stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suni
Elintavat

Sunit liikkuvat enimmäkseen illalla ja öisin. Muun ajan päivästä ne nukkuvat suojaisassa ja varjoisassa paikassa. Sunit elävät joko pareittain tai pieninä ryhminä, joissa on yksi uros ja muutama naaras. Urokset puolustavat noin kolmen hehtaarin reviiriä. Ne voivat jakaa sen usean naaraan kanssa. Reviirin rajat merkitään silmänedusrauhasen eritteellä ja yhden tai useamman yksilön käyttämillä lantakasoilla. Sunien ääntelyyn on raportoitu sisältävän terävää vihellystä ja heikkoa haukkumista. Sunin elinikä voi olla jopa 10 vuotta.
Sunien vihollisia ovat kissaeläimet, petolinnut ja käärmeet, jotka ovat vähintään sunin kokoisia. Vaaran lähestyessä suni piiloutuu ja jähmettyy paikoilleen. Se pakenee vain jos uhka tulee melkein sen yläpuolelle. Tällöin se loikkaa ylös, kiertelee pensaiden ympärillä ja katoaa aluskasvillisuuden joukkoon.
Elintavat > Ravinto

Sunien pääravintoa ovat pudonneet lehdet. Ravinnoksi kelpaavat myös silmut, versot, hedelmät ja sienet, harvoin ruohot. Lehtiä on runsaasti saatavilla, mutta niiden ravintoarvo on alhainen. Sunit syövät tilaisuuden tullen gueretsojen ja marakattien pudottamia lehtiä. Aiempien, sunin vatsanrakenteeseen ja ruoansulatukseen perustuneiden tutkimusten perusteella sunien luultiin vaativan energiapitoista ravintoa, joka olisi helposti sulavaa ja vähäkuituista.
Elintavat > Lisääntyminen

Suninaaraat synnyttävät tavallisesti marras–maaliskuussa. Kantoaika on noin 6 kuukautta, jonka jälkeen emo synnyttää yhden vasan. Vasat ovat alkuun aikuisia tummempia ja pysyvät sen takia piilossa, kunnes saavat hyvän suojavärin. Vasaa imetetään noin 2 kuukautta. Sunit saavuttavat sukukypsyyden 6–18 kuukauden ikäisinä.
Etymologia

Sunin suvun nimi Neotragus tulee kreikan sanoista neos (”uusi”) ja tragos (”urosvuohi”). Lajinimi moschatus tulee uuslatinasta ja viittaa myskiin, joka antaa eläimelle pistävän ominaishajun. Nimitys suni on peräisin Kaakkois-Afrikasta.
With the Beatles

| With the Beatles The Beatles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 18. heinäkuuta – 23. lokakuuta 1963
 Studio : EMI Studios, Lontoo
 Julkaistu: 22. marraskuuta 1963
 Formaatti: LP, kelanauha, C-kasetti, 8-raita, CD
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: merseybeat, poprock, rock and roll, R&B
 Kesto: 32.44
 Levy-yhtiö: EMI
 Levymerkki: Parlophone
Listasijoitukset
  Britannia: 1. Ks. lisää listasijoituksia
The Beatlesin muut julkaisut
| Please Please Me 1963 | With the Beatles 1963 | A Hard Day’s Night 1964 |
With the Beatles on brittiläisen The Beatles -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 1963. Se nousi Britannian listaykköseksi 21 viikon ajaksi ja pudotti kärjestä yhtyeen edellisen albumin Please Please Me. Beatles oli siten Britannian listaykkösenä 51 peräkkäistä viikkoa, mikä oli uusi ennätys.
Albumilla on kahdeksan yhtyeen itse kirjoittamaa laulua sekä kuusi lainakappaletta, jotka heijastavat yhtyeen kiinnostusta Motown- ja R&B-musiikkiin. Levyltä ei julkaistu Britanniassa yhtäkään singleä, mutta esimerkiksi kappale ”All My Loving” sai silti paljon radiosoittoa. Toisin kuin Britanniassa, se ilmestyi singlenä muun muassa Suomessa, missä se ylsi listaykköseksi. Lisäksi albumille kuulumaton ”I Want to Hold Your Hand” ilmestyi erillisenä singlenä vain seitsemän päivää With the Beatlesin jälkeen.
Yhdysvalloissa, missä beatlemania oli juuri alkamassa, albumi julkaistiin tammikuussa 1964 nimellä Meet the Beatles!. Siitä jätettiin pois viisi With the Beatlesin kappaletta ja tilalle lisättiin kolme muuta.
Taustaa

