stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PXR 5
Muusikot

Robert Calvert: laulu (1-3,6,7)
Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
Adrian Shaw: basso (2,3,6-8)
Simon House: viulu, kosketinsoittimet (2,3,6-8)
Simon King: rummut
Julkaisuhistoria

Kesäkuu 1979: Charisma, CDS4016, UK vinyyli - ensimmäiset 5000 sisälsivät Pete Framen Hawkwind Family Tree-posterin. Takakannessa kuva väärintehdystä sähkökytkennästä, joka on peitetty myöhemmissä painoksissa tarralla.
Maaliskuu 1984: Charisma, CHC25, UK vinyyli
Huhtikuu 1989: Virgin, CDSCD4016, UK CD - osittain hieman erilainen miksaus
Maaliskuu 2009: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD1010, UK CD - remasteroitu painos
Pekka ja susi

Pekka ja susi op. 67 (ven. Петя и волк, Petja i volk) on Sergei Prokofjevin laatima lastensatu ja sen pohjalta säveltämä musiikkiteos. Teos syntyi vuonna 1936 säveltäjän palattua Venäjälle. Teos on sävelletty kertojalle ja orkesterille. Teoksesta on tullut kansainvälisesti hyvin suosittu sekä lasten että aikuisten keskuudessa. Prokofjev kirjoitti teoksen pianolle neljässä päivässä, ja soitinnus valmistui viikkoa myöhemmin.
Teos on kolmitaitteinen ja sen rakenne noudattaa löyhästi sonaattimuotoa, mutta siitä poiketaan monin paikoin ja teemoja kehitellään vapaasti. Alkujakso esittelee päähenkilöt ja valmistaa yleisöä tulossa olevaan toimintaan. Keskimmäinen taite (kehittelytaite) sisältää eniten toimintaa. Alussa susi tulee ja syö ankan. Lopulta Pekka saa suden kiinni. Viimeisessä taitteessa päähenkilöt palaavat kotiin ja Pekan teema palaa voitonmarssina.
Teosta hallitsee Pekan teema, ja se kuullaan heti alussa. Teema liittyy myöhemmin muihin sille "alisteisiin" teemoihin. Teemat seuraavat sadun tapahtumia. Harmonisesti teos alkaa ja loppuu C-duurissa, mutta välillä moduloidaan.
Soittimet

Pekka ja Susi on sävelletty huilulle, oboelle, klarinetille, fagotille, kolmelle käyrätorvelle, trumpetille, pasuunalle, patarummulle, triangelille, tamburiinille, symbaaleille, kastanjeteille, virvelille, bassorummulle sekä jousille. Kullakin tarinan hahmolla on sävellyksessä oma instrumenttinsa sekä teemansa.
Lintu – huilu
Ankka – oboe
Kissa – klarinetti
Isoisä – fagotti
Susi – kolme käyrätorvea
Metsästäjät – patarumpu ja bassorumpu (laukaukset); puupuhaltimet ja trumpetti (teema)
Pekka – jouset
Teosta on myös esitetty puhallinkvintettona, johon kuuluvat käyrätorvi, huilu,fagotti,klarinetti ja oboe.
Levytyksiä

