stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pinoy Big Brother
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Big Brother
| --- | --- |
Big Brother Suomi:  1 (2005) | 2 (2006) | 3 (2007) | 4 (2008) | 5 (2009) | 6 (2010) | 7 (2011)  | 8 (2012) | Julkkis Big Brother (2013) | 10 (2014) | 11 (2019) | 12 (2020) | Big Brother Vip (2021) | 14 (2021) | 15 (2022)
Eurooppa:  Albania | Belgia | Bulgaria | Kroatia | Tšekki | Tanska | Ranska | Saksa | Kreikka | Unkari | Italia | Hollanti | Norja | Puola | Portugali | Romania | Venäjä | Slovakia | Slovenia | Espanja | Ruotsi | Ruotsi ja Norja | Sveitsi | Iso-Britannia ja Irlanti | Ukraina | Entinen Jugoslavia
Afrikka:  Afrikka | Nigeria | Etelä-Afrikka
Amerikka:  Argentiina | Brasilia | Québec | Kolumbia | Ecuador | Meksiko | Pacific | USA
Australia ja Aasia:  Arabia | Australia | Intia | Indonesia | Israel | Filippiinit | Thaimaa
Mina

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Mina voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikkoja

Mina, lähellä Mekkaa Saudi-Arabiassa sijaitseva pyhiinvaeltajien majoituspaikka
Henkilöitä > Mina sukunimenä

Denise Mina (s. 1966), skotlantilainen rikoskirjailija
Hanna Mina (1924–2018), syyrialainen kirjailija
Santi Mina (s. 1995), espanjalainen jalkapalloilija
Yerry Mina (s. 1994), kolumbialainen jalkapalloilija
Henkilöitä > Mina etunimenä

Mina, oik. Mina Mazzini (s. 1940), italialainen laulaja
Mina Ahnger (1842–1890), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija
Mina Aït Hammou (s. 1978), marokkolainen kestävyysjuoksija
Mina Caputo (s. 1973), yhdysvaltalainen muusikko
Mina Cygnaeus, oik. Wilhelmina Cygnaeus, o.s. Backlund (1851–1936), ruotsalais-suomalainen näyttelijä
Mina Fürst Holtmann (s. 1995), norjalainen alppihiihtäjä
Mina Laamo (s. 1978), suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Mina Mojtahedi (s. 1973), suomalainen vammaisurheilija
Mina Myoi (s. 1997), japanilainen laulaja, lauluntekijä ja tanssija
Mina Tanaka (s. 1994), japanilainen jalkapalloilija
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Mina Mongoose, ”Mina-girl”, tuotesarjassa Sonic the Hedgehog
Muita merkityksiä

mina, antiikin aikainen paino- ja rahayksikkö
mina, kieli, jota puhutaan Guinenanlahden rannikolla Ghanassa, Togossa, Beninissä ja Länsi-Nigeriassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nokkakiven huvipuisto

