stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kroatia kesäolympialaisissa 2008

Kroatia osallistui Kiinan Pekingissä pidettyihin vuoden 2008 kesäolympialaisiin 99-henkisellä joukkueella, joista 80 oli miehiä ja 19 naisia. Kroatia saavutti kisoista kaksi hopeamitalia ja kolme pronssimitalia eli yhteensä viisi mitalia, mikä sivusi maan ennätystä edellisistä, vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta.
Yleistä

Kroatian lipunkantajana avajaisissa toimi vuoden 2004 olympiavoittaja, käsipalloilija Ivano Balić. Päättäjäisissä maan lippua kantoi puolestaan pöytätennispelaaja Tamara Boroš. Kroatian kisojen nuorin urheilija oli vapaauinnissa kilpaillut 16-vuotias Monika Babok ja vanhin urheilija vuoden 1988 olympiahopeamitalisti, pöytätennispelaaja Zoran Primorac. Kroatia sijoittui kisojen mitalitaulukossa sijalle 56.
Mitalistit > Hopeaa

Filip Ude, miesten telinevoimistelu (hevonen)
Blanka Vlašić, naisten korkeushyppy
Mitalistit > Pronssia

Snježana Pejčić, naisten 10 metrin ilmakivääri
Sandra Šarić, naisten taekwondo (67 kg)
Martina Zubčić, naisten taekwondo (57 kg)
Komi mu

Jugyd tui -lehden nimiö vuodelta 1923.
Komi mu (komiksi Коми му, ”Kominmaa”) on Syktyvkarissa Komin tasavallassa ilmestyvä kominkielinen sanomalehti.
Komin lehdistön historia alkaa Zyrjanskaja žizn (”Syrjäänien elämä”) -lehdestä, joka alkoi ilmestyä Ust-Sysolskissa vuonna 1918. Keväällä 1919 sen nimenä oli V zyrjanskom kraju (”Syrjäänien seudulla”), vuoden 1921 alusta Udž (”Työ”) ja saman vuoden heinäkuusta lähtien Jugyd tui (”Valoisa tie”). Lehti ilmestyi aluksi venäjän kielellä, mutta siinä julkaistiin toisinaan myös kominkielisiä kaunokirjallisia teoksia.
Jugyd tuin toimittajana työskenteli Viktor Savin, joka tunnetaan yhtenä kominkielisen kirjallisuuden alullepainijoista. Vuonna 1925 Jugyd tuin yhteyteen perustettiin maalaisväestölle tarkoitettu kominkielinen lehti Komi śikt (”Komikylä”), joka myöhemmin ilmestyi nimellä Komi kolhoznik (”Komin kolhoositalonpoika”).
Jugyd tuista tuli kokonaan kominkielinen lokakuussa 1928. Seuraavana vuonna alettiin julkaista kominkielistä nuortenlehteä Komi komsomol (”Komin nuorisoliittolainen”). Kesäkuussa 1930 perustettiin venäjänkielinen sanomalehti Za novyi Sever (”Uuden pohjolan puolesta”). Samalla Jugyd tui sai uuden nimen Vörledzyś (”Metsuri”). Komi kolhoznik yhdistettiin siihen vuonna 1932. Vuonna 1935 Syktyvkariin rakennettiin nykyaikainen lehdistön toimitalo ja kirjapaino Dom petšati.
Vuonna 1955 tasavallan päivälehdet yhdistettiin Krasnoje znamja (”Punalippu”) -lehdeksi, jota julkaistiin samansisältöisinä komin- ja venäjänkielisinä versioina. Seuraavana vuonna se jaettiin jälleen kahdeksi lehdeksi. Kominkielinen lehti sai ensin nimekseen Komi kolhoznik ja vuodesta 1959 lähtien sitä julkaistiin jälleen nimellä Jugyd tui. Vuonna 1978 se ilmestyi kolme kertaa viikossa yli 12 000 kappaleen painoksena.
Vuodesta 1991 lähtien lehti ilmestyy nykyisellä nimellä. Vuonna 2004 perustettiin valtionyhtiö, johon Komi mun lisäksi kuului nuortenlehti Jölöga (”Kaiku”), lastenlehti Bi kiń (”Kipinä”) ja huumorilehti Čuškanzi (”Ampiainen”). Vuonna 2008 Komi mun toimituksesta tuli autonominen kulttuurilaitos. Lehden päätoimittajana toimii Jelena Plettser.
Nykyään lehti ilmestyy kolmesti viikossa noin 3 000 kappaleen painoksena. Sen aiheita ovat tasavallan politiikka, yhteiskunta, talous ja kulttuurielämä. Lehti kertoo myös tasavallan ulkopuolella asuvien komien elämästä.
Aiheesta muualla

