stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nuoruuden savotat

| Nuoruuden savotat |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kalle Päätalo
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1975
Sivumäärä:  609
Sarja: Juuret Iijoen törmässä
Edeltävä:  Täysi tuntiraha
Seuraava:  Loimujen aikaan
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nuoruuden savotat on Kalle Päätalon Juuret Iijoen törmässä -sarjan viides osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1975 Gummeruksen kustantamana. Kirja on rekisteröity Bookcrossingiin.
Kirjan tapahtumat

Kirja sijoittuu Taivalkoskelle 1930-luvun puolivälin jälkeiseen aikaan. Kallen isä Herkko on parantunut mielisairaudestaan ja he alkavat poikansa Kallen kanssa kulkea yhdessä metsätöissä elättääkseen yhä suurenevan Päätalon perheen. Vaikka hätä on hävinnyt Kallioniemen ruokapöydästä, ongelmia riittää. Asiat, joita Herkko inhoaa eniten maailmassa, ovat lorukirjojen lukeminen ja joutavien raapusteleminen. Kun isä vielä on nuuka, yhteenottoja ei voi välttää. Onneksi äidin kanssa on hyvä yhteisymmärrys, ja sen avulla toteutuu Kallen pitkäaikainen haave Oulun reissusta. Matkasta on tarkoitus tulla käännekohta niin vaatetuksen suhteen kuin alati ajankohtaisissa rakkausasioissa.
Kummun Patruunan talosta on tullut Kallen toinen koti, jonka leppoisassa ilmapiirissä hän viihtyy ja saa miehistä itseluottamusta. Mutta mistä johtuu isän leppymätön kauna tätä sympaattista unennäkijäveljeään kohtaan? Asia on vuodesta toiseen ollut arvoitus, ja kun syy siihen eräänä päivänä selviää, se on niin yllättävä ja kiusallinen, ettei sitä voi kertoa edes äidille.
Kallen kirjallisuusharrastus kasvaa ja hän alkaa opettaja Vainikaisen ehdotuksesta miettiä opettajaseminaariin pyrkimistä. Isä Herkko vastustaa tätä, sillä perhe ei tule toimeen ilman Kallen työpanosta.
Ystävyys Hoikkalan Kallen, hiljaisen ja surumielisen kyläneron kanssa on tullut Kallelle yhä tärkeämmäksi. Yhdessä nuorukaiset syventyvät kirjallisuuteen ja elävät Berliinin olympialaisten ilot ja murheet. Kun kaverin kohtalo yllättävällä tavalla täyttyy ja tieto siitä saapuu keväiselle uittotyömaalle, se on noiden vuosien merkittävin.
Sovitukset

Mikko Niskasen elokuva Nuoruuteni savotat (1988)
Oskari Jakonen

Oskari Jakonen 2018
Oskari Jakonen (s. 22. huhtikuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa SalPaa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Jakonen on Salon Palloilijoiden kasvatti. Hän on edustanut TPS:ää kaudesta 2015 alkaen. Kausina 2018 ja 2020 TPS on pelannut Veikkausliigassa sekä muina kausina Ykkösessä. Jakonen on pelannut Ykkösessä ennen kauden 2021 alkua 86 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Kaudella 2018 hän pelasi Veikkausliigassa 27 ottelua ja teki niissä neljä maalia, huhtikuussa FC Interiä, toukokuussa PS Kemiä, kesäkuussa IFK Mariehamnia ja syyskuussa FC Lahtea vastaan. Lokakuussa 2019 hän teki maalin liigakarsintaottelussa Kokkolan Pallo-Veikkoja vastaan TPS:n varmistaessa 0–3-vierasvoitolla nousunsa Veikkausliigaan. Kaudella 2020 Jakonen pelasi Veikkausliigassa 19 ottelua, joista 11 kertaa avauskokoonpanossa, eikä tehnyt yhtään maalia.
Oskari Jakosen isä Petri Jakonen on pelannut jalkapalloa Veikkausliigassa ja ollut TPS:n toimitusjohtaja. Pikkuveli Olli Jakonen pelaa jalkapalloa Ykkösessä Ekenäs IF:ssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oskari Jakonen Wikimedia Commonsissa
TPS – Ykkönen
1 Koponen |
2 Moundi |
3 Kinnunen |
4 Holma |
5 Mahlamäki |
6 Sihvonen |
8 Taimi |
9 Jakonen |
12 Aaltonen |
14 Pikkarainen |
15 Samba |
16 Muzaci |
17 Espinosa |
18 Hilton |
19 Pajula |
20 Karlsson |
21 Heinonen |
23 Latonen |
25 Pohjolainen |
26 Jalonen |
27 Kalabatama |
29 Pakkanen |
30 Seppä |
Valmentaja Johansson
Hydrofobinen vuorovaikutus

