stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1723
Tapahtumia

Ruotsissa säädettiin uusi valtiopäiväjärjestys.
James Anderson laati vapaamuurarien perussäännöstön, joka on pohjana nykyaikaiselle vapaamuurariudelle.
Hamina sai kaupunginoikeudet.
Viipurin hiippakunnan piispanistuin siirrettiin Porvooseen.
Syntyneitä

5. tammikuuta – Nicole-Reine Lepaute, ranskalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko (k. 1788)
25. tammikuuta – Clair Joséphe Hippolyte Leris, La Clairon, ranskalainen näyttelijä (k. 1803)
30. tammikuuta – Christian Kratzenstein, preussilais-tanskalainen professori, lääkäri ja luonnontieteilijä (k. 1795)
31. maaliskuuta – Fredrik V, Tanskan kuningas (k. 1766)
12. huhtikuuta – Franz Anton Bustelli, sveitsiläinen kuvanveistäjä ja muotoilija (k. 1763)
19. huhtikuuta – Anders de Bruce, suomalainen linnoitusupseeri ja maaherra (k. 1787)
30. huhtikuuta – Mathurin Jacques Brisson, ranskalainen eläintieteilijä ja luonnonfilosofi (k. 1806)
7. toukokuuta – Georg Henrik von Wright, suomalainen everstiluutnantti ja maaherra (k. 1797)
9. toukokuuta – Pehr Osbeck, ruotsalainen luonnontutkija ja pappi (k. 1805)
3. kesäkuuta – Giovanni Antonio Scopoli, italialais-itävaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä (k. 1788)
16. kesäkuuta – Adam Smith, skotlantilainen taloustieteilijä ja moraalifilosofi (k. 1790)
20. kesäkuuta – Adam Ferguson, skotlantilainen liberaali filosofi (k. 1816)
10. heinäkuuta – William Blackstone, englantilainen lakimies (k. 1780)
11. heinäkuuta – Fredrik Anders Jägerhorn, suomalainen eversti (k. 1801)
11. heinäkuuta – Jean-François Marmontel, ranskalainen kirjailija (k. 1799)
16. heinäkuuta – Joshua Reynolds, brittiläinen taidemaalari (k. 1792)
3. elokuuta – Johan Conrad Weber, suomalainen luutnantti ja perunanviljelyn uranuurtaja Savossa (k. 1788)
6. syyskuuta – Lars Montin, ruotsalainen kasvitieteilijä ja lääkäri (k. 1785)
8. syyskuuta – Eva Merthen, Turun pormestari Karl Merthenin tytär, James Keithin vihkimätön puoliso, päähenkilö Zachris Topeliuksen teoksessa Suomen herttuatar (k. 1811)
23. syyskuuta – Friedrich Melchior von Grimm, saksalaissyntyinen ranskalainen kirjailija (k. 1807)
17. lokakuuta – Fredrik Carl Sinclair, ruotsalainen kreivi, upseeri, kavaljeeri ja kenraalikuvernööri (k. 1776)
27. lokakuuta – William Chambers, skotlantilainen arkkitehti (k. 1796)
9. marraskuuta – Anna Amalia, preussilainen prinsessa ja säveltäjä, Fredrik Vilhelm I:n tytär (k. 1787)
6. joulukuuta – Carl Sparre, ruotsalainen kreivi, valtaneuvos, Tukholman ylikäskynhaltija ja Turun akatemian kansleri (k. 1791)
8. joulukuuta – Paroni d'Holbach, ranskalais-saksalainen kirjailija, filosofi ja ensyklopedisti (k. 1789)
22. joulukuuta – Karl Friedrich Abel, saksalainen säveltäjä ja viola da gamban soittaja (k. 1787)
Ahmad Šah Dorrani, Afganistanin Dorrani-valtakunnan perustaja ja hallitsija 1747–1772 (k. 1772)
Crispus Attucks, amerikkalainen orja, merimies ja köydentekijä (k. 1770)
Marcus Elieser Bloch, saksalainen lääkäri ja luonnontieteilijä (k. 1799)
Gotthard Flensborg, suomalainen linnoitus ja kaupunginarkkitehti (k. 1803)
Catharina Justander, suomalainen lähetyssaarnaaja (k. 1778)
Eva Merthen, Turun pormestari Karl Merthenin tytär, James Keithin vihkimätön puoliso, päähenkilö Zachris Topeliuksen teoksessa Suomen herttuatar (k. 1811)
Paavo Remes, suomalainen kansanrunoilija (k. 1800)
Francesco Antonio Uttini, italialais-ruotsalainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1795)
Kuolleita

