stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maanpäälliset digitaalitelevisiolähetykset Suomessa
Teräväpiirtosiirtymä

Teräväpiirtosiirtymässä on ennen kaikkea kyse television tuotanto-, lähetys- ja vastaanottoteknologioiden kehityksestä. Uusi jakelutekniikka DVB-T2 käyttää taajuuksia tehokkaammin. Kanavanipuissa voidaan lähettää sekä teräväpiirtokanavia että aiempaa enemmän peruspiirtokanavia, kun kuva ja ääni pakataan tehokkaammin. Lähetyksen laatu kuten resoluutio on lähettäjän valittavissa.
Digitaaliset teräväpiirtotelevision koelähetykset alkoivat vuoden 2007 toukokuussa Euroviisujen näyttämisellä Espoon lähetinasemalta. Seuraavan vuoden elokuussa lähetettiin Pekingin olympialaiset salaamattomana samalta lähettimeltä.
Suomen hallitus päätti kesäkuussa 2008 osoittaa analogiselta televisiolta vapautuneita taajuuksia teräväpiirtotelevisiolle ja laajakaistaisille digitaalisille matkaviestinverkoille. Päätöksen mukaan VHF-taajuusalueelle mahtuu kaksi valtakunnallista ja UHF-alueelle yksi pääkaupunkiseudun alueellinen teräväpiirtotelevision kanavanippu.
Teräväpiirtosiirtymä > Duopoli

Digita oli hoitanut Suomen maanpäällistä tv-lähetysverkkoa yksinoikeudella. Vuonna 2010 tilanne muuttui, sillä valtioneuvosto myönsi teräväpiirtokoelähetysten toimiluvan DNA:lle kesällä 2009. Toimilupa myönnettiin aluksi vuoteen 2016 ja lupaehdot edellyttivät, että teräväpiirtolähetykset kattaa 60 % Manner-Suomen asukkaista vuonna 2011. Digita, Anvia ja Telemast Nordic hävisivät teräväpiirtolähetysten jakelun tarjouskilpailun DNA:lle. Kilpailutusta perusteltiin monopolin avaamisella, sillä tv-kanavat ovat arvostelleet Digitaa monopolihinnoista. Teräväpiirto-ohjelmiston toimiluvat tulivat hakuun syksyllä 2009. DNA:n lähettämien teräväpiirtolähetyksien vastaanottamiseen tarvittiin VHF-antenni ja digivastaanotin DVB-T2 virittimellä.
Antenniverkon varsinaiset HD-lähetykset alkoivat 1. tammikuuta 2011 DNA:n kanavanipuissa. DNA välitti kanavanippuja VHF A, VHF B ja VHF C. Vuonna 2012 valmistui DNA verkon toinen rakennusvaihe, jolla verkko saavutti 85 % kattavuuden. Yleisradion HD kanavien Yle TV1 HD, Yle TV2 HD, Yle Fem HD ja Yle Teema HD jakelu VHF-taajuuden antenniverkossa alkoi 28.1.2014.
Teräväpiirtosiirtymä > Takaisin monopoliin

2018 Yleisradio kilpailutti HD jakelun ehdoilla, jotka olisivat edellyttäneet, DNA:n voittaessa, sen maksamaan vastaanottajille VHF-antenneista aiheutuneet kustannukset. Markkinaoikeus hyväksyi 2019 DNA:n kilpailutuksesta tekemän valituksen ja kielsi Yleisradiota jatkamasta virheellistä hankintamenettelyä ja asetti kiellon tehosteeksi 5 miljoonan euron uhkasakon. DNA:n markkinaoikeudessa saaman voiton jälkeen, Digita osti DNA:n antenniverkon maksutelevisioasiakkaat ja osapuolet salasivat kauppahinnan. Asiakaskannan myynnin jälkeen DNA ilmoitti sulkevansa VHF-taajuuksia käyttävän antennitelevisioverkkonsa ja luopuvansa antenniverkon verkkotoimiluvistaan. DNA sulki VHF antenniverkkonsa 31.3.2020 . Tämä teki samalla Digitasta uudestaan monopoliyhtiön Suomen TV antennijakelussa.
DNA ja Digitan tekemän kaupan jälkeen Yleisradio perui KHO:een tekemänsä valituksensa markkinaoikeuden tuomiosta ja Yleisradio ja Digita sopivat, että Yleisradion teräväpiirtokanavat lähetetään vuosina 2020–2029 Digitan UHF-antenniverkossa. Lähetykset käynnistettiin osalla lähetysasemista 1.4.2020.  1.6.2020 mennessä Ylen HD-kanavien näkyvyys antenniverkossa oli laajentunut 85 %:sta 99,9 %:iin.
Teräväpiirtosiirtymä > Kohti peruspiirtotelevision loppua

