stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pest
Väestö > Kaupungit

Pestin läänissä on 36 kaupunkia, mikä on eniten Unkarin lääneistä. Vuoden 2001 asukasluvun mukaan järjestettynä:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Monor (20 975) |  | Nagykáta (12 865) |  | Ráckeve (8912) |
| Cegléd (37 939) |  | Vecsés (18 664) |  | Budakeszi (12 793) |  | Tököl (8799) |
| Vác (33 903) |  | Százhalombatta (16 963) |  | Pécel (12 740) |  | Ócsa (8785) |
| Gödöllő (31 263) |  | Dunaharaszti (16 931) |  | Pilisvörösvár (12 699) |  | Tura (8009) |
| Dunakeszi (29 208) |  | Fót (16 195) |  | Szigethalom (12 643) |  | Aszód (5972) |
| Budaörs (24 228) |  | Dabas (16 021) |  | Albertirsa (11 457) |  | Dunavarsány (5810) |
| Szigetszentmiklós (24 201) |  | Abony (15 781) |  | Pilis (10 721) |  | Örkény (4973) |
| Gyál (21 184) |  | Göd (15 329) |  | Veresegyház (10 707) |  | Nagymaros (4470) |
| Nagykőrös (25 795) |  | Pomáz (14 405) |  | Üllő (9881) |  | Szob (2960) |
| Szentendre (22 796) |  | Gyömrő (13 669) |  | Kistarcsa (9306) |  | Visegrád (1654) |
Väestö > Kylät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Acsa |  | Dunabogdány |  | Kismaros |  | Páty |  | Szigetbecse |  | Törökbálint |
| Alsónémedi |  | Ecser |  | Kisnémedi |  | Penc |  | Szigetcsép |  | Törtel |
| Apaj |  | Erdőkertes |  | Kisoroszi |  | Perbál |  | Szigetmonostor |  | Újhartyán |
| Áporka |  | Farmos |  | Kocsér |  | Perőcsény |  | Szigetszentmárton |  | Újlengyel |
| Bag |  | Felsőpakony |  | Kosd |  | Péteri |  | Szigetújfalu |  | Újszilvás |
| Bernecebaráti |  | Galgagyörk |  | Kóspallag |  | Pilisborosjenő |  | Szokolya |  | Úri |
| Bénye |  | Galgahévíz |  | Kóka |  | Piliscsaba |  | Sződ |  | Üröm |
| Biatorbágy |  | Galgamácsa |  | Kőröstetétlen |  | Pilisjászfalu |  | Sződliget |  | Valkó |
| Budajenő |  | Gomba |  | Leányfalu |  | Pilisszántó |  | Tahitótfalu |  | Vasad |
| Budakalász |  | Halásztelek |  | Letkés |  | Pilisszentiván |  | Taksony |  | Vácduka |
| Bugyi |  | Herceghalom |  | Lórév |  | Pilisszentkereszt |  | Tatárszentgyörgy |  | Vácegres |
| Ceglédbercel |  | Hernád |  | Maglód |  | Pilisszentlászló |  | Táborfalva |  | Váchartyán |
| Csemő |  | Hévízgyörk |  | Majosháza |  | Pócsmegyer |  | Tápióbicske |  | Váckisújfalu |
| Csévharaszt |  | Iklad |  | Makád |  | Pusztavacs |  | Tápiógyörgye |  | Vácrátót |
| Csobánka |  | Inárcs |  | Márianosztra |  | Pusztazámor |  | Tápióság |  | Vácszentlászló |
| Csomád |  | Ipolydamásd |  | Mende |  | Püspökhatvan |  | Tápiószecső |  | Vámosmikola |
| Csömör |  | Ipolytölgyes |  | Mikebuda |  | Püspökszilágy |  | Tápiószele |  | Verőce |
| Csörög |  | Isaszeg |  | Mogyoród |  | Rád |  | Tápiószentmárton |  | Verseg |
| Csővár |  | Jászkarajenő |  | Nagybörzsöny |  | Remeteszőlős |  | Tápiószőlős |  | Zebegény |
| Dánszentmiklós |  | Kakucs |  | Nagykovácsi |  | Solymár |  | Tárnok |  | Zsámbék |
| Dány |  | Kartal |  | Nagytarcsa |  | Sóskút |  | Telki |  | Zsámbok |
| Délegyháza |  | Káva |  | Nyáregyháza |  | Sülysáp |  | Tésa |  |  |
| Diósd |  | Kemence |  | Nyársapát |  | Szada |  | Tinnye |  |  |
| Domony |  | Kerepes |  | Őrbottyán |  | Szentlőrinckáta |  | Tóalmás |  |  |
| Dömsöd |  | Kiskunlacháza |  | Pánd |  | Szentmártonkáta |  | Tök |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pest Wikimedia Commonsissa
Unkarin läänit
Bács-Kiskun
Baranya
Békés
Borsod-Abaúj-Zemplén
Budapest
Csongrád
Fejér
Győr-Moson-Sopron
Hajdú-Bihar
Heves
Jász-Nagykun-Szolnok
Komárom-Esztergom
Nógrád
Pest
Somogy
Szabolcs-Szatmár-Bereg
Tolna
Vas
Veszprém
Zala
Pickles