Hydrofobisella vuorovaikutuksella tarkoitetaan hydrofobisten eli vesipakoisten molekyylinosien taipumusta muodostaa yhteinen faasi erilleen vedestä. Molekyylit voidaan jakaa hydrofiilisiin, hydrofobisiin sekä amfipaattisiin yhdisteisiin sen mukaisesti, miten niillä on taipumus siirtyä eri faaseihin liuoksissa.
Hydrofobiset ja amfipaattiset molekyylit

Molekyyli tai sen osa, jonka atomien väliset elektronegatiivisuuserot ovat hyvin pienet tai molekyylin muoto siten symmetrinen että ulkoisesti elektronegatiivisuuserot kumoavat toisensa (esimerkiksi rikkiheksafluoridi), on käytännössä pooliton. Tällaisten molekyylien keskinäiset vuorovaikutukset (koheesio) ovat heikkoja van der Waalsin sidoksia.
Heikkojen molekyylinvälisten sidosten vuoksi poolittomat yhdisteet eivät kykene tunkeutumaan pysyvästi vesimolekyylinen väliin. Vesimolekyylien voimakas koheesio puolustaa vesifaasin säilymistä (ks. myös pintajännitys). Näin poolittomat yhdisteet ovat käytännössä veteen liukenemattomia ja muodostavat vedessä yhteisen hydrofobisen faasin.
Esimerkiksi membraanilipideillä on voimakkaasti hydrofobisen osan lisäksi myös voimakkaasti vesihakuinen osa. Näillä amfipaattisilla yhdisteillä on taipumus asettua keskenään samansuuntaisesti veden suhteen, vaikkeivät siihen liukenekaan.
Hydrofiiliset molekyylit

Molekyylit tai niiden osat, joilla on ulkoisesti merkittäviä elektronegatiivisuuseroja, ovat poolisia ja muodostavat vetysidoksia (vetysiltoja) vesimolekyylien kanssa. Näin ne ovat hydrofiilisia eli vesihakuisia.
Koko molekyylin hydrofiilisen luonteen määrää pitkälti poolisten ja poolittomien ryhmien määrä.
Hydrofobinen hydraatio

Vastoin yleistä luuloa hydrofobisten aineiden hydraatiota ei vastusta mikään hylkivä voima eikä se ole energeettisesti epäsuosittu. Veden ja hydrofobisen aineen välinen hydraatiovuorovaikutus on voimakas ja hydraation entalpia (eli käytännössä energia vakiopaineen ja -tilavuuden takia) suosii hydraatiota.
Syy hydrofobiselle vuorovaikutukselle löytyy entropiasta: hydraatiokerroksessa vesimolekyylien pyörimisliike on rajoittunut, joten entropia on pienempi. Vapauttamalla vettä pois hydraatiokerroksesta vesimassaan entropia kasvaa, joten veden pisaroituminen hydrofobisesta aineesta on entropian ajama.
Olga Sedakova

Olga Sedakova
Olga Aleksandrovna Sedakova (ven. Ольга Александровна Седакова; s. 26. joulukuuta 1949 Moskova) on venäläinen runoilija ja kääntäjä.
Suku ja koulutus

