stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ei mitään menetettävää
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Nothin’ to Lose (Naughty Live) (Naughty by Nature)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Not Tonight (Remix) (Lil’ Kim/Left Eye/Da Brat/Missy Elliott/Angie Martinez)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | C U When U Get There (Coolio/40 Thevz)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Put The Monkey In It (Dat Nigga Daz/Soopafly)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Thug Paradise (Capone-N-Noreaga/Tragedy)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Way 2 Saucy (MAC & A.K./Mac Mall)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Get Down With Me (Amari/Buckshot)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Poppin’ That Fly... ((DJ Clark Kent Remix) – Oran ’Juice’ Jones/Stu Large & Camp Lo)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hit ’Em Up (Master P/Tru/Mercedez)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Everlasting (OutKast)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | In A Magazine (911/Queen Pen)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Not Tonight (Eightball & MJG)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | It’s Alright (Queen Latifah)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | What’s Going On (Black Caesar)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Go Stetsa I (Stetsasonic)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Crazy Maze (Des’ree)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Route 69 (Quad City DJ’s)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Scatman (Ski-ba-bop-ba-dop-bop) (Scatman John)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Tv-maailma-lehdessä 2024 Arto Pajukallio harmitteli, miten kaverikomediassa on sorruttu petkuttamaan katsojaa loppuratkaisun dramatisoinnissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Esko Rahkonen (albumi)

| Esko Rahkonen Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1967
 Formaatti: LP
 Kesto: 40.58
 Levy-yhtiö: Rytmi
Esko Rahkonen muut julkaisut
|   | Esko Rahkonen 1967 | Unto Monosen muistolle 1972 |
Esko Rahkonen on Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1967.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Keskiyön tango – 2.50  Jos rakas sulle oisin (Ob du mich Wirklich lieb hast) – 3.43  Kohtalon leikkiä – 2.54  Sydämesi tyhjä huone (I ragazzi nell'amore) – 3.16  Hiljainen sade toukokuun – 2.51  Yö katseessasi – 2.33  Kesän muistatko sen? – 2.25 :  B-puoli Vanha viulunsoitaja (Es war einmal ein musikus) – 2.49   Onneni (My Happines) – 3.06  Ritva – 3.21  Päivän vain (Walk with Me) – 2.53  Minkä vuoksi? – 2.50  Sydänsuruja (Heartcher) – 2.14  Nainen (Beguine) – 3.05
Aiheesta muualla

Esko Rahkonen discogs.com -sivustolla
Edwin Hubble

| Edwin Hubble |
| --- | --- |
 Hubble vuonna 1931
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1889 Marshfield, Missouri
Kuollut: 28. syyskuuta 1953 (63 vuotta) San Marino, Kalifornia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Chicagon yliopisto Oxfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Edwin Brant Frost
Instituutti:  Mount Wilsonin observatorio
Tutkimusalue:  tähtitiede, kosmologia
Tunnetut työt:  Hubblen laki Hubblen luokittelu
 Nimikirjoitus
Edwin Powell Hubble (20. marraskuuta 1889 Marshfield, Missouri – 28. syyskuuta 1953 San Marino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hubble havaitsi ensimmäisenä, että kauempana olevat galaksit loittonevat nopeammin kuin lähellä olevat. Tästä voitiin päätellä, että maailmankaikkeus laajenee. Galaksien loittonemisnopeuden ja etäisyyden välisen suhteen kaava tunnetaan nykyään Hubblen lakina. Hän myös kehitti galaksimuotojen luokittelun, Hubblen luokittelun.
Hubble-avaruusteleskooppi on nimetty Edwin Hubblen mukaan.
Nuoruus ja opiskelu

