stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sippulampi
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Vuohijärven lähi-alueeseen (14.912) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,4 metriä mpy.
Jorma Hynnisen oopperaroolit

Baritoni Jorma Hynninen on tehnyt yli 70 oopperaroolia.
Josiah Bartlett

| Josiah Bartlett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1729 Amesbury, Massachusetts
Kuollut: 19. toukokuuta 1795
Ammatti:  lääkäri, poliitikko
Poliitikko
Asema:  New Hampshiren kuvernööri (1790−1794)
Puoliso:  Mary Bartlett
Lapset:  11
 Nimikirjoitus
Josiah Bartlett (21. marraskuuta 1729 Amesbury, Massachusetts – 19. toukokuuta 1795) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja valtiomies. Hän oli yksi 56:sta Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajasta. Josiah Bartlett oli New Hampshiren kuvernööri (1790−1794) ja New Hampshiren korkeimman oikeuden ylituomari.
Yksityiselämä

Josiah Bartlett syntyi Amesburyssa Massachusettsissa. Hänen isänsä nimi oli Stephen Bartlett ja äidin nimi oli Hannah-Mary Bartlett. Josiah Bartlett oli perheen viides lapsi ja neljäs poika.
Josiah Bartlett alkoi opiskella lääketiedettä lääkäri Ordwayn luona vuonna 1745. Viiden vuoden jälkeen hän muutti Kingstoniin ja alkoi hoitaa omaa praktiikkaa.
Josiah Bartlett meni naimisiin Mary Bartlettin kanssa 15. tammikuuta vuonna 1754, jolloin Josiah oli 25 vuotta vanha. Mary Bartlett oli Josiah Bartlettin serkku. Josiah ja Mary olivat hyvin kiintyneitä toisiinsa kunnes 14. heinäkuuta vuonna 1789 Mary kuoli. Vuosien mittaan heille syntyi yhteensä 11 lasta: Mary, Lois, Miriam, Rhoda, Hannah (kuoli imeväisenä), Levi, Josiah (kuoli synnyinvuotenaan), Josiah, Ezra, Sarah, Hannah (kuoli imeväisenä). Lapsista kolme oli poikia, kaikki pojat jatkoivat isänsä jalanjäljillä valiten ammatikseen lääkärin.
Jefferson Market Library

| Jefferson Market Library |
| --- | --- |

Sijainti:  Manhattan, New York Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°44′5″N, 73°59′57″W
Rakennustyyppi:  kirjasto
Valmistumisvuosi:  suunniteltu 1876
Suunnittelija:  Frederick Clarke Withers ja Calvert Vaux
Käyttäjä:  New York Public Library
Tyylisuunta:  goottilainen
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jefferson Market Library eli Jefferson Market Courthouse on historiallinen rakennus Yhdysvaltain New Yorkin Manhattanilla. Vuonna 1876 suunniteltu goottilainen rakennus toimi ensin oikeustalona ja nykyisin New York Public Library -kirjastojärjestelmän tilana.
Rakennus

Jefferson Market Library sijaitsee New Yorkin Manhattanilla Greenwich Villagen kaupunginosassa 10th Streetin ja Sixth Avenuen luoteisnurkassa. Rakennus on tyyliltään goottilainen. Rakennus on värikäs ja siihen kuuluu 52 metriä korkea torni. Tornin yläosassa on nelitahoinen kello. Ajan mittaamiseen tarkoitetun kellon ohella kellossa on suuri soitinkello. Soitinkello on peräisin vanhasta jo puretusta palotornista ja sillä on painoa noin 5 400 kiloa. Pronssisen kellon valoi Jones & Company vuonna 1863.
Historia

