stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhäjärvi (Kuusamo, pohjoinen)
Maantiede

Pyhäjärven pituus lounaasta koilliseen on 2,3 kilometriä. Järven koillisosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen saari. Yli 20 metriä syviä alueita on altaan lounais-, keski- ja koillisosassa. Järven pohjoinen ranta on eteläistä matalampi ja maastoltaan loivempi. Rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Pyhäjärven etelärannalla sijaitseva Pyhävaara kohoaa noin 280 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Pyhäjärven ympäristössä on lukuisia järviä ja lampia. Idässä on Hipajärvi, lännessä Ollilanjärvi, etelässä Ohtajärvi, Ronttijärvi ja Äystöjärvi ja kaakossa Kallunkijärvi.
Pyhäjärven vesitilavuus on 7 308 000 kuutiometriä.
Pyhäjärvi (73.061.1.017) kuuluu Aventojoen alueeseen (73.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Aventojoen valuma-alue (73.06). Pyhäjärvi on Aventojoen alueen laajin järvi Ollilanjärven ja Hipajärven jälkeen. Sitä seuraavat Paska-Rävä ja Isojärvi. Alueeseen kuuluu 30 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista usealla ei ole virallista nimeä.
Kuusamossa on toinenkin Pyhäjärvi. Se sijaitsee Rukan tuntumassa 25 kilometriä Kuusamon pohjoiselta Pyhäjärveltä etelään.
Puumaa mä metsästän

| Puumaa mä metsästän Stig |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): DJPP, Matti Mikkola, Setä Tamu
 Tyylilaji: country, folk
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 17.
Stigin muut julkaisut
| Stigidilaatio 2007 | Puumaa mä metsästän 2012 | Niks ja naks 2013 |
Puumaa mä metsästän on Stigin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2012. Sen julkaisee Warner Music Finland. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 17. sijalle ja nousi neljännellä viikollaan iTunesin ladatuimpien levyjen listan 3. sijalle.
Taustaa

Albumin ensimmäinen single "Laululeija" kuultiin syksyllä 2011, kun Stig kilpaili kappaleella Uuden Musiikin Kilpailussa. Stig ylsi kappaleella kilpailun finaaliin ja sijoittui lopulta kolmanneksi. Albumin kaksi muuta singleä "Ryyppy" ja Setä Tamun tekemä remix-versio kappaleesta julkaistiin 25. maaliskuuta 2012. Musiikillisesti albumi on akustisempi kuin aikaisemmat albumit. Albumi sisältää myös Stigin aikaisempia hittikappaleita uudelleensovitettuina. Albumin kappaleesta "Ryyppy" ja nimikkokappaleesta "Puumaa mä metsästän" on julkaistu musiikkivideot.
Kappaleet

Häsleri – 3.31
Ryyppy – 2.49
Laululeija – 2.31
Puumaa mä metsästän – 3.39
Piparia piparia – 2.23
Hiki – 3.25
Rakkauden Bermudan kolmio – 3.02
Stigidilaatio – 3.04
Vadelmasuklaa – 3.20
Kun nainen lyö – 3.39
Aamulla aikaisin – 3.36  (mukana Anna Puu & Yona)
Odotan – 2.51
Ryyppy (Hevoshullu remix) – 2.44
Arvostelut

MTV3:
Rumba:
Soundi:
Hiljaisuuden lapset (elokuva)