Komi mun aineisto Komin lehdistöportaalissa (Arkistoitu – Internet Archive) (komiksi), (venäjäksi)
Komi mu Komi musa gazet-žurnaljas -sivustolla (komiksi), (venäjäksi)
Khaos Legions

| Khaos Legions Arch Enemy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2010 –  maaliskuu 2011
 Studio : Sweet Spot Studio, Ruotsi
 Julkaistu: 30. toukokuuta 2011
 Tuottaja(t): Arch Enemy & Andy Sneap
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 54.55
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  9.  78.
Arch Enemyn muut julkaisut
| Dawn of Khaos 2011 | Khaos Legions 2011 | War Eternal 2014 |
Singlet albumilta Khaos Legions
 ”Yesterday is Dead and Gone” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2011  ”Bloodstained Cross” Julkaistu: 25. elokuuta 2011  ”Under Black Flags We March” Julkaistu: 29. huhtikuuta 2012  ”Cruelty Without Beauty” Julkaistu: 25. syyskuuta 2012
Khaos Legions on Arch Enemyn yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 30. toukokuuta 2011 ja Yhdysvalloissa 7. kesäkuuta 2011.
Kappaleet

Khaos Overture – 01.31 (Instrumentaali)
Yesterday Is Dead and Gone – 04.22
Bloodstained Cross – 04.49
Under Black Flags We March – 04.41
No Gods, No Masters – 04.14
City of the Dead – 04.31
Through the Eyes of a Raven – 05.09
Cruelty Without Beauty – 04.59
We Are a Godless Entity  – 01.34 (Instrumentaali)
Cult of Chaos – 05.11
Thorns in My Flesh – 04.55
Turn to Dust – 00.39 (Instrumentaali)
Vengeance Is Mine – 04.09
Secrets – 04.05
Kokoonpano

Angela Gossow − laulu
Michael Amott − kitara
Christopher Amott − kitara
Sharlee D'Angelo − bassokitara
Daniel Erlandsson − rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Per Wiberg − koskettimet
Mikkel Sandager − taustalaulu
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi.net:
Inferno:
Kaaoszine: 9/10
Soundi:
Thrash Hits:
Aiheesta muualla

Khaos Legions discogs.com -sivustolla
Albumi Khaos Legions Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Jean Huard

Jean Huard (23. maaliskuuta 1928 – 4. lokakuuta 2002) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Boussussa ja sai pappisvihkimyksen 27. joulukuuta 1953 Tournain hiippakunnassa. Hänet nimitettiin 2. heinäkuuta 1977 Tournain piispaksi, ja vihkimys seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leo Jozef Suenens, jota avustivat Charles-Marie Himmer ja Emiel-Jozef De Smedt.
Huard oli Tournain piispa kuolemaansa saakka. Hänen seuraajakseen nimitettiin toukokuussa 2003 Guy Harpigny.
Khalkedonin kirkolliskokous

