stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Krimin autonominen tasavalta
Kuvia

Krimin kaanin palatsi ja moskeija Bahtšisaraissa. Tämä museoalue oli aiemmin krimintataarien uskonnollinen keskus.
Rantanäkymä Jaltan kaupungista.
Hiekkarantaa Štšolkinessä Kertšin niemimaalta Asovanmeren puolella.
Roman-Košin (1 545 m), Krimin luonnonpuiston ja Krimin korkeimman vuoren huippu.
Simferopol on eräs Ukrainan vilkkaimmista rautatieasemista.
Venäläiskone Simferopolin lentoasemalla, Ukrainan 3. suurimmalla lentoasemalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Ulkoministeriö: Matkustustiedote - Ukraina: Krimin autonomisen tasavallan alueella on sotilaallisen yhteenoton riski. Kaikkea matkustamista Krimin autonomisen tasavallan alueelle tulisi välttää (Arkistoitu – Internet Archive) (formin.finland.fi)
Jukka Korpela: Krim Ukrainan ja Venäjän välissä (Idäntutkimus 1/2009, pdf) (suomeksi) (helsinki.fi/idantutkimus)
Crimea (Toronton yliopiston Ukraina-tutkimuksen tietosanakirjaartikkeli Krimistä (alkujaan 1984)) (englanniksi) (encyclopediaofukraine.com)
YK:n alaisen kehitysyhteistyöohjelman portaali (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (venäjäksi)
Autonomisen tasavallan itäosan kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg) (Arkistoitu – Internet Archive)
Autonomisen tasavallan länsiosan kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg) (Arkistoitu – Internet Archive)
Krimin väestö paikkakunnittain 2001 väestönlaskennassa (ukrainaksi) (ukrcensus.gov.ua)
Demographic passport - Avtonomna Respublika Krym. Distribution of the actual population by settlement type,  at the beginning of the year 1989-2013 (osin laskennallista tietoa, väestönlaskenta oli 5.12.2001) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ukrcensus.gov.ua)
Верховна Рада Автономної Республіки Крим (ukrainaksi) (venäjäksi) (krimintataariksi) (englanniksi)
Конституція Автономної Республіки Крим
Number of Crimean deputies present at referendum resolution vote unclear (27.2.2014) (englanniksi) (interfax.com.ua)
Crimean Council Schedules Referendum On Broadening Crimea's Powers For May 25 (Ukrainian News, 27.2.2014) (englanniksi) (un.ua)
Ukrainan alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:   Dnipropetrovsk  Donetsk  Ivano-Frankivsk  Harkova  Herson  Hmelnytskyi  Kirovohrad  Kiova  Luhansk  Lviv  Mykolajiv  Odessa  Pultava  Rivne  Sumy  Ternopil  Tšerkasy  Tšernihiv  Tšernivtsi  Vinnytsja  Volynia  Taka-Karpatia  Zaporižžja  Žytomyr 
Autonominen tasavalta:  Krim
Kaupungit:   Kiova  Sevastopol 
Kartta Krimin hallinnollisesta jaosta
Markus Mustajärvi

| Markus Mustajärvi |
| --- | --- |
 Mustajärvi eduskunnan istuntosalissa helmikuussa 2009
Kansanedustaja
 19.03.2003–4.4.2023  
Ryhmä/puolue:  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Lapin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1963 (ikä 61) Savukoski
Tiedot
Puolue:  vasemmistoliitto
Koulutus:  yhteiskuntatieteiden maisteri, metsätalousinsinööri
Aiheesta muualla
Kotisivu
Markus Mustajärvi (s. 24. helmikuuta 1963 Savukoski) on suomalainen vasemmistoliiton poliitikko. Hän on toiminut Lapin vaalipiirin kansanedustajana vuosina 2003–2023. Mustajärvi edusti syyskuusta 2011 huhtikuuhun 2015 vasenryhmää.
Ura

