stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etraviriini
Haittavaikutukset

Etraviriinin tyypillisiä haittavaikutuksia ovat allerginen ihottuma, vatsakivut, huonovointisuus ja ripuli. Lääkeaine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen nousua. Vuonna 2009 raportoitiin tapauksista, joissa etraviriini oli mahdollisesti aiheuttanut hengenvaarallisen Stevens–Johnson-oireyhtymän. Lääkkeellä saattaa olla myös yhteys eräisiin autoimmuunisairauksiin kuten Basedowin tautiin, polymyosiittiin ja Guillain–Barrén oireyhtymään.
Synteesi

Etraviriinin synteesin lähtöaineita ovat p-syanoaniliini ja syanamidi, jotka reagoivat muodostaen guanidiinijohdannaisen. Tämä reagoi dietyylimalonaatin kanssa muodostaen dihydroksisubstituoidun pyrimidiinijohdannaisen, jonka hydroksyyliryhmät korvautuvat kloorilla reaktiossa fosforyylikloridin kanssa. Näin muodostunut välituote bromataan ja yksi klooriatomeista korvautuu nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla 2,6-dimetyyli-4-syanofenolin kanssa. Etraviriinisynteesin viimeisessä vaiheessa klooriatomi korvautuu aminoryhmällä reaktiolla ammoniakin kanssa.
Etyylipyruvaatti

| Etyylipyruvaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Etyyli-2-oksopropionaatti
CAS-numero:  617-35-6
PubChem CID:  12041
SMILES:  CCOC(=O)C(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H8O3
Moolimassa:  116,114 g/mol
Sulamispiste:  -50 °C
Kiehumispiste:  134-137 °C
Tiheys:  1,154 g/cm3
Etyylipyruvaatti (C5H8O3) on etanolin ja palorypälehapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa etyylipyruvaatti on väritöntä nestettä. Se liukenee hieman veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin.
Etyylipyruvaatilla on useita farmakologisia vaikutuksia. Sen on todettu muun muassa heikentävän elimistön hapetus- ja tulehdusstressiä, ehkäisevän riskiä verenvuotoshokkiin rotta- ja sikakokeissa, vähentävän vapaiden radikaalien määrää ja ylläpitää solujen ATP:n tuotantoa. Tarkkaa etyylipyruvaatin sytoprotektiivisen vaikutuksen mekanismia ei tunneta.
Valmistus ja käyttö

Etyylipyruvaattia voidaan valmistaa hapettamalla etyylilaktaattia kaliumpermanganaatilla. Muita tapoja ovat etyylimetakrylaatin hapetus otsonilla ja etanolin ja palorypälehapon välinen esteröintireaktio.
Etyylipyruvaattia voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten klotsolinaatin valmistukseen. Sitä voidaan käyttää myös elektroniikkateollisuudessa puhdistusaineena.
Etelänhopeatäplä

| Etelänhopeatäplä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Kaposiivet ja hopeatäplät Heliconiinae
Suku::  Argynnis
Laji::  laodice
Kaksiosainen nimi
 Argynnis laodice  (Pallas, 1771) 
Katso myös
   Etelänhopeatäplä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelänhopeatäplä (Argynnis laodice) on täpläperhosten heimoon kuuluva suurehko päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Etelänhopeatäplän siipien kärkiväli on noin 48–62 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Koiraan siipien yläpinnan pohjaväri on kirkkaan kellanruskea, missä on suuritäpläisiä mustia kirjauksia. Takasiiven alapinnan tyvi on vaalean oliivinvihreä, jossa on ruskeita juovia. Valkoinen katkonainen poikkijuova erottaa sen ulommasta osasta, jonka pohjaväri on violetinruskea. Naaraan siipien yläpinnan pohjaväri on vaaleampi kuin koirailla.
Levinneisyys

