stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adolf Hitlerin seksuaalisuus
OSS-raportti

Vuonna 1943 CIA:n edeltäjä OSS (Office of Strategic Services) julkaisi 281-sivuisen raportin A Psychological Analysis of Adolf Hitler: His Life and Legend. Raportissa analysoidaan Hitlerin toimintaa ja motiiveja psykoanalyysin kautta. Siinä muun muassa luonnehditaan Hitlerin luonteessa olevan ”homoseksuaalisia vivahteita”. Samassa raportissa Carl Jung arveli, että Hitlerillä olisi  jopa feminiininen vietti.
Raportin sivulla 138 väitetään Hitlerin olleen ”äärimmäinen masokisti, joka saa seksuaalista tyydytystä naisen kyyristyessä hänen päänsä päälle samalla virtsaten ja ulostaen”. Otto Strasserin haastattelujen mukaan Hitlerillä oli tämänkaltainen partneri, todennäköisesti sisarpuolensa tytär Geli Raubal. Tämän myötä Hitleriin on kohdistettu myös insestiepäilyjä.lähde?
Muita näkemyksiä

Kirjassaan Explaining Hitler: The Search for the Origins of His Evil toimittaja Ron Rosenbaum haastatteli OSS:n raporttiin tietämättään osallistuneita psykologeja, jotka kielsivät tehneensä vastaavan diagnoosin. Rosenbaumin mukaan raportin kirjoittaja keksi itse väitteet Hitlerin homoseksuaalisuudesta.
Väitteitä Hitlerin homoseksuaalisuuden puolesta on esittänyt myös historioitsija Lothar Machtan kirjassaan Hitlers Geheimnis. Das Doppelleben eines Diktators (2001). Väitteet perustuvat Hitlerin vanhan sotatoverin Münchenin poliisille 1920-luvun alussa esittämiin syytöksiin. Tässä niin kutsutussa ”Mend-protokollassa” väitettiin Hitlerin osallistuneen homoseksuaalisiin akteihin, mutta monet historiantutkijat epäilevät syytöksen esittäjää epäluotettavaksi.
Historioitsija Samuel Igra väitti teoksessaan Germany’s National Vice Hitlerin olleen miesprostituoitu Wienissä oleskeluaikanaan vuosina 1907–1912 ja Münchenissä uudestaan 1912–1914. Hitlerin mahdollisista asiakkaista ei ole kuitenkaan mitään tietoa. Hitlerin ystävä August Kubizek väitti hänen myös olleen ankara prostituution vastustaja.
Glenn L. Martin Company

| Glenn L>  Martin Company |
| --- | --- |

Perustettu:  1912
Perustaja:  Glenn Luther Martin
Lakkautettu:  1960
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Glenn L. Martin Company oli yhdysvaltalainen, vuosina 1912–1960 toiminnassa ollut lentokonevalmistaja.
Glenn Luther Martinin perustama tehdas valmisti erityisesti suuria pommikoneita ja vesitasoja. Martin oli Yhdysvalloissa huomattava pommikonevalmistaja jo 1920- ja 1930-luvuilla, ja nousi erityisen merkittäväksi toisen maailmansodan ja kylmän sodan aikana. Kaikkiaan tehdas valmisti yli 11 000 lentokonetta, tärkeimpänä mallina B-26, joita valmistui yli 5 000 kappaletta.
Toisen maailmansodan aikana tehdas valmisti muun muassa yli 500 Boeing B-29-pommikonetta, esimerkiksi ensimmäisen atomipommin pudottaneen Enola Gayn.
Glenn L. Martin Company lopetti lentokonevalmistuksen vuonna 1960 ja fuusioitui seuraavana vuonna rakennusmateriaaleja valmistavan American-Marietta-yhtiön kanssa Martin Marietta -yhtiöksi. Martin-Marietta keskittyi ohjusprojekteihin, avaruusteknologiaan, tutkajärjestelmiin ja avioniikkaan. Vuonna 1995 yhtiö fuusioitui Lockheedin kanssa Lockheed-Martin-konserniksi, joka on maailman suurin sotilasteknologiaa valmistava yritys.
Aiheesta muualla

