stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M1 Carbine
Historia

Itselataavan M1 Garand -kiväärin palvelukseenoton myötä 1930-luvun loppupuoliskolla Yhdysvaltain asevoimat tunnisti tarpeen kehittää kevyempi palvelusase tukijoukoille, joiden pääasiallisessa tehtävässä iso ja painava kivääri oli liian kömpelö, ja pistooli puolestaan epäkäytännöllinen. Saksalaisten kehittämä salamasotataktiikka myös korosti näiden joukkojen (kuten kuljettajat, huoltomiehet, viestijoukot, kranaatinheitinyksiköt, tykistö) riskiä joutua suoraan kosketukseen vihollisen jalkaväen kanssa. Armeijan intendentuuriosasto U.S. Army Ordnance määritteli 1938 aseen suurimmaksi sallituksi painoksi viisi paunaa (noin 2,5 kg), teholliseksi kantamaksi 300 jaardia (noin 270 metriä), ja tulivoiman ja tarkkuuden tuli olla selkeästi parempia kuin palveluksessa olleella Thompson-konepistoolilla. Jalkaväen päällikkö vahvisti vaatimukset 1940, ja seuraavana vuonna järjestettiin tarjouskilpailu. Samassa yhteydessä esiteltiin myös patruuna, jota uuden aseen tuli käyttää, .30 Carbine.
Winchester ei alun perin osallistunut kilpailuun, vaan kehitti uutta täystehoista kivääriä.  Tilanne kuitenkin muuttui pääsuunnittelija Jonathan Browningin (kuuluisan asesuunnittelija John Browningin veli) kuoltua toukokuussa 1939. Winchester palkkasi David Marshall "Carbine" Williamsin, joka oli 1920-luvulla vankilatuomionsa aikana
suunnitellut vartijoiden luvalla lyhytiskuista kaasumäntää käyttäviä karbiineja. Williamsin työnä oli saattaa loppuun useita Browningilta kesken jääneitä töitä, kuten uusi itselataava kivääri. USA:n merijalkaväki testasikin kivääriä, joka havaittiin epäluotettavaksi ja lähetettiin Williamsille paranneltavaksi. Hän muokkasikin aseesta kokonaan uudenlaisen version, muuttaen mm. Browningin keikkalukon Garand-tyyppiseksi pyörähtäväksi lukoksi ja muutti aseen käyttämään itse suunnittelemaansa kaasumäntämekanismia.
Tämä versio aseesta keveni 9,5 paunasta 7,5 paunaan (3.4 kg).
Intendentuuriosastoa pyydettiin tutustumaan aseeseen, joka kiinnostuikin mallista. Aseen painoa haluttiin vähentää edelleen, ja muuttaa sen tyyppi karbiinikivääriksi. Prototyyppi haluttiin niin pian kuin mahdollista, ja Winchester tuottikin sen 13 päivässä. Armeija testasi sitä menestyksellä elokuussa 1941, ja syyskuussa paranneltu versio päihitti muut ehdokkaat tarjouskilpailussa. Ase valittiin, ja hyväksyttiin palveluskalustoksi lokakuun 22. päivänä 1941.
Historia > Palveluksessa

Ensimmäiset M1-karbiinit saapuivat rintamalle vuoden 1942 puolivälissä. Asetta jaettiin johtajille, ammusmiehille, laskuvarjojoukoille ja muille etulinjan joukoille. Sotilaat arvostivat aseen keveyttä ja pientä kokoa, mutta kevyen patruunan pysäytysvoimaa kritisoitiin. Se ei kyennyt lävistämään puita ja muita vihollisen käyttämiä suojia, kuten M1 Garandin .30-06, mutta oli silti .45 ACP:tä läpäisykykyisempi, ja sotilaat kykenivät kantamaan mukanaan suurempaa tuliannosta kuin Garandin kanssa. Tuohon aikaan suurehko 15 patruunan tankolipas oli myös pidetty, ja sen vaihtaminen sujui nopeasti. Burmassa palvellut everstiluutnantti John George raportoi .30 Carbine- patruunan kykenevän läpäisemään japanilaisen teräskypärän ja tulemaan toiselta puoleta ulos. Laskuvarjojoukoille kehitettiin oma, taittoperäinen malli M1A1, jonka ansiosta laskuvarjosotilailla oli käyttövalmis ja pistoolia merkittävästi käyttökelpoisempi ase käyttövalmiina välittömästi laskeuduttuaan mukana pudotettavien asesäiliöiden sijaan.
Ase jatkoi palvelustaan menestyksellä myös Korean sodassa, missä käyttöön tulivat sarjatulimahdollisuudella varustettu M2 Carbine ja infrapunatähtäimellä varustettu M3. Myös suurempi 30 patruunan lipas otettiin käyttöön. M16-rynnäkkökivääri korvasi M1 Carbinen 1960-luvulla. Viimeiset aseet korvattiin 1973.
Aiheesta muualla

