muitakin vesistöjä, jotka luetaan sen omaan lähialueeseen (pinta-ala 26,3 km²). Suurin on Tjärasbäcken, joka laskee luoteesta päin 11 kilometrin päästä ja jonka valuma-alueella on esimerkiksi Tjärasträskect, Oinasjärvi ja Alkusjärvi. Myös Vitträskbäcken, joka on Vitträsketin laskupuro, laskee pohjoisrantaan. Järven kaakkoisrantaan Ruonavikeniin tulee Ruonalammin laskuoja, jonka yläjuoksulla on vielä Ahobäcken. Järven laskujoen Kypasånin keskivirtaaman arvioidaan olevan järven luusuassa 4,3 m³/s . Pääuoman vesireitin alajuoksu Sangisjoki laskee 47 kilometrin  päässä Perämereen Sankissa Kainuussa.
Lähteitä > Huomautuksia

↑  Asia on luettu ruotsinkielisestä wikipediasta artikkelista sv:Kypasjärv.
Käännös suomeksi
Puutarhakanava

Puutarhakanava oli Tampereella Finlaysonin tehdasalueella Tammerkosken länsirannalla sijainnut 270 metriä pitkä vuonna 1836 valmistunut kanava, jota kautta johdettiin osa Tammerkosken vedestä pyörittämään Finlaysonin tehtaan voimanlähteenä käytettyä vesiratasta, jonka halkaisija oli yli 8 metriä.
Puutarhakanava valmistui samaan aikaan kun Finlaysonin tehtaille rakennettiin uusi 6-kerroksinen Kuusivooninkiseksi kutsuttu tehdasrakennus. Kanavan avoimesta yläosasta johdettiin vesi ensin maanalaiseen graniittiseinäiseen tunneliin ja sitten lankuista tehtyyn suureen puiseen vesisäiliöön ja sieltä edelleen vesiratasta pyörittämään. Lopuksi vesi virtasi osittain katettua kanavaa pitkin takaisin Tammerkoskeen.
Puutarhakanavan päälle rakennettiin 1920- ja 1930-luvulla varastotiloja ja vuonna 1959 entiseen kanavaan sijoitettiin Finlaysonin tehtaan vedenpuhdistuslaitos jonka vesialtaat sijaitsivat kanavassa. Vedenpuhdistamo ei ole enää käytössä ja myös puutarhakanava on täytetty.
Aiheesta muualla

Finlaysonin voimalaitoksen pato ja puutarhakanavan suu. Museovirasto. Arkistoitu 24.4.2015.
Priekulė

| Priekulė |
| --- | --- |
 vaakuna
 Sijainti Liettuan kartalla.
Valtio:   Liettua
Lääni:  Klaipėda
Kunnallispiiri:  Klaipėdan kunnallispiiri
Kaupunginoikeudet:  1948
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Priekulė on läntisessä Liettuassa, Klaipėdan kunnallispiirissä ja Klaipėdan läänissä sijaitseva pienikokoinen kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 643 asukasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Priekulė Klaipėdan kunnallispiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi) (englanniksi)
Klaipėdan lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Klaipėdan kaupunkikunta • Klaipėdan kunnallispiiri • Kretingan kunnallispiiri • Neringan kunta • Palangan kaupunkikunta • Šilutėn kunnallispiiri • Skuodasin kunnallispiiri
Kaupungit:  Klaipėda • Gargždai • Priekulė • Kretinga • Salantai • Palanga • Šilutė • Skuodas
Kauppalat:  Vėžaičiai • Dovilai • Kretingalė • Veiviržėnai • Endriejavas • Plikiai • Judrėnai • Darbėnai • Kartena • Grūšlaukė • Švėkšna • Žemaičių Naumiestis • Rusnė • Vainutas • Mosėdis Ylakiai • Lenkimai • Barstyčiai
Kylät:  Agluonėnai • Dercekliai • Dreverna • Vydmantai • Kūlupėnai • Padvariai • Kretingsodis • Kurmaičiai • Nida • Juodkrantė • Preila • Traksėdžiai • Juknaičiai • Macikai • Saugos • Pagryniai • Daukšiai • Notėnai • Šaukliai • Šatės • Mažieji Rūšupiai
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Pärmäkoski

Pärmäkoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Krista Pärmäkoski (o.s. Lähteenmäki) (s. 1990), maastohiihtäjä ja olympiamitalisti, Tommi Pärmäkosken puoliso
Tommi Pärmäkoski (s. 1983), urheiluvalmentaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kreator

| Kreator |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1982–
Tyylilaji:  thrash metal
Kotipaikka:   Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Miland ”Mille” Petrozza   Jürgen ”Ventor” Reil   Sami Yli-Sirniö   Frédéric Leclercq  
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast   Noise Records   Epic Records   Steamhammer  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Kreator on saksalainen thrash metal -yhtye. Se on kotoisin Essenin kaupungista ja yksi maailman tunnetuimmista ja arvostetuimmista thrash metal -yhtyeistä. Sen soundia on usein verrattu kahteen muuhun tunnettuun saksalaiseen thrash-yhtyeeseen, Sodomiin ja Destructioniin. Kreatorin kantavat voimat ovat laulaja-kitaristi Mille Petrozza ja rumpali Jürgen ”Ventor” Reil, joista Petrozza on ollut yhtyeessä alusta lähtien ja Reilkin koko ajan lukuun ottamatta vuonna 1995 julkaistua albumia Cause for Conflict. Kreator on ollut läpi historiansa yksi maailman ahkerimmin keikkailevista yhtyeistä, parhaimmillaan yli 300 keikan vuositahdilla.
Historia

Yhtye aloitti vuonna 1982 keulahahmo Mille Petrozzan kuultua Venomin musiikkia. Yhtyeen ensimmäinen nimi oli Tormentor, mutta se vaihdettiin pian Kreatoriksi. Yhtye julkaisi vuonna 1985 debyyttialbuminsa Endless Pain, jonka kappaleita ovat esimerkiksi ”Tormentor” ja ”Flag of Hate”. Tämän jälkeen yhtye julkaisi tunnetuimmat levynsä levynsä Pleasure to Kill (1986), Terrible Certainty (1987), Extreme Aggression (1988) ja Coma of Souls (1990). Levyiltä löytyvät myös Kreatorin tunnetuimmat kappaleet, kuten ”Extreme Aggression”, ”Pleasure to Kill”, ”Riot of Violence”, ”Under the Quillotine”, ”Toxic Trace”, ”Behind the Mirror”, ”When the Sun Burns Red”, ”Some Pain Will Last” ja ”Terror Zone”. Erityisesti albumit Extreme Aggression, Coma of Souls ja Pleasure to Kill luetaan usein maailman parhaiden thrash metal -levyjen joukkoon. Extreme Aggression -kiertueelta on myös julkaistu yhtyeen tunnetuin livevideo ”Live in East Berlin 1990”, jossa yhtye esiintyy ensimmäisten joukossa ellei peräti ensimmäisenä Itä-Berliinissä muurin murtumisen jälkeen.
1990-luvun alussa alkanut maailmanlaajuinen grunge- ja nu metal -villitys erkaannutti Kreatoria monien muiden yhtyeiden tapaan klassisesta 1980-luvun thrashistä sekä heavy metalista ja yhtye muutti ilmaustaan aggressiivisesta metallista kokeellisempaan ja rauhallisempaan, hieman konemusiikin ja goottirockin väliin sijoittuvaan metalliin. Tyylinvaihdos ei luonnollisesti ollut kaikkien fanien ja kriitikoiden mieleen. Ensimmäinen uuden tyylisuunnan levy oli alkuvuodesta 1993 julkaistu Renewal, jolta löytyvät muun muassa kappaleet ”Winter Martyrium”, ”Renewal” ja ”Brainseed”. Albumi tyydytti vielä jollakin tavalla vanhan koulukunnan faneja, mutta sen jälkeen julkaistut Cause for Conflict (1995), Outcast (1997) ja erityisesti Endorama (1999) eivät sitä enää tehneet. Cause for Conflict ja Outcast olivat monen fanin mielestä puuduttavia eikä niillä ollut juurikaan tekemistä yhtyeen alkuperäisen linjan kanssa. Endorama lähenteli jopa rockia tai poppia. Tosin näiltäkin levyiltä löytyy positiivisemmin vastaanotettuja kappaleita, kuten Outcastin ”Phobia”.
Yhtye ”palasi juurilleen” vuonna 2001 julkaistulla albumilla Violent Revolution, joka oli monen fanin ja kriitikon mieleen. Albumi oli tyylillisesti lähempänä Kreatorin alkuvuosia kuin 1990-luvun julkaisuja. Violent Revolutionia seurasi vuonna 2005 julkaistu Enemy of God, joka oli entistäkin selkeämpi paluu yhtyeen juurille. Muun muassa albumin nimikappale ”Enemy of God” muistuttaa läheisesti Coma of Souls -albumia ja sen nimikappaletta.
Sittemmin yhtye on julkaissut albumit Hordes of Chaos (2009), Phantom Antichrist (2012), Gods of Violence (2017) ja Hate Über Alles (2022).
Jäsenet