Pickles oli englantilainen koira, joka tuli tunnetuksi löydettyään vuonna 1966 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen silloisen palkintopokaalin, Jules Rimet -pokaalin.
1966 MM-turnaus järjestettiin Englannissa. Maaliskuussa, neljä kuukautta ennen kisojen alkua Jules Rimet -pokaali varastettiin sen oltua näytteillä Westminsterin Central Hallissa. Tapauksen johdosta järjestettiin suuretsinnät. Viikon kuluttua sunnuntaina David Corbett -niminen mies oli ulkoiluttamassa koiraansa Picklesiä Beulah Hillissä, Lontoon kaakkoisosassa. Koira vainusi ja löysi pokaalin sanomalehteen käärittynä pensaasta, ja se toimitettiin pikaisesti Cannon Rowin poliisiasemalle. Pickles-koira sai tapahtuman johdosta runsaasti kuuluisuutta ja mainetta.
Zhang Nan

Zhang Nan (kiin. 张楠; s. 30. huhtikuuta 1986) on kiinalainen telinevoimistelija. Hän sai pronssimitalit vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailuissa Anaheimissa ja vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa Århusissa hän voitti kultaa maajoukkueen jäsenenä.
Aiheesta muualla

Sports-reference.com: Zhang Nan Biography and Statistics (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Perikoroniitti

Perikoroniitti on usein viisaudenhampaisiin liittyvä ientulehdus.
Esiintyminen

Viisaudenhampaat puhkeavat keskimääräisesti 20 vuoden iässä. Jos viisaudenhammas ei ole täysin puhjennut, voi hammasta ympäröivässä ikenissä ilmetä paikallinen tulehdus, eli perikoroniitti.  Se esiintyy lähestulkoon aina nuorilla aikuisilla, joilla viisaudenhampaat puheavat. Se on yleisempää alaleuan viisaudenhampaissa, kuin yläviisaudenhampaissa.
Perikoroniitin hoidossa voidaan käyttää kloorihekseeniä sisältäviä suuhuuteita.
William H. Seward

| William H>  Seward |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 24. ulkoministeri
 6. maaliskuuta 1861 – 4. maaliskuuta 1869  
Presidentti:  Abraham Lincoln Andrew Johnson
Edeltäjä:  Jeremiah S. Black
Seuraaja:  Elihu B. Washburne
Yhdysvaltain senaattori New Yorkista
 4. maaliskuuta 1849 – 3. maaliskuuta 1861  
Edeltäjä:  John Adams Dix
Seuraaja:  Ira Harris
New Yorkin 12. kuvernööri
 1. tammikuuta 1839 – 31. joulukuuta 1842  
Varakuvernööri:  Luther Bradish
Edeltäjä:  William L. Marcy
Seuraaja:  William C. Bouck
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1801 Florida, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 10. lokakuuta 1872 (71 vuotta) Auburn, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  asianajaja, poliitikko
Puoliso:  Frances Adeline Seward
Lapset:  6
Tiedot
Puolue:  Whig, Republikaanit
 Nimikirjoitus
William Henry Seward (16. toukokuuta 1801 – 10. lokakuuta 1872) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1861–1869 ja New Yorkin kuvernöörinä 1839–1843. Hänet muistetaan erityisen hyvin Alaskan ostamisesta Yhdysvalloille vuonna 1867.
Ura

