stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kikkeritsa

| Kikkeritsy Кикерицы, Kikeritsy |
| --- | --- |
 Kikkeritsy
 Koordinaatit: 59°30′57″N, 28°46′35″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Opolja
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2017):  75
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kikkeritsa (ven. Кике́рицы, Kikeritsy) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kerstovasta haarautuvan maantien varrella 14 kilometriä Opoljasta pohjoiseen. Kylässä on 75 asukasta (vuonna 2017).
Ratsinan pogostaan kuulunut Kikkeritsa mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylä oli autiona.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Kikkeritsassa asui 212 savakkoa ja 38 vatjalaista. Savakot kuuluivat Novasolkan luterilaiseen ja vatjalaiset Kerstovan ortodoksiseen seurakuntaan. Vuoden 1899 semstvon laskennan mukaan kylässä oli 297 asukasta, joista 239 oli suomalaisia, 31 venäläisiä ja 27 ”sekoittuneita”. Luterilaisia oli 239 henkeä. Kikkeritsan ja sen naapurikylän Killin suomalaismurteessa oli vaikutteita vatjasta ja virosta. Vatjan kieli oli väistynyt suomen tieltä jo 1900-luvun alussa.
1900-luvun alussa Kikkeritsa kuului kyläkuntana Jaaman kihlakunnan Opoljan volostiin. Vuonna 1917 perustettiin Kikkeritsan kyläneuvosto, joka liitettiin Kerstovaan vuonna 1924. Vuonna 1928 kylässä oli 276 asukasta, mutta vuonna 1958 enää 110.
1925

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1925 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
Tapahtumia > Huhtikuu–kesäkuu

10. huhtikuuta − Yhdysvaltalaisen kirjailijan F. Scott Fitzgeraldin romaani Kultahattu (The Great Gatsby) julkaistiin New Yorkissa.
24. huhtikuuta − Suomen Muhamettilainen seurakunta ja Suomen Metodistikirkko merkittiin Suomen uskonnollisten yhdyskuntien rekisteriin.
25. huhtikuuta – Paul von Hindenburg valittiin Saksan valtakunnanpresidentiksi vaalien toisella kierroksella.
28. huhtikuuta – Winston Churchill ilmoitti Britannian palaavan kultakantaan.
29. huhtikuuta – 25. lokakuuta – Pariisissa pidettiin laaja taideteollisuus- ja koristetaiteen näyttely Exposition Internationale des Arts Décoratifs et Industriels Modernes, jossa oli 15 000 näytteilleasettajaa, ja seitsemän kuukauden aikana näyttelyä kävi katsomassa yli 16 miljoonaa ihmistä. Näyttely antoi nimen Art deco-tyylisuunnalle.
1. toukokuuta – Kyproksesta tuli Britannian kruununsiirtomaa.
5. toukokuuta − Eduskunta hyväksyi ns. Lex Pulkkisen eli lain puutavarayhtiöiden laittomasti hankkimien kiinteistöjen palauttamisesta.
21. toukokuuta – Presidentti Relander matkusti valtiovierailulle Viroon ja sai Tallinnassa suorastaan haltioituneen vastaanoton.
24. toukokuuta – Jämsän puukirkko paloi perustuksiaan myöten.
29. toukokuuta – Brittiläinen tutkimusmatkailija Percy Fawcett katosi epäselvissä olosuhteissa etsiessään muinaista kadonnutta kaupunkia Brasilian viidakossa.
19. kesäkuuta – Presidentti Relander matkusti valtiovierailulle Ruotsiin.
Tapahtumia > Heinäkuu–syyskuu

