stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laodikeia (Fryygia)
Rakennukset ja löydökset

Laodikeiasta on säilynyt varsin laajat rauniot, jotka ovat pääosin peräisin roomalaisen kauden rakennuksista. Kaupunki oli ympäröity muureilla, joista on säilynyt joitakin osia niiden itäsivulla. Muurien kolme pääporttia olivat Efesoksen portti, Hierapoliin portti ja Syyrian portti. Näistä Syyrian portti on parhaiten säilynyt. Kaupungin halki kulki pääkatu, joka oli reunustettu pylväiköin.
Kaupungin kukkulan pohjoisosassa oli kaksi suurikokoista teatteria. Suurempi niin kutsuttu Pohjoisteatteri sijaitsi idempänä ja avautui koilliseen päin. Sen katsomo sekä skene- eli näyttämörakennuksen alaosa ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Pienempi niin kutsuttu Länsiteatteri sijaitsi nimensä mukaisesti lännempänä ja avautui luoteeseen päin. Sen katsomosta on säilynyt lähinnä yläosaa.
Kukkulan etelälaidalla sijaitsi stadion, jota piirtokirjoitukset kutsuvat ”amfiteatteristadioniksi”. Se valmistui vuonna 79 jaa., ja eräs rikas paikallinen omisti sen keisari Vespasianukselle. Stadion on varsin pitkä, noin 370 metrinen, ja pyöreä kummastakin päästä. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa pientä luonnonlaaksoa pitkien sivujen katsomorinteinä hyödyntäen. Katsomosta on säilynyt joitakin penkkirivejä.
Stadionin vieressä on ollut suuri rakennus, joka on tulkittu kylpyläksi tai epätodennäköisemmin gymnasioniksi. Se oli omistettu keisari Hadrianukselle ja tämän vaimolle Vibia Sabinalle. Siihen liittyi vesitorni, jota on säilynyt noin viiden metrin korkeudelta. Vesi tuli akveduktista nykyisen Denizlin suunnasta. Akvedukti ei kukkulan eteläpuoleista laaksoa ylittäessään ollut tyypillinen massiivinen kaarisilta-akvedukti, vaan lähinnä katettu putki.
Löydöksiin lukeutuu myös muun muassa joidenkin temppeleiden raunioita. Noin 100 metriä stadionista pohjoiseen sijaitsi pieni odeion tai buleuterion, jonka katsomosta on säilynyt joitakin penkkirivejä. Kaupungin kukkulan keskiosissa sijaitsi nymfaion. Se rakennettiin alun perin 200-luvulla. Rakennus koostui suorakulmaisesta vesialtaasta, jonka kummallakin puolella oli pylväiköt ja puoliympyränmuotoiset suihkulähteet. Se sai vetensä samasta akveduktista kuin kylpylä. Myöhemmässä vaiheessa kristillisellä ajalla nymfaion muutettiin suljetuksi huoneeksi, jota voitiin käyttää kastetoimituksissa.
Kaupungin hautausmaita sijaitsi sinne johtaneiden teiden varrella. Monet haudoista ovat sarkofageja, jotka on ryöstetty jo varhain.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laodikeia Wikimedia Commonsissa
Laodikeian arkeologista aluetta.
Laodikeian raunioita.
Laodikeian lyömä raha.
Kirje Laodikeian seurakunnalle. Kuvitusta Valcavado Beatuksesta (f. 071v) vuodelta 970.
Niin kutsutun Temppeli A:n rauniot.
Niin kutsutun Länsiteatterin rauniot.
Luola (elokuva)

| Luola |
| --- | --- |
 Artur Kukov isäpuolen roolissa
Ohjaaja:  Panu Heikkilä
Käsikirjoittaja:  Panu Heikkilä   Ville Haapasalo
Tuottaja:  Pekka Lehtonen
Kuvaaja:  Jussi Eerola
Leikkaaja:  Harri Ylönen
Pääosat:  Lari Kotro   Artur Kukov   Ville Haapasalo   Maria Heiskanen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fantomatico
Ensi-ilta:  elokuussa 2008
Kesto:  29 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  182 995 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luola on Panu Heikkilän ohjaama lyhytelokuva, jonka ohjaaja on kirjoittanut yhdessä näyttelijä Ville Haapasalon kanssa. Elokuva on tuotettu osana ensimmäistä suomalainen novellielokuva -kilpailua, joka järjestettiin keväällä 2007.
Juoni

