stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kanal 5

| Kanal 5 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  27. maaliskuuta 1989
Omistaja:  Discovery Networks /   Discovery Communications
Maa:   Ruotsi
Kotisivu:  www.discoveryplus.com/se/channel/kanal-5
Saatavuus
Kaapeliverkko
Telia:  Kanava 5
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanal 5 (suom. Kanava 5) on ruotsalainen televisiokanava, jonka omistaa amerikkalaisen Discovery Communicationsin omistuksessa oleva Discovery Networks.
Ohjelmisto

Ruotsinlaivalla 24h
Home and Away
Mad Men
Ruma Betty
Gossip Girl
CSI: Miami
Aiheesta muualla

Kanal5:n kotisivut (ruotsiksi)
Krilliäyriäiset

| Krilliäyriäiset |
| --- | --- |
 Norjankrilli (Meganyctiphanes norvegica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Ylälahko::  Eucarida
Lahko::  Krilliäyriäiset Euphausiacea  Dana, 1852
Heimot ja suvut
 Euphausiidae Euphausia  Meganyctiphanes  Nematobrachion  Nematoscelis  Nyctiphanes  Pseudeuphausia  Stylocheiron  Tessarabrachion  Thysanoessa  Thysanopoda  Bentheuphausiidae Bentheuphausia 
Katso myös
   Krilliäyriäiset Wikispeciesissä   Krilliäyriäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Krilliäyriäiset (Euphausiacea, suomeksi myös krillit tai loistoravut) on kuoriäyriäisiin kuuluva hieman katkarapuja muistuttavien äyriäisten lahko. Valtamerten eläinplanktonia edustavat krillit ovat erityisesti Eteläisen jäämeren ekosysteemissä tärkeä eliöryhmä. Ne ovat monien valaiden, merilintujen ja kalojen keskeistä ravintoa.
Ulkonäkö ja koko

Krillit ovat läpikuultavia äyriäisiä, joilla on yksioikoisen tasapaksun muotoinen ruumis. Yhteensulautunutta päätä ja keskiruumista peittää selkäkilpi; niitä seuraa lihaksikas 6-jaokkeinen takaruumis. Tuntosarvet ovat suhteellisen lyhyet.
Raajoista on kehittynyt tehokkaita syömävälineitä, ja selkäkilven alueelle kiinnittyneet kuusi tai kahdeksan raajaparia kauhovat planktonia suuhun. Takaruumiin viittä raajaparia krilli käyttää uimiseen. Krillit ovat vettä raskaampia, ja ne uivat kohti pintaa pyrähdyksittäin ja lepäävät niiden välillä lyhyitä jaksoja, joiden aikana ne vajoavat hitaammin syvemmälle.
Krilliäyriäisten lähimpinä sukulaisina pidetään kymmenjalkaisia rapuja (Decapoda), joihin kuuluvat muun muassa katkaravut ja tavalliset ravut.  Ennen krilliäyriäiset yhdistettiin virheellisesti massiäyriäisten kanssa yhteiseen Schizopoda-lahkoon (”halkoisjalkaiset”).
Pienimmät lajit ovat 8 mm pitkiä, suurimmat 60 mm.
Bioluminenssi

Lähes kaikilla krilliäyriäisistä on valoelimiä, joiden avulla ne hohtavat pimeässä; tästä juontuu ryhmän aiempi nimi ”loistoravut” (lysräkor). Valo syntyy kemiluminesenssireaktiossa, jossa lusiferaasientsyymi aktivoi lusiferiinipigmentin. Krillit saavat todennäköisesti tämän aineen ruokavalioonsa kuuluvista dinoflagellaateista. Krillien valoelimet ovat lihasten avulla kiertyviä monimutkaisia elimiä, joissa on linssi ja fokusointikyky. Näiden elinten käyttötarkoitusta ei tarkkaan tiedetä. Vaihtoehtoja ovat pariutuminen, sosiaalinen vuorovaikutus tai naamioituminen niin että eläimen valo sekoittuu yläpuolelta tulevaan valoon.
Luokittelu