The U.S. Carbine during and after The American Occupation of Germany and Austria
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
KHL-kausi 2017–2018

KHL-kausi 2017–2018 on jääkiekkoliiga KHL:n 10. kausi. Kausi alkoi 21. elokuuta 2017 ja se päättyi 22. huhtikuuta 2018.
Runkosarja > Läntinen konferenssi

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | SKA Pietari | 56 | 40 | 7 | 4 | 5 | 227 | 97 | +130 | 138 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 | TsSKA Moskova | 56 | 35 | 9 | 1 | 11 | 175 | 89 | +86 | 124 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 | Jokerit | 56 | 29 | 4 | 8 | 15 | 151 | 108 | +43 | 103 | Etenee pudotuspeleihin |
| 4 | Lokomotiv Jaroslavl | 56 | 26 | 9 | 3 | 18 | 148 | 129 | +19 | 99 | Etenee pudotuspeleihin |
| 5 | Torpedo Nižni Novgorod | 56 | 23 | 6 | 8 | 19 | 116 | 127 | −11 | 89 | Etenee pudotuspeleihin |
| 6 | Sotši | 56 | 22 | 7 | 7 | 20 | 130 | 138 | −8 | 87 | Etenee pudotuspeleihin |
| 7 | Spartak Moskova | 56 | 22 | 7 | 5 | 22 | 153 | 146 | +7 | 85 | Etenee pudotuspeleihin |
| 8 | Severstal Tšerepovets | 56 | 18 | 9 | 11 | 18 | 131 | 145 | −14 | 83 | Etenee pudotuspeleihin |
| 9 | Dinamo Moskova | 56 | 19 | 9 | 5 | 23 | 134 | 139 | −5 | 80 |  |
| 10 | Dinamo Minsk | 56 | 20 | 5 | 3 | 28 | 112 | 129 | −17 | 73 |  |
| 11 | Vitjaz | 56 | 17 | 4 | 8 | 27 | 131 | 160 | −29 | 67 |  |
| 12 | Slovan Bratislava | 56 | 15 | 3 | 7 | 31 | 119 | 187 | −68 | 58 |  |
| 13 | Dinamo Riika | 56 | 9 | 7 | 9 | 31 | 105 | 153 | −48 | 50 |  |
↑  Divisioonien johtajat ovat konferenssin ensimmäinen ja toinen.
Runkosarja > Itäinen konferenssi

