stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaume Camprodon Rovira

Jaume Camprodon (2016).
Jaume Camprodon Rovira (18. joulukuuta 1926 Torelló – 26. joulukuuta 2016) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. toukokuuta 1949 ja nimitettiin Geronan hiippakunnan johtoon 1. syyskuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat José Pont y Gol ja Ramón Masnou Boixeda.
Camprodon Rovira jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 2001.
Teodebald

Teodebald tai Theodebald  (n. 535–555) oli Austrasian, Metzin ja Reimsin kuningas vuosina 548–555. Hän oli Teodebert I:n ja Deuterian poika.
Teodebald oli vain kolmentoista vuoden ikäinen, kun hän seurasi isäänsä valtaistuimella. Lisäksi hänellä oli heikko terveys. Austrasian ylimystö oli kuitenkin uskollinen hänen isänsä muistolle, ja rauha säilyi kuningaskunnassa Teodebaldin hallintokaudella. Hän meni naimisiin langobardien kuninkaan Wachon tyttären Waltraden kanssa ja lujitti näin Austrasian ja langobardien kuningaskunnan liittoa.
Teodebald ei kuitenkaan kyennyt säilyttämään isänsä Pohjois-Italiasta valloittamia alueita. Bysantin keisari Justinianus I lähetti Narseksen komentaman armeijan Italiaan vuonna 552, ja Teodebald pyrki välttämään yhteenottoa Bysantin kanssa.
Teodebaldin kuoltua Austrasia joutui hänen isosetänsä Klotar I:n käsiin, josta tuli pian kaikkien frankkien kuningas.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 loppuottelu

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 loppuottelu oli jalkapallo-ottelu, jossa ratkaisttiin jalkapallon MM-kilpailujen 2022 voittaja. Se oli neljän vuoden välein pelattavien jalkapallon MM-kilpailujen 22. loppuottelu. Se pelattiin Lusailin stadionilla Lusailissa, Qatarissa 18. joulukuuta 2022 Argentiinan ja Ranskan välillä.
Argentiina johti puoliajan jälkeen 2–0, mutta Ranskan Kylian Mbappén hattutemppu ja Lionel Messin lisämaali Argentiinalle jättivät ottelun tasalukemiin 3–3. Jatkoajan jälkeen Argentiina voitti rangaistuspotkukilpailun 4–2 ja ansaitsi kolmannen maailmanmestaruutensa.  Finaalia kehuttiin laajalti sen vaihtelevasta luonteestaan ja sitä kuvailtiin kaikkien aikojen parhaaksi MM-loppuotteluksi.
Ottelu > Tiedot

Argentiina  v  Ranska
| Argentiina  | 3–3 (ja> ) |  Ranska |
| --- | --- | --- |
|  Messi  23' (rp.), 108'  Di María  36'  | Raportti |  Mbappé  80' (rp.), 81', 118' (rp.)  |
|   | Rangaistus­potkukilpailu |   |
|  Messi    Dybala   Paredes   Montiel   | 4–2 |  Mbappé    Coman   Tchouaméni   Kolo Muani   |
Teemu Kettula

| Teemu Kettula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. marraskuuta 1977 (ikä 46) Vaasa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Teemu Markus Kettula (s. 16. marraskuuta 1977) on suomalainen näyttelijä sekä rakennus- ja viihdealan yrittäjä. Hän on näytellyt sekä puhe- että musiikkiteatterissa ja kuuluu Improvisaatioteatteri Intopiukeisiin.
Ura