6. heinäkuuta − Tšekkoslovakiassa juhlittiin uskonpuhdistaja Jan Husin muistopäivää.
6. heinäkuuta − Aero Oy:n Junkers F 13 -matkustajakone vaurioitui pahoin tehtyään moottorin sammumisen vuoksi pakkolaskun Helsingissä Kansallismuseon ja Töölön tavara-aseman välimaastoon. Koneen ohjaaja ja kolme matkustajaa säilyivät vammoitta.
9. heinäkuuta − Suomen ensimmäinen moottorijuna otettiin käyttöön Raahen rautatiellä.
17. heinäkuuta – Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispan istuin ja kirkollishallitus sijoitettiin Sortavalaan.
18. heinäkuuta – Adolf Hitlerin teos Taisteluni julkaistiin.
21. heinäkuuta – High school -opettaja John T. Scopes tuomittiin evoluution opetuksen kieltäneen lain perusteella sadan dollarin sakkoihin Tennesseessä, Yhdysvalloissa.
27. heinäkuuta – Taivalkosken kirkko paloi salamaniskun sytyttämänä.
29. heinäkuuta – Werner Heisenbergin julkaisusta Über quantentheoretische Umdeutung kinetischer und mechanischer Beziehungen alkoi nykyaikainen kvanttimekaniikka.
8. elokuuta − Yhdysvaltalainen salaseura Ku Klux Klan piti ”kansallisen kokouksen” Washingtonissa.
13. heinäkuuta − Norja otti haltuunsa Pohjoisella jäämerellä sijaitsevat Huippuvuoret ja Karhusaaren.
25. elokuuta – Ruotsin kuningas Kustaa V, kuningatar Victoria ja heidän poikansa prinssi Vilhelm saapuivat kolmipäiväiselle valtiovierailulle Suomeen.
Tapahtumia > Lokakuu–joulukuu

4. lokakuuta – Suomalainen torpedovene S2 upposi myrskyssä Pohjanlahdella, kaikki 53 merimiestä saivat surmansa.
10. lokakuuta – Tampereen kirjastotalo vihittiin käyttöön.
28. marraskuuta – Maailman pitkäikäisimmän radio-ohjelman Grand Ole Opryn ensimmäinen lähetys.
12. joulukuuta – Iranin parlamentti siirsi šaahinaseman Pahlavin dynastian Reza Khanille.
12. joulukuuta – Pääministeri Antti Tulenheimo esitti hallituksensa eronpyynnön, koska eduskunta ei ollut hyväksynyt sen esitystä laivastomäärärahoiksi.
12. joulukuuta – Kaliforniassa Yhdysvalloissa avattiin maailman ensimmäinen motelli.
14. joulukuuta − Itävaltalaisen säveltäjän Alban Bergin kohua herättänyt ooppera Wozzeck sai ensiesityksensä Berliinin valtionoopperassa. Teos perustui 1800-luvun alkupuolella eläneen saksalaisen kirjailijan Georg Büchnerin näytelmään Woyzeck.
18. joulukuuta – Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 18. edustajakokous päätti Josif Stalinin tahdosta tehdä Neuvostoliitosta maatalousvaltion sijasta ensisijaisesti teollisuusvaltion.
21. joulukuuta – Sergei Eisensteinin panssarilaiva Potemkinin ensi-ilta Moskovassa.
31. joulukuuta – Presidentti Lauri Kr. Relander myönsi eron Tulenheimon hallitukselle ja nimitti eduskunnan puhemiehen Kyösti Kallion muodostaman hallituksen.
Tapahtumia > tuntematon päivämäärä

Siilinjärvi muodostettiin.
Lontoon ensimmäiset kaksikerrosbussit tulivat liikenteeseen.
Espanjan ja Ranskan siirtomaajoukot tekivät maihinnousun Alhucemasissa Rif-sodassa.
Bell Labs perustettiin.
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