Sedakova syntyi Moskovassa sotilasinsinöörin perheeseen. Lapsena hän matkusti isänsä kanssa ulkomaille, jolloin hän sai toisenlaisen kuvan maailmasta. Hän valmistui Moskovan valtionyliopiston filologisen tiedekunnan slaavilaiselta osastolta vuonna 1973. Vuonna 1983 hän suoritti jatko-opinnot Neuvostoliiton tiedeakatemian Slaavi- ja Balkanin tutkimuksen instituutissa. Vuonna 1985 hän suoritti tieteiden kandidaatin tutkinnon filologiassa ja puolusti väitöskirjaansa "Rituaaliterminologia ja rituaalitekstin rakenne itä- ja eteläslaavien hautajaisriiteissä".
Hän on kielitieteilijä Irina Aleksandrovna Sedakovan (s. 1955) sisar.
Hän ystävystyi Venedikt Jerofejevin kanssa ja säilytti hänen vuoteen 1989 asti kiellettyä pseudoautobiografista Moskva-Petuškin-runoproosateostaan (ven. Москва - Петушки) käsikirjoitusta talossaan.
Kirjallinen ura

Syvästi uskonnollisena henkilönä, Sedakova aloitti runouden kirjoittamisen vuonna 1960. Hänen kristilliset teemansa tekivät hänen uusklassisista teoksistaan ​​julkaisemattomia Neuvostoliitossa vuoteen 1989 asti. Vuodesta 2014 lähtien hän on kirjoittanut seitsemän runokirjaa. Hänen runojaan on käännetty englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja italiaksi.
Sedakova osallistui ekumeeniseen liikkeeseen mentorinsa Sergei Averintsevin kautta. Hänen tiedetään vaihtaneen runokokoelmia paavi Johannes Paavali II:n kanssa, joka luovutti hänelle Vladimir Solovjov -palkinnon vuonna 1998. Sedakova on kritisoinut Venäjän ortodoksista kirkkoa suvaitsemattomasta asenteesta muihin kristinuskon suuntauksiin nähden. Maaliskuussa 2014 hän ilmaisi useiden muiden tieteen ja kulttuurin edustajien kanssa erimielisyyden Venäjän hallituksen Krimin politiikkaan.
Sedakova on saanut useita merkittäviä kirjallisuuspalkintoja, mukaan lukien Andrei Belyi -palkinto (1980), Pariisin palkinto venäläisille runoilijoille (1991), Euroopan runollisuuspalkinto (1995), Vladimir Solovjov -palkinto kulttuurin edistämisestä (1998), ja Solženitsyn-palkinto (2001).
Olga Sedakova on yksi arvostetuimmista nykyrunoilijoista Venäjällä. Hän kuuluu Moskovan underground-runouden metarealistiseen koulukuntaan, jota on nimitetty myös uusbarokiksi. Hänen runoudessaan näkyy Osip Mandelštamin, Anna Ahmatovan ja Velimir Hlebnikovin runouden vaikutus. Monissa hänen runoissaan kaikuvat raamatulliset arkkityypit. Perestroikan ja glasnostin kaudella Sedakovan runoja alettiin julkaista arvostetuimmissa kirjallisuuslehdissä. Hän on myös kirjallisuudentutkija ja on kirjoittanut esseitä Puškinista Viktor Krivuliniin. Hän on kääntänyt venäjäksi muun muassa T. S. Eliotin, Ezra Poundin, Rainer Maria Rilken, Petrarcan ja Danten teoksia.
Osmo Korhonen

