stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Audi Q4 e-tron

| Audi Q4 e-tron |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2021–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Audi Q5 e-tron Cupra Born Škoda Enyaq Volkswagen ID.3 Volkswagen ID.4 Volkswagen ID.5 Volkswagen ID.6 Volkswagen ID. Buzz
Pohjalevy:  Volkswagen Group MEB
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  kiinteä välityssuhde
Audi Q4 e-tron on Audin vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen ID.3 ja Škoda Enyaq.
Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Q4 e-tron sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Q4 e-tron sijoittuu kooltaan mallistossa polttomoottorikäyttöisten Q3- ja Q5-mallien väliin. Autosta on saatavana myös Sportback-versio, jonka kattolinja on muotoiltu viistommaksi. Akkukokoja on kaksi erilaista ja mallivaihtoehtoja yhteensä kolme. Perusmalli on 35, jossa on 51 kilowattitunnin akku ja 170 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori. 40-mallissa on 77 kilowattitunnin akku ja 204-hevosvoimainen sähkömoottori. Malliston huipulla on nelivetoinen 50 quattro, jossa on 77 kilowattitunnin akku ja molemmilla akseleilla oma sähkömoottorinsa, joiden yhteisteho on 299 hevosvoimaa. Toimintamatkat ovat 333 (35), 508 (40) ja 480 kilometriä (50 quattro).
Audi Q4 Sportback e-tron
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi Q4 e-tron Wikimedia Commonsissa
Baikalsk

| Baikalsk Байкальск |
| --- | --- |
 Baikalskin sellu- ja paperitehdas БЦБК
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Irkutskin alue
Piiri:  Sljudjanka
Väkiluku (2011):  13 589
Aikavyöhyke:  UTC+8 (MSK+5)
 
 www.baikalsk.su 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baikalsk (ven. Байка́льск) on kaupunki Itä-Siperiassa Irkutskin alueella Baikaljärven lounaisrannalla, Sljudjankan piirissä. Kaupunki sijaitsee Siperian radan varrella, 162 km Irkutskista idän suuntaan. Asukasluku vuonna 2011 oli noin 13 500.[lähde? ]
Baikalsk perustettiin 1961, kun sinne alettiin rakentaa suurta sellutehdasta. Tehdas otettiin käyttöön ja paikkakunta sai kaupunkioikeudet 1966. Paikkakunnan talous on perustunut täysin Baikalskin sellu- ja paperitehtaan toimintaan, jonka maksamat verot kattoivat 95 % kaupungin budjetista.
Noin 200 000 tonnia selluloosaa vuodessa tuottanut tehdas oli Baikaljärven pahin yksittäinen saastuttaja. Se valkaisi sellun klooridioksidilla ja päästi jätteet järveen. Tehdas oli vuosikymmenten ajan ympäristöliikkeen protestien kohteena. Syyskuussa  2008 tehdas siirtyi viimein suljettuun jätevesikiertoon. Tämän seurauksenta tehtaan toiminta lähes välittömästi seisautettiin kannattamattomana, ja suuri osa henkilöstöstä lomautettiin. Maaliskuussa 2009 ilmoitettiin, että tehdas on suljettu lopullisesti, mikä merkitsi paikkakunnan talouden romahdusta. Kaupunki oli yksi kahdestakymmenestä vuodesta 2008 alkaneen talouskriisin koettelemista yhden tehtaan ympärille rakentuvista kaupungeista (ns. monogorod), joita federaatio alkoi rahoittaa erityistuella vuoden 2009 lopussa.
Alkuvuodesta 2010 pääministeri Vladimir Putin antoi kuitenkin tehtaalle luvan jatkaa tuotantoa. Ympäristönormeja helpotettiin ja valtio tukee tappiollista toimintaa. Ympäristöliike reagoi päätökseen voimakkaasti.
Sarrusofoni

