stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varoventtiili
Toimintaperiaate

Varoventtiilin toimintaperiaate on yksinkertainen: venttiili pysyy suljettuna, kunnes järjestelmän paine ylittää venttiilin ns. aukeamispaineen. Tällöin venttiili aukeaa ja päästää ulos nestettä tai kaasua kunnes paine on riittävän alhainen. Jos kyseessä on vaaraton aine, kuten ilma tai vesi, päästää varoventtiili aineen yleensä suoraan ulkoilmaan. Venttiili on aina asennettava niin, ettei purkautuva aine ole vaaraksi ihmisille. Vaarallisten aineiden kohdalla on purkautuva aine kerättävä talteen.
Rakenne

Tyypillisesti varoventtiilin sisällä on jousi, joka pitää venttiilin kiinni kunnes paine on riittävän korkea. Kun paine puristaa jousta kasaan, venttiili aukeaa ja kaasu tai neste purkautuu ulos. Suurilla paineilla, muun muassa voimalaitoskattiloissa, on käytetty myös vipujärjestelmää. Toisessa päässä vipua on venttiililautanen ja toisessa päässä paino. Vipuvarsien pituuden ja venttiililautasen pinta-alan perusteella voidaan laskea tarvittava paino vivun toiseen päähän.
Osa varoventtiileistä on säädettäviä, jolloin niiden avautumispainetta voidaan muuttaa. Varoventtiili voi myös olla valmistettu kiinteästi jollekin avautumispaineelle. Tällaisia venttiileitä käytetään muun muassa talojen vesikiertoisten patteriverkkojen painesuojana.
Joskus varoventtiilinä käytetään myös hallitusti rikkoontuvia putkistonosia kuten murtolevyjä. Tällaisen osan murruttua se täytyy vaihtaa uuteen ennen kuin järjestelmä voidaan ottaa uudelleen käyttöön. Jousikuormitteisten venttiilien ongelmana on jousen kuoleentuminen tai venttiilin kiinniruostuminen, koska varoventtiilin aktivoiva painekynnys ylittyy harvoin. Lisäksi ne saattavat olla käytössä jopa vuosikymmeniä. Murtolevyllä vältetään näitä ongelmia.
Mitoitus

Varoventtiili on mitoitettava riittävän suureksi, jotta paine järjestelmässä varmasti laskee. Jos venttiilin läpäisykyky on liian pieni, voi esimerkiksi höyrykattilan kyky muodostaa uutta höyryä olla suurempi kuin varoventtiilistä ulos purkautuva höyry, ja tällöin paine jatkaa nousuaan järjestelmässä. Tämä voi lopulta johtaa tuhoisaan höyryräjähdykseen, eli höyryn räjähdysmäiseen purkautumiseen järjestelmään muodostuneen repeämän kautta.
Tekniset määräykset

Tekniset määräykset ovat usein hyvin tarkkoja varoventtiilien osalta. Varoventtiilin on oltava kytketty suoraan järjestelmään, eli sitä ennen ei saa olla sulkuventtiiliä. Näin ollen varoventtiiliä ei voi huoltaa tai vaihtaa järjestelmän ollessa paineen alaisena. Lisäksi venttiilin on toimittava omavoimaisesti, eli ilman mitään apuvoimaa. Määräysten mukaiseksi varoventtiiliksi ei siis kelpaa esimerkiksi tietokoneohjattu sulkuventtiili, jota ohjataan painemittarin mukaan. Jos laitoksen tietokonejärjestelmään tulee vika tai tapahtuu sähkökatkos, ei edellä kuvattu suojaus toimi halutulla tavalla.
Varoventtiileihin liittyviin määräyksiin kuuluu myös sen toimivuuden valvonta määräajoin; huoltamaton varoventtiili saattaa jumiutua, jolloin järjestelmä ei toimi. Varoventtiili tuli suojata jäätymiseltä, kosteudelta ja lialta. Varoventtiilin huollon saa suorittaa vain painejärjestelmiin erikoistunut asiantuntija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varoventtiili Wikimedia Commonsissa
Thomas Howard

