stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bella Davidovich

Bella Davidovich
Bella Davidovich (s. 16. heinäkuuta 1928 Baku) on neuvostoliittolaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut pianisti.
Davidovich aloitti pianotunneilla käymisen 6-vuotiaana ja esitti vuonna 1937 Nikolai Anosovin johdolla Ludwig van Beethovenin C-duuripianokonserton. Myöhemmin hän opiskeli Moskovan konservatoriossa ensin Konstantin Igumnovin ja tämän kuoltua (1948) Yakov Flierin luokalla. Hän valmistui vuonna 1951 ja työskenteli sitten vuoteen 1954 Flierin avustajana konservatoriossa. Vuonna 1949 Davidovich voitti ensimmäisen palkinnon neljännessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa jaetusti Halina Czerny-Stefańskan kanssa. Davidovich oli naimisissa viulisti Julian Sitkovetskin (k. 1958) kanssa.
Davidovich pääsi vuonna 1962 Moskovan konservatorion pianonsoiton professoriksi. Hän loikkasi poikansa, viulisti Dmitri Sitkovetskin jälkeen vuonna 1978. Vuonna 1984 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Lokakuussa 1979 Davidovich teki Yhdysvaltain-debyyttinsä Carnegie Hallissa. Hän on sittemmin esiintynyt laajalti kansainvälisesti. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Sergiu Comissiona, James Conlon, Christoph von Dohnányi, Charles Dutoit, Christoph Eschenbach, Kirill Kondrašin, Raymond Leppard, Neville Marriner, Riccardo Muti, Eugene Ormandy, Mstislav Rostropovitš, Leonard Slatkin ja Edo de Waart. Vuonna 1988 Davidovich pääsi tekemään ensimmäisen esiintymisensä Moskovassa kymmeneen vuoteen. Hän aloitti opettamisen Juilliard Schoolissa vuonna 1982 ja mestarikurssien pitämisen Bakussa vuonna 1999. Davidovich on myös istunut tuomaristojen jäsenenä Chopin-pianokilpailussa, Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa ja Clara Haskil -pianokilpailussa.
Davidovich on tullut tunnetuksi romanttisen ohjelmiston tulkinnoillaan. Hänen useille levymerkeille levyttämiensä teosten joukossa on ollut sävellyksiä Frédéric Chopinilta, Camille Saint-Saënsilta, Sergei Rahmaninovin, Johannes Brahmsilta, Edvard Griegiltä ja Maurice Ravelilta.
Baraka (elokuva)

| Baraka |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ron Fricke
Käsikirjoittaja:  Constantine ja Genevieve Nicholas
Tuottaja:  Mark Magidson
Säveltäjä:  Michael Stearns
Kuvaaja:  Ron Fricke
Leikkaaja:  Ron Fricke Mark Magidson David Aubrey
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Magidson Films
Levittäjä:  The Samuel Goldwyn Company Netflix
Ensi-ilta:  1992
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baraka on yhdysvaltalainen poeettinen dokumenttielokuva vuodelta 1992. Sen ovat käsikirjoittaneet Constantine ja Geneviève Nicholas ja ohjannut ja kuvannut Ron Fricke. Ei-narratiivinen, näyttäviin kuviin ja musiikkiin perustuva elokuva muistuttaa tyyliltään Godfrey Reggion elokuvaa Koyaanisqatsi (1982), jonka teossa Fricke oli kymmenen vuotta aiemmin mukana pääkuvaajana, käsikirjoittajana ja leikkaajana.
Yksi molempien elokuvien suosima tekniikka on tapahtumien nopeuttaminen ajastetulla kuvauksella. Baraka oli myös ensimmäinen elokuva 20 vuoteen, jonka kuvauksessa hyödynnettiin 70 millimetrin filmiä käyttävää Todd-AO-­tekniikkaa. Se oli myös ensimmäinen filmille kuvattu elokuva, joka digitalisoitiin ja restauroitiin Blu-ray-­julkaisua varten erikois­teräväpiirto­tekniikalla (Full Ultra HD, FUHD).
Baraka koostuu eri puolilla maailmaa kuvatuista otoksista erilaisista uskonnollisista rituaaleista ja seremonioista, luonnosta ja luonnonvarojen liikakäytöstä, kaupungistumisesta, työnteosta ja muusta inhimillisestä toiminnasta. Elokuvakriitikko Roger Ebert kuvaa Barakaa toisaalta 96-minuuttiseksi matka­kertomukseksi, toisaalta koko Maa-planeettaa pohtivaksi meditaatioksi.
Elokuvan viisihenkinen kuvausryhmä vieraili 13 kuukauden aikana 152 kuvauskohteessa 24 maassa: Argentiinassa, Australiassa, Brasiliassa, Kambodžassa, Kiinassa, Ecuadorissa, Egyptissä, Ranskassa, Hongkongissa, Intiassa, Indonesiassa, Iranissa, Israelissa, Italiassa, Japanissa, Keniassa, Kuwaitissa, Nepalissa, Puolassa, Saudi-Arabiassa, Tansaniassa, Thaimaassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa.
Elokuva voitti Fipresci-palkinnon Montrealin maailmanelokuvafestivaaleilla 1992.
Aiheesta muualla

