stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marshallinsaaret
Historia > Eurooppalaisten ja amerikkalaisten saapuminen

Ensimmäinen saaret havainnut eurooppalainen oli espanjalainen tutkimusmatkailija Alonso de Salazar, joka vieraili niillä vuonna 1529. Tämän jälkeen vierailut olivat parin vuosisadan ajan hyvin harvoja ja lyhyitä, eivätkä saaret herättäneet taloudellista tai asutuksellista mielenkiintoa.
Vuonna 1788 englantilainen kapteeni John Marshall saapui saarille, jotka nykyisin kantavat hänen nimeään. Saaria ensimmäisenä kartoittivat venäläiset Adam Johann von Krusenstern vuonna 1803 ja Otto von Kotzebue vuosina 1815 ja 1823. Tämän jälkeen saarilla alkoi säännöllisesti vierailla myös yhdysvaltalaisia valaanpyytäjiä. 1850-luvulla saapuivat protestanttiset lähetyssaarnaajat.
Historia > Siirtomaa-aika

Espanja julisti saaret omikseen vuonna 1874. Saksalainen kauppayhtiö kuitenkin asettui saarille vuonna 1885 ja saarista tehtiin Saksan Uuden-Guinean protektoraatti muutamia vuosia myöhemmin. Ensimmäisessä maailmansodassa Japani valloitti saaret ja hallitsi niitä Kansainliiton mandaatilla.
Japanilaiset linnoittivat saaria ja perustivat niille tukikohtia toista maailmansotaa varten. Toisessa maailmansodassa Yhdysvallat valloitti saaret 1944 ankarien taistelujen jälkeen. Esimerkiksi Kwajaleinin atollin 8 386 japanilaisesta vain noin 200 jäi henkiin. Saarista tehtiin 1947 osa Yhdysvaltain hallitsemaa Tyynenmeren saarten huoltohallintoaluetta.
Yhdysvallat käytti Bikinin ja Enewetakin atolleja ydinkokeiden suorittamiseen 1946–1958. Molempien atollien asukkaat siirrettiin muualle maahan. Bikinillä suoritettiin ensin operaatio Crossroads, ja Enewetakille räjäytettiin 1952 ensimmäinen vetypommi. Atolleja alettiin puhdistaa kokeiden jälkeen. Bikinille annettiin palata 1970-luvulla, mutta pian asukkaat jouduttiin evakuoimaan uudestaan suurten säteilyannosten takia. Enewetakille sai palata 1980. Monet Marshallinsaarten asukkaat ovat kärsineet ydinkokeiden seurauksena ionisoivasta säteilystä haitoista ja asiasta on käyty monia oikeusjuttuja. Yhdysvallat on muun muassa perustanut 150 miljoonan dollarin korvausrahaston.
Historia > Itsenäisyys

Tyynenmeren saarten huoltohallintoalueen osat päättivat vuoden 1975 kansanäänestyksessä erota alueesta omiksi yksiköikseen, ja vuonna 1978 Marshallinsaaret kirjoitti ensimmäisen perustuslakinsa. Siitä tuli itsehallinnollinen tasavalta. Marshallinsaaret ja Yhdysvallat allekirjoittivat 1982 Compact of Free Association -liitännäisvaltiosopimuksen. Yhdysvaltain kongressi hyväksyi sen 21. lokakuuta 1986 ja antoi näin Marshallinsaarille itsenäisyyden. YK purki 1990 huoltohallintoalueen, ja seuraavana vuonna Marshallinsaaret liittyi YK:hon.
Marshallinsaarten ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Amata Kabua, joka toimi virassaan vuosina 1979–1996. Myöhemmin presidentteinä ovat toimineet Kunio Lemari (1996–1997), Imata Kabua (1997–2000), Kessai Note (2000–2008) sekä Litokwa Tomeing (2008–2009), Jurelang Zedkaia (2009–2012) ja Christopher Loeak (2012–2016), Casten Nemra (2016) ja Hilda Heine (2016–2020). Tammikuussa 2020 Marshallinsaarten parlamentti valitsi uudeksi presidentiksi David Kabuan, joka on maan ensimmäisen presidentin Amata Kabuan poika.
Politiikka > Poliittinen järjestelmä

