stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lars Westerlund
Toimitustöitä

Kvinnorna på Skega. Westerlunds reportagebyrå, Skellefteå 2004
Norden och krigen i Finland och Baltikum 1918-19. Suomen sotasurmat 1914-1922 -projekti. Statsrådets kanslis publikationsserie 7/2004. Helsingfors 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Sotaoloissa vuosina 1914-22 surmansa saaneet : tilastoraportti. Suomen sotasurmat 1914-1922 -projekti. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 10/2004. Helsinki 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa : Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan, Yhdysvaltain, Kanadan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa vuosina 1914-22 menehtyneet suomalaiset sekä sotaoloissa surmansa saaneet merimiehet. Suomen sotasurmat 1914-1922 -projekti. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 6/2004. Helsinki 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Venäläissurmat Suomessa vuosina 1914-22. Osa 1. Sotatapahtumat 1914–17. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 1/2004. Helsinki 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Venäläissurmat Suomessa vuosina 1914-22. Osa 2.1. Sotatapahtumat 1918–22. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 2/2004. Helsinki 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Venäläissurmat Suomessa vuosina 1914-22. Osa 2.2. Sotatapahtumat 1918–22. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 3/2004. Helsinki 2004 (Teos verkkojulkaisuna Valtioneuvoston kanslian sivuilla)
Prisoner of War deaths and people handed over to Germany and the Soviet Union in 1939-55 : a research report by the Finnish National Archives. National Archives, Helsinki 2008 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Sotavangit ja internoidut Kansallisarkiston artikkelikirja. Kansallisarkisto, Helsinki 2008 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Talvi-, jatko- ja Lapin sodan sotavanki- ja siviilileirit 1939-1944 : käsikirja. Luovutetut-projekti. Kansallisarkisto, Helsinki 2008 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Sotatapahtumia, internointeja ja siirto sodanjälkeisiin oloihin. Kansallisarkiston artikkelikirja. Kansallisarkisto, Helsinki 2010 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940-1948. Osa I, Saksalaisten sotilaiden lapset. Kansallisarkisto, Helsinki 2011 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940-1948. Osa II, Saksalaisten ja neuvostosotilaiden lapset Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Itävallassa, Puolassa ja Itä-Karjalassa. Kansallisarkisto, Helsinki 2011 (Verkkojulkaisuna Kansallisarkiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive))
Ukrainan urheilu

Ukrainan valtion alueella harrastettavista urheilulajeista jalkapallo on suosituin. Huolimatta varsinkin 1990-luvun aikana vallinneista niukoista voimavaroista eliittitason urheiluun, ukrainalaiset urheilijat ovat pärjänneet hyvin kansainvälisissä kilpailuissa; menestyslajeja ovat olleet yleisurheilu, voimistelu, purjehdus, uinti, nyrkkeily ja paini. Varsinkin olympialaisissa ukrainalaiset urheilijat toivat paljon mitaleja Neuvostoliiton joukkueelle.
Jalkapallo

Jalkapalloa pelataan Ukrainassa viidellä tasolla, joista korkein on Вища Ліга, Vystša Liha ('korkein liiga'). Toiseksi korkein sarjataso on nimeltään Persha Liha (Перша Ліга, 'Ensimmäinen liiga'). Seuraavat kolme sarjatasoa ovat nimiltään Druha Liha A (Друга Ліга, 'Toinen liiga'), Druha Liha B ja Druha Liha C. Liigojen välillä on muista eurooppalaisista liigoista tuttu nousu- ja putoamisjärjestelmä, esimerkiksi pääliigasta putoaa vuosittain kaksi viimeistä joukkuetta joiden tilalle nostetaan Ensimmäisestä liigasta kaksi parasta. Maan ykkösjoukkue on jo kauan ollut Kiovan Dynamo, joka on muun muassa voittanut kahdesti Cup-voittajien cupin, 13 Neuvostoliiton ja 11 Ukrainan mestaruutta. Ukrainan maajoukkuen selviytyminen vuoden 2006 MM-kisoihin oli sille ensimmäinen arvokisakokemus. Joukkue pärjäsi hienosti, raivaten tiensä kahdeksan parhaan joukkoon ja pudoten mestaruuden lopulta voittaneelle Italialle.
Jääkiekko

