stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lallukka

Lallukka  on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Lallukkoja:
Juha Lallukka (s. 1979), hiihtäjä
Juho Lallukka (1852–1913), liikemies, kauppaneuvos, mesenaatti, poliitikko ja kansanedustaja (Vanhasuomalainen puolue)
Kyösti Lallukka (1944–2010), poliitikko (Liberaalinen kansanpuolue)
Mikko Lallukka (1929–2003), everstiluutnantti ja Kuopion keskuslentoaseman päällikkö 1968–1993
Piia Kotikumpu, o.s. Lallukka (s. 1985), jääkiekkoilija
Muuta:
Lallukan taiteilijakoti on kuva-, näyttämö- ja säveltaiteilijoille tarkoitettu asuin- ja ateljeerakennus Helsingin Etu-Töölössä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lallukka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kye

| Kye |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Colin Garbutt
Julkaistu:  1992
Lajityyppi:  pulmapeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Kye on Colin Garbuttin vuonna 1992 julkaisema pulmapeli. Pelistä on tehty useampia klooneja - alkuperäisen version tuotot menivät Pelastakaa Lapset -järjestölle.
Pelissä ohjataan Kye-nimistä vihreää palloa, jonka tehtävänä on kerätä ympäri suorakaiteen muotoista karttaa sijaitsevat timantit. Kun timantit on kerätty, pääsee seuraavalle tasolle. Pelin tekevät mielenkiintoiseksi useat kentissä olevat ongelmat, mm. magneeteilla avattavat reitit, ajastimella varustetut katoavat palikat, liikkuvia palloja vapauttavat tykit, viisi erilaista pelaajan tappamiseen kykenevää olentoa ja erilaiset labyrintit, joissa kulkiessaan vapauttaa tien tukkivia liikkuvia palikoita. Peli on siis tavallaan sekoitus toimintaa ja ongelmanratkaisua. Se on saatavissa freewarena, ja mukana tulevan ohjelman avulla kuka tahansa voi tehdä omia kenttiä peliin.
Aiheesta muualla

Kye MobyGamesissa (englanniksi)
Kyetä käsittelevä sivusto
Tietoja Kyesta eri versioineen
Kumikana

Kumikanoja
Kumikana on erilaisissa humoristisissa yhteyksissä käytetty esine, joita myydään myös koiran leluiksi. Se liitetään usein slapstick-huumoriin.
Kumikanan alkuperä on epäselvä, mutta sen on väitetty olleen 1800-luvulla eläneen Joseph Grimaldi -nimisen pellen keksintö. Kumikana oli osa Grimaldin tekoruokaa, jota hän kantoi vaurauden osoituksena tehdäkseen pilaa yläluokasta (tuolloin ruoka ilmaisi sosiaalista statusta).
Toisen tarinan mukaan kumikana sai alkunsa Ranskan vallankumouksesta, kun sotilaat ripustivat kumikanan musketteihinsa jonkinlaisena onnenkaluna.
Kroatian EU-kansanäänestys

Kroatian EU-kansanäänestys järjestettiin 22. tammikuuta 2012, jossa kroatialaiset äänestivät Euroopan unioniin liittymisestä. Kroatia oli allekirjoittanut liittymissopimuksen joulukuussa 2011. Äänestyksessä selvä enemmistö, 66,27 prosenttia, kannatti liittymistä, mikä varmisti Kroatian liittymisen unioniin vuoden 2013 alussa.
Tausta ja äänestys

Kroatia haki EU:n jäsenyyttä jo helmikuussa 2003, ja jäsenyysneuvottelut alkoivat lokakuussa 2005. Liittymisneuvotteluita ovat hidastaneet rajakiista Slovenian kanssa ja EU:n epäilys Kroatian motivaatiosta etsiä sotarikossyytettyjä. Kroatia allekirjoitti sopimuksen liittymisestä EU:n 28. jäsenmaaksi 9. joulukuuta 2011.
Kroatian puolueet olivat yksimielisiä liittymisen puolesta, ja kaikki kampanjoivat ennen kansanäänestystä kansaa äänestämään ”kyllä”. Myös presidentti Ivo Josipovićin antoi tukensa EU:n jäsenyyden puolesta ja sanoi äänestyksen olevan yksi maan historian suurimmista päätöksistä. Liittymistä kannatti 66,27 % äänestäjistä, vaikkakin äänestysaktiivisuus jäi pieneksi, noin 43 prosenttiin. Äänestys käytännössä varmisti Kroatian liittymisen Euroopan unioniin vuonna 2013. Vielä EU:n jäsenmaiden pitää ratifoida jäsenyys.
Tulos piirikunnittain

