stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Lady of Shalott
Runo

Vuonna 1842 julkaistu jälkimmäinen versio alkaa maalaisidyllin kuvauksella. Ensimmäisissä neljässä säkeistössä kerrotaan, että Lady of Shalott asuu linnan tornissa Camelotin ohitse virtaavan joen saaressa. Ladystä ei kuitenkaan tiedetä juuri mitään. Mutta neidon kiehtova laulu kantautuu tornista ulos.
Säkeistöt 5–8 kuvaavat neidon elämää. Neitoa riivaa salaperäinen kirous: Hän joutuu jatkuvasti kutomaan kangaspuilla kuvakudoksia, joissa kuvataan ulkopuolisen maailman tapahtumia. Hän ei kuitenkaan saa tarkkailla maailmaa katsomalla suoraan ikkunasta ulos. Sen sijaan neito katsoo ulkomaailman tapahtumia peilin kautta. Peilistä kuvastuu vilkas tie sekä Camelotin asukkaita, jotka kulkevat hänen saarensa ohi. Peilistä heijastuvista kuvista käytetään nimitystä "maailman varjot" (engl. shadows of the world). Ilmaisu tekee selväksi että pelkät heijastukset ovat laiha lohtu sille, että saisi katsoa tapahtumia suoraan tai osallistua niihin. Lady kuulee yöaikaan musiikkia Camelotista, kuu loistaa ja kuutamossa hän näkee vasta vihityt rakastavaiset; ja lady huokaisee: "I am half-sick of shadows".
(Vapaa käännös tai ote jostain käännöspätkästä: Oon väsynyt mä varjoihin, lausui tuo lady Shalottin).
Säkeistöt 9–12 kuvaavat urheaa Sir Lancelotia, jonka Lady of Shalott näkee kulkevan ratsain linnansa ohitse ja laulelevan "Tirra lirra, tirra lirra".
Loput seitsemän säkeistöä kuvaavat sitä vaikutusta, joka Lancelotin näkemisestä ladylle aiheutuu: kutominen loppuu siihen paikkaan ja neito kääntyy katsomaan ikkunasta suoraan Camelotiin – ja näin kirous lankeaa hänen ylleen. (Vapaa käännös: Hän hylkäs kangaspuut, hän jätti kudoksen; kolme askelt otti poikki huonehen.
Ikkunast näki hän kukan jokiasterin, näki ritarin kypärän, sen töyhdönkin – Näk' allaan linnan Camelotin. * Alas lensi kaikki langat ja loimet, purkautuivat vaik' tuulen vietäviksi. Särkyi peili, puoliks halkes ja meni tuhansiks pieniks pirstaleiksi. Kirous tuo, nyt kutsuin sen mun luo – Näin huus tuo lady Shalottin.)
Lady of Shalott hylkää torninsa. Sen ulkopuolelta hän löytää veneen, johon hän kirjoittaa nimensä. Sitten hän työntää venosen vesille, ja vene lähtee virran kuljettamana kohti Camelotia. Vene lipuu jokea pitkin ja samalla neito laulaa. Naisen kaunis laulu herättää kiinnostusta, ja sitä kuulevat Camelotin asukkaat seuraavat hänen ääntään. Lady of Shalott kuitenkin menettää henkensä ennen kuin vene saapuu palatsin rantaan. Näin laulua seuranneet ihmiset löytävät rannalta veneessä nyt kuolleena makaavan neidon. Suloista neitoa saapuvat katsomaan ladyt ja ritarit – näiden joukossa Lancelot, jonka mielestä neito on ihastuttava:
Tätä Tennysonin kuuluisaa runoa ei kuitenkaan ole ilmeisesti milloinkaan käännetty suomeksi kokonaisuudessaan, ainoastaan osia joistakin säkeistä.
Teema

