stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Software Finland

| Software Finland ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Toimitusjohtaja:  Rasmus Roiha
Puheenjohtaja:  Taija Engman
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Software Finland ry (entinen Ohjelmisto- ja ebusiness ry ja Ohjelmistoyrittäjät ry) on sitoutumaton yritysjohdon yhteisö, liiketoiminnan kehittäjä ja toimialavaikuttaja. Vuonna 1993 perustetun yhdistyksen jäseninä on noin 600 ohjelmistoyritystä ja alan keskeistä johtajaa.
Software Finland ry järjestää jäsenilleen vuosittain noin 30 erilaista koulutustilaisuutta ja verkostoitumistapahtumaa, ja tarjoaa jäsenilleen palveluja oman yrityksen kehittämisen ja kasvattamisen tueksi. Yhdistyksen jäsenenä on myös mahdollisuus vaikuttaa kotimaiseen ohjelmistoalan kehittymiseen. Yhdistyksen perustajajäseniin kuuluu muun muassa Nokian ja F-Securen hallituksen puheenjohtaja Risto Siilasmaa. Yhdistyksen toimitusjohtaja on Rasmus Roiha ja hallituksen puheenjohtajana toimii Taija Engman.
Software Finland ry:n toimitusjohtaja Rasmus Roihalla on pitkä kokemus ohjelmistoalalta. Hän on kolmannen sukupolven yrittäjä, joka on toiminut yrittäjänä ICT-alalla jo vuodesta 1998 alkaen. Sarjayrittäjäksikin kutsuttu Roiha on ollut mukana perustamassa sekä kehittämässä useita ohjelmistoalan yrityksiä ja hänellä on kokemusta muun muassa nopeasta kasvusta, kansainvälistymisestä, yrityskaupoista sekä liiketoimintamallin muutoksista. Roiha on antanut ohjelmistoyrittäjyydelle kasvot ja hänet on noteerattu useampana vuotena Tivin Suomen 100 IT- vaikuttajalistalla. Vuonna 2016 Roiha nimettiin vuoden Tivi-vaikuttajaksi merkittävän työnsä ansiosta.
Mimmit koodaa -ohjelma

Mimmit koodaa on Software Finland ry:n valtakunnallinen ohjelma, joka järjestää IT-alan koulutusta ja tukee naisten työllistymistä teknologia-aloille. Ohjelman tavoitteena on ohjelmistoalan osaajapulan helpottaminen, ohjelmistokehitykseen liittyvien haitallisten mielikuvien muuttaminen sekä tasa-arvon lisääminen. Ohjelma käynnistyi vuonna 2018 ja se on kasvanut yli 12 000 naisen aktiiviseksi yhteisöksi.
Mimmit koodaa -ohjelma ja sen vetäjä Milja Köpsi on palkittu useaan otteeseen työstään alan tasa-arvon ja monimuotoisuuden edistämisestä. Köpsi on ollut Tivin 100-vaikuttajaa listalla vuodesta 2019 lähtien. Vuonna 2019 Mimmit Euroopan Talous- ja sosiaalikomitea palkitsi Mimmit koodaa -ohjelman EU:n tasa-arvopalkinnolla. Vuonna 2024 Mimmit koodaa -ohjelma palkittiin Plan Suomen historian ensimmäisellä tyttöpalkinnolla.
Köpsi on toiminut aiemmin matkabloggaajana Iltalehdessä ja kirjoittanut muun muassa Opas Roomaan -oppaan. Tekemästään työstä hän sai vuonna 2019 Ordine della Stella d’Italia -kunniamerkin, jonka myönsi Italian presidentti Mattarella.
SaaS Finland -ohjelma

