stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unkarin Grand Prix 2005
Raportti

Aika-ajoissa Räikkönen joutui lähtemään ensimmäisenä yrittämään aikaa jouduttuaan keskeyttämään edellisessä kilpailussa Saksassa. Aika oli koko joukon neljänneksi nopein, huolimatta siitä että hän oli joutunut ajamaan likaisella radalla. Paalupaikan otti Michael Schumacher, jonka aika oli peräti 0,8 sekuntia nopeampi kuin toiseksi nopeimman kuljettajan, Juan Pablo Montoyan aika. MM-sarjaa johtanut Fernando Alonso ajoi omalla kierroksellaan viimeisen mutkan leveäksi ja putosi kuudenteen lähtöruutuun.
Startissa Schumacher piti paikkansa kasvattaen kevyen bensakuorman ansiosta johtonsa yli kahteen sekuntiin. Toiseksi lähdössä noussut Räikkönen onnistui kuitenkin kuromaan eron puoleen sekuntiin toisella kierroksella ja kolmannella kierroksella suomalainen oli enää vain sekunnin kymmenyksen puolustavaa maailmanmestaria perässä. Montoya oli kilpailussa kolmantena, mutta jäi koko ajan tallikaveristaan.
Räikkönen teki yllättäen pysähdyksensä jo kierroksella 11, mikä antoi Schumacherille hetken aikaa hengähtää johtopaikalla, kun ero toisena olleseen Montoyaan oli 10 sekuntia. Jarno Trulli oli Räikkösen pysähdyksen jälkeen noussut kolmanneksi ja piti sijansa vielä oman varikkokäyntinsä jälkeen kierroksella 13. Kaksi kierrosta myöhemmin kilpailua edelleen johtanut Schumacher pysähtyi ensimmäisen kerran, ja Montoya otti kilpailussa johtopaikan, jota hän piti varikkopysähdykseensä asti, kierrokselle 22. Montoya putosi sekä Schumacherin ja Räikkösen taakse, joka oli onnistunut ohittamaan Trullin.
Kierroksella 36 oli jälleen Schumacherin vuoro tehdä pysähdys. Hetkeä myöhemmin Räikkösen piti tulla myös tekemään omansa, mutta koska McLarenin varikkomiehistö tiesi kuinka paljon polttoainetta Schumacherille oli laitettu, pysähdys oli nopea ja varikolta palatessaan suomalainen johti kilpailua. Schumacher lopetti taistelun voitosta, koska McLarenin ylivoima Ferrariin oli kaikkien tiedossa. 11 kierroksessa Räikkönen tekikin 25 sekunnin johtomarginaalin saksalaiseen.
Räikkösen tehtyä toisen pysähdyksensä, otti Montoyan taas johtopaikan haltuunsa, kolumbialaisen oltua liikkeellä kahden pysähdyksen taktiikalla, kun taas Räikkönen ja Schumacher tekisivät kolme pysähdystä. Montoyan McLarenista hajosi kuitenkin ohjaus kierroksella 41, ja kolumbialainen joutui ajamaan autonsa varikolle ja keskeyttämään.
Räikkönen palasi kilpailun kärkipaikalle, jonka hän piti loppuun asti. Michael Schumacher oli toinen, ennen pikkuveljeään Ralf Schumacheria, joka oli noussut kilpailun lopussa aivan isoveljensä kantaan. Alonso jäi kilpailussa sijalle 11, juututtuaan ensimmäisen mutkan ruuhkaan startissa. Espanjalainen piti kuitenkin edelleen täysin ylivoimaisen johtopaikkansa MM-sarjassa, Räikkösen voitosta huolimatta.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 70 | 1.37.25,552 | 4 | 10 |
| 2 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 70 | + 35,581 | 1 | 8 |
| 3 | 17 |  Ralf Schumacher | Toyota | 70 | + 36,129 | 5 | 6 |
| 4 | 16 |  Jarno Trulli | Toyota | 70 | + 54,221 | 3 | 5 |
| 5 | 3 |  Jenson Button | BAR-Honda | 70 | + 58,832 | 8 | 4 |
| 6 | 8 |  Nick Heidfeld | Williams-BMW | 70 | + 1.08,375 | 12 | 3 |
| 7 | 7 |  Mark Webber | Williams-BMW | 69 | + 1 krs. | 16 | 2 |
| 8 | 4 |  Takuma Satō | BAR-Honda | 69 | + 1 krs. | 10 | 1 |
| 9 | 6 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 69 | + 1 krs. | 9 |  |
| 10 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 69 | + 1 krs. | 7 |  |
| 11 | 5 |  Fernando Alonso | Renault | 69 | + 1 krs. | 6 |  |
| 12 | 19 |  Narain Karthikeyan | Jordan-Toyota | 67 | + 3 krs. | 18 |  |
| 13 | 18 |  Tiago Monteiro | Jordan-Toyota | 66 | + 4 krs. | 20 |  |
| 14 | 12 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 63 | + 7 krs. | 14 |  |
| NC | 21 |  Christijan Albers | Minardi-Cosworth | 59 | Ei sijoittunut | 17 |  |
| Kesk. | 11 |  Jacques Villeneuve | Sauber-Petronas | 56 | Tulipalo | 15 |  |
| Kesk. | 10 |  Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 41 | Vetoakseli | 2 |  |
| Kesk. | 20 |  Robert Doornbos | Minardi-Cosworth | 26 | Hydrauliikka | 19 |  |
| Kesk. | 14 |  David Coulthard | Red Bull-Cosworth | 0 | Kolari | 13 |  |
| Kesk. | 15 |  Christian Klien | Red Bull-Cosworth | 0 | Kolari | 11 |  |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Michael Schumacher – 1.19,882
Nopein kierros: Kimi Räikkönen – 1.21,219 (kierroksella 40)
Kahdeskymmenes Unkarin Grand Prix
Viimeinen F1-osakilpailu, jossa oli tupakkasponsorit
Palkintokorokkeella ei ruiskutettu samppanjaa keskiviikkona menehtyneen Mclarenin kokin Darren Hawkerin muiston vuoksi.
Tšerjoha (joki)