| Hiljaisuuden lapset> Hear the Silence |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Tim Fywell
Käsikirjoittaja:  Timothy Prager
Tuottaja:  Adrian Beats   Keith Webber
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Ensi-ilta:  2003
Alkuperäiskieli:   englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiljaisuuden lapset (Hear the Silence) on vuonna 2003 tehty englantilainen elokuva, joka sijoittuu vuoteen 1999. Elokuva kertoo Nicky-pojasta, joka todetaan 4-vuotiaana autistiseksi ja hänen äitinsä arvelee autismilla olevan yhteyden MPR-rokotteeseen. Hugh Bonneville esittää Andrew Wakefield -nimistä lääkäriä, joka ensimmäisenä yhdisti autismin tähän rokotteeseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juliet Stevenson  | … |  Christine Shields   |
|  Jamie Martin  | … |  Nicky Shields   |
|  Stefan Mervyn  | … |  Max Shields 1 v   |
|  Luke Mervyn   | … |  Max Shields 1 v   |
|  Andrew Woodall  | … |  Dr. Andrew Wakefield   |
|  Adie Allen  | … |  Dr. Carmel Wakefield   |
|  Emma Pike  | … |  Emma   |
|  Helen Kirkpatrick  | … |  Christinen sihteeri   |
|  Todd Boyce  | … |  Simonson   |
|  Emma Handy  | … |  Ann   |
|  Felicity Montagy  | … |  Mary Watt   |
|  Louis Dore  | … |  Philip Watt   |
|  David Mallinson  | … |  Dr. Philip Ash   |
|  Kish Sharma  | … |  ENT tohtori   |
Aiheesta muualla

Hiljaisuuden lapset (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hima & Sali

Hima & Sali on Helsingin Ruoholahdessa sijaitseva ravintola Kaapelitehtaalla. Ravintolan perusti Anne Starck-Flink vuonna 2001 ja toimii kahvilana, lounasravintolana, leipomona, juhlatilana, sekä ateriapalveluna. Hima & Sali ylläpitää myös Sauna Verneriä, joka sijaitsee Kaapelitehdaan katolla. Hima & Sali valittiin vuonna 2002 vuoden lounasravintolaksi.
Henk Janssen

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Alankomaat> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Hendrikus Alexander "Henk" Janssen (17. kesäkuuta 1890 Arnhem – 28. elokuuta 1969 Arnhem) oli alankomaalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Projekti 675

| Projekti 675 Nato: Echo II |
| --- | --- |
 Luokan vene

Tekniset tiedot
Uppouma:  4 500 t (pinnalla) 5 500 t (sukelluksissa)
Pituus:  115,4 m
Leveys:  9,3 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  2 x VM-A-ydinreaktoria 39 000 shp
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 25 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  104
Aseistus
Meritorjunta:  8 x SS-N-3 4 x 533 mm torpedoputkea 2 x 400 mm torpedoputkea
Projekti 675 (Nato-raportointinimi Echo II) oli Neuvostoliiton laivaston ohjuksin aseistettujen ydinsukellusveneiden muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Runko oli viisi metriä pidempi kuin projektissa 659, jolloin veneisiin saatiin mahtumaan kahdeksan ohjusta. Niissä oli myös samanlainen tutka kuin projektissa 651 (Nato-raportointinimi Juliett), joten veneeseen voitiin sijoittaa P-5:n pohjalta kehitetty meritorjuntaohjus P-6. Veneiden ensisijainen tarkoitus oli toimia Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia vastaan, joiden A-3 Skywarriorit uhkasivat Neuvostoliittoa ydiniskulla. Läntisten arvioiden mukaan kaikkien ohjusten laukaisu kesti 20 minuuttia, ja sen voi tehdä vain pinnalta. Sen jälkeen veneen oli ohjattava ohjukset datalinkin välityksellä maaliin sukellusveneen tutkan lukemien mukaan.
P-6-ohjuksen kantomatka oli 150—200 km, mutta 1970-luvun lopussa Yhdysvaltain lentotukialusryhmien ilmasuoja laajeni 250–300 km:iin F-4 Phantomin AIM-7-ohjuksen ja E-2A-koneiden myötä.
Henk Elzerman

Henk Elzerman, 1975
Henk Elzerman, 1979
Hendrik "Henk" Elzerman (s. 18. syyskuuta 1958 Haag, Etelä-Hollanti), on alankomaalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1976. Siellä hän karsiutui alkuerissä 400 ja 1500 metrin vapaauinneissa. Lisäksi hän osallistui 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin, jossa Alankomaat sijoittui kuudenneksi ajalla 7.42,56. Hänen siskonsa Josien, ja hänen veljensä Hans olivat myös uimareita, ja edustivat kummatkin Alankomaita vuoden 1972 kesäolympialaisissa.
Pyyteeri

