stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bone

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Bone voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Luupäät (Bone), Jeff Smithin sarjakuva
Bône, algerialaisen Annaban kaupungin vanha nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bone”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bondy

| Bondy |
| --- | --- |
 Bondyn liikekeskustaa.
 Bondy sijaitsee Pariisin keskustan koillispuolella.
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Seine-Saint-Denis
Arrondissementti:  Bobigny
Hallinto:  
 – Pormestari:  Sylvine Thomassin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,47 km²
Väkiluku (2012):  52 787
 – Väestötiheys:  9 650 as./km²
Postinumero:  93140
 
 ville-bondy.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bondy [bɔ̃di] on Ranskan kunta Pariisin koillisella esikaupunkivyöhykkeellä 11 kilometriä Pariisin keskustasta itäkoilliseen. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Seine-Saint-Denis’n departementtiin ja siellä asuu yli 50 000 ihmistä.
Bondyn naapurikunnat ovat Aulnay-sous-Bois, Les Pavillons-sous-Bois, Villemomble, Rosny-sous-Bois, Noisy-le-Sec, Bobigny, Drancy ja Le Blanc-Mesnil.
Bondy tunnetaan niin jalkapallosta kuin sosiaalisistakin ongelmista.
Bondyyn kulkee RER-juna E.
Käännös suomeksi
Madonna de la Charité, El Grecon mukaan

| --- | --- |
Taiteilija:  Helene Schjerfbeck 
Päivämäärä:  1941 
Lajityyppi:  Uskonnollinen taide 
Materiaali:  öljyväri ja kangas (d) 
Mitat (K × L):  46,00  × 33,00  cm 
Kokoelma:  Kansallisgalleria 
Sijainti:  Ateneum 
Inventaarionumero:  A-2005-119 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Madonna de la Charité, El Grecon mukaan on suomalaisen taiteilijan Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1941. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin ja kooltaan se on 46 × 33 cm.
Ateneumin taidemuseon Madonna de la Charite, El Grecon mukaan on yksi hänen useista 1940-luvun El Greco -töistään. Schjerfbeck maalasi 1940-luvulla suurimman osan töistään ”El Grecon mukaan”, mutta ensimmäisen jo vuonna 1928. Aiheena 1940-luvulla niissä ovat useimmiten erilaiset madonnatyypit. Schjerfbeck oli kiinnostunut El Grecon taiteesta kauan. Hän näki eläessään omien sanojensa mukaan ”yhden aidon El Grecon teoksen ja yhden kyseenalaisen”, mutta näki El Grecon maalauksista mustavalkoisia kuvia aikakauslehdissä ja kirjoissa. Häneen vetosi El Grecon dramaattisuus, ylivirittyneisyys ja El Grecon taiteen herkät ihmiset.
Schjerfbeckin Madonna de la Charite (Armeliaisuuden madonna) on uustulkinta El Grecon Illescasin katedraalissa olevasta suuresta maalauksesta, johon Schjerfbeck paneutui edellisenä vuonna 1940 taidekauppias Gösta Stenmanilta saamansa ranskankielisen El Greco -teoksen pohjalta. Hän maalasi näitä Madonna de la Charite, El Grecon mukaan -maalauksia kaksi tuona vuonna teoksen mustavalkoisen kuvan inspiroimana. Schjerfbeckin värit olivat näissä maalauksissa hänen omiaan ja poikkeavat alkuperäisteoksesta. Vaalea yleisvaikutelma, jota hallitsee himmeä liila, tumma tausta ja kasvojen vihertävä harmaanruskea väri ovat hänen valintojaan. Grecomaista dramatiikkaa hän teki maalaamalla etumuksen vaaleaksi ja tekemällä siveltimellä tummia vetoja madonnan kasvoihin ja kaulaan. Hän tavoitti maalauksiinsa loistavasti madonnan kasvojen äärettömän hellän ja herkän ilmeen. Maalauksen madonna katsoo alaspäin.
Toinen vuoden 1941 Madonna de la Charité -maalaus Schjerfbeckiltä on yksityiskokoelmassa Tukholmassa hieman suurempana.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Madonna de la Charite, El Grecon mukaan.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Neitsyt Maria, El Grecon mukaan.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Beyer