Krilliäyriäisiä tunnetaan noin 85 lajia. Ne jaetaan kahteen heimoon, joista Benteuphausiidae käsittää vain yhden lajin, Euphausiidae loput. Tärkeimpiä lajeja ovat noin kuusisenttiseksi kasvava antarktinen etelänkrilli (Euphausia superba), parisenttinen tyynenmerenkrilli (Euphausia pacifica) sekä Pohjois-Atlantin norjankrilli (Meganyctiphanes norvegica).
Levinneisyys ja ekologia

Krilliäyriäiset syövät kasviplanktonia ja toimivat etenkin Eteläisen jäämeren ekosysteemissä keskeisenä ravintoketjun lenkkinä, joka siirtää perustuottajien säilöön ottamaa energiaa ylemmille trofiatasoille. Ne esiintyvät valtavina ja usein tiheinä parvina, jotka voivat olla kymmenien neliökilometrien laajuisia. Krillit laiduntavat myös jään alapinnassa elävää planktonia. Krilliäyriäisten kokonaisbiomassa on arvioitu sadoiksi miljooniksi tonneiksi, siis samaan kertaluokkaan kuin ihmiskunnan massa, joka on suurimpia yksittäisen eläinlajin massoja maailmassa.
Suurimmat krillipopulaatiot tavataan jäätikön reunojen lähellä.
Tiheät krilliparvet ovat eteläisillä ja myös pohjoisilla napamerillä hetulavalaiden tärkein ravintokohde, samoin monien hylkeiden, kalojen ja merilintujen, muun muassa joidenkin pingviinien. Esimerkiksi sinivalas syö neljä tonnia krillejä päivässä.
Taloudellinen käyttö

Laajamittainen krillinpyynti alkoi 1970–1980-lukujen taitteessa. Pyyntimäärät nousivat tuolloin nopeasti yli 400 000 tonniin vuodessa. Tästä suurin osa oli Neuvostoliiton kalastusta Eteläisellä jäämerellä (etelänkrilli), joka kuitenkin päättyi valtion hajottua. 2010-luvun puolivälissä saaliit olivat lähellä  300 000 vuositonnin luokkaa. Suurin pyytäjä oli Norja, muita tärkeitä käyttäjiä ovat olleet Kiina ja Etelä-Korea. 1990-luvulla Japanin Etelämeren laivasto keräsi maailman suurimmat krillisaaliit.
Krilliä on pyydetty troolaamalla, mutta uusi tulossa olevamilloin? tekniikka perustuu imurointiin ja uiviin prosessointilaitoksiin.
Krilli on hyvin proteiinipitoista (40 % kuivapainosta) ja myös rasvaista (20 %). Suurin osa saaliista pakastetaan merellä ja käytetään kalanruoaksi kalanviljelylaitoksilla ja akvaarioissa. Japanissa krilliä käytetään myös ihmisravinnoksi ja terveysvalmisteissa (esimerkiksi omega-3-rasvahapot). Kalanrehuna käytettävien kalalajien kantojen heiketessä kiinnostus krillinpyyntiin on kasvamassa, mikä herättää huolta Eteläisen jäämeren ekosysteemin suojelijoissa.
Krilliparvi
Krilliäyriäisen anatomiaa, esimerkissä etelänkrilli.
Kalutaran piirikunta