Pyyteeri (oikealla)
Pyyteeri on teeren ja pyyn risteymä. Tämä kanalintu on erittäin harvinainen, sillä pyyteeriä on tavattu Norjassa neljä ja Suomessa ja Ruotsissa vain yksi. Suomen pyyteeri ammuttiin Koivulahdessa vuonna 1967, ja se oli noin 870 grammaa painanut koiras. Se oli selkäpuoleltaan harmaa, pyrstö oli musta ja muu höyhenpuku muistutti pyykoirasta.
Pyyteeri voi olla pituudeltaan jopa 40-senttimetrinen ja painaa noin 865 grammaa.[lähde? ] Se syö erilaisia kasvinosia.
Halkihuulinen kerjäläinen

”Piippu oli hänellä vieläkin hampaissaan”
Holmes pohtii tapausta ja aamuyön tunneilla hän löytää ratkaisun.
Halkihuulinen kerjäläinen (myös Vinosuinen kerjäläinen, engl. The Man with the Twisted Lip) on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäisen kerran Strand Magazine -lehdessä joulukuussa 1891 Sidney Pagetin kuvittamana. Ensimmäinen suomennos (nimellä ”Haarahuulinen kerjäläinen”) ilmestyi jo vuonna 1893.
Juoni

Tohtori Watson lähtee hakemaan erästä ystäväänsä tämän vaimon pyynnöstä eräästä pahamaineisesta huumeluolasta. Watsonin onnistuukin helposti saada tämä lähtemään takaisin kotiinsa, mutta kun hän on lähdössä pois, eräs huumeluolan asiakas puhuttelee häntä. Se on Sherlock Holmes, joka selittää vakoilevansa huumeluolan väkeä saadakseen erään onnettoman asiakkaansa kohtalon selville. Rouva St. Clair oli nähnyt miehensä Neville St. Clairin huumeluolan yläikkunassa. Sen jälkeen hän oli kadonnut, hänen takkinsa löytyi Thames-joesta, mutta ruumista ei löytynyt. Halkihuulinen kerjäläinen Hugh Bone pidetään St. Clairin murhasta epäiltynä. Holmes miettii koko yön ja aamuvarhaisella he lähtevät tapaamaan pidätettyä kerjäläistä. Holmes paljastaa, että kerjäläinen on itse asiassa Neville St. Clair. St. Clair on hankkinut elantonsa kerjäämällä Lontoossa erittäin hyvällä menestyksellä. Kun hänen vaimonsa yllätti hänet, hän hätäpäissään yritti päästä vaatteistaan eroon. Koska mitään rikosta ei ole tapahtunut poliisi suostuu unohtamaan koko tapauksen, jos St. Clair lopettaa kerjäämiseen. St. Clair suostuu tähän ilomielin.
Henkilöt

Sherlock Holmes
Tohtori Watson
Mary Watson, tohtori Watsonin vaimo
Kate Whitney, Watsonien tuttava
Isa Whitneyn, Katen aviomies
Neville St. Clair, varakas herrasmies Kentistä
Rouva St. Clair, hänen vaimonsa
Hugh Boone, kerjäläinen
Komissario Brandstreet, poliisi
Sovitukset

Novellista tehtiin mykkäelokuva The Man with the Twisted Lip Britanniassa 1921. Sen ohjasi  Maurice Elvey ja käsikirjoituksen teki William J. Elliott. Pääosissa olivat Eille Norwood Sherlock Holmesina ja Hubert Willis tohtori Watsonina. Elokuva ei ole säilynyt kokonaisena: sen alussa ollut oopiumiluolakohtaus on kadonnut.
Richard M. Grey ohjasi 1951 Britanniassa lyhytelokuvan Sherlock Holmes: The Man Who Disappeared (tunnetaan myös nimellä The Man with the Twisted Lip). John Longden näytteli Sherlock Holmesia ja Campbell Singer tohtori Watsonia.
Granada tuotti novellista Sherlock Holmesin paluu -televisiosarjan jakson Halkihuulinen kerjäläinen. Sen ohjasi Patrick Lau ja käsikirjoituksen tekivät John Hawkesworth ja Alan Plater. Pääosissa olivat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeremy Brett  | … |  Sherlock Holmes   |
|  David Burke  | … |  Tohtori Watson   |
|  Clive Francis  | … |  Neville St. Clair   |
|  Eleanor David  | … |  Rouva St. Clair   |
Stephen Kingin novellissa ”Blind Willie” (teoksessa Pedon sydän) on useita yhtymäkohtia Doylen novelliin.
Suomennokset

