stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parabeenit
Parabeenit kosmetiikassa

Kosmetiikkaa säädellään tiukalla lainsäädännöllä, jonka perusta on tuotteiden turvallisuus.selvennä Markkinoilla liikkuu paljon väärää tietoa parabeeneistä ja niiden vaikutuksista ihmisten terveyteen.[lähde? ] Parabeenit saattavat aiheuttaa kosketusallergiaa. Parabeeneilla on lievä estrogeeninen vaikutus ja ne saattavat lisätä rintasyövän riskiä. Iholla kosteusvoiteiden parabeenit saattavat voimistaa UV-B-säteilyn vaikutusta.
Viime vuosina lähinnä kuluttajien epäilyt parabeenien aiheuttamista hormonivaikutuksista ovat saaneet valmistajat vähentämään niiden käyttöä kosmetiikkatuotteissa.milloin? Osa kosmetiikkavalmistajista kokee saavansa merkittävää markkinaetua korvatessaan parabeenit vähemmän haitallisilla säilöntäaineilla.  [lähde? ]
Kosmetiikkatuotteiden pakkausmerkinnöissä pitää olla tuotteen ainesosaluettelo, jossa luetellaan kaikki tuotteen sisältämät ainesosat. Parabeenit merkitään luetteloissa sanoilla methylparaben, ethylparaben, butylparaben ja propylparaben.
Parabeenit ekosysteemissä

Pa­ra­bee­ne­ja on löy­det­ty ih­mis­ten virt­sas­ta.  Vuonna 2015 julkaistussa tutkimuksessa parabeenien on todettu kertyvän merinisäkkäisiin. Yh­dys­val­to­jen ran­nik­ko­ve­siltä Flo­ri­das­sa, Ka­li­for­nias­sa, Was­hing­to­nis­sa ja Alas­kas­sa kerätyissä näytteissä kaikissa havaittiin me­tyy­li­pa­ra­bee­nin ai­neen­vaih­dun­ta­tuo­tet­ta 4-hyd­rok­si­bent­soe­hap­poa. Joistain näytteistä löy­tyi myös me­tyy­li­pa­ra­bee­nia.
Parabeeneja

Metyyliparabeeni (C8H8O3) eli metyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 99-76-3 ja E-koodi E 218.
Etyyliparabeeni (C9H10O3) eli etyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 120-47-8 ja E-koodi E 214.
Propyyliparabeeni (C10H12O3) eli propyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 94-13-3 ja E-koodi E 216.
Isopropyyliparabeeni (C10H12O3) eli isopropyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 4191-73-5.
Butyyliparabeeni (C11H14O3) eli butyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 94-26-8.
Isobutyyliparabeeni (C11H14O3) eli isobutyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 4247-02-3.
Pentyyliparabeeni (C12H16O3) eli pentyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 6521-29-5.
Isopentyyliparabeeni (C12H16O3) eli isopentyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 6521-30-8.
Heksyyliparabeeni (C13H18O3) eli heksyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 1083-27-8.
Fenyyliparabeeni (C13H10O3) eli fenyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 17696-62-7.
Heptyyliparabeeni (C14H20O3) eli heptyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 1085-12-7 ja E-koodi E 209.
Bentsyyliparabeeni (C14H12O3) eli bentsyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 94-18-8.
Oktyyliparabeeni (C15H22O3) eli oktyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 1219-38-1.
Nonyyliparabeeni (C16H24O3) eli nonyyli-4-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 38713-56-3.
Natriummetyyliparabeeni (C8H7NaO3) eli natriummetyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 5026-62-0 ja E-koodi E 219.
Natriumetyyliparabeeni (C9H9NaO3) eli natriumetyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 35285-68-8.
Natriumpropyyliparabeeni (C10H11NaO3) eli natriumpropyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 35285-69-9.
Natriumbutyyliparabeeni (C11H13NaO3) eli natriumbutyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 36457-20-2.
Kaliumpropyyliparabeeni (C10H11KO3) eli kaliumpropyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 84930-16-5.
Kaliumbutyyliparabeeni (C11H13KO3) eli kaliumbutyyli-p-hydroksibentsoaatti, CAS-numero 38566-94-8.
Aiheesta muualla