The Beatlesin ensimmäinen albumi Please Please Me oli julkaistu maaliskuussa 1963, ja se oli erittäin suosittu Britanniassa. Albumi oli listan kärjessä 30 viikkoa ja nosti Beatlesin Britannian suosituimmaksi yhtyeeksi. Sen jälkeen Beatles hallitsi brittiläistä musiikkikenttää. EP-levy Twist and Shout oli vuoden myydyin, minkä lisäksi singlet ”From Me to You” ja ”She Loves You” nousivat Britannian listaykkösiksi. Vuonna 1963 Beatles soitti Britanniassa yli kahdessa sadassa konsertissa ja esiintyi kymmeniä kertoja radiossa ja televisiossa. Menestyksen myötä lehdistössä alettiin puhua beatlemaniasta.
Äänitykset

Yhtyeen toinen albumi With the Beatles äänitettiin erillisissä sessioissa Abbey Roadin studiolla Lontoossa 18. heinäkuuta – 23. lokakuuta 1963. Äänittäjänä työskenteli Norman Smith. Studion äänitystekniikka oli rajallinen, sillä levy tehtiin kaksiraitanauhureilla. Edellisen albumin menestyksen ja lukuisten radio- ja televisioesiintymisten myötä Beatles oli saanut studiotyöskentelyyn lisää itsevarmuutta. Äänitysaikaa oli enemmän kuin suurimmaksi osaksi yhdessä päivässä nauhoitetulla Please Please Me -albumilla, kaikkiaan seitsemän sessiopäivää ja yhteensä 28 tuntia. Lisäksi järjestettiin joitakin miksaus- ja editointisessioita. George Harrisonin mielestä With the Beatlesista tuli esikoisalbumia parempi juuri siksi, että siihen käytettiin enemmän aikaa.
Ensimmäinen äänityssessio oli 18. heinäkuuta, jolloin työstettiin lainakappaleita ”You Really Got a Hold on Me”, ”Money (That’s What I Want)”, ”Devil in Her Heart” ja ”Till There Was You”. Heinäkuun 30. päivänä äänitettiin kappaleita ”Please Mister Postman”, ”It Won’t Be Long”, ”Money”, ”Till There Was You”, ”Roll Over Beethoven” ja ”All My Loving”. Syyskuun 11. ja 12. päivänä valmistuivat kappaleet ”All I’ve Got to Do”, ”Don’t Bother Me”, ”Hold Me Tight” ja ”Not a Second Time”. ”Little Child” saatiin valmiiksi 3. lokakuuta, ”You Really Got a Hold on Me” 18. lokakuuta ja ”I Wanna Be Your Man” 23. lokakuuta.
Vuonna 1963 monoääni oli hallitseva äänentoistomuoto. Myös stereomiksaukset tehtiin, mutta Beatles ei ollut niissä lainkaan läsnä. With the Beatlesin stereomiksauksissa pyrittiin lähinnä jaottelemaan laulu- ja soitinosuudet, ja tyypillisesti laulut käsittävät toisen kanavan ja soittimet toisen. Kappaleita miksattiin sitä mukaa, kun ne valmistuivat. Monomiksaukset tehtiin 21. elokuuta, 30. syyskuuta ja 23. lokakuuta. Stereomiksaukset tehtiin pääosin kolmessa tunnissa 29. lokakuuta. Seuraavana päivänä viimeisteltiin vielä ”Money (That’s What I Want)” -kappaleen stereoversio. Se käsittää todellisuudessa kaksi erillistä monomiksausta, jotka soivat samanaikaisesti kahdessa kanavassa. Kyseisen kappaleen mono- ja stereoversiot ovat muutenkin hieman erilaiset kitara- ja piano-osuuksien sekä soitinnuksen osalta.
Musiikki

