stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bruno Thiry
Aiheesta muualla

Thiryn tulokset (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Thirystä (Arkistoitu – Internet Archive)
Melissa Lawley

Melissa Lawley syyskuussa 2019.
Melissa Lawley (s. 28. huhtikuuta 1994 Kidderminster) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan Liverpoolia ja on pelannut Englannin maajoukkueessa.
Lawley on edustanut Englannin Superliigassa Bristol Cityä vuonna 2012, Birmingham Cityä vuosina 2013–2016, Manchester Cityä vuosina 2017–2019 ja Liverpoolia kaudella 2019–2020, jonka päätteeksi joukkue putosi pääsarjasta. Hän on pelannut Superliigassa 102 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hän on voittanut FA Cupin vuosina 2017 ja 2019.
Englannin naisten maajoukkueessa Lawley on pelannut 12 ottelua lokakuusta 2017 alkaen. Ainoan maalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan.  Hän saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Blundell pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014.
Bulgan

| Bulganin provinssi Булган аймаг |
| --- | --- |
 Bulganin provinssin maisemaa
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Mongolia
Perustettu:  1938
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bulgan
Pinta-ala:  48 700 km²
Väkiluku (2010):  53 065
 – väestötiheys:  1,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MN-067
 
Provinssin internetsivut
Bulgan (mong. Булган аймаг, Bulgan aimag) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin länsipuolella ja rajautuu Selengein, Orhonin, Tövin, Övörhangain, Arhangain ja Hövsgölin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 53 065 asukasta ja sen pinta-ala on 48 700 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Bulgan.
Aluejako

Provinssi jakautuu 16 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
| Sum | Mongoliksi | Väkiluku (2015) |
| --- | --- | --- |
| Bajan-Agt | Баян-Агт | 3 035 |
| Bajannuur | Баяннуур | 1 860 |
| Bugat | Бугат | 2 175 |
| Bulgan | Булган | 12 086 |
| Büreghangai | Бүрэгхангай | 2 716 |
| Dašintšilen | Дашинчилэн | 2 790 |
| Gurvanbulag | Гурванбулаг | 3 129 |
| Hangal | Хангал | 4 510 |
| Hišig-Öndör | Хишиг-Өндөр | 3 125 |
| Hutag-Öndör | Хутаг-Өндөр | 4 719 |
| Mogod | Могод | 2 671 |
| Orhon | Орхон | 3 471 |
| Rašaant | Рашаант | 3 126 |
| Saihan | Сайхан | 3 561 |
| Selenge | Сэлэнгэ | 3 195 |
| Tešig | Тэшиг | 3 483 |
Kuvia

Bulganin kaupunkia
Siperianjalava Bajaannuurin sumissa
Uran uul, sammunut tulivuori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bulgan Wikimedia Commonsissa
Provinssin internetsivut
Mongolian provinssit
Provinssit: Arhangai | Bajan-Ölgii | Bajanhongor | Bulgan | Darhan-Uul | Dornod | Dornogovi | Dundgovi | Govi-Altai | Govisümber | Hentii | Hovd | Hövsgöl | Ömnögovi | Orhon | Övörhangai | Selenge | Sühbaatar | Töv | Uvs | Zavhan
Kunta: Ulan Bator
Mat Hoffman

Mat Hoffman (keskellä)
Mat Hoffman (s. 9. tammikuuta 1972 Edmond, Oklahoma) on yhdysvaltalainen BMX-ammattilainen. Hoffman on lajin pioneereja ja on kehittänyt yli sata uutta temppua. Vuonna 2001 ilmestyi hänen nimeään kantava BMX-videopeli Mat Hoffman's Pro BMX.
Aiheesta muualla