Mustajärvi valmistui ylioppilaaksi Savukosken lukiosta vuonna 1982, metsätalousinsinööriksi Rovaniemen metsäopistosta vuonna 1988 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1993.
Mustajärvi oli ehdolla eduskuntaan jo vuoden 1999 vaaleissa, mutta hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa. Hän tavoitteli vasemmistoliiton puheenjohtajuutta Suvi-Anne Siimeksen erottua tehtävästä vuonna 2006. Hän putosi kisasta ensimmäisellä kierroksella saavuttaen yhteensä 69 ääntä, ja vasemmistoliiton puheenjohtajaksi valittiin Martti Korhonen.
Vuosien 2007 ja 2011 vaaleissa Mustajärvi valittiin jatkokausille eduskuntaan. Kevään 2011 vaalien jälkeen vasemmistoliitosta tuli hallituspuolue. 30. kesäkuuta 2011 Mustajärvi erotettiin yhdessä Jyrki Yrttiahon kanssa vasemmistoliiton eduskuntaryhmästä, koska he äänestivät Jyrki Kataisen pääministerivalintaa vastaan ja hallitukselle epäluottamusta hallitusohjelmaa koskevassa äänestyksessä. Saman vuoden syyskuussa Mustajärvi ja Yrttiaho perustivat vasenryhmä-nimisen eduskuntaryhmän. He pysyivät kuitenkin vasemmistoliiton jäseninä. Mustajärvi oli vasemmistoliiton ehdokkaana kevään 2015 eduskuntavaaleissa uusien paikkansa ja liittyen jälleen vasemmistoliiton eduskuntaryhmään. Vuoden 2023 vaaleissa Mustajärvi jätti eduskunnan.
Vuosina 2005–2012 Mustajärvi oli Kemijärven kaupunginvaltuutettu. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Savukosken kunnanvaltuustoon. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Mustajärvi sai 39 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle Savukosken valtuustoon.
Näkemyksiä

Lokakuussa 2018 Mustajärvi kirjoitti Twitterissä presidentti Martti Ahtisaareen liittyen, että ”Ahtisaari saa painua alimpaan helvettiin, kun kommentoi asioita, mistä ei mitään ymmärrä”. Kommentti liittyi pari vuotta vanhaan uutiseen, jossa Ahtisaari kritisoi sosiaalidemokraattien ja ay-liikkeen olevan ”romuttamassa” hyvinvointivaltiota. Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson sanoi, että Mustajärven kielenkäyttö oli asiatonta eikä edusta puolueen linjaa. Andersson on kritisoinut Mustajärveä myös osallistumisesta Suomen Kansa Ensin -liikkeen itsenäisyyspäivän mielenosoitukseen.
Toukokuussa 2022 Mustajärvi jätti eriävän mielipiteen eduskunnan puolustusvaliokunnan lausuntoon, jossa päädyttiin suosittamaan Suomen liittymistä sotilasliitto Naton jäseneksi. Mustajärvi vaati, että mikäli Suomi päätyisi hakemaan Nato-jäsenyyttä, Suomen on tehtävä selväksi, ettei se salli ydinaseiden sijottamista alueelleen missään olosuhteissa, eikä Suomen maa-alueita, ilmatilaa tai merialueita käytetä ydinaseiden kuljetukseen tai läpikulkuun. Mustajärvi vaati lisäksi, että Suomen Nato-jäsenyydestä oli järjestettävä neuvoa-antava kansanäänestys.
Yksityiselämä

Mustajärvellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan hän on kapteeni.
Aiheesta muualla

