stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ATP Tour Masters 1000

ATP Tour Masters 1000 (aiempi nimi ATP Masters Series) on joukko tennisturnauksia ATP-kiertueella. Masters-sarja on toiseksi suurin luokka ATP-kiertueella heti Grand Slam-turnausten jälkeen.
Sarjaan kuuluu yhdeksän turnausta, joista jokaisesta voittaja saa 1 000 ranking-pistettä.
Eniten voittoja Masters-turnausten kaksinpelissä on saanut Rafael Nadal, jolla on 33 voittoa ja toisena Novak Đoković, jolla on 32 voittoa. Roger Federerillä voittoja on 27.. Novak Đoković on ainoa pelaaja, joka on voittanut kaikki yhdeksän Masters-turnausta.
Turnaukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Turnaus | Kaupallinen nimi | Kaupunki | Maa | Kenttä |
| Indian Wells | BNP Paribas Open | Indian Wells |  Yhdysvallat | Kova |
| Miami | Miami Open | Key Biscayne |  Yhdysvallat | Kova |
| Monte Carlo | Monte-Carlo Rolex Masters | Monte Carlo |  Monaco | Massa |
| Madrid | Mutua Madrid Open | Madrid |  Espanja | Massa |
| Rooma | Internazionali BNL d'Italia | Rooma |  Italia | Massa |
| Montréal / Toronto | Rogers Cup | Montréal / Toronto |  Kanada | Kova |
| Cincinnati | Western & Southern Open | Mason |  Yhdysvallat | Kova |
| Shanghai | Shanghai Rolex Masters | Shanghai |  Kiina | Kova |
| Pariisi | Rolex Paris Masters | Pariisi |  Ranska | Kova |
Aiheesta muualla

Association of Tennis Professionals (ATP) Tour viralliset sivut
International Tennis Federation (ITF) viralliset sivut
Lucio Gutiérrez
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucio Gutiérrez Wikimedia Commonsissa
Aimo Sakari

Aimo Sakarin teos Manuel de littérature Finlandaise (1981).
Aimo Ilmari Kallio Sakari (vuoteen 1945 Salonen; 2. helmikuuta 1911 Kuolemajärvi – 20. toukokuuta 2001 Keuruu) oli suomalainen kielentutkija, Jyväskylän yliopiston romaanisten kielten professori (1966–1977) ja Pariisin yliopiston vieraileva professori (1977–1980). Hän tutki ranskan- ja provensaalinkielistä keskiaikaista kirjallisuutta.
Ura

Sakari kävi koulunsa Viipurissa. Hän toimi vuosina 1937–1941 ja 1945–1958 suomen kielen lehtorina Pariisissa Institut des langues orientales -instituutissa. Vuonna 1956 hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa tutkielmalla Poésies du troubadour Guillem de Saint-Didier. Sen jälkeen hän toimi Jyväskylän Normaalilyseossa saksan ja ranskan kielten yliopettajana 1958–1966, ja vuonna 1961 hänet valittiin yliopistonlehtoriksi ja dosentiksi Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun uuteen filosofiseen tiedekuntaan. Professorinviroissa hän toimi 1966–1980, loppujakson Pariisissa. Hän edisti suomalaisuuden ja Suomen kirjallisuuden tuntemusta Ranskassa sekä ranskalaisuuden tuntemusta Suomessa.
Sakari on suomentanut muun muassa neljä osaa Hergén sarjakuvaa Tintin seikkailut (1961–1962), ja hän käänsi Aleksis Kiven Nummisuutarit ranskaksi. Hänen kotipaikkakuntansa oli Keuruu.
Aimo Sakari oli vuodesta 1951 naimisissa professori Ellen Sakarin (1927–1998) kanssa. Taidehistorioitsija Marja Sakari on heidän tyttärensä.
Aku Kopakkala