With the Beatlesin neljästätoista kappaleesta yhtyeen jäsenten itse kirjoittamia on kaikkiaan kahdeksan. John Lennon on kirjoittanut kappaleet ”It Won’t Be Long”, ”All I’ve Got to Do” ja ”Not a Second Time”. Paul McCartney on tehnyt kokonaan kappaleen  ”All My Loving” ja suurimmaksi osaksi kappaleet ”Hold Me Tight” ja ”I Wanna Be Your Man”. ”Little Child” on Lennonin ja McCartneyn yhteistyön tulosta, kun taas ”Don’t Bother Me” -kappaleen kirjoitti George Harrison. Lainakappaleita albumilla on kuusi, ja ne kuvastavat yhtyeen innostusta Motown- ja R&B-musiikkiin. Yhtye oli tuolloin huomattavasti kiinnostuneempi amerikkalaisesta kuin brittiläisestä musiikista, ja rumpali Ringo Starrin mukaan lainakappaleen valitsi levylle se jäsen, joka siitä sattui pitämään.
Edellislevy Please Please Me on enimmäkseen suoraviivainen, kitara–basso–rummut-kokoonpanolla tehty albumi, ja siihen verrattuna With the Beatles -levyllä käytetään enemmän lyömä- ja kosketinsoittimia. Toisella albumillaan Beatles aloitti studiotekniikan kokeilut, sillä yhtye hyödynsi uutta mahdollisuutta äänittää laulu kahdelle raidalle. John Lennonin mielestä yhtye meni kyseisen efektin käytössä liian pitkälle ja käytti sitä levyllä turhan usein.
Albumin kokonaispituus on 32 minuuttia ja 44 sekuntia.
Kansitaide

Levyn kannen valokuvan otti lontoolainen muotikuvaaja Robert Freeman 22. elokuuta 1963 Bournemouthissa sijaitsevassa Palace Court Hotelissa. Freeman oli John Lennonin ja tämän silloisen vaimon Cynthia Lennonin ystävä ja naapuri, ja hän oli aiemmin kuvannut muun muassa ensimmäistä Pirelli-kalenteria ja John Coltranea. Beatlesin jäsenet näyttivät Freemanille kuvia, joita Astrid Kirchherr oli ottanut heistä Hampurissa, ja toivoivat samantapaisia.
Kansikuvassa Beatlesin jäsenet on kuvattu mustissa poolokauluksissaan mustaa taustaa vasten, toinen puoli kasvoista valaistuna. Freeman ei halunnut kuvassa kaikkien päitä suoraan linjaan, joten Ringo Starr sijoitettiin oikeaan alareunaan, koska hän oli yhtyeen uusin jäsen ja pituudeltaan lyhyin. Kuva sai niin paljon kiitosta, että Freemanista tuli yhtyeen virallinen valokuvaaja vuoden 1964 Amerikan-kiertueen ajaksi. EMI maksoi Freemanille kannen kuvaamisesta 75 puntaa, mikä oli kolme kertaa enemmän kuin yhtiön normaalit palkkiot. Kansikuvasta tuli 1960-luvun jäljitellyimpiä. George Harrisonin mukaan With the Beatlesin kansikuva oli ensimmäinen, jossa yhtye pyrki tarkoituksellisesti taiteellisuuteen.
»Se tapahtui hotellissa ja meillä oli tunti aikaa ottaa kuvat. Hän (Freeman) otti neljä tuolia ja järjesti meidät hotellin käytävälle – se oli hyvin epästudiomaista. Käytävä oli melko pimeä, ja perällä oli ikkuna, ja tämän voimakkaasti oikealta paistavan luonnonvalon avulla hän sai aikaan tämän hyvin synkän kuvan. Ihmiset luulevat, että siihen olisi mennyt tekniikan takia ikuisuus, mutta siinä meni tunti. [...] Mutta Robert (Freeman) oli todella hyvä. Pidin kovasti hänen valokuvistaan. Luulen, että hän otti parhaat kuvat Beatlesista tällä tavalla.» 
(Paul McCartney)
Freemanin mukaan kuvia ei otettu käytävällä vaan hotellin ruokasalissa.
Levy-yhtiö EMI oli vastentahtoinen käyttämään kannessa mustavalkoista kuvaa, mutta Brian Epstein ja George Martin taivuttelivat yhtiön suostumaan. Samaa Freemanin kuvaa käytettiin myös Yhdysvaltain-version Meet the Beatlesin kannessa.
Albumin takakannessa on edellisalbumin tapaan yhtyeen tiedottajan, Tony Barrow’n, kirjoittamat esittelytekstit. Niissä hän muun muassa kutsuu yhtyettä nimellä ”The fabulous foursome”, jonka lehdistö omaksui muodossa ”The Fab Four”.
Singlet