Seward valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1849. Hän kuului Whig-puolueeseen ja tuli tunnetuksi orjuuden vastustajana. Whig-puolueen romahdettua vuonna 1855 hän siirtyi republikaaniseen puolueeseen. Hän yritti päästä puolueensa presidenttiehdokkaaksi vuosina 1856 ja 1860, mutta epäonnistui molemmilla kerroilla.
Presidentti Abraham Lincoln nimitti Sewardin ulkoministeriksi maaliskuussa 1861, hieman ennen Yhdysvaltain sisällissodan syttymistä. Hän oli sodan aikana yksi Lincolnin tärkeimmistä neuvonantajista. Hän myös onnistui taitavalla diplomatialla estämään ulkomaiden tunnustuksen etelävaltioille.
Seward johti sodan aikana salaista poliisia, jonka tehtävänä oli pidättää etelävaltioiden laskuun toimivia vakoilijoita, sabotöörejä ja kansankiihottajia. Tämä teki hänestä erittäin vihatun miehen etelävaltioissa.
Presidentti Lincoln murhattiin 14. huhtikuuta 1865. Myös Seward yritettiin murhata samana päivänä, mutta hän jäi henkiin – murhaa yrittäneen Lewis Powellin puukoniskut osuivat enimmäkseen Sewardin jäykkään kaulatukeen, jota tämä piti jouduttuaan hieman aiemmin liikenneonnettomuuteen.
Seward jatkoi ulkoministerinä presidentti Andrew Johnsonin kaudella (1865–1869). Hän tuki Johnsonin etelävaltioille lempeää politiikkaa.
Ura > Alaskan hankinta

Sewardin suurin saavutus ulkoministerinä oli Alaskan hankkiminen Yhdysvalloille. Venäjä ei keksinyt tuottavaa käyttöä omistamalleen Alaskalle, joten se laittoi tuon valtavan maa-alueen myyntiin vuonna 1867. Seward tarttui tilaisuuteen ja neuvotteli kauppasopimuksen, jossa Alaskan hinnaksi tuli 7 200 000 dollaria, eli noin viisi dollaria neliökilometriä kohti. Sewardin kunniaksi eräs suuri niemimaa Alaskassa on nimetty Sewardin niemimaaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William H. Seward Wikimedia Commonsissa
New Yorkin kuvernöörit
G. Clinton
Jay
G. Clinton
Lewis
Tompkins
Tayler
D. Clinton
Yates
D. Clinton
Pitcher
Van Buren
Throop
Marcy
Seward
Bouck
Wright
Young
Fish
Hunt
Seymour
Clark
King
Morgan
Seymour
Fenton
Hoffman
J. Adams Dix
Tilden
Robinson
Cornell
Cleveland
Hill
Flower
Morton
Black
T. Roosevelt
Odell
Higgins
Hughes
White
J. Alden Dix
Sulzer
Glynn
Whitman
Smith
Miller
Smith
F. Roosevelt
Lehman
Poletti
Dewey
Harriman
Rockefeller
Wilson
Carey
M. Cuomo
Pataki
Spitzer
Paterson
A. Cuomo
Hochul
Pickford House Museum