Beyer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam Beyer (s. 1976), ruotsalainen tekno-artisti ja DJ
Alexander Beyer (s. 1973), saksalainen näyttelijä
Birgit Beyer (s. 1967), saksalainen maahockeypelaaja
Emil Beyer (1876–1934), yhdysvaltalainen voimistelija ja lajin olympiamitalisti
Georgina Beyer (1957–2023), uusiseelantilainen poliitikko ja Cartertonin pormestari
Gerhard Beyer (1941–2010), saksalainen ampuja
Gisela Beyer (s. 1960), saksalainen kiekonheittäjä
Hans Beyer (1889–1965), norjalainen telinevoimistelija ja lajin olympiavoittaja
Hans-Georg Beyer (s. 1956), saksalainen käsipalloilija
Heinz Beyer (1910–1975), saksalainen soutaja
Hendrik Beyer (s. 1972), saksalainen korkeushyppääjä
Horst Beyer (1940–2017), saksalainen kymmenottelija
Hubertus von Beyer (1912–1974), itävaltalainen kirjailija
Johanna Beyer (1888–1944), Yhdysvaltoja taideolympialaisissa edustanut säveltäjä ja pianisti
Markus Beyer (1971–2018), saksalainen nyrkkeilijä
Olaf Beyer (s. 1957), saksalainen juoksija
Troy Beyer (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
Udo Beyer (s. 1955), saksalainen kuulantyöntäjä
Ulrich Beyer (1947–1988), saksalainen nyrkkeilijä
Uwe Beyer (1945–1993), saksalainen moukarinheittäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mozarabit

Muraalimaalaus San Baudelio de Berlangasta, nyt Pradon museossa.
Mozarabit (esp. mozárabes [moˈθaɾaβes]; port. moçárabe [muˈsaɾɐβɨʃ]; kat. mossàrabs [muˈsaɾəps]; arab. مستعرب‎ ‎trans. musta'rabon) on nimitys, jota alettiin keskiajalla käyttää nykyisen Espanjan islamilaisella alueella asuneista tai sieltä tulleista kristityistä, jotka olivat omaksuneet arabialaisia tapoja.
Nimi

Nimen mozarabi tarkkaa alkuperää ei tunneta, mutta sen etymologiasta on kaksi yleistä eri teoriaa. 1200-luvulla elänyt arkkipiispa Rodrigo Ximenez kirjoitti julistuksessaan latinaksi "Dicti sunt mixli arabes, eo quod mixti Arabibus conviveban" ja tästä on tulkittu termin olevan johdettu latinasta. Sittemmin ylesiemmäksi on tullut teoria, jonka mukaan sana on johdettu arabialaisesta termistä musta'rab, joka tarkoittaa tässä yhteydessään arabilaistunutta.
Kristityt al-Andalusissa

