stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Java
Javan käyttö Java-alustan ulkopuolella > Android

Android OS on suurelta määrin kirjoitettu C ohjelmointikielellä, mutta Android SDK (Androidin ohjelmistokehityspaketti) käyttää kuitenkin Java kieltä sovellusten kehityksen perustana, mutta ei kuitenkaan käytä Javan omia standardeja (GUI, SE, ME) tai muita vakiintuneita Java standardeja. Samalla Android SDK:n tukema tavukoodi ei ole yhteensopiva Javan tavukoodin kanssa sekä Android SDK toimii vain omalla virtuaalikoneellaan, joka on suunniteltu älypuhelimille ja tableteille. Android Studio IDE (Integrated Deveplopment Environment) on Android sovellusten virallinen ohjelmointiympäristö, mutta muitakin ohjelmointiympäristöjä voidaan käyttää vapaasti Android sovelluksien kehittämiseen. Android Studiossa kehittäjä voi luoda emulaattoreita Android OS:ää käyttävistä puhelimista ja testata omia Java-sovelluksiaan näiden emulaattoreiden avulla.
Koko Android OS:n ominaisuusvalikoima on käytettävissä Java ohjelmointikielellä kirjoitettujen ohjelmointirajapintojen (API) kautta käyttäjille. Näitä rajapintoja voidaan pitää Android sovelluksien ns. rakennuspalikoina, joilla voidaan rakentaa sovellusten käyttöliittymä ja ohjata sen toimintoja. Kyseisiä rajapintoja ovat seuraavat:
Tarkastelu järjestelmä (View System), jolla rakennetaan Android sovelluksen käyttöliittymä, käyttäen erilaisia vekottimia (Widgets), kuten esim. nappuloita, listoja, laatikoita ja tekstikenttiä sekä palkkeja.
Tehtävienhallitsija (Resource Manager), jolla voidaan päästä käsiksi paikallisiin teksteihin, grafiikoihin tai asetteluihin.
Huomautustenhallitsija (Notification Manager) mahdollistaa sovellusten esitellä mukautettuja huomautuksia käyttäjille.
Toiminnallisuudenhallitsija (Activity Manager), jolla voidaan hallita sovellusten elinkaarta sekä mahdollistaa navigoinnin sovelluksen eri tehtävien välillä.
Sisällön tarjoaja (Content Provider) mahdollistaa sovellusten datan jakamisen muiden sovellusten välillä, kuten esim. yhteistietojen välittämisen toisesta sovelluksesta toiseen.
Erimielisyys
Oraclen ja Googlen välillä käytiin oikeudellista kiistaa Javan API:en (sovellusliittymien) ja lähdekoodin tekijänoikeuksista.
Oracle vaati vahingonkorvauksia Googlelta, joka puolestaan perusteli API:en käytön olleen kohtuuden rajoissa. Kaksi piirituomioistuinta päätti asiasta Googlen eduksi mutta vetoomustuomioistuin kumosi molemmat päätökset. Asiaa käytiin läpi vuodesta 2012 vuoden 2021 kevääseen asti, jolloin lopullisessa ratkaisussa korkein oikeus päätti API:en käytön olleen Googlen osalta kohtuullista. Vaikka se kumosi aiemman päätöksen, lopullinen ratkaisu jätti huomioimatta API:en suojaamisen tekijänoikeuksilla.
Tapaus toimi kiinnostavana esimerkkinä muille alalla toimijoille, sillä monissa tietokoneohjelmissa ja ohjelmistoissa (erityisesti avoimen lähteen) on vastaavasti hyödynnetty API:ja muista tuotteista esimerkiksi ohjelmien yhteensopivuuden helpottamiseksi.
Kritiikki

Javan kritiikki koskee sen geneerisen ohjelmoinnin toteutusta, nopeutta, etumerkittömien kokonaislukujen käsittelyä, liukulukuaritmetiikkaa sekä tietoturvahaavoittuvuuksia Java-virtuaalikoneen toteutuksissa (HotSpot).
Kritiikki > Etumerkittömät kokonaisluvut