Nykyisen Jefferson Market Libraryn paikalla sijaitsi aikanaan Jefferson Market -niminen tori, jonka mukaan rakennus sai nimensä. Torilla oli puinen palotorni. palotorni päätettiin purkaa vuonna 1873 ja sen tilalle tuli punatiilinen hallinnollinen keskus, joka käsitti esimerkiksi uuden torirakennuksen, paloaseman, pienen putkan, sekä tuolloin Jefferson Market Courthouse -nimisen oikeustalon. Oikeustalon suunnittelivat arkkitehdit Frederick Clarke Withers ja Calvert Vaux vuonna 1876. Rakennuskustannukset olivat 360 000 dollaria. Tyyliltään Venetsian goottilainen rakennus valittiin vuonna 1885 yhdysvaltalaisten arkkitehtien äänestyksessä maan viidenneksi kauneimmaksi. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa toimi 3. piirin siviilioikeus ja toisessa kerroksessa 2. piirin poliisioikeus.
Vuodesta 1929 lähtien rakennuksessa toimitettiin vain naisten tapauksia. Kompleksin muut rakennukset oli korvattu myöhemmin puretulla naisten pidätyskeskuksella. Kun oikeuspiirejä uudistettiin vuonna 1946 Jefferson Market Courthouse jäi käyttämättömäksi. Sen tiloissa toimi väliaikaisesti tilastokeskus ja poliisiakatemia. Rakennuksen ei kuitenkaan katsottu sopivan erityisesti mihinkään hallinnon tehtävään. Sen ovet suljettiin vuonna 1958 ja seuraavana vuonna rakennus oli tarkoitus huutokaupata. Paikalliset järjestöt alkoivat kuitenkin ajaa rakennuksen säilyttämistä. Lopulta tuolloinen pormestari Robert F. Wagner ja kaupunkisuunnittelulautakunnan puheenjohtaja James Felt päättivät säilyttää rakennuksen. Rakennus päätettiin myymisen sijaan muuttaa New York Public Library -kirjastojärjestelmän tilaksi. Muutostyöt suunnitteli arkkitehti Giorgio Cavaglieri. Rakennus toimii edelleen kirjastotilana Jefferson Market Libraryn nimellä.
Rakennusta videolla.
Valokuvassa vuodelta 1935.
Jekaterina Jurlova-Percht

| Jekaterina Jurlova-Percht> Екатерина Викторовна Юрлова-Перхт |
| --- | --- |
 Jekaterina Jurlova vuonna 2011
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jekaterina Viktorovna Jurlova-Percht
Syntynyt: 23. helmikuuta 1985 (ikä 39) Leningrad, Neuvostoliitto
Uran tiedot
Seura:  Dinamo
Laji:  ampumahiihto ja maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008–
Paras sijoitus:  1
Voitot:  2
Palkintokorokkeella:  5
 Tietolaatikko päivitetty 17. helmikuuta 2020 
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kontiolahti 2015 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Östersund 2019 | yhteislähtö |  |
Jekaterina Viktorovna Jurlova-Percht (ven. Екатерина Викторовна Юрлова-Перхт; s. 23. helmikuuta 1985 Leningrad) on venäläinen ampumahiihtäjä. Jurlova-Percht edustaa seuratasolla Dinamoa. Hän avioitui lokakuussa 2015 itävaltalaisen Josef Perchtin kanssa Ramsaussa.
Arvokilpailut

Jurlova-Percht on osallistunut viisiin MM-kilpailuihin: vuosina 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2019. Hanty-Mansijskissa 2011 hän oli pikakilpailussa kuudes, normaalimatkalla seitsemäs, takaa-ajossa kymmenes ja yhteislähdössä viidestoista. Vuonna 2015 hän voitti yllättäen kultaa normaalimatkalta Kontiolahdelta ampuen ainoana kilpailijana jokaiselta paikalta nollat. Yhteislähtökilpailussa hän oli yhdestoista. Oslossa 2016 hän sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi ja yhteislähdössä 13:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa yhteislähdössä. Pikakilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi, normaalimatkalla 17:nneksi ja takaa-ajossa 19:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui yhteislähdössä kuudenneksi, takaa-ajossa 12:nneksi ja normaalimatkalla 13:nneksi.
EM-kilpailuista hänellä on yksi hopea ja yksi pronssi viesteistä vuosilta 2009 ja 2010, pronssia normaalimatkalta ja takaa-ajosta 2015 sekä kultaa takaa-ajosta ja hopeaa sprintistä 2019. Hän voitti rulla-ampumahiihdon sekaviestin maailmanmestaruuden 2018.
Maailmancup