Feministiset arvostelijat näkevät runon kannanottona naisen seksualisuuteen ja paikkaan viktoriaanisella ajalla. The Lady of Shalott keskittyisi näin seksuaalisuuden houkutukseen ja siihen, että kuolema säilyttää neidon viattomuuden. Taidehistorioitsija ja kirjailija Christine Poulson esittää, että neidon pakeminen tornista kuvastaa uhmaa ja symboloi naisten voimaantumista. Teko vapauttaa naisen kahleista tunnetasolla ja sallii hänen hyväksyä oma seksuaalisuutensa.
Runossa kuvattu kuolema on tulkittu myös uneksi. Christine Poulsonin mukaan unen sivumerkitys on fyysinen hylkääminen ja haavoittuvuus. Uni voi kuvastaa joko seksuaalista täyttymystä tai olla neitsyyden metafoora. Saduissa, kuten Lumikki ja Prinsessa Ruusunen, on perinteisesti tämä sama assosiaatio. Poulson sanoo että Lady of Shalottista tulee kuollessaan kuin Ruusunen (engl. Sleeping Beauty), jota ei voi koskaan herättää, ja se näin symboloi täydellistä feminiiniä passiivisuutta.
Vaikutus > Maalaustaide

Tutkija Anne Zanzucchin mukaan voidaan yleisesti sanoa, että prerafaeliittien viehtymys arthuriaaniseen tarustoon on jäljitettävissä Tennysonin kirjoituksiin.
Tennysonin varhaisten runojen keskiaikaisuus ja niiden voimakkaan visuaalinen ilmaisu olivat prerafaeliiteille suuri innoituksen aihe. Taidemaalarit Dante Gabriel Rossetti ja William Holman Hunt kirjoittivat vuonna 1848 listan kuolemattomista sankareista ja sankarittarista, joita he ihailivat etenkin kirjallisuudessa. John Keats ja Alfred Tennyson olivat etunenässä niiden kirjailijoiden joukossa, joiden aiheet päätyivät prerafaeliittien teoksiin. Eritoten Tennysonin The Lady of Shalott oli suosittu aihe.
Useat prerafaeliitit maalasivat runon säkeistöihin liittyviä taideteoksia, ja he keskittyivät joko torniin vangittuun ladyyn tai kuolevaan neitoon, joka ajelehtii jokea alas kohti Camelotia. Holman Hunt kuvasi neidon sotkeutuneena kuvakudoksensa loimiin. Tennyson ei pitänyt tästä työstä, koska runossa ei mainita tällaista kohtausta laisinkaan. Vaikka neito vaikuttaa hetkellisesti lankojen vangitsemalta, hänen asentonsa osoittaa voimaa ja kontrollia eikä heikkoutta. Holman Huntia kiehtoi sama aihe yhä uudestaan, ja hän teki siitä piirroksen, kaiverruksen ja kaksi maalausta.
John William Waterhouse maalasi kolmasti runoon pohjautuvan taulun. Ensimmäisen näistä hän maalasi 1888. Tässä teoksessa The Lady of Shalott neito on juuri asettunut veneeseen päästäkseen Camelotiin. Toinen teos vuodelta 1894 The Lady of Shalott Looking at Lancelot kuvaa sitä ratkaisevaa hetkeä, kun neito kääntyy katsomaan Sir Lancelotia ikkunasta. Christine Poulsonin mukaan impressionisesti maalattu taulu tuo esiin tuon hetken elinvoimaisuuden ja sen tärkeyden neidolle. Kolmas teos on vuodelta 1915. Tässä viimeisessä teoksessa "I Am Half-Sick of Shadows," Said the Lady of Shalott neito istuu haikeana kudelmiensa äärellä.
Vaikutus > Kirjallisuus

Aila Meriluodon Lasimaalaus-kokoelmassa (1946) julkaistu runo Lady of Shallot käsittelee runon tapahtumia neidon näkökulmasta.
Agatha Christien romaani Tuijottava katse (1962) on alkuperäiseltä nimeltään englanniksi The Mirror Crack’d from Side to Side, joka on pätkä runon kolmannen osan viimeistä säkeistöä. Kirjassa runo on olennainen osa juonta.
Diana Wynne Jonesin (mm. Liikkuva linna) teoksessa Hexwood (1993) henkilöhahmo Ann Stavely vertaa itseään Lady of Shalottiin siinä, että hänkin katselee ikkunastaan ulos peiliä apuna käyttäen.
Libba Brayn romaanissa Kauhun ja kauneuden valtakunta (2003) lainataan runoa ja keskustellaan siitä.
Meg Cabot'n kirjan Avalon High (2005) jokaisen luvun alussa on pätkä runon säkeistöstä.
Lisa Ann Sandellin teos Song of the Sparrow (2007) on tarinan toisinto.
Alan Bradleyn Flavia de Luce -sarjan neljäs osa Filminauha kohtalon käsissä (2016) on alkuperäiseltä nimeltään englanniksi I Am Half-Sick of Shadows (2011), joka on säe runon toisen osan lopusta.
Lady of Shalott esiintyy Jasper Fforden Thursday Next -kirjasarjan kuudennessa osassa One of Our Thursdays is Missing (2011). Sarjan päähahmolla Thursday Nextillä on kyky kulkea kahden maailman eli RealWorldin ja BookWorldin välillä. Kirjassa Lady Shalottilla on peili, jolla BookWorldin hahmot voivat nähdä RealWorldin. Fforden kirjallinen tyyli vilisee sanaleikkejä ja viittauksia kirjallisuuteen.
Vaikutus > Televisio ja elokuvat