Javassa ei ole luontaisia etumerkittömiä kokonaislukuja. C-kieliset ohjelmat tuottavat yleensä etumerkitöntä dataa, ja tämän tyyppisen datan puute estää suoran tiedon vaihdon Java-kielisten ja C-kielisten ohjelmien välillä. Suuria etumerkittömiä lukuja numeeristen käsittely kenttien numeroina, kuten kryptografiassa, mikä hankaloittaa Javan käyttämistä tällaisissa tehtävissä. Vaikka tämän ongelman kiertäminen on mahdollista käyttäen muunnoskoodia ja suurempia tietotyyppejä, se tekee etumerkittömän datan käsittelystä kömpelöä Javalla. Vaikka 32-bittiseen etumerkillä varustettuun kokonaislukuun on mahdollista tallentaa 16-bittinen etumerkitön kokonaisluku ilman häviöitä, ja 64-bittiseen etumerkillä varustettuun kokonaislukuun voi puolestaan tallentaa 32-bittisen etumerkittömän kokonaisluvun, ei ole kuitenkaan olemassa 64-bittisestä suurempaa tyyppiä etumerkittömän kokonaisluvun tallentamiseen. Kaikissa edellä mainituissa tapauksissa käytetyn muistin määrä voisi kaksinkertaistua, ja kaikki kahden komplementin ylivuotoon turvautuva logiikka pitäisi uudelleen kirjoittaa. Abstrakteissa tapauksissa funktio kutsut olisivat välttämättömiä monissa operaatioissa, jotka ovat monissa muissa kielissä luontaisia. Vaihtoehtoisesti on mahdollista käyttää Javan etumerkillä varustettuja kokonaislukuja jäljittelemään samankokoisia etumerkittömiä kokonaislukuja, mutta tämä vaatii yksityiskohtaista tuntemusta bittikohtaisista operaatioista. JDK 8 tarjosi jonkinlaista tukea etumerkittömille kokonaisluvuille, mutta ei etumerkittömille tavuille eikä myöskään tukea Java kielestä.
Kritiikki > Yhdistetyt arvotyypit

Javassa ei ole yhdistettyjä arvotyyppejä, kuten C:n structeja, joissa on tietopaketteja, joita käsitellään suoraan viittauksien sijaan epäsuorasti. Arvotyypit voivat joskus olla nopeampia ja pienempiä kuin luokat viittauksilla. Esimerkiksi Javan HashMap on toteutettu taulukkona viittauksina HashMap.Entry-olioihin,[16] jotka sisältävät vuorostaan viittauksia avain- ja arvo-olioihin. Tiedon hakeminen vaatii tehotonta kaksoishakemista. Jos Entry olisi arvotyyppi, taulukko voisi tallentaa avain-arvo-parit suoraan, mikä poistaisi ensimmäisen välitystason, lisäisi viittauspaikallisuutta ja vähentäisi muistin käyttöä. Lisäksi, jos Java tukisi geneerisiä primitiivisiä tyyppejä, avaimet ja arvot voitaisiin tallentaa suoraan taulukkoon, poistamalla molemmat välitystasot.
Kritiikki > Perusmuuttujien ja taulukoiden integrointi

Taulukot ja perusmuuttujat ovat jossain määrin erityisiä ja niitä on käsiteltävä eri tavoin kuin luokkia. Tätä on arvosteltu, koska se edellyttää monia funktiovariaatioita yleiskäyttöisten kirjastojen luomisessa.
Kritiikki > Serialisaatio

