stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kylmäojan koulu

| Kylmäojan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Pohjatuulentie 6, 80710 Lehmo (Kontiolahti)
Koordinaatit:  62.68312°N, 29.81914°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Anssi Rauma
Luokat:  1–6
Oppilaita:  258 (2020)
Verkkosivut
Kylmäojan koulu on Kontiolahden kunnan Lehmon taajamassa sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Peruskoulua käy noin 260 oppilasta. Koulun naapurina toimii noin 80 lapsen päiväkoti, jonka esiopetusryhmän opetukseen koulu osallistuu.
Aiheesta muualla

Robotit jalkautuvat Kylmäojan koululle (21.8.2017) (Arkistoitu – Internet Archive) (pielisjokiseutu.fi)
Kylmäojan koulun kunnon tutkiminen jatkuu (11.11.2014) (yle.fi)
Johan Gabriel Gädda

Johan Gabriel Gädda (3. marraskuuta 1825 Mustasaari – 1. toukokuuta 1891 Mustasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Gäddan puolisot olivat Karolina Kronman ja Anna Elisabet Gädda. Hän oli talonpoikaissäädyssä Korsholman tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1888. Kunnallisvaliokuntaan Gädda kuului 1872, jolloin hän myös yhdessä muiden kanssa esitti leveäraiteisen rautatien rakentamista  Hämeenlinnasta Tampereelle.
Jarkko Luiro

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1998 (ikä 26)
Pelipaikka: hyökkääjä
Seura
Seura: RoPS
Pelinumero: 28
Junioriseurat
: RoPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | Santa Claus | 25 | (12) |
| 2016– | RoPS | 5 | (0) |
| 2018–2020 | RoPS/2 (RFA) | 49 | (61) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. marraskuuta 2020.
Jarkko Luiro (s. 22. maaliskuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Rovaniemen Palloseuraa.
Luiro pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 10. elokuuta 2016, kun RoPS voitti kotonaan PS Kemin 5–0. Lokakuussa 2016 Luiro teki RoPS:n kanssa kauden 2019 loppuun asti ulottuvan sopimuksen.
Kylmäoja (joki)

Joki muodostaa Viertolan ja Koivuhaan väliin luonnollisen rajan.
Kylmäoja on joki Vantaalla. Sen latvustossa on kolme haaraa, joista kaksi tulee Tuusulan Maantiekylästä ja kolmas Lentokentältä (Helsinki-Vantaa).
Huomattava osa Kylmäojan asuinalueen kautta kulkevan puron latvaosien vedestä on lähteistä nousevaa pohjavettä ja on siksi viileää kesälläkin. Nimen Kylmäoja sanotaan johtuvan tästä veden viileydestä, minkä hevosiaan seudulla juottaneet matkalaiset havaitsivat.
Puro virtaa Ruskeasannan ja Ilolan läpi lähellä Tikkurilaa. Joki yhtyy myöhemmin Keravanjokeen muodostettuaan ensin Koivuhaan ja Viertolan kaupunginosien välisen rajan. Vuonna 2008 sen valuma-alueesta oli 53 % asutusta, 29 % lentokenttää ja 12 % metsää tai puistoa. Sittemmin Vantaa on rakentanut ja rakentamassa uutta asutusta Kylmäojan valuma-alueelle esimerkiksi Leinelään.
Kylmäoja oli taimenjoki 1950-luvulle asti. Vuonna 1952 valmistui Helsinki-Vantaan lentoasema, ja siellä liukkauden- ja jäätämisenestoon käytetyt kemikaalit, muun muassa urea, vahingoittivat Kylmäojaa. Ilmailulaitoksella oli lupa laskea muun muassa glykolia pintavesiin. Sittemmin lentoaseman viemäröintiä uusittiin, mutta Kylmäojan tilanne ei ollut parantunut hyväksi (helmikuuhun 2008 mennessä), mutta lohikaloja nousi jo Kylmäojaan keväisin. Nämä yläjuoksun kalat ovat ilmeisesti Vantaanjokeen istutettujen kalojen poikasia.
Ruskeasannan Ristipuron alueella on luotu kaksi lampea. Ne ovat huomattavasti lisänneet vesilintujen määrää ja palauttaneet eläimistön elinmahdollisuuksia luonnonmukaisemmaksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kylmäoja Wikimedia Commonsissa
Kuninkaan hologrammi