19. tammikuuta – Bartholdus Vhaël, Ilmajoen kirkkoherra, Suomen kielen kieliopin kirjoittaja
8. maaliskuuta – Christopher Wren, englantilainen arkkitehti (s. 1632)
15. maaliskuuta – Johann Christian Günther, saksalainen runoilija (s. 1695)
31. maaliskuuta – Cosimo III, Toscanan suurherttua (s. 1642)
5. huhtikuuta – Johann Bernhard Fischer von Erlach, itävaltalainen arkkitehti (s. 1656)
28. heinäkuuta – Mariana Alcoforado, portugalilainen nunna ja kirjailija (s. 1640)
26. elokuuta – Antoni van Leeuwenhoek, alankomaalainen tieteilijä, mikrobien löytäjä (s. 1632)
23. syyskuuta – William Babell, englantilainen muusikko ja säveltäjä (s. 1689 tai 1690)
10. elokuuta – Guillaume Dubois, ranskalainen kardinaali ja valtiomies (s. 1656)
21. elokuuta – Dimitrie Cantemir, Moldovan ruhtinas, filosofi, historioitsija, muusikko, musiikki-, kieli-, kansa- ja maantieteilijä (s. 1673)
17. lokakuuta – Godfrey Kneller, englantilainen taidemaalari (s. 1646)
2. joulukuuta – Filip II, Orléans-suvun päämies ja Ranskan sijaishallitsija (s. 1674)
7. joulukuuta – Jan Santini Aichel, italialais-tšekkiläinen arkkitehti (s. 1677)
20. joulukuuta – August Quirinus Rivinus, saksalainen lääkäri ja kasvitieteilijä (s. 1652)
Mykola Dyletskyi, ukrainalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkiteoreetikko (s. 1650)
Kansan Elokuva

Kansan Elokuva oli suomalaisen työväenliikkeen 1940-luvun lopulla perustama elokuvajärjestö (Kansan Elokuva ry, 1945) ja sen rinnalle kahta vuotta myöhemmin perustettu yhtiö (Kansan Elokuva Oy, 1947). Yritys, yhdistys ja niiden ympärille muodostetut muut yhtiöt ja yhdistykset asetettiin konkurssiin joulukuussa 1961.
Kansan Elokuva ry

Vuonna 1945 perustetun yhdistyksen tarkoituksena oli ”edistää elokuva-alan kaikinpuolista kehittämistä Suomessa kansanvaltaisia, sosialistisia ja sivistyksellisiä päämääriä silmälläpitäen”. Yhdistyksen perustajia olivat Sosialidemokraattinen Työläisnuorisoliitto, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP) ja Suomen Kansan Demokraattinen Liitto. Yhdistys auttoi työväentalojen elokuvateatteritoiminnan aloittamista ja pyörittämistä antamalla neuvontaa teatterien sisustuksessa, koneiden hankinnassa, turvallisuuskysymyksissä ja rahoituksessa. Se piti yllä myös elokuvien vuokraustoimintaa, jota vuoden 1956 toimintakertomuksessa kutsuttiin maan laajimmaksi. Vuoden 1956 aikana järjestettiin 9 466 elokuvaohjelmaa. Jäsenteattereita oli 71 ja niissä yhteensä 16 525
istumapaikkaa.
Kansan Elokuva Oy ja Allotria Filmi Oy

Yhdistyksen rinnalle vuonna 1947 perustetun Kansan Elokuva Oy:n takana oli SDP ja muita sosialidemokraattisia järjestöjä. Sen tarkoituksena oli harjoittaa koko maata käsittävää elokuvatoimintaa. Yhtiö kuului Janne Hakulisen johtamaan Työväen Yhteisöjen Keskus -yhtiöryhmään, ja sen prokuristeina toimivat muiden muassa Topo Leistelä (1949–1954), Erik Blomberg (1955–1960) ja Armand Lohikoski (1960–1961). Koko Työväen Yhteisöjen Keskus kaatui konkurssissa joulukuussa 1961.
Yrityksen nimi muutettiin vuonna 1955 Allotria Filmi Oy:ksi vuonna 1953 Helsingin Vallilaan perustetun samannimisen elokuvateatterin mukaan. Vuonna 1958 Allotria Filmi perusti elokuvateatterin myös Poriin. Allotria Filmi toi maahan ruotsalaisen Nordisk Tonefilmin elokuvia ja muita eurooppalaisia ja yhdysvaltalaisia filmejä. Allotria Filmillä oli myös valokuvaamo ja valokuvalaboratorio.
Allotria Filmin johtajana toimi Erik Blomberg ja sen työntekijöitä olivat muiden muassa Ossi Skurnik ja uraansa aloitteleva Jukka Virtanen.
Koulu- ja järjestöelokuva ry