Edwin Hubble oli yksi kahdeksanlapsisen perheen pojista. Hän syntyi 1889. Hänen isänsä oli vakuutusalalla työskennellyt liikemies John Powell Hubble. Äiti Virginia Lee James oli kotiäitinä ja huolehti perheestä, sillä hänen miehensä oli usein työmatkoilla. Oppikoulussa Hubble oli lupaava, mutta ei epätavallinen oppilas ja hän oli hyvä urheilussa, sillä hän rikkoi Illinoisin osavaltion korkeushyppyennätyksen.
Edwin tutustui ensimmäistä kertaa tähtitieteeseen kahdeksanvuotiaana katsoessaan kaukoputkella. Tuolloin puhuttiin paljon Marsin kanavista ja asia kiinnosti Edwiniäkin.
Perhe muutti 1800-luvun lopulla Chicagoon, missä Edwin Hubble aloitti myös yliopisto-opinnot. Chicagon yliopistossa hän toimi vuoden ajan tulevan Nobel-voittajan Robert Millikanin laboratorioapulaisena. Hubble pääsi Rhodes-stipendin turvin opiskelemaan Oxfordin yliopistoon. Oxfordissa Hubble opiskeli kolme vuotta ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon oikeustieteestä, johon hän oli suuntautunut isänsä toiveesta.
Hubble palasi Indianaan, missä hän opetti high schoolissa jonkun aikaa espanjaa ja fysiikkaa sekä toimi koripallovalmentajana. Hän oli kuitenkin kiinnostunut edelleen tähtitieteestä. Isän kuoltua vuonna 1913 Hubble päätti jatkaa opiskeluja Chicagon yliopistossa väitöskirjatutkimusta varten. Hän tutki tähtiä yliopiston Yerkes-observatoriossa. Hubblen väitöskirja Photographic Investigations of Faint Nebulae valmistui 1917.
Hubble värväytyi pian valmistumisensa jälkeen ensimmäisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimiin. Hän oli sitä ennen hyväksynyt Kaliforniassa sijaitsevan Mount Wilsonin observatorion johtajan George Ellery Halen työtarjouksen. Hale piti paikkaa auki Hubblelle sodan loppuun asti. Hubble palveli Ranskassa, mutta todennäköisesti hän ei joutunut sotatoimiin.
Ura > Galaksien löytäminen Linnunradan ulkopuolelta

Vielä 1920-luvulla suurin osa tähtitieteilijöistä uskoi, että maailmankaikkeus on käytännössä Linnunrata. Hubble tutki lokakuussa 1923 valokuvia, jotka hän oli ottanut Hooker-teleskoopilla Andromedan kaasusumusta. Yksi tähdistä oli kefeidityypin tähti, jonka avulla pystyisi laskemaan Andromedan etäisyyden.
Hubble keskittyi kuukausien ajan tähteen ja laski, että se on 7 000 kertaa Aurinkoa kirkkaampi ja noin 900 000 valovuoden päässä. Harlow Shapleyn teorian mukaan maailmankaikkeus olisi 300 000 valovuoden laajuinen. Se oli suurin arvio maailmankaikkeuden koosta.
Shapley tyrmäsi Hubblen tutkimukset ”roskatieteeksi”. Hubble jatkoi kuitenkin satojen kaasusumuista otettujen valokuvien tutkimusta. Hän oli käytännössä ensimmäinen henkilö, joka osoitti, että Linnunradan ulkopuolella on useita muitakin galakseja. Hän oli 1920-luvun loppuun mennessä löytänyt niin monta galaksia, että pystyi luokittelemaan ne muodon mukaan. Järjestelmää kutsutaan Hubblen luokitteluksi.
Ura > Laajeneva maailmankaikkeus