Ilari on neljätoistavuotias poika, jonka isä on kuollut alkoholiin. Hän ei ole päässyt yli isänsä kuolemasta. Ilarin äiti ja äidin uusi mies pitävät pientä kyläkauppaa ja yrittävät kasvaa yhteen työtä tekemällä, mutta Ilarille uusi isä ei kelpaa. Eräänä päivänä äiti huomaa, että kassasta puuttuu rahaa. Syyllinen on löydettävä. Niin on yhden uhrauduttava, jotta muut pääsisivät pahasta.
Arviot lehdissä ja menestys festivaaleilla

Vuoden 2007 novellielokuvat esitettiin pareittain kahtena peräkkäisenä maanantaina syyskuussa 2008. Luola mainittiin Helsingin Sanomien arviossa vain ohimennen; arvio keskittyi Reetta Aallon ohjaamaan Tyttöjen iltaan. Arvostelun kirjoittanut Jukka Karjalainen totesi ainoastaan, että "Luola kieltämättä mutkittelee teemansa kanssa vaikeamman kautta."
Elokuva palkittiin alle 30-minuuttisten elokuvien kotimaisessa kilpailusarjassa Tampereen kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2009.
Tuomariston mukaan "festivaalin parhaat näyttelijäsuoritukset tarjonneen opettavaisen tarinan rakenne ja sävy toivat mieleen venäläisen kirjallisuuden parhaat klassikot."
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo Madagaskarin kansallispuistoista

Madagaskarin kansallispuistot muodostavat osan Madagaskarin luonnonsuojelualueista. Maassa on 19 varsinaista kansallispuistoa ja niiden lisäksi kuusi luonnonsuojelualuetta, kaksi suojeltua merialuetta ja 21 muuta rauhoitettua kohdetta. Lisäksi on rauhoitettuja alueita joita hallitsevat yksityiset tahot tai uskonnolliset yhdyskunnat.
| Nimi | Kuva | Sijainti | Perustettu | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Amber-vuoren kansallispuisto |  | Diana | 1958 |  |
| Analamazaotran kansallispuisto (Périnet) |  | Alaotra-Mangoro | 1989 |  |
| Andasibe-Mantadian kansallispuisto |  | Alaotra-Mangoro | 1989 |  |
| Andohahelan kansallispuisto |  | Anosy | 1939 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007 |
| Andringitran kansallispuisto |  | Haute Matsiatra | 1927 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007 |
| Ankarafantsikan kansallispuisto |  | Boeny | 2002 |  |
| Baie de Balyn kansallispuisto |  | Boeny | 1997 |  |
| Isalon kansallispuisto |  | Ihorombe | 1962 |  |
| Kirindy Mitean kansallispuisto |  | Menabe | 1997 |  |
| Lokoben kansallispuisto |  | Diana | 1913 |  |
| Mananara Nordin kansallispuisto |  | Analanjirofo | 1989 | UNESCOn biosfäärinsuojelualue |
| Marojejyn kansallispuisto |  | Sava | 1952 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007 |
| Marolambon kansallispuisto |  | Atsinanana, Vakinankaratra, Amoron'i Mania, Vatovavy Fitovinany | 2015 | UNESCO-kohteiden yhdyskäytävä |
| Masoalan kansallispuisto |  | Sava, Analanjirofo | 1997 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007 |
| Midongy du sudin kansallispuisto |  | Atsimo-Atsinanana | 1997 |  |
| Nosy Haran kansallispuisto |  | Diana (merialue) | 2012 |  |
| Nosy Tanikelyn kansallispuisto |  | Diana (merialue) | 2011 |  |
| Nosy Ve-Androkan kansallispuisto |  | Atsimo-Andrefana (merialue) | 2015 | koralliriuttoja |
| Ranomafanan kansallispuisto |  | Haute Matsiatra, Vatovavy-Fitovinany | 1991 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007, |
| Sahamalazan kansallispuisto |  | Sofia (merialue) | 2007 | myös nimellä Iles Radama |
| Tsimanampetsotsen kansallispuisto |  | Atsimo-Andrefana | 1927 |  |
| Tsingy de Bemarahan kansallispuisto |  | Melaky | 1997 | UNESCO maailmanperintölistalle 1990. |
| Tsingy de Namorokan kansallispuisto |  | Boeny | 2002 |  |
| Zahamenan kansallispuisto |  | Alaotra-Mangoro, Analanjirofo, Atsinanana | 1997 | UNESCO maailmanperintölistalle 2007 |
| Zombitse-Vohibasian kansallispuisto |  | Atsimo-Andrefana | 1997 |  |
Käännös suomeksi
Magnus Bunnskog