Etelänhopeatäplän levinneisyys ulottuu Itä-Euroopasta (Baltian maat, Puola, Unkari) Aasiaan Länsi-Kiinaan ja Assamiin. Suomessa lajia tavataan harvinaisena vaeltajana etelärannikon läheisyydessä. Joitakin havaintoja on kauempaa sisämaasta, pohjoisin Leppävirralta. Laji on saattanut talvehtia Suomessa joinakin vuosina. Suomea lähin pysyvä kanta on Virossa, ja vaellusta Suomeen on tapahtunut vuosina, jolloin lajia on ollut runsaasti Suomenlahden eteläpuolella. Etelänhopeatäplän menestymistä Suomessa rajoittaa todennäköisesti talvien kylmyyden sijaan niiden sateisuus.
Elinympäristö

Etelänhopeatäplän elinympäristöä ovat esimerkiksi metsänaukeat, metsänreunat ja puutarhat.
Lentoaika ja elintavat

Etelänhopeatäplän lentoaika on yleensä heinä–elokuussa. Suomessa vaeltavia yksilöitä on tavattu yleensä heinäkuun lopulla ja elokuun alkupuolella. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat orvokit (Viola).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Etelänhopeatäplä (Argynnis laodice)
Suomen Perhoset: Etelänhopeatäplä
UniProt, Taxonomy: Argynnis laodice (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Argynnis laodice:  Wikidata: Q247173  Wikispecies: Argynnis laodice  BioLib: 51544  BOLD: 83220  CoL: 93QRN  EUNIS: 91050  Fauna Europaea: 441762  Fauna Europaea (new): 8485cd27-6c78-405a-bd7b-878b04bf2b72  GBIF: 4535445  iNaturalist: 484082  MaBENA: ArgynLaodi  NCBI: 405016  Open Tree of Life: 8196  Laji.fi: MX.60880 
Papilio laodice:  Wikidata: Q109585133  CoL: 9568B  GBIF: 4535446
Eukleides Megaralainen

Eukleides
Eukleides Megaralainen (m.kreik. Εὐκλείδης, 450–380 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Megarasta.
Eukleides oli Sokrateen oppilas ja tämän lähimpiä ystäviä. Hän oli kiinnostunut erityisesti logiikasta ja etiikasta. Hän perusti megaralaisen koulukunnan, joka harrasti erityisesti logiikkaa. Hänen teoksiaan ei ole säilynyt, mutta viitteitä niiden sisällöstä löytyy muista antiikin teksteistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Eukleideen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eukleideen elämäkerta (kreikaksi)
Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Euclides The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Sokrates ja sokraatikot
Sokrates
Aiskhines
Aleksamenos Teoslainen
Aristippos
Eukleides
Faidon
Glaukon
Kebes
Kriton
Ksenofon
Menedemos
Simmias
Simon
Stilpon
Etyylikinnamaatti

| Etyylikinnamaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Etyyli-(E)-3-fenyyliprop-2-enoaatti
CAS-numero:  103-36-6
PubChem CID:  637758
SMILES:  CCOC(=O)C=CC1=CC=CC=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H12O2
Moolimassa:  176,206 g/mol
Sulamispiste:  12 °C
Kiehumispiste:  271,5 °C
Tiheys:  1,049 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,178 g/l (25 °C)
Etyylikinnamaatti tai etyylisinnamaatti (C11H12O2) on kanelihapon ja etanolin muodostama esteri. Yhdistettä käytetään sen hyvän tuoksun vuoksi hajusteissa ja aromiaineena.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa etyylikinnamaatti on kirkasta nestettä, jolla on kanelin ja mansikan kaltainen tuoksu. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Etyylikinnamaattia esiintyy eräiden inkiväärilajien eteerisissä öljyissä.
Valmistus ja käyttö

