stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yuval Yaron

Yuval Yaron (s. 1953 Petah Tikva, Israel) on israelilaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva viulisti, joka voitti vuonna 1975 Helsingissä kolmannen kansainvälisen Sibelius-viulukilpailun. Yaron on vuodesta 2001 hoitanut Kalifornian yliopiston musiikin laitoksen professuuria Santa Barbarassa. Sitä ennen hän opetti kaksi vuosikymmentä Indianan yliopistossa Bloomingtonissa.
Yuval Yaron esiintyi jo 16-vuotiaana israelilaisen sinfoniaorkesterin solistina. Viulistiura sai vauhtia hänen 20-vuotiaana saavuttamasta toisesta sijasta Genovan Paganini-viulukilpailussa 1973 ja kahta vuotta myöhemmin voitosta Sibelius-kilpailussa. Hän edusti Helsingissä Israelia, mutta oli jo tuolloin muuttanut Yhdysvaltoihin opiskelemaan Josef Gingoldin ja Jascha Heifetzin johdolla.
Solistiurallaan hän on soittanut kymmenien sinfoniaorkestereiden solistina erityisesti  Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja synnyinmaassaan Israelissa. Soolokonsertteja hän on antanut muun muassa Tel Avivissa, Chicagossa, Bostonissa, Los Angelesissa, Torontossa, Baselissa, Hannoverissa, Helsingissä ja Reykjavikissa.
Yaron on levyttänyt monia sooloviuluteoksia. Hänen arvostetuimpia levytyksiään ovat Bachin viulusarjat ja sonaatit, Eugène Ysaÿen kuusi sooloviulusonaattia sekä Baijerin radion sinfoniaorkesterin kanssa 1978 tehty konserttiäänitys Sibeliuksen viulukonsertosta, kapellimestarina Klaus Tennstedt. Hän on levyttänyt paljon myös Sibeliuksen tuotantoa viululle ja pianolle.
Levytyksiä

Yuval Yaron, pianisti Rena Stipelmanin kanssa, Finnlevy 1976
Jean Sibelius, Works for Violin and Piano, Rena Stipelmanin kanssa, Finlandia Records 1979
Ysaÿe: Six Sonates pour Violon seul, Op. 27, Accord
Aiheesta muualla

Yuval Yaronin haastattelu Helsingissä 1975, Yle Elävä arkisto (englanniksi)
Yuval Yaron Allmusic-tietokannassa
L-7 Vorošilovets

| L-7 Vorošilovets |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  10. huhtikuuta 1933
Laskettu vesille:  15. toukokuuta 1935
Palveluskäyttöön:  10. marraskuuta 1936
Loppuvaihe:  kadonnut 1941-1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-7 Vorošilovets oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 10. huhtikuuta 1933. Vene laskettiin vesille 15. toukokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 10. marraskuuta 1936.
Palvelus

Alus katosi 1942-1942.
Yläjoki (Hämeenlinna)

| Yläjoki |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°15′08″N, 24°56′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Alajoki 
Järvinumero:  35.783.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,3 m  
Rantaviiva:  2,863 km  
Pinta-ala:  11,19 ha  
Saaria:  6 
 fiYläjoki 
Yläjoki  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,2 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,3 metriä mpy.
Laihanen

Laihanen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Järvet

Laihanen, järvi Padasjoella
Laihanen, umpilampi Lopella
Sukunimenä

Annika Laihanen (s. 1999), jalkapallomaalivahti
Onni Laihanen (1916–1956),  harmonikansoittaja, säveltäjä ja tanssimuusikko
Taru Laihanen (s. 1986), jalkapalloilija
Veikko Laihanen (1924–2004), elokuvatuottaja, -ohjaaja, -käsikirjoittaja ja -kuvaaja, elokuvaneuvos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laihanen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
World Vision