Magnus Bunnskog (s. 1974 Gunnarsjö) on ruotsalainen säveltäjä ja monipuolinen intermediataiteilija. Hän opiskeli alun perin draamaa, runoutta ja proosaa; tämän jälkeen hän sai sävellysopetusta Per Mårtenssonilta, Sven-David Sandströmiltä ja Henrik Strindbergiltä Visbyssä vuosina 1998–2000 ja 2001–02. Bunnskogin sävellystuotantoon kuuluu kamari-, vokaali- ja elektroakustisia teoksia sekä multimediateoksia. Hänen musiikkiaan on esitetty Ruotsissa ja Kreikassa.
Bunnskog on kirjoittanut runoutta ja tuottanut lyhytelokuvia. Vuonna 2000 hän aloitti toiminnan Splintermind-projektissa. Hän on myös toiminut teatteriteknikkona Göteborgissa ja kiertueilla Euroopassa. Hän on esiintynyt näyttelijänä Ruotsissa ja Kamerunissa. Hän toimi nuorten säveltäjien UNM-festivaalin johtokunnan jäsenenä Norrköpingissä ja Tukholmassa 2004.
MAPT

Ihmisen MAPT-geeni koodaa mikrotubuluksiin liittyvän tau-proteiinin. MAPT on autosomaalinen ja sijaitsee kromosomissa 17.
MAPT-geenin mutaatiot liittyvät moniin neurodegeneratiivisiin häiriöihin kuten Alzheimerin tauti, Pickin tauti ja etulohkodementia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Genenames: MAPT (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Löytynlampi (Pieksämäki, Naarajärvi)

| Löytynlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°17′47″N, 27°00′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  Löyttynpuro ala-Siiliin 
Järvinumero:  14.935.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,2 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  510 m  
Rantaviiva:  4,088 km  
Pinta-ala:  27,897 ha  
Saaria:  6 
 fiLöytynlampi 
Löytynlampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Naarajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,1 kilometriä pitkä, 510 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan 6 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Naarajärven valuma-alueeseen (14.935) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,2 metriä mpy.
MAOL-taulukot

| MAOL-taulukot |
| --- | --- |
 MAOL-taulukoiden vuoden 2019 punakantinen painos.
Kieli:  Suomi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
MAOL-taulukot eli MAOL-taulukkokirja on Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL ry:n julkaisema ja Otavan kustantama lukion matematiikan, fysiikan ja kemian opiskelun apuvälineeksi tarkoitettu taulukkokirja. Taulukkokirja sisältää matemaattisten merkintöjen ja symbolien luettelon, laajan kaavakokoelman sekä useita numeerisia taulukoita. Ylioppilastutkintolautakunta on hyväksynyt taulukkokirjan ja antanut luvan käyttää sitä ylioppilastutkinnon kokeissa.
MAOL-taulukoiden kannen väri vaihdetaan painoksittain. Kannen väri on ollut esimerkiksi keltainen, vihreä ja sininen.
Uusimman kirjan kansi on punainen. Edeltävän kirjan kansi oli harmaa, ja se kelpaa vielä ylioppilastutkinnon kokeissa, mutta näitä vanhemmat painokset eivät enää kelpaa.[lähde? ]selvennä
MAOL-taulukkokirjan fyysistä painosta sai käyttää ylioppilaskokeissa vuoden 2020 loppuun, jonka jälkeen kokeissa siirryttiin käyttämään ainoastaan MAOL-taulukkokirjan digipainosta nimeltään MAOL-digitaulukot.
Kirjallisuutta

