stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korruptio Suomessa
Aiheesta muualla

Kustaa Hulkko: Korruptio: Suomi oli hämärän rahan maa. Suomen kuvalehden blogit 30.10.2009.
Suomi onkin korruptoitunut maa? - Tiedossa oleva osuus ”jäävuoren huippu”. Uusi Suomi 29.11.2009.
Transparency – Hyvät veljet kahvilla (Arkistoitu – Internet Archive) Voima 3/2013.
"Ahneus sokaisee ihmisen" – Rikosoikeuden professorit varoittavat sote-korruptiosta Yle, 2018
Suomalainen korruptio Yle Elävä arkisto
Suomessako ei korruptiota? Yle Elävä arkisto
Hyvä veli -verkostot yleisin korruption muoto Suomessa Yle Elävä arkisto
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna
Kosminen taustasäteily

Yleistä
Maailmankaikkeus
Kaikkeuden ikä
Kaikkeuden muoto
Kosmologian aikajana
Varhainen kaikkeus
Alkuräjähdys
Alkuräjähdyksen aikajana
Inflaatio
Ydinsynteesi
GWB
Neutriinotausta
Kosminen mikroaaltotausta
Laajeneva kaikkeus
Punasiirtymä
Hubblen laki
Kaikkeuden metrinen laajeneminen
Kaikkeuden kiihtyvä laajeneminen
Fridmanin yhtälöt
FLRW-metriikka
Rakenteen muodostuminen
Kaikkeuden muoto
Rakenteen muodostuminen
Galaksien muodostuminen
Galaksimuuri
Suuren mittakaavan rakenne
Kaikkeuden tulevaisuus
Lämpökuolema
Kaikkeuden lopullinen kohtalo
Osatekijät
Lambda-CDM-malli
Pimeä aine
Pimeä energia
Pimeä virtaus
Kosmologian kokeita
Havaitseva kosmologia
CoBE
BOOMERanG
Planck
WMAP
n
k
Kosminen taustasäteily tai avaruuden taustasäteily tai kolmen kelvinin säteily on kaikkialle havaittavaan maailmankaikkeuteen suhteellisen tasaisesti jakautunutta mikroaaltosäteilyä. Kosmisen taustasäteilyn aallonpituus vaihtelee noin yhdestä millimetristä noin yhteen senttimetriin. Aallonpituusjakaumaltaan se vastaa lämpösäteilyä, joka tulee noin 2,725 kelvinin lämpöisestä mustasta kappaleesta. Wienin siirtymälain mukaisesti tämä merkitsee, että sen spektrin huippu on aallonpituuden 1,06 mm kohdalla. Kosmisen taustasäteilyn lämpötila on myös vastaavasti yhtä kuin galaksienvälisen avaruuden lämpötila.
Kosminen taustasäteily on jäänne maailmankaikkeuden historian alkuvaiheilta, jolloin nykyistä paljon tiheämpi ja lämpimämpi maailmankaikkeus koostui lähinnä vapaasta säteilystä ja vetyplasmasta. Maailmankaikkeuden laajentuessa ja viilentyessä noin 380 000 vuoden ikäisenä alkoi muodostua kevyitä alkuaineita: vetyä ja heliumia. Vaihetta kutsutaan rekombinaatioksi. Tämän alkuvaiheiden säteilyn hiljalleen viilentyvät jäänteet ovat edelleen havaittavissa kosmisena taustasäteilynä.
Kosminen taustasäteily on heikkoa, ja sen havaitsemiseen vaaditaan hyvin tarkkaa vastaanotinta. Ensimmäisen kerran kosmista taustasäteilyä havaitsivat Arno Allan Penzias ja Robert Woodrow Wilson 1960-luvulla. Aluksi he epäilivät säteilyn lähteeksi laitteistoa itseään tai Maan ilmakehää. Penzias ja Wilson saivat havainnostaan Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1978.
Synty