| Tšerjoha Черёха |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pihkova, Ostrov ja Porhov
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tšerjohan valuma-alue
Pinta-ala:  3 230 km²
Yhtyy:  Velikaja (24 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Tšerešno, Vorontsovo 
 :  57.240833°N, 28.701667°E
Laskupaikka:  Velikaja, Pihkova
 :  57.769722°N, 28.359722°E
Sivu-uomat:  Keb, Petenka, Listvenka ja Dubnja
Taajamat:  Tšerjoha ja Slavkovitsi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  78,8 m mpy. 
Laskukorkeus:  30,5 m mpy. 
Korkeusero:  48 m
Pituus:  145 km  
Kaltevuus:  0,33 m/km
Keskivirtaama:  16,3 m³/s (MQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Narvanjoen vesistöalueen kartta. Kartassa on vaalealla merkitty Peipsijärven valuma-alue ja paksulla piirretty Velikaja laskee Peipsijärven eteläpäähän. Tšerjoha yhtyy Velikajaan Pihkovan eteläpuolella, jonne se tulee lännestä päin. Kartassa näkyvät myös sivujoet Keb ja Listvenka.
Tšerjoha (ven. Черёха) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku

Joen alkulähde sijaitsee suolammessa Tšerešno, jota ympäröi suuri avosuon alue. Paikka sijaitsee kuusi kilometriä Velikajan pääuomasta pohjoiseen ja Ostrovin kaupungista 20 kilometriä kaakkoon, pienen Vorontsovon asuinalueen lähellä. Ensimmäiset 50 kilometriä joki virtaa kohti pohjoista harvaan asutulla seudulla, joka on aluksi hyvin soistunutta. Jokeen yhtyy idästä Dubnja, Listvenka ja Dubenka. Joki saapuu viljelyalueelle ja joen varressa sijaitsevan Slavkovitsin (Славковичи) taajaman jälkeen joki saapuu itä-länsi-suuntaiseen painanteeseen, missä joki kääntyy jyrkästi kohti länttä. Joen yläjuoksulla on 85 kilometrin matkalla sen uoma pudonnut 28 metriä ja sen suurimmat sivujoet ovat, viimeinen Petenka mukaan lukien, laskeneet kaakosta Sudomskajan ylängöltä päin. Joen rannat ovat olleet yläjuoksulla suomaata ja alempana peltomaata. Käännöksen jälkeen joki putoaa vielä sen viimeisten 60 kilometrin matkalla 21 metriä lisää. Tällä osuudella siihen yhtyvät pienet sivujoet Tšernaja, Lzna, Polonka ja alimpana, suurin kaikista sivujoista, vielä Keb. Se laskee puolestaan pohjoisesta Lugan ylängöltä päin. Tšerjohan rannat muuttuvat täällä metsämaaksi ennen saapumistaan Velikajan jokilaaksoon, jossa se yhtyy Velikajaan Tšerjohan ja Lopatinon (Лопатино) taajamissa aivan Pihkovan kaupunkialueen eteläreunalla. Sivujoki Keb puolestaan yhtyy Tšerjohaan 10 kilometriä ennen Tšerjohan taajamaa tuoden siihen neljänneksen verran lisää vettä.
Valuma-alue ja sivujoet