Pickford House Museum on museona toimiva kaupunkitalo Derbyn kaupungissa Englannissa. Sen rakennutti perheelleen arkkitehti Joseph Pickford (1734-1782) vuonna 1770. Talo on sisustettu kuvaamaan elämää Yrjöjen aikakaudella. Siellä on näytteillä myös kaupunginmuseon tekstiilikokoelma, jossa on asuja myös 1900-luvulta.
Useimmat tuon aikakauden museoidut rakennukset ovat komeita kartanoita, joissa näkyy yläluokan elämää, mutta Pickford Housessa esitellään keskiluokan historiaa. Pohjakerroksen huoneet on sisustettu sellaiseen asuun jossa ne olisivat voineet olla Pickfordin aikana. Palveluskunnan elämää 1830-luvulla valottavat keittiö, kodinhoitohuone, kellari ja ruokakomero. Keskikerrokseen on luotu vuoden 1815 asussa olevat makuuhuone ja pukeutumishuone. Ylimmässä kerroksessa on palvelijanhuone.
Museoon liittyy myös muotopuutarha ja tuoksuvien kasvien puutarha.
Yousaf Raza Gilani

| Yousaf Raza Gilani> یوسف رضا گیلانی |
| --- | --- |
 Yousaf Raza Gilani vuonna 2008.
Pakistanin pääministeri
 25. maaliskuuta 2008 – 26. huhtikuuta 2012  
Edeltäjä:  Muhammad Mian Soomro
Seuraaja:  Raja Pervez Ashraf
Pakistanin parlamentin alahuoneen puhemies
 1993–1997  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1952 (ikä 72)
Tiedot
Puolue:  Pakistanin kansanpuolue (PPP)
Yousaf Raza Gilani (urduksi ‏مخدوم سیّد یوسف رضا گیلانی‎) (s. 9. kesäkuuta 1952) on Pakistanilainen poliitikko, joka oli maansa pääministeri 2002-2012. Hän on myös Pakistanin kansanpuolueen (PPP) varapuheenjohtaja. Gilanin pääministerikausi alkoi 25. maaliskuuta 2008. Parlamentin puhemiehenä aiemmin toiminut Gilani sai äänestyksessä 264 edustajan tuen 342-paikkaisessa parlamentissa. Hänen ainoa kilpailijansa, Pervez Musharrafia tukeva ehdokas sai 42 ääntä.
Gilani istui vankilassa 2001–2006 syytettynä korruptiosta. Gilanin mukaan syytteet olivat Musharrafin hallinnon poliittisista syistä tekaisemia.
Käännös suomeksi
Perun

Vanhoja Perunin symboleita, ukkosmerkkejä. Näitä kuvioita kaiverrettiin usein talojen kattopalkkeihin suojelemaan rakennusta salamaniskulta.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Perun (myös Parom) on slaavilaisen mytologian ylijumala ja salaman sekä ukkosen jumala. Hänen muita tuntomerkkejään olivat vuoret, tammi, kotka, taivaankansi, hevoset ja kärryt, aseet (vasara, kirves ja nuoli), sota ja tuli. Perunin nimellä on ilmeisesti balttilaisten kielten kautta yhteys suomalaiseen Perkeleeseen, joka alun perin tarkoitti ukkosen jumalaa Ukkoa.
Tietolähteet