Vuonna 711 tapahtunut visigoottien valtakunnan romahdus arabivalloituksen edessä johti siihen, että Pyreneiden niemimaan väestö sai arabeista ja berbereistä uuden hallitsevan luokan. Se ei kuitenkaan sulautunut valloittamaansa väestöön, kuten 400-luvulla pohjoisesta tulleet visigootit olivat tehneet. Pohjois-Afrikasta tulleiden hyökkääjien uskonto ei ole varmuudella tiedossa, sillä ainoa aikalaislähde, Vuoden 754 kronikka, ei kerro siitä mitään, vaan puhuu tulijoista vain "arabeina" tai "saraseeneina".
Valloitettujen asukkaiden asemasta kertoo 1300-luvun käsikirjoituksena säilynyt rauhansopimus, jonka solmivat vuonna 713 kuvernööri Musan poika Abd al-Aziz ibn Musa ja Theodemir (Tudmir), joka oli hallinnut seitsemää kaupunkia niemimaan kaakkoisosassa. Sopimuksen mukaan ne, jotka antautuivat ja alistuivat "Jumalan herruudelle" ja suostuivat hänen profeettansa alamaisiksi, saivat jatkaa elämäänsä entisten herrojensa alaisuudessa normaaliin tapaan. He saivat jatkaa uskontonsa harjoittamista eikä heidän kirkkojaan hävitetty. Vastineeksi heidän tuli kieltäytyä suojelemasta valloittajien vihollisia. Heidän tuli lisäksi maksaa veroa, jonka suuruus määriteltiin sopimuksessa. Vastaavia sopimuksia ilmeisesti tehtiin eri paikoissa valloitusten edetessä. Näyttöä ei ole siitä, että vero olisi ollut entistä suurempi; luultavasti se pikemminkin vastasi aikaisempia visigoottien veroja. Tulkinnat siitä, että jo tässä vaiheessa olisi ollut kyse dhimmi -sopimuksesta ja jizya -verosta ovat anakronistisia, sillä näitä käsitteitä ei sopimuksessa esiinny.
Viimeistään 800-luvulla valloittajien uskontona oli islam, kun maan alkuperäiset asukkaat olivat joko trinitaarisia kristittyjä tai juutalaisia. Uskontosuhteiden kiristymistä 800-luvulla osoitti Pyhän Eulogiuksen kirjallinen tuotanto (kertomukset Córdoban marttyyreista ja pilkallinen Muhammedin elämäkerta) sekä Eulogiuksen teloittaminen noin vuonna 858. Islamin vakiintumisen myötä kristittyjen ja juutalaisten asema heikkeni, kun heitä alettiin kohdella dhimmeinä, joilla oli rajoitetut kansalaisoikeudet. Joidenkin tietojen mukaan myös heidän verotuksensa kasvoi niin, että Muhammad I:n valtakaudella se oli kolme ja puolikertainen verrattuna muslimien verotukseen.
800-luvun puolivälin jälkeen kristittyjä alkoi jo paeta Pyreneitten niemimaan pohjoisiin kristillisiin valtioihin. Nämä Andalusiasta tulleet kristityt olivat omaksuneet arabialaisia tapoja ja puhuivat vanhaa arkaaista romaanista murretta tai arabiaa, mikä erotti heidät pohjoisen muusta väestöstä. Heistä alettiin käyttää nimitystä "mozarabi".
Alkuperäiset asukkaat alkoivat Córdobassa kääntyä joukoittain islamiin 900-luvun aikana.  Käännynnäisiä kutsuttiin Andalusiassa termillä musalima ja seka-avioliitoista syntyneitä muwallad. Dhimmien sekä mulattien (muladies) eli islamiin kääntyneiden kristittyjen ja juutalaisten sorto johti ajoittain kapinoihin, joista jotkut menestyivät. Esimerkiksi 900-luvulla mulatti Umar Ibn Hafsun kävi Malagassa vuosikymmeniä kestänyttä sotaa umaijadi-hallitsijoita vastaan.
Taide

Mozarabit toivat mukanaan kristittyihin valtakuntiin arabialaisia vaikutteita esimerkiksi arabian kielen taitonsa mukana. Mozarabialainen taide oli täysin arabialaistunut siinä määrin, että mozarabien taide tunnistetaan vain sen kristityistä aiheista. Mozarabit jättivät jälkeensä esimerkiksi arabilaiseen tyyliin valmistettuja tekstiilejä, kaakeleja ja muuta keramiikkaa. Ehkä tunnetuin yksittäinen mozarabilainen tuotos on nimellä Commentaria In Apocalypsin -tunnettu Beatus Liébanalaisen käsikirjoitusten sarja, joka koostuu värikkäästi kuvitetusta Ilmestyskirjan selostuksista.
Mozarabien arvellaan tuoneen mukanaan myös córdobalaisen arkkitehtuurin, jonka tavallisia piirteitä olivat esimerkiksi hevosenkenkäkaari ja kohojuovaiset kupolit. Nämä piirteet olivat osaksi tuttuja pohjoisissa kuningaskunnissa jo roomalaisten tuomina, mutta ne jättivät vaihtelevasti uusia jälkiä rakennuskantaan. Mahdollista kuitenkin on, että niin sanottu "mozarabialainen" taide ei tullut ainakaan yksin muuttoliikkeen myötä, vaan levisi pohjoiseen muullakin tavalla.
Beato Morgan.
Beyers Naudé

