stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iris damascena

| Iris damascena> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kurjenmiekkakasvit Iridaceae
Suku::  Kurjenmiekat Iris
Laji::  damascena
Kaksiosainen nimi
 Iris damascena  Mouterde 
Katso myös
   Iris damascena Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Iris damascena on Syyrian pääkaupungin, Damaskoksen viereisellä Jabal Kasiyun -vuorella tavattava äärimmäisen uhanalainen kurjenmiekka.
Koko ja ulkonäkö

Iris damascena -lajin maavarsi on lyhyt. Tyypillisesti varsi on noin 30 cm pitkä. Lehtiä on 5–8. Kasvi kukkii maaliskuisin ja kukkien halkaisija on noin 15 cm.
Levinneisyys ja elinympäristö

Iris samascena -lajia tavataan ainoastaan Jabal Kasiyun -vuoren itärinteellä Syyrian pääkaupungissa Damaskoksessa. Alarinteellä sen levinneisyysalue rajoittuu kaupunkialueen reunaan ja ylärinteellä sotilasalueelle noin 1 000–1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kasvupaikat ovat kivikkoista kalliota kalsiumkarbonaattipitoisilla aukeilla paikoilla, joiden muuta kasvillisuutta ovat ruohot ja muu matala kasvusto.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt Iris damascena -lajin äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Vuonna 2016 vuorella oli ehkä vain noin 150 yksilöä. Niistä 50 vuoren sotilasalueella ja muut pienempinä esiintyminä. Ei tiedetä, onko kanta nousussa vai laskussa. Lähellä on kaupunkialue, mutta laji saattaa olla turvassa kaupunkialueen kasvulta sen levinneisyysalueen jyrkkien rinteiden takia. Mahdollinen uhka on kasvien keräily, mutta sen mahdollista vaikutusta kantaan ei tunneta. Pienimuotoista kauppaa kukilla on tehty esimerkiksi tienvarsilla.
Ilmari Linna

Ilmari Linna (27. lokakuuta 1917 Evijärvi – 6. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen merkonomi, hedelmäviljelijä, kunnallisneuvos ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Linnan vanhemmat olivat hedelmäviljelijä, sosialidemokraattien kansanedustaja Jalmari Linna ja Selma Hautala . Hän suoritti keskikoulun 1934 ja kauppaopiston 1937. Linna oli konttoristina OTK:n pääkonttorissa 1939–1944 ja toimi OTK:n Tampereen konttorin jalkineosaston hoitajana 1944–1947. Hän oli sitten Kenkä-Linna oy:n toimitusjohtajana Raumalla ja Lohjalla 1948–1956 sekä Linnan taimiston johtajana Lohjalla 1952–1981. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1971.
Linna oli kansanedustajana 1962–1970 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaalissa. Linna oli Lohjan maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä ja kunnanhallituksen puheenjohtajana. Hän oli sosialidemokraattisen puolueen maaseutuvaltuuskunnan puheenjohtajana ja kuului muun muassa Sotainvalidien veljesliiton johtokuntaan ja liittovaltuustoon, Puutarhaliiton johtokuntaan ja edustajistoon, Hedelmän- ja marjanviljelijöiden johtokuntaan, Työtehoseuran valtuuskuntaan ja Suomi-DDR-seuran johtokuntaan.
Ilmari Linna oli naimisissa vuodesta 1941 Aune Karttusen kanssa.
Aiheesta muualla

Ilmari Linna (27.10.1917 - 06.03.1981), SDP:n kansanedustaja 20.02.1962 - 22.03.1970, merkonomi, hedelmäviljelijä, kunnallisneuvos, Lohjan maalaiskunnan kunnanvaltuutettu ja kunnanhallituksen jäsen, Jarl Nyblinin valokuva, Työväen arkisto (Finna)
Ivan Moody (säveltäjä)

