stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tundrahopeatäplä
Aiheesta muualla

P. Pakkanen: Tundrahopeatäplä (Boloria chariclea)
LuontoPortti: Tundrahopeatäplä (Boloria chariclea)
Suomen Perhoset: Tundrahopeatäplä
Luontotupa.net Perhosopas: Tundrahopeatäplä (Boloria chariclea) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Boloria chariclea (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2173704  Wikispecies: Boloria chariclea  BAMONA: Boloria-chariclea  BioLib: 51562  BOLD: 23190  BugGuide: 25748  EoL: 2682753  EUNIS: 91011  Fauna Europaea: 441714  Fauna Europaea (new): a34b6771-a776-48d3-94f0-cc53f5e9fff8  GBIF: 4299565  iNaturalist: 194027  ITIS: 188571  MONA: 4475  MaBENA: BolorChari  NatureServe: 2.117745  NCBI: 685436  Observation.org: 80865  Open Tree of Life: 766153  Laji.fi: MX.60892
Nikolai Turbin

Nikolai Turbin
Nikolai Matvejevitš Turbin (ven. Никола́й Матве́евич Турби́н; 16. kesäkuuta (J: 4. kesäkuuta) 1832 Jelets – 20. marraskuuta 1913) oli venäläinen jalkaväenkenraali. Hän toimi kesä–elokuussa 1904 kaksi kuukautta virkaatekevänä Suomen kenraalikuvernöörinä Nikolai Bobrikovin murhan jälkeen.
Turbin aloitti sotilaskoulutuksensa Paavalin kadettikoulussa, ja sai ensimmäisen upseerinarvonsa vuonna 1854. Turbin oli Moskovan sotilaspiirin esikuntapäällikön apulaisena vuosina 1877–1889, Viipurin linnoituksen komendanttina vuosina 1889–1891, 25. jalkaväkidivisioonan komentajana vuosina 1891–1896, Amurin sotilaspiirin joukkojen komentajan apulaisena vuosina 1896–1898, sotaministeriön tehtävissä vuosina 1898–1902 ja Suomenmaalaisen sotilaspiirin joukkojen komentajan apulaisena vuosina 1902–1905. Hän yleni vuonna 1865 everstiksi, 1878 kenraalimajuriksi, 1889 kenraaliluutnantiksi ja 1902 jalkaväenkenraaliksi.
Turbin nimitettiin Suomen vt. kenraalikuvernööriksi esimiehensä Bobrikovin kuoleman jälkeen 17. kesäkuuta 1904, koska kenraalikuvernöörin apulainen Vladimir Deutrich oli tuolloin kesälomalla Venäjällä eikä siksi käytettävissä. Bobrikovin vakinaiseksi seuraajaksi nimitetty ruhtinas Ivan Obolenski saapui Helsinkiin 18. elokuuta. Viimeksi Turbin oli Venäjän sotaneuvoston jäsenenä heinäkuusta 1905 tammikuuhun 1906.
Turbin harrasti arkeologiaa ja numismatiikkaa. Hän tutki hautakumpuja Mogiljovin ja Minskin kuvernementeissa ja perusti Moskovan numismaattisen seuran.
Aiheesta muualla

Турбин Николай Матвеевич (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) Regiment.ru
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolai Bobrikov | Suomen kenraalikuvernööri (vt.) 1904 | Seuraaja: Ivan Obolenski |
| n k Suomen kenraalikuvernöörit |
| --- | --- | --- |
| Ruotsin aika (1595–1809) |  Bielke (1623–1631)  Oxenstierna (1631–1633)  Brahe (1637–1641 ja 1648–1654)  H. Fleming (1664–1669)  Nieroth (1710–1712)  Douglas (1717–1721)  von Campenhausen (1742–1743)  von Rosen (1747–1753)  |  |
| Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917) |  Sprengtporten (1808–1809)  Barclay de Tolly (1809–1810)  vt. Armfelt (1812–1813)  Steinheil (1810–1823)  Zakrevski (1824–1831)  Menšikov (1831–1855)  vt. Thesleff (1833–1847)  von Berg (1855–1861)  Rokassovski (1861–1866)  Adlerberg (1866–1881)  Heiden (1881–1897)  vt. Gontšarov (1897–1898)  Bobrikov (1898–1904)  vt. Turbin (1904)  Obolenski (1904–1905)  Gerard (1905–1908)  von Boeckmann (1908–1909)  Seyn (1909–1917)  vt. Lipski (1917)  Stahovitš (1917)  Nekrasov (1917)  |  |
Turkoosisulkahautoja