| World Vision |
| --- | --- |
 World Visionin tunnus.
Perustettu:  1950 Suomi: 1983
Perustaja:  Bob Pierce
Toimiala:  Kehitysyhteistyö
Toiminta-alue:  Maailmanlaajuinen
Kattojärjestö:  World Vision International
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
World Vision International vuonna 1950 perustettu kehitysyhteistyöjärjestö. Järjestö toimii noin 100 maassa ja on maailman suurin kummilapsijärjestö. World Visionin toimintaan kuuluu myös kehitysyhteistyö sekä humanitaarinen apu. World Visionilla on yli 40 000 työntekijää ja järjestön avun piirissä on noin 100 miljoonaa ihmistä.
World Visionin perustaja on yhdysvaltalainen Bob Pierce. Järjestö sai alkunsa kohtaamisesta orpotytön kanssa, jota Pierce halusi auttaa. Palattuaan Yhdysvaltoihin Pierce alkoi rakentamaan organisaatiota, joka on sitoutunut auttamaan maailman lapsia.
World Visionin ensimmäinen kummiohjelma Korean sodan orpojen auttamiseksi käynnistyi vuonna 1953.
Historia > Tausta

Suomen World Vision on yksittäisiin kirkkokuntiin sitoutumaton järjestö. Kristillinen arvopohja näkyy käytännön teoissa. Järjestö on kehitysyhteistyöjärjestö, joka auttaa kaikkia ihmisiä uskontoon tai etniseen taustaan katsomatta.[lähde? ]
Suomen World Vision tekee yhteistyötä erilaisten uskonnollisten yhteisöjen kanssa. Järjestö ei vaadi avunsaajilta, -antajilta tai omilta työntekijöiltä tiettyä vakaumusta eikä työskentele sen muuttamiseksi.[lähde? ]
Historia > Perustaminen

World Visionin ensimmäinen kummiohjelma käynnistyi vuonna 1953 Korean sodan orpojen auttamiseksi. Ensimmäisinä vuosikymmeninään järjestö laajensi työtään Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa, Lähi-idässä ja Itä-Euroopassa. 1970-luvulla World Vision käynnisti ensimmäiset humanitaariset operaatiot ja ryhtyi auttamaan myös katastrofien ja kriisien uhreja.
2000-luvun aikana järjestö on aktivoitunut poliittisessa vaikuttamistyössä. World Vision tuo ilmoituksensa mukaan esiin lasten oikeuksiin liittyviä teemoja hallitusten, yritysten ja toisten järjestöjen kanssa. World Vision ilmoittaa kampanjoivansa erityisesti lasten kokemaa väkivaltaa vastaan ja pyrkii vähentämään lapsityövoiman ja lapsisotilaiden käyttöä sekä lapsiavioliittoja.
Historia > Toiminnan saapuminen Suomeen

Suomen World Visionin toiminnan käynnisti Helsingissä vuonna 1983 kielenkääntäjä Ulla Tervo. Järjestöä perustettaessa World Visionin kautta kummilapsitoimintaan oli Suomessa osallistunut noin sata suomalaista, pääasiassa Kanadan tai Englannin World Visionin kautta. Tervon toiminnan kautta järjestö kasvoi nopeasti, ja järjestö palkkasi tuekseen lisää työntekijöitä, ja lahjoittavien kummien määrä kasvoi.
Nykyisin Suomen World Vision on yksi Suomen suurimmista kehitysyhteistyöjärjestöistä ja itsenäinen osa kansainvälistä World Visionia. Järjestö on Suomen ulkoasiainministeriön kumppanuusjärjestö ja Vastuullinen Lahjoittaminen ry:n jäsen.[lähde? ]
Toiminta > Kehitysyhteistyö

