stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isabella de France

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Isabella de France (noin 1292 Pariisi–1358) oli Ranskan kuninkaan Filip IV Kauniin ja hänen puolisonsa Navarran kuningattaren Jeanne I:n tytär. Hänestä tuli Englannin kuninkaan Edvard II:n puolisona Englannin kuningatar. Häntä kutsutaan myös Ranskan naarassudeksi (La Louve de France), koska hän oli luonteeltaan erityisen väkivaltainen.
Isabella palaa Englantiin mukanaan poikansa Edvard III. Jean Fouquetn maalaus
Pitkien neuvottelujen jälkeen Isabella avioitui vuonna 1308 Boulogne-sur-Merissä Englannin kuninkaan Edvard II:n kanssa. Avioliitosta syntyi neljä lasta:
Edvard III  of Windsor, s. 1312
John of Eltham, s. 1316
Eleanor of Woodstock, s. 1318, avioitui Gueldersin Reinoud II:n kanssa
Joan of the Tower, s. 1321, avioitui Skotlannin David II kanssa
Vuonna 1326 Isabella johti vallankaappausta miestään vastaan. Tämä pakotettiin luopumaan vallasta poikansa Edvard III:n hyväksi. Nuori kuningas oli vasta 14-vuotias, joten Isabella ja hänen rakastajansa Mortimer käyttivät valtaa muutaman vuoden ajan, kunnes vuonna 1330 Edvard III vangitutti ja tapatutti Mortimerin ja Isabella jäi eläkkeelle. Hän vietti vanhuusvuotensa luostarissa.
Edvard II oli tunnettu homoseksuaalisista suhteistaan hovinsa miesten, kuten Pier Gavestonen ja Hugh le Despenserin kanssa.
Isabellalla on väitetty olleen avioliiton ulkopuolinen suhde William Wallacen kanssa, mutta tosiasiassa Wallace kuoli ennen kuin Isabella saapui Englantiin. Kuviteltua suhdetta kuvataan elokuvassa Braveheart – taipumaton, jossa Isabellan roolia esittää Sophie Marceau.
I/JR 48 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 48:n I Pataljoona (I/JR 48) on jatkosotaan kesäkuussa 1941 perustettu Suomen asevoimien pataljoona, joka kuului 18. divisioonan JR 48:aan
Perustaminen ja varustaminen

Pataljoonan perustamisesta vastasi Pohjois-Hämeen Sotilasläänin Jyväskylän Suojeluskuntapiiri. Pataljoona perustettiin Lievestuoreen seurantalolla pääosin Laukaan, Toivakan ja Leivonmäen miehistä. Pataljoona miesvahvuus oli perustamisen jälkeen 31 upseeria, 156 aliupseeria ja 838 miestä, yhteensä 1 025 miestä.
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta eivät yksiköt tulleet varustettua kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi.
Taistelut

Pataljoonan sotatie on kuvattu pääosin JR 48 koskevassa osassa
Komentajat

Pataljoonankomentajana oli perustamisesta 21. kesäkuuta 1941 kapteeni Yrjö Hyvärinen aina lakkauttamiseen saakka.
Intian kommunistinen puolue (maolainen)

