stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stone Temple Pilots
Historia > Tiny Music... Songs From The Vatican Gift Shop (1996–1998)

Vuonna 1996 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Tiny Music... Songs From The Vatican Gift Shop. Levy oli kriitikoiden mieleen,[lähde? ] mutta sitä myytiin vähemmän kuin yhtyeen edellisiä albumeita. Syynä oli vähäinen keikkailu ja tosiasia, että brittipop alkoi viedä tilaa grungelta valtavirrassa. Kolmas levy nauhoitettiin vuokratussa kartanossa perinteisen studion sijaan, mikä on havaittavissa myös levyllä. Yhtye hyödynsi eri huoneiden akustiikkaa ja halusi muutenkin, että levy kuulostaisi "pienemmältä" – niin kuin jo albumin nimi paljastaa. Siinä missä edellinen levy "Purple" kuulosti monipuolisemmalta kuin edeltäjänsä, oli "Tiny Music" täynnä 60- ja 70-luvun glam ja psychedelic rock -vaikutteita. Ensimmäinen single, Rolling Stonesia mukaileva "Big Bang Baby" oli singlelistojen ykkösenä, ja kappaleen korni musiikkivideo herätti huomiota. "Lady Picture Show" taas on verrattavissa The Beatlesin myöhäiseen tuotantoon. Myös punkhenkeä riitti kontrastiksi varsinkin kappaleissa "Tumble In The Rough" ja "Trippin' On a Hole In a Paper Heart". Scott Weilandin huumeidenhuuruinen mielentila kuului myös laulussa.
Vuonna 1997 yhtyeen muut jäsenet kyllästyivät Weilandin jatkuvaan huumesekoiluun, ja hän saikin tilapäisesti potkut. Uusi yhtye, "Talk Show", perustettiin, ja se julkaisi ainoaksi jääneen nimikkoalbuminsa myöhemmin samana vuonna. Levy ei menestynyt, ja myöhemmin basisti Robert DeLeo myönsi, että jotain puuttui "ja se jokin oli Scott".[lähde? ] Scott Weiland julkaisi alkuvuodesta 1998 ensimmäisen sooloalbuminsa 12 Bar Blues. Vaikka nimi viittasi bluesiin, oli levyn äänimaailma kaikkea muuta. Outoja instrumenttikokeiluja ja sämpläystä täynnä oleva levy ei ollut kaupallinen menestys, mutta Weilandia kiitettiin siitä, että ainakin levy kuulosti omaperäiseltä. Kappaleista "Barbarella" oli pienoinen hitti. Weiland itse kuvaili levyä "narkoottiseksi seikkailuksi", joka aika ajoin kuuluikin raa'assa laulamisessa.
Lopulta Stone Temple Pilots kuitenkin palasi yhteen.
Historia > No. 4 (1999–2000)

Vuonna 1999 julkaistiin yhtyeen neljäs albumi No. 4. Samana vuonna Scott Weiland joutui vuodeksi vankilaan rikottuaan ehdollisen tuomionsa ehtoja. Tuomiostaan hän istui kuitenkin vain viisi kuukautta. Sillä aikaa No. 4 julkaistiin. Levyn musiikki oli edeltäjäänsä suoraviivaisempaa ja jossain määrin palasi juurille. Singlet "Down" ja "Sour Girl" menestyivät. Levyllä kuultiin paljon hard rockia ja peräti heavyä, kuten esikoislevyllä Core. Vastapainon tälle antoivat popmaiset kappaleet, kuten "Sour Girl" ja "Church on Tuesday", kun taas "Glide" oli tyyliltään psykedeelistä rockia.
Vankilassa Weiland raitistui, ja hänen vapauduttuaan Stone Temple Pilots lähti kesällä 2000 kiertueelle, jolla oli mukana muun muassa Red Hot Chili Peppers.
Historia > Shangri-La Dee Da – Thank You (2001–2003)