Suomen World Visionin kehitysyhteistyö on pitkäjänteistä, lapsilähtöistä ja yhteisöperustaista. Lasten suojeleminen, heidän elinolojensa parantaminen pysyvästi sekä lasten oikeuksien puolustaminen on järjestön kehitysyhteistyön ydinosaamista. Kehitysyhteistyöohjelmat suunnitellaan tiiviissä yhteistyössä kylä- ja slummiyhteisöjen kanssa. Järjestön työntekijät työskentelevät ja usein myös asuvat niissä kylä- ja slummiyhteisöissä, joissa työtä tehdään. Kohdemaan World Vision -järjestö vastaa yhdessä Suomen World Visionin asiantuntijoiden kanssa työn laadusta sekä tehokkaasta varojen käytöstä.[lähde? ]
World Visionin kummilapsihankkeet ovat monivuotisia aluekehitysohjelmia, joissa edistetään lasten terveyttä ja ravitsemusta, luodaan edellytykset koulunkäynnille ja tuetaan perheiden elinkeinotoimintaa. Tavoitteena on puuttua sekä köyhyyden ilmenemismuotoihin että sen syihin. Kummi voi tukea kummilasta ja hänen yhteisöään säännöllisellä kuukausimaksulla ja saada avun perille menosta tietoa esimerkiksi kirjeenvaihdon kautta.[lähde? ]
Suomen World Visionilla on kummilapsiohjelmia Intiassa, Kambodžassa, Ugandassa, Ruandassa, Keniassa ja Perussa.[lähde? ]
Toiminta > Humanitaarinen apu

Suomen World Visionin humanitaarinen apu keskittyy katastrofin keskelle joutuneiden lasten sekä vammaisten tukemiseen. Työ voidaan jakaa kolmeen alueeseen: varautuminen tuleviin katastrofeihin kehitysyhteistyössä, avun välittäminen uhreille osana kansainvälistä World Vision -verkostoa ja vammaisten pakolaisten tukeminen Suomen ulkoministeriön rahoittamissa humanitaarisen avun projekteissa.[lähde? ]
Hätäavun lisäksi järjestö auttaa kumppaniyhteisöjä varautumaan tuleviin katastrofeihin, jotta katastrofien vaikutus olisi mahdollisimman lievä. Katastrofin tapahduttua yhteisöjä tuetaan jälleenrakennus- ja kehitystyön toimintaedellytysten palauttamisessa.[lähde? ]
Laajimmat humanitaarisen avun operaatiot Suomen World Vision toteuttaa yhteistyössä globaalin verkoston ja sen osien kanssa. World Vision toimii kansainvälisesti yli 100 maassa. Järjestöllä on monissa maissa jatkuva valmius reagoida paikallisiin katastrofeihin. Tällöin avustus voi katastrofin sattuessa käynnistyä jo muutamassa tunnissa. World Visionin asiantuntijoista koostuva kansainvälinen nopean avun tiimi on paikalla kaikkialla maailmassa 24–72 tunnin kuluessa katastrofista.[lähde? ]
Rahoitus

Suomen World Visionin kehitysyhteistyöohjelmat ovat täysin järjestön itsensä rahoittamia. Hieman yli puolet toiminnan rahoituksesta saadaan kummeilta ja muilta yksityisiltä tukijoilta sekä yritysyhteistyökumppaneilta. Noin 44 % rahoittaa Suomen ulkoministeriö, jonka kumppanuusjärjestö Suomen World Vision on. Muuta julkista tukea järjestö saa noin viisi prosenttia. Tämä osuus käsittää esimerkiksi Euroopan unionilta saatavan rahoituksen.[lähde? ]
Tilikauden kokonaiskuluista merkittävimmän osan muodostaa kehitysyhteistyöohjelma. Suomen World Vision on voittoa tavoittelematon yhdistys, joten kaikki kasvun myötä saadut varat ohjataan avustuskohteisiin tai investoidaan seuraavien vuosien avustusbudjetin kasvattamiseen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen World Vision
Kansainvälinen World Vision
Lamelli

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Lamelli voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
ohut levy tai liuska, jollaisia voidaan käyttää lamelli- tai laminaattirakenteissa
lamelli, kerrostalon porraskäytävän ja siihen liittyvien tilojen muodostama kokonaisuus.
Édouard Dermit