Teräväpiirtosiirtymä ei aluksi ole kaikille pakollinen, sillä tavalliset digilähetykset jatkuvat DVB-T tekniikalla toistaiseksi. Kun DVB-T lähetykset loppuvat kokonaan, tarvitaan DVB-T2 virittimellä varustettu televisio tai digiboksi. Alun perin DVB-T lähetysten loppuminen oli tarkoitus toteutua 31.3.2020, mutta HD-siirtymä viivästyi DNA:n valitettua Yleisradion HD jakelusta.
24. lokakuuta 2023 Yleisradion hallintoneuvosto päätti, että Ylen perusmuotoiset tv-lähetykset päättyvät sekä antenni- että kaapeli-tv-verkoissa keväällä 2025.  Päätöksen ajan arvion mukaan vielä noin 100 000–150 000 antenniverkon kotitaloutta joutuu hankkimaan uuden vastaanottimen antenniverkon television katsomista jatkaakseen.
Teräväpiirtosiirtymä > Peruspiirtotelevision loppu

19. marraskuussa 2024 kanavien paikat vaihdettiin siten että teräpiirtokanavat tulivat paikoille 1:stä alkaen ja peruspiirtokanavat siirtyivät paikoille 21:stä alkaen.
1. huhtikuuta 2025 lähtien Ylen kavavat näkyvät vain teräväpiirtona ja vanhat alemman tarkkuuden lähetykset loppuvat. Muiden kanavien peruspiirtolähetykset loppuvat kesällä 2025. Ylen HD-kanavien vastaanottoon tarvitaan antennijakelussa antenniverkon DVB-T2 Antenna Ready HD -vastaanotin.
Ylen teräväpiirtolähetysten kuvasuhde on laajakuva eli 16:9 ja tarkkuus on 1920 x 1080i. Ääniraita on Dolby Digital 2.0 stereo tai monikanava- eli tilaääni (5.1), kun sellainen on tarjolla.
Aiheesta muualla

Sanastokeskus TSK:n digi-tv-sanasto (PDF)
Trångsviken

| Trångsviken |
| --- | --- |
 Trångsviken tunnetaan Trangian kotipaikkana.
 Trångsviken
 Koordinaatit: 63°19′52″N, 14°01′12″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Kunta:  Krokom
Väkiluku (31.12.2023):  273
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trångsviken on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 273 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Karl Lindberg (1906–1988), hiihtäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trångsviken Wikimedia Commonsissa
Setsubun

Setsubunin juhlintaa Yoshidan pyhäkössä
Setsubun (jap. 節分) on päivä ennen jokaista vuodenaikaa. Sanalla viitataan kuitenkin yleensä japanilaiseen kevään tulon juhlaan. Šintolaiseen perinteeseen kuuluvaa setsubunia vietetään 3. helmikuuta, jolloin ajetaan pois oni, talven paholainen. Juhlassa heitellään kuivattuja soijapapuja ja lauletaan ”Oni wa soto, fuku wa uchi” (suom. "onit ulkona, onni sisällä").
Ainakin Kiotossa myös kaikki maikot ja geikot viettävät setsubunia. He järjestävät pyhäköissä seremonioita, joiden aikana he heittelevät kuivattuja soijapapuja ja esittävät erityisen jumalille osoitetun tanssin. Illalla he vierailevat useammissa teehuoneissa naamiaisasuihin pukeutuneina. Kyseistä iltaa kutsutaan nimellä obake, ja sen on tarkoitus olla hauska ja iloinen tapahtuma. Illan aikana kuluu perinteisesti myös paljon alkoholia.
Aiheesta muualla

