stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS London (1840)
Palvelus

Krimin sodassa vuonna 1854 alus osallistui Sevastopolissa Fort Constantinen pommitukseen, jolloin alus vaurioitui lievästi.
Alukselle asennettiin vuonna 1858 höyrykone, jolloin sen aseistus supistettiin 72 tykkiin.
Vuodesta 1873 alkaen alus oli emälaivana Zanzibarinlahdella. Alus palautettiin palveluksesta maaliskuussa 1878 estämään Afrikan itärannikon orjakauppaa, jolloin se oli usean pienemmän aluksen emälaivana. Aluksella oli muun muassa korjauspaja, sairaala ja varastoja.
Alus romutettiin vuonna 1884.
Robert Longo

Robert Longo vuonna 2016.
Robert Longo (s. 7. tammikuuta 1953) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän tekee esittäviä aggressiivissävyisiä teoksia. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulla ”Men in the Cities” -sarjastaan, joka kuvasi siististi pukeutuneita liikemiehiä, jotka vääntelehtivät tunnetilojen vallassa.
Longon usein vääristyneitä, erikoisissa asennoissa olevia ihmisfiguureja kuvaavat teokset pohjautuvat tiedotusvälineiden kuviin. Longon sanotaan tuovan esiin median väkivaltaisen luonteen.
Longo on myös ohjannut William Gibsonin novelliin perustuvan elokuvan Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri, joka sai ensi-iltansa vuonna 1995.
Longon vaimo on saksalainen näyttelijä Barbara Sukowa. Longon teoksia sarjasta ”Men in the Cities” on Patrick Batemanin asunnon sisustuksena elokuvassa Amerikan psyko (2000).
Aiheesta muualla

Robert Longon verkkosivut
Robert Longo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirjallisuutta

Robert Longo, näyttelyluettelo. Päätoimittaja Sarianne Soikkonen, kirjoittajat Päivi Loimaala, Timo Valjakka, Elina Heikka, Kalle Lampela ja Jukka Petäjä. Tampere: Sara Hildénin taidemuseo, 2017. ISSN 1795-0910.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Museum of Modern Art  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Lokris

Lokriin alueet.
Lokris (m.kreik. Λοκρίς, lat. Locris) oli antiikin Kreikan maakunta, joka sijaitsi Keski-Kreikassa. Se jakaantui kahteen osaan, jotka olivat itäinen Opuntian Lokris Pohjoisen Euboianlahden rannalla ja läntinen Ozolian Lokris Korintinlahden pohjoisrannalla.
Itäinen Lokris, joka oli saanut nimensä sen tärkeimmästä kaupungista Opuksesta, käsitti alueen Thermopylaista etelään. Läntinen Lokris käsitti Korintinlahden pohjoisrannikon Naupaktoksesta itään. Itäisen ja läntisen Lokriin erottivat toisistaan Parnassos-vuori sekä Doriin ja Fokiin maakunnat.
Maantiede > Opuntian Lokris

Opuntian Lokris eli Opuntia tai Itäinen Lokris käsitti kapean rannikkokaistaleen, joka ulottui Pohjoisen Euboianlahden rannalla Thermopylain rannikkokaistaleelta Kefissos-joen suulle. Alue jakaantui kahteen alueseen, varsinaiseen Opuntian Lokriihin sekä länsiosan Epiknemidian Lokriihin. Opuntian Lokriin tärkein kaupunki oli Opus, josta se on saanut nimensä. Koko Itäisen Lokriin pohjoisin kaupunki oli Alponos, joka sijaitsi Thessaliaan luetun Maliin rajalla, ja eteläisin kaupunki Larymna, joka kuului myöhemmin Boiotiaan.
Maantiede > Ozolian Lokris

Ozolian Lokris eli Ozolia tai Läntinen Lokris käsitti alueen Korintinlahden pohjoisrannalla. Sen pohjoispuolella sijaitsivat Doris ja Aitolia, länsipuolella Aitolia ja itäpuolella Fokis. Ozolian Lokriin tärkeimmät kaupungit olivat Amfissa ja satamakaupunki Naupaktos.
Historia

