stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen postilaitoksen historia
Postilaitoksen historia > Nimenmuutokset

1638–1811: Postilaitos[lähde? ]
1811–1816: Postitirehtöörin virasto alaisenaan Postilaitos
1816–1881: Postijohtokunta alaisenaan Postilaitos
1881–1927: Postihallitus alaisenaan Postilaitos
1927–1981: Posti- ja lennätinhallitus alaisenaan Posti- ja lennätinlaitos
1981–1990: Posti- ja telehallitus alaisenaan Posti- ja telelaitos
1990–1994: Posti- ja telelaitos eli Posti-Tele[lähde? ]
1994–1998: Suomen PT Oy tytäryhtiönään Suomen Posti Oy
1998–2001: Suomen Posti Yhtymä Oy tytäryhtiönään Suomen Posti Oy
2001–2007: Suomen Posti Oyj
2007–2015: Itella Oyj
2015–: Posti Group Oyj
2024- : Posti Oyj
Postilaitoksen historia > Organisaatiomuutokset

1811–1990: keskusvirasto
1990–1994: valtion liikelaitos
1994–2001: valtion kokonaan omistama yksityinen osakeyhtiö (oy)
2001–: valtion kokonaan omistama (100 % osakkeista) julkinen osakeyhtiö (oyj)
Postilaitoksen historia > Pää- ja toimitusjohtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Postihallituksen pääjohtajat Gustaf Wilhelm Ladau 1811–1833  Alexander Wulffert 1833–1855  Achates Ferdinand Gripenberg 1856–1872  Fredrik Andersin 1872–1887  Carl Hjalmar Lagerborg 1887–1903  Pietari Jamalainen 1903–1919  Gunnar Albrecht 1919–1927  |  Pääjohtajat Gunnar Albrecht 1927–1943  Simbri Ahola 1943–1962  Oiva Saloila 1962–1977  Pekka Tarjanne 1977–1989  Pekka Vennamo 1989–1998  Asko Saviaho 1998–2000  |  Toimitusjohtajat Jukka Alho 2000–2012  Heikki Malinen 2012–2019  Turkka Kuusisto 2020–2024  Antti Jääskeläinen 2024–  |
Lähde:
Suomen postimerkkien historia > Venäjän vallan aika

Suomen suuriruhtinaskunnan ensimmäiset postimerkit julkaistiin vuonna 1856. Tuolloin ilmestyi kaksi soikiomerkkiä, jotka olivat hammastamattomia kopeekka-arvoisia postimerkkejä. Suomi sai oman rahan vuonna 1860, jonka jälkeen ensimmäiset markka-arvoiset postimerkit julkaistiin 1866. Venäjän vallan aikana suomalaisia ja Suomea varten painettuja postimerkkejä ilmestyi epäsäännöllisesti. Yhteensä niitä julkaistiin vuosien 1856–1917 välillä neljänätoista vuotena. Eri nimellisarvoisia postimerkkejä sisältäneitä käyttösarjoja ilmestyi yhteensä kahdeksan. Markka-arvoisia käyttösarjoja julkaistiin kolme vuosina 1866, 1875 ja 1899. Vuoden 1875 sarjasta otettiin myös uusia painoksia 1882 ja 1885.
Suomalaisten postimerkkien julkaisu loppui vuoden 1890 postimanifestin jälkeen, jolloin Postilaitos siirrettiin Venäjän keisarikunnan sisäministeriön alaiseksi. Seuraavana vuonna käyttöön otettiin Suomea varten painetut venäjänkieliset postimerkit, joista ei käynyt ilmi niiden kotimaata. Ruplina tai kopeekkoina merkityn nimellisarvon ohella ainoa teksti oli venäjänkielen postimerkkiä tarkoittava sana. Myös vuonna 1860 käyttöönotettu vaakunaleijona korvattiin uusissa postimerkeissä kaksipäisellä kotkalla. Vanhat suomalaiset postimerkit korvattiin Venäjälle menevässä postissa 1. toukokuuta 1891 mennessä, mutta ulkomaille ne kelpasivat vielä 15. elokuuta 1900 saakka.
Protestina suomalaisten merkkien kieltämiselle ilmestyi vuonna 1900 niin sanottu Gallen-Kallelan surumerkki. Se oli taiteilija Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema epävirallinen postimerkki, joka liimattiin ulkomaille menevien postilähetysten päälle osoittamaan, mistä maasta se oli peräisin.
Suomen postimerkkien historia > Itsenäisen Suomen postimerkit

