stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trainers’ House
Historia

Jari Sarasvuo perusti WSOY:n yritysjulkaisujen markkinoinnissa työskennelleen Kristiina Uurasmaan kanssa kustantamo Writers' Housen sekä valmennus- ja suoramarkkinointiyritys Writers' Studion vuonna 1997. Alussa mukana oli myös Mikko Myyryläinen, jonka Sarasvuo osti ulos yrityksestä syksyllä 1997. Yrityksen liikevaihto oli runsaat 12 miljoonaa markkaa.
Muun muassa BMG Finlandin toimitusjohtajana työskennellyt Maija Kuusi siirtyi Trainers’ Housen konsultiksi, kun vuonna 2001 Trainers Housen toimitusjohtajana toimi Tuomo Luoma ja varatoimitusjohtajana diplomi-insinööri Vesa Honkanen (s. 1956). Honkanen, joka oli käynyt amerikkalaisen Brian Tracyn ja Sarasvuon yritysvalmennuskurssit, nousi yhtiön toimitusjohtajaksi seuraavana vuonna 2002. Yhtiössä työskenteli tuolloin 27 henkilöä ja liikevaihto oli alle seitsemän miljoonaa euroa. Yritys palkittiin Uudenmaan parhaana kasvuyrityksenä ja se oli useilla mittareilla Suomen kannattavin yritys. Maan hallitus teki verouudistusta ja Sarasvuo kehotti yrittäjiä ”verokapinaan”, nimitti Eero Heinäluomaa valehtelijaksi ja vaati Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja Jussi Järventauksen eroa marraskuussa 2003: Sarasvuo esitti veroboikottia ja muita kostotoimia valtiota vastaan. Myöhemmin Sarasvuo lopetti kapinan ja pyysi anteeksi käytöstään.
Yhdysvaltalaisen The Apprentice -ohjelman, jossa juontaja toimi Donald Trump, suomalainen versio Diili, aloitti MTV3:lla syksyllä 2004. Sarja oli Sarasvuolle ja Trainers’ Houselle menestys ja ensimmäisen tuotantokauden voittaja oli Olli Rikala. Puhuttiin Sarasvuon lanseeraman ”huomiotalouden” noususta. Sarasvuon ansiotulot olivat vuonna 2004 olivat noin 1,6 miljoonaa euroa ja pääomatuloja oli miljoona ja Sarasvuo olikin Suomen kovimpia ansiotulojen saajia.
Historia > Satama Interactive -kauppa, yhtiön ajautuminen vaikeuksiin