Savumerkkejä (Ilo 3/2006)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elias Schneider

| Elias Schneider> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. heinäkuuta 2007 (ikä 17) Rosenheim, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Eisbären Berlin
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Elias Schneider (s. 8. heinäkuuta 2007 Rosenheim, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Schneider edustaa DEL-liigassa pelaavaa Eisbären Berliniä.
Schneiderin kasvattajaseura on SB Rosenheim. Schneider on pelannut neljä DEL-liigan ottelua ilman tehopisteitä. Schneider on edustanut Saksan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta.  Uran tilastot päivitetty 20. joulukuuta 2024.
Mongolian talous

| Mongolian talous |
| --- | --- |
 Ulaanbaatar on Mongolian talouden keskus
Valuutta:  Tugrik
Jäsenyydet:  WTO, IMF, Maailmanpankki, ADB, SCO
Tilastot
BKT:  43,5 mrd USD (2018)
- per asukas:  13,7 (2018)
- kasvu:  5,1% (2017)
- toimialoittain:  maatalous 12,1%, teollisuus 38,2% palvelut 49,7% (2017)
Inflaatio:  4,6% (2017)
Köyhyysrajan alle jäävien määrä:  29,6% (2016)
Gini-kerroin:  32,7 (2018)
Työvoima:  1,241 milj. (2017)
- toimialoittain:  maatalous 31,1%, teollisuus 18,5% palvelut 50,5% (2016)
Työttömyys:  8% (2017)
Merkittävimmät teollisuusalat:  rakennusteollisuus, kaivosteollisuus, öljyteollisuus, elintarviketeollisuus, eläintuotteiden jalostus
Ulkomaankauppa ja -investoinnit
Vienti:  7,012 mrd USD (2018)
Vientituotteet:  kupari, vaatteet, karja, eläintuotteet, kašmirvilla, fluoriitti, hiili ja raakaöljy
Merkittävimmät vientimaat:   Kiina 93,3%  USA 2,5% (2017)
Tuonti:  5,834 mrd USD (2018)
Tuontituotteet:  koneet ja laitteet, polttoaineet, autot, elintarvikkeet, teolliset kulutustavarat, kemikaalit, rakennusmateriaalit, savukkeet, pesuaineet<name="cia"/>
Merkittävimmät tuontimaat:   Kiina  32,6%  Venäjä 28,1%  Japani 8,4%  USA 4,8%  Etelä-Korea 4.6% (2017)
Julkinen talous
Julkinen velka:  23,55 mrd USD (2017)
Budjetin tulot:  3,967 mrd USD (2017)
Budjetin menot:  3,681 mrd USD (2017)
Alijäämä:  -6,4% bkt:sta (2017)
Mongolian talous oli vuosikymmenien ajan riippuvainen Neuvostoliiton tuesta ja Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena Mongolia joutui syvään taantumaan. Maassa on rikkaat luonnonvarat ja talous on kääntynyt kasvuun teollisuuden ja etenkin kaivosteollisuuden kehittymisen myötä. Perinteinen elinkeino maatalous on edelleen tärkeä osa maan taloutta, sen parissa työskentelee merkittävä osa maan väestöstä. Myös maan merkittävimmät vientituotteet ovat maataloustuotteita.
Taloushistoria