Khalkedonin kirkolliskokous
Neljäs ekumeeninen eli yleinen, koko ”yhdeksi, pyhäksi, yhteiseksi ja apostoliseksi” itsensä tunnustavan seurakunnan piispojen kirkolliskokous pidettiin vuonna 451 Khalkedonissa (nykyisin Kadıköyn kaupunginosa Istanbulin Aasian puoleisessa osassa).
Keisari Marcianus kutsui kirkolliskokouksen koolle käsittelemään uudelleen kristologisesta kysymyksestä syntynyttä monofysitismiksi kutsuttua harhaoppia, jonka tärkeimpiä kannattajia olivat erään luostarin arkkimandriitta Eutykhes ja Alexandrian patriarkka Dioskuros. Harhaoppi tuomittiin. Kokouksessa käsiteltiin myös kirkollisen kurin ja jurisdiktion ongelmia.
Neljäs kirkolliskokous oli alun perin kutsuttu koolle Nikeaan, mutta Marcianus siirsi sen viime hetkellä Khalkedoniin, lähemmäksi Konstantinopolia ja keisaria. Kokous alkoi 8. lokakuuta ja päättyi 1. marraskuuta 451.
Khalkedonin kokoukseen osallistujien tarkasta lukumäärästä ei ole varmuutta. Kirjeessä paaville synodin piispat mainitsevat, että läsnä on 520 piispaa. Yleisin arvio on 630 piispaa, kun luetaan mukaan poissaolevien piispojen edustajat. Kirkon läntisten osien edustajina oli viisi paavi Leo I:n legaattia, joista kokouksen puheenjohtajina toimi kolme: Lilybaemin piispa Paschasinus, piispa Lucentius ja pappi Bonifacius. Muut paavin legaatit, Kosin piispa Julianus ja pappi Basileos, istuivat piispojen joukossa.
Kokouksen alussa synodi kielsi Aleksandrian patriarkalta Dioskurokselta läsnäolo-oikeuden, ja harhaoppisiksi tuomittujen näkemystensä takia häneltä riistettiin myöhemmin piispuuskin.
Kokouksessa luettiin ja vahvistettiin edellisten kokousten kanonit sekä paavin dogmaattinen lähetyskirje, jonka todettiin vastaavan pyhien isien uskoa.
Taustaa

Nestorioksen oppi, joka erotti kaksi persoonaa Kristuksessa – jumalallisen ja inhimillisen –, oli tuomittu harhaopiksi kolmannessa kirkolliskokouksessa Efesossa vuonna 431. Kokouksen määritelmän mukaan Kristus on jumalihminen, jolla on yksi ja sama persoona, mutta kaksi luontoa.
Konstantinopolin arkkimandriitta Eutykhes vastusti sekä Efesoksen konsiilin opetusta että Nestorioksen linjaa. Eutykheen mukaan Kristuksessa on vain yksi luonto: lihaksi tulemisen jälkeen on mahdotonta erottaa jumalallista ja inhimillistä luontoa toisistaan. Efesoksen kokouksessa Eutykhes erotettiin kirkosta.
Saatuaan keisari Theodosius II:n ja Aleksandrian patriarkka Dioskuroksen suosituksen Eutykhes järjesti elokuussa 449 kokouksen, jossa hänen näkemyksensä Kristuksesta tutkittiin uudelleen. Kokous tunnettiin myöhemmin Efesoksen ryövärisynodin nimisenä. Kutsuttujen joukossa oli myös Rooman paavi Leo I (440–461), joka lähetti kolmijäsenisen delegaationsa mukana Eutykheen oppeja kommentoivan ”dogmaattisen” lähetyskirjeen. Ryövärisynodin puheenjohtaja Aleksandrian patriarkka Dioskuros kielsi lukemasta paavin lähetyskirjettä kokoukselle. Ainoastaan Dioskuroksen ja Eutykheen kannattajat saivat puheoikeuden.
Efesoksen ”ryövärikokouksen” (449) jälkeen kirkossa tapahtui hajaannus, jonka vastaiskuksi uusi keisari Markianus (450–457) kutsui koolle Khalkedonin kirkolliskokouksen. Paavi Leo I vastusti uutta kirkolliskokousta peläten uusia väittelyjä ja riitoja. Hänen mielestään kaikkien piispojen oli kaduttava ja allekirjoitettava hänen aikaisemmin lähettämänsä kirje. Paavi myös piti kokouksen ajankohtaa sopimattomana, sillä samanaikaisesti Attilan joukot hyökkäsivät lännestä.
Uskontunnustus ja kaava