Naudé vuonna 1972.
Christiaan Frederick Beyers Naudé (10. toukokuuta 1915 – 7. syyskuuta 2004) oli eteläafrikkalainen afrikaaneri pappi, teologi ja apartheidin vastustaja.
Naudé oli isänsä tavoin Etelä-Afrikan reformoidun kirkon pappi ja liittyi nuorena myös Broederbondiin, jota hänen isänsä oli ollut perustamassa. Hän alkoi kuitenkin epäillä kirkkonsa saarnaamaa apartheid-järjestelmän siunaavaa rotuoppia osallistuttuaan roduttomiin jumalanpalveluksiin 1950-luvulla. Sharpevillen verilöylyn jälkeen vuonna 1960 hänen epäilyksensä kirkon oppia kohtaan lisääntyivät ja hän oli samana vuonna ainoa Etelä-Afrikan reformoidun kirkon edustaja, joka kannatti Kirkkojen maailmanneuvoston julistusta, joka hylkäsi apartheidin teologisen pohjan.
Vuonna 1963 hän erosi tehtävästään seurakuntapastorina ja myös luopui Broederbondin jäsenyydestä. Vuonna 1980 hänet hyväksyttiin papiksi Etelä-Afrikan mustien reformoituun kirkkoon. Vuodesta 1977 vuoteen 1984 hän oli hallituksen kommunismin hävittämislain voimalla annetun pannamääräyksen alaisena.  Pannamääräyksen päätyttyä hänestä tuli Etelä-Afrikan kirkkojen neuvoston pääsihteeri arkkipiispa Desmond Tutun jälkeen.  Hän kuului myös ainoana afrikaanerina ANC:n delegaatioon maan demokratisoimisneuvotteluissa 1990-luvun alussa, vaikka ei virallisesti koskaan ollut puolueen jäsen.
Lukevat tytöt

Lukevat tytöt
| --- | --- |
Taiteilija:  Helene Schjerfbeck 
Päivämäärä:  1907 
Materiaali:  vesiväri (d), pastelliliitu ja lyijykynä ja paperi 
Mitat (K × L):  67  × 79  cm 
Kokoelma:  Kansallisgalleria 
Sijainti:  Ateneum 
Inventaarionumero:  A II 963 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lukevat tytöt on Helene Schjerfbeckin vesiväri-guassi-lyijykynätyö paperille vuodelta 1907. Tämän kooltaan 67×79 cm maalauksen omistaa Ateneumin taidemuseo.
Lukevat tytöt on Helene Schjerfbeckin modernistisia maalauksia. Tätä tyyliä hän kehitti asuessaan Hyvinkäällä vuodesta 1902 alkaen (matkustamatta mihinkään 15 vuoteen). Hän keskittyi maalauksissaan olennaisen esille tuomiseen. Tuo olennainen oli hänelle ihmisen sisäisen mielentilan tulkinta. Mallit hän löysi paikallisista ihmisistä. Lukevat tytöt -maalauksessa malleina ovat vaihdemies Karl Lintumäen tyttäret Irene ja Anna Lintumäki.
Muita Schjerfbeckin keskeisiä modernistisia maalauksia ovat esimerkiksi Kotona, Katkelma, Ompelijatar, Virkkaava tyttö, Mummu, Halkopoika I ja II, Hiekassa leikkivä tyttö, Kansakoulutyttö, Pukukuva I ja II jne.
Ateneumin taidemuseon kokoelmiin kuuluu Schjerfbeckiltä myös Lukeva tyttö (Istuva tyttö) vuodelta 1904.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Lukevat tytöt (1907).
Suomen Kansallisgalleria: kokoelmat: Lukeva tyttö (1904).  (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Ompelijatar (Työläisnainen) (1905).  (Arkistoitu – Internet Archive)
Silent All These Years

