stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USAirin lento 1493
Lento > Pelastustyöt

Ensimmäiset palomiehet saapuivat hetken päästä onnettomuuspaikalle. Heidän sammuttaessaan tulipaloa he huomasivat potkurin USAirin koneen alta. Silloin he tiesivät ensimmäisen kerran toisen koneen jääneen alle. Useita matkustajia, yhteensä 22, kuoli myrkyllisiin savuihin USAirin koneessa ja 31 päivän päästä vielä 23:s. SkyWest 5569:ssä oli 12 henkilöä, joista kaikki saivat surmansa törmäyksessä. Osa matkustajista pääsi ulos USAirin koneesta hätäuloskäyntien kautta.lähde?
Tutkinta

Myöhemmin saatiin selville, että alle jäänyt kone oli SkyWestin lento 5569. Äänitallenteista saatiin selville, että Robin Wascher oli johtaessaan lentoa käsitellyt noin neljää konetta.selvennä Hän oli vahingossa antanut USAirin lennolle luvan laskeutua samalle kiitotielle SkyWestin koneen kanssa.
Tutkimuksissa todettiin, että miehistön oli mahdoton havaita toista konetta valojen seassa. Myöskään Wascher ei nähnyt SkyWestiä valojen takia. Wascherin vieressä ollut tutka olisi estänyt onnettomuuden, mutta se ei toiminut onnettomuusiltana.lähde?
Sudet (jalkapallo)

| Mitalit> Mestaruussarja  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1940 |  |
|  Hopeaa | 1942 |  |
|  Pronssia | 1933, 1937, 1941, 1944 |  |
Kouvolan Sudet oli kouvolalainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2021 Kolmosessa. Lisäksi seuralla oli naisten edustusjoukkue sekä reservi- ja juniorijoukkueita.
Jalkapallossa Sudet voitti ensimmäisen, ja toistaiseksi ainoan, mestaruutensa vuonna 1940. Lisäksi sen voittanut kerran hopeaa 1942 ja neljästi pronssia. Yhteensä seura on pelannut viisitoista kautta pääsarjatasolla, ja se on pudotuspelit mukaan lukien maratontaulukon sijalla 25.
Kaudeksi 2011 Sudet nousi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Kakkoseen toisen kouvolalaisseuran FC Kuusankosken vapaaksi jättämälle paikalle. Samalla MyPa-taustaiset entiset liigapelaajat Janne Lindberg ja Jukka Lindström tulivat seuran valmennukseen. Edellisen kerran Sudet pelasi yhtä korkealla sarjatasolla kaudella 1990. Vietettyään hiljaiseloa lähes koko 1990-luvun Sudet aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2001, jalkapalloseura FC Kouvolan ja salibandyseura Kymen Salibandyn siirtyessä vanhan perinteikkään nimen alle.
Vuonna 2019 Kouvolan jalkapalloseurojen miesten edustusjoukkueet päättivät yhdistävän voimiaan. Jalkapallon neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa pelaava FC Peltirumpu luopui kauden jälkeen sarjapaikastaan ja yhdistyi Kouvolan Susien kanssa. Seuraavalla kaudella joukkue pelasi Susien sarjapaikalla nimellä KJP Sudet. Kaudella 2021 sarjapaikan ottaa KJP. Siirtymäaika tarvitaan, koska KJP:llä ei ole vielä varsinaista seurastatusta. Joukkue kootaan pääasiassa Susien, Peltirummun ja MYPA:n edustusjoukkueiden pelaajista sekä KJP:n B-junioreista yli-ikäisiksi kasvavista pojista. Seurojen mukaan sopimuksen tavoitteena on vahvistaa jalkapallon asemaa Kouvolassa ja luoda edellytykset kehittää systemaattisesti junioripelaajia Suomen huipulle.lähde?
Seuran muutot

Viipurissa vuosina: 1912-1944
Helsingissä vuosina: 1945–1961
Kouvolassa vuodesta: 1962-
Mitalit