Khalkedonin konsiili hyväksyi uskontunnustuksen. Sen keskeistä kohtaa nimitetään Khalkedonin kaavaksi. Se selvittää Jumalan Pojassa olevien kahden luonnon keskinäistä suhdetta:
»Pyhiä isiä seuraten me opetamme kaikki yksimielisesti: (I) on tunnustettava, että meidän Herramme Jeesus Kristus on yksi ja sama Poika, hän on samana täydellinen jumaluudessa ja samana täydellinen ihmisyydessä, tosi Jumala ja samana tosi ihminen, omistaen järjellisen sielun ja ruumiin, jumaluudeltaan yhtä olemusta Isän kanssa ja samana meidän kanssamme yhtä olemusta ihmisyydeltään, kaikessa meidän kaltaisemme, paitsi ilman syntiä, jumaluutensa puolesta hän on ennen aikoja Isästä syntynyt, mutta tämä sama on viimeisinä päivinä meidän tähtemme ja meidän pelastuksemme tähden (syntynyt) ihmisyytensä puolesta Mariasta, neitsyestä, Jumalan äidistä, yksi ja sama Kristus, Poika, Herra, ainosyntyinen, (II) joka tunnetaan kahdessa luonnossa sekoittamatta, muuttamatta, erottamatta ja jakamatta, jolloin yhdistymisen tähden luontojen erilaisuus ei ole millään tavoin kumoutunut, vaan kummankin luonnon omalaatuisuus on säilynyt ja yhdistynyt yhdeksi persoonaksi ja yhdeksi hypostaasiksi, joka ei ole jakaantunut tai erotettu kahdeksi persoonaksi, vaan joka on yksi ja sama ainosyntyinen Poika, Jumala-Logos, Herra Jeesus Kristus, kuten kauan sitten profeetat ovat hänestä opettaneet ja Jeesus Kristus itse on meitä opettanut ja isien tunnustus on meille välittänyt.»
Termiä Khalkedonin kaava voidaan käyttää myös rajatummin, jolloin tarkoitetaan ilmaisua [yksi Kristus kahdessa luonnossa luontoja] sekoittamatta, muuttamatta, erottamatta ja jakamatta.
Vuoden 433 unioniasiakirjan mukaisesti vahvistettiin ensin, että yksi ja sama (heis kai ho autos) Kristus, Jumalan poika oli täydellinen ihmisyydessään ja täydellinen jumaluudessaan. Hän on samanaikaisesti yksi ja sellaisena samaa olemusta jumalallisen Isän ja ihmisten kanssa. Hänen ihmisyydestään puutu mitään, joten hänellä on myös järjellinen sielu. Toisin kuin ihmiset hän on kuitenkin synnitön.
Päätöksen mukaan Kristus tunnetaan "kahdessa luonnossa". Näin torjutaan monofysitismi eli käsitys Kristuksesta, jolla olisi vain yksi luonto. Toiseksi kuvataan kahden luonnon ykseyttä: siinä ei tapahdu sekoittumista, muuttumista, erottamista eikä jakamista. Kummankin luonnon omalaatuisuus on näin säilynyt ja yhdistynyt yhdeksi persoonaksi (prosopon) ja hypostaasiksi. Nämä kaksi käsitettä tarkoittavat nyt samaa.
Muotoilu on rakennettu paradoksiksi, jossa eroa ja ykseyttä koskevat lausumat joutuvat vastavuoroisesti ristiriitaan keskenään. Kahdella luonnolle ei platonismissa voi olla yhteistä persoonaa, vaan niiden yhdistyminen merkitsee uuden yhteisen persoonan syntyä. Toisaalta mitään sulautumista ei hyväksytä.
Kanonit