.aspx Markus Mustajärvi Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vasemmistoliiton kansanedustajat
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (19):  Huotari  Immonen  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Ojala  Polvi  Puhjo  Siimes  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila  Valpas  Virtanen 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (17):  Andersson (2007–2008)  Arhinmäki  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Kyllönen  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Puhjo  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila (2008–)  Valpas  Virtanen  Yrttiaho 
1 2  Claes Andersson erosi eduskunnasta syyskuussa 2008 terveydellisten syiden vuoksi, jolloin hänen tilalleen nousi Kari Uotila.  
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Arhinmäki  Hänninen (2014–2015)  Kalliorinne  Kontula  Korhonen  Kyllönen (2011–2014)  Lapintie  Modig  Mustajärvi (2011)  Myllykoski  Pekonen  Tiainen  Uotila  Virtanen  Yrttiaho (2011) 
1 2  Merja Kyllönen valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi toukokuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Katja Hänninen.  1 2  Markus Mustajärvi ja Jyrki Yrttiaho erotettiin vasemmistoliiton eduskuntaryhmästä kesäkuussa 2011.  
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (12):  Andersson  Arhinmäki  Hänninen  Kontula  Lapintie  Modig  Mustajärvi  Myllykoski  Pekonen  Sarkkinen  Semi  Uotila 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (12):  Andersson  Arhinmäki (2019–2021)2  Honkasalo  Hänninen   Kalliorinne (2019)1  Kautto   Kivelä  Kontula  Kyllönen (2019–)1  Lohikoski  Mustajärvi  Myllykoski  Pekonen  Said Ahmed (2021–)2  Saramo   Sarkkinen  Semi  Yrttiaho 
 1 Merja Kyllönen aloitti kansanedustajana vasta heinäkuussa 2019. Risto Kalliorinne toimi hänen varaedustajanaan siihen saakka.  2 Paavo Arhinmäki siirtyi Helsingin apulaispormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Suldaan Said Ahmed. 
Lapin vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015
Heikki Autto
Markus Lohi
Eeva-Maria Maijala
Markus Mustajärvi
Hanna Mäntylä
Johanna Ojala-Niemelä
Simo Rundgren
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Kun Harry tapasi Sallyn

| Kun Harry tapasi Sallyn> When Harry Met Sally... |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rob Reiner
Käsikirjoittaja:  Nora Ephron
Tuottaja:   Andrew Scheinman  Rob Reiner 
Säveltäjä:   Harry Connick Jr.  Marc Shaiman 
Kuvaaja:  Barry Sonnenfeld
Leikkaaja:  Robert Leighton
Pukusuunnittelija:  Gloria Gresham
Pääosat:   Billy Crystal  Meg Ryan  Carrie Fisher  Bruno Kirby 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Castle Rock Entertainment
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix Fandango at Home iTunes
Ensi-ilta:   1989-07-2121. heinäkuuta 1989 (Yhdysvallat)  1990-03-099. maaliskuuta 1990 (Suomi)  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  16 milj. dollaria (arvio)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kun Harry tapasi Sallyn (When Harry Met Sally...) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Rob Reiner. Elokuvan on käsikirjoittanut Nora Ephron ja sen pääosia esittävät Billy Crystal ja Meg Ryan.
Kun Harry tapasi Sallyn oli ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajaksi. Elokuva sai myös viisi Golden Globe -ehdokkuutta. Kahdesta BAFTA-palkintoehdokkuudesta toinen (paras käsikirjoitus) johti voittoon.
Kun Harry tapasi Sallyn keräsi Pohjois-Amerikassa 92 823 546 dollarin lipputulot. Verrattuna arviolta noin 16 miljoonan dollarin budjettiin elokuvaa voidaan pitää poikkeuksellisen tuottoisana.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Billy Crystal  | … |  Harry Burns   |
|  Meg Ryan  | … |  Sally Albright   |
|  Carrie Fisher  | … |  Marie   |
|  Bruno Kirby  | … |  Jess   |
|  Steven Ford  | … |  Joe   |
|  Lisa Jane Persky  | … |  Alice   |
|  Michelle Nicastro  | … |  Amanda Reese   |
|  Kevin Rooney  | … |  Ira Stone   |
|  Harley Kozak  | … |  Helen Hillson   |
|  Franc Luz  | … |  Julian   |
Aiheesta muualla

Kun Harry tapasi Sallyn Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kun Harry tapasi Sallyn Elonet.
S/S Poseidonin seikkailu