Sarrusofoneja Metropolitan Museum of Artissa, vasemmalta oikealle: basso, baritoni, tenori, altto, sopraano
Sarrusofoni on kaksoislehdykkäsoittimiin kuuluva puupuhallin.
Sarrusofonin kehitti 1800-luvun puolessavälissä Pierre-Louis Gautrot, joka nimesi soittimen sen ideoijaksi nimeämänsä Pierre-Auguste Sarrus'n mukaan. Tarkoitus oli käyttää sarrusofonia sotilassoittokunnissa oboeiden ja fagottien vahvistajana tai korvaajana. Sarrusofonin kilpailija oli saksofoni. Soitinten samankaltaisen mekaniikan johdosta saksofonin kehittänyt Adolphe Sax nosti kanteen Gautrotia vastaan. Sax kuitenkin hävisi asiassa, koska ero soitinten tuottamissa äänissä oli huomattava. Lisäksi sarrusofonin mekaniikkaa ei kehitetty yhtä pitkälle kuin saksofonin, koska sarrusofoni ei koskaan vakiintunut yleiseen käyttöön.
Sarrusofoneja on saksofonien tavoin rakennettu eri äänialoissa ja erikokoisina.
Käyttö

Jotkut klassisen musiikin säveltäjät ovat laatineet osia sarrusofonille. Esimerkkejä sarrusofoniosuuksia sisältävistä teoksista ovat Igor Stravinskyn Threni, Ignacy Paderewskin Polonia-sinfonia (kolme sarrusofonia), Joseph Holbrooken Apollo and the Seaman ja Adam Gilbertin Seismic Disturbances. Paul Dukasin sävellyksessä Noidan oppipoika on osuus, joka voidaan soittaa kontrafagotilla tai kontrabassosarrusofonilla. Bruce Broughton käytti sarrusofonia elokuvan Tombstone ääniraidassa.
Myös jotkut jazzmuusikot ovat hyödyntäneet sarrusofonia. Roscoe Mitchellin levyllä Four Compositions sekä Paul Winterin levyillä Icarus ja Callings käytetään sitä. Sidney Bechet soitti sarrusofonia kappaleessa "Mandy, Make Up Your Mind" levytyksellään Clarence Williamsin Blue Five -yhtyeen kanssa.
Saitijoki (Rånejoki)

| Saitijoki Sájttejåhkå |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Norrbotten
Kunnat:  Jällivaara
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  Saitijoen valuma-alue
Pinta-ala:  21,54 km²  
Järvisyys:  4 % 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Mievresáhpe, Jällivaara
 :  66.7451°N, 20.7636°E
Laskupaikka:  Nattavaara, Jällivaara
 :  66.7575°N, 20.9431°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  368 m  mpy. 
Laskukorkeus:  317 m  mpy. 
Korkeusero:  51 m
Pituus:  12 km 
Kaltevuus:  4,25 m/km
Keskiylivirtaama:  2,47 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  0,25 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,04 m³/s (MNQ) 
Muuta
Saitijoki (luulajansaameksi Sájttejåhkå) on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa virtaava 12 kilometriä pitkä Rånejoen sivujoki.
Joen kulku

Sen lähteet sijaitsevat Mievresáhpen aapasuolla Meurisvaaran ja Atjekjauren välisellä alavalla seudulla. Suon keskeltä alkaa kaakkoon päin virtaava puro, joka alittaa pian Nattavaaran ja Jokimukkan välisen maantien. Pian alittamisen jälkeen joki kääntyy kohti itää, jossa siihen yhtyy ennen Koutojänkkää pieni Kenttäjärven laskupuro. Uoma virtaa Koutojänkän kautta ja kaartaa samalla kohti koillista. Siihen yhtyy silloin Palosaarenvuoman kaakkoisreunalla sijaitsevien järvien laskupuro. Yhtymäkohdan kaakkoispuolelle jää Saitikielinen (Sájttegielas) ja sen koillispuolella aukeaa pieni järvialue, joka jää Nattavaaran eteläpuolelle. Joki virtaa niiden ohitse käymättä yhdessäkään järvessä. Sitten joki kääntyy pohjoiseen ja se virtaa Nattavaaran asemakylän länsipuolella asutuksen vierestä. Se yhtyy Rånejokeen Lietakkan suvannossa. Alueen asutus on keskittynyt Nattavaaran asemakylään.
Valuma-alue