Thomas Howard -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Thomas Howard (Norfolkin 2. herttua) (1443–1524), englantilainen sotilas ja valtiomies
Thomas Howard (Norfolkin 3. herttua) (1473–1554), englantilainen poliitikko, laivaston ylipäällikkö, valtionkassan hoitaja ja kuninkaan yliseremoniamestari
Thomas Howard (Norfolkin 4. herttua) (1536–1572), englantilainen poliitikko
Thomas Howard (14. Arundelin jaarli) (1586–1646), englantilainen poliitikko, taideteosten ja käsikirjoitusten keräilijä
Thomas Howard (1983–2013), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja..
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Thomas Howard”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Torsten Kumfeldt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Torsten Kumfeldt |  Torsten Kumfeldt |  Torsten Kumfeldt |  |
Maa:   Ruotsi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten vesipallo
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Karl Torsten Kumfeldt (4. tammikuuta 1886 Örebro – 2. toukokuuta 1966 Tukholma) oli ruotsalainen vesipalloilija. Hän kuului hopeaa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Lisäksi hän sai joukkueineen pronssia vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä.
Toisin sanoen

| Toisin sanoen Mariska |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. toukokuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  23. (albumilista)
Mariskan muut julkaisut
|   | Toisin sanoen 2002 | Memento mori 2004 |
Toisin sanoen on suomalaisen hip hop -artisti Mariskan esikoisalbumi. Albumi julkaistiin 11. toukokuuta 2002 ja sen julkaisi Warner Music Finland.
Kappaleet

Tarkasta tämä – 3.49
Tee ze – 2.48
Anteexi – 5.25
Mistä sen tietäs – 3.45
Matematiikkaa – 4.26
Vapauslaulu – 3.40
Balladi – 4.41
Hei Mama – 2.43
Miksi rakkaus – 3.21 (mukana Miss J)
Michelle – 4.02
Capoeira – 3.14 (mukana Papa Ricky)
Kuka kumma – 3.36 (mukana Papa Ricky)
Aiheesta muualla

Soundi – levyarvostelu[vanhentunut linkki]
Vanni (norsu)

Vanni Zoolandiassa.
Vanni (n. 1973 – 9. elokuuta 2006) oli Suomessa elänyt savanninorsu, joka esiintyi sirkusnorsuna Sirkus Finlandian näytöksissä ja myöhemmin asui Liedon Zoolandiassa. Vuonna 2005 Vanni siirrettiin Suomesta ukrainalaiseen eläintarhaan, jossa se menehtyi. Vannin lähdön jälkeen Suomessa ei ole enää ollut ainuttakaan norsua.
Vannin tarkkaa alkuperää ei tiedetä. Norsu oli tiettävästi syntynyt luonnossa Afrikassa vuonna 1973, ja elänyt myöhemmin 1970-luvulla Jugoslaviassa. Vanni tunnettiin vuosien varrella myös nimillä Vani, Wani ja Wany.
Saapuminen Suomeen ja Sirkus Finlandia

Sirkus Finlandia osti Vannin vuonna 1981 Saksasta paikallisen sirkuksen konkurssipesästä. Samalla sirkus osti Buli-nimisen norsun. Molemmat norsut olivat huonokuntoisia, ja Buli kuoli pian Suomeen saapumisen jälkeen.
Vanni kulki Sirkus Finlandian mukana kolmen vuoden ajan. Se esiintyi sirkuksessa vuoden 1983 kiertueella Josef "Pepino" Mrvan ja Anna Jernströmin kanssa.
Sirkusnorsut kiellettiin Suomessa vuonna 1986, mutta Vanni myytiin sirkuksesta jo kahta vuotta aikaisemmin sirkuksenjohtaja Karl-Gustaf Jernströmin päätöksellä.
Vanni Zoolandiassa