SaaS Finland on Software Finland ry:n ohjelma, jonka tarkoituksena on edistää suomalaista SaaS-osaamista. SaaS Finland kokoaa yhteen alan yrittäjät, perustajat ja muut kasvun tekijät jakamaan kokemuksia ja oppimaan toisiltaan. SaaS Finlandin alla toimiva SaaS-klubi tarjoaa tapahtumia ja koulutuksia nimenomaan SaaS-yritysten tarpeisiin.
SaaS tulee sanasta Software-as-a-Service, joka tarkoittaa ohjelmiston tarjoamista palveluna. Käytännössä toimittaja vastaa ohjelmistosta (pyörittäminen, palvelimet, tietoturva, jne), josta asiakas maksaa käytön mukaan. Suomessa SaaS:ista käytetään myös sanaa pilviohjelmisto. Lisäksi voidaan puhua myös pilvipalvelusta, joka kuitenkin käytännössä pitää sisällään enemmän kuin pelkästään SaaS-ohjelmistoja.
Vuoden ohjelmistoyrittäjä -palkinto

Software Finland ry palkitsee vuosittain menestyneen ohjelmistoyrittäjän, joka on esimerkillään edistänyt suomalaisen ohjelmistoteollisuuden kasvua ja toiminut innoittajana yrittäjävetoiselle kehitykselle. Vuoden ohjelmistoyrittäjiä ovat:
F-Secure Oyj, Risto Siilasmaa, 1999
Distocraft Oy, Pekka Ruusunen, 2000
NetHawk Oy, Heikki Oukka, 2001
Proha Oyj, Pekka Pere, 2002
MySQL, Michael Widenius, 2003
Flander Oy / Symbio, Mika Heikinheimo, 2004
Hybrid Graphics, Mikael Honkavaara, 2005
Cidercone Oy, Tuomas Kohila, 2006
Basware Oyj tiimi, 2008
Snoobi Oy, Pekka Koskinen, 2009
Solita Oy, Heikki Halme, 2010
Innofactor Oyj, Sami Ensio, 2011
Supercell Oy, tiimi, 2013
Siili Solutions Oyj, Seppo Kuula, 2014
M-Files Oy, Antti Nivala, 2015
Basemark Oy, Tero Sarkkinen, 2016
Smartly.io Solutions, Kristo Ovaska, 2018
Nitor, Matti Vilmi, 2019
Unikie, Esko Mertsalmi, 2020
Sievo, Sammeli Sammalkorpi, 2021
Nordhealth, Janne Huttunen, 2022
Cadmatic Oy, Jukka Rantala, 2023
RELEX Solutions, Johanna Småros, Michael Falck ja Mikko Kärkkäinen, 2024
Vuoden digipalvelu -palkinto

Software Finland on jakanut Vuoden digipalvelu -palkintoa vuodesta 2019 lähtien. Palkinto myönnetään merkittävälle kansalliselle palvelulle, joka on vaikuttanut positiivisesti suomalaiseen yhteiskuntaan ja/tai kansalaisten elämään. Palkinnon ovat saaneet:
Ukko.fi, Ukko Kumpulainen, 2019
Yousician, Christian Thür, 2020
We Encourage, Anna Juusela, 2021
Lupapiste, Cloudpermit, Jan Pawli, 2022
Yle Areena, Tanja Iikkanen, 2023
Verohallinnon digitaaliset kansalaispalvelut, Joonas Jarva, 2024
Yhdistyksen toimintaa listattuna

Software Finland ry:n tarjoaa jäsenilleen mahdollisuuksia kokemusten jakamiseen vertaisten kanssa sekä osaamisen kehittämiseen yhdessä alan johtavien asiantuntijoiden kanssa. Mimmit koodaa -ohjelman ja Saas Finland -ohjelman lisäksi yhdistys tarjoaa jäsenilleen seuraavia palveluita:
AI-klubi
HR-klubi
Executive Club
Johtoryhmä-klubi alan johtajanaisille
GDPR-koulutusohjelma EU:n tietosuoja-asetuksesta
Sustainability with Software Finland –vastuullisuusohjelma
Koodikummi-ohjelma
Koulutukset ja tapahtumat
Materiaalipankki
IT2022-sopimusehdot etuhintaan
Vakuutusedut
Jäsenmäärän kehitys