| Turkoosisulkahautoja> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Sulkahautojat Ophthalmotilapia
Laji::  heterodonta
Kaksiosainen nimi
 Ophthalmotilapia heterodonta  (Poll & Matthes, 1962) 
Synonyymit
 Ophthalmochromis ventralis heterodontus Poll & Matthes, 1962  Ophthalmochromis heterodontus Poll & Matthes, 1962  Ophthalmotilapia ventralis heterodonta (Poll & Matthes, 1962) 
Katso myös
   Turkoosisulkahautoja Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Turkoosisulkahautoja (Ophthalmotilapia heterodonta) on kirjoahventen heimoon ja sulkahautojien sukuun kuuluva kalalaji, joka voi kasvaa enintään noin 14 senttimetrin mittaiseksi. Lajia pidetään akvaariokalana.
Turkoosisulkahautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji on pohjakala ja elää noin 2–10 metrin syvyisessä ja 24–26 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonparvissa ajelehtivia mikro-organismeja. Turkoosisulkahautoja kutee noin 20–25 mätimunaa ja hautoo niitä suussaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee turkoosisulkahautojan elinvoimaiseksi lajiksi.
Tuoksuorvokki

| Tuoksuorvokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Orvokkikasvit Violaceae
Suku::  Orvokit Viola
Laji::  odorata
Kaksiosainen nimi
 Viola odorata  L. 
Katso myös
   Tuoksuorvokki Wikispeciesissä   Tuoksuorvokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksuorvokki (Viola odorata) on monivuotinen orvokkilaji, jota käytetään perennana.
Ulkonäkö ja koko

Tuoksuorvokki kasvaa vain noin 5–10 senttimetrin korkuiseksi. Sillä on lyhyt maavarsi ja tyviruusukkeelliset lehdet. Varsi on lähes lehdetön vana. Kasvi muodostaa pitkiä juurehtivia maanpäällisiä rönsyjä, joiden avulla kasvusto saattaa levitä vähitellen laajallekin alalle.
Tuoksuorvokki aloittaa kukintansa huhti-toukokuussa, mutta uusii sen vielä elo-syyskuussa. Yksittäin kasvavat, tuoksuvat kukat ovat pieniä ja niissä on lyhyet kannukset.
Levinneisyys

Tuoksuorvokki on alkujaan kotoisin Välimeren alueelta, mutta sitä tavataan nykyisin lähes kaikkialla Euroopassa luonnonvaraisena. Suomessa sitä kasvatetaan hyvin harvinaisena puutarhoissa, ja kasvia tapaa toisinaan myös villiintyneenä.
Kasvatus

Tuoksuorvokkia käytetään perennana. Kasvualustaksi sopii parhaiten kostea, humuspitoinen ja huokoinen maa. Tuoksuorvokki kasvaa puolivarjoisalla paikalla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Tuoksuorvokin (Viola odorata) levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Viola odorata – tuoksuorvokki
ITIS: Viola odorata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Viola odorata (englanniksi)
Flora of China: Viola odorata (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Viola odorata
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q108684  Wikispecies: Viola odorata  APDB: 155498  APNI: 94511  BioLib: 38863  BOLD: 292125  Calflora: 8298  CoL: 5BH9J  Ecocrop: 10850  eFloraSA: Viola_odorata  EoL: 584573  EPPO: VIOOD  EUNIS: 185309  FloraBase: 5223  FNA: 200014395  FoAO2: Viola odorata  FoC: 200014395  FoIO: vioodo  GBIF: 5331181  GRIN: 41733  iNaturalist: 55845  IPA: 23163  IPNI: 868828-1  IRMNG: 11429289  ITIS: 22122  MichiganFlora: 2788  NatureServe: 2.144557  NBN: NBNSYS0000002924  NCBI: 97441  NSWFlora: Viola~odorata  NZOR: 1d86dafa-1ecc-4009-99ea-75255504b44e  NZPCN: 2638  Observation.org: 7652  Open Tree of Life: 1039231  PalDat: Viola_odorata  PFI: 3161  Plant List: kew-2459312  PLANTS: VIOD  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:868828-1  Tropicos: 33800067  VASCAN: 9500  VicFlora: b6285e9e-1d44-41ef-bc4d-f2e9d8bf4ad9  WisFlora: 5396  WoI: 2441  WFO: wfo-0000423364  Laji.fi: MX.38311
Tunturipunatäplä