Vuonna 1956 perustettiin Koulu-ja järjestöelokuva r.y. hankki koulujen ja yhdistysten käyttöön elokuvia ja niiden esitysvälineitä. Vuonna 1956 sen filmivalikoimaan sisältyi lähes 500 elokuvaa, valtaosin 16 millimetrin mutta yhä enemmän myös 8 millimetrin kopioina. Tuolloin yhdistys alkoi välittää englannin ja ranskan kielikursseja elokuvamuodossa ja vuokrata musiikkielokuvia ”filmitanssiaisten” järjestämiseksi.
Elokuvatuotantoa

Kansan Elokuva Oy tuotti vuosina 1946–1955 yhteensä 76 lyhytelokuvaa. Allotria Filmi Oy jatkoi toimintaa 98 lyhytelokuvalla, joista valtaosa oli Ajan kuvastin -nimisiä, elokuvateattereiden alkufilmeinä esitettäviä uutiskatsauksia.
Elokuvatuotantoa > Kansan Elokuva Oy:n tuotantoa

1946: Porvoo, runoilijan kaupunki (Kalevi Lavola)
1947: Meret vapaiksi (Reino Tenkanen)
1947: Lappi nousee (Eino Mäkinen)
1951: Hetta nousee (Topo Leistelä)
1951: Suomi maksaa (pitkä dokumentti sotakorvauksista)
1954: Pessi ja Illusia (Jack Witikka)
1954: Kun on tunteet (Erik Blomberg)
1955: Näinä päivinä (Jörn Donner)
1961: Selvä junalle 61 (Osmo Lampinen).
Elokuvatuotantoa > Allotria Filmi Oy:n tuotantoa

1955: Kesäyön lapset (Osmo Lampinen, Ralf Rubin)
1955: Kihlaus (Erik Blomberg)
1955: Miss Eurooppaa metsästämässä (dokumentti) (Erik Blomberg)
1956: Meren arkea (Osmo Lampinen)
1957: Perämeren hylkeenpyytäjät (dokumentti) (Ulf Bäckström)
1958: Teollista muotoilua (Jukka Virtanen ja Jukka-Pekka Kinnunen)
1959: Onnenrahaa etsimässä (Heimo Palander)
1959: Hääyö (Erik Blomberg)
1961: Sirkus tulee kaupunkiin (Erkki Eronen)
1962: Yhteinen tie (Armand Lohikoski).
Aiheesta muualla

Kansan Elokuva Oy Elonetissä
Allotria Filmi Oy Elonetissä
Kansan Elokuva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Allotria Filmi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
John Powell (säveltäjä)

| John Powell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1963 (ikä 61) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  säveltäjä, kapellimestari, tuottaja
Muusikko
Tyylilajit:  elokuvamusiikki 
Soittimet:  piano, viulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Powell (s. 18. syyskuuta 1963 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen elokuvasäveltäjä.
Lapsena Powell harjoitteli viulun soittoa ja sittemmin opiskeli Lontoon Trinity College of Musicissa. Tämän jälkeen hän alkoi säveltää mainoksiin, ja sen myötä hän pääsi Patrick Doylen assistentiksi. Vuonna Powell teki ensimmäisen sävellystyönsä televisiosarjaan Stay Lucky, ja hänen ensimmäinen elokuvasävellyksensä oli vuoden 1997 toimintaelokuvassa Face/Off – kahdet kasvot (1997).
1990–2000-luvuilla Powell tuli tunnetuksi säveltämällä ääniraidat useisiin animaatioelokuviin ja tekemällä yhteistyötä Doug Limanin ja Paul Greengrassin kanssa. Näin koulutat lohikäärmeesi -elokuvan (2011) musiikista Powell sai parhaan musiikin Oscar-ehdokkuuden. Powell on ollut mukana Hans Zimmerin Remote Control Productionsissa ja sen myötä tehnyt yhteistyötä muun muassa itse Zimmerin ja Harry Gregson-Williamsin kanssa.
Tuotanto > Elokuvamusiikki

