stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arlandan lentoasema
Terminaalit > Terminaali 4 (Arlanda South)

Terminaali 4, ennen Inrikes 1 suunniteltiin alun perin ruotsalaiselle lentoyhtiö Linjeflygille. Terminaali aloitti toimintansa vuonna 1983. Linjeflyg ja Scandinavian Airlines siirsivät kaikki toimintonsa Brommasta uuteen terminaaliin Arlandaan vuonna 1984. Muutoksella tavoiteltiin parempia vaihtoyhteyksiä Scandinavian Airlinesin ja Linjeflygin lentojen välillä. Kasvavan suosion vuoksi terminaali jäi pian pieneksi. Tämän vuoksi Inrikes 2 tehtiin SAS:ille, joka siirsi kaikki kotimaan toimintonsa uuteen terminaaliin vuonna 1990. Taantuman vuoksi SAS siirtyi takaisin terminaali 4:ään vuonna 1992, ja jälleen kaksi lentoyhtiötä jakoi terminaalin. Vuonna 1992 terminaali sai myös uuden nimen, terminaali 4. Vuodesta 1999 terminaalissa on ollut rautatieasema, josta Arlanda Express -junat kulkevat Tukholman keskusrautatieasemalle. Vuonna 2006 terminaaliin tehtiin ensimmäinen peruskorjaus koko sen historian aikana. Terminaali rakennettiin alun perin ilman turvatarkastuksia, joita ei alkujaan Ruotsissa vaadittu kaikille kotimaanlennoille, mutta ne lisättiin vuonna 2001.
Terminaali suljettiin alkuvuodesta 2020 koronaviruspandemian seurauksena, ja sitä ennen sieltä lennettiin ainoastaan kotimaanlentoja. Heinäkuussa 2022 terminaali 4 avattiin uudestaan matkustajille, ja sieltä lennetään nykyään myös ulkomaanlentoja.
Terminaalit > Terminaali 5 (Arlanda North)

Terminaali 5 on lentoaseman suurin matkustajaterminaali, josta lennetään koti- ja ulkomaanlentoja. Kaikki Arlandan mannertenväliset lennot sekä muut kansainväliset lennot terminaali 2:n lentoja lukuun ottamatta operoidaan terminaalista 5. Terminaalissa on kolme siipeä, joissa on yhteensä 31 matkustajasilloin varustettua porttia. Terminaalin käytössä on myös useita seisontapaikkoja hieman kauempana terminaalista. Terminaali 5:ssä on ravintoloita, kahviloita, baareja ja kauppoja. Sen ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1976. Myöhemmin terminaalia on laajennettu, kun uusi matkustajasiipi F rakennettiin. Reittilentojen ohella miltei kaikki charter-lennot operoidaan terminaalista 5. Terminaalissa on myös rautatieasema, josta kulkevat Arlanda Express -junat Tukholman keskustaan.
Lentoyhtiöt ja kohteet terminaaleittain > Terminaali 2

airBaltic (Riika)
Air France
Czech Airlines (Praha)
easyJet (Milano-Malpensa, Geneve)
Flyr
Iberia
KLM (Amsterdam)
Norwegian Air Shuttle (Alicante, Belgrad [kausittainen], Budapest, Dubai [kausittainen], Dubrovnik [kausittainen], Faro, Hania [kausittainen], Istanbul-Sabiha Gökçen, Kööpenhamina, Las Palmas, Malaga, Nizza, Oslo-Gardermoen, Helsinki- Vantaa, Palma de Mallorca [kausittainen], Sarajevo [kausittainen], Split [kausittainen])
Transavia
Vueling Airlines
Lentoyhtiöt ja kohteet terminaaleittain > Terminaali 4