Tšerjoha sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen ja tästä laskee Narvanjoki Itämeren Suomenlahteen. Velikajan sivujoen Tšerjohan valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella, jossa se alkaa Ostrovin piiristä, jatkaa Porhovin läpi ja loppuu Pihkovan piirissä Velikajaan. Ostrovissa valuma-alue on pääosin on suomaata, Porhovissa peltomaata ja Pihkovassa metsämaata. Joen valuma-alueen itäpuolella sijaitsee Olhavanjoen vesistöalueen Šelonjoen Uzanin sivujoen valuma-alue, lounaassa virtaa Velikajan pääuoma, luoteessa sijaitsee Velikajan sivujoen Mnoga valuma-alue, ja pohjoisessa sijaitsee sivujoen Kebin valuma-alue. Valuma-alue jää siten pohjoisessa Lugan- ja etelässä Sudomskajan ylänköjen väliin.
Valuma-alueen pinta-ala on 3 230 neliökilometriä. Joen virtaaman mittauspiste sijaitsee 14 kilometriä joensuusta yläjuoksulle päin. Siellä on mitattu 16,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), mutta sivujoki Keb yhtyy Tšerjohaan mittauspisteen alapuolella. Jos Kebin keskivirtaama arvioidaan valuma-alueiden pinta-alojen suhteessa, tulisi Tšerjohan keskivirtaamaksi yli 20 m³/s. Tšerjohan suurimpia sivujokia on esitelty alla taulukossa.
| yhtyy Tšerjohaan  (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | Keb | Кебь | 93 | 822 | 1 |
| 30 | Polonka | Полонка | 29 | 109 | 1 |
| 38 | Olešenka | Олешенка | 14 |  | 1 |
| 42 | Lzna | Лзна | 42 | 124 | 1 |
| 44 | Zolotovka | Золотовка | 12 |  | 1 |
| 52 | Tšornaja | Чёрная | 23 | 124 | 1 |
| 60 | Petenka | Петенка | 46 | 251 | 1 |
| 89 | Dubenka | Дубенка | 38 | 109 | 1 |
| 95 | Nevlja | Невля | 12 |  | 1 |
| 96 | Tšeresok | Чересок | 13 |  | 1 |
| 102 | Listvenka | Лиственка | 46 | 370 | 1 |
| 105 | Ljubašiha | Любашиха | 16 |  | 1 |
| 111 | Dubnja | Дубня | 40 | 214 | 1 |
| 127 | Borovenka | Боровенка | 24 | 131 | 1 |

Lähteet: 1 =
Joen valuma-alueella on joitakin järviä, joista yksi on joen lähdejärvi Tšerešno. Lähes kaikki järvet sijaitsevat valuma-alueessa pääuoman kaakkoispuolella. Alempana olevat järvet ovat pääosin pieniä kun taas Sudomskajan ylängöllä ne ovat suurempia (Beloje, Peretjos, Lutšno). Myös Lugan ylängöllä on muutama järvi.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000029133 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6 7  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Черёха (река), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Joen yhtymiskohdan korkeudeksi on määritetty sama arvo, joka annettiin Pihkovanjoen yhtymiskorkeudeksi.
Käännös suomeksi
Vasco Núñez de Balboa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasco Núñez de Balboa Wikimedia Commonsissa
Tartaani