Runoa luetaan ääneen sarjassa Kahden kerroksen väkeä, jaksossa "The Understudy" (1975).
ITV:n sarjassa Komisario Lewis rikosylikonstaapeli James Hathaway siteeraa säettä "Out flew the web and floated wide" viidennen kauden ensimmäisessä jaksossa "Kymmenen vuoden hiljaisuus" (2011).
Nuori Morse -sarjan ensimmäisen kauden ensimmäisessä jaksosa "Girl" (2013) kuullaan Endeavour Morsen lukevan Pamelalle ääneen otetta runosta.
Elokuvassa V niin kuin verikosto (2005) Waterhousen Shalott-maalaus roikkuu V:n toimistossa muiden mestariteosten joukossa.
Muukalaiset keskellämme -sarja (engl. My Mother and Other Strangers) luojaa Barry Devlinia oli pyydetty kuvailemaan luomaansa sarjaa yhdellä lauseella. Devlin vastasi: "Sarja on kuin Tennysonin runo The Lady of Shalott, mutta lentokoneilla varustettuna".
Vaikutus > Musiikki

Ranskalainen säveltäjä Olivier Messiaen kirjoitti pianolle Tennysonin runoon perustuvan teoksen La dame de Shalotte vuonna 1917.
Vuosina 1957–58 Arthur Bliss sävelsi balettisarjan, jonka nimi on The Lady of Shalott ja kesto 40 minuuttia.
Folkrock-duo Indigo Girls viittaa runoon kappaleessaan ”Left Me a Fool” albumilla Strange Fire (1987).
Kanadalainen laulaja Loreena McKennitt sovitti runon lauluksi. Yli 11-minuuttinen kappale ”The Lady of Shalott” on hänen levyllään The Visit (1991).
Brittiläinen muusikko ja laulaja, Richard Thompson, nimesi levynsä Mirror Blue (1994) Tennysonin säkeen innoittamana: And sometimes thro' the mirror blue / The knights come riding two and two.
Säveltäjä Jon Parr Vijinski loi runosta sinfonisen sävelmän nimeltä The Lady of Shalott (2001). Vijinski pyrkii yhdistämään tarinan sen keskiaikaiseen lähteeseen ja hakee kappaleeseen ritarillista henkeä Chrétien de Troyes'n, Wolfram von Eschenbachin ja Maloryn hengessä.
Israelilainen progressiivista rockia soittava ryhmä Atmosphera julkaisi balladista Lady of Shalott -nimisen teema-albumin vuonna 2002. Levy alkaa yli 16-minuuttisella nimikappaleella ”Lady of Shalott”. Musiikki on ilmeisesti sävelletty 1970-luvun puolivälissä ja lopulla.
Hollantilainen goottimetallia soittava yhtye Autumn käyttää the Lady of Shalott -teemaa levyllään When Lust Evokes the Curse (2002). Levyllä olevista kappaleista ainakin osa kertoo uudelleen runon säkeistöjä. Levyllä olevien kappaleiden nimiä ovat muun muassa: ”Who Has Seen Her Wave Her Hand”, ”Mirrors Magic Sights”, ”When Lust Evokes the Curse” ja ”Floating Towards Distress”.
Emilie Autumn julkaisi 2006 albumin Opheliac, jolla on kappale nimeltä ”Shalott”. Emilie Autumn kertoo tarinan omasta näkökulmastaan. Hän käyttää kappaleessa runon kuvastoa ja siteeraa siinä myös runon säettä suoraan: "I'm half sick of shadows".
Ruotsalainen The Cardigans viittaa runoon ”Give Me Your Eyes” -kappaleen sanoituksessa ja lainaa säettä: "Mirror cracked from side to side". Kappale on bonusraitana The Cardigansin 2005 ilmestyneen levyn Super Extra Gravity UK-painoksessa; peruspainoksesta kappale jäi pois. Se on mukana myös 2008 julkaistulla The Best of the Cardigans -levyllä.
Country- ja pop-yhtye The Band Perryn musiikkivideolla ”If I Die Young” on selkeitä visuaalisia viitteitä runoon. Laulaja Kimberly Perry pitää käsissään Tennysonin runokokoelmaa, kun hän kelluu virran vietävänä ruuhessa kuten Lady of Shalott. Videolla nähtävä ruuhi on hyvin samantyyppinen kuin joissain runon kuvituksissa, kuten esimerkiksi maalari ja valokuvaaja Henry Peach Robinsonin teoksessa The Lady of Shalott vuodelta 1861. Videon viimeisessä otoksessa kamera lähestyy kirjaa, jonka aukeamalla näkyy Tennysonin runo The Lady of Shalott. Kappale ilmestyi 2010 The Band Perryn samannimisellä albumilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Lady of Shalott Wikimedia Commonsissa
The Lady of Shalott (1833 & 1842 Versions) d.lib.rochester.edu (englanniksi)
Artistinen vaate : pukeutumiskuvallinen tutkimus The Lady of Shalott -maalauksista. Opinnäyte. Niemi, Pipsa; 2011 jyx.jyu.fi
Tennyson's "The Lady of Shalott": An Overview victorianweb.org (englanniksi)
Jones's Celtic Encyclopedia: Elaine of Astolat/The Lady of Shalott. Useita aiheeseen liittyviä maalauksia maryjones.us (englanniksi)
The Lady of Shalott Looking at Lancelot. Waterhouse, 1894.
"I Am Half-Sick of Shadows," Said the Lady of Shalott. Waterhouse, 1915.
The Lady of Shalott. William Holman Hunt, n. 1890–1905.
Kaikki singlet 1967–2007