Etyylikinnamaattia voidaan valmistaa esteröimällä kanelihappoa ja etanolia rikkihapon toimiessa katalyyttinä. Toinen tapa tuottaa yhdistettä on Claisen-kondensaation mukaisesti bentsaldehydistä ja etyyliasetaatista natriumasetaatin toimiessa emäksenä.
Etyylikinnamaatin hyvän tuoksun vuoksi sitä käytetään ainesosana hajusteissa ja aromiaineena. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös muita hajuste- ja aromiaineita. Esimerkiksi m-klooriperbentsoehapon kanssa etyylikinnamaatti reagoi muodostaen etyyli-3-fenyyliglysidaattia.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ethyl cinnamate (englanniksi)
Yeast Metabolome Database (YMDB): Ethylcinnamate (englanniksi)
ChemBlink: Ethyl cinnamate (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo etyylikinnamaattia sisältävistä kasveista (englanniksi)
Euonymon

| Euonymon> Εὐώνυμον |
| --- | --- |
 Euonymonin teatterin rauniot.
Sijainti
 Euonymon
Koordinaatit:  37°54′57″N, 23°44′29″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Áno Kalamáki (Tráchones), Álimos, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunginosa ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Erekhtheis
Trittys:  asty
Demonyymi:  Euōnymeus (Εὐωνυμεύς)
Väkiluku:  noin 3 000
Bulen jäseniä:  10
 :  12 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Aiheesta muualla
  Euonymon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euonymon (m.kreik. Εὐώνυμον, Euōnymon) eli Euonymia (Εὐωνυμία, Euōnymia) oli antiikin aikainen Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Euonymon sijaitsi itään Halimuksen demoksesta nykyisen Álimoksen Áno Kalamákin (myös Tráchones) alueella, itään Álimoksen keskustasta ja luoteeseen Argyroúpolin keskustasta.
Mnesitheoksen hautamuistomerkki Euonymonista, n. 330–320 eaa. Pireuksen arkeologinen museo.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin 10 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin 12 bule-edustajaa.
Euonymon oli suurikokoinen demos, ja sen väkiluvuksi on arvioitu suurimmillaan noin 3 000 henkeä. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Euōnymeus (Εὐωνυμεύς).
Eyonymonissa oli teatteri, joka on kaivettu esiin. Teatterin arkeologinen kohde sijaitsee siitä nimensä saaneen Archaíou Theátrou -kadun varrella Álimoksessa. Euonymonin alueelta on löydetty myös muun muassa hautakiviä ja veistoksia. Löytöjä on esillä Pireuksen arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euonymon Wikimedia Commonsissa
Erekhtheis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Alempi Agryle · Ylempi Agryle · Euonymon · Themakos
Paralia:  Anagyrus · Kedoi · Alempi Lamptrai · Ylempi Lamptrai · Pambotadai
Mesogeios:  Fegus · Kefisia · Alempi Pergase · Ylempi Pergase · Sybridai
Ethelred Neuvoton

Ethelred II Neuvoton kuvitetussa käsikirjoituksessa noin vuodelta 1220.
Ethelred II Neuvoton (Æþelred, n. 968 – 23. huhtikuuta 1016 Lontoo) oli Englannin kuningas vuosina 978–1013 ja 1014–1016. Ethelred seurasi kuninkaana velipuoltaan kuningas Edvard Marttyyria, jonka salamurhan Ethelredin äidin kerrotaan järjestäneen. Valtaan noustessaan Ethelred oli ainoastaan noin kymmenvuotias. Sekä Ethelredin että Edvardin isä oli kuningas Edgar.
Ethelredin lisänimi on sanaleikki, sillä Ethelred merkitsee suunnilleen neuvokasta. Alun perin lisänimi on 1200-luvulla lisätty unræd, joka tarkoittaa ”ei neuvoja” tai ”oppimaton” (tai vaihtoehtoisesti ”petollinen juoni” muistutuksena velipuolen kuolemasta). Nimi käännettiin 1500-luvulla väärin ja harhaanjohtava ”neuvoton” vakiintui – valtakaudellaan Ethelred oli kaikkea muuta kuin sitä. Oikeampi käännös olisi ”Pahaneuvo”.selvennä Häntä on myös sanottu huonosti neuvotuksi kuninkaaksi, jolla on viitattu Mercian jaarliin, petolliseen Eadric Streonaan.
Ethelred ja tanskalaiset