Maaliskuussa 2008 Satama Interactiven hallitukseen valittiin Saunalahden ex-toimitusjohtaja Matti Vikkula ja it-yrittäjä Aarne Aktan. Sataman toimitusjohtajana viisi vuotta toiminut Jan Sasse sai lähteä. Syyskuussa 2006 Sarasvuo nosti omistusosuutensa Satamassa yli 10 prosenttiin ja tammikuussa 2007 jo 16,8 prosenttiin. Aloitettiin yhdistymisvalmistelut. Yhdistymissopimus oli noin 60 miljoonan euron arvoinen. Satama osti Trainers’ Housen osin velkarahalla ja se maksoi noin puolet kauppasummasta käteisenä ja loput omilla osakkeillaan. Sarasvuo sai yrityskaupassa 27 miljoonaa euroa käteistä ja 35,9 prosenttia uuden pörssiyhtiön Trainers’ Housen osakkeista.
Vuonna 2007 Trainers’ Housella meni hyvin. Muun muassa Espoon sosiaali- ja terveystoimi palkkasi Sarasvuon kouluttamaan henkilökuntaansa asiakkaiden kohtaamista 200 000 eurolla. Pian kuitenkin alkoi taloudellinen taantuma ja jo seuraavana vuonna 2008 Trainers’ Housen tulos jäi yhtiön omista pitkän aikavälin tavoitteista ja yhtiön pörssikurssi kääntyi laskuun. Yhtiö luopui yksiköistään Düsseldorfissa, Tukholmassa ja Pietarissa ja irtisanoi Suomessa 81 työntekijää maaliskuussa 2009.
Trainers’ House otti viiden miljoonan euron oman pääoman ehtoisen hybridilainan keväällä 2010 seurauksella, että yhtiön osakekurssi laski entisestään. Laina kuitenkin merkittiin kokonaan, ja näytti, että yhtiön tulos paranisi alkuvuodesta 2010 vaikka liikevaihto supistuikin. Toukokuussa 2010 yhtiö kuitenkin joutui irtisanomaan 20 henkilöä pääosin Tampereelta tavoitellessaan säästöjä. Elokuussa 2010 Trainers’ House luopui Satamasta. It-palvelutalo AtBusinessin liiketoiminta ja Trainers’ Housen it-projekti- ja tukipalveluliiketoiminnat myytiin yritykselle, joka jatkoi toimintaansa AtBusineksen nimellä. Trainers’ House sai kaupasta 6,2 miljoonalla eurolla käteistä ja 2,8 miljoonalla uuden yhtiön osakkaita. Trainers’ House perusti elokuussa 2010 myyntijohtajien vuokraamisyritys, Revenue Housen, (toimitusjohtaja Tiina Antturi). Samalla kerrottiin, että tulevaisuudessa keskitytään ”--teknologia-avusteiseen valmennukseen”. Henkilökunnan määrä oli laskenut heinäkuun 2010 lopussa 80 henkilöön. Marraskuussa 2010 Trainers’ House jätti Vantaan kaupungin nettisivuista kalleimman tarjouksen, senkin myöhässä, ja tarjousta ei otettu mukaan kilpailuun.
Jari Sarasvuo siirtyi syrjään Trainers’ Housen toimitusjohtajan tehtävästä tammikuussa 2011, kun yhtiö teki mittavan noin 14,4 miljoonan euron alaskirjauksen. Konsernitaseessa yhtiön liikearvo oli alaskirjauksen jälkeen 25,8 miljoonaa euroa. Trainers’ Housen toimitusjohtajaksi palasi varatoimitusjohtajana toiminut Vesa Honkanen. Sarasvuo jatkoi yhtiön hallituksen jäsenenä. Vuosi 2011 oli vaikea Trainer’s Houselle: liiketulos kertaluonteisten erien ja kauppahinnan allokointien jälkeen oli tappiollinen 16,7 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Trainers' House
Playboy

| Playboy |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  miestenlehti
Aihealue:  aikuisviihde
Kustantaja:  Playboy Enterprises
ISSN:  ISSN 0032-1478
Levikki:  painos 321 315 kpl (2017)
Perustettu:  1953
Lakkautettu:  2020 (painettu versio)
Päätoimittaja:  Ben Kohn
Kotimaa:   Yhdysvallat
Kieli:  englanti & monia muita
Aiheesta muualla
Kotisivu
Playboy on Hugh Hefnerin Chicagossa vuonna 1953 perustama aikakauslehti. Lehti ilmestyy kuukausittain. Se sisältää naisten alastonkuvia sekä novelleja, julkisuuden henkilöiden haastatteluja ja asia-artikkeleita.
Lehdellä on tarkoin harkittu imago, jota se myy lukijoilleen. Imagoon kuuluvat kauniit naiset, kalliit autot ja erilaiset kalliit ylellisyystarvikkeet. Playboy on oman näkemyksensä mukaan juhlinut naiskauneutta sen sijaan, että se olisi alentanut naisia. Lehteen liittyi klubitoiminta ja softcore-seksivideot, joiden molempien taloudellinen menestys on hiipunut sitten 1970-luvun.
Lehti löi läpi jo ensimmäisellä numerollaan, jossa oli Marilyn Monroen alastonkuvia.
Historia