| --- | --- |
 Face/Off – kahdet kasvot (Face/Off, 1997)  Human Bomb (1998)  Neljä kaverusta (With Friends Like These …, 1998)  Antz – Muurahaizet (Antz, 1998)  Endurance (1999)  Luonnon lait (Forces of Nature, 1999)  Kylmä keikka (Chill Factor, 1999)  Tie El Doradoon (The Road to El Dorado, 2000)  Kananlento (Chicken Run, 2000)  Just Visiting (2001)  Shrek (2001)  Evoluutio (Evolution, 2001)  Rottaralli (Rat Race, 2001)  Minä olen Sam (I Am Sam, 2001)  D-Tox (Eye See You, 2002)  Medusan verkko (The Bourne Identity, 2002)  Drumline (2003)  Pluto Nash (The Adventures of Pluto Nash, 2004)  Kahden viikon iskuaika (Two Weeks Notice, 2002)  Stealing Sinatra (2003)  Agentti Cody Banks (Agent Cody Banks, 2003)  The Italian Job  (2003)  Gigli – rajua rakkautta (Gigli, 2003)  Paycheck (2003)  Medusan isku (The Bourne Supremacy, 2004)  Mr. 3000 (2004)  Alfie (2004)  Be Cool (2005)  Robots (2005)  Mr. & Mrs. Smith (2005) :  Ice Age 2 (Ice Age: The Meltdown, 2006)  United 93 (2006)  X-Men: Viimeinen kohtaaminen (X-Men: The Last Stand, 2006)  Happy Feet (2006)  Medusan sinetti (The Bourne Ultimatum, 2007)  P.S. Rakastan sinua (P.S. I Love You, 2007)  Jumper (2008)  Horton (2008)  Stop-Loss (2008)  Kung Fu Panda (2008)  Hancock (2008)  Bolt (2008)  Ice Age 3: Dinosaurusten aika (Ice Age 3: Dawn of the Dinosaurs, 2009)  Green Zone (2010)  Näin koulutat lohikäärmeesi (How to Train Your Dragon, 2010)  Fair Game (2010)  Knight & Day (2010)  Kohti Marsia (Mars Needs Moms, 2011)  Rio (2011)  Kung Fu Panda 2 (2011)  Happy Feet 2 (2011)  Lorax (Dr. Seuss’ The Lorax, 2012)  Ice Age 4: Mannerten mullistus (Ice Age: Continental Drift, 2012)  Rio 2 (2014)  Näin koulutat lohikäärmeesi 2 (How to Train Your Dragon 2, 2014)  Solo: A Star Wars Story (2018)  Näin koulutat lohikäärmeesi 3 (How to Train Your Dragon: The Hidden World, 2019)  Erämaan kutsu (The Call of the Wild, 2020)  Muuttomatka (Migration, 2023)  Yksisarvinen Thelma (Thelma the Unicorn, 2024)  Wicked (2024)  Mikä joulu (That Christmas, 2024)  Näin koulutat lohikäärmeesi (How to Train Your Dragon, 2025)  Wicked: For Good (2025)
Tuotanto > Televisio