Ensimmäinen suomennos ”Haarahuulinen kerjäläinen” ilmestyi 1893 novellikokoelmassa Ystäwäni yksityissalapoliisin seikkailuja (Auralehden Oy). Sen jälkeen suomennokset ovat ilmestyneet nimellä ”Halkihuulinen kerjäläinen” seuraavissa kokoelmissa:
1904: Sherlock Holmes'in Seikkailut. Suomentanut Matti Pennanen. Yrjö Weilin.
1907: Halkihuulinen kerjäläinen. Suomentanut Matti Pennanen. Kevyttä lukemista -sarjan numero 5. Yrjö Weilin.
1918: Täplikäs otsavyö. Suomennos. Kustannusosakeyhtiö Kirja.
1923: Halkihuulinen kerjäläinen. Suomennos. Kustannusosakeyhtiö Minerva.
1933: Kuningas pulassa. Sherlock Holmesin seikkailut I. Suomentanut O. E. J. (=Juurikorpi). WSOY
1957: Sherlock Holmesin seikkailut osa 1. O. E. Juurikorven uudistettu suomennos. WSOY.
1981: Kirjava nauha sekä muita kertomuksia. Suomennos. Viihdeviikarit oy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halkihuulinen kerjäläinen Wikimedia Commonsissa
The Man with the Twisted Lip (1921) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sherlock Holmes: The Man Who Disappeared (1951) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Return of Sherlock Holmes: The Man with the Twisted Lip (1986) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sidney Pagetin kuvitusta novelliin
Potentiaalinen haihdunta

Potentiaalinen haihdunta tarkoittaa haihduntaa pinnalta, joka on kyllästetty vedellä. Potentiaalinen haihdunta riippuu maan pinnan ja ilman vesihöyrynpaineen erosta ja tuulen nopeudesta. Tieto maanpinnan kosteudesta on kuitenkin yleensä puutteellista. Tämän vuoksi potentiaalista haihduntaa arvioidaan yleensä pinnan energiataseesta kehitetyllä Penmanin kaavalla  
tai yksinkertaisemmilla ilman lämpötilaan pohjautuvilla kaavoilla. Potentiaalista haihduntaa mitataan class A-haihdunta-astialla.
Potentiaalisen haihdunnan kaavoja > Thornthwaiten kaava (1948)

PET=16\left({\frac {L}{12}}\right)\left({\frac {N}{30}}\right)\left({\frac {10\,T_{d}}{I}}\right)^{\alpha }
missä:
Hieman muunneltuja muotoja tästä kaavasta esiintyy myöhemmissä julkaisuissa (Thornthwaite and Mather 1955 ja 1957).
Potentiaalisen haihdunnan kaavoja > Penmanin kaava (1948)

Penmanin kaava kuvaa haihduntaa avoimelta vesipinnalta. Kaavan on kehittänyt Howard Penman vuonna 1948. Penmanin kaava vaatii lähtötiedoiksi vuorokauden keskilämpötilan, tuulen nopeuden, ilman paineen ja nettosäteilyn potentiaalisen haihdunnan arvioimiseksi.
Penmanin kaava voidaan kirjoittaa muotoon:
missä:
Kaava antaa potentiaalisen haihdunnan Emass yksikössä kg/(m²·s), kilogrammaa haihdutettua vettä sekunnissa neliömetriä kohden.
Potentiaalisen haihdunnan kaavoja > Penman–Monteithin kaava (1965)