Spirit of Baraka, nonverbaalisille dokumenttielokuville omistettu sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Baraka (film)
Käännös suomeksi
Sam Trammell

| Sam Trammell |
| --- | --- |
 Trammell vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1969 (ikä 55)  New Orleans, Louisiana
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Sam Merlotte  (True Blood)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Sam Trammell (s. 29. tammikuuta 1969 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa lienee Sam Merlotte HBO:n menestysdraamassa True Blood.
Ura

Sam Trammell on työskennellyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja teatterissa. Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Ah Wilderness! vuonna 1998 ja sai roolistaan Tony-ehdokkuuden.
Trammell on näytellyt elokuvissa Harvest of Fire, Syksy New Yorkissa ja Aliens vs. Predator 2. Hän on tehnyt monia vierailevia rooleja muun muassa televisiosarjoissa House, Amyn lailla, Bones, Dexter, Todistettavasti syyllinen ja Näkijä.
Trammell teki läpimurtonsa televisiossa vuonna 2008 sarjassa True Blood. Hän näyttelee sarjan päähenkilöihin kuuluvaa Sam Merlottea.
Yksityiselämä

Trammell ja hänen tyttöystävänsä Missy Yager saivat kaksoispojat 9. elokuuta 2011. Trammell asuu Los Angelesissa.
Aiheesta muualla

Sam Trammell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sam Trammell Internet Broadway Databasessa
Sam Trammell Internet Off Broadway Databasessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Sam Trammell Allmoviessa (englanniksi)
Sam Trammell Elonetissä.
Bahiantapakulo

| Bahiantapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Valkorintatapakulot Eleoscytalopus
Laji::  psychopompus
Kaksiosainen nimi
 Eleoscytalopus psychopompus  (Texeira & Carnevalli, 1989) 
Synonyymit
 Scytalopus psychopompus 
Katso myös
   Bahiantapakulo Wikispeciesissä   Bahiantapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bahiantapakulo (Eleoscytalopus psychopompus) on erittäin uhanalainen Bahian osavaltion rannikolla Brasiliassa elävä varpuslintu.
Bahiantapakulo on kooltaan noin 12 cm. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään valkoiset. Selän ja pään höyhenet ovat sinimustat. Siipien alapuolella on punaruskea alue. Bahiantapakulo muistuttaa valkorintatapakuloa (Scytalopus indigoticus), mutta eroaa siitä kylkensä perusteella.
Bahiantapakulon elintavoista ei tiedetä kovinkaan paljon. Löydetyt yksilöt elivät rannikkometsissä alle 50 metrin korkeudessa. Kannan suuruudeksi arvioidaan 50–250 yksilöä . Suurin uhka lajille on Bahian alueella käynnissä oleva voimakas metsänhakkuu.
Bahman Golbarnezhad