Hubble kiinnostui 1920-luvulla vielä siitä, miksi pääosa galakseista näytti liikkuvan poispäin Maasta. Kysymykseen vastaamisessa auttoi Mount Wilsonin kollega Milton Humason, joka laski galaksien punasiirtymää. Hubble keskittyi päättelemään niiden etäisyyttä.
Hubble havaitsi, että mitä kauempana galaksit ovat toisistaan sitä nopeampaa ne liikkuvat toisistaan poispäin. Havainnon perusteella Hubble päätteli, että maailmankaikkeus laajenee.
Hubble julkaisi 1929 ensimmäisen tutkimuksensa punasiirtymän ja etäisyyden välisestä suhteesta. Hubble ja Humason esittelivät kaksi vuotta myöhemmin perusteellisen todisteen siitä, että punasiirtymän ja etäisyyden suhde oli lineaarinen. Havainto tunnetaan Hubblen lakina.
Ura > Uran loppuvaihe

Hubble julkaisi vuoden 1936 jälkeen enää vain vähän uutta tutkimusta. Tuona vuonna häneltä ilmestyi The Realm of the Nebulae -niminen kirja, jossa hän selitti hänen näkemyksiään ekstragalaktisesta tähtitieteestä ja alan historiasta.
Hubble jatkoi uraansa Mount Wilsonilla, mutta toisen maailmansodan aikana hän toimi Aberdeen Proving Ground -harjoitusalueen hallintotehtävissä.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 445.  ("Edwin Powell Hubble (1889–1953)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin Hubble Wikimedia Commonsissa
Hubble käytti tätä 100" (2,5 m) Mount Wilsonin observatorion Hooker-teleskooppia havainnoissaan, jotka hän aloitti vuonna 1919
Graham Dadds

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  |  |
Graham Bassett Dadds (16. maaliskuuta 1911 Swansea – 8. maaliskuuta 1980 Swansea) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Dadds kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952.
Eternity

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Eternity tarkoittaa seuraavia asioita:
Eternity, peli
Eternity II, Eternity-pelin uudempi versio
Eternity, Calvin Kleinin parfyymi
Eternity-vuoret, vuoristo Etelämantereella
Eternity Records, ruotsalainen levy-yhtiö
Kim Eternity, pornonäyttelijä.
Teoksia

Eternity on myös seuraavien teosten nimi:
Eternity, Anathema-yhtyeen albumi
Eternity, Every Little Thing -yhtyeen albumi
Eternity, Freedom Call -yhtyeen albumi
Eternity, Kamelot-yhtyeen albumi
Eternity, Lars Eric Mattssonin albumi
Eternity, Catharina Zühlkenin kappale vuodelta 2020
"Eternity", Robbie Williamsin kappale vuoden 2001 singleltä Eternity/The Road to Mandalay
"Eternity", kappale soundtrack-albumilla 1492 – Conquest of Paradise
"Eternity", kappale Drudh-yhtyeen albumilla Blood in Our Wells
"Eternity", kappale Pharao-yhtyeen albumilla Pharao
"Eternity", kappale Stratovarius-yhtyeen albumilla Episode
Maailmojen synty, engl. Eternity, Greg Bearin scifi-romaani
Tie unelmiin, engl. Eternity, Jude Deveraux'n romaani.
Grand Bahaman kansainvälinen lentoasema

Grand Bahaman kansainvälinen lentoasema (IATA: FPO, ICAO: MYGF) on lentoasema Grand Bahaman saarella Bahamassa. Sen kiitotien pituus on 3 359 metriä.
Aiheesta muualla

World Aero Data (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Graham Drinkwater

Graham Drinkwater
Charles Graham Drinkwater (22. helmikuuta 1875 – 27. syyskuuta 1946) oli kanadalainen jääkiekkoilija, liikemies ja lahjoittaja. Drinkwater pelasi Montreal Victorias -seurassa Amateur Hockey Association of Canada -sarjassa (AHAC) lajin varhaisina vuosina ennen ammattilaisuuden aikaa. Drinkwater oli siitä harvinainen pelaaja, että hän kykeni pelaamaan niin hyökkääjänä kujin puolustajanakin.
Graham Drinkwater valittiin Hockey Hall of Fameen 1950. Stanley Cupin hän saavutti urallaan neljästi. Kiekkouransa jälkeen Drinkwater siirtyi osakekauppaan ja hänestä tuli useiden orkestereiden mesenaatti Montrealissa.
Graham Bellin saari