Aku Kopakkala on suomalainen psykologi ja kirjailija.
Kopakkala erotettiin vuonna 2014 työstään Mehiläisen johtavana kuntoutuspsykologina, koska ilmaisi televisiossa Ylen MOT-lähetyksessä  epäilyksensä siitä, että suuri määrä ihmisiä syö masennuslääkkeitä saamatta niistä mitään hyötyä. Mehiläinen vetosi tuolloin sopineensa Kopakkalan kanssa siitä, että Käypä hoito -suosituksia ei tule kommentoida Mehiläisen edustajana. Kopakkala ei ollut maininnut Käypä hoito -suosituksia ohjelmassa suoraan.
Kopakkala sai tuolloin myös paljon positiivista palautetta siitä että tuli kyseenalaistaneeksi Suomessa toimivia hoitokäytäntöjä, potkujensa ja Mehiläisen kommentin takia ehkä jopa suunniteltua kriittisemmin.
Teoksia

Kopakkala on kirjoittanut useita tietokirjoja. Hänen teoksiaan on Masennus, suuri serotoniinihuijaus (Viisas elämä 2019), jossa muun muassa tuodaan esiin tutkitusti toimivimpia hoitomenetelmiä mielialaoireilulle. Kopakkalan teoksia ovat julkaisseet mm. Edita ja Basam Books.
Porukka, jengi, tiimi: ryhmädynamiikka ja siihen vaikuttaminen.  Helsinki:  Suomen Psykologiliitto, 2005.  ISBN 9513744280.
Masennus.  Helsinki:  Mielenterveyden keskusliitto, 2009.  ISBN 9789513754716.
Masennus: suuri serotoniinihuijaus.  Helsinki:  Basam Books, 2015.  ISBN 9789522603449.
Juokse henkesi edestä: omaehtoisen elämän mahdollisuudesta.  Helsinki:  Viisas Elämä, 2017.  ISBN 9789522605658.
Loisto (elokuva)

| Loisto> Shine |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Scott Hicks
Käsikirjoittaja:  Scott Hicks   Jan Sardi
Tuottaja:  Jane Scott
Säveltäjä:  David Hirschfelder
Kuvaaja:  Geoffrey Simpson
Leikkaaja:  Pip Karmel
Pääosat:  Geoffrey Rush   Armin Mueller-Stahl   John Gielgud   Lynn Redgrave
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  South Australian Film Corporation Australian Film Finance Corporation Limited (käännä suomeksi)
Levittäjä:  Fine Line Features Netflix Disney+
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loisto on vuoden 1996 australialainen elokuva, joka kertoo mielisairaudesta kärsineen pianisti David Helfgottin tositarinan. Elokuvan on ohjannut Scott Hicks ja nimiosaa näyttelee Geoffrey Rush. Keskeisessä osassa elokuvan juonessa on Sergei Rahmaninovin 3. pianokonsertto.
Rush voitti pääosasuorituksestaan niin parhaan miespääosan Oscarin kuin myös BAFTAn ja Golden Globenkin. Lisäksi elokuva voitti yhdeksän palkintoa Australian omassa filmigaalassa.
Palkintoja > Oscarit

Paras miespääosa: Geoffrey Rush
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras miessivuosa: Armin Mueller-Stahl
Paras ohjaus: Scott Hicks
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Scott Hicks, Jan Sardi
Paras leikkaus: Pip Karmel
Paras elokuvamusiikki: David Hirschfelder
Palkintoja > BAFTAt

Paras miespääosa: Geoffrey Rush
Paras äänitys: Jim Greenhorn, Toivo Lember, Livia Ruzic, Roger Savage, Gareth Vanderhope
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras miessivuosa: John Gielgud
Paras naissivuosa: Lynn Redgrave
Paras ohjaus: Scott Hicks
Paras alkuperäiskäskirjoitus: Jan Sardi
Paras leikkaus: Pip Karmel
Paras elokuvamusiikki: David Hirschfelder
Palkintoja > Golden Globet