Saitijoen valuma-alueen pinta-ala on 22 km², jonka pääuomana joki on. Se yhtyy ensin Rånejokeen, joka laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Banswara

| Banswara |
| --- | --- |
 Banswara
 Koordinaatit: 23.55°N, 74.45°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Rajasthan
Piirikunta:  Banswara
Väkiluku (2011):  99 969
 – Metropolialue:  101 017
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Banswara on noin 100 000 asukkaan kaupunki Intian Rajasthanin osavaltiossa. Se on samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus. Historiansa aikana se on toiminut Banswaran ruhtinaskunnan pääkaupunkina. Kaupungin ja piirikunnan tärkeimpiä väestöryhmiä on bhilien adivasiheimo. Kaupungin sanotaan saaneen nimensä heimoon kuuluneen päällikön Bansian mukaan. Kaupungin lähistöllä tapahtui vuonna 1913 verilöyly, jossa bhilit nousivat vastustamaan brittiläistä siirtomaavaltaa. Bhilien perimätiedon mukaan britit teloittivat sen jälkeen 1 500 henkeä.
25 kilometrin päässä Banswarasta sijaitsee Ram Kund -niminen luola, jonka kerrotaan tarjonneen suojaa maanpakoon karkotetulle Ramalle. Luolaan on rakennettu pieni pyhäkkö Shivalle ja muille hindulaisille jumaluuksille.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 65 prosenttia kaupungin väestöstä on hinduja. Toiseksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa noin 26 prosenttia. Jainalaiset muodostavat väestöstä seitsemän prosenttia.
Avainbiotooppi

Avainbiotooppi tarkoittaa luonnon monimuotoisuuden kannalta merkittävää eliöiden elinympäristöä. Suomen metsälaissa määritellään avainbiotoopit, joiden säästämiseen pyritään metsätaloudessa.
Samhain (yhtye)

| Samhain |
| --- | --- |
 Danzig laulamassa Getaway Rock Festivalissa vuonna 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  1983–1987
Tyylilaji:  deathrock, horror punk, heavy metal, goottirock
Kotipaikka:   Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Glenn Danzig   John Christ   Brian Baker   Lyle Preslar   Al Pike   Steve Zing   Eerie Von   Pete ”Damien” Marshall   London May   Todd Youth   Chuck Biscuits  
Levy-yhtiö:  Plan 9 Records   Caroline Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samhain oli yhtye, jonka Glenn Danzig perusti hajotettuaan edellisen yhtyeensä Misfitsin. Samhain oli olemassa vuosina 1983–1987. Misfitsiin verrattuna kappaleet muuttuivat synkemmäksi niin musiikillisesti kuin sanoituksiltaan: b-kauhussa herkuttelevan Misfitsin punkista goottimaisia elementtejä sisältävään post-punkiin. Myös sanoitukset muuttuivat syvemmiksi ja käsittelivät usein paitsi tosielämän kauhuja ja väkivaltaa myös fantasiaa, kuten ihmissusia. Yhtyeen nimi on peräisin kelttien pakanallisesta juhlapäivästä samhainista. Samhain julkaisi kaikki levytyksensä samalla levy-yhtiöllä kuin Misfits, Glenn Danzigin johtamalla Plan 9:lla. Yhtye saavutti aikoinaan suurempaa suosiota kuin Misfits, mikä johtui osin syvällisemmästä musiikista mutta myös ahkerasta keikkailusta. Myös Samhainissa kuten Misfitsissäkin Glenn Danzig kirjoitti kaiken musiikin sanoituksista sävellyksiin.
Historia