| Graham Bellin saari> Остров Греэм-Белл |
| --- | --- |
 Sijainti Frans Joosefin maassa
Maantiede
Koordinaatit:  80.90°N, 64.00°E
Saariryhmä:  Frans Joosefin maa
Pinta-ala:  1556,6 km²
Korkein kohta:  509 m
Valtio
Valtio:  Venäjä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Graham Bellin saari on Frans Joosefin maan saariston itäisimpänä sijaitseva ja kolmanneksi suurin saari. Sillä on rantaviivaa noin 444,1 kilometriä. Graham Bellin saaren pohjoispäässä on pääasiassa jäätöntä tundraa, kun taas sen eteläpuoli on lähes kauttaaltaan jään peitossa. Pohjoiskärjessä sijaitsee Neuvostoliiton 1950-luvulla rakentama entinen lentotukikohta ”Greem Bell”. Saaren kartoitti ensimmäisenä E. B. Baldwin keväällä 1899. Se on nimetty keksijä Graham Bellin mukaan.
Esse

| Esse |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  seurakuntalehti
Julkaisija:  Espoon seurakuntayhtymä ja Kauniaisten suomenkielinen seurakunta
Levikki:  83 300 (2014)
Päätoimittaja:  Urpu Sarlin
Sitoutuneisuus:  Ev.lut. kirkko
Kotikunta:  Espoo
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  48 numeroa vuodessa
Aiheesta muualla
Esse.fi
Esse eli Espoon seurakuntasanomat oli Espoon luterilaisten seurakuntien viikkolehti. Lehden julkaisussa oli mukana myös Kauniaisten suomenkielinen seurakunta. Esse on latinaa ja on olla-verbin infinitiivi.
Esse ilmestyi 48 kertaa vuodessa ja sillä oli yli 100 000 lukijaa. Lehteä kustansi Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa.
Helmikuussa 2016 ilmoitettiin, että Esse-lehti lopetetaan ja sen tilalle perustetaan Helsingin, Espoon ja Vantaan seurakuntien yhteinen, joka toinen viikko ilmestyvä Kirkko ja kaupunki-niminen lehti, joka alkoi ilmestyä vuoden 2017 alusta alkaen.
Aiheesta muualla

Esse-lehden kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Gerda Weissensteiner

Gerda Weissensteiner (s. 3. tammikuuta 1969 Bolzano) on italialainen entinen rattikelkkailija, ohjaskelkkailija ja olympiavoittaja. Weissensteiner osallistui urallaan kuusiin olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän osallistui olympialaisiin Calgaryn olympialaisissa 1988 lajinaan ohjaskelkkailu. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui ohjaskelkkailussa neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Lillehammerin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa. Hän osallistui vielä neljä vuotta myöhemmin Naganossa ohjaskelkkailuun. Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 Weissensteiner osallistui rattikelkkailuun. Hän voitti olympiapronssia rattikelkkailun kaksikkokilpailussa Torinon olympialaisissa 2006.
Weissensteiner on voittanut ohjaskelkkailun World Cupin 1993 ja 1998 sekä hopeaa 1989, 1990, 1991 ja 1996. Hän saavutti myös ohjaskelkkailun yksilökilpailun Euroopan-mestaruuden 1994 ja EM-hopeaa 1990. Weissensteiner voitti maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa 1989 ja yksikökilpailussa 1993. Yksilökilpailuista hänellä on myös yksi MM-hopea ja kaksi MM-pronssia.
Gerda Weneskoski

