stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viktor Lindkvist

Johan Viktor Lindkvist (12. maaliskuuta 1882 Helsinki – 4. elokuuta 1928 Kyrö) oli suomalainen toimittaja.
Viktor Lindkvist pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1903, opiskeli sitten lakitiedettä Helsingin yliopistossa ja kävi Suomen Liikemiesten Kauppaopiston.
Lindkvist oli aluksi vuodesta 1905 lähtien Helsingin Sanomien urheiluosaston hoitajana. Hän työskenteli sitten jonkin aikaa Suomen Tietotoimistossa, kunnes hän muutti 1908 Turkuun ja aloitti toimittajana Turun Sanomissa, jossa hän työskenteli parikymmentä vuotta 1920-luvun puoliväliin saakka.
Turun Sanomista lähdettyään Lindkvist muutti maaseudulle ja toimi vuodesta 1926 Suomen Poliisilehden toimitussihteerinä ja julkaisi perustamaansa Kunnallista Viikkolehteä. Hän osallistui 1926 pohjoismaisiin sanomalehtimieskursseihin Oslossa.
Lindkvist harrasti uintia, ja hän toimi Helsingin Uimaseuran uimakoulun opettajana 1903–1906. Hän jatkoi uintiharrastustaan myös Turussa ja Turun seudulla asuessaan ja toimi vuodesta 1912 alkaen Turun Uimaseuran puheenjohtajana. Lindkvist kuului Suomen Uimaliiton perustajiin ja oli liiton hallituksen jäsen. Turun kaupunginvaltuustossa Lindkvist oli notaarina 1919–1920 ja tulkkina useita vuosia vuodesta 1919 lähtien.
Viktor Lindkvist kuoli 47-vuotiaana elokuussa 1928 sairastamaansa keuhkotautiin.
Huomautuksia

↑  Sukunimi esiintyi myös muodossa Lindqvist.
Virtaniemi

Virtaniemi (inarinsaameksi Virdáánjargâ, koltansaameksi Ve′rddnjargg) on Inarin kunnassa Suomen ja Venäjän välisellä rajavyöhykkeellä sijaitseva entinen kylä ja lakkautettu rajanylityspaikka. Virtaniemi sijaitsee Inarinjärven kaakkoiskulmassa Paatsjoen alkupisteessä. Läheiseen Nellimin kylään on matkaa noin kahdeksan kilometriä. Virtaniemessä toiminut tilapäinen rajanylityspaikka suljettiin 2011 ja rajavartioasema 2014.
Nykyään Virtaniemessä on aivan rajan tuntumassa sijaitseva Paatsjoen rajasilta, jonka kautta kulkee polku Vätsärin erämaahan. Noin kilometrin päässä Virtaniemen länsipuolella on Kessin metsäalueelle johtava 1980-luvulla rakennettu Paatsjoen silta.
Historia

