stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinear
Sinear alkuperäislähteissä > Heprealainen Raamattu

Sinear-niminen maa mainitaan Tanakissa (Vanha testamentti eli heprealainen Raamattu) kahdeksan kertaa. Suurin osa maininnoista on Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa. Sinearia käsittelevät kohdat ovat melko myöhäisiä, ja ne on kirjoitettu ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Sinearista kirjoitetaan, kuin se olisi kuningaskunta, joskaan sitä ei suoraan nimetä sellaiseksi.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan maininnat Sinearista liittyvät Assyrian ja Babylonian varhaiseen historiaan. Vedenpaisumuksen jälkeen Nooan pojat ja heistä polveutuvat kansat vaeltavat ”itään päin” ja asettuvat Sinearin maasta löytämälleen tasangolle. Nimrod perustaa maailman ensimmäisen suurvallan ja hallitsee aluksi Babylonin, Erekin, Akkadin ja Kalnen kaupunkeja Sinearin maassa. Abrahamin aikaan Sinearia hallitsee kuningas Amfarel. Tämä lähtee liittolaisineen sotaretkelle Kanaaninmaahan mutta kärsii tappion Abrahamin johtamalle sotajoukolle.
Joosuan kirjassa luetteloidaan Jerikosta saatua ryöstösaalista, mukaan luettuna ”kaunis sinearilainen viitta” (suomennoksessa babylonialainen). Jesajan kirjassa Sinear mainitaan yhtenä monista maista, joissa asuu maanpakoon joutuneita juutalaisia ja joista juutalaiset lopulta kootaan takaisin Israeliin. Danielin kirjan mukaan Babylonian Nebukadressar II ryösti osan Juudan kuninkaan ja Jerusalemin temppelin aarteista, ”vei saaliinsa Sinearin maahan ja sijoitti sen siellä jumalansa temppelin aarrekammioon”. Sakarjan kirjassa profetoidaan viljaruukusta, jonka sisällä istuu jumalattomuutta edustava nainen. Kaksi siivekästä naista vie ruukun Sinearin maahan, missä ”he rakentavat naiselle temppelin”.
Asiayhteydestä ilmenee, että juutalaiset tiesivät Sinearin sijainnin ja tarkoittivat sillä Babyloniaa. Kun Assyria ja Babylonia valloittivat Juudan ja Israelin kuningaskunnat, osa alueen asukkaista pakkosiirrettiin Sineariin. Suurin osa Nimrodin valtakunnan yhteydessä mainituista kaupungeista on helposti yhdistettävissä tunnetuihin arkeologisiin kohteisiin, ja ne sijaitsevat nykyisen Irakin eteläosissa muinaisen Mesopotamian korkeakulttuurin ydinalueilla. Tanakin muut osat käyttävät Sinearia nimityksenä Babyloniasta, jolla myös viitattiin eteläiseen Mesopotamiaan. Joissakin tekstivarianteissa Ensimmäisen Mooseksen kirjan 14. luvussa lukee sanan šnʿr tilalla bbl, mikä viittaa siihen, että Sinearista tuli hepreassa aikaa myöden Babylonian synonyymi. Kreikankielisessä Septuagintassa Sakarjan kirjan ʿereṣ Šinʿār on käännetty en gē Babylōnos, ’Babylonian maa’.
Sinear alkuperäislähteissä > Apokryfiset kirjat

Apokryfisessä Riemuvuosien kirjassa kerrotaan maailman jakamisesta Nooan poikien kesken. Seemin poika Assur saa itselleen ”koko Assurin maan ja Niniven ja Sinearin” aina Intian rajalle saakka. Kirjan mukaan Baabelin torni muurattiin piestä, jota ”saadaan merestä ja vesien lähteistä Sinearin maassa”. Kun Jahve kaatoi tornin ja sekoitti sen rakentajien kielen, Sinear sai nimen Baabel (sanaleikki heprean sanasta bālal, ’sekoittaa’). 700-luvulla jaa. kirjoitetun Pseudo-Methodioksen ilmestyksen syyriankielisessä versiossa kerrotaan Nooan poikien rakentaneen tornin Sinearin maahan.
Sinear alkuperäislähteissä > Sukulaissanat muissa kielissä