Martin Aircraft: täydellinen lista lentokonemalleista (Arkistoitu – Internet Archive)
Lockheed-Martin -konsernin sivusto
Adora

| Adora> kiinteämaltoinen peruna |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Alankomaat
Risteytys:  Primura × Alcmaria
Kasvinjalostaja:  HZPC Holland BV
Kehitys ja kilpailu
Aikaisempi:  Hankkijan Timo
Ylläpito
Lajike-edustaja Suomessa:  Kantaperuna 1996
Lajikkeen ylläpitäjä:  Kantaperuna 1996  Siemenperunakeskus 1996
Adora on alankomaalainen A. D. Mulderin risteyttämä keskimyöhäinen perunalajike. Adoran tärkkelyspitoisuus on 15,5 prosenttia. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan kiinteämaltoiseksi perunaksi. Adoran satoisuus on varhaisnostossa Hankkijan Timon luokkaa ja syysnostossa sitä suurempi.
Adora ei ole erityisen altis raakatummumiselle tai keittotummumiselle. Se on ankeroisenkestävä ja yleensä hyvin viruskestävä.
Aiheesta muualla

The European Cultivated Potato Database: Adora
Pohjoisen Kantaperuna: Adora (Arkistoitu – Internet Archive)
Agrimarket: Adora (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuutta

Arto Virtanen, Tuottava peruna 27/2000: Felsina, Velox ja Adora esittelyssä, s. 14-15 ja 17.
Suomen kiinteämaltoiset perunalajikkeet
Adora (1996)
Appell (1997)
Bintje (1910/1994)
Fambo (1986)
Felsina (1998)
Hankkijan Timo (1975)
Matilda (1988)
Nicola (1973)
Ostara (1962)
Rikea (2003)
Rocket (1996)
Siikli (1935)
Sini (1997)
Ukama (1994)
Velox (1999)
Venla (2002)
näytä
keskustele
Suomen perunalajikkeet()
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?
Tyypin 1 diabetes

| Tyypin 1 diabetes |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  E10
ICD-9:  250.01
OMIM:  222100
Tautitietokanta:  3649
MedlinePlus:  000305
MeSH:  D003922
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
3D-animaatio tyypin 1 diabeteksesta.
Tyypin 1 diabetes mellitus eli tyypin 1 diabetes on aineenvaihduntasairaus, jossa kehon kyky tuottaa insuliinia on merkittävästi vähentynyt. Insuliini alentaa verensokeria. Siksi tyypin 1 diabeteksen pääoireena on korkea verensokeri eli hyperglykemia. Hoitamattomana hyperglykemia aiheuttaa asidoosin, joka voi tappaa. Muuten huonosti hoidettuna sairaus johtaa hitaasti vakaviin komplikaatioihin, kuten munuaisten vajaatoimintaan.
Tyypin 1 diabetes on useimmiten autoimmuunisairaus, jossa kehon immuunijärjestelmä tuhoaa haiman insuliinia tuottavia beetasoluja. Usein solut tuhoutuvat täysin ja keho on kyvytön insuliinin tuottoon. Sairauden kehittyminen kestää kuukausista vuosiin. Yleensä se ilmenee 5–7-vuotiaana tai sitten murrosiän alussa. Siksi sitä kutsutaan usein virheellisesti lapsuus- tai nuoruustyypin diabetekseksi, mutta todellisuudessa se voi puhjeta missä iässä tahansa. Tyypin 1 diabetesta on sanottu myös insuliiniriippuvaiseksi diabetekseksi tai IDDM:ksi (eng. insulin-dependent diabetes mellitus).
Tyypin 1 diabetekseen ei ole pysyvää parannuskeinoa, mutta sen oireita ja siihen liittyviä elinvaurioita voidaan ennaltaehkäistä. Insuliinia tai insuliinijohdannaisia sisältävien pistosten käyttö on pakollinen osa hoitoa. Muita tärkeitä tekijöitä ovat aterioiden hiilihydraattipitoisuuksien mahdollisimman tarkka arviointi ja insuliinin annostelu näiden pitoisuuksien mukaan sekä säännöllinen ruokavalio ja terveellisten elintapojen noudattaminen. Tarvittavan insuliiniannoksen suuruuden  arviointi on kuitenkin niin vaikeaa jopa modernien apuvälineiden avulla, että vain prosentti potilaista pääsee hyvään hoitotasapainoon ja vain 20 prosenttia saavuttaa sokerihemoglobiinin suositustason. Sairauteen liittyy tämän vuoksi kohonnut verisuonivaurioiden riski.
Suomessa testataan, voiko enterovirusinfektioita ehkäisevä rokote vähentää sairastuvuutta ykköstyypin diabetekseen.
Tyypin 1 diabetes kuuluu diabetes mellitus -oireyhtymiin ja sitä potevia kutsutaan tyypin 1 diabeetikoiksi.
Oireet