Ivan Moody (1964 – 18. tammikuuta 2024) oli brittiläis-portugalilainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin pappi.
Moody opiskeli musiikkia ja teologiaa Lontoossa, Joensuussa ja Yorkissa. Tohtorin arvon hän sai Yorkin yliopistosta, jossa hänelle opettivat sävellystä Brian Dennis, John Tavener ja William Brooks. Moody toimi kirkkomusiikin professorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän työskenteli myös Saint Vladimir's Orthodox Theological Seminaryn Hengellisten taiteiden instituutissa New Yorkissa. Portugalissa Moody työskenteli tutkijana ja hallituksen jäsenenä Universidade Nova de Lisboan CESEM:ssa. Hän oli International Orthodox Theological Associationin musiikkikomiotean puheenjohtaja. Hänet valittiin vuonna 2021 International Society for Orthodox Church Musicin (ISOCM) puheenjohtajaksi. Moody toimitti ISOCM:n lehteä ja kuului Revista Portuguesa de Musicologian toimituskuntaan.
Moodyn sävellyksiin kuuluivat Passion and Resurrection (1992), englanninkielinen Akatistos-versio (1998) ja Qohelet (2013). Moody sävelsi myös muun muassa suomenkielisen vigiliamusiikin sekä konsertot pianolle, sellolle, nokkahuilulle, kontrabassolle ja alttoviululle. Hän kirjoitti teoksen Modernism and Orthodox Spirituality in Contemporary Music (2014) ja lukuisia artikkeleita muun muassa hengellisen musiikin aiheista. Moody perehtyi Serbian ja Bulgarian musiikkiin sekä aikansa säveltäjien, kuten Henryk Góreckin, Sofija Gubaidulinan, Arvo Pärtin, Alfred Schnittken ja John Tavenerin musiikkiin. Hänen musiikkiaan on julkaistu levytettynä monilla eri levymerkeillä. Häneltä tilasivat teoksia muun muassa BBC ja Grupo de Música Contemporânea de Lisboa. Moodyn musiikin esittäjiin ja levyttäjiin ovat kuuluneet myös Cappella Romana, Ars Nova Copenhagen, English Chamber Choir ja Raschèr-saksofonikvartetti.
Jackie Holmes

| Jackie Holmes> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950, 1953
Talli(t):  Olson,  Kurtis Kraft
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
John ”Jackie” Holmes (4. syyskuuta 1920 – 1. maaliskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1949–1950 ja 1953. Hän keskeytti kaikissa kilpailuissaan eikä saavuttanut pisteitä. Holmes oli parhaimmillaan 19. vuoden 1953 kilpailussa yhdessä Spider Webbin ja Johnny Thomsonin kanssa.
Käännös suomeksi
Itäinen Iiluoto

Itäinen Iiluoto
| --- | --- |
Sijainti:  Helsinki Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti
Pinta-ala:  0,008 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Itäinen Iiluoto (ruots. Östra Iglo) on yksityinen kesähuvilasaari Vuosaaren Kallahdenniemen eteläpuolella Helsingissä. Sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria, pituus noin 120 metriä ja leveys noin 70 metriä. Saarella on kaksi palstaa, joista toisella on huvila 1910-luvulta ja toisella 1930-luvulta.
Kirjallisuutta

Strang, Jan: Saaristounelmia Helsingissä – Vartiosaaren ja Helsingin itäsaariston pienten saarten historia.  Helsinki:  Antiikki-kirja, 2016.  ISBN 978-951-98135-2-3.
Ioan Gruffudd

| Ioan Gruffudd |
| --- | --- |
 Ioan Gruffudd San Diegon Comic-Conissa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1973 (ikä 51) Llwydcoed, Glamorgan, Wales
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Alice Evans
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Ioio Gruffoid
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Herra Fantastinen (Fantastic Four)
Palkinnot
 Golden FIPA (1999)  Sian Phillips (2008) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ioan Gruffudd (s. 6. lokakuuta 1973 Llwydcoed) on walesilainen näyttelijä.
Ura