Vuonna 1946 Walt Disney tuotti teoksesta piirrosversion, joka sisältyy elokuvaan Iskelmäparaati (Make Mine Music). Tässä versiossa tarinaa on hieman muutettu ja sivuhahmoille on annettu nimet.
Allan Sherman teki vuonna 1964 Peter and the Commissar -nimisen parodian teoksesta
Wendy Carlos ja "Weird Al" Yankovic levyttivät teoksesta humoristisen version vuonna 1988. Tässä levytyksessä orkesteri on toteutettu syntetisaattorilla ja tarinaan ja sävellykseen on tehty monia lisäyksiä.
Helmikuussa 2004 Bill Clinton, Mihail Gorbatšov ja Sophia Loren saivat Grammy-palkinnon parhaan lapsille tarkoitetun luetun albumin sarjassa Pekka ja susi -levytyksestään, jonka he tekivät Venäjän kansallisorkesterin kanssa.
Gramophone-lehden verkkosivujen suosittelema levytys teoksesta on Claudio Abbadon ja Euroopan kamariorkesterin tekemä taltiointi vuodelta 1991 (Deutsche Grammophone 429 396-2GH)
Lasse Pöysti on toiminut kertojana useissa suomalaisissa orkesteriesityksissä sekä ainakin yhdellä levyllä (Radion sinfoniaorkesteri, johtajana Jukka-Pekka Saraste). Turun filharmoninen orkesteri julkaisi teoksen vuonna 2008 levyllä Pekka ja susi ja muit turkulaissi tarinoi, Turun murteisena kertojana radiopersoona Markku Heikkilä, kapellimestarina Tibor Bogányi. Heikkilä esiintyi orkesterin kertojana Turun lastenmusiikkijuhlien konserteissa huhtikuussa 2008.
Retuperän WBK on levyttänyt teoksesta oman versionsa vuonna 2003 ilmestyneelle Retuperän 9. "Uudemmasta ranskalaisesta torvimusiikista" -äänitteelle.
Jorma Jurvanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 15. lokakuuta 1952 (ikä 71)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1970 | Elo | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jorma Jurvanen (s. 15. lokakuuta 1952) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kaudella 1970 yhden ottelun Mestaruussarjasta kauden päätteeksi pudonneessa Kuopion Elossa.
Jānis Čoke

Jānis Čoke (kesk.) Tampereen raastuvanoikeudessa.
Jānis Čoke (tunnettu Suomessa nimillä Jan Tšokke, Tshokke tai Tschokke; 24. syyskuuta 1878 Idus, Liivinmaan kuvernementti – 9. kesäkuuta 1910 Turku) oli latvialainen bolševikki, joka on Suomessa tunnettu vuonna 1906 tehdystä Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöstä.
Teollisuustyöläisenä Riiassa työskennellyt Čoke liittyi vuonna 1902 Latvian sosialidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jonka militanttiin siipeen hän kuului. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän perusti vallankumouksellisen Brašie-järjestön yhdessä kolmen veljensä kanssa. Vuosien 1905–1906 aikana ryhmä oli Riiassa osallisena muun muassa vankilakapinoissa ja iskuissa poliisia vastaan.
Helmikuussa 1906 latvialainen vallankumouksellinen Jānis Luters kokosi 15 vallankumouksellisen ryhmän ja lähetti sen Čoken johdolla Suomeen, tarkoituksena ryöstää Venäjän valtionpankin konttori Helsingissä. 26. helmikuuta tapahtuneen ryöstön ja sitä seuranneen pakomatkan aikana kuoli yhteensä viisi henkeä, joista Čoke surmasi kolme. Hän pakeni itse Tampereelle, jossa luovutti osa ryöstösaaliista venäläiselle vallankumoukselliselle Nikolai Bureninille. Čoke pidätettiin paikallisesta matkustajakodista, mutta poliisiasemalla hän onnistui vielä surmaamaan kaksi poliisia ja miehen, joka osallistui asemalle linnoittautuneen Čoken pidättämiseen.
Heinäkuussa 1906 Tampereen raastuvanoikeus tuomitsi Čoken murhista kolmeen elinkautiseen. Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa Kakolan vankilassa vuonna 1910. Kuolinsyyksi ilmoitettiin keuhkotauti.
Juha Pirinen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1991 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Paino: 81 kg
Lempinimi: Piri
Seura
Seura: Kalamata
Junioriseurat
2002–2008: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | Haka | 1 | (0) |
| 2009–2010 | TamU | 35 | (3) |
| 2009 | → Ilves (laina) | 9 | (1) |
| 2010 | → TPV (laina) | 2 | (0) |
| 2011–2013 | Haka | 76 | (6) |
| 2014 | MYPA | 24 | (0) |
| 2015–2016 | RoPS | 62 | (6) |
| 2017–2018 | HJK | 52 | (1) |
| 2018–2020 | Tromsø IL | 26 | (2) |
| 2020–2022 | AS Trenčín | 54 | (2) |
| 2022–2023 | Volos | 24 | (0) |
| 2023–2024 | Levadiakos | 19 | (0) |
| 2024– | Kalamata | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 367 | (21) |
Maajoukkue
| 2010 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2016–2021 | Suomi | 20 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. toukokuuta 2022.
Juha Pirinen (s. 22. lokakuuta 1991 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan toisella sarjatasolla, Super League Greece 2:ssa pelaavaa Kalamataa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Pirinen pelasi ensimmäisen kerran Valkeakosken Hakan edustusjoukkueessa vuonna 2008. Hänellä oli yhden kauden sopimus valkeakoskelaisseuran kanssa, jonka jälkeen Pirinen siirtyi Tampere Unitediin kaudeksi 2009. Pirinen kartutti kuitenkin pelikokemusta Tampereen Ilveksen riveissä ennen kuin mahdutti itsensä Tampere Unitedin kokoonpanoon. Helmikuussa 2011 Pirinen solmi 1+1-vuotisen sopimuksen Hakan kanssa. Pirisen sopimusta Hakan kanssa jatkettiin yhdellä kaudella vuoden 2012 joulukuussa. Maaliskuussa 2014 Pirinen siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Myllykosken Palloon. Kaudeksi 2015 Pirinen solmi yksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla Rovaniemen Palloseuran kanssa.
Pelattuaan kaksi vuotta HJK:ssa hän siirtyi joulukuussa 2018 Simo Valakarin valmentamaan norjalaisseura Tromsø IL:ään. Tromsø kuitenkin tippui kauden päätteeksi Eliteserienistä ja kesällä 2020 Pirinen siirtyi Slovakian Fortuna ligaan AS Trenčínin riveihin, jossa Pirinen nousi välittömästi vakiokokoonpanoon.
Pirisen sopimus Trenčínissä päättyi kesällä 2022 ja hän siirtyi ilmaisella siirrolla Kreikan Superliigaan Volosin riveihin. Hän edusti Volosia yhden kauden ajan ennen siirtoaan sarjatasoa alemmaksi, Levadiakosin riveihin, elokuussa 2023.
Maajoukkuedebyyttinsä Pirinen teki 10. tammikuuta 2016 Abu Dhabissa pelatussa ystävyysottelussa Ruotsia vastaan, tullen kentälle puoliajalla Petteri Forsellin tilalle.
Pirisen setä Jukka Pirinen oli maajoukkuetason jalkapalloilija ja myös hänen isänsä Jouko Pirinen on pelannut pääsarjatasolla.
Aiheesta muualla

