stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aakkosjärjestys
Aakkosten järjestys eri kielissä

Latinalaisen kirjaimiston järjestys on ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ. Latinalaisia kirjaimia käyttävien kielten aakkosten järjestykset saattavat poiketa toisistaan huomattavasti etenkin niiden kirjainten osalta, jotka eivät kuulu klassisen latinan aakkosiin.
Suomen kielen perusaakkosten järjestys on ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVXYZÅÄÖ, ruotsin kielen mukaisesti. Kirjain W aakkostetaan suomenkielisessä aineistossa yhdessä V:n kanssa, sillä ne käsitetään samaksi kirjaimeksi. Erikseen V ja W voidaan aakkostaa monikielisessä aineistossa, kuten puhelinluettelossa. Useimmat tarkemerkit jätetään aakkostettaessa huomiotta. Ü ja Ű aakkostetaan ääntämistään mukaillen kuten Y, ja Õ ja Ő aakkostetaan kuten Ö.
Viron aakkoset päättyvät SŠZŽTUVWÕÄÖÜXY. Saksan aakkosissa Ö on O:n tarkkeellinen variantti, mutta unkarin aakkosissa se on itsenäinen, heti O:n jäljessä seuraava kirjain.
Eurooppalaisen standardin EN 13710 mukaan Ä ja Å aakkostetaan A:n kanssa ja Ö O:n kanssa. Standardin suomalainen versio SFS-EN 13710 noudattaa suomen kielen aakkosjärjestystä.
Ei-latinalaisilla kirjoitusjärjestelmillä on omat tapansa järjestää kirjoitusmerkkinsä. Tämä on näkynyt konkreettisesti vuodesta 1988 alkaen esimerkiksi Etelä-Koreassa ja Kiinassa järjestettyjen olympialaisten avajaisseremonioissa, joissa eri maiden joukkueet marssivat kentälle järjestäjämaan käyttämässä, länsimaille oudossa järjestyksessä.
Kirjastokokoelmia järjestettäessä voidaan joutua tilanteeseen, jossa on aakkostettava erikseen latinalaisin, kyrillisin, kreikkalaisin ynnä muin kirjaimistoin laadittuja teoksia.
Aakkostus

Kirjainsarjat pannaan aakkosjärjestykseen eli aakkostetaan ensisijaisesti ensimmäisen kirjaimen mukaan (suomen kielessä ensimmäisiksi A-alkuiset sanat, sitten B-alkuiset ja niin edelleen), sitten toisen kirjaimen mukaan (esimerkiksi AA-alkuiset sanat ennen AB-alkuisia) ja niin edelleen.
Sanoittaisessa aakkostuksessa sanaväli käsitetään merkiksi, joka on kaikkien muiden merkkien edellä aakkosjärjestyksessä. Kirjaimittaisessa aakkostuksessa sanaväliä ei oteta lainkaan huomioon, eli peräkkäiset sanat aakkostetaan kuin ne olisi kirjoitettu yhteen.
Ihmisten nimet aakkostetaan yleensä ensisijaisesti sukunimen ja toissijaisesti etunimen mukaan. Sukunimien etuliitteiden aakkostussäännöt ovat monimutkaiset.
Senkin jälkeen, kun aakkosten järjestys oli jo vakiintunut, kirjat ja niiden sisältö järjesteltiin vielä vuosisatojen ajan muilla tavoin kuin aakkostamalla. Jos asiat joskus aakkostettiinkin, ne aakkostettiin ensimmäisen vuosituhannen aikana vain ensimmäisen kirjaimen mukaisiin ryhmiin, mutta muita kirjaimia ei otettu lainkaan huomioon. Vasta keskiajalla alkoi yleistyä ensin kahden, sitten kolmen ensimmäisen kirjaimen mukainen aakkostaminen. Koko sanan mukainen aakkostaminen yleistyi vasta vuosisatoja myöhemmin, mutta nykyaikana se on käytännössä ainoa tapa aakkostaa.
1900-luvulle tultaessa lähes kaikki painetut sanakirjat ja muut hakuteokset oli aakkostettu. Tietokoneiden ja internetin myötä aakkostus on kuitenkin 2000-luvulla menettänyt merkitystään. Esimerkiksi Wikipediassa artikkelit löytyvät ensisijaisesti muilla tavoilla kuin selaamalla aakkostettua luetteloa, samoin kuin puhelinnumerot sähköisessä puhelinluettelossa.
Finlandia Trophy