Vuonna 2001 yhtye julkaisi Shangri-La Dee Da -albumin. Kaupallisesti albumi menestyi kehnosti, eikä single "Days of the Week" menestynyt kovinkaan hyvin. Vaikka se saikin enimmäkseen hyvää kritiikkiä, oli levyn turhankin puhdas ja popmainen sointu useissa kappaleissa monille faneille liian kevyttä. Loppuvuodesta 2002 yhtyeen jäsenten välit huonontuivat. Erään konsertin jälkeen Scott Weiland ja Dean DeLeo tappelivat rajusti,selvennä minkä jälkeen yhtye ilmoitti jäävänsä määrittämättömälle tauolle.
Kokoelmalevy Thank You, joka sisälsi yhden uuden kappaleen, "All In The Suit That You Wear", julkaistiin loppuvuodesta 2003.
Historia > Paluu yhteen ja Stone Temple Pilots (2008 -)

Scott Weiland sai pestin Velvet Revolverin laulajana ja lauloi yhtyeessä alkuvuoteen 2008 saakka. DeLeon veljekset soittivat hetken Army of Anyone -yhtyeessä, jonka laulajana toimi Filter-yhtyeestä tuttu Richard Patrick. Yhtye julkaisi vain yhden albumin.
Stone Temple Pilots palasi yhteen 7. huhtikuuta 2008, vain viikko sen jälkeen, kun Weiland oli soittanut viimeisen keikkansa Velvet Revolverin kanssa. Myöhemmin on tullut haastatteluissa ilmi, että Dean DeLeo oli jo 2007 puhunut Weilandille paluusta ja että Stone Temple Pilotsille oli kysyntää ainakin kiertueen merkeissä. Yhtye viettikin suurimman osan vuodesta 2008 USA:n kiertueella ja soitti myös jonkin verran vuonna 2009. Scott Weiland julkaisi syksyllä 2008 toisen sooloalbuminsa Happy In Galoshes.
Yhtye aloitti kuudennen albuminsa työstämisen vuoden 2009 puolivälissä. Toukokuun 19. päivä 2010 Stone Temple Pilots esiintyi televisiossa David Lettermanin show’ssa kymmenen vuoden tauon jälkeen ja esitti uuden kappaleen "Between the Lines", josta oli tuleva pian julkaistavan albumin ensimmäinen single. Albumi sai nimekseen Stone Temple Pilots, ja se julkaistiin 25. toukokuuta 2010. Levy nousi USA:ssa Billboard 200 -myyntilistalla suoraan sijalle #2.
Myöhemmin vuonna 2010 ja vuoden 2011 puolella yhtye kiersi soittamassa muun muassa Aasiassa sekä Australiassa, jossa Sydneyn ja Melbournen keikat olivat loppuunmyytyjä. Alkusyksystä 2011 yhtye joutui perumaan kiertueensa viimeiset esiintymiset, koska laulaja Scott Weilandin äänihuulet olivat rasittuneet pahoin ja vaurioiden välttämiseksi lääkäri kehotti häntä pitämään taukoa laulamisesta.
Syksyllä 2012 tuli kuluneeksi 20 vuotta Stone Temple Pilotsin ensialbumin Core julkaisusta, minkä kunniaksi yhtye lähti kiertueelle. Vuonna 2017 yhtyeen laulajaksi tuli Jeff Gutt.
Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyiset Dean DeLeo – kitara, basso (1989–2002; 2008–)  Robert DeLeo – basso, kitara, koskettimet, taustalaulu (1989–2002; 2008–)  Eric Kretz – rummut, perkussiot, koskettimet (1989–2002; 2008–)  Jeff Gutt - laulu (2017–) :  Entiset Scott Weiland – laulu, koskettimet, kitara, perkussiot (1989–2002; 2008–2013)  Chester Bennington – laulu (2013–2015)
Diskografia > Studioalbumit

Core (1992)
Purple (1994) (tunnetaan myös nimellä 12 Gracious Melodies)
Tiny Music... Songs from the Vatican Gift Shop (1996)
No.4 (1999)
Shangri-La-Dee-Da (2001)
Stone Temple Pilots (2010)
Stone Temple Pilots (2018)
Perdida (2020)
Diskografia > Kokoelmat

Thank You (Greatest Hits) (2003)
Buy This (2008)
Original Album Series (2012)
Diskografia > EP:t

A Taste of.. (2011)
High Rise (2013) (mukana Chester Bennington)
Diskografia > Livealbumit