Ethelredin hallituskauden alkaessa Englanti oli elänyt pitkään rauhassa, sen jälkeen kun Danelagen oli vallattu takaisin viikingeiltä. Vuonna 991 Ethelred sai kuitenkin kohdata Olav Tryggvasonin johtaman suuren viikinkilaivaston. Maldonin taistelussa kärsimästä tappiostaan huolimatta Ethelred onnistui noin vuonna 994 pääsemään Olavin kanssa sopimukseen, ja pian Olav palasi takaisin Norjaan. Sopimus tuli tunnetuksi nimellä tanskalaisvero (Danegeld) ja se tuli Ethelredille kalliiksi. Vuonna 1002 vero oli 24 000 puntaa, vuonna 1005 36 000 puntaa ja vuonna 1012 jo 48 000 puntaa .
Ethelred järjesti Englantiin asettuneiden tanskalaisten joukkomurhan 13. marraskuuta 1002, mikä johti siihen, että Tanskan kuningas Sven Haaraparta teki Englantiin useita sotaretkiä ja onnistui lopulta valtaamaan maan. Vuonna 1013 Sven nousi maihin ja valtasi nopeasti Lontoon ja Etelä-Englannin.
Viimeiset vuodet

Ethelred pakeni Normandiaan vaimonsa Emman ja lastensa kanssa vuonna 1013. Hän pystyi palaamaan Englantiin vasta seuraavan vuoden helmikuussa Svenin kuoltua. Ethelred jatkoi kuninkaana, mutta hänen poikansa Edmund Rautakylki lähti riitauduttuaan isänsä kanssa pohjoiseen, jossa Utred, vaikutusvaltainen northumbrialainen aatelismies, tunnusti hänet hallitsijaksi. Etelässä Svenin poika Knuut Suuri hyökkäsi Wessexiin. Edmund alkoi koota armeijaa häntä vastaan, mutta suuri osa miehistä kieltäytyi taistelemasta ellei Ethelred tulisi johtajaksi. Edmund lähti Lontooseen tapaamaan sairasta isäänsä, mutta on epäselvää tekivätkö he sovinnon.
Ethelred kuoli Lontoossa 23. huhtikuuta 1016, jonne hänet myös haudattiin. Hänen poikansa Edmund II Rautakylki seurasi häntä valtaistuimella.
Ethelredin avioliitot ja lapset

Ethelred oli naimisissa kolmasti. Ensin hän oli naimisissa Ælflaedin kanssa. Tämä oli Northumbrian ealdormanin Thoredin tytär. Hän oli äiti neljälle pojalle. Vuonna 997 Ethelred nai ealdorman Æthelberhtin tyttären Ælfgifun, joka synnytti kaksi poikaa. Kolmannen ja viimeisen liittonsa hän solmi vuonna 1002 Emma Normandialaisen kanssa. Kolmesta liitosta syntyi myös ilmeisesti kahdeksan tytärtä.
Ethelredin avioliitot ja lapset > Ethelredin pojat

Æthelstan Ætheling (äiti Ælflaed)
Edmund II Rautakylki (Ælflaed)
Ecgberht Ætheling (Ælflaed)
Eadred Ætheling (Ælflaed)
Eadwig Ætheling (Ælfgifu)
Eadgar Ætheling Vanhempi (Ælfgifu)
Edvard Tunnustaja (Emma Normandialainen)
Ælfred Ætheling (Emma Normandialainen)
Edmund II Rautakylki ja Edvard Tunnustaja hallitsivat myöhemmin kuninkaina.
Aiheesta muualla