Finlandia Trophy on kansainvälinen taitoluistelukilpailu, joka on järjestetty vuodesta 1995 lähtien vuosittain lokakuun alkupuolella lukuun ottamatta vuotta 2005, jolloin kilpailu peruuntui. Finlandia Trophy käytiin vuoteen 2004 saakka Helsingissä, vuosina 2006–2011 Vantaan Valtti-areenalla ja vuodesta 2012 Espoon Metro Areenalla.
Finlandia Trophyn ohjelmaan on kuulunut joka vuosi naisten ja miesten yksinluistelu. Lisäksi ohjelmassa on ollut useimmiten jäätanssi ja joitain kertoja myös pariluistelu. Vuonna 2009 ohjelmassa olivat naisten ja miesten yksinluistelu sekä jäätanssi.
Mitalistit vuosittain > Naiset

| Vuosi | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Helsinki |  Jelena Ivanova |  Zuzanna Szwed |  Jelena Sokolova |
| 1996 | Helsinki |  Marija Butyrskaja |  Julija Vorobjova |  Jelena Sokolova |
| 1997 | Helsinki |  Irina Slutskaja |  Julia Lautowa |  Krisztina Czako |
| 1998 | Helsinki |  Jelena Sokolova |  Viktorija Voltškova |  Julija Lavrentšuk |
| 1999 | Helsinki |  Jelena Sokolova |  Olena Ljašenko |  Laetitia Hubert |
| 2000 | Helsinki |  Jelena Sokolova |  Olena Ljašenko |  Laetitia Hubert |
| 2001 | Helsinki |  Sasha Cohen |  Alisa Drei |  Viktorija Voltškova |
| 2002 | Helsinki |  Susanna Pöykiö |  Tatjana Basova |  Alisa Drei |
| 2003 | Helsinki |  Susanna Pöykiö |  Alisa Drei |  Miriam Manzano |
| 2004 | Helsinki |  Susanna Pöykiö |  Alisa Drei |  Elina Kettunen |
| 2005 | Vantaa | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin |
| 2006 | Vantaa |  Kiira Korpi |  Susanna Pöykiö |  Julia Sebestyen |
| 2007 | Vantaa |  Jenni Vähämaa |  Susanna Pöykiö |  Carolina Kostner |
| 2008 | Vantaa |  Akiko Suzuki |  Laura Lepistö |  Sarah Meier |
| 2009 | Vantaa |  Aljona Leonova |  Laura Lepistö |  Kiira Korpi |
| 2010 | Vantaa |  Akiko Suzuki |  Kiira Korpi |  Aljona Leonova |
| 2011 | Vantaa |  Sofija Birjukova |  Elena Glebova |  Alisa Mikonsaari |
| 2012 | Espoo |  Julija Lipnitskaja |  Kiira Korpi |  Mirai Nagasu |
| 2013 | Espoo |  Julija Lipnitskaja |  Akiko Suzuki |  Jelizaveta Tuktamyševa |
Mitalistit vuosittain > Miehet