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ak Bars Kazan | 56 | 30 | 2 | 6 | 18 | 158 | 126 | +32 | 100 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 | Salavat Julajev Ufa | 56 | 26 | 5 | 5 | 20 | 151 | 139 | +12 | 93 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 | Traktor Tšeljabinsk | 56 | 26 | 7 | 4 | 19 | 129 | 121 | +8 | 96 | Etenee pudotuspeleihin |
| 4 | Avtomobilist Jekaterinburg | 56 | 25 | 6 | 8 | 17 | 165 | 137 | +28 | 95 | Etenee pudotuspeleihin |
| 5 | Metallurg Magnitogorsk | 56 | 24 | 8 | 7 | 17 | 150 | 135 | +15 | 95 | Etenee pudotuspeleihin |
| 6 | Neftehimik Nižnekamsk | 56 | 27 | 3 | 7 | 19 | 135 | 135 | 0 | 94 | Etenee pudotuspeleihin |
| 7 | Avangard Omsk | 56 | 22 | 7 | 8 | 19 | 146 | 116 | +30 | 88 | Etenee pudotuspeleihin |
| 8 | Amur Habarovsk | 56 | 21 | 8 | 9 | 18 | 132 | 141 | −9 | 88 | Etenee pudotuspeleihin |
| 9 | Sibir Novosibirsk | 56 | 23 | 8 | 2 | 23 | 136 | 135 | +1 | 87 |  |
| 10 | Barys Astana | 56 | 19 | 5 | 7 | 25 | 148 | 164 | −16 | 74 |  |
| 11 | Admiral Vladivostok | 56 | 16 | 5 | 5 | 30 | 120 | 145 | −25 | 63 |  |
| 12 | Kunlun Red Star | 56 | 15 | 4 | 8 | 29 | 103 | 146 | −43 | 61 |  |
| 13 | Lada Toljatti | 56 | 12 | 4 | 6 | 34 | 105 | 149 | −44 | 50 |  |
| 14 | Jugra Hanty-Mansijsk | 56 | 7 | 10 | 7 | 32 | 93 | 167 | −74 | 48 |  |
↑  Divisioonien johtajat ovat konferenssin ensimmäinen ja toinen.
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1:  Ak Bars Kazan
2:  TsSKA Moskova
3:  SKA Pietari
4:  Traktor Tšeljabinsk
5:  Jokerit
6:  Lokomotiv Jaroslavl
7:  Metallurg Magnitogorsk
8:  Salavat Julajev Ufa
9:  Avtomobilist Jekaterinburg
10:  Neftehimik Nižnekamsk
11:  Torpedo Nižni Novgorod
12:  Avangard Omsk
13:  Amur Habarovsk
14:  Sotši
15:  Spartak Moskova
16:  Severstal Tšerepovets
17:  Sibir Novosibirsk
18:  Dinamo Moskova
19:  Barys Astana
20:  Dinamo Minsk
21:  Vitjaz
22:  Admiral Vladivostok
23:  Kunlun Red Star
24:  Slovan Bratislava
25:  Lada Toljatti
26:  Dinamo Riika
27:  Jugra Hanty-Mansijsk
Tilastot > Pistepörssi

| Sija | Nimi | Joukkue | Paik>  | O | M | S | P | RM | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ilja Kovaltšuk |  SKA Pietari | H | 53 | 31 | 32 | 63  | 26 | +12 |
| 2 |  Nikita Gusev |  SKA Pietari | H | 54 | 22 | 40 | 62  | 2 | +25 |
| 3 |  Nigel Dawes |  Barys Astana | H | 46 | 35 | 21 | 56  | 26 | +5 |
| 4 |  Linus Omark |  Salavat Julajev Ufa | H | 55 | 16 | 39 | 55  | 60 | +6 |
| 5 |  Linden Vey |  Barys Astana | H | 50 | 17 | 35 | 52  | 64 | +1 |
Tilastot > Maalivahdit

| Sija | Nimi | Joukkue | O | V | H | T% | PMK | NP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Lars Johansson |  TsSKA Moskova | 21 | 15 | 4 | 93,8 | 1,31  | 6 |
| 2 |  Mikko Koskinen |  SKA Pietari | 29 | 22 | 4 | 93,7 | 1,57  | 5 |
| 3 |  Ilja Sorokin |  TsSKA Moskova | 37 | 25 | 8 | 93,1 | 1,59  | 8 |
| 4 |  Igor Šestjorkin |  SKA Pietari | 28 | 20 | 4 | 93,3 | 1,70  | 7 |
| 5 |  Ryan Zapolski |  Jokerit | 39 | 24 | 11 | 93,1 | 1,76  | 9 |
Aiheesta muualla

