Johanna Mielipuoli
Kuningatar

Isabella Katolilaisen ainoan pojan, kruununperijä Juanin, ja vanhimman tyttären, Portugalin kuningattaren Isabellan ja hänen poikansa kuoltua, Johannasta tuli Espanjan kuningaskuntien perijä. Vuonna 1502 Kastilian ja Aragonian säätykokous eli cortes tunnustivat hänet ja hänen aviomiehensä kruununperijöiksi ja tuleviksi hallitsijoikseen.
Johannassa alkoi näkyä merkkejä henkisestä tasapainottomuudesta, kun äiti, kuningatar Isabella kuoli marraskuussa 1504. Äitinsä kuoltua Johannasta tuli Kastilian kuningatar. Helmikuun 1505 paikkeilla, cortes säätykokous sai tiedon Johannan määrittelemättömästä "vammasta", oletettavasti isänsä Ferdinandin antamana, ja laillisti Ferdinandin oikeuden hallita Kastiliaa. Kesäkuussa 1506 isä ja aviomies Filip Komea mainitsivat "vammoja ja kärsimyksiä, joita hänen kunniansa vuoksi ei ilmaista" sopimuksessa, joka jätti Kastilian hallitsemisen Filipille. Myöhemmin samana päivänä Ferdinand peruutti tämän hänen eduilleen haitallisen ja hänen mukaansa väkisin hankitun sopimuksen.
Tammikuussa 1506 Johanna purjehti Filip Komean, lastensa, hovinsa ja taloutensa kanssa 40 laivalla Flanderista Espanjaan, jossa Filipin oli määrä ottaa vastaan kuninkaan asema Johannan puolisona. Laivat kuitenkin haaksirikkoutuivat Englannin rannikolla ja pari päätyi Englannin Henrik VII:n vieraiksi Windsorin linnaan. Johanna vieraili myös sisarensa Katariina Aragonialaisen luona. He pääsivät viimein jatkamaan matkaa Espanjaan huhtikuussa 1506. Johannan isä Ferdinand väitti Filipin pitävän tytärtään vankina ja vaati itselleen valtionhoitajan asemaa, mikä johti maan lähes sisällissotaan. Filip kuoli lavantautiin 25. syyskuuta 1506, ja Johannan mielenterveys järkkyi. Hän ei suostunut jättämään puolisonsa balsamoitua ruumista, vaan pysyi sen vierellä ja kohteli sitä kuin elävää. Tämä voi olla myös Ferdinandin keksimä tarina.
Tammikuun 14. päivänä 1507 hän synnytti nuorimman tyttärensä Katariinan, eikä ole viitteitä siitä, että häntä olisi rajoitettu lapsen hoidossa. Hän vieraili sisarensa Katariina Aragonilaisen luona Englannissa noin lokakuussa 1507, jolloin mielenterveysongelmista ei puhuta. Ferdinand erotti hänen palvelijansa ja nimitti huoltajan, joka oli vastuussa vain hänelle: Johanna eristettiin, hänet petettiin, riistettiin, kidutettiin ja hän joutui kauhistuttaviin olosuhteisiin. Johanna ei koskaan ilmaissut kiinnostusta vierailla miehensä haudalla Santa Clarassa.
Ferdinandin tie kuninkaaksi lujittui, kun hän painosti Johannan antamaan hänelle kanssahallitsijan aseman ja sulki hänet helmikuussa 1509 Tordesillasin linnaan. Ferdinandin kuoltua vuonna 1516 kanssahallitsijan asema siirtyi Johannan pojalle Kaarle V:lle, joka piti äitiään yhä vankeudessa. Virallisesti Johanna oli perinyt isänsä kuoltua myös Aragonian kruunun. Comunerosien kapinoidessa vuonna 1520 Johannalla olisi ollut mahdollisuus nousta jälleen hallitsijaksi, mutta hänen yrityksensä epäonnistui. Kapinan aikana hänen vartijansa väittivät, että häntä oli sorrettu, pidätetty väkisin ja vangittu 14 vuodeksi ikään kuin hän ei olisi ollut järkevä ihminen ja hän ilmeisesti pystyi puhumaan vaivatta, vapaasti ja harkiten.
Kaarle V:n kukistettua kapinan Johanna lukittiin Tordesillasin linnan ikkunattomaan huoneeseen, jossa hän eli viimeiset 35 vuottaan. Kastilian ja Aragonian kuningatar Johanna kuoli 75-vuotiaana pitkäperjantaina 12. huhtikuuta 1555.