stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusamon Suurpetokeskus
Epäkohdat eläintenpidossa > Aina-karhunpennun pitäminen häkkiloukussa koko talven ajan

Läänineläinlääkäri teki yllätystarkastuksen eläintarhaan 24. toukokuuta 2022, jonka aikana selvisi, että Aina-karhunpentua oli pidetty ahtaassa häkkiloukussa koko talven ajan. Häkki oli korkeudeltaan ja leveydeltään alle metrin ja pituudeltaan 1,55 metriä. Karhu mahtui seisomaan häkissä, mutta ei pystynyt nostamaan päätään normaaliin asentoon eikä nousemaan takajaloilleen. Huoneessa, jossa karhua pidettiin, oli ainakin +25 astetta lämmintä. Häkissä ollessaan karhu tepasteli levottomasti paikoillaan, heijasi itseään välillä etujalkojen varassa ja äänteli voimakkaasti. Eläintarhan perustaja Sulo Karjalainen perusteli karhun käytöstä sillä, että ”se on innoissaan, koska se tietää pääsevänsä kävelylle”. Kuitenkin eläinlääkärien näkemyksen mukaan heijaaminen ja jatkuva tepastelu oli merkki turhautumisesta ja stressistä. Eläinlääkärit totesivat Kuusamon Suurpetokeskuksen toimineen eläinsuojelulain vastaisesti. Aina-karhun pitopaikka oli liian pieni, paikassa oli liian korkea lämpötila ja karhuille sopimaton ilmanlaatu eikä Aina-karhun vedensaannista ollut huolehdittu.
Epäkohdat eläintenpidossa > Eläinten terveydentila

Aluehallintovirasto on arvioinut terveystarkastusten ja ruumiinavauslausuntojen perusteella, ettei sairaiden eläinten hoidosta ole huolehdittu eikä sairaita eläimiä ole lopetettu ajoissa eläinsuojelulainsäädännön edellyttämällä tavalla. Terveystarkastusten yhteydessä tarkastetuista eläimistä lähes 80 prosentilla todettiin hammasmurtumia. Yhdellätoista kaikista tarkastetuista neljästätoista eläimestä havaittiin hampaiden kruunumurtumia tai hampaiden pahaa kulumista. Aluehallintoviraston mukaan eläimet ovat kokeneet kroonistuneiden hammasongelmien ja hoidon laiminlyönnin seurauksena pitkäkestoista ja tarpeetonta kipua ja kärsimystä. Lisäksi yhdellä tarhan koirasusista oli sokeuteen asti johtanut kaihi, jonka johdosta koirasusi lopetettiin heti, kun asia tuli ilmi viranomaisille.
Vyöti-karhun kerrotaan kärsineet tarpeetonta kipua ja kärsimystä lisäksi nivelrikon vuoksi. Kuusamon Suurpetokeskus Oy ei ole reagoinut Vyöti-karhun osoittamiin kipuoireisiin riittävästi, mikä olisi tarkoittanut asianmukaisen hoidon (kuten kipulääkitys) hankkimista tai eläimen lopettamista ajoissa tarpeettoman kärsimyksen välttämiseksi. Vyöti-karhu lopetettiin aluehallintoviraston päätöksellä. Päätökseen päädyttiin koska karhun hampaat olivat eläinlääkäreiden mukaan huonokuntoiset ja se liikkui huonosti. Myös Nätti-nimisen karhun hampaat olivat eläinlääkäreiden mukaan huonossa kunnossa, ja aluehallintovirasto määräsi tarkistuttamaan muidenkin eläinten terveydentilan.
Viranomaispäätökset ja rikostutkinnat > Aluehallintoviraston tarkastukset ja eläintarhalupa