| Piirikunnat | Tulos |  % | Kyllä |  % | Ei |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bjelovar-Bilogora | 51 820 | 45,60% | 32 242 | 62,22% | 19 299 | 37,24% |
| Brod-Posavina | 65 735 | 42,30% | 47 729 | 72,61% | 17 580 | 26,74% |
| Dubrovnik-Neretva | 53 708 | 46,30% | 30 574 | 56,93% | 22 674 | 42,22% |
| Istria | 98 235 | 49,18% | 67 189 | 68,40% | 30 363 | 30,91% |
| Karlovac | 61 074 | 45,81% | 40 731 | 66,69% | 19 904 | 32,59% |
| Koprivnica-Križevci | 49 904 | 49,39% | 30 178 | 60,47% | 19 474 | 39,02% |
| Krapina-Zagorje | 54 742 | 47,63% | 34 748 | 63,48% | 19 616 | 35,83% |
| Lika-Senj | 19 689 | 34,52% | 13 912 | 70,66% | 5 618 | 28,53% |
| Međimurje | 52 133 | 51,80% | 39 479 | 75,73% | 12 364 | 23,72% |
| Osijek-Baranja | 131 720 | 45,23% | 88 980 | 67,55% | 42 003 | 31,89% |
| Požega-Slavonia | 34 529 | 44,08% | 24 218 | 70,14% | 10 092 | 29,23% |
| Primorje-Gorski Kotar | 144 104 | 50,18% | 99 156 | 68,81% | 44 198 | 30,67% |
| Sisak-Moslavina | 73 952 | 41,56% | 50 034 | 67,66% | 23 443 | 31,70% |
| Split-Dalmatia | 197 783 | 45,96% | 115 795 | 58,55% | 80 515 | 40,71% |
| Šibenik-Knin | 45 546 | 37,06% | 29 033 | 63,74% | 16 150 | 35,46% |
| Varaždin | 82 117 | 53,66% | 57 399 | 69,90% | 24 259 | 29,54% |
| Virovitica-Podravina | 37 055 | 44,27% | 24 253 | 65,45% | 12 589 | 33,97% |
| Vukovar-Syrmia | 69 501 | 38,63% | 47 970 | 69,02% | 21 000 | 30,22% |
| Zadar | 70 458 | 38,57% | 43 330 | 61,50% | 26 574 | 37,72% |
| Zagrebin piirikunta | 150 403 | 52,81% | 97 756 | 65,00% | 51 934 | 34,53% |
| Zagrebin kaupunki | 401 529 | 55,13% | 272 246 | 67,80% | 127 455 | 31,74% |
| Kroaattidiaspora | 14 494 | 3,51% | 12 056 | 83,18% | 2 386 | 16,46% |
| Yhteensä | 1 960 231 | 43,51% | 1 299 008 | 66,27% | 649 490 | 33,13% |
Kuoleman enkeli

Kuoleman enkeli tarkoittaa seuraavia asioita:
Yliluonnolliset olennot

Kuolemana toimiva enkeli, useita eri uskonnoissa esiintyviä hahmoja
Elokuvat

Kuoleman enkeli (Windmills of the Gods), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1988
Kuoleman enkeli (Descending Angel), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990
Wallander – Kuoleman enkeli (Wallander – Dödsängeln), ruotsalainen elokuva vuodelta 2010
Kirjat

Kuoleman enkeli (Windmills of the Gods), Sidney Sheldonin romaani vuodelta 1987
Kuoleman enkeli (Angel of Death), Jack Higginsin romaani vuodelta 1995
Kuoleman enkeli (Vengeance in Death), Nora Robertsin romaani vuodelta 1997.
Henkilöt

Abu Azrael, Kata'ib al-Imam Alin komentaja, tunnetaan myös ”kuoleman enkelinä”
Josef Mengele (1911–1979), ”kuolemanenkelinä” tai ”Auschwitzin kuolemanenkelinä” tunnettu toisen maailmansodan aikainen julma saksalaislääkäri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuoleman enkeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kumileimasin (politiikka)