Javassa on mekanismi objektin serialisoimiseen, jossa objekti voidaan esittää tavujonona, joka sisältää sen tietokentät yhdessä tietonsa ja kenttiensä tyyppitiedon kanssa. Kun objekti on sarjallistettu, sitä voidaan myöhemmin desarjallistaa; eli sen tyyppitiedot ja tietonsa esittävät tavut voidaan käyttää objektin luomiseen muistissa. Tämä aiheuttaa erittäin vakavia teoreettisia ja todellisia turvallisuusriskejä.
Serialisointi prosessi on siitä hyödyllinen, että se on kokonaisuudessaan JVM riippumaton. Tarkoittaen sitä, että objekti voidaan deserialisoida täysin toisella laitteella tai alustalla, kuin se on serialisoitu.
Luokat ObjectInputStream ja ObjectOutputStream ovat korkeantason virtoja, jotka sisältävät metodit serialisoinnille sekä deserialisoinnille.
Java serialisointi voidaan saavuttaa käyttämällä java.io.Serializable rajapintaa. Objektia serialisoidessa tulee luokan määrittelyssä implementoida tämä rajapinta, joka mahdollistaa tarvittavan tarkistuksen onko objekti serialisoitava. Kun objekti on serialisoitava, se voidaan kirjoittaa ObjectOutputStreamiin, joka konvertoi tämän objektin bittivirraksi.
Java deserialisointi voidaan saavuttaa lukemalla bitit bittivirrasta ja antamalla bitit ObjectInputStreamille. ObjectInputStream voi konvertoida tämän jälkeen bitit takaisin objektin muotoon ja palauttaa sen takaisin käytettäväksi halutussa muodossa.
Yksi tärkeä tieto Javan serialisoinnista on se, että siihen liittyy aina turvallisuusriskinsä, jos sen kanssa ei ole varovainen. Serialisoidut objektit voivat sisältää herkkää informaatiota ja jos serialisoitu data päätyy vääriin käsiin, voidaan dataa käyttää esimerkiksi systeemisi hyväksikäyttöön. Tämän seikan takia on hyvä idea käyttää datan salausta (encryption) sekä muita turvallisuuskeinoja työskennellessä serialisoinnin kanssa.
Kritiikki > Suuret taulukot

Javaa on kritisoitu siitä, ettei se tue taulukoita, joiden koko on 231 (noin 2,1 miljardia) alkiota tai enemmän. Tämä rajoittaa Javaa ohjelmointikielenä; the Java Language Specification, kohdassa 10.4 sanotaan seuraavaa:
Taulukot on indeksoitava konaisluvuilla… Jos yrittää käyttää taulukon arvoa, jonka indeksi on pitkä kokonaisluku, seurauksena on käännösaika-virhe.
Suurten taulukoiden tukeminen vaatisi myös muutoksia Javan virtuaalikoneeseen (JVM). Rajoitus ilmenee osa-alueilla, kuten kokoelmien koon rajoittuminen kahteen miljardiin alkioon ja kyvyttömyys muistikartoittaa jatkuvia tiedostolohkoja, joiden koko on suurempi kuin 2 GB (gigatavua). Javassa ei myöskään ole moniulotteisia taulukoita (vierekkäin varatut yksittäiset muistilohkot, joihin pääsee yhdellä epäsuunnalla), mikä rajoittaa tieteellisen ja teknisen tietojenkäsittelyn suorituskykyä.
Javassa ei ole tehokasta tapaa alustaa taulukoita. Kun taulukko määritetään, Javan virtuaalikone (JVM) kääntää sen tavukoodeiksi ohjeilla, jotka asettavat sen elementit yksitellen ajon aikana. Koska Javan metodit eivät voi olla suurempia kuin 64 KB (kilotavua), jopa vaatimattoman kokoiset taulukot, joiden arvot on asetettu suoraan koodissa, antavat virhe ilmoituksen ”Error: code too large” (Virhe: koodi liian isoa) käännettäessä.
Kritiikki > Hitaus

Koska jokainen koodi on tulkittava konekoodiksi, Java on hitaampi muihin kieliin, kuten esimerkiksi C:hen ja C++:aan. Java on huomattavasti hitaampi kuin kielet, jotka tuottavat käännöskoodia suoraan koneelle, sekä se käyttää paljon muistia.
Javaa on kritisoitu sen nopeudesta sovellusten käynnistyksessä. Javalla tehdyt sovellukset voivat käynnistyä hitaammin kuin muilla ohjelmointikielillä tuotettuihin sovelluksiin, mikä voi tuottaa ongelmia tietynlaisissa sovelluksissa. Javan hitaus sovellusten käynnistämisessä johtuu siitä, että Java-sovellusten on käynnistyessään ladattava suuri määrä luokkia ja kirjastoja, mikä voi johtaa viiveisiin.
Toinen kritiikin kohde Javan nopeuteen liittyen koskee tapaa, jolla Java käsittelee muistin varausta. Vaikka Javan automaattisesta muistin hallinnasta voi olla hyötyä koodaajalle, se voi myös johtaa suorituskyky ongelmiin. Javan käyttämä roskakori voi viedä merkittävän määrän prosessorin resursseista, minkä seurauksena sovellus voi hidastua. Javan muistin varaus voi johtaa myös muistin sirpaloitumiseen, millä on suora vaikutus suorituskykyyn.
Java-ohjelmien sisäiset ominaisuudet ei vaikuta kielen ajonaikaiseen suorituskykyyn yhtä paljon kuin kääntäjän tai virtuaalikoneen laatu. Käännetyn ohjelman ajaminen esimerkiksi virtuaalikoneen avulla on natiivia suoritusta hitaampaa. Virtuaalikoneet voivat tarjota esimerkiksi alustariippumattomuuden ja yksinkertaistetun kehityksen, mutta samalla laskea suorituskykyä.
Kritiikki > Turvallisuus