Gruffudd aloitti näyttelijänuransa 13-vuotiaana walesilaisessa saippuasarjassa Pobol y Cwm (People of the Valley), jossa hän esitti seitsemän vuotta Gareth Wyn Harriesin roolia. Hän pääsi 18-vuotiaana opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Artiin. Ensimmäisen suuren englanninkielisen roolinsa Gruffudd sai vuonna 1996, vuosi teatterikoulusta valmistumisensa jälkeen, jolloin hän esiintyi Poldarkin uusintaversiossa.
Vuonna 1997 Gruffudd esitti Oscar Wilden rakastajaa elokuvassa Wilde ja samana vuonna hän sai ensimmäisen kansainvälisen roolinsa menestyselokuvasta Titanic, jossa hän esitti Harold Lowea. Myöhemmin hän sai roolin Horatio Hornblowerina ITV-kanavan lukuisia Emmy-ehdokkuuksiakin saaneessa televisioelokuvien sarjassa, joka perustuu C. S. Foresterin romaaneihin. Vuosina 1998–2003 hän esiintyi yhteensä kahdeksassa Hornblower-elokuvassa. Muita hänen elokuviaan ovat muun muassa 102 dalmatialaista, Isku Mogadishuun, Kuningas Arthur, jossa hänellä on Lancelotin rooli, ja Ihmeneloset-sarjakuvaan perustuva Fantastic Four, jossa hän esittää Reed Richardsia eli Herra Fantastista.
Ura > Yksityiselämä

Gruffuddin vanhemmat, Peter ja Gillian Gruffudd, olivat ammatiltaan opettajia. Hänellä on kaksi sisarusta, veli Alun, joka on häntä kaksi vuotta nuorempi, ja sisar Siwan, joka on häntä seitsemän vuotta nuorempi.
Gruffudd meni syyskuussa 2007 naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä ja kihlattunsa, näyttelijä Alice Evansin kanssa. Gruffudd ja Evans tapasivat elokuvan 102 dalmatialaista kuvauksissa ja olivat olleet kihloissa vuodesta 2005 lähtien. Parilla on 6. syyskuuta 2009 syntynyt tytär.
Filmografia > Elokuva

Titanic (1997)
Wilde (1997)
Solomon and Gaenor (1999)
102 dalmatialaista (102 Dalmatians, 2000)
Another Life (2001)
Very Annie Mary (2001)
Happy Now (2001)
Isku Mogadishuun (Black Hawk Down, 2001)
Shooters (2002)
The Gathering (2002)
Y Mabinogi (2003, ääni)
This Girl's Life (2003)
Kuningas Arthur (King Arthur, 2004)
Fantastic Four (2005)
The TV Set (2006)
Amazing Grace (2006)
Fantastic Four: Hopeasurffari (2007)
W. (2008)
The Secret of Moonacre (2008)
Tulikärpäsiä puutarhassa (2008)
Sanctum (2011)
San Andreas (2015)
Filmografia > Televisio

Pobol y Cwm (1987–1994, televisiosarja)
A Relative Stranger (1995, TV)
Ross Poldarkin perhe (Poldark, 1996, TV)
Hornblower: The Even Chance (1998, TV)
Hornblower: The Examination for Lieutenant (1998, TV)
Hornblower: The Duchess and the Devil (1999, TV)
Hornblower: The Frogs and the Lobsters (1999, TV)
Great Expectations (1999, TV)
Soturit (Warriors) (1999, TV)
The Miracle Maker (2000, TV)
Hornblower: Mutiny (2001, TV)
Hornblower: Retribution (2001, TV)
Man and Boy (2002, TV)
Forsytein taru (The Forsyte Saga, 2002, minisarja)
Hornblower: Loyalty (2003, TV)
Hornblower: Duty (2003, TV)
Century City (2004, televisiosarja)
Ringer (2011)
Forever (2014)
Aiheesta muualla

Ioan Gruffudd Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ismail al-Ghoul