| Nokkakiven huvipuisto |
| --- | --- |
 Nokkakiven huvipuiston logo.
Sijainti:   Lievestuore, Laukaa, Suomi
Koordinaatit:  62.245588°N, 26.13862°E
Osoite:  Ruuhimäentie 3, 41400 Lievestuore
Omistaja:  Bellingham Oy
Avattu:  2007
Toimintakausi:  kesäkuu–elokuu
Aiheesta muualla
Verkkosivut
 n k 
Cyclon Nokkakivellä
Nokkakiven huvipuisto on huvipuisto, joka avattiin Laukaan Lievestuoreella kesällä 2007. Puisto sijaitsee Jyväskylän ja Kuopion välisen valtatie 9:n varrella, noin 20 km Jyväskylästä itään. Puiston omistaa Bellingham Oy.
Puisto muistuttaa ulkoasultaan 1900-luvun alun viktoriaanista huvipuistoa vehreine puutarhoineen ja vanhantyylisine rakennuksineen. Pensaista tehty labyrintti on ainoa täysikokoinen kasveista tehty labyrintti Suomessa. Hurjempia laitteita ovat muun muassa Cyclon-vuoristorata, Round-Up ja Suomen ainoa kiinteässä huvipuistossa pyörivä Miami. Laitteita on tullut vuosittain lisää ja kesällä 2010 alkuperäinen huvipuisto laajeni viereisen metsän suuntaan. Viimeisin uutuus on kesällä 2021 avattu hupitalo Ketkula, joka on puiston omaa tuotantoa, myös Mörkömetsä on puiston omaa tuotantoa.
Nokkakiven kummitusjuna on kokonaan kivestä rakennettu linna. Sen sisällä on Särkänniemen puretun kummitusjunan rata ja vaunut. Kummitusjunan suunnittelusta vastasi Markku Hakola.
Nokkakiven huvipuistoon kuuluu myös vieressä sijaitseva Laukaanhovi, jossa on puiston pelihalli. Pelihallissa voi pelata vanhoja pelikoneita, kuten flippereitä, pajatsoja, videopelejä, ilmakiekkoa, ampumapelejä ja biljardia. Lähes kaikki pelikoneet ovat ilmaiseksi pelattavissa. Pelit ovat joko vapaapelitilassa, tai niiden vaatimat poletit löytyvät pelien lähettyviltä. Laukaanhovissa on myös kiipeilyteline, trampoliini, pienoiskaruselleja, keinuautomaatteja, rakettisimulaattori, pallomeri, naurutalon peilejä ja toimivia huvipuistolaitteiden pienoismalleja.
Nokkakiven laitteet ja kohteet/pelit

Skee-Ball, 2007.
Narunveto, 2007.
Miami, 2007. Valmistaja: Eagle Miami Flyers, Nottingham UK (Iso-Britannia).
Maailmanpyörä, 2007. Valmistaja: Eli Bridge (Yhdysvallat).
Round Up, 2007. Valmistaja: Nijmeegs Lasbedrijf (Hollanti).
Pilvenpyörä, 2007. Valmistaja: Ameco, UK.
Lentokonekaruselli, 2007. Valmistaja: Allan Herschell (Yhdysvallat).
Minijuna, 2007. Valmistaja: Ward.
Miniautot, 2007. Valmistaja: Sela Cars (Italia).
Mustekala, 2007. Valmistaja: Modern Products (Iso-Britannia).
Lasten Maailmanpyörä, 2007.
Pensassokkelo, 2007.
Törmäilyautorata, 2008. Valmistaja: Ihle (Saksa).
Pelihalli, 2008.
Skyhawk Raider -lentosimulaattori, 2009.
Kanoottijoki, 2010.
Hully Gully, 2010. Valmistaja: Sartori (Italia).
Vauhtivirveli (Tilt-A-Whirl), 2011. Valmistaja: Sellner (Yhdysvallat).
Mörkömetsä, 2012.
Kummitusjuna, 2013.
Peppi-karuselli, 2014. Valmistaja: Coulson (Iso-Britannia)
Scrambler, 2015. Valmistaja: Eli Bridge (Yhdysvallat)
Cyclon, 2016. Valmistaja: Interpark (Italia)
Saturn, 2017. Valmistaja: Sartori (Italia)
Ketkula-hupitalo, 2021
Aiheesta muualla