Kalutaran piirikunta (sinhaliksi කළුතර දිස්ත්‍රික්කය, Kaḷutara distrikkaya, tamiliksi களுத்துறை மாவட்டம், Kaḷuttuṟai māvaṭṭam) on yksi Sri Lankan 25 piirikunnasta. Se kuuluu Läntiseen provinssiin. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Colombon piirikuntaan, idästä Ratnapuran piirikuntaan, etelästä Gallen piirikuntaan ja lännestä Mannarinlahteen.
Kanal 9

| Kanal 9 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  25. helmikuuta 2007
Omistaja:  Discovery Networks /   Discovery Communications
Katsojaosuus:  1,1 % (Toukokuu 2007, )
Maa:   Ruotsi
Kotisivu:  http://kanalnio.se[vanhentunut linkki]
Saatavuus
Antenniverkko
Boxer:  Kanava 52
Kaapeliverkko
Com Hem:  Kanava 70
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanal 9 (suom. Kanava 9) on ruotsalainen kaupallinen televisiokanava, jonka omistaa amerikkalaisen Discovery Communicationsin omistuksessa oleva Discovery Networks. Kanavan kohderyhmä on 30–59-vuotiaat, mikä on hiukan vanhemmalle ryhmälle suunnattu kuin Kanal 9:n sisarkanava Kanal 5.
Kanal 9 käyttää entisen televisiokanavan, ONE Televisionin lähetyskapasiteettia, tämä on aiheuttanut hiukan erimielisyyttä.kenen mukaan?
Kanava aloitti 25. helmikuuta 2007 klo 16.45 Royal Leaguen ottelulla FC Köbenhavnin vastaan Hammarby IF. Tämän jälkeen Kanal 9 esitti 79. Oscar-gaalan ja elokuvan Pianisti. Nykyisin ohjelmistossa on draamasarjoja, elokuvia, urheilua sekä dokumentteja.
Katsojaluvut

Ensimmäisellä viikollaan kanavan katsojaluvut liikkuivat jääkiekko-otteluiden ansiosta yli 100 000 katsojan lukemissa. Maaliskuun 2007 katsojaennätys, 215 000 katsojaa saavutettiin, kun kanavalla esitettiin kaksi jääkiekko-ottelua. Suurimmat katsojaluvut, yli 865 000 Kanal 9 sai kuitenkin, kun toisella puoliajalla Ruotsin ja Tanskan välisessä EM-karsintaottelussa eräs tanskalainen fani hyökkäsi pelaajan kimppuun.
Aiheesta muualla

Kanal 9:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
Kanal 11

| Kanal 11 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  14. tammikuuta 2005
Omistaja:  Discovery Networks /   Discovery Communications
Katsojaosuus:  ~0,5% (Kesäkuu 2007, )
Maa:   Ruotsi
Korvasi kanavan:  Med i tv
Aiemmin:  TV400, TV11
Kotisivu:  http://www.elva.tv/
Saatavuus
Antenniverkko
Boxer:  Kanava 14
Satelliitti
Viasat:  Kanava 7
Kaapeliverkko
Com Hem:  Kanava 57
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanal 11 on ruotsalainen viihdekanava. Kanava keskittyy  palvelemaan nuorta väestöä ja se lähettää lähes ainoastaan viihdeohjelmia.
TV11:n ohjelmisto koostuu toiminta- ja draamasarjoista, tosi-tv -ohjelmista, elokuvista ja komediasta.[lähde? ]
Historiaa

Kanava korvasi vuonna 2005 med i tv:n.
Kanavan nimi oli aiemmin TV11. Kanavan omistajaksi tuli SBS Discovery (nykyinen Discovery Networks) vuonna 2013, jolloin nimi vaihdettiin Kanal 11:ksi.
Aiheesta muualla

Kanal 11 (Arkistoitu – Internet Archive)
K. Heino

Karl (Kaarle) Heino (aik. Lindroos; 14. lokakuuta 1848 Heinolan maalaiskunta – 18. elokuuta 1921 Jyväskylä) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja tietokirjailija.
Heinon vanhemmat olivat suutari Henrik Lindroos ja Hedvig Volain. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta ja valmistui 1882 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 1891 Heino väitteli tohtoriksi Leipzigissa. Heino toimi Jyväskylän lyseon latinan kielen lehtorina 1892–1916.
Karl Heino oli naimisissa vuodesta 1894 Edla Julia Nyholmin kanssa.
Teoksia