Virtaniemi sijaitsee vanhalla Ivalosta Ruijaan kulkeneella reitillä, jonka Suomen Matkailijayhdistys mainitsi matkareittiohjeissaan vuonna 1910.
Vuonna 1915 norjalais-brittiläinen puutavarayhtiö ATIF perusti Virtaniemeen tukikohtansa. Talven aikana Inarinjärven rannoille varastoidut tukkipuut kuljetettiin kesällä veneillä Virtaniemeen, josta ne uitettiin edelleen Paatsjoen suussa Norjan Elvenesissä toimineelle sahalle. Vuosina 1918 ja 1920 Virtaniemeä käyttivät tukikohtanaan Petsamon miehittämistä yrittäneet suomalaiset retkikunnat. Marraskuussa 1918 kylään perustettiin Lapin I rajavartiopataljoonan vartiokeskus, joka toimi kunnes Petsamo liitettiin Suomeen vuoden 1920 lopussa.
Ennen toista maailmansotaa Virtaniemi oli suosittu matkailukohde Rovaniemen ja Liinahamarin yhdistäneen Jäämerentien varrella. Paikka oli etenkin urheilukalastajien suosiossa. Virtaniemessä toimi vuodesta 1924 lähtien Suomen Matkailijayhdistyksen ylläpitämä matkailumaja valtion vuonna 1917 rakentamassa majatalorakennuksessa. Virtaniemen matkailumajan laajennus valmistui vuonna 1932. Matkailijayhdistys rakennutti matkailumajan viereen kesämajoja ja leirintäalueen. Uutta laajennusta alettiin rakentaa vuonna 1939, mutta talvisodan lopulla palopommi sytytti matkailumajan palamaan, ja jäljelle jäivät vain piharakennukset. Vuonna 1941 raunioilla avattiin Matkailijayhdistyksen rakennuttama kahvila.
Sotien jälkeen Suomen raja siirtyi Virtaniemeen heinäkuussa 1947, jolloin Jäniskosken alue liitettiin Neuvostoliittoon.
1950-luvulla suunniteltiin Suomen ja Norjan välistä maantietä, joka olisi kulkenut Virtaniemestä pohjoiseen Elletjärven kautta Vouvatusjärvelle. Hankkeesta kuitenkin luovuttiin, ja sen sijaan rakennettiin presidentti Urho Kekkosen myötävaikutuksella vuonna 1969 valmistunut maantie Inarinjärven pohjoispuolelle Sevettijärveltä Näätämöön.
1950-luvulla avattu tilapäinen rajanylityspaikka lakkautettiin vähäisen liikenteen vuoksi huhtikuussa 2011. Rajanylitysliikenne oli vilkkaimmillaan 1950–1960-luvulla, jolloin rakennettiin Paatsjoen voimalaitoksia ja sähkölinjoja. Myöhemmin 1980-luvulta lähtien Virtaniemen kautta tuotiin Suomeen runsaasti puutavaraa, mutta tuonnin päätyttyä 1990-luvun puolivälissä väheni rajanylityspaikan käyttö lähes kokonaan. 2000-luvulla Virtaniemessä tehtiin enää 100–150 rajanylitystä vuodessa. Virtaniemessä toiminut rajavartioasema lakkautettiin yhdessä Utsjoen rajavartioaseman kanssa vuoden 2014 alussa, jolloin niiden toiminnot siirrettiin Ivalon rajavartioasemalle.
Virtanemen matkailumaja vuonna 1935.
Milano – San Remo 2016

Kärkiryhmä Savonassa.
Milano – San Remo 2016 oli järjestyksessään 107. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 293 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 19. maaliskuuta 2016. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Arnaud Démare voitti kilpailun oikea-aikaisen loppukirinsä ansiosta puolen pyöränmitan erolla Ben Swiftiin, Jürgen Roelandts sijoittui kolmanneksi. Kyseessä oli ensimmäinen ranskalaisvoitto pyöräilyn monumentissa vuoden 1997 Lombardian ympäriajon jälkeen. Fernando Gavirian kaatuminen muutama sata metriä ennen maalia sekoitti muun muassa Peter Saganin voitonmahdollisuudet. Myös Démare oli kaatunut toiseksi viimeisen nousun, Cipressan aikana, mutta tavoittanut pääjoukon uudelleen.
Kilpailun jälkeen kanssakilpailijat Matteo Tossato ja Eros Capecchi väittivät Démaren saaneen "hinausapua" tallinsa huoltoautolta Cipressan nousussa. Démare ja hänen tallinsa FDJ kiistivät syytteet. Kilpailun järjestäjät ilmoittivat, että valokuva- ja videotodisteiden puuttuessa tulokset pysyvät ennallaan.
Tulokset