Mestaruussarja
Kultaa :  1940
Hopeaa :  1942
Pronssia (4):  1933, 1937, 1941, 1944
Ykkönen \ 1.divisioona, Suomensarja, B-sarja
B-sarjan voitto:  1930
Itä–Länsi-sarjan voitto:  1939
Suomensarjan sarjanousu (2):  1950, 1947–48
Kolmonen \ 3.divisioona, Maakuntasarja
Kaakkois-Suomen lohko voitto (6):  1962, 1980, 1984, 2012, 2014, 2018
Nelonen \ 4.divisioona
Saimaan lohko voitto (1):  1976
56 (luku)

| Luonnolliset luvut |
| --- | --- |
 56 ← 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 → 
Kardinaaliluku:  viisikymmentäkuusi
Järjestysluku:  viideskymmeneskuudes
Tekijät:  1, 2, 4, 7, 8, 14, 28, 56
Alkutekijät:   2^{3}\cdot 7
Roomalainen numero:  LVI
Binääriluku:  111000
Oktaaliluku:  70
Duodesimaaliluku:  48
Heksadesimaaliluku:  38
Vigesimaaliluku:  2G
56 (viisikymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 55 ja seuraa luku 57.
Matematiikassa

56 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku.
56 on kuudes tetraedriluku, koska se on kuuden ensimmäisen kolmioluvun summa.
56 on Harshad-luku oktaalijärjestelmässä.
56 on palindromi kolmijärjestelmässä (20023).
56 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin.
56 on ”käytännöllinen luku” (engl. practical number), koska jokainen luonnollinen luku luvun 56 tekijöiden summaan (120) saakka voidaan muodostaa luvun 56 eri tekijöiden summana.
56 on jaollinen tekijöidensä määrällä (8:lla).
56 on kahden peräkkäisen alkuluvun (53 ja 59) keskiarvo.
56 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen luonnollisen luvun tulona:  7\cdot 8.
56 voidaan muodostaa kuuden peräkkäisen alkuluvun summana:  3+5+7+11+13+17.
56 voidaan muodostaa kolmen eri neliöluvun summana:  6^{2}+4^{2}+2^{2}.
56 voidaan muodostaa kahden neliöluvun erotuksena kahdella tavalla:  9^{2}-5^{2} tai  15^{2}-13^{2}.
56 voidaan muodostaa kahden kuutioluvun erotuksena:  4^{3}-2^{3}.
56 esiintyy kahdessa jaottomassa Pythagoraan kolmikossa: (33, 56, 65) ja (56, 783, 785).
Kahdeksan ensimmäisen positiivisen kokonaisluvun tekijöiden summa on 56.
Luku 11 voidaan muodostaa positiivisten kokonaislukujen summana 56 tavalla, kun lukujen järjestyksellä ei ole väliä.
Taso voidaan jakaa kymmenellä suoralla enintään 56 osaan.
Luonnontieteissä

56 on bariumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
Rauta-56 on raudan vakaa isotooppi.
Molybdeeni-98, rutenium-100 ja palladium-102 ovat vakaita isotooppeja, joiden neutroniluku on 56.
Muissa yhteyksissä

56 on Chilen kansainvälinen suuntanumero.
Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitti 56 kongressiedustajaa.
Andrew Johnson, Woodrow Wilson ja Richard Nixon astuivat Yhdysvaltain presidentin virkaan 56-vuotiaina.
DES-salausmenetelmän avaimen pituus on 56 bittiä.
Eurooppatie E56 kulkee Saksan ja Itävallan välillä.
Kantatie 56 kulkee Jämsän ja Mäntän välillä.
Karl Wilén