Huvipuisto.net
Nokkakivi
Nokkakiven Puiston esittely Huvipuistoblogi.fi-sivustolla
| n k Suomen huvipuistot |
| --- | --- |
Huvipuistot:  Tykkimäki  Linnanmäki  Power Park  Särkänniemi  Nokkakiven huvipuisto  Vauhtipuisto 
Puuhapuistot:  Puuhamaa  Jukupark  Visulahti  Kesämaa  Smart Park  Zoolandia 
Tivolit:  Suomen Tivoli  Tivoli Sariola  Christer’s Tivoli 
Lakkautetut:  Wasalandia  Ålandsparken  Santerin seikkailumaa  Peukkula  Huvisatama  Tivoli Seiterä
Mikaela Nylander

| Mikaela Nylander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Porvoo
Ammatti:  poliitikko valtiosihteeri
Poliitikko
Puolue:  RKP
Asema:  Kansanedustaja (2003–2019)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Porvoo
Koulutus:  Oikeusnotaari (2020)
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Mikaela Birgitta Nylander (s. 27. maaliskuuta 1970 Porvoo) on suomalainen entinen RKP:n kansanedustaja ja nykyinen politiikan taustavaikuttaja. Nylander on toiminut elokuusta 2021 Anna-Maja Henrikssonin valtiosihteerinä, ensin vuodet 2021–2023 oikeusministerin valtiosihteerinä ja kesäkuusta 2023 lähtien opetusministerin valtiosihteerinä.
Nylander valittiin eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2003 vaaleissa. Porvoon kaupunginvaltuustossa Nylander on ollut ensimmäisenä varapuheenjohtajana 2001–2005 ja vuodesta 2005 lähtien puheenjohtajana. Hän toimi Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2011–2015. Nylander on ollut Saaristoasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 2003. Vuodesta 2015 hän on ollut Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Nylander putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Nylander on työskennellyt tuntiopettajana Porvoon kauppaoppilaitoksessa ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulussa. Hän on ollut myös Astrid Thorsin erityisavustaja Euroopan parlamentissa ja RKP:n ministeriryhmän erityisavustajana.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

1999: 2 008 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, ei valittu)
2003: 5 813 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
2007: 4 825 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
2011: 4 906 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
2015: 5 422 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, valittiin)
2019: 4 637 ääntä (Uudenmaan vaalipiiri, varalla)
2023 4 794 ääntä (Uuudenmaan vaalipiiri, varalla)
Vaalimenestys > Kunnallisvaalit

1996: 136 ääntä (Porvoo, valittiin)
2000: 951 ääntä (Porvoo, valittiin)
2004: 1 512 ääntä (Porvoo, valittiin)
2008: 1 014 ääntä (Porvoo, valittiin)
2012: 1 270 ääntä (Porvoo, valittiin)
2017: 1 279 ääntä (Porvoo, valittiin)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikaela Nylander Wikimedia Commonsissa