Misfits esiintyi viimeisen kerran 29. lokakuuta 1983. Jo sitä ennen Glenn Danzig oli suunnitellut uuden musiikkiprojektin perustamista, mutta nyt siitä tulisi totta. Misfitsin viimeinen esiintyminen oli jo Samhainin aikaa, ja tästä keikasta alkoi Samhain "the season of the dead". Glennin alkuperäisidea Samhainin suhteen oli ollut tehdä siitä niin sanottu "hardcore super group". Muutamissa ensimmäisissä harjoituksissa, jotka pidettiin elo- ja syyskuussa 1983 Washingtonissa, olivat paikalla Minor Threat -yhtyeen Lyle Preslar, Brian Baker ja Jeff Nelson, Reagan Youth -yhtyeen Al Pike sekä Graham McColluch Negative Approach -yhtyeestä. Lyle ja Brian toivat mukanaan myös Eric Zeilderin, josta oli tarkoitus tulla rumpali. Siitä ei kuitenkaan tullut mitään, vaan Brian, Lyle, Graham McColluch ja Eric liittyivät myöhemmin Tesco Veen kanssa Meatmean-yhtyeeseen. Al taas halusi viettää enemmän aikaa 'zinensä, Straight Edge Magazinen parissa.
Syyskuussa 1983 Glenn Danzig alkoi harjoitella Misfits-roudarin ja -valokuvaajan sekä Rosemary's Babies -yhtyeen rumpalin Eerie Vonin sekä C. A. Richien (Rosemary's Babies -kitaristi) kanssa Samhain-nimen alla. Minor Threat -yhtyeen Lyle Preslar kävi vielä muutamissa harjoituksissa yhtyeen kanssa ja nauhoitti kitaraosuudet tulevalle albumille Initium seuraaviin kappaleisiin: Black Dream, Macabre, Horror Biz ja The Shift. Lyle myös soitti kitaraa Samhainin ensimmäisellä keikalla 31. maaliskuuta 1984 Rock Hotellissa New Yorkissa. Tämän jälkeen hän lähti yhtyeestä. Kitaraan tuli Steve Zingin kanssa Mourning Noise -yhtyeessä soittanut Pete Marshall, joka oli saanut Glenniltä lempinimen Damien. Tästä tuli Samhainin ensimmäinen kunnon kokoonpano. Lokakuussa he astuivat studioon ja nauhoittivat Unholy Passion EP:n. Sinä syksynä ja talvena Samhain myös kiersi ensimmäisen kiertueensa, nimeltään Season Of The Dead-kiertue. Kesäkuussa 1985 London May Reptile House -yhtyeestä tuli rumpuihin Steve Zingin tilalle, ja elokuussa yhtye nauhoitti kolmannen levytyksensä, November-Coming-Firen. 14. heinäkuuta 1986 Samhain soitti viimeisen konserttinsa. Paikka oli The Ritz ja Samhain lämmitteli D.O.A.:ta ja Celtic Frostia. Paikalla oli Rick Rubin Def American Records -levy-yhtiöstä, ja hän ehdotti Glennille siirtymistä Plan 9:ltä hänen levy-yhtiöönsä, ja Glenn hyväksyi tarjouksen. Silloinen taakka Glennin harteilla oli suuri, sillä Samhain oli kasvanut niin isoksi yhtyeeksi, että sen hoitaminen itse oli hyvin työlästä. Muutkin levy-yhtiöt olivat olleet kiinnostuneita yhtyeestä. Damien potkittiin yhtyeestä ulos, ja seuraavat kolme kuukautta yhtye harjoitteli kolmen miehen kokoonpanona New Yorkissa. Alkuvuodesta 1987 John Christ kävi koe-esiintymisessä, ja toisella kerralla hänet otettiin Samhainin seuraavaksi kitaristiksi. Helmikuussa myös London May erotettiin yhtyeestä, ja hänen tilalleen tuli muun muassa D.O.A.-, Circle Jerks- ja Black Flag -yhtyeissä rumpuja soittanut Chuck Biscuits. Maaliskuussa 1987 yhtyeen nimi muutettiin Danzigiksi.
Diskografia

Initium (1984)
Unholy Passion EP (1985)
November-Coming-Fire (1986)
Final Descent (1990)
Box Set (2000)
Samhain Live '85-'86 (2001)
Aiheesta muualla

MisfitsCentralin Samhain-osio
Asami Konno

Asami Konno (7. toukokuuta 1987, Sapporo, Hokkaido) liittyi Morning Musumeen elokuussa vuonna 2001 Ai Takahashin, Makoto Ogawan ja Risa Niigakin kanssa. Hän valmistui Morning Musumesta 23. heinäkuuta, 2006 ja meni opiskelemaan korkeakouluun. Hän on 156 cm pitkä. Kesäkuussa 2007 ilmoitettiin että Asami palaa Hello!Projectiin pelaamaan H!P:n sisäjalkapallojoukkueessa Gatas Brilhantes H.P.selvennä ja julkaisee Gataksen kanssa singlen.
Hello! Project -ryhmät

Morning Musume (2001-2006)
Ongaku Gatas (2007-)
Alaryhmät:
Tanpopo (2002)
Country Musume ni Konno to Fujimoto (2003-2004)
Morning Musume Sakura Gumi (2003-2004)
Sekoitusryhmät:
2002: Odoru 11
2003: 11WATER
2004: H!P Allstars
Muut:
Pocky Girls (2002)
Gatas Brilhantes H!P (2003-2006,2007-)
Elokuvat