Kosminen taustasäteily syntyi maailmankaikkeuden ollessa noin 380 000 vuoden ikäinen, jolloin 2 900 kelvinin lämpötilassa ensimmäiset atomit syntyivät rekombinaatiossa ytimistä ja elektroneista. Maailmankaikkeus muuttui läpinäkyväksi mahdollistaen näin säteilyn kulun. Säteily, joka alun perin lähti punertavana hohtona koostuen infrapunasäteilystä ja näkyvästä valosta, on punasiirtymän takia muuttunut lyhytaaltoiseksi radiosäteilyksi. Aallonpituus on ehtinyt kasvaa yli tuhatkertaiseksi, eli taustasäteilyn punasiirtymä  z=1000. Tässä aaltojen venymisprosessissa säilyi kuitenkin säteilyn ”mustan kappaleen säteilyn” luonne, mikä teoreettisesti voidaan näyttää toteen. Säteilyn spektri on niin sanottu Max Planckin spektraalikäyrä.
Tutkimus ja ominaisuudet

Kosmisen taustasäteilyn olemassaolo ennustettiin 1940-luvulla (George Gamow), ja sen löysivät sattuman kautta radioteleskoopilla yhdysvaltalaiset fyysikot Arno Allan Penzias ja Robert Woodrow Wilson vuonna 1965. Penziasin ja Wilsonin löytöön asti pysyvän tilan teorialla (tunnetaan myös jatkuvana luomisena) oli edelleen vankka kannattajajoukkonsa (muun muassa Fred Hoyle), mutta säteilyn olemassaolon paljastuminen oli uusi merkittävä todiste alkuräjähdyksen puolesta.
Taustasäteilyn nimellislämpötila on hieman epäsymmetrisesti jakautunut taivaanpallolla; tämä johtuu paikallisen galaksiryhmän ominaisliikkeestä, joka on noin 600 kilometriä sekunnissa. Doppler-ilmiön seurauksena taivas on hieman lämpimämpi liikkeen suunnassa ja hieman kylmempi vastakkaisessa suunnassa. Kun tämä systemaattinen virhe poistetaan, on taustasäteilyn tulosuunnan jakauma taivaanpallolla erittäin tasainen eli isotrooppinen.
Huomattava edistysaskel taustasäteilyn tutkimuksessa tapahtui, kun NASAn vuonna 1989 laukaistu COBE-satelliitti havaitsi siinä pieniä, noin 0,0005lähde? prosentin suuruisia epätasaisuuksia. Ne kertovat aineen tiheysvaihteluista varhaisessa maailmankaikkeudessa, ja niistä arvellaan kasvaneen ne ainetiivistymät, joista gravitaation vaikutuksesta syntyivät galaksit ja yhä suuremmat rakenteet.
Myöhemmin NASAn vuonna 2001 laukaistu WMAP-satelliitti on lähettänyt kymmeniä kertoja COBEa tarkempia tuloksia taustasäteilyn suuren mittakaavan epätasaisuuksista. WMAPin havaintojen pohjalta on luotu mm. kartta kosmisen taustasäteilyn jakautumisesta havaittavaan maailmankaikkeuteen.
Myöhemmin NASAn ja Euroopan avaruusjärjestön yhteistyössä vuonna 2009 laukaisema Planck-satelliitti on tarkentanut kuvaa kosmisesta taustasäteilystä ennestään. Satelliitin havaintojen pohjalta on luotu toistaiseksi tarkin kartta kosmisesta taustasäteilystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosminen taustasäteily Wikimedia Commonsissa
WMAP-satelliitin havaintojen pohjalta luotu kartta kosmisen taustasäteilyn jakautumisesta (2003). Kuvan pienimmät yksityiskohdat vastaavat suurimpia nykyisin tunnettuja rakenteita, ns. galaksimuureja (tunnetaan myös nimellä galaksifilamentti).
Planck-satelliitin havaintojen pohjalta luotu tarkempi kartta kosmisen taustasäteilyn jakautumisesta (2013).
Tärkeimpien kosmista taustasäteilyä tutkineiden satelliittien tulosten tarkkuuden vertailu. Vasemmalta oikealle: COBE (1989), WMAP (2001) ja Planck (2009).
Sokeain kuunnelmapalkinto