Jurlova-Percht debytoi ampumahiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2008 ollen Hanty-Mansijskin pikakilpailussa 62:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2010 Oberhofin pikakilpailusta sijoituttuaan sijalle 28. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Kontiolahden MM-normaalimatkalla 2015. Tammikuussa 2016 hän oli kolmas pikakilpailussa Anterselvassa ja voitti takaa-ajon. Joulukuussa 2018 hän oli kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Hän oli samalla kaudella toinen Östersundin MM-yhteislähdössä. Hän sijoittui yhteislähtöcupissa viidenneksi kaudella 2018–2019.
Käännös suomeksi
Juhani Damski

Juhani Damski
Juhani Damski (s. 1964 Mikkeli) on Suomen ympäristöministeriön kansliapäällikkö vuodesta 2020.
Aiemmin hän toimi Ilmatieteen laitoksen pääjohtajana (2016–2020). Koulutukseltaan hän on filosofian tohtori.
Damski työskenteli Ilmatieteen laitoksella asiantuntijatehtävissä vuodesta 1986 lähtien. Vuosina 2013–2015 hän oli liikenne- ja viestintäministeriössä yksikön johtajana. Vuonna 2016 hänestä tuli Ilmatieteen laitoksen pääjohtaja, kun Petteri Taalas valittiin Maailman ilmatieteen järjestö WMO:n johtajaksi. Vuoden 2019 lokakuussa Damski nimitettiin jatkokaudelle Ilmatieteen laitoksen pääjohtajaksi.
Damski on toiminut Suomen kansallisen IPCC-työryhmän puheenjohtajana 2019–2022. IPCC-työryhmä valmistelee ja tukee Suomen osallistumista IPCC:n toimintaan.
Jekaterina Jurjeva

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jekaterina Jurjeva Östersundin MM-kisoissa 2008 |  Jekaterina Jurjeva Östersundin MM-kisoissa 2008 |  Jekaterina Jurjeva Östersundin MM-kisoissa 2008 |  |
Maa:   Venäjä
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Östersund 2008 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Östersund 2008 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Östersund 2008 | yhteislähtö |  |
Jekaterina Valerjevna Jurjeva (ven. Екатерина Валерьевна Юрьева, s. 11. kesäkuuta 1983 Tšaikovski, Perm) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Jurjeva hiihti toisen osuuden Venäjän joukkueessa, joka saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen viestissä vuonna 2004. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Anterselvassa 2007 sijoittuen yhteislähtökilpailussa viidenneksi ja normaalimatkalla (15 km) seitsemänneksi.
Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Jurjeva nousi sprintin (7,5 km) jälkeiseltä yhdeksänneltä sijalta puhtaan ammunnan myötä hopealle takaa-ajokilpailussa 20,5 sekuntia Andrea Henkelille hävinneenä. Normaalimatkalla hän ampui niin ikään virheettömästi voittaen maailmanmestaruuden yli minuutin erolla Martina Glagowiin. Yhteislähtökilpailussa hän sijoittui kahden sakon myötä kolmanneksi Magdalena Neunerin ja Tora Bergerin jälkeen.
Maailmancupissa Jurjeva saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan kolmas sprinttikilpailussa Lahdessa 2. maaliskuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti normaalimatkan kilpailussa Pokljukassa 13. joulukuuta 2007.
Doping

Helmikuussa 2009 Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU kertoi Jurjevan ja kahden muun venäläisen ampumahiihtäjän jääneen kiinni dopingista kauden ensimmäisessä maailmancup-kilpailussa Östersundissa. Heidän suorituksensa maailmancup-kaudelta 2008–2009 hylättiin ja he saivat kahden vuoden kilpailukiellon.
Marras–joulukuussa 2013 ja tammikuussa 2014 Jurjeva antoi useita positiivisia dopingnäytteitä ja sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon alkaen 23.12.2013 ja myöhemmin vielä lisäksi ylimääräisen neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 23.12.2021.
Maailmancupin palkintosijat