Albumilta ei julkaistu Britanniassa lainkaan singleä, mikä oli aikanaan epätyypillistä. Kuitenkin esimerkiksi ”All My Loving” soi paljon radiossa. Lisäksi ”I Want to Hold Your Hand” -kappaletta ei julkaistu ollenkaan albumilla, vaan erillisenä singlenä vain seitsemän päivää With the Beatlesin jälkeen. Myöskään Yhdysvalloissa ei ilmestynyt singlenä yhtäkään albumille kuuluvaa kappaletta, mutta silti huhtikuussa 1964 ”All My Loving” nousi sijalle 45 ja ”Roll Over Beethoven” sijalle 68.
Joissakin maissa ilmestyi omia singlejä, kuten ”All My Loving”, joka nousi listaykköseksi Australiassa sekä monessa Euroopan maassa, kuten Suomessa. Ranskassa julkaistiin singlet Till There Was You / P.S. I Love You sekä Hold Me Tight / All My Loving, ja Alankomaissa ja Länsi-Saksassa Money / It Won’t Be Long. ”Roll Over Beethoven” ilmestyi monissa maissa eri kappaleiden B-puolena.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

With the Beatlesia myytiin ennakkoon 300 000 kappaletta, joten albumi ylitti 250 000 kappaleesta myönnettävän hopealevyn rajan jo neljä päivää ennen ilmestymistääm.
Parlophone-levymerkki julkaisi With the Beatlesin sekä mono- että stereoversiona 22. marraskuuta 1963. Albumi nousi listaykköseksi 7. joulukuuta ja pudotti kärkipaikalta yhtyeen edellisen Please Please Me -albumin. Kun se pysyi ykkösenä 21 viikon ajan, Beatles oli  albumilistan kärjessä ennätykselliset 51 peräkkäistä viikkoa. Levyä myytiin ensimmäisen viikon aikana yli puoli miljoonaa ja vuoden 1963 loppuun mennessä 930 000 kappaletta. Lopulta syyskuussa 1965 With the Beatlesista tuli toinen albumi, jota myytiin Britanniassa yli miljoona kappaletta. Ensimmäinen oli South Pacific -elokuvan soundtrack. Albumi pysyi listalla 51 viikkoa. With the Beatles kruunasi Beatlesin aseman Britannian selvästi suosituimpana yhtyeenä, sillä aikaisemmin yhdenkään englantilaisen yhtyeen albumia ei ollut myyty miljoonaa kappaletta. Myös Länsi-Saksassa With the Beatles nousi listaykköseksi. Ranskassa se nousi viidenneksi. Jossain määrin albumin menestystä himmensi John F. Kennedyn salamurha, joka tehtiin samana päivänä kuin albumi ilmestyi. Albumi palasi Britannian listalle vuonna 2009, ja vuoteen 2017 mennessä sille on kertynyt yhteensä 53 listaviikkoa.
Vuonna 1964 albumi julkaistiin monona kelanauhana. Siitä otettiin uusintapainos vuonna 1968, jolloin se julkaistiin sekä monona että stereona. Ensimmäinen C-kasettiversio ilmestyi stereona ennen vuotta 1973, kuten myös 8-raita. Vuonna 1987 ilmestyi uusi C-kasettipainos, nyt pelkästään monona. Ensimmäinen CD-versio julkaistiin monona 26. helmikuuta 1987. Ensimmäinen stereo-CD ilmestyi 9. syyskuuta 2009, jolloin se oli myös osa The Beatles Stereo Box Set -boksia. Britanniassa tämä uusintapainos myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Se saavutti listasijoituksia useassa maassa. Yhdysvalloissa albumi oli ilmestynyt ensimmäisen kerran 21. heinäkuuta 1987, ja siitä myönnettiin kultalevy tammikuussa 1997. Kanadassa kultalevy myönnettiin 24. maaliskuuta 1995, Saksassa 1993 ja Australiassa 2009.
Julkaisu ja vastaanotto > Kriitikoiden mielipide