Osmo Jorma Korhonen (17. toukokuuta 1914 Karvia – 10. syyskuuta 2006 Mikkeli) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Korhosen vanhemmat olivat kanttori Heikki Korhonen ja Impi Mantilo ja puoliso vuodesta 1945 Elsikki Linnaniemi. Talvisotaan osallistunut Korhonen haavoittui vaikeasti jouluna 1939 ja oli sen seurauksena pysyvästi 80-prosenttinen sotainvalidi. Vammoistaan huolimatta hän opiskeli ja valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1944. Valmistuttuaan Korhonen toimi piirtäjänä Mikkelin kaupungin arkkitehtiosastolla 1945–1952.
Yksityiseksi rakennusurakoitsijaksi 1952 ryhtynyt Korhonen perusti 1954 rakennusliikkeen, josta tuli 1959 osakeyhtiö Rakennusliike O. J. Korhonen, ja oli sen johdossa koko yrityksen neljännesvuosisadan kestäneen toiminnan ajan. Yritys oli Mikkelin läänin suurimpia rakennusliikkeitä, mutta se rakensi lukuisia asunto-, liike- ja teollisuuskohteita myös muualla Suomessa. Mikkeliin yritys toteutti myös ortodoksisen kirkon ja pappilan. Yritys myytiin vuonna 1977 vuorineuvos Sulo Albin Tervon omistamalle rakennusliikkeelle.
Korhonen oli Sotainvalidien Veljesliiton aktiivi, osallistui Liberaalisen Kansanpuolueen toimintaan ja oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen kaksitoista vuotta, joista hän toimi kahdeksan vuotta valtuuston varapuheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Korhonen sai vuonna 1969.
Heroes (Sabatonin albumi)

| Heroes Sabaton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Abyss Studios, Ruotsi
 Julkaistu: 16. toukokuuta  2014
 Tuottaja(t): Peter Tägtgren
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 37.00
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Sabatonin muut julkaisut
| Carolus Rex 2012 | Heroes 2014 | The Last Stand 2016 |
Singlet albumilta Heroes
 ”To Hell and Back” Julkaistu: 28. maaliskuuta 2014  ”Resist and Bite” Julkaistu: 2. toukokuuta 2014  ”Night Witches” Julkaistu: 15. lokakuuta 2014
Heroes on ruotsalaisen power metal -yhtyeen Sabatonin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 16. toukokuuta 2014. Heroes on ensimmäinen albumi, jossa ovat mukana kitaristit Chris Rörland, Thobbe Englund ja rumpali Hannes van Dahl. Albumin tuotti Peter Tägtgren Abyss-studiolta. Kansitaide on Péter Sallain käsialaa, ja kuvat otti Ryan Garrison. Ensimmäinen single To Hell and Back julkaistiin 28. maaliskuuta 2014 digitaalisena. Toinen single Resist and Bite julkaistiin myös digitaalisena 2. toukokuuta 2014. Kappaleesta ”To Hell And Back” tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Owe Lingvall ja tuotti Bengt Larvia.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Joakim Brodén.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Teema | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Night Witches | Neuvostoliiton 588. pommikonerykmentti nimeltään ”Yön noidat” | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | No Bullets Fly | Kappale Charlie Brownin ja Franz Stiglerin tapauksesta | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Smoking Snakes | Kappale brasilialaisesta ”Smoking Snakes” -joukosta sotimassa Italiassa toisessa maailmansodassa | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Inmate 4859 | Kappale Witold Pileckistä, Puolan kotiarmeijan sotilaasta. Vastarintaliikkeen johtaja Auschwitzissa, jonne hän meni vapaaehtoisesti. Sankari ja vanki Nro. 4859 Auschwitz-Birkenau-leirillä. | 4.26 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | To Hell and Back | Kappale Audie Murphystä, yhdestä ansiokkaimmista yhdysvaltalaisista toisen maailmansodan veteraaneista. | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Ballad of Bull | Kappale alikersantti Leslie ”Bull” Allenista, Australian armeijan sotilaasta, jolle myönnettiin Yhdysvaltain hopeatähti 12 haavoittuneen yhdysvaltalaisen sotilaan pelastamisesta Uuden-Guinean sotaretken aikana toisessa maailmansodassa. | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Resist and Bite | Kappale Chasseus Ardennaisista, Belgian armeijan jalkaväkimuodostelmasta, joka vastusti Saksaa kiivaasti toisessa maailmansodassa. | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Soldier of 3 Armies | Kappale Lauri Törnistä, kolmen armeijan sotilaasta, joka sai Mannerheim-ristin, oli kaikkien kolmen armeijan kapteeni ja joka palveli Suomen armeijassa, Waffen-SS:ssa ja oli Yhdysvaltain armeijan sotilas. | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Far from the Fame | Tšekkoslovakian sankari – Karel Janoušek, RAF:n tšekkoslovakialaisosaston perustaja ja ilmamarsalkka. Sodan jälkeen Tšekkoslovakian kommunistihallinnon vangitsema. | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Hearts of Iron | Kappale Saksan 12. ja 9. armeijoiden joukoista, jotka kohdatessaan tappion neuvostoliittolaisten käsissä rakensivat väylän Elben yli suojellakseen pakolaisia ja sotilaita paetakseen ja antautuakseen länsiliittoutuneille. | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Joakim Brodén – laulu
Pär Sundström – basso
Chris Rörland – kitara, taustalaulu
Thobbe Englund – kitara, taustalaulu
Hannes van Dahl – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Kaaoszine.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Heroes (Sabatonin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Heroes (Sabatonin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Oswald Heribert Beckman