Java-ohjelmistoja jää myös paljon päivittämättä pelkän tietoisuuden puutteen takia. Yleisin syy tälle on se, ettei käyttäjä yksinkertaisesti ole vain tietoinen uusista ja parantavista päivityksistä, tai toiselta kantilta käyttäjä ei ole tietoinen siitä, kuinka päivitykset tulisi tehdä.
Javan turvallisuutta on kritisoitu paljon. Oraclen toimintaa liittyen siihen, kuinka he informoivat löytyvistä turvallisuusbugeista, on erityisesti nostettu esille. On tullut ilmi, ettei Oraclen puolesta kaikista näistä ei ole laajalti informoitu käyttäjiä. Esimerkiksi kun julkaistiin korjaukset monille vioille Java 7:ssä, poisti se Java 6:n käyttäjien koneista ja erityisesti tämä vaikutti yrityksien sovelluksiin. Oracle oli alun perin vakuuttanut, ettei tämä vaikuttaisi niihin ja ne olisivat turvassa päivityksiltä. Tämä kuitenkin oli vakava turvallisuusriski, sillä Java 6 on laajalti käytössä yrityksien sovelluksissa.
Java-koodiympäristö antaa mahdollisuuden hyödyntää hiekkalaatikko testausta, ja ajaa ohjelmia, joiden koodi ei ole korkealaatuista. Käyttäjä voi siis ajaa ympäristössä koodeja, ja ohjelmia, epäluotettavia tavukoodiohjelmia. Tämä voi antaa haittaohjelmille mahdollisuuden hyödyntää näiden ohjelmien tietoturvaongelmia ja päästä käsiksi esimerkiksi tiedostojärjestelmiin, päästä yhdistämään yksityisiin verkkoihin tai jopa alkaa suorittaa mielivaltaisia komentoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sunin Java-sivut (englanniksi)
Javadoc J2SE 1.6 (englanniksi)
Ohjelmoinnin perusteita Java-kielellä
Aloittelijan Java-opas
Sopimuspohjainen olio-ohjelmointi Java-kielellä
Java-kehitysympäristön pystyttäminen ja HelloWorld-ohjelman luominen
Full Java Tutorial (Arkistoitu – Internet Archive)
NetBeans, Avoimeen lähdekoodiin perustuva Java-kehitysympäristö
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  ELMCIP 
Alkuperäinen hiekkalaatikkomalli. JDK 1.0 Security Model.
Pygmit

Lehdistä ja oksista rakennettuja pygmien taloja Kongon tasavallassa.
Pygmipariskunta lapsineen ja eurooppalainen matkailija vuonna 1921.
Pygmit ovat ihmisryhmiä, joissa keskipituus on alle 150 senttimetriä, ja tavallisesti termillä viitataan Afrikan trooppisilla alueilla eläviin väestöihin.
Elintavat