| ”Silent All These Years” Tori Amos |
| --- | --- | --- |

Alkuperäisen singlen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Little Earthquakes
 B-puoli: ”Upside Down”   ”Thoughts”   ”Ode to the Banana King (Part One)”   ”Song for Eric”
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: CD, vinyyli, kasetti
 Tekijä(t): Tori Amos
 Tuottaja(t): Davitt Sigerson
 Tyylilaji: alternative, pop
 Kesto: 04.11
 Levy-yhtiö: Atlantic Records, East West
Listasijoitukset
  65.    26.
Tori Amosin muut singlet
| ”Me and a Gun” 1991 | ”Silent All These Years” 1991 | ”China” 1992 |
Silent All These Years on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale ja single vuodelta 1991. Kappaleen on säveltänyt Amos ja tuottanut Davitt Sigerson. ”Silent All These Years” julkaistiin toisena singlenä Amosin ensimmäiseltä sooloalbumilta Little Earthquakes (1992).
Taustaa

Amos on säveltänyt kappaleen. Hän keksi ensin mehiläisen surinaa muistuttavan pianomelodian. Kappaleen sanoitukset kertovat osaltaan oman äänen menettämisestä ja löytämisestä uudelleen. Amos sai inspiraatiota luettuaan satua Pieni merenneito sukulaistytölleen Codylle.
Amos aikoi alunperin antaa kappaleen Al Stewartille. Sanoitukset eivät olleet tuolloin vielä valmiit. Amosin silloinen kumppani ja tuottaja Eric Rosse kutsui häntä hulluksi ja sanoi ”Tuo on sinun elämäsi tarina.” Amos päätti säästää kappaleen omalle albumilleen Little Earthquakes.  Kappaleen tuottajana toimi Davitt Sigerson.
Julkaisu ja kaupallinen menestys

Kappale julkaistiin alunperin singlellä ”Me and a Gun” 22. lokakuuta 1991. Radioasemat alkoivat soittaa levyltä ”Silent All These Years” -kappaletta, koska oli kappalelistassa ensimmäisenä ja sopi paremmin radioon.
Amosin levy-yhtiö Atlantic Records julkaisi marraskuussa singlen ”Silent All These Years” samalla kansikuvalla ja kappalelistalla. Singlestä julkaistiin vuonna 1992 useita muita versioita, joiden B-puolina on eri kappaleita. ”Silent All These Years” nousi Britannian singlelistan sijalle 26.
”Silent All These Years” julkaistiin uudelleen singlenä vuonna 1997. Uusi julkaisu tehtiin RAINN-järjestön hyväksi. RAINN auttaa seksuaalisen väkivallan uhreja Yhdysvalloissa. Singlen B-puolena oli live-esitys RAINN:in hyväntekeväisyyskonsertista tammikuulta 1997. Single nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 65.
Myöhemmät julkaisut

Uudelleen miksattu versio kappaleesta on mukana Amosin kokoelma-albumilla Tales of a Librarian (2003).  ”Silent All These  Years” lisättiin myös toiselle kokoelmalle A Piano: The Collection (2006).  Amos levytti kappaleen uudelleen vuonna 2012 albumille Gold Dust, jolla on orkesterin kanssa tehtyjä versioita hänen kappaleistaan.
Musiikkivideo

Kappaleelle tehtiin musiikkivideo. Ohjaajana toimi Cindy Palmano, joka otti myös albumin Little Earthquakes promokuvat. Video sai useamman ehdokkuuden vuoden 1992 MTV Video Music Awards -gaalassa. Video on julkaistu myöhemmin videokokoelmilla Little Earthquakes (1992), Complete Videos 1991–1998 (1998) ja Fade to Red (2006).
Singlen kappaleet

| Silent All These Years (single 1, CD ja vinyyli, 1991/1992) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Silent All These Years | Tori Amos | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Upside Down | Amos | 4.22 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Me and a Gun | Amos | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Thoughts | Amos | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
| Silent All These Years  (single 2, CD, 1992) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Silent All These Years | Amos | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ode to the Banana King (Part One) | Amos | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Song for Eric | Amos | 1.50 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Happy Phantom (live)  | Amos | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| Silent All These Years (vinyyli ja kasetti, 1992) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Silent All These Years | Amos | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Smells Like Teen Spirit (Nirvana-cover)  | Kurt Cobain, Krist Novoselic, Dave Grohl | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| Silent All These Years (CD ja kasetti, 1997) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Silent All These Years | Amos | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Silent All These Years (live)  | Amos | 5.28 |  |  |  |  |  |  |
Muusikot