Hugh Hefner loi Playboyn Chicagon-asunnossaan vuonna 1953, kun hän ei ollut saanut toivomaansa viiden dollarin palkankorotusta Esquire-lehden copywriterina. Hän keräsi 8000 dollaria ensimmäisen numeron tuottamiseen. Lehden ensimmäisessä numerossa oli Marilyn Monroen kansikuva ja alastonkuvia, ja se myi menestykselliset 54 000 kappaletta. Monroen kuvat Hefner oli ostanut paikallisesta kalenteripainosta. Lehdessä oli 44 sivua, mutta kannessa ei ollut päiväystä, sillä Hefner ei ollut varma että toista numeroa tulisi. Hefner kirjoitti ensimmäisellä sivulla: ”Haluamme tehdä heti alusta selväksi, ettemme ole mikään perhelehti. Jos olet jonkun sisko, vaimo tai anoppi ja poimit tämän lehden vahingossa, ole hyvä ja ojenna meidät miehellesi ja palaa Ladies Home Companion -lehtesi pariin.” Hefner oli aikonut nimetä lehden Stag Party (engl. "sulhasen polttarijuhla"), mutta vaihtoi nimen viime hetkellä työtoverinsa Eldon Sellersin ehdotuksesta.
Lehdessä alettiin julkaista tyttökuvien lisäksi novelleja tunnetuilta kirjailijoilta kuten John Updikelta ja Vladimir Nabokovilta. Playboy oli 1960-luvun seksuaalisen vallankumouksen kärjessä, mutta samalla rohkeammat lehdet kuten Penthouse ja myöhemmin Hustler alkoivat uhata sen asemaa. Playboy palasi rohkeampien kokeilujen jälkeen kuitenkin takaisin pehmeämpään kuvastoon.
Playboyn suosio oli huipussaan vuonna 1972 kun sen levikki oli 7 miljoonaa ja joka neljäs miespuolinen college-opiskelija osti lehteä. Lehti meni pörssiin 1971.
Artikkelen kirjoittajien joukossa on ollut tulevia menestyskirjailijoita kuten Stephen King. Lehti on aika ajoin – etenkin Yhdysvaltain suurempien vaalien tienoilla – julkaissut poliitikkojen haastatteluja, joista kuuluisin lienee Jimmy Carterin haastattelu presidentinvaalin aikana 1980.
Nykyisin Playboy on menettänyt asemansa muille lehdille ja internet-pornografialle, ja sitä julkaiseva Playboy Enterprises saa suuren osan tuloistaan muuta kautta.
Tunnus

Graafinen suunnittelija Art Paul loi kuuluisan Playboy-logon, joka esittää rusettikaulaista kanin sivuprofiilia. Logo ilmestyi lehden toisessa numerossa ja on ollut siitä lähtien erottamaton osa Playboyn imagoa. Kaninpää esiintyy miltei poikkeuksetta jossakin muodossa lehden kannessa, joko näkyvästi tai piilokuvana. Aikoinaan kanin löytämisestä oli kussakin numerossa kilpailu.
Hugh Hefner kertoi valinneensa kanin lehtensä symboliksi siihen liitettävän seksuaalisuuden vuoksi, ja koska kani on eloisa ja leikkisä. Kanin smokki edustaa hienostuneisuutta. Kani myös erottui muiden lehtien symboleista. Playboy-kanin kunniaksi on nimetty kanin alalaji sylvilagus palustris hefner.
Playboy-klubit

Hugh Hefner avasi Playboy-lehden kuvaaman elämäntyylin ilmentymäksi Playboy-klubeja Yhdysvaltoihin ja ulkomaille. Kerhot olivat yökerhoja, joiden tarjoilijattaret ("Playboy-puput") pukeutuivat pupuasuihin töpöhäntineen ja pupukorvineen. Playboy-klubit toimivat Yhdysvalloissa vuodesta 1960 aina 1980-luvun puoliväliin, ja muualla maailmassa hiukan pidempään. Klubeja oli yhteensä 33. New Yorkin -klubin jäsenille 1960-luvulla lähetetyssä tietopaketissa luki: "Astu leikkihuoneeseen, ja Playboyn ihmeellinen maailma on sinun! Lehden upeat kansikuvat seinillään lehden sivujen ilmentämä elämänilo herää henkiin."
Suomalaiset Playboyssa