THL - Parabeenit (Arkistoitu – Internet Archive)
Simo Porras, Eija-Riitta Hyytinen, Milja Koponen, Milla Heinälä, Tiina Santonen: Hormonitoimintaa häiritseville kemikaaleille altistuminen työpaikoilla Esiselvitysprojekti, Työterveyslaitos, Helsinki 2015 (pdf)
U.S.Food and Drug Administration (FDA): Parabens (englanniksi)
Ystävyysseurojen liitto

| Ystävyysseurojen liitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1978
Jäsenet:  52 yhdistystä
Puheenjohtaja:  Markku Lemmetty (Suomi-Intia-Seura)
Varapuheenjohtaja:  Satu Oldendorff (Suomi-Saksa yhdistysten liitto)
2. Varapuheenjohtaja:  Hannu Virtanen (Suomen Viro-yhdistysten liitto)
Aiheesta muualla
Sivusto
Ystävyysseurojen liitto on Suomessa toimivien kansainvälisten ystävyysseurojen liitto, jonka  tehtävänä on edistää jäsenyhdistystensä toimintaedellytyksiä ja ylläpitää suhteita niihin yhteisöihin, jotka toimivat maailman eri kansojen välisen ymmärtämyksen ja yhteistyön hyväksi. Yhdistys pyrkii toiminnallaan myös kiinnittämään viranomaisten ja suuren yleisön huomiota kansainvälisen ystävyysseuratoimintaan. Yhdistys on järjestänyt jäsenyhdistystensä yhteisesiintymisiä, joiden avulla ulkomaan yhdistysten toimintaa on tehty tunnetuksi.
Suomessa toimii yli sata ystävyysseuraa, jotka kukin hoitavat ystävyys- ja kulttuurisuhteita ystävyysmaansa kanssa. Näistä yhdistyksistä valtaosa kuuluu Ystävyysseurojen liittoon. Aika ajoin poliittista keskustelua on herättänyt se, että Suomi–Venäjä-seura ei kuulu Ystävyysseurojen liittoon, mutta se sai siitä huolimatta pitkään liiton jäseniä suurempia avustuksia valtiolta.
Jäsenet > Eurooppa

| --- | --- |
 Donelaitis seura - Liettuan ystävät ry  Finlandia-Italia ry  Finnish-Irish Society ry  Pohjola-Norden ry  Pykeijän Ystävät ry  Rozentāls-seura ry  San Marinon Ystävät Suomessa ry  Serbialais-suomalainen seura ry  Slovenia-seura ry  Sukukansojen ystävät ry  Suomalais-Brittiläisten yhdistysten keskusjärjestö ry  Suomen Viro-yhdistysten liitto ry  Suomi - Ukraina -silta r.y.  Suomi-Bulgaria-Seura ry  Suomi-Espanja seura ry  Suomi-Itävalta Yhdistys:  Suomi-Kreikka yhdistysten liitto ry  Suomi-Kypros yhdistys ry  Suomi-Liechtenstein seura ry  Suomi-Portugali yhdistys ry  Suomi-Puola Yhdistysten Liitto ry  Suomi-Ranska yhdistysten liitto ry  Suomi-Romania-Moldova-Seura ry  Suomi-Saksa Yhdistysten Liitto ry  Suomi-Seura ry  Suomi-Skotlanti Seura ry  Suomi-Turkki-Kulttuuriseura ry  Suomi-Unkari Seura ry  Suomi-Valko-Venäjä-Seura ry  Sveitsin Ystävät Suomessa ry  Tjaldur - Vänskapsförening Finland-Färöarna  Tuglas-seura ry
Jäsenet > Pohjois-Amerikka

| --- | --- |
 Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto ry:  Suomi-Kanada seura ry
Jäsenet > Etelä-Amerikka

| --- | --- |
 Suomi-Kuuba seura ry  Suomi-Nicaragua seura ry:  Suomi-Panama Ystävyysseura
Jäsenet > Oseania

Suomi-Australia -yhdistysten Liitto ry
Jäsenet > Afrikka

| --- | --- |
 Suomen Afrikka-seura ry  Suomi-Etelä-Afrikka seura ry  Suomi-Kenia Seura ry:  Suomi-Malawi Seura ry  Suomi-Namibia-Seura ry  Suomi-Tansania seura ry
Jäsenet > Aasia

| --- | --- |
 Japanilaisen kulttuurin ystävät ry  Suomalais-Arabialainen yhdistys ry  Suomalais-Japanilainen Yhdistys ry  Suomi-Intia-Seura ry  Suomi-Israel Yhdistysten Liitto ry:  Suomi-Korea seura ry  Suomi-Nepal -seura ry  Suomi-Turkki-Kulttuuriseura ry  Vietnam-seura ry
Aiheesta muualla