Lähde: Cyclingnews, Pro Cycling Stats
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arnaud Démare |  Ranska | FDJ | 6.54.45 |
| 2 | Ben Swift |  Yhdistynyt kuningaskunta | Team Sky | sama aika |
| 3 | Jürgen Roelandts |  Belgia | Lotto Soudal | sama aika |
| 4 | Nacer Bouhanni |  Ranska | Cofidis | sama aika |
| 5 | Greg Van Avermaet |  Belgia | BMC Racing Team | sama aika |
| 6 | Alexander Kristoff |  Norja | Katjuša | sama aika |
| 7 | Heinrich Haussler |  Australia | IAM Cycling | sama aika |
| 8 | Filippo Pozzato |  Italia | Southeast-Venezuela | sama aika |
| 9 | Sonny Colbrelli |  Italia | Bardiani-CSF | sama aika |
| 10 | Matteo Trentin |  Italia | Etixx-Quick Step | sama aika |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo
UCI Professional Continental -tason tallit: Androni Giocattoli – Sidermec, Bardiani-CSF, Bora-Argon 18, CCC–Sprandi–Polkowice, Cofidis, Southeast-Venezuela, Team Novo Nordisk
Viktor Lisitski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lisitski Tokion kesäolympialaisissa 1964. |  Lisitski Tokion kesäolympialaisissa 1964. |  Lisitski Tokion kesäolympialaisissa 1964. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | ottelu |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | permanto |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | hyppy |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1962 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 1970 | joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1965 | renkaat |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1965 | hyppy |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1965 | hevonen |  |
|  Kultaa | Tampere 1967 | renkaat |  |
|  Kultaa | Tampere 1967 | hyppy |  |
|  Kultaa | Tampere 1967 | rekki |  |
|  Kultaa | Varsova 1969 | rekki |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1965 | ottelu |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1965 | permanto |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1965 | rekki |  |
|  Hopeaa | Tampere 1967 | ottelu |  |
|  Hopeaa | Varsova 1969 | permanto |  |
Viktor Nikitovitš Lisitski (ven. Виктор Никитович Лисицкий, 18. lokakuuta 1939 Magnitogorsk, Venäjän SFNT – 13. kesäkuuta 2023) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Lisitski saavutti Tokiossa 1964 olympiahopeaa ottelussa, permannolla, hypyssä ja joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi rekillä neljänneksi ja nojapuilla viidenneksi. Toisen joukkuekilpailun olympiahopeansa hän saavutti Méxicossa 1968. MM-kilpailuista Litsinski saavutti joukkuekilpailun hopeaa vuosina 1962 ja 1970. EM-kilpailuista Lisitski voitti kolme mestaruutta ja kolme hopeaa Antwerpenissä 1965, kolme mestaruutta ja ottelusta hopean Tampereella 1967 sekä yhden mestaruuden ja yhden hopean Varsovassa 1969. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti ottelussa kahdesti, ja telinekohtaisia Neuvostoliiton-mestaruuksia hänelle kertyi yhteensä 13 kappaletta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viktor Lisitski Wikimedia Commonsissa
Viktor Lisitski Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Miranda (kuu)

| Miranda |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Gerard Kuiper
Löytöaika:  16. helmikuuta 1948
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Uranus
Keskietäisyys:  129 872 km
Eksentrisyys:  0,0013
Kiertoaika:  1,413479 d
Inklinaatio:  4,232°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  471,6 km
Pinta-ala:  2 790 000 km2
Massa:  6,59 × 1019 kg
Keskitiheys:  1,20 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,079 m/s2
Pyörähdysaika:  1,413479 d
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,32
Pinnan lämpötila:  alin: K keski: ~ 59 K ylin: 86 K
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  –
Miranda on Uranuksen kuu, jonka löysi hollantilais-amerikkalainen tähtitieteilijä Gerard Kuiper vuonna 1948. Se on saanut nimensä William Shakespearen näytelmässä Myrsky esiintyvän Prosperon tyttären mukaan. Mirandan koko on 480 × 468,4 × 465,8 kilometriä.
Ominaisuudet