Playboyn julkaisuissa on nähty myös suomalaisia. Lehdessä ovat esiintyneet ainakin Gina Goldberg (Tiina Virenius) vuonna 1981, Anna Shemeikka, Kata Kärkkäinen ("Playmate of the Month" joulukuussa 1988) ja viulisti Linda Lampenius. Lampenius on ainoa suomalainen, joka on ollut lehden julkkis-kansikuvahahmo. Lampenius oli "Sex & Music" -erikoisnumerossa ja hänestä tehtiin kymmenen sivun artikkeli. Yrittäjä Susanna Penttilä on poseerannut Playboy-konsernin toiselle lehdelle nimeltä Voluptuous Vixens. Playboyn paperilehden lakkauttamisen jälkeen se siirsi mallit Playboy.com -sivuston alle teemana "The New Era of Bunnies" ja kutsui sivuilla esiteltyjä malleja bunny-nimellä. Kaksi suomalaista on valittu uuden ajan puputytöiksi: Asal Bargh  ja Elina Tervo .
Vuonna 1982 Sirpa Lane (Sirpa Salo) esiintyi Playboy-lehden ranskalaisen painoksen elokuun numeron kansikuvassa.
Huhtikuussa 2020 muusikko ja elokuvaohjaaja Diana Ringo poseerasi Espanjan Playboyssa.
Vuonna 2020 laulaja Johanna Kuvaja esiintyi Portugalin painoksessa. Muita Portugalin Playboyssa esiintyineitä malleja ovat Taru Kalenov, Susanna Tanni, Erika Helin, Kirsi Rissanen, Jessica Ruokola, sekä yrittäjä Tiina Jylhä.
Toukokuussa 2021 plus-size malli Pasha Pozdniakova esiintyi Etelä-Afrikan Playboyssa.
Viron Playboyssa ovat esiintyneet DJ:t Suvi Pitkänen, Nina Hämäläinen, ja Tanja Rantanen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Playboy Enterprises Inc. (englanniksi)
Playboy.com (englanniksi)
Playboy Covers of the World – eri maiden Playboy -kansikuvia. (englanniksi)
Girls of Playboy (englanniksi)
Trouville

Trouville on useiden Ranskan kuntien nimi:
Trouville, Seine-Maritimen departementissa.
Trouville-sur-Mer, Calvadosin departementissa – luultavasti tunnetuin näistä, kunta johon yleisesti viitataan Trouvillena.
Trouville-la-Haule, Euren departementissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Trouville”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Turkoosilakkikolibri

| Turkoosilakkikolibri |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Korpraalikolibrit Eupherusa
Laji::  cyanophrys
Kaksiosainen nimi
 Eupherusa cyanophrys  Rowley & Orr, 1964 
Katso myös
   Turkoosilakkikolibri Wikispeciesissä   Turkoosilakkikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Turkoosilakkikolibri (Eupherusa cyanophrys) on Meksikon kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Oaxacan eteläosan vuoristoseudun. John Stuart Rowley ja Robert Thomas Orr kuvailivat lajin holotyypin Oaxacan Juchatengon läheltä vuonna 1964.
Tuukka Talvio

Pauli Tuukka Talvio (s. 1. lokakuuta 1948 Helsinki) on suomalainen arkeologi, numismaatikko ja filosofian tohtori. Talvio on työskennellyt Kansallismuseossa vuodesta 1971 lähtien, ja vuonna 2001 hänet nimitettiin Kansallismuseon rahakammion johtajaksi. Talvion väitöskirja vuonna 2002 käsitteli vuosiin 800–1200 ajoittuvia Suomen rahalöytöjä.
Hänen kirjallinen tuotantonsa käsittää useita teoksia, muun muassa Suomen Rahapajan 125-vuotishistoriikin, Suomen Numismaattisen yhdistyksen 75- ja 90-vuotishistoriikit sekä Suomen rahahistoriaa käsittelevän Suomen rahat.
Turun sähkölaitoksen räjähdys 1920