Pirisen pelaajakortti Rovaniemen Palloseuran sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pirisen pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
Pirisen pelaajakortti Tamun sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pirinen maalinteossa Ilvespaidassa[vanhentunut linkki]
Pirinen worldfootballer.netissä
Jorma Ala-Sankila

| Jorma Ala-Sankila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1956 (ikä 67) Vilppula
Sotilashenkilö
Komentajuudet:  Utin Jääkärirykmentti Puolustusvoimien kansainvälinen keskus Karjalan prikaati Pohjois-Suomen sotilaslääni
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
Jorma Heikki Tapio Ala-Sankila (s. 12. joulukuuta 1956 Vilppula) on suomalainen kenraalimajuri evp. Hän toimi vuosina 2015-2016 Maavoimien esikuntapäällikönä Mikkelissä. Aiemmin Ala-Sankila toimi Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana lokakuusta 2013 alkaen.
Ala-Sankila kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän lukiosta vuonna 1977. Varusmiespalveluksensa hän suoritti Laskuvarjojääkärikoulussa vuosina 1977–1978, minkä jälkeen hän kävi Kadettikoulun vuosina 1978–1981.
Vuosina 1981–1983 Ala-Sankila työskenteli opetusupseerina Karjalan prikaatissa ja vuosina 1983–1985 Reserviupseerikoulussa. Hän suoritti jalkaväen kapteenikurssin vuosina 1985–1986 ja toimi vuosina 1986–1989 RUK:ssa komppanian varapäällikkönä ja toimistopäällikkönä.
Sotakorkeakoulun Ala-Sankila kävi vuosina 1989–1991 ja toimi sen jälkeen Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistoesiupseerina vuodet 1991–1993. Vuosina 1993–1996 hän oli toimistoesiupseerina Pääesikunnassa. Vuonna 1996 Ala-Sankila oli upseeristipendiaattina Sveitsissä ja suoritti samana vuonna YK:n esikuntakurssin (UNSOC) Ruotsissa. Vuonna 1997 Ala-Sankila toimi Suomen rauhanturvajoukkojen pataljoonaupseerina SFOR-joukoissa Bosniassa.
Vuosina 1997–1998 Ala-Sankila oli vanhempana osastoesiupseerina Pääesikunnassa. Vuodet 1999–2001 hän oli Utin Jääkärirykmentin komentaja ja toimi vuosina 2001–2002 kriisinhallintajoukon komentajana KFOR-operaatiossa Kosovossa. Vuosina 2002–2004 Ala-Sankila oli johtajana Puolustusvoimien kansainvälisessä keskuksessa ja vuodet 2004–2007 Suomen Berliinin suurlähetystön sotilasasiamiehenä Saksassa, Itävallassa ja Unkarissa.
Ala-Sankila oli vuodet 2007–2010 Karjalan prikaatin komentaja ja 2011–2013 Pääesikunnan valmiuspäällikkö 2011–2013. Prikaatikenraaliksi Ala-Sankila ylennettiin vuonna 2009 ja kenraalimajuriksi vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Jorma Ala-Sankila Twitterissä
Jorma Inki