Hoffmanin viralliset sivut
Mezenin piiri

| Mezenin piiri Мезе́нский райо́н Mezenski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Mezenin piirin sijainti Arkangelin alueen kartalla.
Perustettu:  1929
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mezen
Pinta-ala:  34 400 km²
Väkiluku (2010):  10 330
Mezenin piiri (ven. Мезе́нский райо́н, Mezenski raion) on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa Mezenjoen alajuoksulla sijaitsevan piirin pinta-ala on 34 400 neliökilometriä. Myös Vienanmeren Mezeninlahdella sijaitseva Moržovets-saari kuuluu kunnallispiiriin.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan koko Mezenin kunnallispiirissä asui yhteensä 10 330 henkeä, joista noin kolmannes (3 575 asukasta) Mezenin kaupungissa.
Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Mezenin kaupunki (3 575 as.). Lisäksi siihen kuuluu Kamenkan taajama ja 12 maalaiskuntaa:
Bytšje (ven. Бычье)
Dolgoštšelje (ven. Долгощелье)
Dorogorskoje (ven. Дорогорское)
Koida (ven. Койда)
Kozmogorodskoje (ven. Козьмогородское)
Mosejevo (ven. Мосеево)
Rutšji (ven. Ручьи)
Safonovo (ven. Сафоново)
Sojana (ven. Сояна)
Sovpolje (ven. Совполье; keskuspaikka Tšižgora, ven. Чижгора)
Tselegora (ven. Целегора)
Žerd (ven. Жердь)
Talous perustuu kalastukseen (neljä kalastuskolhoosia) ja metsäteollisuuteen (Kamenkan sahalaitos).
Aiheesta muualla

Mezenin piirin sivusto (venäjäksi)
Mezenin piiri Arkangelin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Bulevardipalmu

| Bulevardipalmu |
| --- | --- |
 Kukintoja
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Presidentinpalmut Washingtonia
Laji::  robusta
Kaksiosainen nimi
 Washingtonia robusta  H.Wendl. 
Katso myös
   Bulevardipalmu Wikispeciesissä   Bulevardipalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bulevardipalmu
Bulevardipalmujen muodostama käytävä Long Beachissa
Bulevardipalmu (Washingtonia robusta) on palmukasvien heimoon ja presidentinpalmujen sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Meksikossa.
Ulkonäkö ja koko

Vanhoilla yksilöillä runko on korkeintaan 27 metriä korkea [lähde? ]. Bulevardipalmu kasvaa korkeammaksi, mutta on rungoltaan kapeampi kuin läheisin sukulaisensa presidentinpalmu (Washingtonia filifera). Lehden tyvellä on usein punertavanruskea kohta, jollaista presidentinpalmulla ei ole. Lehtiruoti on lyhyempi ja siinä on aina punertavanruskeita piikkejä; varsinkin nuorilla yksilöillä koko lehtiruoti on punaruskea. [lähde? ]
Rungon vanhemmat osat ovat harmaita, kun taas nuorempia osia verhoavat kastanjanpunaiset tai ruskeat lehtitupet, jotka tavallisesti poistetaan viljellyiltä yksilöiltä. Lehtien väri vaihtelee vaaleanvihreästä tummanvihreään. [lähde? ]
Levinneisyys ja elinympäristö

Bulevardipalmu kasvaa endeemisenä Meksikossa: sitä esiintyy ainoastaan Kalifornian niemimaan eteläpuoliskolla sekä Sonoran osavaltiossa. Levinneisyysalueellaan laji kasvaa purojen ja ajoittaispurojen varsilla sekä keitailla. [lähde? ]
Käyttö

Bulevardipalmu on yksi subtrooppisen vyöhykkeen tyylikkäimmistä maisemaelementeistä. Laji tunnetaan kapeista ja erittäin korkeista rungoistaan. Laji on yleisin viljelty palmulaji Etelä-Kaliforniassa, Etelä-Teksasissa, Phoenixissa ja Tucsonissa. Bulevardipalmu ei kestä yhtä hyvin kylmää kuin sisarlajinsa ja on talvenkestävä ainoastaan vyöhykkeillä 9b-11. Laji vaatii täyden auringonpaisteen. [lähde? ]
Bulevardipalmun ja presidentinpalmun risteytykset ovat yleisiä viljelyssä; niissä yhdistyvät presidentinpalmun kylmänkestävyys ja bulevardipalmun tyylikkyys. Risteytystä kutsutaan myös nimellä Washingtonia × filibusta Hodel. [lähde? ]
Käännös suomeksi
Brigitte Reimann