Ryanair
Lentoyhtiöt ja kohteet terminaaleittain > Terminaali 5

Aegean Airlines
Air China (Peking-Capital)
Air Serbia
AIS Airlines
Amapola Flyg
Austrian Airlines (Wien)
Blue Air
British Airways (Lontoo-Heathrow)
China Eastern Airlines (Shanghai)
Croatia Airlines
Delta Air Lines
Emirates (Dubai)
Ethiopian Airlines (Addis Ababa, Rooma-Leonardo da Vinci)
Eurowings
Finnair
Icelandair (Reykjavík-Keflavík)
Jonair
LOT Polish Airlines (Varsova)
Lufthansa (Frankfurt, München)
Lufthansa Regional
Lufthansa CityLinen operoimana (Düsseldorf, Hampuri, München)
Luxair
Nile Air
Nordica
Norwegian Air Shuttle (Göteborg-Landvetter, Kiiruna, Luulaja, Malmö, Uumaja)
Novair
Nyxair
Pegasus Airlines
Qatar Airways (Doha)
Royal Air Maroc
Scandinavian Airlines (Amsterdam, Ateena [kausittainen], Barcelona, Bergen, Bryssel, Chicago-O'Hare, Dublin, Düsseldorf, Frankfurt, Geneve, Helsinki, Istanbul-Atatürk, Kööpenhamina, Lontoo-Heathrow, Malaga, Malta, Manchester, Milano-Linate, München, Newark, Nizza [kausittainen], Oslo-Gardermoen, Pariisi-Charles de Gaulle, Praha [kausittainen], Rooma-Leonardo da Vinci [kausittainen], Split [kausittainen], Tromsø [kausittainen], Trondheim, Zagreb [kausittainen], Zürich, Helsinki)
Sunclass Airlines
Sundair
SunExpress (Izmir)
Swiss International Air Lines (Zürich)
TAP Portugal (Lissabon)
Thai Airways International (Bangkok-Suvarnabhumi)
TUIfly Nordic
Turkish Airlines (Antalya, Istanbul-Atatürk)
Kiitotiet

01L/19R (kiitotie 1) 3 301 m × 45 m
26/08 (kiitotie 2) 2 500 m × 45 m
01R/19L (kiitotie 3) 2 500 m × 45 m
Maaliikenneyhteydet

Arlandan lentoasemalle kulkee Tukholman keskustasta  tunnissa parhaimmillaan kuusi Arlanda Express -junaa, jolla matka kestää 20 minuuttia. Arlandaan pääsee Tukholmasta ja Uppsalasta myös paikallisjunalinjalla 40, mutta matka on ajallisesti pidempi kuin Arlanda Express -junalla. Lentoasemalle kulkee myös lentokenttäbusseja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stockholm-Arlanda airport (englanniksi, ruotsiksi)
Ruotsin lentoasemat
| --- | --- |
Tukholman lentoasemat:   Arlanda  Bromma  Skavsta  Västerås 
Muut päälentoasemat:   Göteborg-Landvetter  Göteborg City  Malmö  Luulaja  Uumaja 
Muut yli 50 000 matkustajan lentoasemat:   Östersund  Ängelholm-Helsingborg  Sundsvall-Timrå  Visby  Skellefteå  Ronneby  Kalmar  Växjö  Kiiruna  Örnsköldsvik  Jönköping  Halmstad  Örebro  Kristianstad  Norrköping  Linköping  Trollhättan-Vänersborg 
Alueelliset lentoasemat:   Arvidsjaur  Jällivaara  Borlänge  Kramfors  Lycksele  Storuman  Vilhelmina  Hemavan  Oskarhamn  Mora  Sveg  Hultsfred  Pajala  Hagfors  Torsby 
Arlandan lentoaseman lennonjohtotorni yöaikaan.
Terminaali 5 sisältä.
SAS käytti Boeing 747 -koneita Arlandalla 1970- ja 80-luvuilla.
Icelandairin Boeing 757-200 laskeutumassa Arlandaan
SAS:n Boeing 737-800 lähdössä Arlandan lentoasemalta, taustalla terminaali 5 ja SkyCity
Thomas Cook Scandinavian Airbus A321-200 lähdössä, taustalla terminaali 5
Arlandan lennonjohtotorni
Arlandan kartta