Survival International -järjestön mukaan Keski-Afrikan pygmit elävät metsässä ja tuntevat elinympäristönsä sekä sen kasvit ja eläimet hyvin. Pygmit elävät metsästämällä muun muassa antilooppeja, sikoja ja apinoita. Metsästysvälineinä käytetään verkkoja, keihäitä ja jousia. Pygmien ainoa kotieläin on metsästyksessä käytettävä koira. Lisäksi pygmit kalastavat sekä keräävät hunajaa, jamssia, marjoja ja muita kasveja. Pygmit pitävät metsää jumalana, joka tarjoaa heidän tarvitsemansa hyödykkeet. Kaikilla pygmiryhmillä on läheiset suhteet lähialueilla eläviin maanviljelyä harjoittaviin kyläihmisiin, joiden kanssa he käyvät vaihtokauppaa muun muassa viljelystuotteilla.
Pygmit käyttävät osan metsien antimista itse ja vaihtavat osan maanviljelijöiden tuotteisiin. Eri alueilla Keski-Afrikassa monilla pygmiryhmillä on pitkät perinteet yhteiselosta paikallisten maanviljelijäryhmien kanssa, ja se on jatkunut sukupolvelta toiselle ja muodostanut ajan mittaan monimutkaisen taloudellisen ja sosiaalisen vaihdannan verkoston. Maanviljelijät tarvitsevat pygmien tarjoamaa lihaa, hunajaa ja metsästä saatavia lääkeaineita, kun taas pygmeille tärkeitä ovat vaihtokaupasta saamansa kehittyneet työvälineet. Nykyaikana osa pygmeistä on siirtynyt hyvin pitkälti ammattimaisiksi metsästäjiksi. Pygmien kanssakäyminen maanviljelijäväestöjen kanssa käsittää vaihtokaupan lisäksi laajemmin eri elämän osa-alueita, muun muassa poliittisen, uskonnollisen ja sosiaalisen elämän.
Pygmit kiertelevät 20–100 ihmisen ryhmissä omistamillaansa alueilla. Kylät ovat kiinteitä, mutta metsästysretkillä pygmit elävät tyypillisesti noin 20–35 ihmisen leireissä.
Pygmien alkuperä ja perinnöllisyys

Pygmien genetiikkaa ja biologiaa on tutkittu hyvin paljon. Aikanaan oli vallalla käsitys pygmeistä omana ihmisrotunaan. Nykyisin on vallalla melko vahva yksimielisyys siitä, että lännessä elävät mbuti- eli bambuti-pygmit muodostavat geneettisessä sukupuussa Saharan eteläpuolisen väestön alkuhaaran.
Ei kuitenkaan ole olemassa ominaisia geenipiirteitä, jotka esiintyisivät kaikilla pygmeillä, mutta puuttuisivat muilta afrikkalaisilta. Myöskään kielellisesti ja kulttuurillisesti pygmit eivät suoranaisesti poikkea alueen ei-pygmiväestöistä. Pygmeillä ei ole omaa kielisukua, ja heidän kulttuurinsa on samanlainen kuin bantumaanviljelijöillä. Jotkin sanat ovat kuitenkin yhteisiä useille erillään elävillä pygmiryhmille, mikä antaa aiheen olettaa, että pygmit ovat aiemmin puhuneet yhteistä kieltä. Eräs tällainen sana on metsän henkeä tarkoittava jengi.
Perinnöllisyystutkimuksen perusteella pygmit voidaan jakaa kolmeen ryhmään, vaikka asiasta ei ole täyttä yksimielisyyttä. Ryhmät ovat:
mbuti-pygmit eli bambuti-pygmit, läntisissä osissa
aka-pygmit itäisissä osissa
twa-pygmit etelässä
Pygmien kohtaamat ongelmat

Survival International -järjestön mukaan pygmit kokevat uhkana kotisademetsissään harjoitettavan metsätalouden. Uudisasukkaat ovat ajaneet pygmejä muualle. Joillakin alueilla pygmit on häädetty pois kansallispuistoiksi suunnitelluilta alueilta. Valtionhallinto ei usein pidä pygmejä tasavertaisina kansalaisina. Kamerunissa bagyeli-pygmikansan elämää häiritsee elinalueen halki rakennettu öljyputki. Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa, Burundissa ja Ugandassa melkein kaikki pygmien metsät on kaadettu ja pygmit ovat siirtyneet työelämään tai kerjäläisiksi.
Kongon sisällissodan sekasortoinen tilanne ryöstelevine sotilasjoukkoineen on ollut pygmeille suuri uhka, koska pygmiyhteisöillä ei juurikaan ole ollut kykyä puolustautua aseistautuneista miehistä koostuvia kurittomia joukkoja vastaan. Joidenkin ryhmien piirissä pygmit nähdään (tai nähtiin) eläiminä, joita voi mielensä mukaan tappaa ja joiden lihasta saa taikavoimia. Pygmejä jopa ajoittain syödään muun ruuan puutteessa. Syytösten mukaan hallituksen joukot ja eri ryhmien sotilaat ovat sisällissodan aikana taikavoimia saavuttaakseen myös raiskanneet pygmejä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
African Pygmies Kulttuuria, äänimaisemia, musiikkia ja valokuvia
The Pygmy Fund Jean-Pierre Hallet'n perustama pygmien avustussäätiö
Baka Pygmies Kulttuuria, musiikkia ja kuvia
Hannu Karpo