Bahman Golbarnezhad Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016.
Bahman Golbarnezhad (persiaksi: بهمن گلبارنژاد‎; 12. kesäkuuta 1968 Abadan – 17. syyskuuta 2016) oli iranilainen vammaisurheilija, joka edusti maataan pyöräilyssä C4-luokassa Lontoon paralympialaisissa 2012 ja Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016. Hän oli Iranin–Irakin sodan veteraani.
Golbarnezhad kuoli Rion paralympialaisissa 17. syyskuuta 2016 käydyssä maantieajon kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.
Bahianvireo

| Bahianvireo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Vihervireot Hylophilus
Laji::  amaurocephalus
Kaksiosainen nimi
 Hylophilus amaurocephalus  (Nordmann, 1835) 
Katso myös
   Bahianvireo Wikispeciesissä   Bahianvireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bahianvireo (Hylophilus amaurocephalus) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Brasilian koillisosan Piauista etelään. Lajia tavataan myös Boliviassa. Alexander von Nordmann kuvaili lajin holotyypin Bahian ja Minas Geraisin rajaseudulta vuonna 1835.
Artturi Laakso

Artturi Laakso 1930-luvun alussa.
Artturi Verneri Laakso (ent. Adamsson, 26. lokakuuta 1893 Hollola – 22. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Artturi Laakso aloitti uransa eri teattereissa, muun muassa Viipurissa ja jatkoi Helsingin kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän esiintyi myös suositussa Radioteatterissa. Laakson elokuvaura alkoi varsin myöhään, 44-vuotiaana.
Artturi Laakson nuorempi veli oli näyttelijä Uuno Laakso. Laakson vaimo oli näyttelijä Elsa Turakainen. Laakso esiintyi noin viidessäkymmenessä elokuvassa vuosien 1937–1973 aikana, enimmäkseen pienissä sivurooleissa. Hän on esiintynyt myös valistusfilmeissä. Hänet palkittiin vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalilla.
Laakso on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Valikoitu filmografia

Kuriton sukupolvi (1937)
Helmikuun manifesti (1939)
Halveksittu (1939)
Eteenpäin – elämään (1939)
Runon kuningas ja muuttolintu (1940)
Tavaratalo Lapatossu & Vinski (1940)
Onni pyörii (1942)
Tuomari Martta (1943)
Suomisen taiteilijat (1943)
Ristikon varjossa (1945)
Särkelä itte (1947)
Haaviston Leeni (1948)
Katupeilin takana (1949)
Orpopojan valssi (1950)
Professori Masa (1950)
Radio tulee hulluksi (1952)
Komppanian neropatit (1952)
Taikayö (1954)
Niskavuoren Aarne (1954)
Kunnian kukko (1955)
Rakas lurjus (1955)
Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955)
Onni etsii asuntoa (1955)
Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955)
Taas tyttö kadoksissa! (1957)
Pekka ja Pätkä salapoliiseina (1957)
Niskavuori taistelee (1957)
Pikku Ilona ja hänen karitsansa (1957)
1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957)
Nuori mylläri (1958)
Punainen viiva (1959)
Opettajatar seikkailee (1960)
Pojat (1962)
Vaarallista vapautta (1962)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Pohjantähti (1973)
Aiheesta muualla

Kaksi viipurilaista näyttelijää, joista ensi syksynä tulee tamperelaisia. Elsa Turakainen. Artturi Laakso, Aamulehti, 10.06.1934, nro 153, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Samuel George Pearse

Samuel Pearse
Samuel George Pearse (16. heinäkuuta 1897 – 29. elokuuta 1919) oli australialainen jalkaväen vänrikki, jolle on myönnetty Viktorian risti.
Hän kuului australialaiseen jalkaväkeen, joka ensimmäisen maailmansodan jälkeen Euroopassa kotiutumistaan odotellessa liittyi brittiläiseen prikaatikenraali LW de V. Sadlier-Jacksonin johtamaan joukkoon, joka 5. kesäkuuta 1919 saapui Venäjälle Arkangelin alueelle.
Kersantti Pearse murtautui lankapihdeillä piikkilangan läpi konekivääritulen alla 24. elokuuta 1919 Emtsasta pohjoiseen ja raivasi kranaatein tien joukkojen etenemistä haitanneen tykistöpatterin tuliasemiin aiheuttaen tappioita viholliselle. Hän kuoli yrityksessään, mutta toiminnallaan raivasi tien joukolle pienin tappioin.
Samuel Pearselle myönnettiin teostaan Australian Viktorian risti ja hänet ylennettiin vänrikiksi.
Australialaiset Arkangelin alueella