| Tunturipunatäplä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Punatäplämäiset Zygaenoidea
Heimo::  Punatäpläperhoset Zygaenidae
Alaheimo::  Punatäplät Zygaeninae
Suku::  Zygaena
Alasuku::  (Agrumenia)
Laji::  exulans
Kaksiosainen nimi
 Zygaena exulans  (Hochenwarth, 1792) 
Katso myös
   Tunturipunatäplä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunturipunatäplä (Zygaena exulans) on pieni, punatäpliin kuuluva perhonen.
Koko ja ulkonäkö

Tunturipunatäplä on väritykseltään tyypillinen punatäplä, jonka siniharmaissa, kiiltävissä ja läpikuultavissa siivissä on viisi kirkkaanpunaista täplää. Siiven etureunassa tyven täplä on venynyt siivensuuntaisesti ja lähempänä kärkeä oleva täplä on melko lyhyt. Siiven keskiosassa on kolme melko pyöreää täplää. Etusiivet ovat pituuteensa nähden melko leveät. Takasiivet ovat harmaanpunaiset ja niissä on harmaa reunus. Siipiväli on 29–35 millimetriä, mutta lajista tunnetaan myös pienikokoinen muoto f. minor, jonka siipiväli on noin 19 mm. Naaraiden kuviointi ei ole yhtä selvärajaista kuin koirailla. Ruumis on musta ja muihin punatäpliin verrattuna huomattavasti karvaisempi. Verkkosilmät ovat pienet, imukärsä pitkä ja huulirihmat pitkät ja karvaiset.
Laji on ulkonäöltään hieman muunteleva. Huomattavan poikkeavia muotoja ovat f. flava, jolla punainen väri on korvautunut keltaisella sekä f. flavilinea, jolla on etusiivissä oranssit siipisuonet.
Levinneisyys ja lentoaika

Tunturipunatäplää tavataan Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoissa, Skandinavian tunturialueilla sekä Venäjällä aina Etelä-Siperiaan asti. Tunturipunatäplä elää vuoristojen koivuvyöhykkeellä ja sitä korkeammalla. Suomessa eteläisimmät havainnot ovat Sallasta, mutta eniten havaintoja on Enontekiön ja Utsjoen suurtuntureilta. Lentoaika on heinäkuu.
Elinympäristö ja elintavat

Tunturipunatäplä on vuoristojen ja tunturialueiden laji, joka tavallisimmat elinalueet ovat 1000–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Aikuiset perhoset lentävät lähellä maanpintaa aurinkoisella säällä, joskus hyvinkin kovassa tuulessa, ja lepäävät muun ajan myrkyllisyydestä varoittavan suojavärinsä turvin. Myös toukat ovat aktiivisia aurinkoisella säällä ja pysyvät pilvisellä säällä piilossa kasvien tyvillä. Toukkakehitys kestää kahdesta kolmeen vuotta.
Ravintokasvi

Toukka on punatäpläksi poikkeuksellisen kaikkiruokainen. Se käyttää ravinnokseen monia tunturialueen kasveja, kuten erilaisia hernekasveja, vaivaispajua (Salix herbacea), vaivaiskoivua (Betula nana) ja lapinvuokkoa (Dryas octopetala). Skotlannissa elävä populaatio on erikoistunut elämään variksenmarjalla.
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Tunturipunatäplä
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q729816  Wikispecies: Zygaena exulans  BioLib: 48367  BOLD: 179119  Fauna Europaea: 440404  Fauna Europaea (new): daca4099-6b0f-4d7d-9226-2e1405ea72d7  GBIF: 5108080  iNaturalist: 362862  IRMNG: 10336263  LepIndex: 79804  MaBENA: ZygaeExula  NBN: NHMSYS0000520663  NCBI: 287373  Observation.org: 182895  Laji.fi: MX.59989
Turpaan ruutitehdas