Kausi 2006–2007: Lahti sprintissä kolmas, Oslo sprintissä toinen ja yhteislähdössä kolmas
Kausi 2007–2008: Hochfilzen sprintissä ja takaa-ajossa toinen, Pokljuka normaalimatkalla voitto, Östersund takaa-ajossa toinen, normaalimatkalla voitto ja yhteislähdössä kolmas; kokonaiskilpailussa kuudes
(Kausi 2008–2009: Östersund takaa-ajossa toinen ja normaalimatkalla kolmas, Hochfilzen sprintissä toinen, Oberhof sprintissä voitto, Ruhpolding takaa-ajossa toinen, Anterselva yhteislähdössä voitto) mitätöity dopingin takia
Jorma Pilke

Jorma Pilke (s. 1. huhtikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen toimittaja, mediakouluttaja ja eläkkeellä oleva Yleisradion entinen ohjelmapäällikkö.
Pilke toimi Yleisradiossa nuortenohjelmien toimittajana ja päällikkönä 1964–1991, ja sen jälkeen hän oli Yleisradiossa digitaalisen median kehittämis- ja päällikkötehtävissä 1992–2006. Pilke oli muun muassa kehittämässä Nettiradio Mikaelia. Eläkkeelle jäätyään Pilke on ollut mukana erilaisissa mediakasvatus- ja verkkodemokratiaprojekteissa. Hän oli mukana perustamassa Suomen Verkkodemokratiaseuraa, joka pyrki edistämään avoimen datan hyväksikäyttöä ja visualisointia. Toinen Pilkkeen vetämistä hankkeista on nuorille tarkoitettu Curly-verkkolehti.[lähde? ]
Pilke on kirjoittanut radiokuunnelmia sekä sketsejä radion nuortenohjelmiin. Hän on kirjoittanut myös veneilyalan lehtiin sekä tehnyt useita artikkeleita nuorisotyötä käsitteleviin kirjoihin ja julkaisuihin.  Pilke oli mukana Yleisradion 1990-luvulla tuottamassa poliittisessa satiirisarjassa Iltalypsy erikoistoimittaja Aimo Surakkana 15. tammikuuta 1994 - 7. huhtikuuta 2001.[lähde? ]
Radiokuunnelmia

Salamasyöksyjät vauhdissa: sketsikuunnelma.
Omituiset vappupallot: satukuunnelma lapsille.
Syyssysäys: sketsikuunnelma.
Koululaisagentti iskee: seikkailukuunnelma.
Seikkailu talventorjuntapäämajassa: seikkailukuunnelma.
Joulupukin kadonnut lahjasäkki: pienoiskuunnelma
Vaihdeviihdettä vapaasti: sketsikuunnelma
Katamaraani: seikkailukuunnelma
Seikkailu Lapissa: 3-osainen nuorten seikkailukuunnelma
Rahtilento 378: 2-osainen kuunnelma nuorille. 1976
Muuta kirjallista tuotantoa

Visailua koululaisille. WSOY 1970
Palkinnot

Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1975 Yleisradion nuortenohjelmista
Aiheesta muualla

Jorma Pilke avoimen datan ja nuorten puolesta, YLE Lappi 16.3.2012
Josh Archibald

| Josh Archibald |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1992 (ikä 32) Regina, Saskatchewan, Kanada
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Edmonton Oilers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Pittsburgh Penguins (NHL) WBS Penguins (AHL) Arizona Coyotes (NHL)
NHL-varaus:  174. varaus, 2011 Pittsburgh Penguins
Josh Archibald (s. 6. lokakuuta 1992 Regina, Saskatchewan, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Edmonton Oilersia. Pelipaikaltaan hän on oikea laitahyökkääjä. Pittsburgh Penguins varasi Archibaldin kuudennella kierroksella vuoden 2011 NHL:n varaustilaisuudessa.
Archibaldin isä Jim Archibald oli myös jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan NHL:ssä 16 ottelua Minnesota North Starsin joukkueessa.
Ura