Kumileimasin tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait tai säädökset. Yleisimmin se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden rooli lakien hyväksymisessä on pelkkä muodollisuus. Yleensä ”kumileimasimella” on muodollisesti (de jure) mahdollisuus hylätä lakiehdotus, mutta tosiasiassa (de facto) näin ei ikinä tapahdu.
Kumileimasinparlamenttina pidetään esimerkiksi Kiinan kansankongressia, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös Neuvostoliiton korkein neuvosto oli kumileimasinparlamentti.
Kumiankka (kappale)

| ”Kumiankka” Herrat |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 19. toukokuuta 2017
 Formaatti:  striimaus  digitaalinen lataus 
 Tyylilaji: rap, dance
 Kesto: 03.47
 Levy-yhtiö: Sony Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Herrojen muut singlet
|   | ”Kumiankka” 2017 | ”Kuka pelkää pimeää” 2017 |
Kumiankka on Herrojen esikoissingle ja kappale vuodelta 2017. Helmikuuhun 2020 mennessä kappaletta oli kuunneltu tuplaplatinaan oikeuttavat yli 8 miljoonaa kertaa.
Kappaleen sanat ovat kirjoittaneet Johannes Naukkarinen ja Jouka Parkkonen. Naukkarinen on myös säveltänyt kappaleen.
Single pysyi Suomen virallisella singlelistalla yhdeksän viikkoa, minkä aikana kappale oli korkeimmillaan 9. sijalla (28–29/2017).
Kuivaketvele

Kuivaketvele
Näkymä linnavuorelta
| --- | --- |
Sijainti:  Taipalsaari Etelä-Karjala Suomi
Vesialue:  Saimaa: Pien-Saimaa
Korkein kohta:  115 m mpy.
| --- | --- |
Asukasluku:  300
Asutuskeskukset:  Kuivaketvele
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kuivaketvele on saari ja taajama varsinaisella Saimaan Pien-Saimaalla Taipalsaarella Etelä-Karjalassa.
Maantietoa

Kuivaketvele on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se sijaitsee itäisen ja läntisen Pien-Saimaan välissä Voisalmensaaren ja Kirkkosaaren Saimaanharjun välissä. Saaren rantaviiva melko selkeä, joskin siinä on runsaasti pieniä niemiä. Suurin lahti on 300 metriä pitkä Savilahti itärannassa ja saman lähes kokoinen Linnalahti sen luoteispuolella. Saaren pohjoiskärjessä sijaitsee pieni Ruunaniemi asuinalueen uimarannan vieressä. Saaren lounaispuolella sijaitsee Heposalo sekä seuralaissaarina Teivonsaari, Pieni Teivonsaari, Akkasaari ja Jokelansaari. Jakaranselkä jää Kirkkosaaren edustalle ja siellä näkyvät Jokelan Turasalo ja Ruusin Turasalo. Pohjoispuolella Kirjamoinsalmessa ovat Kirjamoinsaari ja Kuivisaari, jonka läpi on kaivettu Kuivisaaren kanava. Kuivaketveleen itäpuolelta löytää Saunasaari, Heposalo ja Laatas, ja kaakkoispuolella Voisalmensaari.
Saarella on kaksi korkeampaa mäkeä: Linnavuori, joka kohoaa 115 metrin korkeuteen mpy., ja kaakkoisosassa nimetön vuori (105 metriä mpy.). Saaren pohjoisosassa on taajama-alue, jota kutsutaan Kuivaketveleeksi. Taajamassa asuu noin 300 ihmistä. Lähimmät palvelut, kauppa, koulu, kirjasto ja päivähoito, sijaitsevat Saimaanharjulla, jonne on parin kilometrin matka pengertietä pitkin. Kuivaketveleestä on myös kiinteät tieyhteydet Lappeenrantaan, ja matkaa keskustaan kertyy noin 9 kilometriä.
Taajama ulottuu myös Kuivisaarelle. Muuallakin on harvaa asutusta sekä rannoilla runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Lappenrannasta alkava seututie 408 menee saaren läpi. Se ylittää Kivisalmen Voisalmensaaresta alkavaa pengertietä pitkin ja jatkaa Kirjamoinsalmen yli Kirkkosaareen toista 1,9 kilometriä pitkää pengertietä pitkin. Pengertie hyödyntää Kuivisaarta kahdella tavalla. Pengertie kulkee yli 800 metriä saarta pitkin ja saareen on rakennettu silta, jonka alittaa saaren katkaiseva Kuivisaaren kanava. Kuivaketveleellä ei ole lampia ja sen ainoa suo on ojitettu. Kivisalmessa ei voi pengertien vuoksi veneillä, mutta 2,4-metriset veneväylät kiertävät saaren sen pohjoispuolelta kanavan kautta. Kivisalmessa on Lappeenrannan ja Taipalsaaren välinen kuntaraja, joka kiertää lännessä Heposalon edestä.
Historiaa