Turpaan ruutitehdas toimi Sippolan Hirvelässä (nyk. Kouvola), Summanjoen Turpaankosken itärannalla vuosina 1877–1890. Tehtaan omisti Turpa Krutbruk Ab – Turpaan Ruutitehdas Oy ja se valmisti kanuuna-, metsästys- ja porausruutia yhteensä 318 000 tonnia. Tehdas oli toiminnassa ympäri vuoden. Tuotteita kuljetettiin Venäjälle Kaipiaisten aseman ja Haminan sataman kautta. Tehdas tuhoutui räjähdyksenomaisessa tulipalossa, niin kutsutussa "Turpaan pamauksessa" 19. toukokuuta 1890 (toisen lähteen mukaan jo huhtikuussa). Räjähdys ei vaatinut kuolonuhreja, koska se sattui tehtaan ruokatauon aikana. Myös suurimmat ruutivarastot saatiin pelastettua. Aluksi suunniteltiin tehtaan rakentamista uudelleen, mutta hanke ei koskaan toteutunut.
Ruutitehtaan perustajina olivat kamariherra Constantin Linder, kapteeni Karl Gustaf Sanmark, vuorineuvos Fredrik Idestam ja kauppias Karl Gustaf Lydmark. Rakentamista valvoi ja tehtaan ensimmäisenä johtajana toimi insinööri Knut August Palmberg (1844–1914), joka perusti myöhemmin Tirvan tehtaat.
Entinen ruutitehtaan alue on nykyisin Stora Enson omistuksessa. Tehtaasta on jäljellä Summanjoessa olevat patolaitteet sekä rakennusten raunioita ja korkeita kivimuureja ja maavalleja, joista osa on jäänyt kasvillisuuden peittoon. Alueella on järjestetty muutamia kotiseutujuhlia ja suunnistuskilpailuja.
Padon yhteyteen rakennettiin vuonna 1890 Turpaan vesimylly, joka on kunnostettu vuosina 2004–2006. Lähistöllä sijaitsee myös vuonna 1890 perustettu, nyttemmin lakkautettu Keisarinkosken saha.
Turpaan ohella Suomessa toimi 1800-luvulla myös Östermyran ruutitehdas Seinäjoella vuodesta 1828 aina 1890-luvulle.
Juhani Turpeenniemi

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääpallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääpallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääpallo.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääpallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1957 | jääpallo |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1963 | jääpallo |  |
|  Pronssia | Norja 1961 | jääpallo |  |
Juhani Turpeenniemi (22. elokuuta 1932 Rovaniemi – 2. joulukuuta 2020) oli suomalainen jääpalloilija.
Puolustajana pelannut Juhani ”Kirre” Turpeenniemi osallistui neljiin MM-kisoihin ja saavutti hopeaa 1957 ja 1963 sekä pronssia 1961. Hän pelasi yhteensä 31 maaottelua.
Suomen mestaruuden Turpeenniemi voitti Oulun Palloseuran riveissä 1953, 1956 ja 1960–64. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka pelasi Ruotsin jääpallosarjoissa.
Niilo Turkkila

Niilo Turkkila (ylempänä) ja italialainen Ferninando Carrano Helsingin vapaapainin MM-kisoissa 1951.
Niilo Ensio Turkkila (22. maaliskuuta 1921 Kymi – 25. elokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen painija, joka ylsi vapaapainin MM-hopealle Helsingissä 1951. Helsingin Tarmoa edustanut Turkkila voitti kaksi Suomen mestaruutta sekä vapaalla että kreikkalais-roomalaisella tyylillä.
Saavutuksia

MM-hopeaa vapaapainissa 1951 (sarja 57 kg)
Suomen mestari vapaapainissa 1950 ja 1951 (sarja 57 kg)
Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1949 ja 1950 (sarja 57 kg)
Jeff Turner