Kirkolliskokouksen päätöksiksi katolinen kirkko hyväksyy vain 27 kanonia.
Sekä Konstantinopolin patriarkka Anatolius että keisari Marcianus pyysivät kirjeitse paavi Leo I:ltä kirkolliskokouksen päätösten vahvistamista. Leo I vahvisti kokouksen päätökset 21. maaliskuuta 453, mutta hylkäsi kokouksen 16. istunnossa ehdotetun kanonin nro 28. Tämän vuoksi lännen kirkossa kanonin 28 ei katsottu saaneen virallisen päätöksen voimaa, ja Khalkedonin kirkolliskokouksen katsottiin antaneen 27 kanonia.[lähde? ] Ortodoksinen kirkko on kuitenkin katsonut 28. kanonin viralliseksi päätökseksi.[lähde? ]
Lisäksi ortodoksinen kirkko katsoo kanonien joukkoon numerot 29 ja 30. Ne sisältyvät eräisiin kreikankielisiin kanonisiin kokoelmiin. Muutoin kanoni 29 katsotaan historiallisissa lähteissä otteeksi kirkolliskokouksen 19. istunnon ja kanoni 30 otteeksi kirkolliskokouksen neljännen istunnon pöytäkirjasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khalkedonin kirkolliskokous Wikimedia Commonsissa
King Biscuit Flower Hour Presents Blackfoot

| King Bíscuit Flower Hour Presents Blackfoot Blackfoot |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Hollywood Palladium 10. elokuuta 1983
 Julkaistu: 24. helmikuuta 1998
 Tuottaja(t): Len Handler, Steve Ship
 Tyylilaji: southern rock, hard rock
 Kesto: 64.37
 Levy-yhtiö: King Biscuit
Blackfootin muut julkaisut
| Rattlesnake Rock 'N' Roll: The Best Of Blackfoot 1994 | King Bíscuit Flower Hour Presents Blackfoot 1998 | Greatest Hits 2002 |
King Biscuit Flower Hour Presents Blackfoot on Blackfootin vuonna 1983 taltioitu livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Alun perin sen nauhoitti ja lähetti King Biscuit-radio-ohjelma. Sisältö on julkaistu myöhemmin eri nimikkeillä kuten Greatest Hits Live, On The Run, Hits You Remember: Live ja Live. Konsertti löytyy myös Wolfgang's Vault-sivustolta.
Kappaleet

Rattlesnake Rock 'N' Roller – 4.20 (säv. S. Medlocke/R. Medlocke/Spires)
Wishing Well – 3.15 (säv. Bundrick/Kirke/Kossoff/Rodgers/Yamauchi)
Teenage Idol – 4.38 (säv. Medlocke/Spires)
Train, Train – 8.22 (säv. S. Medlocke/R. Medlocke)
Easy Livin' – 2.27 (säv. Hensley)
Highway Song – 10.21 (säv. Medlocke/Spires)
On the Run – 5.53 (säv. Medlocke/Spires)
Fly Away – 3.44 (säv. Medlocke/Spires)
Livin' in the City – 4.29 (säv. Medlocke/Spires/Hensley)
Interview with Rickey Medlocke - 17 – 8.{{{3}}}
"Livin' in the City" on studiokappale vuodelta 1984 ja se julkaistiin alun perin "Morning Dew"-singlen b-puolella
Kokoonpano

Rick Medlocke – laulu, kitara
Charlie Hargrett – kitara (kappaleet 1-8)
Ken Hensley – kosketinsoittimet, slide-kitara, taustalaulu
Greg T. Walker – basso, taustalaulu
Jakson Spires – rummut, taustalaulu
Aiheesta muualla

Konsertti Wolfgang's Vault-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuningaskäärmeet

| Kuningaskäärmeet |
| --- | --- |
 Lampropeltis californiae
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Tarhakäärmeet Colubridae
Tribus::  Lampropeltini
Suku::  Kuningaskäärmeet Lampropeltis  Fitzinger, 1843
Katso myös
   Kuningaskäärmeet Wikispeciesissä   Kuningaskäärmeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuningaskäärmeet (Lampropeltis) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku. Niitä tavataan Amerikan mantereelta, jossa niiden levinneisyysalue ulottuu Kanadasta aina Ecuadoriin asti. Lajit ovat sopeutuneet erilaisiin elinympäristöihin. Ne vaihtelevat väriltään suuresti ja kasvavat 60–180 sentin pituisiksi. Kuningaskäärmeet eivät ole myrkyllisiä. Ne saalistavat monenlaisia pieniä nisäkkäitä, sammakkoeläimiä ja liskoja, jotka ne yleensä tappavat sekä kuristamalla että puremalla. Kuningaskäärmeet syövät myös pienempiä käärmeitä, joiden myrkylle ne ovat immuuneja.
Lajit