Paras miespääosa draamaelokuvassa: Geoffrey Rush
Ehdokkaana:
Paras draamaelokuva
Paras ohjaaja: Scott Hicks
Paras käsikirjoitus: Jan Sardi
Paras elokuvamusiikki: David Hirschfelder
Aiheesta muualla

Loisto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lucio Colletti

Lucio Colletti vuonna 1996.
Lucio Colletti (8. joulukuuta 1924 – 3. marraskuuta 2001) oli italialainen filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea hegeliläisen idealismin ja marxilaisuuden kriitikkona. Colletti edusti Italian parlamentissa Forza Italia -puoluetta vuodesta 1996 kuolemaansa saakka.
Teoksia

Ideologia e società (1969)
Intervista politico-filosofica (1974)
Il marxismo e Hegel (1976 )
Il marxismo e il "crollo" del capitalismo (1977)
Tra marxismo e no (1979)
Tramonto dell'ideologia (1986)
Pagine di filosofia e politica (1989)
Aiheesta muualla

Lucio Colletti, muistokirjoitus, The Guardian (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lucio Colletti
Käännös suomeksi
Luettelo Pohjois-Korean kaupungeista

(vahvennettuna) ja muut kaupungit.
Pohjois-Koreassa on 27 hallinnollista aluetta, joille on myönnetty kaupunkiasema. Muutama tärkeä kaupunki, maan pääkaupunki Pjongjang, maan toiseksi suurin kaupunki Nampo ja Raseon muodostavat omat maakunnan tasoiset alueensa, jotka ovat suoraan keskushallinnon alaisuudessa. Myös Gaeseong ja muutamat muut kaupungit ovat aiemmin toimineet maankuntajaon ulkopuolella. Jotkin tärkeimmät kaupungit on luokiteltu joko ’suoraan keskushallinnon alaisuudessa oleviksi kaupungeiksi’ (jikhalsi), ’erityiskaupungeiksi’ (teukbyeolsi) tai ’erityistasoisiksi kaupungeiksi’ (teukgeupsi). Kaikki muut, tavalliset kaupungit (si) kuuluvat johonkin maakuntaan.
Luettelo kaupungeista

| Nimi | Nimi | Koreaksi> Hangeul | Koreaksi> Hanja | Latinisaatio | Lukumäärä | Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|     | suoraan keskushallinnon alaisuudessa | 직할시 | 直轄市 | jikhalsi | 1 |  |
|     | erityiskaupunki | 특별시 | 特別市 | teukbyeolsi | 2 |  |