Juna Arlandan lentoaseman eteläisellä rautatieasemalla
Audre Lorde

Lorde vuonna 1980
Audre Geraldine Lorde  (18. helmikuuta 1934 New York – 17. marraskuuta 1992 Saint Croix, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) oli yhdysvaltalainen runoilija ja esseisti, joka kirjoitti etenkin rotukysymyksistä ja lesbojen oikeuksista.
Lorde suoritti kandidaatin tutkinnon (BA) Hunter Collegesa 1959 ja maisterin tutkinnon kirjastotieteessä Columbian yliopistossa 1961. Hän työskenteli kirjastonhoitajana ja äidinkielenopettajana. Lorden ensimmäinen runokokoelma The First Cities ilmestyi vuonna 1968. Monet kriitikot pitävät kokoelmaa The Black Unicorn (1978) hänen parhaanaan. Siinä hän kertoo Afrikasta ja roolistaan äitinä ja tyttärenä, käyttäen rikkaita kielikuvia ja mytologian elementtejä.
Suomennoksia

Sister outsider: esseitä ja puheita.  Suomentanut Kaijamari Sivill. Kosmos, 2022.  ISBN 978-952-352-102-5.
Audressein

| Audressein |
| --- | --- |

 Audressein
 Koordinaatit: 42°55′46″N, 1°01′28″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Ariège
Arrondissementti:  Saint-Girons
Väkiluku:  120
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Audressein on kunta Lounais-Ranskassa Ariègen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Lez-joen varrella. Audressein  ja sen kirkko Notre-Dame-de-Tramesaygues on ollut 1100-luvulta saakka pyhiinvaeltajien lepopaikka reitillä kohti Santiago de Compostelaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audressein Wikimedia Commonsissa
Bajram Begaj

| Bajram Begaj |
| --- | --- |
 Bajram Begaj vuonna 2023.
Albanian presidentti
 24. heinäkuuta 2022 alkaen  
Pääministeri:  Edi Rama
Edeltäjä:  Ilir Meta
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1967 (ikä 57)
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Aiheesta muualla
president.al
Bajram Begaj (s. 20. maaliskuuta 1967) on albanialainen upseeri ja poliitikko, joka toimii maansa presidenttinä heinäkuusta 2022.
Begaj on sotilasarvoltaan kenraalimajuri ja toimi puolustusvoimien ylipäällikkönä ennen kuin tuli valituksi presidentiksi sosialistipuolueen ehdokkaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bajram Begaj Wikimedia Commonsissa
Hietatähystäjä

| Hietatähystäjä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Tähystäjäkalat Trachinoidei
Heimo::  Hietatähystäjät Trichodontidae
Suku::  Trichodon  (Tilesius, 1813)
Laji::  trichodon
Kaksiosainen nimi
 Trichodon trichodon  Tilesius, 1813 
Synonyymit
 Trachinus trichodon Tilesius, 1813  Trachinus gasteropelecus Tilesius, 1813  Trichodon stelleri Cuvier, 1829  Trichodon lineatus Ayres, 1860 
Katso myös
   Hietatähystäjä Wikispeciesissä   Hietatähystäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hietatähystäjä (Trichodon trichodon) on hietatähystäjien (Trichodontidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Trichodon ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko

Hietatähystäjän maksimipituus on 30,5 senttimetriä. Sillä on ylöspäin suuntautunut pää, suurikokoinen suu. Selkäpuolella on selkeästi erottuvia harmaita ja ruskeita täpliä. Tämä erottaa selkäpuolen hyvin muusta ruumiista, joka on väritykseltään hopeinen. Vatsaevät ovat suuret, rintaevissä on mustia laikkuja ja sen peräevä on pitkä. Lajin pyrstö on haarautunut.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hietatähystäjää tavataan luoteisella ja koillisella Tyynellämerellä. Lajia löytyy 0–375 metrin syvyisistä vesistä. Nuoret kalat elävät matalassa vedessä lähellä rantavesiä, kun taas aikuiset elävät syvemmissä vesissä. Hietatähystäjän voi joskus saada matalasta vedestä pyydystettyä käsin.
Ravinto ja elintavat

Aikuiset ja hieman nuoremmat hietatähystäjät syövät pääosin kaloja, poikaset pääosin kymmenjalkaisia. Hietatähystäjä viettää suurimman osan ajastaan kokonaan hiekkaan kaivautuneena päätä lukuun ottamatta. Tällä tavoin se saalistaa odottaen kunnes uhri on tarpeeksi lähellä ja iskee sitten. Mätimunat ovat hyytelömäistä massaa, joka kiinnittyy kiviin. Munien hautominen kestää yhden vuoden.
Uhat