| Kaikki singlet 1967–2007 Kirka |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD-levy
 Levy-yhtiö: WEA
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Kirkan muut kokoelmalevyt
| Kaikki parhaat 1967–2007 2007 | Kaikki singlet 1967–2007 2007 | The Esssential Kirka 2011 |
Kaikki singlet 1967–2007 on vuonna 2007 julkaistu Kirkan kokoelmalevy.
Kappaleet > CD 1

Anna suukko vain
Silloin ihminen kaunein on
Avaruuslaulu
Kirka and The Islanders - Hetki lyö
On turhaa oveen koputtaa
Okolona River Bottom Band
Kellon soiton kuulla saan
Jos vain voit luottaa
Kirka and The Islanders - Leijat
Ehkä suukon antaa saan
Yksinäisyys kolkuttaa
Viimeiseen mieheen
Tahdon kotiin nukkumaan
Pääsi rinnallein painuu
Olen syytön
Bama Lama Bama Loo
I Can't Stop Loving You
Igor
Alku kaiken kauniin
Mr. Wonderful
Voin haaveesi täyttää
Pitkän tien pää
Kiitos hyvästä yhteistyöstä
Kappaleet > CD 2

Kirka ja Sammy - Mrs. Robinson
Kirka ja Sammy - Lilja, ruusu ja kirsikkapuu
Venus
Kulman kundit
Saat kaiken
Kaukainen valo
Ilon laulu
Kuinka voikaan olla julmaa
Lady Madonna
Silta yli synkän virran
Hey Jude
Kalinka
Mamy Blue
Kun katsoo mua hän silmiin
Pelin henki
Kaikkea on
Kanelipuun alla
Maggie May
Jesahel
Pikkuveli
Varrella virran
Häikäisy oot (vaan)
Tulkaa tömistämään
Elämys kirkas oot
Kappaleet > CD 3