Pohjois-Suomen aluehallintovirasto teki tarkastuksen Kuusamon suurpetokeskukseen toukokuun lopussa 2022. Tarkastuksesta ei ollut ilmoitettu suurpetokeskukselle ennalta ja sen tarkoituksena oli selvittää, oliko edellisellä valvontakäynnillä todetut epäkohdat korjattu. Tämän jälkeen aluehallintovirasto päätti eläintarhan toimiluvan peruuttamisprosessin aloittamisesta. Aluehallintoviraston mukaan luvan välittömän peruuttamisprosessin käynnistämisen syynä on muun muassa se, että eläintarhassa on toimittu vakavasti eläinsuojelulain vastaisesti eikä lupaehtoja ole noudatettu.
Suurpetokeskuksen eläintenhoitaja Pasi Jäntti kertoi MTV:lle 14. toukokuuta 2022, että suurpetokeskus pidetään yleisöltä suljettuna kesäkuun loppupuolelle saakka, jotta viranomaistarkastuksessa todetut puutteet voidaan korjata ja eläintarhasta saadaan asiakkaille ja työntekijöille turvallinen.
Syyskuussa 2022 Pohjois-Suomen aluehallintovirasto peruutti suurpetokeskuksen eläintarhaluvan pääasiassa eläinten hyvinvointiin ja lajien suojeluun liittyvään tietojen vaihtoon liittyvien puutteiden takia. Eläintarhaluvan menettämisen seurauksena suurpetokeskuksen eläimet tulee joko sijoittaa muihin eläintarhoihin tai lopettaa vuoden 2022 lokakuun loppuun mennessä.  Syyskuun lopussa Ähtärin eläinpuisto, Ranuan eläinpuisto ja Korkeasaaren eläintarha ilmoittivat, etteivät ne voi ottaa Kuusamon suurpetokeskuksen eläimiä, sillä eläintarhoissa ei ole tilaa uusille karhuille.
Suurpetokeskus valitti päätöksestä Hallinto-oikeuteen, joka kumosi aluehallintoviraston päätöksen voimaantulon kunnes keskuksen valitus on ratkaistu oikeudessa. Hallinto-oikeuden ratkaisun mukaan Suurpetokeskus oli rikkonut eläinsuojeluvaatimuksia ja eläintarhaluvan lupaehtoja, mutta laiminlyönnit eivät olleet laadultaan niin vakavia kuin aluehallintoviraston päätöksessä arvioitiin, joten eläintarhaluvan peruuttamiselle ei ollut riittäviä perusteita, ja lupa on jälleen voimassa.
Viranomaispäätökset ja rikostutkinnat > Rikostutkinta eläinsuojelurikoksesta

Oulun poliisi aloitti 14. kesäkuuta 2022 aluehallintoviraston pyynnöstä esitutkinnan eläintenpidosta Kuusamon suurpetokeskuksessa. Rikosnimikkeenä on törkeä eläinsuojelurikos, jonka epäillään tapahtuneen pitkän ajan kuluessa. Poliisi ei ole tarkentanut, kuinka monen henkilön epäillään syyllistyneen rikokseen. Vähimmäisrangaistus törkeästä eläinsuojelurikoksesta on neljä kuukautta vankeutta. Vuoden 2024 lopulla asia on syyteharkinnassa.
Viranomaispäätökset ja rikostutkinnat > Tuomio törkeästä kirjanpitorikoksesta

Syyttäjä nosti syytteet törkeästä kirjanpitorikoksesta Kuusamon Suurpetokeskuksen entistä toimitusjohtajaa Sulo Karjalaista ja toista yrityksen toimihenkilöä vastaan. Syytteet koskevat epäiltyjen toimintaa Kuusamon Suurpetokeskus Oy:n kirjanpidon laatimisessa ja kirjanpitoaineiston säilyttämisessä. Rikosten tekoaika oli 1. tammikuuta 2013 –  31. elokuuta 2020. Poliisi ei ole onnistunut löytämään Kuusamon Suurpetokeskuksen kirjanpitoa vuosilta 2013-2016 ja 2018. Lisäksi yhtiön kirjanpidossa ja hallinnollisissa prosesseissa on ollut puutteita, joiden vuoksi yhtiön kirjanpitoon merkittyjen tapahtumien kontrollointi on jälkikäteen vaikeaa tai jopa mahdotonta. Oulun käräjäoikeus tuomitsi Karjalaisen törkeästä kirjanpitorikoksesta viiden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen vuoden 2024 lopussa. Kirjanpitäjänä toiminut 86-vuotias joensuulaisnainen tuomittiin perusmuotoisesta kirjanpitorikoksesta sakkoihin.
Talous