Oswald Heribert Beckman (syntyjään Bäckman; 15. kesäkuuta 1851 Jalasjärvi – 28. marraskuuta 1924 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen lääkäri. Hän oli ensimmäinen Amerikassa lääkärintutkinnon suorittanut suomalainen.
Beckmanin isä oli Jalasjärven seurakunnan pappi Knut Adolf Bäckman ja äiti Amanda Olivia Ammondt. Hän kävi lukiota Tampereella, mutta vanhempiensa kuoltua vuonna 1868 hän meni ensin Turkuun apteekkarin oppipojaksi ja lähti sitten merille. Saavuttuaan New Yorkiin vuonna 1870 hän jätti laivan. Hän purjehti amerikkalaisissa rannikkolaivoissa vuoteen 1874 asti, pääsi sairaanhoitajaksi episkopaalikirkon sairaalaan Philadelphiassa, opiskeli englantia, ja suoritti lopulta lääketieteen tohtorin tutkinnon Jefferson Medical Collegessa (nykyään Thomas Jefferson University) 1884.
Beckman harjoitti lääkärin ammattia aluksi Clarksborossa, New Jerseyssä. Sieltä hän palasi takaisin Philadelphiaan, jossa hän toimi lääkärinä yhdeksän vuotta, ja kävi sieltä myös suomalaissiirtolaisten luona Pohjois-Michiganissa. Vuonna 1895 Beckman muutti Astoriaan, Oregoniin, sikäläisten suomalaissiirtolaisten lääkäriksi. Hän meni toisen kerran naimisiin suomalaisen sairaanhoitajan kanssa, ja tästä liitosta syntyi kolme lasta.  Vuonna 1907 hän muutti San Franciscoon. San Franciscon maanjäristyksen jälkeen hän muutti suomalaissiirtolaisten luokse Fort Braggiin ja rakennutti kaupunkiin sairaalan. Vuonna 1911 hän muutti Glendaleen. Siellä hän sai aivohalvauksen, josta ei koskaan toipunut.
Beckman oli muun muassa American Medical Associationin sekä Oregonin ja Kalifornian lääkäriseurojen jäsen. Hän oli myös Suomen Lääkäriseuran kunniajäsen. Beckman vieraili Suomessa vuonna 1898, ja tapasi tuolloin Helsingin johtavia lääkäreitä.
Tieteellisiä julkaisuja

Beckman O. H. Abortion, and some suggestions how to lessen criminal abortions. Cal State J Med. 1916 Nov;14(11):447-50.
Haukilammi (Tampere, Sorila)

| Haukilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°35′14″N, 23°57′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Pitkäjärveen 
Järvinumero:  35.319.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,4 m  
Rantaviiva:  0,473 km  
Pinta-ala:  1,255 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilammi 
Haukilammi  on Pirkanmaalla Tampereella Sorilan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,4 metriä mpy.
Ollin vaihde