Saarella seututien itäpuolella ja Savilahden pohjoispuolella sijaitsee Kuivaketveleen linnavuori, josta on löydetty merkkejä myös rautakautisesta asutuksesta.
Vuonna 1928 julkaistussa Lappeenrannan seudun taloudelliseen karttaan oli piirretty kolme maatilaa ja mäkien välisiin laaksoihin niiden peltopalstoja. Talojen välillä ja pelloille kulki useita kärryteitä. Saarelle ei tullun teitä, vaan asukkaat liikkuivat muualle veneillään.
Vuosina 1950 ja 1951 julkaistuissa peruskartoissa on se esitetty maataloudesta ja metsästä elantoaan hankkivien asukkaisen harvaan asuttamana saarena. Lähes kaikki maatilat sijaitsivat maantien tai siitä haarautuvan sivutien varrella. Maantie tuli Voisalmensaarelta ja jatkoi Kirkkosaareen. Saaren luoteis- ja kaakkoisrannoilla oli runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Vuoden 1983 kartassa monet peltomaat on metsitetty ja peltomaalle on rakennettu asuntoja. Vuoden 1983 kartassa on saaren ylittävän tien linjausta muutettu. Kuivaketveleen taajamaa on jo rakennettu ja vanha tieyhteys Kuivisaarelle on katkaistu. Uuden tien ja saaren väliin on jäänyt laguunimainen lahti. Vuoteen 1997 nähdään, että saaren kehitys on ollut pysähdyksissä.
Portaat linnavuorelle
Kulkuaikamenetelmä

Kulkuaikamenetelmä on radioaktiiviseen merkkiaineeseen perustuva kalibrointimenetelmä prosessiteollisuuden virtausmittauksille.
Putkivirtauksiin sovelletaan ns. kulkuaikamenetelmää, jossa mitattavaan virtaukseen syötetään radioaktiivista merkkiainetta lyhyt pulssi. Pulssin kulkuaika määritetään putken ulkopuolelle sijoitettujen säteilyilmaisimien avulla. Tilavuusvirtaus saadaan mitatun keskimääräisen virtausnopeuden ja putken sisäpoikkipinnan tulona. Virtaukselle saadaan referenssiarvo jota verrataan virtausmittarin samanaikaiseen näyttämään. Merkkiainesyöttöjä tehdään samalla virtaustasolla useita ja kalibrointitulos saadaan koetoistojen keskiarvona.
Menetelmä on standardoitu (ISO 2975/VII nesteille ja BS 5857-2.4 kaasuille). Kulkuaikamenetelmä on prosessia häiritsemätön. Akkreditointipäätöksen mukainen paras kalibroinnin mittausepävarmuus on sekä nesteille että kaasuille 0,5 prosenttia ja paperimassalle 1,0 prosenttia.
Aiheesta muualla

Animaatio[vanhentunut linkki]
Käärinliina

Kaarle Suuren käärinliina
Käärinliina on kangas, johon ruumiis kääritään.
Sanonnalla "Käärinliinoissa ei ole taskuja" tarkoitetaan, ettei maallinen omaisuus lähde ihmisen mukana ajasta iäisyyteen ihmisen kuollessa.
Konrad II (Saksa)