Gerda Maria Weneskoski (o.s. Braxén; 16. maaliskuuta 1892 Oulu – 4. lokakuuta 1984) oli suomalainen pianisti.
Gerda Weneskoski opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa Sigrid Schnéevoigtin johdolla vuosina 1910–1915 ja toimi sen jälkeen pianonsoiton opettajana Oulussa, Tampereella ja Helsingissä. Vuonna 1928 hänet kiinnitettiin Yleisradioon, minkä jälkeen hän soitti paljon radio-ohjelmissa ja säesti äänilevyillä. Weneskosken puoliso vuodesta 1917 oli kapellimestari Ilmari Weneskoski, ja heidän poikansa oli muusikko Jorma Weneskoski. Gerda Weneskoskelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1956.
Greatest Hits (Blackfoot)

| Greatest Hits Blackfoot |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1979-1981
 Julkaistu: 10. lokakuuta 2002
 Tuottaja(t): Al Nalli, Henry Weck
 Tyylilaji: Southern rock, Heavy rock
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Blackfootin muut julkaisut
| King Biscuit Flower Hour Presents Blackfoot 1998 | Greatest Hits 2002 | Train Train 2007 |
Greatest Hits on Blackfootin kokoelma-albumi vuodelta 2002.
Kappaleet

"Highway Song" (7:31) (Medlocke/Spires)
"Fly Away" (2:58) (Medlocke/Spires)
"Wishing Well" (3:12) (Bundrick/Kirke/Kossoff/Rodgers/Yamauchi)
"Gimme, Gimme, Gimme" (4:05) (Medlocke/Spires)
"Fox Chase" (4:20) (Medlocke/Medlocke/Spires)
"Too Hard To Handle" (4:04) (Medlocke/Spires)
"Left Turn On A Red Light" (4:37) (Medlocke/Spires)
"Rattlesnake Rock 'N' Roller" (4:03) (Medlocke/Medlocke/Spires)
"Diary Of A Working Man" (5:36) (Medlocke/Spires)
"Train, Train" (3:36) (S. Medlocke)
Eino Santanen

Eino Santanen (s. 1975) on suomalainen kirjailija. Hän toimi Nuoren Voiman Liiton puheenjohtajana vuosina 2008–2011. Santanen oli Nuori Voima -lehden päätoimittaja vuosina 2003–2006.
Santanen on julkaissut novellikokoelman ja viisi runokokoelmaa. Hän on toimittanut Uusi ääni -runoantologian Saila Susiluodon kanssa ja Runouden vuosikirja 2006 – MotMotin Aki Salmelan kanssa. Lisäksi hänen runojaan on julkaistu Oscar Rossin ja Tiia Strandénin toimittamassa antologiassa Tämä ei ole fiktiota – 18 pohjoismaista nykyrunoilijaa (Teos, 2007).
Santasen taiteelliseen työhön kuuluu muitakin kuin kirjahankkeita, kuten konseptualistinen Setelirunous, digitaalisen kirjallisuuden ryhmä Laskennallisen kirjallisuuden ystävät ja yhteisteokset koreografi Valtteri Raekallion kanssa. Santanen on Kriittisen korkeakoulun Kirjoittajakoulun vastaava opettaja. Hän on toiminut Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoraadissa.
Santasen toinen runokokoelma Merihevonen kääntää kylkeään palkittiin Kalevi Jäntin palkinnolla 2006. Vuonna 2015 hän sai Tanssiva karhu -runopalkinnon teoksesta Tekniikan maailmat. Myös Santasen teos Yleisö oli Tanssiva karhu -ehdokas 2018. Taiteen edistämiskeskus myönsi kesäkuussa 2023 Santaselle viisivuotisen taiteilijaprofessoriapurahan vuoden 2024 alusta alkaen.
Teokset

Kuuntele, romantiikkaa.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2298-0.
Merihevonen kääntää kylkeään.  Helsinki:  Teos, 2006.  ISBN 951-851-049-0.
Punainen seinä.  Helsinki:  Teos, 2010.  ISBN 978-951-851-288-5.
Tekniikan maailmat.  Helsinki:  Teos, 2014.  ISBN 978-951-851-538-1.
Yleisö.  Helsinki:  Teos, 2017.  ISBN 978-951-851-796-5.
Rakas kapitalismi pilkku.  Helsinki:  Teos, 2020.  ISBN 978-952-363-051-2.
Palkintoja