Ollin vaihde (lyh. Olli) on Keravan–Porvoon radalla Porvoon kaupungin alueella sijaitseva linjavaihde, josta haarautuu Porvoon museorautatie itään ja Sköldvikin rata etelään. Se on valmistunut vuonna 1972. Liikennepaikka sijaitsee noin ratakilometrillä 45+700, noin 17 kilometrin päässä Keravan rautatieasemalta ja noin 10 kilometrin päässä Sköldvikin rautatieasemalta, metsäisellä selännealueella lähellä Anttilan kylää.
Ollin vaihde rakennettiin Sköldvikin tavaraliikenneradan rakennustöiden yhteydessä. Liikennepaikka toimi junasuorituspaikkana, kun Porvoon radalla oli säännöllistä junaliikennettä. Myöhemmin, Porvoon suunnan liikenteen vähentyessä, Ollin turvalaitteet uusittiin ja asema jäi miehittämättömäksi. Turvalaittena oli varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Olli miehitettiin tarvittaessa ja vain silloin, kun Porvoon radalla oli liikennettä. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön linjavaihde, ja se on varustettu elektronisella asetinlaitteella.
Ollin vaihteelle tuotiin sen valmistuttua Helsingistä Eläintarhan urheilukentältä entinen kuulutuskoppi junasuorittajan työtilaksi. Koppi vietiin kuitenkin pois vuonna 2001. Kun vanha opastinjärjestelmä purettiin vuonna 2002, Ollin vaihteelle rakennettiin kulunvalvontaan liitetty elektroninen asetinlaite uusine koppeineen.
Aiheesta muualla

Rataosa Olli–Porvoo Vaunut.org -sivustolla
Osmo Kleemola

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. toukokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
: EBK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2000 | EBK | 11 | (0) |
| 2001 | LePa | 21 | (0) |
| 2002–2005 | FC Espoo | 73 | (14) |
| 2006–2011 | Viikingit | 110 | (2) |
| 2012 | Pöxyt | 10 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 225 | (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Osmo Kleemola (s. 3. toukokuuta 1983 Espoo) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Kausina 2006–2011 Kleemola pelasi FC Viikingeissä. Debyyttikaudellaan hän pelasi 25 ottelua alusta loppuun Ykkösessä ja oli tärkeässä roolissa Viikinkien liiganousun kannalta. Kleemola on pelannut aikaisemmin urallaan myös laitahyökkääjänä.
Vuoden 2011 päätteeksi lentäjäksi opiskellut Kleemola päätti uransa Viikingeissä ja päätti uransa Kolmosen SexyPöxyissä pelatun kauden jälkeen.
Paholaisen satulassa

| Paholaisen satulassa> Ride with the Devil |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ang Lee
Käsikirjoittaja:  James Schamus
Tuottaja:   Ted Hope  Robert F. Colesberry   James Schamus 
Säveltäjä:  Mychael Danna
Kuvaaja:  Frederick Elmes
Leikkaaja:  Tim Squyres
Pääosat:   Tobey Maguire  Skeet Ulrich  Jewel  Jeffrey Wright  Simon Baker  Jonathan Rhys Meyers  Jim Caviezel  Tom Guiry  Jonathan Brandis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Good Machine  Universal Pictures  Maplewood Productions  Hollywood International Multimedia Group 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  139 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paholaisen satulassa (Ride with the Devil) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Ang Leen ohjaama elokuva, joka sijoittuu Yhdysvaltain sisällissotaan.
Chicago Sun-Timesin Roger Ebert piti elokuvaa yhtenä ensimmäisistä Yhdysvaltain sisällissotaa käsittelevistä elokuvista, joka ei jälkiviisastele vaan tulee kerrotuksi aasialaisohjaajan ulkopuolisella näkemyksellä. Hän antoi elokuvalle kuitenkin vain kaksi tähteä neljästä, koska piti sitä kovin hitaana ja kankeana. Pääosaa esittävälle Toby Maguirelle hän suositteli roolin ottamista jostain aivottomasta teinikomediasta, ei siksi että Ebert haluaisi nähdä sellaista elokuvaa, vaan siksi että Maguire voisi karistaa osan draamaelokuvamaneereistaan.
Oliokaavio