Kolmea erilaista tartaanikangasta.
Tartaani (gaeliksi breacan; engl. ja skotiksi tartan) on perinteisesti Skotlantiin ja sen klaaneihin yhdistetty ruudullinen villainen kudostekstiili. Yleensä Skotlannin kansallisasuste, kiltti, on valmistettu tartaanikankaasta.
Vuonna 1815 alettiin virallistaa klaanien tunnusomaisia kankaita, joita klaanien jäsenet käyttivät pukeutumisessaan. Samanlaiset kankaat olivat osoitus verisukulaisuudesta.
Nykyisin tartaaneja voi rekisteröidä myös suvulle, alueelle, sotilasosastolle, yritykselle tai yhdistykselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tartaani Wikimedia Commonsissa
Turun helluntaiseurakunta

| Turun helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Helluntaiseurakunnan rukous­huone Puistokadun alkupäässä.
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1921
Johtaja:  Pekka Havupalo
Jäseniä:  n. 1 600
TV:  UskoTV
Radio:  Radio Dei
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Helluntaiseurakunta on helluntaiherätyksen piiriin kuuluva seurakunta Turussa. Seurakunnan jäsenmäärä on noin 1 600 henkeä. Seurakunta perustettiin 69 perustajajäsenen voimin vuonna 1921. Ensimmäiset lähetystyöntekijät lähtivät seurakunnasta jo vuonna 1929 Mantšuriaan.
Turun helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta. Seurakunta tuottaa myös Puistokadulle-ohjelmaa, jota lähetetään Radio Deissä.
Toimintaa

Seurakunnalla on rukoushuone Turussa osoitteessa Puistokatu 6 b. Seurakunta omistaa myös Mix-nuorisokahvilan ja Turun kristillisen kirjakaupan Turussa ja Kupiluodon leirikeskuksen Sauvossa. Seurakuntaan kuuluvat seuraavat rukouspiirit: Mynämäen rukouspiiri, Nousiaisten rukouspiiri, Piikkiön rukouspiiri, Liedon torikirkko, Raision rukouspiiri ja Yläne-Paattisten rukouspiiri.
Kasvu ja jakautuminen uusiksi seurakunniksi

Seurakunnan toimialue oli aiemmin laajemmalla alalla Varsinais-Suomessa, mutta kasvun myötä 1970–1980-luvuilla perustettiin Uudenkaupungin ja Naantalin helluntaiseurakunnat erottamalla ne itsenäisiksi seurakunniksi Turun helluntaiseurakunnasta. Kristillinen seurakunta Uusipesula Varissuolla erotettiin omaksi seurakunnakseen marraskuussa 2005. Viimeisin jakautuminen tapahtui vuoden 2009 alussa, kun Asemaseurakunta Paimiossa tuli omaksi seurakunnakseen. Turun helluntaiseurakunnalla on yhä toimintaa monissa Turun ympäristökunnissa.
Historia > Helluntaiherätyksen saapuminen Turkuun