Yhdistyksen kokonaisjäsenmäärä on kasvussa. Jäsentapahtumat ovat kasvaneet toimialan verkottumistilaisuuksiksi, joissa kokoontuu verkostoitumaan sekä kehittämään osaamistaan (tilaisuuden luonteesta riippuen) noin 30–200 alan yrittäjää ja yritysjohtajaa. Tapahtumiin voi osallistua myös muiden toimialojen edustajia, jotka haluavat oppia lisää ohjelmistokehityksestä.
Ohjelmistoalan kehitys viime vuosikymmeninä

Software Finland ry tekee muun muassa Jyväskylän yliopiston kanssa tutkimusta alan kehityksestä. Vuosittaisissa ohjelmistoyrityskartoituksissa analysoidaan ohjelmistoliiketoiminnan nykytilaa Suomessa perustuen julkisesti saatavilla oleviin tiedonlähteisiin ja kyselytutkimukseen. Ohjelmistoyrityskartoitusta on tehty vuodesta 1997 alkaen ja keskimääräinen vuosittainen alan kasvu on ollut 7–8 prosenttia. Negatiivisen kasvun vuosia on ollut hyvin harvoin, viimeksi vuonna 2009.
Vuoden 2017 kartoituksessa Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunnan kanssa keskityttiin erityisesti ohjelmistoalan työllisyystilanteen selvittämiseen. Kyselytutkimus sai yhteensä 486 vastausta ja tuloksien mukaan ohjelmisto- ja IT-palveluala kasvoi 5,9 prosenttia vuonna 2016. Vastaavasti Tilastokeskuksen luvuissa kasvu päättyi. Ero johtuu siitä, että Tilastokeskuksen luvuissa on mukana peliyhtiö Supercell, jonka iso kahden miljardin euron liikevaihto ei enää kasvanut edelliseen vuoteen verrattuna. Ilman Supercelliä kasvuvauhti olisi ollut 7,1 prosenttia. Kasvua tapahtui pienissä, keskisuurissa ja suurissa ohjelmistoyrityksissä. Kasvua tukivat myös erilaisten rahoitusvaihtoehtojen lisääntyminen ja yhä useamman ohjelmistoalan yrityksen kansainvälistyminen. Samaan aikaan osalla yrityksistä kasvua jarruttivat riskinottohalun puute sekä alalla oleva työvoimapula.
Vuonna 2018 valmistuneessa tutkimuksessa Jyväskylän yliopiston kanssa selvitettiin 99 ohjelmistoyrityksen liiketoiminnan kehittämisen päälinjoja, kehittämisen haasteita, muutoksen suuntaa ja IT-alan trendien vaikutusta liiketoiminnan kehittämiseen. Tutkimuksen ja Tilastokeskuksen lukujen mukaan ohjelmistoyritysten liikevaihdon kasvu kiihtyi entisestään ja oli jo 11,3 % (1,5 mrd €). Tutkimuksen mukaan lähes 69 % vastaajista totesi liiketoiminnan kehittämisen suuntautuvan nykyisen liiketoiminnan kasvattamiseen. Tutkimuksessa myös todettiin, että ala kasvaa vuosittain yli 10 % ja uusia korkeakoulututkinnon suorittaneita tulee alalle vain 2 % verran, eli näin ollen suurimmalta osalta uudesta työvoimasta puuttuu ICT-alan korkeakoulututkinto. Yrityksillä osaajapula onkin suurempi kuin työntekijäpula.
Vuonna 2020 toteutettiin Sykemittari keväällä ja syksyllä. Samalla koettiin selkeästi kaikkien aikojen muutos vuoden sisällä. Kun ohjelmistoalan tilannetta mitattiin keväällä pahimman koronakurimuksen keskellä, lähes yhtä moni yritys koki olevansa vaikeuksissa ja kasvussa. Kasvun odotus muuttui syksyllä 2020 selkeästi positiivisempaan suuntaan, kun liki 70 % yrityksistä näki kasvua tulevan jonkin verran tai huomattavasti (vastaava luku keväällä 42 %). Syksyllä myös 52 % yrityksistä arveli henkilöstömääränsä kasvavan jonkin verran tai huomattavasti, kun vastaava luku oli keväällä 38 %. Lukuihin arvellaan vaikuttaneen kevään varovaisuuden väistyminen syksyyn mennessä.
Aiheesta muualla