Vannia tarjottiin aluksi Korkeasaaren eläintarhaan, mutta tämä ei ottanut eläintä vastaan, koska norsu on laumaeläin ja tarvitsisi siis lajikumppaneita sekä isot tilat. Vanni myytiin Lietoon vastaperustettuun Zoolandia-eläintarhaan vuonna 1984.
Vannin seuraksi Zoolandiaan siirrettiin vuonna 1990 Suomen Tivolista intiannorsu Pepita, kun tivolin erikoislupa sirkusnorsujen pitoon päättyi.  Pepita kuoli 54-vuotiaana joulukuussa 1995, jolloin Vanni jäi jälleen Zoolandian ja samalla Suomen ainoaksi norsuksi.
2000-luvulla Zoolandia alkoi suunnitella Vannin siirtoa, sillä sille haluttiin eläintarhan mukaan laumaeläimenä seuraa muista norsuista. Euroopan unionin säädöksen mukaan laumaeläintä ei saa pitää yksin eläintarhassa. Vannille haluttiin myös suoda mahdollisuus ulkoilla ympäri vuoden. Vanni oli maailman toiseksi pohjoisin norsu, ja Suomen olosuhteissa se pääsi ulkoilemaan vain kesäisin maan ollessa sula. Zoolandiassa Vanni vietti sisätiloissa 7–8 kuukautta vuodesta.
Siirto Ukrainaan ja menehtyminen

Vanni siirrettiin lopulta lokakuussa 2005 Ukrainaan Mykolajivin eläintarhaan, jossa oli ennestään toinen yksinäinen naarasnorsu. Kuljetuksen hoiti saksalainen eläinkuljetuksiin erikoistunut yritys. Vannin tarkkaa lähtöpäivää ei kerrottu julkisuuteen.
Ukrainassa Vanni ehti olla vain kymmenen kuukautta ennen kuolemaansa. Maaliskuussa 2006 Vanni alkoi kärsiä kovista kivuista, ja heinäkuussa alkoivat lisäksi vatsavaivat, jonka jälkeen norsu lakkasi syömästä. Vanni kuoli 9. elokuuta 2006 noin 33-vuotiaana. Ruuminavauksessa selvisi, että tulehdus oli levinnyt hampaista päähän. Lisäksi Vannilla oli puhjennut mahahaava ja sen ohutsuoli oli hiekan tukkima. Vanni oli ilmeisesti yrittänyt helpottaa oloaan hieromalla hampaitaan kylmään hiekkaan.
Siirto Ukrainaan ja menehtyminen > Syytökset hoidon laiminlyönnistä

Mykolajivin eläintarha syytti Zoolandiaa norsun hoidon laiminlyönnistä. Vanni oli jo Suomessa kärsinyt pitkään hammastulehduksista, joita ukrainalaisten mukaan ei ollut hoidettu asianmukaisesti. Eläinhammaslääkäri oli suositellut Vannin tulehtuneen syöksyhampaan poistoa jo vuonna 2004, mutta Zoolandian johtaja Raimo Tuominen oli kieltäytynyt leikkauksesta, joka olisi tullut maksamaan noin 20 000 euroa. Vannin syöksyhampaat oli Suomessa katkaistu, ja niistä oli jäljellä enää tyngät. Niitä hoidettiin pinnallisesti puhdistamalla antiseptisella aineella.
Mykolajivin eläintarhan henkilökunnalla ja Zoolandian johtajalla on toisistaan poikkeavia näkemyksiä Vannin tilanteesta. Mykolajivin eläintarhan johtaja Vladimir Topchyn mukaan suomalaiset eivät kertoneet totuutta Vannin terveysongelmista ja näin rikkoivat Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön EAZA:n eettisiä sääntöjä. Topchyn mukaan heille ilmoitettiin vasta norsun jo ollessa matkalla toisen hampaan lievästä vaivasta. Zoolandian johtaja Tuomisen mukaan hammasvaivojen ei pitänyt olla yllätys ukrainalaisille, vaan he olivat saaneet eläinlääkärin lausunnon.
Turun eläinsuojeluvalvoja Heidi Leyser jätti tammikuussa 2007 Vannin hoitoa koskevan tutkintapyynnön Kaarinan poliisille. Zoolandiaa vastaan ei kuitenkaan nostettu syytettä, sillä syyttäjän mukaan eläintarha ei ollut laiminlyönyt Vannin hoitoa.
Zoolandian sisäänkäynti.
Thomas Huckle Weller