Nimellä K. Heino:
Elokuun Iltana Suomessa : kansalle hyödyksi ja huviksi (Illan kultaisen kuluksi, Vaiko huomenen huviksi, Uuen aamun alkeheksi. Kalevala), esitellyt K. Heino. Tekijä, Helsinki 1878
Kasvatuksesta 1, kansalle esitellyt K. Heino. Tekijä, Helsinki 1878
Kiitä Herraa minun sieluni!. Tekijä, Helsinki 1878
Sokrates : tutkimus filosofian alalta, teoksessa Jyväskylän lyseo. Lukuvuonna 1892–1893 Jyväskylä 1893
Nimellä Karl Lindroos:
Platonin kosmologia : Timaiossa esiteltynä, väitöskirja Helsinki 1887
Plato qvomodo ordinem universi et cicitatis humanae inter se connexuerit? : pars prior. Författaren, Helsingfors 1891
Suomennoksia

Marcus Tullius Cicero : Laelius eli ystävyydestä ; suom. K. Lindroos. Gummerus 1903
Kuninkuusravit 1924

Kuninkuusravit 1924 olivat ensimmäiset Kuninkuusravit. Ne järjestettiin 13.–14. syyskuuta 1924 Lahden raviradalla. Ravikuninkuuden voitti Evert Järvisen omistama Huovi, jonka ohjasti hänen poikansa Leo Järvinen.
Taustaa

Pohjois-Hämeen Hippos järjesti ensimmäiset ”Kuninkuusajojen” nimellä kulkeneet ravikilpailut jo vuonna 1913 Tampereen Hippoksella. Niiden oli tarkoitus jatkua vuosittain, mutta ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman taloudellinen epävarmuuden johdosta vuoden 1913 kuninkuusajot eivät saaneet jatkoa. 1920-luvun alun nousukausi lisäsi jälleen kiinnostusta raviurheiluun, ja Lahden Hevosystäväinseura päätti järjestää omat kuninkuusajonsa syksyllä 1924. Taustalla oli myös, että ”ravikuninkaan” nimitystä käytettiin samanaikaisesti useasta eri hevosesta. Vasta Lahden kuninkuuskilpailusta tuli jatkuva tapahtuma ja se vakiinnutti asemansa vuoden kohokohtana. Tampereen kuninkuusajojen ohella niiden edeltäjänä voidaan pitää myös Suurta orikilpailua, joka järjestettiin viimeisen kerran juuri vuonna 1924.
Kuninkuuskilpailu