Software Finland ry
Software Finland ry:n jäsenpalvelut
Software Finland ry: Tietoa toimialasta
SaaS Finland
SaaS-käsitteitä
Software from Finland
GDPR 2021
Ohjelmistoyrityskartoituksia (Arkistoitu – Internet Archive)
SaaS Finland -logo.
Operaatio Sininen

Operaatio Sininen tai Tapaus Sininen (saks. Fall Blau) oli Wehrmachtin käyttämä koodinimi kesän 1942 hyökkäyssuunnitelmalle, etelän armeijaryhmän yleishyökkäykselle Etelä-Venäjällä 28. kesäkuuta – 19. elokuuta 1942, jonka tavoitteiksi Adolf Hitler oli määritellyt Volgan vesitien ja Kaukasian öljykenttien valloittamisen.
Elokuussa saksalaisten eteneminen pysähtyi Stalingradin edustalle Volgalla sekä Kaukasiassa. Etenemisen pysähtymiseen pääsyynä oli joukkojen jakaminen kahteen yhtäaikaiseen operaatioon, jolloin rintaman pidentyessä tarvittavia hyökkäysreservejä ei riittänyt kummankaan päätavoitteen saavuttamiseen.
Taustaa

Saksan pääesikunnan suunnitelmien mukaan saksalaisten joukkojen piti ensin valloittaa Volga ja jatkaa tämän jälkeen Kaukasian öljykenttiä kohti. Neuvostoliiton sodanjohto otti käyttöön kesällä 1942 uuden taktiikan, jossa aikaisemmin Josif Stalinin vaatimasta jäykästä puolustautumisesta luovuttiin ja joukot vedettiin takaisin ennen niiden joutumista nopeiden saksalaisten panssarijoukkojen motittamaksi. Saksalaisten etenemistä hidastettiin strategisesti ja maastollisesti otollisissa paikoissa rakennetuilla puolustuslinjoilla. Hitler tulkitsi tämän perääntymisen merkiksi puna-armeijan luhistumisesta ja päätti operaatio Sinisen molempien päätavoitteiden yhtäaikaista toteuttamisesta, ja lisäksi hän siirsi Keretšillä Kaukasian operaatiota varten valmiina olleen 11. armeijan Leningradin rintamalle tarkoituksena kaupungin valtaaminen. Etelän armeijaryhmä jaettiin armeijaryhmiksi A ja B, joista edellinen hyökkäsi Kaukasiaan ja jälkimmäinen jatkoi etenemistä Volgalle, kohti Stalingradia.
Tavoitteet joita varten operaatio Sininen suunniteltiin olivat:
vallata aluetta Etelä-Venäjällä,
saada Odessan ja Kiovan valvonta laivasto- ja ilmavoimien yksiköille,
saada optimaaliset sää- ja maasto-olosuhteet panssareille ja motorisoiduille yksiköille Kubanin sillanpääaseman muodostamisessa Volgan länsirannalle,
vallata Bakun raakaöljykentät,
vallata muita Neuvostoliiton teollistuneita alueita Euroopasta.
Operaatioon osallistuneet joukot > Saksalaiset

Yhtymien jako armeijaryhmiin on epätarkka, koska yhtymiä siirrettiin tilanteen mukaan rintamalta toiselle.
Lähteet:
Armeijaryhmä A Kaukasuksella, komentaja Wilhelm List
17. armeija, 150 000 miestä, 180 panssarivaunua ja rynnäkkötykkiä
1. panssariarmeija, 220 000 miestä, 480 panssarivaunua ja rynnäkkötykkiä
Italian 8. armeija
11. armeija
Armeijaryhmä B kohti Stalingradia, komentaja Maximilian von Weichs
2. armeija
6. armeija, komentaja Friedrich Paulus, 330 000 miestä, 300 panssarivaunua ja rynnäkkötykkiä
4. panssariarmeija, 200 000 miestä ja 480 panssarivaunua
Unkarin 2. armeija
Romanian 3. armeija
Romanian 4. armeija
Operaatioon osallistuneet joukot > Neuvostojoukot