Ethelred brittimonarkian virallisilla sivuilla
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Edvard Marttyyri | Englannin kuningas 978–1013 | Seuraaja: Sven Haaraparta |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Sven Haaraparta | Englannin kuningas 1014–1016 | Seuraaja: Edmund II Rautakylki |
| n k Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- | --- |
 Alfred Suuri  Edvard Vanhempi  Ethelweard  Athelstan  Edmund I  Edred  Edwy  Edgar Rauhaisa  Edvard Marttyyri  Ethelred Neuvoton  Sven Haaraparta  Ethelred Neuvoton  Edmund Rautakylki  Knuut Suuri  Harald Jäniksenkäpälä  Knuut III Hardeknut  Edvard Tunnustaja  Edgar Atheling  Harald Godwininpoika  Vilhelm Valloittaja  Vilhelm Punainen  Henrik I  Tapani  Matilde  Eustace IV  Henrik II  Rikhard Leijonamieli  Juhana Maaton  Ludvig VIII  Henrik III  Edvard I  Edvard II  Edvard III  Rikhard II  Henrik IV  Henrik V  Henrik VI  Edvard IV  Henrik VI  Edvard IV  Edvard V  Rikhard III  Henrik VII  Henrik VIII  Edvard VI  Lady Jane Grey  Maria I  Filip II  Elisabet I  Jaakko I  Kaarle I  Oliver Cromwell  Richard Cromwell  Kaarle II  Jaakko II  Maria II  Vilhelm III Oranialainen  Anna 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Australia  Puola 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Eugenius IV

| Eugenius IV |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Gabriele Condulmer
Syntynyt: 1383 Venetsia, Venetsian tasavalta
Kuollut: 23. helmikuuta 1447 (64 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  3. maaliskuuta 1431
Paavius päättyi:  23. helmikuuta 1447
Edeltäjä:  Martinus V
Seuraaja:  Nikolaus V
Eugenius IV:n vaakuna.
Eugenius IV (1383–23. helmikuuta 1447), syntymänimeltään Gabriele Condulmer, oli paavina 3. maaliskuuta 1431 – 23. helmikuuta 1447. Hän syntyi Venetsiassa rikkaaseen kauppiassukuun, liittyi benediktiinien munkkijärjestöön ja nousi enonsa Gregorius XII:n nimittämänä Sienan arkkipiispaksi 24-vuotiaana.
Eugeniuksen paaviuden merkittävin tapahtuma oli kiista Baselin kirkolliskokouksen (jota kutsuttiin myös Firenzen kirkolliskokoukseksi) kanssa. Kun Roomaan tuli tasavalta vuonna 1434, paavi lähti maanpakoon Firenzeen ja Bolognaan, josta hän palasi vasta 1443.
Ethan Allen -luokka

Ethan Allen -luokka oli Yhdysvaltain laivaston toinen strateginen ohjussukellusveneluokka.
Suunnittelu

Ethan Allen-luokka oli jatkokehitelty versio George Washington -luokan ohjussukellusveneistä. Veneluokan pohjana ei kuitenkaan enää ollut Skipjack-luokan taistelusukellusvene, vaan suunnittelu aloitettiin täysin alusta. Veneistä tuli 9 metriä pidempiä kuin George Washington -luokasta, myös alusten runko oli vahvempi kuin edeltäjissään, näin ne pystyivät sukeltamaan syvemmälle.
Voimanlähteenä oli Westinghouse S5W-painevesireaktori, joka tuotti höyryä kahdelle höyryturbiinille. Turbiinit pyörittivät yhtä potkuriakselia ja 7-lapaista potkuria. Alusten nopeudeksi sukelluksissa ilmoitettiin yli 20 solmua.
Alukset