Kaikista slaavilaisista jumalista Perun mainitaan useimmin historiallisissa lähteissä. Jo 500-luvulla bysanttilainen historioitsija Prokopios mainitsi hänet teoksessaan De Bellum Gothicum. Lyhyt huomautus, joka kuvaa tietyn eteläslaaviheimon uskomuksia, kertoo että he uskoivat yhden jumalan, salaman luojan, olevan kaiken herra: hänelle he uhrasivat härän ja kaikki uhrieläimet. Vaikka jumalan nimeä ei mainita, on melko selvää että kyse on Perunista. Sana Perun merkitsee yhä ukkosta tai salamaa joissakin slaavilaisissa kielissä.
Ensimmäinen lähde joka varmasti mainitsee Perunin nimeltä on Nestorin kronikka, joka kuvaa Kiovan Venäjän historiaa. Yhdessä Veles-nimisen jumalan kanssa Perunin nimessä vannotaan rauhaa slaavilaisten ja bysanttihallitsijoiden välillä. Tässä yhteydessä hänet mainitaan sodan jumalana, joka rankaisee valanrikkojia kuolemalla taistelussa. Vuonna 980, kun ruhtinas Vladimir Suuri nousi Kiovan valtakunnan johtoon, hän pystytti kuuden tai seitsemän pakanajumalan patsaat palatsinsa edustalle, ja Perun oli niistä ylin. Perunin patsaalla oli hopeapää ja kultaiset viikset.
Perunia ei suoraan mainita länsislaavien muinaisuskoa käsittelevissä lähteissä, mutta häneen ehkä viitataan 1100-luvun jälkipuoliskolla kirjoitetussa Helmoldin Chronica Slavorumissa. Siinä mainitaan (melko samalla tavoin kuin Prokopios aikaisemmin), että vaikka slaavit palvoivat useita jumalia, heillä oli yksi ylijumala joka hallitsi kaikkea maan päällä. Tämä voisi olla viittaus Peruniin, mutta koska jumalan nimeä tai mitään hänen tuntomerkeistään ei mainita, asiasta ei voi olla varma.
Se, että Perunin tunsivat kaikki slaavit, on ilmeistä hänen nimestään johdettujen paikannimien suuren määrän perusteella. Esimerkkejä näistä ovat muun muassa Perun, Perunac, Perunovac, Perunić, Perunsko Kroatiassa, Perunja ves, Perunji vrh, Pernovska gorca, Pernjak, Perovec, Perudina Sloveniassa, useita Peruneja Bosniassa, Perun ja Perunike Pohjois-Makedoniassa, Pirin (bulgariaksi Пирин) – vuoriketju Bulgariassa sekä Percunust, Prohn ja Pronstorf Itä-Saksassa. Useimmat näistä ovat vuorenhuippujen nimiä, mutta keskiajalla myös suuria tammia, pyhiä lehtoja tai kokonaisia kyliä ja linnoituksia nimettiin Perunin mukaan. Eteläslaavien keskuudessa vuoristokasvi Iris germanica tunnetaan nimellä perunika, joskus myös nimellä bogisha, (bog = jumala), ja sen uskottiin kasvavan maassa, johon oli iskenyt salama.
Etymologia

Perun yhdistetään usein lähes identtiseen balttilaisen mytologian jumalaan Perkūnas tai Perkons, mikä viittaisi alkuperäisen yhteisen balttilais-slaavilaisen jumaluuden olemassaoloon. Se puolestaan juontaisi juurensa esi-indoeurooppalaisesta ukkosenjumalasta, jonka nimen on päätelty olleen Perkwunos. Sanan juuri perkwu tarkoitti todennäköisesti alkujaan tammea, mutta slaavilaisissa kielissä se muuttui muotoon per-, joka merkitsee lyödä tai iskeä. Slaavilaiset oikeutta merkitsevä sana pravo ja totuutta merkitsevä sana pravda tulevat todennäköisesti samasta juuresta. Suomalaisten vastaavaa Ukko Ylijumalaa tarkoittanut "Perkele" tulee myös Perkūnasin nimestä.
Myytti