Ilmaston lämpeneminen ja tästä aiheutuva vesien lämpeneminen sekä merenpinnan nousu ja tästä aiheutuva rantaviivojen muuttuminen voivat vaikuttaa haitallisesti hietatähystäjäkantoihin niiden lisääntymistapojen vuoksi.
Hietatähystäjä vaanimassa saalista kaakkoisessa Alaskassa.
Bajuran piirikunta

| Bajuran piirikunta बाजुरा, Bājurā |
| --- | --- |
 Bajura piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 29.4585°N, 81.4797°E 
Valtio:     Nepal
Kehitysalue:  Kaukolännen kehitysalue
Vyöhyke:  Seti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Martadi (8 807 as., 2011)
Pinta-ala  ():  2 188 km²
Väkiluku (2011)  ():  134 912
 – väestötiheys:  62 as./km²
HDI (2011):  0,364
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-SE
 
ddcbajura.gov.np
 Bajuran piirikunnan kartta. Piirikunnan hallintokeskuksen sijainti on merkitty sinisellä symbolilla kartan keskiosan alapuolelle. 
Bajuran piirikunta (nepaliksi बाजुरा, Bājurā) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Kaukolännen kehitysalueen Setin vyöhykkeellä. Piirikunta rajoittuu pohjoisessa Humlan, idässä  Mugun, etelässä Kalikotin ja Achhamin  sekä lännessä Bajhangin piirikuntaan.
Bajuran piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 134 912 henkeä (108 781 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 188 neliökilometriä ja väestötiheys 62 as./km2. Hallinnollinen keskus on vuoristoisen Martadin kyläkehityskomitean (8 807 as., 2011) keskustaajama.  Se sijaitsee linnuntietä runsas 420 kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut kaupunkeja.
Bajura oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,364.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Kaukolännen vuoristovyöhykkeen osaksi. 
Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,6 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 19,7 % subtrooppiseen, 36,4 % lauhkeaan, 25,2 % subalpiiniseen, 11,2 % alpiiniseen ja 0,5 % Transhimalajan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 6,4 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bajuran piirikunta Wikimedia Commonsissa
Rural Village Water Resources Management Project (RVWRMP, Nepal-Finland Cooperation) (englanniksi) (rvwrmp.org.np)
Baruch Spinoza

| Baruch Spinoza |
| --- | --- |
 Maalaus Spinozasta noin vuodelta 1665.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1632 Amsterdam, Yhdistyneet Alankomaat
Kuollut: 21. helmikuuta 1677 (44 vuotta) Haag, Yhdistyneet Alankomaat
Kansalaisuus:  alankomaalainen
Ammatti:  filosofi
Koulutus ja ura
Koulukunta:  rationalismi, länsimainen filosofia
Tunnetut työt:  Tractatus theologico-politicus (1670) Etiikka (1677)
Opettaja:  Franciscus van den Enden
Oppilaat:  Gottfried Leibniz
 Nimikirjoitus
Baruch (de) Spinoza (lat. Benedictus de Spinoza, port. Bento de Espinoza; 24. marraskuuta 1632 Amsterdam – 21. helmikuuta 1677 Haag), oli hollanninjuutalainen filosofi. Spinoza pyrki erottamaan uskonnon ja filosofian (Tractatus theologico-politicus, 1670) ja luomaan rationalistisen etiikan ja valtio-opin teorian (Etiikka, 1674). Hän on René Descartesin ja Gottfried Leibnizin ohella 1600-luvun suurimpia rationalisteja.
Spinozan teokset soveltavat matematiikan menetelmiä ja muotoa kaikkeen filosofiaan. Spinozaa pidetään valistuksen tienraivaajana ja nykyaikaisen raamatuntutkimuksen perustajana. Spinozan käsitykset muun muassa Jumalasta ja ruumiin ja sielun samuudesta johtivat hänet kuitenkin vuosisadoiksi ajattelun valtavirran ulkopuolelle. Hänen teoksensa olivat vielä sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen tuhottavien kirjojen listoilla.
Spinoza syntyi sefardijuutalaiseen perheeseen ja hänen äidinkielensä oli portugali. Panteististen näkemystensä vuoksi hänet suljettiin juutalaisyhteisön ulkopuolelle. Spinoza omistautui filosofialle ja elätti itsensä linssinhiojana. Spinoza halusi erottaa teologian filosofiasta ja uskonnon politiikasta ja näin luoda vapaan, suvaitsevaisen ja kansanvaltaisen yhteiskunnan perusta. Spinozan mukaan ajatusvääristymät aiheuttavat onnettomuutta, josta voi vapautua näkemällä asiat kokonaisuuden näkökulmasta. Ihminen on osa suurempaa kokonaisuutta, luontoa, ja sen lakien alainen. Rakkaus kokonaisuutta kohtaan antaa mahdollisuuden elää sopusoinnussa.
Filosofia