| Kuninkaan hologrammi> A Hologram for the King |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Tykwer
Käsikirjoittaja:  Tom Tykwer
Perustuu:  Dave Eggersin romaaniin
Tuottaja:   Stefan Arndt  Gary Goetzman  Arcadi Golubovich  Tim O'Hair  Uwe Schott 
Säveltäjä:   Johnny Klimek  Tom Tykwer 
Kuvaaja:  Frank Griebe
Leikkaaja:  Alexander Berner
Tuotantosuunnittelija:  Uli Hanisch
Pukusuunnittelija:  Pierre-Yves Gayraud
Pääosat:   Tom Hanks  Omar Elba  Sarita Choudhury 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Saksa Meksiko Ranska Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  Lucky Red Distribuzione Microsoft Store Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  2016
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuninkaan hologrammi (A Hologram for the King) on Tom Tykwerin ohjaama kansainvälinen yhteistuotantoelokuva vuodelta 2016. Ohjaaja on sovittanut käsikirjoituksen Dave Eggersin romaanista.
Juoni

Draamakomediassa Tom Hanks esittää ikääntynyttä liikemiestä Alan Claytä. Elokuvan alussa Alan esittelee tilanteensa fantasiatyylisessä kohtauksessa, laulaen Talking Heads -yhtyeen kappaletta ”Once in a Lifetime”: avioero tuli, omaisuus meni ja hänen pitäisi tehdä rahaa pystyäkseen maksamaan tyttärensä college-opinnot. Mies lähetetään Saudi-Arabiaan myymään maan kuninkaalle uutta hologrammitekniikkaan perustuvaa it-ratkaisua, mutta perillä hän joutuu turhautumaan hitaaseen päätöksentekokulttuuriin ja lupausten pettämiseen. Hän ei pääse tapaamaan juuri ketään sovituista yhteyshenkilöistä, kuninkaasta puhumattakaan. Hänen paikallisia kontaktejaan ovat autonkuljettaja, Alabamassa opiskellut Yussuf (Alexander Black) ja naislääkäri Zahra (Sarita Choudhury), joka leikkaa häneltä kasvaimen. Lopulta tuotteen esittely kuninkaalle onnistuu, mutta vaikuttaa siltä että kauppa on jo ennalta sovittu tehtäväksi kiinalaisten kanssa. Hoitokäyntien myötä Alan ja itsekin juuri eronnut Zahra rakastuvat ja Alan päättää jäädä maahan työskentelemään kiinteistönvälittäjänä kustantaakseen tyttärensä opinnot.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hanks  | … |  Alan Clay   |
|  Alexander Black  | … |  Yousef   |
|  Sarita Choudhury  | … |  Zahra   |
|  David Menkin  | … |  Brad   |
|  Tom Skerritt  | … |  Ron   |
|  Ben Whishaw  | … |  Dave   |
|  Tracey Fairaway  | … |  Kit, Alanin tytär   |
|  Sidse Babett Knudsen  | … |  Hanne   |
Tuotanto

Elokuvan tarina tapahtuu Saudi-Arabiassa, mutta valtaosin se on kuvattu Marokossa ja Saksassa keväällä 2014.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Film-O-Holic.com Emmi Koivumäki: 
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 

