stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fernioti

Fornjotr (Fornjot, Fernioti tai Fornioti), sananmukaisesti suomennettuna Muinaisjätti, on toinen Suomen kronikassa mainittu mytologinen Suomen kuningas. Fernioti oli myös Rostiofin tapaan kiinnostunut taikuudesta. Häntä arvostettiin suuresti ja hänen maineensa levisi myös ulkomaille, josta haluttiin päästä hänen oppilaakseen. Ferniotilla oli monta lasta, joiden nimistä ja vaiheista ei ole säilynyt tietoja. Ferniotin tyttärenpojasta, Gylfistä tuli Ruotsin kuningas.
Tiedot on peräisin Snorri Sturlusonin saagasta "Kuinka Norja asutettiin".
Christfrid Ganander kertoo Mythologia Fennicassa Forniotin nimen tulleen sanasta Jotun eli Joter (jootit) joka oli muinoin Suomen kansan nimi. Hän toteaa, että "Fornioter oli kuningas Jättalandissa (jättiläisten maassa), jota Suomeksi kutsuttiin, Qwenlandissa eli Terra Amazonumissa, joka sijaitsi merenpohjasta itään." Ganander arvelee Forniotin olleen jumalten sukua ja hänen asettuneen asumaan Jotnahemin osaan jota silloin kutsuttiin nimellä Kvenland, joka oli Pohjanmaalla.
Eteläinen sotilaspiiri

Venäjän sotilaspiirijako (3/2024-). Eteläisen sotilaspiirin alue keltaoranssilla. (Huom. Vuonna 2014 miehitetty, kiistanalainen Krimin niemimaa on merkitty kuvassa Eteläisen sotilaspiirin osaksi. Kyseenalaisesti (ei todenmukaisesti) vain osittain miehitettyjä Ukrainan kaakkoisia alueita on kokonaisuudessaan ryhmitelty saman sotilaspiirin osiksi.)
Eteläinen sotilaspiiri (ven. Южный военный округ) on Venäjän asevoimien maantieteelliseen jakoon perustuva sotilaspiiri.
Eteläinen sotilaspiiri muodostettiin 2008 yhdistämällä Pohjois-Kaukasian sotilaspiiri, Mustanmeren laivasto ja Kaspian laivasto-osasto saman päämajan alaisuuteen. Vuonna 2014 miehitetty kiistanalainen Krimin niemimaa liitettiin mukaan ja 2024  neljä osittain miehitettyä Ukrainan aluetta.
Sen päämaja on Donin Rostovissa.
Organisaatio

Vuonna 2023 sotilaspiirin joukkoihin kuuluivat:
8. kaartinarmeija, Novotšerkassk
150. motorisoitu divisioona, Novotšerkassk
20. kaartin motorisoitu divisioona, Volgograd
238. tykistöprikaati, Korenovsk
47. ohjusprikaati, Djadkovskaja, Krasnodarin aluepiiri
78. ilmatorjuntaohjusprikaati, ??, Rostovin alue
49. armeija, Stavropol
205. motorisoitu prikaati, Budjonnovsk
34. motorisoitu prikaati (vuoristo), Storoževaja, Karatšai-Tšerkessia
7. sotilastukikohta (prikaatin vahvuinen), Gudauta, Abhasia
19. erillinen erikoisjoukkojen komppania
227. tykistöprikaati, Maikop, Adygeia
1. ohjusprikaati, Molkino
90. ilmatorjuntaohjusprikaati, Afipski
58. armeija, Vladikavkaz
42. motorisoitu divisioona, Groznyi
19. motorisoitu divisioona, Vladikavkaz
136. kaartin motorisoitu prikaati, Buinaksk, Dagenstan
4. kaartin tukikohta, Tskhinvali, Etelä-Ossetia
100. tiedusteluprikaati, Mozdok, Pohjois-Ossetia
291. tykistöprikaati, Troitskaja, Ingušia
12. ohjusprikaati, Mozdok
Mustanmeren laivasto, Sevastopol
22. armeijakunta, Simferopol
Kaspian laivasto-osasto
102. sotilastukikohta, Gjumri, Armenia
439. kaartin rakettitykistöprikaati, Znamensk
77. ilmatorjuntaohjusprikaati, Korenovsk
11. erillinen kaartin pioneeriprikaati, Kamensk-Šahtinski
28. erillinen suojeluprikaati, Kamyšin
Ensio Hiitonen