| Jeff Turner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jeffrey Steven Turner
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Bangor, Maine
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Pituus:  206 cm
NBA-varaus:  17. varaus, 1984 New Jersey Nets
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
:   Vanderbiltin yliopisto
Seurajoukkueet
1984–1987 1987–1989 1989–1996:   New Jersey Nets  Pallacanestro Cantù  Orlando Magic
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kolumbia 1982 |  |  |
Jeffrey Steven "Jeff" Turner (s. 9. huhtikuuta 1962 Bangor, Maine) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä NBA:ssa kymmenen kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Turner pelasi yliopistosarjoissa Vanderbiltin yliopiston joukkueessa. New Jersey Nets varasi hänet NBA:han 17. varausvuorolla vuoden 1984 varaustilaisuudessa.
Turner edusti NBA:ssa kausina 1984–1987 New Jersey Netsia ja kausina 1989–1996 Orlando Magicia. Hän pelasi kaikkiaan 612 runkosarjaottelua ja kolmena kautena yhteensä 24 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 6,0 pistettä ja otti 3,3 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 2,3 pistettä ja 1,3 levypalloa.
Kausina 1987–1989 Turner pelasi Italiassa Pallacanestro Cantùn joukkueessa.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Turner saavutti MM-hopeaa 1982 ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.
Tupolev ANT-31

Prototyyppi
Tupolev I-14 eli ANT-31 oli neuvostoliittolainen hävittäjälentokone, jonka suunnitteli Pavel Suhoi TsaGIssa Andrei Tupolevin alaisuudessa. Koneen ensilento tapahtui toukokuussa 1933. Sen kahta versiota I-14 ja I-14bis tilattiin yhteensä 55, mutta tilatuista valmistettiin vain 18. Tyyppi hävisi tarjouskilpailun Polikarpov I-16:lle.
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Kärkiväli: 11,2 m
Siipipinta-ala: 16,8 m²
Lentoonlähtömassa: 1 455 kg
Voimalaite: ilmajäähdytetty 9-sylinterinen M-22-tähtimoottori (teho 426 kW)
Tekniset tiedot > Suoritusarvot

Suurin nopeus: 384 km/h 5 km:n korkeudessa
Nousaika: 5 km:iin 8,2 min
Lakikorkeus: 9 400 m
Tekniset tiedot > Aseistus

1 × 7,62 mm PW-1-konekivääri
2 × 37 mm Kurschevski APK -tykkiä,
FS Turenne (1879)

| Turenne |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  1876
Laskettu vesille:  lokakuu 1879
Palveluskäyttöön:  1882
Poistui palveluskäytöstä:  1901
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 260 t
Pituus:  81,00 m (vesiraja)
Leveys:  17,45 m
Syväys:  7,62-7,70 m
Koneteho:  4 400 ihp
Nopeus:  14-14,5 solmua
Miehistöä:  451
Aseistus
Aseistus:  4 × 9,4"/19 Mle 1870 -tykkiä 2 × 7,6" tykkiä 6 × 5,5" tykkiä 4 × 47 mm tykkiä 12 × 37 mm tykkiä 2 × 14" torpedoputkea
Turenne oli Ranskan laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu teräsrunkoinen Bayard-luokan barbetteristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1876. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1879 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1882.
Palvelus

Turenne poistettiin alusluettelosta vuonna 1901.
Tunturikeltaperhonen

| Tunturikeltaperhonen |
| --- | --- |
 Colias nastes werdandi, vasemmalla naaraan yläpuoli, oikealla koiraan.
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Alaheimo::  Keltaperhoset Coliadinae
Suku::  Colias
Laji::  tyche
Kaksiosainen nimi
 Colias tyche  Boeber, 1812 
Synonyymit
 Colias nastes 
Katso myös
   Tunturikeltaperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunturikeltaperhonen (Colias tyche) on kaaliperhosten heimoon ja keltaperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy holarktisella alueella. Tunturikeltaperhosesta on käytetty synonyymiä Colias nastes ja näitä kahta kuvataan toisinaan erillisinä lajeina.
Koko ja ulkonäkö

Fennoskandian pohjoisosissa esiintyvän alalajin etusiiven pituus on yleensä 21–24 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 36–45 mm. Siipien yläpuolen pohjaväri on kellan- tai vihertävänvalkoinen. Siipisuonet ovat mustat ja erottuvat selvästi. Etusiiven yläpuolella on harmaanruskea submarginaalijuova, jossa olevat pohjaväriset täplät ovat sulautuneet yhteen. Takasiiven yläpuolella on pieni diskoidaalitäplä. Naaraalla on takasiiven yläpuolella usein jonkun verran enemmän tummaa kehnää kuin koiraalla, siipien submarginaalijuova on leveämpi ja sen täplät erillisempiä.
Levinneisyys ja lentoaika