Luokan aluksia rakennettiin viisi kappaletta.
| Nimi | Telakka | Tilattu | Kölinlasku | Vesillelasku | Käyttöönotto | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Ethan Allen | Electric Boat | 17. heinäkuuta 1958 | 14. syyskuuta 1959 | 22. marraskuuta 1960 | 8. elokuuta 1961 | 31. maaliskuuta 1983 |
| USS Sam Houston | Newport News | 1. heinäkuuta 1959 | 28. joulukuuta 1959 | 2. helmikuuta 1961 | 6. maaliskuuta 1962 | 6. syyskuuta 1991 |
| USS Thomas A Edison | Electric Boat | 1. heinäkuuta 1959 | 15. maaliskuuta 1960 | 15. kesäkuuta 1961 | 10. maaliskuuta 1962 | 30. marraskuuta 1983 |
| USS John Marshall | Newport News | 1. heinäkuuta 1959 | 4. huhtikuuta 1960 | 15. heinäkuuta 1961 | 21. toukokuuta 1962 | 22. heinäkuuta 1992 |
| USS Thomas Jefferson | Newport News | 22. kesäkuuta 1960 | 3. helmikuuta 1961 | 24. helmikuuta 1962 | 4. tammikuuta 1963 | 24. tammikuuta 1985 |
Aseistus

Kuten George Washington -luokassakin, kussakin veneessä oli 16 siiloa SLBM-ohjuksille. Ethan Allen -luokka oli varustettu Polaris-ohjuksin. Ethan Allen -luokka käytti kuitenkin alusta alkaen pidemmän kantaman omaavia Polaris A2-ohjuksia. Vuodesta 1966 lähtien kaikki veneet varustettiin Polaris A3-ohjuksilla.
Taktisena aseistuksena oli neljä torpedoputkea. Alkuvuosina aseistuksena olivat Mark16 mod 6 tai Mark37 -torpedot, kunnes vuonna 1974 veneet varustettiin uusilla Mark48-torpedoilla.
Käyttöhistoria

Ethan Allen -luokan veneet operoivat valmistumisestaan 1970-luvun puoliväliin Skotlannista, Holy Lochin laivastotukikohdasta käsin etupäässä Atlantilla ja Välimerellä. Veneet siirrettiin 1975 Tyynelle valtamerelle, ja niiden kotisatamaksi tuli Apra Habourin tukikohta Guamilla.
USS Ethan Allen ampui 6. toukokuuta 1962 Frigate bird -harjoituksessa ensimmäisen kerran ydintaistelukärjellä varustetun SLBM-ohjuksen. Aluksen ollessa noin 1300 mailia Havaijilta kaakkoon, se ampui Polaris A2 -ohjuksen lounaaseen, 1100 mailin päähän. Taistelukärki räjähti tarkalleen maalialueensa yläpuolella 3,4 kilometrin korkeudessa Eteläisellä Tyynellämerellä. Tämä koe jäi myös toistaiseksi ainoaksi, kun ilmakehässä tehtävät ydinkokeet kieltävä sopimus tuli voimaan lokakuussa 1963.
Alukset toimivat strategisina ohjusveneinä vuoteen 1981 saakka, jolloin ne muutettiin taisteluveneiksi. Syynä muutokseen olivat käyttöön tulevat uudet Ohio-luokan ohjusveneet, sekä SALT II-sopimus. Sopimuksen rajoitusten mukaisesti aluksista poistettiin ohjukset sekä näiden ammunnanhallintajärjestelmät. Veneet palvelivat taisteluveneinä vielä joitakin vuosia tämän jälkeen. USS Sam Houston ja USS John Marshall olivat käytössä aina 1990-luvun alkupuolelle asti, varustettuina erikoistehtäviin, mm. SEAL-erikoisjoukkojen kuljettamiseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FAS Ethan Allen-Class FBM Submarines
Undersea Warfare - The other Frigate bird (Arkistoitu – Internet Archive)
USS Sam Houston SSN-609 (1986)
Eu (Seine-Maritime)