Slaavilaisessa mytologiassa maailmaa kuvattiin pyhällä puulla, tavallisesti tammella, jonka oksat ja runko kuvasivat jumalallista taivasta sekä tavallista kuolevaisten maailmaa, kun taas juuret kuvasivat manalaa, kuolleiden valtakuntaa. Perun oli elävän maailman, taivaan ja maan hallitsija, ja hänet kuvattiin usein kotkaksi, joka istui Maailmanpuun ylimmällä oksalla. Alhaalla juurissa puolestaan sijaitsi hänen vastustajansa Velesin valtakunta. Veles kuvattiin usein käärmeeksi tai lohikäärmeeksi. Jumalten välinen vihollisuus syntyi, kun Veles varasti Perunilta tämän karjaa, lapsia tai vaimon. Slaavilaisen kansanperinteen perusteella sekä vertaamalla balttilaiseen mytologiaan näyttää selvältä, että Aurinko oli Perunin puoliso. Hän kuitenkin jakoi vaimonsa Velesin kanssa, koska joka yö Aurinko katosi horisontin taakse (manalaan) palatakseen taas aamulla taivaalle. Tämä oli todennäköisesti pääsyy jumalten väliselle vihollisuudelle.
Perun hyökkäsi Velesiä vastaan salamoillaan, ja Veles pakeni muuttaen itsensä erilaisiksi eläimiksi tai piiloutuen puiden, talojen tai ihmisten taakse. Mihin salama osui, siellä uskottiin Velesin olleen piilosilla ja Perunin sen vuoksi iskeneen. Lopulta Perun onnistui tappamaan Velesin tai ajamaan hänet vetiseen manalaansa (mikä oli myyteissä oleellisesti sama asia). Siten ylijumala palautti järjestyksen kaaosta aiheuttavan vihollisensa häiritsemään maailmaan. Hän saattoi istua jälleen Maailmanpuun latvaan ja ilmoittaa vastustajalleen: Ңy, таm твое место, таm сабе бyдз! ("Siellä on sinun paikkasi, pysy siis siellä!", valkovenäläisen kansansadun mukaan). Ajatus tällaisesta kosmisesta taistelusta siirrettiin kristinuskon saapumisen jälkeen edelleen Jumalaan ja Saatanaan.
Peruneja saattoi olla myös useita. Eräässä balttilaisessa laulussa sanotaan, että Perkūnas-jumalia oli itse asiassa yhdeksän. Vanhan Perunille omistetun alttarin jäänteet Novgorodissa paljastivat patsaan, jota ympäröi kahdeksan alttarikomeroa, jotka puolestaan sisälsivät mahdollisesti toisia patsaita ja uhrialttareita. Numerolla yhdeksän näyttää siis olleen suuri symboliarvo. Joskus tämä tulkitaan siten, että Perunilla olisi ollut yhdeksän poikaa (tai kahdeksan isä Perunin ollessa yhdeksäs Perun). Joissakin slaavilaisissa kansanlauluissa mainitaan yhdeksän veljestä, vaikka nimiä ei kerrota.
Monien muiden indoeurooppalaisten ukkosenjumalien tapaan Perunin kasvillisuuspersoona oli tammi, erityisesti huomiota herättävän komeat yksilöt. Eteläslaavilaisessa traditiossa tammilla merkittiin rajoja. Perunin alttarit sijoitettiin joko vuorten tai kukkuloiden huipuille tai pyhiin lehtoihin ikivanhojen tammien alle. Alttareilla harjoitettiin palvontaa muun muassa uhraamalla härkiä, pässejä ja munia.
Aseet

Monien muiden ukkosen jumalien tapaan Perun käytti salamoita aseenaan. Niiden uskottiin olevan kiviä ja kivisiä nuolia. Kansan keskuudessa fulguriittien ja belemniittien ja joskus jopa maasta löytyneiden esihistoriallisten kivityökalujen jäänteiden uskottiin olevan Perunin iskujen jälkiä. Monet slaavilaiset kansat kutsuivat näitä "Perunin kiviksi", "Perunin nuoliksi", "paholaisen sormiksi" tai "Jumalan sormiksi", myös Suomessa käytetty nimitys ukonvaaja on samanlainen. Näiden kivien sanottiin joskus siirtyvän tuulen mukana taivaalle oltuaan maassa seitsemän vuotta. Perunin aseet suojelivat huonoa onnea, pahaa taikuutta, tauteja ja tietysti salamoita vastaan.
Perunin valikoimaan kuului myös yhtä tuhovoimainen mutta epätavallisempi ase: myyttiset kultaiset omenat. Monissa slaavilaisissa kansantarinoissa kultainen omena on suuren tuhon väline. On ehdotettu, että nämä kultaiset omenat viittaisivat harvinaiseen mutta pahamaineeseen luonnonilmiöön, pallosalamaan. Esimerkki kroatialaisesta kansanlaulusta, jossa on paljon myyttisiä aineksia:
... Te izvadi tri jabuke zlatne 

I baci ih nebu u visine... 