Länsiseemiläinen Šinʿār sukulaisineen ilmaantuu muinaisen Lähi-idän alkuperäislähteisiin muinaisbabylonialaisen kauden (n. 1894–1595 eaa.) lopulla. Pohjois-Syyriaan liittyvien sotatoimien yhteydessä esiintyy Babylonian valtakunnan akkadinkielisessä kirjeaineistossa nimi Samḫarû ja heettiläisissä kirjoituksissa nimi Šanḫara. Egyptiläisissä teksteissä mainitaan Sngr ja Amarna-kirjeissä Šanḫar. Sngr ilmaantuu egyptiläisiin lähteisiin vuonna 1446 eaa., kun mesopotamialaiset diplomaatit toivat Egyptiin lahjoja.
Babylonialaisissa kirjoituksissa Samḫarûn yhteydessä ei koskaan käytetä determinatiiveja KUR (maa) tai URU (kaupunki), ja se vaikuttaa etnisen ryhmän nimeltä. Heettiläisissä kirjoituksissa Šanḫar(a) esiintyy sekä maan että kaupungin nimenä, ja niissä mainitaan myös Šamḫaran kuningas. On epäselvää, edustavatko n- ja m-äänteet saman erisnimen muunnelmia vai onko kyse kahdesta erillisestä paikasta tai kansasta. Šamḫara kirjoitettiin joskus ŠA-kirjoitusmerkin sijaan merkillä SA, mutta kyse voi olla kirjoitusvirheestä tai heettiläisen kirjurin huonosta akkadintaidosta. 1900-luvun tutkimuskirjallisuudessa Šanḫar(a)n samaistamista Babyloniaan pidettiin epävarmana, mutta heettiläiset asiakirjalöydöt osoittavat, että kyse oli suurvallasta.
On epäselvää, millä nimellä eteläisen Mesopotamian asukkaat kutsuivat maataan 1500-luvulla eaa. Babylonia on persian kautta kreikkaan lainattu anakronistinen termi, eivätkä babylonialaiset itse käyttäneet sitä. Varhaisemman lähdeaineiston perusteella maan omakielinen nimi saattoi toisen vuosituhannen eaa. puolivälissä olla Samḫarû. Kassiittien valtaannousun jälkeen siitä alettiin 1400-luvun eaa. lopulla käyttää nimeä Karduniaš.
Etymologia > Sumer

Sanan Sinear alkuperää ei tunneta. 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun tutkimuskirjallisuudessa sitä pidettiin akkadin sanan Šumer länsiseemiläisenä vastineena. Sumer on nykyäänkin käytetty nimitys eteläisen Mesopotamian tulvatasangolle, sen varhaiselle korkeakulttuurille ja alueella muinoin puhutulle isolaattikielelle. Hypoteesin edellyttämät äänteenmuunnokset ovat kuitenkin kielitieteen valossa vaikeita selittää.
Sumerin maan kotoperäinen nimi kirjoitettiin nuolenpäämerkein kig en-g̃ir → ki-en-gi (’kotimaisten herrojen maa’). Mikäli se lausuttiin /kengir/, äänteet /ng/ ehkä muuttuivat akkadissa äänteeksi /m/, heetissä ja egyptissä äänteiksi /nḫ/ ja hepreassa äänteiksi /nʿ/. Tällaiselle muutokselle on saatu tukea muiden lainasanojen kehityksestä. Huomattavasti epätodennäköisempi on muutos /k/ → /š/, eikä vastaavasta äänteenmuunnoksesta tunneta sumerilaiseen sanastoon palautuvia esimerkkejä, joskaan se ei muissa kielissä ole täysin tuntematon. Kirjoitusmerkki EN (’herra’, ’valtias’, ’ylipappi’) voitiin mahdollisesti lukea myös /hin/ tai /jin/. Sanan alkumuoto voitaisiin tällöin rekonstruoida muotoon *hiŋer tai *jeŋker. Etymologiaa Sumer → Sinear ei nykyään pidetä uskottavana. Šumer oli yleisessä käytössä kolmannella vuosituhannella eaa. ja Sinear muunnelmineen vasta toisen vuosituhannen eaa. puolivälissä.
Etymologia > Samharu