Lokris oli saanut nimensä sitä asuttaneesta lokrien eli lokrislaisten heimosta (Lokroi, Λοκροί, lat. Locri ja Locrenses). Nämä olivat kreikkalaisen perinteen mukaan lelegien jälkeläisiä. Nimen sanottiin tulleen lelegien muinaisesta kuninkaasta Lokroksesta. Lokrit ilmeisesti sekoittuivat kuitenkin jo suhteellisen varhain helleeneihin eli kreikkalaisiin. Viimeistään Homeroksen eepoksissa lokrit ovat kreikkalaisia, ja joidenkin perinteiden mukaan jo helleenien kantaisä Deukalion olisi asunut alueella Opuksessa tai Kynoksessa.
Historiallisella ajalla lokrit jakaantuivat kahteen eri heimoon, jotka poikkesivat tavoiltaan ja kulttuuriltaan toisistaan. Itäiset lokrit eli Opuntioi ja Epiknēmidioi (Ὀπούντιοι, Ἐπικνημίδιοι) asuivat Opuntian Lokriiksi kutsutulla alueella Kreikan itärannikolla Euboian saarta vastapäätä, kun taas läntiset lokrit eli Ozolai (Ὀζόλαι) asuivat Ozolian Lokriiksi kutsutulla alueella Korintinlahden rannalla. Homeros mainitsee ainoastaan itäiset lokrit, jotka esitettiin sivistyneempinä, kun taas läntiset lokrit mainitaan antiikin lähteissä vasta peloponnesolaissodan aikana 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla, ja nämä esitetään puolibarbaarisena kansana. Kreikkalaisen perinteen mukaan läntiset lokrit olivat itäistä lokrislaista alkuperää ja näiden siirtokuntalaisia. Toisaalta on mahdollista, että lokrit asuttivat alun perin koko aluetta mereltä merelle, ja myöhemmin heimo jakaantui kahtia doorilaisten ja fokislaisten muuttoliikkeen seurauksena.
Vaikka lokrit jakaantuivat kahteen osaan, heitä pidettiin kuitenkin aina yhtenä heimona, ja tällaisena he osallistuivat muun muassa Delfoin amfiktyoniliiton toimintaan. Lokriin kahdesta hieromnamones-virasta toinen kuului kuitenkin itäiselle ja toinen läntiselle Lokriille. Antiikin lähteissä jää usein epäselväksi, puhutaanko itäisestä vai läntisestä Lokriista, ja tämä pitää päätellä kontekstista. Lokriin osien historiasta kerrotaan enemmän niiden omissa artikkeleissa.
Lopullinen totuus. Kaikesta

| Lopullinen totuus>  Kaikesta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kai Nieminen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2002
Sivumäärä:  106
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lopullinen totuus. Kaikesta on Kai Niemisen vuonna 2002 ilmestynyt runokokoelma. Jukka Airion arvostelu kuvaa kokoelmaa monipuoliseksi. Tyylit ja teemat vaihtelevat kokoelmassa sulavasti. Nieminen käyttää eri äänensävyjä ja rakenteita. On kolmi- ja nelirivejä, proosarunoja, faabeleita. On ironiaa, huumoria, onnellisia lauluja ja niitä parahduksia.
Aiheesta muualla

Jukka Koskelainen: Osana p[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 20.11.2002.
Lopado­temakho­selakho­galeo­kranio­leipsano­drim­ypo­trimmato­silfio­karabo­melito­katakekhy­meno­kikhl­epi­kossyfo­fatto­perister­alektryon­opto­kefallio­kinklo­peleio­lagoio­siraio­bafe­tragano­pterygon