Tunturikeltaperhonen esiintyy sirkumpolaarisesti Fennoskandian pohjoisosissa, Novaja Zemljalla, Siperian pohjoisosissa, Pohjois-Amerikan pohjoisosissa ja Grönlannissa.
Fennoskandian pohjoisosien alalaji Colias tyche werdandi esiintyy Skandien vuoristossa 66° pohjoispuolella. Suomessa laji esiintyy ainoastaan Enontekiön Kilpisjärven alueen korkeimmilla tuntureilla, etenkin Saanalla ja Mallalla, joilla se on jopa runsas. Lentoaika on Fennoskandian alalajilla kesä–heinäkuussa. Suomessa paras keskimääräinen lentoaika on kesäkuun lopulta heinäkuun puoliväliin.
Elinympäristö ja elintavat

Fennoskandian alalajin elinympäristöä ovat tunturien koivuvyöhykkeen yläpuoliset tunturiniityt ja tunturipaljakoiden niittymäiset kohdat yleensä 500 metrin yläpuolella. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat peuranvirna (Astragalus frigidus) ja tunturikurjenherne (Astragalus alpinus). Lisäksi kasvatuksessa toukka on syönyt valkoapilaa (Trifolium repens).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Tunturikeltaperhonen (Colias werdandi)
Suomen Perhoset: Tunturikeltaperhonen
Perhosopas: Tunturikeltaperhonen (Colias tyche)[vanhentunut linkki]
UniProt, Taxonomy: Colias tyche (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Colias tyche:  Wikidata: Q1312639  Wikispecies: Colias tyche  BAMONA: Colias-tyche  CoL: X2GW  EoL: 176091  Fauna Europaea: 440809  Fauna Europaea (new): 0bde3d19-f47a-4832-bf59-6303d74f1982  GBIF: 5137636  iNaturalist: 217399  IRMNG: 10281185  ITIS: 777742  LepIndex: 175648  MONA: 4215  MaBENA: ColiaTyche  NatureServe: 2.111776  NCBI: 596546  Observation.org: 186097  Open Tree of Life: 748192  Laji.fi: MX.60788 
Papilio tyche:  Wikidata: Q109585232  GBIF: 9127141
Pesuhuone

Pesuhuone saunan yhteydessä
Pesuhuone on yleensä nimenomaan peseytymistä varten tarkoitettu huonetila. Tältä osin se eroaa kylpyhuoneesta, johon voi sisältyä muitakin toimintoja, kuten WC. Pesuhuone on usein sijoitettu saunan yhteyteen, jolloin nimitystä pesuhuone käytetään erotukseksi löylyhuoneesta. Pesuhuone toimii joskus myös pukeutumistilana.
Pesuhuoneessa on yleensä vähintään lattiakaivo sekä suihku tai muu peseytymismahdollisuus. Pesuhuoneessa saattaa olla myös kylpyamme tai poreamme. Pesuhuone on yleensä laatoitettu tai päällystetty muovimatolla. Pesuhuoneessa saattaa olla myös paneloituja osia (esimerkiksi katto).
Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä PH, PSH tai PESUH.
Tunturi (yritys)

| Tunturi Oy Ltd |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Moottori - Se olet sinä
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1922
Perustaja:  Aarne Harkke, Eero Harkke
Kotipaikka:   Turku, Suomi
Toimiala:  Ajoneuvot, Kuntopyörät
Tuotteet:  Polkupyörät, Mopot, Kuntopyörät
Emoyhtiö:  Accell Group
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tunturi-polkupyörä
Tunturi Oy Ltd (entinen Tunturipyörä Oy) on suomalainen polkupyörien valmistaja. Tunturi on ollut vuodesta 2003 osa Alankomaalaista Accell Group -konsernia. Vuonna 2006 yhtiö päätti siirtää polkupyörien kokoonpanon kokonaisuudessaan Turusta Unkariin. Nykyään pyörät valmistetaan Accell Bisiklet tehtaalla Turkissa. Tunturin päätuotteita ovat 1970-luvulta saakka olleet kuntolaitteet, joita valmistetaan 2000-luvun alussa Turun Runosmäkeen valmistuneessa tehtaassa. 2014 Accell Group myi kuntolaiteliiketoiminnan.
Tunturi-kuntopyörä.