Vaihtoehtoinen hypoteesi esitettiin 1980-luvulla. Sen mukaan Sinearin taustalla ovat länsikassilainen paikannimi Šanhar ja heimonnimi Šamharu. Kassiitit saapuivat Babyloniaan useina aaltoina 1800-luvun eaa. lopulta alkaen. Samḫarû-kansa sijoittuu aluksi Luoteis-Syyriaan 1600-luvun eaa. puolivälissä, jolloin myös Sinearin sukulaissanat ilmestyvät alkuperäislähteisiin. Vuonna 1632 eaa. samharut sotivat Sipparin seudulla kassilaisen bimatû-liittolaiskansan tuella. Jalka- ja ratsuväen yhteistyötä edellyttänyt operaatio oli sotilaallisesti vaativa, joten samharut ja bimatut olivat todennäköisesti tehneet yhteistyötä jo pitemmän aikaan. Mesopotamian itäpuolelta saapuneet kassiitit palvelivat aluksi palkkasotureina mutta sulautuivat vuosisatojen kuluessa paikalliseen väestöön. He nousivat vähitellen hallitsevaan asemaan ja perustivat Babylonian historian pitkäkestoisimman dynastian (noin 1595–1155 eaa.). Samḫarû samaistui Babyloniaan ja antoi esikuvan heprean sanalle Šinʿār.
Kassiittietymologian haasteena on, että raamatullinen Sinear selvästikin sijaitsee Etelä-Mesopotamian tasangolla kun taas Samḫarû esiintyy alkuperäislähteissä pohjoisempana ja lännempänä. Toisaalta Sinear saattoi Sumerin lisäksi viitata laajemmin myös pohjoisempana sijaitsevaan Akkadin maantieteelliseen alueeseen tai yksinkertaisesti koko Babylonin suurvaltaan. Kassilainen kuningas Kara-indaš (noin 1425–1400 eaa.) toteutti suuria rakennushankeita Etelä-Mesopotamiassa ja käytti arvonimeä ”Babylonin kuningas, Sumerin ja Akkadin kuningas, kassiittien kuningas ja Karduniašin kuningas”.
Etymologia > Kansanetymologiat

Vuoden 500 jaa. tienoilla kirjoitettu babylonialainen Talmud antaa Šinʿārille kaksi etymologiaa ja vuoden 900 paikkeilla laaditut Viidennen Mooseksen kirjan kommentaarit kuusi etymologiaa lisää. Kielitieteellisesti epäuskottavat etymologiat eivät liity paikan- tai kansojen nimiin, ja niiden tarkoitushakuinen luonne edustaa Babylonin vastaista polemiikkia.
Taiteessa ja viihteessä

”In the Land of Shinar” on Denise Levertovin runo, joka julkaistiin kokoelmassa Evening Train vuonna 1992. Se yhdistää Baabelin tornin rakentamisesta kertovan tarinan kirjoittamisajankohdan poliittiseen ja yhteiskunnalliseen tilanteeseen.
Sinearin kreikankielinen muoto esiintyy videopelin Chants of Sennaar (2023) nimessä. Pelin juonessa on vaikutteita Baabelin tornin kertomuksesta.
Madeon

| Madeon |
| --- | --- |
 Madeon vuonna 2015
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hugo Pierre Leclercq
Syntynyt: 30. toukokuuta 1994 (ikä 30)
Ammatti:  musiikkituottaja, remixaaja, DJ, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Madeon, DJ Deamon, Wayne Mont
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  electropop, house, nu disco
Soittimet:  FL Studio, Novation Launchpad, Ableton Live
Levy-yhtiöt:  popcultur, Kitsune, V2, Coop, Mixture, Sell Your Soul, Toolroom Records, mau5trap Records, Columbia, Sony, Universal
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Madeon (oikealta nimeltään Hugo Pierre Leclercq, s. 30. toukokuuta 1994 Nantes, Ranska) on ranskalainen house-tuottaja ja DJ.
Ura