Kaarlo Ensio Paulus Hiitonen (vuoteen 1923 Hidén; 27. lokakuuta 1900 Helsinki – 14. tammikuuta 1970) oli suomalainen oikeustieteen tohtori, diplomaatti, toimittaja ja poliitikko. Hiitonen oli mukana politiikassa Kansallisen Edistyspuolueen, Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) ja Sosialistisen Yhtenäisyyspuolueen (SYP) riveissä.
Hiitosen vanhemmat olivat filosofian tohtori Karl Julius Hidén ja Helmi Liisi Parmanen. Hiitonen pääsi ylioppilaaksi 1919 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1921, filosofian maisteriksi 1923, lakitieteen kandidaatiksi 1926 sekä lakitieteen tohtoriksi 1929. Hiitonen oli uransa alussa ulkoministeriön palveluksessa muun muassa sanomalehtijaoston avustajana 1925, lähetystöavustajna Pariisissa 1926, vt. pääkonsulina Haagissa 1929, kansainliittojaoston päällikkönä vuodesta 1929, asiainhoitajana Prahassa 1938–1939 ja Bukarestissa 1939. Hän toimi sitten Suomen Filmikamarin asiamiehenä 1942–1948 ja toimitusjohtajana 1948–1949. Vuodesta 1949 lähtien hän oli Alkon lakimiehenä ja suhdetoiminnan hoitajana.
Hiitonen toimi viikkolehti Vapaan Pohjolan päätoimittajana vuosina 1941 ja 1944–1949. Vuodesta 1946 alkaen Vapaa Pohjola oli myös SYP:n äänenkannattaja. Hiitonen valittiin SYP:n puoluetoimikuntaan maaliskuun 1946 perustavassa kokouksessa ja myöhemmin 1940-luvulla hän nousi puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Varapuheenjohtaja Hiitosen mukaan SYP:n jäsenet erosivat SDP:stä, koska oikeistosiiven johtama puolue lähentyi jatkuvasti porvareita eikä noudattanut ohjelmaansa. SYP sen sijaan halusi vaihtaa kapitalismin sosialismiin ja, että ”työväenliikkeessä jälleen vallitsisi reipas luokkataisteluhenki, joka pitää realisia saavutuksia työntekijöiden ja muiden pieneläjien hyväksi tärkeämpänä kuin hyviä suhteita porvaristoon”. Hiitonen erosi puolueesta ja liittyi takaisin SDP:hen syksyllä 1953 yhdessä neljän muun kanssa. Ryhmä julkaisi eronsa perusteet Suomen Sosialidemokraatissa otsikolla ”Irti Suomen Kommunistisen Puolueen holhouksesta”. Hiitonen tovereineen syytti kommunisteja muun muassa SKDL:ssä toimivien määräilystä, SYP:n soluttamisesta, voimien tuhlaamisesta työväenliikkeen sisäisiin taisteluihin ja epäluulojen kylvämisestä naapurikansojen välille. SYP:n jäsenet olivat eronneiden mukaan olleet ”pelkkinä kyltteinä, joiden avulla kommunistit pyrkivät kaunistamaan toimintaansa”. Ryhmä kehotti muitakin yhtenäisyyspuoluelaisia liittymään SDP:hen, jonka nähtiin tiukentaneen asennettaan kapitalismiin ja, jossa avoin mielipiteiden vaihto koettiin mahdolliseksi.
Hiitonen julkaisi vuonna 1953 kirjan Vääryyttä oikeuden valekaavussa, jossa hän käsitteli muun muassa Suomessa 1920- ja 1930-luvuilla käytyjä poliittisia oikeudenkäyntejä sekä niin sanottujen kuutosten vangitsemista jatkosodan alussa.
Hiitosen veljiä olivat kasvititeilijä Ilmari Hiitonen sekä kiinteistöneuvos ja sotavalokuvaaja Unio Hiitonen.
Teoksia