Seppänen, Raimo et al.: MAOL-taulukot.  Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto, Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26270-1.  Julkaisun verkkosivut.
Eronen, Johanna, et al.: MAOL-taulukot.  Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto, Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-34438-4.  Julkaisun verkkosivut.
M/S Otello Manship

| M/S Arfianie |
| --- | --- |
 Otello Manship Itämerellä
Tyyppi:  Irtolastialus
Lippuvaltio:  Indonesia
Kotipaikka:  Jakarta
IMO-numero:  8316481
MMSI-numero:  525016272
Tunnuskirjaimet:  PMMJ
Aiemmat nimet:  1985–1989: Riki 1989–1991: Otello M 1991–2008: Otello Manship 2008— : Arfianie
Omistaja:  Gurita Lintas Samudera
Aiemmat omistajat:  1985–1989: AlamedaSh Corp 1989–1991: Shellamar SA 1991–2008: Handybulk Shipping Ltd. 2008—: Gurita Lintas Samudera
Rakennustelakka:  Mitsubishi Heavy Industries, Nagasaki, Japani
Luovutettu:  1985
Tekniset tiedot
Pituus:  189 m
Leveys:  30 m
Koneisto:  Sulzer 6RTA58
Koneteho:  8 474 kW
Nopeus:  30,09 km/h
Nopeus:  16,25 kn
Lastikapasiteetti:  914 TEU
M/S Arfianie (Ex:Otello Manship; IMO 8316481) on Gurita Lintas Samudera omistama irtolastialus. Alus on rakennettu vuonna 1985 Japanissa Mitsubishin Nagasakin telakalla. Kuollutta painoa aluksella on 42 244 tonnia. Arfianie on rekisteröity Indonesian lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Jakarta. Nykyisin aluksella operoi Gurita Lintas Samudera.
Käyttöhistoria

Vuonna 1985 alus valmistui japanilaiselta telakalta ja se luovutettiin AlamedaSh Corpin omistukseen, joka antoi alukselle nimen Riki. Vuonna 1989 Shellamar SA osti aluksen ja antoi sille nimen Otello M. Vuonna 1991 alus siirtyi Otello Manship -nimisenä Handybulk Shipping Ltd:n  omistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia aluksesta (englanniksi)
Ludwig Byström

| Ludwig Byström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Örnsköldsvik, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ludde, Bysse
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  MODO Hockey (SEL) Färjestad BK (SHL) Texas Stars (AHL) Springfield Thunderbirds (AHL) Kärpät (SML) Nürnberg Ice Tigers (DEL)
NHL-varaus:  43. varaus, 2012 Dallas Stars
KHL-varaus:  56. varaus, 2012 Severstal Tšerepovets
Ludwig Peter Byström (s. 20. heinäkuuta 1994 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2012 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2011 | jääkiekko |  |
Byström voitti alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2012. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 voittaen hopeaa sekä samana vuonna World Junior A Challengessa. Yhteensä Byström on pelannut 17 nuorten ja 34 poikien maaottelua.
Muuta

Byströmin perheeseen kuuluu vaimo Frida sekä tyttäret Mila ja Ayla. Perheellä on talo hänen kotikaupungissaan Örnsköldsvikissä. Byströmin isoveli Anton pelasi omalla urallaan MODO Hockeyn Elitserien/SHL-joukkueessa hyökkääjänä yhteensä 30 ottelua.
Luettelo Maroon 5:n jäsenistä