Madeon nousi suuren suosioon voitettuaan Pendulum The Island -remixkilpailun vuonna 2010. Vuotta myöhemmin hän julkaisi YouTubeen "Pop Culture" -mash-upin, jossa oli miksattu 39 eri kappaletta toisiinsa. Video sai miljoonia katsojia vain muutamassa päivässä. Madeonin suurimmat musikaalisen inspiraation kohteet ovat Daft Punk ja The Beatles. Madeon julkaisi hiljaiselonsa jälkeen "Imperium"-kappaleen ilmaiseksi omilla sivuillaan; kyseinen kappale on myös Fifa 15 -pelin soundtrackilla. Tämän jälkeen Madeon julkaisi myös kappaleet "You're On", "Pay No Mind", "Home" ja "Nonsense". 27. maaliskuuta 2015 Madeonin debyyttialbumi "Adventure" julkaistiin.
Elokuussa 2016 Madeon julkaisi "Shelter"-kappaleen yhdessä Porter Robinsonin kanssa. Pian kappaleen julkaisun jälkeen Madeon ja Porter Robinson julkistivat "Shelter Live"-kiertueen, joka jatkui huhtikuuhun 2017 asti.
Toukokuussa 2019 Madeon julkaisi pitkän hiljaisuuden jälkeen singlen "All My Friends". Seuraavina kuukausina Madeon julkaisi myös kappaleet "Dream Dream Dream" ja "Be Fine", jonka jälkeen Madeon paljasti, että hänen albuminsa "Good Faith" julkaistaan 15. marraskuuta 2019.
Diskografia > Albumit

Adventure (2015)
Good Faith (2019)
Diskografia > Extended Play -levyt

The City (2012)
Japan Only (2013)
You're On (Remixes) (2015)
Pay No Mind (Remixes) (2015)
12122017 (2020)
Diskografia > Singlet

"Gold" (2009)
"For You" (2010)
"Shuriken" (2010)
"Icarus" (2012)
"Finale" (2012)
"The City" (2012)
"Stay Awake" (mukana Ellie Goulding) (2013)
"Technicolor" (2013)
"Imperium" (2014)
"You're On" (2014)
"Pay No Mind" (2015)
"Home" (2015)
"Nonsense" (2015)
"Shelter" (mukana Porter Robinson) (2016)
"All My Friends" (2019)
"Dream Dream Dream" (2019)
"Be Fine" (2019)
"No Fear No More (Remix featuring EarthGang)" (2020)
"The Prince" (2020)
Diskografia > Mashupit

Wolfgang Gartner - Anthology (Madeon Mashup) (2010)
Pop Culture (2010)
Minimix (Annie Mac Radio 1) (2012)
Triple J Mix (2013)
Encore (julkaisematon)
Diskografia > Remixit

The Killers - Smile Like You Mean It (Madeon Remix) (2010)
Alphabeat - DJ (Madeon Remix) (2010)
David Latour feat. KST WorldClass - "Friday Night" (Madeon Remix) (2010)
Pendulum - The Island Pt. 1 Dawn (Madeon Remix) (2010)
Yelle - Que veux-tu (Madeon Remix) (2011)
deadmau5 feat. Greta Svabo Bech - Raise Your Weapon (Madeon Remix) (2011)
Martin Solveig - The Night Out (Madeon Remix) (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 2
Anne Frankin päiväkirja (elokuva)