Pohjoisesta etelään taistelujen alkuvaiheessa.
5. panssariarmeija
60. armeija
40. armeija
13. armeija
6. armeija
21. armeija
63. armeija
4. panssariarmeija
62. armeija
1. panssariarmeija
64. armeija
57. armeija
51. armeija
24. armeija
37. armeija
12. armeija
18. armeija
56. armeija
47. armeija
Operaatio Sininen > Eteneminen Volgalle

Operaatio Sininen käynnistyi 28. kesäkuuta 1942 Saksan 2. ja 6. armeijan sekä 4. panssariarmeijan hyökätessä Neuvostoliiton Voronežin alueen joukkojen (5.PsA, 60.A, 40.A, 13.A, 6.A, 21.A, 63.A) asemiin. 6. armeija jatkoi etenemistä kohti Stalingradia, mutta ilman 4. panssariarmeijan tukea, joka oli siirretty tukemaan 1. panssariarmeijaa Donin toiselle rannalle. Panssarituen puuttuminen hidasti etenemistä ja puna-armeija ehti ryhmittyä puolustukseen kaupungin alueelle. Donin ylitettyään saksalaiset saavuttivat 23. elokuuta Volgan, mutta eteneminen pysähtyi Stalingradin kaupunkiin verisiin katutaisteluihin seuraavan kolmen kuukauden ajaksi.
Operaatio Sininen > Eteneminen Kaukasukselle

Rostov valloitettiin uudelleen 24. heinäkuuta 1. panssariarmeijan avustuksella, joka jatkoi tämän jälkeen hyökkäystä etelään Maikopiin. Etelässä ensimmäinen panssariarmeija saapui Kaukasuksen juurelle ja Malkajoelle. Elokuun lopulla romanialaiset vuoristojoukot liittyivät hyökkäyskärkeen ja Romanian 3. ja 4. armeija siirrettiin Stalingradin ympäristöön niiden ensin puhdistettua Asovan alueen. Tämän tarkoituksena oli vapauttaa saksalaisia joukkoja varsinaiseen hyökkäystoimintaan. Eteneminen Kaukasiassa pysähtyi, kun saksalaiset eivät onnistuneet etenemään Malgobekista kohti Groznyia, joka oli heidän päätavoitteenaan. Hyökkäyksen kärjessä oli suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona. Etenemistä koetettiin jatkaa kääntämällä hyökkäyksen suuntaa kohti etelää ylittämällä Malkajoki lokakuun lopussa ja etenemällä Pohjois-Ossetiaan.
Operaatio Sininen > Stalingradin taistelut

Saksalaiset joukot eivät onnistuneet työntämään puna-armeijan joukkoja kokonaan Volgan itärannalle vaikka Saksan joukot saivat haltuunsa 90 prosenttia kaupungin alueesta. Saksan joukkojen hyökkäys painoi venäläiset puolustautujat kahteen pieneen, noin 100 metriä syvään, sillanpäähän Volgan länsirantaan. Venäjän sodanjohto oli päättänyt vetäytymisen loppuvan tähän, kaupungin vapauttamiseen valittiin hyvät johtajat ja riittävä määrä joukkoja reservistä. Erityisen verisiä olivat taistelut Punainen lokakuu -terästehtaan ja Dzeržinski-traktoritehtaan sekä Mamajevin kurgaani -kukkulan hallinnasta.
Operaatio Sininen > Stalingradin motti

Stalingradiin edenneet Saksan joukot jäivät mottiin, kun venäläiset hyökkäsivät kaupungin luoteispuolella Pauluksen joukkojen heikoimman renkaan, romanialaisarmeijan, kimppuun 19. marraskuuta. Seuraavana päivänä venäläiset mursivat kaupungin eteläpuolella romanialaisten puolustaman rintamakaistan. Motti sulkeutui 23. marraskuuta 1942 ja laukesi 31. tammikuuta 1943.lähde?
Operaatio Sininen > Vetäytyminen Kaukasukselta