| Hannu Karpo |
| --- | --- |
 Hannu Karpo vuonna 1965
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1942 (ikä 82) Helsinki
Ammatti:  toimittaja, tuottaja, ohjaaja
Hannu Karpo (s. 5. maaliskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen toimittaja, tuottaja ja ohjaaja. Karpo teki pitkän ja monipuolisen uran televisiotoimittajana yli 50 vuoden ajan. Jäädessään eläkkeelle vuonna 2007 hän totesi olleensa alalla yhtä kauan kuin on ollut televisiolähetyksiäkin. Hän työskenteli 27 vuotta Yleisradiossa ja 25 vuotta MTV:llä.
Karpo omistaa tuotantoyhtiö Pallosalaman, joka on perustettu vuonna 1970. Yhtiö tuotti yrityksille kaupallisia markkinointivideoita. Karpo on toiminut journalistina myös aikakauslehdistössä, muun muassa Avussa ja Seurassa. Näihin lehtiin hän toimitti parinkymmenen vuoden ajan liikennepalstaa yhdessä Ensio Itkosen kanssa.
Hän on saanut kaksi elokuvataiteen valtionpalkintoa, tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon sekä vuonna 2012 valtion journalistipalkinnon ja myös elämäntyön Kultaisen Venlan vuonna 2015. 30. joulukuuta 2006 Karpon ohjelmaa seurasi 791 000 katsojaa. Tappouhkauksia hän on saanut ”alle 10”. Oikeudenkäyntejä työn tiimoilta on 37, joista ei ole tullut yhtään tuomiota.
Karpon tavaramerkiksi muodostui aikoinaan Rovaniemeltä löytynyt sudenkarvainen karvahattu.
Ura

Karpo aloitti tv-työnsä jo lukioikäisenä nuorten ohjelmissa ja pääsi sitten toimittajaksi Suomen Television ajankohtaistoimitukseen, jossa sai pian mainetta päällekäyvänä ”revolverihaastattelijana”. Vuosina 1963–1981, ennen MTV:lle siirtymistään, Karpo toimi Yleisradion palveluksessa yhteiskunnallisten sekä ajankohtais- ja reportaasiohjelmien toimittajana, tuottajana sekä ohjaajana. Hän toteutti ohjelmia esimerkiksi kuluttajakysymyksistä samaan aikaan 1970-luvulla, kun kuluttajalainsäädäntöä oltiin luomassa Suomeen. Vuonna 1983 Karpo siirtyi MTV:lle, jossa työskenteli 25 vuotta. Tänä aikana hän toimitti lähes 800 ohjelmaa.
Tunnetuin Karpon toimittama televisio-ohjelma on ollut vuosina 1983–2007 MTV3:lla esitetty yhteiskunnallisiin epäkohtiin puuttunut Karpolla on asiaa, joka käsitteli monesti suomalaisten vastoinkäymisiä, joihin ei tahdo löytyä ratkaisua millään tavalla. Usein kritiikin kohteena olivat julkinen hallinto ja sen byrokraattisuus. Sarja saavutti yleisön suosion vuosien varrella, ja 2. tammikuuta 1994 esitetty jakso keräsi television ääreen peräti 1 830 000 katsojaa.
Ihmiset lähettivät toimittajalle myös omia aiheitaan ja juttuvinkkejään varsin aktiivisesti. Parhaina vuosina kirjattiin 10 000 toimitukseen lähetettyä aihetta vuodessa. Kaikista ideoista ei luonnollisesti voitu tehdä ohjelmaa, mutta palautteet tarjosivat näköalapaikan suomalaisen yhteiskunnan väliinputoajiin, vaikeisiin ihmiskohtaloihin ja pettymyksiin suhteessa esim. sosiaaliturvaan. Karposta tuli monelle oikeusaputoimisto, sosiaaliviranomainen ja luotettu lähimmäinen.
Viimeinen Karpolla on asiaa -ohjelma nähtiin 5. toukokuuta 2007 erikoispitkällä tunnin kestäneellä päätösjaksolla, kun jo kaksi vuotta virallisesti vanhuuseläkkeellä ollut 65-vuotias Karpo siis jätti televisio-ohjelmatyön. Viimeiselle kuvauskeikalle mennessään Karpo jäi kiinni ylinopeudesta. Toukokuussa 2009 esitettiin MTV3:lla Karpon parhaat -sarja, joka oli koostettu Hannu Karpon vuosien varrella tekemistä jutuista, ja samalla katsastettiin mitä kyseisille henkilöille tai asioille oli tapahtunut ohjelman jälkeen.
Karpo on ollut mukana elokuvissa Äl' yli päästä perhanaa (1968), Shaahiparin vierailu (1970) sekä Vaiennut viulu (1972).
Helsingin dokumenttielokuvafestivaali DocPoint teki kunniaa Karpon pitkälle uralle vuonna 2008 esittämällä laajan kokonaisuuden hänen tuotantoaan. Ilja Rautsi esitteli tällöin ohjelmia elokuva-alan Elitisti-verkkosivustolla.
Karposta on tehty dokumenttielokuva Karpo, jonka on ohjannut Ari Matikainen. Elokuva sai ensi-iltansa syyskuussa 2020.
Yksityiselämä