Itsenäisen Suomen ensimmäiset postimerkit julkaistiin heti itsenäistymisen jälkeen joulukuussa 1917. Kyseessä oli arkkitehti Eliel Saarisen suunnittelema ”Saarisen malli”, joka säilyi pienin muutoksin käyttösarjana aina vuoteen 1930 saakka. Sisällissodan aikana Vaasan senaatti julkaisi merkistä hieman alkuperäisestä poikenneen ”Vaasan mallin”. Saarisen mallista ilmestyi myös lisäpainamia, joissa merkin päälle oli jälkikäteen painettu suurempi arvo.
Ensimmäiset kuvapostimerkit julkaistiin vuonna 1929, jolloin ilmestyi kolmen merkin sarja Turun kaupungin 700-vuotisjuhlan kunniaksi. Tämän jälkeen kuvapostimerkkejä alettiin julkaisemaan vuosittain. Vuonna 1930 ilmestyi tunnetuin suomalainen postimerkki, joka julkaistiin ilmalaiva Graf Zeppelinin vierailun kunniaksi. Kyseessä oli lisäpainama saman vuoden Saimaa-aiheisesta postimerkistä, jonka päälle painettiin ilmalaivan vierailusta kertova teksti. Osassa merkkejä lisäpainaman vuosiluvuksi tuli virheellisesti 1830. Zeppelin ”1830” -virhepainamat voivat olla jopa yli 3 000 euron arvoisia.
Talvi- ja jatkosotien aikana rintamalla oli käytössä kenttäpostin kuljettamiseen tarkoitettuja merkkejä, joiden ohella Posti julkaisi miehitetyn Itä-Karjalan sotilashallinnon postimerkkejä. Ahvenanmaan maakunta sai omat postimerkkinsä keväällä 1984.
Vuonna 1984 tulivat käyttöön 1. ja 2. luokan postimerkit. Ikimerkit eli ilman hintamerkintää olevat postimerkit tulivat käyttöön vuonna 1992. Niissä oli liiman sijasta tarrakiinnitys.
Vuoden 1963 rahauudistuksen jälkeen painettuja markkahintaisia postimerkkejä sai käyttää euron käyttöönoton jälkeen 10 vuoden siirtymäajalla vuoden 2011 loppuun asti.
Kirjallisuutta

Jutikkala, Eino: Suomen postilaitoksen historia 1638–1938 1. Ruotsin vallan aika.  Helsinki:  Posti- ja lennätinlaitos, 1938.
Nurmio, Yrjö: Suomen postilaitoksen historia 1638–1938 2. Suomen postilaitos vuosina 1808–1870.  Helsinki:  Posti- ja lennätinlaitos, 1938.
Osmonsalo, Erkki K.: Suomen postilaitoksen historia 1638–1938 3. Ajanjakso 1870–1938.  Helsinki:  Posti- ja lennätinlaitos, 1938.
Pietiäinen, Jukka-Pekka: Postia kaikille : Suomen postin tarina 1638–1998.  Helsinki:  Edita, 1998.  ISBN 951-37255-1-0.
Aiheesta muualla

Postimuseon kotisivut
Postihistoriallisen yhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen postilaitos 300-vuotias, Helsingin Sanomat, 06.09.1938, nro 239, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Postitarkastaja S. Grönroos : Postin kuljetus höyrylaivoilla alkoi Suomessa 100 vuotta sitten. Sanomalehdet ovat oleellisesti vaikuttaneet kirjeitten sisältöön, Aamulehti, 27.08.1939, nro 229, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kartta vuoden 1698 postireiteistä.
Ensimmäinen suomalainen postimerkki eli niin sanottu soikiomerkki vuodelta 1856.
Postinjakajien työasuja Postimuseon näyttelyssä.
Postilaatikko vuodelta 2004.
M/1875-käyttösarjan postimerkki.
”Vaasan malli” vuodelta 1918.
Suklaaripsimonni

| Suklaaripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  budgetti
Kaksiosainen nimi
 Synodontis budgetti  Boulenger, 1911 
Katso myös
   Suklaaripsimonni Wikispeciesissä   Suklaaripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suklaaripsimonni (Synodontis budgetti) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on merkittävä ruokakala Niger-joen alajuoksulla.
Ulkonäkö ja koko