5. tammikuuta – Jevhenija Bosch, ukrainalainen bolševikkipoliitikko (s. 1879)
6. tammikuuta – Ferdinand Löwe, itävaltalainen säveltäjä (s. 1865)
6. tammikuuta – Usko Nyström, suomalainen arkkitehti (Imatran Valtionhotelli) (s. 1861)
14. tammikuuta – Ivan Vučetić, kroatialaissyntyinen argentiinalainen poliisi ja sormenjälkitutkimuksen uranuurtaja (s. 1858)
15. tammikuuta – Toivo Grönroos, suomalainen kirjailija (s. 1900)
16. tammikuuta – Aleksei Kuropatkin, venäläinen kenraali, poliitikko ja ministeri (s. 1848)
21. tammikuuta – Wilhelm Hackman, suomalainen kauppaneuvos (s. 1842)
23. tammikuuta – Waldemar Walli, suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies (s. 1847)
2. helmikuuta – Emmy Köhler, ruotsalainen opettaja, kirjailija ja säveltäjä (s. 1858)
3. helmikuuta – Oliver Heaviside, brittiläinen insinööri, matemaatikko ja fyysikko (s. 1850)
5. helmikuuta – Antti Aarne, suomalainen kansanrunouden tutkija ja professori (s. 1867)
12. helmikuuta – Kyrylo Henyk, kanadanukrainalainen siirtolaisasiamies (s. 1857)
20. helmikuuta – Ole O. Lian, norjalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1868)
24. helmikuuta – August Fredrik Arppe, suomenruotsalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija (s. 1854)
24. helmikuuta – Hjalmar Branting, vuoden 1921 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ruotsalainen poliitikko (s. 1860)
25. helmikuuta – Louis Feuillade, ranskalainen mykkäelokuvien ohjaaja (s. 1873)
28. helmikuuta – Friedrich Ebert, saksalainen valtakunnankansleri ja Weimarin tasavallan ensimmäinen presidentti (s. 1871)
5. maaliskuuta – Clément Ader, ranskalainen insinööri, keksijä ja lentämisen uranuurtaja (s. 1841)
5. maaliskuuta – Michel Verne, ranskalainen kirjailija (s. 1861)
5. maaliskuuta – Kaarlo Wikman, suomalainen kansanedustaja (s. 1877)
7. maaliskuuta – Georgi Lvov, Venäjän väliaikaishallituksen pääministeri 1917 (s. 1861)
8. maaliskuuta – Arvid Knöppel, ruotsalainen ampuja ja olympiavoittaja (s. 1867)
9. maaliskuuta – Willard Metcalf, yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1858)
10. maaliskuuta – Myer Prinstein, yhdysvaltalainen yleisurheilija ja moninkertainen olympiavoittaja (s. 1878)
12. maaliskuuta – Arkadi Avertšenko, venäläinen sanomalehtimies ja satiirikko (s. 1881)
12. maaliskuuta – Sun Yat-sen, kiinalainen vallankumousjohtaja ja poliitikko (Guomindangin perustaja ja Kiinan tasavallan ensimmäinen presidentti) (s. 1866)
13. maaliskuuta – Lucille Ricksen, yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä (s. 1910)
17. maaliskuuta – J. G. von Schrowe, suomalainen kunnan- ja piirilääkäri ja valtiopäivämies (s. 1864)
19. maaliskuuta – Nəriman Nərimanov, azerbaidžanilainen poliitikko ja kirjailija (s. 1870)
22. maaliskuuta – Nils Claus Ihlen, norjalainen poliitikko (s. 1855)
30. maaliskuuta – Rudolf Steiner, itävaltalainen filosofi (antroposofian kehittäjä) (s. 1861)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Eduard von Grützner, saksalainen taidemaalari ja professori (s. 1846)
7. huhtikuuta – Tihon, Venäjän ortodoksisen kirkon Moskovan ja koko Venäjän patriarkka (s. 1865)
14. huhtikuuta – John Singer Sargent, yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1856)
15. huhtikuuta – Fritz Haarmann, saksalainen sarjamurhaaja (s. 1879)
16. huhtikuuta – Julian Serlachius, suomalainen oikeusoppinut ja Korkeimman oikeuden jäsen (s. 1854)
17. huhtikuuta – Elvira Willman-Eloranta, suomalainen näytelmäkirjailija ja toimittaja (s. 1875)
20. huhtikuuta – Herbert Lawford, brittiläinen tennispelaaja (s. 1851)
20. huhtikuuta – Eric Tigerstedt (”Suomen Edison”), suomalainen keksijä (s. 1887)
22. huhtikuuta – André Caplet, ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari (s. 1878)
2. toukokuuta – Johann Palisa, itävaltalainen tähtitieteilijä, asteroidien tutkija (s. 1848)