Jorma Kalervo Inki (s. 1941) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut Suomen suurlähettiläs Belgradissa 1988–1991, ulkoministeriön hallinnollisen osaston osastopäällikkö 1991–1993, suurlähettiläs Oslossa 1993–1999 ja Prahassa 2003–2007.
Jorma Juhani Miettinen

Jorma Juhani Miettinen (s. 16. syyskuuta 1947 Kokemäki) on suomalainen mediavaikuttaja, päätoimittaja ja viestintäneuvos. Hän on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori Helsingin yliopistosta.
Työuransa Miettinen aloitti Aamulehdessä, ensin aluetoimituksessa Parkanossa ja sitten keskustoimituksessa Tampereella (1968–1972). Hän oli Tampereen yliopiston ensimmäinen tiedotussihteeri 1972–1974 ja lehdistöopin lehtori 1974–1977 sekä tiedotusopin vs. professori 1978. Viestintäalan työt jatkuivat Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tiedottajana 1978–1979 ja Helsingin yliopiston vs. apulaisprofessorina 1979–1980. Pisimmän uran Miettinen teki Mainos-TV-Reklam Ab:n (myöhemmin MTV Oy:n) palveluksessa, missä hän toimi viestintäasiantuntijana 1980–1981, Kymmenen Uutisten ensimmäisenä päätoimittajana 1981–1988 ja apulaisjohtajana 1988–1997 sekä johtajana ja johtoryhmän jäsenenä MTV Oy:n emoyhtiöissä Alma Media Oyj:ssä ja Nordic Broadcasting Oy:ssä 1997–2008. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2008. Tasavallan presidentti myönsi hänelle viestintäneuvoksen arvon 2.12.2011.
Miettisen väitöskirja käsitteli sanomalehtien lukemista. Tutkimuksessa yhdistettiin lukijoiden kiinnostusta koskevat tiedot obsläs-tekniikalla hankittuihin maakuntalehtien lukemistietoihin . Miettinen on tiedotusopin dosentti Helsingin yliopistossa (1982). Hän oli Euroopan kaupallisten televisioiden liiton (Association of Commercial Television in Europe, ACT) hallituksen jäsen 1995–2008 sekä Julkisen sanan neuvoston kannatusyhdistyksen puheenjohtaja 1995 ja 2005–2007.
Miettisen työurassa keskeistä oli MTV:n uutistoiminnan käynnistäminen ja vakiinnuttaminen, vaikuttaminen MTV:n oman kanavan ja toimiluvan saamiseen, televisiotoiminnan digitalisoinnin edistämiseen sekä kaupallisia televisioyhtiöitä rasittaneen toimilupamaksun poistamiseen.
José Enrique Gutiérrez