Kaukasian operaation akilleenkantapääksi muodostuivat huoltolinjat, jotka olivat venyneet Kaukasiassa äärirajoilleen. Marraskuun ensimmäisellä viikolla panssarikärki lyötiin takaisin Ordžonikidzen kaupungissa ja joukkojen oli peräännyttävä. Etenemisen pysähtymiseen sekä Kaukasiassa että Volgalla oli pääsyynä joukkojen jakaminen kahteen yhtäaikaiseen operaatioon, jolloin rintaman pidentyessä tarvittavia hyökkäysreservejä ei riittänyt kummankaan päätavoitteen saavuttamiseen.lähde?
Kirjallisuutta

Paul Carell: Marssi Venäjälle.  Jyväskylä:  Gummerus, 1964.
Carell, Paul: Poltettu maa.  Gummerus, 1967.
Unto Parvilahti: Terekille ja takaisin.  Helsinki:  Otava, 1958.
Konstantin Rokossovski: Sotilaan velvollisuus.  Moskova:  Progress, 1982.
Nuppu

Nuppu on suomalainen naisen etunimi. Vuodesta 1970 lähtien tammikuuhun 2025 mennessä nimi on annettu 991 henkilölle.
Muutamia Nuppu-nimisiä Suomessa oli jo ennen vuotta 1970.
Tunnettuja Nuppuja

Nuppu, oik. Jenni Seppälä (s. 1984), laulaja
Nuppu Oinas (s. 1996), laulaja, muusikko ja sosiaalisen median vaikuttaja
Nuppu Stenros (s. 1981), muusikko, tv-juontaja ja yrittäjä
Kuvitteellisia Nuppuja

Nuppu, animaatiosarjassa Eppu ja Nuppu
Luettelo tunnetuista porvoolaisista

Tämä on luettelo tunnetuista porvoolaisista.
Mukana luettelossa on myös muualla kuin Porvoossa syntyneitä henkilöitä, jotka tunnetaan porvoolaisina.
Elinkeinoelämä

Rudolf Hellberg, yritysjohtaja
Per-Erik Lundh, Metalliliiton puheenjohtaja
Patrick Wackström, energiayhtiön toimitusjohtaja.
Rakel Wihuri, kauppaneuvos
Kulttuuri

Remu Aaltonen, rockmuusikko
Albert Edelfelt, kuvataiteilija
Kim Floor, iskelmälaulaja ja näyttelijä
Tua Forsström, kirjailija
Marikki Hakola, mediataiteilija
Tapio Heinonen, muusikko
Åsa Hellman, keraamikko
Dag Hemdal, kirjailija ja toimittaja
Saara Hopea, koru- ja lasiesineiden suunnittelija
Jyrki "Spider" Hämäläinen, tietokirjailija, toimittaja
Klaus Härö, elokuvaohjaaja
Jalmari Jäntti, kirjankustantaja
Yrjö A. Jäntti, kirjankustantaja
Markku Ketola, muusikko
Christer Kihlman, kirjailija
Jussi Kylätasku, kirjailija
Merja Larivaara, näyttelijä
Jaana Lehtiö, kirjailija
Kaisa Leka, sarjakuvapiirtäjä, graafikko ja poliitikko
Johannes Linnankoski, kirjailija
Maria Lund, laulaja ja näyttelijä
Ulla-Lena Lundberg, kirjailija
Frans Nyberg, graafikko, taidemaalari, arkkitehti
Olof Palme, suomalais-ruotsalainen historioitsija
Leena Peisa, muusikko (Lordi-yhtyeen Awa)
Hjalmar Procopé, runoilija
Henri Pulkkinen (Paperi T), muusikko, runoilija
Ilkka Remes, kirjailija
Fredrika Runeberg, kirjailija
Johan Ludvig Runeberg, kansallisrunoilija
Walter Runeberg, kuvanveistäjä
Tuire Salenius, näyttelijä
Solveig von Schoultz, kirjailija
Timo Snellman (Timo Pieni Huijaus), muusikko
Louis Sparre, muotoilija, Porvoon vanhan kaupungin suojelija
Werner Söderström, kustantaja
Kari-Pekka Toivonen, näyttelijä
Erkki Vala, kirjailija
Ville Vallgren, kuvanveistäjä
Ville Virtanen, näyttelijä
Markku Wettenranta (Tasis), rap-artisti
Birthe Wingren, näyttelijä
A.W. Yrjänä, muusikko, runoilija
Maanpuolustus