Sähkölaitos räjähdyksen jälkeen. Vain julkisivun seinät olivat pystyssä.
Räjähdyksen aiheuttamaa tuhoa.
Turun sähkölaitoksen räjähdys tapahtui 12. toukokuuta 1920. Räjähdyksen syynä oli laitoksen yhden höyrykattilan rakennevika. Onnettomuudessa kuoli kahdeksan työntekijää. Tapaus aiheutti Turussa pitkäaikaisen sähköpulan, ja esimerkiksi raitioliikenne oli 87 päivää keskeytyksissä.
Sähkölaitos rakennettiin Linnankadulle vuonna 1906, ja se alkoi tuottaa sähköä vuonna 1908. Se oli aluksi AEG-yhtiön omistama, mutta siirtyi kaupungin omistukseen vuonna 1919. Kaupunki aikoi laajentaa laitosta, koska sähkönkulutus kasvoi. Tätä varten tilattiin uusia höyrykoneita ja tutkittiin energian saamista kauempaakin.
Onnettomuudessa räjähti yksi sähköaseman vanhimmista komponenteista, vuonna 1908 asennettu Steinmüller-höyrykattila. Syynä oli kattilan rakenteen vika: onnettomuustutkinnassa paljastui yläkattilan päätelevyn murtuma, joka syntyi kattilan suuren läpimitan ja päätelevyn liian jyrkän taivutuksen vuoksi. Kattilan huollossa ja testauksessa ei ollut puutteita. Nämä havainnot aiheuttivat maailmanlaajuisen kattilakonstruktiomääräysten muuttamisen.
Räjähdys näkyi usean kuukauden ajan kaupunkilaisten arkielämässä, sillä yli 60 % Turun asunnoista oli sähköistetty. Paikallisia sanomalehtiä ei voitu julkaista, lukuun ottamatta käsivoimin pyöritettäviä lisälehtiä. Aluksi vallitsi melkoinen pimeys, ennen kuin kaduille saatiin vanhoja karbidilamppuja. Satamaa valaistiin ”Lux-lampuilla” ja rautatieasemaa tilapäisesti kynttilöillä. Useat tehtaat pysähtyivät ja huvitilaisuudet peruutettiin joksikin aikaa.
Aiheesta muualla

Räjähdys Turun sähkölaitoksella, Suomen Kuvalehti, 22.05.1920, nro 21, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Norontaus, Katariina: Kun Turun sähkölaitos räjähti: kahdeksan kuollutta, kaupunki kuukausikaupalla vailla virtaa Turun Sanomien verkkosivusto ts.fi.  12.5.2020. Turku:  Turun Sanomat Oy. Arkistoitu 29.12.2020. Viitattu 30.12.2020.
Trove

| Trove |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  https://trove.nla.gov.au
Kaupallinen:  ei
Omistaja:  Australian kansalliskirjasto
Avattu:  2009
Nykyinen tila:  aktiivinen
Trove on australialainen internet-tietokanta, jonka perusti vuonna 2009 Australian kansalliskirjasto. Trove-tietokanta sisältää muun muassa arkistoja, kuvia, asiakirjoja, arkistoituja verkkosivustoja ja käsikirjoituksia.
Turkoosikurkkukolibri

| Turkoosikurkkukolibri |
| --- | --- |
 Nuori koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Myrtis
Laji::  fanny
Kaksiosainen nimi
 Myrtis fanny  (Lesson, 1838) 
Katso myös
   Turkoosikurkkukolibri Wikispeciesissä   Turkoosikurkkukolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Turkoosikurkkukolibri (Myrtis fanny) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Ecuadorin länsi- ja kaakkoisosat sekä Perun pohjois- ja länsiosat. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Perusta vuonna 1838.
Train of Thought