Marshallinsaarten presidentti toimii sekä valtion päämiehenä että hallituksen johtajana. Presidentin valitsee parlamentti keskuudestaan, ja presidentti nimittää sitten hallituksensa. 33-jäsenisen parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein.
Parlamentin 33 jäsenestä 19 valitaan suoraan vaalipiireistä, joista pääsee läpi vain yksi ehdokas. Viidestä vaalipiiristä valitaan 2–5 edustajaa. Ehdokkaat ovat vaaleissa sitoutumattomia, mutta poliitikot muodostavat silti löyhiä liittoumia, joiden välillä saatetaan vaihtaa helpostikin. Vuoden 2019 vaaleissa presidentti Hilda Heinen koalitio hävisi, ja David Kabua nousi presidentiksi. Vaaleissa oli maan historian alhaisin äänestysprosentti, kun vain noin 40 % käytti äänioikeuttaan.
Marshallinsaarilla toimii myös perinteisten päälliköiden (iroij) valtuusto, jolla on neuvoa-antava tehtävä. Sillä on valtaa erityisesti tapoihin ja perinteisiin liittyvissä kysymyksissä.
Politiikka > Yhteiskunnalliset ongelmat

Marshallinsaaret on vapaa demokratia, mutta esimerkiksi korruptio on pitkään jatkunut ongelma. Varsinkaan korkea-arvoisten virkamiesten korruptiojutut eivät etene. Naisten asema on paperilla hyvä, mutta sukupuoliroolit ovat tiukasti juurtuneita. Parlamenttiin valittiin 2019 vain kaksi naista. Perheväkivalta on yleistä, ja paikallisen naisjärjestön mukaan taustalla on erityisesti perinteiset patriarkaaliset normit.
Marshallinsaarilla vierailevilla rahti- ja kalastusaluksille kaupataan saarilla paikallisia ja itäaasialaisia naisia pakkoprostituutioon. Hallinto on pyrkinyt vastaamaan ihmiskauppaan, mutta Yhdysvaltain ulkoministeriön raportin mukaan ihmiskaupan vastainen toiminta on edelleen puutteellista ja heikosti rahoitettua.
Talous

Marshallinsaarilla on pieni talous, jota rajoittaa valtion syrjäinen sijainti, pieni ja laajalle levinnyt väestö, alttius ulkoisille uhille, luonnovarojen puute ja äärisäiden vaikutus. Saarten talous voidaan jakaa ulkosaaristojen omavaraistalouteen sekä Majuron ja Kwajaleinin atollien kaupungistuneisiin alueisiin.
Saarivaltion taloudelle Yhdysvaltain taloudellinen tuki on tärkeää. Valtio saa tukea Yhdysvalloilta Compact of Free Association -liitännäisvaltiosopimuksen nojalla, ja se lisäksi se vuokraa Yhdysvalloille Kwajaleinilta tukikohtaa ohjuskokeita varten. CFA-sopimus umpeutui 1. lokakuuta 2023, eikä uudesta sopimuksesta ole tullut vielä tietoja julkisuuteen. Yhdysvallat ja Marshallinsaaret ovat kuitenkin neuvotelleet siitä.
Marshallinsaarten hallitus on maan suurin työnantaja, ja sen palveluksessa on melkein puolet työvoimasta. Toiseksi suurin työnantaja on Yhdysvaltain tukikohta. Maataloustuotanto on köyhän maaperän takia varsin kapea-alaista, ja tärkeimmät vientituotteet ovat pakastettu kala, akvaariokalat, koristesimpukat ja -korallit, kookosöljy, koprakakut ja käsityöt. Tuonti on huomattavasti vientiä suurempaa, sillä Marshallinsaaret joutuu tukeutumaan isolta osin tuontitavaraan.
Marshallinsaarten atollien ja saarten välillä on sekä vesi- että lentoyhteyksiä, ja hallituksen laivat kuljettavat matkustajia atollilta toiselle. Maan ainoa kansainvälinen lentoasema on Amata Kabuan kansainvälinen lentoasema Majurolla.
Väestö