Kotisivut.
Penthoraceae

| Penthoraceae |
| --- | --- |
 Amerikanviisisoppi (Penthorum sedoides)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Penthoraceae  Britton, nom. cons.
Suvut
 Penthorum L. – viisisopet 
Katso myös
   Penthoraceae Wikispeciesissä   Penthoraceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Penthoraceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa. Siinä on vain yksi suku: viisisopet (Penthorum).
Tuntomerkit

Kasvit ovat juurakollisia ja melko möyheitä ruohoja, joissa on flavonoideja. Lehdet sijoittuvat varteen kierteisesti ja ovat hammaslaitaisia. Viuhkomainen ja vähähaarainen kukinto sijaitsee verson latvassa. Kukat ovat 5–7-lukuisia, ja niiden pohjus on maljamainen, niin sanottu hypanthium. Verholehdet ovat keskenään erikokoisia. Teriö tavallisesti puuttuu, joskus terälehtiä voi olla jopa seitsemän. Heteitä on kaksi kertaa enemmän kuin verholehtiä. Puoleksi kehänalainen sikiäin koostuu 5–8 yhteen kasvaneesta emilehdestä, joiden kärkiosat ovat erillisiä. Istukat ovat turvonneita, ja vartalot kiinnittyvät emilehtien laidan tuntumaan. Luotit ovat pallomaisia. Kussakin emilehdessä on monta pitkävartista siemenaihetta. Hedelmävaiheessa emilehtien erilliset osat ovat kansiluomaisia.
Levinneisyys

Viisisopet kasvavat kahdella alueella, yhtäältä Itä- ja Kaakkois-Aasiassa, toisaalta Pohjois-Amerikan itäosassa.
Luokittelu

Penthoraceae käsittää vain yhden kaksilajisen suvun, viisisopet (Penthorum). Aiemmin se on tavallisesti viety rikkokasveihin (Saxifragaceae), mutta nyt sitä pidetään ärviäkasvien (Haloragaceae) läheisenä sukulaisena.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Penthoraceae.gif
Perrier

Perrier voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Denise Perrier (s. 1935), ranskalainen malli
Jacques Perrier, (1924-2015), ranskalainen koripalloilija
Maantiede

Perrier, kunta Puy-de-Dômen departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perrier”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peter Appleyard

Peter Appleyard
Peter Appleyard (26. elokuuta 1928 Cleethorpes, Englanti – 17. heinäkuuta 2013 Eden Mills, Ontario) oli brittiläissyntyinen jazzmuusikko. Hän toimi alun perin rumpalina synnyinmaassaan, mutta muutti vuonna 1949 Bermudalle ja sitten vuonna 1951 Torontoon, jossa aloitti vibrafonin soittamisen. Hän pääsi esiintymään Billy O'Connorin kanssa ja muun muassa CBC:n radiossa jazzpianisti Calvin Jacksonin kanssa. Vuonna 1957 Appleyard perusti oman kokoonpanonsa, joka toimi Torontossa, mutta kiersi laajasti Pohjois-Amerikkaa ja esiintyi Yhdysvaltain televisiossa. Vuoden ajan yhtye säesti laulaja Gloria DeHavenia.
Appleyard juonsi Patti Lewisin kanssa radio-ohjelmaa Patti and Peter (1961–1962) ja Guido Basson kanssa televisio-ohjelmaa Mallets and Brass (1969). Vuosina 1977–1980 hän toimi Peter Appleyard Presents -televisioshow'n juontajana. Samanaikaisesti Appleyard oli Torontossa suosittu esiintyjä ja johtava lyömäsoittaja kaupungin teatteri- ja studio-orkestereissa. Big band -nostalgia johti All Star Swing Bandin perustamiseen vuonna 1982. Sen sovittajana toimi Rick Wilkins. Kokoonpano esiintyi Toronton seudulla, New Yorkissa ja festivaaleilla, kuten Monctonin jazzfestivaalilla vuonna 1998.
Appleyard sai kansainvälistä huomiota jazzpiireissä 1970-luvulla soittamalla klarinetisti Benny Goodmanin sekstetissä, jonka kanssa hän kiersi Euroopassa ja Australiassa. Hän soitti Goodmanin kanssa muun muassa kolmessa konsertissa Carnegie Hallissa, New Yorkissa. Vuonna 1985 Appleyard perusti Goodman-tribuuttiyhtyeen Abe Mostin ja Peanuts Huckon kanssa. Hän teki yhteistyötä myös sellaisten muusikoiden kuin Mel Tormén, Dick Hymanin, Diana Krallin, Rob McConnellin, Ann Murrayn, Oscar Petersonin ja Hagood Hardyn kanssa.
Jack Batten vertasi 2. lokakuuta 1975 Toronto Globe and Mail -julkaisussa Appleyardia tyylillisesti Red Norvoon. Appleyard pääsi Kanadan ritarikuntaan vuonna 1992.
Pedro Pasculli