Karl Wilén (12. marraskuuta 1842 Korpilahti – 17. toukokuuta 1916 Valkeala) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Wilénin vanhemmat olivat  torppari Wilhelm Fredrikinpoika Wilén ja Ulla Juhontytär ja puoliso vuodesta 1869 Wilhelmina Elisabet Nordström. Wilén tuli ylioppilaaksi 1862 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1865. Hän sai rovastin arvon 1893. Toimittuaan pappina eri paikkakunnilla hän tuli kappalaiseksi Lammille  1871 ja Raudun kirkkoherraksi 1882. Valkealan kirkkoherrana Wilén toimi vuodesta 1892 ja Lappeenrannan rovastikunnan lääninrovastina vuodesta 1907. Wilén oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1897.
Julkaisuja

Hedningarnes nödrop till kristenheten: predikan wid Missionsfesten 1878, 1878
Carlo Fidanza

| Carlo Fidanza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1976 (ikä 48) San Benedetto del Tronto, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Vapauden kansa (2009–2013) Italian veljet (2013–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 14.7.2009–30.6.2014 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Carlo Fidanza (s. 21. syyskuuta 1976 San Benedetto del Tronto, Italia) on italialainen poliitikko. Fidanza edustaa Italian veljet-puoluetta. Aikaisemmin hän on edustanut Vapauden kansaa. Fidanza on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä 2009–2014 ja uudelleen heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Pietro Fiocchi

| Pietro Fiocchi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1964 (ikä 60) Milano, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Italian veljet (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Aiheesta muualla
www.pietrofiocchi.info
Pietro Fiocchi (s. 22. toukokuuta 1964 Milano, Italia) on italialainen poliitikko. Fiocchi edustaa Italian veljet-puoluetta. Fiocchi on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Waldemar Tomaszewski

| Waldemar Tomaszewski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1965 (ikä 59) Vilna, Liettuan SNT
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  LLRA-KŠS (2014–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 14.7.2009–
Vaalipiiri:  Liettua
Aiheesta muualla
www.vtomasevski.lt
Waldemar Tomaszewski (liett. Valdemaras Tomaševskis; s. 3. maaliskuuta 1965 Vilna, Liettuan SNT) on liettualainen poliitikko. Tomaszewski edustaa Liettuan puolalaisten vaaliliike – Kristillisten perheiden liitto-puoluetta. Tomaszewski on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Chiara Gemma

| Chiara Gemma |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1968 (ikä 56) Brindisi, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Viiden tähden liike (2019-2022) Insieme per il futuro (2022) Impegno Civico (2022) Sitoutumaton (2022–2023) Italian veljet (2023–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Chiara Gemma (s. 20. syyskuuta 1968 Brindisi, Italia) on italialainen poliitikko. Gemma edustaa Italian veljet-puoluetta. Aikaisemmin hän on edustanut muun muassa Viiden tähden liikettä. Gemma on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän on edustanut Euroopan parlamentissa helmikuusta 2023 lähtien konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Denis Nesci

| Denis Nesci |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Polistena, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Italian veljet (2022–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.11.2022–
Vaalipiiri:  Italia
Aiheesta muualla
www.denisnesci.it
Denis Nesci (s. 25. heinäkuuta 1981 Polistena, Italia) on italialainen poliitikko. Nesci edustaa Italian veljet -puoluetta. Nesci on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä marraskuusta 2022 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Tove Nielsen

| Tove Nielsen> Tanskan opetusministeri |
| --- | --- |
 Poul Hartlingin hallitus 19. joulukuuta 1973 – 13. helmikuuta 1975  
Edeltäjä:  Ritt Bjerregaard
Seuraaja:  Ritt Bjerregaard
Euroopan parlamentin jäsen
 Tanska 1979–1994  
Kansankäräjäedustaja
 1979–1980 1975–1977 1972–1973  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1941 (ikä 83) Durup, Tanska
Tiedot
Puolue:  Venstre
Tove Nielsen (s. 8. huhtikuuta 1941 Durup) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1972–1973, 1975–1977 ja 1979–1980 sekä toiminut Tanskan opetusministerinä 1973–1975. Vuosina 1979–1994 hän oli Euroopan parlamentin jäsen.
Aiheesta muualla