Édouard Dermit tai Dermithe, syntyisin Antoine Dermit (18. tammikuuta 1925 Pazin, Italia (nykyinen Kroatia) – 15. toukokuuta 1995 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä ja kuvataiteilija.
Édouard Dermit oli monitaiteilija Jean Cocteaun adoptiopoika ja hänen satunnainen rakastajansakin. Samoin hän oli Cocteaun ainoa perillinen.
Dermit’n ehkä merkittävin näyttelijäsuoritus oli Jean Cocteaun kirjoittaman romaanin mukaan tehdyssä ja Jean-Pierre Melvillen ohjaamassa elokuvassa Kauheat lapset (Les enfants terribles).
Édouard Dermit tunnetaan myös taidemaalarina. Hänen kykynsä alalla oivalsi Cocteau, joka antoi hänelle myös henkilökohtaista opetusta taidemaalauksessa. Vuonna 1963 kuolleen Cocteaun aloittaman Ranskassa sijaitsevan Fréjusin Jerusalemin Notre Damen kappelin freskojen maalamisen loppuun saattaminen oli hänen merkittävin työnsä.
Dermit osoitti kaupalliset kykynsä huolehtimalla Cocteaun hänelle antamasta perinnostä, jolle hän omistautui koko lopun elämänsä ajan. Hän myös käytti lempinimeään ”Doudou” koko elämänsä. Dermit’n poika Stephen myi Milly-la-Forêt’ssa sijaitsevan Cocteaun viimeisen asunnon Pierre Bergelle, joka oli Cocteaun kummipoika. Rakennus avattiin 23. kesäkuuta 2010 yleisölle ja sai nimekseen La Maison Cocteau.
Filmografia

1948 : Kaksoiskotka (L’Aigle à deux têtes, ohjaus Jean Cocteau )
1950 : Kauheat lapset (Les Enfants terribles, ohjaus Jean-Pierre Melville : Paul)
1950 : Orfeus (Orphée, ohjaus Jean Cocteau : Cégeste)
1960 : Orfeuksen testamentti (Le Testament d’Orphée, ohjaus Jean Cocteau: Cégeste)
1965 : Thomas petkuttaja (Thomas l’imposteur, ohjaus Georges Franju : kapteeni Roy)
Édouard Detaille

Édouard Detaille
Jean Baptiste Édouard Detaille (5. lokakuuta 1848 Pariisi – 23. joulukuuta 1912 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka tunnetaan parhaiten sotilaselämää ja historiallisia taisteluita esittävistä realistisista historiamaalauksistaan.
Detaille oli vuodesta 1865 Ernest Meissonierin oppilaana ja debytoi Pariisin salongissa vuonna 1867. Hän erikoistui jo varhain sotilaselämää kuvaaviin maalauksiin ja osallistui vuosien 1870–1871 Ranskan–Saksan sotaan, joka innoitti monia hänen myöhemmistä töistään. Näihin kuuluu muun muassa 1879 valmistunut Champignyn puolustus. Detaille kehitti Meissonierin tyyliin perustuneen tekniikan, jonka päämääränä oli yksityiskohtainen tarkkuus. Hän hankki laajat tiedot sotilasmaailmasta, minkä ansiosta hänen taiteellinen tuotantonsa on toiminut lähteenä Ranskan 1800-luvun jälkipuoliskon sotahistorian tutkimukselle. Detaille kuvitti yhdessä Alphonse de Neuvillen kanssa vuonna 1883 valmistuneen kaksiosaisen Ranskan armeijaa esitelleen teoksen L’armée française, types et uniformes. Vuosina 1882 ja 1883 hän maalasi Neuvillen kanssa kaksi Ranskan–Saksan sodan taisteluihin liittynyttä suurta panoraamaa. Detaille osallistui myös Ranskan armeijan Tunisian-sotaretkeen, mikä antoi hänelle joitain uusia aiheita. Lisäksi hän teki joitain ulkomaanmatkoja, joiden aikana hän tutustui Englannin, Itävallan ja Venäjän armeijoihin ja niiden univormuihin.
Édouard Detaille: Uni (Le Rêve, 1888).
Detaillen tunnetuimmat työt ovat Napoleonia ja hänen armeijaansa esittäviä historiamaalauksia, joihin hän liitti usein legendoja ja tunteilua. Eräs Detaillen tunnetuista töistä on myös vuonna 1888 valmistunut Uni, joka kuvaa harjoitusleirillä nukkuvia ranskalaisia sotilaita uneksimassa menneiden aikojen suurista voitoista. Teos on tulkittu tuen ilmaisuksi tuolloin huipussaan olleen boulangistisen liikkeen revanssiajatuksille. Detaille teki julkisina tilaustöinä joitain suuria maalauksia, muun muassa vuosina 1900–1902 kaksi vallankumoussotiin ja Napoleonin voittoihin liittynyttä maalausta Pariisin kaupungintaloon sekä 1905 Vers la gloire -triptyykin Panthéoniin. Hän maalasi myös muotokuvia ja joitain ei-sotilaallisia aiheita. Lisäksi hän oli lahjakas näyttelijä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Édouard Detaille Wikimedia Commonsissa
Zaidilaisuus