Pedro Pasculli
Pedro Pasculli (s. 17. toukokuuta 1960 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelaajaurallaan hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti maailmanmestaruuden 1986. Pasculli edusti pelaajaurallaan argentiinalaisia Colónia, Argentinos Juniorsia ja Newell's Old Boysia, italialaisia Lecceä, Casertanaa ja Brindisiä, japanilaista Shizuokaa ja indonesialaista Pelita Jayaa. Pelaajauran jälkeen hän on valmentanut Ugandan maajoukkuetta ja albanialaista Dinamo Tiranaa.
Peräkeula

| Peräkeula |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Puppis
Lyhenne:  Pup
Genetiivi:  Puppis
Symbologia:  Peräkeula
Rektaskensio:  7h
Deklinaatio:  -30°
Ala taivaasta:  673 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  1
Kirkkain tähti:  Naos (2,25 mag.)
Meteoriparvet:  Pi Puppidit  Zeta Puppidit  Puppid-Velidit
Naapuri- tähdistöt:  Yksisarvinen  Kompassi  Purje  Köli  Maalari  Kyyhkynen  Iso koira  Vesikäärme
 Näkyy leveysasteiden +40° ja −90° välillä  Näkyy Suomessa parhaiten tammikuussa 
Peräkeula (latinaksi Puppis, genetiivi Puppis) on Siriuksen itäpuolella oleva etelätaivaan tähdistö, josta pieni pohjoisosa näkyy Suomessa. Linnunrata kulkee tähdistön läpi. Peräkeula on suurin kolmesta tähdistöstä, joihin alun perin Argo-laivana tunnettu suuri tähdistö jaettiin. Bayerin tähdille antamat designaatiot pysyivät kuitenkin samoina, mistä johtuen Peräkeulan kirkkain tähti on zeeta (ζ Puppis).
Messierin kohteista Peräkeulassa sijaitsevat avoimet tähtijoukot M46, M47 ja M93.
Naos (ζ Puppis), joka on Linnunradan suurimpia ja kuumimpia sinisiä jättiläistähtiä, on noin 2000 valovuoden päässä. Sen absoluuttinen magnitudi on peräti −7,3.
Tunnettu, melko kirkas on myös Ksii Puppis eli Azmidiske.
PS Puppis on puolestaan kefeidi, jonka lähistöltä ruotsalainen astronomi Bengt Westerlund löysi vuonna 1961 muuttuvan heijastussumun, jonka jakso on 41 vuorokautta kuten tähdenkin vaihtelu.
Myllykankaan tuulivoimapuisto