|     | erityistasoinen kaupunki | 특급시 | 特級市 | teukgeupsi | 1 |  |
|     | kaupunki | 시 | 市 | si | 23 |  |
| Kaupunki | Hangeul | Hanja | McCune–Reischauer | Maakunta | Väkiluku (2008) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Anju | 안주시 | 安州市 | Anju | Etelä-Pyeongan | &&&&&&&&&0240117.&&&&00240 117 |
| Cheongjin | 청진시 | 清津市 | Ch’ŏngjin | Pohjois-Hamgyeong | &&&&&&&&&0667929.&&&&00667 929 |
| Dancheon | 단천시 | 端川市 | Tanch’ŏn | Etelä-Hamgyeong | &&&&&&&&&0345875.&&&&00345 875 |
| Deokcheon | 덕천시 | 德川市 | Tŏkch’ŏn | Etelä-Pyeongan | &&&&&&&&&0237133.&&&&00237 133 |
| Gaecheon | 개천시 | 价川市 | Kaech’ŏn | Etelä-Pyeongan | &&&&&&&&&0319554.&&&&00319 554 |
| Gaeseong | 개성특급시 | 開城特級市 | Kaesŏng | Pohjois-Hwanghae | &&&&&&&&&0308440.&&&&00308 440 |
| Ganggye | 강계시 | 江界市 | Kanggye | Jagang | &&&&&&&&&0251971.&&&&00251 971 |
| Gimchaek | 김책시 | 金策市 | Kimch’aek | Pohjois-Hamgyeong | &&&&&&&&&0207299.&&&&00207 299 |
| Guseong | 구성시 | 龜城市 | Kusŏng | Pohjois-Pyeongan | &&&&&&&&&0196515.&&&&00196 515 |
| Haeju | 해주시 | 海州市 | Haeju | Etelä-Hwanghae | &&&&&&&&&0273300.&&&&00273 300 |
| Hamheung | 함흥시 | 咸興市 | Hamhŭng | Etelä-Hamgyeong | &&&&&&&&&0768551.&&&&00768 551 |
| Hoeryeong | 회령시 | 會寧市 | Hoeryŏng | Pohjois-Hamgyeong | &&&&&&&&&0153532.&&&&00153 532 |
| Huicheon | 희천시 | 熙川市 | Hŭich’ŏn | Jagang | &&&&&&&&&0168180.&&&&00168 180 |
| Hyesan | 혜산시 | 惠山市 | Hyesan | Ryanggang | &&&&&&&&&0192680.&&&&00192 680 |
| Jeongju | 정주시 | 定州市 | Chŏngju | Pohjois-Pyeongan | &&&&&&&&&0189742.&&&&00189 742 |
| Manpo | 만포시 | 滿浦市 | Manp’o | Jagang | &&&&&&&&&0116760.&&&&00116 760 |
| Muncheon | 문천시 | 文川市 | Munch’ŏn | Gangwon | &&&&&&&&&0122934.&&&&00122 934 |
| Nampo | 남포특별시 | 南浦特別市 | Namp’o | ei ole | &&&&&&&&&0983660.&&&&00983 660 |
| Pyeongseong | 평성시 | 平城市 | P’yŏngsŏng | Etelä-Pyeongan | &&&&&&&&&0284386.&&&&00284 386 |
| Pyeongyang | 평양직할시 | 平壤直轄市 | P’yŏngyang | ei ole | &&&&&&&&03255288.&&&&003 255 288 |
| Raseon | 라선특별시 | 羅先特別市 | Rasŏn | ei ole | &&&&&&&&&0196954.&&&&00196 954 |
| Sariwon | 사리원시 | 沙里院市 | Sariwŏn | Pohjois-Hwanghae | &&&&&&&&&0307764.&&&&00307 764 |
| Sinpo | 신포시 | 新浦市 | Sinp’o | Etelä-Hamgyeong | &&&&&&&&&0152759.&&&&00152 759 |
| Sinuiju | 신의주시 | 新義州市 | Sinŭiju | Pohjois-Pyeongan | &&&&&&&&&0359341.&&&&00359 341 |
| Songnim | 송림시 | 松林市 | Songnim | Pohjois-Hwanghae | &&&&&&&&&0128831.&&&&00128 831 |
| Suncheon | 순천시 | 順川市 | Sunch’ŏn | Etelä-Pyeongan | &&&&&&&&&0297317.&&&&00297 317 |
| Wonsan | 원산시 | 元山市 | Wŏnsan | Gangwon | &&&&&&&&&0363127.&&&&00363 127 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Korean kaupungit Wikimedia Commonsissa
Lucio D’Ambra

Lucio D’Ambra.
Lucio D’Ambra (oikealta nimeltään Renato Eduardo Anacleto Manganella, 1. joulukuuta 1880 Rooma – 31. joulukuuta 1939 Rooma) oli italialainen toimittaja, kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja kriitikko.
D’Ambra on kirjoittanut viisikymmentä romaania ja neljäkymmentä näytelmää, jotka kuvaavat värikkäästi ja kevyen ironisesti aikansa yhteiskuntaelämää. Hänen romaaneistaan muistetaan parhaiten Il re, le torri, gli alfieri (1917), Il mestiere di marito (1924) ja Fantasia di mandorli in fiore (1931). Kirjailijan muistelmat Trenta anni di vita letteraria ilmestyivät kolmessa osassa vuosina 1928–1929.
Kirjailija laati ensimmäisen elokuvakäsikirjoituksensa Ugo Falenan elokuvaan I promessi sposi vuonna 1911. Hänen läpimurtoelokuvansa olivat Augusto Geninan ohjaama La signorina Ciclone (1916) ja Ivo Illuminatin Il re, le torri e gli alfieri (1917). Vuonna 1918 D’Ambra perusti oman tuotantoyhtiön D’Ambra Filmin, jolle hän tuotti ja ohjasi noin 30 elokuvaa. Tyyliltään innovatiivisina ne muodostavat tärkeän vaiheen italialaisen mykkäelokuvan historiassa.
D’Ambran elokuvaura päättyi Italian elokuvan kriisivuosiin 1920-luvun alussa. 1930-luvun lopulla hän laati jälleen käsikirjoituksia muutamiin elokuviin.
Elokuvia