Kettula näytteli ensimmäiset roolinsa Teatteri Lapuassa kesällä 1998. Hän eteni Vaasan ja Seinäjoen kaupunginteattereihin. Kettula on ollut Improvisaatioteatteri Intopiukeiden jäsen vuodesta 2015. Hän opiskeli näyttelijäntyön peruslinjalla Suomen teatteriopistossa 2007–2008.
Kettulan puherooleja ovat olleet esimerkiksi Morgan lastennäytelmässä Aarresaari (2006), Laurilan Uuno epookkidraamassa Täällä Pohjantähden alla (2008 ja 2017) ja Kalevi näytelmässä Naapurikyylät (2021). Kettulan musikaalirooleista mainittakoon Jerry Lukowski musikaalissa Housut pois (2009), Turkka rockmusikaalissa Alabama ja muut rakkauteni (2013) ja Jerry musikaalikomediassa Piukat paikat (2017).
Vuonna 2019 Kettula antoi komediallisen monologin Kahvi mustana, kiitos! Teatteri Lapuassa. Samana vuonna hän aloitti yhden miehen improvisaatioshow'n Suitsait.
Teatteriosiensa ohella Kettula on tehnyt muutaman elokuvaroolin. Hän näytteli Jussia independent-draamaelokuvassa Käräjävuorentie (2012) ja Vanhalaa historiallisessa draamassa Häjyt (2012).  Vuonna 2023 Kettula näytteli KooKoon osan draamaelokuvassa Lapua 1976.
Kettula on Valehtelun Suomen mestari vuodelta 2015. Hänen valheensa kertoi tositelevisio-ohjelmasta, jossa etsittiin unelmien anoppia.
Aiheesta muualla

Intopiukeet.fi
Vaasa.fi: Maaliskuussa kahvi läikkyy Vaasan kaupunginteatterin näyttämöllä
Ilkka-Pohjalainen: Arvio: Kyyläävät naapurit naurattavat pikkutuhmilla jutuilla – Hahmot kuin suoraan elävästä elämästä
Jan Bakelants

| Jan Bakelants |
| --- | --- |
 Jan Bakelants Tour de Romandiessa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2009 2010–2011 2012 2013 2014 2015–2018 2019 2020–2022:  Topsport Vlaanderen - Mercator Omega Pharma-Lotto RadioShack-Nissan-Trek RadioShack-Leopard-Trek Omega Pharma-Quick Step Ag2r-La Mondiale Team Sunweb Circus - Wanty Gobert / Intermarché - Wanty - Gobert Matériaux
Suurimmat voitot
 Tour de l'Avenir 2008 Giro del Piemonte 2015 Giro dell'Emilia 2015 Ranskan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 7. tammikuuta 2024 
Jan Bakelants (s. 14. helmikuuta 1986 Oudenaarde) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen - Mercator -joukkueessa 2009, edusti seuraavat kaksi vuotta Omega Pharma-Lottoa, 2012–2013 RadioShack-Leopard-Trekiä, 2014 Omega Pharma-Quick Stepiä, 2015– 2018 Ag2r-La Mondialea, 2019 Team Sunwebia ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2020–2022 Circus - Wanty Gobert / Intermarché - Wanty - Gobert Matériaux -tallissa.
Bakelants voitti Ranskan ympäriajossa 2013 Ajaccioon päättyneen toisen etapin karattuaan kärkiryhmästä kilometri ennen maalia. Hän sai kokonaiskilpailun johtajan maillot jaune -paidan haltuunsa kahden päivän ajaksi.
Bakelants loukkaantui vakavasti Lombardian ympäriajossa vuonna 2017: häneltä murtui 7 kylkiluuta ja kaksi lannenikamaa.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Tarracina

| Tarracina> Colonia Anxuras |
| --- | --- |
 Tarracinan Capitoliumin eli Juppiterille, Junolle ja Minervalle omistetun temppelin raunioita.
Sijainti
 Tarracina
Koordinaatit:  41°17′30″N, 13°14′56″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Terracina, Latina, Latium
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Alue:  Latium, Regio I Latium et Campania, Italia
Aiheesta muualla
  Tarracina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarracina eli Tarracinae (lat.; m.kreik. Ταρράκινα, Tarrakina, Ταρράκηνα, Tarrakēna), alun perin Anxur, oli antiikin aikainen kaupunki Latiumissa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Terracinan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede

Tarracina sijaitsi Tyrrhanenmeren rannalla Pontisten soiden etelälaidalla suunnilleen Rooman ja Neapoliin puolivälissä, 62 roomalaisen mailin eli noin 92 kilometrin päässä ensin mainitusta kaakkoon. Kaupunki sijaitsi Latiumin maakunnassa laajasti käsitettynä, mutta alun perin seutu oli volskien aluetta. Kaupungin paikka oli lähellä Latiumin ja Campanian rajaa. Noin 10 mailia eli 15 kilometriä Tarracinasta länteen sijaitsi Circeji.
Kaupunki oli alun perin rakennettu korkealle kukkulalle, joka tunnetaan nykyisin nimellä Monte Sant'Angelo. Sen korkeus on 198 metriä merenpinnasta laskettuna. Se oli osa vuorijonoa, joka laskeutui Volskilaisvuorilta merenrantaan ja erotti lännen puolelle jääneen Pontisten soiden tasangon idän puolelle jääneestä pienemmästä tasangosta, joka ulottui Fundiin saakka. Horatius kuvaa kaupungin sijainneen jyrkillä kallioilla, jotka erottuivat kauas vaalean värinsä vuoksi. Saman yksityiskohdan mainitsevat myös muut runoilijat. Kukkulalta kaupunki levittäytyi sen länsirinteeseen ja myöhempinä aikoina käsitti myös laajan alueen sen juurella nykyisen Terracinan kaupungin paikalla, lähellä kaupungin satamaa. Satama oli keinotekoinen, sillä kaupungilla ei ollut hyvää luonnonsatamaa.
Kaupungin sijainti teki paikasta luonnostaan merkittävän, koska sen kautta kulki tasankojen välinen kulkureitti. Sen kautta kulki myös Roomasta varsin suoraa linjaa Tarracinaan saakka tullut Via Appia, joka jatkoi kaupungista itään läpi vuorten ja meren väliin jääneen Lautulaen kapeikon, ja edelleen kohti Minturnaeta ja Capuaa. Tarracinaan päättyi Forum Appiin läheltä alkanut, Via Appian vierellä kulkenut kanava. Kolme mailia Tarracinasta länteen sekä Via Appian että kyseisen kanavan varrella sijaitsi Feronialle omistettu lähde ja pyhä lehto. Kaupungin lähellä oli myös mineraalilähteitä.
Historia > Varhaishistoria

