stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
30. lokakuuta
Tapahtumia

1270 – Kahdeksas ristiretki päättyi Tunisin piirityksen päättyessä sopimuksella.
1340 – Reconquista: Saladon taistelu nykyisessä Espanjassa päättyy kristittyjen voittoon muslimeista.
1470 – Henrik VI palasi lyhyeksi aikaa Englannin valtaistuimelle Warwicikin jaarlin karkottaessa Edvard IV:n.
1485 – Englannin kuninkaan Henrik VII:n kruunajaiset.
1905 – Venäjän keisari Nikolai II antoi Lokakuun manifestin, joka merkitsi itsevaltiudesta luopumista ja perustuslailliseen monarkiaan siirtymistä.
1905 – Suomessa alkoi suurlakko.
1938 – Orson Welles esitti radiokuunnelmana H. G. Wellsin Maailmojen sodan, mikä aiheutti paniikkia Yhdysvalloissa.
1938 – Adolf Hitler julisti Sudeettialueen Saksalle kuuluvaksi maakunnaksi ja nimitti sen päälliköksi sudeettisaksalaisten separatistien johtajan Konrad Henleinin.
1941 – Toinen maailmansota: Yhdysvaltain presidentti Franklin Delano Roosevelt hyväksyi miljardin dollarin Lend-Lease-avustuksen Neuvostoliitolle.
1953 – Kylmä sota: Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower vahvisti virallisesti huippusalaisen asiakirjan National Security Council Paper No. 162/2, minkä mukaan Yhdysvaltain ydinasearsenaalia piti laajentaa ja ylläpitää kommunismin uhan torjumiseksi.
1961 – Neuvostoliitto räjäytti "Tsar-bomba"-vetypommin Novaja Zemljan yläpuolella. 50 megatonnin räjähdysvoimallaan se on kaikkien aikojen voimakkain ydinräjähdys.
1961 – Noottikriisi alkoi Neuvostoliiton jätettyä Suomelle vaatimuksen puolustuksen turvaamiseksi "Länsi-Saksan ja sen liittolaisten hyökkäyksen uhan johdosta".
1974 – Muhammad Alista tuli toistamiseen nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari hänen voitettuaan George Foremanin Kinshasassa käydyssä ottelussa ("The Rumble in the Jungle").
1975 – Prinssi Juan Carlosista tuli Espanjan kuningas sen jälkeen, kun diktaattori Francisco Franco myönsi olevansa liian sairas hallitakseen.
1980 – El Salvador ja Honduras allekirjoittivat rauhansopimuksen, jonka mukaan vuoden 1969 jalkapallosodan rajakiista viedään Kansainväliseen tuomioistuimeen.
1992 – Osseettien ja inguušien välisen konfliktin kiivain vaihe alkoi nykyisessä Pohjois-Ossetia-Alaniassa Venäjällä.
1995 – Québecin separatistit hävisivät täpärästi Québecin kansanäänestyksen oikeudesta neuvotella Kanadasta eroamisesta; äänet jakautuivat prosentein 50,6–49,4.
1998 – 63 ihmistä kuoli ja lähes 200 loukkaantui diskopalossa Göteborgissa. Palo osoittautui myöhemmin tuhopoltoksi.
2005 – Dresdenin pommituksissa tuhoutunut Frauenkirche vihittiin uudelleen käyttöön.
2015 − Colectiv-yökerhon tulipalo Romanian pääkaupungissa Bukarestissa vaati 64 kuolonuhria.
2019 − Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Shurin linna tuhoutui tulipalossa Japanissa.
Kuolleita