Compétence de l’organisation internationale du travail , väitöskirja. 1928
Työtapaturmien korvaamisesta Suomen oikeutta silmällä pitäen. 1930
Ulkomaalaisten elinkeinojen harjoittamisoikeuden rajoista Suomen oikeutta silmällä pitäen. 1931
Vääryyttä oikeuden valekaavussa. Vapaa Pohjola, Helsinki 1953
Esa Lehikoinen (jääkiekkoilija)

| Esa Lehikoinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1986 (ikä 38) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Essi, Mehtimäen talonmies
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2016
Seurat:  Jokipojat/JoKP (S-S/Mestis) KooKoo (Mestis) Lukko (SML) BK Mladá Boleslav (ČEL) HPK (SML) Sport (SML) Kassel Huskies (DEL2) EC Bad Nauheim (DEL2)
Esa Lehikoinen (s. 17. huhtikuuta 1986 Joensuu) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Rauman Lukossa, Hämeenlinnan Pallokerhossa ja Vaasan Sportissa yhteensä 131 runkosarjaottelua tehopistein 1+16=17 ja yhdeksän playoff/playout-ottelua ilman tehopisteitä. Lehikoinen loi pääsarjauraa myös kahden kauden verran Tšekin Extraligan BK Mladá Boleslavissa ja hän pelasi kahtena kautena Saksan kakkossarjatasolla DEL2:ssa. Suurimman osan urastaan hän pelasi kuitenkin Mestistä kasvattajaseurassaan Joensuun Kiekko-Pojissa. Hän toimi joukkueen kapteenina uransa neljä viimeistä kautta vuosina 2018–2022. Lehikoinen pelasi Mestistä myös kauden 2014–2015 KooKoossa voittaen hopeaa.
Muuta

Lehikoinen harrasti myös pesäpalloa 15-vuotiaaksi asti ja hän pelasi yhden kesän jalkapalloa.
First Time (Morning Musumen albumi)

| First Time Morning Musume |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997-1998
 Julkaistu: 8. heinäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Tsunku
 Tyylilaji: j-pop, poprock, tanssipop
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: Zetima
Morning Musumen muut julkaisut
|   | First Time 1998 | Second Morning 1999 |
Singlet albumilta First Time
 ”Ai no Tane” Julkaistu: 3. marraskuuta 1997  ”Morning Coffee” Julkaistu: 28. tammikuuta 1998  ”Summer Night Town” Julkaistu: 27. toukokuuta 1998
First Time on japanilaisen Morning Musumen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Kappaleet

Good Morning – 4.07
Summer Night Town – 3.48
Dō ni ka Shite Doyōbi – 3.42
Morning Coffee – 4.31
Yume no Naka – 5.00
Ai no Tane – 4.13
Wagamama – 4.59
Mirai no Tobira – 4.11
Usotsuki Anta – 4.02
Samishii Hi – 4.33
Fabián Orellana

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Fabián Ariel Orellana Valenzuela
Syntymäaika: 27. tammikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Santiago, Chile
Pelipaikka: laitalinkki tai hyökkääjä
Pituus: 168 senttimetriä
Seura
Seura: Valladolid
Pelinumero: –
Junioriseurat
2000–2004: Audax Italiano
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2009 | Audax Italiano | 117 | (27) |
| 2009–2011 | Udinese | 0 | (0) |
| 2009–2010 | → Xerez (laina) | 26 | (2) |
| 2010–2011 | → Granada (laina) | 35 | (7) |
| 2011–2013 | Granada | 17 | (0) |
| 2011–2012 | → Celta (laina) | 37 | (13) |
| 2013–2017 | Celta | 120 | (19) |
| 2017 | → Valencia (laina) | 16 | (1) |
| 2017–2018 | Valencia | 0 | (0) |
| 2018 | → Eibar (laina) | 17 | (3) |
| 2018–2020 | Eibar | 62 | (11) |
| 2020– | Valladolid | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2007– | Chile | 40 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2019.
Fabián Ariel Orellana Valenzuela (s. 27. tammikuuta 1986 Santiago, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki.
Ura > Seurajoukkue