5. toukokuuta – Nelson A. Miles, yhdysvaltalainen sisällissodan veteraani (s. 1839)
7. toukokuuta – Teodor Oskar Frosterus (”Teuvo Pakkala”), suomalainen kirjailija (s. 1862)
7. toukokuuta – Hjalmar Schildt, suomalainen liikemies (s. 1849)
12. toukokuuta – Amy Lowell, yhdysvaltalainen runoilija (s. 1874)
13. toukokuuta – Alfred Milner, brittiläinen valtiomies ja siirtomaavirkamies (s. 1854)
20. toukokuuta – Josef Breuer, itävaltalainen lääkäri ja fysiologi (s. 1842)
27. toukokuuta – Zélé Agricola, suomalainen taidemaalari (s. 1838)
29. toukokuuta – Onni Parviainen, suomalainen jääkärikapteeni (s. 1896)
1. kesäkuuta – Thomas R. Marshall, Yhdysvaltain varapresidentti 1913–1921 (s. 1854)
3. kesäkuuta – Camille Flammarion, ranskalainen tähtitieteilijä ja kirjailija (s. 1842)
4. kesäkuuta – Pierre Louÿs, ranskalainen kirjailija (s. 1870)
17. kesäkuuta – Alexander Shulgin, yhdysvaltalainen farmakologi ja kemisti (k. 2014)
17. kesäkuuta – Rudolf Åkerblom, suomalainen taidemaalari (s. 1849)
18. kesäkuuta – Grigori Petrov, venäläinen pappi ja kirjailija (Valkoliljojen maa) (s. 1866)
22. kesäkuuta – Felix Klein, saksalainen matemaatikko (s. 1849)
29. kesäkuuta– Nils Durchman suomalainen piirilääkäri, Duodecim-seuran perustajajäsen (s. 1846)
29. kesäkuuta – Christian Michelsen, Norjan ensimmäinen pääministeri (s. 1857)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Éric Alfred Leslie Satie (”Erik Satie”), ranskalainen säveltäjä (s. 1866)
9. heinäkuuta – Thomas Bland Strange, brittiläinen kenraalimajuri (s. 1831)
12. heinäkuuta – Sebastian Gripenberg, suomalainen arkkitehti, senaattori ja pankinjohtaja (s. 1850)
14. heinäkuuta – Francisco Guilledo, filippiiniläinen nyrkkeilijä (s. 1901)
15. heinäkuuta – Johannes von Haartman, Helsingin kunnallispormestari (s. 1869)
26. heinäkuuta – Antonio Ascari, italialainen autourheilija (s. 1888)
26. heinäkuuta – William Jennings Bryan, yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko (s. 1860)
26. heinäkuuta  – Gottlob Frege, saksalainen filosofi, loogikko ja matemaatikko (s. 1848)
28. heinäkuuta – Aaro Jaskari, suomalainen Edistyspuolueen kansanedustaja (s. 1880)
28. heinäkuuta – Väinö Kustaa Siltala, suomalainen voimamies (s. 1885)
30. heinäkuuta – William Wynn Westcott, englantilainen lääketieteen tohtori ja esoteerikko (s. 1848)
4. elokuuta – K. J. Hidén, suomalainen antiikin kirjallisuuden suomentaja (s. 1867)
6. elokuuta – Gregorio Ricci-Curbastro, italialainen matemaatikko (s. 1853)
13. elokuuta – Walter Parviainen, suomalainen lääkäri ja toimitusjohtaja (s. 1869)
15. elokuuta – Konrad Mägi, virolainen taidemaalari (s. 1878)
16. elokuuta – John Munsterhjelm, suomalainen kuvanveistäjä (s. 1879)
25. elokuuta – Franz Conrad von Hötzendorf, itävaltaunkarilainen sotamarsalkka (Itävalta-Unkarin ylipäällikkö ensimmäisessä maailmansodassa) (s. 1852)
30. elokuuta – Fred Hackman, suomalainen kauppaneuvos (s. 1874)
3. syyskuuta – Edla Freudenthal, suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija (s. 1854)
7. syyskuuta – René Viviani, Ranskan pääministeri 1914–1915 (s. 1863)
16. syyskuuta – Isak Andersson, suomalainen SDP:n kansanedustaja (s. 1881)
16. syyskuuta – Aleksandr Fridman, neuvostoliittolainen kosmologi ja matemaatikko (Fridmanin yhtälöt) (s. 1888)
19. syyskuuta – Francis Darwin, englantilainen kasvitieteilijä, Charles Darwinin poika (s. 1848)
27. syyskuuta – Runar Schildt, suomalainen kirjailija (s. 1888)
29. syyskuuta – Léon Victor Auguste Bourgeois, vuoden 1920 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen poliitikko (s. 1851)
29. syyskuuta – Jalmari Saari, suomalainen vuonna 1918 mielivaltaisia teloituksia suorittanut suojeluskuntalainen (s. 1873)
29. syyskuuta – Runar Schildt, suomenruotsalainen kirjailija (s. 1888)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