Suuntaukset
12-šiialaisuus
Ismailiitit
Zaidilaisuus
Talonväki
Muhammad
Ali ibn Abi Talib
Fatima Zahra
Hasan
Husain
Uskomukset ja tavat
Šiialaiset imaamit
Taqiyya
Ghulat
Ghadir Khumm
Karbalan taistelu
Katso myös
Šiialaisuuden historia
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Zaidilaisuus on islamin šiialaisuuden suuntaus. Zaidilaiset erkanivat šiialaisten pääsuuntauksesta kaksitoistašiialaisuudesta, koska he olivat eri mieltä viidennestä imaamista, joka on zaidilaisten mukaan Zayd ibn Ali, kun taas pääsuuntaus pitää viidentenä imaamina hänen veljeään Muhammad al-Baqiria.
Zaidilaisuutta esiintyy Pohjois-Jemenissä. Noin kolmannes jemeniläisistä on zaideja.
Lancia Kappa

| Lancia Kappa |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  1994–2000
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Lancia Thema
Seuraaja:  Lancia Thesis
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 166
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 R5 V6
Iskutilavuus:  2,0–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Lancia Kappa on Lancian vuosina 1994–2000 valmistama edustusluokan automalli, joka korvasi Lancia Theman. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin muutamaa vuotta myöhemmin markkinoille tullut Alfa Romeo 166. Mallin seuraajaksi tuli Lancia Thesis.
Kappa esiteltiin vuonna 1994 neliovisena sedanina. Bensiinimoottoreina olivat nelisylinterinen turboahdettu 2,0-litrainen (195 hv), viisisylinteriset 2,0- (145 hv) ja 2,4-litraiset (175 hv) sekä Alfa Romeolta peräisin oleva 3,0-litrainen V6 (204 hv). Dieselmoottori oli viisisylinterinen 2,4-litrainen (124hv).
Lancia Kappa SW
Kesäkuussa 1996 esiteltiin viisiovinen farmarimalli, jonka oli suunnitellut Pininfarina. Samaan aikaan viisisylinterinen 2,0-litrainen sai muuttuvageometrisen imusarjan, jolloin sen teho nousi 155 hevosvoimaan.
Lancia Kappa Coupé
Geneven autonäyttelyssä keväällä 1997 esiteltiin kaksiovinen coupé, jonka akseliväli oli 120 millimetriä muita korimalleja lyhyempi. Moottoriksi sai turboahdetun 2,0-litraisen, viisisylinterisen 2,4-litraisen sekä V6:n.
Facelift-mallin Lancia Kappa.
Vuonna 1998 turboahdettu 2,0-litrainen korvattiin viisisylinterisen 2,0-litraisen turboahdetulla versiolla, jossa oli tehoa 220 hevosvoimaa. Dieselmoottori sai yhteispaineruiskutuksen, ja sen teho nousi 136 hevosvoimaan. Ulkonäöllisistä muutoksista huomattavin oli puskureiden muuttuminen kokonaan korinvärisiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lancia Kappa Wikimedia Commonsissa
Lancian (Lancia Automobiles S.p.A.) automallit
Zail Singh