Tarracinan paikka on ollut asuttu jo esihistoriallisella kaudella. Myöhemmin sitä asuttivat ausonit ja etruskit ja 400-luvulta eaa. lähtien volskit, jotka käyttivät sitä linnoituksena roomalaisia vastaan. Kaupunki tunnettiin alun perin nimellä Anxur. Liviuksen mukaan tämä oli kaupungin volskilainen nimi, kun taas Tarracina oli nimi, jolla latinalaiset ja roomalaiset tunsivat kaupungin. Nimi Anxur esiintyy myöhempinäkin aikoina roomalaisilla runoilijoilla, ilmeisesti siksi, ettei nimi Tarracina taipunut runomittoihin. Sen sijaan Cicero, Livius ja muut proosakirjailijat käyttävät roomalaiseen kaupunkiin viitatessaan aina nimeä Tarracina.
Antiikin aikaisen teorian mukaan Tarracina olisi ollut kreikkalainen Lykurgoksen aikana Spartasta käsin perustettu siirtokunta, mutta tälle ei ole tukea arkeologiassa. Strabon esittää, että kaupungin nimi olisi tullut alun perin kreikan kielestä, ja paikka olisi alun perin tunnettu jylhyytensä vuoksi nimellä Trakhinē (Τραχινή), mutta tämä on todennäköisesti lähinnä keksitty etymologinen selitys. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Tarracinensis, kreikaksi Tarrakinitēs (Ταρρακινίτης).
Tarracina mainitaan historiassa ensimmäisen kerran Rooman ja Karthagon vuonna 509 eaa. solmiman sopimuksen yhteydessä. Siinä tarracinalaiset mainitaan yhdessä Circejin, Antiumin ja eräiden muiden kaupunkien asukkaiden kanssa Rooman alamaisina. Näin kaupunki vaikuttaisi tulleen Rooman alaisuuteen vielä Rooman kuningasaikana. Se vaikuttaa kuitenkin päätyneen myöhemmin takaisin volskeille. Ainakin se oli volskien hallussa vuonna 406 eaa., jolloin sen nimi seuraavan kerran esiintyy historiassa. Tuolloin roomalaiset hyökkäsivät sinne Fabius Ambustuksen johdolla, kun volskien armeijan huomio oli muualla. Livius kuvaa kaupungin nauttineen ennen hyökkäystä pitkään vallasta ja vauraudesta, ja olleen hyvin rikas. Roomalaiset ryöstivät nämä rikkaudet.
Muutama vuosi myöhemmin, vuonna 402 eaa., Tarracina päätyi taas volskeille kaupungissa olleen roomalaisen varuskunnan huolimattomuuden vuoksi. Vuonna 400 eaa. roomalaiset piirittivät kaupunkia jälleen, nyt Valerius Potituksen johdolla, ja ensimmäisten yritysten epäonnistuttua saivat sen lopulta valtaansa. Volskit yrittivät vallata kaupungin vielä vuonna 397 eaa., mutta yritys epäonnistui, ja tämän jälkeen kaupunki pysyi Rooman vallassa.
Historia > Roomalaisaika