Tyypin 1 diabeteksen oireet johtuvat pääosin hyperglykemiasta. Oireita ovat muun muassa runsas virtsaamistarve, korkea virtsan glukoosipitoisuus (glykosuria), janoisuus (polydipsia), nälkäisyys, suurempi alttius saada eri infektioita, heikkous ja kehon painon lasku. Paino voi alentua vaikka söisi yhtä paljon kuin aiemminkin, sillä diabeteksessa poikkeavan paljon hiilihydraatteja päätyy glukoosiksi vereen ja sieltä virtsaan. Vakava hyperglykemia voi johtaa ketoasidoosiin. Lievässä ketoasidoosissa ensioireita ovat esimerkiksi oksentelu ja nestehukka. Vakavassa ketoasidoosissa voi ilmetä Kussmaulin hyperventilaatiota, asetonin hajua uloshengitysilmassa ja vatsakipuja. Asidoosi voi johtaa koomaan. Ketoasidoosin sijaan voi myös ilmetä niin sanottu ei-ketoottinen hyperosmolaarinen oireyhtymä, jossa ilmenee asidoosi ilman merkittävää ketoaineiden läsnäoloa veressä. Näkökyvyn muutos voi olla diabeteksen ensioire. Korkea verensokeritaso voi aiheuttaa silmän linssin aineenvaihdunnan muutoksen, joka muuttaa silmän linssin taittovoimaa joka taas sumentaa näköä. Likinäköinen voi myös nähdä paremmin lähelle ja lukulaseja käyttävä voi pärjätä ilman niitä. Normaalisti nähnyt taas voi muuttua likinäköiseksi ja likinäköisen kaukonäkö voi heiketä. Tila ei ole pysyvä ja se kojaantuu verensokerin korjaantuessa. Tästä syystä silmälasien hankintaa ei suositella tuoreessa diabeteksessä parin kuukauden ajan hoidon aloittamisen jälkeen.
Huonosti hoidettu tyypin 1 diabetes lisää kuolleisuutta moniin eri sairauksiin. Huonosti hoidettuna se voi aiheuttaa munuaisten vajaatoimintaa (diabeettinen nefropatia), ääreishermoston vaurioita ja verkkokalvojen vaurioiden (diabeettinen retinopatia) kautta sokeutta. Se voi aiheuttaa myös kroonisia haavoja esimerkiksi jalkoihin, jotka voivat pahimmillaan vaatia amputaation.
Syyt ja periytyvyys