Reimann vastaanottaa Vapaan Saksan ammattiliiton kirjallisuuspalkintoa vuonna 1961.
Brigitte Reimann (21. heinäkuuta 1933 Burg (Saksi-Anhalt) – 20. helmikuuta 1973 Berliini) oli saksalainen kirjailija.
Elämäkerta

Brigitte Reimann syntyi 21. heinäkuuta 1933 Burgissa katolilais-porvarilliseen perheeseen.  Perheeseen syntyivät vielä pojat Ludwig ja Ullrich sekä tytär Dorothea.  Reimann sairastui 1947 polioon, mikä jätti hänelle kroonisen kävelyvamman. Yläkoulussa hänestä tuli sosialistisen liikkeen aktiivinen jäsen.  1951 Reimann aloitti teatteritieteen opinnot Weimarissa mutta keskeytti opintonsa pian.  Reimann työskenteli saksan kielen opettajana kotipaikkakunnallaan, kunnes meni 1953 naimisiin Walter Dominikin kanssa ja siirtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Reimannin ensimmäinen pitempi kertomus oli Die Denunziantin 1952, jota ei kuitenkaan julkaistu. Reimann pääsi kuitenkin kertomuksen ansiosta Magdeburgin kirjailijoiden järjestön jäseneksi. 1954–1955 julkaistiin hänen kertomuksensa Die Kinder von Hellas ja Die Frau am Pranger. Reimannin mies oli alkoholisti. Liittoa varjostivat myös Reimannin kokema keskenmeno ja sitä seurannut itsemurhayritys 1954.
Reimann erosi miehestään 1958 ja meni seuraavana vuonna naimisiin kirjailija Siegfried Pitschmannin kanssa. Noudattaakseen kommunistisen puolueen ohjeistusta, jonka mukaan  kirjailijoiden tulisi muuttaa teollisuuslaitoksiin Reimann muutti 1960 miehensä kanssa Hoyerswerdaan, jossa työskenteli ruskohiililaitoksessa. Laitoksessa hän kirjoitti kertomukset Das Geständnis ja Ankunft im Alltag. Jälkimmäisestä hän sai 1962 Vapaan Saksan Ammattiliiton kirjallisuuspalkinnon. Reimann kirjoitti myös miehensä kanssa palkitun kuunnelman Ein Mann steht vor der Tür 1961. Reimannin muutto Hoyerswerdaan herätti sekä median että sosialistisen puolueen huomion.  Puolueen suhtautuminen Reimanniin oli pääosin suopeaa, mutta Reimann ei kuitenkaan suostunut liittymään sosialistisen puolueen jäseneksi ja puhui Hoyerswerdan työläisten elämänlaadun parantamisen puolesta. Reimannin kertomus Die Geschwister julkaistiin etukäteen kommunistisessa nuorisolehti FORUM:ssa vuonna 1963. Kirjastaan Reimann palkittiin vuonna 1965 Taideakatemian Heinrich-Mann-palkinnolla ja Carl-Blechen-palkinnolla. Teollisuuslaitoksessa Reimann rakastui Jon-Hans Kerschekiin. Vuonna 1964 hän erosi Pitschmannista ja meni naimisiin Kerschekin kanssa. Samana vuonna Reimann matkusti sosialistisen puolueen nuorisojärjestön delegaation kanssa Siperiaan. Matkan tuloksena syntyi matkakertomus Das grüne Licht der Steppen.
Reimann kirjoitti romaaniaan Franziska Linkerhand vuodesta 1963 lähtien aina kuolemaansa saakka. Silti se jäi kesken. Romaania varten Reimann tutki Hoyerswerdan työläisten elinoloja  ja yritti selvittää, miksi hänen edustamansa oikeudenmukainen sosialismi ei toteutunut. Hänen suhtautumisensa sosialistiseen puolueeseen muuttui kriittisemmäksi, eikä hän allekirjoittanut 1968 kirjailijoiden hyväksyntää Tšekkoslovakian miehitykselle. Vuonna 1968 Reimann sairastui syöpään ja muutti Neubrandenburgiin. Liitto Kerschekiin päättyi. Kun syöpä uusiutui, meni Reimann lääkäri Rudolf Burgatzin kanssa naimisiin 1971. Reimann kuoli berliiniläisessä sairaalassa 20. helmikuuta 1973. Franziska Linkehand ilmestyi 1974 keskeneräisenä.
Jälkimaine