Brittiläinen New Musical Express -lehdessä todettiin 15. marraskuuta 1963, että With the Beatles on esikoisalbumi Please Please Men täydellinen vastakohta ja kunnianosoitus yhtyeen lahjakkuudelle. Artikkelissa myös uskottiin, että mikäli Britanniassa on vielä jäljellä Beatles-vihaajia, heidän mielipiteensä muuttuu, kun he kuulevat uuden albumin.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewinen mielestä With the Beatles on parempi albumi kuin Please Please Me; se ei ainoastaan rokkaa kovemmin, vaan on myös hienostuneempi. Hän kehuu yhtyeen omien kappaleiden monipuolisuutta ja pitää esimerkiksi kappaletta ”Little Child” yhtenä yhtyeen aliarvostetuimmista alkuaikojen rock-kappaleista. Erlewinen mukaan jo tältä alkuaikojen Beatles-albumilta kuuluu yhtyeen innovatiivinen kehittyminen, joka jatkuisi tulevaisuudessa vieläkin pidemmälle. Hän antaa With the Beatlesille täydet viisi tähteä.
Pitchfork Median Tom Ewing toteaa, ettei albumi petä Beatles-faneja, vaikkei esimerkiksi sen päätöskappale ”Money (That’s What I Want)” ylläkään aivan Please Please Men ”Twist and Shoutin” tasolle eikä albumi ole yhtä yhtenäinen kuin edeltäjänsä. Ewin antaa levyn arvosanaksi 8,8 kymmenestä mahdollisesta.
Vuonna 2009 albumia arvioi uuden remasteroidun julkaisun myötä muun muassa Paste-lehti. Siinä Mark Kemp totesi, että With the Beatles on lähes yhtä vahva kuin debyyttialbumi Please Please Me. Kempin mielestä kuitenkin albumin heikkous on Paul McCartneyn mieltymys siirappiseen, Tin Pan Alley -tyyliseen poppiin. Sitä edustava ”Till There Was You” on hänen mielestään Beatlesin uran törkeimpiä levytyksiä. With the Beatlesin arvosanaksi Kemp antaa 87 pistettä 100:sta mahdollisesta.
With the Beatles on mukana Robert Dimeryn toimittamassa kirjassa 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään (2006). Siinä levyä käy läpi Record Collector -lehden entinen varapäätoimittaja Daryl Easlea, jonka mielestä With the Beatles on edelleen hauskan ja tuoreen kuuloinen. George Harrisonin ja John Lennonin taustaharmoniat The Miraclesin ”You Really Got a Hold on Me” -kappaleessa ovat todennäköisesti yhtyeen paras äänilevyllä esittämä kunnianosoitus, ja Lennonin tulkinta kappaleessa ”Money (That’s What I Want)” tarjoaa ”veret seisauttavan kokemuksen”. Lisäksi Easlea pitää ”All My Lovingia” Paul McCartneyn ensimmäisenä klassikkona.
Yhdysvaltalainen Rolling Stone -musiikkilehti sijoitti With the Beatlesin 420:nneksi vuonna 2003 julkaistulla 500 kautta aikojen parasta albumia -listallaan. Vuonna 2012 ilmestyneeltä päivitetyltä versiolta se oli pudotettu pois.
Julkaisu ja vastaanotto > Kriitikoiden mielipide > Arvostelut

AllMusic:
The A.V. Club: A
Pitchfork Media: 8.8/10
Paste: 87/100
Record Collector:
Kappalelista