Sokeain kuunnelmapalkinto on kuunnelmia ja kirjallisuutta harrastavien sokeiden ja heikkonäköisten muodostaman raadin jakama vuosittainen palkinto raadin mielestä parhaalle edellisen vuoden aikana Yleisradion radioteatterissa ensiesityksensä saaneelle kotimaiselle kuunnelmalle.  Palkintoa on jaettu vuodesta 1968 lähtien. Sen saavat kuunnelman käsikirjoittaja ja ohjaaja. 
Vuonna 2000 palkinnon sai kaksi kuunnelmaa kun taas vuoden 2009 palkinto annettiin ensi kertaa romaanidramatisoinnille.
Downshiftaajat

| Downshiftaajat |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  40 minuuttia
Pääosissa:   Jussi Vatanen  Iina Kuustonen  Mikko Leppilampi  Niina Lahtinen  Anna-Leena Härkönen  Eero Ritala  Wanda Dubiel 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Elisa Viihde Viaplay Yle Areena Yle TV2
Julkaistu:  2015–2020
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  29
Tunnuskappale:  ”Tervetuloo” (es. Atomirotta)
Tuotanto
Tuottaja(t):   Marko Talli  Anni Pänkäälä 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Olli Haikka  Milla Bruneau  Marko Talli  Laura Kuulasmaa (Elisa) 
Linjatuottaja:   Sirkka Rautiainen (kausi 1)  Anni Pänkäälä (kausi 2) 
Ohjaaja(t):   Teppo Airaksinen (kausi 1)  Taavi Vartia (kausi 2)  Juha Lankinen (kausi 3)  Antti Heikki Pesonen (kausi 3) 
Käsikirjoittaja(t):   Timo Varpio (kausi 1)  Leo Viirret (kaudet 2–3, pääkäsikirjoittaja)  Atte Järvinen (kausi 2)  Melli Maikkula (kausi 2)  John Lundsten (kausi 2)  Jenny Dahlström (kausi 3)  Anna Ruohonen (kausi 3)  Lassi Vierikko (kausi 3) 
Leikkaaja(t):   Harri Ylönen (kaudet 1–2)  Jussi Rautaniemi (kaudet 1–2)  Jyrki Levä (kausi 2)  Hanna Kuirinlahti (kausi 3)  Dimitri Okulov (kausi 3) 
Lavastaja(t):   Antti Nikkinen (kaudet 1–2)  Sasu Joutsi (kausi 3) 
Kuvaaja(t):  Teppo Högman
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Vuoden draamasarja 2015 Kultainen Venla Vuoden käsikirjoittaja 2015, Timo Varpio Kultainen Venla Vuoden ohjaaja 2015, Teppo Airaksinen Kultainen Venla Vuoden naisnäyttelijä 2015, Iina Kuustonen
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Downshiftaajat on suomalainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Jussi Vatanen, Iina Kuustonen, Mikko Leppilampi, Niina Lahtinen sekä Anna-Leena Härkönen. Sen ovat käsikirjoittaneet Timo Varpio sekä Leo Viirret ja ohjanneet Teppo Airaksinen, Taavi Vartia, Juha Lankinen sekä Antti Heikki Pesonen. Sarjaa on julkaistu kolme tuotantokautta vuosina 2015–2020. Downshiftaajat on Elisa Viihteen alkuperäissarja ja sitä on esitetty myös Ylen kanavilla.
Downshiftaajien optio-oikeudet on myyty Yhdysvaltoihin ja Ruotsiin.
Rooleissa > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jussi Vatanen  | … |  Tommi Kuusela   |
|  Iina Kuustonen  | … |  Satu Kuusela1   |
|  Niina Lahtinen  | … |  Pia Jalonen   |
|  Mikko Leppilampi  | … |  Aaro Jalonen   |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  Marja-Liisa Jalonen   |
|  Eero Ritala  | … |  Juha Asikainen (kaudet 1–2)   |
|  Wanda Dubiel  | … |  Olivia Raittila (kausi 2)   |
1 Toisen tuotantokauden kuvausten alkaessa Iina Kuustonen oli raskaana, minkä vuoksi hänen esittämäänsä Satua nähdään vain kahdessa kauden jaksossa.
Rooleissa > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Kaija Kuusela (kaudet 1–3)   |
|  Pirkka-Pekka Petelius  | … |  Raimo Laamanen (kaudet 1–2)   |
|  Iida-Maria Heinonen  | … |  Jenni Asikainen (kaudet 1–2)   |
|  Heikki Paasonen  | … |  Jaakko Kuusela (kaudet 2–3)   |
|  Lotta Kaihua  | … |  Tamara Palmu (kausi 2)   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Hessu (kausi 2)   |
|  Alina Tomnikov  | … |  Anna (kausi 2)   |
|  Mona Kortelampi  | … |  Leila (kausi 2)   |
|  Aatos Rekola  | … |  Aatos Asikainen (kaudet 1–2)   |
|  Jasper Ruotsalainen  | … |  Viljami Jalonen (kausi 2)   |
|  Toivo Ståhlberg  | … |  Viljami Jalonen (kausi 3)   |
|  Milena Argillander  | … |  Helmi Kuusela (kausi 3)   |
Juoni