Noin 200–300 australialaista liittyi brittiarmeijaan Venäjän interventiota varten. Heidät ohjattiin 45. pataljoonaan, Lontoon kaupungin rykmenttiin (The Royal Fusiliers), 201. pataljoonaan tai konekiväärijoukkoihin. 45. pataljoonasta kaksi komppaniaa oli australialaisia.
Australialaisten ensimmäinen merkittävä taistelu käytiin 23. heinäkuuta 1919, kun 150 heistä oli mennyt kenraali Ironsiden joukossa Obožerskajaan Venäjän valkoisten joukkojen tueksi. Australialaiset yllättivät vihollisen levossa ja surmasivat pistimin heistä 30 haavoittaen lisäksi monia. He polttivat rakennukset ennen vetäytymistään.
Prikaatikenraali LW de V. Sadlier-Jackson hyökkäsi 10. elokuuta Dvina-joella ottaen yli 3 000 sotavankia sekä aiheuttaen suuria tappioita. 29. elokuuta prikaati hyökkäsi uudelleen Seleskojen rautatieaseman lähellä.
10. syyskuuta 1919 kenraali Rawlison tuli johtamaan joukkojen vetäytymistä Arkangelista, mikä oli suoritettu loppuun 23. syyskuuta mennessä.
Artturi Käpy

Artturi Akseli Käpy (vuoteen 1889 Alander; 17. kesäkuuta 1874 Nakkila – 9. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen insinööri, teollisuusneuvos ja Viipurin sahateollisuuskoulun rehtori.
Artturi Kävyn vanhemmat olivat nimismies Karl Johan Alfred Alander ja Eva Sofia Forsman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Tampereen lyseosta ja valmistui insinööriksi Polyteknillisen opiston koneenrakennusosastolta 1898. Hän teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Venäjälle ja Siperiaan vuosina 1899–1903, 1905–1906, 1908, 1910, 1915–1917 ja 1919.
Käpy oli Mäntän paperitehtaalla apulaispaperimestarina 1898, apulaisinsinöörinä rakentamassa Oy Atlaksen paperitehdasta Simpeleellä 1900, koneinsinöörinä Yhdysvalloissa 1900–1903, Porin yksityisessä teollisuuskoulussa rehtorina ja koneosaston ammattiopettajana 1903–1905, Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistossa maatalouskoneiden opettajana 1906–1907 ja valtion maatalouskonekonsulttina 1906–1909. Hän toimi Lahden piirin ammattientarkastajana 1909–1916, Helsingin piirin ammattientarkastajana 1916–1918, ammattien ylitarkastajana ja sosiaalihallituksen jäsenenä 1918–1919 ja Oy Victor Forseliuksen maatalouskoneiden myvntiliikkeen teknillisenä johtajana Turussa 1920.
Käpy oli vuonna 1921 Viipuriin perustetun Viipurin sahateollisuuskoulun (myöhemmin Suomen sahateollisuuskoulu) opettajana ja rehtorina 1921–1938 sekä Teknillisen korkeakoulun puun mekaanisen teknologian opettajana 1922–1930. Käpy sai teollisuusneuvoksen arvon 1934. Suomen sahateollisuuskoulun opetus siirtyi 1940 Kotkaan ensin tilapäisesti ja vuodesta 1945 pysyvästi.
Artturi Käpy oli suomalaisen sahateollisuuskoulutuksen luoja ja suunnittelija. Lähes koko alaa koskeva suomenkielinen ammattikirjallisuus oli joko hänen käsialaansa tai muuten hänen toimestaan syntynyttä. Hän julkaisi ammattialaltaan tieteellisen teoksen Sahateknologia I—IV. Käpy harjoitti myös maanviljelystä omistamallaan tilalla Hämeenkyrön Mahnalassa.
Käpy toimi Suomen sisällissodan aikana Lahden komendanttina sen jälkeen valkoiset valtasivat kaupungin. Useat tutkijat pitävät häntä ja Hennalan vankileirin vartiopäällikköä Hans Kalmia vastuullisina ainakin yli 600 punaisen sotavangin teloituksiin Hennalassa.
Artturi Käpy oli naimisissa vuodesta 1902 Agnes Maria Reimuksen kanssa. Artturi Kävyn veli oli Turun hovioikeuden presidentti ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja Aleksi Käpy.
Julkaisuja