Energiaa
Anna paistaa
Liikaa stadiin
Pintaa
Oh, New York - Rakkain
Taas nousen junaan
Huonot naiset
Kun alkaa rock'n roll
Kirka ja Marion - Silloin
Mirella
Lauantaiyö
Noitanainen
Taas silmiin katsellaan
Desperado
En tosissaan
Valvotaan vaan
Kirka ja Anna - Cindy
Kirka ja Anna - Hienompaa tiedä en
Kirka ja Anna - Hetki lyö/Soitto seis/Hymyhuulet/Kaikki rakkauteni
Kirka ja Anna - 60-luvun biisit
Kirka ja Anna - Sinut haluan vain
Kirka ja Anna - Siitäs sait
Kirka ja Anna - Hajamielinen joulupukki
Kappaleet > CD 4

Nyt maistuu elämä taas
Luulitko kaiken menneen
Aikuiset anteeksi antaa
Pienet hiiret
Anna, Muska ja Kirka - Halleluja
Tie kotimaahan johtaa
Kirka ja Silhuetit - Karthago
Na-na-namipala
Kesällä kaikki on toisin
Tätä päivää tahdon rakastaa
Sinuun minä luotan
Kyyneleet
Sydämen ääni riittää
Amen
Toisenlainen nainen
Tuo tyttö on mun
Siivet
Hetken unta vain
Lauantai on yhtä rautaa
Lapsenmieli
Vain savu jää
Kappaleet > CD 5

Hengaillaan
Oo Marie
Susanna
Sä vain
Kun olet siinä
Muistathan
Soitin vain kun taas sua kaipaan
Muistaa voin päivät nuo
Öisin
Kaksi pientä ihmislasta
Kahden hullun matka
Tää kaupunki
Uusiin taivasiin
Kirka ja Kim - Aitoa taikaa
Born to Be Wild
When You're Gone
Strangers in the Night
In My Dreams
You
I'll Be Yours
Kappaleet > CD 6

You Put The Spell On Me
I Don't Wanna Fight
No Return
Surun pyyhit silmistäni
Kaksin rannalla yksinäiset
Sua mä kaipaan
Hiljaisuutta
Anna käsi
Kesäpäivät
Yön lapsi
Kaksi luonnonlasta
Ota lähellesi
Yö kanssasi
Rakkaus ei kuole milloinkaan
Meidän maailmamme
Kauneimmat lauseet
Taivas ja maa
Kasvot peilissä
Tyhjyys
Kappaleet > CD 7

Siks' oon mä suruinen
Pyydä vain
Siniset silmät
Ei rakkaus yötä pelkää
Yhteiset päivät ja yhteiset yöt
Niin paljon se sattuu
Sydän itkee hiljaa
Toukokuu
Tie huomiseen
Tunnetko
Läpi unisen maan
Odotan sinua kotiin
Tunne et mua vieläkään
Liian monta
Karvas viini
Taikaa
Luulet sä tosiaan
Kun sinut siinä nään
Elämääni eksynyt
Kappaleet > CD 8

Beat the Clock
When Love Comes Knocking at Your Door
C'mon Let's Boogie
Oh Marie
The Sadness in Your Eyes
Cry in Your Arms
I'll Be Yours
Strangers in the Night
I Have Played Rock’n’Roll
Kalajoki blues
Kirka, Edu, Carola, Kim & Nassukat - Saku Sammakko
Lasten liikennelaulu
Kirka, Leijonat & Curre - Den glider in
Kirka ja Sammy - Daa-da daa-da
Neidonryöstö
Kirka ja Muska - Katsomme tähtiä
Lady Madonna
Hey Jude
Rööperiin
Rippikoulu