.aspx Mikaela Nylander Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Nylanderin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalainen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
RKP (9):  Biaudet  Enestam  Gestrin  Granvik  Lax  Löv  Nylander  Thors  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
RKP (9):  Blomqvist  Gestrin  Henriksson  Nordman  Nylander  Nylund  Thors  Wallin  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Nauclér 
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
RKP (9):  Blomqvist  Donner (2013–2015)  Gestrin  Gästgivars  Henriksson  Nylander  Nylund  Thors (2011–2013)  Wallin  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Nauclér 
1 2  Astrid Thors siirtyi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Etyjin vähemmistövaltuutetuksi, ja hänen tilalleen syyskuussa 2013 nousi Jörn Donner.   
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
RKP (9):  Adlercreutz  Biaudet  Blomqvist  Haglund (2015–2016)1  Henriksson  Nylander  Nylund  Rehn-Kivi (2016–)1  Strand  Wallin 
Ahvenanmaa:  Löfström 
1 Carl Haglund valittiin Sunshine Kaidi New Energy Groupin varatoimitusjohtajaksi elokuussa 2016, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Veronica Rehn-Kivi.
Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (34):  Akaan-Penttilä  Blomqvist  Feldt-Ranta  Forsius  Gestrin  Guzenina-Richardon  Harkimo  Hautala  Hemming  Pietari Jääskeläinen (2009–2011)  Kaikkonen  Kalliomäki  Karimäki  Karpela  Kasvi  Kiljunen  Kuusisto  Laakso  Lauslahti  Lehti  Matikainen-Kallström  J. Mäkelä (2007-2010)  O. Mäkelä  Mäkinen  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini (2007–2009)  Tabermann  Tallqvist  Uusipaavalniemi  Vahasalo  Vanhanen  Virén (2010–2011) 
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Blomqvist  Brax  Feldt-Ranta  Gestrin  Guzenina-Richardson  Harkimo  Ihalainen  Jungner  Jurva  Juvonen  J. Jääskeläinen  P. Jääskeläinen  Kaikkonen  Karimäki  Katainen (2011–2014)  Kauma  Kuusisto  Lauslahti  Lehti  Lehtomäki  Lepomäki (2014-2015)  Lindtman  Matikainen-Kallström  Mäkelä  Mäkinen  Niikko  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini  Stubb  Toivola  Tolvanen  Uotila  Vahasalo 
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Adlercreutz  Berner  Blomqvist  Elo  Feldt-Ranta  Guzenina  Haglund (2015–2016)  Harakka  Harkimo  Juvonen  Kaikkonen  Kasvi  Karimäki  Kauma (2017-2019)  Laiho (2018–2019)  Laukkanen  Lauslahti (2015–2018)  Lehti  Lepomäki  Lindtman  Meri (2015–2019)  Multala  Mykkänen  Mäkelä (2015–2017)  Niikko  Niinistö  Nylander  Rehn-Kivi (2016–2019)  Rinne  Ruoho  Ruohonen-Lerner (2015)  Räsänen  Toivola  Tolvanen  Soini  Stubb (2015–2017)  Vahasalo (2018–2019)  Vanhanen  Viljanen  Uotila 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Henkilöt:  Eduskunta 
Muut:  Hufvudstadsbladet
Daraa