Sukuun kuuluu 25 lajia:
Hondurasinmaitokäärme (Lampropeltis abnorma)
Lampropeltis alterna
Meksikonmaitokäärme (Lampropeltis annulata)
Kaliforniankuningaskäärme (Lampropeltis californiae)
Lampropeltis calligaster
Lampropeltis catalinensis
Helakkamaitokäärme (Lampropeltis elapsoides)
Lampropeltis extenuata
Kuningaskäärme (Lampropeltis getula)
Lampropeltis greeri
Täpläkuningaskäärme (Lampropeltis holbrooki)
Lampropeltis knoblochi
Lampropeltis leonis
Lampropeltis mexicana
Ecuadorinmaitokäärme (Lampropeltis micropholis)
Idänmustakuningaskäärme (Lampropeltis nigra)
Lampropeltis occipitolineata
Sinaloanmaitokäärme (Lampropeltis polyzona)
Sonorankuningaskäärme (Lampropeltis pyromelana)
Lampropeltis rhombomaculata
Lampropeltis ruthveni
Aavikonkuningaskäärme (Lampropeltis splendida)
Maitokäärme (Lampropeltis triangulum)
Lampropeltis webbi
Kaliforniankuningaskäärme (Lampropeltis zonata)
Aiheesta muualla

http://www.herpetomania.fi/marikan_herppisivut/kuningaskaarmeet.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean Jaurès

Jean Jaurès on kaikkien aikojen tunnetuimpia ranskalaisia sosialistipoliitikkoja.
Jean Jaurès [žã žores] (3. syyskuuta 1859 Castres – 31. heinäkuuta 1914 Pariisi) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko. Jaurès syntyi keskiluokkaiseen perheeseen pienessä Castresin maaseutukaupungissa, josta hänet valittiin myös ensimmäistä kertaa parlamenttiin vuonna 1885. Hänellä oli hyvät mahdollisuudet menestyä politiikassa värikkäiden ja taitavien puheidensa ansiosta.
Jaurès oli alun perin vasemmistolais-tasavaltalainen, mutta 1890-luvulle tultaessa hän siirtyi lähemmäs sosialisteja ja hänestä tuli liikkeen maltillisen suunnan vaikutusvaltaisimpia johtajia ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana. Hän oli myös historioitsija, toimi filosofian professorina Toulousessa ja kirjoitti laajan teoksen Ranskan vallankumouksesta sosialistisesta näkökulmasta. Hänet valittiin ensimmäisen kerran parlamentin jäseneksi 1885 ja hän liittyi sosialistipuolueeseen 1893. Jaurès perusti L’Humanité-lehden ja toimi sen päätoimittajana kuolemaansa saakka.
Jaurès oli työväenliikkeen ja kansainvälisten rauhanaktivistien puolustaja myös oikeussaleissa. Tässä suhteessa hänet muistetaan ennen kaikkea Dreyfusin tapauksesta, jossa hän asettui voimakkaasti puolustamaan sittemmin syyttömäksi todettua juutalaista upseeria Alfred Dreyfusia. Jaurès menetti tällöin parlamenttipaikkansa, koska Dreyfusia paheksuttiin laajalti.
Jaurés oli illastamassa 31. heinäkuuta 1914 kello 21.00 Café du Croissantissa, 146 Rue Montmartrella. Ranskalainen nationalisti Raoul Villain astui ravintolaan 40 minuuttia sen jälkeen kun Jaurés oli saapunut sinne ja ampui häntä takaapäin. Jaurésin murha synnytti paniikin Pariisin kaduilla.
Jaurésin ruumis haudattiin 23. marraskuuta 1924 Ranskan suurmiesten joukkoon Panthéoniin.
Jaurésin muistolaatta Café du Croissantin seinällä
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jekaterina Koneva