| Myllykankaan tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Ii
Koordinaatit:  65°32′28″N, 25°19′52″E
Rakentaminen alkoi:  2014 
Valmistunut:  2015 
Laajennettu:  2015–2016 
Kustannus:  noin 90 miljoonaa € 
Perustaja:  Metsähallitus 
Rakennuttaja:  Taaleritehdas
Omistaja:  sijoittajayhtiö
Operaattori:  Taaleri Energia
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  27–55 m 
Pinta-ala:  11 km² 
Tuulivoimalat:  19 × Nordex N117 (2,4 MW, I)  1 × Nordex N117 (2,4 MW, II) 2 × Nordex N131 (3 MW, II-vaihe)
Kapasiteetti:  54 MW  
Vuosituotanto:  160 GWh 
 fiMyllykankaan tuulivoimapuisto 
Myllykankaan tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Iin Myllykankaan lähellä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 22 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 54 megawattia ja vuosituotanto on noin 160 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut Taaleritehdas, sen omistaa eteläkorealainen sijoitusyhtiö ja sitä operoi Taaleri Energia .
Pohjois-Savon Sonkajärvelle olisi nousemassa toinen Myllykankaan tuulivoimapuisto.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee rantatietä kuljettaessa Olhavan ja Asemakylän välillä Myllykankaan kulmakunnan kohdalla noin 2,5–6,0 kilometriä sisämaahan päin. Tuulivoimapuistoon johtaa valtatieltä 4 Myllykankaasta Pysäkkitie, joka haarautuu 2,5 kilometrin jälkeen tuulipuiston huoltotiestöksi. Voimala-alue on metsämaata, joka on asumatonta. Kaava-alueen omistaa pääosin Suomen valtio ja vähemmistönä yksityiset maanomistajat. Tuulipuiston pituus on 5,3 kilometriä, leveys 3,7 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on noin 11 neliökilometriä. Tuulipuistoksi kaavoitetun alueen pinta-ala on 24,3 neliökilometriä .
Tuulivoimapuistossa on kahdenlaisia tuulivoimaloita. Niistä 20 kappaletta ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa Gamma-luokan N117/2400-mallia, jonka napakorkeus on 120 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 117 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,4 megawattia. Näiden lisäksi hankittiin vielä kaksi Nordexin N131-mallia, joiden napakorkeus on 114 metriä, turbiinin halkaisija 131 metriä ja kapasiteetti 3,0 megawattia. Voimalat sijaitsevat 27–55 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen keskellä sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä tuotettu sähkö nostetaan 110 kilovoltin jännitteeseen ja johdetaan alueen läpi kulkevaan Raasakka-Isohaara-siirtolinjalla kantaverkkoon.
Historiaa > Rakentaminen

Taalerintehdas ilmoitti joulukuussa 2013 käynnistävänsä vuoden 2014 alussa ensin 19 tuulivoimalaitoksen rakentamisen Myllykankaalle. Ensimmäisenä vuonna raivattiin metsämaata, rakennettiin tai paranneltiin voima-alueen tiestöä ja tasoitettiin voimaloiden nosturialueita sekä rakennettiin sähkö- ja tiedonsiirtoverkkoa. Tuulivoimapuiston arveltiin maksavan 80 miljoonaa euroa. Tavoitteena oli alkaa pystyttämään ensimmäisiä tuulivoimalaitoksia vuoden 2014 loppupuolella ja saada loput voimaloista pystyyn vuoden 2015 aikana. Vaikuttaa siltä, että 13 ensimmäistä tuulivoimalaa aloittivat sähköntuotannon vuoden 2015 aikana ja loput 9 voimalaa vuoden 2016 aikana, kuten lukee Suomen Tuulivoimayhdistyksen vuositilastoissa. Tähän lukuun sisältyy kolme lisävoimalaa, joiden rakennusluvat saatiin lainvoimaisiksi myöhemmin. Ne rahoitettiin Tuulitehdas II-rahastosta. Taaleritehdas ilmoitti vuosikatsauksessaan, että kolme viimeistä voimalaa aloittivat toimintansa helmikuussa 2015.
Historiaa > Uutisia

Taalerin hallinnoimat Tuulitehdas I ja II päättivät myydä omistusosuutensa Nybyn- ja Myllykankaan tuulivoimapuistoista eteläkorealaiselle Hana Financial Investmentsin ja Korea Investments & Securitiesin johtamalle sijoittajaryhmälle. Kauppa toteutui tammikuussa 2020.
Huomioita

↑  Myllykankaan tuulipuistot I ja II eli 19 ja 3 tuulivoimalan kokonaisuudet ovat maksaneet noin 90 miljoonaa euroa. Tämä on laskettu skaalaamalla tuulipuisto I arvioitu hinta 80 miljoonaa euroa voimaloiden lukumäärillä. Muuta tietoa kokonaishinnasta ei ole saatavilla.
Pikkukorppi

| Pikkukorppi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Varikset Corvus
Laji::  mellori
Kaksiosainen nimi
 Corvus mellori  Mathews, 1912 
Katso myös
   Pikkukorppi Wikispeciesissä   Pikkukorppi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkukorppi (Corvus mellori) on varisten heimoon kuuluva Australian kotoperäinen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen kaakkoisosan sekä Kengurusaaren ja King Islandin. Gregory Mathews kuvaili lajin holotyypin Etelä-Australian Angasin tasangolta vuonna 1912.
Pietarin moskeija