| Train of Thought Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 2003 – huhtikuu 2003 Cove City Sound Studio ja Pie Studio, New York
 Julkaistu: 11. marraskuuta 2003
 Tuottaja(t): Mike Portnoy & John Petrucci
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 69.22
 Levy-yhtiö: Elektra Records
Listasijoitukset
  9.  53.
Dream Theaterin muut julkaisut
| Six Degrees of Inner Turbulence 2002 | Train of Thought 2003 | Live at Budokan 2004 |
Singlet albumilta Train of Thought
 ”As I Am” Julkaistu: 29. lokakuuta 2003
Train of Thought on progressiivisen metalliyhtyeen Dream Theaterin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Sisältö on huomattavasti raskaampaa kuin Dream Theaterin aiempi tuotanto. Albumilta on julkaistu single ”As I Am”. ”Stream of Consciousness” on levyn ainoa instrumentaalikappale. Kappale ”This Dying Soul” jatkaa edellisen albumin Six Degrees of Inner Turbulence kappaleen ”The Glass Prison” aloittamaa saagaa, joka kertoo rumpali Mike Portnoyn alkoholismista. Teema jatkuu vielä yhtyeen Octavarium-albumin kappaleessa ”The Root of All Evil”, albumin Systematic Chaos kappaleessa ”Repentance” ja päättyy Black Clouds & Silver Linings -albumin kappaleeseen "The Shattered Fortress". Kaikki nämä kappaleet sisältävät samantyyppisiä melodioita ja lyriikoita.
Albumi alkaa samalla äänelläselvennä mihin edellinen Six Degrees of Inner Turbulence loppui.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltäneet John Myung, John Petrucci, Mike Portnoy ja Jordan Rudess, ellei toisin mainittu.
As I Am – 7.47 (san. Petrucci)
This Dying Soul – 11.27 ( san. Portnoy )
IV. Reflections of Reality (Revisited)
V. Release
Endless Sacrifice – 11.24 (san. Petrucci)
Honor Thy Father – 10.14 (san. Portnoy)
Vacant – 2.57 (säv. Myung, Rudess, san. LaBrie)
Stream of Consciousness – 11.16 (instrumentaali)
In the Name of God – 14.16 (san. Petrucci)
Kokoonpano

James LaBrie – laulu
John Petrucci – kitarat
Jordan Rudess – kosketinsoittimet
John Myung – basso
Mike Portnoy – rummut
+
Eugene Friesen – sello kappaleessa 5
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Train of Thought Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Train of Thought Discogsissa (englanniksi)
Tuftin kirkko

| Tuftin kirkko Tuft kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Kongsberg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1880
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuftin kirkko (norj. Tuft kirke) on Kongsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1880.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuftin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tuftsin yliopisto

Tuftsin yliopisto (engl. Tufts University) on yksityinen tutkimusyliopisto Yhdysvalloissa Medfordissa ja Somervillessä Massachusettsin osavaltiossa lähellä Bostonia. Yliopistossa on Yhdysvaltain vanhin kansainvälisten suhteiden jatkokoulutustiedekunta The Fletcher School of Law and Diplomacy.
Yliopiston vanhin osa, Tufts College perustettiin vuonna 1852. Charles Tufts lahjoitti maata Medfordin korkeimmasta kohdasta Walnut Hillin kampukselle sanoen, että hän halusi sen olevan "valo mäellä". Nimi muutettiin Tufts Universityksi 1954. Oppilaitos toimi sata vuotta pienenä uusienglantilaisena vapaiden taitojen opistona (liberal arts college), kunnes muuttui ranskalais-amerikkalaisen ravintofysiologi Jean Mayerin 1970-luvun loppupuolella alkaneella puheenjohtajakaudella kansainväliseksi yliopistoksi.
Tuftsissa opiskelee yli 12 000 opiskelijaa, joista runsas puolet on maisteri- tai tohtoriopiskelijoita (2021).
Yliopistossa on 10 tiedekuntaa, jotka painottuvat pääosin lääketieteeseen ja yhteiskunnallisiin aineisiin. Yliopisto painottaa kaikessa julkista palveluaselvennä. Se tunnetaan kansainvälisyydestään, johon sisältyy kannustaminen Yhdysvaltain ulkopuolella tapahtuviin opintoihin.
Tieteellisiä saavutuksia painottavassa kiinalaisessa ARWU-vertailussa Tufts sijoittui vuonna 2021 sijaluokkaan 151-200 tuhannen maailman parhaimpiin arvioidun yliopiston joukossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuftsin yliopiston kotisivut
Trenssi