Marshallinsaarilla asuu vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 42 418 ihmistä. Väestö on 2010-luvulla ollut voimakkaassa laskussa maastamuuton seurauksena, sillä vielä vuonna 2011 asukasluku oli 53 158. Väestö oli 2010-luvulle asti kasvussa, vaikka 2000-luvulla väestönkasvu oli jo selvästi hidastunut. Asukasluku oli 1958 noin 14 000, vuonna 1967 noin 19 000, vuonna 1980 noin 31 000 ja vuonna 1988 yli 43 000. Marshallinsaarilta on muuttanut ihmisiä erityisesti Yhdysvalloissa, jossa asui vuoden 2018 arvion mukaan 30 000 saarelaista, kun heitä vuonna 2000 oli Yhdysvalloissa 6 650.
Marshallinsaarten asutus on keskittynyt Majuron atollille ja Ebeyen saarelle, joilla asui vuonna 2021 yhteensä 78 prosenttia asukkaista. Ebeyen saarella asuu yli 9 000 ihmistä 0,3 neliökilometrin alueella. Kahden kaupunkikeskuksen ulkopuolella marshallinsaarelaiset elävät pääosin perinteisissä kylissä. Ulkosaaristossa asutus on melko harvaa työpaikkojen vähäisyyden ja huonon taloudellisen kehityksen vuoksi.
Marshallinsaarelaiset ovat mikronesialaista alkuperää, ja englanti ja marshallin kieli ovat maan viralliset kielet. Lähes kaikki saarten asukkaat ovat kristittyjä, suurin osa protestantteja.
Marshallinsaarilla on sairaalat Majurolla ja Ebeyella ja Majuron sairaalan ylläpitämiä terveyskeskuksia ulkosaarilla. Saarelaisilla on monia elintasoon liittyviä terveysongelmia, ja ei-tarttuvat taudit ovatkin yleisiä. Vuoden 2018 tilastojen mukaan marshallinsaarelaisista aikuisista 73 prosenttia on ylipainoisia, 23 prosenttia tupakoi ja vain 5 prosenttia syö vähintään viisi annosta hedelmiä tai vihanneksia päivässä. Aikuisista 27 prosenttia sairastaa diabetesta ja 21 prosentilla on kohonnut verenpaine. Tarttuvista taudeista tuberkuloosin ja lepran esiintyvyys on maailman korkeimpia.
Koulutus on periaatteessa ilmaista ja pakollista 18 vuoden ikään asti, mutta noin viidennes lapsista ei käy peruskoulua. Syihin kuuluvat syrjäseuduilla liian pitkä koulumatka, tai vanhempien varattomuus. Kouluruokailu ei ole ilmaista.
Kulttuuri

Marshallinsaarelaiset olivat aikanaan hyviä merenkulkijoita, ja he käyttivät suunnistuksessa apunaan tähtiä ja alkukantaisia kepeistä ja kuorista kyhättyjä merikarttoja. He ovat myös hyviä kanootinrakentajia.
Ennen kristittyjen lähetyssaarnaajien tuloa kaikki saarelaiset olivat runsaasti tatuoituja. Saarelaisilla oli myös tapana venyttää korvalehtensä pitkiksi.
Marshallinsaaret on osallistunut kesäolympialaisiin vuodesta 2008 lähtien 4–5 urheilijan joukkueella. He ovat osallistuneet uintiin, yleisurheiluun ja taekwondoon.
Kulttuuri > Media

Marshallinsaarten ainoa viikoittainen sanomalehti on Marshall Islands Journal, jonka uutiset ovat sekä englannin että paikallisella marshallin kielellä. Hallitus julkaisee myös yhtä kuukausittaista lehteä, Marshall Islands Gazettea.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yle pääsi maailman unohtamalle ydinjätehaudalle: "Yhdysvallat mokasi aivan helvetillisesti", Yle Uutiset 30.1.2019
Yokwe.net: Everything Marshall Islands (englanniksi)
Washington D.C:n Marshallinsaarten-suurlähetystön sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Marshallinsaaret
Ailinginae
Ailinglaplap
Ailuk
Arno
Aur
Bikar
Bikini
Bokak
Ebon
Enewetak
Erikub
Jabat
Jaluit
Jemo
Kili
Kwajalein
Lae
Lib
Likiep
Majuro
Maloelap
Mejit
Mili
Nadikdik
Namorik
Namu
Rongelap
Rongerik
Toke
Ujae
Ujelang
Utirik
Wotho
Wotje
Marshallinsaarten sijainti
Marshallinsaarten kartta
Marshallinsaarelainen proa-kanootti saksalaisessa piirustuksessa.
Maaliskuun 1954 Castle Bravo -ydinkoe. Pommi oli 15 megatonnin räjähdysvoimallaan suurin Yhdysvaltain koskaan tekemä ydinkoe.
Majuron rantaa.
Tikuista tehty merikartta.
Murray Kaufman