Carnevalesca, 1918 (käsikirjoittaja)
Aiheesta muualla

Lucio D’Ambra Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
3 000 metrin juoksu

3 000 metrin juoksu on yksi yleisurheilun keskimatkojen juoksulajeista. Se oli naisilla olympialaji vuosina 1984–1992 ja maailmanmestaruuskisojen laji vuosina 1980–1993. Tämän jälkeen se korvattiin 5 000 metrin juoksulla. Miehet kilpailivat olympialaisissa vuosina 1912–1924 3 000 metrin joukkuejuoksussa, jossa ei jaettu henkilökohtaisia palkintoja. Sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin juoksu on pisin juoksumatka. Sitä järjestetään edelleen myös monissa yleisurheilukilpailuissa, esimerkiksi Timanttiliigan osakilpailuissa.
3 000 metrin maailmanennätys on 7.20,67, jonka on juossut Kenian Daniel Komen. Naisten maailmanennätys on Kiinan Wang Junxian 8.06,11.
Olympiamitalistit > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |

| 1984 |  Maricica Puică |  Wendy Sly |  Lynn Williams |
| 1988 |  Tatjana Samolenko |  Paula Ivan |  Yvonne Murray |
| 1992 |  Jelena Romanova |  Tatjana Dorovskih-Samolenko |  Angela Chalmers |
MM-mitalistit > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |

| 1980 |  Birgit Friedmann |  Karoline Nemetz |  Ingrid Kristiansen |
| 1983 |  Mary Decker |  Brigitte Kraus |  Tatjana Kazankina |
| 1987 |  Tatjana Samolenko |  Maricica Puică |  Ulrike Bruns |
| 1991 |  Tatjana Dorovskih-Samolenko |  Jelena Romanova |  Susan Sirma |
| 1993 |  Qu Yunxia |  Zhang Linli |  Zhang Lirong |
Suomen mestarit

Katso Luettelo 3 000 metrin juoksun Suomen mestareista
Ennätykset > Miehet

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 7.20,67 |  Daniel Komen | 1. syyskuuta 1996 | Rieti |
| Aasian ennätys | 7.30,76 |  Gamal Belal Salem | 13. toukokuuta 2005 | Doha |
| Afrikan ennätys | 7.20,67 |  Daniel Komen | 1. syyskuuta 1996 | Rieti |
| Etelä-Amerikan ennätys | 7.39,70 |  Hudson de Souza | 2. heinäkuuta 2002 | Lausanne |
| Euroopan ennätys | 7.23,63 |  Jakob Ingebrigtsen | 17. syyskuuta 2023 | Eugene |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan ennätys | 7.28,48 |  Grant Fisher | 10. elokuuta 2022 | Monaco |
| Oseanian ennätys | 7.28,02 |  Stewart McSweyn | 17. syyskuuta 2020 | Rooma |