Sahausohje - Sågnings-instruktion. A, Konstruktio - Konstruktion ; kirj. Artturi Käpy, A. Friedleff Stendahl. Suomen sahateollisuuskoulun kannatusyhdistys, Viipuri 1924
Sahausohje - Sågnings-instruktion. B, Sahaustulosten ennakkolaskelma - Prognos av sågningsresultatet ; kirj. Artturi Käpy, A. Friedleff Stendahl. Suomen sahateollisuuskoulun kannatusyhdistys, Viipuri 1925
Sahateknologian 1-4 osa. 1, Sahakoneet : A : Suomessa valmistetut. Tekijä, Viipuri 1927
Suomessa valmistetut sahakoneet. Tekijä, Viipuri 1927
Kuvia Itä-Suomen metsistä, uittoväyliltä, sahoista ja laivaussatamista. Tekijä, Viipuri 1928
Ruotsalaisia lajitteluohjeita. Tekijä, Helsinki 1928, Viipuri 1935
Sahateknologian 1-4 osa. 2, Teräoppi. Tekijä, Viipuri 1928
Sahateknologian 1-4 osa. 3, Sahaustekniikka. Tekijä, Viipuri 1928
Sahateknologian 1-4 osa. 4, Sahatavaran myynti ja laivaus. Tekijä, Viipuri 1928
Sahateollisuus. Porvoo 1928, 1930
Teräoppi. Tekijä, Viipuri 1928
Kuvia metsistä, uittoväyliltä ja sahoilta. Tekijä, Viipuri 1929
Puuteollisuudessa käytettäviä ammattisanoja. Tekijä, Viipuri 1929
Suomen sahateollisuuden kehitys. Esitelmä Viipurin seudun Metsämiehet r.y:n vuosikokouksessa 20.1.-29. Tampere 1929
Faneriteollisuus. Porvoo 1930
Puuteollisuutemme nykyisenä pulakautena ; toim. Artturi Käpy. Viipurin sahateollisuuskoulu, Tampere 1931
Suomen sahateollisuuskoulu : kymmenenä toimintavuotenaan 19 15/9 21 - 15/8 31 ja Puuteollisuutemme nykyisenä pulakautena ; toim. Artturi Käpy. Helsinki 1931
Suomen sahateollisuuskoulu Viipurissa : tietoja koulun toiminnasta sen kymmenenä toimintavuotena. Helsinki 1931
Kone ja Terä oy:n sahakoneet ; valikoinut Artturi Käpy. Suomen sahateollisuuskoulu, Viipuri 1936
Lahden rautateollisuus osakeyhtiön sahakoneet. Suomen sahateollisuuskoulu, Viipuri 1936
Karhula osakeyhtiön sahakoneet. Suomen sahateollisuuskoulu, Viipuri 1937
Suomen sahateollisuuskoulu viitenätoista toimintavuotenaan. Suomen sahateollisuuskoulu, Viipuri 1937
The Finnish sawmilling school 1921-1936.  The Finnish sawmilling school, Viipuri 1938
Aiheesta muualla

Artturi Käpy. Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Bahianlehvämuura

| Bahianlehvämuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Lehvämuurat Herpsilochmus
Laji::  pileatus
Kaksiosainen nimi
 Herpsilochmus pileatus  (Lichtenstein, 1823) 
Katso myös
   Bahianlehvämuura Wikispeciesissä   Bahianlehvämuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bahianlehvämuura (Herpsilochmus pileatus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Bahianlehvämuuraa tavataan Brasiliassa Bahian osavaltiossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 23 400 km2. Lajista tunnetaan 10 eri esiintymää osavaltion eteläosan rannikolta. Se on ilmeisesti yleinen sopivissa elinympäristöissä, mutta on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi
Avi Arad