9. lokakuuta – Hugo Preuss, saksalainen poliitikko, oikeus- ja valtiotieteilijä, Weimarin tasavallan perustuslain laatija (s. 1860)
11. lokakuuta – Mikael Lybeck, suomalainen kirjailija (s. 1864)
16. lokakuuta – Christian Krohg, norjalainen taidemaalari ja kirjailija (s. 1852)
26. lokakuuta – Vilhelm Rosenqvist, suomalainen kouluneuvos, professori, valtiopäivämies ja kansanedustaja (s. 1856)
30. lokakuuta – Liisi Kivioja, suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja (s. 1859)
31. lokakuuta – Mihail Frunze, venäläinen bolševikkipoliitikko ja sotilaskomentaja (s. 1885)
3. marraskuuta – Kyösti Teräs, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1854)
5. marraskuuta – Sigmund Rosenblum (”Sidney Reilly”), ukrainalaissyntyinen seikkailija, huijari ja vakooja (s. 1873)
6. marraskuuta – Olaf Nordhagen, norjalainen arkkitehti (s. 1883)
6. marraskuuta – Konstantin Siitonen, suomalainen kirkkoherra ja kirjallisuuden suomentaja (s. 1851)
16. marraskuuta – Pietari Kuisma, suomalainen kansanedustaja (s. 1841)
18. marraskuuta – Gösta Sohlström, suomalainen varatuomari ja kuoronjohtaja (s. 1849)
23. marraskuuta – Pietari Kurvinen, suomalainen lähetyssaarnaaja ja hengellinen kirjailija (s. 1842)
20. marraskuuta – Alexandra, tanskalaissyntyinen prinsessa, Ison-Britannian kuningataräiti, kuningas Edvard VII:n leski (s. 1844)
25. marraskuuta – Vajiravudh, Rama II, Thaimaan kuningas (s. 1881)
25. marraskuuta – Pietari Kurvinen, suomalainen lähetyssaarnaaja (s. 1842)
26. marraskuuta – Magnus Enckell, suomalainen taidemaalari (s. 1870)
28. marraskuuta – Ole Andreas Furu, norjalainen poliitikko (s. 1841)
29. marraskuuta – Karl Flodin, suomalainen musiikkikirjailija, -kriitikko ja säveltäjä (s. 1858)
5. joulukuuta – Hjalmar Hjelt, suomalainen opettaja ja kasvitieteilijä (s. 1851)
5. joulukuuta – Władysław Reymont, vuoden 1924 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut puolalainen kirjailija (s. 1867)
6. joulukuuta – Kosti Lahti, suomalainen kirjailija (s. 1899)
9. joulukuuta – Eugène Gigout, ranskalainen urkuri ja säveltäjä (s. 1844)
9. joulukuuta – Pablo Iglesias, espanjalainen sosialistipoliitikko (s. 1850)
15. joulukuuta – Juho Latukka, suomalainen punakaartilaispäällikkö (s. 1885)
16. joulukuuta – Maurice Lecoq, ranskalainen ampuja ja olympiamitalisti (s. 1854)
22. joulukuuta – Mary Thurman, yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä (s. 1895)
25. joulukuuta – Anton von Alfthan, suomalainen vapaaherra ja teollisuusjohtaja (s. 1858)
26. joulukuuta – Axel Törneman, ruotsalainen taidemaalari (s. 1880)
28. joulukuuta – Sergei Jesenin, venäläinen runoilija (s. 1895)
29. joulukuuta – Xu Shuzheng, kiinalainen sotaherra (s. 1880)
30. joulukuuta – Mauritz Gripenberg, suomalainen arkkitehti (s. 1869)
31. joulukuuta – J. Gordon Edwards, kanadalais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja (s. 1867)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: James Franck ja Gustav Hertz
Nobelin kemianpalkinto: Richard Zsigmondy
Nobelin kirjallisuuspalkinto: George Bernard Shaw
Nobelin rauhanpalkinto: Sir Austen Chamberlain ja Charles Dawes
Muuta