Lähteet:
Ennätykset > Naiset

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 8.06,11 |  Wang Junxia | 13. syyskuuta 1993 | Peking |
| Aasian ennätys | 8.06,11 |  Wang Junxia | 13. syyskuuta 1993 | Peking |
| Afrikan ennätys | 8.16,60 |  Genzebe Dibaba | 6. helmikuuta 2014 | Tukholma |
| Etelä-Amerikan ennätys | 8.53,89 |  Florencia Borelli | 29. heinäkuuta 2022 | Memphis |
| Euroopan ennätys | 8.18,49 |  Sifan Hassan | 30. kesäkuuta 2019 | Stanford |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan ennätys | 8.25,83 |  Mary Slaney | 7. syyskuuta 1985 | Rooma |
| Oseanian ennätys | 8.35,31 |  Kimberley Smith | 25. heinäkuuta 2007 | Monaco |

Lähteet:
Maailmanennätyksen kehitys > Miehet

| Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 8.36,8 |  Hannes Kolehmainen | 12. heinäkuuta 1912 | Tukholma |
| 8.33,2 |  John Zander | 7. elokuuta 1918 | Tukholma |
| 8.28,6 |  Paavo Nurmi | 27. elokuuta 1922 | Turku |
| 8.27,6 |  Edvin Wide | 7. kesäkuuta 1925 | Halmstad |
| 8.25,4 |  Paavo Nurmi | 24. toukokuuta 1926 | Berliini |
| 8.20,4 |  Paavo Nurmi | 13. heinäkuuta 1926 | Tukholma |
| 8.18,8 |  Janusz Kusocinski | 19. kesäkuuta 1932 | Antwerpen |
| 8.18,4 |  Henry Nielsen | 24. heinäkuuta 1934 | Tukholma |
| 8.14,8 |  Gunnar Höckert | 16. syyskuuta 1936 | Tukholma |
| 8.09,0 |  Henry Kälarne | 14. elokuuta 1940 | Tukholma |
| 8.01,2 |  Gunder Hägg | 28. elokuuta 1942 | Tukholma |
| 7.58,8 |  Gaston Reiff | 12. elokuuta 1949 | Gävle |
| 7.55,6 |  Sándor Iharos | 14. toukokuuta 1955 | Budapest |
| 7.55,6 |  Gordon Pirie | 22. kesäkuuta 1956 | Trondheim |
| 7.52,8 |  Gordon Pirie | 4. syyskuuta 1956 | Malmö |
| 7.49,2 |  Michel Jazy | 27. kesäkuuta 1962 | St. Maur |
| 7.49,0 |  Michel Jazy | 23. kesäkuuta 1965 | Melun |
| 7.46,0 |  Siegfried Herrmann | 5. elokuuta 1965 | Erfurt |
| 7.39,6 |  Kipchoge Keino | 27. elokuuta 1965 | Hälsingborg |
| 7.37,6 |  Emiel Puttemans | 14. syyskuuta 1972 | Aarhus |
| 7.35,2 |  Brendan Foster | 3. elokuuta 1974 | Gateshead |
| 7.32,1 |  Henry Rono | 27. kesäkuuta 1978 | Oslo |
| 7.29,45 |  Saïd Aouita | 20. elokuuta 1989 | Köln |
| 7.28,96 |  Moses Kiptanui | 16. elokuuta 1992 | Köln |
| 7.25,11 |  Noureddine Morceli | 2. elokuuta 1994 | Monte Carlo |
| 7.20,67 |  Daniel Komen | 1. syyskuuta 1996 | Rieti |
Lähteet:
Maailmanennätyksen kehitys > Naiset