2002: Tokkaekko
2003: Koinu Dan no Monogatari
TV-draamat

2002: Angel Hearts
2002: Ore ga Aitsu de Aitsu ga Ore de
Kuvakirjat

24.8.2004: ASAMI KONNO
9.8.2005: Natsufuku ~Natsu o Sugosu Shoujo~
30.3.2006: Alo-Hello! Konno Asami Photobook
10.7.2006: See You Again
12.9.2006: Sweet Days
13.8.2002: 5- Morning Musume 5th Generation Member Photobook (Ai Takahashin, Makoto Ogawan ja Risa Niigakin kanssa.)
Australiankääpiösorsa

| Australiankääpiösorsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Kääpiösorsat Nettapus
Laji::  pulchellus
Kaksiosainen nimi
 Nettapus pulchellus  Gould, 1842 
Katso myös
   Australiankääpiösorsa Wikispeciesissä   Australiankääpiösorsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australiankääpiösorsa (Nettapus pulchellus) on sorsalintu.
Levinneisyys

Australiankääpiösorsaa tavataan Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Itä-Timorissa. Lajin populaatio on suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Australiankääpiösorsan ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruth Rendell

| Ruth Rendell |
| --- | --- |
 Ruth Rendell elokuussa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1930 South Woodford, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 2. toukokuuta 2015 (85 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Barbara Vine
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  1964–2015
Aiheet:  jännitys
Esikoisteos:  Kuoleman säkeet   (From Doon with Death, 1964)
Pääteokset:  Wexford-sarja
Palkinnot
 paronitar Rendell of Babergh 
Aiheesta muualla
literature.britishcouncil.org/ruth-rendell
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ruth Barbara Rendell (o.s. Grasemann), paronitar Rendell of Babergh, (17. helmikuuta 1930 South Woodford, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. toukokuuta 2015 Lontoo) oli brittiläinen kirjailija.
Rendell tunnettiin ennen kaikkea komisario Wexford -romaaneistaan. Wexford-kirjojen lisäksi Rendell kirjoitti psykologisia jännitysromaaneja. Rendelliä kiitetään perinteisen rikoskertomuksen (Agatha Christie, Dorothy L. Sayers) uudistamisesta: murhan tekijän lisäksi pohditaan sitä miksi murha tehtiin. Rendell seurasi vuosien varrella aikaansa ja puuttui yhteiskunnallisiin kysymyksiin kuten rotuennakkoluuloihin ja perheväkivaltaan.
Rendell kirjoitti omalla nimellään 40 teosta, joista 19:ssä päähenkilö on komisario Wexford, ja lisäksi 11 teosta salanimellä Barbara Vine. Kaikki on kuitenkin julkaistu suomeksi tekijänimellä Ruth Rendell.
Elämä ja ura

Rendellin vanhemmat olivat opettajia. Hänen äitinsä Ebba Kruse oli ruotsalaissyntyinen mutta viettänyt lapsuutensa Tanskassa. Hänen isänsä Arthur Grasemann oli englantilainen. Rendell vietti lapsuutensa jouluja ja lomia Skandinaviassa ja oppi ruotsia ja tanskaa. Rendell kävi Loughtonissa County High School for Girls. High schoolin jälkeen hänestä tuli paikallislehden Chigwell Timesin toimittaja.
Rendell tutustui tulevaan mieheensä Don Rendelliin työskennellessään uutistoimittajana. He avioituivat, kun hän oli 20-vuotias, ja vuonna 1953 syntyi poika Simon, joka on nykyisin sosiaalityöntekijä ja asuu Yhdysvalloissa Coloradossa. Pariskunta erosi 1975 mutta avioitui uudelleen kahden vuoden kuluttua. Don Rendell kuoli 1999 eturauhassyöpään.
Rendellille myönnettiin Brittiläisen imperiumin komentajan kunniamerkki (CBE) vuonna 1996 ja paronitar Rendell of Baberghin elinikäinen arvo vuonna 1997.lähde tarkemmin?  Hänet valittiin ylähuoneeseen Työväenpuolueesta. Vuonna 1998 Rendell nimettiin puolueen suurimpien yksityisten lahjoittajien luetteloon. Elokuussa 2014 hän oli yksi niistä 200 julkisuuden henkilöstä, jotka allekirjoittivat The Guardianille osoitetun kirjeen, jossa vastustettiin Skotlannin itsenäisyyttä Skotlannin itsenäisyysäänestyksen valmisteluvaiheessa.
Rendell sai runsaasti erilaisia palkintoja. Monista hänen teoksistaan on tehty elokuva- ja televisiosovituksia. Hän oli mukana Darfurin maaseudun lasten auttamistyötä tekevän hyväntekeväisyysjärjestön toiminnassa.
Rendell sai tammikuussa 2015 aivoinfarktin ja kuoli 2. toukokuuta 2015.
Jännityskirjailija