Alive in the Windy City (2012)
Live 2018 (2018)
Purple konserttikiertue lippu, 1994
Ruusuja

| Ruusuja Ilkka Alanko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2010
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Ratas Music
Listasijoitukset
  19.
Ilkka Alangon muut julkaisut
| Elektra 2009 | Ruusuja 2010 |   |
Ruusuja on Ilkka Alangon 30. syyskuuta 2010 julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

Poplaulajan vapaapäivä – 3.23
Sun täytyy mennä – 4.23
Juppihippipunkkari – 3.25
Uusi aiks – 4.11
2011 – 3.06
Öisellä rannalla – 3.40
Kansankynttilät – 3.48
Valuva taivas – 4.43
Olen niin pop – 3.38
Pelkkiä ystäviä – 4.06
Elän vain kerran – 3.14
Veri – 4.16
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Saint-Étienne-les-Orgues

| Saint-Étienne-les-Orgues |
| --- | --- |
 Saint-Étienne-les-Orgues ja taustalla Montagne de Lure
 vaakuna
 Saint-Étienne-les-Orgues
 Koordinaatit: 44°02′48″N, 5°46′52″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera‎
Departementti:  Alpes-de-Haute-Provence
Arrondissementti:  Forcalquier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,4 km²
Väkiluku (2014):  1 255 
 – Väestötiheys:  25 as./km²
Kunnan numero:  04178
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Étienne-les-Orgues on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella.
Notre-Dame de Luren luostari
Kunta sijaitsee Montagne de Lure -vuoren juurella. Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvuta peräisin oleva Notre-Dame de Luren luostari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Étienne-les-Orgues Wikimedia Commonsissa
Saint Andrew (Dominica)

| Saint Andrew |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Dominica
Pinta-ala:  17,96 km²
Väkiluku (2011):  9 471
Saint Andrewin alue on yksi Dominican kymmenestä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Alueen pinta-ala on 17,960 km² ja väkiluku vuonna 2011 oli 9 471. Se on alueista pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan kolmen suurimman joukossa. Alueen suurin taajama on Marigot, noin 2400 asukasta. Muita yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Calibishie, Wesley ja Woodford Hill.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint Andrew (Dominica) Wikimedia Commonsissa
Dominican alueet
Saint Andrew
Saint David
Saint George
Saint John
Saint Joseph
Saint Luke
Saint Mark
Saint Patrick
Saint Paul
Saint Peter
San Marinon taistelu

San Marinon taistelu (tunnetaan myös nimellä Monte Puliton taistelu) oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja Saksan välinen taistelu San Marinosta. 27. kesäkuuta 1944 Britannian kuninkaallisten ilmavoimien koneet pommittivat San Marinoa tappaen 35 siviiliä uskoessaan saksalaisten joukkojen olevan alueella. Saksalaiset sijoittivat syyskuun alussa joukkoja San Marinon alueelle. Taistelu alkoi 17. syyskuuta 1944 ja päättyi 20. syyskuuta liittoutuneiden miehittäessä maan pääkaupungin. Taistelussa kuoli 323 liittoutuneiden ja 274 Saksan sotilasta. Liittoutuneet miehittivät San Marinon kahden kuukauden ajaksi.
Myöhemmin britit maksoivat San Marinolle 80 000 punnan korvaukset kesäkuun pommituksista.
Liittoutuneiden joukkoja kulkemassa San Marinon läpi syyskuussa 1944
San Martino

San Martino voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
San Martino Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa
San Martino sulla Marrucina,on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San Martino”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
San Martino sulla Marrucina

| San Martino sulla Marrucina |
| --- | --- |
 vaakuna
 San Martino sulla Marrucina
 Koordinaatit: 42°14′N, 14°13′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Luciano Giammarino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,41 km²
Väkiluku (31.12.2017):  920
 – Väestötiheys:  124 as./km²
Postinumero:  66010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Martino sulla Marrucina on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 920 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 960 asukasta.
Río