Kalan pää ja -perkeet ovat eräs ruokalajin ainesosista.
Lopado­­temakho­­selakho­­galeo­­kranio­­leipsano­­drim­­ypo­­trimmato­­silfio­­karabo­­melito­­katakekhy­­meno­­kikhl­­epi­­kossyfo­­fatto­perister­alektryon­opto­kefallio­kinklo­peleio­lagōio­siraio­bafē­tragano­pterygōn (m.kreik. λοπαδο­τεμαχο­σελαχο­γαλεο­κρανιο­λειψανο­δριμ­υπο­τριμματο­σιλφιο­καραβο­μελιτο­κατακεχυ­μενο­κιχλ­επι­κοσσυφο­φαττο­περιστερ­αλεκτρυον­οπτο­κεφαλλιο­κιγκλο­πελειο­λαγῳο­σιραιο­βαφη­τραγανο­πτερύγων) on kuvitteellinen ruokalaji, joka mainitaan antiikin kreikkalaisen komediakirjailija Aristofaneen komediassa Naishallitus (n. 392/391 eaa.).
Kreikankielisessä sanassa on 171 kirjainta ja 78 tavua, ja sen translitteraatiossa 177 kirjainta. Se on pisin vakiintunut kirjallisuudessa esiintyvä sana ja ainakin koko antiikin Kreikan kirjallisuuden pisin. Aristofaneelle oli tyypillistä huvittaa ihmisiä komedioissaan muun muassa pitkillä ja huvittavilla yhdyssanamuodostelmilla ja luetteloilla. Hänen Naishallitukseen keksimänsä sana tarkoittaa erilaisten kala-, lintu- ja liharuokien sekä kastikkeiden yhdistelmää. Ruokalaji esiintyy komedian lopussa, suurten pitojen kohokohtana.
Ruokalajin sisältö

Ruokalaji on eräänlainen voimakkaanmakuinen viillokki, joka koostuu monista yhteen laitetuista makeista ja happamista ainesosista. Ainekset ovat:
| Osa | Sanasta | Merkitys |
| --- | --- | --- |
| lopado- | λοπάς, lopas | annos tai lautasellinen |
| -temakho- | τέμαχος, temakhos | viipaloitua |
| -selakho- | σέλαχος, selakhos | kalaa leveäsuisten alaluokasta (haita tai rauskua) |
| -galeo- | γαλεός, galeos | koirakalan tai pienen hain |
| -kranio- | κρανίον, kranion | pää |
| -leipsano- | λείψανον, leipsanon | mädätettynä (eli kalanperkeitä) |
| -drim- | δριμύς, drimys | kitkerää |
| -(h)ypotrimmato- | ὑπότριμμα, hypotrimma | yhteen raastetuista ja jauhetuista ainesosista koostuvaa hapanta ruokaa |
| -silfio- | σίλφιον, silfion | laserjuurta |
| -karabo- | κάραβος, karabos | (piikikkäitä) äyriäisiä tai rapuja |
| -melito- | μελιτόν, meliton | hunajaa |
| -katakekhymeno- | κατάχυσις, katakhysis | päälle kaadettuna |
| -kikhl­- | κίχλη, kikhlē | rastasta tai huulikalaa |
| -epi- | ἐπί, epi | päälle ­ |
| -kossyfo- | κόσσυφος, kossyfos | mustarastasta tai merikalaa |
| -fatto- | φάττα, fatta | sepelkyyhkyä |
| -perister- | περιστερά, peristera | kesykyyhkyä |
| -alektryon- | ἀλεκτρυών, alektryōn | kukkoa |
| -opto- | ὀπτός, optos | paistettua |
| -kefallio- | κεφάλιον, kefalion | (pientä) päätä |
| -kinklo- | κίγκλος, kinklos | pikku-uikun |
| -peleio- | πέλεια, peleia | kalliokyyhkyä |
| -lagōio- | λαγῶς, lagōs | jänistä, tai merijänistä tai eräänlaista lintua |
| -siraio- | σίραιον, siraion | (keitettyyn) uuteen viiniin |
| -bafē- | βαφή, bafē | kastettuna |
| -tragano- | τραγανός, traganos < τράγος, tragos | vuohipukkia (todennäköisemmin kuitenkin -tragalo- sanasta τραγάλιον < τρωγάλια, jälkiruokana syötyjä hedelmiä) |
| -pterygōn | πτέρυξ, pteryks | siipi tai evä |
Claudio López