Murray "the K" Kaufman (4. helmikuuta 1922 – 21. helmikuuta 1982) oli yhdysvaltalainen DJ.
Murray the K and The Ronettes.
Radiouransa Kaufman aloitti 1953 WMCA-asemalla New Yorkissa, jonne hän aluksi teki myöhäisillan haastatteluohjelmaa, kunnes hän sai oman yöohjelmansa. Vuonna 1958 hän siirtyi WINS-asemalle Swingin’ Soiree -ohjelman isännäksi. Vuotta myöhemmin hän sai Alan Freedin ohjelmapaikan ja tuli pian New Yorkin suosituimmaksi DJ:ksi. 1965 Kaufman siirtyi WOR-FM:lle, jolta edelleen vuonna 1969 NBC:n Monitor -ohjelman isännäksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1971. Sen jälkeen hän siirtyi Kaliforniaan isännöimään syndikoitua Soundtrack of the '60s -ohjelmaa, mutta joutui terveyssyistä luopumaan jo vuoden jälkeen.
Murray Kaufman nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1997.
Luettelo Suomen virallisen musiikki-DVD-listan ykkösistä vuonna 2012

Tämä on luettelo Suomen virallisen listan musiikki-DVD myynnin ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä musiikki-DVD:stä vuonna 2012.
| Viikko | Artisti/yhtye | DVD |
| --- | --- | --- |
| 1 | Karaoke | Satnight Vol. 4 |
| 2 |  Adele | Live at the Royal Albert Hall |
| 3 | Hurriganes | Rock'N'Roll All Night Long 1973-1988 |
| 4 |  Led Zeppelin | Led Zeppelin DVD |
| 5 | Karaoke | Satnight Vol. 5 |
| 6 | Karaoke | Satnight Vol. 5 |
| 7 | Karaoke | Satnight Vol. 5 |
| 8 |  The Ark | Med Dalasinfoniettan (Live På Peace & Love 2011) |
| 9 | Jenni Vartiainen | Seilissä |
| 10 | Karaoke | Laulava Koira 20 |
| 11 | Karaoke | Satnight Vol. 5 |
| 12 | Yö | Kiitos Ja Kunnia Live − Hartwall Areena 10.12.2011 |
| 13 |  Iron Maiden | En Vivo! |
| 14 |  Iron Maiden | En Vivo! |
| 15 |  Iron Maiden | En Vivo! |
| 16 |  Iron Maiden | En Vivo! |
| 17 | Karaoke Boxi | Parhaita Kotimaisia 2 |
| 18 |  Adele | Live at the Royal Albert Hall |
| 19 | Karaoke | Laulava Koira 16 +18 |
| 20 |  Adele | Live at the Royal Albert Hall |
| 21 |  The Rolling Stones | Ladies & Gentlemen: The Rolling Stones |
| 22 |  The Rolling Stones | Ladies & Gentlemen: The Rolling Stones |
| 23 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 24 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 25 |  Sade | Bring Me Home − Live 2011 |
| 26 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 27 | Stratovarius | Under Flaming Winter Skies − Live in Tampere |
| 28 | Stratovarius | Under Flaming Winter Skies − Live in Tampere |
| 29 | Stratovarius | Under Flaming Winter Skies − Live in Tampere |
| 30 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 31 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 32 | Mukaralla | Huvitutti 1 |
| 33 | Stratovarius | Under Flaming Winter Skies − Live in Tampere |
| 34 | Stratovarius | Under Flaming Winter Skies − Live in Tampere |
| 35 | Tarja Turunen | Act 1 |
| 36 | Tarja Turunen | Act 1 |
| 37 | Tarja Turunen | Act 1 |
| 38 | Tarja Turunen | Act 1 |
| 39 | Yö | Yö-karaoke |
| 40 |  Steven Wilson | Get All You Deserve |
| 41 |  One Direction | Up All Night − The Live Tour |
| 42 |  Sade | Bring Me Home − Live 2011 |
| 43 | Hevisaurus | Hirmuliskojen hevikonsertti |
| 44 | Hevisaurus | Hirmuliskojen hevikonsertti |
| 45 |  Steel Panther | British Invasion |
| 46 | Impaled Nazarene | 1990−2012 |
| 47 |  U.D.O. | Live in Sofia |
| 48 |  Eric Saade | The DVD − Pop Explosion Live Concert |
| 49 | Mukaralla | Huvitutin joulukonsertti |
| 50 |  Metallica | Quebec Magnetic |
| 51 |  Rammstein | Videos 1995−2012 |
| 52 |  Metallica | Quebec Magnetic |
Luukkaansalmen silta