1459 – Poggio Bracciollini, italialainen humanisti (s. 1380)
1611 – Kaarle IX, Ruotsin kuningas (s. 1550)
1685 – Michel Le Tellier, ranskalainen valtiomies (s. 1603)
1883 – Robert Volkmann, saksalainen säveltäjä (s. 1815)
1910 – Henri Dunant, vuonna 1901 ensimmäisen Nobelin rauhanpalkinnon saanut sveitsiläinen liikemies, filantrooppi ja humanitääri (Punaisen Ristin perustaja) (s. 1828)
1923 – Andrew Bonar Law, brittiläinen konservatiivipoliitikko ja pääministeri (s. 1858)
1940 – Gunnar Landtman, suomalainen antropologi, filosofi ja kansanedustaja (s. 1878)
1953 – Imre Kálmán, unkarilainen säveltäjä (s. 1882)
1964 – Anna Wiik, suomalainen työväenliikkeen valistaja ja arkistonhoitaja (s. 1891)
1968 – Ramón Novarro, meksikolainen näyttelijä (s. 1899)
1968 – Conrad Richter, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1890)
1970 – Ari Kurko, suomalainen painonnostaja (s. 1949)
1973 – Esko Riekki, suomalainen jääkärivärväri ja poliitikko (Etsivän keskuspoliisin johtaja vuosina 1923–1938) (s. 1891)
1975 – Gustav Ludwig Hertz, vuoden 1925 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut saksalainen fyysikko (s. 1887)
1988 – Eino Säisä, suomalainen kirjailija (s. 1935)
1997 – Samuel Fuller, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (s. 1912)
2002 – Jam Master Jay, yhdysvaltalainen hip hop -artisti (murhattiin) (s. 1965)
2008 – Pentti Iisalo, suomalainen Mannerheim-ristin ritari (s. 1920)
2009 – Marita Nordberg, suomalainen näyttelijä (s. 1929)
2009 – Claude Lévi-Strauss, ranskalainen antropologi ja filosofi (s. 1908)
2013 – Frank Wess, yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti ja huilisti (s. 1922)
2014 – Benedicta Idefelt, suomalainen nunna ja kirjailija-toimittaja (s. 1920)
2017 – Jaakko Laapotti, suomalainen arkkitehti (s. 1931)
2017 – Heikki Tilander, suomalainen kenraaliluutnantti (s. 1944)
2019 – Mervi Tapola (ent. Nykänen), mäkihyppääjä Matti Nykäsen entinen puoliso (s. 1954)
2020 – Robert Fisk, englantilainen toimittaja, tietokirjailija ja The Independentin Lähi-idän kirjeenvaihtaja (s. 1946)
2020 – Jan Myrdal, ruotsalainen kirjailija ja maolainen ajattelija (s. 1927)
2020 – Mesut Yılmaz, turkkilainen poliitikko ja pääministeri (s. 1947).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 30. lokakuuta: |  |
:   Angelica Kauffmannin Omakuva, 1784. 1340 – Saladon taistelu nykyisessä Espanjassa päättyy kristittyjen voittoon muslimeista.  1741 – Sveitsiläinen taidemaalari Angelica Kauffmann syntyi.  1900 – Fysiologi Ragnar Granit syntyi.  1918 – Osmanien valtakunta ja ympärysvallat tekivät ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän taistelut päättäneen Mudroksen aselevon.  1961 – Noottikriisi alkoi Neuvostoliiton jätettyä Suomelle vaatimuksen puolustuksen turvaamiseksi ”Saksan (liittotasavallan) ja sen liittolaisten hyökkäyksen uhan johdosta”.  1975 – Prinssi Juan Carlosista tuli Espanjan valtionpäämies sen jälkeen, kun diktaattori Francisco Franco myönsi olevansa liian sairas hallitakseen.  
Katso myös: kalenteri ~ 29. lokakuuta, 31. lokakuuta
Brittiläinen Antarktiksen alue