Stay Lucky (1989)
El Caminon poliisit (High Incident, 1996)
Aiheesta muualla

John Powell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Farmos

| Farmos-Yhtymä Oy |
| --- | --- |
 Farmoksen Turun tehtaat.
Perustettu:  1946 (vanha Lääke Oy)
Lakkautettu:  1990 (fuusioitu Orioniin)
Toimiala:  kemianteollisuus
Tuotteet:   maatalouskemikaalit  hygieniatuotteet  lääkkeet  diagnostiikkatuotteet 
Liikevaihto:  185 milj. markkaa (1976)
Henkilöstö:  270 (1970)
Tytäryhtiöt:   Lääke Oy  Medipolar Oy  Dipolar Oy  Suomen Rohdosyhtymä (SRY) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Farmos Oy oli suomalainen kemianteollisuuden yritys, joka tuotti ja markkinoi pesu-, puhdistus- ja hygieniatuotteita, lääkkeitä ja diagnostiikkatuotteita sekä maatalouskemikaaleja. Sen osake noteerattiin Helsingin pörssin päälistalla 1979–1990.
Yhtiö perustettiin vuonna 1953. Sen tehtaat ovat Turun Kärsämäessä tiloissa, joissa toimi Oy Tolfvan Ab:n pommitehdas sotavuosina 1939–1945 ja metallipaja 1945–1950. Tehtaita oli myöhemmin myös Helsingissä, Oulussa, Tarvasjoella ja Tyrnävällä. Farmoksella oli tytäryhtiöt Venäjällä, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Tunnettuja Farmoksen tuotemerkkejä olivat Serto, Erisan, Linna ja Erioil.
Farmos aloitti toimintansa eläinlääkkeiden tuottajana nimellä Lääke Oy vuonna 1946. Vuonna 1958 sen nimeksi tuli Farmos Oy, vuonna 1975 Farmos-Yhtymä Oy. Se toimi myös lääketeollisuudessa uuden Lääke Oy -nimisen tytäryhtiön myötä.
Farmos teki yrityskauppojen kautta ison kierroksen suomalaisessa kemianteollisuudessa kahdenkymmenen vuoden aikana. Ennen vuotta 1987 yhtiöllä oli yli 6 000 osakkeenomistajaa, joista monet olivat yhteyksissä Osuuspankkeihin. 1980-luvun lopulla Orion Oy osti suuren osan Farmoksen osakkeista. Farmoksen kulutustavarat-yksikkö liitettiin Noiro Oy:öön vuonna 1991. Samoihin aikoihin Cultor osti Farmoksen 
maatalousryhmän. Sijoitusyhtiö Capman osti Noiron ja sen mukana Farmoksen Orionilta vuonna 2003, ja muutti sen nimeksi Lumene Oy. Farmos irtaantui Lumenesta vuonna 2008. Tuolloin sen pääomistajiksi tulivat Capmanin ja Langholm Capital LLP:n hallinnoimat rahastot, jotka myös jatkoivat Lumenen pääomistajina.
KiiltoClean osti lokakuussa 2010 CapMan Oyj:ltä Farmos Oy:n koko osakekannan, ja seuraavan talven aikana Farmoksen toiminnot yhdistettiin KiiltoCleaniin.
Konsernin pääjohtaja oli Teppo Korte 1964–1983. Sten-Olof Hansén oli toimitusjohtaja ja pääjohtaja 1984-1990.
Toimialoja ja tuotteita

Farmoksen kulutustavararyhmä valmisti ja markkinoi 1970-luvun keskivaiheilla muun muassa Visko-pyykinpesuainetta ja Kastehelmi-shampoota. Suurkuluttajaosasto teki pesu- ja puhdistusaineita ammattikäyttöön. Vuonna 1980 Farmos osti turkulaisen Suomen Hygieniatuotanto Oy:n, joka valmisti Veitikka-vauvanvaippoja ja Samettiset-terveyssiteitä. Tytäryhtiö Suomen Rohdosyhtymä toi maahan kansainvälisiä kosmetiikkatuotteita, Dipolar valmisti juomauutteita. Maatalousryhmän tuotteita olivat rehut, niiden säilöntäaineet ja lannoitteet. 1980-luvulla neljänneksi toimialaksi tuli lääketeollisuudesta eriytetty diagnostiikkaryhmä, joka valmisti muun muassa radioimmunologisia testisarjoja.
Olivér Várhelyi

| Olivér Várhelyi |
| --- | --- |

EU-komissaari
 Von der Leyenin II komissio 1.12.2024 alkaen  
Euroopan laajentumis- ja naapurussuhteista valmiudesta vastaava komissaari
 Von der Leyenin komissio 2019–2024  
Edeltäjä:  Johannes Hahn
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Szeged, Unkari
Lapset:  3
Tiedot
Tutkinnot:  Aalborgin yliopisto Szegedin yliopisto
Olivér Várhelyi (22. maaliskuuta 1972 Szeged, Unkari) on unkarilainen virkamies ja diplomaatti.
Joulukuusta 2024 alkaen Várhelyi on EU-komissaari Von der Leyenin II komissiossa toimialanaan terveysasiat ja eläinten hyvinvointi.
Várhelyi oli Von der Leyenin komission laajentumis- ja naapurussuhteista vastaava komissaari vuodesta 2019 lähtien. Tätä ennen Várhelyi on toiminut lähettiläänä Unkarin pysyvässä EU-edustustossa sekä virkamiehenä Euroopan komissiossa.
Markus Prock