| Thomas Huckle Weller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1915
Kuollut: 23. elokuuta 2008 (93 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Lääketiede ja virologia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinnon (1954)
Thomas Huckle Weller (15. kesäkuuta 1915 – 23. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja virologi. Hän jakoi vuoden 1954 Nobelin lääketieteen palkinnon John Franklin Endersin ja Frederick Chapman Robbinsin kanssa viljeltyään onnistuneesti polioviruksen koeputkessa.
Weller syntyi ja kasvoi Ann Arborissa, Michiganissa, ja opiskeli Michiganin yliopistossa, jonka patologian osaston professori hänen isänsä Carl Vernon Weller oli. Hän meni vuonna 1936 Harvardin Medical Schooliin ja aloitti hedelmällisen yhteistyön John Franklin Endersin kanssa 1939.
Weller meni vuonna 1945 naimisiin Kathleen Faheyn kanssa. He saivat kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Poliotutkijana saavuttamansa menestyksen ohella hän on  kehittänyt skistosomiaasin hoitoa ja tehnyt merkittävää tutkimustyötä muiden muassa herpestä, vesirokkoa ja vihurirokkoa aiheuttavien virusten parissa.
Torsten Hiiskero

Lapuan liikkeen valtuuskunta vuonna 1930. Torsten Hiiskero neljäs vasemmalta.
Torsten Sanfrid Hiiskero (vuoteen 1937 Hedman, 1. heinäkuuta 1893 Kalajoki – 1962) oli suomalainen everstiluutnantti.
Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa opiskellut Hiiskero suoritti sisällissodan aikana Vöyrin sotakoulun ja Päämajan reserviupseerikoulun kurssit. Hän osallistui Ylistaron valtaukseen sekä Oulun, Heinolan, Lusin ja Koillisrintaman taisteluihin. Hiiskero palveli armeijassa eri joukko-osastoissa vuoteen 1927, jonka jälkeen hän toimi autokauppiaana Vaasassa. Vuonna 1930 Hiiskero kuului Lapuan liikeen valtuuskuntaan ja johti Talonpoikaismarssilla Etelä-Pohjanmaan rykmenttiä.
Vuonna 2931 Hiiskero palasi armeijaan ja palveli vuodesta 1934 lähtien 3. divisioonan yleisesikuntaupseerina. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi jatkosodan aikana tammikuussa 1941. Asekätkennän yhteydessä Hiiskero toimi everstiluutnantti Usko Haahden apualaisena muun muassa teknillisenä neuvonantajana ja laati suunnitelmia suojeluskuntapiirien taisteluvälinevahvuuksista. Huhtikuussa 1948 Hiiskero tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen, josta hän joutui suorittamaan seitsemän kuukautta.
Hiiskero harrasti kuvanveistoa. Hänen kuparitöitään on muun muassa Ateneumin kokoelmissa Yrjö ja Nanny Kauniston kokoelmassa.
V75

Tuomo Ojanperä ohjastamassa Sweet Sunrisea Porin raviradalla V75-raveissa elokuussa 2011.
V75 on raveissa järjestettävä rahapeli, joissa pelaaja veikkaa seitsemän lähdön voittajahevosta. Seitsemän oikein tuloksen lisäksi pelissä on voittoluokat kuudelle ja viidelle oikealle hevoselle. Suomessa peli järjestetään nykyään nimellä Toto76 ja siinä on ainoastaan kaksi voittoluokkaa.[lähde? ]
Suomessa Toto76:n kohteet ravataan tavallisesti lauantaisin. Kilpailupaikkakunta vaihtelee viikoittain. Jokainen Suomen maakuntarata saa järjestää vuosittain vähintään 1-2 Toto76-ravit.[lähde? ]
V-pelit

V75 kuuluu raveissa järjestettäviin ns. V-peleihin, joka on Ruotsissa 1940- ja 50-luvuilla kehitetty pelimuoto. V-kirjain tulee ruotsin kielen voittajaa tarkoittavasta sanasta vinnare. Numero puolestaan ilmaisee, kuinka monen lähdön voittajaa pelissä pitää veikata. Mikäli numeroita on kaksi, kertoo jälkimmäinen pelin pienimmän voittoluokan.[lähde? ]
Ruotsissa V-pelejä järjestetään raveissa useita eri variaatioita. Totopeliyhtiö ATG:n valikoimissa ovat V3, V4, V5, V65, V64 ja uusimpana vuoden 2011 lopulla markkinoille tullut, toistaiseksi kokeiluasteella oleva V86-peli.
Suomessa markkinoilla ovat Veikkauksen järjestämät Toto4, Toto5, Toto65 ja Toto75.[lähde? ].
Historia ja levinneisyys