...Tri munje od neba pukose 

Jedna gadja dva djevera mlada, 

Druga gadja pashu na dorinu, 

Treca gadja svata sest stotina, 

Ne utece oka za svjedoka, 

Ni da kaze, kako pogibose.
"... sitten hän otti kolme kultaista omenaa 

ja heitti ne korkealle taivaalle... 

...kolme salamaa purkautui taivaalta, 

yksi iski kahteen nuoreen lankoon, 

toinen iski paššaan hevosen selässä, 

kolmas iski kuuteensataan häävieraaseen, 

ei yksikään todistaja paennut 

ei edes sanoakseen, mitä tapahtui."
Kristillisellä ajalla

Slaaveja kristinuskoon käännyttäneillä papeilla ja lähetystyöntekijöillä oli usein hikinen urakka, kun he yrittivät tukahduttaa vanhojen jumalien palvontaa. Idässä ortodoksinen kirkko onnistui yhdistämään monia Perunin ominaisuuksia profeetta Eliaan, joka Vanhan Testamentin mukaan otettiin taivaaseen tulisissa vaunuissa; tämä näytti sopivalta yhdistävältä piirteeltä vanhaan ukkosenjumalaan. Lännessä katolinen kirkko tarjosi korvaajaksi arkkienkeli Mikaelia, taivaallisten armeijoiden komentajaa. On myös mahdollista että paikallisella tasolla Perunin korvasi Pyhä Vitus, joka saattoi myös olla toisen tärkeän slaavijumalan Svantovitin korvaaja nimien samankaltaisuuden vuoksi. Jo pakanallisilla ajoilla Perunin palvonnan kanssa saattoi kilpailla voimistunut Svetovid-kultti. Kansanperinteessä joitakin Perunin ominaisuuksista siirrettiin kristinuskon Jumalaan.
Käännös suomeksi
Pierre Seel

Pierre Seel, 2000
Pierre Seel (16. elokuuta 1923 Haguenau – 25. marraskuuta 2005) oli ranskalainen mies, joka joutui homoseksuaalisuuden takia internoiduksi natsi-Saksan valtaamassa ja itseensä liittämässä Elsass-Lothringenissa.
Elämä > Varhaiset vaiheet

Seel syntyi vanhempiensa viidestä pojasta nuorimpana ja varttui Mulhousessa. Hän tunnisti homoutensa noin 15-vuotiaana, mutta asia oli hänelle vaikea hyväksyä katolisesta kasvatuksesta johtuen. 17-vuotiaana hän kuitenkin kävi usein klubilla, joka toimi homomiesten kohtaamispaikkana. Kerran häneltä varastettiin siellä kello, ja kun hän teki ilmoituksen poliisille, hän koki ahdistelua rikospaikan takia. Toukokuussa 1941 Gestapo pidätti Seelin tämän seksuaalisuuden johdosta; raportti varkaudesta johti hänen kiinnijäämiseensä. Hänen perheensä kuuli pojan homoseksuaalisuudesta vasta tässä yhteydessä. Homoseksuaalisuus oli Ranskassa dekriminalisoitu, mutta natsien lait mahdollistivat pidätyksen.
Seel vietiin Schirmeckin leirille. Hänellä oli ennen pidätystään ollut vakituinen homosuhde, ja hänen kumppaninsa murhattiin hänen nähtensä; tämä annettiin koirien raadeltavaksi. Seel itse joutui kivuliaiden "lääketieteellisten kokeiden" uhriksi, ja hän työskenteli nälkiintyneenä. Marraskuussa 1941 hän kuitenkin yllättyi, kun kuuli olevansa vapautumassa hyvän käytöksensä ansiosta. Hän palasi kotiinsa Mulhouseen ja sai lämpimän vastaanoton, mutta homoseksuaalisuudesta ei puhuttu. Vuonna 1942 Seel joutui Saksan armeijaan. Varhain vuonna 1945 upseeri, jonka sotilaspalvelijana hän toimi, päätti karata itärintamalta ja ottaa hänet mukaansa. Upseerin määränpäänä oli Köln ja Seelin määränpäänä Mulhouse, mutta upseeri kuoli matkalla ja Seel joutui jatkamaan yksin. Neuvostoliiton sotilaat epäilivät häntä vakoojaksi, mutta hän ilmaisi itsensä ranskalaiseksi, ja hän meni sotilaiden mukana kohti Puolaa. Hänet lähetettiin kotiutusleirille Odessaan, ja hän vietti siellä kuukausia, kunnes palasi kotiinsa elokuussa 1945.
Elämä > Sodan jälkeen