Film-O-Holic.com-elokuvasivustolla Emmi Koivumäki kirjoittaa elokuvan tutkivan omalla kevyellä tyylillään ajatuksia kulttuurirajat ylittävästä yhteisöllisyydestä. ”Tykwer yrittää nostaa Alanin rutiineista koostuvat päivät samanlaisiksi yhteiskunnallisen vallan koneistoiksi kuin tarkat säännöt, joita isäntämaassa tulee noudattaa. Tätä ajatusta ohjaaja ei kuitenkaan pysty viemään loppuun asti. Kyseessä ei ole pelkkä välityö, sillä kunnianhimoa Kuninkaan hologrammilla tuntuu olevan. Syvälliseksi sukellukseksi elokuvaa ei voi kuitenkaan sanoa.” Koivumäki antaa elokuvalle kaksi tähteä, Helsingin Sanomien Leena Virtanen neljä. Virtasen mielestä Kuninkaan hologrammi on hauska ja inhimillinen draamakomedia, joka ottaa haltuun suuria kysymyksiä hillityin elokuvaelein: ”Tykwer asettaa ihmeellisen tarinan palasia kauniiseen järjestykseen ja yhdistää globaalin ja banaalin mittakaavan toisiinsa vaivattomasti.”
Aiheesta muualla

Kuninkaan hologrammi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Johan Gabriel Martin

Johan Gabriel Martin (8. heinäkuuta 1787 Hauho – 29. syyskuuta 1855) oli suomalainen virkamies, joka toimi Yleisen revisionioikeuden  ylikomissaarina.
Martinin vanhemmat olivat notaari Fredrik Gabriel Martinius ja Anna Katarina Lundbeck. Hän opiskeli Hämeenlinnan triviaalikoulussa ja tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1801. Hän oli Uudenmaan ja Hämeen läänin lääninkonttoristi vuodesta 1803, vt. lääninkamreeri vuodesta 1809, varalääninkamreeri vuodesta 1811 ja hallituskonseljin sotilastoimituskunnan kamreeri vuodesta 1812. Turun ja Porin läänin lääninkamreerina Martin toimi vuodesta  1815 ja senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreerina 1816–1842 sekä samalla apulaisesittelijäsihteerinä 1823–1824. Hän sai kamarineuvoksen arvon  1826 ja valtioneuvoksen arvon 1841. Yleisen revisionioikeuden ylikomissaarina Martin toimi 1842–1852.
Martinin puoliso oli vuodesta 1815 Karolina Margareta Almqvist (k. 1866). Hänen tyttärensä Nina Lucia Martin avioitui vuonna 1842 Fredrik Paciuksen kanssa.
Kylmänperhoset

| Kylmänperhoset |
| --- | --- |
 Oeneis glacialis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Suku::  Kylmänperhoset Oeneis  Hübner, 1819
Katso myös
   Kylmänperhoset Wikispeciesissä   Kylmänperhoset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kylmänperhoset (Oeneis) on heinäperhosiin kuuluva päiväperhosten suku. Suku on holarktinen, levinneisyydeltään pääasiassa pohjoinen ja vuoristoinen. Jotkut lajit ovat levinneet laajalle sekä Pohjois-Amerikan että Aasian pohjoisille alueille.
Lajit

Oeneis norna
Oeneis actaeoides
Oeneis aktashi
Oeneis alberta
Oeneis alpina
Oeneis ammon
Oeneis bore
Oeneis buddha
Oeneis chryxus
Oeneis diluta
Oeneis elwesi
Oeneis fulla
Oeneis glacialis
Oeneis hora
Oeneis jutta
Oeneis lederi
Oeneis macounii
Oeneis magna
Oeneis melissa
Oeneis mulla
Oeneis nanna
Oeneis nevadensis
Oeneis pansa
Oeneis polixenes
Oeneis sculda
Oeneis tarpeia
Oeneis taygete
Oeneis uhleri
Oeneis urda
Jean-Marie Benoît Balla