Vuonna 329 eaa., Privernumin valtauksen jälkeen, roomalaiset katsoivat parhaaksi tehdä Tarracinasta colonian eli sotilassiirtokunnan. Sitä perustamaan lähetettiin 300 siirtokuntalaista, ja sen nimeksi tuli Colonia Anxuras. Samnilaiset yrittivät vallata kaupungin vuonna 315 eaa., mutta yritys epäonnistui.
Kaupungin asemaa roomalaisena coloniana ei tunneta antiikin lähteistä kovin hyvin. Velleius Paterculus esittää kaupungin yhtenä latinalaissiirtokunnista (coloniae Latinae), kun taas Livius ei selvästikään pitänyt sitä sellaisena, koska ei mainitse sitä 30 latinalaissiirtokunnan joukossa vuosien 217–202 eaa. toisen puunilaissodan yhteydessä. Sen sijaan hän mainitsee sen kahdesti muiden rannikon siirtokuntien, kuten Antiumin ja Minturnaen, joukossa. Sodan aikaan tarracinalaiset yrittivät välttää asepalveluksen, ja myöhemmin väittivät, että heillä oli erioikeus pidättäytyä myös laivastopalveluksesta.
Tämän perusteella Tarracina vaikuttaa olleen colonia maritima civium, ja siitä vaikuttaa jo varhain tulleen yksi tärkeimmistä Rooman alaisuudessa olleista rannikkokaupungeista. Tarracinan kukoistukseen vaikutti sen sijainti Via Appialla, joka saapui kaupungin kohdalla ensimmäistä kertaa meren rannalle, ja näin se oli merkittävä satamapaikka. Kaupunki oli merkittävä myös strategisesti, sillä se hallitsi pienen matkan päässä kaupungista itään sijainnutta Lautulaen kapeikkoa, jonka kautta Via Appia kulki.
Cicero mainitsee Tarracinan toistuvasti tavanomaisena pysähdyspaikkana Via Appialla. Samasta syystä Horatius mainitsee sen kuvatessaan matkaansa Brundisiumiin. Vuosien 49–45 eaa. Julius Caesarin kansalaissodassa Pompeiuksen joukot miehittivät Tarracinaa kolmella kohortilla, joita johti preettori Rutilius Lupus. He kuitenkin hylkäsivät asemansa, kun Pompeius vetäytyi Brundisiumiin.
Myöhemmin Vespasianuksen ja Vitelliuksen sisällissodassa Tarracinaa pidettiin merkittävänä paikkana sotilaallisesti, ja sitä miehittivät Vespasianuksen kannattajat. Lucius Vitellius valtasi sen vain vähän ennen veljensä kuolemaa. Tarracina oli myös paikka, johon Drusus tuli vastaan serkkunsa Germanicuksen ruumissaattoa yhdessä monien Rooman johtohenkilöiden kanssa.
Tarracinan ympäristö oli keisarikaudella suosittua huvila-aluetta. Muun muassa keisari Domitianuksella oli huvila siellä. Keisari Galba syntyi eräässä toisessa huvilassa kaupungin lähellä Fundiin johtaneen tien varrella vuonna 3 eaa.
Via Appia kulki alun perin vuorten yli Tarracinan kohdalla. Keisari Trajanuksen aikana vuoreen tehtiin meren puolelle kallioleikkaus, niin että tie saattoi kiertää rannikkoa pitkin. Hän sekä Antoninus Pius myös laajensivat Tarracinan alakaupunkia sekä kuivattivat Pontiset suot.
Tarracina säilyi edullisen sijaintinsa vuoksi merkittävänä kaupunkina aina Länsi-Rooman loppuun saakka, ja mainitaan itinerariumeissa. Se esiintyy merkittävänä linnoituksena vielä goottisotien aikaan.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Feronian pyhäkkö
Feronialle omistettu pyhäkkö sijaitsi Via Appian varrella noin viisi kilometriä kaupungista länteen. Kyseinen jumalatar oli maanviljelyn ja vapautettujen orjien suojelija. Paikalla oli pyhä lehto, lähde sekä pieni temppeli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarracina Wikimedia Commonsissa
Antiikin Tarracinan ja Juppiter Anxurin temppelin kukkula, nykyinen Monte Sant'Angelo.
Via Appian kiveystä nykyisessä Terracinassa.
Nelisivuinen kaari, jonka läpi Via Appia kulki.
Tarracinan Forum Aemilianumin jäänteitä.
Juppiter Anxurin temppelin pohjarakenteiden jäänteitä.
Capitoliumin raunioita.
Roomalaisen teatterin rauniot.
Nykyisin nimellä Ponte del Diavolo (”Paholaisen silta”) tunnetut akveduktin jäänteet.
This Day

| Thisday |
| --- | --- |

Kustantaja:  Leaders & Company
ISSN:  ISSN 1117-871X
Levikki:  100 000 (arkisin) 120 000 (su) 
Perustettu:  1995
Päätoimittaja:  Nduka Obaigbena 
Kotikunta:  Lagos
Kotimaa:  Nigeria
Sivukoko:  broadsheet
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
www.thisdayonline.com
THIS DAY on nigerialainen valtakunnallinen sanomalehti. Lehti on Leaders & Company Ltd -yhtiön merkittävin julkaisu, ja se perustettiin 22. tammikuuta 1995.
Lehden levikki on noin 100 000 (2007) ja vuosittainen liikevaihto 4,5 miljardia nairaa (n. 27 miljoonaa euroa). Sitä painetaan kahdessa paikassa, Lagosissa ja Abujassa. Julkaisija tunnetaan varhaisesta sijoituksestaan väripainatukseen, mikä antoi lehdelle tunnusomaisen piirteen Nigerian harvojen pitkäaikaisten valtakunnallisten sanomalehtien joukossa.
Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja on Nduka Obaigbena.
Jimmy Webb