| Vuosi | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Helsinki |  Igor Paškevitš |  Ilia Kulik |  Ruslan Novoseltsev |
| 1996 | Helsinki |  Shepherd Clark |  Szabolcs Vidrai |  Anthony Liu |
| 1997 | Helsinki |  Aleksei Jagudin |  Oleg Tataurov |  Jevgeni Pljuštšenko |
| 1998 | Helsinki |  Dmitri Dmitrenko |  Anthony Liu |  Damon Allen |
| 1999 | Helsinki |  Roman Serov |  Aleksei Vasilevski |  Jeff Langdon |
| 2000 | Helsinki |  Jevgeni Pljuštšenko |  Li Yunfei |  Stanick Jeannette |
| 2001 | Helsinki |  Ilja Klimkin |  Roman Serov |  Gheorghe Chiper |
| 2002 | Helsinki |  Andrejs Vlaschenko |  Gheorghe Chiper |  Ilja Klimkin |
| 2003 | Helsinki |  Gheorghe Chiper |  Johnny Weir |  Kristoffer Berntsson |
| 2004 | Helsinki |  Frederic Dambier |  Roman Serov |  Marc-Andre Craig |
| 2005 | Vantaa | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin |
| 2006 | Vantaa |  Jeremy Abbott |  Aleksandr Uspenski |  Sergei Dobrin |
| 2007 | Vantaa |  Tomas Verner |  Parker Pennington |  Kevin van der Perren |
| 2008 | Vantaa |  Takahito Mura |  Shaun Rogers |  Sergei Voronov |
| 2009 | Vantaa |  Daisuke Takahashi |  Sergei Voronov |  Stephen Carriere |
| 2010 | Vantaa |  Artur Gatšinski |  Kristoffer Berntsso |  Samuel Contesti |
| 2011 | Vantaa |  Takahito Mura |  Douglas Razzano |  Maciej Cieplucha |
| 2012 | Espoo |  Yuzuru Hanyu |  Richard Dornbush |  Javier Fernandez |
| 2013 | Espoo |  Yuzuru Hanyu |  Sergei Voronov |  Artur Gatšinski |
Mitalistit vuosittain > Pariluistelu

| Vuosi | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995–2001 | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |  |
| 2002 | Helsinki |  Tetjana Tšuvajeva / Dmitri Palamaršuk |  Viktorija Borzenkova / Andrei Tšuvilajev |  Marcy Hinzmann / Steve Hartsell |  |
| 2003 | Helsinki |  Utako Wakamatsu / Jean-Sebastien Fecteau |  Pascale Bergeron / Robert Davison |  Marcy Hinzmann / Aaron Parchem |  |
| 2004 | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |  |
| 2005 | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin |  |
| 2006 | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |  |
| 2007 | Vantaa |  Maria Muhortova / Maksim Trankov |  Andrea Best / Trevor Young |  Mari Vartmann / Florian Just |  |
2008–2013: Ei ohjelmassa
Mitalistit vuosittain > Jäätanssi