Miranda on Uranuksen ainoa geologisesti aktiivinen kuu. Se koostuu lähinnä silikaattimineraaleista ja metaanin orgaanisista yhdisteistä, ja sen pinta on todennäköisesti vesijäätä. Sitä halkovat paikoin 20 kilometrin syvyiset kanjonit sekä teräväpiirteiset rikkoutuneen maaston alueet, jotka kertovat kuun aktiivisesta menneisyydestä. On arveltu, että aktiivisuus on peräisin Uranuksen aiheuttamista vuorovesivoimista. Toisen, epätodennäköisemmän teorian mukaan tormäys toisen kappaleen kanssa on halkaissut Mirandan palasiksi, jotka myöhemmin ovat liittyneet jälleen yhteen eri tavoin.
Lisäksi Mirandan pinnalla on soikeita koronoja, syvennyksiä, jotka ovat syntyneet mahdollisesti lämpimän jään purkautuessa ylöspäin. Kraattereita on havaittavissa myös monien muiden muodostumien päällä, mikä kertoo niiden suhteellisen vanhasta iästä.
Mirandan radan kaltevuus Uranuksen päiväntasaajan suhteen (yli neljä astetta) on poikkeuksellisen suuri niin lähellä emoplaneettaansa kiertävälle kuulle. On mahdollista, että Mirandan kiertorata on joskus ollut 3:1 resonanssissa Umbrielin radan kanssa, mikä olisi aiheuttanut vuorovesivoimien välityksellä kitkaa kuun sisäosiin lämmittäen niitä ja siten mahdollistaen geologiset muutokset.
Tutkimus

Toistaiseksi Mirandaa on päästy tutkimaan kunnolla vain kerran, kun Voyager 2-avaruusluotain ohitti sen tammikuussa 1986. Tutkijoiden onneksi Miranda sattui olemaan Uranuksen kuista se, jonka luotain ohitti kaikkein lähimmältä ja joka oli myös geologisesti kaikkein mielenkiintoisin. Luotain sai tarkkoja kuvia Mirandan eteläisestä pallonpuoliskosta, joka tuolloin oli kääntynyt kohti Aurinkoa.
Verona Rupesin 12 kilometrin korkuinen siirrosrepeämä on Aurinkokunnan korkein kallionkieleke.
Visulahti (täsmennyssivu)

Visulahti voi tarkoittaa seuraavia:
Visulahti, huvipuisto Mikkelissä
Visulahti, Mikkelin kaupunginosa
Visulahti, Ukonveden lahti Mikkelin Visulahden kaupunginosan luona
Visulahti, entinen tilastollinen taajama Mikkelissä, joka kasvoi yhteen Mikkelin keskustaajaman kanssa vuonna 2018
Visulahden hallintopitäjä, historiallinen hallintopitäjä Savossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Visulahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Visuveden työväentalo

| Visuveden työväentalo |
| --- | --- |
 Visuveden työväentalon laajennustyömaa vuonna 1925.
Osoite:  Alastalontie 12
Sijainti:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°07′32″N, 23°55′26″E
Valmistumisvuosi:  1908
Suunnittelija:  Herman Aimo
Rakennuttaja:  Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry
Omistaja:  Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosala:  n. 350 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Visuveden työväentalo on Ruovedellä Visuveden kylässä sijaitseva työväentalo. Se on osa Visuveden kulttuurimaiseman maakunnallisesti arvokasta kokonaisuutta.
Visuveden Työväenyhdistys Kehitys perustettiin 1.1.1906 Rantapusun pirtissä Visuvedellä. Yhdistys liittyi haaraosastona Ruoveden kirkolla toimineeseen Työväenyhdistys Tulevaisuuteen. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin renki Emil Aatunpoika Nieminen. Ensimmäiseen johtokuntaan valittiin neljä naista ja kuusi miestä helmikuun 1906 alussa pidetyssä kokouksessa. Samassa kokouksessa perustettiin huvitoimikunta. Rakennusrahastoa alettiin kasvattaa arpajaisilla heti kesällä 1906. Ensimmäisen toimintavuoden aikana yhdistys järjesti kokousten ohella 8 iltamaa, yhdet arpajaiset ja yhden kävelyretken. Yhdistyksellä oli oma lainakirjasto ja näytelmäseura perustettiin ensimmäisen toimintavuoden aikana. Jäseniä oli vuoden 1906 lopussa 105. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen kesällä 1906.
Herman Aimon suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1908. Piirustukset eivät ole tallella. Talo oli alun perin hirsirunkoinen ja vuoraamaton. Pärekatto vaihdettiin asbestitiilikatoksi vuonna 1948 ja peltikatoksi vuonna 1974. Taloa laajennettiin ravintolasiivellä vuonna 1925. Rakennuksessa on juhlasali, ravintola, eteinen, huone sekä huoneen ja keittiön asunto. 1990-luvulla vintti remontoitiin talkoilla nuorisotilaksi.
Suojeluskuntalaiset takavarikoivat talon 29. tammikuuta 1918. Yhdistys anoi Hämeen läänin maaherralta yhdistyksen kiinteää ja irtainta omaisuutta 13. tammikuuta 1919 ja sai myönteisen päätöksen kesällä 1919. Yhdistys osti vuokratontin omaksi keväällä 1930. Vappuna 1930 nimismiehen määräyksestä yhdistyksen lippu poistettiin talon katolta.
Työväentalo on säilyttänyt hyvin alkuperäiset piirteensä. Visuveden työväentalo on edelleen alkuperäisessä käytössään ja sen omistaa Visuveden Työväenyhdistys Kehitys ry. Yhdistyksen oman toiminnan lisäksi taloa vuokrataan juhla- ja kokoustiloiksi ulkopuolisille.
Villi lapsi