Jean-Marie Benoît Balla
Jean-Marie Benoît Balla (10. toukokuuta 1959 – 31. toukokuuta 2017) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Yaoundén arkkihiippakuntaan Jean Zoa 20. kesäkuuta 1987. Hänet nimitettiin Bafian hiippakunnan johtoon 3. toukokuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Félix del Blanco Prieto, jota avustivat Athanase Bala ja Cornelius Fontem Esua.
Balla hukuttautui 31. toukokuuta 2017 hyppäämällä jokeen.
Jean-Marcel Jeanneney

Jean-Marcel Jeanneney
Jean-Marcel Jeanneney (13. marraskuuta 1910 Pariisi, Ranska – 17. syyskuuta 2010) oli ranskalainen poliitikko.
Jeanneney toimi ministerinä useissa 1950–1960-lukujen hallituksissa Charles de Gaullen valtakaudella. Lisäksi hän toimi Ranskan ensimmäisenä suurlähettiläänä itsenäistyneessä  Algeriassa 1962-1963. Hän oli taloustieteiden professorina Pariisissa ja perusti Observatoire Français des Conjonctures Economiquesin.
1970-luvulla Jeanneney otti etäisyyttä Gaullismiin. Hän tuki François Mitterrandia vuosina 1974 ja 1981, ja vuonna 2007 sosialistien ehdokasta Ségolène Royalia.
Hänen poikansa, poliitikko Jean-Noël Jeanneney syntyi vuonna 1942.
Jean-Marcel Rodié

Jean-Marcel Rodié (16. heinäkuuta 1879 – 10. huhtikuuta 1968) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. heinäkuuta 1910 ja nimitettiin Ajaccion piispaksi 29. huhtikuuta 1927. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Auguste-Joseph-Marie Simeone, jota avustivat Louis-Marie Ricard ja Cosme-Benjamin Jorcin.
Rodié sai 7. maaliskuuta 1938 nimityksen Agenin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. helmikuuta 1956. Eläkkeellejäämispäivänä hänet nimitettiin Cynopolis in Arcadian titulaaripiispaksi.
LANCO

| LANCO |
| --- | --- |

 IATA: L7  –  ICAO: LAE 
Kutsukoodi:  LANCO
Perustettu:  2009
Laivaston koko:  2
Solmukohdat:  El Doradon kansainvälinen lentoasema, Bogotá José María Córdovan kansainvälinen lentoasema, Medellín Miamin kansainvälinen lentoasema, Miami
Emoyhtiö:  LATAM Airlines Group
Kotipaikka:  Bogotá, Kolumbia
Yhtiön sivut:  www.lancargo.com
LANCO (Línea Aérea Carguera de Colombia S.A.) (IATA: L7, ICAO: LAE, kutsukoodi: LANCO) on kolumbialainen rahtilentoyhtiö, jonka kotipaikka on Bogotá. Se perustettiin vuonna 2009.
LATAM Airlines Group omistaa LANCOsta 90 prosenttia. LANCO lentää kaikki lentonsa LAN Cargon nimellä.
Laivasto