Intian kommunistinen puolue (maolainen) (engl. Communist Party of India (Maoist), CPI(M)) on vuonna 2004 perustettu maolainen puolue, joka käy sissisotaa Intian hallitusta vastaan. Puolueen juuret ovat 1960-luvulla syntyneessä naxaliitti-liikkeessä. CPI(M) perustettiin  loppuvuodesta 2004, kun kaksi aiemmin itsenäistä maolaisjärjestöä, Intian kommunistinen puolue (marxilais-leniniläinen) (People's War) (1980–2004) ja Maolainen kommunistinen keskus (1975–2004) yhdistyivät. Puolueen sotilasjärjestön (People's Liberation Guerrilla Army) riveissä on arvioitu olevan nykyisin noin 10 000 taistelijaa.
CPI(M):llä on toimintaa eri puolilla Intiaa. Vahvinta puolueen kannatus on Jharkhandissa, Andhra Pradeshissa ja Biharissa sekä Chhattisgarhissa, Maharashtrassa, Länsi-Bengalissa ja Orissassa. Puolue pitää hallussaan joitakin syrjäisiä alueita, joista käsin se pyrkii laajentamaan vallankumousta muualle Intiaan. Mao Zedongin oppeihin nojautuen CPI(M) pitää harjoittamaansa sotilaallista toimintaa "kansansotana". Intian hallitus pitää puoluetta terroristijärjestönä.
CPI(M) on Coordination Committee of Maoist Parties and Organizations of South Asia -yhteistyöelimen (CCOMPOSA) jäsen ja se tekee yhteistyötä kansainvälisen maolaisen Revolutionary Internationalist Movementin kanssa.
Kesäkuussa 2009 Intian hallitus määritteli maolaiskapinalliset virallisesti terroristeiksi. Samalla Intia kielsi kapinallisten järjestön avoimen toiminnan. Maolaiset eivät saa kokoontua tai kantaa aseita.
Intian keskiselänne

Intian keskiselänne on kahden toisistaan loittonevan manner­laatan välissä sijaitseva keskiselänne Intian valta­meren pohjassa. Se on Atlantin keskiselänteen suora jatke, joka alkaa Etelä-Atlantin rajalta ja jatkuu siitä pohjoiseen Rodriguesin saarelle, missä selänne jakautuu kahtia. Toinen osa jatkaa pohjoiseen Adeninlahdelle, missä se yhtyy Itä-Afrikan hautavajoamaan. Toinen osa kääntyy kaakkoon kohti Macquariensaarta.
Igbon kieli

| igbo |
| --- | --- |
 Igbo ja sen sukulaiskielet vaaleanvihreällä
Oma nimi:  igbo
Muu nimi:  ibo
Tiedot
Alue:  Länsi-Afrikka
Virallinen kieli:   Nigeria  Päiväntasaajan Guinea
Puhujia:  n. 27 milj.
Sija:  52.
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläiskongolaiset kielet
Kieliryhmä:  benuekongolaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  ibo
ISO 639-3:  ibo
 Ohje 
Puhuttua igboa
Igbo eli ibo on Länsi-Afrikassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli. Puhujat, jotka pääosin ovat igboja, asuvat entisen Biafran alueella, Nigeriassa. Kielellä on yhteensä noin 27 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä maailman 52. suurimman kielen. Igbolla on useita murteita ja sen lähimmät sukulaiskielet ovat mm. ika ja ogbah.
Kielellä on virallisen vähemmistökielen asema Nigeriassa ja Päiväntasaajan Guineassa. Igboa käytetään laajalti eri medioissa kuten TV:ssa, radiossa ja lehdistössä.
Igboa on kirjoitettu latinalaisilla aakkosilla. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan igboksi vuonna 1906.
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari> Norm. | Velaari> Lab. | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  |  | n |  | ɲ | ŋ | ŋʷ |  |
| Klusiili | p | b |  | t | d |  |  |  | k | g | kʷ | gʷ |  |
| Affrikaatta |  |  |  |  | tʃ | dʒ |  | kp | gb |  |  |
| Frikatiivi |  | f |  | s | z | ʃ |  | ɣ |  | h |
| Lateraali |  |  |  | l |  |  |  |  |  |
| Yksitäryinen tremulantti |  |  |  |  | ɺ |  |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  |  |  |  | j |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Igbo on tonaalinen kieli, jossa tavujen äänenkorkeus eli tooni vaikuttaa sanan merkitykseen. Igbossa on kaksi toonia: matala ja korkea. Äänenkorkeuden merkitsemiseen ei kielessä ole vakiintunutta käytäntöä; usein sitä ei merkitä lainkaan.
Itä-Kasai

Itä-Kasai eli Kasaï Oriental on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Mbuji-Mayi. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa maakunnasta erotettiin Lomamin ja Sankurun maakunnat (entiset piirikunnat). Niinpä maakunnan pinta-alaksi jäi vain 9 481 neliökilometriä, joten se on alaltaan Kongon pienin.
Itä-Kasai on yksi Kongon demokraattisen tasavallan köyhimmistä maakunnista. Alueen kallioperässä on timantteja, ja kaksi kaivosyhtiötä houkuttelivat monia maalaisia muuttamaan työn perässä kaivospaikkakunnille 1980-luvulla. Yhtiöt ovat lopettaneet toimintansa, mutta timantteja kaivetaan pienistä käsityöläislouhoksista. Kaivosalueilla esiintyy prostituutiota ja lapsityötä. Kaivostyön lisäksi elinkeinoja ovat lähinnä maatalous ja karjanhoito. Polttopuun kerääminen yhdessä ilmastonmuutoksen vaikutusten kanssa on saanut alueen metsävarat vähenemään huolestuttavasti.
Hélène Lipietz

Hélène Lipietz (s. 7. toukokuuta 1959 Pariisi, Ranska) on ranskalainen poliitikko, joka on edustanut Ranskan senaatissa vihreitä. Hän on ollut myös Île-de-Francen alueparlamentin jäsen. Siviiliammatiltaan Lipietz on asianajaja ja antikvariaatin pitäjä.
Elämäkerta

Hélène Lipietzin isä Georges Lipietz (1922–2003) oli Ranskaan muuttunut Puolan juutalainen, joka joutui saksalaisten pidättämäksi toisen maailmansodan aikana. Hänen äitinsä on Colette Geunité. Lipietzin sisarukset ovat vanhempi veli Alain (1947), joka on ekonomisti ja aktiivinen Ranskan vihreissä sekä sisar Catherine (1950). Hélene Lipietz suoritti alemman teoreettisen oikeuden tutkinnon Pariisi-Nanterren yliopistossa, jossa hän myös kohtasi tulevan aviomiehensä ja kolmen lapsensa isän. Vuonna 1994 Lipietzistä tuli asianajaja, ja hän on myöhemmin myös toiminut oikeussalissa.
Kun Lipietzin isä Georges kuoli 2003, Hélène jatkoi yhdessä äitinsä ja sisarustensa kanssa isänsä aloittamaa oikeusprosessia Ranskan valtiota ja valtion rautateitä (SNCF) vastaan Toulousen kaupungin hallinto-oikeudessa. Kanteen mukaan sekä valtio että rautatieyhtiö olivat syyllistyneet ihmisoikeusrikoksiin kuljettaessaan toisen maailmansodan aikana vankeja keskitysleireille yhteistyössä saksalaisten kanssa.
Poliittinen ura

Vuosina 2004-2010 Hélène Lipietz oli jäsen Île-de-Francen alueneuvostossa. Hän oli talouskomitean varapuheenjohtaja ja kaupunkipoliittisen komission sihteeri. Vuonna 2012 Jean-Marc Ayraultin hallituksen muodostamisen yhteydessä Nicole Bricq valittiin hallitukseen ja varasijalla ollut Lipietz nousi senaattoriksi. Senaatissa Lipietz toimi yleisen äänioikeuden, yleisen hallinnon säätelyn, perustuslain ja lainsäädännön komissioissa.
Hélène Lipietzin ura senaattorina päättyi Manuel Vallsin muodostettua uuden hallituksen. Nicole Bricq palasi takaisin senaattoriksi ja Lipietz keskittyi politiikan sijasta ravintoloitsijan ja antikvariaatin pitäjän töihin Avallonissa. Bricqin kuolema kuitenkin muutti tilanteen hetkeksi ja Lipietz palasi senaattoriksi elo- ja syyskuun ajaksi vuonna 2017.
Teokset

Droit du logement social , éditions du Moniteur, collection l’Actualité juridique, 2 tomes, mise à jour en 1993, yhteistyössä Rémi Rouquetten kanssa.
Tome 1 : Administration et partenaires, statuts, fonctionnements, personnel, contrôles, fiscalité, comptabilité, financements et régime des prêts, aides personnelles, surendettement,  ISBN 2-281-12176-3
Tome 2 : Maîtrise du foncier, marchés, responsabilités, baux d'habitation, logement des plus démunis, accession à la propriété, ventes de logements locatifs, opérations d'aménagement, contentieux,  ISBN 2-281-12177-1
Ils (muusikko)

| Ils> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Illian Walker
Ammatti:  DJ, muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ils
Tyylilajit:  elektroninen
Levy-yhtiöt:  Botchit & Scarper, Distinctive, Fuel, Good Looking, Marine Parade
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ils, oikealta nimeltään Illian Walker, on brittiläinen elektronisen musiikin artisti ja tuottaja, joka on julkaissut äänitteitä levy-yhtiöillä kuten Marine Parade ja Distinctive. Hän aloitti tuottajanuransa LTJ Bukemin drum and bass -levy-yhtiöllä Good Looking Records. Marine Parade -levy-yhtiön omistaja Adam Freeland allekirjoitti levytyssopimuksen Ilsin kanssa.
Ilsin vuoden 2002 single ”Next Level” oli viikon Britannian singlelistan 75. sijalla helmikuussa 2002. Kappale julkaistiin hänen toisella studioalbumillaan Soul Trader.
Diskografia > Albumit > Studiolbumit

Idiots Behind the Wheel (1999)
Soul Trader (2002)
Bohemia (2005)
Paranoid Prophets (2007)
33 R.P.M. (2013)
Diskografia > Albumit > Kokoelma-albumit

ILS Presents: Y4K (2003)
Bohemia – Remixes & Exclusives (2007)
Jaakko Hallila

| Jaakko Hallila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1981 (ikä 42–43) Seinäjoki, Suomi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Vaasan yliopisto
Tutkimusalue:  hallintotieteilijä
Jaakko Hallila (s. 1981, Seinäjoki) on suomalainen hallintotieteiden tohtori sekä Seinäjoen ammattikorkeakoulun toimitusjohtaja ja rehtori. Ennen valintaansa ammattikorkeakoulun rehtoriksi Hallila työskenteli SeAMK:n sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämispäällikkönä. Hallila toimi vuosina 2007–2017 Etelä-Pohjanmaan liiton kansainvälisten asioiden päällikkönä.
Ura ja opinnot

Hallila kirjoitti ylioppilaaksi Seinäjoen lukiosta vuonna 2000. Hallila valmistui hallintotieteiden maisteriksi vuonna 2005 kansainvälisen hallinnon koulutusohjelmassa ja suoritti osan opinnoistaan Pariisissa Sciences Po-korkeakoulussa. Hallila toimi johtamisen tutkijana Vaasan yliopistossa 2004–2005, projektipäällikkönä SeAMK:n sosiaali- ja terveysalan yksikössä 2006–2007 sekä sote-yrittäjyyden sivutoimisena tuntiopettajana 2010–2015. Vuonna 2007 Hallila siirtyi Etelä-Pohjanmaan maakuntaliittoon kansainvälisten asioiden päälliköksi.
Hallilan väitöskirjan aihe oli Transaktiokustannukset ja laatu. Vertaileva tapaustutkimus yksityisistä ja julkisista perusterveydenhuoltopalveluista neljällä suomalaispaikkakunnalla. Hallila väitteli tohtoriksi Vaasan yliopistossa joulukuussa 2019.
Instrumental Health Care

| Instrumental Healthcare Underwater Sleeping Society |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. lokakuuta 2016
 Kesto: 54.15
 Levy-yhtiö: Svart Records
Underwater Sleeping Societyn muut julkaisut
| The Dead Vegas 2008 | Instrumental Healthcare 2016 |   |
Instrumental Healthcare on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 7. lokakuuta 2016 julkaistu neljäs studioalbumi.
Kappaleet

A Ghost in the Room – 5.45
Tomorrow’s Yesterday – 4.19
Hexagon Eyes – 3.48
On A Vitamine Strut – 4.51
Origo – 5.13
Big Fish Don’t Know – 4.41
Complete, Compass – 4.54
Bow & Arrow – 4.01
The Last Door – 4.23
Catnip Love – 5.40
Chemical Trails – 6.35
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Keskisuomalainen:
Soundi:
In Victory

| In Victory> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  Power metal sinfoninen metalli
Jäsenet:  Víctor Angulo González Topias Kupiainen Kim Arefäll Joonas Ylänne
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
In Victory on kansainvälinen metallimusiikki-projekti, jota johtaa espanjalainen kitaristi Víctor Angulo González. In Victory kuvaa heidän soundiaan uplifting metal, tämä on yhdistelmä power metal,  sinfoninen metalli  ja lyyrinen lähestymistapa, joka on suunnattu inspiroivaan ja motivoivaan.
Historia

In Victory julkaisi ensimmäisen EP:nsä,Uplifting Metal, vuonna 2019, yhteistyössä Samy Saemannin kanssa (ex- Freedom Call) ja Glyndwr Williams (Power Quest).
Sittemmin he ovat julkaisseet EP:n nimeltä Ecstasy of the Enlightened vuonna 2020; ja kolme sinkkua: The Prophecies Will Unfold (Orchestral Version), yhteistyössä Rikard Sundénin kanssa (ex- Sabaton) ja Örebron yliopiston kuoro ja orkesteri Ruotsissa, The Pulse of the Heart, Here We Stand, ja Till the Break of Dawn.
Jäsenet

In Victoryn muodostavat kitaristi ja säveltäjä Víctor Angulo González, laulaja Kim Arefäll, basisti Joonas Ylänne sekä rumpali ja tuottaja Topias Kupiainen. Jälkimmäinen on myös osa suomalaista konsernia Arion ja ääniteknikko Stratovarius, bändi, jossa hänen veljensä, Matias Kupiainen hän on kitaristi.
Aiheesta muualla

In Victory en Encyclopedia Metallum
Instrumentaali

Instrumentaali on sijamuoto, joka ilmaisee, että substantiivi on väline, jolla subjekti suorittaa tekemisen. Substantiivi voi olla joko konkreettinen esine tai abstrakti käsite.
Esimerkiksi latinan lauseessa librum stylo scripsi substantiivin taivutus ilmaisee sen instrumentaalisuuden – nominatiivi stylus muuttuu ablatiiviksi stylo. Koska suomen kielessä ei ole instrumentaalia, se käännetään usein käyttämällä adessiivia: Kirjoitin kirjan kynällä.
Instrumentaalia käytetään ainakin muinaisenglannissa, georgiassa, sanskritissa, tamilissa sekä useissa balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Unkarin kielessä sijamuodon nimi on instrumentaali-komitatiivi.
Instrumentaali tšekissä

Píšu perem. - "Kirjoitan kynällä." (psát = kirjoittaa, pero = kynä)
Jedu autem. - ”Menen autolla.” (auto = ”auto”)
Jedu s tebou. - ”Menen sinun kanssasi.” (s = ”kanssa”, ty = ”sinä”)
Jedu mezi autem a lampou. - ”Menen auton ja lampun välistä.” (mezi = ”välissä”, lampa = ”lamppu”)
Instrumentaalia käytetään myös ilmaisemaan liikeverbin tapahtumapaikkaa
Projel městem. - Hän ajoi kaupungin läpi, sama kuin Projel skrz město.
Instrumentaali venäjässä

Venäjän kielessä instrumentaalia käytetään tiettyjen paikkaan tai sijaintiin viittaavien prepositioiden kanssa. Nämä kuusi tiettyä prepositiota ovat:
с(o) [s(o)] (kanssa) (Mikäli prepositiota seuraava sana alkaa useammalla konsonantilla lisätään prepositioon ääntämisen helpottamiseksi o-kirjain.)
за [za] (takana)
под [pod] (alla tai alapuolella)
над [nad] (yllä tai yläpuolella)
перед [pjered] (edessä)
между [meždu] (välissä)
Muutamilla edellä mainituista prepositioista on myös muita merkityksiä, jolloin niiden kanssa ei käytetä instrumentaalia, esimerkiksi c(o) voi tarkoittaa myös jostakin, jolloin sen kanssa käytetään genetiiviä.
Ilman prepositiota instrumentaali ilmaisee useimmiten välinettä.
Я написал письмо пером. – Kirjoitin kirjeen kynällä.
Lisäksi instrumentaalia käytetään passiivilauseissa ilmaisemassa lauseen agenttia (Ветером сорвало крышу.,  Tuuli vei katon.) sekä ilmaisemaan "kenen toimesta" (Книга написана мною., Kirja on minun kirjoittamani.)
Muita instrumentaalin käyttötapoja ovat liikeverbien toimintapaikan ilmaisu (Они шли лесом., He kulkivat metsän kautta.), eräät ajan ilmaisut (Он уходил ранним утром., Hän lähti aikaisin aamulla.).
Lisäksi sitä voidaan käyttää korostamaan tiettyä roolia.
Я работаю переводчиком. – Työskentelen kääntäjänä. Normaalisti voitaisiin sanoa: Я - переводчик. – Olen kääntäjä.
Venäjän kielessä on myös tiettyjä verbejä, joiden jälkeen on siihen liittyvät adjektiivit ja substantiivit taivutettava instrumentaalimuodossa. Erityisesti refleksiiviverbit (-ся) vaativat instrumentaalia. Näitä verbejä ovat muun muassa:
заниматься [zanimatsja] = harrastaa jotakin
увлекаться [uvlekatsja] = harrastaa jotakin
интересоваться [interesovatsja] = olla kiinnostunut jostakin
стать [stat] = tulla joksikin
Instrumentaalin päätteet maskuliinisukuisilla substantiiveilla on perinteisesti yksikössä kovavartaloisilla -ом (om) ja pehmeävartaloisilla -ем (em/jem). Feminiinisukuisilla substantiiveilla sanan viimeinen kirjain (а [a] tai я [ja]) poistuu ja sen tilalle tulee yksikössä perinteisesti kovavartaloisilla sanoilla pääte -ой ja pehmeävartaloisilla -ей. Neutrisukuiset substantiivit taipuvat kuten maskuliinit. Monikossa instrumentaalin päätteet ovat perinteisesti kaikkien sukujen kovavartaloisilla sanoilla -ами ja kaikkien sukujen pehmeävartaloisilla -ями. Lisäksi venäjän kielessä on useita poikkeustaivutuksen omaavia sanoja, jotka eivät taivu edellä olevan kaavan mukaan.
Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
Ilpo Väisänen

| Ilpo Väisänen |
| --- | --- |
 Ilpo Väisänen (2006)
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1963 (ikä 60) Kuopion maalaiskunta
Muusikko
Taiteilijanimi:  I-LP-O In Dub, I-LP-ON, Liima, Piiri
Tyylilajit:  ambient, tekno, noise
Yhtyeet:  Pan Sonic, Angel
Levy-yhtiöt:  Blast First, Sähkö
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ilpo Väisänen (s. 12. lokakuuta 1963 Kuopion maalaiskunta) on suomalainen syntetisaattorimuusikko. Hän teki omalla nimellään kokeellista elektronista musiikkia, jonka ohessa hänellä oli sooloprojekti I-LP-O In Dub tai I-LP-ON. Hän on tehnyt myös yhteistyötä suomalaisten ja ulkomaisten minimalistista elektronista musiikkia tuottavien säveltäjien kanssa. Näitä projekteja olivat muun muassa Pan Sonic, Vainio / Väisänen / Vega, Angel.
Julkaisut

2001: Ilpo Väisänen – Asuma (Mego)
2005: John Duncan, Mika Vainio & Ilpo Väisänen – Nine Suggestions (Allquestions)
2015: I-LP-O In Dub – Communist Dub ‎(Editions Mego)
2016: Ilpo Väisänen – Syntetisaattori Musiikkia Kuopiosta (Kvitnu)
2017: I-LP-O In Dub – Capital Dub Chapter 1 (Editions Mego)
2018: I-LP-ON – Äänet ‎(Editions Mego)
2019: Ilpo Väisänen – Tietoisen Siirtymän Oletettu Toiseus (Erototox Decodings)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilpo Väisänen, media-loca.com
Ilpo Väisänen, Discogs.com
Ilpo Väisänen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pan Sonic, FinnDiscog
In With Lassy

| In With Lassy Timo Lassy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuussa 2011, Kaapelitehdas, Helsinki
 Julkaistu: syyskuussa 2012
 Tuottaja(t): Abdissa Assefa, Timo Lassy
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 34.33
 Levy-yhtiö: Schema (SCLP 458)
Listasijoitukset
  31. (albumilista)
Timo Lassyn muut julkaisut
| Round Two 2009 | In With Lassy 2012 | Live With Lassy 2013 |
In With Lassy on saksofonisti Timo Lassyn kolmas sooloalbumi.
Kappaleet

In With Lassy – 6.11 (säv. Timo Lassy)
Shootin' Dice – 5.19 (säv. Teppo Mäkynen)
Where's the Man? – 3.31 (säv. Lassy)
Touch Red – 4.41 (säv. Lassy)
It Could Be Better – 4.44 (säv. Lassy)
Creole Stew – 4.25 (säv. Mäkynen)
Uncle Harry Came To Town – 3.53 (säv. Lassy)
The Good Life – 2.23 (säv. Sacha Distel)
Kokoonpano

Timo Lassy – tenorisaksofoni
Teppo Mäkynen – rummut, lyömäsoittimet
Antti Lötjönen – basso
Georgios Kontrafouris – sähköpiano
Abdissa Assefa – lyömäsoittimet
Aiheesta muualla

In With Lassy discogs.com -sivustolla
Ignaz Lachner

Ignaz Lachner
Ignaz Lachner (11. syyskuuta 1807 Rain, Baijeri – 24. helmikuuta 1895 Hannover) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Elämä ja ura > Lapsuudesta 1850-luvulle

Lachner aloitti varhaisella iällä pianon- ja viulunsoiton opiskelun. Hänelle opetettiin myös urkujensoittoa. Perheeseen kuului monia lapsia. Näistä tunnetuin oli Lachnerin vanhempi veli Franz Lachner. Muusikoita olivat myös Lachnerin isä ja nuorempi veli Vinzenz Lachner. Lachnerin isä vaati poikaansa suuntautumaan opettajan uralle, mutta poika työskenteli jo 15-vuotiaana viulistina teatterissa Münchenissä. Isänsä kuoltua Lachner sai opetusta aikansa viuluvirtuoosi Bernhard Moliquelta.
17-vuotiaana Lachner muutti Wieniin, jossa hänen vanhempi veljensä Franz jo työskenteli muusikkona. Siellä Lachner ystävystyi Franz Schubertin kanssa ja tutustui tätä ympäröineeseen ystävä- ja muusikkopiiriin. Pian hän sai viulistin paikan hovin oopperaorkesterista, minkä jälkeen hänelle myönnettiin avustavan kapellimestarin paikka. Lachner sai Wienin-aikanaan vaikutteita Schubertilta, mutta myös wieniläisklassikoilta Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Ludwig van Beethovenilta. Hän lähti Wienistä vuonna 1831 ja jatkoi työskentelemistä kapellimestarina oopperataloissa Stuttgartissa (1831–1842), Münchenissä (1842–1853) ja Hampurissa (1853–1858). Hampurissa Lachner järjesti viimeaikaisten oopperoiden esityksiä. Hän johti Giuseppe Verdin Trubaduurin esityksen vuonna 1856 sekä Richard Wagnerin Tannhäuserin esityksen 1853 ja saman säveltäjän Lohengrinin esityksen 1855.