Ensimmäisen kuninkuusajon kilpailumatkat olivat myöhempien vuosien tavoin 1 609, 2 000 ja 3 000 metriä. Nykyisistä ryhmäajoista poiketen mailin matka juostiin yksitellen niin sanottuna ennätysajona, 2 000 metriä kolmen hevosen ryhmissä ja 3 000 metriä pareittain hevosten lähtiessä eri puolilta rataa. Kokonaisajan sijaan paremmuus ratkaistiin sijapisteillä. Kokonaiskilpailun voittajan piti sääntöjen mukaan myös voittaa ainakin yksi osalähtö. Kahden pisimmän matkan ykköspalkinnot olivat 1 000 ja 1 500 markkaa, ja lisäksi palkittiin kokonaiskilpailun neljä parasta. Kuninkuusajon ohella kaksipäiväisten kilpailujen ohjelmassa oli myös muita lähtöä. Niihin osallistui yhteensä yli 80 hevosta. Suomen Ravirengas toimi lauantain ja Lahden Hevosystäväinseura sunnuntain kilpailujen järjestäjänä.
Vuonna 1908 valmistunutta ravirataa kunnostettiin kilpailuja varten muun muassa salaojituksella sekä raivaamalla alueelle kasvanutta metsikköä. Lisäksi rakennettiin katsomoita sekä uusi paviljonki tuomaritorneineen. Lehtitietojen mukaan rata oli kilpailujen aikana hyvässä kunnossa ja paikalla oli myös runsaasti yleisöä. Hevosellaan osallistunut everstiluutnantti K. O. Knuuttila kuitenkin kertoi radan olleen kapea, eikä tuomaritornista ollut näkyvyyttä koko matkalle. Hänen mukaansa kaupungin puoleinen kaarre kulki pienen mäen takana ja keskikentällä kasvoi edelleen näkyvyyttä haitanneita puita.
Kuninkuuskilpailuun ilmoitettiin yhdeksän hevosta, joista myöhemmin ravikuninkuuden voittanut Pamun-Humu joutui jäämään pois jalkavamman vuoksi. Kilpailun ehdoton ennakkosuosikki oli Huovi. Sen ainoaksi mahdolliseksi haastajaksi povattiin Vihtori Seppälän omistamaa Kirriä, joka tietojen mukaan oli harjoituksissa saavuttanut huippuaikoja. Myös Kirri saavutti myöhemmin ravikuninkuuden. Lisäksi kilpailuun osallistui muun muassa M. E. Takalan omistama Erakko, joka muutamaa vuotta aikaisemmin oli mukana Tampereen taistelussa pakko-otettuna punaisten puolella.
Avausmatkana ollut 2 000 metriä juostiin kolmessa ryhmässä. Ensimmäisessä kilpailivat Tommi II, Otava ja Opin-Jaska, joiden suoritusten ei kerrottu sykähdyttäneen yleisöä. Kovatasoisin oli toinen ryhmä, jossa ravasivat Erakko, Tahti ja Huovi. Sen voittajaksi selviytyi Huovi 1,4 sekunnin erolla ennen Tahtia. Kolmannessa ryhmässä juoksivat ainoastaan Kirri ja Sorto, ensinmainitun voittaessa yli kuuden sekunnin erolla. Kirri tulos 3.09,4 oli myös avausmatkan nopein ennen Huovia ja Tahtia.
Lauantain kilpailut päättäneessä 1 609 metrin ennätysajossa nopein oli Huovi, laukanneen Kirrin sijoittuessa kolmanneksi. Huovi rikkoi samalla Ajatuksen 18 vuotta vanhan SE-tuloksen 2.32,2 juoksemalla uudeksi ennätykseksi 2.31,8. Toiseksi sijoittuneen Sorron aika oli 2.37, 8 ja Kirrin 2.38,2.
Sunnuntain päätösmatkan nopein oli jälleen Huovi ajalla 4.44,6 Kirrin sijoittuessa kahden kymmenyksen erolla toiseksi. Huovi rikkoi samalla myös Riuskan entisen SE-tuloksen 4.46,8. Kolmas oli Tahti ajalla 4.49,6. Kokonaiskilpailun voitti Huovi neljällä sijapisteellä ennen Kirriä. Kolmanneksi sijoittui paremman yhteisaikansa perusteella Sorron kanssa tasapisteisiin päätynyt Tahti.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

| Hevonen | Kasvattaja | Omistaja | Ohjastaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Erakko | tuntematon, Ilmajoki | M. E. Takala, Ylihärmä | M. E. Takala |
| Huovi | Edvard Raatikainen, Karttula | Evert Järvinen, Toijala | Leo Järvinen |
| Kirri | Frans Österman, Perniö | Vihtori Seppälä, Lahti | Vihtori Seppälä |
| Opin-Jaska |  | Kalle Saarinen, Helsinki |  |
| Otava |  | Oskari Raitio, Piikkiö |  |
| Pamun-Humu | Anton Nummela, Sippola | Fritz Buttenhoff, Viipuri | Fritz Buttenhoff |
| Sorto | Pekka Matikainen, Parikkala | Eino Koskinen, Mäntsälä |  |
| Tahti | Tuomas Tiira, Käkisalmi | Kyösti Massinen, Iitti |  |
| Tommi II |  | Karl Karlberg, Helsingin mlk |  |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