Vuonna 1999 avattiin uudelleenrakennettu Reimann-koti Neubrandenburgissa Brigitte Reimann-kirjallisuustalona. Talossa Reimannista muistuttaa pysyvä näyttely ja arkisto.
Hoyerswerdassa Beimannista muistuttaa Brigitte Reimann Begegnungsstätte, josta löytyy Reimannin Hoyerswerdan kodin jäljitelmä. Muistomerkkiä hoitava taidejärjestö järjestää myös Reimannista muistuttavia kävelyitä kaupungissa.  Kaupungin kirjasto nimettiin 2003 Reimannin 70. syntymäpäivän kunniaksi Brigitte-Reimann-kirjastoksi. Myös Burgin kirjasto on nimetty hänen mukaan.
Reimannin 80. syntymäpäivän kunniaksi Burg julisti vuoden 2013 Brigitte Reimann-vuodeksi. Burg jakaa tästä vuodesta lähtien myös Brigitte Reimann-kultturipalkintoa.  Kultturipalkinto jaetaan joka toinen vuosi merkittäville kultturivaikuttajille. Kultturivuoden kunniaksi Reimannin mukaan nimettiin Burgissa myös katu ja hänen synnyintaloonsa kiinnitettiin muistilaatta.  Samaan aikaan Hoyersverdassa julkaistiin  hänestä muistuttava veistos  nimeltään Die große Liegende.
Reimannin lapsuudenkoti Burgissa purettiin vuonna 2017 huonon kunnon vuoksi.  Nyt Reimannista muistuttaa 2018 valmistunut näköismuriaali.
Vuonna 2004 Reimannista tehtiin TV-elokuva. Hunger auf Leben.
Kirjallisuus

Kirjallisuuden tehtävä DDR:ssä oli kuvata maan sosialistista muotoutumista. Sen tuli noudattaa Neuvostoliitosta polveutuvaa sosialistisen realismin kerrontanormeja.  Reimannin tekstien kertojia kuvastaa kuitenkin toisenlaisuus ja vieraus, joka ilmenee myös heidän vierasperäisessä ulkonäössään  Vieraalle on vaikeaa sopeutua uuteen järjestykseen, eikä uusi järjestys hyväksy häntä yhtävertaiseksi jäsenekseen. Reimannin tekstien päähenkilöt ovat aina naisia. Kuitenkin teksteissä esiintyy suhteessa päähenkilöön oleva mies.
Kolmoisdraamat ovat tyypillisiä Reimannin teksteille.  Kolmoisdraaman miespuoliset osapuolet voidaan jakaa ottoisiin ja heidän poikiinsa sekä veljen kaksoisolentoihin. Ottoisät edustavat uutta järjestelmää. He edustavat julkista tilaa ja toimivat kertojan esikuvana. Suhteessa näihin miehiin kertoja  sivuuttaa omat tarpeensa ja alistuu miesten tahtoon. Samalla tämä rakkaus ei kuitenkaan ole seksuaalista. 
Etsiessään uutta yhteiskuntaa Reimannin naispuoliset kertojat jättävät perheensä ja siirtyvät uusien perheidensä ottoisien ja -poikien huomaan. Kertojan insestimäinen suhde veljeensä tai tämän kaksoisolentoon osoittaa kuitenkin kertojan varautuneisuuden uutta järjestystä kohtaan. Vaikka sankaritar valitseekin yhteiskunnallisesti oikean vaihtoehdon, kuuluu hänen sydämensä epäluotettavalle osapuolelle. Kolmoisdraama kuvastaa kertojan ulkopuolisuutta. Hän ei kuuluu mihinkään paikkaan tai suhteeseen.
Teokset