| Daraa |
| --- | --- |
 Daraa
 Koordinaatit: 32°38′N, 36°6′E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Daraan maakunta
Väkiluku (2004):  97 969
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daraa (arab. درعا‎, Darʿā, suomeksi vanhassa muodossa myös Deraa) on kaupunki Kaakkois-Syyriassa, lähellä Jordanian rajaa. Daraa on Dar'an maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2004 kaupungissa oli 97 969 asukasta.
Maantiede

Daraa sijaitsee historiallisen Hawranin alueella Syyrian lounaisosassa noin 10 kilometriä maan Jordanian vastaisesta rajasta pohjoiseen ja noin 106 kilometriä maan pääkaupungista Damaskoksesta etelään. Alue on paikallisen basalttivyöhykkeen ja aavikon rajaa.
Historia

Daraan vaha kreikkalainen nimi on Edrei. Edrei esiintyy esimerkiksi Vanhassa testamentissa ja jotkin tutkijat ovat yhdistäneet kaupungin myös muinaisen Egyptin Amarna-kirjeissä mainittuun Adurin kaupunkiin. Kaupunki on ollut historiallisen Hauranin alueen keskus ja paikallisen maaseudun markkinapaikka. Historiallisesti se on tunnettu etenkin viinistä ja ruokaöljystä. Aikanaan alueesta sotivat Damaskoksen ja Israelin kuninkaat. Assyrialaiset valtasivat sen vuonna 732 eaa. ja seleukidien hallitsija Antiokhos III vuonna 218 eaa. Seleukidien jälkeen sitä hallitsivat nabatealaiset ja edelleen roomalaiset. Vuonna 106 kaupunki liitettiin roomalaiseen Arabian provinssiin. Kristinuskon leviämisen jälkeen kaupungista tuli Arabian hiippakunnan keskus.
Vuosina 613–614 kaupungin ryöstivät tuolloin Bysantin valtakuntaa vastaan sotivat persialaiset. Islamilaisen myyttisen historiankirjoituksen mukaan Muhammadin Medinasta karkottama juutalainen Nadir-heimo olisi asettunut kaupunkiin hidžran yhteydessä. Arabit valloittivat Daraan 600-luvun alkupuoliskolla, Muslimien perimätiedon mukaan he saivat ratkaisevan voittonsa Bysantin valtakunnasta jättiläismäisessä Jarmukin taistelussa kaupungin lähettyvillä vuonna 636. Taistelun historiallisuutta ei kyetty varmuudella todentamaan.
Joissakin lähteissä kalifi Jazid I:n sanotaan syntyneen Daraassa. Qarmatialaiset surmasivat kaupungin asukkaat kapinointiensa aikana vuonna 906. Egyptin mamelukkien ja osmanien valtakausilla kaupunki kuului Damaskoksen maakuntaan ja se oli yksi tärkeistä pysähdyspaikoista muslimien pyhiinvaellusreitillä. Osmanien valtakaudella kaupunkiin vedettiin lopulta myös rautatie, joka liitti sen Damaskokseen, Ammaniin ja Medinaan. Britit valtasivat kaupungin ensimmäisessä maailmansodassa 28. syyskuuta 1918.
Daraa on sittemmin ollut osa itsenäistä Syyriaa. 1900-luvun loppupuoliskolla maan hallinto pyrki kehittämään alueen maataloutta poistattamalla esimerkiksi sitä hankaloittavia alueen runsaita laavakiviä. Maaliskuussa 2011 kaupungissa puhkesi arabikevääseen liitettyjä Bašar al-Assadin hallinnon vastaisia mielenosoituksia turvallisuusjoukkojen pidätettyä graffiteja tehneitä teinejä. Hallituksen joukot yrittivät tukahduttaa mielenosoituksia väkivaltaisesti, mutta ne levisiät muuallekin maahan. Daraata onkin pidetty Syyrian sisällissodan alkupaikkana. Syyrian kapinalliset valtasivat aluksi Daraan, mutta hallituksen joukot valtasivat sen takaisin taistelujen jälkeen heinäkuussa 2018. Syyrian kapinalliset valtasivat jälleen Daraan ja koko Daraan maakunnan joulukuun alussa 2024.
Väestö

Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Daraan asukasluku oli 97 969. Sen asukkaiden valtaosa on sunnimuslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daraa Wikimedia Commonsissa
Hijazin rautatien asema Daraassa valokuvassa vuodelta 1950.
Mielenosoittajia Daraassa.
Terra e Paixão

| Terra e Paixão |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 min
Pääosissa:   Cauã Reymond  Bárbara Reis  Johnny Massaro  Paulo Lessa  Débora Falabella  Agatha Moreira  Tony Ramos  Glória Pires 
Alkuperämaa:   Brasilia
Alkuperäiskieli:  portugali
Verkko:   TV Globo
Esitetty:  8. toukokuuta 2023 – 19. tammikuuta 2024
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  221
Aiheesta muualla
IMDb
Terra e Paixão on televisioyhtiö TV Globon esittämä brasilialainen telenovela. Sen päärooleissa ovat Cauã Reymond, Bárbara Reis, Johnny Massaro, Paulo Lessa, Débora Falabella, Agatha Moreira, Tony Ramos ja Glória Pires.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cauã Reymond  | … |  Caio Meirelles La Selva   |
|  Bárbara Reis  | … |  Aline Barroso Machado   |
|  Johnny Massaro  | … |  Daniel La Selva   |
|  Paulo Lessa  | … |  Jonatas dos Santos   |
|  Débora Falabella  | … |  Lucinda do Carmo Amorim   |
|  Agatha Moreira  | … |  Graça Borghin Junqueira   |
|  Tony Ramos  | … |  Antônio La Selva   |
|  Glória Pires  | … |  Irene Pinheiro La Selva   |
Aiheesta muualla

Terra e Paixão Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aukusti Pasanen