Noin 70–90 prosentissa tyypin 1 diabetestapauksista kyseessä on autoimmuunisairaus, jossa keho tuhoaa haiman insuliinia tuottavia beetasoluja. Muissa tapauksissa syyt ovat  epäselvempiä. Siksi tyypin 1 diabetestapaukset jaetaan joskus tyypin 1a tapauksiin, joissa tauti aiheutuu on autoimmuunisyistä, ja tyypin 1b tapauksiin, joissa aiheuttaja on tuntematon eli idiopaattinen. Tyypin 1b tapauksissa diabeetikon veressä ei ole omien kudosten kanssa reagoivia vasta-aineita. Aikuisilla puhkeavaa tyypin 1 diabetesta kutsutaan joskus myös eri nimillä, kuten lyhenteellä LADA (eng. latent autoimmune disease of adults).
Tyypin 1 diabetes periytyy. Se voi  kuitenkin puhjeta, vaikkei lähisukulaisilla olisikaan tätä tautia. Sen ilmenemiseen vaikuttavat useat geenit eli kyse on niin sanotusta polygeenisestä sairaudesta. Jos identtisistä kaksosista yhdellä on tyypin 1 diabetes, se on 30–70 prosentin todennäköisyydellä myös toisella kaksosella. Sisaruksilla vastaava periytyvyysriski on 6–7 prosenttia. Jos yhdellä vanhemmista on tyypin 1 diabetes, se periytyy 1–9 prosentin todennäköisyydellä kullekin lapselle.
Ympäristötekijät vaikuttavat ainakin osin tyypin 1 diabeteksen ilmenemiseen. Sen esiintyvyys kasvaa maailmanlaajuisesti, eivätkä geneettiset tekijät voi selittää tätä kehitystä. Merkittävät ympäristötekijät kuitenkin tunnetaan huonosti. Joitakin esimerkkejä ehdotetuista tekijöistä ovat varhain lapsuudessa saadut haimaan kohdistuvat virustartunnat, D-vitamiinipuutos, suolimikrobikirjon yksipuolisuus ja yleistyvä lapsuuden aikainen lihavuus.
Tutkimuksissa on todettu, että enterovirusinfektioilla on yhteys tyypin 1 diabeteksen puhkeamiseen. Tuoreiden diabetespotilaiden Coxsackie B -virusvasta-aineiden on havaittu olevan koholla. Lasten diabetes Suomessa (DiMe) -tutkimuksessa todettiin, että diabetekseen sairastuneilla sisaruksilla oli kaksi kertaa enemmän enterovirusinfektioita kuin diabetekseen sairastumattomilla sisaruksilla. Infektioita esiintyi diabeteksen puhkeamista edeltävänä vuotena sekä useita vuosia ennen sitä. Enterovirusten on todettu siirtyvän elimistössä haimaan ja aiheuttavan siellä pitkäaikaisen tulehduksen. Tulehdus vaurioittaa insuliinia tuottavia beetasoluja, joka johtaa diabeteksen puhkeamiseen.
Coxsackie B -viruksia vastaan on kehitetty rokote, jonka toivotaan ehkäisevän diabeteksen syntyä. Mikäli tällä on jatkotutkimuksissa epidemiologista tehoa, kyseessä on ensimmäinen niin sanottu diabetesrokote.
Diabetesrokotteiden kehitystyö

Suomessa on käynnistynyt rokotetutkimus, jossa tutkitaan suomalaisen ja yhdysvaltalaisen yrityksen yhdessä kehittämää enterovirusrokotetta Coxsackie B -ryhmän enteroviruksia vastaan. Rokotteen on tarkoitus ennaltaehkäistä tyypin 1 diabetestä. Tutkimusryhmää vetää Tampereen yliopiston virologian professori Heikki Hyöty ja siihen osallistuu myös Helsingin yliopiston lastentautien emeritusprofessori Mikael Knip. Saman rokotteen uskotaan ennataehkäisevän myös muita enterovirusten aiheuttamia infektioita, kuten korvatulehduksia, aivokalvontulehdusta ja sydänlihastulehdusta. Aiemmin enteroviruksen aiheuttama polio on ennaltaehkäisty rokotteilla. Jos rokote todetaan toimivaksi on tarkoituksenmukasinta rokottaa jo vauvaikäiset lapset. Aikaisemmin Tampereen yliopiston ja Karoliinisen instituutin tekemissä tutkimuksissa rokote ennaltaehkäisi diabetestä hiirillä ja apinoilla. Ensimmäiset tulokset rokotteen aikuisilla tehdyistä ihmiskokeista ovat olleet positiivisia. Rokote sai aikaan vasta-aineiden muodostumisen, rokote oli hyvin siedetty ja vakavia haittavaikutusia ei ilmennyt. Seuraavassa vaiheessa rokotetutkimus etenee lapsilla tehävään tutkimukseen, jolloin tutkimukseen otetaan mukaan satoja lapsia. Lapset ovat rokkotteen pääasiallinen kohderyhmä. Kolmanessa vaiheessa tutkittavaksi otetaan tuhansia tutkittavia. Vaihe toteutetaan parissa eri maassa, jotta nähdään rokotteen teho eri väestöissä. On arvoitu, että rokotteen myyntiluvan saantiin menee 5-7 vuotta. Keskeneräisen rokotteen toivotaan valmistuttuaan vähentävän tyypin 1 diabeteksen ilmaantumista vähintään 50 prosentilla.
Tampereen yliopistossa FT Minna Hakaniemi johtaa toista tutkijaryhmää, joka pyrkii valmistamaan laajakirjoisen enterovirusrokotteen. Tutkijaryhmä kehittää uudenlaisiin viruksen kaltaisiin plakkeihin (VLP) perustuvaa rokotetta. Ne estävät viruksen tarttumisen uusiin soluihin. Rokote sisältää vain proteiinikuoren ja infektion aiheuttava perintöaineis puuttuu kokonaan. Tavoite on suojata kuutta Coxsackie B-enterovirustyyppiä vastaan ja myöhemmin mahdollisimman monta vakavaa enteroviruksen aiheuttamaa sairautta vastaan. Enteroviruksia on löydetty yhteensä noin kolmesataa. Tutkimuksen toivotaan valmistuvan vuoteen 2026 mennessä. Tämän jälkeen seuraa keksinnön oikeudellinen suojaaminen. Jatkokehitykseen tarvitaan yhteistyötä lääkevalmistajien kanssa koska yliopiston resurssit eivät yksin riitä kehitystyöhön. Se, että toimiiko rokote, selviää vasta vuosien päästä.
Liitännäissairaudet