Villi lapsi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Villi lapsi, Pelle Miljoona & Rockers -yhtyeen albumi vuodelta 2002
Villi lapsi, Ellinooran albumi vuodelta 2016
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Villi lapsi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Villi ja vitun vapaa

| ”Villi ja vitun vapaa” Petri Nygård |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kaikki tai ei mitään
 Julkaistu: 2011
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): MMEN
 Tyylilaji: rap, huumori-rap, pop, dancepop
 Kesto: 03.59
 Levy-yhtiö: Open Records
Petri Nygårdin muut singlet
| ”Selvä päivä” 2010 | ”Villi ja vitun vapaa” 2011 | ”Märkää” 2012 |
"Villi ja vitun vapaa" on tamperelaisen rap-artisti Petri Nygårdin kolmas single hänen viidenneltä studioalbumiltaan Kaikki tai ei mitään. Singlestä julkaistiin musiikkivideo 29. huhtikuuta 2011. Kappaleesta on julkaistu myös Nygårdin virallisia remixversioita.
Višera

Višera voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Višera, Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä
Višera, Olhavan sivujoki Novgorodin alueella Venäjällä
Višera, Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa
Bolšaja Višera, kaupunkimainen taajama Novgorodin alueen Malaja Višeran piirissä Venäjällä
Malaja Višera, kaupunki Novgorodin alueen Malaja Višeran piirissä Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Višera”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Modaus

Modaus (engl. modding, lyhennetty sanasta modifying) on laitteistojen tai ohjelmistojen muokkaamista siten, että saavutetaan ominaisuuksia tai toimintoja, joita alkuperäinen valmistaja ei ole suunnitellut. Autojen modaamista kutsutaan myös tuningiksi eli tuunaukseksi.
Laitteistojen modaus

DVD-soittimia ja pelikonsoleita modataan usein aluekoodijärjestelmän ohittamiseksi; tällöin laitteessa on mahdollista käyttää muilta alueilta hankittuja levyjä ja pelejä. Osa pelikonsolimodauksista mahdollistaa myös laittomasti kopioitujen pelien pelaamisen. Modatuilla laitteilla voidaan käyttää emulaattoreilla esimerkiksi muille alustoille tarkoitettuja tuotteita. Elektroniikan omatoiminen modaaminen ei ole laitonta, mutta se rikkoo usein käyttöehtosopimusta ja vähintäänkin raukaisee tuotteen takuun.
Tietokoneiden modauskulttuuriin kuuluu muun muassa koteloiden maalaaminen, valojen ja ikkunoiden asentaminen koteloon sekä koneen suorituskyvyn parantaminen ylikellottamalla ja erilaisia lisäjäähdyttimiä asentamalla.
Autot ja moottoripyörät