Sarja kertoo varakkaasta pariskunnasta, Tommista ja Sadusta, joiden elintaso romahtaa. He joutuvat pakosta muuttamaan Helsingin arvoalueelta tavalliseen Koivukylän lähiöön Vantaalle ja totuttelemaan vaatimattomaan elämään.
Toisella tuotantokaudella päähahmoja kohtaa yllättävä äkkirikastuminen. Kolmannella kaudella hahmojen elintaso on tasaantunut ja he muuttavat Helsingin kantakaupungista Tommin saaman työtarjouksen perässä maalle.
Tuotanto

Käsikirjoittaja Timo Varpion mukaan sarja syntyi hänen omakohtaisista havainnoistaan ihmisten reaktioista, kun hän itse muutti keskustasta lähiöön. Sarja kirjoitettiin aluksi sijoittumaan Vuosaareen, mutta se muuttui Vantaan Koivukyläksi. Alun perin sarjan konsepti ja käsikirjoitukset kehitettiin Ylen kanssa, mutta tuotantomuutosten jälkeen ensiesitys tapahtui Elisa Viihteellä loppuvuodesta 2015. Yle TV2 sai sarjan esitettäväkseen syksyllä 2016, ja samalla se tuli myös Yle Areenaan.
Sarja kuvattiin yksikameratuotantona, paljolti käsivarakuvauksena lähes vallitsevassa valossa. Tuotannossa pyrittiin muutenkin tavanomaista suurempaan keveyteen, jotta se heijastuisi myös komediasarjan ilmaisun kepeytenä.
Ensimmäinen tuotantokausi

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 25. marraskuuta 2015 Elisa Viihde -palvelussa Suomen ensimmäisenä viihdepalvelun alkuperäissarjana toteutettuna laajamittaisena draamasarjana. Yle esitti sen kauden televisiossa Yle TV2 -kanavallaan ja julkaisi Yle Areena -palvelussaan syksyllä 2016.
Ensimmäinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä | Julkaisu Yle Areenassa | Ensiesitys Yle TV2:lla | Katsojaluvut (Yle TV2)1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Väliaikaisratkaisu | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 26. lokakuuta 2016 | 235 000  |
| 2 | Auto | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 2. marraskuuta 2016 | 170 000  |
| 3 | Slummituristit | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 9. marraskuuta 2016 | 138 000  |
| 4 | Kulttuurikysymys | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 16. marraskuuta 2016 | 163 000  |
| 5 | Remontti | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 23. marraskuuta 2016 | 116 000  |
| 6 | Pakolainen | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 30. marraskuuta 2016 | 132 000  |
| 7 | Arvovalinta | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 7. joulukuuta 2016 | 165 000  |
| 8 | Viimeinen pari kaapista ulos | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 14. joulukuuta 2016 | – |
| 9 | Paskaduuni | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 21. joulukuuta 2016 | – |
| 10 | Uusi alku | 25. marraskuuta 2015 | 7. lokakuuta 2016 | 28. joulukuuta 2016 | 137 000  |
1 Keskimääräinen katsojamäärä televisiossa ensiesityspäivänä
Toinen tuotantokausi

Sarjan toinen kausi julkaistiin Elisa Viihteessä neljässä erässä vuodenvaihteessa 2016–2017. Yle Areenassa toinen kausi julkaistiin 26. joulukuuta 2017. Televisiossa kauden esittäminen alkoi 3. tammikuuta 2018.
Toinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä | Julkaisu Yle Areenassa | Ensiesitys Yle TV2:lla | Katsojaluvut (Yle TV2)1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vihreät kuulat | 15. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 3. tammikuuta 2018 | 179 000  |
| 2 | Coconut Consultative | 15. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 10. tammikuuta 2018 |  |
| 3 | Messukuokkavieraat | 15. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 17. tammikuuta 2018 |  |
| 4 | Konsulttikeikka | 22. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 24. tammikuuta 2018 | 122 000  |
| 5 | Turpajuhlat | 22. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 31. tammikuuta 2018 |  |
| 6 | Valehtelijat | 29. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 7. helmikuuta 2018 |  |
| 7 | Elämäremontti | 29. joulukuuta 2016 | 26. joulukuuta 2017 | 14. helmikuuta 2018 |  |
| 8 | Joutsenlauluvaihe | 11. tammikuuta 2017 | 26. joulukuuta 2017 | 21. helmikuuta 2018 |  |
| 9 | Järkiavioliitto | 11. tammikuuta 2017 | 26. joulukuuta 2017 | 28. helmikuuta 2018 |  |
| 10 | Kutsumattomia vieraita | 11. tammikuuta 2017 | 26. joulukuuta 2017 | 7. maaliskuuta 2018 |  |
1 Keskimääräinen katsojamäärä televisiossa ensiesityspäivänä
Kolmas tuotantokausi