Kokonaiskilpailun palkinnot: 2 500 – 1 250 – 750 – 500 mk.
| Sijoitus | Hevonen | 2000 m | 1609 m | 3000 m | Pisteet | Kokonaisaika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Huovi | 2. | 1. | 1. | 04 | 10.28,6 |
| 2. | Kirri | 1. | 3. | 2. | 06 | 10.32,4 |
| 3. | Tahti | 3. | 4. | 3. | 10 | 10.43,0 |
| 4. | Sorto | 4. | 2. | 4. | 10 | 10.47,0 |
| 5. | Tommi II | 6. | 5. | 5. | 16 | 11.04,0 |
| 6. | Erakko | 5. | 6. | 6. | 17 | 11.06,4 |
| – | Otava | 7. | hyl | 7. | – | – |
| – | Opin-Jaska | hyl | 7. | 8. | – | – |
K. J. Hidén

Karl Julius Hidén (8. lokakuuta 1867 Pori – 4. elokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja antiikin kirjallisuuden suomentaja.
Hidénin vanhemmat olivat merikapteeni Julius Viktor Hidén ja Rosa Charlotta Jusélius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsinkielisestä klassillisesta lyseosta 1886 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, lisensiaatiksi 1896 ja tohtoriksi 1897.
Hidén toimi Helsingin suomalaisen yhteiskoulun latinan ja suomenkielen opettajana 1897–1913 ja Uuden yhteiskoulun opettajana 1899–1903. Hän oli Helsingin yliopiston roomalaisen filologian dosentti 1899–1925, klassillisen filologian apulainen 1925 sekä roomalaisen kirjallisuuden vt. professori 1920–1923.
Hidén oli naimisissa vuodesta 1897 Helmi Liisi Parmasen kanssa. Heillä oli seitsemän lasta, joista tunnetuimpia olivat kasvitieteilijä Ilmari Hiitonen, oikeustieteen tohtori, diplomaatti, toimittaja ja poliitikko Ensio Hiitonen sekä rintamavalokuvaaja Unio Hiitonen.
Teoksia

De casuum syntaxi Lucretiana I-II. 1896-1920 (osa I oli väitöskirja)
Exercitia latina : sanaluettelo F. Gustafsson'in toimittamaan ”Exercitia latina” nimiseen teokseen selityksineen. Helsinki 1901, 8. painos Söderström & C:o, Helsinki 1935
Scripta latina : käännöstehtäviä latinan kielen kokeissa. Helsingfors 1905, 2. painos 1910, 3. painos Otava 1919, 4. painos 1927
Tirocinium latinum : valikoima lukemisia roomalaisten kirjailijain teoksista 1 osa : Cornelius Nepos, C. Julius Caesar; koulujen tarpeeksi toim. K. J. Hidén. Yrjö Weilin, Helsinki 1905, 2. painos Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1915
Tirocinium latinum : valikoima lukemisia roomalaisten kirjailijain teoksista 2 osa : C. Sallustius Crispus, M. Tullius Cicero, T. Livius, Q. Curtius Rufus; koulujen tarpeeksi toim. K. J. Hidén. Yrjö Weilin, Helsinki 1905
Tirocinium latinum : valikoima lukemisia roomalaisten kirjailijain teoksista 3 osa : Phaedrus, P. Ovidius Naso, P. Vergilius Maro, Q. Horatius Flaccus; koulujen tarpeeksi toim. K. J. Hidén. Yrjö Weilin, Helsinki 1906
Roomaa käsittelevä osuus teoksessa Maailman historia 1 Vanha-aika : Rooman tasavallan loppuun v:een 30 e. Kr, toimituskunta J. W. Ruuth, Julius Ailio, E. N. Setälä, A. M. Tallgren, Knut Tallqvist, Johannes Sundwall, O. E. Tudeer, K. J. Hidén. Tietosanakirja, Helsinki 1914
Alcune parole sulla iscrizione della Colonna Traiana di Roma. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1921
Die Erzählung von der grossen Göttermutter bei Arnobius : Adversus nationes VII 49-51. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1921
Randbemerkungen zu Arnobius Adversus nationes 1. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1921
Randbemerkungen zu Arnobius Adversus nationes 2. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1923
Suomennoksia