V-pelit syntyivät Ruotsissa 1940- ja 50-luvuilla aluksi V5-pelin muodossa. 1950- ja 60-luvuilla se levisi myös muihin Pohjoismaihin. Vuosien kuluessa Ruotsin V5 on laajentunut nykyiseen muotoonsa seitsemän lähdön peliksi. V65-peli aloitettiin Ruotsissa vuonna 1974 ja V75 lokakuussa 1993. 2000-luvulla siitä on tullut kansainvälinen peli, jota voidaan pelata säännöllisesti myös Tanskasta, Hollannista, Virosta ja Saksasta.  Ruotsin lisäksi omaa V75-peliä pelataan Suomessa ja Norjassa.
Viime vuosina on myös järjestetty Pohjoismaiden yhteisiä V75-raveja. Ruotsin ja Norjan ensimmäinen yhteinen V75-kierros järjestettiin vuonna 2008. Suomessa vastaava juostiin ensimmäistä kertaa Vermossa tammikuussa 2012.
V75 Suomessa

Suomen Hippos aloitti V5:n vuonna 1960, ja se toimi pelin järjestäjänä vuoteen 1982 saakka. Tällöin peli siirtyi Oy Veikkaus Ab:n haltuun ja raviradoilla aloitettiin vastaavasti pelaamaan helpompaa V4-peliä.
Vuonna 1991 V5 muutettiin kahden voittoluokan V65-peliksi. 1995 Veikkaus aloitti V65:n lisäksi jälleen myös V5-pelin, joka ratkaistiin keskiviikkoisin Vermossa. Pelin tulos nähtiin Yle TV1 -kanavalla keskiviikkoillan Urheiluruudun yhteydessä. V65 korvattiin uudella kolmen voittoluokan V75-pelillä talvella 2001.[lähde? ]
Vuoden 2012 alusta Veikkauksen järjestämät V5 ja V75 siirtyivät Fintoton haltuun. Koska ne olivat Suomessa Veikkauksen omistamia tuotemerkkejä, joista yhtiö ei halunnut luopua, piti Fintoton vaihtaa pelien nimet. Uusiksi nimiksi valittiin Toto5 (T5) ja Toto75 (T75). Fintoto muutti myös oman V4-pelinsä nimen muotoon Toto4 ja aloitti keskiviikkoisin Vermossa ratkaistavan Toto65-pelin.  Vuoden 2017 alusta totopeleistä on jälleen vastannut Veikkaus Oy, uusi vanhan Veikkauksen, RAY:n ja Fintoton fuusiona syntynyt rahapeliyritys.[lähde? ]
Pelaaminen

V75- ja Toto75-pelissä veikataan seitsemän ravilähdön voittajaa. Pienin panos on 0,05 euroa. Pelaajalla on mahdollisuus merkitä jokaiseen lähtöön haluamansa määrä voittajaehdokkaita. Hinta kuitenkin nousee sitä mukaa, mitä enemmän laitetaan mahdollisia voittajia. Pelin hinta lasketaan kertomalla lähtöihin merkittyjen hevosten määrä keskenään. Näin saatu rivimäärä kerrotaan vielä pelipanoksella, jolloin saadaan lopullinen hinta.[lähde? ]
Mikäli voittajaehdokkaita on merkitty lähdöittäin esimerkiksi 1,1,2,2,4,4 ja 5, saadaan pelin rivimäärä kertolaskulla 1×1×2×2×4×4×5=320. Kun saatu rivimäärä 320 kerrotaan pienimmällä panoksella 0,05 eurolla, saadaan hinnaksi 16,00 euroa. Yhden euron panoksella se maksaisi vastaavasti 320 euroa.[lähde? ]
Mahdollisten poisjääntien varalta on pelaajalla mahdollisuus laittaa jokaiseen lähtöön 1-2 varahevosta. Mikäli pelaaja ei merkitse niitä itse, tulevat ne mukaan automaattisesti tietokoneen asettamina.[lähde? ]
Peliä voi ostaa tietokoneen arpomana pikapelinä, joka tunnetaan nimellä Salama. Ruotsissa vastaava Harry Boy-niminen pikapeli on erittäin suosittu ja muodostaa huomattavan osat V75:n myynnistä. Suomessa Salama-pikapeli ei kuitenkaan ole saavuttanut suurta suosiota. Pikapelit voivat olla myös ns. kimppapelejä, joissa panos on pienempi kuin tavallinen 0,05 euroa. Tällöin myös mahdollinen voitto-osuus on pienempi kuin 0,05 euron panoksella saatava.
Toto75-peliä on nykyään mahdollisuus pelata myös niin, että pelaaja osallistuu halutessaan vain 7-oikein tuloksen tavoitteluun. Tällöin hän saa 7-oikein voiton 2,5-kertaisena, mutta vastaavasti menettää mahdolliset voitot 6- ja 5-oikein voittoluokissa.
Voitonjako