Suklaaripsimonni on väriltään tasaisen ruskea.  Aikuisen kalan tyypillinen pituus on yli 30 cm.
Niger-joen yläjuoksulla elävä nigerinripsimonni (Synodontis omias) on muuten samanlainen, mutta viiksien rakenteessa on pieni ero. Kalat saattavat kuulua samaan lajiin.
Elinympäristö

Suklaaripsimonnit elävät Afrikassa Niger- ja Oulem-joissa ja Nokoué-järvessä.
Aiheesta muualla

Valokuva Scotcat
Farmer Boys

| Farmer Boys |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1994–2004
Tyylilaji:  groove metal, goottimetalli
Kotipaikka:  Stuttgart, Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Matthias Sayer, laulu   Alexander Scholpp, kitara   Dennis Hummel, ohjelmointi, kosketinsoittimet   Antonio Ieva, basso   Till Hartmann, rummut  
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast, 2004–   Motor Music, 2000–2004   BMG Ariola, 1996–2000  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Farmer Boys on saksalainen metallimusiikki -yhtye, joka perustettiin vuonna 1994 Stuttgartissa. Yhtyeen tyylin on sanottu olevan jonkinasteisen groove/goottimetallin ja popin sekoitus[lähde? ], mutta jokaiselta albumilta löytyy eri tyylejä thrash metallista outojen efektien ja vahvojen kitarariffien kautta melodiseen rockiin.
Historia

Farmer Boys sanoitti ja sovitti ensimmäisen demonsa nimeltä Farm Sweet Farm. Tätä seurasi demo Grain Elevator, jonka jälkeen Farmer Boys sai nopeasti levytyssopimuksen. Debyyttialbumin nimeksi tuli Countrified, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 1996. Albumi on synkkä, hieman thrash metallin piirteitä omaava tuotos. Kappaleille "Farm Sweet Farm" ja "Never Let Me Down Again" kuvattiin musiikkivideot vuosien 1995–1996 vaihteessa. Anneke Van Giersbergen The Gathering -yhtyeestä lauloi jälkimmäisen kappaleen Matthias Sayerin kanssa duettona, kun taas saksalainen malli Xenia Seeberg esiintyi ja "lauloi" musiikkivideolla Anneken sijasta.
Vuoden 1997 aikana Farmer Boys palasi levyttämään seuraavaa levyänsä nimeltä Till The Cows Come Home. Albumi oli edeltäjäänsä hieman melodisempi mutta aggressiivisuus ja sanoituksissa alati näkyvä huumori olivat säilyttäneet paikkansa. Kappaleesta When Pigs Fly kuvattiin myös musiikkivideo. Vuosien 1994-1998 aikana Farmer Boys esiintyi pikkukeikoilla ympäri Saksaa, ja vuonna 1998 Rock am Ring -festivaalilla, Bizarre Festival -tapahtumassa, ja myöhemmin Vans Warped Tour -kiertueella Yhdysvalloissa.  (Arkistoitu – Internet Archive) Kiertueen aikana Farmer Boys oli tekemisissä muuan muassa Rammsteinin, Metallican ja Clawfingerin kanssa.
Vuonna 2000 Farmer Boys levytti kolmannen studioalbuminsa, The World is Ours, jonka hittisinglet Here Comes The Pain ja If You Ever Leave Me Standing olivat yhtyeen suosituimpia ja kaupallisesti menestyneimpiä kuin mikään aikaisempi julkaisu. Näistä kappaleista kuvattiin musiikkivideot joita esitettiin useaan otteeseen "Viva Zwei" -televisiokanavalla. Samana vuonna he myös esiintyivät "Ringfest" -tapahtumassa Kölnissä.
The World Is Ours -albumia on äänitetty Maltalla, Stuttgartissa, Hampurissa ja Hagenissa. Musiikillinen tyyli tällä albumilla oli vaihtunut selvästi melodisemmaksi ja industriaalisemmaksi tuotannoksi. Lisäksi albumi saavutti 27:en sijan Saksan musiikkilistalla ja pysyi siellä viisi viikkoa.
Vuonna 2001 Matthias Sayer lauloi myös Apocalyptican levyllä Cult kappaleen "Hope vol. 2".
Neljäs albumi The Other Side julkaistiin vuonna 2004, mutta Farmer Boys ei saanut kovin suurta suosiota, vaikka heidän levynsä julkaistiin Nuclear Blastin kautta. Levy poikkesi eniten edeltäjistään niin musiikillisesti kuin sanoituksellisesti. Eläimiin tai agrikulttuuriin viittaavia kappaleita ei ollut, ja musiikki oli melodisempaa ja rauhallisempaa.
Historia > Tulevaisuus (2004-nykyhetki)