Turussa oli 1900-luvun alussa ollut kaksi hengellistä herätystä, Frans Hannulan mukaan nimetty Hannulan herätys vuosina 1902–1905 ja vuonna 1914 vapaakirkollisten saarnaajien Eeli ja William Jokisen kokoussarjan aiheuttama herätys, jonka seurauksena Turun Christian Endeavor -liikkeeseen liittyi liki 300 uutta jäsentä. Varsinainen helluntaiherätys tuli kuitenkin vasta vuonna 1911, kun Turussa vieraili liikkeeseen kuuluva pastori Thomas Ball Barratt Norjasta, joka piti 13. lokakuuta 1911 puhetilaisuuden entisen Turun Akatemian juhlasalissa. Kuulijoita oli silloisen Turun Sanomien pikku-uutisen mukaan ”verrattain runsaasti”. Barrattin lähdettyä Turussa jatkettiin rukouskokouksia ja rukoiltiin innokkaasti Pyhän Hengen vuodatuksen puolesta.
Lokakuussa 1912 Turkuun saapui toinen norjalainen helluntaisaarnaaja Gerhard Olsen-Smidt (1879–1938), joka alkoi pitää kaupungissa herätyskokouksia ja toimi herätyksen johtajana aina vuonna 1925 tapahtuneeseen vangitsemiseensa ja Norjaan-paluuseensa asti. — Ensimmäisen maailmansodan aikana 1914–1917 hän ei voinut oleskella Suomen suuriruhtinaskunnassa.
Aluksi kokoukset pidettiin edelleen Akatemian juhlasalissa, mutta pian sen käyttö kiellettiin. Silloinen arkkipiispa ja muu korkea papisto varoitteli lehdissä helluntaiherätyksestä ja kielsi vuokraamasta saleja herätyksen käyttöön. Tämän vuoksi kokouspaikat vaihtelivat ja niitä pidettiin palokuntatalolla, työväentalolla, Vähäväkisten salissa ja Toivo II:ssa. Metodistipastori Pekka Nuutinen salli myös metodistikirkon käytön rukouskokouksia ja muita pienempiä tilaisuuksia varten. Tästä kuitenkin kanneltiin metodistien piirisihteerille Harras Aulangolle, joka vaati Nuutista perimään tilojen käytöstä vuokraa. Tämä ei käynyt Nuutiselle, joka erosi metodistikirkosta ja liittyi helluntaiherätyksen piiriin entistä vankemmin. Barrattkin kävi uudelleen Turussa vuonna 1913, jolloin järjestettiin Littoistenjärven rannalla ensimmäinen kastetilaisuus, sillä herätyksen piirissä oltiin siirrytty aikuis- eli uskovienkasteen kannalle. Kastajana toimi Olsen-Smidt ja kastettuja oli tuolloin 20.
Vuonna 1914 Turun helluntailaiset vuokrasivat ensimmäisen oman kokoushuoneen Multavierunkatu 6:ssa, jossa oli 75 istumapaikkaa. Kuitenkin kyseisen kokoushuoneen sulkivat jo 1915 venäläiset santarmit. Tämän jälkeen kokouksia jatkettiin kodeissa. Useimmiten kokoonnuttiin Elli ja Kustaa Laineen kodissa osoitteessa Läntinen Pitkäkatu 15. Vuonna 1915 pidettiin uusi kastetilaisuus Kupittaalla, jolloin kerrotaan kastetun 65 henkeä. Kastajana oli lähetyssaarnaaja Vilho Pylkkänen, joka kastoi tuolloin pastorit Valdemar Lindbohmin ja Selim Suomelan. Tämän jälkeen kastetilaisuuksia pidettiin säännöllisesti joka kesä, kunakin kertana noin 20–30:n tullessa kasteelle, tosin kaikki eivät olleet Turusta.
Historia > Seurakunta perustetaan

Vuonna 1921 pidettiin helmikuun loppupuolella viikon mittaiset raamattupäivät Kaskenkatu 16 b:ssä. Puhujina olivat Gerhard Olsen-Smidt ja Väinö Pfaler. Tilaisuuden päättäjäispäivänä, sunnuntaina 27. helmikuuta klo 16 perustettiin virallinen paikallisseurakunta, joka nimettiin Turun Helluntaiseurakunnaksi. Perustajajäseniä oli 69, joista naisia 52 ja miehiä 17. Turun helluntailaisista ne, jotka eivät liittyneet tähän seurakuntaan, jatkoivat kokoontumista joko helluntaiystävien nimellä ja osa helluntaikansan nimellä.
Seurakunnan ensimmäiseksi saarnaajaksi valittiin F. A. Estlander, joka aiemmin oli toiminut baptistien joukossa. Seurakunnankokouksista alettiin pitää kirjaa vasta vuonna 1925, minkä vuoksi tiedot alkuvuosien toiminnasta ovat heikkoja. Kokoontumiset olivat aluksi Puutarhakatu 37:ssä, josta siirryttiin vuonna 1923 Aninkaistenkatu 10:een. Seurakunnan jäsenistössä oli huomattavaa liikkuvuutta, sillä väkeä liittyi, lähti tai erotettiin sangen vilkkaasti.
Olsen-Smidt tuomittiin Helsingissä vuonna 1925 kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen haureudesta. Tuomio merkitsi helluntailiikkeelle huomattavaa kriisiä.
Vuonna 1926, jolloin tehtiin ensimmäinen kunnollinen jäsenluettelo sitten perustamisen, vain noin puolet perustajista oli yhä jäseniä. Jäsenmäärä oli kuitenkin kasvanut 86:een.
Historia > Pastorin ja nimen vaihtaminen