Toto75 ja V75-peleissä on kolme voittoluokkaa. Mahdollisuus on seitsemän oikein lisäksi voittaa pienempiä voittoja 6 ja 5 oikein -tuloksilla. Fintoto palauttaa pelaajille voittoina Toto75-pelin vaihdosta 65 prosenttia.[lähde? ]
6- ja 5-oikein voittoluokkien voittoja ei makseta, mikäli ne jäävät alle 1,5 euron. Tällöin ne siirtyvät jaettavaksi seuraavalla viikolla, jolloin järjestetään ns. Jackpot-kierros. Samoin menetellään, mikäli ei löydy yhtään seitsemän oikein -tulosta.[lähde? ]
Pelivaihdot

Suomessa Toto75-pelin viikkovaihto on vakiintunut pelin siirryttyä Fintoton haltuun noin 0,4 miljoonaan euroon. Ennätysvaihto tehtiin Fintoton 75-pelin avanneella yhteispohjoismaisella kierroksella tammikuussa 2012, jolloin se oli yli 9,2 miljoonaa euroa.
Ruotsissa V75 on maan suurin urheilupeli ja toiseksi suosituin rahapeli kolikkoautomaattien jälkeen. Vuonna 2011 sitä pelattiin yhteensä yli 5,2 miljardia kruunua (yli 580 miljoonaa euroa). Keskimääräinen viikkovaihto on noin 9 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Veikkauksen kotisivut
ATG:n V75-pelin mainoskyltti Ruotsissa.
V75-lippu Porin raviradalla.
Varislampi (Jämsä)

| Varislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′32″N, 25°15′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Haapaoja Patatlahteen 
Järvinumero:  14.221.1.138
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  160,9 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,056 km  
Pinta-ala:  4,27 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVarislampi 
Varislampi  on Keski-Suomessa Jämsässä sen keskustaajaman lähellä sijaitseva lampi. Se on suurempi kahdesta lammesta, joita kutsutaan kartoissa yhteisnimellä Varislammit.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,9 metriä mpy.
Tilkkala

Tilkkala on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön itälaidalla.
Tilkkalan kyläalue ulottuu Koskonjoelta entiselle kunnanrajalle Kytömäenjärvelle. Tilkkalan kyläkeskus sijaitsee Kivilinnantien varressa Tilkkalan maatilan ympäristössä. Tilkkalan naapurikylät ovat Kontolan pohjoisessa, Torkkila etelässä ja Kokkila lännessä. Kylä on haja-asutusaluetta, eikä kylän itäosassa ole lainkaan asutusta.
Tilkkalasta on löydetty muinaishautoja ja esihistoriallisia esineitä. Tilkkalan kylä on kuitenkin keskiaikaista perua ja se on kuulunut Kokkilan kanssa Kontolan jakokuntaan. Tilkkala oli yksinäistila, joka jaettiin isojaossa kahtia 1796. Tilat yhdistyivät jälleen 1914, mutta pientiloja alettiin lohkota kylään 1920-luvulla.
Torsten Hägerstrand