| S/S Poseidonin seikkailu> The Poseidon Adventure |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ronald Neame
Käsikirjoittaja:  Stirling Silliphant Wendell Mayes
Perustuu:  The Poseidon Adventure Paul Gallico
Tuottaja:  Irwin Allen
Säveltäjä:  John Williams The Song from The Poseidon Adventure: Joel Hirschhorn Al Kasha
Kuvaaja:  Harold E. Stine
Leikkaaja:  Harold F. Kress
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Kent Productions, Ltd.
Levittäjä:  20th Century Studios Disney+
Ensi-ilta:   1972-12-1212. joulukuuta 1972 (Yhdysvallat)    1973-2-22. helmikuuta 1973 (Suomi)  
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Merten saalistajat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
S/S Poseidonin seikkailu (engl. The Poseidon Adventure) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut katastrofielokuva. Sen pääosia esittävät Gene Hackman, Ernest Borgnine, Red Buttons, Carol Lynley, Roddy McDowall, Stella Stevens, Shelley Winters, Jack Albertson, Pamela Sue Martin, Arthur O'Connell, Eric Shea ja Leslie Nielsen. Elokuvan on ohjannut Ronald Neame.
Elokuva kertoo Poseidon-nimisestä risteilijästä, jonka hyökyaalto kaataa ylösalaisin. Elokuvan lopussa vain kuusi ihmistä selviytyvät onnettomuudesta.
Elokuva oli taloudellinen menestys ja voitti kaksi Oscar-palkintoa, Golden Globen ja BAFTA-palkinnon sekä Motion Pictures Sound Editors -järjestön palkinnon parhaasta äänityksestä. Elokuva sai myöhemmin jatko-osan Merten saalistajat.
Tarina on kuvattu uudelleen kahdesti: vuonna 2005 ilmestyi John Putchin ohjaama samanniminen televisioelokuva, ja vuonna 2006 ilmestyi Poseidon, jonka ohjasi Wolfgang Petersen.
S/S Poseidonin seikkailu aloitti lyhyeksi jääneen katastrofielokuvien genren tuottajansa Irwin Allenin kehittelemänä. Allen seurasi keksimäänsä kaavaa läpi 1970-luvun, kunnes lajityypin vetovoima alkoi kadota 1980-luvulle tultaessa. Elokuvissa ihmisen omat keksinnöt (muun muassa laivat, lentokoneet ja tornitalot) kääntyvät ihmistä vastaan luonnonvoimien auttamana. Päähenkilöt kerätään yhteen suljettuun paikkaan, ja alkaa tapahtua. Katsoja saa ihastella erikoistehosteita ja jännittää, kuka henkilöhahmoista pelastuu ja kuka ei.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Hackman  | … |  pastori Frank Scott   |
|  Ernest Borgnine  | … |  etsivä Mike Rogo   |
|  Red Buttons  | … |  James Martin   |
|  Carol Lynley  | … |  Nonnie Parry   |
|  Roddy McDowall  | … |  Acres   |
|  Stella Stevens  | … |  Linda Rogo   |
|  Shelley Winters  | … |  Belle Rosen   |
|  Jack Albertson  | … |  Manny Rosen   |
|  Pamela Sue Martin  | … |  Susan Shelby   |
|  Arthur O'Connell  | … |  kappalainen John   |
|  Eric Shea  | … |  Robin Shelby   |
|  Fred Sadoff  | … |  Linarcos   |
|  Sheila Allen  | … |  hoitaja   |
|  Jan Arvan  | … |  tri. Caravello   |
|  Byron Webster  | … |  purseri   |
|  John Crawford  | … |  konemestari   |
|  Robert Hastings  | … |  M. C.    |
|  Erik L. Nelson  | … |  Mr. Tinkham   |
|  Leslie Nielsen  | … |  kapteeni Harrison   |
Aiheesta muualla

S/S Poseidonin seikkailu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ebert, Roger: The Poseidon Adventure RogerEbert.com. 21.12.1972. Viitattu 8.5.2021. (englanniksi)
The Poseidon Adventure, 1972 Letterboxd. Viitattu 8.5.2021. (englanniksi)
Weiler, A. H.: Screen: 'Poseidon Adventure' Arrives:Liner Disaster Opens the National Theater Hackman, as Minister, Leads Group to Safety The New York Times. 13.12.1972. Viitattu 8.5.2021. (englanniksi)
Malminkartano