Ukrainan jääkiekko kärsii maan pääliigan huonosta tasosta, jonka johdosta monet lupaavat pelaajat siirtyvät jo aikaisessa vaiheessa pelaamaan Venäjän pääsarjaan.
Koripallo

Ukrainan koripalloliiga ei ole kovin tunnettu, mutta ukrainalaisia joukkueita on kuitenkin usein Eurocupeissa mukana.
Nyrkkeily

Ukrainan nyrkkeilymainetta ovat pitäneet yllä veljekset Volodymyr ja Vitali Klytško, jotka ovat molemmat olleet raskaan sarjan mestareita. IBF- ja IBO-liittojen tämänhetkinen mestari Volodymyr jatkaa vielä uraansa, vanhempi Vitali lopetti vuonna 2005. Volodymyr Sydorenko taas on WBA:n kääpiösarjan hallitseva mestari.
Pyöräily

Ukrainalaisia huippupyöräilijöitä ovat Serhi Hontšar, Jaroslav Popovytš ja Andri Hryvko, joista kaikki kolme ovat säännöllisesti mukana suurissa ympäriajoissa (Italian-, Ranskan- ja Espanjan ympäriajo).
Yleisurheilu

Tunnetuin ukrainalainen yleisurheilija on eittämättä seiväshypyn ME-mies Serhi Bubka. Muita itsenäisyyden ajan huippuja ovat olleet kolmiloikkaaja Inessa Kravets, kuulantyöntäjät Juri Bilonoh ja Oleksander Bagatš, 1500 metrin juoksija Ivan Heško ja korkeushyppääjä Inga Babakova. Neuvostoaikojen ukrainalaisia yleisurheiluhuippuja olivat muun muassa pitkänmatkanjuoksija Tatjana Samolenko, sprintteri (ja nykyinen urheilupomo) Valeri Borzov sekä moukarinheittäjä Juri Sedyh.
Jalkapalloaiheinen postimerkki vuodelta 2001.
Serhi Hontšar
Lainjärvi

| Lainjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°20′08″N, 26°54′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskupuro:  puro Kierlampeen 
Järvinumero:  14.978.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,8 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  450 m  
Rantaviiva:  1,91 km  
Pinta-ala:  14,032 ha  
Saaria:  2 
 fiLainjärvi 
Lainjärvi tai Laijärvi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Varpaisten lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 680 metriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,0 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä mpy.
Leander Reijo