| Río Ρίο |
| --- | --- |
 Ríon kaupunkia ja Ríon–Antírrion silta.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Río
 Koordinaatit: 38°17′59″N, 21°46′59″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Patras
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  370105
Väkiluku (2011):  14 034
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Río (kreik. Ρίο, kath.kreik. Ρίον, Ríon) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Patraksen kunnan kunnallisyksikkö (virallisesti Δημοτική Ενότητα Ρίου, Dimotikí Enótita Ríou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 14 034 ja varsinaisen Ríon kaupungin väkiluku 4 664 (vuonna 2011).
Ríon linna.
Río sijaitsee Patraksenlahden ja Korintinlahden erottavan salmen etelärannalla eli Peloponnesoksen niemimaan puolella noin kahdeksan kilometriä Patraksen kaupungista koilliseen. Kaupunki on nykyisin käytännössä Patraksen esikaupunkialuetta. Siellä sijaitsee muun muassa Patraksen yliopiston pääkampus. Kaupunki tunnetaan myös läntisen Manner-Kreikan ja Peloponnesoksen yhdistävän Ríon–Antírrion sillan eteläpäänä. Sillan toisessa päässä varsinaisen Manner-Kreikan puolella sijaitsee Antírrion kylä. Sillan kupeessa sijaitsee osmanivallan aikana vuonna 1499 rakennettu Ríon linna (myös Moriáksen linna).
Río oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Patraksen kuntaan yhdessä Messátidan, Paralían ja Vrachnaíikan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Ríon kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Vasíleios | Ágios Vasíleios | 2 662 |
| Aktaío | Aktaío | 1 494 |
| Áno Kastrítsi | Áno Kastrítsi | 832 |
| Arachovítika | Arachovítika | 305 |
| Arachovítika | Káto Arachovítika | 597 |
| Argyrá | Argyrá | 288 |
| Drépano | Drépano | 541 |
| Káto Kastrítsi | Káto Kastrítsi | 758 |
| Káto Kastrítsi | Magoúla | 288 |
| Pitítsa | Pitítsa | 26 |
| Platáni | Platáni | 481 |
| Psathópyrgos | Káto Rodiní | 133 |
| Psathópyrgos | Psathópyrgos | 663 |
| Río | Río | 4 664 |
| Sellá | Sellá | 302 |
Yhteensä: 14 034
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Río Wikimedia Commonsissa
Sanantuoja

Sanantuoja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sanantuoja, Savon Työmies -lehden nimi vuosina 1914–1917
Sanantuoja, Savon Kansa -lehden nimi vuosina 1921–1923
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sanantuoja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saga (1912)

| Saga / 嵯峨 |
| --- | --- |
 Saga

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  17. tammikuuta 1912
Laskettu vesille:  27. syyskuuta 1912
Palveluskäyttöön:  8. marraskuuta 1912
Poistui palveluskäytöstä:  10. maaliskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  785 t (normaali) 885 t (kuormattu)
Pituus:  69,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  1 600 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  98
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 tykki 3 × 8 cm/40 tykkiä 3 × konekivääriä
Saga (jap. 嵯峨) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1912 valmistunut tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1911 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 8. marraskuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se vaurioitui 22. tammikuuta 1945 Hongkongissa ilmahyökkäyksessä. Alus poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.
Ruskelanruusu

| Ruskelanruusu> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhapimpinellaruusut Rosa Spinosissima-ryhmä
Lajike::  Rosa ’Ruskela’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskelanruusu (Rosa ’Ruskela’) on Rosa Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista kerrannaiset, kauniin vaaleanpunaiset kukat. Ruusu kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Lapin porteille saakka (vyöhyke VI).
Alkuperä

Ruskelanruusu on löydetty 1990-luvun alussa Vihdin Ruskelasta. Nimensä ruusu on saanut löytöpaikkansa perusteella. Sitä on löytynyt myöhemmin myös Vaalimaalta ja Viipurin läheltä Karjalasta. Ruusun alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu tulleen Kaakkois-Suomeen Pietarista.
Kuvaus