Konfirmaatio.
Rippikoulu on osa evankelis-luterilaisen kirkon jatkuvaa ja ihmisen koko eliniän kestävää kasteopetusta. Seurakunta kutsuu rippikouluun 15 vuotta täyttävät jäsenensä. Kirkon ja seurakunnan asettama virallinen yleistavoite rippikoululle on, että ”rippikoululainen vahvistuu siinä uskossa kolmiyhteiseen Jumalaan, johon hänet on pyhässä kasteessa otettu, kasvaa rakkaudessa lähimmäiseen ja elää rukouksessa ja seurakuntayhteydessä”. Rippikoulun tehtävänä on auttaa nuorta elämään ja ymmärtämään sitä uskon todellisuutta, johon hän on pyhässä kasteessa tullut osalliseksi.  Elämä, usko ja rukous -pääteemojen alla eletään ja käydään oppijalähtöisesti läpi koko elämän kirjoa. Suomessa rippikoulun asema on hyvin vahva ja rippikoulu on nuorten keskuudessa suosittu. Rippikoulun myötä ev.lut. kirkkoon liittyi vuonna 2010 yhteensä noin 1 500 nuorta ja heistä 1 002 kastettiin. Arvioidaan, että rippikoulun takia Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei ole kärsinyt yhtä suurta jäsenkatoa kuin sen sisarkirkot muissa maissa.lähde?
Rippikoulu päättyy konfirmaatioon. Konfirmaation osallistuminen edellyttää rippikoulun käymistä, ja rippikoulu oikeuttaa osallistumaan konfirmaatioon. Rippikoulu antaa oikeuden kirkolliseen avioliittoon vihkimiseen ja konfirmaatio lisäksi oikeuden tulla kummiksi, osallistumaan itsenäisesti ehtoolliselle  ja 16 vuotta täyttänyt seurakunnan jäsen saa myös äänestää kirkollisissa vaaleissa.
Rippikoulun historiaa

Suomessa koulumuotoinen rippiopetus sai alkunsa Turun hiippakunnassa todennäköisesti 1730-luvulla. Ensimmäisen koulumuotoisen opetusjakson, josta on varmoja todisteita, järjesti Ilmajoen kirkkoherra Gabriel Peldan. Vuonna 1735 tuore rovasti opetti pappilassaan rippinuoria viikon verran.
Rippikoululla oli 1600–1800-luvuilla huomattavasti nykyistä suurempi merkitys yksilön asemalle yhteiskunnassa. Kirkon ja yhteiskunnan ollessa kiinteästi yhteydessä toisiinsa rippikoulun käyminen ei tehnyt nuoresta ainoastaan hengellisessä mielessä täysivaltaista seurakunnan jäsentä, vaan konfirmaatio nähtiin siirtymäriittinä lapsuudesta aikuisuuteen. Rippikoulun käynyt nuori astui aikuisten maailmaan ja sai näin luvan pukeutua ja käyttäytyä kuin aikuinen, mikä sisälsi oikeuden osallistua ehtoolliselle, juoda alkoholia ja kahvia, polttaa tupakkaa ja seurustella vastakkaisen sukupuolen edustajien kanssa. Vapauden lisäksi nuoren odotettiin myös kantavan enemmän vastuuta yhteisön elämässä kuin ennen rippikoulua. Kaikkein tärkeimmäksi saavutukseksi kuitenkin nähtiin naimalupa eli oikeus solmia avioliitto ja perustaa perhe. Rippikoulun läpipääseminen ei kuitenkaan ollut itsestäänselvyys, sillä se edellytti kykyä lukea Raamattua ja tuntea Katekismuksessa selitettyjä kristinuskon opetuksia. Rippikoulun reputtaminen oli häpeällistä, sillä se johti avioliittokieltoon ja yhteisön halveksuntaan. Monet joutuivat käymään rippikoulun monta kertaa ennen kuin pääsivät sen läpi.
Rippikoulua on uudistettu voimakkaasti 1970-luvulta lähtien uusien pedagogisten virtausten mukaisesti. 1980-luvun rippikoulusuunnitelmassa oli kirjattu kullekin oppitunnille yksityiskohtaiset oppimistavoitteet. Viimeisin valtakunnallinen rippikoulusuunnitelma vuodelta 2017 painottaa entistä enemmän nuorilähtöisyyttä, oppijoiden omien lähtökohtien huomioimista ja nuoren kasvua kokonaisvaltaisesti kristittynä. Se antaa myös aiempaa suuremmat valtuudet rippikoulun toteuttamiseen vaihtelevilla tavoilla. Teologisesti rippikoulun perustavoite on sama kuin ennen: kristinuskon perusteiden vahvistaminen ja opettaminen.
Aikuisrippikoulu