Ismail al-Ghoul (arab. إسماعيل الغول‎, ’Ismā‘īl al-Ġūl; 1997 – 31. heinäkuuta 2024) oli palestiinalainen toimittaja ja sotakirjeenvaihtaja.
Al-Ghoul syntyi ja varttui Al-Šatin pakolaisleirillä. Hän valmistui Gazan islamilaisen yliopiston journalismin tiedekunnasta. Hän aloitti marraskuussa 2023 työskentelyn Al Jazeeran kirjeenvaihtajana. Al-Ghoul menetti vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan aikana veljensä ja isänsä. Isä matkusti syövän takia sairaalahoitoon Qatariin ja kuoli siellä. Maaliskuussa 2024 al-Ghoul käsitteli Israelin tekemää Al-Shifan sairaalan piiritystä ja joutui armeijan pidättämäksi paikan päällä. Hänet vapautettiin kaksitoista tuntia myöhemmin ilman syytteitä. Toukokuussa 2024 Israel kielsi Al Jazeeran kansallista etua vahingoittavana.
31. heinäkuuta 2024 al-Ghoul oli kuvaamassa reaktioita uutisiin Isma’il Haniyyan kuolemasta. Hän ilmoitti toimitukseen iskusta lähellä olinpaikkaa, jolloin häntä kehotettiin poistumaan välittömästi. Al-Ghoul lähti matkustamaan kuvaajansa Rami al-Rifin kanssa kohti Al-Ahlin arabisairaalaa, mutta sai surmansa matkalla uudessa ilmaiskussa. Myös kuvaaja ja ohi pyöräilemässä ollut poika kuolivat iskussa. Israelin armeija väitti al-Ghoulin olleen Hamas-operatiivi ja osallistuneen sodan käynnistäneeseen Hamasin terrori-iskuun 7. lokakuuta 2023. Al Jazeeran sanojen mukaan väite korosti Israelin vääristelyn historiaa ja rikosten peittelyä väärillä todisteilla. Al-Ghoulin veli ilmoitti BBC:lle tämän olleen siviili. YK vaati iskun tarkkaa tutkimista ja toimittajien suojelemista kaikkialla. Al-Ghoulilla oli vaimo ja tytär.
Jaako Niskavaara

| Jaako Niskavaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  78 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2010
Seurat:  Kärpät (I-div.)   TPS (SML)   Kiekko-67 (I-div.) Lukko (SML)   Tappara (SML)   EHC Lustenau (Itävalta)   Pelicans (SML)   Klagenfurter AC (EBEL)   EC Salzburg (EBEL)   JYP (SML)  Dragons de Rouen (Ranska)   Stavanger Oilers (Norja)   Mörrums GoIS (Ruotsin I-div.)
Jaako Niskavaara (s. 3. huhtikuuta 1977 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisurallaan seitsemän kautta jääkiekon SM-liigassa ja kuusi kautta ulkomailla, lähinnä Itävallassa.
Niskavaaran on Oulun Kärppien kasvatti. Hän edusti seuraa I-divisioonassa ensimmäisen kerran kaudella 1995–1996. Niskavaara edusti urallaan Suomessa seuroja Kiekko-67, TPS, Lukko, Tappara, Pelicans ja JYP. Itävallassa hän pelasi Klagenfurtissa, Lustenaussa ja Salzburgissa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Rouenissa Ranskan liigaa usean muun suomalaisen kanssa. Kaudella 2009–2010 hän edusti norjalaista seuraa Stavanger Oilers ja ruotsalaista divarijoukkuetta Mörrums GoIS.
Ismarída

| Ismarída Ισμαρίδα |
| --- | --- |
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Komotiní, Rodópi, Itä-Makedonia ja Traakia
Koordinaatit:  40°59′04″N, 25°19′00″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  3 m
Pinta-ala:  2,52 km²
Suurin syvyys:  1 – 1,5 m
 fiIsmarída 
Ismarída (kreik. Ισμαρίδα, kath.kreik. Ισμαρίς, Ismarís) eli Mitrikoú (Μητρικού) on järvi Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Sen pinta-ala on 2,52 neliökilometriä. Mitrikoú on suurimmillaan noin kaksi kilometriä pitkä ja noin kilometrin leveä. Järvi sijaitsee 3 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on noin 1–1,5 metriä.
Ismarída sijaitsee Rodópin alueyksikössä Komotinín kunnan alueella noin 17 kilometriä etelälounaaseen Komotinín kaupungista. Se on saanut nimensä seudun Ísmaros-vuoresta. Paikalliset käyttävät siitä ”äitiin” viittaavaa nimeä Mitrikoú. Järven alue on osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa. Se on merkittävää lintualuetta.
Integraattori

Integraattori toteutettuna operaatiovahvistimella käyttäen kapasitiivista takaisinkytkentää.
Integraattori on elektroninen kytkentä, joka suorittaa signaalille integrointioperaation yleensä ajan suhteen. Integraattoreita käytetään mm. PID-säätimissä sekä joissakin modulaattoreissa ja demodulaattoreissa.
Aiheesta muualla