Yhtyeen logo
Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n jäsenistä.
Luettelo > Nykyiset jäsenet

| Kuva | Nimi | Vuodet | Soittimet | Mukana julkaisuilla |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Adam Levine | 1994– | laulu, rytmikitara | Kaikki julkaisut |
|  | Jesse Carmichael | 1994–2012, 2014– | koskettimet, rytmikitara, taustalaulu | Kaikki julkaisut, paitsi Overexposed |
|  | James Valentine | 2001– | soolokitara, taustalaulu | Kaikki Maroon 5:n julkaisut |
|  | Matt Flynn | 2006– (kiertuemuusikkona vuosina 2004–2006, korvasi Dusickin vuonna 2006) | rummut, lyömäsoittimet | Kiertuemuusikkona: Live – Friday the 13th Virallisena jäsenenä: Kaikki Maroon 5:n julkaisut vuodesta 2006 |
|  | PJ Morton | 2012– (kiertuemuusikkona vuosina 2010–2012) | koskettimet, taustalaulu | Kaikki julkaisut vuodesta 2012 |
|  | Sam Farrar | 2016– (kiertuemuusikkona vuosina 2012–2016) | rytmi- ja soolokitara, bassokitara, lyömäsoittimet, koskettimet, taustalaulu, sämpläykset ja muu tekninen | Virallisena jäsenenä: Kaikki julkaisut vuodesta 2016 |
Luettelo > Entiset jäsenet

| Kuva | Nimi | Vuodet | Soittimet | Mukana julkaisuilla |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ensimmäinen vasemmalta kansikuvissa ”She Will Be Loved” ”Sunday Morning” | Ryan Dusick | 1994–2006 | rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu | Kaikki julkaisut vuosina 1994–2006 |
|  | Mickey Madden | 1994–2020 | basso | Kaikki julkaisut vuosina 1994–2020 |
Luettelo > Kiertuemuusikot

| Kuva | Nimi | Vuodet | Soittimet | Mukana julkaisuilla |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ei kuvaa | Tommy ”Boom-Boom” King | The Back to School -kiertue 2009 | koskettimet, taustalaulu | – |
|  | Adrian Young | Muutama keikka The Back to School -kiertueella 2009 | rummut, lyömäsoittimet | – |
| ei kuvaa | Ryland Steel | Muutama keikka Songs About Jane -kiertueella | rummut, lyömäsoittimet | – |
| ei kuvaa | Josh Day | Muutama keikka Songs About Jane -kiertueella | rummut, lyömäsoittimet | – |
M/S Ostend Spirit

| Ostend Spirit |
| --- | --- |
 Ostend Spirit Ostendin satamassa.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Lippuvaltio:   Britannia
Kotipaikka:  Ramsgate
IMO-numero:  8517748
Aiemmat nimet:  Pride of Calais 2003-2012 PO Calais 2002-2003 P&OSL Calais 1998-2002 Pride of Calais 1987-1998
Omistaja:  P&O European Ferries, Dover, UK (Traneuropa Shipping Lines Ltd)
Rakennustelakka:  Schichau Seebeckswerft AG, Bremerhaven, Saksa
Rakennusnumero:  94
Vesillelasku:  11. huhtikuuta 1987
Luovutettu:  27. marraskuuta 1987
Status:  ajettu maihin romutettavaksi 13. marraskuuta 2013
Tekniset tiedot
Pituus:  169,63 m
Leveys:  28,30 m
Syväys:  6,10 m
Bruttovetoisuus (GT):  26 443
Koneisto:  3 x Sulzer-CCM 14ZAV40S -dieselmoottoria
Koneteho:  23170 kW
Nopeus:  22,0 kn
Hyttipaikkoja:  90
Matkustajia:  2 260
Lastikapasiteetti:  1 560
Autokapasiteetti:  650 m
Sisaralukset:  M/S Pride of Dover
Lähteet:  http://www.faktaomfartyg.se/pride_of_calais_1987.htm
M/S Ostend Spirit oli vuonna 1987 Saksassa valmistunut P&O European Ferriesin autolautta. Se kulki ensin Doverin ja Calais'n väliä, ja loppuajan se kuljetti pari vuotta Ostend Spirit -nimisenä matkailijoita Englannin Ramsgatesta Belgian Oostendeen välisellä reitillä. Se vietiin Turkkiin romutettavaksi vuoden 2013 lopulla.
Valmistus

Alus tilattiin Schichau Seebeckswerft AG:lta Bremerhavenista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 94 ja alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1987. Se luovutettiin 27. marraskuuta Doveriin Englantiin rekisteröidylle P&O European Ferriesille.
Palvelus