Carl Johan Adlercreutz, Ruotsin armeijan kenraali ja kreivi
Johan Anders Jägerhorn, Suomen itsenäisyyden esitaistelija
Tapani Löfving, sissipäällikkö
Bertel Mårtenson, jääkärieverstiluutnantti
Torsten Stålhandske, kenraali
Missit ja mallit

Armi Aavikko, Miss Suomi 1977
Hanna Ek, Miss Suomi 2005
Janina Fry (o.s. Frostell), valokuvamalli
Vanessa Kurri (o.s. Forsman), Miss Suomi 1999
Virpi Miettinen, Miss Suomi 1965
Carmen Mäkinen, Miss Suomen perintöprinsessa 1995 (menetti kruunun alastonkuvien takia)
Politiikka

Mikaela Nylander, kansanedustaja (RKP)
P-H Nyman, toimittaja ja poliitikko
Pirkko Ruohonen-Lerner, kansanedustaja (PS)
Jussi Saramo, kansanedustaja (Vas.)
Georg Magnus Sprengtporten, Suomen ensimmäinen kenraalikuvernööri
Pär Stenbäck, kansanedustaja ja ministeri (RKP)
Taru Tujunen, puoluesihteeri
Millariikka Rytkönen, Tehyn puheenjohtaja (SDP)
Urheilu > Jalkapallo

Sami Hyypiä, jalkapallopelaaja
Urheilu > Jääkiekko

Rony Ahonen, jääkiekkoilija
Mika Partanen, jääkiekkoilija
Urheilu > Pyöräily

Kjell Carlström, pyöräilijä
Harry Hannus, kilpapyöräilijä
Raul Hellberg, kilpapyöräilijä, kauppaneuvos
Ole Wackström, kilpapyöräilijä
Patrick Wackström, kilpapyöräilijä
Sixten Wackström, kilpapyöräilijä.
Urheilu > Muut lajit

Petri Leskinen, purjehtija, kaksinkertainen maailmanmestari 470-luokassa
Adolf Lindfors, painin olympiavoittaja
Johan Meriluoto, kolmiloikkaaja
Ari Suhonen, keskimatkojen juoksija, Euroopan mestari (hallissa)
Urheilu > Valmentajat

Tommy Ekblom, kestävyysjuoksun valmentaja
Mika Pietilä, valmentaja
Pasi Rautiainen, jalkapallovalmentaja, tv-kommentaattori
Uskonto

Gustav Björkstrand, piispa, ent. yliopiston rehtori, ministeri, kansanedustaja
Max von Bonsdorff, piispa
Karl-Erik Forssell, piispa
Herman Råbergh, piispa ja valtiopäivämies
Frans Ludvig Schauman, piispa
Björn Vikström, piispa
Erik Vikström, piispa
John Vikström, piispa
Muut

Eugen Schauman, aktivisti, salamurhaaja
Steganografia

Steganografialla tarkoitetaan tiedon piilottamista. Termin alkuperä juontaa juurensa muinaiskreikan adjektiivista στεγανός [stegan'os] 'katettu, peitetty'. Piilotettava tieto voidaan kätkeä muun tiedon joukkoon, tai mihin tahansa, mistä sen huomaaminen on vaikeaa.
Historia