The Other Side -julkaisun jälkeen yhtye kertoi vetäytyvänsä määrittemättömälle tauolle. Matthias Sayer lähti opiskelemaan Yhdysvaltoihin, ja kitaristi Alex Scholpp jatkaa muusikon uraansa yhtyeissä Tieflader ja Dacia & The WMD. Jälkimmäisen yhtyeen laulaja Dacia Bridges on naimisissa Scholppin kanssa. Nykyään Scholpp soittaa kitaraa Tarja Turusen yhtyeessä.
Yli neljän vuoden tauon ja hiljaiselon jälkeen Farmer Boys esiintyi Stuttgartissa, jälleennäkemiskonsertissa Die Röhre-nimisellä klubilla 22.12.2008.
Yhtye esiintyi Dinkelsbühlin kylässä Summer Breeze Open Air -metallifestivaaleilla 20.8.2011.
Sanoitukset

Matthias Sayer on vastannut suurimmasta osasta Farmer Boysien sanoituksista. Yleisesti sanoitukset sisältävät paljon mustaa huumoria ja agrikulttuurin pimeämpiä puolia. Esimerkiksi kappale "Farm Sweet Farm" kertoo insestistä kun taas "When Pigs Fly" on tarina teurastamosta ja kahdesta porsaasta. The Other Side -albumi taas on omistettu heidän omille lapsilleen ja vaimoilleen, ja albumi poikkeaa sanoituksellisesti aikaisimmista albumeista. Countrified -albumin mukana ei ole julkaistu sanoituksia, mutta muutamaan kappaleeseen löytyy sanat satunnaisilta Internet-sivustoilta. Myöhemmissä albumeissa kaikki sanoitukset on julkaistu sisälehdykkään.
Jäsenet

Matthias Sayer (laulu)
Alexander Scholpp (kitara)
Dennis Hummel (ohjelmointi, kosketinsoittimet)
Antonio Ieva (basso)
Till Hartmann (rummut)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Ralf Botzenhart (Basso 1994-1999)
Diskografia > Albumit

Call me a Hog Demo Tape C-kasetti (1994)
Countrified (1996) (BMG Ariola)
Till The Cows Come Home (1997) (BMG Ariola)
The World Is Ours (2000) (Motor Music)
The Other Side (2004) (Nuclear Blast)
Born Again (2018)
Diskografia > Singlet ja Promo CD:t

Farmer Boys (cardboard promo single) (1995)
Farm Sweet Farm (1996)
Never Let Me Down Again (Depeche Mode cover) (feat. Anneke van Giersbergen) (1996)
Till The Cows Come Home (1997)
When Pigs Fly (1997)
If You Ever Leave Me Standing (2000)
Here Comes The Pain (2000)
While God Was Sleeping (promo single) (2001)
Stay Like This Forever (2004)
You and Me (2017)
Revolt (2018)
Tears of Joy (2018)
Isle of the Dead (2020)
Diskografia > Musiikkivideot