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Markus Prock (2019). |  Markus Prock (2019). |  Markus Prock (2019). |  |
Maa:   Itävalta
Miesten ohjaskelkkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Markus Prock (s. 22. kesäkuuta 1964, Innsbruck) on itävaltalainen uransa lopettanut ohjaskelkkailun moninkertainen arvokisamitalisti.
Prockin mittavimmat saavutukset ovat kolme olympiamitalia, joista kaksi on hopeista ja yksi pronssinen. Maailmanmestaruuskilpailuista Prockilla on peräti 13 mitalia, joista viisi kultaista, ja Euroopan-mestaruustasolla hänellä on 6 mitalia, joista kolme on kultaisia. Prock lopetti uransa vuoden 2002 talviolympialaisten jälkeen.
Prock toimii nykyään mäkihyppääjä Gregor Schlierenzauerin managerina.
Aiheesta muualla

FIL:n profiili
Euroopan yhdentyminen

Sähkönsiirtokaapeleita Euroopassa.
Euroopan yhdentyminen, myös Euroopan integraatio, tarkoittaa yhdentymisprosessia, jossa kansallisvaltiot yhdistävät voimansa ja luovuttavat osan toimivallastaan Euroopan unionin toimielimille. Historiallisesti yhdentymisen lasketaan saaneen alkunsa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamisesta 18. huhtikuuta 1951. Integraation syvenemisellä tarkoitetaan Euroopan unionin toimivallan laajentumista ja päätöksenteon ylikansallistumista, sen siirtymistä unionin toimielimille.
Euroopan yhdentyminen on syventynyt sitä mukaa kuin jäsenmailta perussopimusten nojalla alkuperäisille yhteisöille ja myöhemmälle Euroopan unionille siirretty toimivalta on kasvanut. Toimielinjärjestelmän kehittyminen ja unionin politiikka-alojen laajentuminen ovat osaltaan tiivistäneet Euroopan unionia. Historiallisina prosesseina integraation syveneminen ja Euroopan unionin laajentuminen on usein nähty rinnakkaisiksi.
Merkittävinä askelina integraatio-prosessissa voidaan pitää Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamisen lisäksi Euroopan atomienergiayhteisön ja Euroopan talousyhteisön perustamista Rooman sopimuksella 25. maaliskuuta 1957. Luxemburgissa ja Haagissa 17. ja 28. helmikuuta 1986 solmittu Euroopan yhtenäisasiakirja sekä  7. helmikuuta 1992 solmittu Maastrichtin sopimus syvensivät integraatiota. Maastrichtin sopimus kasvatti huomattavasti unionin toimivaltaa suhteessa sen jäsenvaltioihin.
Integraation syvenemisestä on keskusteltu esimerkiksi vuoden 2004 laajentumisen yhteydessä. Myös Euroopan talouskriisin yhteydessä on puhuttu integraation syventämisestä keinona ehkäistä tulevia kriisejä.
Määritelmä

Euroopan yhdentyminen on valtioiden kokonainen tai osittainen teollinen, asiainhoidollinen, laillinen, taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurillinen yhdentymisprosessi. Euroopan yhdentymistä on pääasiassa tapahtunut Euroopan unionin ja sen politiikan kautta. Yksi ensimmäisiä tämän ajatuksen esittäjistä oli Richard von Coudenhove-Kalergi.
Kerskakulutus

Thorstein Veblen
Kerskakulutus tarkoittaa sellaista kuluttamisen muotoa, jossa taloudellista valtaa omaavat henkilöt osoittavat hankkimillaan luksustuotteilla varakkuuttaan. Kerskakulutuksellaan kuluttajat haluavat hankkia tai ylläpitää saamaansa sosiaalista arvostusta. Kerskakulutus-käsite on peräisin sosiologi ja taloustieteilijä Thorstein Veblenin teoksista.
Isaac Grünewald