Brittiläinen Antarktiksen alue (engl. British Antarctic Territory) on Yhdistyneen kuningaskunnan vaatima, Antarktiksella sijaitseva merentakainen alue. Se käsittää 1 709 400 neliökilometrin kokoisen alueen, jonka rajoina ovat 60. eteläinen leveyspiiri ja 20. sekä 80. läntinen pituuspiiri. Yhdistynyt kuningaskunta esitti ensimmäisen Antarktista koskevan aluevaatimuksensa vuonna 1908 ja siitä tuli virallisesti merentakainen alue 3. maaliskuuta 1962. Brittiläinen Antarktiksen alue on suurelta osaltaan päällekkäinen Chilen ja Argentiinan vaatimien alueiden kanssa. Alueella ei ole pysyvää asutusta, mutta Iso-Britannia ylläpitää alueella useiden muiden valtioiden tavoin tutkimusasemia, joista suurin osa sijaitsee Eteläisillä Shetlandinsaarilla.
Maantiede

Brittiläiseen Antarktiksen alueeseen kuuluvat Antarktiksen niemimaa, Eteläiset Shetlandsaaret ja Eteläiset Orkneysaaret, Weddellinmeri sekä etelänavalle asti ulottuva maa-alue. Ainoastaan noin 0,7 % alueesta on jäätöntä, muuten aluetta peittää paikoin jopa viisi kilometriä paksu mannerjäätikkö. Alueen korkein huippu Mount Jackson kohoaa 3 184 metrin korkeuteen.
Alueen keskustassa vuoden keskimääräinen lämpötila vaihtelee −50 °C ja −60 °C välillä. Lähempänä rannikkoa on lämpimämpää, keskimäärin noin −10 °C ja −20 °C välillä. Alueella sataa myös enemmän lunta. Tuulen voimakkuus on vähäinen, mutta paikoittain esiintyy voimakasta katabaattista tuulta.
Sisämaan kasvillisuus on harvaa ja alkeellista, siellä selviävät ainoastaan jäkälät sekä lehtisammalet. Lähellä rannikkoa, jossa maa on kesäisin jäätöntä, kasvavat ainoat Etelämantereella esiintyvät siemenkasvilajit etelämantereenlauha sekä Colobanthus quitensis.
Antarktiksen niemimaa ja sen saaret ovat lintujen suosimia pesimisalueita. Alueella esiintyy seitsemän pingviini- ja kuusi hyljelajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Antarktiksen alue Wikimedia Commonsissa
Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationi

Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationi (KAF) on suomalaisten kuljetusalan ammattiliittojen yhteistyöjärjestö, johon kuuluu liittoja SAK:sta ja STTK:sta. Vuonna 2017 KAF:n viiteentoista jäsenliittoon kuului noin 60 000 työntekijää, joista enemmistö kuului Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT:hen. KAF vaikuttaa myös kansainvälisesti NTF:n, ETF:n, ITF:n puitteissa.
Historia

KAF perustettiin vuoden 1956 yleislakon jälkeen, kun alan liitot huomasivat lähemmän yhteistyön tarpeelliseksi. Työvaliokunnan johtoon valittiin Suomen Merimies-Unionin Niilo Wälläri. Merimiesten lisäksi federaatioon tulivat autoalantyöntekijät, luotsit, majakkamiehet, rautatieläiset ja veturimiehet. KAF korosti liittojen itsenäisyyttä ja johtoelimiin valittiin edustaja kaikista jäsenliitoista. Liittoihin kuului yhteensä noin 40 000 työläistä. Federaation ensimmäinen toimenpide oli rautatieläisten lakonaikaisia tapahtumia koskeneiden poliisikuulustelujen lopettaminen, mikä ei kuitenkaan onnistunut. Marraskuussa 1956 KAF tuomitsi Unkarin kansannousun tukahduttamisen. Tammikuussa 1957 veturimiehet ja Suomen Työläisliitto erosivat federaatiosta. 1960-luvulla KAF teki yhteistyötä Suomen Ammattijärjestön kanssa. SAK:n vastine federaatiolle oli joulukuussa 1960 muodostettu Kuljetusalan ammattiliittojen neuvottelukunta (KAN), jonka viiteen liittoon kuului perustettaessa noin 28 000 jäsentä.
Marraskuussa 1966 KAF julisti eteläafrikkalaiset laivat saartoon Suomen satamissa anti-apartheid-viikon ajaksi.
Laivanpäällystöliitto ja Konepäällystöliitto erotettiin KAF:sta kahdeksi vuodeksi elokuussa 2000, koska ne KAF:n mukaan hyväksyivät ulkomaisen halpatyövoiman käytön ja toimivat yhteistyössä työnantajan kanssa merimiesten saarron murtamiseksi. Erotetut haastoivat KAF:n oikeuteen.
Vuonna 2007 KAF:n liittoihin kuului yhteensä noin 90 000 jäsentä.
Jäsenliitot > Nykyiset