Elokuvavuosi 1925
Kirjallisuusvuosi 1925
Kiinteistövero Suomessa

Kiinteistövero on Suomessa maan ja sillä olevien rakennusten arvoon perustuva vero, jonka kiinteistön omistaja maksaa vuosittain tontin tai tilan sijaintikunnalle. Vero määrätään sille joka omistaa kiinteistön kalenterivuoden alkaessa. Veron suuruus on kiinteistöveroprosentin mukainen osuus kiinteistön arvosta. Veroprosentin suuruudesta päättää kunnanvaltuusto eduskunnan säätämien ala- ja ylärajojen mukaisesti.
Kiinteistöveron taustaa

Vuotuinen kiinteistövero otettiin käyttöön vuonna 1993 korvaamaan hajanaista kiinteistöihin kohdistuvaa verotusta. Kiinteistövero korvasi kiinteistöjen harkintaverotuksen, asuntotulon verotuksen ja katumaksun. Samassa yhteydessä poistettiin manttaalimaksu. Sen tuotto on helposti arvioitavissa ja se on kunnalle vakaa ja varma verotuskohde, koska kiinteistöjen määrä on tasainen, ja kasvu kunnan kontrolloitavissa.
Verotuksen toimittaa verovirasto, joka myös vahvistaa kiinteistön verotusarvon eli todennäköisen luovutushinnan. Rakennusten ja rakennelmien, kuten vaikkapa vesivoimalaitoksen, arvona pidetään jälleenhankinta-arvoa, josta tehdään iästä riippuva vähennys. Kiinteistöveroa ei tarvitse maksaa vesialueesta, metsästä, maatalousmaasta eikä puolustusvoimien käytössä olevista kiinteistöistä.
Kiinteistöveron eri muodot

Kiinteistöveron määrä vaihtelee kiinteistön käyttötarkoituksen tai rakennusvaiheen mukaan:
Kiinteistöveron eri muodot > Rakennusten yleinen kiinteistövero

Tonttia eli maapohjaa verotetaan yleisen kiinteistöveroprosentin mukaan. Kiinteistöveroa ei makseta esimerkiksi metsästä, maatalousmaista, kaduista tai toreista.
Kunnanvaltuusto voi määrätä yleiseksi kiinteistöveroprosentiksi vähintään 0,93 ja enintään 2,00.
Kiinteistöveron eri muodot > Vakituisen asunnon kiinteistövero

Vakituiseen asumiseen käytettävien rakennusten veroprosentti on vähintään 0,41 ja enintään 1,00.
Asunto-osakeyhtiössä kiinteistövero maksetaan yhtiövastikkeista kertyvällä rahalla, jolloin veron suuruus asuntoa kohden riippuu asunnon jyvitetystä pinta-alasta.lähde?
Kiinteistöveron eri muodot > Rakentamattoman tontin kiinteistövero

Kunnanvaltuusto voi määrätä rakentamattomien rakennuspaikkojen veroprosentiksi vähintään 2,00 ja enintään 6,00., mutta joissakin kunnissa veron on oltava vähintään 3,00 prosenttiyksikköä kunnan yleistä kiinteistöveroprosenttia korkeampi, kuitenkin enintään 6,00.
Suuremmalla prosentilla pyritään saamaan rakentamattomat tontit käyttöön. Lain määrittämää haarukkaa on kritisoitu paljon, koska rakentamattomien rakennuspaikkojen arvo nousee pääkaupunkiseudulla yli kymmenen prosenttia vuodessa.lähde?
Pääkaupunkiseudulla oli rakentamatonta tonttimaata helmikuun alussa 2007 YTV:n rekistereissä pyöreästi kaksi miljoonaa kerrosneliömetriä kerrostaloasunnoille ja neljä miljoonaa pientaloille. Laskettaessa yhdelle henkilölle noin 40 m2 on pääkaupunkiseudulla kaavoitettua rakentamatonta rakennusmaata noin 150 000 asukkaalle.päivitettävä
Kiinteistöveron eri muodot > Muun kuin vakituisen asuinrakennuksen kiinteistövero