Archibald siirtyi kaudeksi 2011–2012 USHS-liigasta yliopistosarja NCAA:han, jossa hän edusti nebraskalaista Omahan yliopistoa. Tulokaskaudellaan Archibald teki 36 ottelussa tehot 10+5=15. Kauden päätteeksi hänet valittiin edustamaan Yhdysvaltojen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Archibald sai kisoissa kuudessa pelaamassaan ottelussa kaksi syöttöpistettä sekä kärsi kolme kahden minuutin rangaistusta.
Toisella kaudellaan Omahassa Archibald oli joukkueensa sisäisen maalipörssin toinen sekä koko liigan 20 parhaan joukossa 19 osumallaan. Viimeisellä yliopistokaudellaan Archibald teki 37 ottelussa tehot 29+14=43 ollen liigan maalipörssin kolmas ja tullen valituksi ehdokkaaksi Pohjois-Amerikan parhaalle yliopistopelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi. Lisäksi hänet palkittiin NCAA:n vuoden parhaana hyökkääjänä sekä parhaana pelaajana ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kolmannen yliopistokauden jälkeen Archibald solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet kuudennella kierroksella vuonna 2011 varanneen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Loppukauden aikana Archibald teki ammattilaisdebyyttinsä pelaten seitsemän runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua Penguinsin AHL-farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kausi 2014–2015 oli Archibaldin ensimmäinen aikuisten tasolla. Hän pelasi AHL:ssä 45 ottelua tehoin 5+8=13. Lisäksi hän edusti ECHL-joukkue Wheeling Nailersia yhdeksässä pelissä.
Kaudella 2015–2016 Archibald pelasi suurimmaksi osaksi AHL:ssä, jossa hän teki 69 pelissä yhdeksän maalia sekä yhdeksän syöttöpistettä. 5. maaliskuuta 2016 hän pääsi tekemään NHL-debyyttinsä Penguinsin paidassa ottelussa Calgary Flamesia vastaan. Kaudella 2016–2017 Archibald pelasi kymmenen NHL-ottelua, joiden aikana teki kolme ensimmäistä maaliaan. Hän pelasi lisäksi myös neljä pudotuspeliottelua, joissa jäi pisteittä.
Heinäkuussa 2017 Archibald solmi Penguinsin kanssa kaksivuotisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen. Archibald ehti pelata Pittsburghissa kolme NHL-ottelua sekä farmijoukkueessa kuusi ottelua ennen kuin hänet joulukuussa kaupattiin Arizona Coyotesiin yhdessä Sean Maguiren kanssa vaihdossa Michael Leightoniin.
Maaliskuussa 2020 Archibald teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa.
Juhani Eskola

Jyrki Altti Juhani Eskola (s. 26. huhtikuuta 1951 Helsinki) toimi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) pääjohtajana vuoden 2018 loppuun asti. Hänen seuraajanaan pääjohtajana aloitti Markku Tervahauta.[lähde? ]
Eskola on koulutukseltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori (LKT) sekä yleislääketieteen, lastentautien ja infektiosairauksien erikoislääkäri.
Eskola on toiminut muun muassa THL:n ylijohtajana. Ylijohtajana Juhani Eskola vastasi terveyden suojelun toimialasta, johon kuuluvat muun muassa tartuntatautien torjunta ja rokotusohjelma. Ennen THL:ää hän on työskennellyt Kansanterveyslaitoksen ylijohtajana, lääketeollisuudessa kehitystehtävissä ranskalaisessa Aventis Pasteurissa sekä rokotetutkijana. Vuosina 1997–1998 Eskola toimi myös vierailevana professorina Lontoon Imperial Collegessa.[lähde? ]
Lisäksi hänellä on ja on ollut lukuisia edustuksia erilaisissa kansallisissa ja kansainvälisiä organisaatioissa, muun muassa Maailman terveysjärjestössä. Eskola on myös Alkon hallituksen jäsen.[lähde? ]
THL:n pääjohtajan tehtävässä Eskola aloitti vuoden 2014 alussa Pekka Puskan seuraajana. Eskola on poliittisesti sitoutumaton.
Jonathan Haidt