Jimmy Webb vuonna 2016.
Jimmy Webb (s. 15. elokuuta 1946 Elk City, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti, joka on saanut vaikutteita muun muassa Burt Bacharachilta[lähde? ].
Webb sävelsi tunnetuimmat kappaleensa 19–21-vuotiaana. Hänen kuuluisimpia kappaleitaan on muun muassa vuonna 1968 julkaistu ”MacArthur Park”, jonka esitti alun perin näyttelijä-laulaja Richard Harris, sekä “Wichita Lineman”, jonka teki tunnetuksi Glen Campbell.[lähde? ]
Webb soitti nuorena kirkossa urkuja. Hänen isänsä oli baptistipastori, joka oli kieltänyt pojaltaan radion kuuntelun. “Kirkkomusiikki oli tietysti ok, mutta rock oli kielletty hedelmä. Isän mielestä siinä oli kyse vain seksistä. Hän oli merijalkaväen veteraani toisesta maailmansodasta eikä siis mikään helppo tyyppi.”
Webbin kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Barbra Streisand, Willie Nelson, Nina Simone, Art Garfunkel ja Frank Sinatra. Webb on myös säveltänyt musikaaleja, klassista musiikkia ja elokuvamusiikkia.
Webbin kirjoittama ja Glenn Campbellin tulkitsema single ”Wichita Lineman” (1968) valittiin vuonna 2019 mukaan Yhdysvaltain Kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Webb esiintyi Helsingin Juhlaviikoilla Huvilateltassa elokuussa 2016..
Sooloalbumit

1967 – Jim Webb Sings Jim Webb
1970 – Words and Music
1971 – And So: On
1972 – Letters
1974 – Land's End
1977 – El Mirage
1982 – Angel Heart
1993 – Suspending Disbelief
1996 – Ten Easy Pieces
2004 – The Moon's A Harsh Mistress: Jimmy Webb in the Seventies
2005 – Twilight of the Renegades
2005 – Archive & Live
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
The Prestige

| The Prestige |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christopher Nolan
Käsikirjoittaja:   Jonathan Nolan  Christopher Nolan 
Tuottaja:  Emma Thomas Christopher Nolan Aaron Ryder
Säveltäjä:  David Julyan
Kuvaaja:  Wally Pfister
Leikkaaja:  Lee Smith
Tuotantosuunnittelija:  Nathan Crowley
Pääosat:   Hugh Jackman  Christian Bale  Michael Caine  Scarlett Johansson  David Bowie 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   20. lokakuuta 2006 (US)  5. tammikuuta 2007 (FI) 
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 000 000 USD
Tuotto:  109 676 311 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Prestige on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, joka kertoo kahden taikurin välisestä mittelöstä. Elokuvan ohjasi Christopher Nolan. Elokuvasovituksen käsikirjoituksen loivat Christopher ja Jonathan Nolan Christopher Priestin saman nimisen romaanin pohjalta.
Elokuvan pääosissa ovat Hugh Jackman, joka näyttelee taikuri Robert Angier'ia, sekä Christian Bale, joka näyttelee toista taikuria, Alfred Bordenia. Muissa osissa nähdään muun muassa Michael Caine, Scarlett Johansson, Andy Serkis ja Nikola Teslaa esittävä David Bowie.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hugh Jackman  | … |  Robert Angier   |
|  Christian Bale  | … |  Alfred Borden   |
|  Michael Caine  | … |  John Cutter   |
|  Piper Perabo  | … |  Julia McCullough   |
|  Rebecca Hall  | … |  Sarah Borden   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Olivia Wenscombe   |
|  David Bowie  | … |  Nikola Tesla   |
|  Roger Rees  | … |  Owens   |
|  Andy Serkis  | … |  Herra Alley   |
|  Ricky Jay  | … |  Taikuri Milton   |
Teodemokratia