Kolmannen tuotantokauden kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 2019. Jaksojen ilmoitettiin tulevan katsottaviksi Elisa Viihteen suoratoistopalveluun alun perin loppuvuodesta 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi Elisan toisen sarjan muuttuneen kuvausaikataulun vuoksi Downshiftaajien julkaisu aikaistettiin kesäkuuhun 2020.
Kolmas tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä |
| --- | --- | --- |
| 1 | Hankalampi homma | 25. kesäkuuta 2020 |
| 2 | Kusikiven kirous | 25. kesäkuuta 2020 |
| 3 | Samassa veneessä | 25. kesäkuuta 2020 |
| 4 | Ihmisiä remontissa | 25. kesäkuuta 2020 |
| 5 | Enkeleitä, onko heitä? | 25. kesäkuuta 2020 |
| 6 | Ihmistuuliviiri | 2. heinäkuuta 2020 |
| 7 | Napanuora | 2. heinäkuuta 2020 |
| 8 | Hankalampi syndrooma | 2. heinäkuuta 2020 |
| 9 | Finaalileveli | 2. heinäkuuta 2020 |
CMX

| CMX |
| --- | --- |

 CMX Suomipop-festivaaleilla Jyväskylässä 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  1985–
Tyylilaji:  rock taiderock progressiivinen rock hardcore punk
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi 
Jäsenet:  A. W. Yrjänä,  laulu, basso (1985–)  Janne Halmkrona,  kitara, taustalaulu (1990–)  Timo Rasio,  kitara (1991–)  Olli-Matti Wahlström,  rummut (2013–) 
Entiset jäsenet:  Tuomas Peippo,  rummut, taustalaulu (1997–2012)  Pekka Kanniainen,  rummut (1985–1997)  Kimmo Suomalainen,  kitara (1985–1990)  Pasi Isometsä,  kitara (1990) 
Levy-yhtiö:  P. Tuotanto   Bad Vugum   Herodes   EMI   Ratas Music Group  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
CMX on vuonna 1985 Torniossa perustettu, sittemmin eteläsuomalaistunut rockyhtye. Yhtyeen tunnetuimpiin piirteisiin kuuluvat laulaja-basisti A. W. Yrjänän monitulkintaiset sanoitukset, jotka ottavat vaikutteita muun muassa mytologioista ja kansanperinteestä. Myös runoilijana tunnettu Yrjänä on toiminut yhtyeen pääasiallisena säveltäjänä. Yhtyeen muut jäsenet ovat kitaristit Janne Halmkrona ja Timo Rasio sekä rumpali Olli-Matti Wahlström.
Hardcore-punkilla aloittanut yhtye on historiansa aikana kokeillut monenlaisia tyylejä, kuten progressiivista rockia. CMX on eräs menestyneimmistä suomalaisista rockyhtyeistä. Yhtye on voittanut rocklehti Rumban parhaan yhtyeen vuosiäänestyksen lukuisia kertoja ja kerran jopa lehden äänestyksen kaikkien aikojen parhaasta yhtyeestä.
Historia > 2000−