Eun linna
Eu on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Eun linna

Eun linna on rakennettu vuonna 1578 samalle paikalle kuin Vilhelm Valloittajan linna, missä hän meni naimisiin serkkunsa Matilda Flanderilaisen kanssa vuonna 1050.
Vuosina 1843 ja 1845 Ranskan kuningas Ludvig Filip I tapasi linnassa Ison-Britannian kuningatar Victorian. Kuningas Ludvig Filip I mieltyi linnaan ja antoi arkkitehti Eugène Viollet-le-Ducin uudistaa linnan pojanpoikansa kreivi Ludvig Filip, Comte de Parisille asunnoksi.
Kuuluisia Eun asukkaita

François Anguier, kuvanveistäjä
Michel Anguier, kuvanveistäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eu (Seine-Maritime) Wikimedia Commonsissa
Eufiletos-maalari

| Eufiletos-maalari |
| --- | --- |
 Juoksijoita. Yksityiskohta Eufiletos-maalarin maalaamasta Panathenaia-amforasta, n. 530 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 500-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 530–520 eaa.
Taidesuuntaus:  mustakuviokeramiikka
Eufiletos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi arkaaisella kaudella noin vuosina 530–520 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että eräässä hänen työssään on nimen Eufiletos mainitseva kalos-kirjoitus.
Eufiletos-maalariin on liitetty useita eri vaaseja tyylin perusteella. Hän maalasi monia eri vaasityyppejä ja ennen kaikkea savenvalaja Pamfaioksen signeeraamia vaaseja. Erityisesti hänet tunnetaan Panathenaia-amforoista, ja hän vaikuttaa olleen ensimmäinen kyseiseen vaasityyppiin erikoistunut maalari.
Teoksia

Herakles, Iolaos ja Athene. Yksityiskohta hydriasta, n. 540 eaa.
Kaula-amfora, n. 530 eaa.
Panathenaia-amfora, n. 530 eaa.
Hydria, n. 520–510 eaa.
Nelivaljakkoajot. Pseudo-Panathenaia-amfora, n. 500 eaa.
Etyylipropionaatti

| Etyylipropionaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Etyylipropanaatti
CAS-numero:  105-37-3
PubChem CID:  7749
SMILES:  CCC(=O)OCC 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O2
Moolimassa:  102,13 g/mol
Sulamispiste:  –73 °C
Kiehumispiste:  99 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 1,5 g/100ml 
Etyylipropionaatti eli etyylipropanaatti (CH3CH2COOCH2CH3) on propaanihapon ja etanolin esteri. Se on väritöntä veteen niukasti liukenevaa nestettä, mutta liukenee kaikissa suhteissa etanoliin ja dietyylieetteriin sekä näitä vähäisemmässä määrin asetoniin. Sillä on ananaksen tai rommin kaltainen tuoksu ja sitä esiintyy eräissä hedelmissä ja alkoholijuomissa. Etyylipropionaattia käytetään muun muassa liuottimena. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Valmistus

Etyylipropionaattia voidaan valmistaa teollisesti korkeassa paineessa ja 180–300 °C lämpötilassa Käyttäen lähtöaineina eteeniä, hiilimonoksidia ja etanolia. Katalyyttinä voidaan käyttää koboltin, nikkelin tai raudan halogeeniyhdisteitä. Metalleita suurin katalyyttinen aktiivisuus on koboltilla.
Etyylipropionaattia voidaan valmistaa myös käyttämällä hyväksi Bacillus coagulans -bakteerin lipaasientsyymiä. Entsyymi katalysoi etanolin ja propaanihapon esteröitymisreaktiota hydrogeelialustalla. Menetelmällä on päästy jopa yli 80% esteröitymiseen.
Käyttö

Etyylipropionaattia voidaan käytetään elintarvikkeissa ja hajusteissa sen hedelmäisen tuoksun vuoksi.
Etyylipropionaattia voidaan käyttää muiden yhdisteiden, kuten lääke- ja väriaineiden valmistukseen. Se liuottaa selluloosaestereitä ja monia vahoja, joten sitä käytetään myös liuottimena.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Ethyl propionate (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Ethyl propionate (englanniksi)
ChemBlink: Ethyl propionate (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - ethyl propionate (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - ethyl propionate (englanniksi)