| Vuosi | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  |  Sylwia Novak / Sebastian Kolasinski |  |  |  |
| 1996 | Helsinki |  Anna Semenovitš / Vladimir Fjodorov |  Jekaterina Svirina / Vladimir Lelukh |  Iwona Filipowitz / Michal Szumski |  |
| 1997 | Helsinki |  Anna Semenovitš / Vladimir Fjodorov |  Jekaterina Davydova / Roman Kostomarov |  Ivona Filipowicz / Michal Szumski |  |
| 1998 | Helsinki |  Albena Denkova / Maksim Staviski |  Oksana Potdykova / Denis Petuhov |  Angelika Fuhring / Bruno Ellinger |  |
| 1999 | Helsinki |  Albena Denkova / Maksim Staviski |  Federica Faiella / Luciano Milo |  Oksana Potdykova / Denis Petuhov |  |
| 2000 | Helsinki |  Albena Denkova / Maksim Staviski |  Natalja Romanjuta / Daniil Barantsev |  Marika Humphreys / Vitali Baranov |  |
| 2001 | Helsinki |  Albena Denkova / Maksim Staviski |  Marika Humphreys / Vitali Baranov |  Chantal Lefebvre / Justin Lanning |  |
| 2002 | Helsinki | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |  |
| 2003 | Helsinki |  Albena Denkova / Maksim Staviski |  Oksana Domnina / Maksim Šabalin |  Pamela O'Connor / Jonathon O'Dougherty |  |
| 2004 | Helsinki | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |  |
| 2005 | Vantaa | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin |  |
| 2006–2007 |  | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa | Ei ohjelmassa |
| 2008 | Vantaa |  Sinead Kerr / John Kerr |  Anastasia Platonova / Aleksandr Gratšov |  Kristina Gorškova / Vitali Butikov |  |
| 2009 | Vantaa |  Sinead Kerr / John Kerr |  Anastasia Platonova / Aleksandr Gratšov |  Alla Beknazarova / Vladimir Zuev |  |
| 2009 | Vantaa |  Sinead Kerr / John Kerr |  Anastasia Platonova / Aleksandr Gratšov |  Alla Beknazarova / Vladimir Zuev |  |
| 2010 | Vantaa |  Nathalie Pechalat / Fabian Bourzat |  Nora Hoffmann / Maxim Zavozin |  Kristina Gorškova / Vitali Butikov |  |
| 2011 | Vantaa |  Tessa Virtue / Scott Moir |  Maia Shibutani / Alex Shibutani |  Madison Chock / Evan Bates |  |
| 2012 | Espoo |  Jekaterina Bobrova / Dmitri Solovjov |  Anna Cappellini / Luca Lanotte |  Madison Hubbell /  Zachary Donohue |  |
| 2013 | Espoo |  Tessa Virtue / Scott Moir |  Madison Chock / Evan Bates |  Justyna Plutowska / Peter Gerber |  |
Mitalistit vuosittain > Muodostelmaluistelu

| Vuosi | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Espoo |  Team Unique |  Rockettes |  Paradise |
| 2013 | Espoo |  Team Unique |  Paradise |  Marigold IceUnity |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Julija Lipnitskaja, vuoden 2012 naisten yksinluistelun kultamitalisti.
Yuzuru Hanyu vuoden 2012 kultamitalisti.
Jekaterina Bobrova / Dmitri Solovjov, vuoden 2010 kultamitalistit.
Eduskuntavaalit 1936