Kalenteri 2017–2018
Kihupyhä

Kihupyhä on ollut Etelä-Karjalassa vietetty alkujaan kirkon suojeluspyhimyksen muistojuhla. Myöhemmin siitä kehittyi markkinapäivä, jolloin väki kokoontui seurustelemaan laajalta alueelta. Esimerkiksi Antreassa kihupyhää vietettiin Pyhän Andreaksen päivänä 30. marraskuuta, Kivennavalla taas 10. sunnuntaina kolminaisuudenpäivän jälkeen. Sana 'kihu' merkitsee väkijoukon tiivistä liikehdintää.
Maki (Formula 1 -talli)

| Maki |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maki Engineering Racing Team
Päämaja:  Japani
Perustajat:  Kenji Mimura
Henkilökunta:  Masao Ono
Tunnetuimmat kuljettajat:  Howden Ganley, Tony Trimmer, Hiroshi Fushida
Moottorit:  Ford
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1974
Kilpailuja:  8
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Japanin GP 1976
Maki oli pieni japanilainen Formula 1 -talli. Kenji Mimura perusti sen 1974, ja se oli ensimmäinen japanilainen F1-talli Hondan vetäydyttyä kauden 1968 jälkeen. Maki esiintyi ensimmäisen kerran Britannian GP:ssä, kuljettajanaan uusiseelantilainen Howden Ganley. Saksan GP:ssä Ganley loukkaantui ja talli vetäytyi pois loppukaudesta.
Seuraavalla kaudella Maki palasi Hollannin GP:ssä, tällä kertaa kuljettana Hiroshi Fushida. Tallin ainoa auto hajosi, eikä varaosia ollut, joten kilpailu jäi ajamatta. Seuraavan kilpailun ajan autoa korjattiin, ja jälleen Britannian GP:ssä talli oli mukana, mutta karsiutui. Loppukauden Tony Trimmer korvasi Fushidan, tosin huonolla menestyksellä.
Maki F101 Goodwoodin Festival of Speed -tapahtumassa vuonna 2014.
Maki vetäytyi jälleen ja palasi vielä kerran radoille 1976 Japanin Grand Prix'iin, jonka jälkeen lopetti toimintansa.
Sponsorit

Citizen
Formula One World Championship

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
| Vuosi | Runko | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Maki F101 | Ford V8 | F |  | ARG | BRA | RSA | ESP | BEL | MON | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | CAN | USA |  | 0 | – |
| 1974 | Maki F101 | Ford V8 | F |  Howden Ganley |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | DNQ |  |  |  |  |  | 0 | – |
| 1975 | Maki F101C | Ford V8 | G |  | ARG | BRA | RSA | ESP | MON | BEL | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | USA |  |  | 0 | – |
| 1975 | Maki F101C | Ford V8 | G |  Hiroshi Fushida |  |  |  |  |  |  |  | DNS |  | DNQ |  |  |  |  |  |  | 0 | – |
| 1975 | Maki F101C | Ford V8 | G |  Tony Trimmer |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | DNQ | DNQ |  |  |  | 0 | – |
| 1976 | Maki F102A | Ford V8 | G |  | BRA | RSA | USW | ESP | BEL | MON | SWE | FRA | GBR | GER | AUT | NED | ITA | CAN | USA | JPN | 0 | – |
| 1976 | Maki F102A | Ford V8 | G |  Tony Trimmer |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | 0 | – |
Karri Louevuo

| Karri Louevuo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Karri Louevuo
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1967 (ikä 57)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1988–1989:  Tampereen Pyrintö
Karri Louevuo (s. 28. kesäkuuta 1967) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Panttereiden kasvatti Louevuo pelasi Tampereen Pyrinnössä miesten SM-sarjassa kaudella 1988–1989. Runkosarjassa hänelle kirjattiin 16 ottelussa keskiarvoiksi 2,1 pistettä, 0,6 levypalloa, 0,4 koriinjohtanutta syöttöä ja 0,6 pallonriistoa. Pyrintö voitti kauden aikana vain yhden 18 ottelustaan ja sijoittui runkosarjan viimeiseksi eli kymmenennelle sijalle.
Keltaevämullo

| Keltaevämullo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Mullot Mullidae
Suku::  Mulloidichthys
Laji::  vanicolensis
Kaksiosainen nimi
 Mulloidichthys vanicolensis  Valenciennes, 1831 
Katso myös
   Keltaevämullo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltaevämullo (Mulloidichthys vanicolensis) on mullojen heimoon kuuluva kalalaji. Se elää indopasifisella merialueella. Keltaevämullon levinneisyys ulottuu lännessä Punaisenmeren pohjukkaan, idässä Tuamotuun, pohjoisessa Japaniin ja etelässä Lord Hoween.
Aiheesta muualla