Autoista ja moottoripyöristä pyritään muokkamaan usein näyttävämpiä kuin tehdastuotetut. Autoihin voidaan vaihtaa esimerkiksi etu- ja takapuskurit sekä erilaisia listoja ja maalauksia.
Videopelien modaus

Ensimmäisiä modauskulttuuria synnyttäneitä videopelejä olivat id Softwaren Doom ja Quake, mutta ahkerimmin modausta on harrastettu Half-Lifen pohjalta. Yksi Half-Lifen modi, terrorismin vastaiseen sotaan sijoittuva Counter-Strike, saavutti niin suuren suosion, että Valve Corporation teki siitä kaupallisen julkaisun. Modauskulttuuri jatkaa elämäänsä nykyäänkin lukuisten faniprojektien tukemana lukemattomissa peleissä.
Half-Life 2:n Source-pelimoottorilla on tehty paljon pelejä, esimerkiksi Counter-Strike:  Source ja Black Mesa
Cities: Skylines -pelin modien tekemisestä on tullut joillekin maksava työ.
The Forgotten City on The Elder Scrolls V: Skyrimin modi, joka on julkaistu itsenäisenä pelinä ammattimaisesti tehdyn ääninäyttelyn kanssa ja laajennetulla käsikirjoituksella. Alkuperäinen modi vaati sen tekijältä 1 700 tuntia aikaa kun taas itsenäisen peliversion on tehnyt kolmen hengen ryhmä.
Eräissä modeissa on epäilty olevan mukana haittaohjelmia. Steam-palvelusta on poistettu eräitä modeja, mutta varsinaisia haittaohjelmia näistä ei ole löytynyt. Eräs modi on tehnyt kiusaa henkilöille, joista sen tekijä ei pidä.
Tietokoneiden modaus

Tietokoneen modauksessa tietokoneesta yritetään saada ulkoisesti näyttävämmän näköinen muokkaamalla sen koteloa. Yleisimpiä modaustapoja ovat erilaisten valojen (kuten katodivaloputkien ja LED-valojen) asentaminen ja tietokoneen kotelon maalaus sekä ikkunan asentaminen kotelon sivupaneeliin. Modifionti on varsin arvostettua LAN-tapahtumia kiertävien keskuudessa. Tietokonetta voidaan modata myös hiljaisempaan ja yksinkertaisempaan suuntaan näyttävien tehostemuokkausten ynnä muiden sellaisten sijaan.
Aiheesta muualla

Tero Laukkasen tutkimus Modding Scenes (Tampereen yliopiston Hypermedialaboratorio)
Milano – San Remo 2013

Kärkiryhmä Savonassa.
Milano – San Remo 2013 oli järjestyksessään 104. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 298 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 17. maaliskuuta 2013. 46 kilometrin osuus Ovadasta Arenzanoon jätettiin kuitenkin ajamatta huonojen olosuhteiden vuoksi. Kilpailu kuului UCI World Touriin..
Gerald Ciolek voitti kilpailun oltuaan paras seitsemän ajajan loppukirissä ennen Peter Sagania ja Fabian Cancellaraa.
Tulokset

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gerald Ciolek |  Saksa | MTN Qhubeka | 5.37.20 |
| 2 | Peter Sagan |  Slovakia | Cannondale | sama aika |
| 3 | Fabian Cancellara |  Sveitsi | RadioShack-Leopard | sama aika |
| 4 | Sylvain Chavanel |  Ranska | Omega Pharma-Quick Step | sama aika |
| 5 | Luca Paolini |  Italia | Katjuša | sama aika |
| 6 | Ian Stannard |  Yhdistynyt kuningaskunta | Team Sky | sama aika |
| 7 | Taylor Phinney |  Yhdysvallat | BMC Racing Team | sama aika |
| 8 | Alexander Kristoff |  Norja | Katjuša | + 0.14 |
| 9 | Mark Cavendish |  Yhdistynyt kuningaskunta | Omega Pharma-Quick Step | + 0.14 |
| 10 | Bernhard Eisel |  Itävalta | Team Sky | + 0.14 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Argos-Shimano, Astana Team, Blanco Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Sharp, Orica-GreenEDGE, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, RadioShack-Leopard, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM
UCI Continental Circuits -joukkueet: Androni Giocattoli - Venezuela, Bardiani Valvole-CSF Inox, Team Europcar, IAM Cycling, MTN Qhubeka, Vini Fantini - Selle Italia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milano – San Remo 2013 Wikimedia Commonsissa
Väinö Horelli