Heinäkuussa 2015:
1 Boeing 767-300ERF
1 Boeing 777F
Laivaston monnit maissa

| Laivaston monnit maissa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ville Salminen
Käsikirjoittaja:  Erkki Uotila Ville Salminen
Perustuu:  Erkki Uotilan näytelmään Laivasto tulee (1953)
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Alvar Kosonen
Kuvaaja:  Esko Nevalainen
Leikkaaja:  Nils Holm
Lavastaja:  Ville Salminen
Pääosat:  Ari Laine Irja Rannikko Mej-Ling Axberg Jussi Jurkka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  79 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Edeltäjä:  Miljonäärimonni
Seuraaja:  Sankarialokas
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laivaston monnit maissa on Ville Salmisen ohjaama elokuva vuodelta 1954. Elokuva perustuu Erkki Uotilan näytelmään Laivasto tulee vuodelta 1953. Uotila ja Salminen tekivät sen pohjalta käsikirjoituksen yhdessä. Fennada-Filmi tuotti vuosina 1952–1958 seitsemän sotilasfarssin sarjan, josta tämä oli kolmas.
Yleisö ei löytänyt elokuvaa, vaan se tuotti tappiota, arvostelijat tyrmäsivät sen lähes yksimielisesti, ja ohjaajakin totesi, että se on kamalimpia tötä, mitä hänen käsistään on lähtenyt, mutta hän teki sen kun oli pakko tehdä..
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ari Laine  | … |  matruusi Taneli Taivainen   |
|  Irja Rannikko  | … |  Paula Sanelma Puupponen   |
|  Mej-Ling Axberg  | … |  lomahotellin johtajattaren tytär   |
|  Jussi Jurkka  | … |  Pentti, huoltoaseman johtajan poika   |
|  Elvi Saarnio  | … |  mademoiselle Vilma Supfkopf   |
|  Leo Jokela  | … |  pursimies Pokka, "Pikku Torpedo"   |
|  Ville Salminen  | … |  Bertil, kapteeniluutnantti   |
|  Reino Valkama  | … |  huoltoaseman johtaja   |
|  Pentti Viljanen  | … |  radisti   |
|  Lasse Pöysti  | … |  maisteri Segerstråhle   |
|  Saara Ranin  | … |  lomahotellin johtajatar   |
|  Matti Lehtelä  | … |  vakoojien johtaja   |
|  Veikko Linna  | … |  poliisi   |
|  Leni Katajakoski  | … |  konttoristeja   |
|  Ritva Valkama  | … |  konttoristeja   |
|  Annikki Linnoila  | … |  lomahotellin vieraita   |
|  Helvi Järveläinen  | … |  lomahotellin vieraita   |
|  Laila Rihte  | … |  lomahotellin vieraita   |
|  Anton Soini  | … |  vakoojia   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  vakoojia   |
|  Eino Noponen  | … |  vakoojia   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  vakoojia   |
|  Veikko Sorsakivi  | … |  vakoojia   |
|  Erkki Uotila  | … |  vakoojia   |
|  Kalevi Kahra  | … |  vartiomies   |
|  Marjatta Kallio  | … |  (jälkiäänitysääni) lomahotellin johtajattaren tytär   |
|  Kauko Vuorensola  | … |  merimies/vakooja   |
Ensi-ilta oli Helsingissä 16. heinäkuuta 1954 Rexissä ja Tuulensuussa.
Aiheesta muualla

Laivaston monnit maissa Elonet.
Jean-Marie Beaupuy

Jean-Marie Beaupuy
Jean-Marie Beaupuy (s. 28. marraskuuta 1943) on ranskalainen Ranskan demokratian unionin poliitikko. Hän toimi vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä.
Jean-Marie Beaudet

Jean-Marie Beaudet (20. helmikuuta 1908 Thetford Mines, Québec – 19. maaliskuuta 1971 Ottawa, Toronto) oli kanadalainen kapellimestari. Hän toimi lukuisissa CBC:n tehtävissä vuosina 1937–1964 ja oli sen edustajana Pariisissa vuosina 1957–1959. Vuosina 1959–1961 hän toimi Canadian Music Centren toimeenpanevana sihteerinä, ja vuonna 1964 hänet nimitettiin National Arts Centren musiikilliseksi johtajaksi. Hän kokosi siellä yhteen keskuksen pysyvän orkesterin, joka teki debyyttinsä vuonna 1968. Vuonna 1971 Beaudet sai postuumisti Canadian Music Councilin mitalin.
Jay Jay French

| Jay Jay French |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1952 (ikä 72) New York City, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jay Jay
Aktiivisena:  1972-
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal
Soittimet:  Epiphone
Yhtyeet:  Twisted Sister
Levy-yhtiöt:  useita
Aiheesta muualla
www.twistedsister.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John French (syntymänimeltään John Fred Segall, taiteilijanimeltään Jay Jay French) s. 20. heinäkuuta 1952 New York City) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on parhaiten tunnettu hard rock -yhtye Twisted Sisterin pitkäaikaisena rytmikitaristina.
Vuonna 2006 French vieraili Lordin The Arockalypse -albumilla, jolla soitti kitaraa kappaleessa "The Chainsaw Buffet". French on myöhemmin vieraillut myös yhtyeen keikoilla. French käyttää Epiphonen kitaroita.
French esiintymässä.
Aiheesta muualla