Tyypin 1 diabetesta potevilla tietyt autoimmuunisairaudet ovat muuta väestöä yleisempiä. Sairauksista yleisimmät kohdistuvat kilpirauhaseen ja näitä ovat Hashimoton tyreoidiitti ja Basedowin tauti, mutta myös keliakia on verrattain yleinen. Muita tyypin 1 diabeetikoilla perusväestöä hieman yleisempiä sairauksia ovat muun muassa nivelreuma, punahukka, pernisiöösi anemia, vitiligo ja Addisonin tauti.
Toteaminen

Henkilöllä on todennäköisesti tyypin 1 tai tyypin 2 diabetes jos
hänen veriplasmansa glukoosipitoisuus on 8 tunnin paaston jälkeen yli 7 mmol/l (millimoolia per litra).
hän on juonut 75 grammaa glukoosia sisältävän nesteen ja 2 tunnin jälkeen juomisesta hänen plasmansa glukoosipitoisuus on yli 11.1 mmol/l. Tätä koetta sanotaan muun muassa sokerirasituskokeeksi.
glykatoituneen hemoglobiinin (HbA1c) pitoisuus veressä on yli 48 mmol/mol (millimoolia per mooli).
Tyypin 1 tai 2 diabetes todetaan osin myös oireiden perusteella. Tyypin 1 ja 2 tunnistaminen toisistaan ei välttämättä ole tarpeellista, sillä niiden hoitosuositukset ovat samankaltaiset. Lisäksi niitä ei välttämättä ole mahdollista erottaa selkeästi toisistaan, sillä tyypin 2 diabeteksessa insuliinin tuotanto usein heikkenee aikaa myöden. Tällöin se alkaa muistuttamaan aiheutumistavaltaan osittain tyypin 1 diabetesta. Tyypin 1 diabetes kuitenkin ilmenee useimmin lapsilla tai nuorilla. Siihen ei liity ylipaino tai vanheneminen, toisin kuin tyypin 2 diabetekseen.
Hoito > Insuliini ja sen johdannaiset

Tyypin 1 diabetesta potevan tulee hengissä pysyäkseen alentaa verensokeriaan käyttämällä insuliinia tai sen samalla tapaa vaikuttavia johdannaisia pistoksin, jotka otetaan yleensä ihon alle. Sopivat annokset riippuvat valmisteesta ja henkilöstä. Insuliinivalmisteita on monia erilaisia ja niitä voidaan annostella itse vaikkapa insuliinikynällä tai sitten voidaan käyttää automaattista insuliinipumppua. Eritoten nopeavaikutteisten insuliinimuotojen pistokset ajoitetaan ruokailuiden yhteyteen korkean verensokerin eli hyperglykemian estämiseksi, sillä ruokailun aikana verensokeri kohoaa ja insuliinia erittyisi normaalisti vereen. Liika insuliinivalmisteiden annostelu kuitenkin aiheuttaa liian matalaa verensokeria eli hypoglykemiaa, joka voi vakavana johtaa muun muassa tajuttomuuteen.
Hoito > Verensokerin seuranta