| Anne Frankin päiväkirja> The Diary of Anne Frank |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Stevens
Käsikirjoittaja:   Anne Frank  Frances Goodrich  Albert Hackett 
Tuottaja:  George Stevens
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  William C. Mellor
Leikkaaja:  David Bretherton
Tuotantosuunnittelija:  Lyle R. Wheeler
Lavastaja:  Lyle R. Wheeler
Pääosat:   Millie Perkins  Richard Beymer  Joseph Schildkraut  Shelley Winters  Diane Baker 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Twentieth Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  18. maaliskuuta 1959
Kesto:  172 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anne Frankin päiväkirja on Anne Frankin Nuoren tytön päiväkirjaan perustuva elokuva vuodelta 1959. Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa (parhaasta naissivuosasta, kuvauksesta ja lavastuksesta), minkä lisäksi sillä oli muitakin palkintoehdokkuuksia.
Elokuvan on ohjannut George Stevens ja Annen roolissa on Millie Perkins.
American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 kahdenkymmenen kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.
Anne Frankin päiväkirjan kuvauksia Amsterdamissa heinäkuussa 1958.
Aiheesta muualla

Anne Frankin päiväkirja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alfa Romeo 156

| Alfa Romeo 156 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Thaimaa
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1997–2007
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Muotoilija:  Walter de’Silva
Edeltäjä:  Alfa Romeo 155
Seuraaja:  Alfa Romeo 159
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 147 Alfa Romeo GT Lancia Lybra
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Fiat Tipo 2 rev. 3
Moottori:  R4 R5 V6
Iskutilavuus:  1,6–3,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti 6-vaihteinen robotti 4-vaihteinen automaatti
Alfa Romeo 156 on Alfa Romeon vuosina 1997–2007 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Alfa Romeo 155:n. Mallin seuraaja Alfa Romeo 159 esiteltiin vuonna 2005, mutta 156:n farmarimallin nelivetoversion valmistus jatkui vuoteen 2007 saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 156 Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit: Giulia · Stelvio · Tonale · Junior
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan): 1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit: 
Konseptimallit: 33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot: Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
Alfa Romeo 156 Sportwagon
Alfa Romeo 156 GTA
Facelift-mallin (2002) Alfa Romeo 156.
Facelift-mallin (2003) Alfa Romeo 156.
Facelift-mallin (2003) Alfa Romeo 156 Sportwagon.
Alfa Romeo 156 Crosswagon
Susisaari

Suuren linnanpihan rakennuksia.
Bastioni Kunnia.
Susisaari (ruots. Vargö) on yksi Suomenlinnan saarista Helsingissä. Se sijaitsee Ison Mustasaaren lounaispuolella ja Kustaanmiekan pohjoispuolella. Saari on siltayhteydessä Isoon-Mustasaareen. Kustaanmiekasta sen erotti aikoinaan salmi, joka kuitenkin täytettiin osittain 1800-luvulla, niin että sen paikalla on nykyisin saaret yhdistävä maakannas. Alkuperäisestä salmesta on jäljellä vain kaksi lahtea.
Susisaarta pidettiin varsinkin rakennusvaiheessa Suomenlinnan keskeisimpänä saarena, ja siellä ovat monet linnoituksen huomattavimmista nähtävyyksistä. Siellä sijaitsee muun muassa Suomenlinnan Suuri linnanpiha, joka ympäröivine rakennuksineen on linnoituksen vanha hallinnollinen keskus. Bastionien Ekeblad ja Höpken väliin jäänyt osa muutettiin 1750-luvun alussa Suomen ensimmäiseksi myöhäisbarokin sommitteluperiaatteita soveltavaksi monumentaaliaukioksi. Keskellä aukiota on Augustin Ehrensvärdin hautamuistomerkki, jonka hautaholvin päätekiven Kustaa III muurasi itse 5. heinäkuuta 1783. Graniittipaaden veisti Nils Stenstam. Osa aukiota ympäröineistä rakennuksista tuhoutui Krimin sodan tykistötulituksissa, mutta jäljelle jäi muun muassa komendantin talo, jossa on nykyisin Ehrensvärd-museo. Linnanpihaa reunustaa myös niin kutsuttu Paikallismajurin talo, joka on Suomenlinnan ja koko Helsingin vanhin linnoituslaitteista erillään sijaitseva hyötyrakennus.
Linnanpihan eteläpuolella sijaitsevat bastionit Kunnia, Hyve ja Hyvä omatunto.  Niiden länsipuolella on maisemapuistoksi istutettu Piperin puisto, jossa on myös lampi. Susisaaren kaakkoisrannalle on sijoitettu myös Museosukellusvene Vesikko, joka valmistui vuonna 1939 ja oli Suomen merivoimien käytössä talvi- ja jatkosodan aikana.
Susisaaren pohjoisosassa sijaitsee myös Suomenlinnan telakka. Siellä valmistettiin aikoinaan sotalaivoja, mutta nykyään sitä käytetään vanhojen puualusten talvisäilytykseen.
Susisaaressa sijaitsevien rakennusten osoitteet alkavat ”Suomenlinna B”, minkä jäljessä on kutakin rakennusta tarkoittava numero.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Susisaari Wikimedia Commonsissa
Juba II