Alus lähti 28. marraskuuta 1987 Bremerhavenista Doveriin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus aloitti 4. joulukuuta liikennöinnin Kanaalin yli Doverista Calaisiin. Tammikuussa alus jäi Wilton Feyenoordiin brittiläisen miehistön lakkoillessa ja se jatkoi liikennöintiä vasta 29. kesäkuuta. Alus liikennöi 20. kesäkuuta - 1. heinäkuuta 1990 Calaisin lakkojen vuoksi Doverista Zeebrüggeen.
Alus siirrettiin 10. maaliskuuta 1998 P&O Stena Linelle, joka jatkoi liikennöintiä Doverista Calaisiin. Joulukuussa alus sai nimekseen P&OSL Calais. Alus siirtyi elokuussa 2002 P&O Ferriesille, joka jatkoi liikennöintiä reitillä. Alus kastettiin 15. lokakuuta PO Calaisiksi ja edelleen helmikuussa 2003 Pride of Calaisiksi.
Alus siirrettiin 16. helmikuuta 2007 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa, mistä se poistui 18. helmikuuta aloittaen matkan Doveriin. Alus oli 25. joulukuuta 2007 - 16. tammikuuta 2008 A&P Tynen telakalla Hebburnissa. Pride of Calais törmäsi 23. lokakuuta 2011 laituriin Calaisissa, jolloin sen keula vaurioitui. Alus kunnostettiin Doverissa. Alus siirrettiin 12. helmikuuta 2012 rahtiliikenteeseen Doverista Calaisiin, kunnes se siirrettiin telakalle lähteneen Spirit of Britainin tilalle henkilökuljetuksiin 31. maaliskuuta. Se palasi rahtiliikenteeseen 26. huhtikuuta ja se teki viimeisen matkansa reitillä 20. lokakuuta. Alus lähti 23. lokakuuta Doverista Tilburyyn huollettavaksi.
Alus vuokrattiin 18. joulukuuta 2012 Ramsgateen Englantiin rekisteröidylle Transeuropa Ferries NV:lle, joka kastoi Transeuropa Shipping Linesin operoiman aluksen Ostend Spiritiksi. Se lähti seuraavana päivänä Tilburystä Ramsgateen ja edelleen vastaanottotestien päätyttyä Ostendeen. Se lähti 4. tammikuuta 2013 Antwerpeniin telakalle tarkastettavaksi, mistä se palasi Ostendeen 19. tammikuuta. Alus aloitti 1. helmikuuta liikennöinnin Ostendesta Ramsgateen.
Alus lähti 18. huhtikuuta Ramsgatesta Tilburyyn. Se myytiin turkkilaiselle romuttamolle lokakuussa ja se lähti 30. lokakuuta Tilburystä kohti Aliagaa. Alus ajettiin 13. marraskuuta Aliagassa maihin romutettavaksi.
Luxemburgin parlamenttivaalit 1968

Luxemburgin parlamenttivaalit 1968 toimitettiin Luxemburgissa 15. joulukuuta 1968. Vaaleissa valittiin Luxemburgin edustajainhuoneeseen 56 edustajaa viiden vuoden ajaksi. Äänioikeutettuja olivat kaikki 21 vuotta täyttäneet. Heillä oli myös äänestysvelvollisuus, äänestämättä jättäminen oli sakolla rangaistava teko. Vaalit olivat ennenaikaiset. Vaalit johtuivat hallituksen johtajan erosta, joka johtui talousasioista. Vaaleissa oli mukana viisi puoluetta.
Tulokset

Paikkajako 1968 jälkeen:
Kristillissosiaalinen kansanpuolue: 21 (-1)
Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue: 18 (-3)
Demokraattinen puolue: 11 (+5)
Kommunistit: 6 (+1)
Solidaarisuuspuolue: 0 (uusi).
Luxemburgin parlamenttivaalit 1979

Luxemburgin parlamenttivaalit 1979 toimitettiin Luxemburgissa 10. kesäkuuta 1979. Vaaleissa valittiin 59 edustajaa Luxemburgin edustajainhuoneeseen viisivuotiskaudeksi. Vaaleissa oli ehdolla yksitoista puoluetta, näistä seitsemän pääsi edustajainhuoneeseen. Äänioikeutettuja oli 18 vuotta täyttäneet, heistä 89 % äänesti. Voiton sai Kristillissosiaalinen kansanpuolue.
Tulokset