| Jonathan Haidt |
| --- | --- |
 Jonathan Haidt (2012)
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1963 (ikä 60) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Yale University,  University of Pennsylvania
Väitöstyön ohjaaja:  Jonathan Baron ja Alan Fiske
Instituutti:  Virginian yliopisto (1995–2011),  New York University—Stern School of Business (current)
Tutkimusalue:  Sosiaalipsykologia, moraalipsykologia, positiivinen psykologia, kulttuuripsykologia
Aiheesta muualla
jonathanhaidt.com
Jonathan Haidt (s. 19. lokakuuta 1963) on yhdysvaltalainen sosiaalipsykologi.
Haidtin suomennettu teos Onnellisuushypoteesi (suomennettu 2011), kuvailee kymmenen ihmiskunnan suurimpiin kuuluvan ajattelijan tekemään oivallusta modernin tutkimustiedon valossa. Haidtin teos The Righteous Mind: Why Good People are Divided by Politics and Religion käsittelee moraalin syntyä intuitiivisella tasolla ja sitä miten tämä ilmenee muun muassa Yhdysvaltain vasemmiston ja oikeiston välisessä kamppailussa.
Jonathan Haidt nimettiin eettisen johtamisen professoriksi New Yorkin yliopistoon 2011. Aikaisemmin hän on työskennellyt Virginian yliopistossa, jossa hänet on palkittu useita kertoja erinomaisesta opettamisesta.
Vuonna 2024 Haidt julkaisi kirjan "The Anxious Generation: How the Great Rewiring of Childhood is Causing an Epidemic of Mental Illness" ("Ahdistunut sukupolvi: Kuinka lapsuuden suuri uudelleenjohdotus aiheuttaa mielenterveyden epidemian"). Tässä kirjassa Haidt tutkii modernin teknologian, kuten älypuhelimien ja sosiaalisen median, vaikutuksia nuorten mielenterveyteen ja hyvinvointiin. Haidt käsittelee siirtymää leikkipohjaisesta lapsuudesta teknologiapainotteisempaan ympäristöön, mikä on johtanut ahdistuksen, masennuksen ja muiden mielenterveysongelmien lisääntymiseen nuorten keskuudessa. Hän analysoi, miten strukturoimattoman leikin puute ja liiallinen näyttöaltistus ovat edistäneet näitä ongelmia. Hän tutkii myös sosiaalisen median roolia sosiaalisen paineen, vertailun ja eristäytymisen vahvistamisessa nuorissa. Lisäksi Haidt tutkii tarkemmin sukupuolidysforian aihetta ja sen mahdollista suhdetta sosiaalisen median trendeihin. Hän huomauttaa, että historiallisesti sukupuolidysforian esiintyvyys oli korkeampi niiden miesten keskuudessa, jotka hakivat sukupuolenkorjausleikkausta, mutta naisten keskuudessa, erityisesti Z-sukupolven teinien joukossa, hakijoiden määrä on kasvanut nopeasti. Haidt käsittelee sukupuoli-identiteetin monimutkaista dynamiikkaa ja sosiaalisten ja kulttuuristen tekijöiden, kuten verkkovuorovaikutusten, vaikutusta sukupuolen ymmärtämiseen ja kokemiseen.
Teoksia