Aukusti Pasanen (8. elokuuta 1902 Juva – 10. heinäkuuta 1986 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko. Pasanen toimi Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1951–1958 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Pasanen toimi Mikkelin läänin maakuntarahaston hoitokunnan puheenjohtajana, Mikkelin läänin maakuntaliiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana, Mikkelin läänin maakuntaliiton johtokunnan varapuheenjohtajana, Mikkelin kaupunginhallituksen sekä Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Pasanen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1950. Pasanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1923, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1933. Pasanen toimi asianajajana Viipurissa 1930, K.A. Raevaaran asianajotoimiston hoitajana Mikkelissä 1930–1931 ja osakkaana 1931–1934, omisti asianajotoimiston 1934–1958, Mikkelin lääninhallituksen vt. lääninsihteerinä 1934–1944, nuorempana lääninsihteerinä 1944–1946 ja 1958–1960, vanhempana lääninsihteerinä 1960–1963, väestösuojelutarkastajana 1963–1967, kansliapäällikkönä (lääninneuvos) 1967–1969, siirtoväenasiain esittelijänä 1944, Juvan ja Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1944–1946, työriitojen piirisovittelijana 1940–1974 sekä Mikkelin läänin vt. poliisitarkastajana 1965. Pasasen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Vilhelm Pasanen ja Amanda Väisänen. Pasasen puoliso vuodesta 1932 oli Saimi Katariina Granni. Pasanen oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Ilta-Maria Ainalinpää

Ilta-Maria Ainalinpää (31. lokakuuta 1915 Sievi – 14. tammikuuta 1991) oli suomalainen ompelija ja kirjailija.
Ainalinpään omaelämäkerrallinen romaani Pahansilmän katsoma ilmestyi 1974 Otavan Kertomus elämästä -sarjassa. Romaanin tapahtumat sijoittuivat Sievin Kiiskilänkylään.
Teoksia

Pahansilmän katsoma.   Otava 1974
Esko Pekonen

Esko Einar Pekonen (19. kesäkuuta 1923 Mikkelin maalaiskunta – 27. tammikuuta 2014 Mikkeli) oli suomalainen kunnallispoliitikko, kansanedustaja ja karjatilallinen. Pekonen toimi Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna 42 vuoden ajan vuodesta 1951 ja valtuuston puheenjohtajana 36 vuoden ajan. Hänet valittiin keskustapuolueen kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosiksi 1970–1972 ja 1975–1983. Presidentin valitsijamiehenä Pekonen oli 1978, 1982 ja 1988.
Pekonen vaikutti myös Suomen kunnallisliitossa ja useissa muissa luottamustehtävissä, muun muassa Valio Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1973 ja maanviljelysneuvoksen arvonimen 1987.
Kertomus elämästä

Kertomus elämästä on Otavan vuosina 1973–1975 julkaisema kirjasarja, joka käsittää omaelämänkerrallisia romaaneja. Otava järjesti vuonna 1972 elämänkertakilpailuun, johon jätettiin lähes tuhat käsikirjoitusta. Yhdentoista osallistujan käsikirjoitukset julkaistiin myöhemmin kirjana, jonka lisäksi Ida Maria Saariselta julkaistiin sarjassa myös kaksi muuta omaelämäkerrallista teosta. Kirjojen kansitaiteesta vastasi Antero Aho.
Teokset

Kekäläinen, Uuno Pekka: Poika maailman hartioilla.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00281-3
Kutila, Marianne: Rauhaa, rockkii ja rakkautta.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00442-5
Martikka, Sofia: Kolmekymmentä hopearahaa.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00206-6
Muuri, Ossi: Elin minäkin lapsuuden ja nuoruuden.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00264-3
Saarinen, Ida Maria: Nokkosia ja harakankukkia.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00194-9
Valkama, Sisko: Potilaan raportti.  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00759-9
Ainalinpää, Ilta-Maria: Pahansilmän katsoma.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01253-3
Haapanen, Aatto: Elämän ristiaallokoissa.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01278-9
Lehtonen, Tyyne: Kohtalon lapsia.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01225-8
Saarinen, Ida Maria: Orvon osa : kertomuksia vuosisadanvaihteen tehtaalaisten elämästä.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01487-0
Verronen, Vilho: Huutolaispoika.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-00758-0
Viita, Veikko: Iivari vähäpuheinen.  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01294-0
Saarinen, Ida Maria: Hetket ja retket.  Helsinki:  Otava, 1975.  ISBN 951-1-01876-0
Idolatria