Tori Amos – laulu, piano
Nick DeCaro – orkesterin johto, orkesterisovitus
Philly – sormisymbaalit
Davitt Sigerson – tuotanto
Ross Cullum – miksaus
John Beverly Jones – äänitys
Leslie Ann Jones – äänityksen assistentti
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Australia (ARIA Charts) (1992): 128
 Iso-Britannia (OCC, Britannian singlelista) (1992): 26
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100) (1997): 65
 Yhdysvallat (Adult Pop Airplay]) (1997): 24
 Yhdysvallat (Alternative Airplay) (1992): 27
Aiheesta muualla

Silent All These Years -musiikkivideo
Silent All These Years (Tales of a Librarian)
Silent All These Years (Gold Dust)
Silent All These Years (Live at Montreux 1991/1992)
Silent All These Years -singlet vuosilta 1991 ja 1992 Discogs-sivustolla
Silent All These Years -single vuodelta 1997 Discogs-sivustolla
Beyaz peynir

Beyaz peynir
Beyaz peynir on turkkilainen juusto. Se muistuttaa lähinnä suomalaisten tuntemaa kreikkalaista fetaa. Siinä on kuitenkin korkeampi rasvapitoisuus, usein jopa yli 50 prosenttia, ja runsaammin suolaa. Se voidaan valmistaa vuohen- ja lehmänmaidon seoksesta. Beyaz peynir on hyvä salaattijuusto mutta melko voimakkaan makuinen ja tukeva syötäväksi sellaisenaan. Romanialainen telemea ja bulgarialainen sirene ovat samantapaisia.
Tommi Kalenius

| Tommi Kalenius |
| --- | --- |
 Tommi Kalenius.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1981 (ikä 43) Äänekoski
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  muusikko, artisti, lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Tyylilajit:  gospel
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tommi Kalenius (s. 6. heinäkuuta 1981 Äänekoski) on suomalainen muusikko, artisti, lauluntekijä ja musiikkituottaja.  Hänen kappaleitaan ovat mm. ”Vieläkö rakkaus kantaa”, ”Me ollaan” ja ”Gloria”.
Ura

Äänekoskella varttunut Kalenius aloitti laulunkirjoittajan uransa gospelmusiikin parissa.
Vuonna 2007 Kalenius julkaisi soolouransa ensimmäisen albumin Jäljet ja siirtyi Pekka Ruuskan kiinnittämänä artistiksi sekä lauluntekijäksi tämän Kaiku Entertainment -musiikkiyhtiöön. Vuosina 2009-2011 hän vaikutti Kaiku Sounds -musiikkikustantamon song coordinatorina.
Soolotuotannossaan Kalenius on keskittynyt maailmankuvaltaan laajempaan, usein akustisesti painottuvaan suomenkieliseen pop-musiikkiin. Sen lisäksi Kalenius on ollut tekemässä lauluja monille kotimaisille artisteille ja yhtyeille (mm. Pepe Willberg, Vicky Rosti, Jari Sillanpää ja tv-formaattien, kuten The Voice of Finlandin, Idolsin ja Putouksen esittelemille artisteille).
Tommi Kalenius on konsertoinut eri puolilla maata sekä soolona, bändin kanssa että yhteiskeikoilla mm. Edu Kettusen kera. Vuosina 2014 – 2017 Kalenius isännöi omaa Kale-klubia, jolla monet kotimaiset artistit vierailivat sekä Helsingissä että eri puolilla Suomea. Vuodesta 2016 alkaen Kalenius on tehnyt yhteiskonsertteja ja -kiertueita Ninni Poijärven kanssa sekä julkaissut yhteisen livealbumin.
Vuonna 2015 Kalenius nimettiin Kirkon Ulkomaanavun Suvilinnun lähettilääksi yhdessä ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa. Vuonna 2019 Kalenius toteutti kirjailija Tommy Hellstenin kanssa Kasvotusten ja Kosketus -yhteiskiertueet.
Vuonna 2020 Kalenius toimitti Nuoren seurakunnan veisukirjan 50-vuotisjuhlapainoksen, jonka julkaisukonsertti pidettiin Tampere-talossa samana vuonna.
Kalenius perusti vuonna 2018 oman levymerkkinsä Music Box Helsinki, jonka kautta ovat musiikkia julkaiseet hänen itsensä lisäksi Pepe Willberg, Marian, Uusi rakkaus ja B-kasetti.
Vuonna 2020 Kalenius aloitti sisältötiimin johdossa ja artistikehityksen managerina kansainvälisessä musiikkiteknologiayhtiössä Family in Music.
Diskografia > Studioalbumit