Rendell kirjoitti kaksi julkaisematonta romaania, ennen kuin Kuoleman säkeet ilmestyi 1964. John Long maksoi hänelle siitä 75 puntaa. Se oli hänen ensimmäinen jännityskirjansa, jonka päähenkilö oli etsivä; rikoskomisario Wexford. Rendell kertoi, että hän on itse Wexfordin hahmon taustalla. Teoksen The Monster in the Box (2009) huhuttiin yleisesti jäävän Wexfordin viimeiseksi tapaukseksi. Niin ei kuitenkaan käynyt, mutta se oli viimeinen romaani, jossa Wexford oli vielä poliisin palveluksessa. Seuraavassa romaanissa The Vault hän jäi eläkkeelle.
Poliisin työtä kuvaavien Wexford-romaanien lisäksi Rendell kirjoitti psykologia rikosromaaneja, joiden teemoina oli pakkomielteinen rakkaus, väärinkäsitykset, sattumien vaikutus ja tarinoiden rikollisten inhimilliset piirteet. Sellaisia teoksia ovat Kova kuin kivi, The Face of Trespass, Live Flesh, Talking to Strange Men, The Killing Doll, Väärinkäsitys  ja Adam and Eve and Pinch Me.
Rendell aloitti kolmannenkin aihepiirin vuonna 1986 salanimellä Barbara Vine (nimi on hänen oma toinen etunimensä ja hänen isoäitinsä tyttönimi) ilmestyneellä teoksella A Dark-Adapted Eye. Muun muassa teokset King Solomon’s Carpet, A Fatal Inversion ja Asta’s Book (Yhdysvalloissa Anna’s Book) tapahtuivat samassa ympäristössä kuin hänen psykologiset rikosromaaninsa, mutta niissä hän kehitteli edelleen ihmisten välisiä väärinymmärryksiä ja perheen salaisuuksien ja salaisten rikosten tahattomia seurauksia. Kirjailijan hienostunutta kirjoitustapaa ja teräviä ihmismieltä koskevia oivalluksia on arvostettu, samoin vakuutavia juonia ja henkilöhamoja. Rendell liitti teoksiinsa viimeisten 40 vuoden kuluessa tapahtuneita yhteiskunnallisia muutoksia ja nosti esiin muun muassa sellaisia kysymyksiä kuin perheväkivalta.
Teokset > Teosten sovituksia

Rikoskomisario Wexford -sarjan televisiointi oli menestys. Pääosia näyttelevät George Baker komisario Wexfordina ja Christopher Ravenscroft etsivä Mike Burdenin roolissa. Sarjan Ruth Rendell Mysteries 48 jaksoa on esitetty Suomessakin 1990-luvulla (myös nimellä  Ylikomisario Wexford). Rendell kiitti Bakerin näyttelemistä: "Hienoa, että hän teki näyttelijänä [Wexfordista] paljon enemmän ja parempaa kuin kirjailija oli tarkoittanut." Monia muitakin hänen teoksiaan on sovitettu televisiolle ja elokuvaan. Hän sanoi, että Claude Chabrolin elokuvaversio vuodelta 1995 romaanista Kova kuin kivi nimellä Kiveen kirjoitettu, pääosassa Sandrine Bonnaire, oli harvoja hänen teostensa sovituksia, joihin hän on tyytyväinen. Samasta romaanista on myös olemassa elokuva Mustat muistot vuodelta 1986, ohjaus Ousama Rawi. Chabrol ohjasi elokuvan Morsiusneito 2004, joka perustuu Rendellin romaaniin Morsiusneito.
Muita sovituksia ovat Diary of the Dead (1976) teoksesta One Across, Two Down, Pedro Almodóvarin elokuva vuodelta 1997 Lihan värinä, teoksesta Syyllisyyden puu elokuva Tree of Hands Granadalle, ohjaus Giles Foster, pääosassa Lauren Bacall, ja toinenkin versio, Betty Fisher (2001), käsikirjoitus ja ohjaus Claude Miller.
Palkinnot ja tunnustukset