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Claudio Javier López
Syntymäaika: 17. heinäkuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Río Tercero, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Lempinimi: El Piojo
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1992 1992–1996 1996–2000 2000–2004 2004–2006 2007– | Estudiantes de la Plata Racing Club de Avellaneda Valencia CF Società Sportiva Lazio Club América Racing Club de Avellaneda |  128 (30) 123 (42) 105 (28) 87 (27) 15 (4) |
Maajoukkue
| 1995–2003 | Argentiina | 54 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | Jalkapallo |  |
Claudio Javier López (s. 17. heinäkuuta 1974 Río Tercero, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Viimeisin argentiinalaisseura, jota López edusti, oli Racing Club. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Yhdysvalloissa. 178 senttimetriä pitkän Lópezin pelipaikka oli hyökkääjä. Hänet tunnetaan myös lempinimellä "El Piojo", joka suomeksi tarkoittaa täitä.
López edusti ammattilaisuransa aikana myös Estudiantesia (1990–1992), espanjalaista Valenciaa (1996–2000), italialaista Laziota (2000–2004) ja meksikolaista Club Américaa (2004–2006). Racing Clubissa hän pelasi kahteen otteeseen, ensimmäisen kerran vuosina 1992–1996. Lópezin seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Espanjan cupin ja Espanjan supercupin voitot vuodelta 1999, Italian cupin voitto vuodelta 2004, Italian supercupin voitto vuodelta 2000, Meksikon mestaruus vuodelta 2005 ja CONCACAF Champions' Cupin voitto vuodelta 2006.
Argentiinan maajoukkueessa López pelasi 54 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia vuosina 1995–2003. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998 ja 2002 sekä Atlantan olympialaisissa 1996, joissa Argentiina saavutti hopeamitalin.
Aiheesta muualla

Claudio López Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1996
1 Bossio |
2 Ayala |
3 Chamot |
4 Zanetti |
5 Almeyda |
6 Sensini |
7 C. López |
8 Simeone |
9 Crespo |
10 Ortega |
11 Morales |
12 Cavallero |
13 Pineda |
14 Paz |
15 Bassedas |
16 G. López |
17 Delgado |
18 Gallardo |
Valmentaja Passarella
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Roa |
2 Ayala |
3 Chamot |
4 Pineda |
5 Almeyda |
6 Sensini |
7 López |
8 Simeone |
9 Batistuta |
10 Ortega |
11 Verón |
12 Burgos |
13 Paz |
14 Vivas |
15 Astrada |
16 Berti |
17 Cavallero |
18 Balbo |
19 Crespo |
20 Gallardo |
21 Delgado |
22 Zanetti |
Valmentaja Passarella
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Burgos |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Pochettino |
5 Almeyda |
6 Samuel |
7 C. López |
8 Zanetti |
9 Batistuta |
10 Ortega |
11 Verón |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Simeone |
15 Husaín |
16 Aimar |
17 G. López |
18 Kily |
19 Crespo |
20 Gallardo |
21 Caniggia |
22 Chamot |
23 Bonano |
Valmentaja Bielsa
Logaritminen asteikko

Logaritminen asteikko tarkoittaa mitta-asteikkoa, jolla varsinaisen suureen arvon sijasta ilmoitetaan sen logaritmi. Logaritminen asteikko on käyttökelpoinen, kun suure saattaa saada aivan eri suuruusluokkaa olevia arvoja tai kun ollaan kiinnostuneita suhteellisesta muutoksesta absoluuttisen sijaan. Logaritmisella asteikolla ilmaistu lukuarvo nimittäin kasvaa aina saman verran, kun itse suureen arvo kasvaa yhtä moninkertaiseksi, esimerkiksi kaksin- tai kymmenkertaiseksi.
Yleisesti käytettyjä logaritmisisia asteikkoja ovat esimerkiksi äänenvoimakkuuden ja vahvistuksen desibeliasteikko, maanjäristysten voimakkuutta ilmaiseva momenttimagnitudi, tähtien magnitudiasteikko sekä kemiassa käytetty pH-asteikko.
Logartminen asteikko välillä 0,1 ... 100
Logaritmisella asteikolla voidaan tarkoittaa myös yhdensuuntaisten viivojen muodostamaa kaaviota, jossa jokainen viiva vastaa jotakin lukua sillä tavoin, että kutakin lukua vastaavan viivan etäisyys lukua 1 vastaavasta perusviivasta on verrannollinen luvun logaritmiin.
Matemaattinen määritelmä

