Könnin mestarit
Rengistä mestariksi

Könnin suvun esivanhemmat ovat Könnin sukukirjan vuoden 1949 painoksen mukaan Rannon talosta, joka sijaitsi Koskenkorvan Jouppilan kylässä Kyrönjoen varressa nykyisen Ilmajoen ja Kurikan rajamailla. Suur-Ilmajoen aikana talo kuului Nenättömänkylään. Kylän läpi virtasi Nenättömänluoma ja sen varrelle Nopankylään asti, Ilmajoen ja Kurikan asukkaat asettuivat asumaan.
Rannon talossa asui Liuhtarin-Rannon suku, jonka ensimmäinen edustaja, Lauri Juhonpoika Luctari mainitaan maakirjoissa vuonna 1546. Hänellä oli hallussaan kaksi taloa, joista poika Filip Laurinpoika sai haltuunsa Liuhtariselan. Toinen poika, ja Könnien esi-isä, Pentti Laurinpoika sai haltuunsa Liuhtariselan tilasta erotetun ja Kyrönjoen rantaan siirretyn talon, joka sai nimen Randois.
Edellä olevan sukujohdon esitti Jaakko Sarvela virheelliseksi Könnin sukukirjan täydennetyssä laitoksessa v. 1988 liittämällä kirjaan sukujohdon kommentit, mutta korjaamatta itse sukujohtoa. Alla mainitun Jaakko Juhonpojan isä on kylläkin Rannosta ja nimeltään Juho Niileksenpoika. Juho Niileksenpojan isänpuoleinen sukulinja menee kuitenkin 1600-luvulla Pentti Jaakonpoikaan (haudattu 24.2.1681), joka tuli Käräjäsaaresta (Jouppuselasta) Rannon isännäksi, eikä Liuhtarin Lauri Juhonpoikaan. Pentti Jaakonpojan vaimo oli Kaisa Heikintytär (haudattu 2.7.1690). [Lähde: Tapio Piirto ja Penni Airas: Könni, verkkojulkaisu 2008]
Rannon talon seitsemäs isäntä oli Jaakko Juhonpoika (1687–1764). Hänellä ja vaimollaan Maria Sigfredintytär Koskenkorvalla oli viisi lasta: kaksi poikaa ja kolme tytärtä. Isonvihan aikaan talo poltettiin kaikkine rakennuksineen, ja se joutui pitkäksi aikaa autioksi. Talosta ei ollut jaettavaa kahdelle pojalle. Rannon talon vanhempi poika Simo sai talon haltuunsa, ja nuorempi veli Jaakko oli pakotettu hakemaan toimeentulonsa muulla tavoin.
Könnin ensimmäinen mestari Jaakko Jaakonpoika Ranto (28. kesäkuuta 1721) meni luultavasti jo 14-vuotiaana rengiksi Jurvan Tuppiraudan taloon. Sieltä hän siirtyi Ilmajoelle Kauppilan taloon rengiksi. Kauppilan naapuri- ja Ilmajoen pitäjänsepäksi vuodesta 1734 valittu Juho Niilonpoika lienee ensimmäisenä opettanut tulevalle Könnin Mestarille "vasaran tanssia alasimella". Myös toinen pitäjänseppä Jaakko Heikinpoika ja myöhemmin hänen poikansa, Heikki Jaakonpoika opettivat Jaakko Rantoa.
Kauppilassa asuessaan siellä asui myös taitava, seinäkellojakin valmistanut seppä Tuomas Luopajärvi Jalasjärveltä. Hänen töitään tarkastellessaan Jaakossa heräsi into tutustua sepän ammattiin. Perehtyäkseen siihen hän siirtyi ns. viikkorengiksi, joka vapaa-aikoinaan opetteli kellojen tekoa ja sepän töitä.
Luopajärven harmiksi Jaakko Rannosta kehittyi mestariaan taitavampi takoja ja kelloseppä. Kellojen valmistus alkoi kiinnostaa yhä enemmän, ja hän kävi opissa kaupunkien kelloseppien luona perehtyen seinäkellojen valmistukseen. Vaasalaisilta ammattimiehiltä Jaakko Ranto oppi myös ruotsin kielen, ja hän otti käyttöön Ranto nimen ruotsinnoksen Strand.
Kauppilasta 18-vuotias Jaakko siirtyi asukiksi Peuralaan, missä vuonna 1742 solmi avioliiton palvelija Maria Juhontyttären kanssa. Marian kuoltua keuhkotuberkuloosiin 25. heinäkuuta 1778, vihittiin Jaakko uuteen avioliittoon 1779 Maria Bertholdintyttären kanssa.
Jaakko Strand toimi Ilmajoella pitäjän pyssyseppänä ja seppänä, mutta kiinnostui myös maanviljelystä. Ilmajoen Lahdenkylän Karjanmaalle hän perusti Polvenmäen uudistilan, jossa ryhtyi kokeilemaan uudenaikaisia viljelytapoja. Tilalle hän rakensi itselleen pajan, ja täällä ollessaan hän sai pitäjänsepän toimen, josta kuitenkin erosi ostettuaan Könningsbäckin, kruunun uudistilan.