Misäärit
Historia > Esi-isät

Misäärien etnogeneettinen historia jakaa mielipidettä edelleen. Yleensä kuitenkin esiin tuodaan samat muinaiset heimot; burtassit, bolgaarit, kasaarit, kiptšakit / kumaanit ja ugrilaiset madjaarit.
Tutkijat kuten Veljaminov-Zernov, Radlov ja Možarovski uskoivat, että misäärit polveutuisivat ”tataarilaistuneesta” suomalais-ugrilaisesta meštšera-heimosta. Suomalais-ugrilaisen teorian kyseenalaistajia puolestaan on muun muassa M. Zekijev, G. Ahmarov ja A. Orlov. Zekijev kertoo: "Jos tämä teoria (meštšera) osoittautuu todeksi, tataareissa täytyy olla selviä jälkiä suomalais-ugrilaisista heimoista, mutta niitä ei ole laisinkaan." Myös geneettiset tutkimukset Damir Hairetdinovin mukaan ovat tätä teoriaa vastaan.
Alimžan Orlov esittääkin seuraavasti: Misäärien esi-isät muodostaa enimmäkseen läntiset kiptšakit eli kumaanit, sekä meštšera-heimo. Hän kuitenkin antaa vaihtoehtoisen teorian jälkimmäisestä; Meštšera, Orlovin mukaan, oli alusta alkaen turkkilainen, eikä suomalais-ugrilainen. Orlovin mukaan sen "vääristynyt" tausta alkoi Iivana Julman toimesta, joka kuvaili heitä tšermisseiksi/mareiksi. Orlov toteaa misäärien olevan kotoisin "muinaisesta Meštšerasta", joka ensimmäisen kerran mainitaan 1200-luvulla Kultaisessa ordassa. Hänen mukaansa kyseiset meštšeralaiset myös muodostivat paljolti Donin kasakat, jotka väitetysti tunnettiin "Meštšera-kasakoiden" nimellä jo ennen Kasimin kaanikunnan aikaa.  A. Gordejev yhdistää kasakoiden muotoutumisen Kultaiseen Ordaan. Yhteyden "meštšeran tataarien" ja Donin kasakoiden välillä loi myös tutkija Tatišev, ja Karamzin yhtyi ajatukseen seuraavasti: "Meštšera on vapaamies, jolla ei ole valtiollista asemaa. Siihen kuuluu hyvin syrjäisiä ratsastajia. Kasakat ovat vain meštšera-tataareita". Orlov kuitenkin vielä toteaa, että kaikki nykyisten Nižni Novgorodin alueen misäärien esi-isät eivät olisi tulleet meštšerasta, vaan osittain heidän juurensa voidaan jäljittää Volgan bulgariaan, ja sen eteläisiin esikaupunkialueisiin, sekä myös Siperiaan.
Misäärien mahdollista yhteyttä proto-unkarilaiseen madjaari-heimoon on ehdotettu ja täten misäärien historia on ollut mielenkiinnon kohteena Unkarissakin. Tämä juontaa juurensa vuoteen 1235, kun unkarilainen dominikaanimunkki Julianus oli keskisellä Volgalla törmännyt unkarinkieliseen väestöön. Hypoteesi kertoo, että "turkkilaiskieliset misäärit" muodostuivat alueelle jääneiden unkarilaisten turkkilaistumisen jälkeen, kun suurin osa heistä oli lähtenyt länteen 700-luvulla. M. R. Saratov: "Madjaarit mainitaan niiden ensimmäisten joukossa, joiden maat valloitti Tšingis-kaanin jälkeläinen Ögödei. Madjaarit mainitaan myös vuoden 1438 sopimuksessa, jonka Moskovan ja Rjazanin suuret ruhtinaat vaihtoivat keskenään". R.G. Kuzejev: "Misäärien etnonyymillä on ugrilais-madjaarilainen perusta".
Unkarilaisesta teoriasta Orlov mainitsee seuraavasti; "Kiptšakkien ja madjaarien yhteys alkoi idässä, jatkui Uralilla, Keski-Volgalla ja Pohjois-Kaukasiassa. Ennen siirtymistään Tonavan yli madjaarit olivat liitossa kiptšak-heimojen kanssa, omaksuivat heiltä valtavan määrän turkkilaisia sanoja, omaksuivat osan heimosta. Meštšerassa he sekoittuivat Nižni Novgorodin tataarien esi-isien kanssa."
Yksimielisyyttä tutkijoiden keskuudessa luo misäärien esi-isien kuuluminen Kultaiseen ordaan. Hairetdinov: "Meštšerskin jurttaa pidettiin Kultaisen ordan erottamattomana osana, eikä vain sen pääkaupungissa Saraissa, vaan myös Krimillä ja muualla". Jotkut tiedemiehet jopa uskovat, että misäärit käytännössä edustavat "fragmenttia muinaisista kiptšak-heimoista", jotka saapui Tsna- ja Mokša-jokien alueelle viimeistään 1000-luvulla.