Jos suureelle A käytetään logaritmista asteikkoa, sille on määriteltävä jokin perustaso A0, jota vastaa luku 0.  Suureen A muita arvoja vastaava lukuarvo logaritmisella asteikolla on tällöin
missä b on käytettävän logaritmin kantaluku ja k jokin vakio, yleensä kokonaisluku, usein 1. Monissa tapauksissa logaritmisella asteikolla käytetään kantalukua 10, toisin sanoen Briggsin logaritmeja, eräissä tapauksissa kuitenkin kantalukua e tai 2, toisin sanoen luonnollista tai binääristä logaritmia.
Siinäkin tapauksessa, että vakion k arvo ei ole 1, asteikon määritelmä voidaan aina muuntaa myös muotoon, jossa logaritmin edessä ei ole kerrointa k. Tällöin on vain kantaluku b korvattava kantaluvulla  b^{\frac {1}{k}}={\sqrt[{k}]{b}}.
Muutamille suureille käytetään sellaisiakin logaritmisia asteikkoja, joilla ilmaistu luku on poikkeavasti sitä suurempi, mitä pienempi varsinainen suure on. Tällaiset asteikot määritellään joko niin, että logaritmin kantaluku b on pienempi kuin 1, tai yhtäpitävästi niin, että edellä esitetyssä lausekkeessa oleva kerroin k on negatiivinen. Jälkimmäisessä tapauksessa lukuarvo asteikolla on siis varsinaisen suureen logaritmin vastaluku, joka on sama kuin suureen käänteisarvon logaritmi. Tällaisia tapauksia ovat esimerkiksi kemiassa käytetty pH-asteikko ja tähtitieteessä käytetty tähtien magnitudiasteikko.
Esimerkkejä

Yleisesti käytettyjä logaritmisia asteikkoja ovat esimerkiksi seuraavat:
Maanjäristysen voimakkuudet ilmaistiin aikaisemmin Richterin asteikolla, jonka nyttemmin on korvannut momenttimagnitudiasteikko (MMS). Molemmat ovat logaritmisia asteikkoja, joissa kantalukuna on 10 ja asteikoilla ilmoitetut luvut tarkoittavat eräiden järistyksen voimakkuutta kuvaavien suureiden logaritmeja.
Äänen voimakkuus ilmaistaan tavallisesti desibeleinä. Äänen voimakkuus desibeleinä saadaan kaavasta  dB=10\cdot \log _{10}{\frac {I}{I_{0}}}, missä I on äänen intensiteetti ja I hiljaisinta kuultavaa ääntä vastaava intensiteetti, jolle käytetään arvoa 10-12 W/m2 (eli 10-16 W/cm2).
Musiikissa sävelten korkeusero voidaan ilmoittaa esimerkiksi oktaaveina taikka (yleensä tasavireisinä) koko- tai puoliaskelina. Kun äänen taajuus kaksinkertaistuu, sävelkorkeus nousee aina yhden oktaavin verran, joten korkeusero oktaaveina on sama kuin taajuuksien suhteen 2-kantainen logaritmi. Oktaavi jakautuu 12 (tasavireiseen) puoliaskeleeseen, joten sävelten korkeusero puoliaskelina mitattuna on  12\log _{2}{\frac {f_{1}}{f_{2}}}. Tavallisesti oktaavia pienemmät korkeuserot kuitenkin ilmaistaan intervallien nimillä kuten sekunti, terssi jne, joista jokainen myös vastaa tietyn suuruista taajuuksien suhdetta. Mikrointervallien suuruus voidaan ilmoittaa sentteinä eli puoliaskelen sadasosina; täten korkeusero sentteinä on  1200\log _{2}{\frac {f_{1}}{f_{2}}}
Kemiassa liuosten happamuus tai emäksisyys ilmoitetaan tavallisesti pH-arvoina. Liuoksen pH on määritelmän mukaan siinä olevien oksoniumionien (H3+) konsentraation 10-kantaisen logaritmin vastaluku, kun konsentraation yksikkönä on mooli litraa kohti. Arvo 7 vastaa neutraalia, sitä pienemmät arvot hapanta ja suuremmat emäksistä liuosta.
Tähtien näennäiset kirkkaudet ilmaistaan yleensä niiden magnitudeina, jotka on määritelty niin, että jos kahdesta tähdestä toisen näennäinen kirkkaus on 100 kertaa suurempi kuin toisen, jälkimmäisen (himmeämmän) magnitudi on 5 yksikköä suurempi kuin edellisen (kirkkaamman).  Jos tähtien kirkkaudet ovat F1 ja F2, on niiden magnitudien erotus siis  5\cdot \log _{100}{\frac {F_{2}}{F_{1}}}=2.5\cdot \log _{1}00{\frac {F_{2}}{F_{1}}}. Muutamien kirkkaimpien tähtien magnitudit ovat negatiivisia, esimerkiksi Siriuksen magnitudi on -1,5 ja Auringon -26,8.
Useissa tapauksissa yhtenä perusteena logaritmisen asteikon käytölle on se, että Weberin–Fechnerin lain mukaan monet ihmisen aistit toimivat logaritmisesti, toisin sanoen aistimuksen koettu voimakkuus on verrannollinen sen aiheuttavan ärsykkeen logaritmiin. Erityisesti kuuloaisti havaitsee yhtä suuret äänten taajuuksien suhteet yhtä suurina sävelkorkeuden muutoksina siten, että esimerkiksi jokaisella oktaavilla sävelkorkeuden koetaan kasvavan saman verran, vaikka äänen taajuus kasvaa tällöin aina kaksinkertaiseksi.
Esimerkkejä > Asteikkoja, jotka myös voidaan käsittää logaritmisiksi