Frenchin virallinen kotisivu
Jean-Anatole Kalala Kaseba

Jean-Anatole Kalala Kaseba (s. 25. tammikuuta 1947) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. syyskuuta 1976 ja nimitettiin Kaminan hiippakunnan piispaksi 22. tammikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugène Kabanga Songasonga, jota avustivat Barthélémy Malunga ja Jérôme Nday Kanyangu Lukundwe.
La Sylphide

Marie Taglioni La Sylphide -baletissa.
La Sylphide on kaksinäytöksinen romanttinen baletti. Baletista on ollut kaksi versiota, joista säilyneen koreografian on tehnyt tanskalainen balettimestari August Bournonville (1805–1879) Tanskan kuninkaalliselle baletille vuonna 1836. Se on maailman vanhin säilynyt baletti.
Versiot > Taglionin versio

La Sylphiden ensimmäinen versio sai ensi-iltansa 12. maaliskuuta 1832 Pariisin oopperan Salle Le Peletierissa. Sen koreografian oli laatinut Filippo Taglioni ja musiikin säveltänyt Jean-Madeleine Schneitzhoeffer. Taglioni suunnitteli teoksen tyttärelleen Marielle. Baletin libreton kirjoitti tenori Adolphe Nourrit, joka esitti ensimmäisenä Robertin roolin Giacomo Meyerbeerin oopperassa Robert Paholainen, jossa esiintyi tanssija Marie Taglioni sen tanssijaksossa Nunnien baletti. Nourritin skenaario perustui löyhästi Charles Nodierin kertomukseen Trilby, ou Le lutin d'Argail, mutta hän teki muutokset päähenkilöiden hahmoihin: Nodierin peikko ja kalastajan vaimo ovat baletissa sylfidi ja talonpoika.
Versiot > Bournonvillen versio

Tanskalainen balettimestari August Bournonville loi vuonna 1836 La Sylphideen uuden koreografian Herman Severin Løvenskioldin musiikkiin. Bournonville aikoi esittää kilpailijan Taglionin alkuperäisversiolle Kööpenhaminassa Tanskan kuninkaallisen baletin kanssa, mutta Pariisin ooppera vaati Schneitzhoefferin nuoteista liian korkeaa hintaa. Lopulta Bournonville teki alkuperäisestä libretosta oman tuotannon. Ensi-ilta oli 28. marraskuuta 1836. Tanskan kuninkaallinen baletti on tanssinut Bournonvillen versiota alkuperäisessä muodossaan alusta pitäen ja se on Bournonvillen maineikkaimpia teoksia. Bournonvillen version nykytulkitsijoita ovat muun muassa Eva Evdokimova ja Lis Jeppesen.
Versiot > Muita versioita