| Torsten Hägerstrand |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1916 Moheda, Ruotsi
Kuollut: 4. toukokuuta 2004 (87 vuotta) Lund, Ruotsi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Lundin yliopisto
Instituutti:  Lundin yliopisto
Tutkimusalue:  maantiede
Torsten Hägerstrand (11. lokakuuta 1916 Moheda, Ruotsi – 4. toukokuuta 2004 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen maantieteilijä. Lundin yliopistossa uransa tehnyt Hägerstrand tutki erityisesti ihmisten muuttoliikkeitä ja aikamaantiedettä.
Hägerstrand syntyi vuonna 1916 Mohedassa. Hän aloitti 1930-luvulla opinnot Lundin yliopistossa ja asui Lundin kaupungissa käytännössä koko loppuikänsä. Hägerstrandin ensimmäiset tutkimusaiheet käsittelivät ihmisen muuttoliikettä. Hägerstrandin väitöskirja Innovationsförloppet ur korologisk synpunkt valmistui 1953, ja hän käsitteli siinä Ruotsin keskiosissa tapahtunutta maanviljelykeksintöjen leviämistä innovaation diffuusion näkökulmasta. Ruotsiksi kirjoitettu teos pysyi jonkin aikaa tuntemattomana, mutta vuoden 1960 Kansainvälisen maantieteen unionin kongressin jälkeen Hägerstrandin ideat alkoivat levitä. Allan Pred käänsi väitöskirjan 1967 englanniksi, ja siitä tuli maantieteellisen kirjallisuuden klassikko.
Lundin yliopiston professorina Hägerstrand oli vuodet 1957–1971. Lundiin saapui tuona aikana huomattavan paljon ulkomaalaisia tutkijoita ja jatko-opiskelijoita, jotka halusivat tulla oppimaan lisää Hägerstrandin teorioista. Hägerstrandin tutkimussuunta oli kuitenkin ehtinyt hieman muuttua väitöskirjan kirjoitusajoista. Hän oli siirtynyt tutkimaan niin kutsuttua aikamaantiedettä, johon hän keskittyi erityisesti saatuaan vuonna 1971 henkilökohtaisen tutkimusprofessuurin. Lundissa työskennelleiden kollegoidensa, kuten Gunnar Törnqvistin ja Olof Wärnerydin, avulla hän pystyi keskittymään erityisesti hyvin pienessä ajassa tapahtuvien ykslöiden liikkeisiin ajassa ja paikassa. Hägerstrand oli Lundin tutkijaprofessorina vuoteen 1982, mutta hän jatkoi edelleen emeritusprofessorina aktiivisena tieteilijänä.
Torrebruna

| Torrebruna |
| --- | --- |
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Angela Cristina Lella
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,29 km²
Väkiluku (31.12.2017):  801
 – Väestötiheys:  34 as./km²
Postinumero:  66050
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torrebruna on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 801 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 924 asukasta.
Tom Erik Arnkil

Tom Erik Arnkil (s. 1950) on suomalainen professori ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti muinaiseen Persiaan sijoittuvasta historiallisesta romaanisarjastaan.
Teokset

Kyyroksen kirja (2010)
Kambyseen kirja (2011)
Vale-Bardijan kirja (2013)
Atossan kirja (2016)
Thurstoninsaari

Thurstoninsaari
Saaren sijainti Antarktiksen kartalla
| --- | --- |
Muut nimet:  engl. Thurston Island
Sijainti:  72°6′S, 99°0′W
Merialue:  Eteläinen jäämeri
Korkein kohta:  Mount Howell (en) (käännä suomeksi) 
Pinta-ala:  15 700 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Thurstoninsaari (engl. Thurston Island) on Eteläisessä jäämeressä sijaitseva asumaton ja jään peittämä saari, jonka Peacock Sound erottaa Ellsworthinmaan luoteisosasta. Saari on noin 215 kilometriä pitkä ja 90 kilometriä leveä. Thurstoninsaaren pinta-ala on arviolta 15 700 neliökilometriä, mikä tekee siitä Antarktiksen kolmanneksi suurimman saaren Aleksanterinsaaren ja Berknerinsaaren jälkeen.
Satelliittikuva Thurstoninsaaresta
Saaren huomasi amerikkalainen lentäjä ja naparetkeilyn pioneeri Richard E. Byrd lennollaan alueen yli 27. helmikuuta 1940. Thurstoninsaari merkittiin niemimaaksi, ja tunnistettiin saareksi vasta vuonna 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thurstoninsaari Wikimedia Commonsissa
Name Details - Australian Antarctic Data Centre