1975 – Mystery Writers of America Parhaan novellin palkinto: The Fallen Curtain
1976 – Gold Dagger for Fiction: Paholainen silmissäin
1980 – Martin Beck Award: Make Death Love Me
1981 – Arts Council National Book Award for Genre Fiction: Rukoile sinä viaton
1984 – Silver Dagger for Fiction: Syyllisyyden puu
1984 – Mystery Writers of America Parhaan novellin Edgar: The New Girlfriend
1986 – Gold Dagger for Fiction: Live Flesh
1987 – Mystery Writers of America Edgar Award: A Dark-Adapted Eye
1987 – Gold Dagger for Fiction: A Fatal Inversion
1988 – Angel Award for Fiction: The House of Stairs
1990 – Sunday Times Award for Literary Excellence
1991 – Gold Dagger for Fiction: King Solomon's Carpet
1991 – Cartier Diamond Dagger elämäntyöstä
1996 – Brittiläisen imperiumin komentaja (CBE)
1997 – Mystery Writers of America suurmestaripalkinto
1997 – elinikäinen päärinarvo: paronitar Rendell of Babergh -arvonimi
2004 – Mystery Ink Gumshoe Award elämäntyöstä
Aiheesta muualla

Ruth Rendell Dekkari.net, Tornion kaupunginkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Petäjä, Jukka: Ruth Rendell (arkistolinkki) Helsingin Sanomat.  8.5.2015. Arkistoitu 22.10.2015. Viitattu 12.5.2018.
Santeri Saarinen

Santeri Saarinen (24. helmikuuta 1857 Virolahti – 14. marraskuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen juristi ja senaattori.
Saarisen vanhemmat olivat talollinen Stefan Rantala ja Saara Stiina Erkintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1879 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Saarinen valmistui filosofian kandidaatiksi 1882, filosofian maisteriksi 1886, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1888 ja sai varatuomarin arvon 1890.
Saarinen toimi Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1904–1909. Hän oli Suomen senaatin oikeusosaston jäsen 1909–1914.
Santeri Saarinen oli naimisissa vuodesta 1886 Hilma Aleksandra Arvelinin kanssa.
Babylon by Bus

| Babylon by Bus Bob Marley & The Wailers |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Pavillon de Paris, Pariisi, 25.-27. kesäkuuta 1978
 Julkaistu: 10. marraskuuta 1978
 Tuottaja(t): Bob Marley & The Wailers, Chris Blackwell, Jack Nuber
 Tyylilaji: reggae
 Kesto: 69.37
 Levy-yhtiö: Tuff Gong, Island
Bob Marley & The Wailersin muut julkaisut
| Kaya 1978 | Babylon by Bus 1978 | Survival 1979 |
Babylon by Bus on reggaeyhtye Bob Marley & The Wailersin vuonna 1978 julkaistu livealbumi. Albumi äänitettiin Pariisin Pavillon de Paris -konserttisalissa 25.-27. kesäkuuta 1978 Kaya Tourin aikana.
Kappaleet > 1. puoli

"Positive Vibration" (Vincent Ford) - 5:48
"Punky Reggae Party" (Bob Marley/Lee Perry) - 5:52
"Exodus" - 7:38
Kappaleet > 2. puoli

"Stir It Up" - 5:20
"Rat Race" (Rita Marley) - 3:37
"Concrete Jungle - 5:38
"Kinky Reggae" - 4:50
Kappaleet > 3. puoli

"Lively Up Yourself" - 6:19
"Rebel Music (3 O'Clock Roadblock)" (Aston Barrett/Hugh Peart) - 5:22
"War/No More Trouble" (Alan Cole/Carlton Barrett/Bob Marley) - 5:30
Kappaleet > 4. puoli

"Is This Love" - 7:33
"Heathen" - 4:30
"Jamming" - 5:39