| Avi Arad |
| --- | --- |
 Avi Arad San Diegon Comic-Conissa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1948 Ramat Gan, Israel
Ammatti:  liikemies, elokuvatuottaja
Avi Arad (hepr. ‏אבי ארד‎, s. 1948) on Israelista kotoisin oleva yhdysvaltalainen liikemies ja elokuvatuottaja. Hänestä tuli Toy Bizin toimitusjohtaja 1990-luvulla ja hän on toiminut tämän jälkeen useissa Marvel Entertainmentin viroissa sekä Marvel Studiosin perustajana. Hän on tuottanut useita supersankarielokuvia.
Arad syntyi Israelissa puolalaislähtöisille vanhemmille. Hän oli armeijan palveluksessa 1965–1968 ja haavoittui kuuden päivän sodassa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1970 ja opiskeli Hofstra Universityssä.
Filmografia tuottajana

Blade (1998)
X-Men (2000)
Blade II (2002)
Spider-Man – hämähäkkimies (2002)
Daredevil (2003)
X-Men 2 (2003)
Hulk (2003)
Tuomari (2004)
Spider-Man 2 (2004)
Blade: Trinity (2004)
Elektra (2005)
Fantastic Four (2005)
X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006)
Ghost Rider – aaveajaja  (2007)
Spider-Man 3 (2007)
Fantastic Four: Hopeasurffari (2007)
Bratz: The Movie (2007)
Punisher: War Zone (2008)
Iron Man (2008)
The Incredible Hulk (2008)
Ghost Rider: Koston henki (2012)
The Amazing Spider-Man (2012)
Robosapien: Rebooted (2013)
Pac-Manin aavemaiset seikkailut (2013)
The Amazing Spider-Man 2 (2014)
Ghost in the Shell (2017)
Venom (2018)
Venom: Let There Be Carnage (2021)
Aiheesta muualla

Avi Arad Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
BMW X5

BMW X5 on BMW:n vuodesta 1999 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu mallistossa pienemmän X3:n ja suuremman X7:n väliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BMW X5 Wikimedia Commonsissa
Ruotsin europarlamenttivaalit 2019

Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Ruotsissa 26. toukokuuta 2019. Ruotsista europarlamenttiin valittiin 20 edustajaa.
Sosiaalidemokraatit pysyivät vaalien suurimpana puolueena, jonka jälkeen toiseksi suurin oli kannatustaan kasvattanut maltillinen kokoomus. Ruotsidemokraattien kannatus nousi eniten viime vaaleista. Ruotsalaisten nuorten, 18–24-vuotiaiden, keskuudessa äänestysaktiivisuusprosentti oli 65,5 %
Vaalien tulokset kunnittain:

     Sosiaalidemokraatit

     Ruotsidemokraatit

     Maltilliset

     Keskusta

     Kristillisdemokraatit
Tulokset

Ruotsin europarlamenttivaalien 2019 tulokset
| Puolue | Puolue | Europuolue | Europuolue | Äänet> Ääniä | Äänet> % | Äänet> +/– | Paikat | Paikat> +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Sosiaalidemokraatit (S) |  | S&D | 974 589 | 23,48 | –0,71 | 5 |  |
|  | Maltilliset (M) |  | EPP | 698 770 | 16,83 | +3,18 | 4 | +1 |
|  | Ruotsidemokraatit (SD) |  | ECR | 636 877 | 15,34 | +5,68 | 3 | +1 |
|  | Vihreät (MP) |  | G/EFA | 478 258 | 11,52 | -3,89 | 2 | -2 |
|  | Keskusta (C) |  | ALDE | 447 641 | 10,78 | +4,30 | 2 | +1 |
|  | Kristillisdemokraatit (KD) |  | EPP | 357 856 | 8,62 | +2,69 | 2 | +1 |
|  | Vasemmisto (V) |  | GUE/NGL | 282 300 | 6,80 | +0,50 | 1 | – |
|  | Liberaalit (L) |  | ALDE | 171 419 | 4,13 | -5,79 | 1 | -1 |
|  | Feministinen aloite (FI) |  | S&D | 32 143 | 0,77 | -4,71 | 0 | -1 |
|  | Piraattipuolue (PP) |  | G/EFA | 26 526 | 0,64 | -1,59 | 0 | – |
|  | Muut | Muut | Muut | 45 091 | 1,09 | +0,36 | 0 | – |

| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 4 187 848 | 100 % |  | 20 |  |

| Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | 4 151 470 | 99,14 |  |  |  |
| Tyhjiä | Tyhjiä | Tyhjiä | Tyhjiä | 30 712 | 0,73 | –0,30 |  |  |
| Hylättyjä | Hylättyjä | Hylättyjä | Hylättyjä | 5 666 | 0,13 | +0,05 |  |  |
| Äänestäneitä | Äänestäneitä | Äänestäneitä | Äänestäneitä | 4 187 848 | 55,27 | +4,20 |  |  |
| Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | 7 576 917 |  |  |  |  |

 Lähde: Valmyndigheten (Arkistoitu – Internet Archive)
Tulokset > Valitut edustajat

| Nimi | Puolue | Puolue | Europuolue | Europuolue | Äänet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tobé, TomasTomas Tobé |  | Maltilliset |  | EPP | 150 726 |
| Kuhnke, Alice BahAlice Bah Kuhnke |  | Vihreät |  | G/EFA | 141 106 |
| Federley, FredrickFredrick Federley |  | Keskusta |  | ALDE | 108 240 |
| Lundgren, PeterPeter Lundgren |  | Ruotsidemokraatit |  | ECR | 87 384 |
| Skyttedal, SaraSara Skyttedal |  | Kristillisdemokraatit |  | EPP | 74 325 |
| Fritzon, HeléneHeléne Fritzon |  | Sosiaalidemokraatit |  | S&D | 73 929 |
| Holmgren, PärPär Holmgren |  | Vihreät |  | G/EFA | 73 120 |
| Björk, MalinMalin Björk |  | Vasemmisto |  | GUE/NGL | 63 264 |
| Guteland, JytteJytte Guteland |  | Sosiaalidemokraatit |  | S&D | 42 617 |
| Stegrud, JessicaJessica Stegrud |  | Ruotsidemokraatit |  | ECR | 41 202 |
| Danielsson, JohanJohan Danielsson |  | Sosiaalidemokraatit |  | S&D | 40 136 |
| Weimers, CharlieCharlie Weimers |  | Ruotsidemokraatit |  | ECR | 30 668 |
| Lega, DavidDavid Lega |  | Kristillisdemokraatit |  | EPP | 27 862 |
| Polfjärd, JessicaJessica Polfjärd |  | Maltilliset |  | EPP | 17 945 |
| Bergkvist, ErikErik Bergkvist |  | Sosiaalidemokraatit |  | S&D | 17 117 |
| Karlsbro, KarinKarin Karlsbro |  | Liberaalit |  | ALDE | 15 826 |
| Warborn, JörgenJörgen Warborn |  | Maltilliset |  | EPP | 13 503 |
| Kokalari, ArbaArba Kokalari |  | Maltilliset |  | EPP | 10 284 |
| Incir, EvinEvin Incir |  | Sosiaalidemokraatit |  | S&D | 9 479 |
| Al-Sahlani, AbirAbir Al-Sahlani |  | Keskusta |  | ALDE | 6 352 |
Aune Alaja

Aune Elina Alaja (o. s. Torikka; 14. helmikuuta 1915 Parikkala – 4. elokuuta 1991) oli suomalainen uskonnonopettaja ja kirjailija.
Aune Alajan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Topias Torikka ja Amanda Elvira Haapaniemi. Hän oli naimisissa vuodesta 1937 Mikkelin hiippakunnan piispan Osmo Alajan kanssa.
Teoksia

Olemme löytäneet toisemme : kertomus. Kuva ja sana, Helsinki 1948
Älä pelkää!. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1955
Odotusten aamu : runoja. 1989
Myös isämme uskoivat ennen ; kirj. Aune ja Osmo Alaja. O. Alaja, Tampere 1991
Russian Government Cup 2010

Russian Government Cup 2010 oli Kirovissa Venäjällä 3.-5. joulukuuta 2010 järjestetty kansainvälinen jääpalloturnaus. Joukkueita oli mukana kahdeksan neljästä maasta.