| Isaac Grünewald |
| --- | --- |
 Grünewald 1930-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1889
Kuollut: 22. toukokuuta 1946 (56 vuotta)
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Taidesuuntaus:  ekspressionismi
Isaac Grünewald (2. syyskuuta 1889 – 22. toukokuuta 1946) oli ruotsalainen taidemaalari, joka toimi Kuninkaallisen taideakatemian professorina vuosina 1939–1942. Hän oli 1900-luvun alussa mukana modernistisessa De unga -ryhmässä ja opiskeli Henri Matissen akatemiassa Pariisissa, minkä lisäksi hänen suurin esikuvansa oli Paul Cézanne. Grünewald piti itseään ekspressionistina ja kertoi tavoittelevansa pelkästään silmäniloa ilman syvempää merkitystä. Grünewald oli vuosina 1911–1937 naimisissa taidemaalari Sigrid Hjerténin kanssa, ja pari teki myös taiteellista yhteistyötä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isaac Grünewald Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Latacunga

| Latacunga |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Latacunga
 Koordinaatit: 0°55′55″S, 78°36′0″W 
Valtio:  Ecuador
Maakunta:  Cotopaxi
Korkeus:  2760 m
Väkiluku (2010):  63 842
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Latacunga  on Cotopaxin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 64 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Andien juurella Patatejoen yläjuoksulla. Sieltä on vain 32 km Cotopaxin tulivuoreen, ja kaupunki on vaurioitunut useissa maanjäristyksissä. Se tuhoutui täysin vuonna 1797 mutta rakennettiin uudelleen. Kaupungissa tuotetaan elintarvikkeita, rakennuskiveä, huonekaluja, keramiikkaa ja ruutia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Latacunga Wikimedia Commonsissa
Lasse Lehtonen

Lasse Lehtonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Lasse Lehtonen (1920–2002), Korkeimman oikeuden jäsen, oikeusneuvos
Lasse Lehtonen (1946–2000), jääkiekkoilija
Lasse Lehtonen (s. 1986), Japanin kulttuurin ja japanilaisen musiikin tutkija
Lasse Lehtonen (s. 1962), lääkäri, terveysoikeuden professori ja HUS:n diagnostiikkajohtaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lasse Lehtonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Taimelan koulu

| Taimelan koulu |
| --- | --- |
 Taimelan koulu vuonna 2024.
Sijainti:  Koulutie 5 63500 Lehtimäki
Koordinaatit:  62°49′14″N, 23°56′37″E
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  1891
Luokat:  0–6
Oppilaita:  66 (2023)
Verkkosivut
Taimelan koulu on Alajärvellä, Lehtimäen Keskikylässä toimiva peruskoulu. Koulussa opetetaan 0–6 luokkalaisia. Taimelan tiloissa toimii myös Käpälämäen päiväkoti. Taimelassa oli peruskoulun luokissa yhteensä 66 oppilasta vuonna 2023. Rehtorin viransijaisena toimii kesäkuun 2025 loppuun saakka Merita Myllymäki. Taimela on perustettu vuonna 1891 kansakouluna ja on nykyään ainoa peruskoulu entisen Lehtimäen kunnan alueella.
Toiminta

Taimelan koulussa on päiväkoti, esikoulu ja peruskoulun alaluokat eli luokka-asteet 1–6. Näistä luokat 5–6 toteutetaan yhdysluokkana. Vuoteen 2015 asti koulussa toimi myös peruskoulun yläluokat 7–9. Monet Taimelan oppilaat käyvät yläkoululuokat nykyään Soinin yhtenäiskoulussa.
Koulun toimintaa ohjaavia arvoja ovat muun muassa aktiivisuus, uteliaisuus, omien vahvuuksien ja toisten huomioiminen sekä yhdessä toimiminen. Koululla on seitsemän opettajaa ja kaksi koulunkäynninohjaajaa.
Koulussa järjestetään peruskouluopetuksen lisäksi koululaisille kerhotoimintaa sekä esikoululaisille, 1–2 luokkalaisille ja erityisen tuen oppilaille suunnattua koulupäivisin järjestettävää aamu- ja iltapäivätoimintaa. Koulun tiloja käytetään myös Järvi-Pohjanmaan kansalaisopiston opetustoimintaan.
Taimelalla oli pitkään ystävyyskoulutoimintaa virolaisessa Aren kunnassa sijaitsevan koulun kanssa, johon sisältyi säännöllisiä kouluvierailuita. Ystävyystoiminta päättyi vuonna 2015.