| Luukkaansalmen silta |
| --- | --- |
 Luukkaansalmen silta idästä kuvattuna. Taustalla Kaukaanselkä ja Kaukaan teollisuusaluetta.
Ajokaistoja:  2 (sekä yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä)
Ylittää:  Saimaan syväväylä
Sijainti:  Lappeenranta
Ylläpitäjä:  Liikennevirasto
Siltatyyppi:  liittopalkkisilta
Pisin jänneväli:  120 m
Pituus:  433 m
Leveys:  12 m
Alituskorkeus:  25 m
Avattu liikenteelle:  1989
Koordinaatit:  61°04′46.0″N, 028°15′04.6″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Luukkaansalmen silta on Saimaan syväväylän ylittävä silta Lappeenrannassa.
Silta sijaitsee Kaukaanselän itäpuolella Lauritsalan ja Kaukaan kaupunginosien rajalla olevan Luukkaanniemen ja Hyötiönsaaren välillä. Sillalla kulkee Taipalsaaren Vehkataipaleelle johtava yhdystie 4081 sekä yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä.
Sillan suunnitteli Insinööritoimisto Pontekin Juhani Hyvönen vuonna 1988, ja se rakennettiin vuosina 1988–1989. Se on rakenteeltaan liittopalkkisilta. Sillan pituus on 433 metriä, alituskorkeus 25 metriä ja keskiaukon jännemitta 120 metriä. Silta peruskorjattiin vuonna 2014.
Silta korvasi valmistuessaan Pappilansalmen lossin.
M/T Wiikinki

| M/T Wiikinki |
| --- | --- |

Lippuvaltio:  Suomi
Tunnuskirjaimet:  OFSK
Operaattori:  Suomen Tankkilaiva
Rakennustelakka:  Krimpen a/d Ijssel, Rotterdam, Alankomaat
Vesillelasku:  1952
Status:  romutettu vuonna 1972
Tekniset tiedot
Pituus:  159,17 m
Leveys:  19,85 m
Korkeus:  10,83 m
Syväys:  8,75 m
Koneteho:  4 146 kW, vuodesta 1965 lähtien 4 474 kW
M/T Wiikinki oli suomalainen tankkilaiva, joka oli valmistuttuaan vuonna 1952 Suomen suurin alus. Se oli vuosina 1953–1969 asti Antti Wihurin varustamon Suomen Tankkilaiva Oy:n omistuksessa, kunnes se myytiin panamalaiselle Compania de Navegacion San Agustin SA:lle ja sai lyhyemmän nimen Wikinki. Keväällä 1972 alus vaurioitui juututtuaan jäihin Kanadan St. Lawrencen lahdella matkalla Antwerpenistä Quebeciin. Se todettiin korjauskelvottomaksi ja myytiin Espanjaan romutettavaksi.
NSU 110