Konrad II (12. kesäkuuta 990 – 4. kesäkuuta 1039 Utrecht) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija vuosina 1024–1039. Hallitsijana Konrad oli kova ja kiivasluonteinen. Hän käytti usein asevoimaa sekä naapurimaita että omia vasallejaan vastaan. Hänestä alkoi Frankenilaisen hallitsijasuvun aikakausi keisarikunnan valtaistuimella.
Keisarikuntaa aiemmin hallinneen Ottojen suvun sammuttua keisariksi valittiin Ottojen suvun sivuhaaran edustaja, Frankenin herttua Konrad II, joka oli isänsä Henrik von Wormsin isoisän puolison Luidgardin kautta sukua Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustajalle Otto Suurelle. Luidgard oli Otto Suuren tytär.
Konrad II. (Keskellä)  Leopold IV Baijerilainen (vasemmalla) ja Hadmar I von Kuenring,  1500-luku
Nuoruus

Vaikka Konrad oli keisari Otto I Suuren jälkeläisiä, ei hänellä ollut herttuan arvoa eikä mainittavia maaomaisuuksia. Lisäksi hänen isänsä Henrik oli kuollut ennen isoisäänsä herttua Ottoa, ei Konradilla ollut mitään oikeutta isoisänsä perintöön.
Wormisin piispaksi vuonna 1000 noussut piispa Burchard otti nuoren Konradin suojiinsa kasvatettavaksi, olivathan Konradin esi-isät olleet Wormsin hallitsijoita. Piispa asui Wormsin linnassa suojassa rauhattoman aikakauden melskeeltä opettaen Konradille jumalanpelkoa ja rakkautta Jumalaan. Keskiajalla oli yleistä että aatelisten pojat ja tyttäretkin kasvatettiin ja koulutettiin kirkon helmassa ylläpidetyissä katedraalikouluissa tai piispankirkoissa. Konrad sai kuitenkin maallisen koulutuksen, johon kuului muun muassa metsästystä, aseharjoituksia, hallinnontuntemusta ja oikeudenkäyttöä.
Konrad avioitui vuonna 1016 tai 1017 Schwabenin Giselan kanssa, joka oli jo kahdesti jäänyt leskeksi. Naimakauppa oli Konradille edullinen, sillä Gisela oli Schwabenin herttuakunnan perijätär ja hänellä oli perustellut oikeudet myös Burgundin kuningaskunnan kruunuun. Avioliittoa ei estänyt edes puolisoiden läheinen sukulaisuus, Gisela oli Konradin täti, jolla oli edellisistä avioliitoista jo kolme poikaa ja ainakin yksi tytär. Ensimmäisen avioliittovuoden aikana he saivat pojan – Henrikin – joka nousi Konradin jälkeen Henrik III keisariksi.
Kuninkaan vaali

Henrik II kuoltua 13. kesäkuuta 1024 ei Saksan kuninkaan valtaistuimelle ollut perijää. Kuninkaan vaali pidettiin 4. syyskuuta 1024. Konrad sai vastaehdokkaakseen serkkunsa Konrad nuoremman, mutta kuninkaanvaalia hoitaneen Mainzin piispa Aribon annettua vaalin ensimmäisen äänen Konradille, vastaehdokas vetäytyi. Konrad kruunattiin Saksan kuninkaaksi Mainzin tuomiokirkossa 8. syyskuuta 1024. Kruunauksen jälkeen Konrad II teki perinteisen kuninkaan kierroksen valtakuntaansa, jonka aikana aateliset vannoivat uskollisuutta uudelle kuninkaalle. Se ei kaikkialla käynyt helposti, ja sanotaan hänen noutaneen asevoimin langobardien kuninkaan kruunun Italiassa kapinoivilta pavialaisilta.
Suhteet naapureihin