Käyttäytymiskaavio
Aktiviteettikaavio
Käyttötapauskaavio
Tilakaavio
Vuorovaikutuskaavio
Ajoituskaavio
Kokoava vuorovaikutuskaavio
Kommunikointikaavio
Sekvenssikaavio
Rakennekaavio
Komponenttikaavio
Koostekaavio
Luokkakaavio
Oliokaavio
Pakkauskaavio
Sijoittelukaavio
Oliokaavio on UML-mallinnuksessa käytetty kaavio, joka kuvaa olioita ja niiden välisiä suhteita tiettynä ajankohtana. Sitä voi siten pitää luokkakaavion erikoistapauksena.
Yleiskatsaus

Unified Modeling Language (UML) -mallinnuskielessä oliokaavio keskittyy tiettyyn olioiden ja attribuuttien joukkoon ja linkkeihin näiden esiintymisen välillä. Oliokaavioiden joukko tarjoaa tietoa siitä, kuinka järjestelmän odotetaan kehittyvän ajan myötä. Varhaiset UML-spesifikaatiot kuvasivat oliokaavioita seuraavasti:
"Oliokaavio on kaavio ilmentymistä, mukaan lukien oliot ja niiden sisältämistä muutujien arvoista. Staattinen oliokaavio on luokkakaavion esiintymä; se näyttää tilannekuvan järjestelmän yksityiskohtaisesta tilasta tiettynä ajankohtana. Oliokaavioiden käyttö on melko rajallinen, ne muodostavat lähinnä esimerkkejä tietorakenteesta."
Uusin UML 2.5 -spesifikaatio ei määrittele eksplisiittisesti oliokaavioita, mutta se tarjoaa merkintätavan luokitteluun.
Oliokaaviot ja luokkakaaviot liittyvät läheisesti toisiinsa ja käyttävät lähes identtisiä merkintöjä. Molemmat kaaviot on tarkoitettu visualisoimaan järjestelmän staattista rakennetta. Kun luokkakaaviot näyttävät luokat, oliokaaviot näyttävät luokkien esiintymät (oliot). Oliokaaviot havainnollistavat käytännön paremmin kuin luokkakaaviot. Niitä käytetään usein luomaan esimerkkejä tai toimimaan testitapauksina luokkakaavioille. Mallin kannalta vain sen hetkiset oleelliset asiat näkyvät yleensä oliokaaviossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oliokaavio Wikimedia Commonsissa
Nokia N75

| Nokia N75 |
| --- | --- |
Julkaistu:  syyskuu 2006
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900, UMTS 850/1900
Mitat:  95 × 52 × 20 mm
Paino:  123,5 g
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 pikseliä
Värien lukumäärä:  256 000
Muisti:  sisäinen 40 Mt, muistikorttipaikka
Kamera:  2 MP (1 600 × 1 200) LED-salamalla
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  noin 200 h (2G), noin 192 h (3G)
Puheaika:  noin 4 h (2G), 2 h 12 min (3G)
Käyttöjärjestelmä:  Symbian OS 9.1, S60
Tiedonsiirto:  EDGE, EGPRS, WCDMA
Liitännät:  Bluetooth, Pop-Port
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia N75 on Nokian valmistama älypuhelin. Laite toimii sekä GSM- että 3G-verkoissa. Laitteessa on 2 megapikselin pääkamera, jossa on LED-salama. Puhelimessa on PictBridge ja Bluetooth suoratulostustuki.
Ominaisuudet

ennakoiva tekstinsyöttö
äänikomennot
suoratulostus
kuvan/videonmuokkausohjelma