Spinozan mukaan aineellinen luonto voidaan johtaa muutamasta perusmääritelmästä eli aksioomasta. Spinoza esitti filosofiansa Etiikka-teoksessaan matemaattisena menetelmänä, aksioomineen ja todistuksineen.
Spinoza luokitteli tiedon lajit kolmeen luokkaan: (1) luulo (välittömät tunteet, mielikuvat, mielikuvitus, auktoriteettiusko ja niin edelleen), (2) järjen tieto (tiede) ja (3) suora tieto luonnosta, intuitio. Spinozan mukaan Jumala on yhtä kuin luonto ja ihmisen tarkoitus on Jumalan, siis luonnon (olemassaolon ja siis itsensä) ymmärtäminen. Koska koko deterministinen kaikkeus, luonto, on Jumala, mikään ei voi tapahtua toisin kuin se tapahtuu. Hieman stoalaisten tapaan Spinoza ajatteli, että determinismin ja mysteerin eli tuntemattoman hyväksyminen auttaa yksilöä olemaan sovussa maailmankaikkeuden kanssa.
Joitakin Spinozan filosofisia mielipiteitä olivat:
Jumala on sama kuin luonnollinen maailma, eikä jumaluudella ole persoonallisuutta.
Jumala on sekä luova luonto (natura naturans) että luotu luonto (natura naturata).
Luonnollinen maailma on ikuinen.
Hyvän ja pahan käsitteet, jotka pohjaavat ihmisten tuntemuksiin, eivät siten ole määrättävissä.
Ymmärryksen tavoittelu, sekä todellisuuden ja mysteerin hyväksyminen ovat todellisia hyveitä.
Usko ja toivo ovat hairahduttavia tuntemuksia, jotka ovat aina kytköksissä pelkoon ja epätoivoon niiden kääntöpuolien roolissa.
Kaikki tapahtuu välttämättä niin kuin se tapahtuu. Ei ole olemassa vapaata tahtoa missään substantiaalisessa mielessä. Ihmisen vapaus koostuu siitä tai sikäli, kuin hän näkee kaiken tapahtuvan adekvaatit (eli oikeat) syyt.
Kaikki ihmisten ja muiden eläinten tekemä on aina deterministisesti merkityksellistä, koska kaikella on vaikutus ikuisessa luonnossa.
Filosofia > Yksi substanssi

Spinoza katsoi, että Jumala ja luonto olivat kaksi nimeä samalle todellisuudelle, nimittäin yhdelle jakamattomalle ja äärettömälle substanssille, joka on koko maailmankaikkeuden perustana. Hänen argumenttinsa tällaisen yhden jakamattoman substanssin puolesta eteni näin:
Spinoza katsoi, että Deus sive Natura (”Jumala tai luonto”) oli olento, jolla oli äärettömän monta attribuuttia ja ajattelu ja ulottuvaisuus olivat niistä kaksi. Spinozan mukaan kaikki vähäisemmät oliot tai kappaleet eivät olleet osia tästä yhdestä substanssista, vaan ne olivat sen modifikaatioita tai moduksia. Tällöin esimerkiksi yksityinen ihminen ei ollut oma substanssinsa, vaan tämä yksi substanssi kyseisen ihmisen moduksessa – luonto modifikoituneena tämän ihmisen ruumiiksi, ja Jumala modifikoituneena tämän ihmisen ymmärrykseksi tai mieleksi.
Spinoza oli monisti, eli hän katsoi sielun ja ruumiin olevan sama asia: aine, kaikkeus ja Jumala ovat Spinozan ajattelussa perimmältään yksi ja sama substanssi. Siten hänen mukaansa sekä sielu että ruumis ovat tämän saman substanssin moduksia, eikä niin, että toinen näistä olisi toisen ilmiö. Tämä monismi voidaan nähdä vastauksena 1600-luvun suureen ongelmaan mieli- ja ainesubstanssien suhteesta, minkä Descartesin filosofia oli nostanut esille. Spinozan filosofiassa mieli ja aine ovat todellisuuden (Jumalan) ”attribuutteja”. Attribuutteja jumalalla on loputtomasti hänen täydellisen luonteensa vuoksi, mutta ihmiset tuntevat niistä vain ajattelun (mielen) ja ulottuvaisuuden (aineen). Koska nuo kaksi ovat saman asian eri puolia, on kaikilla ainetason ilmiöillä vastineensa mielitasolla ja toisin päin. Esimerkiksi jos ainetasolla kivi putoaa, on mielitasolla tästä vastineena Jumalan ajatus tuosta samasta tapahtumasta. Spinozan näkökulmaa kutsutaan neutraaliksi monismiksi, ja se on historiallisesti merkittävä panpsykistinen ratkaisu mielen ja ruumiin ongelmaan.
Filosofia > Determinismi