Juba II (n. 50 eaa. – 24 jaa.) oli Juba I:n poika ja Numidian ja Mauretanian kuningas.
Noin viisivuotiaana Juba oli mukana Julius Caesarin triumfissa Roomassa Juba I:n kukistumisen ja itsemurhan jälkeen. Hänet kasvatti Italiassa Gaius Octaviuksen, tulevan keisari Augustuksen, sisar.
Augustus asetti hänet 29 eaa. Numidian kuninkaaksi. Numidia oli ollut Rooman provinssi Juba I:n tappiosta lähtien vuonna 46 eaa. Vuonna 25 eaa. Juba sai hallittavakseen myös Mauritanian. Juba nai Marcus Antoniuksen ja Kleopatra VII:n tyttären Kleopatra Selenen, jolla oli suuri vaikutus hänen hallintoonsa.
Juba oli myös tuottelias kirjoittaja ja käsitteli historiaa, maantiedettä, kielioppia ja teatteria. Vain katkelmia hänen teoksistaan on säilynyt. Juba keräsi myös aiempien kirjoittajien tietoa kirjastoonsa pääkaupungissaan  Caesareassa (nykyisin Cherchell Algeriassa). Hän järjesti myös tutkimusretkiä Kanariansaarilla ja Niilin alkulähteille.
Real-Time Linux

Real-Time Linux (RTL, myös Linux-rt, PREEMPT_RT) on reaaliaikainen (RTOS) versio Linux-ytimestä, joka tunnetaan Linux Foundationin projektina.
Reaaliaikaista Linuxia on käytetty mm. robotiikassa, pörssipalveluissa ja tietokoneissa, joiden pitää olla yhteydessä ”kovan” reaaliaikajärjestelmän kanssa.
Vaatimukset

Kovan reaaliaikajärjestelmän vaatimuksille on neljä määrittelyä ja on tiedettävä mitä käyttäjä tarkoittaa:
järjestelmän on aina kohdattava aikarajat
tämä määritelmä on epäreilu ohjelmalle mikäli laitteisto vikaantuu
järjestelmän on aina kohdattava aikarajat, mutta vain laitteistovian puuttuessa
tämä määritelmä yksinkertaistaa asioita, mutta ei ole riittävä järjestelmätasolla
”timantinkova” reaaliaikajärjestelmä voi suorittaa kytkemällä pois laitteistokeskeytykset
järjestelmä saa ohittaa aikarajan, mutta vain jos se ilmoittaa siitä
esimerkiksi korkean tarkuuden anturitietojen keruussa ennakoimattomien kuormien ollessa läsnä järjestelmässä
järjestelmä määritellään testijoukon läpäisyllä
eräät vaativat tämän sijaan formaalia (matemaattista) todistetta eivätkä kelpuuta tätä määrittelyä
Reaaliaikaisuus ei tarkoita nopeutta vaan latenssia ja deterministisyyttä.
Reaaliaikaisessa käsittelyssä 99 %:n todennäköisyys ei ole riittävä ja painopiste on pahimpien tapauksien (engl. worst case) käsittely siten, että tulos on ennakoitava ja toistettava: suorituskykyä painottava käsittely optimoi keskivertotapausta.
Turvakriittinen ja reaaliaikainen eivät ole sama asia, mutta voivat liittyä toisiinsa.
Historia