| Malminkartano> Malmgård |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Malminkartano korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Läntinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  333
Pinta-ala:  2,26 km² 
Väkiluku:  8 495 (1.1.2014)
Väestötiheys:  3 794 as./km²
Osa-alueet:  On itse Kaarelan osa-alue
Postinumero(t):  00410
Lähialueet:  Hakuninmaa, Honkasuo, Kannelmäki, Konala;  Myyrmäki, Kaivoksela (Vantaa)
Malminkartano (ruots. Malmgård) on Kaarelan kaupunginosan ja peruspiirin osa-alue Helsingissä. Siellä asuu 8 495 asukasta (2014), ja työpaikkoja siellä on 1 489 henkilölle (2012).
Malminkartano sijaitsee Helsingin luoteisnurkassa. Aluetta rajoittavat lännessä Vihdintien itäpuolella sijaitseva teollisuusalue, etelässä Mätäjoki ja pohjoisessa Vantaan raja. Itäpuolella sijaitsee vanhaa kartanoa ympäröivä Kaarelanpuisto. Alueen talokanta on pääosin matalaa, kerrostaloja ja rivitaloja.
Historia

Malminkartanon kartanon ensimmäinen haltija oli amiraali Bengt Juusten vuosina 1579–1602. Seuraavia haltijoita on ollut 19 aina luutnanteista ratsumestareihin. Kartanon päärakennus on yksikerroksinen vaaleanharmaa puurakennus vuodelta 1734. Kartanoa on ympäröinyt laaja omenatarha, joka on osaksi edelleen jäljellä. Tilan ulkorakennuksiin kuului sittemmin puretut navetta, talli ja lantalarakennus sekä paja, valjas- ja maitohuonerakennukset. Tarkastuspöytäkirjassa vuodelta 1881 mainitaan seitsemän torppaa: Weckborgin, Stärken, Honkasuon, Alkärrin, Magnuskärrin, Pilslättin ja Nabon torpat.
1800-luvulla kartanossa järjestettiin metsästysjuhlia. Vuonna 1871 Wilhelm Beckerin perhe järjesti maksullisen juhlan, jonka tuotolla rahoitettiin Helsingin pitäjän ensimmäinen pienten lasten koulu. Opetusta annettiin sekä ruotsiksi että suomeksi, koska kartanon läheisyydessä asui suomenkielistä maatyöväkeä. Vankisiirtolan aikana tilalla tehtiin parannuksia ja uudistuksia, raivattiin ja kunnostettiin metsittyneitä peltoja ja niittyjä. Tilan pelloista salaojitettiin yli 128 hehtaaria. Sähkö tilalle vedettiin vuonna 1934 Pitäjänmäeltä Strömbergin tehtaalta.
Tila alueineen siirtyi vuonna 1942 Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteelliselle tiedekunnalle. Siellä järjestettiin runsaasti erikoiskursseja. Myöhemmin tiedekunta siirtyi Helsingin Viikkiin.
Malminkartanossa on toiminut Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos 1946–1979.
Historia > Lähiön syntyminen

Malminkartanon lähiö alkoi syntyä suunnitelmissa 1969. Nykyisen kaupunginosan läpi linjattiin kulkemaan Vantaankosken kaupunkirata (Martinlaakson rata), joka määritti Malminkartanon keskustan paikan. Rataa lukuun ottamatta alueen suunnitelmat olivat vielä avoinna. Malminkartanon asemakaavan pääsuunnittelija oli Heikki Kaitera. Hänen ajatuksenaan oli toimintojen sekoittaminen suunnittelemalla työpaikkoja ja asumista samoihin kortteleihin. Vanhoja peltoteitä käytettiin osittain hyödyksi katuverkon pohjana. Kaitera halusi Malminkartanosta erilaisen kuin muista vanhemmista lähiöistä. Kaavan tavoitteena oli luoda vaihtelevaa kaupunkitilaa eurooppalaistyylisesti inhimillisellä mittakaavalla, sen vuoksi kaavaan sisältyi toreja, kujia ja viheralueita. Rautatieasemalta on koko alueelta kävelyetäisyys ja autoliikennettä on rajoitettu. Alueen keskusta-alueen omaleimaisen Erskine-korttelin suunnitteli arkkitehti Ralph Erskine vuosina 1978–1981. Erskine kutsuttiin mukaan suunnitteluun vuonna 1978, sillä keskustaan haluttiin omaleimainen ilme. Suunnitteluun ja talojen julkisivujen elävöittämiseen osallistui myös alueen asukkaita.
Martinlaakson rata avattiin vuonna 1975, mutta 220 metriä pitkässä tunnelissa sijaitseva Malminkartanon rautatieasema avattiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1978.
Palvelut > Koulutus