Jäljet (2007,  Message Records)
Ihminen on ihmisiä (2011,  Universal Music)
Liikuta mua (2015,  Kaiku Recordings)
Miten kotiin löydetään? (2016,  Kaiku)
Diskografia > Livealbumit

Ninni Poijärvi & Tommi Kalenius: Kosketus (2019, MusicBox)
Diskografia > Singlet

”Me ollaan” (2010)
”Vieläkö rakkaus kantaa” (2011)
”Ottaisitko mut” (2011)
”Gloria” (2012)
”Toisillemme kauniit” (2013)
”Tänä yönä ikävöidä ei” (2015)
”Kadut” (2015)
"Valo ei saa sammuu (2016)
"Kettukarkkeja" (2017)
"Jouluihminen" (2018)
"Helsinki-Vantaa" (2019)
"Elämän kevät" (2020)
"Kun tuntematon soittaa" (2020)
"Melankolia" (2021)
Aiheesta muualla

http://www.tommikalenius.com
http://www.facebook.com/tommikalenius
https://www.musicboxhelsinki.com/
Beyla

| Beyla |
| --- | --- |
 Beyla
 Koordinaatit: 8.6883°N, 8.6457°W 
Valtio:  Guinea
Alue:  Nzérékorén alue
Prefektuuri:  Beylan prefektuuri
Väkiluku (2014):  32 212
 Prefektuurin ISO 3166-2 -koodi: GN-BE 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beyla on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Beylan prefektuurissa. Kaupungin asukasluku oli 32 212 (2014, vuonna 1996:  as.).
Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee metsävaltaisessa Metsä-Guineassa, ja sieltä johtaa maantie etelään aluekeskus Nzérékoréeen ja pohjoiseen naapurialueen keskukseen Kankaniin. Kaupungin perustivat kauppiaat 1200-luvulla orjien ja kolapähkinöiden keräilypaikaksi. Nykyään siellä myydään seudun maataloustuotantoa (riisiä, karjaa, tupakkaa, kahvia, palmuöljyä ja siemeniä. Beyla on sairaala sekä tupakka- ja tulitikkutehdas. Jonkin verran saadaan vesistöjen aikoinaan kasaamia timantteja läheiseltä timanttikaivokselta Bounoudoun luota. Seutua asuttaa islaminuskoinen väestö. Läheisillä Simandouvuorilla on rautamalmiesiintymiä.
Barbara Gordon

| Oraakkeli |
| --- | --- |
 Barbara Gordon Oraakkelina vuonna 2003.
Luoja(t):  John Broome Carmine Infantino
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Detective Comics nro 359 (tammikuu 1967)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Barbara Gordon
Status:  Aktiivinen
Pituus:  170 cm
Paino:  57 kg
Ryhmäsidokset:  Batman Robin Birds of Prey
Edelliset ryhmäsidokset:  Oikeuden puolustajat
Suhteet
Sukulaiset:  James Gordon (setä, adoptioisä)
Barbara Gordon on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. John Broomen ja Carmine Infantino luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1967 Detective Comics -sarjakuvalehden numerossa 359. Hahmo toimi aluksi Batgirlin roolissa vuodesta 1967 aina vuoteen 1988 asti. Sittemmin vuodesta 1989 lähtien Barbara on toiminut Oraakkelina, Jokerin ammuttua häntä selkäytimeen, jonka myötä Barbara halvaantui vyötäröstä alaspäin. Oraakkelina hänet tunnetaan tietokone-ekspertin roolista Birds of Prey -ryhmässä.