Orellana aloitti uransa Colo-Colosta, josta hän siirtyi vuonna 2000 Audax Italianon junioreihin. Hän edusti joukkuetta eri tasoilla yhteensä yhdeksän vuoden ajan. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi italialaisseura Udineseen, mutta pelasi ensimmäisen kautensa lainalla espanjalaisessa Xerezissä.
Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Granadaan.
Sittemmin Orellana on edustanut Celta Vigoa, Valenciaa ja Eibaria.
Ura > Maajoukkue

Orellana teki ensimmäisen maalinsa Chilen maajoukkueessa 15. lokakuuta 2008 pelatussa MM-karsintaottelussa Argentiinaa vastaan. Hänet valittiin maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Hän on pelannut kaikkiaan 40 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Aiheesta muualla

Tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Chilen joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Bravo |
2 Fuentes |
3 Ponce |
4 Isla |
5 Contreras |
6 Carmona |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Suazo |
10 Valdivia |
11 González |
12 Pinto |
13 Estrada |
14 Fernández |
15 Beausejour |
16 Orellana |
17 Medel |
18 Jara |
19 Fierro |
20 Millar |
21 Tello |
22 Paredes  |
23 Marín |
Valmentaja Bielsa
Chilen joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Bravo |
2 Mena |
3 Albornoz |
4 Isla |
5 Silva |
6 Carmona |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Pinilla |
10 Valdivia |
11 Vargas |
12 Toselli |
13 Rojas |
14 Orellana |
15 Beausejour |
16 Gutiérrez |
17 Medel |
18 Jara |
19 Fuenzalida |
20 Aránguiz |
21 Díaz |
22 Paredes  |
23 Herrera |
Valmentaja Sampaoli
Chilen joukkue – Copa América Centenario
1 Bravo |
2 Mena |
3 Roco |
4 Isla |
5 Silva |
6 Fuenzalida |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Pinilla |
10 Hernández |
11 Vargas |
12 Toselli |
13 Pulgar |
14 González |
15 Beausejour |
16 Castillo |
17 Medel |
18 Jara |
19 Orellana |
20 Aránguiz |
21 Díaz |
22 Puch |
23 Herrera |
Valmentaja Pizzi
Fastjet Tanzania

| fastjet Tanzania |
| --- | --- |

 IATA: FN  –  ICAO: FTZ 
Kutsukoodi:  GREYBIRD
Perustettu:  2011
Laivaston koko:  5
Solmukohdat:  Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Fastjet plc
Yhtiön sivut:  www.fastjet.com
fastjet Tanzania (IATA: FN, ICAO: FTZ, kutsukoodi: GREYBIRD) on fastjet-yhtiön omistama tansanialainen halpalentoyhtiö. Se syntyi, kun fastjet osti Itä-Afrikassa toimineen Fly540-lentoyhtiön. Lennot fastjetin nimellä aloitettiin 29. marraskuuta 2012. Sen kotikenttä on Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema Dar es Salaamissa.
Kohteet

Joulukuussa 2015:
Etelä-Afrikka
Johannesburg – O. R. Tambon kansainvälinen lentoasema
Kenia
Nairobi – Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema (alkaa 11. tammikuuta 2016)
Malawi
Lilongwe – Lilongwen kansainvälinen lentoasema
Sambia
Lusaka – Kenneth Kaundan kansainvälinen lentoasema
Tansania
Arusha/Moshi – Kilimanjaron kansainvälinen lentoasema
Dar es Salaam – Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema (solmukohta)
Mbeya – Songwen lentoasema
Mwanza – Mwanzan lentoasema
Sansibar – Abeid Amani Karumen kansainvälinen lentoasema (alkaa 11. tammikuuta 2016)
Uganda
Entebbe – Entebben kansainvälinen lentoasema
Zimbabwe
Harare – Hararen kansainvälinen lentoasema
Laivasto