Suomen 16. eduskuntavaalit järjestettiin 1.–2. heinäkuuta 1936.
Vaalit päättyivät toisen kerran peräkkäin sosialidemokraattien voittoon puolueen saadessa viisi lisäpaikkaa. Suurin häviäjä oli Edistyspuolue, joka menetti neljä paikkaa. Vuosikymmenen alun pula-aikana syntyneille kääpiöpuolueille, Suomen pienviljelijäin puolueelle ja Kansanpuolueelle jäi enää yksi paikka kummallekin. Näiden puolueiden tappio ei kuitenkaan koitunut entisen emäpuolueen Maalaisliiton hyväksi, vaan se sai tyytyä entiseen paikkalukuunsa. Isänmaallisen kansanliikkeen mahtipontinen propaganda voittavasta liikkeestä ja ainoasta todellisesta vaihtoehdosta kommunismille paljasti onttoutensa, kun myös IKL:n paikkaluku säilyi ennallaan. Selkeästi parlamentarismia kannattamaan asettunut Kokoomus voitti kaksi paikkaa.
Voittonsa jälkeen SDP päätti pohjoismaisten veljespuolueidensa tavoin pyrkiä hallitukseen, mikä olisi ollutkin parlamentarismin periaatteiden mukaista. Ennen kuin SDP ehti tehdä välikysymyksen Etsivän Keskuspoliisin syyskuussa 1936 julkisuuteen tulleista muistioista, pääministeri Toivo Kivimäki päätti antaa lähes neljä vuotta istuneen hallituksensa kaatua mielestään arvokkaammalla tavalla tekemällä kuolemanrangaistuksen palauttamisesta luottamuskysymyksen. Presidentti P. E. Svinhufvud kieltäytyi kuitenkin hyväksymästä sosialidemokraatteja uuteen hallitukseen, minkä vuoksi SDP asetti tavoitteekseen Svinhufvudin uudelleenvalinnan estämisen tulevassa presidentinvaalissa.
Ensikertalaisina valittiin mm. SDP:n Kalle Jokinen, Mauri Ryömä, Cay Sundström ja Atos Wirtanen, Maalaisliiton Urho Kekkonen ja Eemil Luukka, Kokoomuksen Eemeli Harja ja Väinö Kokko, RKP:n Ralf Törngren, sekä IKL:n Yrjö R. Saarinen ja Kaarlo Salovaara. Eduskuntaan palasivat SDP:n ikäpuhemieheksi noussut Miina Sillanpää ja Samuli Tervo, Maalaisliiton Antti Junes ja Juho Niukkanen, Kokoomuksen Oskari Lehtonen, sekä Edistyspuolueen Aimo Kaarlo Cajander.
Eduskunnasta putosivat mm. Maalaisliiton Kaarle Ellilä, IKL:n Yrjö Kivenoja, Edistyspuolueen Aleksanteri Fränti, sekä Hilda Herrala. Eduskunnan jättivät mm. SDP:n Matti Paasivuori, Kokoomuksen Taave Junnila ja Paavo Virkkunen, RKP:n Axel Palmgren, sekä Edistyspuolueen Eljas Erkko ja Eero Rydman. Myös pitkäaikaisimmaksi kansanedustajaksi noussut Kyösti Kallio jätti eduskunnan seuraavana vuonna siirryttyään tasavallan presidentiksi.
Parlamentarismista poiketen istunut Kivimäen hallitus ei jättänyt paikkaansa täytettäväksi vaalien jälkeen.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänestysaktiivisuus | 62,9 % | +0,7 |
| Puolue | Puolue | Edustajat | Edustajat | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 83 | +5 | 38,59 % | +1,3 | 452 751 | +39 200 |
|   | Maalaisliitto | 53 | -- | 22,41 % | −0,1 | 262 917 | +13 159 |
|   | Ruotsalainen kansanpuolue | 21 | -- | 11,20 % | +0,8 | 131 440 | +16 007 |
|   | Kansallinen Kokoomuspuolue | 20 | +2 | 10,36 % | –a | 121 619 | –a |
|   | Isänmaallinen kansanliike | 14 | -- | 8,34 % | –a | 97 891 | –a |
|   | Kansallinen Edistyspuolue | 7 | −4 | 6,28 % | −1,1 | 73 654 | −8 475 |
|  | Suomen pienviljelijäin puolue | 1 | −2 | 1,97 % | −1,4 | 23 159 | −14 385 |
|  | Kansanpuolue | 1 | −1 | 0,63 % | −0,2 | 7 449 | −1 941 |
|  | Muut |  |  | 0,21 % | +0,0 | 2 502 | +604 |
|  | Yhteensä | 200 |  | 100 % |  | 1 173 382 | +65 559 |
a Kansallisen kokoomuksen ja Isänmaallisen kansanliikkeen erillisiä äänimääriä edellisvaaleissa tehdyn vaaliliiton sisällä ei ole tiedossa.
Lähde: Tilastokeskus 2004; Kansanpuolueen äänimäärä vain painetussa versiossa
Aarrekammio

Ennallistuspiirros Ateenalaisten aarrekammiosta Delfoissa.
Aarrekammio (m.kreik. θησαυρός, thēsauros) oli antiikin kreikkalaiselle arkkitehtuurille ominainen rakennus, jota käytettiin votiivilahjojen säilyttämiseen. Aarrekammioita sijaitsi erityisesti merkittävillä yleiskreikkalaisilla pyhäkköalueilla ja kulttipaikoilla, kuten Delfoissa, Deloksella ja Olympiassa, ja niitä pystyttivät eri kaupunkivaltiot vaurauttaan ja mahtiaan osoittaakseen.
Aarrekammiot näyttivät tyypillisesti pieniltä kreikkalaisilta temppeleiltä. Ne edustivat useimmiten doorilaista tyyliä ja distylos in antis -tyyppiä, toisin sanoen niiden julkisivussa oli kaksi pylvästä. Parhaiten tunnettu esimerkki on Delfoin Ateenalaisten aarrekammio, joka on kunnostettu. Eräät aarrekammiot edustivat joonialaista tyyliä, mutta niissä oli tyypillisten joonialaisten pylväiden sijasta karyatidipylväät. Myös aiolialaista tyyliä edustaneita aarrekammioita tunnetaan. Joissakin temppeleissä, kuten Parthenonissa, aarrekammiona käytettiin takaosan opisthodomosta.
Esimerkkejä