Diabeetikko voi itse mitata verensokeriaan verensokerimittarin avulla hypo- tai hyperglykemian havaitsemiseksi. Hypoglykemia voidaan korjata hiilihydraattipitoisella ruualla ja hyperglykemia insuliinivalmisteella. Vakava hypo- tai hyperglykemia kuitenkin vaativat sairaalahoitoa, eikä diabeetikko niitä itse pystyisikään välttämättä korjaamaan esimerkiksi sekavuuden tai tajuttomuuden takia. Viime vuosina ovat tyypin 1 diabeetikoiden käytössä lisääntyneet verensokerisensorit, jotka seuraavat soluvälinesteen sokeripitoisuutta. Yksi sensori toimii rasvakudoksessa 1-2 viikkoa, jonka jälkeen sensori on vaihdettava. Sensorin vaihto opetetaan tekemän itse. On olemassa myös ihon alle hoitopaikassa asennettavia sensoreita. Osa sensoreista vaatii sormenpäämittauksin tehtävän kalibraation ja osa on kalibroitu jo tehtaalla. Sensoriin kiinnitettävä lähetin lähettää verensokeritiedot lukulaitteeseen, joka voi olla älykello, matkapuhelin tai insuliinipumppu. Laitteet voivat lähetää verensokeritietoa myös muille matkapuhelimen kautta.
Diabeetikoiden avuksi on koulutettu myös hypokoiria, jotka aistivat ihon ja hengityksen tuoksun perusteella verensokerin vaihtelut. Ne ilmaisevat muutokset diabeetikoille tai esimerkiksi tämän vanhemmille tai muille läheisille. Ne tekevät ilmaisun jos verensokeri on liian matala tai liian korkea.
Hoito > Ravinto

Ruuassa tyypin 1 diabeteksen hoidon kannalta keskeisin osa ovat hiilihydraatit, jotka nostavat verensokeria huomattavasti enemmän kuin proteiinit. Hiilihydraattien liikasaantia yleensä rajoitetaan ja insuliinin annostelu suhteutetaan tarkasti eritoten aterian hiilihydraattien määrään. Runsaampi hiilihydraattien syönti vaatii suurempia insuliiniannoksia. Eritoten diabeettisten lasten kohdalla säännöllinen käynti lääkärillä ja muilla ammattilaisilla on suotavaa, jotta voidaan muun muassa tarkistaa hoidon teho, kehon normaali kasvu ja puhua ruokavalion toimivuudesta diabeteksen hoidossa.
Maailman suurimpien diabetesjärjestöjen antamissa hoitosuosituksissa suositetaan glykeemisen indeksin käyttöä ykköstyypin diabeteksen hoidon apuvälineenä. Aterioiden glykeemisen indeksin laskeminen auttaa koostamaan ne diabeteksen hoitotasapainon kannalta suotuisasti.
Hiilihydraattien kokonaissaannin on havaittu vaikuttavan ravinnon glykemiaindeksiäkin enemmän verensokerin tasoihin. Sen vuoksi myös hiilihydraattien käytön vähentämistä käytetään tyypin 1 -diabeteksen hoitona.
Suomalainen Diabetesliitto suosittelee, että diabeetikot siirtyisivät vähärasvaisempiin liha- ja maitotuotteisiin ja söisivät  4–5 kertaa vuorokaudessa.
Hoito > Liikunta

Tyypin 1 diabetesta potevan on myös suotavaa liikkua runsaasti. Liikunta kuitenkin kuluttaa verensokeria ja voi diabeetikolla johtaa helposti          merkittävään hypoglykemiaan. Taas pyrkimys ennaltaehkäistä hypoglykemiaa hiilihydraattipitoisin välipaloin voi kohottaa verensokeria liikaa, joka kumoaa liikunnasta saatuja terveyshyötyjä.
Hoito > Elinsiirrot

Diabeteksessa mahdollisesti ilmenevä elintoimintojen heikentyminen vaatii omanlaisiaan hoitoja. Munuaisten vajaatoiminta esimerkiksi voi edellyttää hemodialyysissä käyntiä tai jopa munuaistensiirron.
On tehty elinsiirtoja, jossa kokonainen haima (haimansiirto) tai haiman osia (haimasaarekkeita) on siirretty. Pyrkimyksenä näissä on ollut palauttaa haiman kyky tuottaa insuliinia. Siirrot ovat harvinaisia ja niitä tehdään esimerkiksi samaan aikaan munuaistensiirron yhteydessä. Tällöinkin kyse on poikkeuksista. Pelkkiä haiman siirtoja ei yleensä tehdä, sillä leikkauksissa on riskejä ja siirron jälkeen haima pysyy toimintakelpoisena usein vain 3–5 vuotta. Lisäksi leikkauksen jälkeen tulee syödä immuunijärjestelmää heikentäviä lääkkeitä, jotka estävät elimistöä tuhoamasta vierasta kudosta sisältävää siirtoelintä.
Ennuste