NSU 110
NSU 110 on vuosina 1965–1967 valmistettu pikkuauto, jota valmistettiin Länsi-Saksassa yhteensä 74 000 kappaletta. Se on pidennetty muunnos mallista Prinz 1000.
NSU:n takamoottorirakenne oli pienissä autoissa melko yleinen 1950- ja 1960-luvuilla. Moottori on myös ilmajäähdytteinen. Rivinelosmoottorin iskutilavuus on 1085 cm³ ja suurin teho 39 kW /5600 r/min (DIN, 53 hv) ja suurin vääntömomentti 78,5 Nm /2500 r/min (DIN).
Edessä oleva matkatavarasäiliö eli tavaratila on iso. Sen luukku, takana oleva konepelti sekä polttoainesäiliön luukku avataan sisältä. Sisätilat ovat pikkuautoksi suhteellisen isot pitkän akselivälin ansiosta.
Ajo-ominaisuudet ovat hyvät esimerkiksi kaarreajossa. Edessä ovat levyjarrut ja takana rumpujarrut, jotka toimivat hyvin. Epäkohta on kuitenkin tuulilasi, sillä karkaistu tuulilasi saattaa sirpaloitua yhdestä ainoasta kivestä.
Autolehden koeajossa kulutus oli melko korkea pikkuautoksi. Kulutus vaihtelee välillä 8-11,4 litraa /100 km.
Suorituskyky on 1960-luvun pikkuautoksi melko hyvä, NSU 110 kiihtyi 0-100 km/t 17,0 sekunnissa ja 0-120 km/t 29,4 sekunnissa. Huippunopeus on autolehden mukaan 134,3 km/t, valmistajan mukaan 145 km/t.
NSU 110 maksoi Suomessa vuonna 1966 8980 markkaa.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4000 mm
Leveys: 1500 mm
Korkeus: 1390 mm
Akseliväli: 2440 mm
Raideleveys (edessä / takana): 1280 mm / 1248 mm
Omapaino: 695 kg
Luettelo Michael Cainen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Michael Cainen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Muut palkinnot ja ehdokkuudet

| Muut palkinnot, ehdokkuudet ja kunniat> Vuosi | Muut palkinnot, ehdokkuudet ja kunniat> Palkinto | Muut palkinnot, ehdokkuudet ja kunniat> Tulos | Muut palkinnot, ehdokkuudet ja kunniat>  | Muut palkinnot, ehdokkuudet ja kunniat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | Photoplayn kultamitali: lupaavin uusi miestähti | Ehdokkuus |  |  |
| 1966 | Laurel-palkinto: vuoden miestulokas | Ehdokkuus |  |  |
| 1967 | Laurel-palkinto: vuoden miestähti | Ehdokkuus |  |  |
| 1987 | Britannian Variety Club -palkinto | Voitto |  |  |
| 1990 | Bafta Los Angeles: Britannia-palkinto | Voitto |  |  |
| 1992 | Brittiläisen imperiumin ritarikunta; Brittiläisen imperiumin komentaja (CBE) | Voitto |  |  |
| 1996 | British Film Institute: BFI Fellowship | Voitto |  |  |
| 1996 | Leicester Square, Lontoo: kädenjälkilaatta | Voitto |  |  |
| 1997 | London Film Critics’ Circle: Dilys Powell -palkinto | Voitto |  |  |
| 1998 | Evening Standardin erikoispalkinto | Voitto |  |  |
| 1998 | National Board of Review’n elämäntyöpalkinto | Voitto |  |  |
| 2000 | Ritarius (Knights Bachelor, knighthood), sai aatelisen arvonimen Sir | Voitto |  |  |
| 2000 | Bafta: BAFTA Fellowship | Voitto |  |  |
| 2000 | Empire-kunniapalkinto: elämäntyöpalkinto | Voitto |  |  |
| 2000 | San Sebastiánin elokuvajuhlat: Donostia-palkinto elämäntyöstä | Voitto |  |  |
| 2004 | Film Society of Lincoln Centerin Gala Tribute | Voitto |  |  |
| 2005 | Tähti Avenue of Starsille | Voitto |  |  |
| 2008 | TCL Chinese Theatre: käden- ja jalanjälkiseremonia | Voitto |  |  |
| 2008 | Britannian Variety Club -palkinto työstä viihdealalla | Voitto |  |  |
| 2009 | BIFA: Variety-palkinto | Voitto |  |  |
| 2009 | ShoWest Conventionin elämäntyöpalkinto | Voitto |  |  |
| 2011 | Ordre des Arts et des Lettres -ritarikunnan komentajan (Commandeur) kunniamerkki | Voitto |  |  |
| 2012 | Southwark: kaupungin avain | Voitto |  |  |
| 2013 | Lontoo: kaupungin avain | Voitto |  |  |
| 2013 | Münchenin elokuvajuhlat: CineMerit-palkinto | Voitto |  |  |
| 2015 | Euroopan elokuva-akatemian EFA:n kunniapalkinto | Voitto |  |  |
Luettelo Miehikkälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Miehikkälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Miehikkälän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta taideteoksia ja muistomerkkejä Miehikkälässä Wikimedia Commonsissa
Michael Nylander