Puolan herttua Bolesław I Rohkea oli keisari Henrik II:n kuoltua kruunattu Puolan kuninkaaksi, jolloin hänen vasallisuhteensa Saksan kuninkaaseen purkautui, samoin heidän vuonna 1018 solmimansa Bautzen rauha. Konrad II ei ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin Puolan suhteen, koska Boleslaw oli jo iäkäs, eikä hänen oma asemansa Saksassa ollut vielä vakiintunut. Konradin onneksi Puolan uusi kuningas kuoli seuraavana vuonna.
Italiassa syttyi kapina Henrik II:n kuolinviestin saavuttua. Paviassa tuhottiin keisarillinen palatsi. Kapinalliset olisivat halunneet saksalaisen sijaan italialaisen hallitsijan. Akvitanian herttua Wilhelm III kruunattiin Italian kuninkaaksi. Konrad II saapui vuonna 1026 Milanoon, jossa hänet kruunattiin Italian kuninkaaksi. Paavi Johannes XIX kruunasi hänet Roomassa 26. maaliskuuta 1027 keisariksi ja Giselan keisarinnaksi.
Seuraavana vuonna Konrad II vihki poikansa Henrik III Aachenissa Saksan kuninkaaksi ja järjesti tämän avioliittoon Knuut Suuren tyttären Kunigunden (Gunhilda) kanssa. Knuut Suuri oli Tanskan, Ruotsin, Norjan ja Englannin kuningas. Seuraavaksi Konrad II käänsi katseensa Puolaan, jota oli noussut hallitsemaan Mieszko II. Konrad II ryhtyi sotaan Puolaa vastaan, sai vangittua Mieszkon ja vaati tätä luopumaan kuninkaan tittelistä ja palaamaan Konradin vasalliksi.
Burgundin kuningas Rudolf III kuoli 2 helmikuuta 1032 ilman perillisiä. Hän oli luvannut maansa siirtyvän Pyhän saksalais-roomalaisen keisarin haltuun, mutta hänen veljenpoikansa kreivi Odo II yritti sotilaallisella operaatiolla saada Burgundia haltuunsa. Vastavetona Konrad II hyökkäsi talvella 1033 Burgundiin, mutta ilman suurempaa menestystä. Tämä jälkeen Konrad II liittoutui Ranskan kuninkaan Henrik I:n kanssa. Seuraavana vuonna Konradin onnistui vallata Burgundi ja hänet kruunattiin Genevessä 1. elokuuta 1034 Burgundin kuninkaaksi.
Kuolema

Konrad kuoli 4. kesäkuuta 1039 Utrechtissa kihdin aiheuttamaan sairauskohtaukseen. Ruumis kuljetettiin Speyerin tuomiokirkkoon haudattavaksi. Hänen jälkeensä keisariksi tuli hänen poikansa Henrik III.
Konrad II:ta pidetään poliittisesti yhtenä merkittävimmistä keskiajan hallitsijoista [lähde? ]. Hän oli henkilönä asiallinen ja avarakatseisena hallitsijana.
Kööpenhaminan lentoaseman metroasema

Kööpenhaminan lentoaseman metroasema (tansk. Lufthavnen Station) on Kööpenhaminan lentoasemaa palveleva metroasema Amagerin itäosassa. Se sijaitsee Kastrupin esikaupunkialueella ja Tårnbyn kunnassa. Asema on M2-linjan itäinen pääteasema. Asema sijaitsee Juutinrauman radan yläpuolella.
Metrorata ylittää E20-tien ja Juutinrauman radan.
Kulttuurihistorian museo (Oslo)

| Kulttuurihistorian museo Kulturhistorisk museum |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo 
Sijainti:  Oslo 
Kotisivut:  khm.uio.no 
Koordinaatit:  59°55′01″N, 10°44′06″E
 fiKulttuurihistorian museo 
  
Kulttuurihistorian museo (KHM, norj. Kulturhistorisk museum) on Oslon yliopiston alainen museo-organisaatio, joka muodostettiin vuonna 1999. Se oli aluksi nimeltään Universitetets kulturhistoriske museum ja se muodostettiin yhdistämällä Universitetets Oldsaksamling, Vikingskipshuset på Bygdøy, Myntkabinettet ja Etnografisk samling. Vuonna 2004 sen nimi yksinkertaistettiin muotoon Kulturhistorisk museum.
Museon kokoelmat ja esittelytilat sijaitsevat neljässä rakennuksessa, jotka ovat Oslon keskustassa. Niiden katuosoitteet ovat: Historical Museum Frederiks gate 2 ja Frederiks gate 3, museon hallinto St. Olavs gate 29 ja Vikingskipshuset sijaitsee Bygdøyn niemellä.
Kulttuurihistorian museo on eräs Norjan suurimmista kulttuurin museoista. Se säilyttää maan suurinta esihistoriallista ja keskiaikaista esinekokoelmaa, joka sisältää vielä esimerkiksi viikinkilaivoja, keskiaikaisia kirkkoesineitä, kattavan riimuarkiston, etnografinen kokoelma kaikilta mantereilta ja rahahuoneessa on suurin norjalainen rahakokoelma.
Kuvia