Apollonin pyhäkköalueen aarrekammiot, Delfoi, mm.:
Aiolialaisten aarrekammio
Ateenalaisten aarrekammio
Boiotialaisten aarrekammio
Knidoslaisten aarrekammio
Korinttilaisten aarrekammio
Kyreneläisten aarrekammio
Megaralaisten aarrekammio
Poteidaialaisten aarrekammio
Sifnoslaisten aarrekammio
Sikyonilaisten aarrekammio
Thebalaisten aarrekammio
Athene Pronaian pyhäkköalueen aarrekammiot, Delfoi
Doorilainen aarrekammio
Massalialaisten aarrekammio
Deloksen pyhäkköalueen aarrekammiot
Heraionin aarrekammiot, Samos
Olympian pyhäkköalueen aarrekammiot:
I Sikyonilaisten aarrekammio
II Syrakusalaisten aarrekammio
III Epidamnoslaisten aarrekammio
IV Byzantionlaisten aarrekammio
V Sybarislaisten aarrekammio
VI Kyreneläisten aarrekammio
VII Tuntematon aarrekammio
IX Selinuslaisten aarrekammio
X Metapontionlaisten aarrekammio
XI Megaralaisten aarrekammio
XII Gelalaisten aarrekammio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kreikkalaiset aarrekammiot Wikimedia Commonsissa
Aamiaismajoitus

Amber House -aamiasmajoitus  Nelsonissa Uudessa Seelannissa.
Aamiaismajoitus on majoitustapa, jossa yksityinen kotitalous tarjoaa muiden muassa matkailijoille yösijan ja aamiaisen omassa talossaan maksua vastaan. Toiminta voi olla päätoimista tai sivutoimista, ja tavallisesti henkilökunta koostuu talossa vakituisesti asuvista. Aamiaismajoitus on kielenhuollon ehdottama bed and breakfast -majoituksen suomalainen nimitys; sen rinnalla on lisäksi käytössä muualla kuin kielenhuollon piirissä syntynyt peti ja puuro. Bed and breakfastista käytetään lyhennettä B & B.
Aamiaismajoitus Euroopassa

Ensimmäisiä aamiaismajoitusta tarjonneita tahoja olivat luostarit. Nimitys "bed & breakfast" (sänky ja aamiainen) on peräisin Ison-Britannian yksityiskodeista. Saksankielisellä alueella aamiaismajoitusta markkinoidaan nimikkeellä "Zimmer frei" (huone vapaana). lähde?
Aamiaismajoitus Suomessa