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | It Won’t Be Long (1 • +2 & 3)  | Lennon, McCartney | 2.14 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | All I’ve Got to Do (1 • +2)  | Lennon, McCartney | 2.04 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | All My Loving (2 • +1 & 3)  | Lennon, McCartney | 2.10 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don’t Bother Me (3)  | George Harrison | 2.29 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Little Child (1 & 2)  | Lennon, McCartney | 1.48 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Till There Was You (2)  | Meredith Willson | 2.17 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Please Mister Postman (1 • +2 & 3)  | Georgia Dobbins, William Garrett, Brian Holland, Robert Bateman, Freddie Gorman | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Roll Over Beethoven (3)  | Chuck Berry | 2.47 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hold Me Tight (2 • +1 & 3)  | Lennon, McCartney | 2.33 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | You Really Got a Hold on Me (1 & 2 • + 3)  | Smokey Robinson | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I Wanna Be Your Man (4 • +1 & 2)  | Lennon, McCartney | 1.59 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Devil in Her Heart (3 • +1 & 2)  | Richard Drapkin | 2.24 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Not a Second Time (1)  | Lennon, McCartney | 2.04 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Money (That’s What I Want) (1 • +2 & 3)  | Janie Bradford, Berry Gordy | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
Laulu 1: John Lennon • 2: Paul McCartney • 3: George Harrison • 4: Ringo Starr • Viimeisenä +taustalaulu.
Kokoonpano

Muusikot
John Lennon – laulu, sähkökitara, akustinen kitara, Hammond-urut kappaleessa ”I Wanna Be Your Man”, huuliharppu kappaleessa ”Little Child”, tamburiini kappaleessa ”Don’t Bother Me”, kättentaputukset kappaleessa ”Roll Over Beethoven”
Paul McCartney – laulu, bassokitara, wood block, piano kappaleessa ”Little Child”, kättentaputukset kappaleessa ”Roll Over Beethoven”
George Harrison – laulu, sähkökitara, akustinen kitara, kättentaputukset kappaleessa ”Roll Over Beethoven”
Ringo Starr – rummut, laulu, bongot kappaleissa ”Don’t Bother Me” ja ”Till There Was You”, marakassit kappaleissa ”I Wanna Be Your Man” ja ”Devil in Her Heart”, kättentaputukset kappaleessa ”Roll Over Beethoven”
George Martin – piano kappaleissa ”You Really Got a Hold on Me”, ”Not a Second Time” ja ”Money (That’s What I Want)”
Muut
George Martin – tuottaja
Norman Smith – äänittäjä
Tony Barrow – esittelytekstit
Robert Freeman – valokuvaus
Aiheesta muualla

Albumin painosten ja kappaleiden teknisiä tietoja (englanniksi)
Yhtyeen jäsenet kertovat albumin kappaleista (englanniksi)
| n k The Beatles |
| --- | --- |
John Lennon Paul McCartney George Harrison Ringo Starr Stuart Sutcliffe Pete Best George Martin
Britannian studioalbumit: Please Please Me With the Beatles A Hard Day’s Night Beatles for Sale Help! Rubber Soul Revolver Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band The Beatles Yellow Submarine Abbey Road Let It Be
Yhdysvaltain studioalbumit: Introducing... The Beatles Meet The Beatles! The Beatles’ Second Album A Hard Day’s Night Something New The Beatles’ Story Beatles ’65 The Early Beatles Beatles VI Help! Rubber Soul Yesterday and Today Revolver Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band Magical Mystery Tour The Beatles Yellow Submarine Abbey Road Hey Jude Let It Be
EP:eitä: Twist and Shout The Beatles’ Hits Long Tall Sally Magical Mystery Tour
Kokoelmat: A Collection of Beatles Oldies (But Goldies) The Beatles 1962–1966 The Beatles 1967–1970 Rock ’n’ Roll Music The Beatles at the Hollywood Bowl Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962 Reel Music Love Songs The Beatles’ Ballads 20 Greatest Hits Past Masters, Volume One Past Masters, Volume Two The Beatles Box Set Live at the BBC Anthology 1 Anthology 2 Anthology 3 Yellow Submarine Songtrack 1 Let It Be... Naked The Capitol Albums, Volume 1 The Capitol Albums, Volume 2 Love The Beatles Stereo Box Set The Beatles in Mono Tomorrow Never Knows
Abbey Roadin studio
The Beatles Tukholmassa lokakuussa 1963. Vasemmalta Ringo Starr, George Harrison, John Lennon ja Paul McCartney.
The Beatles ja ruotsalaislaulaja Lill-Babs 30. lokakuuta 1963.
Alkuperäisen brittiläisen stereopainoksen vinyylietiketti.
Worcester (1651)