Kun Ranskan laki palasi voimaan, homoseksuaalisuus dekriminalisoitiin jälleen, mutta se ei silti ollut laajalti hyväksyttyä. Seelin perheessä pysyttiin vaiti homoseksuaalisuudesta ja sodasta, mutta perheen äidin ollessa kuolemansairaana Seel kertoi tälle omista kokemuksistaan. Äiti kuoli kesäkuussa 1949. Seel peitti homoutensa menemällä naimisiin elokuussa 1950. Hän asui vaimonsa kanssa aluksi Mulhousessa, mutta muutti pian Pariisin lähelle ja vuonna 1968 Toulouseen. Perheeseen syntyi kaksi poikaa ja tytär. Raha oli kuitenkin usein tiukassa, ja vaimo olisi halunnut miehen hakevan eläkettä keskitysleiriltä selvinneille, mutta homoseksuaalisuus olisi paljastunut samalla. Seel ei ollut koskaan kertonut vaimolle seksuaalisuudestaan, ja siitä vaikeneminen johti masennukseen, johon määrätty lääkitys osoittautui tehottomaksi.
Vuonna 1978 Seelin vaimo haki eroa. Seel jäi yksin ja epätoivon valtaan, mutta alkoi vähitellen kuntoutua tukiryhmässä. Toukokuussa 1981 Jean-Pierre Joecker haastatteli häntä, ja anonyymi kertomus julkaistiin tämän perustamassa homoille suunnatussa Masques-lehdessä. Seel koki hiljaisuuden rikkomisen vapauttavaksi. Vuonna 1982 piispa Léon-Arthur Elchinger kielsi ILGA:n jäsenille kokoontumisen ajaksi katolisen kirkon tiloista varatut yösijat. Seel raivostui tästä ja kirjoitti avoimen kirjeen piispalle; kirje julkaistiin myös Gai pied -lehdessä.
Seel alkoi päättäväisesti valistaa yleisöä sota-ajoista ja taistella HLBT-oikeuksien puolesta. Hän julkaisi vuonna 1994 muistelmateoksen Moi, Pierre Seel, déporté homosexuel (1994). Hän esiintyi lisäksi muun muassa dokumentissa Natsit ja homoseksuaalit (2000). Hänen muistelmateoksiaan myös käytettiin elokuvassa Amants des hommes. Seel kuoli marraskuussa 2005; hän oli viettänyt viimeiset kaksikymmentä vuottaan kumppaninaan Éric Feliu. Vuonna 2007 Toulousen valtuusto päätti nimetä kadun Seelin mukaan, ja tämä päätös toteutettiin virallisesti 23. helmikuuta 2008.
Toulouse
Toulouse
Toulouse
Mulhouse
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pierre Seel Wikimedia Commonsissa
Yours Truly

Yours truly voi viitata:
Yours Truly, Air Supplyn albumi
Yours Truly, Ariana Granden albumi
Yours Truly, Sick of It All:n albumi
Yours Truly, Sublime with Romen albumi
"Yours Truly", kappale yhtyeeltä Blindspot
Yours Truly Theatre, Bangalore, teatteriryhmä Intiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yours Truly”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.