Penman-Monteithin kaavaa 
käytetään kasvipeitteisen alueen potentiaalisen haihdunnan laskentaan. Kaavaa pidetään yleisesti tarkimpana mallina potentiaalisen evapotranspiraation arvioimiseen. Muun muassa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) suosittelee kaavaa potentiaalisen evapotranspiaation arvioimiseen
Hertta (testi)

Hertta, toiselta nimeltään CERT (Coronary Event Risk Test), on suomalainen verinäytteeseen perustuva diagnostinen menetelmä, jolla mitataan vakavan infarktin tai sydänkuoleman riskiä 
.
Hertta on maailman ensimmäinen molekylaarisiin keramideihin perustuva diagnostinen testi .
Taustatietoa

Hertta-tutkimuksessa näytteestä mitataan keramidimolekyylien pitoisuuksia, joiden perusteella lasketaan riskiluku. Hertta ennustaa riskit esimerkiksi LDL-kolesterolia tarkemmin . Testi mittaa myös statiinilääkityksellä olevien henkilöiden jäännösriskiä ja ennustaa sydäninfarktiriskiä henkilöillä, joilla sepelvaltimotautia ei ole vielä todettu.
Tutkimus antaa riskiluvun ja siihen perustuvan lausunnon. Korkea riskiluku indikoi tarvetta tehostaa sepelvaltimotaudin hoitoa, esimerkiksi elämäntapamuutoksilla tai mahdollisen lääkehoidon optimoinnilla..
Kohderyhmät

Hertta-tutkimusta voidaan käyttää sydäninfarktin ja sydänperäisen kuoleman riskin ennustamiseen erityisesti seuraavissa potilasryhmissä:
Henkilöt, joilla ei ole tiedossa sepelvaltimotautia tai kohonneita kolesteroliarvoja, mutta joilla esimerkiksi sukurasituksen tai muiden riskitekijöiden vuoksi epäillään kohonnutta sepelvaltimotautiriskiä.
Sepelvaltimotautipotilaat, joilla korkean sydänkohtaus- ja sydänkuoleman riskin tunnistaminen voi johtaa lääkitysmuutoksiin, seurannan tehostamiseen tai invasiivisen toimenpiteen harkintaan.
Aiheesta muualla

Hertta.fi
Projekti 941

| Projekti 941 |
| --- | --- |
 Luokan alus

Tekniset tiedot
Uppouma:  23 200-24 500 t (pinnalla) 33 800-48 000 t (sukellus)
Pituus:  175 m
Leveys:  23 m
Syväys:  12 m
Koneteho:  190 MW
Propulsio:  2 × akselia, 2 × ydinreaktoria ja 2 × höyryturbiinia
Nopeus:  12 solmua (pinnalla) 27 solmua (sukellus)
Miehistöä:  163
Aseistus
Meritorjunta:  20 × RSM-52-ballistisille ohjuksille 4× 650 mm torpedoputkea 2× 533 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 × laukaisualusta 9K38 Igla-ilmantorjuntaohjuksille
Projekti 941 Akula (Nato-raportointinimi Typhoon) oli Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän laivaston kuuden strategisen ydinsukellusveneen muodostama alusluokka, jonka käyttötarkoituksena oli ydinasepelotteen ylläpito ja taata kyky vastaiskuun yllätyshyökkäyksen sattuessa.
Suunnittelu

Pituudeltaan ja leveydeltään veneet olivat Itämeren matkustaja-autolauttojen luokkaa. Vene oli suunniteltu kuljettamaan 20 ballistista ydinohjusta, joissa kussakin saattoi olla kymmenen ydinkärkeä. Aluksissa oli kaksi ydinreaktoria, jotka kumpikin tuottivat 190 megawattia lämpötehoa.
Fiktiossa

Tom Clancy käytti Typhoon-sukellusvenettä mallina kuvatessaan uudentyyppistä ohjusvenettä teoksessaan Punaisen Lokakuun metsästys, jossa aluksen ohjusten määrää oli lisätty kuudella ja asennettu uudenlainen äänetön voimansiirto. Samoin massanmittausjärjestelmästä, jota venäläiset käyttävät tarkkaan paikannukseen, annetaan teknisesti tarkka kuva.
Kirjan mukaan on tehty saman niminen elokuva.
Alukset