Suomessa majoituksen ja aamiaisen sisältävä matkailupalvelu on toiminut vasta noin parikymmentä vuotta. Se on saanut vaikutteita englantilaisesta bed and breakfast -toiminnasta. Aamiaismajoitus-nimitys on vakiintunut käytössä vasta viime vuosien aikana: ennen suomalaisesta bed and breakfast -toiminnasta on käytetty monenlaisia nimityksiä, kuten esimerkiksi ”peti ja puuro” sekä ”sänky ja sapuskaa”.  Kielitoimiston suosituksesta toiminnasta on kuitenkin alettu käyttää nimitystä ”aamiaismajoitus.”
Suomessa aamiaismajoituspalvelun käyttäminen ei ole vielä vakiintunut, vaan ensimmäiseksi palvelun ovat löytäneet ulkomaalaiset, jotka ovat Keski-Euroopan maissa tottuneet yöpymään edullisesti vastaavanlaisissa paikoissa. Esimerkiksi melonta- pyöräily- ja vaeluslomille tulevat toivovat tämäntyyppistä majoitusta.
Aamiaismajoitustoiminnalle ei ole Suomessa virallisluonteisia määritelmiä toiminnan sisällöstä tai yritystoiminnan luonteesta. Matkailuun liittyvässä lainsäädännössä ei ole aamiaismajoitus-käsitettä, mutta toimintaa koskevat kuitenkin samat valtakunnalliset kriteerit huoneiden pinta-aloista sekä peseytymis- että wc-tiloista kuin maaseutumatkailun majoitustilojakin. lähde?
Terveydensuojelulain ilmoitusvelvollisuus koskee myös aamiaismajoitusta silloin, kun käytössä on erillisiä majotukseen tarkoitettuja tiloja.
Aamiaismajoitustoiminta sisältää majoituksen sekä mahdollisuuden peseytymiseen ja aamiaiseen. Vieraat majoitetaan yksittäisiin huoneisiin, ja aamulla tarjoillaan aamupala ruokasalissa tai keittiössä. Kylpyhuoneet voivat olla joko henkilökohtaisia tai jaettavia muiden talon asukkaiden kanssa. Palveluun voi liittää oheispalveluja majoittamisen ja aamiaisen lisäksi, joita voivat olla esimerkiksi saunomis- ja ulkoilumahdollisuus, tai vaikka jonkinlainen terveyspalvelu. lähde?
Suomalaiset aamiaismajoitusyritykset sijaitsevat useimmiten haja-asutusalueilla tai maatilojen yhteydessä. Maatilojen suurissa päärakennuksissa onkin ollut tyhjiä huoneita, jotka kunnostuksen jälkeen on otettu majoitustoiminnalliseen käyttöön. lähde?
Aamiaismajoitustoiminta voi olla ympärivuotista tai kausiluonteista riippuen yrityksen sijainnista. Jos yritys esimerkiksi sijaitsee vilkkaasti liikennöidyn tien varrella tai keskellä kaupunkia, saattaa toimentulo olla turvattu ympäri vuoden. Aamiaismajoitus voi toimia joko ensisijaisena elinkeinona tai toissijaisena tulonlähteenä. Joissain tapauksissa toiminta voi olla kausiluonteista, minkä vuoksi se tuottaa yrittäjälle hieman epävarman toimeentulon. Tällöin aamiaismajoituksen harjoittaminen saatetaankin liitetään jonkun toisen elinkeinon rinnalle toissijaiseksi tulonlähteeksi. Henkilökunta koostuu useimmiten talon omistajien perheenjäsenistä, jotka asuvat talossa, tai muutamasta ulkopuolelta palkatusta henkilöstä. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aamiaismajoitus Wikimedia Commonsissa
Aaveväestö

Aaveväestö on menneisyyden väestö, jota ei enää ole olemassa risteytymättömänä ja jonka olemassaolo perustuu tilastolliseen rekonstruktioon. Aaveväestö on katoamisestaan huolimatta jättänyt geneettisen jälkensä myöhempiin ihmisiin, mistä sen olemassaolo on voitu havaita. Jos tällaiseen muinaiseen aaveväestöön kuuluvan ihmisen jäännökset löydetään, se lakkaa olemasta aaveväestö.
Aaveväestöistä (engl. ghost populations) alettiin puhua vuonna 2004. Ihmisen perimän tutkimuksen avulla voidaan nähdä entistä kauemmas menneisyyteen ja ehkä löytää yhä varhaisempia aaveväestöjä. Sitä mukaa, kun geneettistä aineistoa on saatu kerättyä lisää nykyihmisiltä ja muinaisten ihmisten jäänteistä, on saatu määriteltyä useita aaveväestöjä.
Esimerkkejä