Tove Nielsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Tove Nielsen Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Tanskan europarlamentaarikot
| n k   Tanskan Euroopan parlamentin jäsenet (1979–1984) |
| --- | --- |
ED:  Kirk  Møller 
EPP:  Jakobsen 
EPD:  Nyborg 
LDR:  Haagerup  J. Nielsen  T. Nielsen 
SOC:  Fich (1980–1984)  Gredal  Groes (1979–1980)  Lynge  Olesen (1979)  Petersen (1980–1984) 
TGI:  Bonde  Bøgh  Hammerich  Skovmand 
COM:  Boserup 
| n k   Tanskan Euroopan parlamentin jäsenet (1984–1989) |
| --- | --- |
ED:  Jepsen  Møller  Oppenheim  Toksvig 
EPP:  Jakobsen 
LD:  J. Nielsen  T. Nielsen 
SOC:  Christiansen  Fich  Gredal  Lynge 
RBW:  Bonde  Bøgh  Christensen  Hammerich 
COM:  Boserup 
| n k   Tanskan Euroopan parlamentin jäsenet (1989–1994) |
| --- | --- |
EPP:  F. Christensen  Jakobsen (1989–1994)  Jepsen  Melchior (1994)  Rovsing 
LDR:  Kofoed  Nielsen  Riskær Pedersen 
SOC:  Blak  Christiansen  Jensen  Rønn 
RBW:  Bonde  Bjørnvig  I. Christensen  Sandbæk 
EUL:  Iversen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  MEP-hakemisto
Nicola Procaccini

| Nicola Procaccini |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1976 (ikä 48) Rooma, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Italian veljet (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Nicola Procaccini (s. 21. tammikuuta 1976 Rooma, Italia) on italialainen poliitikko. Procaccini edustaa Italian veljet-puoluetta. Procaccini on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Johan August Lindelöf

Johan August Lindelöf (23. maaliskuuta 1824 Karvia – 29. tammikuuta 1897 Porvoo) oli suomalainen pappi, opettaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Lindelöfin vanhemmat olivat kappalainen Johan Lindlöf ja Anna Margareta Hällfors ja puoliso vuodesta 1852 Matilda Josefina Ammondt (k. 1897). Lindelöf tuli ylioppilaaksi 1843, valmistui filosofian kandidaatiksi 1850 ja hänet vihittiin papiksi 1855. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1863 ja sai rovastin arvon 1879. Lindelöf oli Helsingin yksityislyseon opettaja 1852–1853, Isonkyrön vt. kappalainen 1855 ja Turun lukion teologian lehtori 1858, astuen virkaan 1959, sekä lukion teologian apulaisopettaja 1866–1870. Turun tuomiokapitulin jäsenenä hän toimi 1859–1870 ja Hauhon kirkkoherrana vuodesta 1869, astuen virkaan 1872. Porvoon tuomiokapitulin asessori Lindelöf oli 1881–1887 ja Porvoon tuomiorovasti vuodesta 1886, astuen virkaan 1887. Hän oli pappissäädyssä Porvoon hiippakunnan papiston valtiopäiväedustaja 1877,  1882, 1885 ja 1888.
Keksijä, tehtailija Leonard Lindelöf oli Johan August Lindelöfin poika.
Julkaisuja

Den kateketiska undervisningen i Finland ifrån reformationen intill den stora ofreden: historisk teckning, 1858, väitöskirja
Om nåd och frihet: synodal-afhandling, 1880, J. A. Lindelöf, Elis Bergroth, Erik Johansson, Gustaf Johansson
Om försoningen i Kristus: med särskild hänsyn till de F. N. i Sverige rörande detta ämne förda striderna, 1882, Axel Fredrik Granfelt, J. A. Lindelöf
Anders Johan Hornborg. Lefnadsteckning af J. A. Lindelöf. Minnestal, hållet vid prestmötet i Borgå den 17 September 1885, 1885
Domkapitel-arkivet i Borgå. Ordnadt och förtecknadt af J. A. Lindelöf, 1886
Raffaele Stancanelli

| Raffaele Stancanelli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1950 (ikä 74) Regalbuto, Italia
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  Pohjoisen liitto (2020–2021) Italian veljet (2021–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Italia
Raffaele Stancanelli (s. 30. kesäkuuta 1950 Regalbuto, Italia) on italialainen poliitikko. Stancanelli edustaa Italian veljet-puoluetta. Stancanelli on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1992