Alstadin riimukivi Opplandin Hofista
Tunen riimukivi Østfoldin Tunesta
Dynnan riimukivi Opplandin Granista
Alttarivaate Tromssan Kvæfjordista
Kultakätkö Buskerudin Hoenista (ks. Hoenin aarre)
Borre-tyylinen koriste Vestfoldin Hortenista
Hautalöytö Hamarin Åkerista
Aiheesta muualla

Museon kotisivut
Thor News
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kööpenhaminan postitalo

Rakennus vuonna 2021.
Kööpenhaminan postitalo (tansk. Centralpostbygningen) oli Tanskan postilaitoksen pääkonttori vuosina 1912–2015. Se sijaitsee Bernstorffgaden ja Tietgensgaden risteyksessä päärautatieaseman vieressä. Uusbarokkityylisen rakennuksen suunnitteli Tanskan valtionrautateiden arkkitehti Heinrich Wenck, jonka käsialaa myös rautatieasema on. Vuosina 2016–2017 entinen postitalo muutettiin hotelliksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kööpenhaminan postitalo Wikimedia Commonsissa
Kääriäinen (muusikko)

Kääriäinen (oik. Jari Kääriäinen) on Musta Paraati -yhtyeen syntetisaattorin soittaja. Hän on soittanut myös Hefty Load, The Public Reaction ja The Bodyguards -yhtyeissä. Hän soittaa myös Poverty Stinks -yhtyeen levyillä sekä Jari Loisan levyllä Kun muut ovat menneet ja on tuottanut mm. Pronssisen Pokaalin esikoisalbumin.
Kušnarenkovon piiri

| --- | --- |
Sijainti:  4522ХХ Baškortostan Venäjä
Pääkaupunki:  Kušnarenkovo (en) 
Pinta-ala:  1 720 km2 
Väkiluku:  27 000  as.  (2010) 
Asukastiheys:  16  as./km2  (2010)
Perustettu:  20. elokuuta 1930 
Postinumero:  4522ХХ 
Suuntanumero:  34780 
Verkkosivusto:  kushnarenkovo.bashkortostan.ru 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kušnarenkovon piiri (ven. Кушнаренковский район, Kušnarenkovski raion, baškiiriksi Кушнарен районы, Kušnaren raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanissa tasavallan pääkaupungin Ufan lähellä. Piiri on perustettu vuonna  1930, Siihen kuuluu nyt 13 maalaiskuntaa, ja sen hallintokeskus on Kušnarenkovon kylä (Кушнаренковo). Piirin pinta-ala on 1 748 km².
Kušnarenkovon piirissä on noin 27 000 asukasta ja sen asukastiheys on 15,6 as./km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset, tataarit ja baškiirit.
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Lalsk

Lalskin vaakuna vuodelta 1781.
Lalsk (ven. Лальск) on kaupunkimainen taajama Kirovin alueen Luzan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Luzan sivujoen Lalan suussa 528 kilometriä Kirovista luoteeseen. Asukkaita on 4 600 henkeä (vuonna 2002).
Novgorodilaiset siirtolaiset perustivat Lalskin vuonna 1570. Kauppareittien risteyksessä sijainnut kylä kasvoi nopeasti. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1796 se menetti hallinnolliset tehtävänsä. Rautateiden rakentamisen takia kaupungin taloudellinen merkitys pysähtyi. Vuonna 1927 Lalsk menetti kaupungin statuksen ja siitä tuli kaupunkimainen taajama.
Aiheesta muualla

Artikkeli Lalskin historiasta (venäjäksi)
Krasnooktjabrskin piiri

Piirin vaakuna.
Krasnooktjabrskin piiri (ven. Краснооктябрьский район, Krasnooktjabrski raion; tataariksi Кызыл Октябрь районы, Qızıl Oktəber rayonı; suomeksi ”Punaisen lokakuun piiri”) on kunnallinen itsehallintoalue Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 886,2 neliökilometriä. Asukkaita on 12 800 henkeä (vuonna 2010).