| Zail Singh |
| --- | --- |

Intian 7. presidentti
 25. heinäkuuta 1982 – 25. heinäkuuta 1987  
Edeltäjä:  Neelam Sanjiva Reddy
Seuraaja:  R. Venkataraman
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1916
Kuollut: 25. joulukuuta 1994 (78 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Intian kongressipuolue
Uskonto:  sikhi
Zail Singh (pandžabiksi ਜ਼ੈਲ ਸਿੰਘ, Zail Siṃgh, alkujaan Jarnail Singh; 5. toukokuuta 1916 – 25. joulukuuta 1994) oli intialainen poliitikko ja ensimmäinen sikhi, joka toimi maansa presidenttinä.
Singh lähti politiikkaan jo 15-vuotiaana, kun hän alkoi toimia sikhien brittivaltaa vastustavassa liikkeessä. Hän opiskeli pyhiä kirjoituksia ja sai arvonimen giani, oppinut. Vuonna 1938 hän perusti Praja Mandal-nimisen poliittisen järjestön, joka liittoutui Intian kongressipuolueen kanssa. Tästä hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankilaan, missä hän otti uuden nimen Zail Singh.
Intian itsenäistymisen jälkeen Singh pääsi parlamenttiin ja Punjabin pääministeriksi. Monet pitivät Singhin etenemistä uralla Indira Gandhin yrityksenä lepytellä Punjabin kiihkeitä sikhiseparatistejä.
Leandros

Leandros tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Leandros kreikkalaisessa tarussa Herosta ja Leandroksesta
Vicky Leandros, kreikkalainen laulaja
Leo Leandros, kreikkalainen muusikko ja säveltäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leandros”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Åsöberget

Åsöbergetiä nähtynä Fåfänganilta. Taustalla Sofiankirkon torni.
Åsöberget on Tukholman Södermalmilla sijaitseva mäki, jolla on paljon vanhoja puutaloja 1700-luvulta. Useat alueen rakennukset on määritelty kulttuurihistoriallisesti arvokkaiksi.
Kuvia

Vanhoja puutaloja Kvastmakarbackenilla.
Albert Engströmin 1890-luvulla luoma piirroshahmo Kolingen asui Åsöbergetillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åsöberget Wikimedia Commonsissa
Konala Cartelli

| Konala Cartelli> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2001–
Kotipaikka:  Konala, Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Gabi, sanoitus, sovitus, räpit   Mängi (ent. Mängimies), sanoitus, sovitus, räpit   Stabi, sanoitus, sovitus, räpit   Veejay, sanoitus, sovitus, räpit   Visva, tuottaja, sanoitus, sovitus, räpit   Jivefunk, DJ, tuottaja  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konala Cartelli eli KC on vuonna 2001 Helsingin Konalassa perustettu rap-yhtye. Sen nykyisiä jäseniä ovat rap-artistit Gabi, Mängi, Stabi, Veejay, DJ / tuottaja Jivefunk sekä räppäri / tuottaja Visva.
Historia

Konala Cartellin ensimmäinen kappale Konala Cartelli julkaistiin vuonna 2001 suomihiphop.com-sivustolla (nyk. Basso.fi). Tällöin yhtyeen kokoonpanoon kuului vielä Solonen, joka erosi yhtyeestä ennen ensimmäisen albumin julkaisua. Ensimmäisen julkaistun kappaleen jälkeen yhtye julkaisi kappaleitaan Mikseri.netissä.  Mängimies liitty yhtyeeseen vuonna 2002 ja yhtye julkaisi syksyllä 2002 Konala Cartelli pt. 2 -nimisen kappaleen ja ilmoitti pian sen jälkeen ryhtyvänsä tekemään levyä.  Konala Cartelli julkaisi omakustanteena Kämmenlaiva-nimisen albumin Pipefesteillä, elokuussa vuonna 2003. 2004 yhtye esiintyi uudelleen Pipefesteillä ja samaan aikaan yhtye julkaisi Kuuminta hottia – Streettape vol. 1 -niminen mixtapen. Vuoden 2005 alussa Mängimies erosi yhtyeestä. Vuonna 2006 yhtye julkaisi 3 kappaletta sisältävän Rakkauden tukkumyymälä-singlen. Aktiivisesta bänditoiminnasta Tunkio on jättäytynyt vuoden 2010 tietämillä. Samoihin aikoihin aiemmin yhtyeen DJ:nä toiminut DJ D-lemma jäi taka-alalle ja DJ Jivefunkista tuli KC:n varsinainen DJ. Yhtyeen entinen jäsen Mängimies puolestaan liittyi takaisin yhtyeeseen vuonna 2010. Konala Cartellin ensimmäinen musiikkivideo Jep jep joo julkaistiin 25. marraskuuta 2011 ja sillä vierailee myös Solonen. Aiemmin vain tuottajan ominaisuudessa toiminut Visva räppää myös kyseisellä kappaleella. Lisäksi kappaleella räpätään yhtyeen aiemmasta linjasta poiketen pelkästään suomeksi. 2015 yhtye julkaisi singelnä Mahottomat jutut -nimisen kappaleen, jolla on mukana yhtyeen extended fämiin lukeutuva Oulusta Konalaan muuttanut räppäri Tembe. 29. joulukuuta 2017 KC julkaisi toisen musiikkivideonsa, N.O.P.P.. Yhtye on vihjaillut palailevansa keikkalavoille vuoden 2018 aikana.
Tietoisuus