Alueen suurin koulutuslaitos on AEL alueen pohjoisosissa (Kaarnatie 4). Koulutuslaitoksen yhteydessä toimii myös hotelli. Malminkartanossa on kaksi ala-asteen koulua: Pihkapuiston ala-aste pohjoisosassa sekä Malminkartanon ala-aste eteläosassa. Apollon yhteiskoulussa toimivat sekä yläaste että lukio.
Ympäri Malminkartanoa toimii useita päiväkoteja
Daghemmet Malmgård (ruotsinkielinen päiväkoti, Luutnantintie)
Montessoripäiväkoti Mammolina (yksityinen päiväkoti, Toiskantori)
Päiväkoti Lasten Kartano (samassa rakennuksessa nuorisotalo, Piianpolku)
Päiväkoti Lemmikki (Rukkilanrinne)
Päiväkoti Kaunokki (Pihkapuiston koulun yhteydessä, Tuohipolku)
Päiväkoti Metsätähti (Kartanonmetsäntie)
Päiväkoti Timotei (Puustellinpolku)
AEL
Apollon yhteiskoulu
Pihkapuiston ala-aste
Palvelut > Terveyspalvelut

Malminkartanossa toimii Helsingin kaupungin Malminkartanon terveysasema (Luutnantintie 12–14). Terveysasemalla toimii kunnallinen hammashoitola ja neuvola. Terveysasemalla ei enää ole laboratoriota.
Luutnantinpolulla toimii fysioterapiaa tarjoava fysikaalinen hoitolaitos.
Malminkartanon kuntoutussäätiö toimii osoitteessa Pakarituvantie 4, ja tuottaa kuntoutuspalveluita työikäisille sekä vajaakuntoisille. Se harjoittaa myös tutkimusta, koulutusta ja kehittämistoimintaa.
Tuulenpesänkujalla toimii mielenterveyskuntoutujille asumispalveluja tarjoava Sarannekoti.
Ulkoilualueet ja luonto > Malminkartanonhuippu

Alueen länsilaidalla, Vihdintien itäpuolella sijaitsee Helsingin korkein kohta, Malminkartanonhuippu eli  täyttömäki, joka muodostettiin rakentamisen ylijäämämassoista vuosina 1976–1996. Paikalliset tuntevat mäen nimellä Jätemäki tai Jättäri. Täyttömäki nousee merenpinnasta 90 metrin korkeuteen, ja sen ympäristö on paikallisten keskuudessa suosittua ulkoilu- ja lenkkeily-ympäristöä. Huipulla on Hanna Vainion suunnittelema ympäristötaideteos Tuulet ja suunnat. Täyttömäen huipulle johtavat portaat ovat Helsingin pisimmät ja käsittävät 426 askelmaa.
Ulkoilualueet ja luonto > Mätäjoki, Kartanonhaka ja Kaarelanpuisto

Mätäjoen alue on alueen eteläosissa Malminkartanon ja Kannelmäen välissä.
Kartanonhaka on Mätäjoen molemmin puolin. 1980-luvulla rakennettu puisto on suosittu ulkoilualue. Alue on suureksi osaksi tasaista nurmialuetta, mutta länsireunassa on näkösuojaksi Konalan teollisuusaluetta vasten nostettu maanpintaa ja istutettu puustoa. Kartanonhaan alueella on Kartanonhaan palstaviljelyalue, nurmikenttä ja koirapuisto. Mätäjoen lähistöllä aivan Konalan rajalla on skeittipuisto. Kannelmäen Voimistelijat ry järjestää toukokuussa Mätäjoki-juoksun ja Kaarela-Seura ry järjestää vuosittain kesäkuussa Mätäjoki-festivaalin.
Kaarelanpuisto sijaitsee alueen itäosissa. Kaarelanpuistossa sijaitsee historiallisen Malminkartanon tupa ja sen pihapiiriä. Pihapiirin alueella sijaitsevassa Fruticetumissa eli yliopiston koetilan hedelmäpuutarhassa oli alun perin yli 2 500 hedelmäpuuta. Nykyisin omenatarhasta on jäljellä enää sen itäosa, sillä länsiosaan rakennettiin vuonna 1998 kerrostalon ja viiden rivitalon muodostama taloyhtiö. Nykyisin jäljellä on noin 350 puuta enimmäkseen omenapuista, mutta myös päärynä-, luumu- ja kirsikkapuita. Hedelmätarhan omistaa nykyisin Helsingin kaupungin rakennusvirasto, ja siellä järjestetään vuosittain avoimen ovien päiviä.
Kaarelanpuistossa toimii myös Kaarelan Ratsutalli Oy:n hevostalli.
Ulkoilualueet ja luonto > Piianpuisto