Ruskelanruusu kasvaa Suomessa 1,5 – 2 metriä korkeaksi pystyksi, tiheäkasvuiseksi pensaaksi. Lehdet ovat ruohonvihreät, sahalaitaiset, pyöreänsoikeat, suuremmat kuin juhannusruusulla. Kesäkuun loppupuolella alkava kukinta kestää pari viikkoa. Kukat ovat halkaisijaltaan 6 – 7 cm, kerrannaiset, puhtaan vaaleanpunaiset ja tuoksuvat. Isoja terälehtiä on noin 25 ja lisäksi pienempiä. Kukat eivät juurikaan haalistu vanhetessaan. Heteet ovat ruskeankeltaiset ja näkyvissä osittain. Niiden väri haalistuu kukan vanhetessa. Kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ja pimpinellaruusumainen, vivahteena sitruuna. Muodostaa tummanpunaisia, pyöreän pitkulaisia kiulukoita. Juurivesoja muodostuu melkoisesti.
Viihtyy aurinkoisella ja puolivarjoisella paikalla, vettä läpäisevässä, keskiravinteisessa, tuoreessa maassa. Ruusu sietää auringon paahdetta ja myös kuivuutta. Ruskelanruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – VI.
Sananthachat Thanapatpisal

| Sananthachat Thanapatpisal |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Bangkok, Thaimaa
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Aiheesta muualla
IMDb 
Sananthachat Thanapatpisal (thaiksi ศนันธฉัตร ธนพัฒน์พิศาล, s. 20. kesäkuuta 1994 Bangkok, Thaimaa, syntymänimi Chamaiphon Thirasak, thaiksi ชไมพร ธีระศักดิ์) on thaimaalainen näyttelijä ja malli. Hän näyttelee Daota televisiosarjassa Hormones: The Series. Vuonna 2017 hän näytteli Wania sarjassa Water Boyy: The Series.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sananthachat Thanapatpisal
Sami Rinne

Sami Rinne voi tarkoittaa:
suomalaista kuvataiteilijaa
suomalaista keraamikkoa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sami Rinne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Salvinoriinit

Salvinoriinit ovat yhdisteitä, joita esiintyy luonnossa ainakin mazatecinsalvia (Salvia divinorum) -kasvissa, jota käytetään yleisesti päihteenä. Pääasiallinen vaikuttava yhdiste on salvinoriini A.
| Name | Rakenne | R1 | R2 | Aktiivisuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Salvinoriini A |  | -OCOCH3 | − | aktiivinen |
| Salvinoriini B |  | -OH | − | epäaktiivinen |
| Salvinoriini C |  | -OCOCH3 | -OCOCH3 | tuntematon |
| Salvinoriini D |  | -OH | -OCOCH3 | epäaktiivinen |
| Salvinoriini E |  | -OCOCH3 | -OH | epäaktiivinen |
| Salvinoriini F |  | -H | -OH | tuntematon |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Salvinorin (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Salvinorin A
Käännös suomeksi
Teille vai meille?

| Teille vai meille? Ripsipiirakka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sound Supreme, Hämeenlinna
 Julkaistu: 2004
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Janne Saksa & Ripsipiirakka
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 34.56
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Ripsipiirakan muut julkaisut
| Ota mut (EP) 2003 | Teille vai meille? 2004 | The Ripsipiirakka Show 2005 |
Teille vai meille? on punkyhtye Ripsipiirakan toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Universal Music. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

Bilehile – 1.30
Tähdeksi Hollywoodiin – 3.31
Minna & Lissu – 3.15
Rafaelin enkeli – 2.52 (Pekka Ruuska -cover)
Mennään – 3.48
Viiden tähden kusipäät – 1.33
Prinsessa Ruusunen – 2.38
Pelastetaan maailma – 2.28
Onnellinen – 3.25
Teille vai meille? – 2.33
Ota mut – 3.07 (alkup. Take On Me)
Unelmissa – 4.16
+
Teille vai meille? – 2.35 (Musiikkivideo)
Kokoonpano

Jukka Tanskanen – laulu, kitara
Olli Salonen – kitara, taustalaulu
Hannu Kiviluoto – bassokitara
Mika Enrold – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Janne Saksa – taustalaulu, kosketinsoitin, lyömäsoittimet
Katri – laulu (kappale 11)
Ilmari Pohjola, Marko Portin & Verneri Pohjola – puhallinsoittimet (kappale 11)
Antti Lehtinen – soitinnus
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Saksa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Petteri Laakso – valokuvat
Pihvi – kannet
Joel Melasniemi – design (ripsigrammi)
Aiheesta muualla