Leander Reijo
Leander Reijo (1904–1932) oli Viron Inkerissä Kullankylässä asunut inkeriläinen talonpoika ja heimoaktivisti. Hänestä käytettiin myös nimitystä "Inkerin kuningas".
Leander Reijo joutui pakenemaan Venäjän puolella Rosonajoen itärannalla sijainneesta kotitalostaan yhdessä isänsä kanssa Viron puolelle, jossa he sitten asuivat pienessä mökissä aivan rajan tuntumassa. Mökistä oli näköyhteys entiseen kotitaloon. Hänen äitinsä ja sisaruksensa jäivät asumaan Venäjän puolelle jääneeseen kotitaloon.
Reijo opiskeli vuosina 1923–1924 Akateemisen Karjala-Seuran kustantamana Suomessa Kanneljärven kansanopistossa. Hän perusti Viron Inkeriin Inkeri-Seuran vuonna 1924 ja toimi seuran lehden "Sananseppä" päätoimittajana vuoteen 1931 asti. Konekirjoitettu lehti monistettiin monistuskoneella. Leander Reijo perusti pakolaismökkiinsä lainakirjaston ja lukutuvan sekä herätti henkiin laulukuorotoiminnan. Reijon tuvassa oli Kullankylän ainoa radio ja puhelin.
Leander Reijo teki salaa useita retkiä rajan toiselle puolelle ja oli mukana muun muassa äitinsä hautajaisissa siellä. Hänen kerrotiin olleen myös vakoilutehtävissä ja palvelleen rahaa vastaan useita isäntiä. Venäläiset lupasivat hänen kiinnisaamisestaan palkkion. 1. joulukuuta 1931 vastaisena yönä Reijo siepattiin rajalta Kullankylän pohjoispuolella. Venäjän puolelta oli tullut edellisenä iltana kaksi miestä Kullankylään ja he olivat lähteneet yöllä kolmisen Reijon kanssa rajalle. Sieppaus tapahtui Viron puolella rajaa ja aamulla tapahtumasta todistivat vain rajan piikkilankaesteen taakse johtaneet veriset jäljet ja piikkilankaaidan luokse jäänyt Reijon browningpistooli (toisen lehtitiedon mukaan kyseessä oli Nagan-revolveri). Reijo vietiin todennäköisesti vaikeasti haavoittuneena tai jo kuolleena Venäjän puolelle. Erään tiedon mukaan hänet  ammuttiin 19. kesäkuuta näytösprosessin jälkeen[lähde? ].
Inkeriläinen kirjailija Arnold Aru kirjoitti Leander Reijosta nelinäytöksisen näytelmän Inkerin kuningas (WSOY 1934).
Aiheesta muualla

Leander Reijo, Inkerin kuningas Virtuaali-Inkeri (Web Archive-linkki). Inkerin kulttuuriseura. Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 19.4.2013.
Kuoleman varjon maa. Matkamiehen mietteitä Inkerin rajalla, Aamulehti, 26.05.1935, nro 140, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Leander Paes

| Leander Paes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1973 (ikä 51)
Kansalaisuus:   Intia
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  78 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1991–
Palkintorahat:  8 587 586 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  73. (24.8.1998)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  101–99
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (1997, 2000)
Ranskan avoimet:  2. kierros (1997)
Wimbledon:  2. kierros (2001)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (1997)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (21.6.1999)
Turnausvoittoja:  52
Voitot/tappiot:  770–457
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto (2003, 2010,2015)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2005)
Wimbledon:  voitto (1999, 2003, 2010)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2008)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:   Intia.Miesten tennis.Olympialaiset   | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten tennis.Olympialaiset   | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten tennis.Olympialaiset   | Maa:   Intia> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | Kaksinpeli |  |
Leander Paes (s. 17. kesäkuuta 1973 Kalkutta) on intialainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Paes on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listan sijalla yksi, ja kaksinpelissä sijalla 73. Hän on voittanut yhden turnauksen kaksinpelissä ja 51 turnausta nelinpelissä.
Kaksinpelissä Paes pääsi grand slam -turnauksissa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle US Openissa vuonna 1997. Vuonna 1996 hän voitti pronssia Atlantan olympialaisten kaksinpelissä. Ainoan kaksinpeliturnausvoittonsa Paes sai heinäkuussa vuonna 1998.
Nelinpeliä Paes pelasi vuoteen 2004 asti lähinnä vain Mahesh Bhupathin kanssa, mutta sen jälkeen hän on pelannut enimmäkseen Lukáš Dlouhýn kanssa. Grand Slam -turnausvoittoja nelinpelissä hänellä on seitsemän kappaletta: Australian avoimet 2003, 2010 ja 2012, Wimbledon 1999, 2003 ja 2010 sekä Yhdysvaltain avoimet 2008. Myös sekanelinpelissä hänellä on kuusi Grand Slam -turnausvoittoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leander Paes Wikimedia Commonsissa
Leander Paes profiili ATP:n kotisivuilla
Lauri Loimaranta