Teodemokratia (engl. theodemocracy) on yhdysvaltalaisen Joseph Smithin ajatus siitä, että pitäisi yhdistää teokratia, Yhdysvaltain perustuslaki sekä republikaani-demokraattiset ajatukset ja näin ollen saavuttaa valtiomuoto, joka olisi kestävä ja täydellinen. Ajatus sai vastakaikua ennen kaikkea mormoniliikkeen parissa.
Aiheesta muualla

http://www.bycommonconsent.com/2006/03/theodemocracy/
Teemu Auronen

Teemu Auronen (s. 20. helmikuuta 1984) on suomalainen pesäpalloilija. Auronen edusti koko uransa Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoita. Hänen kasvattajaseuransa on Kuortaneen Kunto. Auronen saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2007. Hän pelasi ulkokentällä kolmosvahtina. Auronen pelasi 47 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi 28 juoksua ja keräsi 112 kärkilyöntipistettä. Auronen pelasi 12 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi viisi tavallista juoksua, toi yhdeksän juoksua ja keräsi 42 kärkilyöntipistettä. Auronen pelasi 15 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi seitsemän tavallista juoksun, toi 11 juoksua ja keräsi 60 kärkilyöntipistettä.
The King of Limbs

| The King of Limbs Radiohead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2009 – tammikuu 2011 Los Angeles, Kalifornia
 Julkaistu: 18. helmikuuta 2011
 Tuottaja(t): Nigel Godrich
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 37.24
 Levy-yhtiö: Ticker Tape, XL
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 13.
Radioheadin muut julkaisut
| In Rainbows – From the Basement 2008 | The King of Limbs 2011 | TKOL RMX 1234567 2011 |
Singlet albumilta The King of Limbs
 ”Lotus Flower” Julkaistu: 16. helmikuuta 2011
The King of Limbs on Radioheadin kahdeksas, vuonna 2011 julkaistu studioalbumi. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 13. Albumilta julkaistiin promosinglenä kappale ”Lotus Flower”. The King of Limbs on yhtyeen rytmillisesti monimutkaisin albumi ja sen monissa kappaleissa on toistuvia, ristiinmeneviä rytmejä. Albumin vähäinen kappalemäärä ja uusi tuotantotapa jakoi joidenkin kriitikoiden mielipiteitä.
Kappaleet

Bloom – 5.13
Morning Mr. Magpie – 4.40
Little by Little – 4.27
Feral – 3.12
Lotus Flower – 5.00
Codex – 4.47
Give Up the Ghost – 4.50
Separator – 5.19
Arvostelut

Metacritic: 80/100
Allmusic:
Entertainment Weekly: B
Pitchfork Media: 7.9/10
Rolling Stone:
Rumba:
Soundi:
Aiheesta muualla

iTunes
Radiohead
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pablo Honey  The Bends  OK Computer  Kid A  Amnesiac  Hail to the Thief  In Rainbows  The King of Limbs  A Moon Shaped Pool 
EP:t:   Manic Hedgehog (On a Friday)  Drill  Itch  My Iron Lung  No Surprises/Running from Demons  Airbag/How Am I Driving?  I Might Be Wrong  COM LAG (2plus2isfive) 
Kokoelmat:   Radiohead  Radiohead: The Best of 
Singlet:   "Creep"  "Anyone Can Play Guitar"  "Pop Is Dead"  "Stop Whispering"  "My Iron Lung"  "High and Dry"/"Planet Telex"  "Fake Plastic Trees"  "Just"  "Street Spirit (Fade Out)"  "Paranoid Android"  "Karma Police"  "No Surprises"  "Pyramid Song"  "Knives Out"  "There There"  "Go to Sleep"  "2 + 2 = 5"  "Jigsaw Falling into Place"  "Nude"  "House of Cards"/"Bodysnatchers"  "Reckoner"  "Harry Patch (In Memory Of)"  "These Are My Twisted Words"  "Supercollider / The Butcher"  "The Daily Mail / Staircase" 
Videotallenteet:   Live at the Astoria  7 Television Commercials  Meeting People Is Easy  The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  In Rainbows – From the Basement 
Muut artikkelit:   Diskografia  Kappaleet  B-puolet ja muut harvinaisuudet  Nigel Godrich  Stanley Donwood  The Eraser  Jonny Greenwood Is the Controller