Haidt, J., Koller, S., & Dias, M. (1993). Affect, culture, and morality, or is it wrong to eat your dog? Journal of Personality and Social Psychology, 65, 613-628.
Haidt, J . (2001). The emotional dog and its rational tail: A social intuitionist approach to moral judgment. Psychological Review. 108, 814-834.
Onnellisuushypoteesi, suomennettu 2011. Alkuperäisteos: The Happiness Hypothesis: Finding Modern Truth in Ancient Wisdom 2006
Haidt, J. (2007). The new synthesis in moral psychology. Science, 316, 998-1002.
Haidt, J., & Kesebir, S. (2010). Morality. In S. Fiske, D. Gilbert, & G. Lindzey (Eds.) Handbook of Social Psychology, 5th Edition. Hobeken, NJ: Wiley. pp. 797–832.
Haidt, J. (2012).The Righteous Mind: Why Good People are Divided by Politics and Religion.
Haidt, J. (2024). The Anxious Generation: How the Great Rewiring of Childhood is Causing an Epidemic of Mental Illness. Ahdistunut sukupolvi. Kuinka älypuhelimeen perustuva lapsuus on aiheuttanut mielenterveyden häiriöiden epidemian. Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Terra Cognita 2024.
Esiintymisiä > TED Talk

http://www.ted.com/talks/jonathan_haidt_on_the_moral_mind.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.ted.com/talks/jonathan_haidt_humanity_s_stairway_to_self_transcendence.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.ted.com/talks/jonathan_haidt_how_common_threats_can_make_common_political_ground.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Esiintymisiä > Beyond Belief: Enlightenment 2.0

http://thesciencenetwork.org/programs/beyond-belief-enlightenment-2-0/jonathan-haidt
Aiheesta muualla

Homepage
Lista Haidtin julkaisuista: http://people.stern.nyu.edu/jhaidt/publications.html
The Righteous Mind
http://www.HappinessHypothesis.com/
http://www.MoralFoundations.org/
New York Timesin arvio teoksesta The Righteous Mind : http://www.nytimes.com/2012/03/25/books/review/the-righteous-mind-by-jonathan-haidt.html
Jugoslaavit

Jugoslaavit (kirjaimellisesti eteläslaavit) oli entisen Jugoslavian alueella käytössä ollut slaavilaisen[lähde? ] kansallisuusryhmän nimitys. Vuoden 2002 väestönlaskennassa 49 881 Serbiaan kuuluvan Vojvodinan ja 80 721 koko Serbian asukkaista ilmoitti olevansa kansallisuudeltaan jugoslaaveja.
Jugoslaavit-nimitystä alettiin käyttää Itävalta-Unkarin hallitseman Balkanin osan slaaviasukkaista 1800-luvun lopulla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntyi Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta ja vuonna 1929 kuningas Aleksanteri I kaappasi vallan, ryhtyi hallitsemaan diktaattorina, muutti valtion nimen Jugoslaviaksi ja julisti serbien, kroaattien ja sloveenien olevan yhden suuren jugoslaavien kansan heimoja, jopa serbokroaattisloveenin kielen nimeksikin vaihdettiin jugoslaavi. Aleksanterin murhan jälkeen 1934 ryhdyttiin jälleen käyttämään vanhaa etnistä jakoa, mutta jotkut ihmiset jatkoivat jugoslaavi-nimityksen käyttämistä. Sosialistisen Jugoslavian politiikka tunnusti vuonna 1944 maan etnisen monimuotoisuuden, mutta tästä huolimatta jotkut ihmiset tunnustautuivat jugoslaaveiksi ja pitivät kaikkia jugoslaaveja yhtenä suurena kansana.
Vuoden 1971 väestönlaskennassa koko Jugoslavian väestöstä 273 077 eli 1,3 % ilmoitti kansallisuudekseen jugoslaavin ja vuonna 1981 1 219 024 eli 5,4 %. Vuonna 1991 239 777 eli 5,51 % Bosnia ja Hertsegovinan asukkaista ja 4,25 % Montenegron asukkaista ilmoitti kansallisuudekseen jugoslaavin.
José Adelino Dantas

José Adelino Dantas (17. maaliskuuta 1910 São Vicente – 24. maaliskuuta 1983) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. marraskuuta 1934 ja nimitettiin Caicón hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marcolino Esmeraldo de Souza Dantas, jota avustivat Aureliano de Matos ja Elizeu Simões Mendes.
Dantas sai 3. toukokuuta 1958 nimityksen Garanhunsin ja 20. helmikuuta 1967 Ruy Barbosan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja erosi tehtävistään piispana 4. lokakuuta 1975.