Vuonna 2000 CMX työsti yli viisi kuukautta Dinosaurus Stereophonicus -tuplalevyä, joka sisälsi progressiivista rockia. Levy nousi albumilistan toiseksi ja myi kultaa.
Vuonna 2001 CMX pyörsi päätöksensä esiintymisten lopettamisesta ja palasi lavalle Provinssirockissa. Keikkailutaukonsa aikana yhtye teki kaksi esiintymistä salanimellä: ensimmäisen Helsingin Lepakossa nimellä Johannes Kastaja marraskuussa 1999 ja toisen lähes kaksi vuotta myöhemmin Jyväskylän Lutakossa nimellä Rappion Apostolit. Jälkimmäisen oli tarkoitus olla harjoittelua Provinssirockia varten. Loppuvuodesta 2001 yhtye julkaisi DVD:n, jolle oli koottu sekä musiikkivideoita että muuta materiaalia.
Vuonna 2002 julkaistiin albumi Isohaara, jolla oli edelliseen albumiin nähden raskaampaa rockia. Levy meni ilmestyttyään listakärkeen. Vuonna 2003 syntyi kymmenes albumi Aion, jonka tuotti Rauli ”Illusion Rake” Eskolin Yrjänän ja Halmkronan kanssa. Yhtye kuvasi pahuutta käsittelevää albumia lähes teemalevyn omaiseksi. Ylistävät arvostelut saanut levy oli kaksi viikkoa albumilistan kärjessä jouluaikaan ja myi kultaa. Vuonna 2004 julkaistiin toinen kokoelma Cloaca Maxima II, joka edellisen tapaan käsitti kolme levyä.
Vuonna 2005 julkaistu albumi Pedot meni listaykköseksi ja myi kultaa. Singlet ”Uusi ihmiskunta” ja ”Kain” saivat radiosoittoa. A. W. Yrjänä on kuvannut albumin olevan hyvin henkilökohtainen ja todennut sillä olevan eräitä hänen kypsimpiä tekstejään ja sävellyksiään.
Elokuussa 2006 CMX, Kotiteollisuus ja 51koodia järjestivät Tuuliajolla 2006-risteilyn, alkuperäisen Tuuliajolla-kiertueen kunniaksi.
Kahdestoista albumi Talvikuningas ilmestyi syksyllä 2007. Albumista julkaistiin aluksi vain numeroitu 8000 kappaleen erikoispainos. Albumi oli teemalevy, jonka 12 raitaa muodostivat yhden teoksen. Avaruusooppera-aiheinen progealbumi jakoi yleisön kahtia.
Vuonna 2008 yhtyeeltä julkaistiin radiohiteiksi sopivien kappaleiden kokoelma Kaikki hedelmät. Kokoelmalla oli myös kaksi uutta kappaletta, ”Rautalankaa” ja ”Kivinen kirja”, ja sen mukana tuli tilauslappu, jolla sai tilata rajoitettuna painoksena julkaistun HC-EP:n.
Elokuussa 2010 CMX julkaisi 13. albuminsa Iäti. Levy meni listakärkeen ja singlet ”Sateenkaaren pää” ja ”Linnunrata” saivat radiosoittoa.
CMX:n 14. albumi Seitsentahokas ilmestyi helmikuussa 2013. Tuomas Peippo jätti yhtyeen muiden kiireidensä vuoksi ja albumilla rumpuja soitti 51koodia ja Kumikameli -yhtyeiden rumpalina tunnettu Olli-Matti Wahlström. Myöhemmin keväällä Wahlströmistä tuli yhtyeen virallinen jäsen. Albumin ensimmäinen single ”Kusimyrsky” ilmestyi 30. marraskuuta 2012.
Vuonna 2015 julkaistiin Arto Tuunelan tuottama albumi Mesmeria. Syksyllä 2015 yhtyeen kotisivuille murtauduttiin ja ne poistuivat saatavilta. Mukana hävisi myös Kysy-palsta, jonka pohjalta oli vuonna 2009 julkaistu kirja Encyclopedia idiotica.
CMX:n 16. studioalbumi Alkuteos julkaistiin heinäkuussa 2018.
Vuonna 20022 yhtye perui tulevat keikkansa ja Yrjänä on siirtynyt sen jälkeen soolouralle. Hän kommentoi ettei tiedä onko kyseessä tauko vai mikä. Janne Halmkrona ja Olli-Matti Wahlström soittavat nykyään Kalle Aholan Puut -yhtyeessä.
Musiikki