Karpo vietti lapsuutensa Helsingissä. Hänen isänsä oli ammattimuusikko ja syntyjään venäläinen. Isä kuitenkin puhui suomea sujuvasti ja halusi kasvattaa poikansa suomenkieliseksi.
Karpo oli vuoteen 1997 saakka naimisissa laulaja Raita Karpon kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Sotilasarvoltaan Karpo on reservin majuri. Karpon poika Sampo Karpo on myös toimittaja ja osallistui myös isänsä tv-ohjelman Karpolla on asiaa tekemiseen. Nykyään Hannu on naimisissa Kirsi Karpon kanssa.
Palkinnot ja tunnustukset

Valtion journalistipalkinto, 2012
Elämäntyön kultainen Venla, 2015
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Hannu Karpo Wikisitaateissa
Karpo Official – Hannu Karpon ja hänen tuotantoyhtiönsä Pallosalama Oy:n virallinen Youtube-kanava
Hannu Karpon ohjelmia Ylen Elävässä arkistossa
Elitisti: Hannu Karpo – Totuuden tungetteleva torvi
Karpon parhaat, MTV3, archive.org-tallenne (2013)
Järkyttävintä toimittajan uralla: kollektiivin pelko mursi perhesiteet
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Philip Donald Estridge

| Don Estridge> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1937 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat
Kuollut: 2. elokuuta 1985 (48 vuotta) Irving, Texas, Yhdysvallat
Muut tiedot
Yritys:  IBM
Puoliso:  Mary Ann Estridge
Philip Donald "Don" Estridge (23. kesäkuuta 1937 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat – 2. elokuuta 1985 Irving, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietokonesuunnittelija, joka työskenteli IBM:llä useiden vuosien ajan ja johti IBM PC:n kehitystyötä. Häntä on kutsuttu "IBM PC:n isäksi".lähde?
Steve Jobs tarjosi 1980-luvulla Estridgelle Apple Computerin pääjohtajuutta, mutta tämä kieltäytyi.
Estridge ja hänen vaimonsa Mary Ann kuolivat lentoturmassa, kun Delta Air Linesin lento 191 törmäsi laskeutuessaan Dallas-Fort Worthin kansainväliselle lentoasemalle.
Uuno Kailas

| Uuno Kailas |
| --- | --- |
 Uuno Kailas
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1901 Heinolan maalaiskunta, Suomen suuriruhtinaskunta, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 22. maaliskuuta 1933 (31 vuotta) Nizza, Ranska
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  runoilija, prosaisti, kääntäjä
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: Tulenkantajat
Esikoisteos:  Tuuli ja tähkä (1922)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Frans Uuno Kailas (alk. Salonen; 29. maaliskuuta 1901 Heinolan maalaiskunta – 22. maaliskuuta 1933 Nizza, Ranska) oli suomalainen runoilija ja prosaisti. Kailas tunnetaan parhaiten runokokoelmistaan, mutta hän myös suomensi paljon.