Katto sisältä
Pietarin moskeija (ven. Санкт-Петербургская соборная мечеть, Sankt-Peterburgskaja sobornaja metšet) on Pietarin muslimiyhteisöä palveleva moskeija. Se rakennettiin vuosina 1910–1914. Moskeijan mallina toimi Samarkandin suuri moskeija, mutta seinien materiaaliksi on valittu Pietarin arkkitehtuuriin sopiva harmaa graniitti. Kupoli on päällystetty sinisellä keramiikalla, ja sitä kannattelevat rakennuksen sisäpuolella vihreällä marmorilla päällystetyt pylväät.
Pierre Révoil

Pierre Révoil (Jean-Michel Grobonin maalaus)
Pierre Henri Révoil (12. kesäkuuta 1776 Lyon Ranska – 19. maaliskuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli Alexis Grognardin oppilaana  Lyonissa ja vuodesta 1795 Davidin oppilaana. Fleury-Richardin ohella hän oli tyypillinen ranskalaisen trubaduurityylin edustaja.
Hänen sisarensa Louise Colet oli kirjailija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pierre Révoil Wikimedia Commonsissa
Pieni-Préspa

| Pieni-Préspa Μικρή Πρέσπα |
| --- | --- |
 Mikrí Préspa -järvi ja Ágios Achílleioksen saari.
Valtiot:   Albania  Kreikka
Koordinaatit:  40°46′00″N, 21°06′00″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  850 m
Pituus:  10,6  km
Leveys:  6,6  km 
Pinta-ala:  42,54 km²
Suurin syvyys:  8,4 m
Valuma-alue:  189 km2 
 fiPieni-Préspa 
Pieni-Préspa eli Pieni Préspajärvi (kreik. Μικρή Πρέσπα, Mikrí Préspa, alb. Liqeni i Prespës së Vogël) on Préspajärviin kuuluva järvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa sekä pieneltä osin myös Albanian alueella. Sen pinta-ala on noin 47,35 neliökilometriä. Kreikan alueella tästä on noin 42,54 neliökilometriä, mikä tekee siitä maan kuudenneksi suurimman luonnonjärven. Mikrí Préspa on suurimmillaan noin 15,3 kilometriä pitkä ja noin 6,5 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 850 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 8,4 metriä.
Mikrí Préspan pohjoispuolella sijaitsee Megáli Préspa eli Suuri Préspajärvi. Järvet erottaa noin kilometrin levyinen kannas. Kreikan alueella järvet sijaitsevat niistä nimensä saaneessa Préspeen kunnassa Flórinan alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Järvessä Kreikan puolella sijaitsee Ágios Achílleioksen saari.
Järvi on merkittävä kosteikko- ja lintualue, ja se on suojeltu Ramsarin sopimuksella. Eräs merkittävä lintulaji alueella on kiharapelikaani (Pelecanus crispus). Järvien alue on kehittynyt turisti- ja luontokohteeksi 1970-luvun jälkeen. Tätä ennen alue oli suljettua raja-aluetta.
Mikrí Préspa panoraamakuvassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikrí Préspa Wikimedia Commonsissa
Ålandstrafiken

| Ålandstrafiken |
| --- | --- |

Perustettu:  1975
Kotipaikka:  Maarianhamina, Ahvenanmaa
Toiminta-alue:  Ahvenanmaan saaristo, Suomi
Toimiala:  matkailu
Omistaja:  Ahvenanmaan maakuntahallitus
Kotisivu:  alandstrafiken.ax
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ålandstrafiken on ahvenanmaalainen yhteysalus- ja linja-autoliikennettä harjoittava Ahvenanmaan maakuntahallituksen alainen yhtiö.
Useimmat Ålandstrafikenin lautat on nimetty jonkin merilinnun mukaan. Tämä oli alun perin kirjailija Anni Blomqvistin idea.
Saaristolautat