Building Op-amp RC Integrator on the Whiteboard
Jakob Stainer

Jacob Stainerin rakentama viulu.
"Jacobus Stainer in Absam prope Oenipontum fecit Cremonae" Stainerin käyttämä etiketti.
Jacob Stainer (Jacobus Stainer, Jakob Stainer) (1617? Absam Hallin lähellä, Tiroli – loka-marraskuun vaihde 1683, Absam) oli itävaltalainen viulunrakentaja. Stainer-viuluja arvostetaan korkealle, ja ne ovat kalliita.
Jakob Stauffer

Jakob Stauffer 1890-luvulla.
Jakob  Stauffer (15. heinäkuuta 1846 Steffisburg, Sveitsi – 2. syyskuuta 1931 Elimäki) oli sveitsiläissyntyinen juustomestari, meijeritalouden harjoittaja  ja tilanomistaja.  Jakob Stauffer, samoin kuin hänen kaksi veljeään Christian ja Peter Stauffer, siirtyivät 1860-luvulla Sveitsistä Bernin kantonista Suomeen Elimäelle karjankasvattajiksi ja juustomestareiksi.  Veljesten maahanmuutto oli osa laajamittaista sveitsiläisten juustomestarien värväytymistä eteläsuomalaisiin kartanoihin 1860- ja 1870-luvuilla, minkä seurauksena juustonvalmistus alkoi muodostua kiinteäksi osaksi suomalaista kartanotaloutta ja maataloustuotantoa.
Jakob Stauffer saapui Suomeen 1867 af Forselles-suvun omistamaan Moision kartanoon Elimäellä ja siirtyi sieltä läheiseen Peippolan kartanoon toimien aluksi palkattuna ammattimiehenä ja myöhemmin meijerin vuokraajana. Suomen kansalaisuuden hän sai vuonna 1880. Suurehkon kartanon vuokraoikeuksien haltijana hän vakiinnutti taloudellisen asemansa ja saattoi 1888 hankkia oman Puosila-nimisen maatilan Valkealasta Kouvolan lähistöltä.  Stauffer kehitti Puosilasta maidontuotantoon pohjautuvan mallitilan, joka oli esimerkkinä paikkakunnan maanviljelijöille. Vuonna 1901 Stauffer oli perustamassa sveitsiläisten juustonvalmistajien yhdistystä Käser-Verband in Finnland.
Koska Puosilan tilan maat rajoittuivat lähelle Kouvolan kyläkeskusta ja rautatieasemaa, Stauffer vuokrasi ja myi useita tontteja voimakkaasti kasvavan asutus- ja liikekeskuksen tarpeisiin. Nimellistä kauppahintaa vastaan hän lahjoitti tontin Kouvolan suomalaista yhteiskoulua varten, jota hän oli mukana perustamassa. Vuonna 1917 itsehallinnolliseksi yhdyskunnaksi muuttunut Kouvola osti Staufferilta koko Puosilan tilan. Kouvolan keskustassa sijaitseva Jaakon puisto on nimetty Jakob Staufferin mukaan.   
Jakob Staufferin poika hänen toisesta avioliitostaan oli agronomi ja pankkimies Arthur Stauffer.
Itä-Aasian historia