| Michael Nylander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1972 (ikä 52) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2014
Seurat:  AIK (SEL)   Hartford Whalers (NHL)   Springfield Indians (AHL)   Calgary Flames (NHL)   JyP HT (SML)   HC Lugano (NLA)   Tampa Bay Lightning (NHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Washington Capitals (NHL)   Boston Bruins (NHL)   Kärpät (SML)   SKA Pietari (RSL)   Ak Bars Kazan (RSL)   New York Rangers (NHL)   Jokerit (SML)   Rochester Americans (AHL)   ZSC Lions (NLA)   Kloten Flyers (NLA)
NHL-varaus:  59. varaus, 1991 Hartford Whalers
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 1993 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1997 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Praha 2004 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Norja 1999 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Göteborg 2002 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 1992 | jääkiekko |  |
Michael Nylander (s. 3. lokakuuta 1972 Tukholma) on pitkän uran tehnyt ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka on pelannut NHL:ssä 15 kautta ja edustanut Ruotsia useissa arvokisoissa.
Ura > Maajoukkueura

Nylander on edustanut Ruotsia useissa arvokisoissa. Hän oli vuoden 1992 nuorten MM-kisojen paras maalintekijä. Hän on pelannut kymmenet MM-kilpailut, kahdet olympialaiset ja yhden World Cupin. Nylander on voittanut kaksi MM-kultaa, kolme MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Vuonna 1997 Nylander valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi.
Ura > Muuta

Nylanderin pikkuveli Peter on myös entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Nuorimmainen veli Thommy on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin alasarjoissa.
Nylander on naimisissa Camilla Alteliuksen kanssa. Parilla on kuusi lasta ; Michelle (s. 1994), William (s. 1996), Alexander (s. 1998), Jacquline (s. 2000), Stephanie (s. 2003) ja Daniella (s. 2006)[lähde? ]
Michaelin lapsista William ja Alexander pelaavat myös jääkiekkoa. Myös Michaelin pikkuveli Peter on jääkiekkoilija.
M05- taistelijan asu

Nykyaikainen taisteluvarustus M05
Taistelijan asu M05 on Suomen puolustusvoimien vuonna 2007 käyttöön ottama taisteluasukokonaisuus. Kokonaisuuteen kuuluu maastosuojavaatetus M05 joko metsä-, pakkas- tai lumikuviolla (tai maastopuku M91) sekä taisteluvarustus. Puolustusvoimat on kehittänyt myös harmaanruskean kaupunkikuvion, jota ei vielä ole käytössä. Lisäksi suomalaiset rauhanturvaajat käyttävät olosuhteiden mukaan M04-aavikkokuviota. Vuonna 2020 on tarkoitus ottaa käyttöön yhteispohjoismainen taisteluasu Suomen, Norjan, Ruotsin ja Tanskan kesken. Kuosi kaikissa on kuitenkin oma, ja suomalaisissa asuissa jatketaan M05-kuvion käyttöä.
Taisteluvarustukseen kuuluu joko suojaliivi tai taisteluliivi M05 (tai taistelyvyö M/85). M05-taisteluliivi on modulaarinen ja muokattava niin, että siihen voidaan kiinnittää käyttötarkoitukseltaan erilaisia taskuja, esimerkiksi lipastaskut, kenttäpullotasku tai kenttälapiotasku. Päässä taistelijalla on ballistisen suojan antava komposiittikypärä M05-kypäränpäällisellä, tarvittaessa myös suojalasit, joissa on niin ikään ballistinen suoja. Jalassaan sotilaalla on joko kumisaappaat tai varsikengät.
Varusmieskoulutuksessa on kiinnitetty paljon huomiota kerrospukeutumiseen, jotta taistelija pystyisi ylläpitämään toimintakykyään erilaisissa olosuhteissa ja tilanteissa. Tämä tarkoittaa sitä, että kesällä taistelijalla on maastopuvun alla vain lyhyet alushousut ja t-paita. Kovalla pakkasella taas pitkien alusvaatteiden lisäksi väliasu M05, maastopuku, sen päällä mahdollisesti lumipuku ja taukovaatetuksena lisäksi vielä pakkastakki ja -housut. Maastopuvun on oltava riittävän väljä, jotta alle mahtuu tarvittavat alus- ja välivaatteet ja jotta puku päällä pystyisi liikkumaan mahdollisimman vapaasti.