| Worcester |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Laskettu vesille:  syyskuu 1651
Palveluskäyttöön:  1651
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1749
Tekniset tiedot
Uppouma:  629 24/94 bm
Pituus:  43,1 m (tykkikansi) 34,14 m (köli)
Leveys:  9,91 m
Syväys:  4,27 m
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  48 tykkiä
Worcester oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1651 vesillelaskettu 48-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin neljännen luokan linjalaivana Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Andrew Burrell. Alus muutettiin jo rakennustöiden aikana kolmannen luokan linjalaivaksi, mutta sen lyhyys mahdollisti ainoastaan 12 tykkiporttia alemmalle kannelle ja 11 ylemmälle. Se laskettiin vesille mahdollisesti syyskuussa  vuonna 1651.
Xojeli

| Xojeli |
| --- | --- |
 Mazlumxanin mausoleumi Mizdaxqanin hautausmaa-alueella.
 Xojeli
 Koordinaatit: 42°24′38″N, 59°27′41″E 
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakia
Piiri:  Xojelin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  67 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Xojeli (uzb. Xoʻjayli, ven. Ходжейли́, Hodžeili) on kaupunki ja Xojelin piirin hallinnollinen keskus Karakalpakian tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjan alajuoksun vasemmalla rannalla 15 kilometriä tasavallan pääkaupungista Nukusista länteen. Kaupungissa oli 67 800 asukasta vuonna 2016.
Vuonna 1926 perustetussa kaupungissa on puuvilla- ja elintarviketeollisuutta. Sen kautta kulkee 1950-luvun alussa rakennettu rautatie. Siellä on myös laivalaituri sekä rajanylityspaikka Turkmenistaniin.
Xojelin lähellä sijaitsevat muinaisen Mizdaxqanin kaupungin rauniot. Sen nekropoli mausoleumeineen ja moskeijoineen on suosittu pyhiinvaelluspaikka. Lähistöllä on myös 300-luvulla eaa. perustettu Gáwir qalan linnoitus.
Wounded Kneen valloitus

Wounded Kneen valloitus viittaa Amerikan intiaaniliikkeen (American Indian Movement) ja paikallisten oglala-siouxien suorittamaan etelädakotalaisen Wounded Kneen kylän valloitukseen 27. helmikuuta – 18. toukokuuta 1973. Valloitus johti paikallisen poliisin ja armeijan yksiköiden suorittamaan piiritykseen, jonka aikana käydyissä tulitaisteluissa kuoli kaksi henkilöä.
Tausta

Tapahtuman taustalla olivat Pine Ridgen reservaatin epävakaat olot. Paikalliset oglala-sioux’t olivat närkästyneitä reservaatin järjestyksestä vastanneeseen Guardians of the Oglala Nationin (GOONS) toimintaan ja sen johtaja Dick Wilsonin toimintaan. Wilsonia pidettiin korruptoituneena ja väkivaltaisena. Wilson ja suuri osa GOONSista olivat puoliverisiä, ja heidän väitettiin suhtautuneen vihamielisesti täysverisiin. Varsinaiset väkivaltaisuudet alkoivat oglala-sioux’ihin kuuluneen Wesley Bad Heart Bullin murhasta Buffalo Gapissä 21. tammikuuta 1973. Poliisi pidätti 30-vuotiaan valkoisen huoltoaseman hoitajan ja syytti häntä taposta. Intiaanien mielestä syyte olisi pitänyt nostaa murhasta. AIM:n silloinen johtaja Dennis Banks järjesti mielenosoituksen Buffalo Gapin oikeustalon edessä. Mielenosoitus muuttui väkivaltaiseksi epäselvistä syistä. 11 poliisia loukkaantui ja 27 intiaania pidätettiin, mutta heidät vapautettiin takuita vastaan.
Välikohtauksen jälkeen AIM:n joukot vetäytyivät Rapid Cityyn, jossa syntyi kahakoita heidän ja valkoisten sekä Wilsonin GOONSin kanssa. Ammutun Wesley Bad Heart Bullin sisar Sara sai syytteen mellakoinnista ja väkivaltaisuudesta. Häntä uhkasi jopa 40 vuoden vankeusrangaistus, kun taas hänen veljensä murhaaja olisi saattanut selvitä vain kymmenellä vuodella. Tämä suututti entisestään AIM:n kannattajia.