ITIS: Mulloidichthys vanicolensis (englanniksi)
Fishbase: Mulloidichthys vanicolensis (englanniksi)
Kiinan tulvat 1931

Tulvan uhreja
Kiinan tulvat 1931 olivat yksi Kiinan pahimmista luonnonmullistuksista. Ne syntyivät Keski-Kiinan alueella ja vaikuttivat noin 52 miljoonan ihmisen elämään, surmaten heistä mahdollisesti noin kaksi miljoonaa.
Pahimmin tulvivia jokia olivat Jangtse, Huaijoki, Keltainenjoki ja Keisarinkanava. Ongelmia oli myös niin etelässä kuin Helmijoki ja niin pohjoisessa kuin Songhua ja Jalu, jotka virtaavat Koreaan päin.
Osa uhreista kuoli hukkumalla tai murskaantui vedessä ajelehtivien tavaroiden alle, mutta osa sai veden levittämiä kulkutauteja tai kuoli nälkään tulvien tuhottua ruokahuollon.
Tulvien syynä pidetään epäsuotuisan sään ja huonon suunnittelun yhdistelmää. Jokien varrelle rakennetut penkereet estivät veden leviämisen normaaleille tulvaniityille, ja kuivaa kautta seurasi pitkä sateinen jakso.
Markus Søberg

| Markus Søberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1995 (ikä 29) Oslo, Norja
Kansalaisuus:   Norja  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Stavanger Oilers
Sarja:  GET-ligaen
Pelinumero:  93
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Frölunda HC (SHL) Vålerenga IF (Norja)
NHL-varaus:  165. varaus, 2013 Columbus Blue Jackets
Markus Søberg (s. 22. huhtikuuta 1995 Oslo, Norja) on norjalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa GET-ligaenin Stavanger Oilersissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Søberg on Manglerud Starin kasvatti. Hän voitti seurassa Norjan U17-juniorisarjan mestaruuden vuosina 2010 ja 2011. Kauden 2010–2011 Søberg aloitti Ruotsissa MODO Hockeyn J18-junioreissa, mutta hän palasi kuitenkin kesken kauden Manglerudiin ja voitti koko kevään 2011 pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 9+7=16. Samalla kaudella Søberg pelasi myös seuran U19-junioreissa, joiden paras maalintekijä hän oli ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Magnus Fischerin kanssa tehoilla 21+15=36. Søberg oli Manglerudin paras maalintekijä myös kevään 2011 pudotuspeleissä neljällä osumallaan.
Kaudeksi 2011–2012 Søberg siirtyi taas Ruotsiin ja Frölunda HC:n J18-junioreihin. Hän oli J18 Elitissä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+11=30. Søberg pelasi ison osan kaudestaan myös Frölundan J20-junioreissa. Kaudella 2012–2013, kevään 2013 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 5+1=6 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Erik Karlssonin kanssa. Columbus Blue Jackets varasi Søbergin kuudennella kierroksella 165. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän oli Frölundan J20-junioreiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Robin Söderqvistin kanssa tehoilla 21+17=38. Søberg jakoi koko J20 SuperElitin maalipörssin kuudennen sijan Färjestad BK:n Johan Olofssonin ja August Gunnarssonin kanssa. Hän edusti Frölundaa kauden aikana myös Junior Club World Cupissa. Søberg debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SHL-ottelunsa 7. maaliskuuta 2014 vieraissa AIK IF:ää vastaan.
Vuonna 2014 Søbergin varasi sekä Sioux City Musketeers 149. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa että OHL-joukkue Windsor Spitfires 34. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän päätti siirtyä kaudeksi 2014–2015 Spitfiresiin, jonka varakapteeniksi Søberg myös nousi. Kesken kauden 2015–2016 hän kuitenkin jätti joukkueen ja siirtyi tammikuussa 2016 kotimaahansa Vålerenga IF:n joukkueeseen pelaamaan GET-ligaenia. Søberg teki loppukaudella 13 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi jatkamaan GET-ligaen -uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Stavanger Oilersin riveihin. Ensimmäisellä kokonaisella pääsarjakaudellaab 2016–2017 Søberg teki 30 runkosarjaottelussa tehot 13+15=28, 12 playoff-ottelussa tehot 1+4=5 ja neljässä Mestarien liigan ottelussa tehot 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

Søberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 (pronssia), 2013 (kultaa) ja 2015 (hopeaa). Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Viimeisimmässä turnauksessa Søberg toimi Norjan varakapteenina ja hän voitti koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 8+5=13. Hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä ja Norjan parhaana pelaajana.
Norjan A-maajoukkueessa Søberg on pelannut kaksi ottelua tehopistein 1+1=2.
Muuta

Søbergin isoveli Steffen pelaa maalivahtina Vålerengassa ja on Washington Capitalsin varaus vuodelta 2011. Heidän äitinsä on kotoisin Yhdysvalloista.
Kansainvälinen Paulon sellokilpailu

Kansainvälinen Paulon sellokilpailu on Suomessa pidettävä, tärkeimpiin luettu kansainvälinen sellokilpailu.
Kilpailu on järjestetty vuosina 1991, 1996, 2002, 2007, 2013 ja 2018. Seuraavan kerran kilpailu järjestetään vuonna 2023. Kilpailun taiteellisena johtajana ja tuomariston puheenjohtajana toimii sellotaiteilija Arto Noras.
Kilpailu on saanut nimensä sen perustajalta ja päätukijalta Paulon Säätiöltä.
Aikaisempien kisojen voittajat

I Paulon sellokilpailu (4.–14.11.1991)
Xavier Phillips, Ranska,
Quirine Viersen, Alankomaat,
Henri Demarquette, Ranska,
Jan-Erik Gustafsson, Suomi,
Jean-Guihen Queyras, Ranska ja
Jens Peter Maintz, Saksa
II Paulon sellokilpailu (3.–15.11.1996)
Hai-Ye Ni, Kiina,
Oren Shevlin, Iso-Britannia,
Perttu Kivilaakso, Suomi,
Inbal Segev, Israel ja Taneli Turunen, Suomi
Ani Aznavoorian, Yhdysvallat
III Paulon sellokilpailu (5.–14.11.2002)
Enrico Bronzi, Italia,
Rafal Kwiatkowski, Puola,
Young-Hoon Song, Etelä-Korea,
Chui-Yee Lee, Hongkong/Kanada ja Renaud Déjardin, Ranska
Doo-Min Kim, Etelä-Korea
IV Paulon sellokilpailu (13.–24.4.2007)
Andreas Brantelid, Ruotsi, Tanska,
Béatrice Reibel, Ranska,
Nicolas Altstaedt, Saksa,
Samuli Peltonen, Suomi, ja Janina Ruh, Saksa
Silver Ainomäe, Viro, Suomi.
V Paulon sellokilpailu (16.–27.4.2013)
Kian Soltani, Itävalta
Pablo Ferrández Castro, Espanja ja Aurélien Pascal, Ranska
Alexander Ramm, Venäjä/Liettua
Norbert Anger, Saksa ja Janina Ruh, Saksa
VI Paulon sellokilpailu (15.–25.10.2018)
Brannon Cho, Yhdysvallat
Zlatomir Fung, Yhdysvallat, ja Minji Kim, Etelä-Korea
kolmatta palkintoa ei jaettu
Bryan Cheng, Kanada, Leonardo Chiodo, Suomi, ja Timotheos Petrin, Kreikka
Aiheesta muualla

Kansainvälisen Paulon sellokilpailun viralliset sivut
Karoliina Jarenko

Karoliina Jarenko (s. 1978) on tietokirjailija ja organisaatiokonsultti. Koulutukseltaan Jarenko on valtiotieteiden maisteri.
Jarenko on yksi Filosofian Akatemia -valmennusyrityksen perustajajäsenistä ja toimi sen toimitusjohtajana vuosina 2013–2019. Nykyisin hän työskentelee Learning Advantage -perheyrityksessä. Hän on työskennellyt myös yhdyskuntasuunnittelun tutkijana ja floristina.
Jarenko tekee väitöskirjaa itseorganisoitumisesta yhdyskuntasuunnittelun kontekstissa. Jarenko on tutkija-konsultti Leenamaija Otalan tytär.
Julkaisut > Kirjat

Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Draivi. Helsinki: Alma Talent, 2015. ISBN 9789521424182.
Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Itseohjautuvuus – miten organisoitua tulevaisuudessa? Helsinki: Alma Talent, 2018. ISBN 9789521430404.
Jarenko, Karoliina & Kankkunen, Jenni: Kohti – Ketterän urakehityksen työkirja. Jyväskylä: Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 9789523701083.
Julkaisut > Muut merkittävät julkaisut

Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Sisäinen motivaatio. Tulevaisuuden työssä innostus ja tuottavuus kohtaavat (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 3/2014)
Aiheesta muualla

Karoliina Jarengon nettisivut
Learning Advantagen nettisivut
Youtube: Uuden työn puuhanainen
Kiinan tuoteskandaalit

Kiinan tuoteskandaaleihin kuuluu useita valmisteväärennöksiä, joista merkittävin on Kiinan maitojauheskandaali.
Vuonna 2007 Yhdysvalloissa kuoli 1500 kissaa ja koiraa Kiinassa valmistettuun lemmikkiruokaan.
Kiinan tuoteskandaaleihin sisältyy:
Vuonna 2006 Panamassa kuoli yli 100 ihmistä dietyleeniglykolia (DEG) sisältävään yskänlääkkeeseen. DEG on glyserolia halvempi sakeutusaine. Kemikaali oli saapunut Kiinasta astioissa, joihin aine oli merkitty glyseroliksi.
Maaliskuu 2007: Melamiinia sisältävää kissan ja koiranruoka tappoi ainakin 16 kotieläintä.
Toukokuu 2007: kiinalaisessa hammastahnassa Espanjassa ja Dominikaanisessa tasavallassa oli dietyleeniglykolia.
Kesäkuu 2007: USA:ssa vedettiin renkaita pois myynnistä turvallisuuspuutteiden vuoksi (Valmistaja Hangzhou Zhongce, Kiina)
Kesä 2007: 15 miljoonaa lelua vedettiin pois myynnistä lyijyvärin vuoksi. Pian sen jälkeen 18 miljoonaa lelua vedettiin pois myynnistä vaarallisten pienten magneettien vuoksi.
R-kioski pyysi palauttamaan 300 000 koiralelua ftalaattien vuoksi.
Marraskuussa 2008 tutkimuksiin sisältyivät myös muut elintarvikkeet. IHT mukaan kananmunista löydettiin 3 provinssissa melamiinia. Hongkong alkoi testata vihanneksia, lihaa ja jauhoja. Joidenkin viitteiden mukaan melamiinia on saatettu käyttää eläinten ja etenkin kalan ruokintaan Kiinassa vuosien ajan. Melamiini kiellettiin Kiinassa eläinten ruokintaan heinäkuussa 2007. Kahden välittäjän mukaan sen käyttöä alettiin kuitenkin valvoa vasta maitoskandaalin jälkeen. Maailmanlaajuinen lemmikkiravinnon skandaali vuonna 2007 johti massiivisiin tuotteiden myynnistä poistoihin mm. Yhdysvalloissa. IHT:n mukaan Kiinan viranomaiset eivät koskaan selvittäneet, kuinka laajasti he tutkivat Kiinan sisäisen elintarviketurvallisuuden.
Keretizein

Keretizein (m.kreik. κερητίζειν, kerētízein, ”surmata sarvella”) oli antiikin Kreikassa 500- ja 400-luvun eaa. taitteessa kehitetty mailapeli, joka muistutti nykyaikaista maahockeyta.
Keretizeinia pelattiin kahdessa joukkueessa, joissa oli vähintään kolme pelaajaa kummassakin. Mailojen varret olivat puuta ja lavat vuohen tai naudan sarvea, mistä pelin nimikin tulee. Pelin sääntöjä ei enää tunneta, mutta luultavasti joukkue sai pisteen lyötyään pallon vastapuolen kenttäpuoliskon päätylinjan taakse.