Ahtaus- ja Huolinta-alan Tekniset AHT (STTK)
Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT (SAK)
Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO (STTK)
Ilmailualan Unioni (SAK)
Julkisten ja hyvinvointialojen liitto (SAK)
Merivartioliitto (SAK)
Posti- ja logistiikka-alan unioni (SAK)
Raideliikenteen Teknisten ja Toimihenkilöiden Liitto RTTL ry
Suomen Erityisteknisten Liitto (STTK)
Suomen Konepäällystöliitto (STTK)
Suomen Laivanpäällystöliitto (STTK)
Suomen Merimies-Unioni (SAK) 1956→
Jäsenliitot > Entiset

Ammattiautoilijain Unioni 1966
Suomen Autoalantyöntekijäin Liitto (1956–19xx)
Suomen Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto (SAJ)
Ilmakuljetusalan Ammattiliitto (SAJ)
Luotsi- ja Majakkamiesliitto 1956–19xx
Rautatieläisten Ammattiyhdistysten Liitto (SAJ)
Rautatieläisten liitto (SAK) 1956–19xx
Rautatievirkamiesliitto (SAK) 2000–20xx
Suomen Satamamiehet
Tullimiesliitto 196x–
Suomen Työläisliitto (SAK) 1956–1957
Veturimiesten Liitto (SAK) (1956–)
Yleis- ja erikoisalojen ammattiliitto (SAJ)
Puheenjohtajat

Niilo Wälläri (SM-U) 1956-1967
Olavi Keitele (SM-U) 1968–1976
Risto Kuisma (AKT) 1976-19xx
Juhani Heino (PL) 1999–
Mauri Lundén (RL)
Simo Zitting (SM-U)
Risto Elonen (VL) 20xx–2017
Marko Piirainen (AKT) 2017–2021
Kenneth Bondas (SM-U) 2021 -
Sihteerit

B. Johansson 1956–
Olavi Keitele (SM-U)
Jimi Pääkallo

| Jimi Pääkallo |
| --- | --- |
 Jimi Constantine Oulussa YleXPopissa 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1981 (ikä 42)
Ammatti:  muusikko näyttelijä lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jimi Pääkallo Jimi Constantine
Laulukielet:  englanti, suomi
Tyylilajit:  rock, pop
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Technicolour Tyrävyö Cliché Kalle Päätalo
Levy-yhtiöt:  Helsinkirecords.com, HMC
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jimi Pääkallo (oik. Konstantinos Jorma ”Konsta” Hiekkanen, s. 31. joulukuuta 1981) on suomalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä, joka on aikaisemmin esiintynyt kokoonpanoissa Tyrävyö, Cliché ja Technicolour. Hän on näytellyt elokuvissa Pitkä kuuma kesä (1999), Helmiä ja sikoja (2003) ja 8 päivää ensi-iltaan (2008). Vuoteen 2010 saakka hän käytti taiteilijanimeä Jimi Pääkallo, joka oli peräisin hänen roolihahmoltaan elokuvasta Pitkä kuuma kesä. Uudeksi taiteilijanimeksi tuli Jimi Constantine. Vuonna 2017 hän palasi aiempaan Jimi Pääkallo -nimeen.
Hiekkanen oli vastuussa Technicolour-yhtyeen sävellyksistä ja sanoituksista, ja myös hänen soololevynsä koostuvat hänen omista kappaleistaan. Hän on julkaissut kolme soolosingleä, ja lisäksi hän vieraili vuonna 2009 Selected Worx -kokoelmalevyllä. Hiekkanen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita Cristal Snow’lle, Robinille, Princessa Avenuelle ja lukuisille venäläisille ja latvialaisille artisteille. Aikakone-yhtyeen Vuosisadan rakkaustarina -albumille hän on tuottanut kaksi kappaletta yhdessä Pekko Haimin ja Maki Kolehmaisen kanssa. Hiekkanen laulaa kertosäkeen Cheekin kappaleella ”Koukussa” ja Uniikin kappaleella ”Niinku elokuvis” sekä Flowboysfamin kappaleella ”Miljounäärit”. Kertosäkeet ovat Hiekkasen säveltämiä ja sanoittamia.lähde?
Elokuvarooliensa lisäksi Hiekkanen on näytellyt televisiosarjoissa Salatut elämät ja Kallio. Vuonna 2008 hän osallistui televisiossa Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun ja Suomen Pelkokerroin -ohjelmaan.lähde? Hän osallistui myös vuoden 2011 Suomen euroviisukarsintaan kappaleellaan ”Party to Party”, mutta ei päässyt jatkoon.
Hiekkasen isä Markus Hiekkanen on arkeologi ja keskiajan tutkija.lähde?
Hiekkanen on perustanut oman levy-yhtiön nimeltään JCR Constant Music Oy.
Soolotuotanto > Studioalbumit