Publius Cornelius Tacitus : Agricola. Roomalaisten ja kreikkalaisten kirjailijain teoksia 2. Yrjö Weilin, Helsinki 1904, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2004
Publius Cornelius Tacitus : Germania. Roomalaisten ja kreikkalaisten kirjailijain teoksia 1. Yrjö Weilin, Helsinki 1904, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2004
Marcus Tullius Cicero : Puhe runoilija Archiaan puolustukseksi. Roomalaisten ja kreikkalaisten kirjailijain teoksia 4. Yrjö Weilin, Helsinki 1905, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2004
Quintus Horatius Flaccus : Runoudesta, suorasanaisesri suom. K. J. Hidén. Roomalaisten ja kreikkalaisten kirjailijain teoksia 3. Yrjö Weilin, Helsinki 1904, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2004
Marcus Tullius Cicero : Scipion unennäkö. Roomalaisten ja kreikkalaisten kirjailijain teoksia 5. Yrjö Weilin, Helsinki 1905, näköispainos Kirja kerrallaan, Helsinki 2004
Marcus Tullius Cicero : Vanhuudesta. Kariston klassillinen kirjasto 2. Karisto 1918, 3. painos 2000, alkuteos Cato Maior de senectute,
Kankilammi (Ulvila)

| Kankilammi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Kullaa, Ulvila
Koordinaatit:  61°29′37″N, 22°19′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kankilamminoja 
Järvinumero:  35.146.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,9 m 
Rantaviiva:  0,691 km 
Pinta-ala:  0,02203 km² 
 fiKankilammi 
Kankilammi on Kullaalla Ulvilassa Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Jylhäjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla soisella lahdessa, josta saa alkunsa 4,5 kilometriä pitkä Kankilamminoja, joka yhtyy Vähä Saarijärveltä laskevaan Liesojaan joka laskee Jylhäjokeen.
Järven rantaviiva on 0,69 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on melkein kasvanut umpeen. Sillä ei ole asutusta ja sinne pääsee metsäteitä pitkin joko Kullaan ja Lavian yhdystieltä tai valtatieltä 11.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut

| Jääkiekon 1>  divisioonan maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Perustettu:  2001
Edeltäjä:  B-Sarja
Joukkueita:  12
Sarjataso:  2
Ylempi taso:  MM-Kisat
Alempi taso:  2. divisioona   3. divisioona
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut pelataan joka vuosi niiden jääkiekkomaajoukkueiden kesken, jotka sijoittuivat edellisen vuoden kisoissa 1. divisioonaan. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen kaksi huonoiten sijoittunutta maata putoaa seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonan A-lohkoon.
Vuonna 2012 turnausjärjestelmä muuttui kaikissa divisioonissa: 1. divisioonan A-lohkosta nousee kaksi joukkuetta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin, ja huonoin joukkue putoaa 1. divisioonan B-lohkoon. Vastaavasti B-lohkosta nousee yksi joukkue 1. divisioonan A-lohkoon. Aikaisemmin jokaisen divisioonan A- ja B-lohkon paras joukkue nousi ylemmälle sarjatasolle, esimerkiksi Kazakstan nousi vuoden 2011 kisoissa 1. divisioonan B-lohkosta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin. Toisin sanoen, nykyisin A-lohkojen joukkueet ovat parempia kuin saman divisioonan B-lohkon joukkueet.
Historia