Ennen vuoden 1921 vallankumousta, Mongolian talous oli kehittymätöntä. Suurin osa mongolialaisista eli paimentolaiselämää. Maataloutta ja teollisuutta ei ollut, kuljetus- ja viestintäverkostot olivat alkeellisia, pankit, palvelut ja kauppa olivat yksinomaan ulkomaalaisten käsistä. Suurin osa kansasta oli lukutaidottomia paimentolaisia tai buddhalaisia munkkeja. Paimentolaisten hoitamat eläimet olivat usein yläluokan tai luostarilaitoksen omistamia. Vallankumouksen jälkeen maassa ryhdyttiin rakentamaan Neuvostoliiton tuella modernia sosialistista talousjärjestelmää.
Vallankumous päätti maan yläluokan sosioekonomiset etuoikeudet ja Mongoliaan yritettiin luoda neuvostotyylinen proletaariluokka. Tämä ei kuitenkaan sujunut ongelmitta, sillä mongolit olivat tottuneet paimentolaiselämään ja maasta puuttuivat tuotantolaitokset. Neuvostoliiton tuella Mongoliaan alettiin rakentaa teurastamoita ja pieniä tehtaita helpottamaan eläintuotteiden jalostusta. 1960-luvulta lähtien maassa alettiin suunnitella maan mineraalivarantojen hyödyntämistä. Maan aroille perustettiin uusia teollisuuskaupunkeja, kuten Sharyn Gol, Darkhan ja Erdenet. Nämä yhdistettiin Ulaanbaatariin ja Siperiaan sekä Kiinaan Trans-Mongolian rautatiellä. Maan ulkomaankauppa kasvoi dramaattisesti sosialistisen ajanjakson kahdella viimeisellä vuosikymmenellä, vaikka käytännössä kaikki kaupankäynti tapahtui Neuvostoliiton ja sen itäeurooppalaisten liittolaisten kanssa.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Mongolia menetti tärkeimmän kumppaninsa ja maa ajautui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, kun maa alkoi siirtyä sosialismista markkinatalouteen. Suurin osa Mongolian vuosibudjetista oli Neuvostoliiton myöntämää tukea. Lisäksi Venäjä vaati Mongoliaa maksamaan sille Neuvostoliiton myöntämät tuet. Velka maksettiin lopullisesti vuonna 2010. Kansainvälisen yhteistyön myötä Mongolia on kyennyt vakauttamaan talouttaan. Mongolian bruttokansantuote ja asukasta kohden lasketut tulot ovat kasvaneet huomattavasti vuodesta 2000 lähtien.
Toimialat > Teollisuus

Suuri osa mongolian teollisuudesta keskittyy kotimaisten raaka-aineiden, kuten elintarvikkeiden ja eläinperäisten raaka-aineiden jalostukseen. Merkittävä teollisuudenala on myös rakennusmateriaalien valmistus, sekä kupari- ja sinkkijalosteet. Ulaanbaatar on maan teollisuuden, etenkin kevyemmän teollisuuden keskus. Merkittäviä raskaan teollisuuden yrityksiä toimii Erdenetissä ja Darkhanissa.
Toimialat > Maatalous

Neljä viidesosaa Mongolian maataloustuotannosta koostuu karjataloudesta. Karjankasvatus perustuu miljoonien lampaiden, vuohien, nautojen, hevosten ja kamelien kasvatukseen. Sosialismin aikakaudella suurin osa eläimistä kuului osuuskunnille. Demokratiauudistusten myötä osuuskunnat lakkautettiin ja Mongoliassa alettiin kannustaa yksityisomaisuuteen, vaikka laitumet kuuluivat edelleen valtiolle.
Mongolian pinta-alasta vain noin yksi prosentti on valjastettu maanviljelyyn. Tuotanto on keskittynyt maan pohjoisosiin, etenkin Orhon- ja Selengejokien laaksoihin. Pitkien kylmien talvien vuoksi vain yksi vuotuinen sato on mahdollinen. Pääasiassa maassa kasvatetaan viljaa, sekä lisäksi vihanneksia ja karjan rehukasveja. Sadot ovat suhteellisen pieniä ja sen koko vaihtelee vuosittain. Maan pieni metsätaloussektori tuottaa vuosittain vaatimattoman määrän puutavaraa, joka käytetään pääasiassa polttopuuna.
Toimialat > Palvelut

Maan palvelusektori on laajentunut dramaattisesti vuodesta 1990. Se muodostaa suurimman osan Mongolian työllisyydestä. Aiemmin maatalous oli maan merkittävin työllistäjä, mutta sen osuus työvoimasta on vähentynyt tasaisesti.
Infrastruktuuri > Liikenne