Jos rippikoulua ei ole käynyt nuorena sen voi käydä aikuisrippikouluna. Sen laajuus on piispainkokouksen ohjeiden mukaan 20 tuntia. Yleisin aikuisrippikoulun muoto yksityisrippikoulu. Suosittu on myös armeijassa käyty ns. sotilasrippikoulu. Opetus siellä on yleensä tiivistetympää kuin tavallisessa rippikoulussa – kokonaiskesto voi olla esimerkiksi kolme päivää – mutta sotilasrippikoulu antaa samat kirkolliset oikeudet kuin tavallisen rippikoulun käyminen.
Seurakunta järjestää pyydettäessä rippikoulun kaikille halukkaille. Aikuisena rippikoulun voi käydä yksityisesti tai usein ryhmässä. Aikuisrippikoulussa pyritään ottamaan huomioon aikuisen aikaisempi elämänkokemus ja kysymykset. Seurakunnan toimintaan osallistuminen on merkittävä osa myös aikuisrippikoulua. Aikuisrippikoulu päättyy kasteeseen (mikäli ei ole kastettu) ja konfirmaatioon. Myös aikuinen kastettava tarvitsee ja saa kummit.
Kirjallisuutta

Autio, Marko & Kiilunen, Katariina (toim.): Rippikoulun ydinkohdat.  Helsinki:  Kirjapaja, 2005.  ISBN 978-951-607-181-0
Innanen, Tapani & Niemelä, Kati (toim.): Rippikoulun todellisuus.  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2009.  ISBN 978-951-693-294-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ev.lut. kirkon rippikoulusivut.
Lisää rippikoulusta nuorelle, vanhemmalle ja kummille (Arkistoitu – Internet Archive).
Rippikoulupäivä aamusta iltaan (Fleim.fi) (Arkistoitu – Internet Archive).
Rippikoulun ulkoläksyt mp3-soittimeen ja Pyhä Jysäys! -peli, jossa voi opetella rippikoulun ulkoläksyt (Fleim.fi) (Arkistoitu – Internet Archive).
Rippileirien suosio romahti Ruotsissa. Ylen uutiset 30.7.2007.
Rippileirin konfirmaatiomessu leirikirkossa.
Sanna Manninen

Sanna Manninen on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän on suomentanut ruotsin-, norjan- ja tanskankielistä kirjallisuutta yhteensä yli yhdeksänkymmentä teosta, muun muassa Lena Anderssonin, Nina Lykken, Elisabeth Åsbrinkin, Mari Jungstedtin, Liza Marklundin sekä Anna Janssonin teoksia. Manninen palkittiin pohjoismaisen kirjallisuuden laatukäännöksistään Kaarlen palkinnolla vuonna 2025. Palkintoperusteissa hänen suomennoksiaan luonnehdittiin ensiluokkaisiksi.
Manninen asui lapsena ja opintojensa jälkeen Ruotsissa, ja ruotsi onkin hänen vahvin vieras kielensä. Hän on opiskellut yliopistossa yleistä kirjallisuustiedettä ja käännöstiedettä ja työskennellyt kustantamossa ennen siirtymistään vapaaksi kirjallisuuden kääntäjäksi.
Manninen suomensi tanskalaisen runoilija-prosaisti Olga Ravnin spekulatiivisen fiktion lajityyppiin kuuluvan romaanin Alaiset – 2100-luvun työpaikkaromaanin Suomen Kulttuurirahaston Maailmankirjallisuuden suomennostuella, jonka tavoitteena on kääntää maailmankirjallisuutta etenkin sellaisista lähdekielistä, joita suomennetaan nykyään vain vähän. Manninen tähdentää, että ”Mitä vähemmän jotain kieltä Suomessa osataan, sitä tärkeämpää on tehdä siitä suomennoksia.” Manninen on myös painottanut työskentelyapurahojen merkitystä kirjallisuuden suomentajien työssä kuvaillen, että ”Raha tarkoittaa aikaa ja aika laatua.”
Palkinnot, ehdokkuudet ja tunnustukset

Kaarlen palkinto 2025.
J. A. Hollon palkinto -ehdokkuus 2018.
Valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021.
Pensaskolibri

| Pensaskolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Polyonymus
Laji::  caroli
Kaksiosainen nimi
 Polyonymus caroli  (Bourcier, 1847) 

Katso myös
   Pensaskolibri Wikispeciesissä   Pensaskolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensaskolibri (Polyonymus caroli) on Perun kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Andien länsirinteet ja rannikon maan keski- ja eteläosissa. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Cajabambasta vuonna 1847.