Epäviralliset ennätykset:
| Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 14.44.4 |  Ana Cicanei | 1927 | – |
| 11.29 (arvio) |  Joan Hall | 30. toukokuuta 1953 | Lontoo |
| 10.56 (arvio) |  Phyllis Green | 22. toukokuuta 1954 | Lontoo |
| 10.55,2 (arvio) |  Phyllis Green | 25. kesäkuuta 1955 | Lontoo |
| 10.25,8 (arvio) |  Leila Buckland | 27. elokuuta 1955 | Lontoo |
| 10.16,2 (arvio) |  June Bridgland | 25. elokuuta 1956 | Lontoo |
| 9.44,0 |  Roberta Picco | 23. heinäkuuta 1966 | Don Mills |
| 9.42,8 |  Paola Pigni | 11. toukokuuta 1969 | Formia |
| 9.38,0 |  Paola Pigni | 2. syyskuuta 1969 | Milano |
| 9.26,9 |  Doris Brown | 10. heinäkuuta 1971 | Bakersfield |
| 9.23,4 |  Joyce Smith | 16. heinäkuuta 1971 | Lontoo |
| 9.09,2 |  Paola Cacchi | 11. toukokuuta 1972 | Formia |
| 8.53,0 |  Ljudmila Bragina | 12. elokuuta 1972 | Moskova |
Kansainvälisen yleisurheiluliiton ratifioimat ennätykset:
| Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 8.52,8 |  Ljudmila Bragina | 6. heinäkuuta 1974 | Durham |
| 8.46,6 |  Grete Andersen | 24. kesäkuuta 1975 | Oslo |
| 8.45,4 |  Grete Waitz | 21. kesäkuuta 1976 | Oslo |
| 8.27,12 |  Ljudmila Bragina | 7. elokuuta 1976 | College Park |
| 8.26,78 |  Svetlana Ulmasova | 25. heinäkuuta 1982 | Kiova |
| 8.22,26 |  Tatjana Kazankina | 26. elokuuta 1984 | Leningrad |
| 8.22,06 |  Zhang Linli | 12. syyskuuta 1993 | Peking |
| 8.12,19 |  Wang Junxia | 12. syyskuuta 1993 | Peking |
| 8.06,11 |  Wang Junxia | 13. syyskuuta 1993 | Peking |
Lähteet:
Maailmantilasto (ulkoradat) > Miehet

Alle 7.27,50 juosseet miehet (tilanne tammikuu 2023):
7.20,67  Daniel Komen, 1. syyskuuta 1996, Rieti
7.23,09  Hicham el-Guerrouj, 3. syyskuuta 1999, Bryssel
7.25,02  Ali Saïdi-Sief, 18. elokuuta 2000, Monaco
7.25,09  Haile Gebrselassie, 28. elokuuta 1998, Bryssel
7.25,11  Noureddine Morceli, 2. elokuuta 1994, Monaco
7.25,79  Kenenisa Bekele, 7. elokuuta 2007, Tukholma
7.25,93  Thierry Ndikumwenayo, 10. elokuuta 2022, Monaco
7.26,25  Yomif Kejelcha, 1. heinäkuuta 2021, Oslo
7.26,62  Mohammed Mourhit, 18. elokuuta 2000, Monaco
7.26,64  Jacob Kiplimo, 17. syyskuuta 2020, Rooma
7.26,81  Berihu Aregawi, 10. elokuuta 2022, Monaco
7.27,05  Jakob Ingebrigtsen, 17. syyskuuta 2020, Rooma
7.27,18  Moses Kiptanui, 25. heinäkuuta 1995, Monaco
7.27,26  Yenew Alamirew, 6. toukokuuta 2011, Doha
Maailmantilasto (ulkoradat) > Naiset

Alle 8.22 juosseet naiset (tilanne tammikuu 2023):
8.06,11  Wang Junxia, 13. syyskuuta 1993, Peking
8.12,18  Qu Yunxia, 13. syyskuuta 1993, Peking
8.16,50  Zhang Linli, 13. syyskuuta 1993, Peking
8.18,49  Sifan Hassan, 30. kesäkuuta 2019, Stanford
8.19,08  Francine Niyonsaba, 28. elokuuta 2021, Pariisi
8.19,52  Ejgayehu Taye, 28. elokuuta 2021, Pariisi
8.19,78  Ma Liyan, 12. syyskuuta 1993, Peking
8.20,07  Konstanze Klosterhalfen, 30. kesäkuuta 2019, Stanford
8.20,27  Letesenbet Gidey, 30. kesäkuuta 2019, Stanford
8.20,68  Hellen Onsando Obiri, 9. toukokuuta 2014, Doha
8.21,14  Mercy Cherono, 9. toukokuuta 2014, Doha
8.21,29  Genzebe Dibaba, 30. kesäkuuta 2019, Stanford
8.21,42  Gabriela Szabo, 19. heinäkuuta 2002, Monaco
8.21,53  Margaret Chelimo Kipkemboi, 28. elokuuta 2021, Pariisi
8.21,64  Sonia O'Sullivan, 15. heinäkuuta 1994, Lontoo
8.21,84  Zhang Lirong, 13. syyskuuta 1993, Peking
Adje Agnithey