Loma-asuntojen veroprosentin on oltava vähintään 0,93 ja enintään 2,00.
Kiinteistöveron eri muodot > Yleishyödyllisen yhteisön kiinteistövero

Yleishyödyllisten yhteisöjen omistamille kiinteistöille kunta voi määrätä veron nollasta  kahteen prosenttiin.
Kunta voi myös määrätä lain 13 a §:n nojalla yleishyödyllisen yhteisön omistaman rakennuksen ja sen maapohjan kiinteistöveroprosentti edellä mainittua alemmaksi, jos rakennus on pääasiallisesti yleisessä tai yleishyödyllisessä käytössä. Veroprosentiksi voidaan määrätä myös 0,00.
Vuonna 2024 Suomen 309 kuntaa on määritellyt kiinteistöveroprosentteja seuraavasti:
244 kuntaa on määrännyt veron 0. Esimerkiksi Espoo, Hämeenlinna, Kouvola, Mikkeli, Porvoo ja Vaasa.
31 kuntaa on määrännyt nollasta poikkeavan kiinteistöveroprosentin. Esim. Kajaani 0.1, Oulu 0,16, Tampere 0,4, Lahti 0,6 ja Savonlinna 1,43.
34 kuntaa on jättänyt yleishyödyllisen yhteisön kiinteistöveron määräämättä. Esim. Helsinki, Vantaa, Turku, Kerava ja Joensuu.
Jos kunta ei ole määrännyt erillistä veroprosenttia tapauksissa, joissa se on kunnan harkinnassa, sovelletaan yleistä kiinteistöveroprosenttia.
Kiinteistöveron eri muodot > Voimalaitosrakennuksen kiinteistövero

Nimellisteholtaan yli 10 megawatin voimalaitosten veroprosentti on lain mukaan vähintään 0,93 ja enintään 3,10.
Taloustieteilijöiden näkemyksiä > Kiinteistöveron korottaminen

Enemmistö taloustieteilijöistä katsoo, että kiinteistöverotuksella tulisi kerätä nykyistä enemmän verotuloja. Taloustieteilijöiden mukaan maapohjaan kohdistuva kiinteistövero ei vääristä maanomistajan käyttäytymistä, koska maan arvonnousu perustuu usein kaupunkien kasvuun ja kasautumishyötyihin. Siten kiinteistöverolla ei ole samanlaisia kielteisiä kannustinvaikutuksia kuin työn tai investointien verottamisella.
Taloustieteilijöiden näkemyksiä > Kiinteistöveron porrastus rakennuksen energiatehokkuuden mukaan

Hallitus on kaavaillut alhaisempaa kiinteistöveroa vähäenergiaisille rakennuksille. Professori Niku Määttäsen mukaan tämä olisi byrokraattisesti kallista ja ohjauksellisesti tehottomampaa kuin päästöjen tai energian verottaminen, koska jälkimmäinen ohjaa päästövähennykset sinne, missä ne halvimmin onnistuvat.
Kirjallisuutta

Kulovaara, Valpuri – Ossa, Jaakko: Kiinteistöverotus käytännössä.  Helsinki:  Edita, 2015.
Loikkanen, Heikki & Lyytikäinen, Teemu: Kiinteistöverot rahoituslähteenä ja ohjausvälineenä. Teoksessa Eerola, E. , Kari, S. & Pehkonen, J. (toim.): "Verotuksen ja sosiaaliturvan uudistaminen", VATT julkaisu, 2009, nro 54, s. 221–253.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2016. Arkistoitu 11.11.2013.
Lyytikäinen, Teemu: Kiinteistövero – taloustutkijoiden lemmikki ja kansalaisten inhokki. Talous ja yhteiskunta, 2012, nro 3.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2016. Arkistoitu 20.10.2016.
Lyytikäinen, Teemu: Three-rate property taxation and housing construction. Journal of Urban Economics, 2009, nro 65(3).  Artikkelin verkkoversio.[vanhentunut linkki]
Lyytikäinen, Teemu: Tutkimuksia kiinteistöverojen, vuokrasääntelyn ja asumistukien vaikutuksista. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 2009, nro 105(2), s. 232-236.  Artikkelin verkkoversio.