"Farm Sweet Farm"
"Never Let Me Down Again feat. Anneke van Giersbergen"
"When Pigs Fly"
"Here Comes The Pain"
"If You Ever Leave Me Standing"
"While God Was Sleeping"
"Stay Like This Forever"
"You and Me"
"Revolt"
"Isle of Dead (Acoustic)"
Suomi orgasmin partaalla

| Suomi orgasmin partaalla Kansan Uutiset |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: LP + 12″
 Tyylilaji: hardcore punk
 Levy-yhtiö: Höhnie Propaganda (CD)
Kansan Uutisten muut julkaisut
| Beautiful Dreams 1983 | Suomi orgasmin partaalla 2007 |   |
Suomi orgasmin partaalla on hardcore punk -yhtye Kansan Uutisten toinen studialbumi, joka julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Höhnie Records. Vuonna 2009 Propaganda records julkaisi albumista CD-painoksen. Albumin 12” bonuslevy on yksipuolinen, ja se sisältää yhtyeen EP:lle äänitettyä materiaalia.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kansan Uutiset.
Kappaleet > LP > A-puoli

Ankee aamu
Koira on parempi poliisi
Koti, uskonto & isänmaa
Armeija ei tee miestä enää
Kauniita unia
Etusivun juttu
Siat
Hullu kuvittelee
Vasikka
Sika-Lars
Liian puhdas
Kappaleet > LP > B-puoli

Ankee aamu II
Epäkesko
Talousarvio
Pikku-Jeesus
Now I Wanna Fuck Your Dog
Cannabis kukkakauppoihin
Se Jokin sinulla on
Kappaleet > 12” bonuslevy

Koti, uskonto & isänmaa
Armeija ei tee miestä enää
Etusivun juttu
Siat
Hullu kuvittelee
Vasikka
Mä vihaan sua
Koira on parempi poliisi
Kauniita unia
Etusivun juttu
Koti, uskonto & isänmaa
FMC Group

| FMC Group |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  aputoiminimi
Perustettu:  emoyhtiö 1993
Toimitusjohtaja:  (emoyhtiön) Markku Varis
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  rakennusalan suunnittelu ja konsultointi
Liikevaihto:  82 milj. € (kokonaislaskutus 2011)
Henkilöstö:  1 100 henkeä
Emoyhtiö:  Finnmap Consulting Oy
Tytäryhtiöt:  n. 14 tytäryhtiötä
Omistaja:  Sweco
Kotisivu:  www.fmcgroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FMC Group oli rakenne- ja talotekniikkaan, teollisuus- ja energiatekniikkaan, ympäristö- ja yhdyskuntatekniikkaan sekä asiantuntijapalveluihin erikoistunut suunnittelu- ja konsultointipalveluja tuottava suomalainen konserni. FMC Group siirtyi vuoden 2012 alussa ruotsalaisen Swecon omistukseen.
Konsernilla on 32 toimipistettä parillakymmenellä paikkakunnalla eri puolella Suomea. Kansainvälinen toiminta kattaa tytäryritykset Venäjällä, Latviassa ja Intiassa.
"FMC Group" on emoyhtiö Finnmap Consulting Oy:n aputoiminimi.
Konsernin henkilöstömäärä oli vuonna 2008 yli tuhat. FMC-Group oli vuonna 2009 Suomen viidenneksi suurin teknisen suunnittelun yritys 70,2 miljoonan euron kokonaislaskutuksellaan.
Emoyhtiö Finnmap Consulting Oy on Suomen suurin rakennesuunnittelutoimisto.
Joulukuussa 2011 ruotsalainen Sweco ilmoitti ostavansa FMC Groupin.
Finnmap Consulting Oy

Finnmap Consulting Oy on rakennesuunnittelua ja rakennusalan konsultointipalveluja tuottava insinööritoimisto.
Vuonna 2011 yrityksen laskutus oli noin 26,3 miljoonaa euroa. Kolmasosa laskutuksesta tuli teollisuusrakennusten suunnittelusta. Toimisto-, liike- ja julkisten rakennusten suunnittelu tuottivat laskutusta yhteensä noin puolet kokonaismäärästä. Loppuosa laskutuksesta jakaantui siltojen sekä asuinrakennusten suunnitteluun ja erilaisiin kehitysprojekteihin.
Työntekjöitä yrityksessä on noin 360 henkeä. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Markku Varis.
Finnmap Consulting Oy on osallistunut voimakkaasti rakennusalan tietomallinnuksen kehittämiseen. Yhtiö on osallistunut ProIT-projektiin, ja sillä on useita yhteistyöprojekteja eri ohjelmistokehittäjien kanssa.
Konsernin muut yhtiöt > Tytäryritykset