Adje Agnithey (s. 9. huhtikuuta 1982) on togolainen maajoukkuelentopalloilija, joka edusti kaudella 2008–2009 Valkeakosken Isku-Veikkoja lentopallon SM-liigassa. Hakkurina pelaava 195-senttinen Agnithey on voittanut urallaan neljästi Togon mestaruuden, niin ikään hänet on valittu Togon liigan parhaaksi pelaajaksi neljästi. Agnithey on pelannut Ranskan ProB-liigassa Vannesin joukkueessa vuosina 2004–2008. Sitä ennen hän pelasi Ranskan ProA-liigassa Göelo Saint-Brieucin joukkueessa vuosina 2001–2004.
Agnithey voitti miesten SM-liigan runkosarjan pistepörssin kaudella 2008–2009 tehden kaikkiaan 447 pistettä 22 ottelussa. Lisäksi hän teki runkosarjan aikana eniten hyökkäyspisteitä, yhteensä 397.
Abraham Maslow

| Abraham Maslow> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1908 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 8. kesäkuuta 1970 (62 vuotta) Menlo Park, Kalifornia, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Wisconsinin yliopisto, Madison
Väitöstyön ohjaaja:  Harry Harlow
Instituutti:  Cornellin yliopisto   Brooklyn College   Brandeisin yliopisto
Oppilaat:  Steve Andreas
Tutkimusalue:  psykologia
Tunnetut työt:  Maslow’n tarvehierarkia
Abraham Harold Maslow (1. huhtikuuta 1908 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 1970 Menlo Park, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka oli kehittämässä niin sanottua humanistista psykologiaa. Maslow halusi löytää ihmistoiminnan taustalla olevan motivaation ja esitti niin sanotun tarvehierarkian, jonka pohjalla on fysiologiset tarpeet ja huipulla itsensä toteuttamisen tarve.
Nuoruus ja opiskelu

Maslow syntyi Brooklynissä huhtikuussa 1908. Hän oli Samuel ja Rose (Schilofsky) Maslow’n seitsenlapsisen perheen ensimmäinen lapsi. Vanhemmat olivat Venäjältä muuttaneita juutalaisia. Abraham oli yksinäinen lapsi, ja hänen perheensä oli onneton. Maslow muisteli myöhemmin, että hän tunsi vihaa ja vihamielisyyttä isäänsä kohtaan, joka joi, tappeli ja kävi naisissa, mutta hänen suhde äitiinsä oli paljon huonompi. Maslow’n itsensä mukaan kaikilla hänen psykologisilla tutkimuksillaan on juurensa siitä vihasta ja inhosta, jota hän koki kaikkea hänen äitinsä edustamaa kohtaan.
Maslow aloitti 17-vuotiaana psykologian opiskelun City College of New Yorkissa. Isänsä mieliksi hän otti vuonna 1926 myös iltakursseja Brooklyn Law Schoolista. Maslow tajusi kahdessa viikossa, ettei oikeustiede ollut oikea ala hänelle, joten hän jätti koulun. Hän siirtyi 1927 Cornellin yliopistoon, jossa hän oli menettämässä kiinnostuksensa psykologiaan Edward B. Titchenerin pitämän kurssin takia. Maslow palasi lukukauden jälkeen City Collegeen ja vaihtoi sen seuraavana vuonna Wisconsinin yliopistoon, josta hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1930 ja ylemmän 1931.