| Lautta | Rakennettu | Matkustajia | Henk> autoja | Rekkoja | Kahvila | WiFi | Hissi | Inva-wc | Reitti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M/S Viggen | 1998 | 300 | 50 | 4 |  |  |  |  | Vuosnainen–Åva |
| M/S Alfågeln | 1990 | 300 | 50 | 4 |  |  |  |  | Torsholma–Lappo–Kumlinge–Enklinge–Hummelvik |
| M/S Doppingen | 1984 | 70 | 18 | 2 |  |  |  |  | Åva–Jurmo |
| M/S Knipan | 1985 | 200 | 32 | 4 |  |  |  |  | Ei linja |
| M/S Ejdern | 1978 | 200 | 23 | 4 |  |  |  |  | Torsholma–Lappo–Asterholma–Kumlinge–Enklinge |
| M/S Gudingen | 1980 | 250 | 25 | 4 |  |  |  |  | Långnäs–Överö–Sottunga–Husö/Kyrkogårdsö–Kökar |
| M/S Skiftet | 1985 | 250 | 36 | 4 |  |  |  |  | Långnäs–Överö–Sottunga–Husö/Kyrkogårdsö–Kökar |
| M/S Skarven | 2009 | 250 | 60 | 6 |  |  |  |  | Degerby–Svinö |
Öljyntorjunta-alus

M/S Svärtan
Entisiä aluksia

M/S Kumlinge (1975–1985)
M/S Lotta II (1998–2009)
M/S Vårdö (1962–1995)
M/S Spoven (1999–2016)
M/S Grisslan (1971–2016, 2019)
M/S Frida II (2000–2020)
Reitistö

Alukset liikennöivät neljällä päälinjalla:
Pohjoinen linja (Hummelvik–Enklinge–Kumlinge–Lappo–Torsholma, Asterholma–Lappo–Torsholma, Åva–Jurmo, Åva–Vuosnainen)
Poikittainen linja (Långnäs–Bergö–Överö–Sottunga–Snäckö) Bergöhön liikennöidään vain tilauksesta. Ennen linja jatkui Snäcköstä Hummelvikiin.
Eteläinen linja (Långnäs–Överö–Sottunga–Husö/Kyrkogårdsö–Kökar–Galtby) Husöhön ja Kyrkogårdsöhön liikennöidään vuorovuoroin.
Föglön linja (Svinö–Degerby)
Saaristopaikat

Useimmilla lauttalinjoilla on varattu vakituisesti Ahvenanmaan saaristossa asuville muutama autopaikka, jotka ovat saatavilla aikaisitaan 72 tuntia ennen lähtöä.
Saaristopaikkoja on tarjolla seuraavasti:
| Reitti | Lautta | Paikkoja |
| --- | --- | --- |
| Åva–Vuosnainen | M/S Viggen | 5 |
| Hummelvik–Enklinge–Kumlinge–Lappo–Torsholma | M/S Alfågeln | 10 (aamu- ja iltavuorot), 5 (päivävuorot) |
| Hummelvik–Enklinge–Kumlinge–Lappo–Torsholma | M/S Knipan | 4 |
| Långnäs–Sottunga–Kökar | M/S Gudingen, M/S Skiftet | 6 |
| Långnäs–Sottunga–Kökar | M/S Ejdern | 4 |
| Kökar–Galtby | M/S Gudingen, M/S Skiftet | 4 |
| Långnäs–Överö–Snäckö | M/S Ejdern, M/S Grisslan | 4 |
Aiheesta muualla

Ålandstrafikenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ålandstrafiken
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  Viggen • Alfågeln • Doppingen • Spoven • Frida II • Knipan • Grisslan • Ejdern • Gudingen • Skiftet • Skarven
Öljyntorjunta-alus:  Svärtan
Entisiä aluksia:  Kumlinge • Lotta II • Vårdö
Satamat::  Hummelvik • Enklinge • Kumlinge • Lappo • Torsholma • Asterholma • Åva • Jurmo • Vuosnainen • Långnäs • Bergö • Överö • Sottunga • Snäckö • Husö • Kyrkogårdsö • Kökar • Galtby • Svinö • Degerby
M/S Skiftet saapumassa Långnäsin satamaan Lumparlandiin heinäkuussa 2004.
M/S Ejdern Kyrkogårdsössä Kökarissa elokuussa 2013.
M/S Skarven Svinön yhteysalussatamassa Lumparlandissa kesäkuussa 2013.
Ålandstrafikenin reittikartta. Pohjoinen linja on merkitty punaisella, poikittainen linja keltaisella, Föglön linja sinisellä ja eteläinen linja vihreällä.
Yhtiön logo vuoteen 2013