Toisinaan samakin asteikko voidaan näkökulmasta riippuen katsoa joko lineaariseksi tai logaritmiseksi. Esimerkiksi fysiikassa entropia voidaan määritellä kahdella oleellisesti eri tavalla, jotka kuitenkin voidaan osoittaa yhtäpitäviksi. Vanhemman määritelmän mukaan entropian muutos on yhtä suuri kuin luovutettu tai vastaanotettu lämpömäärä jaettuna absoluuttisella lämpötilalla.  Näin se voidaan ilmaista tavanomaisella lineaarisella asteikolla, yksikkönä joule kelviniä kohti.   Myöhemmin Boltzmann kuitenkin osoitti, että systeemien entropia on verrannollinen niiden mikrotilojen lukumäärän logaritmiin, jotka vastaavat samaa makrotilaa. Näin ymmärrettynä entropia-asteikko voidaankin käsittää tämän lukumäärän, ns. statistisen painon (Ω) logaritmiseksi mitta-asteikoksi. Tällöin entropian määrittelee yhtälö
 S=k\ln {\Omega },
missä S on systeemin entropia, Ω samaa makrotilaa vastaavien mikrotilojen lukumäärä ja k Boltzmannin vakio.
Tietotekniikassa informaatiota mitataan bitteinä tai tavuina. Tietoyksikön koko ilmaistuna bitteinä tai tavuina on suoraan verrannollinen sen viemään tilaan tietokoneen muistissa taikka levyllä tai muulla vastaavalla tietovälineellä. Näin ymmärrettynä asteikko on lineaarinen. Mutta yhtä hyvin bittien tai tavujen lukumäärä voidaan käsittää myös logaritmiseksi mitaksi sille, kuinka monta erilaista arvoa tietoyksikkö voi saada, toisin sanoen kuinka monta erilaista sisältöä tietyn suuruiseen tilaan olisi mahdollista tallentaa.
Graafinen esitys