Väinö Valpas Horelli (5. lokakuuta 1882 Kokemäki – 18. elokuuta 1973 Harjavalta) oli suomalainen ylilääkäri ja professori.
Horellin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Fredrik Horelli ja Amanda Giers. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta 1902 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1909, lääketieteen lisensiaatiksi 1914 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1930.
Horelli toimi Ruoveden kunnanlääkärinä 1914–1918, Uudenkaupungin kaupunginlääkärinä ja Lounais-Suomen piirimielisairaalan lääkärinä 1918–1923, vakuutusyhtiö Tarmon ylilääkärinä 1923–1924 sekä Satakunnan parantolan (Satalinna) ylilääkärinä 1924–1952. Suomen sisällissodan aikana Horelli oli ambulanssi- ja sotasairaalan lääkärinä, talvisodan aikana hän oli sotasairaalan ylilääkärinä ja jatkosodan aikana sotasairaalan päällikkölääkärinä. Hän sai professorin arvonimen 1948. Horelli oli myös Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja Harjavallan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Horellin veljiä olivat pankinjohtaja ja ministeri Toivo Horelli ja lääkintöneuvos Edvard Horelli.
Helsingin yliopiston Satakuntalainen Osakunta jakaa vuosittain Väinö Horellin nimikkostipendejä, joka on suunnattu opinnoissaan menestyneille ja osakunnan toiminnassa ansioituneille jäsenille.
Teoksia

Keuhkotuberkuloosin kirurgisesta hoidosta. Duodecim 9/1928
Uber die Oligoiynamie der Elemente bei Myko-bakterien, väitöskirja. 1930
Keuhkotautikuolleisuus ja yleinen kuolleisuus Satakunnassa vv. 1906—1933. Julkaistu Satakunta-sarjan osassa XII (1946). Luettavissa Satakuntalaisen Osakunnan nettisivuilla.
Väinö Hellén

Väinö Alexander Hellén (16. lokakuuta 1881 Tampere Hauho − 5. joulukuuta 1952 Hauho) oli suomalainen näyttelijä.
Hämeenlinnassa kansakoulun ja käsityöläiskoulun käytyään oli 12.3.1901 Tampereen Työväenyhdistyksen huvitoimikunnassa mukana esittämässä Tampereen Työväen Teatterin perustamista.
Hellén kävi Suomen Kansallisteatterin koulun ja oli sitten kymmenen vuotta näyttelijänä Tampereen Teatterissa ja teatterinjohtajana Oulun, Hämeenlinnan ja Joensuun teattereissa. 1920-luvulla hän oli kiertueella maaseudulla yhdessä Bror Niskan kanssa. Vuonna 1929 Hellénin johtama Helsingin Näyttelijät-teatterikiertue esitti Hellénin Hall Cainen romaanista sovittamaa näytelmää Ikuinen kaupunki.
Elokuvarooleja

Tukkipojan morsian 1931, Eetun toveri
Jääkärin morsian 1931, Isak Meyer, juutalainen vakooja
Tee työ ja opi pelaamaan 1936, poliisi Jehkonen
Onnenpotku 1936, kansanravintolan asiakas
Pohjalaisia 1936, kriivari
Lapatossu 1937, Römtaali
Olenko minä tullut haaremiin 1938, mies porraskäytävässä
Tulitikkuja lainaamassa 1938, poliisi
Helmikuun manifesti 1939, kirjoittava isäntä
Lapatossu ja Vinski olympia-kuumeessa 1939, varas
Jumalan myrsky 1940, Pertteli-vaari