Aaro Kohonen Oy: Espoo, Kouvola, Pietarsaari, Seinäjoki, Vaasa
Contesta Oy : Vantaa, Parainen
IS-Plan Oy: Vantaa
Fennopro-Consulting Oy: Espoo
Rakennuttajatoimisto Demaco Oy: Espoo
Rakennushanke H. Lumivirta Oy: Turku
KPM-Engineering Oy: Tampere, Kuopio, Jyväskylä
Narmaplan Oy: Turku, Rauma
Rakennussuunnittelutoimisto Nylynd Oy: Kuopio
Siltanylund Oy: Kuopio, Oulu, Rovaniemi
SIA Sweco Structures Latvija: Riika, Latvia
Sweco Stroiprojekt LCC: Pietari, Venäjä
Cabix Consulting CJSC JV.: Moskova, Venäjä
Sweco India Pvt. Ltd: Gurgaon, Intia
Aiheesta muualla

Konsernin internet-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Linkit FMC Groupin konserniyritysten kotisivuille (Arkistoitu – Internet Archive)
Fungiacyathidae

| Fungiacyathidae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Fungiacyathidae  Chevalier 1987
Katso myös
   Fungiacyathidae Wikispeciesissä   Fungiacyathidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fungiacyathidae on kivikorallien heimo, josta tunnetaan fossiilien lisäksi 20 nykyisin elävää lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun.
Heimon lajeja tunnetaan fossiileista myöhäisliitukaudelta alkaen, ja nykyisin ne ovat levinneet maailman kaikille merille Pohjanmereltä Etelämerelle asti, pinnasta 6 300 metrin syvyyteen eli syvemmältä kuin minkään muun heimon lajeja. Tämän heimon lajeilla ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä. Ne eivät muodosta riuttoja tai muitakaan yhdyskuntia, vaan elävät erillisinä polyyppeinä, jotka eivät takerru pohjaan vaan makaavat pehmeän pohjamateriaalin päällä. Suurin tunnettu yksilö oli halkaisijaltaan 62 millimetriä, mutta useimmat ovat alle 2,5 senttimetriä leveitä.
Frederiksbergin metroasema

Frederiksberg on Kööpenhaminan metron linjojen M1 ja M2 asema Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan ympäröimässä Frederiksbergissä. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueilla 1 ja 2.
Nykyisen metroaseman kohdalla sijainnut Frederigsbergin rautatieasema avattiin alun perin vuonna 1864 osana Kööpenhaminan ja Roskilden välistä rautatietä. Asema oli käytössä vuoteen 1998 asti, jolloin metron rakennustyöt alkoivat. Nykyinen metroasema valmistui ja otettiin käyttöön vuonna 2003. Asemalta liikennöi metrojunia Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle ja Vestamageriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederiksbergin metroasema Wikimedia Commonsissa
Frederiksbergin asema Kööpenhaminan metron verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Swing (Duke Robillard)

| Swing Duke Robillard |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuussa 1986,   Blue Jay Studio,   Carlisle, Massachusetts
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP, CD, musiikkikasetti
 Tuottaja(t): Scott Billington   Duke Robillard
 Tyylilaji: Jazz, blues
 Kesto: 46.40
 Levy-yhtiö: Rounder Europa
Duke Robillardin muut julkaisut
| Too Hot to Handle 1985 | Swing 1987 | You Got Me 1988 |
Swing on Roomful of Blues -yhtyeessä uraansa aloitelleen ja sittemmin The Pleasure Kings -yhtyettä johtaneen yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja Duke Robillardin studioalbumi vuodelta 1987.
Albumin ovat tuottaneet Scott Billington ja Robillard. Tuotantoyhtiö on Bee's Knees. Tuotantoapulaisena on ollut Steve Rizzo. Äänittäjänä on ollut Gragg Lunsford Blue Jay Studiossa Massachusettsin Carlislessa syyskuussa 1986. Toinen ääniteknikko ja miksaaja on ollut Rob Feaster ja äänitysapulaiset Stephen Seltzer, Mark Tanzer ja Mark Wessel. Albumin on masteroinut Tom Coyne studiossa nimeltä Frankford/Wayne New Yorkissa.
Yhdysvalloissa levyn on julkaissut Massachusettsin Cambridgessa toimiva Rounder Records ja Euroopassa lisenssillä Middlesexin Brentfordissa toimiva Demon Records.
Levykannen valokuvat on ottanut Richard Hurley ja ulkoasusta on vastannut tuottaja Billington.
Esittelytekstin on tehnyt Helen Oakley Dance, joka on kirjoittanut myös elämäkertakirjan 
T-Bone Walkerista.
Kappaleet