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jekaterina Koneva |  Jekaterina Koneva |  Jekaterina Koneva |  |
Maa:   Venäjä
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | Kolmiloikka |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sopot 2014 | Kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | Kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2015 | Kolmiloikka |  |
Jekaterina Koneva (ven. Екатерина Конева, s. 25. syyskuuta 1988) on venäläinen kolmiloikkaaja.
Koneva voitti MM-hopeaa kotiyleisönsä edessä vuonna 2013 Moskovassa kolmiloikan loppukilpailussa tuloksella 14,81 m. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs. Hän sai EM-hopeaa Zürichissä 2014 tuloksella 14,69 m. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Sopotissa 2014 tuloksella 14,46 m ja sisäratojen Euroopan-mestaruuden Prahassa 2015 tuloksella 14,69 m. Universiadeissa hän on voittanut kultaa 2011, 2013 ja 2015.
Koneva oli dopingin vuoksi kahden vuoden kilpailukiellossa 23.3.2007–22.3.2009.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF, Tilastopaja
Kolmiloikka: 15,04 (2015)
Pituushyppy: 670 (2011)
Kolmiloikka: 14,69 (2015)
Pituushyppy: 682 (2015)
60 metrin juoksu: 7,39 (2007)
Kiyomitsu Kobari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kiyomitsu Kobari
Syntymäaika: 12. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Tokyo, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2000 2001 2002–2007 2008–2009 2010–2014 | Verdy Kawasaki Vissel Kobe Vegalta Sendai Tochigi SC Gainare Tottori | 4 (0) 1 (0) 68 (0) 63 (0) 146 (0) |
Maajoukkue
| 1997 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kiyomitsu Kobari (jap. 小針 清允, Kobari Kiyomitsu; s. 12. kesäkuuta 1977 Tokyo) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kobari kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1997.
Aiheesta muualla

Soccerway
Jekaterina Kovalevskaja

| Jekaterina Kovalevskaja |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Venäjä
Shakinpelaaja
Titteli:  naisten suurmestari (1998), KvM (2004)
Elo-luku:  2 409 (joulukuussa 2012) 
Korkein Elo:  2 507 (heinäkuussa 2001)
Jekaterina Valentinovna Kovalevskaja (ven. Екатерина Валентиновна Ковалевская; s. 17. huhtikuuta 1974, Rostov-na-Donu) on venäläinen šakin kansainvälinen mestari ja naisten suurmestari. Hän eteni Elistassa 2004 pelatussa naisten maailmanmestaruusturnauksessa finaaliin, mutta hävisi sen bulgarialaiselle Antoaneta Stefanovalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FIDE-kortti: Jekaterina Kovalevskaja (englanniksi)
Jekaterina Kovalevskaja ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Joensuun voimalaitos

Joensuun voimalaitos on Savon Voiman yhteistuotantovoimalaitos Joensuussa. Laitoksen pääpolttoaineet ovat puu ja turve. Lisäksi voimalaitos polttaa biokaasua. Se käynnisti tuotantonsa vuonna 1986. Voimalaitoksen sähköteho on 50 MW ja kaukolämpöteho 110 MW. Voimalaitoksen piippu on 100 metriä korkea. Savon Voima osti voimalaitoksen ja Joensuun kaupungin kaukolämpöverkon Fortumilta 1. tammikuuta 2020.
Voimalaitoksen kupeessa on vuonna 2009 käyttöön otettu biolämpölaitos, jonka teho on 30 MW. Savon Voiman Joensuun sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitokseen integroitu bioöljylaitos, jota kuitenkaan ei enää ole käytetty vuoden 2019 jälkeen.  Bioöljyn raaka-aineena käytettiin metsähaketta ja muuta puubiomassaa. Bioöljylaitos perustuu nopeapyrolyysitekniikkaan, ja se oli valmistuttuaan maailmassa teollisessa mittakaavassa lajissaan ensimmäinen.
Klaus Viking

Klaus Viking (s. 1945 Turku) on salanimellä esiintyvä ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän on asunut Ruotsissa vuodesta 1969 alkaen.