Kiinassa ensimmäiset neoliittiset kulttuurit muotoutuivat noin 8000 ekr. Riisiä alettiin viljellä noin 5000 ekr. Myöhäisneoliittisella kaudella Keltaisenjoen uoma siirtyi kaksi kertaa. Laajoja alueita Aasiassa hallinneen Kublai-kaanin joukot valtasivat Pohjois-Kiinan 1260 ja lopun osan Kiinasta 1279. Kiinan keisarikunta oli laajimmillaan kolmen mahdikkaan keisarin aikana. Nämä Kolme keisaria olivat Kangxi (1662-1722), Yongzheng (1722-1735) ja Qianlong (1735-1796). Tuona aikana Kiina ulottui Taiwaniin ja Sinkiangiin saakka.
Japanissa varhaisin asutus alkoi 12500 vuotta sitten. Tuosta ajasta 400 ekr saakka kestäneen Jōmon-kauden aikana Japanissa elettiin enimmäkseen metsästäjä-keräilijöinä, vaikka kauden lopulla aletiin viljellä joitakin kasveja. Riisin viljely levisi Kiinasta Korean niemimaalle noin 300 ekr. Japanin Yayoi-kauden aikana Manner-Aasiasta siirtyi väestöä Japaniin merkittäviä määriä. Kiinan vaikutus ulottui Han-dynastian aikana Bohainmerellä sijaitsevalle Bohainlahdelle ja Korean niemimaalle, missä kiinalaisilla oli neljä vartioasemaa. Noista vartioasemista käsin muodostettiin yhteyksiä Japaniin. Japanilla puolestaan oli vaikutusta Kiinan esinekulttuuriin. Kirjoitustaito levisi Kiinasta Korean niemimaan kautta Japaniin noin 500 jkr.
Itä-Aaian kulttuuriin ovat vaikuttaneet uskonnot, Kiinassa buddhalaisuus, taolaisuus ja kungfutselaisuus, Japanissa zenbuddhalaisuus ja šintolaisuus. Lisäksi itäaasialaiseen kulttuuriin on vaikuttanut näkemys luonnon ja taivaankappaleiden yhteydestä. Varhaisimmat tiedot Kiinan keisarillisista puutarhoista ovat Han-dynastian ajalta, noin 200 ekr. Tunnetuimpia zenpuutarhoja Japanissa ovat olleet eräät 1300-luvun ja 1500-luvun puutarhat.
Jackie Frazier-Lyde

| Jackie Frazier-Lyde> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jackie Frazier-Lyde
Syntynyt: 2. joulukuuta 1962 (ikä 61) Beaufort, Etelä-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Sister Smoke
Painoluokka:  Ylempi keskisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  14
Voitot:  13
– tyrmäysvoitot:  9
Tappiot:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Jackie Frazier-Lyde (oik. Jacqueline Frazier-Lyde (s. 2. joulukuuta 1962 Beaufort, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen asianajaja ja entinen nyrkkeilijä. Hän on entisen maailmanmestari Joe Frazierin tytär. Vuonna 2000 hän shokeerasi nyrkkeilymaailman aloittamalla nyrkkeilyn 38-vuotiaana. Frazier-Lydellä oli kokemusta urheilusta aikaisemmin. Hän voitti urheilustipendin yksityiseen American University -yliopistoon, mutta siirtyi myöhemmin opiskelemaan lakia Villanova University -yliopistoon, mistä hän valmistui vuonna 1988. Hän perusti myöhemmin oman lakiyrityksen.
Laila Alilta inspiroimana hän aloitti harjoittelemisen tosissaan. Taka-ajatuksena hänellä oli päästä kostamaan isänsä Muhammad Alille kärsimät nöyryytykset heidän kolmessa kohtaamisessaan. Frazier-Lyde aloitti uransa 6. helmikuuta 2000. Debyytiottelussaan hän voitti teknisellä tyrmäyksellä avauserässä Teela Reesen. Hänen ja Laila Alin urat kulkivat tahrattomasti eteenpäin. Alin tilastot olivat 8-0 ja Frazier-Lyden 7-0, joista 5 tyrmäystä, kun he ottivat yhteen. Ottelua kutsuttiin mediassa nimellä Ali–Frazier IV jatkona heidän legendaaristen isiensä kolmelle kohtaamiselle. Ottelu käytiin 8. heinäkuuta vuonna 2001. Ali voitti kahdeksaneräisen kohtaamisen tuomariäänin ja Frazier-Lyde aloitti neuvottelut uusintaottelusta.
Joulukuussa 2001 Frazier-Lyde voitti WIBA:n keskisarjan mestaruusvyön neljännen erän teknisellä tyrmäyksellä voitettuaan Suzette Taylorin.
Frazier-Lyde lopetti nyrkkeilyuransa vuonna 2004. Hänellä on tilastoissaan 13 voittoa, joista 9 tyrmäyksellä, ja yksi tappio.
Frazier-Lydellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

| ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Janice Bremner

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitouinti. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten taitouinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | Joukkueohjelma |  |
Janice Bremner (s. 15. heinäkuuta 1974 Burlington, Ontario) on kanadalainen entinen taitouimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli British Columbia Aquasonics. Bremner oli voittamassa hopeaa joukkueohjelmasta Atlantan olympialaisissa 1996.
Ironcross