José Enrique Gutiérrez
José Enrique Gutiérrez Cataluña s. 18. kesäkuuta 1974 Valencia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2009 ja uudelleen 2011–2012.  Gutiérrezin merkittävimmät saavutukset ovat Italian ympäriajon kakkostila vuonna 2006 sekä etappivoitto Espanjan ympäriajossa ja kaksi etappivoittoa Dauphiné Libéré -kilpailussa.
Phonak Hearing Systems -tallissa ajanut Gutiérrez oli kesäkuusta 2006 lähtien "ei-aktiivinen" ajaja yhdessä tallikaverinsa Santiago Boteron kanssa, koska häntä epäiltiin yhteyksistä Eufemiano Fuentesiin, jonka epäillään toimittaneen doping-aineita useille pyöräilijöille. (ks. Operaatio Puerto).
Johannes Buchmann

Johannes Buchmann vuonna 2016
Johannes Buchmann (s. 1953) on saksalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja matemaatikko, joka on tutkii algoritmeja, algebraa ja kyberturvallisuutta. Hän työskentelee professorina Darmstadtin teknillisessä yliopistossa. Buchmannille myönnettiin Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto vuonna 1993.
Teoksia

Johannes A. Buchmann, Evangelos Karatsiolis, Alexander Wiesmaier: Introduction to Public Key Infrastructures.  Springer.  ISBN 9783642406560.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Johannes Buchmann (englanniksi)
Julian Klaczko

| Julian Klaczko |
| --- | --- |
 Julian Klaczko
Henkilötiedot
Syntynyt: 1828 Vilna
Kuollut: 1906 (77–78 vuotta)
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  kirjailija
Uskonnollinen kanta:  katolinen
Kirjailija
Tuotannon kieli: heprea, puola, ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Julian Klaczko (1828 Vilna – 1906) oli puolalainen kirjailija. Hän esiintyi jo 13-vuotiaana sekä puolan- että hepreankielisenä runoilijana. Hän oli alkujaan juutalainen, mutta Königsbergissä ylioppilaana ollessaan hän kääntyi kristinuskoon ja kiihkokatoliseksi. Pariisiin siirryttyään hän julkaisi aikakauskirjassa Revue des deux mondes useita kirjoitelmia, joista herätti huomiota erityisesti kirjoitus "Les deux chanceliers" (= Aleksandr Gortšakov ja Otto von Bismarck). Hän julkaisi historiallisia ja kaunokirjallisia teoksia, joista mainittavia ovat esimerkiksi La poésie polonaise au XIX:e siècle (1862) ja Causeries florentines (1880) puolan ja ranskan kielellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julian Klaczko Wikimedia Commonsissa
John von Neumann

| John von Neumann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  János Lajos Margittai Neumann
Syntynyt: 28. joulukuuta 1903 Budapest, Itävalta-Unkari
Kuollut: 8. helmikuuta 1957 (53 vuotta) Washington, DC, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Lipót Fejér
Tutkimusalue:  Funktionaalianalyysi, operaattoriteoria, matematiikka, fysiikka, peliteoria, Soluautomaatti, joukko-oppi, kvanttifysiikka, ydinpommi ja informatiikka
Vuokaavio von Neumannin teoksesta "Planning and coding of problems for an electronic computing instrument" vuodelta 1947.
John von Neumann (János Lajos Margittai Neumann; 28. joulukuuta 1903 Budapest, Itävalta-Unkari – 8. helmikuuta 1957 Washington, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen matemaatikko, joka työpanoksellaan kehitti kvanttimekaniikkaa, joukko-oppia, tietojenkäsittelytiedettä, taloustiedettä ja muita matematiikan osa-alueita eteenpäin.
Von Neumann osallistui Manhattan-projektiin, jossa suunniteltiin Yhdysvaltojen ydinase. Hän oli myös kylmän sodan haukkoja, mistä kertoo sitaatti: ”If you say why not bomb them [Neuvostoliittoa] tomorrow, I say, why not today. If you say today at five o’clock, I say why not one o’clock.” ('Jos Venäjää halutaan pommittaa huomenna, kysyn miksei tänään. Jos tänään kello viisi, kysyn miksei yhdeltä.')
Von Neumann on yksi nykyaikaisen tietotekniikan isistä. Hän kehitti vuonna 1946 valmistunutta maailman ensimmäistä elektronista tietokonetta ENIACia. Suuri osa nykyaikaisista tietokoneista perustuu John von Neumannin kehittämään toimintaperiaatteeseen (von Neumannin arkkitehtuuri), jota hän kuvasi keskeneräiseksi jääneessä muistiinpanosarjassaan First Draft of a Report on the EDVAC. Von Neumann oli tietoinen Alan Turingin työstä, mutta ei suhtautunut siihen lähteenä tietokonearkkitehtuurille vaikka pitikin sitä mielenkiintoisena komputaation kannalta.
Neumann on peliteorian kehittäjä.
Neumann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1930, kun hänet kutsuttiin Princetonin yliopistoon. Hän työskenteli alkuun luennoitsijana ja vuodesta 1933 yhtenä Princetonin Institute for Advanced Studyn kuudesta alkuperäisestä professorista.
Aiheesta muualla