Konala Cartelli on omakustanneyhtyeeksi suhteellisen tunnettu. Kämmenlaiva-levyn julkaisun myötä yhtye esiintyi Suomessa tasaiseen tahtiin vuoteen 2006 saakka ja debyyttialbumia pidettiin monelta osin innovatiivisena pakettina; se voitti mm. www.suomihiphop.com-yhteisön pitämän Vuoden levy -äänestyksen vuonna 2003 
Konala Cartellin julkaisut ovat myyneet omakustanteiksi hyvin.
Yhtyeen kappaleita on striimattu useita miljoonia kertoja, tunnetuimpana teoksena Jep Jep Joo -musiikkivideo yli miljoonalla  katselukerralla.
Esiintymiset

Yhtye on ollut useiden ulkomaalaisten esiintyjien lämmittelijänä (mm. Pete Rock, Afu-Ra, The Jungle Brothers). 
KC:n suurimmat konsertit olivat Pipefest-festivaali vuosina 2003, 2004 ja 2006, Turnin' Fest -festivaali vuonna 2005, sekä kahtena päivänä Backstage-tapahtumassa Helsingin jäähallissa vuonna 2005 yhdessä Indican ja Negativen kanssa. Backstage-tapahtuman yleisömääräksi järjestäjä ilmoitti noin 13 000 kävijää. . Yhtye on ollut keikkatauolla vuoden 2006 lopusta lähtien, mutta kertonut palaavansa keikkalavoille vuoden 2018 aikana.
Jäsenet

Gabi
Mängimies
Stabi
Veejay
Visva
Jivefunk (DJ)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Solonen (sanoitus, sovitus, räpit) (2001–2003) – eronnut yhtyeestä
Tunkio (sanoitus, sovitus, räpit) (2001–2010) – eronnut yhtyeestä
D-lemma (DJ) (2001-2010) - eronnut yhtyeestä
Jäsenet > Jäsenten kotipaikat

Kaikki jäsenet eivät ole kotoisin Konalasta, vaikka yhtye onkin perustettu siellä. Veejayn juuret juontavat Ouluun, Stabi on Pohjois-Helsingistä, ja aiemmista jäsenistä Solonen on Kokkolasta, Tunkio on Oulusta ja Mängimies Espoosta. Tuottaja Visva ja DJ D-lemma asuvat myös Helsingissä, mutta ainoastaan Gabi on asunut Konalassa. Lisäksi yhtyeen laajennetussa piirissä vaikuttava Tembe asuu Konalassa. Yhtyeen studio sijaitsi Konalassa vuoteen 2014 saakka.
Diskografia > Albumit

Kämmenlaiva (2003)
Intro
Konala Cartelli pt.2 (mukana Solonen)
Vielä Yhet
Maakrapula (skit)
KC pt. 2½
Väärään aikaan (mukana MAS)
Manageripuhelu (skit)
Sydän
Valveunta (mukana Salla)
Tappajahai (skit)
Jos sä digaat
Jäähyväiset Konalalle (mukana Liisa Leppänen)
Outro