Piianpuisto sijaitsee alueen eteläosissa. Puiston keskellä ovat ennen lähiön syntyä rakennetut vanhat rakennukset Renki ja Piika. Rengin tiloissa toimii Malminkartanon asukasyhdistys ja Piiassa leikkipuisto Piika. Asukasyhdistys järjestää leikkipuistossa vuosittain loppukesästä perinteiset Malminkartanon Elojuhlat. Piianpuisto länsiosan suunnitteli vuonna 1982 arkkitehtiopiskelija Alf Lindström. Puiston kohdalla olleen suuren valtaojan kohdalle kaivettiin lampi ja ylijäämämaa kasattiin sen ympärille kumpareiksi. Vuonna 2014 Piianpuisto remontoitiin, lampi kunnostettiin ja leikkikenttää ja oleskelualueita parannettiin.
Ulkoilualueet ja luonto > Muut ulkoilualueet

Muita eteläosissa sijaitsevia puistoja ovat Arentipuisto sekä Von Glanin puisto. Pohjoisosissa on kolme puistoa: Kartanonmetsä, Pihkapuisto ja Kaarnapuisto.
Malminkartanonhuippu on Helsingin korkein kohta.
Kartanonhakaa pohjoisen suuntaan, taustalla Malminkartanonhuippu.
Hevonen Kaarelan ratsastuskoulun niityllä.
Piianpuisto ja Piika.
Tunnettuja malminkartanolaisia

Elastinen, rap-artisti
Jani Hakanpää, jääkiekkoilija
Teflon Brothers, malminkartanolaisten Pyhimyksen, Heikki Kuulan ja Volin perustama yhtye
MKDMSK, rap-artisti
Uniikki, rap-artisti
Solonen, myös taiteilijanimellä Malminkartanon Tom Jones tunnettu rap-artisti ja radiotoimittaja
Daniel Sazonov, Helsingin apulaispormestari
Liikenneyhteydet ja tieverkostot > Joukkoliikenne > Junat

I  Helsinki–Tikkurila–Lentoasema–Helsinki
P Helsinki–Lentoasema–Tikkurila–Helsinki
Kätevin yhteys Malminkartanoon on Helsingin ja Lentoaseman suuntiin ajavat I- ja P-junat. Heinäkuussa 2015 avattu Kehärata avasi Malminkartanosta junayhteyden myös Lentoasemalle ja Tikkurilaan.
Liikenneyhteydet ja tieverkostot > Joukkoliikenne > Bussit

Malminkartanon kautta kulkevat seuraavat bussilinjat:
30 Eira–Pitäjänmäki–Konala–Malminkartano–Myyrmäki
36 Pirkkola–Maununneva–Kannelmäki–Konala
37 Kamppi–Malminkartano-Honkasuo
59 Kalasatama–Pasila–Pitäjänmäki–Konala–Malminkartano.
Myös Vihdintien seutulinjabussit ja runkolinja 560 ovat hyvä yhteys Malminkartanoon.
Liikenneyhteydet ja tieverkostot > Päätiet

Alueen päätienä toimii Konalasta Vihdintieltä (seututie   ) kohti Vantaan Kaivokselaa kulkeva Malminkartanontie, joka johtaa Hämeenlinnanväylälle eli valtatielle  . Alueen päätienä eteläosia kiertää Kartanonkaari, josta erkanevat asuinkadut kaaren sisään. Alueen pohjoisosan päätieverkon muodostavat radan itäpuolella Myyrmäkeen johtava Korutie ja radan länsipuolella Naapuripellontie.