Mongolian tärkein liikenneväylä on Trans-Mongolian rautatie, joka kulkee maan läpi pohjoisesta etelään. Se yhdistää Mongolian Kiinaan ja Venäjään, ja se on lyhin reitti maitse Moskovan ja Pekingin välillä. Trans-Mongolian rautatien haaralinjat ulottuvat Erdenetin kuparikaivosalueelle ja Sharyn Golin kivihiilikaivoksille ja Mardain uraanikaivoksille. Rautateitse kuljetetaan suuri osa maan rahdista, mutta suhteellisen vähän matkustajia. Maanteitse kuljetetaan suurin osa maan muusta tavaraliikenteestä ja lähes kaikki henkilöliikenne. Ulanbaatarin ja läheisten maakuntakeskusten väliset tiet on päällystetty, mutta muualla tiet ovat päällystämättömät. Ulaanbaatarissa sijaitsee Chinggis Khaanin kansainvälinen lentoasema. Matkustajat suosivat monesti mieluummin lentoreittejä, sillä asutuskeskusten väliset etäisyydet ovat suuret ja maareitit hitaita. Säännöllinen lentoliikenne on kuitenkin vähäistä ja matkustajamäärät pieniä. Vesitse ei enää juuri kuljeteta rahtia. Aiemmin Selengejokea ja Hövsgöljärveä käytettiin vesireitteinä, mutta huoli ympäristön pilaantumisesta on vähentänyt vesitse kuljetettavaa rahtia.
Infrastruktuuri > Tietoliikenne

Mongolian ensimmäiset puhelinjärjestelmät asennettiin palvelemaan maan keskus- ja paikallishallintoa, ja vain harvoilla oli yksityisiä linjoja. 1990-luvulla maan hallitus harjoitti langattoman puhelinverkon edistämispolitiikkaa ja teleyritykset rakensivat verkkoja. Langattoman puhelimen käyttö tuli pian yleiseksi, ylittäen lankapuhelimien määrän. Langattoman verkon alue kattaa nykyisin kaikki maan maakuntakeskukset. Satelliittipuhelimia käytetään syrjäisillä alueilla ja pelastuspalveluissa. Lisäksi rautateitä pitkin vedetyt valokuitukaapelit palvelevat kansainvälistä puhelin- ja Internet-liikennettä.
Infrastruktuuri > Energia