Tyypin 1 diabeteksen ennuste riippuu vahvasti siitä, kuinka hyvin diabeetikko onnistuu hoitamaan tautiaan. Tyypin 1 diabeetikkojen elinaika on keskimäärin 8–13 vuotta lyhyempi kuin terveillä henkilöillä. Lyhentyminen on sitä merkittävämpää, mitä nuorempana tyypin 1 diabetes puhkeaa. Tyypin 1 diabeetikkojen suurempi kuolleisuus johtuu lähinnä heidän perusväestöä suuremmasta riskistä kuolla eri sydän- ja verisuonitauteihin.
Esiintyvyys

| Maa | Yleisyys |
| --- | --- |
Suomi: 52.2%
Ruotsi: 44.1%
Kuwait: 41.7%
Qatar: 38.1%
Kanada: 37.9%
Algeria: 34.8%
Norja: 33.6%
Saudi-Arabia: 31.4%
Yhdistynyt kuningaskunta: 28.1%
Irlanti: 27.5%
Tyypin 1 diabetes on hieman yleisempi pojilla ja miehillä kuin tytöillä ja naisilla. Suomessa on väkilukuun suhteutettuna maailman eniten tyypin 1 diabetesta sairastavia (taulukko).
Tyypin 1 diabetes alkoi yleistyä globaalisti 1950-luvulla. Kasvu oli jo 3 prosenttia vuodessa viime vuosisadan lopussa. Sairauden esiintyvyys on kasvanut 2000-luvulla noin 2–3 prosenttia vuodessa. Syytä kasvuun ei tiedetä.
Tyypin 1 diabetes Suomessa

Suomessa on tyypin 1 diabeetikoita noin 50 000. Osa diabeteslääkkeistä tai muista tyypin 1 diabeetikon tarvitsemista lääkkeistä on Suomen Kansaneläkelaitoksen osin tai kokonaan korvaamia. Esimerkiksi insuliinin hinnasta korvataan 100 prosenttia, jolloin itse maksettavaksi jää pieni omavastuuosuus. Diabeetikolla voi olla mahdollisuus myös tiettyihin sosiaalietuihin, kuten vammaistukeen. Heillä voi myös olla oikeutus saada hoitoonsa vaaditut välineet maksutta terveyskeskuksesta. Diabetes voi estää tietyt ammatinvalinnat.
Suomessa tyypin 1 diabeetikoilla oli vuodesta 2001 lähtien mahdollisus suorittaa erityisluvalla varusmiespalvelus mutta he eivät ole vuoden 2018 helmikuun jälkeen enää saaneet suorittaa sitä. Pääministeri Petteri Orpon hallitusohjelmassa päätettiin uudestaan mahdollistaa diabeetikoiden varusmiepalveluksen suorittaminen ja kertausharjoituksiin osallistuminen palvelusturvallisuus huomioiden. Hallitusohjelmassa linjattiin myös, että myös muista terveyssyistä asepalveluksesta vapautettujen mahdollisutta osallistua maanpuolustukseen selvitetään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diabetesliitto: Tyypin 1 diabetes
Käypä hoito: Insuliininpuutosdiabetes
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Type 1 diabetes mellitus (englanniksi)
Insuliini on typpin 1 diabeetikoille elintärkeää. Levemir on yksi pitkävaikutteinen insuliinivalmiste, joka pistetään kerran tai kahdesti vuororokaudessa. Kuvassa on sylinteriampulli, joka asetetaan insuliinikynään ennen pistosta.
Verensokerin mittaus ennen ateriainsuliinin annostelua ja ruokailua on osa tyypin 1 diabeteksen hoitoa.
FreeStyle Libre -verensokerisensori käsivarressa.
Tyypin 1 diabeetikot arvioivat ruoasta hiilihydraattien määrää, jonka perustella he annostelevat pikavaikuitteista ateriainsuliinia joko pistämällä tai insuliinipumpusta.
Liikuntaa suositellaan tyypin 1 diabeetikoille.
Elinirrotusryhmä siirtämässä elinluovuttajasta irroitettua elintä vastaanottajasairaalaan.