Elämä Suomessa (2017)
Soolotuotanto > Singlet

”Dirty Cinderella (2010)
”Party to Party (2010)
”Beautiful Things” (2011)
"Rakkauden Nimeen" (2017)
Aiheesta muualla

Konsta Hiekkanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jimi Constantine MySpace-sivusto
Billie Eilishin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 2 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Singlet | 32 |  |
| ↙Musiikkivideot | 21 |  |
Yhdysvaltalaisen laulajan Billie Eilishin diskografia koostuu yhdestä studioalbumista, neljästä EP:stä, 32 singlestä ja 21 musiikkivideosta. Eilishin ensimmäinen EP-levy Don’t Smile at Me julkaistiin elokuussa 2017. Ensimmäinen studioalbumi When We All Fall Asleep, Where Do We Go? julkaistiin maaliskuussa 2019.
Albumit > Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
When We All Fall Asleep, Where Do We Go?:  Julkaistu: 29. maaliskuuta 2019  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: CD, kasetti, digitaalinen lataus, suoratoisto, LP
Happier Than Ever:  Julkaisu: 30. heinäkuuta 2021  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: CD, kasetti, digitaalinen lataus, suoratoisto, LP
Hit Me Hard and Soft:  Julkaisu: 17. toukokuuta 2024  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: CD, kasetti, digitaalinen lataus, suoratoisto, LP
Albumit > Livealbumit

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Live at Third Man:  Julkaistu: 6. joulukuuta 2019  Levy-yhtiö: Third Man  Formaatti: LP
Albumit > EP-levyt

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Don’t Smile at Me:  Julkaistu: 11. elokuuta 2017  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: CD, kasetti, digitaalinen lataus, suoratoisto, LP
Up Next Session: Billie Eilish:  Julkaistu: 20. syyskuuta 2017  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
Billie Eilish Live at the Steve Jobs Theater:  Julkaistu: 19. joulukuuta 2019  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
Prime Day Show x Billie Eilish:  Julkaistu: 16. kesäkuuta 2021  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
Guitar Songs:  Julkaistu: 21. heinäkuuta 2022  Levy-yhtiö: Darkroom, Interscope  Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
Singlet