Maan sähköenergia tuotetaan lähes kokonaan kivihiilivoimaloin, jotka tuottavat sähkön lisäksi myös kaukolämpöä. Pohjois-Mongolian keskeisimpiä kaupunkejä yhdistää kansallinen sähkoverkko, mutta syrjäseuduilla ollaan riippuvaisia paikallisista dieselpolttoaineen tuottajista. Maaseudulla monet karjatilalliset ovat alkaneet tuottaa sähköä aurinkopaneeleilla tai tuulivoimalla omaan käyttöön. Maassa on huomattavat uraanivarat ja maan hallitus on viritellyt yhteistyötä ulkomaisten yritysten kanssa varojen hyödyntämiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mongolian talous Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden talous
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan |  Arabiemiraatit |  Armenia |  Azerbaidžan |  Bahrain |  Bangladesh |  Bhutan |  Brunei |
|  Etelä-Korea |  Filippiinit |  Georgia |  Indonesia |  Intia |  Irak |  Iran |  Israel |
|  Itä-Timor |  Japani |  Jemen |  Jordania |  Kambodža |  Kazakstan |  Kiina |  Kirgisia |
|  Kuwait |  Laos |  Libanon |  Malediivit |  Malesia |  Mongolia |  Myanmar |    Nepal |
|  Oman |  Pakistan |  Palestiina |  Pohjois-Korea |  Qatar |  Saudi-Arabia |  Singapore |  Sri Lanka |
|  Syyria |  Tadžikistan |  Taiwan |  Thaimaa |  Turkki |  Turkmenistan |  Uzbekistan |  Venäjä |
 Vietnam: 
Maailman kauppajärjestön (WTO:n) jäsenet
Albania
Angola
Antigua ja Barbuda
Arabiemiirikunnat
Armenia
Argentiina
Australia
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belize
Benin
Bolivia
Botswana
Brasilia
Britannia
Brunei
Burkina Faso
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti
El Salvador
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Euroopan unioni
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Georgia
Ghana
Grenada
Guatemala
Guinea
Guinea-Bissau
Guyana
Haiti
Honduras
Hongkong
Indonesia
Intia
Islanti
Israel
Jamaika
Japani
Jordania
Kambodža
Kamerun
Kanada
Kenia
Keski-Afrikka
Kiina
Kirgisia
Kolumbia
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Kuuba
Kuwait
Lesotho
Liechtenstein
Macao
Madagaskar
Makedonian tasavalta
Malawi
Malediivit
Malesia
Mali
Marokko
Mauritania
Mauritius
Meksiko
Moldova
Mongolia
Mosambik
Myanmar
Namibia
Nepal
Nicaragua
Niger
Nigeria
Norja
Norsunluurannikko
Oman
Pakistan
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Qatar
Ruanda
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomonsaaret
Sambia
Saudi-Arabia
Senegal
Sierra Leone
Singapore
Sri Lanka
Suriname
Swazimaa
Sveitsi
Taiwan
Tansania
Thaimaa
Togo
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tunisia
Turkki
Uganda
Ukraina
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Venäjä
Vietnam
Yhdysvallat
Zimbabwe
| --- | --- |
EU:n jäsenmaat:  Alankomaat  Belgia  Bulgaria  Espanja  Irlanti  Italia  Itävalta  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Slovakia  Slovenia  Suomi  Tanska  Tšekki  Unkari  Viro
Epe Helenius

Epe Helenius Vuonna 2007.
Kari ”Epe” Helenius (s. 25. marraskuuta 1950 Tampere) on vuonna 1977 perustetun Poko Rekords -levy-yhtiön toimitusjohtaja ja perustaja. Hän on koulutukseltaan yo-merkonomi ja on opiskellut taloustieteitä Tampereen yliopistossa. Helenius on keskeisiä suomalaisia pop- ja rockmusiikin taustavaikuttajia.
Epe’s Music Shop

Musiikki- ja äänilevyalalla Helenius on ollut vuodesta 1972, jolloin hän perusti Epe’s Music Shop -levykaupan. Kauppa on tunnettu ensimmäisenä suomalaisena pääasiassa rockia myyvänä äänilevyliikkeenä. Sen myynti perustui alusta lähtien pääosin postimyyntiin. Aluksi levykauppa toimi isänsä Erkki Heleniuksen ison kangaspainoyrityksen osana, kunnes se vuonna 1976 yhtiöitettiin: Epe Helenius osti isältään ja muutamilta tämän ystäviltä Unitor Oy -nimisen, siihen asti ilman liiketoimintaa olleen osakeyhtiön.
Vuonna 1988 perustettiin kolme suurta Mega Epe’s -levykauppaa pienempien rinnalle. Tampereella toimi parhaimmillaan samanaikaisesti kolme erillistä Epe’sin myymälää. 1990-luvun alussa koittanut lama kumminkin teki niiden pyörittämisestä vaikeaa ja Mega Epe’sit sulkivat ovensa vuonna 1993. Alkuperäisen Epe’s Music Shopin toiminta kuitenkin jatkui Tampereella Kyttälänkadulla. Tammikuussa 2014 uutisoitiin, että myös se lopettaa toimintansa. Epe’s jatkoi levyjen nettikauppaa, kunnes sekin loppui syyskuun lopussa vuonna 2014.
Muu yritystoiminta