Ironcross oli ensimmäisiä suomalaisia heavy metal -yhtyeitä. Se perustettiin Turussa vuonna 1976. Yhtyeen perustajajäsenet olivat Esa ”Gona” Leinonen, Kimmo Vanne, Pekka ”Buddy” Nummela ja Tero Ovaska. Yhtye aloitti  coverkappaleilla, mutta siirtyi pian esittämään omaa materiaalia, jonka pääosin sävelsi ja sanoitti Esa Leinonen. Ironcrossin tunnetuin levy lienee EMI-levy-yhtiölle tehty kolmoslevy Too Hot to Rock (1987). Samana keväänä Ironcross vietti kuusi viikkoa Yhdysvalloissa tehden samalla muutaman klubikeikan New Yorkissa ja Los Angelesissa. Yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi lähinnä promokäyttöön tehty single "Immoral Love" (1989). Suunnitelmat ja  materiaali olivat valmiina nelosalbumiakin varten, mutta hanke kaatui siihen, että Leinonen kääntyi yllättäen Jehovan todistajaksi.
Ironcrossin jälkeen vain rumpalit Esko Mänty-Sorvari ja Jari ”Jimbo” Mäkeläinen ovat aktiivisesti toimineet soittokuvioissa. Ensin mainitun myöhempiä bändejä ovat Skädäm, Sharonees ja Cold Sweat. Mäkeläinen taas on soittanut Wardancessa, Battagliassa ja House of Mirrorsissa. Lisäksi hän soitti sessiopohjalta brittiläisen WildKard-yhtyeen levyllä Megalomania (2007). Kesällä 2012 Mäkeläinen auttoi Lordia festarikeikoilla, kun yhtye jäi kuolemantapauksen takia yht'äkkiä ilman rumpalia.
Cold Sweat nauhoitti kaksi Steel Warrior -levyn sessioista ylijäänyttä raitaa, "Searching for love" ja "Running for the diamonds", toiselle albumilleen Broadcast Interference (2013). Vokalistina Cold Sweatissa toimii Mänty-Sorvarin veli Jukka ”Frogley” Mänty-Sorvari (Yö, Skädäm).
Ironcrossin hajottua ja Leinosen ryhdyttyä vakaumukselliseksi Jehovan todistajaksi hän on sittemmin jatkanut myös musiikin tekemistä rumpalina ja laulajana uskonveljiensä kanssa bluesrock/latino-yhtyeessä nimeltä Coyotes.[lähde? ]
Pääasialliset jäsenet

Tyrone ”Gona” Tougher (Esa Leinonen) – laulu, rummut
Jon Steeler (Ari Suomi) – kitara, laulu
Case Roberts (Kari Laihonen) – koskettimet
Buddy McSchulz (Pekka Nummela) – basso
Jimmy Hammer (Jari Mäkeläinen) – rummut
Lisäksi yhtyeessä ovat soittaneet:
Esko ”Eddy” Mänty-Sorvari – rummut (Bloodhounds ja Steel Warrior)
Kimmo Vanne – kitara (Bloodhounds)
Jari ”Mizz” Lundqvist – kitara ("Let's Get Down to Business" -single)
Peter Bredbacka – kitara (Uusi Musa -kokoelma)
Tero Ovaska – basso
Diskografia > Albumit

Bloodhounds (1982)
Steel Warrior (1984)
Too Hot to Rock (1987)
Diskografia > Singlet

”Let's Get Down to Busines” / ”Harder Than Stone” (1982)
”Get Down and Get Away” / ”Not Good for Your Health” (1984)
”Too Hot to Rock” / ”Paradise of Stars” (1986)
”Immoral Love” / ”Eye for an Eye” (1989)
Aiheesta muualla

Ironcrossin puolivirallinen Myspace-sivu
Too Hot to Rockin arvostelu Imperiumissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Esa Leinosen haastattelu, Vartiotorni 4/13
Ironbound

| Ironbound Overkill |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä-syyskuu 2009
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2010
 Tuottaja(t): Overkill
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 57.50
 Levy-yhtiö: eOne Music, Nuclear Blast
Overkillin muut julkaisut
| Immortalis 2007 | Ironbound 2010 | The Electric Age 2012 |
Ironbound on thrash metal -yhtye Overkillin studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2010.