| Lauri Loimaranta> Arvi Lauri Vilho Lindstedt.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1879 Oulu
Kuollut: 21. maaliskuuta 1939 (60 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kemisti, opettaja, koulunjohtaja, yritysjohtaja
Vanhemmat:  Wilhelm Lindstedt Hilma Nyholm
Puoliso:  Aili Augusta Heikinheimo (1907–)
Sukulaiset:   Hilma Elisabeth Stenros (sisko)  Siiri Loimaranta (sisko)  Yrjö Loimaranta (veli)  Laina Kivi (sisko)  Suoma af Hällström (sisko)  Hilja Oksanen (sisko)  Sakari Loimaranta (veli)  Eero Loimaranta (veli)  Aura Lindstedt (sisko) 
Aimo Lauri Vilho Loimaranta, vuoteen 1906 Lindstedt (13. maaliskuuta 1879 Oulu – 21. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti, opettaja, koulunjohtaja ja yritysjohtaja.
Loimarannan vanhemmat olivat rovasti Wilhelm Lindstedt ja Hilma Nyholm. Piispa Yrjö Loimaranta, opettaja ja järjestötyöntekijä Siiri Loimaranta sekä opettaja, rovasti Sakari Loimaranta olivat hänen sisaruksiaan. Lauri Loimarannan puoliso vuodesta 1907 oli Aili Augusta Heikinheimo, kirkkoherra Karl Abiel Heikelin tytär. Loimaranta tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903. Hän oli Helsingin yliopiston kemiallisen laboratorion assistentti 1902–1906 ja opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Breslaussa 1906–1909. Loimaranta toimi opettajana Helsingissä 1903–1907 ja kauppakoulun johtajana Sortavalassa 1908–1913 ja Raahessa 1913–1915. Oltuaan SOK:n palveluksessa 1915–1918 Loimaranta tuli Suomen Raakasokeri Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1918. Helsingin Teollisuus Oy:n johtaja hänestä tuli vuonna 1933.
Laihalammi (Ylöjärvi, Kyrönlahti)

| Laihalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°42′48″N, 23°31′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  oja Koikeroiseen 
Järvinumero:  35.593.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,3 m 
Rantaviiva:  0,533 km 
Pinta-ala:  0,01431 km² 
 fiLaihalammi 
Laihalammi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Laihalammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto

Lampi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa, joka on soistuvaa aluetta. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen luusuasta, joka on lammen luoteispäässä, lähtee laskuoja Koikeroiseen. Laskuojaa kutsutaan Syväojaksi ja se on 600 metriä pitkä. Rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja lampi on asumaton. Lammen lähelle johtaa tie Kyörnlahdelta kantatieltä 65.
Historiaa

Vanhassa Ylöjärven pitäjänkartassa 1840-1850-luvuilta lammen nimi kirjoitettiin "Likalammi". Sillä oli laskuoja, joka johti Koikeroiseen nykyiseen tapaan. Vuoden 1962 peruskartassa sen nimi oli nyt "Laihalampi", mutta se muutettiin seuraavassa vuoden 1982 peruskartassa muotoon "Laihalammi".
Lauri Lounela