1953: Katja. Eine Liebesgeschichte aus unseren Tagen
1955: Der Tod der schönen Helena, Der Legionär, Zwei schreiben eine Geschichte
1956: Die Frau am Pranger, Kinder von Hellas
1960: Das Geständnis; Ein Mann steht vor der Tür ja Sieben Scheffel Salz (kaksi kuunnelmaa Siegfried Pitschmannin kanssa, ohjaus: Theodor Popp)
1961: Ankunft im Alltag
1963: Die Geschwister, Im Kombinat
1965: Das grüne Licht der Steppen (matkakertomus)
1970: Sonntag, den... – Briefe aus einer Stadt – Neubrandenburgista kertova dokumenttiprojekti Manfred Krugin kanssa (laulu), ohjaus: Bernd Scharioth
1974 Franziska Linkerhand (keskeneräinen romaani)
2003 Das Mädchen auf der Lotusblume (kaksi keskeneräistä romaania)
Meyzieu

| Meyzieu |
| --- | --- |
 Meyzieun kaupungintalo.
 vaakuna
 Meyzieu
 Koordinaatit: 45°46′0″N, 5°0′13″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Lyon Metropolis
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Christophe Quiniou
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,01 km²
Väkiluku (2014):  32 225
 – Väestötiheys:  1 400 as./km²
 
 www.meyzieu.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meyzieu [mezjø] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin itäisellä esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 32 225.
Meyzieun läpi kulkee Lyonista Saint-Exupéryn kansainväliselle lentoasemalle vievä Rhônexpress-rautatie. Lyoniin pääsee Meyzieustä myös T3-raitiovaunulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meyzieu Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Meyzieu
Käännös suomeksi
Maverick Records

Maverick Recording Company on yhdysvaltalainen Warner Music Groupin omistama levy-yhtiö, jonka musiikin jakelu tapahtuu Warner Brothers Recordsin kautta. Sen perustivat Freddy DeMann, Madonna ja Ronnie Dashev. Nimi tulee Madonnan nimistä MAdonna VEronica ja Freddy DeMannin nimestä FredeRICK DeMann.
Maverick Recordsin Artisteja

Alanis Morissette (1995-2008)
Amanda (1999–2001)
Bad Brains (1995)
Battlecat (1995)
Baxter (1998)
Madonna (1992–2003)
Messápio

Messápio-vuori nähtynä Drosiásta.
| --- | --- |
Sijainti:  Thíva, Boiotia ja Chalkída, Euboia, Keski-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 021 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Messápio (kreik. Μεσσάπιο)  eli Ktypás (Κτυπάς), antiikin Messapion (m.kreik. Μεσσάπιον, lat. Messapium), on vuori ja vuorijono Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 1 021 metriä.
Antiikin aikana vuori sijaitsi Boiotian koillisosassa. Se erotti Khalkiin poliksen mantereella sijainneen alueen Boiotiasta. Myös nykyisin vuori on Boiotian ja Euboian alueyksiköiden rajalla. Messápion länsipuolella sijaitsevat Paralímni- ja Ylíki-järvet.
Bruno Taajamaa