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1992 olivat Yhdysvaltain 52. presidentinvaalit, jotka pidettiin 3. marraskuuta 1992. Republikaanisen puolueen istuvan presidentin George H. W. Bushin syrjäytti demokraattisen puolueen ehdokas Bill Clinton.
Ehdokkaiden valinta

Huomionarvista on, että kaikki kolme vaalien pääehdokasta olivat vasenkätesiä.
Ehdokkaiden valinta > Republikaanit

Bushin kannatuslukemat olivat olleet suhteellisen korkealla Persianlahden sodan aikana, mutta laskeneet sen jälkeen jopa sotaa edeltävää tasoa alemmas. Eräs Bushin kampanjan keskeisimmistä lupauksista vuoden 1988 vaaleissa oli ollut, ettei hän korottaisi veroja. Hän kuitenkin joutui perumaan puheensa vuonna 1990, mikä suututti osan hänen konservatiivisista kannattajistaan ja häntä vuonna 1988 äänestäneistä. Myös kasvava valtion alijäämä, taantuma-aika ja helmikuussa 1992 korkeimpiin lukemiin yhdeksään vuoteen noussut työttömyys laskivat hänen suosiotaan. Tämä tapahtui kuitenkin liian myöhään, jotta useimmat haastajat olisivat ehtineet hyödyntää sitä oman kampanjansa organisoidakseen.
Bushin merkittävimmäksi haastajaksi republikaanien esivaalissa osoittautui lopulta Pat Buchanan, joka sai New Hampshiren esivaalissa liki 37 prosenttia äänistä. Puoluekokouksessa Houstonin Astrodomessa 18. elokuuta 1992 Bush sai ääniä 2 166 ja Buchanan 18. Bush ja istuva varapresidentti Dan Quayle valittiin uudelleen presidentti- ja varapresidenttiehdokkaaksi.
Ehdokkaiden valinta > Demokraatit

Useat merkittävät demokraattipoliitikot, kuten Dick Gephardt, Mario Cuomo, Jesse Jackson, Al Gore ja Bill Bradley, eivät olleet halukkaita haastamaan vahvoilla olevaksi miellettyä Bushia. Demokraattien presidenttiehdokkaaksi pyrkineistä merkittävimmät olivat Arkansasin kuvernööri Bill Clinton, jota pidettiin ennakkosuosikkina, sekä entinen Kalifornian kuvernööri Jerry Brown ja entinen Massachusettsin senaattori Paul Tsongas. Hiukan ennen New Hampshiren esivaalia levisi väite, että Clintonilla olisi ollut 12 vuoden mittainen avioliiton ulkopuolinen suhde arkansasilaisen Gennifer Flowers -nimisen naisen kanssa. Clinton suostui vaimonsa Hillary Clintonin kanssa haastatteluun 60 Minutes -ajankohtaisohjelmassa, jossa he paljastivat, että heillä oli ollut parisuhdeongelmia. Clintonin suosio elpyi pian.
Vaikka Tsongas voittikin New Hampshiren esivaalin, Clinton sai haalituksi enemmän muiden esivaalien ääniä, ja Tsongas jättäytyi ennakkovaaleista maaliskuun puolivälissä. Brown pysyi mukana ennakkovaaleissa kesäkuun 2. päivään saakka, jolloin Clinton sai viimein riittävän määrän ennakkovaalien ääniä. Clinton ei kuitenkaan nauttinut suurta suosiota edes oman puolueensa keskuudessa. Maaliskuussa 1992 The New York Times järjesti gallupin, jossa selvisi, että 67 prosenttia demokraateiksi rekisteröityneistä vastaajista olisi toivonut jonkun muun ehdokkaan liittymistä ehdokaskisaan. Kesäkuussa 30 prosenttia demokraateista oli sitä mieltä, että puolueen pitäisi hylätä Clinton ehdokkaanaan ja etsiä tilalle joku muu. Clintonin kannatusluvut alkoivat viimein nousta demokraattien puoluekokouksen jälkeen.
Clinton valitsi varapresidenttiehdokkaakseen Tennesseen senaattori Al Goren. Päätös oli erikoinen, sillä molemmat ehdokkaista olivat kotoisin maan eteläisistä osavaltioista, mutta Gore oli keskustalaisena ja Persianlahden sotaa kannattaneena sopiva lisä Clintonin aisapariksi.
Ehdokkaiden valinta > Ross Perot