Veneitä rakennettiin kaikkiaan kuusi kappaletta. Seitsemännen tilaus peruttiin kylmän sodan päätyttyä.
| Nimi | Telakka | Tilattu | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Tila |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dmitri Donskoi (ex- TK-208) | TsKB Rubin | 17. kesäkuuta 1976 | 23. syyskuuta 1980 | 12. joulukuuta 1981 |  | Poistettu palveluksesta 2023 |
| TK-202 |  |  | 22. huhtikuuta 1978 | 23. syyskuuta 1982 | 28. joulukuuta 1983 | romutettu 2005 Yhdysvaltain taloudellisella tuella |
| Simbirsk (ex-TK-12) |  |  | 19. huhtikuuta 1980 | 17. joulukuuta 1983 | 15. joulukuuta 1985 | poistettu 1998, romutettu 2005 venäläis-yhdysvaltalaisessa ohjelmassa "Yhteinen uhan vähentäminen" |
| TK-13 |  |  | 30. huhtikuuta 1985 | 26. joulukuuta 1985 |  | 15. kesäkuuta 2007 sopimuksella yhdysvaltalaisten kanssa päätetty romuttaa, toukokuussa 2009 romutettu |
| Arhangelsk (ex-TK-17) |  |  |  | elokuu 1986 | 6. marraskuuta 1987 | reservissä vuodesta 2006 aseistuksen puuttumisen vuoksi supistetulla miehistöllä, päätetty romuttaa |
| Severstal  (ex-TK-20) |  |  |  | heinäkuu 1988 | 4. syyskuuta 1989 | reservissä vuodesta 2004 aseistuksen puuttumisen vuoksi, päätetty romuttaa  |
| TK-210 |  |  |  |  |  | ei koskaan valmistunut eikä edes vesille laskettavaksi, valmiit runkorakenteet romutettu 1990 |
Yhdysvaltojen ja Venäjän vuonna 1993 solmima aseistariisuntasopimus, START II, laittoi veneiden ohjukset vähennettävien listalle, jolloin myös alusluokka oli tarkoitus poistaa käytöstä. Vuonna 2002 Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin hallitus ilmoitti yksipuolisesti vetäytyvänsä ohjuspuolustusjärjestelmän kieltävästä ABM-sitoumuksesta. Päivää myöhemmin Venäjä ilmoitti vetäytyvänsä START II:sta.
Hilmar Myhra

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hilmar Myhra |  Hilmar Myhra |  Hilmar Myhra |  |
Maa:   Norja
Miesten mäkihyppy
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lahti 1938 | normaalimäki |  |
Hilmar Myhra (4. kesäkuuta 1915 – 13. huhtikuuta 2013) oli norjalainen 1930-luvulla kilpaillut mäkihyppääjä.
Vuonna 1936 Myhra voitti Vikersundin mäen avajaiskilpailun, ja hänen 85-metrinen hyppynsä säilyi mäkiennätyksenä parin vuoden ajan. Vuonna 1938 Lahden MM-kisoissa hän sijoittui pronssille. Seuraavana vuonna Zakopanen MM-kisoissa hän oli kuudes ja voitti Garmisch-Partenkirchenissa käydyn kilpailun. Vuonna 1940 Myhra voitti Holmenkollenin mäkikisan.
Aiheesta muualla