Lauri Lounela (vas.) saa Suomen Matkailijayhdistyksen kultainen ansiomitalin 1958.
Lauri Juhani Lounela, sukunimi vuoteen 1918 Lönnrot (24. maaliskuuta 1889 Ristijärvi – 27. kesäkuuta 1970 Kajaani) oli suomalainen lyseon lehtori ja Kainuun murteen jättiläissanastonselvennä kerääjä.
Lauri Lounelan vanhemmat olivat kirkkoherra ja valtiopäivämies Eljas Lönnrot (1858–1933) ja tämän ensimmäinen puoliso Aina Kristiina Sahlgren (k. 1907). Hänen isoisänsä oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen Henrik Juhana Lönnrotin poika Ristijärven kappalainen Frans Fredrik Lönnrot (1830–1907). Lounela pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1909 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1917.
Lounela toimi Ikaalisten keskikoulun opettajana ja rehtorina 1923–1925 ja sen jälkeen Kajaanin lyseossa ensin vt. lehtorina 1925–1926 ja sitten latinan ja suomen kielen vakinaisena lehtorina 1926–1956. Hän opetti latinaa myös Kajaanin tyttölyseossa vuoteen 1962 saakka. Sotavuosina Lounela toimi lisäksi Kajaanissa ilmestyneiden lehtien sensorina.
Lounela aloitti Kainuun murteen sanaston keräämisen ja ollessaan Oulun lyseon kolmannella luokalla. Hän sai lyseon seitsemännellä luokalla olleelta Jaakko Keräseltä lainaksi E. A. Tunkelon kirjan Suomen kielen keräilysanasto ja hän laati kesällä 1904 ensimmäiset murremuistiinpanonsa ollessaan isovanhempiensa luona Ristijärvellä. Vuoteen 1908 mennessä Lounela oli kerännyt jo noin 4 000 Ristijärven murteen sanaa mutta nämä muistiinpanot tuhoutuivat myöhemmin tulipalossa Sotkamossa. Määrätietoisen sanaston keruun Lounela aloitti 1930-luvulla. Hän teki kesäisin polkupyörällä pitkiä keruumatkoja eri puolille Kainuuta ja talvisin hänellä oli kielenoppaina Kajaaniin muuttaneita maalaisia. Muistiinpanonsa Lounela teki jo Oulun lyseossa oppimallaan pikakirjoituksella. Vuodesta 1938 lähtien hän alkoi lähettää muistiinpanoistaan kirjoittamiaan sanalippuja Sanakirjasäätiölle. Vuoden 1968 loppuun mennessä Lounela oli lähettänyt jo noin 80 000 tällaista sanalippua Sanakirjasäätiölle. Vuosina 1965 ja 1966 hän luki murremuistiinpanojaan ääninauhalle yhteensä noin 90 tuntia. Lounela merkitsi muistiin myös suku- ja henkilöhistoriaa ja kuulemiaan saarnoja. Hänellä oli myös pääasiassa 1800-luvulla eläneiden pappien kirjeistä koostunut kirjekokoelma.
Lakeuden kutsu (albumi)

| Lakeuden kutsu Pasi Kaunisto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Pasi Kauniston muut julkaisut
| Pasi Kaunisto 1969 | Lakeuden kutsu 1972 | Sata kelloa 1974 |
Lakeuden kutsu on iskelmälaulaja Pasi Kauniston albumi vuodelta 1972. Noin puolet sen lauluista on Toivo Kärjen sävellyksiä, toinen puoli ulkomaisia käännöskappaleita.
Albumin myynti ylsi kultalevyyn vuonna 1976. Kansanlaulupoljentoisesta nimikappaleesta ”Lakeuden kutsu” tuli valtavan suosittu etenkin pohjalaismaakunnissa. Maaseutunostalgiaa ja Suomen maantiedettä sivuavat sanoitukset myös kappaleissa ”Koitere – Karjalan helmi”, ”Tää viesti kotiin vie”, ”Kotiseudulle tiedä en mä vertaa” ja ”Nelostie”.
Kaikki albumin kappaleet julkaistiin myös singlelevyinä: ”Maa muuttukoon” / ”Iltatähti” (1970), ”Kaiken silmistäs nään” / ”Tää viesti kotiin vie” (1970), ”Lakeuden kutsu” / ”Ei päivää ilman sinua” (1971), ”Nelostie” / ”Yksinäiset askeleet” (1971), ”Kaukainen laulu” / ”Isä ja lapsi” (1972) ja ”Koitere – Karjalan helmi” / ”Kotiseudulle tiedä en mä vertaa” (1972).
Kappaleet > A-puoli