Eläköitynyt floridalainen liikemies Jack Gargan, joka oli myös oman Throw the Hypocritical Rascals Out (suom. heittäkää tekopyhät nilkit ulos) -nimisen ryhmänsä johtaja, oli maksanut kesäkuussa 1990 45 000 dollaria sarjasta mainoksia, jotka kannustivat äänestäjiä äänestämään kaikki istuvat kongressiedustajat pois viroistaan, sillä nämä olivat olleet kyvyttömiä estämään valtion alijäämän kasvua ja keskittyneet lähinnä omien palkkojensa kasvattamiseen. Teksasilainen miljardööri Ross Perot vaikuttui Garganin rahoittamista mainoksista ja soitti tälle marraskuussa 1990 kysyen kaipasiko tämä asiassa apua. Vaikka Gargan oli pyrkinyt lähinnä tukemaan uusien ehdokkaiden pääsyä kongressiin, hän uskoi Perot’n olevan oikea mies pyrkimään jopa presidentiksi. Vuoden 1991 mittaan Gargan, samoin kuin tennesseeläinen sanomalehtimies ja osavaltion kuvernööriksikin pyrkinyt John Jay Hooker, pyysivät Perot’a harkitsemaan presidentinvaaleihin osallistumista.
Perot ilmoitti helmikuussa 1992 nashvilleläisen radiokanava WLAC:n haastattelussa, että pyrkisi presidentiksi, jos hänen kannattajansa saisivat rekisteröidyksi hänet ehdolle jokaisessa Yhdysvaltain 50 osavaltiosta. Hän toisti saman esityksen 20. helmikuuta 1992 Larry King Live -keskusteluohjelmassa, jonne Hooker oli ehdottanut häntä kutsuttavaksi. Tämä toi hänen ehdokkuutensa suuren yleisön tietoon. Perot’n toimistoihin alkoi pian tulla niin paljon puheluita, että sinne oli tilattava 1 200 puhelinlinjaa niitä vastaanottamaan.
Perot valitsi lokakuussa 1992 varapresidenttiehdokkaakseen entisen Yhdysvaltain laivaston amiraalin James Stockdalen, jonka kanssa oli ystävystynyt Yhdysvaltain laivastoakatemiassa. Stockdale oli tarkoitettu vain väliaikaiseksi valinnaksi, sillä varapresidenttiehdokas oli vaatimuksena ehdolle asettumisessa osassa osavaltioista, mutta hän jäi lopulta Perot’n varapresidenttiehdokkaaksi myös itse vaaleissa.
Vaalikampanja

Perot’lla oli vuoden 1992 toukokuun lopun ja koko kesäkuun korkeammat kannatuslukemat kuin presidentti Bushilla tai demokraattien ehdokkuutta lähestyvällä Clintonilla. Clintonin suosion noustessa demokraattien puoluekokouksen aattona Perot kuitenkin jättäytyi yllättäen pois kampanjoinnista.
Saatuaan Stockdalen varapresidenttiehdokkaakseen ja itsensä ehdolle kaikissa 50 osavaltiossa Perot palasi kampanjoimaan 1. lokakuuta 1992. Joissakin osavaltioissa, kuten Kaliforniassa ja Massachusettsissä, hän oli saanut lähes kymmenkertaisen määrän kannattajien allekirjoituksia verrattuna vaadittuun minimimäärään.
Tulokset