Yksi kadonnut väestö, joka löydettiin aluksi aaveväestönä, oli 15 000 vuotta sitten pohjois-Euraasiassa asunut väestö, josta nykyajan eurooppalaiset ja Amerikan alkuperäiskansat osittain polveutuvat. Vuonna 2013 löydettiin vihdoin ensimmäinen tätä väestöä edustava näyte eli ”tyyppinäyte” keski-Siperian Mal’tasta, jolloin se lakkasi olemasta aaveväestö. Tämän yksilön perimän perusteella muinaisia muuttoliikkeitä ja risteytymisiä pystyttiin selvittämään aiempaa tarkemmin. Tutkimuksissa selvisi, että alkuperäisten amerikkalaisten perimästä yksi kolmasosa tuli näiltä muinaisilta pohjoiseuraasialaisilta ja loput itäaasialaisilta. Samalla pystyttiin selittämään eurooppalaisten ja amerikkalaisten geneettinen yhteys, joka oli aiemmin yllättäen havaittu.
Pohjoiseuraasialaisia varhaisempi aaveväestö on niin sanotut ”peruseuraasialaiset”, joka on ei-afrikkalaisten sukulinjojen erkaantumisten syvin jako. He kuuluvat eri sukulinjaan kuin eurooppalaiset metsästäjä-keräilijät, itäaasialaiset sekä pohjoiseuraasialainen Mal’ta, eikä heissä ole näistä poiketen juuri lainkaan neandertalilaista perimää. Peruseuraasialaiset risteytyivät muiden väestöjen kanssa ja muodostivat nykyisen eurooppalaisen ja Lähi-idän väestön, joiden perimästä peruseuraasialaista on noin neljäsosa. Sama osuus heidän perimäänsä on myös iranilaisten ja intialaisten sukupuussa. Peruseuraasialaista DNA:ta ei toistaiseksi ole eristetty.
Itä-Aasiassa on tehty suhteellisen vähän muinaisen väestön perimän tutkimusta. Geneetikko David Reich arvelee, että kaakkoisaasialaisten perimästä suurin osa tulee ”Jangtsen aaveväestöstä”, ja han-kiinalaisten sekä tiibetiläisten perimästä suurin osa tulee ”Keltaisenjoen aaveväestöstä”.
Afrikassa aaveväestöksi on määritelty esimerkiksi eräs itäafrikkalainen ryhmä, jonka perimä tuli muinaisilta itäafrikkalaisilta metsästäjä-keräilijöiltä ja muinaisilta länsieuraasialaisilta. Tämä ryhmä risteytyi khoisankieliä puhuneiden väestöjen kanssa ja katosi 1800–900 vuotta sitten. Vuonna 2017 löydettiin ensimmäinen tähän väestöön kuulunut näyte.
Saharan eteläpuolista Itä-Afrikkaa dominoi aikoinaan aaveväestö, ”itäafrikkalaiset metsästäjä-keräilijät”, jonka syrjäyttivät lännestä levinneet viljelijäväestöt. Itäafrikkalaisista metsästäjä-keräilijöistä polveutuvat jotkin Etiopian, Kenian ja Tansanian myöhemmät metsästäjä-keräilijäkansat kuten hadzat. Tämän aaveväestön esivanhemmat saattoivat kuulua väestöön, josta Afrikan ulkopuolelle suuntautunut muuttoliike yli 50 000 vuotta sitten lähti, sillä he ovat läheisempää sukua ei-afrikkalaisille kuin nykyisille afrikkalaisille.
Joidenkin Etelä-Amerikan Amazonian intiaaniväestöjen perimästä parisen prosenttia on peräisin Australian, Uuden-Guinean ja Andamaanien väestöiltä. Tämä viittaa muinaiseen aaveväestöön, joka saattoi tulla Amerikkaan pohjoisesta eri aikaan ja eri reittiä kuin muuttajien valtaosa.