Kalevi Jäntin palkinto 2006
Tanssiva karhu 2015
Aiheesta muualla

Tanskanen, Jani: Seteleitä polttanut runoilija Eino Santanen ivaa somea ja pitää kuvataidetta kirjallisuutta elinvoimaisempana Yle.fi. 4.5.2018
Setelirunoutta videolla Eino Santanen ja Tatu Pohjavirta: L24711099494 Tunnistaa
Santanen, Eino: Miksi setelirunoutta? (Arkistoitu – Internet Archive) Nuori Voima. 4/2012.
Helle, A. (2018). ”The Value Was Here”: Runon ja rahan kytkös Eino Santasen setelirunoissa. AVAIN - Kirjallisuudentutkimuksen aikakauslehti, 2018(1), 48–65. https://doi.org/10.30665/av.70007
Eric Singer Project

| Eric Singer Project (ESP)> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1996–2001, 2004–
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Eric Singer, rummut, laulu   Bruce Kulick, soolokitara   John Corabi, rytmikitara   Chuck Garric, basso  
Levy-yhtiö:  Mercury  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eric Singer Project on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, jonka perusti vuonna 1996 Kiss-yhtyeen rumpali Eric Singer erotessaan Kissistä ennen paluutaan yhtyeeseen 2000-luvulla, jonka seurauksena Eric Singer Project hajosi. Vuonna 2004 Ericin liittyessä kolmannen kerran Kissiin, hän perusti ESP:n toisen kerran. Yhtye on konsertoinut Suomessa yhden kerran vuonna 2005, ja saapui Suomeen toisen kerran 22. helmikuuta 2009, Helsingin Nosturiin.
Jäsenet

Eric Singer – rummut, laulu
Bruce Kulick – soolokitara
John Corabi – kitara, laulu
Chuck Garric – basso, laulu
Diskografia

Lost and Spaced (1998,  cover)
ESP (1999,  cover)
Live in Japan (2007,  live)
Live at the Marquee (DVD)
Grand-Bassam

| Grand-Bassam |
| --- | --- |
 Grand-Bassam
 Koordinaatit: 5°12′N, 3°44′W 
Valtio:  Norsunluurannikko
Departementti:  Grand-Bassam
Väkiluku (2014):  84 028
Aikavyöhyke:  UTC0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katunäkymä
Grand-Bassam on Norsunluurannikolla sijaitseva historiallinen kaupunki Grand-Bassamin departementissa, jonka pääkaupunki se on. Vuonna 1998 siellä oli noin 53 000 asukasta. Vuonna 2012 väkiluvuksi arvioitiin 74 000.
Siirtomaa-aikana Grand-Bassam  oli pääkaupunkina 1893-1896. Se hylättiin keltakuume-epidmian takia.
Grand-Bassamissa toimii kansainvälinen yliopisto.
Kaupunki liitettiin historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon Maailmanperintöluetteloon. Kohteeseen kuuluu afrikkalainen kalastajakylä ja siirtomaatyylistä kaupunkialuetta 1800-luvulta ja 1900-luvun alusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Grand-Bassam Unescon sivulla
Fermín López

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2024 |  |  |
Fermín López Marín (s. 11. toukokuuta 2003 El Campillo) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa FC Barcelonaa. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
López siirtyi Real Betisin junioreista FC Barcelonaan kesällä 2016. Ennen nousuaan Barcelonan edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2022–2023 lainalla kolmannen sarjatason Linaresissa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Barcelonassa 31 La Liga -ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Šah’tar Donetskia ja neljännesvälierässä Napolia vastaan.
López on pelannut Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Andorraa vastaan. Hän pelasi toisen A-maaottelunsa Espanjan mestaruuteen päättyneiden EM-kilpailujen 2024 viimeisessä alkulohko-ottelussa Albaniaa vastaan, missä hän tuli 62. minuutilla vaihdosta kentälle. Muissa EM-turnauksen otteluissa hän ei pelannut.
Grant Feasel