Vuoteen 2000 asti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin neljässä sarjassa, A–D. Vuoden 2001 kisoihin muodostettiin 1. divisioona B-sarjasta ja C-sarjan neljästä parhaasta joukkueesta. B-sarjan voittaja nousi 2001 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin.
Kisat

| Vuosi | Nousijat pääsarjaan | Nousijat pääsarjaan | Putoajat 2>  divisioonaan | Putoajat 2>  divisioonaan | Isäntämaa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  Puola |  Slovenia |  Liettua |  Viro |  Ranska (A-lohko)    Slovenia (B-lohko) |
| 2002 |  Valko-Venäjä |  Tanska |  Etelä-Korea |  Kiina |  Alankomaat (A-lohko)    Unkari (B-lohko) |
| 2003 |  Kazakstan |  Ranska |  Liettua |  Kroatia |  Unkari (A-lohko)    Kroatia (B-lohko) |
| 2004 |  Valko-Venäjä |  Slovenia |  Belgia |  Etelä-Korea |  Norja (A-lohko)    Puola (B-lohko) |
| 2005 |  Norja |  Italia |  Kiina |  Romania |  Unkari (A-lohko)    Alankomaat (B-lohko) |
| 2006 |  Saksa |  Itävalta |  Israel |  Kroatia |  Ranska (A-lohko)    Viro (B-lohko) |
| 2007 |  Ranska |  Slovenia |  Kiina |  Romania |  Kiina (A-lohko)    Slovenia (B-lohko) |
| 2008 |  Itävalta |  Unkari |  Etelä-Korea |  Viro |  Unkari (A-lohko)    Itävalta (B-lohko) |
| 2009 |  Italia |  Kazakstan |  Australia |  Romania |  Liettua (A-lohko)    Puola (B-lohko) |
| 2010 |  Itävalta |  Slovenia |  Serbia |  Kroatia |  Alankomaat (A-lohko)    Slovenia (B-lohko) |
| 2011 |  Italia |  Kazakstan |  Espanja |  Viro |  Unkari (A-lohko)    Ukraina (B-lohko) |
| 2012 |  Slovenia |  Itävalta |  Australia |  Australia |  Slovenia (A-lohko)    Puola (B-lohko) |
| 2013 |  Italia |  Kazakstan |  Viro |  Viro |  Unkari (A-lohko)    Ukraina (B-lohko) |
| 2014 |  Slovenia |  Itävalta |  Romania |  Romania |  Etelä-Korea (A-lohko)    Liettua (B-lohko) |
| 2015 |  Kazakstan |  Unkari |  Alankomaat |  Alankomaat |  Ukraina (A-lohko)    Alankomaat (B-lohko) |
| 2016 |  Slovenia |  Italia |  Romania |  Romania |  Puola (A-lohko)    Kroatia (B-lohko) |
| 2017 |  Itävalta |  Etelä-Korea |  Alankomaat |  Alankomaat |  Ukraina (A-lohko)    Britannia (B-lohko) |
| 2018 |  Britannia |  Italia |  Kroatia |  Kroatia |  Unkari (A-lohko)   Liettua (B-lohko) |
| 2019 |  Valko-Venäjä |  Kazakstan |  Alankomaat |  Alankomaat |  Kazakstan (A-lohko)  Viro (B-lohko) |
2020: Ei pelattu.
2021: Ei pelattu.
| 2022 |  Slovenia |  |  Romania |  Romania |  Slovenia (A-lohko)  Puola (B-lohko) |
Kaluuna

Kaluunoin koristeltu takki ja hattu
Kaluuna (ransk. galon) on virkapukuun kiinnitetty arvoa osoittava hopea- tai kultalankanauha. Se voi sijaita puvun kauluksessa, olkaimessa tai hihansuussa. Kaluunoita käytetään muun muassa sotilaspuvuissa.