Kreikkalainen historioitsija Herodotos (noin 484–425 eaa.) kertoo Historiateoksessaan Histiaioksesta, joka halusi lähettää salaisen viestin vävylleen, Miletoksen hallitsija Aristagoraalle. Histiaios ajatti uskollisen orjansa pään kaljuksi ja tatuoitti viestin tämän päänahkaan. Kun  hiukset olivat kasvaneet takaisin, Histiaios lähetti orjan Aristagoraan luo ja käski perille päästyään pyytää hiustenleikkuuta, jolloin viesti paljastui.
Mikrovalokuvausta on käytetty steganografian tekniikkana jo Saksan-Ranskan sodassa 1870. Tunnettu mikrovalokuvaukseen perustuva sovellus olivat Saksan agenttien 1940-luvulla käyttämät ns. mikropisteet, joissa optisesti pienennetyt viestit piilotettiin konekirjoitustekstin pisteiden kokoisiin filminegatiivin paloihin. Filmit kiinnitettiin pisteiden paikalle harmittomiin asiakirjoihin, jotka postitettiin vastaanottajalle.
Steganografia digitaalisessa ympäristössä

Yleisimpiä steganografian toteutustapoja ovat esimerkiksi tiedon piilottaminen kuva-, musiikki-, video- tai tekstitiedostoon. Digitaaliseen kuvaan tietoa voidaan kätkeä esimerkiksi muuttamalla jokaisen kuvan pikselin väriarvoa vain vähän (siten että yksi piilotettavan viestin merkki jakaantuu useammalle pikselille). Tällä tavalla kuva näyttää vielä ihan normaalilta ihmiselle, mutta toisaalta kuvan sisältämä viesti voidaan purkaa vertaamalla kuvaa alkuperäiseen kuvaan. Toinen steganografian sovellus voisi olla esimerkiksi normaalissa tekstissä, missä oikea viesti on piilotettu jokaisen sanan ensimmäiseen alkukirjaimeen. Turvallisuuden parantamiseksi viesti voidaan salata ennen kätkemistä. Vanhempia muotoja ovat näkymätön muste ja viestin kirjoittaminen raakaan kananmunaan, joka keitetään. Kiinassa oli tapana että viesti kirjoitetaan hienolle silkille, joka rutistetaan palloksi, joka peitetään vahalla. Viestinviejä nielaisee vahapallon.
Värilaser-tulostimet saattavat käyttää laitteen yksilöimiseen mahdollistavaa, normaalisti huomaamatonta mikropainatusta. Esimerkki suurennetusta HP Color Laserjet 3700 -printterin mustavalkoisen tulosteesta, jossa on keltaista mikropainatusta.
Kuva voi paljastaa piilotettuja numeroita eri valossa: kuva valkoisessa, sinisessä, vihreässä ja punaisessa valossa.
Vapaakirkko

Vapaakirkko on yleensä protestanttinen uskonnollinen yhteisö. Vapaakirkko on olemassa maassa tai peräisin maasta, jossa on valtionkirkko, mutta joka on itse vapaa valtion ulkoisesta kirkollisesta valvonnasta. Esimerkkejä tällaisista vapaakirkoista ovat Skotlannnin babtistit, Italian valdolainen kirkko sekä Ruotsin lähetysliitto.
Kapeammassa merkityksessä vapaakirkolla voidaan tarkoittaa tiettyä teologista perinnettä, jota kuvaa evankelikaalinen ja matalakirkollinen toiminta sekä henkilökohtaisen uskonratkaisun painotus. Tällaista vapaakirkollisuutta edustavat Suomessa muun muassa Suomen Vapaakirkko ja Missionskyrkan i Finland.lähde?
Ensimmäisen kerran käsitettä käytettiiin useisiin ei-episkopaalisiin protestanttisiin yhteisöihin Englannissa, jotka kutsuivat koolle ensimmäisen vapaakirkkokongressin vuonna 1892 ja muodostivat National Council of the Evangelical Free Churches-neuvoston vuonna 1896. Vuonna 1940 tämä ryhmä yhdistyi ja muodosti Free Church Federal Council-ryhmän.