| Grant Feasel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1960 Barstow, Kalifornia
Kuollut: 15. heinäkuuta 2012 Fort Worth, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pelipaikka:  sentteri
Pelaajaura
Seurat:  Baltimore Colts Indianapolis Colts Minnesota Vikings Seattle Seahawks
NFL-varaus:  161. varaus, 1983 Baltimore Colts
Pääsarjaura:  1983–1992
Grant Earl Feasel (28. kesäkuuta 1960 Barstow, Kalifornia – 15. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi sentterinä. Hänet varattiin National Football Leagueen vuonna 1983, ja hänen NFL-seuroinaan olivat Baltimore/Indianapolis Colts (1983–1984), Minnesota Vikings (1984–1986) ja Seattle Seahawks (1987–1992).
Graham Booth

Graham H. Booth (29. maaliskuuta 1940 – 15. joulukuuta 2011) oli brittiläinen Itsenäisyyspuolueen poliitikko. Hän syntyi Paingtonissa, Devonissa ja teki pitkän uran liikemiehenä. Hän oli hotellinsa toimitusjohtajana vuodesta 1960.
Booth oli Itsenäisyyspuolueen varapuoluejohtaja 2000–2002 ja varapuheenjohtaja vuodesta 2002. Hän korvasi vuonna 2002 Euroopan parlamentin jäsenenä Michael Holmesin. Booth valittiin täydelle kaudelle vuonna 2004 ja edusti parlamentissa vuoteen 2008. Hän oli europarlamentaarikkona Itsenäisyys/demokratia-ryhmän jäsen.
Booth kuoli joulukuussa 2011 lyhyen sairauden jälkeen.
Aiheesta muualla

Esittely Euroopan parlamentin sivuilla
Ene Franca Idoko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ene Franca Idoko |  Ene Franca Idoko |  Ene Franca Idoko |  |
Maa:   Nigeria
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 4 × 100 m |  |
Ene Franca Idoko (s. 15. kesäkuuta 1985 Benue, Nigeria) on nigerialainen pikajuoksija.

Idoko kilpaili 2006 Ateenan yleisurheilun maailmancupissa Afrikan joukkueessa, joka sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän juoksi Afrikan kisoissa 100 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 11,46. Vuonna 2008 Idoko oli Valencian sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin juoksun seitsemäs ajalla 7,30. Saman vuoden Addis Adeban Afrikan-mestaruuskisoissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,47. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä, mutta oli mukana Nigerian pikaviestijoukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin olympiahopealle kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin vuonna 2016.
Idoko on 162 cm pitkä ja painoi aktiiviaikoinaan 64 kg.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

100 metrin juoksu: 11,14 (2008)
200 metrin juoksu: 23,28 (2007)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

60 metrin juoksu: 7,09 (2008)
Germanos

Piispa Germanos.
Germanos (kreik. Παλαιών Πατρών Γερμανός Γʹ, Palaión Patrón Germanós III, 1771 Dimitsána – 1826 Mesolóngi), Patraksen piispa, alkuperäiseltä nimeltään Geórgios Gkózias (Γεώργιος Γκόζιας), oli yksi Kreikan itsenäisyysliikkeen Filikí Etaireían jäsenistä. 25. maaliskuuta 1821 hän kohotti kapinalipun Agía Lávran luostarissa ja julisti itsenäisyystaistelun alkaneeksi. Vaikka ele oli lähinnä symbolinen (kansannousu oli jo käytännössä alkanut) on tapaus kuitenkin kreikkalaisille merkittävä juuri symbolisen arvonsa vuoksi, ja siitä katsotaan usein alkaneen Kreikan vapaussodan. Germanos oli kotoisin Dimitsánasta Peloponnesoksen niemimaalta.