Teille vai meille? discogs.com -sivustolla
Schusterin kaava

Schusterin kaavan mukaan levossa olevaan elektroniin vaikuttava sähkökentän tekemä työ Ue on sama kuin elektronin liike-energia lopussa. Siis  Ue=(1/2)mv^{2}, missä U on katodin ja anodin välinen jännite, e on elektronin varaus eli alkeisvaraus, m on elektronin massa ja v on elektronin loppunopeus.
Saksan keisari

| Saksan keisari |
| --- | --- |
 Deutscher Kaiser
 Keisarillinen vaakuna
 Viimeinen keisari Vilhelm II vuonna 1904
 
Kauden pituus:  elinikäinen
Perustettu:  18. tammikuuta 1871
Ensimmäinen:  Vilhelm I
Viimeinen:  Vilhelm II
Lakkautettu:  9. marraskuuta 1918
Saksan keisari (saks. Deutscher Kaiser) oli Saksan keisarikunnan valtionpäämies ja hallitsija. Saksan keisarikunnalla ehti olla kolme hallitsijaa sen olemassaolon 1871–1918 aikana.
Vilhelm I julistettiin keisariksi Versailles’n palatsissa Saksan-Ranskan sodan aikana 18. tammikuuta 1871. Pohjois-Saksan liiton parlamentin delegaatio oli kaksi päivää aikaisemmin virallisesti pyytänyt Vilhelmiä ottamaan vastaan keisarin tittelin. Julistustilaisuus pidettiin Versailles'n palatsin peilisalissa ja sen luki Otto von Bismarck. Tämän jälkeen Badenin suurherttua ja Vilhelmin vävy, Fredrik I, huusi "kauan eläköön hänen majesteettinsa keisari Vilhelm!"
Fredrik III oli Vilhelm I:n poika ja seurasi isäänsä valtaistuimelle. Hän oli jo tuolloin vakavasti sairas ja hänen valtakautensa kesti vain 99 päivää. Hän kuoli jo 15. kesäkuuta 1888. Tästä syystä vuotta 1888 kutsutaan Saksan historiassa kolmen keisarin vuodeksi.
Vilhelm II oli taas Fredrik III:n poika. Kun hänen isänsä ja isoisänsä olivat molemmat hallinneet samana vuonna Vilhelm II:n lisäksi, ruvettiin vuotta 1888 kutsumaan kolmen keisarin vuodeksi. Vilhelm II luopui kruunustaan 9. marraskuuta 1918 Saksan hävittyä ensimmäisen maailmansodan, jolloin keisarikunnasta tuli nopeasti tasavalta Friedrich Ebertin johdolla.
Luettelo Saksan keisareista

| Keisari | Keisari | Syntynyt | Kuollut | Valtakausi | Kruununperimys | Dynastia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Wilhelm I | 22. maaliskuuta 1797   Kronprinzenpalais, Berliini, Preussin kuningaskunta | 9. maaliskuuta 1888 (90 vuotta)   Charlottenburgin linna, Berliini, Saksan keisarikunta | 18. tammikuuta 1871 – 9. maaliskuuta 1888 | Saksan ensimmäinen keisari | Hohenzollern |
|  | Fredrik III | 18. lokakuuta 1831   Neues Palais, Potsdam, Preussin kuningaskunta | 15. kesäkuuta 1888 (56 vuotta)   Neues Palais, Potsdam, Saksan keisarikunta | 9. maaliskuuta 1888 – 15. kesäkuuta 1888 | Wilhelm I:n poika | Hohenzollern |
|  | Wilhelm II | 27. tammikuuta 1859   Kronprinzenpalais, Berliini, Preussin kuningaskunta | 4. kesäkuuta 1941 (82 vuotta)   Huis Doorn, Doorn, Alankomaat | 15. kesäkuuta 1888 – 28. marraskuuta 1918   (luopui kruunusta) | Wilhelm I:n pojanpoika   Fredrik III:n poika | Hohenzollern |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan keisari Wikimedia Commonsissa