William Jefferson ”Bill” Clinton: 44 909 806 ääntä (43 %) 370 valitsijamiestä
George Herbert Walker Bush: 39 104 550 ääntä (37,4 %) 168 valitsijamiestä
Henry Ross Perot: 19 743 821 ääntä (18,9 %) ei valitsijamiehiä
Perot’n äänimäärä on prosentuaalisesti suurin muun kuin republikaanin tai demokraatin saamista äänimääristä sitten vuoden 1912 presidentinvaalien. Häntä on usein pidetty syynä Bushin tappioon vaaleissa, mutta väite on perätön, sillä noin puolet Perot’a äänestäneistä mainitsivat Clintonin toiseksi parhaana äänestysvaihtoehtonaan Bushin sijasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain presidentinvaalit 1992 Wikimedia Commonsissa
| n k Yhdysvaltain presidentinvaalit |
| --- | --- | --- |
: 1788–1789 1792 1796 1800 1804 1808 1812 1816 1820 1824 1828 1832 1836 1840 1844 1848 1852 1856 1860 1864 1868 1872 1876 1880 1884 1888 1892 1896 1900 1904 1908 1912 1916 1920 1924 1928 1932 1936 1940 1944 1948 1952 1956 1960 1964 1968 1972 1976 1980 1984 1988 1992 1996 2000 2004 2008 2012 2016 2020 2024
Anna Hedh

| Anna Hedh |
| --- | --- |
 Hedh vuonna 2014.
Euroopan parlamentin jäsen
 Ruotsi 2004–2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1967 (ikä 57) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Anna Hedh (s. 18. maaliskuuta 1967 Uppsala) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anna Hedh Wikimedia Commonsissa
Anna Hedh Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Anna Hedh Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ruotsin europarlamentaarikot
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2004–2009) |
| --- | --- |
EPP-ED:   Cedershiöld  Fjellner  Hökmark  Ibrisagic  Wijkman 
ALDE:  Carlshamre  Ek  Malmström (2004–2006)  Schmidt (2006–2009) 
G-EFA:  Schlyter 
PES:  Andersson  Färm (2007–2009)  Hedh  Hedkvist Petersen (2004–2007)  Segelström  Westlund 
IND/DEM:  Goudin  Lundgren  Wohlin 
GUE/NGL:  Holm (2006–2009)  Sjöstedt (2004–2006)  Svensson 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2009–2014) |
| --- | --- |
EPP:  Corazza Bildt  Fjellner  Hökmark  Ibrisagic  A. Svensson 
ALDE:  Ek (2009–2011)  Johansson (2011-2014)  Paulsen  Schmidt  Wikström 
G-EFA:  Andersdotter (2011–2014)  Engström  Lövin  Schlyter 
PASD:  Färm  Hedh  Ludvigsson  Nilsson (2011–2014)  Ulvskog  Westlund 
GUE/NGL:  Gustafsson (2011–2014)  E. Svensson (2009–2011) 
| n k   Ruotsin Euroopan parlamentin jäsenet (2014–2019) |
| --- | --- |
EPP:  Adaktusson (2014–2018)  Corazza Bildt  Fjellner  Hökmark  Sellström (2018–2019) 
ALDE:  Federley  Paulsen (2014–2015)  Selimovic (2015–2019)  Wikström 
G-EFA:  Andersson  Dalunde (2016–2019)  Engström (2014–2019)  Eriksson (2014–2016)  Lövin (2014)  Valero 
S&D:  Aleksander Gabelić (2018–2019)  Guteland  Hedh  Ludvigsson  Nilsson (2014–2018)  Post  Ulvskog 
EFDD:  Lundgren  Winberg 
GUE/NGL:  Björk 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto