stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhani Raudasoja

Johan (Juhani) Vilhelmi Raudasoja (s. 12. elokuuta 1939 Ylivieska) on suomalainen poliitikko. Raudasoja toimi kansanedustajana ajalla 1. lokakuuta 1977 – 25. maaliskuuta 1983 edustaen Vaasan läänin vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Eduskuntaan hän nousi Vaasan läänin maaherraksi siirtyneen Antti Pohjosen seuraajana. Ennen kansanedustajuuttaan hän toimi asentajana Strömberg Oy:llä Vaasassa vuosina 1962–1971, pääluottamusmiehenä siellä vuosina 1971–1974 ja  Metallityöväen liiton piiritoimitsijana Vaasan piirissä vuosina 1975–1977.
Ole Norrback

| Ole Norrback |
| --- | --- |

Suomen puolustusministeri
 Holkerin hallitus 30.4.1987–13.6.1990  
Edeltäjä:  Veikko Pihlajamäki
Seuraaja:  Elisabeth Rehn
Suomen opetusministeri 
 Holkerin hallitus 13.6.1990–26.4.1991  
Edeltäjä:  Christoffer Taxell
Seuraaja:  Riitta  Uosukainen
Suomen liikenneministeri 
 Ahon hallitus 26.4.1991–13.4.1995  
Edeltäjä:  Ilkka Kanerva
Seuraaja:  Tuula Linnainmaa 
Kansanedustaja
 24.3.1979–20.3.1987 22.3.1991–23.3.1999   
Vaalipiiri:  Vaasan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1941 (ikä 83) Ylimarkku
Puoliso:  Vivi-Ann Norrback (1959–) 
Lapset:  Anders Norrback
Tiedot
Puolue:  RKP 
Johan Ole Norrback (s. 18. maaliskuuta 1941 Ylimarkku) on suomalainen poliitikko. Hän on Ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 1990–1998. Norrback toimi kansanedustajana vuosina 1979–1987 ja 1991–1999 sekä useissa ministerintehtävissä 1980- ja 1990-luvulla. 2000-luvulla hän toimi Suomen suurlähettiläänä ensin Norjassa ja sitten Kreikassa, josta hän palasi Suomeen syyskuussa 2007.
Toimet > Eduskunnan toimielimet

Pankkivaliokunta j 1985–1986
Sivistysvaliokunta j 1979–1985
Suuri valiokunta j 1979–1982
Talousvaliokunta vj 1979–1982
Ulkoasiainvaliokunta vj 1983–1983
Ulkoasiainvaliokunta vj 1985–1986
Tarkistajat vj 1979–1979
Eduskunnan palkkavaltuuskunta vj 1979–1982
Yleisradion hallintoneuvosto j 1983–1986
Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunta vj 1985–1986
Toimet > Ministeriydet

Puolustusministeri 1987–1990
ministeri maa- ja metsätalousministeriössä 1987–1991
opetusministeri 1990–1991
liikenneministeri 1991–1995
pohjoismainen yhteistyöministeri 1991–1995
pohjoismainen yhteistyöministeri 1995–1999
ministeri ulkoasiainministeriössä 1995–1999
ministeri valtioneuvoston kansliassa 1995–1999
ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä 1995–1999
Toimet > Ammatti- ja yhteiskunnallinen toiminta

Opettaja 1966–1967
Ruotsalaisen kansanpuolueen piirisihteeri 1967–1971
Svenska Österbottens landskapsförbundin toiminnanjohtaja 1971–1991
liikenneministerin poliittinen sihteeri 1976–1977
Suomen suurlähettiläs Norjassa ja Kreikassa
Presidentin valitsijamies 1978 ja 1982
Puolustusneuvoston jäsen 1987–1990
Talousneuvoston jäsen 1990–1998
Valtion tiede- ja teknologianeuvoston jäsen 1990–1999
Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen 1981–1992
Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen 1972–1979, pj 1990–1998
Mikko Pesälä

Mikko Pesälä vuonna 2007.
Veijo Mikko Pesälä (s. 30. marraskuuta 1938 Iitti) on suomalainen poliitikko, joka edustaa Suomen Keskustaa. Hän toimi kansanedustajana 24 vuoden ajan 1975–1999, joista jälkimmäiset 16 vuotta 1983–1999 eduskunnan varapuhemiehenä. Eduskuntauransa jälkeen hän edusti Suomea ja ELDR-puoluetta yhden kauden Euroopan parlamentissa 1999–2004. Hän oli maa- ja metsätalousministeri vuosina 1994–1995. Pesälä on saanut valtiopäiväneuvoksen arvonimen.
Ura

Mikko Pesälä on ammatiltaan maanviljelijä. Hänen koulutuksenaan on pelkkä kansakoulu sekä myöhemmin kansanopisto, sotilasarvo on sotilasmestari. Naimisissa hän on ollut vuodesta 1961, liitosta on kolme lasta. Luottamustehtäviin Pesälä päätyi kun hänestä tuli maataloustuottajien järjestön MTK:n johtokunnan jäsen 1970-luvun alussa, samoihin aikoihin 1972 hänestä tuli myös Iitin kunnanvaltuuston jäsen, johon hän kuului vuoteen 1984. Eduskuntaan Pesälä nousi Kymen läänin vaalipiiristä vuoden 1975 vaaleissa.
Pesälä valittiin yhteensä kuusi kertaa eduskuntaan, ja hän toimi suurimman osan ajasta varapuhemiehenä ollen yksi pitkäaikaisimmista puhemiehistön jäsenistä. Valiokuntatoiminnassa hän oli pitkään mukana puolustusvaliokunnassa, lakivaliokunnassa sekä maa- ja metsätalousvaliokunnassa.
Vuosina 1991–1995 toiminut Esko Ahon porvarihallitus menetti kaksi ministeriään, kun vuoden 1994 alussa ulkoministeri Paavo Väyrynen lähti virastaan kampanjoimaan presidentinvaaleihin. Virkansa jätti myös Väyrysen uskollinen tukija, maa- ja metsätalousministeri Martti Pura. Uudeksi ulkoministeriksi tuli Heikki Haavisto ja Mikko Pesälästä tehtiin maatalousministeri. Hän toimi tuossa virassa yhtenä Suomen maatalouden suurimmista murroskausista maan liittyessä heti laman jälkeen Euroopan unioniin, ja sai kokea ankaraa arvostelua erityisesti MTK:n taholta. Ministerinvirka päättyi Keskustan kärsiessä suurtappion 1995 vaaleissa ja jäädessä oppositioon.
Mikko Pesälä jätti eduskunnan 24 vuoden jälkeen keväällä 1999 ja asettui ehdolle saman kesän europarlamenttivaaleihin, joissa hänet valittiin vaaliliiton pienimmällä äänimäärällä, noin 24 000 äänellä. Euroopan parlamentissa Pesälän puolueena oli muiden keskustalaisten tavoin ELDR eli Euroopan liberaalidemokraattinen puolue. Keskustan ”kiintiömaanviljelijänä” Pesälä oli EU-parlamentissakin aktiivinen maaseudun asioissa, ja kuului koko viisivuotisen kautensa ajan maatalousvaliokuntaan.
Pesälän toiminta Euroopan parlamentissa jäi yhden kauden mittaiseksi. Vuoden 2004 vaaleissa hän ei enää asettunut ehdolle, vetäytyen näin päivänpolitiikan ulkopuolelle. Pesälä julkaisi jo vuonna 1998 eduskuntauraansa käsittelevän muistelmateoksen Herrana on hyvä olla.
Vuonna 2007 Pesälä oli mukana näyttelemässä Iitin Harrastajateatterissa. Näytelmässä Hunttalan Matti Pesälä esitti Oskari Sievästä.
Tuhkarintamuura

| Tuhkarintamuura |
| --- | --- |
 Alalajin stictopterus naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Kiipijämuurat Myrmoborus
Laji::  lugubris
Kaksiosainen nimi
 Myrmoborus lugubris  (Cabanis, 1847) 

Katso myös
   Tuhkarintamuura Wikispeciesissä   Tuhkarintamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuhkarintamuura (Myrmoborus lugubris) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkarintamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 660 000 km2. Laji on kuvattu melko yleiseksi, mutta sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Emanuel Pohjaväre

| Emanuel Pohjaväre |
| --- | --- |
 Emanuel Pohjaväre vuonna 1907.
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.5.1909, 1.2.1911–25.9.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1875 Teisko
Kuollut: 31. joulukuuta 1949 (74 vuotta) Petroskoi
Ammatti:  leipuri
Emanuel Pohjaväre (vuoteen 1906 Helin, 29. huhtikuuta 1875 Teisko – 31. joulukuuta 1949 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909 ja 1911–1918. Sisällissodan aikana Pohjanväre työskenteli punaisten hallinnossa ja pakeni sodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle.
Elämä

Emanuel Pohjaväreen vanhemmat olivat Ruovedellä syntyneet torppari Franz Herman Helin (1831-1901) ja Amanda Ala-Ruhala (1835-1884). Pohjaväre työskenteli jo lapsesta renkinä ja oli myöhemmin leipurinoppilaana Tampereella ja Helsingissä. Vuonna 1897 hän perusti leipuriliikkeen ja sekatavarakaupan Ruoveden Muroleeseen. Yrityksen ajauduttua konkurssiin 1902 Pohjaväre muutti Ähtäriin ja avasi leipomon Inhan tehtaille. Vuodesta 1908 lähtien hän piti leipuriliikettä Mäntän Koskelassa.
Pohjaväre toimi leipurintyönsä ohessa sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana. Hän oli myös Inhan ja Mäntän työväenyhdistysten puheenjohtajana. Vuonna 1907 Pohjaväre valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Kahden vaalikauden jälkeen Pohjaväre palasi leipurin ammattiin, mutta valittiin eduskuntaan jälleen 1911.
Sisällissodan aikana Pohjaväre toimi kansanvaltuuskunnan sisäasianosaston kamreerin apulaisena. Sodan loppuvaiheessa Pohjanväre pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän aluksi toimi luennoitsijana ja opettajana Kontupohjassa. Pohjaväre asettui myöhemmin Petroskoihin, jossa hän kirjoitti myös Punainen Karjala -lehteen. Neuvostoliitosta saadun tiedon mukaan Pohjaväre kuoli Petroskoissa 78-vuotiaana joulukuussa 1949. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1962.
Perhe

Emanuel Pohjaväreen puoliso oli Ruovedellä syntynyt Lydia Emilia Ala-Pohja (s. 1878), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900. Pohjaväreen paettua Venäjälle Lydia jäi lasten kanssa Suomeen. Lydia Pohjaväre oli mukana sosialidemokraattisen naisliiton toiminnassa ja vaikutti pitkään Mäntän kunnalliselämässä eri luottamustehtävissä.
Yrjö Pulkkinen

| Yrjö Pulkkinen |
| --- | --- |
 Vuorineuvos Yrjö Pulkkinen
Suomen valtiovarainministeri
 Ingmanin II hallitus 31.5.1924–31.3.1925  
Edeltäjä:  H. M. J. Relander
Seuraaja:  H. M. J. Relander
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri
 Tulenheimon hallitus 31.3.1925–31.12.1925  
Edeltäjä:  Axel Palmgren
Seuraaja:  Tyko Reinikka
Kansanedustaja
 5.9.1922–31.7.1929  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1875 Parkano
Kuollut: 4. helmikuuta 1945 (69 vuotta) Helsinki
Ammatti:  yliasiamies
Arvonimi: vuorineuvos (1931)
Puoliso:  Lyyli Erika Pajunen (vih. 1929; k. 1932) Edith Marianne Gleerup (vih. 1935)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  oikeustutkinto (1897) varatuomari (1900)
Yrjö Rafael Pulkkinen (3. huhtikuuta 1875 Parkano – 4. helmikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja myöhemmin Keskuskauppakamarin yliasiamies. Pulkkinen toimi kokoomuksen kansanedustajana ja ministerinä 1920-luvulla.
Pulkkisen vanhemmat olivat metsänhoitaja Adam Pulkkinen ja Ellida Rosalie Ljuboff Achté.
Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1896 sekä oikeustutkinnon 1897 saaden varatuomarin arvon vuonna 1900. Pulkkinen oli senaatin talousosaston ylimääräisenä kopistina 1896–1897, Turun hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä 1899–1903 ja Tampereen pellava- ja rautateollisuus Oy:n virkailijana 1903–1904. Hän oli tamperelaisen Einar Ahlmanin & Yrjö Pulkkisen lakiasiaintoimiston osakas 1904–1912 ja toimiston omistaja 1913–1917. Tämän jälkeen Pulkkinen oli Tampereen Osake-Pankin pääjohtajana 1917–1920, lainvalmistelukunnan vanhempana jäsenenä 1920–1921 ja Keskuskauppakamarin yliasiamiehenä 1922–1940. Suomen sisällissodan aikana Pulkkinen oli Tampereen naisvankilan johtajana.
Pulkkinen oli kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1922–1929. Hän toimi valtiovarainministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925 ja kauppa- ja teollisuusministerinä Tulenheimon hallituksessa 1925. Kunnallispolitiikassa Pulkkinen oli mukana Tampereen kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja Helsingin rahatoimikamarin jäsenenä.
Pulkkinen sai vuorineuvoksen arvonimen 1931.
Aiheesta muualla

.aspx Yrjö Pulkkinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Yrjö Pulkkinen Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: H. M. J. Relander | Suomen valtiovarainministeri 1924–1925 | Seuraaja: H. M. J. Relander |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Axel Palmgren | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1925 | Seuraaja: Tyko Reinikka |
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Bergroth  Erich  Heikinheimo  Hiidenheimo  Hultin  Ingman  Jaskari  Junnila  Jussila  Järvinen  Kaila  Kares  Kilpeläinen  Kylänpää  Mannermaa  Nikkanen  Nuora  Nyberg  Peltonen  Pennanen  Pesonen  Pojanluoma  Pulkkinen  Rannikko  Renvall  Setälä  Simelius  Tanttu  Thuneberg  A. Tulenheimo  E. Tulenheimo  Vanhala  Viljanen  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (38):  Ainali  Bergroth  Eerola  Gebhard  Heikinheimo  Heikkilä  Hiidenheimo  Härmä  Ingman  Jaskari  Junnila  Jussila  Järvinen  Kaila  Kares  Kilpeläinen  Kinnunen  Kylänpää (1925–1927)  Mannermaa  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Paavolainen  Peltonen  Pennanen  Pohjala  Pojanluoma  Pulkkinen  Rannikko  Ruotzi  Saastamoinen (1924–1926)  Setälä  Sjöstedt-Jussila (1924–1925)  Somersalo  Tavastähti  Tulenheimo  Turja  Vanhala  Virkkunen  Zitting (1926–1927) 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Aalto-Setälä  Aarnio  Ainali  Gebhard  Gummerus  Heikkilä  Härmä  Ikola  Ingman  Junnila  Jussila  Järvinen  Kuokkanen  Kuuliala  Lehtinen  Lehtonen  Luoma  Malmivaara  Moilanen  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Oksanen  Pastell  Pennanen  Puhakka (1927–1928)  Pulkkinen  Rantanen  Sahlstein  Seppänen  Talas  Turja  Vainio (1928–1929)  Virkkunen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Talousvaikuttajat  Eduskunta  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Tummalaulumuura

| Tummalaulumuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Laulumuurat Hypocnemis
Laji::  peruviana
Kaksiosainen nimi
 Hypocnemis peruviana  Taczanowski, 1884 

Katso myös
   Tummalaulumuura Wikispeciesissä   Tummalaulumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummalaulumuura (Hypocnemis peruviana) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tummalaulumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 500 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ville Pessi

| Ville Pessi |
| --- | --- |
 Ville Pessi SKP:n  puoluetoimistossa 1945.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1902 Kaukola
Kuollut: 6. marraskuuta 1983 (81 vuotta) Vantaa
Poliitikko
Puolue:  SKP
Asema:  SKP:n pääsihteeri (1944–1969) SKP:n kunniapuheenjohtaja (vuodesta 1972)
Ville Pessi (24. maaliskuuta 1902 Kaukola – 6. marraskuuta 1983 Vantaa) oli suomalainen poliitikko, Suomen kommunistisen puolueen (SKP) pitkäaikainen pääsihteeri (1944–1969) ja kunniapuheenjohtaja (vuodesta 1972).
Tummapuumuura

| Tummapuumuura |
| --- | --- |
 Tummapuumuurakoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  nigrocinereus
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus nigrocinereus  Sclater, 1855 

Katso myös
   Tummapuumuura Wikispeciesissä   Tummapuumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummapuumuura (Thamnophilus nigrocinereus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tummapuumuuranaaras.
Tummapuumuuraa tavataan Kolumbiassa, Brasiliassa, Venezuelassa ja Ranskan Guayanassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 590 000 km2. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, mutta lajin kanta on Kansainvälis lenuonnonsuojeluliiton vuoden 2023 uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen.
Ulla Puolanne

| Ulla Puolanne |
| --- | --- |
 Ulla Puolanne vuonna 1982
Toinen valtiovarainministeri
 Holkerin hallitus  30. toukokuuta 1987 – 26. toukokuuta 1991   
Edeltäjä:  Pekka Vennamo
Seuraaja:  Arja Alho
Kansanedustaja
 1975–1991  
Vaalipiiri:  Hämeen läänin eteläinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1931 Lahti
Kuollut: 26. syyskuuta 2015 (84 vuotta) Lahti
Ulla Kaija Puolanne (o.s. Raivo, 28. kesäkuuta 1931 Lahti – 26. syyskuuta 2015 Lahti) oli suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja ekonomi.
Puolanne oli II valtiovarainministeri Harri Holkerin hallituksessa 1987–1991. Ministerinä hänen alaansa kuuluivat muun muassa veroasiat. Tässä tehtävässä Puolanne esitteli niin sanotun vuosisadan verouudistuksen. Hän oli kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1975–1991. Presidentin valitsijamiehenä Puolanne oli vuosien 1978, 1982 ja 1988 vaaleissa.
Lahden kaupunginhallitus myönsi Puolanteelle 1. marraskuuta 1995 Lahti-mitalin numero 32.
Aiheesta muualla

Vares, Vesa: / Puolanne, Ulla (1931–2015). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  1.10.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ulla Puolanteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Asunta  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holkeri (1975–1978)  Hollming (1975–1978†)  Häikiö  Häkämies  Impiö  Jaatinen  Jartti  Jokinen  Juhola  Junnila  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Lampinen  Lattula  Laurila (1978–1979)  Linkola  Linkomies-Pohjala  Miettinen  Mikkola  Mykkänen  Mäki  Mäki-Hakola  Mäkynen (1979)  Mörttinen  Pelttari (1978–1979)  Perho  Pohjala  Puolanne  Pystynen  Rainio (1975-1978)  Rihtniemi-Koski  Salmenkivi (1975–1979†)  Salolainen  Salonen (1975–1977†)  Sillantaus  Torikka (1977–1979)  Vaittinen-Kuikka 
↑  Kullervo Rainio erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1978 ja liittyi Perustuslaillisen kansanpuolueen eduskuntaryhmään  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aaltio  Hakala  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holvitie  Häikiö  Ihamäki  Impiö  Jaatinen  A. Jokinen  P. Jokinen  Järvenpää  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Kuuskoski (1979–1980)  Laitinen  Lampinen  Lattula  Laurila  Linkomies-Pohjala  Louvo  Löyttyniemi  Miettinen  Mikkola  Mäki-Hakola  Mäkynen  Mörttinen   Nikkilä  Pelttari  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pohjala  Pukkio  Puolanne  Pystynen  Rihtniemi-Koski (1979–1981†)  Saarikoski  Salolainen  Sillantaus  Särkijärvi (1981–1983)  Torikka  Ursin  Valo  Viljanen  Vänskä  Zyskowicz 
↑  Eeva Kuuskoski erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1980 ja liittyi Keskustan eduskuntaryhmään.  1 2  Irma Rihtniemi-Koski kuoli kesken vaalikauden 6. tammikuuta 1981.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Aaltio  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Holvitie  Impiö  Jaatinen (1983–1984)  Jokinen  Jouppila  Junnila  Järvenpää  Kanerva  Koivisto  Kärhä  Lahtinen (1984–1987)  Laurila  Louvo  Löyttyniemi (1983–1985)  Miettinen  Mikkola  Moisander  Mäki-Hakola  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pietikäinen  Pohjala  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rusanen  Saarikoski  Salolainen  Sasi  Siitonen  Suominen  Särkijärvi  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo (1985–1987)  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Ala-Harja  Antvuori  Dromberg  Hetemäki-Olander  Hilpelä  Hokkanen  Holvitie  Häkämies  Ikkala  Jouppila  Junnila (1990–1991)  Järvenpää  Jääskeläinen  Kanerva  Kohijoki  Korkia-Aho  Kärhä  Lahtinen  Laitinen  Lamminen  Laurila  Linnainmaa  Louvo  Miettinen  Mäki-Hakola  Mörttinen  Niinistö  Perho  Pesola  Pietikäinen  Pohjanoksa  Puolanne  Pystynen  Rauramo  Rusanen  Saastamoinen  Salolainen  Sasi  Savela  Siitonen (1987–1990)  Suominen  Särkijärvi  Taina  Tiuri  Turunen  Uosukainen  Valli  Valo  Varpasuo  Vastamäki  Viinanen  Viljanen  Zyskowicz 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Antto Prunnila

| Antto Prunnila> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 6.4.1945–28.3.1954, 22.7.1958–19.2.1962  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1897 Honkajoki
Kuollut: 13. maaliskuuta 1965 (67 vuotta) Pori
Ammatti:  kirvesmies
Antto Prunnila (18. syyskuuta 1897 Honkajoki – 31. maaliskuuta 1965 Pori) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1954 ja 1958–1962.
Elämä

Honkajoen Katkon kylässä syntyneen Prunnilan vanhemmat olivat torppari Jaakko Joonas Prunnila (1846–1892) ja Kauhajoelta kotoisin ollut Maria Wilhelmiina Samuelintytär Nevala (s. 1866).
Kansakoulun käytyään Prunnila oli metsä- ja uittotöissä Pohjois-Satakunnassa ja työskenteli vuodesta 1926 lähtien kirvesmiehenä Porissa. Samalla Prunnila lähti mukaan kommunistien toimintaan, minkä johdosta hän sai kahden vuoden vankeustuomion 1931. Jatkosodan ajan Prunnila oli turvasäilössä pahamaineisella Koverin keskitysleirillä.
Jatkosodan jälkeen Prunnila suoritti Sirola-opiston kurssin ja hänet valittiin eduskuntaan vuonna 1945. Presidentin valitsijamiehenä Prunnila oli vuosina 1950, 1956 ja 1962. Hän toimi myös SKP:n Satakunnan piiritoimikunnan puheenjohtajana.
Perhe

Prunnilan puoliso oli Ida Sofia Lamminpää, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1926.
Terhi Peltokorpi

| Terhi Peltokorpi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Jämsä
Poliitikko
Puolue:  Keskusta
Asema:  Kaupunginvaltuutettu
Vaalipiiri:  Helsingin vaalipiiri
Kotipaikka:  Helsinki
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Terhi Päivikki Peltokorpi (o.s. Lehto, s. 25. kesäkuuta 1975 Jämsä) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2004–2007 ja 2014–2015 Helsingin vaalipiiristä. Molemmilla kausillaan hän nousi kansanedustajaksi varasijalta. Eduskuntavaaleissa 2015 Peltokorpi sai 1 848 ääntä eikä tullut uudelleen valituksi.
Peltokorpi on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2001.
Koulutukseltaan Peltokorpi on sairaanhoitaja (AMK) ja kätilö (AMK).
Ura

Peltokorpi valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän normaalikoulusta vuonna 1994 ja sairaanhoitajaksi Helsingin sairaanhoito-opistossa vuonna 1998. Hän jatkoi opintoja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja valmistui vuonna 2002 kätilöksi (AMK) ja sairaanhoitajaksi (AMK). Hän on opiskellut myös kasvatustieteitä.
Peltokorpi on Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2001. Hän on keskustan valtuustoryhmän puheenjohtaja. Hän on ollut myös kaupunginhallituksen jäsen.lähde? Peltokorpi oli Keskustan puoluehallituksessa 2005–2006. Muissa luottamustoimissa hän on ollut Kuntaliiton valtuustossa vuodesta 2005 toisena varapuheenjohtajana, Tehyn valtuustossa vuodesta 2005 ja Helsingin kirkkovaltuustossa vuodesta 1999, joista vuosina 2003–2004 varajäsenenä.
Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Peltokorpi oli kolmas keskustan Helsingin vaalipiirin ehdokkaista ja pääsi varaedustajaksi, kun keskusta sai kaksi edustajaa. 21. heinäkuuta 2004 Peltokorpi nousi ensimmäisen kerran eduskuntaan varasijalta, kun Anneli Jäätteenmäki valittiin Euroopan parlamenttiin. Hän oli jäsen työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa sekä varajäsen sosiaali- ja terveysvaliokunnassa, perustuslakivaliokunnassa ja hallintovaliokunnassa.
Peltokorpi pyrki eduskuntaan myös vuoden 2007 vaaleissa, sai kolmanneksi eniten ääniä keskustasta (1 158 ääntä) ja oli ensimmäinen putoaja varaedustajan paikalta. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Peltokorpi sijoittui jälleen varasijalle. Heinäkuussa 2014 Mari Kiviniemi nimitettiin OECD:n apulaispääsihteeriksi, ja Peltokorpi nousi varasijalta hänen tilalleen eduskuntaan.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Peltokorpi jäi Helsingin vaalipiirissä 1 848 äänellään keskustan ehdokkaista neljänneksi, ainoastaan Olli Rehnin tullessa valituksi.