Joulukuussa 2015:
5 Airbus A319-100
fastjet Tanzanian Airbus A319 Dar es Salaamissa.
Florrie Baldwin

Florrie Baldwin (31. maaliskuuta 1896 – 9. toukokuuta 2010 Leeds, Englanti) oli pitkäikäinen britti. Hän asui Leedsissä Englannissa ja oli ennen kuolemaansa vanhin Euroopassa elävä henkilö.
Baldwin syntyi Leedsissa ja meni naimisiin Clifford Baldwinin kanssa vuonna 1920. Hän jäi leskeksi 1973. Baldwin asui sen jälkeen yksin 105-vuotiaaksi, jolloin hän muutti Radcliffe Gardensiin Leedsiin.[lähde? ]
Baldwinista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan vanhin elossa oleva henkilö Aida Masonin kuoltua helmikuussa 2007. Baldwinin kuoleman jälkeen maan vanhimmaksi henkilöksi nousi Eunice Bowman (23. elokuuta 1898 – 16. heinäkuuta 2010).[lähde? ]
Fiat Oggi

| Fiat Oggi |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia
Valmistaja:  Fiat
Valmistusvuodet:  1983–1985
Korimalli:  2-ovinen sedan
Luokka:  B-segmentti
Seuraaja:  Fiat Prêmio
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat 127 Fiat 147 Fiat Fiorino Fiat Panorama
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,3–1,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali
Fiat Oggi on Fiatin Etelä-Amerikan markkinoille vuosina 1983–1985 valmistama pieni henkilöautomalli, joka oli Fiat 147:n kaksiovinen sedan-versio. Oggin korvaajaksi tuli Fiat Unon sedan-versio Prêmio.
Oggi perustui brasilialaisvalmisteiseen 147-malliin, joka erosi vain vähän eurooppalaisesta Fiat 127:stä. Se tarjosi luokassaan suuren 440-litraisen tavaratilan.
Fiat Oggi CSS
Vuonna 1984 tuli markkinoille urheilullinen Oggi CSS, jota valmistettiin rajoitettu 300 kappaleen erä. Moottori oli 1,4-litrainen (78 hv). Väriltään CSS oli aina musta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiat Oggi Wikimedia Commonsissa
Fiatin automallit
Fiat Multipla

Fiat Multipla on Fiatin vuosina 1998–2010 valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka perustui tekniikaltaan Fiat Bravoon ja Bravaan.
Alkuperäinen Fiat Multipla.
Alkuperäinen Multipla tuli tunnetuksi hyvin erikoisesta ulkomuodostaan. Auto laitettiinkin näytteille New Yorkin Museum of Modern Artin näyttelyyn ”Different Roads – Automobiles for the Next Century” vuonna 1999. Multiplassa oli erikoista myös se, että siinä oli kummallakin istuinrivillä kolme erillistä istuinta. Multiplassa oli hyvin suuret ikkunat ja pyöreät etu- ja takavalot. Autoa valmistettiin Italian Milanossa ja Torinossa.
Multipla sai vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä. Mallia kritisoitiin kuljettajan pään huonosta suojasta ja molempien etumatkustajien heikosta rintakehän suojasta.
Facelift-mallin Fiat Multipla.
Vuoden 2004 faceliftissä Multipla sai hillitymmän, tavanomaisia Fiat-malleja muistuttavan ilmeen. Siinä oli suorakulmion muotoiset etuvalot, mutta takavalot ja suuret ikkunat olivat kutakuinkin samanlaiset.
Moottorivalikoima:
1,6 litran bensiini
1,6 litran nestekaasu-bensiini
1,6 litran maakaasu
1,6 litran maakaasu-bensiini
1,9 litran diesel
1,9 litran Multijet-diesel (yhteispaineruiskutus)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fiat Multipla Wikimedia Commonsissa
Fiatin automallit
Fabián Espíndola