Planning and coding of problems for an electronic computing instrument ... report on the mathematical and logical aspects of an electronic computing instrument, Part II. (englanniksi)
Patraksen hiippakunta

| Patraksen hiippakunta Ιερά Μητρόπολη Πατρών |
| --- | --- |
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Osa kirkkoa:  Kreikan kirkko
Seurakuntia:  189
Perustettu:  1. vuosisata
Tuomiokirkko:  Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali
i-m-patron.gr
Patraksen hiippakunta (kreik. Ιερά Μητρόπολη Πατρών, Ierá Mitrópoli Patrón) on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu Kreikan kirkkoon.
Hiippakunta käsittää 189 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Patraksessa sijaitseva Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot

Hiippakunnassa on 189 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Sen alueella on myös 82 sivukirkkoa tai -kappelia sekä lukuisia muita kappeleita. Seurakuntakirkkoihin lukeutuvat muun muassa:
Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali (Mitropolitikós Naós Evangelistrías Patrón)
Pyhän Andreaan kirkko (Kathedrikós Naós Agíou Andréa)
Kaikkivaltiaan kirkko (Naós Pantokrátoros)
Neitsyt Marian kirkko (Naós Panagías Alexiotíssis Patrón)
Pyhittäjä Joakimin kirkko (Naós Osíou Ioakeím Éxo Agyiás Patrón)
Pyhän Andreaan kirkko (Naós Agíou Andréou Eglykádos Patrón), Eglykáda, Patras
Pyhän Barbaran kirkko (Naós Agías Varváras)
Pyhän Irenen kirkko (Naós Agías Eirínis Riganokámpou)
Pyhän Kharalampoksen kirkko (Naós Agíou Charalámpous – Krýa Iteón)
Pyhän Kharalampoksen kirkko (Naós Agíou Charalámpous Tsoukaleḯkon)
Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Naós Agías Triádos Patrón)
Pyhän Nektarioksen kirkko (Naós Agíou Nektaríou Patrón)
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Naós Agíou Nikoláou Patrón)
Luostarit

Hiippakunnan alueella on yhdeksän toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Kaikkien pyhien luostari (Moní Agíon Pánton Tritaías)
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ja Pyhittäjä Joakimin luostari (Koímisis Theotókou-Ósios Ioakeím eli Moní Notenón)
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari eli Girokomeíon luostari (Koímisis Theotókou eli Moní Girokomeíou)
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari eli Neitsyt Maria Chrysopodaritíssan luostari (Koímisis Theotókou eli Moní Chrysopodaritíssis)
Neitsyt Marian temppeliintuomisen luostari luostari eli Omploún luostari (Eisódia Theotókou eli Moní Omploú)
Nunnaluostarit
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ja Pyhän Marinan luostari eli Marítsan luostari (Moní Koímisis Theotókou-Agía Marína eli Moní Marítsis)
Neitsyt Marian luostari (Moní Panagías Eleoúsis)
Profeetta Elian luostari (Moní Profítou Ilioú Patrón)
Pyhän Nikolaoksen luostari (Moní Agíou Nikoláou Bála)
Aiheesta muualla