Paikkajako vaalien jälkeen:
Kristillissosiaalinen kansanpuolue: 24
Demokraattinen puolue: 15
Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue: 14
Sosialidemokraatit: 2
Kommunistit: 2
Enrolesde Force: 1
Sitoutumaton sosialistinen puolue: 1.
Luxemburgin parlamenttivaalit 1984

Luxemburgin parlamenttivaalit 1984 toimitettiin 17. kesäkuuta 1984. Vaaleissa valittiin Luxemburgin edustajainhuoneeseen 64 edustajaa viisivuotiskaudelle. Viime vaaleista paikkamäärä nousi viidellä.
Tulokset

Paikkajako vaalien jälkeen:
Kristillissosiaalinen kansanpuolue: 25
Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue: 21
Demokraattinen puolue: 14
Kommunistit: 2
Ympäristöpuolue: 2.
M/S Pauline

| M/S Pauline |
| --- | --- |
 Pauline rakennusvaiheessa Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla
Tyyppi:  rahtilaiva
Lippuvaltio:  Luxemburg
Kotipaikka:  Luxemburg
IMO-numero:  9324473
MMSI-numero:  253310000
Tunnuskirjaimet:  LXPO
Aiemmat nimet:  2006– Pauline
Omistaja:  CONSHIP S.A.
Aiemmat omistajat:  2006: Cobelfret 2006– CONSHIP S.A.
Rakennustelakka:  Flensburger Schiffbau-Gesellschaft, Flensburg, Saksa
Rakennusnumero:  731
Kölinlasku:  27. helmikuuta 2006
Vesillelasku:  11. elokuuta 2006
Luovutettu:  24. marraskuuta 2006
Tekniset tiedot
Pituus:  200 m
Leveys:  31 m
Syväys:  7,4 m
Bruttovetoisuus (GT):  49 166
Koneisto:  2 × MaK 12M43 diesel
Koneteho:  21 600 kW
Nopeus:  40,19 km/h
Nopeus:  21,7 kn
Hyttejä:  12
Lastikapasiteetti:  4 600 m
Lähteet:  
M/S Pauline (IMO 9324473) on luxemburgilaisen CONSHIP S.A:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2006 Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla Flensburgissa, Saksassa. Pauline on rekisteröity Luxemburgin lipun alle. Nykyisin aluksella operoi belgialainen Cobelfret.
Paulinen sisaralus on vuonna 2007 valmistunut M/S Yasmine.
Käyttöhistoria

27. helmikuuta 2006 tapahtui kölinlasku. 11. elokuuta alus laskettiin vesille ja 24. marraskuuta se luovutettiin belgialaisen Cobelfretin omistukseen, joka rekisteröi sen Luxemburgin lipun alle nimellä Pauline. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Belgian Zeebruggen ja Britannian Killingholmen välillä. Myöhemmin samana vuonna Pauline siirtyi luxemburgilaisen CONSHIP S.A:n omistukseen.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Pauline (ruotsiksi)
Pauline rakennusvaiheessa Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla Saksassa
Luxemburgin koripalloliiga

| Division Nationale 1 |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):   Luxemburg
Perustettu:  1934
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  T71 Dudelange (2015)
Eniten mestaruuksia:  BBC Nitia (16)
Sivusto:  flbb.lu/TotalLeague
Division Nationale 1 on Luxemburgin koripallon miesten pääsarja. Ensimmäinen sarjan mestaruus jaettiin maan koripalloliiton sivujen mukaan vuonna 1936. Sarjan voittaja on koripallon Luxemburgin mestari.
Vähintään kymmenen Luxemburgin mestaruutta ovat voittaneet BBC Nitia, BBC Etzella Ettelbruck, T71 Dudelange ja BBC Sparta Bertrange.
Aiheesta muualla

Pääsarjan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarja eurobasket.com -sivustolla (englanniksi)
Luettelo rantalentopallon olympiamitalisteista

Rantalentopallo on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1996 lähtien. Menestyneimmät maat olympialaisten rantalentopallossa ovat Yhdysvallat ja Brasilia.