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Fabián Espíndola vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi: Edgar Fabián Espíndola
Syntymäaika: 4. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka:  Merlo, San Luis, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura:  D.C. United
Pelinumero: 9
Junioriseurat
:  Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005 2006 2006 2007 2007–2008 2009 2009–2012 2013 2014– |  Boca Juniors  Talleres  Aucas  Deportivo Quito  Real Salt Lake  Deportivo Anzoátegui  Real Salt Lake  New York Red Bulls  D.C. United | 6 (1) 13 (1) 3 (0) 5 (0) 24 (7) 5 (3) 101 (28) 28 (9) 23 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. lokakuuta 2014.
Fabián Espíndola (s. 4. toukokuuta 1985 Merlo, San Luis, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa D.C. Unitedia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ura > Etelä-Amerikka

Espíndola aloitti uransa vuonna 2005 argentiinalaisessa Boca Juniorsissa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2005 Copa Sudamericanaa. Vuonna 2006 hän siirtyi Talleresiin, jonka jälkeen hän pelasi ecuadorilaisissa Aucasissa ja Deportivo Quitossa ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin Real Salt Laken riveihin.
Ura > Major League Soccer

Espíndola siirtyi Real Salt Lakeen 17. elokuuta 2007. Hän pelasi siellä kaudet 2007 ja 2008 pelaten 24 ottelua ja tehden seitsemän maalia. Hän siirtyi venezuelalaiseen Deportivo Anzoáteguihin, jossa pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia. Sen jälkeen hän palasi Real Salt Lakeen, jossa pelasi neljä kautta ja 101 ottelua. Niissä hän teki 28 maalia ja syötti 15. Espíndola siirtyi 3. joulukuuta 2012 New York Red Bullsiin yhdessä Jámison Olaven kanssa. Joulukuussa 2013 Espíndola siirtyi washingtonilaiseen D.C. Unitediin.
Saavutukset

Copa Sudamericana: 2005
Major League Soccer MLS Cup: 2009
Major League Soccerin Itäisen konferenssin voitto: 2009
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabián Espíndola Wikimedia Commonsissa
Fabián Espíndolan profiili Dcunited.com-sivustolla Viitattu 1.10.2014. (englanniksi)
Florinel Coman

Florinel Coman heinäkuussa 2023.
Florinel Teodor Coman (s. 10. huhtikuuta 1998 Brăila) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Romanian liigassa pelaavaa FCSB:tä. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2019.
Coman pelasi Romanian liigassa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2015 Viitorul Constanțan joukkueessa. Hän pelasi Constanțassa 44 pääsarjaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Elokuussa 2017 hän siirtyi FCSB:hen, jossa hän on pelannut seitsemän kauden aikana 190 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä 53 maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden Constanțassa vuonna 2017 ja FCSB:ssä vuonna 2024 sekä Romanian cupin FCSB:ssä vuonna 2020. Kaudella 2017–2028 hän pelasi Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Coman pelasi Romanian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 13 maaottelua, joissa hän on ollut 11 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan.
FLEC

FLEC:in lippu.
FLEC eli Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda on sissiliike, joka taistelee Angolan Cabindan provinssin itsenäisyyden puolesta. FLEC on yksi Cabindan konfliktin osapuolista. FLEC syntyi kun kolme järjestöä, MLEC, CAUNC ja ALLIAMA yhdistyivät.
Liikkeen jäsenet ovat kidnapanneet useita ulkomaalaisia siviilejä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda
Fernley

| Fernley |
| --- | --- |
 Fernleyn pääkatu.