Bruno Taajamaa (s. 1948 Kuopio) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija. Taajamaa valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1981 Helsingin yliopistosta ja on toiminut sen jälkeen yksityislääkärinä. Lääkintöneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2006.
Tieteellisissä julkaisuissaan Taajamaa on käsitellyt lääketieteellistä informaatiota, tiedon perillemenoa ja hoitomyönteisyyttä.
Taajamaa toimi pitkään myös kustannusalalla perustamansa Recallmed Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1981-2017.
Teoksia

Eino Vesalainen – Monipuolinen kuvantekijä (1981)
Terho Sakki – Monumentaaliveistäjä (1982)
Matti Lehtinen – Laulajan matkassa (1983)
Atlas of Cigar Smoking (1997)
Well Over 500 (2000)
Jorma Panula – Maestron muotokuva (2002)
Open Golf - kokemuksia kentiltä (2006)
Tapaamiani golfareita (2010)
Golfantiikkia (2011)
Psychology of Golf (2020)
Harrastuksia

Taajamaa on ollut kansainvälisen suomalaisen golflehden FGF – Finnish Golf Finland vastaava päätoimittaja vuodesta 1989.
Bruno Taajamaa on jäsen R&A - The Royal and Ancient Golf Club of St Andrewsissa, joka maailman vanhimpana ja arvostetuimpana golfklubina mm. säätelee golfin sääntöjä ja päättää golfvälineiden kelpoisuudesta yms.
Hän on ainoana maailmassa pelannut kaikki Skotlannin golfkentät (n. 600). Aiheesta hän on julkaissut kirjan Well over 500. Taajamaa on pelannut maailmalla kaikkiaan yli 1500 eri golfkenttää, mm. kaikki Belgian golfkentät. Hänen monet golf-teoksensa kertovat näistä golfkokemuksista.
Aiheesta muualla

Recallmed Oy
R&A
The Royal of Ancient Golf Glub of St Andrews
Meymand

Meymand.
Museo Meymandissa.
Meymand ( pers. ‏ميمند‎, kirjoitetaan myös Maymand, Meimand ja Maimand)[lähde? ] on kylä Meymandin maalaiskunnassa, Shahr-e Babakissa, Kermānin provinssissa Iranissa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan väestön määrä oli 673 ihmistä, perheitä oli 181.[lähde? ]
Historia

Meymand on hyvin vanha kylä, joka sijaitsee lähellä Shahr-e Babakin kaupunkia Kermanin maakunnassa Iranissa.  Meymandin uskotaan olevan ensisijainen ihmisten asuinpaikka Iranin tasangolla 12 000 vuotta sitten.  Monet asukkaat asuvat käsin kaivetuissa taloissa kivien keskellä, joista osissa on asuttu 3000 vuoden ajan.
Näiden rakenteiden alkuperän osalta on ehdotettu kahta teoriaa:  Ensimmäisen teorian mukaan kylä on rakennettu Aryanin heimon ryhmän joukosta noin 800–700 vuotta eaa.  On mahdollista, että Meymandin kalliorakenteet rakennettiin uskonnollisiin tarkoituksiin.  Mithrasin palvojat uskovat, että aurinko on voittamaton, ja tämä ohjasi heitä pitämään vuoret pyhinä. Toisen teorian mukaan kylä juontaa juurensa toiseen tai kolmanteen vuosisataan. Arsacid-aikakauden aikana eteläisen Kermanin eri heimot muuttivat eri suuntiin.  Nämä heimot löysivät sopivat asuinpaikat ja asettuivat rakentamaan koteja itselleen.
Meymandin elinolosuhteet ovat ankaria maaperän kuivuuden ja kesän korkeiden ja talven kylmien lämpötilojen vuoksi. Paikallinen kieli sisältää monia sanoja muinaisista Sassanidin ja Pahlavin kielistä.
Vuonna 2005 Meymandille myönnettiin UNESCO-Kreikka Melina Mercourin kansainvälinen palkinto kulttuurimaisemien turvaamisesta ja hoidosta (noin 20 000 dollaria).
4. heinäkuuta 2015 kylä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meymand Wikimedia Commonsissa
Meymac