13. syyskuuta 1926 valittiin uudeksi seurakunnan saarnaajaksi ja johtajaksi pastori Väinö Pfaler, joka oli aiemmin ollut mukana seurakunnan perustamisessa. Samassa kuussa seurakunnan nimi muutettiin Smyrnaksi, sillä raamatulliset nimet olivat tulleet muotiin helluntaiseurakunnissa. Pfalerin aikana alettiin myös tehdä evankeliointityötä Turun lähikunnissa, ainakin Raisiossa, Piikkiössä, Liedossa ja Naantalissa. Pfaler oli tullessaan Turkuun helluntaiherätyksen lehden Ristin Voiton päätoimittaja, ja seurakuntalaiset olivatkin innokkaana levittämässä kyseistä lehteä. Pfaler jätti virkansa syksyllä 1928, jolloin Ristin Voiton toimitus siirtyi Helsinkiin.
Historia > Kasvun ja hajaannuksen aikoja

Pfalerin jälkeen seurakunnassa palveli vuodesta 1929 vuoden verran lähetyssaarnaaja Evert Carlsson Ruotsista, ja hänen aikanaan seurakunta kasvoi. Hänen lähdettyään lähetyskentälleen Kiinaan hän sai monta vuotta rahallista tukea Turun helluntaiseurakunnalta.
Carlssonia seurasi saarnaajana ja johtajana myös ruotsalainen Carl Forsberg 4. elokuuta 1930 alkaen. Tällöin seurakunnasta tuli kaksikielinen ja kaikki saarnat ja puheet käännettiin suomeksi ja ruotsiksi. Seurakunta saikin runsaasti uusia jäseniä molemmista kieliryhmistä. Vuonna 1932 kastettiin 70 uskoontuullutta, jolloin seurakunnan jäsenmäärä kohosi 250:een. Tänä aikana seurakunta olikin muuttanut isompiin tiloihin Aninkaistenkatu 1:een, jonne mahtui istumaan 225 henkeä. Forsberg joutui jättämään työnsä marraskuussa 1932 johtuen sairaudestaan ja siitä, että viranomaiset eivät antaneet hänelle enää työlupaa. Niinpä seurakunnasta tuli jälleen yksikielisesti suomenkielinen ja ruotsinkieliset perustivat oman seurakuntansa nimeltään Filadelfiaförsamlingen i Åbo.
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Turun helluntaiseurakunnan johtajina:
1925–1926: F. A. Estlander
1926–1928: Väinö Pfaler
1929–1930: Evert Carlsson
1930–1932: Carl Forsberg
1953–1954: Rafael Öhberg
Heikki Lahti
–2011: Taisto Toivola
2012→ Pekka Havupalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turun helluntaiseurakunta Wikimedia Commonsissa
Seurakunnan verkkosivusto
Risti helluntaiseurakunnan oven edessä Puistokadulle päin.
Tarsian aitta

Tarsian aitta on Tarsian tilalla Kihniön kunnassa, Kankarin kylässä sijaitseva aittarakennus, jota on väitetty Suomen vanhimmaksi säilyneeksi puurakennukseksi. Aitan ovensuuhun on kaiverrettu merkintä, joka on tulkittu vuosiluvuksi 1441. Viimeistään 1500-luvulla perustettu Tarsian tila sijaitsee kapealla Syväjärven ja Tarsianjärven toisistaan erottavalla kannaksella. Jo tätä ennen paikalla on ollut keskiajalla eränkävijöiden tilapäisasumus ja aitta olisi peräisin näiltä ajoilta. Tarsian kautta kulki tärkeä eräreitti, jota on kutsuttu Kalevaisten tieksi. Kihniö kuului tällöin Ikaalisten Kyrösselän rantakylien luonnollisiin kaukonautinta-alueisiin. Perimätiedon mukaan aitta on rakennettu pirkkalaisten veronkantoa varten tai kyröläisten kala-aitaksi.
Aittarakennuksen hirsistä vuonna 1997 otettujen näytteiden dendrokronologisen ajoituksen perusteella aitan rakennuspuut on kaadettu talvikaudella 1687-1688, joten aitta olisi rakennettu aikaisintaan 1688.
Aiheesta muualla