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Florida
Piirikunta:  Lyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  333,7 km²
 – Josta vettä:  17,4 km² 
Korkeus:  1 268 m
Väkiluku (2010):  19 368
 – Väestötiheys:  58 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Motto::  A Great Place to Live, Work, and Play
 
 www.cityoffernley.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fernley on kaupunki Lyonin piirikunnassa, Nevadan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 19 368. Ennen vuotta 2001 Fernley oli Census-designated place, eli väestönlaskennallinen asuinpaikka.
Fernleyn koulurakennus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fernley Wikimedia Commonsissa
Nevadan osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Churchill  Clark  Douglas  Elko  Esmeralda  Eureka  Humboldt  Lander  Lincoln  Lyon  Mineral  Nye  Pershing  Storey  Washoe  White Pine 
Kaupungit:   Boulder City  Caliente  Carlin  Carson City (pääkaupunki ja itsenäinen kaupunki)  Elko  Ely  Fallon  Fernley  Henderson  Las Vegas  Lovelock  Mesquite  North Las Vegas  Reno  Sparks  Wells  West Wendover  Winnemucca  Yerington
Eero Mantere

| Eero Olavi Mantere |
| --- | --- |

Turun kaupunginjohtaja
 19. toukokuuta 1942 – 31. joulukuuta 1951  
Edeltäjä:  Arvi Hällfors
Seuraaja:  Kalervo Pellinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1904 Helsinki
Kuollut: 1. elokuuta 1964
Arvonimi: Varatuomari
Puoliso:  Sanni Mantere (1905 - 1992)
Tiedot
Puolue:  Sitoutumaton
Koulutus:  Oikeustieteen maisteri
Eero Olavi Mantere (25. lokakuuta 1904 Helsinki – 1. elokuuta 1964) oli suomalainen varatuomari ja poliitikko, joka toimi Turun kaupunginjohtajana vuosina 1942–1951. Mantere vaikutti merkittävästi Suomen ensimmäisen täyskunnallisen kaupunginteatterin, Turun kaupunginteatterin, syntyyn. Hän toimi myös Turun teatterilautakunnan ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1946–1956. Myöhemmin Mantere toimi Aravan pääjohtajana.
Varhaisempi ura

Eero Mantereen isä oli Kouluhallituksen pääjohtaja ja poliitikko Oskari Mantere. Mantere kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1923, valmistui oikeustieteiden maisteriksi vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvonimen vuonna 1934. Hän työskenteli vuodesta 1930 Helsingin kaupungin ylimääräisenä kansliasihteerinä, vuodesta 1933 kansliasihteerinä ja vuodesta 1937 kaupunginsihteerinä. Hän oli vuonna 1941 Helsingin kansanhuoltotoimiston vt. päällikkö ja vuonna 1942 kiinteistötoimialan vt. apulaiskaupunginjohtaja.
Mantereen puoliso oli vuodesta 1931 Sanni Mirjam Sohlberg, G. W. Sohlbergin omistajasukuun kuuluneen tehtaanjohtaja Toivo Sohlbergin tytär.
Turun kaupunginjohtajana

Mantere valittiin Turun kaupunginjohtajaksi yksimielisesti Turun kaupunginvaltuuston kokouksessa toukokuussa 1942. Manteretta esitti kaupunginjohtajaksi edistyspuolueen valtuutettu Arvo Ketonen ja ehdotusta asettuivat tukemaan kokoomuksen Otto Pakkala, sosiaalidemokraattien Urho Kulovaara ja RKP:n Tor-Erik Lassenius.
Mantereen valinnan aikana jatkosota oli parhaillaan käynnissä ja Turun kaupunginjohdon keskeisin tehtävä oli huolehtia turkulaisten arjen sujumisesta. Poikkeuksellisissa olosuhteissa Turussa toimivat kunnallinen väestönsuojelulautakunta, kansanhuoltolautakunta, vuokralautakunta ja työnvälityslautakunta. Ensitöikseen uusi kaupunginjohtaja Manterre kuitenkin hoiti loppuun edeltäjänsä, virassa kuolleen Arvi Hällforsin aloittamat kuntaliitokset siten, että vuonna 1944 Turkuun liitettiin Kaarinan kunnasta Hirvensalon saari sekä Maarian kunnasta koko Maarian kunnan eteläosa. Sodan jälkeen Turkuun liitettiin Mantereen johdolla vielä Raision kunnasta Mälikkälän ja Pahaniemen kaupunginosat. Näin 1930- ja 1940-lukujen aikana Turun maa-alue kasvoi viisinkertaiseksi ja vesialue kaksinkertaiseksi.