Laivastonsininen trenssi. Kuvan takki ei ulotu polven alapuolelle.
Trenssi on paksusta puuvillakankaasta, popliinista (”popliinitakki”), gabardiinista, villasta tai nahasta valmistettu polven alle ulottuva päällystakki. Trenssissä on myös yleensä 10 nappia, vyö, pieni viitta takana, epoletit ja kiristysremmit tai napit hihansuissa. Trenssissä voi olla myös irrotettava vuori. Eräs trenssitakkien alkuperäisistä valmistajista oli Burberry. Valmistajan nimen mukaan trenssitakkia on siten kutsuttu myös burberrytakiksi, josta taas on syntynyt arkikieleen nimitys perperi tai berberi. Kangaslaatu taas on usein popliini, jonka vuoksi takkia on kutsuttu popliinitakiksi. Tämä puolestaan on lyhentynyt arkikielessä muotoon poplaritakki. Ompelutekniikassa trenssi viittaa tiheänä siksakkaavaan vahvikeompeleeseen.[lähde? ]
Trenssitakin alkumuoto oli Burberryn vuodesta 1901 brittiarmeijalle valmistama upseerien sadetakki, joka ensimmäisen maailmansodan aikana sai nimityksen trench coat eli ’taisteluhautatakki’. Myös popliinitakilla tarkoitetaan trenssiä, vaikka se onkin vain yksi vaihtoehtoisista valmistusmateriaaleista.[lähde? ]
Trenssitakki populaarikulttuurissa

Elokuvissa ja televisiossa trenssillä on ollut monia tunnettuja kantajia:
Vaaleanpunainen pantteri -komedioiden tarkastaja Clouseau, jota näytteli Peter Sellers.
Humphrey Bogart useissa elokuvissaan, kuten Maltan haukassa, Cainen kapinassa ja Casablancassa.
Audrey Hepburn elokuvassa Aamiainen Tiffanylla.
Peter Falk komisariona tv-sarjan Columbo nimiroolissa.
Enkeli Castiel tv-sarjassa Supernatural.
Kyösti Pöysti tv-sarjassa Pasila.
Eversti Trautman Rambo-elokuvissa, kuten Taistelija.
Kazuhira Miller videopelissä Metal Gear Solid V: The Phantom Pain.
Jason Dean elokuvassa Heathers
Useilla hahmoilla Matrix-elokuvissa
Uuno Turhapuro. Tämän ulkoilutakkina on beigen värinen kulunut ja nuhjuinen trenssi.
Lukuisista elokuvista ja televisiosarjoista on tuttu myös kohtaus, jossa hämäräperäinen miespuolinen henkilö raottaa takin päällimmäistä lievettä ja esittelee takin sisäpuolelle kiinnitettyjä myyntiartikkeleitaan. Toinen stereotyyppinen kohtaus on sellainen, jossa trenssiin pukeutunut miespuoinen henkilö avaa takin kokonaan ja on alasti takkinsa alla, toisin sanoen kyseessä on itsensäpaljastelija. Naispuolisen henkilöhahmon kohdalla taas esiintyy stereotypia, jossa nainen kohtaa miehen trenssiin pukeutuneena esimerkiksi hotellihuoneessa tai miehen kotona. Kun nainen riisuu takkinsa, hän onkin sen alla alaston. Tapauksesta sitten riippuu, onko tämä yllätys kohteelleen miellyttävä ja toivottava – vai sen sijaan epämiellyttävä ja tunkeileva.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Aquascutum, tunnettu valmistaja
Burberry, alkuperäinen patentoija
Trondhjem

Trondhjem tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Trondhjem, norjalaisen Trondheimin kaupungin aiempi nimi
KNM Trondhjem, ainakin kaksi Norjan laivaston alusta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Trondhjem”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tutl

Tutl on färsaarelainen levy-yhtiö, jonka jazzmuusikko Kristian Blak perusti vuonna 1977. Yhtiö julkaisee pääasiassa färsaarelaisten yhtyeiden kuten Eivør Pálsdóttirin, Týrin ja Yggdrasilin levyjä.
Sana tutl on fäärin kieltä ja tarkoittaa kuiskausta.
Aiheesta muualla

Levy-yhtiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)