Vuonna 2001 Epe Helenius myi Poko Rekordsin monikansalliselle EMI-levy-yhtiölle, mutta jatkoi kuitenkin Pokon johtotehtävissä. Huhtikuussa 2009 Helenius perusti uuden levy-yhtiön Sound Of Finland, ja samalla hän jätti EMIn johtotehtävät ja ryhtyi konsultiksi. Syksyllä 2009 Helenius perusti jälleen levy-yhtiön, Ratas Music Groupin, yhdessä Gabi Hakasen kanssa.
Helenius on toimitusjohtajatehtäviensä ohella sanoittanut joskus joitakin humoristisia lauluja joita on joskus päätynyt joidenkin artistien laulamina myös singleille. Yksi on muun muassa vuonna 1984 julkaistu SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kannatuslaulu jonka esitti Popedan Costello Hautamäki. Hän on myös toiminut levyarvostelijana Soundissa nimimerkillä Pertti Strömlähde?.
Palkinnot ja tunnustukset

Epe Helenius palkittiin vuosikymmenien ansioistaan suomalaisessa rockbisneksessä G. Pula-aho -patsaalla vuonna 2001.
Epe palkittiin Pirkanmaan Vuoden Luova Yrittäjä palkinnolla 2009. Valinnan tekivät Luova Tampere ja Pirkanmaan Yrittäjien Luovien alojen toimikunta. Vuonna 2013 Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahasto myönsi Epe Heleniukselle 10 000 euron tunnustuspalkinnon hänen merkittävästä vaikutuksestaan populaarimusiikin historiaan paikallisesti ja valtakunnallisesti sekä suomalaisen musiikkiviennin edistämisestä.
Tasavallan presidentti myönsi 2021 Heleniukselle musiikkineuvoksen arvonimen.
Museolahjoitus

Vuonna 2021 Epe Helenius luovutti Museokeskus Vapriikkiin Epe’s Music Shopin ja Poko Rekordsin esineistöä, johon kuului tuhansia valokuvia Poko Rekordsin bändeistä, keikkajulisteita, demonauhoja ja levynkansisuunnitelmia.
Kirjallisuutta

Kanerva, Timo: Epe – Levymoguli.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2021.  ISBN 978-951-0-46458-8
Vesa Kontiainen: Aitoa suomirokkia : Poko Rekordsin historia.  Like, 2004.  ISBN 952-471-400-0
Ilpo Rantanen: Vuonna 85 : Manserockin lyhyt oppimäärä.  Siltala, 2012.
Aiheesta muualla

Epe's-kaupan kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle
Thanatosdrakon amaru

| Thanatosdrakon amaru |
| --- | --- |

 Myöhäistriaskausi - Myöhäisliitukausi 228–66 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Pterosauria
Heimo::  Azhdarchidae
Suku::  Thanatosdrakon
Laji::  amaru
Kaksiosainen nimi
 Thanatosdrakon amaru  Ortiz David et al. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thanatosdrakon amaru on Argentiinasta fossiilina löydetty, sukupuuttoon kuollut lentoliskolaji.
Carl-Göran Ekerwald

| Carl-Göran Ekerwald |
| --- | --- |
 Ekerwald vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1923 (ikä 100)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Elden och fågelungen (1959)
Palkinnot
 Dobloug-palkinto 1987 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carl-Göran Ekerwald (s. 30. joulukuuta 1923) on ruotsalainen kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa romaaneja, novelleja, runoja, esseitä ja tietokirjoja sekä toiminut kääntäjänä. Ekerwald on erityisesti perehtynyt persialaiseen kirjallisuuteen. Hän on kotoisin Östersundista ja asuu nykyisin Knivstassa. Hän valmistui Uppsalan yliopistosta vuonna 1949 ja työskenteli pitkään ruotsin kielen opettajana Svenstavikissa.
Teoksia

Kumminåkern (1962)
Diogenes lykta (1983)
Sommarhus i Arktis (1986)
Frihet, jämlikhet och broderskap (1988)
Ciceros barn (1992)
Nietzsche (1993)
Filosofins ättestupa (2002)
Skogvaktarns pojke (2002)
Essäer (2002)
Horatius: Liv och tänkesätt (2006)
Tabula rasa (2008)
Sigridiana (2013)
Vreden och begäret: Introduktion till Rumi (2016)
Brittsommar (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl-Göran Ekerwald Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef