stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ala-Soukka (järvi)
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,6 metriä mpy.
Alina Hellén

Alina Josefina Hellén (o.s. Björklund; 10. maaliskuuta 1865 – 5. tammikuuta 1938) oli suomalainen kutomataidon ja kasvivärjäyksen opettaja.
Hellén oli 40 vuotta Suomen Käsityön Ystävien palveluksessa vuodesta 1890 aina vuoteen 1930 saakka. Kun 1900-luvun alussa haluttiin elvyttää luonnonväriaineilla värjäystä joka oli hävinnyt lähes kokonaan Suomesta teollisesti tuotettujen väriaineiden tieltä, lähetettiin Alina Hellén vuonna 1902 opintomatkalle Norjaan. Palattuaan Suomeen hän julkaisi aiheesta vuonna 1905 kirjan nimellä Neuwoja kotiwärjäykseen kaswiaineilla. Kirjan ohjeet perustuivat norjalaiseen värjäysperinteeseen, vaikkakin kirjassa oli mukana myös suomalaisia värikasveja. Kirjasta otettiin useita painoksia ja Hellén piti eri puolilla Suomea värjäyskursseja. Hän toimi myös kutomataidon opettajana ja teki tätä varten opintomatkoja ulkomaille opiskellen siellä muun muassa gobeliinien kutomista. Tällä alalla hän oli yhteistyössä myös suomalaisten taiteilijoiden kuten Akseli Gallen-Kallelan ja Albert Edelfeltin kanssa.
Julkaisuja

Neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla: Suomen Käsityön ystävien toimesta laadittu. Kansanvalistus-seuran toimituksia 135. Helsinki 1905,  2. tark. ja lisätty painos  	Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto n:o 13. 1914, 3. tark. ja lisätty painos Kuopio 1917, 4. tark. ja lisätty painos nimellä Kotivärjäyskirja : neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla. Helsinki 1919, ruotsiksi nimellä Anvisningar i hemfärgning med växtämnen: på uppdrag af Finska Handarbetets Vänner utarbetade. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1905  (Kirjan vuonna 1919 ilmestynyt 4. painos pdf-tiedostona Heldassa)
Recepter för färgning af linne- och bomullsgarn: tillägg till boken "Hemfärgning med växtämnen" av Alina Hellén. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1917
Alice in Borderland (televisiosarja)

| Alice in Borderland> 今際の国のアリス Imawa no Kuni no Arisu |
| --- | --- |

Tyyli:   draama  trilleri  science fiction 
Kestoaika:  41–52 minuuttia
Pääosissa:   Kento Yamazaki  Tao Tsuchiya  Yûki Morinaga  Keita Machida  Ayame Misaki  Nijirô Murakami  Yutaro Watanabe  Sho Aoyagi  Ayaka Miyoshi  Dori Sakurada  Aya Asahina  Shuntarô Yanagi  Mizuki Yoshida  Kina Yazaki  Tsuyoshi Abe  Nobuaki Kaneko  Riisa Naka 
Alkuperämaa:  Japani
Alkuperäiskieli:  japani
Verkko:  Netflix
Esitetty:  10. joulukuuta 2020 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Kaata Sakamoto
Ohjaaja(t):  Shinsuke Sato
Käsikirjoittaja(t):   Shinsuke Sato  Yoshiki Watabe  Yasuko Kuramitsu 
Tuotantoyhtiö(t):  Robot Communications
Aiheesta muualla
IMDb 
Alice in Borderland (jap. 今際の国のアリス, Imawa no Kuni no Arisu) on japanilainen televisiosarja, joka perustuu samannimiseen mangaan. Sen ensimmäinen kahdeksanjaksoinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä joulukuussa 2020. Kaksi viikkoa julkaisun jälkeen Netflix kertoi tekevänsä myös toisen tuotantokauden.
Sarjassa päähenkilö Arisu päätyy ystäviensä Chōtan ja Karuben kanssa Tokioon, josta muut ihmiset ovat kadonneet. Etsiessään kadonneita ihmisiä heidän täytyy osallistua henkisesti ja fyysisesti vaativiin peleihin, joissa he ovat vaarassa menettää henkensä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kento Yamazaki  | … |  Ryōhei Arisu   |
|  Tao Tsuchiya  | … |  Yuzuha Usagi   |
|  Yûki Morinaga  | … |  Chōta Segawa   |
|  Keita Machida  | … |  Daikichi Karube   |
|  Nijirô Murakami  | … |  Shuntarō Chishiya   |
|  Sho Aoyagi  | … |  Morizono Aguni   |
|  Ayaka Miyoshi  | … |  Rizuna Ann   |
|  Dori Sakurada  | … |  Suguru Niragi   |
|  Aya Asahina  | … |  Hikari Kuina   |
|  Shuntarô Yanagi  | … |  Last Boss   |
|  Nobuaki Kaneko  | … |  Boshiya Hatter   |
|  Riisa Naka  | … |  Kano Mira   |
|  Ayame Misaki  | … |  Saori Shibuki   |
|  Yutaro Watanabe  | … |  Kōdai Tatta   |
|  Mizuki Yoshida  | … |  Asahi Kujō   |
|  Kina Yazaki  | … |  Momoka Inoue   |
|  Tsuyoshi Abe  | … |  Keiichi Kuzuryū   |
Käännös suomeksi
Luettelo PlayStation Portable -peleistä
Aiheesta muualla

Englanninkielisen Wikipedian luettelo Playstation Portable -peleistä (englanniksi)
Mingas

Mingas, oikealta nimeltään Elisa Domingas, on mosambikilainen naislaulaja. Hän aloitti uransa 1970-luvun lopulla Maputossa. 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa hän oli laulajana marrabentaa esittäneessä Orchestra Marrabenta Star de Moçambique-yhtyeessä. Yhtyeen hajottua hän lähti soolouralle. Mingas on ollut myös mukana eteläafrikkalaisen laulajan Miriam Makeban kiertueilla.
Mingas sai vuonna 1993 maansa parhaan naislaulajan palkinnon.
Alexander Ferdinand Luther

Alexander Ferdinand Luther (17. helmikuuta 1877 Helsinki – 9. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Hän oli aikansa merkittävimpiä värysmatojen tutkijoita ja toimi myös selkärankaisten eläinten vertailevan anatomian alalla.
Virkaura

Luther oli Helsingin yliopiston eläinmuseon amanuenssi 1900-1912 ja  1917-1918 eläinmuseon kustos. Yliopiston eläintieteen ylimääräisenä professorina hän toimi 1918-1946 ja samalla  Tvärminnen eläintieteellisen aseman esimiehenä 1919-1953.
Opinnot ja tutkimukset

Uransa alkuaikoina Luther paneutui faunistiikkaan, tutki erityisesti Lohjanjärven eläimistöä ja julkaisi mm. Suomen nilviäisten levinneisyyttä koskevan kokonaisesityksen. Hän opiskeli Itävallassa 1902-1903 erikoistuen värysmatojen morfologiaan, ja julkaisi niiden systematiikkaa koskevan väitöskijrjatyön sekä useita muita tutkimuksia.
Sittemmin hän opiskeli Saksan Heidelbergissa 1905-1907 vertailevaa anatomiaa ja julkaisi haiden ja muiden rustokalojen leukalihaksistoa koskevia töitä ja myöhemmin tutkimuksia sammakkoeläinten anatomiasta. Hän tutki vielä Münchenissä ja Rostockissa anatomiaa ja kehitysfysiologiaa 1912-1914 mm. Hans Spemannin johdolla. Luther teki tutkimusmatkan Kaukoitään ja Ceylonille 1910.
Professorikautenaan Luther jatkoi perinpohjaista värysmatojen anatomian ja systematiikan tutkimusta, ja lopulta julkaisi Itä-Fennoskandian värysmatofaunaa koskevan kokonaisesityksen "Die Turbellarien Ostfennoskandiens" I-IV (1960-1963), jota Tor Karling täydensi viidennellä osalla. "Lutherin ansiosta Suomesta tuli yksi värysmatotutkimuksen johtavista maista ja erityisesti Tvärminnestä alan keskeinen tutkimuspaikka."
Perhe

Alexander Luther oli baltiansaksalaista sukua. Hänen Suomeen muuttanut isänsä perusti Janakkalan Leppäkoskelle Rauhaniemen tiilitehtaan, ja Alexander Luther toimi myös sen toimitusjohtajana vuosikymmenten ajan.
Lutherilla oli kuusi poikaa, joista vanhin oli  kasvitieteen professori Hans Luther.
Julkaisuja

Bidrag till kännedomen om land- och sötvattengastropodernas utbredning i Finland. Acta Societas pro Fauna et Flora Fennica XX:2. 1901
Die Eumesostominen. 1904 (väitöskirja)
Bibliotheca zoologica Fenniæ Acta societatis pro fauna et flora fennica 1902–08, Odo Morannal Reuterin kanssa
Untersuchungen über die vom N. trigeminus innervierte Muskulatur der Selachier (Haie und Rochen) unter Berücksichtigung ihrer Beziehungen zu benachbarten Organen. 1909
Über die vom N. trigeminus versorgte Muskulatur der Amphibien mit einem vergleichenden Ausblick über den Adductor mandibulae der Gnathostomen und einem Beitrag zum Verständnis der Organisation der Anurenlarven. 1914
Vorläufiges Verzeichnis der rhabdocölen Turbellarien Finnlands. Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica. 1918
Untersuchungen an rhabdocoelen Turbellarien. I-X.  Acta Zoologica Fennica 1921-1950.
Die Dalyelliiden (Turbellaria Neorhabdocoela).Eine Monographie. Acta Zoologica Fennica 1955
Tvärminne zoologiska station. 1957 (historiikki)
Die Turbellarien Ostfennoskandiens I-IV. Fauna Fennica 1960-1963.
Aiheesta muualla

Ilmari Heikinheimo: Suomen elämäkerrasto.  Helsinki:  Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivut 477-478.
T. G. Karling, Alexander Luther // Luonnon tutkija 74. 1970.
Meriteatteri

Meriteatteri
Meriteatteri on vuonna 2013 perustettu vapaa ammattiteatteri. Meriteatteri sijaitsee Naantalin Rymättylässä, Otavan saaren Röölän kylässä. Ryhmä koostuu nuorista teatterialan ammattilaisista. Ryhmä aloitti vuonna 2014 ympärivuotisen kiertuetoimintansa. Meriteatteri on vieraillut esimerkiksi Tampereen Teatterissa, Teatteri Telakalla, Teatteri Vanha Jukossa, Kulttuuritehdas Korjaamolla, Linnateatterissa sekä Von Krahli Teaterissa Tallinnassa.
Huhtikuussa 2017 ensi-iltansa saa Maailman meri, joka nähdään sekä Helsingin Kulttuuritehdas Korjaamolla että Meriteatterin kotiteatterissa  Röölässä.
Lähtö-trilogia

Meriteatterin esitykset Merimies, muija, kalamiehen koira (2013), Laulu on meren laulu (2014) ja Eikä merta enää ole (2015) muodostavat yhdessä Lähtö-trilogian. Lähtö-trilogia pohjautuu Röölän sataman tarinoihin. Kukin esitys on itsenäinen kokonaisuutensa, jota voi katsoa tuntematta aikaisempia osia.
Meriteatterin henkilökunta

Ohjaaja
Anni Mikkelsson
Näyttelijät
Antti Autio
Laura Halonen
Mait Joorits
Ella Mettänen
Hannes Mikkelsson
Joel Mäkinen
Jaakko Ohtonen
Jussi-Pekka Parviainen
Esa-Matti Smolander
Vera Veiskola
Valosuunnittelija
Nadja Räikkä
Tuottajat
Suvi Ahoniemi
Aino-Marja Miettinen
Tinni Torikka
Lähde:
Menneitä esityksiä

Kapteeni Aalto ja Villi Silli, käsikirjoitus ja ohjaus Ella Mettänen ja Hannes Mikkelsson (2016)
Eikä merta enää ole, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2015)
Laulu on meren laulu, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2014)
Merimies, muija, kalamiehen koira, käsikirjoitus ja ohjaus Anni Mikkelsson (2013)
Aiheesta muualla

http://www.meriteatteri.fi
Minardi PS05

| Minardi PS05 |
| --- | --- |

Talli:   Minardi
Suunnittelija(t):   Gabriele Tredozi Andrea Rochetto
Kuljettajat:  20.  Patrick Friesacher 20.  Robert Doornbos 21.  Christijan Albers 21.  Chanoch Nissany 21.  Enrico Toccacelo
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Elf
Runko:  Hiilikuitumonokokki
Moottori:  Cosworth TJ2005 3.0 V10
Voimansiirto:  6-vaihteinen puoliautomaattinen
Kilpailuhistoria
Debyytti:  San Marinon GP 2005
Kilpailuja:  16
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  7
Minardi PS05 oli Formula 1 -auto, jota Minardi käytti kaudella 2005. Auto teki debyyttinsä San Marinon Grand Prix'ssä Minardin ajettua kauden kolme ensimmäistä kilpailua vanhemmalla PS04-mallilla, josta PS05 oli suuri kehitysaskel. Siinä oli mm. parannetut sivuponttonit ja siivekkeet. Autossa oli myös Cosworthin uusi moottori. Parannuksista huolimatta Minardi jäi peränpitäjäksi monissa osakilpailuissa, ja kausi jäi Minardin viimeiseksi Formula 1 -sarjassa.
Tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  | AUS | MAL | BHR | SMR | ESP | MON | EUR | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | TUR | ITA | BEL | BRA | JPN | CHN | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Patrick Friesacher |  |  |  | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 18 | Kesk. | 6 | Kesk. | 19 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Robert Doornbos |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 18 | Kesk. | 13 | 18 | 13 | Kesk. | 14 | 14 | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Christijan Albers |  |  |  | Kesk. | Kesk. | 14 | 17 | 11 | 5 | Kesk. | 18 | 13 | NC | Kesk. | 19 | 12 | 14 | 15 | 16 | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Chanoch Nissany |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD |  |  |  |  |  |  | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Enrico Toccacelo |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD | TD | TD |  |  |  | 7 | 10 |
Minh Mạng

| Minh Mạng |
| --- | --- |
 
Vietnamin keisari
Valtakausi:  14. helmikuuta 1820 – 20. tammikuuta 1841
Edeltäjä:  Gia Long
Seuraaja:  Thiệu Trị

Syntynyt:  25. toukokuuta 1791 Gia Định, Vietnam
Kuollut:  20. tammikuuta 1841 (49 vuotta) Huế, Vietnam
Suku:  Nguyễn
Isä:  Gia Long
Äiti:  Thuận Thiên
Uskonto:  kungfutselaisuus
Minh Mạng oli Vietnamin Nguyễn-dynastian toinen keisari. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Gia Longia. Minh Mạng suoritti maassa hallinnollisia uudelleenjärjestelyjä, ja hänen aikanaan maa hallitsi myös osia nykyisen Laosin ja Kambodžan alueelta.
Hän edisti konfutselaisuutta, ja hänen aikanaan rajoitettiin maassa toimineiden eurooppalaisten lähetyssaarnaajien toimintavapautta ja kristinuskon harjoittaminen maassa kiellettiin. Lähetyssaarnaajien toimintavapauden oli myöntänyt hänen isänsä kiitokseksi ranskalaisten tuesta Nguyễn-dynastian vallan palauttamiseksi Vietnamiin. Lähetyssaarnaajien toiminnan kieltäminen johti lopulta ranskalaisten hyökkäykseen.
Minh Mạng kuoli vuonna 1841. Hänellä oli kaikkiaan 142 lasta. Häntä seurasi keisarina hänen poikansa Thiệu Trị. Minh Mạngin hautatemppeli sijaitsee Huến kaupungin lähellä, ja se on tunnettu turistinähtävyys.
Anja Koivistoinen

Anja Koivistoinen (s. 1945 Suonenjoki) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen Senioripuolueen puheenjohtajana vuosina 2011–2014, jolloin yhdistyksen toiminta loppui.
Meritatar

| Meritatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Niveltattaret Polygonum
Laji::  oxyspermum
Kaksiosainen nimi
 Polygonum oxyspermum  C.A.Mey. & Bunge ex Ledeb. 
Katso myös
   Meritatar Wikispeciesissä   Meritatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meritatar (Polygonum oxyspermum) on Itämeren hiekkarantojen yksivuotinen kasvi. Suomessa meritatar on hyvin uhanalainen ja erityisesti suojeltu laji, joka on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko

Meritatar muistuttaa suuresti pihatatarta (P. aviculare). Maanmyötäisesti suikertavat varret ovat helakan punaiset ja kasvavat 20–80 cm pitkiksi. Puhtaanvihreät lehdet ovat hyvin lyhytruotisia, kapeansoikeita ja 1,5–3,5 cm pitkiä. Kukat ovat punertavat, valkoreunaiset, halkaisijaltaan noin 3,5–5,4 mm. Meritatar kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Levinneisyys

Meritatarta tavataan Itämeren piirissä satunnaisesti Tanskan salmista Suomenlahdelle saakka. Laji on Itämeren alueella kotoperäinen. Meritatarta on myös tavattu Pohjois-Amerikasta, jossa se kuitenkin lienee tulokas.
Suomessa meritatarta on tavattu kaikkiaan yli 20 kasvupaikalta Ahvenanmaalta Kymenlaaksoon. Eniten esiintymiä tunnetaan Saaristomereltä. 1900-luvun loppupuolella laji väheni voimakkaasti ja nykyisin sitä tavataan enää Paraisten Jurmossa. Muualla Suomessa meritatar on tiettävästi esiintynyt viimeksi Pyhtään Kaunissaaressa 1990-luvulla.
Elinympäristö

Meritattaren kasvupaikat ovat lähes aina hiekkaisilla merenrannoilla, joille ajautuu maihin rakkolevää. Rakkolevät toimivat tärkeinä kasvualustan lannoittajina. Meritattaren pähkylät pystyvät kellumaan pitkiä aikoja merivedessä, mikä mahdollistaa yksivuotisen kasvin leviämisen uusille elinalueille. Meritatar harvinaistui voimakkaasti 1980-lukuun mennessä. Syynä tähän oli rakkolevän voimakas väheneminen Itämeressä ja perinteisen rantalaidunnuksen loppuminen. Laji on myös hävinnyt hiekkarannoilta, jotka ovat voimakkaassa virkistyskäytössä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Meritattaren levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Meritatar – Polygonum oxyspermum
Anja Tulenheimo-Takki

Anja Irmeli Tulenheimo-Takki (o.s. Tulenheimo; 8. tammikuuta 1937 Turku – 14. marraskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen korkeimman oikeuden jäsen. Hän valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1961 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1964. Tulenheimo-Takki toimi korkeimmassa oikeudessa ensin esittelijänä ja sen jälkeen kansliapäällikkönä. Vuonna 1986 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi ja oikeusneuvokseksi. Eläkkeelle hän jäi tästä tehtävästä vuonna 2005.
Ennen korkeinta oikeutta Tulenheimo-Takki työskenteli muun muassa asianajotoimistossa, Turun raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä sekä Helsingin raastuvanoikeuden siviilinotaarina ja ylimääräisenä oikeusneuvoksena. Hän toimi vankilaoikeuden puheenjohtajana vuosina 1984–1991.
Tulenheimo-Takki toimi lukuisissa luottamustehtävissä muun muassa eri lakimiesjärjestöissä. Suomen Lakimiesliiton hallitukseen hän kuului 1973–1974, samoin Korkeimpien oikeuksien tuomareiden yhdistyksen hallitukseen 1986–1991. Lisäksi hän on toiminut Helsingin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän eri lautakunnissa, kirkon perheasian keskuksen johtokunnassa, kirkkohallituksessa sekä Rikoksentorjuntaneuvoston puheenjohtajana.
Anja Tulenheimo-Takin puoliso oli vuodesta 1965 käräjätuomari, oikeustieteen tohtori Tapio Takki (1936–2008), joka laati useita teoksia esineoikeuden alalta. Heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Anja Tulenheimo-Takin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Michael Olaitan

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Michael Olaitan Oyeneye
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1993
Syntymäpaikka: Jos, Nigeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Olympiakos FC
Pelinumero: 99
Junioriseurat
-2011: Mighty Jets
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011-2013 | Veria FC | 62 | (14) |
| 2013- | Olympiakos FC | 22 | (8) |
| 2015- | → Ergotelis FC (laina) | 11 | (1) |
Maajoukkue
| 2013- | Nigeria U20 | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. toukokuuta 2015.
Michael Olaitan Oyeneye (s. 1. tammikuuta 1993) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Ergotelis FC:tä lainalla samassa sarjassa pelaavasta Olympiakos FC:stä. Molempijalkainen Olaitan on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kotimaansa Mighty Jetsissä uransa aloittanut Olaitan siirtyi Kreikan kakkosliigassa pelanneeseen Veria FC:hen vuonna 2011. Hän oli yksi joukkueen parhaita pelaajia, kun se nousi kaudelle 2011-2012 Kreikan Superliigaan. Kesällä 2013 Olaitan siirtyi Kreikan Superliigan menestyksekkäimpään joukkueeseen, Olympiakos FC:hen ilmaisella siirrolla. Hän voitti joukkueen riveissä liigan kaudella 2013-14. Tammikuussa 2015 Olaitan siirtyi kauden loppuun asti kattavalla lainasopimuksella Superliigan Ergotelis FC:hen.
Olaitan on pelannut Nigerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Käännös suomeksi
Meteorologi

Meteorologi kenttätyössä valvomassa mittauksia. Suurin osa meteorologin työstä tehdään toki kirjoituspöydän ääressä.
Meteorologi eli ilmatieteilijä on ilmatieteen eli meteorologian asiantuntija. Suomessa meteorologeja on eniten Ilmatieteen laitoksen palveluksessa. Suurin osa heistä toimii säänennustustehtävissä, mutta monet toimivat myös tutkimus- ja kehitystehtävissä muun muassa kehittämässä numeerisia säänennustusmalleja. Myös televisiokanavien, Suomessa Yleisradion ja MTV3:n palveluksessa on meteorologeja, jotka vastaavat televisiossa esitettävistä säätiedotuksista. Suomessa ei ole varsinaista meteorologin tutkintoa, vaan meteorologit ovat suorittaneet yleensä filosofian maisterin tutkinnon. Suomessa meteorologiaa voi opiskella Helsingin yliopistossa Fysikaalisten tieteiden laitoksella Ilmakehätieteiden osastolla.
Merkittäviä meteorologeja

Vilhelm Bjerknes (1862–1951)
Erkki Nysten (1948–2012)
Erik Palmén (1898–1985)
Lewis Fry Richardson (1881–1953)
Carl-Gustaf Rossby (1898–1957)
Veikko Rossi (1904–1992)
Vilho Väisälä (1889–1969)
Tunnettuja meteorologeja

Petri Takala
Pekka Pouta
Anniina Valtonen
Kerttu Kotakorpi
Mette Mannonen
Aiheesta muualla

Meteorologin ammattikuvaus
Mitä meteorologi tekee?
Helsingin yliopiston ilmakehätieteen laitos
Américo

| Américo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Domingo Johnny Vega Urzúa
Syntynyt: 24. joulukuuta 1977 (ikä 46)  Arica, Chile
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Américo
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  cumbia ja latinopop 
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Trooppinen, cumbia
Levy-yhtiöt:  Feria Music
Aiheesta muualla
www.americooficial.cl
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Américo, koko nimeltään Domingo Johnny Vega Urzúa (s. 24. joulukuuta 1977 Arica, Chile), on chileläinen laulaja.[lähde? ]
Diskografia > Studioalbumit

La plegaria de un niño (1985)
Tropicalmente (1994)
Por una mujer (2004)
Así es (2008)
A morir (2008)
Yo soy (2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Américo viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mingəçevir

| Mingəçevir |
| --- | --- |

 Mingəçevir
 Koordinaatit: 40°46′12″N, 47°2′56″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Kaupungiksi:  1948
Väkiluku (2010):  97 000
 
 mingechevir-ih.gov.az 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mingəçevir (ven. Мингечау́р, Mingetšaur) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kurajoen varrella 288 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki muodostaa Yevlaxin piirin ympäröimän erillisen hallintoalueen. Sinne johtaa Bakun ja Tbilisin väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata. Asukkaita on 97 000 henkeä (vuonna 2010). Aikaisemmin kaupungissa oli huomattavat venäläis- ja armenialaisvähemmistöt (12,7 ja 12,6 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 98,1 % asukkaista on azereja ja 1,1 % venäläisiä.
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1945 Mingəçevirin vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1948 siitä tuli kaupunki. Nykyään Mingəçevirissä toimii kahden sähkövoimalan lisäksi kutomo, kaapelitehdas, kumitehdas, sähköeristeitä valmistava tehdas, lasikuitutehdas, kaksi konepajaa sekä elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1952 rakennettu teatteritalo (entinen energeetikkojen kulttuuripalatsi) sekä kulttuuri- ja lepopuisto, jonka sisäänkäyntiä koristaa Səməd Vurğunin muistomerkki.
Kaupungin lähellä sijaitsee Taka-Kaukasian suurin arkeologinen löytöpaikka. Sen esine-, hauta- ja rakennuslöydöt ulottuvat 2000-luvulta eaa. aina 1600-luvulle saakka.
Aiheesta muualla

Mingəçevirin kaupungin sivusto (azeriksi)
Azerb.com: Mingechaur (englanniksi)
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Minardi PS04

| Minardi PS04 |
| --- | --- |
 Zsolt Baumgartner Yhdysvaltojen GP:ssä 2004
Talli:   Minardi
Kuljettajat:   Gianmaria Bruni  Zsolt Baumgartner  Patrick Friesacher  Christijan Albers
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B
Moottori:  Cosworth
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian Grand Prix 2004
Kilpailuja:  21
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Minardi PS04 oli Formula 1 -auto, jolla Minardi kilpaili kaudella 2004 ja kauden 2005 kolme ensimmäistä osakilpailua. Tallin parhaaksi kisasijoitukseksi autolla jäi Zsolt Baumgartnerin ajama kahdeksas sija 2004 Yhdysvaltojen osakilpailusta.