Ιερά Μητρόπολη Πατρών. Hiippakunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Patraksen Pyhän Andreaan kirkko (Kathedrikós Naós Agíou Andréa).
José Elías Rauda Gutiérrez

José Elías Rauda Gutiérrez
José Elías Rauda Gutiérrez (s. 20. heinäkuuta 1962 Agua Caliente) on elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi fransiskaaneihin 28. helmikuuta 1987 ja sai pappisvihkimyksensä 1. huhtikuuta 1989. Hänet nimitettiin Santa Anan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Foratianan titulaaripiispaksi 25. tammikuuta 2008, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Pezzuto, jota avustivat Romeo Tovar Astorga ja Luis Morao Andreazza.
Rauda Gutiérrez sai 12. joulukuuta 2009 nimityksen San Vicenten piispaksi.
Julian Knowle

| Julian Knowle |
| --- | --- |
 Julian Knowle 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Itävalta
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  1992–
Palkintorahat:  3 067 776 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  86. (15.7.2002)
Voitot/tappiot:  10–33
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2003)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2002)
Wimbledon:  3. kierros (2002)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2002)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  6. (7.1.2008)
Turnausvoittoja:  14
Voitot/tappiot:  410–371
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Julian Knowle (s. 29. huhtikuuta 1974 Lauterach) on itävaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 86 heinäkuussa 2002 ja nelinpelissä kuudentena tammikuussa 2008. Nelinpelissä hän on voittanut 14 ATP-turnausta.
Kaksinpelissä Knowle on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuonna 2002. Nelinpelissä hän voitti Simon Aspelinin kanssa Yhdysvaltain avoimet vuonna 2007. Lisäksi hän on päässyt nelinpelin finaaliin Wimbledonissa 2004 ja sekanelinpelissä Ranskan avoimissa 2010.
Aiheesta muualla

Julian Knowle profiili ATP:n kotisivuilla
John Olivas

| Danny Olivas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1965 (ikä 59) North Hollywood, Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Aika avaruudessa:  27 vrk 17 h 5 min
Lennot

:  STS-117
 
:  STS-128
 
John Daniel "Danny" Olivas (s. 25. toukokuuta 1965 North Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) on meksikolaiset sukujuuret omaava yhdysvaltalainen insinööri ja NASAn astronautti.
Olivas syntyi North Hollywoodissa, Kaliforniassa ja kasvoi El Pasossa, Texasissa. Hän suoritti koneenrakennuksen alemman tutkinnon University of Texas at El Pasossa vuonna 1989, ylemmän tutkinnon Houstonin yliopistossa vuonna 1993 ja tohtorintutkinnon koneenrakennuksessa ja materiaalitekniikassa Ricen yliopistossa vuonna 1996.
Olivas on naimisissa elpasolaisen Marie Schwarzkopfin kanssa. Heillä on viisi lasta.
Ura NASAssa

NASA valitsi Olivasin astronauttikoulutukseen vuonna 1998.  Peruskoulutuksen lisäksi hän perehtyi koulutuksessaan vuosina 1999–2002 robotiikkaan, 2002–2005 avaruuskävelyyn ja avaruussukkulan korjaamiseen kiertoradalla ja vuonna 2006 Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) laitteiston kokoonpanoon ja eri moduulien ja vierailevien avaruusalusten integrointiin.  Vuonna 2007 Olivas osallistui avaruussukkula Atlantiksen lennolle STS-117 viettäen 336 tuntia avaruudessa, joista 14 tuntia ja 13 minuuttia kului kahdella avaruuskävelyllä. Lennolla suoritettiin kaikkien aikojen ensimmäiset kiertoradalla avaruussukkulaa korjaavat avaruuskävelyt. Vuonna 2008 hän toimi sukkulamiehistöjen ja ISS:n retkikuntien miehistöjen ja lennonvalvonnan välisenä yhteyshenkilönä (CAPCOM).
Olivas toimi tehtäväspesialistina 29. elokuuta 2009 laukaistulla avaruussukkula Discoveryn lennolla STS-128. STS-128:lla hän osallistui kolmelle avaruuskävelylle.