| --- | --- |
 ”Ocean Eyes” (2015)  ”Six Feet Under” (2016)  ”Bellyache” (2017)  ”Bored (2017)  ”Watch” (2017)  ”Copycat” (2017)  ”Idontwannabeyouanymore” (2017)  ”My Boy” (2017)  ”&Burn” (Vince Staplesin kanssa) (2017)  ”Bitches Broken Hearts” (2018)  ”Lovely” (Khalidin kanssa) (2018)  ”Party Favor” (2018)  ”You Should See Me in a Crown” (2018)  ”When the Party’s Over” (2018)  ”Come Out and Play” (2018)  ”When I Was Older” (2019)  ”Bury a Friend” (2019)  ”Wish You Were Gay” (2019) :  ”Bad Guy” (2019)  ”All the Good Girls Go to Hell” (2019)  ”Everything I Wanted” (2019)  ”No Time to Die” (2020)  ”Ilomilo” (2020)  ”My Future” (2020)  ”Therefore I Am” (2020)  ”Lo vas a olvidar” (Rosalían kanssa) (2021)  ”Your Power” (2021)  ”Lost Cause” (2021)  "NDA” (2021)  ”Happier Than Ever” (2021)  ”TV” (2022)  ”The 30th” (2022)  ”Hotline (Edit)” (2023)  ”What Was I Made For?” (2023)  ”Lunch” (2024)  ”Birds of a Feather” (2024)
Ayoze Pérez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ayoze Pérez Gutiérrez
Syntymäaika: 29. heinäkuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka:  Santa Cruz de Tenerife, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Seura
Seura:  Villarreal
Pelinumero: 22
Junioriseurat
1998–2002:  San Andrés
2002–2004:  Santa Cruz
2004–2012:  Tenerife
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 |  Tenerife B | 35 | (11) |
| 2012–2014 |  Tenerife | 50 | (17) |
| 2014–2019 |  Newcastle United | 179 | (42) |
| 2019–2023 |  Leicester City | 80 | (12) |
| 2023 | →  Real Betis | 19 | (3) |
| 2023–2024 |  Real Betis | 31 | (9) |
| 2024– |  Villarreal | 8 | (7) |
Maajoukkue
| 2014 |  Espanja U21 | 2 | (0) |
| 2024– |  Espanja | 3 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. lokakuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2024 |  |  |
Ayoze Pérez Gutiérrez, tai pelkästään Ayoze, (s. 29. heinäkuuta 1993 Santa Cruz de Tenerife, Kanariansaaret) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia. Pelipaikaltaan Ayoze on hyökkääjä. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura

Teneriffalla syntyneen Ayozen kasvattajaseura on paikallinen CD Tenerife, jota hän edustikin ammattilaistasolla vuodet 2012–2014. Pelattuaan hyvin Segunda Divisiónissa Ayoze siirtyi kesällä 2014 Englannin Valioliigan Newcastle Unitediin. Valioliigadebyyttinsä ja samalla pääsarjadebyyttinsä hän teki elokuussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi Newcastlessa neljän kauden aikana 143 valioliigaottelua, joissa teki 33 maalia sekä yhden mestaruussarjakauden aikana 36 ottelua, joissa viimeisteli yhdeksän maalia.
Kesällä 2019 Ayoze siirtyi Leicester Cityyn. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa FA Cupin 2021. Hän voitti elokuussa 2021 myös FA Community Shieldin.
Tammikuussa 2023 Ayoze siirtyi Leicesteristä loppukauden mittaisella lainasopimuksella espanjalaiseen Real Betisiin. Kevätkaudella 2023 hän pelasi Betisissä 19 pääsarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kesällä 2023 hän siirtyi Real Betisiin pysyvästi. Kaudella 2023–2024 Ayoze pelasi Primera Divisiónissa 31 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki kaksi maalia.
Ayoze siirtyi elokuussa 2024 Real Betisistä saman sarjan Villarrealiin neljän vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura

Ayoze pelasi vuonna 2014 Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua.
Ayoze debytoi Espanjan A-maajoukkueessa 5. kesäkuuta 2024 ystävyysottelussa Andorraa vastaan, jossa hän viimeisteli yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. Ayoze valittiin Espanjan joukkueeseen kesän 2024 EM-kilpailuihin, joissa Espanja voitti mestaruuden. Ayoze tuli EM-turnauksessa alkulohkon toisessa ottelussa Italiaa vastaan vaihdosta kentälle Nico Williamsin tilalle ottelun 78. minuutilla. Muissa otteluissa hän ei pelannut.
Käännös suomeksi
Aavikkopeukaloinen

| Aavikkopeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Raitapeukaloiset Cantorchilus
Laji::  superciliaris
Kaksiosainen nimi
 Cantorchilus superciliaris  (Lawrence, 1869) 
Synonyymit
 Thryothorus superciliaris 