Marius Petipa laati 1892 Taglionin alkuperäiselle La Sylphidelle kilpailevan version Venäjän keisarilliselle baletille. Musiikin sävelsi Riccardo Drigo. Muunnelma, jonka Drigo sävelsi tanssija Varvara Nikitinalle Petipan versioon, on nykyisin perinteinen soolotanssi, jonka tanssii kuuluisan Paquita Grand Pas Classiquen ensitanssija, Anna Pavlovan lisäyksin 1904.
Vuonna 1972 sai Taglionin versio kilpailijan, jonka laati Pierre Lacotte Pariisin oopperan baletille. Koska Taglionin koreografia on kadonnut, Lacotten koreografia perustuu baletin ensi-illan aikaisiin lähteisiin, kuten painotuotteisiin, nuotteihin, piirroksiin ja arkistomateriaaliin. Lacotten koreografia noudattaa aikakauden tyyliä mutta on täysin uusi, ja sitä on arvosteltu epäaitoudesta. Lacotten version roolin tulkitsijoihin Pariisin kansallisoopperassa kuuluvat Ghislaine Thesmar (Lacotten vaimo) ja Aurelie Dupont.
La Sylphide sekoitetaan usein teokseen Les Sylphides, joka sekin on tarujen sylfidiä käsittelevä baletti. Mihail Fokin on laatinut Les Sylphidesiin koreografian Ballets russes’lle lyhyenä esityksenä. Vaikka se on saanut idean La Sylphidesta, se on tarkoitettu esitettäväksi itsenäisenä balettina omine ansioineen.
John Barnettin ooppera The Mountain Sylph vuodelta 1834 perustuu La Sylphiden tarinaan. Siitä teki pilaa vuorostaan vuonna 1882 W. S. Gilbertin Savoy-ooppera Iolanthe.
Roolit

James Ruben, skotlantilainen talonpoika
Sylfide, metsän henki
Gurn, Jamesin ystävä
Effie, Jamesin morsian
vanha Madge, kylän noita
Effien äiti, vanha nainen
morsiustyttöjä, hääväkeä, noitia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bournonville
"Sylfiden findes" - tätä balettia käsittelevän kirjan verkkosivu ((tanskaksi), tiivistelmä mm. englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:La Sylphide
August Bournonville vuonna 1841.
Emma Livry La Sylphiden rooliasussa vuonna 1862.
Käännös suomeksi
Jean-Philippe Roy

Jean-Philippe Roy (s. 18. helmikuuta 1979 Rimouski) on kanadalainen alppihiihtäjä. Hän kilpailee lähinnä tekniikkalajeissa, eli pujottelussa ja suurpujottelussa.
Vailin ja Beaver Creekin MM-kilpailuissa 1999 Roy sijoittui suurpujottelussa 30:nneksi. St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 Roy sijoittui suurpujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän laski suurpujottelussa seitsemänneksi. Roy on kilpaillut kaksissa talviolympialaisissa. Ainoan tuloksensa hän on saanut Salt Lake Cityssä 2002, jossa hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas.
Roy kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Tignesissä lokakuussa 1999. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai vuotta myöhemmin oltuaan Söldenin suurpujottelussa 27:s. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan yhdeksäs Kranjska Goran pujottelussa joulukuussa 2001. Parhaimmillaan Roy on sijoittunut maailmancupissa viidenneksi Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2004.
Roy voitti Nor-Am Cupin suurpujottelucupin kaudella 2000–2001.
Jean-Pierre-Dominique Zévaco

Jean-Pierre-Dominique Zévaco (30. heinäkuuta 1925 Vico – 25. heinäkuuta 2017) oli ranskalaissyntyinen, Madagaskarilla toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 29. kesäkuuta 1959 ja nimitettiin Fort-Dauphinin hiippakunnan piispaksi 26. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Ramanantoanina, jota avustivat Alphonse-Marie-Victor Fresnel ja Camille-Antoine Chilouet.
Fort-Dauphinin hiippakunnan nimi muutettiin Tôlagnaroksi 23. marraskuuta 1989. Zévaco toimi sen johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001.
Kusunoki (1915)

| Kusunoki / 楠 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki
Kölinlasku:  10. marraskuuta 1914
Laskettu vesille:  5. maaliskuuta 1915
Palveluskäyttöön:  31. maaliskuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  665 t (normaali) 850 t (kuormattu)
Pituus:  83,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,3 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  9 500 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  92
Aseistus
Aseistus:  1 × 120 mm/40 -tykkiä 4 × 80 mm/40 -tykkiä 4 × 452 mm torpedoputkea
Kusunoki (jap. 楠) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kaba-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1914 hankinnoissa Kawasakilta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1915 ja valmistui 31. maaliskuuta.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.