Spinoza oli perinpohjainen deterministi, joka katsoi, että kaikki mikä tapahtuu, tapahtuu välttämättömyydestä eikä mikään voi tapahtua toisin kuin se tapahtuu. Tämä johtuu siitä, että koko deterministinen maailma, luonto, on Jumala, joka on täydellinen. Myös inhimillinen käyttäytyminen oli täysin määrättyä, ja inhimillinen vapaus oli kykyämme tietää, että kaikki meissä on määrättyä ja kykyämme ymmärtää, miksi toimimme niin kuin toimimme. Vapaus ei siis ole mahdollisuus sanoa ”ei” sille, mitä meille tapahtuu, vaan mahdollisuus sanoa ”kyllä” ja ymmärtää täydellisesti, miksi asioiden tulisi todellakin tapahtua niin. Muodostamalla tarkoituksenmukaisia käsityksiä tekemisistämme, tunteistamme ja affektioistamme (mielenliikutuksistamme), meistä tulee aikaansaannostemme tarkoituksenmukaisia syitä, joko sisäisiä tai ulkoisia, mikä saa aikaan aktiivisuuden lisääntymisen (passiivisuuden vastakohtana). Tämä tarkoittaa, että meistä tulee sekä vapaampia että enemmän Jumalan kaltaisia (Etiikka II, Prop. 49, Scholium).
Spinozan filosofialla on paljon yhtäläisyyksiä stoalaisuuteen sikäli, että molemmat pyrkivät toimimaan terapeuttisesti neuvomalla, kuinka ihmiset voivat saavuttaa onnellisuuden (stoalaisille eudaimonian). Spinozan ajattelu kuitenkin poikkeaa stoalaisista yhdessä merkittävässä kohdassa: hän hylkäsi ehdottomasti heidän väitteensä siitä, että järki voisi voittaa tunteet. Spinoza väitti päinvastoin, että tunteen voi voittaa vain vahvempi tunne. Hänelle ratkaiseva ero oli aktiivisten ja passiivisten tunteiden välillä, ensin mainitun sisältäessä rationaalisesti ymmärretyt tunteet ja jälkimmäisen sisältäessä ne, joita ei ole ymmärretty. Hän katsoi myös, että tieto passiivisten tunteiden todellisista syistä voi muuntaa sen aktiiviseksi tunteeksi, mikä ennakoi Sigmund Freudin psykoanalyysia.
Filosofia > Etiikka