Katso myös
   Aavikkopeukaloinen Wikispeciesissä   Aavikkopeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aavikkopeukaloinen (Cantorchilus superciliaris) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Aavikkopeukaloista tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 96 900 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yuko Takeda

| Yuko Takeda> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1981 (ikä 42–43) Miyazaki, Japani
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Minako Peri (Syke) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Elonet
Yuko Takeda (s. 1981, Miyazaki) on japanilainen näyttelijä ja laulaja. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa Minako Perin roolistaan sairaalasarjassa Syke.
Takeda aloitti alan opinnot Yhdysvalloissa vuonna 2000 ja opiskeli teatteritaidetta Keski-Oklahoman yliopistossa, josta valmistui vuonna 2004. Hän on valmistunut myös näyttelijäntaiteen maisteriksi Arkansas’n yliopistosta vuonna 2007. Hän työskenteli näyttelijäharjoittelijana yhdysvaltalaisessa Actors Theatre of Louisvillessa vuosina 2007-2008. Lisäksi hän on valmistunut Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta teatteripedagogian maisteritutkinnosta vuonna 2018.
Suomessa hän on näytellyt muun muassa Myllyteatterissa vuosina 2009-2021 sekä Tampereen Työväen Teatterin Karvas pala -esityksessä vuonna 2020. Takeda voitti Ourvision-laulukilpailun vuonna 2013. Hän on laulaja ja sanoittaja Elena’s idea -yhtyeessä, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2015.
Teatterirooleja

Myllyteatteri:
Saari – The Island (2009)
Jumalainen näytelmä (2011–2012)
Tapaus Gaala (2015)
Tilaisuus (2018)
Wolandin iloinen seurue (2020)
Mestari/Margarita (2021)
Yhteistuotanto Musiikkiteatteri Kapsäkin kanssa
Kanneltalo: Macbeth, again! (2017)
Yhteistuotanto Real Contact Projectin, Myllyteatterin, Circus Maximuksen ja Helsingin kulttuurikeskuksen kanssa
Post Theatre Collective:
In between. Substantive (2018)
The Cleaners – Siivoojat (2021)
Yhteistuotanto Aleksanterin teatterin kanssa
EROS/SA (2021)
Suomen mestari (2023)
Yhteistuotanto Aleksanterin teatterin kanssa
Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu: Playing the victim (2019)
Tanssiteatteri Glims & Gloms: Kunnioitus - Respect (2019)
Tampereen Työväen Teatteri: Karvas pala (2020)
Kiasma-teatteri: Thousand Times Yes (2022)
& (teatteri): Rakkaussimulaatio EVE (2023)
Teatteri Avoimet Ovet: Jackie – Tyttö ja kuolema IV (2024)
Yhteistuotanto Myllyteatterin kanssa
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Tumman veden päällä | Mariko |
| 2013 | Ohikulkija | Nuori japanilainen nainen (päärooli) |
| 2014 | Eila, Rampe ja Likka | Hikaru |
| 2021 | Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily | Vihreä Jade |
| 2022 | Veden vartija | Valvova teemestari Niiramo |
| 2022 | Dual | Kuolinsyyntutkija |
| 2023 | Neon Snow | Margareth |
Filmografia > Televisio- ja nettisarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2018 | Ex-onnelliset | Raatilainen |
| 2019 | Aallonmurtaja | Volkovin vaimo  (esiintyy myös nimellä Mei) |
| 2019 | Suden hetki | Sunee |
| 2019 | Pientä laittoa | Haruhiko |
| 2022 | Kaverikirja | AK |
| 2023– | Syke | Minako Peri |