Hilmar Myhra Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Henk Grol

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henk Grol Lontoon olympialaisissa vuonna 2012. |  Henk Grol Lontoon olympialaisissa vuonna 2012. |  Henk Grol Lontoon olympialaisissa vuonna 2012. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 100 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2009 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 2010 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2013 | 100 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Minsk 2019 | yli 100 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lissabon 2008 | 100 kg |  |
|  Kultaa | Kazan 2016 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Tbilisi 2009 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Wien 2010 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Budapest 2013 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2021 | yli 100 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Tel Aviv 2018 | yli 100 kg |  |
Hindrik Harmannus Arnoldus ”Henk” Grol (s. 14. huhtikuuta 1985 Veendam) on hollantilainen judoka. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.
Grol voitti 81 kg:n painoluokan alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003. Hän sai saman ikäluokan EM- ja MM-kilpailuissa pronssia 90-kiloisten sarjassa 2004.
Grol kilpaili alle 100 kg:n painoluokassa vuosina 2007–2016. Hän voitti 2008 EM-kultaa Lissabonissa ja sai Pekingin olympialaisissa pronssia. Hän saavutti 2009 käydyissä Rotterdamin MM-kilpailuissa hopeaa häviten finaalin Kazakstanin Maksim Rakoville. 2010 Grol voitti jälleen MM-kilpailuissa hopeaa häviten finaalin yukolla Japanin Takamasa Anaille. Henk Grol saavutti vuosina 2009 ja 2010 myös EM-hopeaa.
Grol saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia alle 100 kg:n sarjassa. Seuraavana vuonna hän sai Lukas Krpálekin jälkeen hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän hävisi loppuottelussa Elkhan Mammadoville. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai pronssia 90 kg.
Grol voitti alle 100 kg:n Euroopan-mestaruuden Kazanissa 2016 kukistettuaan loppuottelussa belgialaisen Toma Nikiforovin. Hän sai EM-pronssia yli 100 kg:n sarjassa Tel Avivissa 2018. Hän oli samassa painoluokassa kolmas myös Minskin Euroopan kisoissa 2019. Tokion MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän sai hopeaa Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Inal Tasojeville.
Grol on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja seitsemän kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme voittoa ja neljä kolmossijaa.
Porsanki

Porsanki (pohjoissaameksi Porsáŋgu, norj. Porsanger, kveeniksi Porsanki, vuoteen 1964 Ryssämarkka, pohjoissaameksi Čuđegieddi, norj. Kistrand) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa Porsanginvuonon sisäosien ympäristössä. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 3 863 asukasta.
Porsangin hallinnollinen keskustaajama on Lemmijoki. Pienemmät kylät, kuten Pyssyjoki, Pillavuono, Korpivuono, Ryssämarkka ja Leipovuono sijaitsevat pääosin vuonon rannoilla tai sisämaassa E6-tien varrella, kuten Porsangermoen ja Skuukanvaara.
Kunta rajoittuu keskellä ja pohjoisessa Porsanginvuonoon, pohjoisessa Nordkappin eli Kapan kuntaan, idässä Lebesbyn ja Tenon kuntiin, etelässä Kaarasjoen kuntaan, lounaassa Alattion kuntaan, lännessä Kvalsundin eli Valasnuoran kuntaan, sekä luoteessa Moseijan kuntaan.
Porsangin kunnan viralliset kielet ovat norja, saame ja kveeni.
Maantiede > Luonto

Porsangin kunta ympäröi Porsanginvuonoa sen etelä-, länsi- ja itäpuolella. Porsanginvuono on Pohjois-Norjan pisin vuono, joka jakautuu kunnan alueella useisiin pienempiin vuonoihin tai lahtiin, kuten Lemmivuonoon (Vesterbotn), Sokkuvuonoon (Østerbotn) ja Leipovuonoon (Olderforden). Alueella on useita saaria, joista suurimmat ovat Taunusaari (Tamsøya) ja Vassa (Reinøya) sekä jokia, kuten Lemmijoki (Lakselva), Palojoki (Brennelva), Iso Karhujoki (Store Bjørnelva), Sappirjoki, Pyssyjoki (Børselva) ja Rautusjoki (Stabburselva), järviä, suoalueita ja tuntureita.
Kunnan korkein kohta on Rautusvuoman kansallispuistossa sijaitseva Čohkkarášša, jonka korkeus on 1138,9 metriä meren pinnan yläpuolella.
Porsangissa on hyvät edellytykset kalastukselle, metsästykselle ja tunturivaelluksille.