Mille Petrozza – kitara ja laulu
Jürgen ”Ventor” Reil – rummut
Sami Yli-Sirniö – kitara
Frédéric Leclercq – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Michael Wulf – Kitara  (1986)
Jörg ”Tritze” Trzebiatowski – kitara (1986–1989)
Frank ”Blackfire” Gosdzik – kitara  (ex-Sodom) (1989–1996)
Tommy Vetterli – kitara (1996–2001)
Roberto ”Rob” Fioretti – basso (1982–1992, perustaja)
Andreas Herz – basso (1992–1994)
Christian Giesler – basso (1994–2019)
Joe Cangelosi – rummut (1994–1996)
Bogusz Rutkiewicz – basso (yksi keikka Budapestissä, 1988)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Endless Pain (1985)  Pleasure to Kill (1986)  Terrible Certainty (1987)  Extreme Aggression (1989)  Coma of Souls (1990)  Renewal (1992)  Cause for Conflict (1995)  Outcast (1997)  Endorama (1999)  Violent Revolution (2001)  Enemy of God (2005)  Hordes of Chaos (2009)  Phantom Antichrist (2012)  Gods of Violence (2017)  Hate Über Alles (2022) Livealbumit Live Kreation (2003)  Dying Alive (2013)  London Apocalypticon – Live at the Roundhouse (2020) :  Kokoelma-albumit Scenarios of Violence (1996)  Voices of Transgression – A 90s Retrospective (1999)  Past Life Trauma (1985–1992) (2000)  Love Us or Hate Us – The Very Best of the Noise Years 1985–1992 (2016) EP:t Flag of Hate (1986)  Out of the Dark ... Into the Light (1988)  Phantom Antichrist (2012)  Violence Unleashed (2016) Singlet ”Behind the Mirror” (1987)  ”Isolation” (1995)  ”Lost” (1995)  ”Leave This World Behind” (1997)  ”Chosen Few” (1999)  ”Phantom Antichrist” (2012)  ”666 - World Divided” (2020)  ”Hate Über Alles” (2022)  ”Strongest of the Strong” (2022)
Videografia

Live in East Berlin (1990,  Noise Records)
Hallucinative Comas (1991,  Noise Records)
Live Kreation: Revisioned Glory (2003,  Steamhammer)
Enemy of God Revisited (2005,  Steamhammer)
At the Pulse of Kapitulation: Live in East Berlin 1990/1991 (2008,  Steamhammer)
Dying Alive (2013,  Nuclear Blast)
London Apocalypticon – Live at the Roundhouse (2020,  Nuclear Blast)
Puutamaanit

| Puutamaanit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Tamaanit Hyracoidea
Heimo::  Tamaanit Procaviidae
Suku::  Puutamaanit Dendrohyrax  Gray, 1868
Katso myös
   Puutamaanit Wikispeciesissä   Puutamaanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puutamaanit (Dendrohyrax) on tamaanien lahkoon kuuluva nisäkässuku, johon luetaan kaksi tai kolme lajia. Ne elävät enimmäkseen puissa. Niiden hajurauhasen peitekarvat ovat valkoiset tai keltaiset. Puutamaanit ovat yöeläimiä, jotka elävät yksin tai pareittain. Puutamaaneja on metsästetty niiden paksun ja pehmeän turkin takia.
Lajit

Lännenpuutamaani (Dendrohyrax dorsalis)
Puutamaani (Dendrohyrax arboreus)
Idänpuutamaani (Dendrohyrax validus) (kyseenalainen)
Pusulan Ikkalan työväentalo

| Ikkalan työväentalo |
| --- | --- |
 Pusulan Ikkalan työväenyhdistyksen talo ulkokuva 1910-1913
Sijainti:  Ikkala, Pusula, Lohja
Valmistumisvuosi:  1910
Purkuvuosi:  1960-luvulla
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikkalan työväentalo oli Lohjan kaupungissa Pusulan Ikkalan  kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Pusulan Ikkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentalo valmistui vuonna 1910. Työväentalossa tehtiin jatkuvia korjauksia, ja sähkövalo otettiin käyttöön vuonna 1925. Vuonna 1927 työväentalolle hankittiin radio ja puhelin. Tontin vuokrasopimus päättyi 1960-luvulla, eikä sitä uusittu, ja talo purettiin.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalolla järjestettiin uudenvuodenaattona pitkäksi perinteeksi muodostunut kuusijuhla. Itsenäisyyspäivänä vuonna 1944 järjestettiin kotiutettujen rintamamiesten tervetuliaisjuhla.