A-puoli
Cadillac Slim (Sid Catlett) - 4:34
Jumpin' Blues (Jay McShann – Charlie Parker) – 4:22
Exactly Like You (Jimmy McHugh – Dorothy Fields) – 5:40
Glide On (Jack Wilson) – 7:50
B-puoli
Zot (Duke Robillard) – 3:10
I'll Always Be in Love with You (Ruby Herman – Bud Green – Sam H. Stept) – 3:32
Shufflin' with Some Barbeque (Duke Robillard) – 5:45
Durn Tootin' (Tiny Grimes) – 4:47
You'd Better Change Your Ways (William Garfield Greaves – Milt Gabler) - 2:54
Jim Jam (Duke Robillard – Jim Kelly) – 4:06
Kappaleen "Exactly Like You" julkaisuyhtiö on CBS ja muiden Copyright Control.
Muusikot

Duke Robillard – kitara ja laulu
Scott Hamilton – tenorisaksofoni
Chris Flory – rytmikitara, ensimmäinen soolo kappaleella "Glide On"
Jim Kelly – kitara kappaleella "Jim Jam" (toinen soolo)
Mike LeDonne – piano ja urut
Phil Lanagan – basso
Chuck Riggs – rummut
Scott Hamilton esiintyy yhtiön Carl Jefferson and Concord Jazz Records suosiollisella luvalla.
Syke (oppikirja)

Syke on Editan kustantama terveystiedon oppikirjasarja 7.–9.-luokkalaisille. Kirjasarjan ovat kirjoittaneet Ismo Lehtinen, Tiina Lehtinen, Tero Lukkari ja Soili Soisalo. Sarjan kirjat ovat saatavissa myös kaikki kolme osaa käsittävä yhteisniteenä.
Superskrulli

| Superskrulli |
| --- | --- |
 Superskrulli, skrullien mahtavin soturi
Luoja(t):  Stan Lee & Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Fantastic Four nro 18 (1963)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Kl'rt
Status:  Aktiivinen
Pituus:  182 cm
Paino:  283 kg
Ryhmäsidokset:  Skrullit, Salaiset Puolustajat, Thanos
Voimat:  Ihmenelosten yhdistetyt voimat, kyky muuttaa muotoaan, kyky hypnotisoida toisia olentoja
Superskrulli, oikealta nimeltään Kl'rt on Marvel-kustantamon luoma superroisto. Hän kuuluu sotaisaan skrullien rotuun. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisessa Fantastic Four -lehden numerossa 18 (1963). Superskrullin loivat Stan Lee ja Jack Kirby.
Historia > Annihilation

Negatiivisen vyöhykkeen yliherra Annihiluksen lähtiessä sotimaan koko tunnettua universumia vastaan, Superskrulli nousee yhtenä ensimmäisistä tätä vastaan. Hän uhraa itsensä tuhoten samalla satoja skrullimaailmoja tuhonneen valtaisan orgaanisen avaruusaluksen. Jälleen kerran Superskrullia halveksinut keisarikunta kohottaa hänet sankarikseen. Myöhemmin, luultavasti Tulilordin Kosmisen voiman ansiosta Superskrulli herää jälleen henkiin. Tapahtumien jälkeen Superskrulli liittoutuu arkkivihollisensa Ronanin kanssa taistellakseen tämän kanssa kriiden valtaistuinmaailman herrudesta kapinallisia vastaan. Taistelun jälkeen Ronan lahjoittaa Superskrullille yhden kriiden hallitsemista planeetoista kiitokseksi tämän avusta.