A. W. Yrjänä on luonnehtinut yhtyeensä tyylisuuntaa taiderockiksi. CMX:n uran alkupään tuotanto on punk-henkisempää kuin uudempi. Muun muassa ensialbumilla Kolmikärki (1990) on tyypillisiä hardcore-punkin piirteitä: pariminuuttisia, nopeita kappaleita ja huutavaa, rosoista laulua. Taiderockin piirteitä on muun muassa albumeilla Dinosaurus Stereophonicus (2000), Aion (2003) ja Talvikuningas (2007).
CMX:n sanoitukset ovat koko uran ajan olleet lähes poikkeuksetta suomeksi. Varhaisilta hardcore-ajoilta ovat kuitenkin peräisin englanninkieliset ”My Tribe” ja ”On The Wing”, sekä nimeltään englanninkielinen ”Shaman’s Prayer”, jossa tosin ei lauleta selviä sanoja. Sanoitukset käsittelevät monesti mytologisia, uskonnollisia tai filosofisia aiheita tai ovat yhteiskuntakritiikkiä tai itsetutkiskelua.
Kokoonpano

Yhtyeen kokoonpano on muuttunut useita kertoja vuosien varrella. A. W. Yrjänä on ainoa yhä mukana oleva alkuperäisjäsen. Vuodesta 2013 kokoonpano on ollut seuraava:
A. W. Yrjänä – laulu, basso (1985–)
Janne Halmkrona – kitara (1990–)
Timo Rasio – kitara, basso (1991–)
Olli-Matti Wahlström – rummut (2013–) (sessiomuusikkona 2012–2013)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Pekka Kanniainen (rummut, 1985–1997)
Kimmo Suomalainen (kitara, 1985–1990)
Pasi Isometsä (kitara, 1990)
Tuomas Peippo (rummut, 1997–2012)
Diskografia > Studioalbumit

Kolmikärki (1990)
Veljeskunta (1991)
Aurinko (1992)
Aura (1994)
Rautakantele (1995)
Discopolis (1996)
Vainajala (1998)
Dinosaurus Stereophonicus (2000)
Isohaara (2002)
Aion (2003)
Pedot (2005)
Talvikuningas (2007)
Iäti (2010)
Seitsentahokas (2013)
Mesmeria (2015)
Alkuteos (2018)
Covereita

Covereita CMX:n kappaleista on julkaistu seuraavasti:
Rautakantele-albumilla ilmestyneen ”Pelasta maailma” -kappaleen ovat levyttäneet Antti Tuisku vuonna 2005 ilmestyneelle joululevylleen Minun jouluni ja Vesa-Matti Loiri vuoden 2006 albumilleen Ivalo..
Vesa-Matti Loirin Inari-coverlevyllä on Aura-levyllä julkaistu ”Ruoste”.
Kotiteollisuus julkaisi vuonna 2008 cover-levyn Sotakoira, josta löytyy muun muassa coverversio kappaleesta ”Matti”.
Mokoma julkaisi vuonna 2013 ep-levyn Yksi, jolta löytyy coverversio kappaleesta ”Lintu”.
Kirjallisuutta

Luoto, Santtu: CMX. Pirunmaitoa.  Helsinki:  WSOY, ilmestyy 2017.  ISBN 978-951-0-41262-6
Yrjänä, A. W.: Päiväkirja 1995–2008.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2009.  ISBN 978-951-0-35454-4
Yrjänä, A. W. & Halmkrona, Janne: Encyclopedia Idiotica.  (Yhtyeen internetsivujen Kysy-palstan kysymyksiä ja vastauksia vuosilta 1995–2009. Toimittanut Tuukka Hämäläinen)  Helsinki:  Johnny Kniga, 2009.  ISBN 978-951-0-35456-8
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen kotisivut.
CMX Ylen Elävässä arkistossa.
CMX discogsissa.
| n k CMX |
| --- | --- |
 A. W. Yrjänä  Janne Halmkrona  Timo Rasio  Olli-Matti Wahlström   Tuomas Peippo 
Studioalbumit:  Veljeskunta  Aurinko  Aura  Rautakantele  Discopolis  Vainajala  Dinosaurus Stereophonicus  Isohaara  Aion  Pedot  Talvikuningas  Iäti  Seitsentahokas  Mesmeria  Alkuteos 
Kokoelmat:  Cloaca Maxima II  Kaikki hedelmät  Kolmikärjen Veljeskunta  Cloaca Maxima III 
EP:t:  Raivo  Tanssitauti  Musiikin ystävälliset kasvot  Musiikin ystävälliset kasvot +5  HC-EP  Auringon kultainen kaupunki 
Muuta:  Tuuliajolla-kiertue  Vapaus johtaa kansaa 
A.W. Yrjänä.
Yrjänä ja Halmkrona.