Aitta vuodelta 1721 Kihniön Kankarin Tarsiassa, U. T. Sireliuksen valokuva vuodelta 1909, valokuvan taakse kirjoitettu lisätietona: = 1441. Museovirasto, Kansatieteen kuvakokoelma (Finna)
G. Paaer : "Kalevalaisten tie" ja keskiaikainen aitta Kihniöllä, Uusi Suomi, 09.01.1938, nro 7, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kihniötä kiertelemässä ja katselemassa, Ilkka, 20.07.1939, nro 191, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maamme vanhimmat pystyssä olevat aitat Kihniössä. Tarsian talon aitan seinässä oleva vuosilukuleikkaus tarkoittanee v. 1441. Vanhat tarinat ja kansanmuistot Kihniöstä mainitsevat usein pirkkalaisista ja Kalevan sankareista, Satakunnan Kansa, 22.07.1939, nro 165, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vasco da Gama (kauppakeskus)

| Centro Vasco da Gama |
| --- | --- |
 Vasco da Gama
Sijainti:  Lissabon, Portugali
Avattu:  huhtikuu 1999
Omistaja:  Soneae Sierra (50%) ja ING Real Estate (50%)
Liikkeiden määrä:  167
Kerrospinta-ala:  47 700 m²
Kerrosten määrä:  3
Pysäköintipaikkoja:  2 600
Kotisivu
Vasco da Gama sijaitsee Lissabonissa, Portugalissa. Kauppakeskus avattiin huhtikuussa 1999. Kauppakeskuksen omistaa  Sonae Sierra, joka kuuluu portugalilaiseen Sonae monialayhtymään.
Vasco da Gaman kerrospinta-ala on yli 47 700 neliömetriä ja kauppakeskuksessa sijaitsee noin 167 liikettä. Kauppakeskuksessa on muun muassa ravintolamaailma ja Continente-hypermarketketju.
Kulkuyhteydet

Kauppakeskukseen pääsee metrolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasco da Gama (kauppakeskus) Wikimedia Commonsissa
Vasco da Gaman kotisivut (portugaliksi)
Tarsianjärvi

| Tarsianjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kihniö
Koordinaatit:  62°11′52″N, 23°08′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  joki Syväjärveen 
Järvinumero:  35.538.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,4 m 
Rantaviiva:  4,362 km 
Pinta-ala:  0,52584 km² 
 fiTarsianjärvi 
Tarsianjärvi  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Tarsianjärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 1000 metriä, leveys 730 metriä ja sen pinta-ala on 53 hehtaaria. Se sijaitsee lähellä Kihniön keskustaa. Järveen laskee Myllyjoki, joka tuo vettä Nerkoonjärven valuma-alueelta, jonka pinta-ala on 162 km2. Myös Sulkuejärvi laskee Tarsinjärveen 100 metristä ojaa myöten. Nämä joen tuovat lähes kaikki vedet, sillä muut laskuojat ovat vain lyhyitä metsäojia. Rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä. Peltomaata on rannassa vain Tarsian kohdalla. Vapaa-ajan asuntoja on toistakymmentä.
Temppelivuori (Raisio)

Näkymä Temppelivuoren huipulta Raisionlahden suuntaan maaliskuussa 2017.
Upalingon Temppelivuori on Raisionlahden rannalla Raisiossa sijaitseva kallioalue ja näköalapaikka. Kallio kohoaa lähes 40 metriä merenpinnasta.
Alue on ollut mahdollisesti asuttu 1200-luvulla, ja vielä 1980-luvulla alueella on ollut hevosia
Temppelivuoren sisällä toimi ennen Raision jätevedenpuhdistamo. Se oli harvinaisuus, sillä 1997 maanalaisia vedenpuhdistamoita oli vain muutamalla paikkakunnalla Suomessa. Nykyään tiloissa toimii motocrossrata.
Kallion huipulle johtaa kaksi uikkupolkuaselvennä.
Kasvillisuus

Temppelivuoren rannat ovat reheviä, niissä kasvaa paikon metsävaahteraa, tuomea sekä tervaleppää, ja joitakin metsätammen yksilöitä. Alueella kasvaa merisuolaketta, jota kasvaa vain merenrannoilla.
Alueen kasvillisuus kallion yläosissa on sekametsää ja paikoin lehtoa, varsinkin uikkupolun alussa on metsätammi sekä muita lehtopuita kuten metsävaahteraa. Aluskavillisuudessa on taikinanmarjaa, tuomea ja suokasveja kuten suovehka.