Lakeuden kutsu – 3.38 (säv. Toivo Kärki, san. Tuula Valkama, sov. Toivo Kärki)
Koitere – Karjalan helmi – 3.11 (säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, sov. Toivo Kärki)
Kaiken silmistäs nään – 3.18 (säv. Toivo Kärki, san. Tuula Valkama, sov. Toivo Kärki)
Tää viesti kotiin vie – 2.36 (säv. Toivo Kärki, san. Juha Vainio, sov. Toivo Kärki)
Kaukainen laulu – 2.38 (In mir klingt ein Lied, säv. A. Melichar, F. Chopin, san. Tuula Valkama)
Ei päivää ilman sinua – 2.26 (säv. Toivo Kärki, san. Leo Länsi, sov. Toivo Kärki)
Kappaleet > B-puoli

Kotiseudulle tiedä en mä vertaa – 3.07 (säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, sov. Toivo Kärki)
Iltatähti – 2.52 (Heimat, deine Sterne, säv. Bochmann, san. Tuula Valkama, sov. Nacke Johansson)
Maa muuttukoon – 3.05 (Je t’attends, säv. Charles Aznavour, Gilbert Bécaud, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Isä ja lapsi – 3.12 (duettona Susanna Nion kanssa, L’homme et l’enfant / Little Child, säv. W. Shanklin, san. Saukki, sov. Markku Johansson)
Yksinäiset askeleet – 2.30 (säv. Toivo Kärki, san. Vexi Salmi, sov. Toivo Kärki)
Nelostie – 2.40 (säv. Toivo Kärki, san. Reijo Vires, sov. Toivo Kärki)
Lainhuuto

Lainhuuto tarkoittaa kiinteistön, kiinteistön määräalan tai määräosan, taikka tiettyjen yhteisten alueiden omistusoikeuden kirjaamista lainhuuto- ja kiinnitysrekisteriin. Kaikki tällaisen omaisuuden siirtymiset omistajalta toiselle on lainhuudatettava. Esimerkiksi Suomessa rekisteriä ylläpitää Maanmittauslaitos.
Lainhuudon oikeusvaikutukset

Lainhuudatuksella on kiinteistöoikeudessa suuri merkitys. Lainhuutomerkintä luo omistajaolettaman, johon muun muassa kiinteistön ostaja ja velkoja voivat luottaa. Lainhuudolla on siis konstitutiivinen merkitys eli lainhuuto luo oikeuden. Se ei ole monen muun rekisterimerkinnän tapaan vain toteava tai julkistava toimenpide (nämä ovat niin sanottuja deklaratiivisia merkintöjä). Jos esimerkiksi kiinteistö myydään (oikeudettomasti) kahdelle ostajalle, lainhuudolla on merkitystä: kiinteistö voi jäädä myöhemmän luovutuksensaajan omistukseen, mikäli ensimmäinen luovutuksensaaja ei ole hakenut saannolleen lainhuutoa eikä myöhempi luovutuksensaaja ole tiennyt aikaisemmasta luovutuksesta. Lainhuuto on siis saajan omankin edun mukaisesti syytä tehdä mahdollisimman nopeasti saannon jälkeen.
Merkittävä vaikutus on myös sillä, että saantokirjan eli tavallisesti kauppakirjan tai muun sopimuksen muotovirheeseen ei voi vedota enää sen jälkeen, kun kiinteistölle on myönnetty lainhuuto.
Lainhuudon hakeminen