Linuxia käytettiin tutkimusalustana jo varhain ja tutkijat alkoivat muuttaa Linuxia reaaliaikaiseksi käyttöjärjestelmäksi vaihtelevalla menestyksellä, mutta eivät tähdänneet pääsarjan ytimen muuttamiseen. Vuonna 2004 eri tahot aloittivat koordinoimattomia yrityksiä saada avaintekniikoita ytimeen, mutta ne olivat vielä puutteellisia. Red Hatille työskennellyt Ingo Molnar alkoi koota ja muokata kehitystä muutossarjaksi nimeltä PREEMPT_RT ja samaan aikaan Thomas Gleixner työskenteli Doug Niehausin kanssa oman ratkaisun siirtämiseksi. Molnarin ja Gleixnerin työ oli sekä toisiaan täydentävää että ristiriidassa keskenään joten he yhdistivät voimavaransa. Muita tahoja kuten Steven Rostedt liittyi mukaan tuoden omia ideoita ja kokemusta reaaliaikaisuuden tutkimuksesta. Ryhmä sai nopeasti aikaan ratkaisun, joka oli vielä kaukana ylläpidettävästä ja tuotantovalmiista. Pääsarjan ytimeen liittämiseksi on tarvittu vielä paljon valmistelevaa työtä ja integraatio ei ole voinut olla haittana muulle Linux-ytimen käytölle ja kehitykselle: muutossarja koskee keskeisiä osia ytimestä.
Reaaliaikaisten järjestelmien käyttöalue on laaja ja useissa tapauksissa hyvin erikoistunut sekä voi olla aluekohtaisten standardien ja lakien säätelemä. Real-Time Linux projekti ei tähtää näihin erikoistuneisiin tapauksiin vaan on suunnattu kattamaan 99% käyttötapauksista. Validointia varten on käynnistetty Linux Foundationin ELISA-projekti.
Moniprosessointi on yleistynyt myös sulaututetuissa järjestelmissä ja järjestelmän osiointi (suorittimien eristäminen tiettyyn tehtävään) on yksi käyttötapaus.
RTL:stä on myös käytetty nimiä -rt, RT-Patch ja RT PREEMPT sekä PREEMPT_RT. Pääsarjan ydintä on vaiheittain muokattu yhteensopivaksi. Linux-ytimen versiossa 5.3 on CONFIG_PREEMPT_RT on liitetty osaksi pääsarjan ydintä. Muutoksilla ytimen omat toiminnot ovat keskeytettäviä. 
Lukitukseen liittyvä koodi on yhdistetty pääsarjaan versiossa 5.15. SLUB-muistivaraus on tehty yhteensopivaksi PREEMPT_RT:n kanssa versiossa 5.15.
Reaaliaikakäyttöön konfiguroidussa ytimessä on siihen tarkoitetut versiot mutexeista, wait/wound mutexeista, luku/kirjoitus semaforeista, spinlockeista ja read/write lukoista.  
Aiemmin SCHED_DEADLINE-vuoronnus on lisätty ytimeen versiossa 3.14. Muita käytäntöjä ovat SCHED_FIFO ja SCHED_RR.
Keskeytyksien käsittely säikeissä on ollut ytimessä jo pitkään.
Vuodesta 2005 kehitetty muutossarja on kokonaan mukana Linux-ytimen versiossa 6.12. Muutoksia on liitetty asteittain pääsarjan ytimeen, muun muassa NO_HZ-ominaisuus virrankulutuksen vähentämiseen on lisätty aiemmin. Joitakin kehityskohtia on edelleen jäljellä eri arkkitehtuurien ja ajurien tuen parantamiseksi. "Kova" reaaliaikajärjestelmä ei ole vain ytimestä kiinni, vaan vaatii myös laitteiston ja muun ohjelmiston optimointia halutulle vasteajalle.