Spinozan teoksen Tractatus de intellectus emendatione alussa on kuvattu hänen eettisen filosofiansa ydin, se mitä hän piti todellisena ja lopullisena hyvänä. Spinoza oli ajattelumaailmaltaan relativistinen eli ajatteli, ettei mikään ole hyvää tai pahaa, ihmiset ainoastaan subjektiivisesti kokevat asiat sellaisina. Joku henkilö saattaa esimerkiksi ajatella, että paahdetut maapähkinät ovat hyvänmakuisia, ja siksi ne ovat hänelle hyvää. Joku toinen taas saattaa olla allerginen pähkinöille, joten hänelle ne ovat pahaa. Spinozan ajatus oli, että asioissa, kuten pähkinöissä, ei ole sisäänrakennettuna mitään hyvää tai pahaa. Asiat ovat hyviä tai pahoja ainoastaan suhteessa siihen, että ihmiskunta katsoo hyväksi luokitella asioita näiden mukaan. Tämän vuoksi hän katsoi muiden filosofisten eettisten pyrkimysten menneen hakoteille.
Sen sijaan Spinoza uskoi omaan deterministiseen maailmankaikkeuteensa, jossa ”kaikki asiat luonnossa etenevät tietyn välttämättömyyden mukaan ja mitä suurimmalla täydellisyydellä”. Tämän vuoksi hänen maailmassaan mikään ei tapahtunut sattumalta, eikä ymmärrys toiminut satunnaisuuksien mukaan. Maailmankaikkeudessa kaikki mikä tapahtuu tuli olioiden välttämättömästä luonnosta, tai Jumalasta ja luonnosta. Kaikki tämä oli täydellistä. Jos asiat vaikuttivat epätäydellisiltä, se johtui vain vaillinaisesta näkemyksestämme todellisuudesta.
Spinoza ajatteli, että vaikka ihminen toimii vain itsesuojeluvaiston ohjaamana, järkevä oman edun tavoittelu ei välttämättä ole muiden etujen vastaista. Koska itsesuojeluvaistoa ei voi asettaa valtion harteille, Spinozan filosofiassa valtion merkitys on pienempi kuin Hobbesilla. Järki – joka mahdollistaa hyveen – on itsesuojeluvaiston ja ymmärryksen yhdistelmä. Spinozan mukaan epäitsekkäät ja hurskaat teot tuli tehdä ”pelkällä järjen ohjauksella”. Spinozan järjestelmä opetti myös, että tieto Jumalasta taivuttaa ihmiset ”tekemään niitä asioita joihin rakkaus ja hurskaus meitä houkuttavat”.
Filosofia > Panteismikysymys (Pantheismusstreit)

Vuonna 1785 Friedrich Heinrich Jacobi tuomitsi omassa teoksessaan Spinozan panteismin. Jacobi väitti, että Spinozan oppi oli puhtaan materialistinen, koska luonto ja Jumala eivät ole mitään muuta kuin laajennettua substanssia. Jacobille tämä oli valistusajan rationalismin tulos, eikä se voinut johtaa muuhun kuin täydelliseen ateismiin ja nihilismiin. Moses Mendelssohn oli eri mieltä Jacobin kanssa ja totesi, että teismin ja panteismin välillä ei ole todellista eroa. Koko kysymyksestä tuli tuon ajan Euroopassa merkittävä filosofinen ja uskonnollinen huolenaihe. Jacobi syyttikin Mendelssohnia spinozismista.
Teokset

Korte Verhandeling (1657–1660)
Tractatus de intellectus emendatione (”Tutkielma ymmärryksen parantamisesta”) (1661)
Renati des Cartes Principiorum Philosophiae (”René Descartesin filosofian periaatteet”) (1663)
Tractatus theologico-politicus (”Teologis-poliittinen tutkielma”) (1670)
Etiikka (Ethica ordine geometrico demonstrata, ”Etiikka geometriseen tapaan esitettynä”, 1674, suom.)
Tractatus politicus (”Poliittinen tutkielma”) (1676–1677)
Compendium Grammatices Linguae Hebraeae (heprean kielioppi)
Epistolae (75 kirjettä)
Opera Posthuma (jälkeenjääneet teokset latinaksi, julkaistu kuoleman jälkeen 1677)
Nagelate Schriften (jälkeenjääneet teokset hollanniksi, julkaistu kuoleman jälkeen 1677)
Spinoza julkaisi tuotantoaan anonyymisti ja osa siitä jäi hänen elinaikanaan kokonaan julkaisematta. Puuttuvasta tekijännimestä huolimatta ”Teologis-poliittinen tutkielma” tunnistettiin hänen työkseen ja hänen oli sen ilmestyttyä muutettava väliaikaisesti pois Amsterdamista. Omalla nimellään hän julkaisi ainoastaan ”Filosofian periaatteet”.