Nicolas Poussinin maalaus Kultaisen vasikan ylistys (1633–1634) esittää heprealaisia palvomassa kultaista vasikkaa. Vanhan testamentin mukaan vieraan jumalan palvonta raivostutti Jumalan.
Idolatria on kuvien, esineiden, asioiden, ajatusten ynnä muiden sellaisten uskonnollista palvontaa. Idolatrian kohde on jumalankuva eli idoli, joka nykykielessä on alkanut tarkoittaa varsinaista palvontaa arkisemman ihannoinnin kohdetta. Sanan juurena on kreikan eidololatria, joka on yhdistetty sanoista eidolon ’kuva, hahmo’ ja latreia ’palvonta’. Varhaisempi kanta saattaa olla heprean avodat elilim.
Epäjumala on leimaava ja halventava nimitys toisen uskonnon jumaluudesta tai tällaisen kuvasta tai patsaasta. Epäjumala tarkoittaa jumalaa, jota ei ole omassa uskonnossa (jumalana) olemassa, mutta jota jotkut muut palvovat. Epäjumala saattaa kuitenkin olla muutoin olemassa, esimerkiksi esineenä kuten jumalankuvana tai joskus harvemmin jumalaa mitättömämpänä pahana henkenä. Suomen sana epäjumala on ollut käytössä lähes yksinomaan kristityssä merkityksessä, mutta viime aikoina myös jonkin verran islamilaisessa.
Sana idolatria sisältää usein kielteisen sävyn, sillä sitä on käytetty kuvaamaan juutalais-kristillisessä perinteessä synnillistä esineiden, asioiden ja kuvitelmien palvontaa oikeana pidetyn jumalan sijaan. Se minkä palvominen on uskontoa ja minkä idolatriaa, vaihtelee uskonnosta toiseen. Esimerkiksi kristinusko, islam ja juutalaisuus leimaavat kaikki muut jumalat kuin Jahven epäjumaliksi. Näissä yhteyksissä käsitykset epäjumalista on toisinaan pelkistetty siihen, että kaikki muut jumalat ovat pelkkiä esineitä, joita palvotaan. Tämän käsityksen mukaista väitettyä toimintaa nimitetään myös kuvainpalvonnaksi ja ennen kaikkea epäjumalan palvonnaksi. Kuitenkin suurin osa eri uskontojen jumalankuvista tai muista pyhistä kuvista ovat vain vertauskuvallisia, samaan tapaan kuin esimerkiksi kristittyjen krusifiksit. Kuvia ei siis palvota niiden itsensä vuoksi, vaan niiden olentojen tai asioiden vertauskuvina, joita ne edustavat.lähde?
Agricolan epäjumalien luettelo

Mikael Agricola kirjoitti suomentamansa Vanhan testamentin psalmikokoelman eli Psalttarin (1551) esipuheeseen runomuotoisen luettelon suomalaisista ”epäjumalista” eli palvotuista henkiolennoista. Sana epäjumala saattoi olla Agricolan omaa keksintöä. Hän luetteli yhteensä 24 epäjumalaa, 12 karjalaisilta ja 12 hämäläisiltä. Suurin osa näistä on myös uudemman tutkimuksen mukaan ollut suomalaisten uskomusolentoja.
Hän aloittaa luettelonsa näin:
”Epäjumalat monet tässä muinoin palveltiin kaukana ja läsnä”
Hän lisää:
”Eikös se kansa vimmattu ole joka näitä uskoo ja rukoilee?”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Idolatria Wikimedia Commonsissa
Epäjumala suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938).