Graafisena esityksenä logaritminen asteikko on yhdensuuntaisten viivojen muodostamaa kaavio, jossa jokainen viiva vastaa jotakin lukua sillä tavoin, että kutakin lukua vastaavan viivan etäisyys lukua 1 vastaavasta perusviivasta on verrannollinen luvun logaritmiin.
Logaritminen ruudukko on ruudukko, jossa sekä vaaka- että pystysuorat viivat muodostavat logaritmisen asteikon. Puolilogaritminen ruudukko, on ruudukko, jossa pystysuorat viivat muodostavat logaritmisen, vaakasuorat sen sijaan tasavälisen eli lineaarisen asteikon, tai päinvastoin.
Paperia, jolle on painettu logaritminen tai puolilogaritminen ruudukko, sanotaan vastaavasti logaritmi- tai puolilogaritmipaperiksi. Ennen tietokonegrafiikan käyttööntuloa tällaisia papereita käytettiin yleisesti tieteellisten mittaustulosten havainnolliseen esittämiseen.
Laskuviivaimessa luvut on sijoitettu kahdelle logaritmiselle asteikolle, joita voidaan siirtää toistensa suhteen. Kertolaskun suorittaminen laskuviivaimella perustuu siihen, että tulon logaritmi on sen tekijöiden logaritmien summa eli  \log {ab}=\log {a}+\log {b}.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Logaritminen asteikko Wikimedia Commonsissa
Erilaisia graafisia esityksiä. Ylävasemmalla: sekä vaaka- että pystysuunnassa lineaarinen asteikko (lin-lin). Yläoikealla: puolilogaritminen, vaakasuunnassa logaritminen, pystysuunnassa lineaarinen asteikko (lin-log). Alavasemmalla puolilogaritminen: vaakasuunnassa lineaarinen, pystysuunnassa logaritminen asteikko (log-lin). Alaoikealla sekä vaaka- että pystysuunnassa logaritminen asteikko (log-log). Kuhunkin kaavioon on merkitty seuraavien yhtälöiden kuvaajat: y = 10 x (punainen), y = x (vihreä), y = loge(x) (sininen).
Kaksi logaritmista asteikkoa laskuviivaimella
Lord Clyde -luokka

| Lord Clyde -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  7 750 t
Pituus:  85 m
Leveys:  18 m
Koneteho:  6 700 nhp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  605
Aseistus
Meritorjunta:  18-24 x 5-9" MLR -tykkiä 2 x 20 naulan RBL -tykkiä
Lord Clyde -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden vuosina 1863-1867 valmistetun puurunkoisen aluksen muodostama panssarifregattiluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Lord Clyde | Pembroken telakka | 29. syyskuuta 1863 | 13. lokakuuta 1864 | 2. kesäkuuta 1866 | myyty romutettavaksi 1875 |
| HMS Lord Warden | Chathamin telakka | 24. joulukuuta 1863 | 27. maaliskuuta 1865 | 30. elokuuta 1867 | romutettu 1889 |
Lord Valentine’s Castle

| Lord Valentine’s Castle |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Robert Silverberg
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Harper & Row
Julkaistu:  2001
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lord Valentine’s Castle on Robert Silverbergin romaani, ensimmäinen osa Majipoor -sarjaa.
Aiheesta muualla

Cheryl Morgan: Castle in the Air. Emerald City, helmikuu 2001. (englanniksi)
Loistavat Bakerin pojat

| Loistavat Bakerin pojat> The Fabulous Baker Boys |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steve Kloves
Käsikirjoittaja:  Steve Kloves
Tuottaja:  Mark Rosenberg
Säveltäjä:  Dave Grusin
Kuvaaja:  Michael Ballhaus
Leikkaaja:  William Steinkamp
Pääosat:  Jeff Bridges, Michelle Pfeiffer, Beau Bridges
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Gladden Entertainment, Mirage Enterprises, 20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1989, Suomessa 1990
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loistavat Bakerin pojat (The Fabulous Baker Boys) on Steve Klovesin käsi­kirjoittama ja ohjaama yhdys­valta­lainen romant­tinen musiikki­komedia vuodelta 1989. Elokuvassa suosion huipulta alas vajonnut kahden veljeksen muodostama ravintola­pianisti­duo päättää tuoreuttaa tarjontaansa palkkaamalla kolmanneksi jäsenekseen nais­puolisen laulu­solistin. Pääosia esittävät tosi­elämän veljekset Jeff ja Beau Bridges sekä Michelle Pfeiffer, jonka läpi­murto­rooleihin elokuva kuuluu.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Bridges  | … |  Jack Baker   |
|  Beau Bridges  | … |  Frank Baker   |
|  Michelle Pfeiffer  | … |  Susie Diamond   |
|  Xander Berkeley  | … |  Lloyd   |
|  Jennifer Tilly  | … |  Blanche ”Monica” Moran   |
|  Dakin Matthews  | … |  Charlie   |
|  Ken Lerner  | … |  Ray   |
|  Albert Hall  | … |  Henry   |
|  Terri Treas  | … |  tyttö sängyssä   |
|  Gregory Itzin  | … |  Vince Nancy   |
|  Bradford English  | … |  Earl   |
|  David Coburn  | … |  poika eläinlääkärillä  |