| Meymac |
| --- | --- |

 vaakuna
 Meymac
 Koordinaatit: 45°32′12″N, 2°08′52″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Corrèze
Arrondissementti:  Ussel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87,2 km²
Väkiluku (2013):  2 434
 – Väestötiheys:  27,9 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meymac on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Alueen politiikassa vaikutti ennen presidentiksi tulemistaan Jacques Chirac.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulla perustettu luostari Abbaye Saint-André de Meymac, joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. Luostarissa on nykyään kaksi museota. Arkeologinen museo on nimetty Marius Vazeilles'n mukaan. Hän oli paikallinen arkeologi, joka keräsi ympäröivältä Millevachesin ylängöltä (Plateau de Millevaches) historiallista esineistöä. Toinen museoista on vuonna 1979 perustettu nykytaiteen museo Centre d'art contemporain.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meymac Wikimedia Commonsissa
Luostari Saint-André de Meymac
Bücker Bü 133

| Bücker Bü 133 Jungmeister |
| --- | --- |
 Bü 133C lentää Cuatro Vientosin lentoaseman yllä Madridissa.
Tyyppi:  koulukone, taitolentokone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Bücker Flugzeugbau
Esitelty:  1935
Kehitetty mallista:  Bü 131 Jungmann
Bücker Bü 133 Jungmeister oli saksalaisen Bücker Flugzeugbaun kehittämä ja valmistama yksimoottorinen kaksitasoinen koulu- ja taitolentokone, joka kehitettiin tehtaan aiemman kaksipaikkaisen Bü 131 Jungmannin pohjalta.
Historia

Bücker Flugzeugbaun kehitti uuden yksipaikkaisen taito- ja koulutuslentokoneensa vuonna 1934 esitellyn, kaksipaikkaisen Bü 131 Jungmannin pohjalta. Jungmannista oli tullut suosittu konetyyppi Luftsportverbandiin (suom. urheiluilmailuliitto) kuuluneiden lentokoulujen otettua sen koulukoneekseen. Siviili-ilmailutoimijana esiintynyt järjestö koulutti tosiasiassa uutta lentäjäreserviä, joka siirtyi myöhemmin Saksan Luftwaffen palvelukseen.
Uusi Bü 133 Jungmeister esiteltiin vuonna 1935. Jungmeister oli niin samanlainen Jungmanniin verrattuna, että konetyyppien osat olivat keskenään vaihtokelpoisia. Jungmeisterin moottorivaihtoehtoina olivat 160 hevosvoiman Hirth HM 506 -rivimoottori ja saman tehoinen Siemens-Halske Sh 14A -tähtimoottori, tosin melkein kaikissa valmistetuissa koneissa käytettiin Sh 14 -moottoria. Koneen runko oli teräsputkirakenteinen ja kangaspinnoitteinen, siipien ollessa puurakenteiset ja rungon tapaan kangaspintaiset. Ylä- ja alasiivet olivat keskenään vaihtokelpoiset. Yläsiiven keskiosaa lukuun ottamatta siivissä oli 11 asteen nuolikulma.
Bü 133 Jungmeisterista tuli eurooppalaisten lentokerhojen suosima taitolentokoulutuksessa käytetty jatkokoulutuskone.
Tekniset tiedot

Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&06.&&&&006,0 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&06.06000006,60 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.02000002,20 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&012.&&&&0012,0 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0425.&&&&00425 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&&0585.&&&&00585 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Siemens-Halske Sh 14A-4 -seitsemänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0119.&&&&00119 kW (&&&&&&&&&&&&0160.&&&&00160 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0220.&&&&00220 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0200.&&&&00200 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0500.&&&&00500 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&04500.&&&&004 500 m
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bücker Bü 133 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bücker Bü 133 – (tekniset tiedot)
Bü 133C Jungmeister Shorehamin lentonäytöksessä vuonna 2013.
Käännös suomeksi