Lainhuudon hakemisen määräaika on pääsäännön mukaan kuusi kuukautta luovutuskirjan tekemisestä. Jos kiinteistö on saatu perinnönjaossa, osituksessa tai testamentilla, alkaa lainhuudatusaika, kun perinnönjako, ositus tai testamentti on saanut lainvoiman. Jos perinnönjako on testamentin toteuttamiseksi tarpeen, alkaa siitä kun perinnönjako on saanut lainvoiman. Jos henkilö perii kiinteistön yksin, alkaa lainhuudatusaika perunkirjoitusajan päättymisestä eli tavallisesti kolmen kuukauden kuluttua perittävän kuolemasta.
Lainhuudatuksen laiminlyönti on sanktioitu varainsiirtoveron korotuksella. Jos luovutuksensaaja ei hae lainhuutoa saannolleen säädetyssä ajassa, nousee varainsiirtoveron määrä 20 prosentilla kutakin alkavaa kuutta kuukautta kohti, kuitenkin enintään kaksinkertaiseksi. Vastikkeettomissa saannoissa vastaavaa tehostetta ei ole. Kirjaamisviranomainen voi määrätä luovutuksensaajan sakon uhalla hakemaan lainhuutoa. Käytännössä tämä on kuitenkin erittäin harvinaista.
Lainhuudon saamisen edellytyksenä on tavallisesti kirjallinen hakemus ja selvitys saannon lainmukaisuudesta. Yleensä edellytetään myös tiettyjä lupia ja suostumuksia sekä selvitystä maksetusta varainsiirtoverosta.
Selvitys saannon lainmukaisuudesta voi edellyttää erityisasiantuntemusta, kun kyse on perintönä saadusta kiinteistöstä taikka kun kiinteistön aiemmassa omistuksessa on epäselvyyksiä. Mikäli tarvittavaa selvitystä ei ole saatavilla, voidaan turvautua kuulutuslainhuutoon.
Eräissä tapauksissa lainhuuto tulee jättää lepäämään määräajaksi. Tällöin lainhuuto tulee lopulliseksi, mikäli tietty ennalta määrätty seikka toteutuu. Lainhuuto jätetään lepäämään esimerkiksi silloin, kun ostetaan kiinteistö perustettavan yhtiön lukuun, kiinteistön sijaintikunnan luopumisesta etuosto-oikeudestaan ei ole esitetty selvitystä tai saanto on ehdollinen.
Lainhuutoa haetaan Maanmittauslaitoksesta.
Lainhuutotodistus

Lainhuutotodistus on asiakirja, jossa todetaan vahvistettu lainhuuto. Lainhuutotodistus sisältää kiinteistön rekisteriyksikön kiinteistötunnuksen, lainhuudon rekisteröintipäivämäärän ja rekisteriyksikön pinta-alan ja siitä ilmenee viimeinen lainhuuto päivämäärän, asianumeron, omistusosuuden osalta sekä lainhuudon saajan tiedot kuin myös se, miten rekisteriyksikkö on saatu, esimerkiksi perintönä, lahjana, kauppana.
Koska lainhuudon käsittelyyn menee aikaa, kirjataan lainhuutotodistukseen myös vireillä olevat lainhuutohakemukset, jotka saattavat valmisteilla olevassa kiinteistökaupassa olla riski. Yleensä ei käytetä kolmea kuukautta vanhempaa lainhuutotodistusta ja kiinteistökaupan päivänä tai sitä edeltävänä päivänä kiinteistönvälittäjä saattaa ostajan oikeuksien turvaamiseksi tilata sähköisesti vielä uuden lainhuutotodistuksen, jotta selonottovelvollisuus tulee täytetyksi siltä varalta, että myyjästä johtuvista syistä tai häneen vaikuttavista viranomaissyistä esimerkiksi kiinteistön konkurssiin luovuttamisen vuoksi tai ulosottosyystä kiinteistön myyjän asema kaupanteon aikana on muuttunut myytävään kiinteistöön nähden.
Lainhuutotodistus sisältää rekisteriyksikön perustiedot, kuten kiinteistötunnuksen, rekisteröintipäivämäärän ja pinta-alan.selvennä Tuotteesta käy ilmi rekisteriyksikköön viimeksi myönnetty lainhuuto. Lainhuutotiedot sisältävät mm. lainhuudon päivän ja asianumeron, omistusosuuden, lainhuudon saajan tiedot sekä saantotiedot (esim. perintö tai kauppa). Jos jokin kirjaus on Maanmittauslaitoksessa vielä ratkaisematta, tulostuu tuotteelle teksti esim. lainhuutohakemus, vireillä. Tuotteelle tulee maininta myös mahdollisesta huudattamattomasta luovutuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lainhuuto Wikimedia Commonsissa