Apu-lehdessä vuonna 2018 julkaistussa lehtihaastattelussa Karjalainen on antanut ymmärtää, että hän joutuu itse rahoittamaan karhujen hoitoa. Kuitenkin vuoden 2020 tilinpäätöksestä käy ilmi, että eläintarhan liikevaihto on ollut hieman alle 500 000 euroa ja liikevoitto 180 000 euroa. Myös edelliset vuodet ovat yrityksellä olleet voitollisia ja yrityksellä olikin tilinpäätöksen perusteella kyseisen vuoden lopussa 560 000 euron käteisvarat.
Kalkkiruusukesammal

| Kalkkiruusukesammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen 
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Hiirensammalten lahko Bryales
Heimo::  Hiirensammalten heimo Bryaceae
Suku::  Ruusukesammalet Rhodobryum
Laji::  ontariense
Kaksiosainen nimi
 Rhodobryum ontariense  (Kindb.) Kindb. 
Katso myös
   Kalkkiruusukesammal Wikispeciesissä   Kalkkiruusukesammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalkkiruusukesammal (Rhodobryum ontariense) on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa (Bryaceae). Sitä esiintyy hajanaisesti Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomen alueella laji on harvinainen ja löydetty yksittäisistä paikoista Varsinais-Suomessa. Se kasvaa kalkkikallioilla humuspitoisella maalla ja soralla.
Kalkkiruusukesammal kasvaa yhdestä kolmeen senttimetriä korkeaksi. Alemmat lehdet ovat pieniä ja suomumaisia, ylemmät niihin verrattuna suurikokoisia ja soikeita. Ylemmät lehdet muodostavat verson kärkeen ruusukkeen. Laji eroaa paljon samannäköisestä lehtoruusukesammalesta (Rhodobryum roseum) ylälehtien tuntomerkeissä.
Aiheesta muualla

Kuvalinkit:
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Rhodobryum ontariense[vanhentunut linkki]
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Rhodobryum ontariense:  Wikidata: Q15240797  Wikispecies: Rhodobryum ontariense  BioLib: 90708  CoL: 6X6PZ  EoL: 890074  EUNIS: 197950  FNA: 250062096  GBIF: 5282526  iNaturalist: 167808  IRMNG: 10340681  ITIS: 548081  NatureServe: 2.126154  NCBI: 188012  Observation.org: 160540  Open Tree of Life: 255871  Plant List: tro-35131497  PLANTS: RHON  Tropicos: 35131497  WFO: wfo-0001164037  Laji.fi: MX.43978 
Bryum ontariense:  Wikidata: Q38272569  GBIF: 7821079  ITIS: 1135005  Tropicos: 35151562  WFO: wfo-0001176627
Antti J. Kallio

Antti J. Kallio (s. 21. maaliskuuta 1963) on muotoilutuottaja ja toimitusjohtaja Design & Art Management Finland Oy:ssä (DAMF). Hän toimii muotoilijoiden ja taiteilijoiden asiainhoitajana.
Vuonna 2001 Kallio ohjasi, käsikirjoitti ja kuvasi Suomessa maailman ensimmäisen mobiilielokuvan kämmenmikron kamerakortilla. Mobiilileffa.netin ja Matila & Röhr Production Oy:n tuottama Maitokärry on viiden minuutin lyhytelokuva, jonka pääosissa ovat Kai Lehtinen ja Peter Franzén. Elokuvan ovat ohjanneet ja kuvanneet Antti J. Kallio ja Kai Lehtinen Kallion käsikirjoituksen pohjalta. Vuotta myöhemmin sama ryhmä tuotti kännykkämusiikkivideon, jolla Kallio esittää J. Karjalaisen säveltämän ja Timo Kiiskisen sanoittaman kappaleen Valo.
Teoksia

Nevaluoma, Kari-Otso & Kallio, Antti J.: Suomalaisten mestareiden huonekalut. Espoo: Paasilinna, 2011. ISBN 978-952-5856-45-3.
Kallio, Antti J.: Sarvivaaran pojat. NonStopNovels / BoD, 2018. ISBN 9789528002574
Mikko Kalajoki

Mikko Kalajoki (s. 1972 Rovaniemi) on Turussa asuva suomalainen kirjailija. Turun yliopistosta valmistunut Kalajoki on koulutukseltaan filosofian maisteri, ja hän on työskennellyt 1990-luvun lopulta alkaen mainonnan ja viestinnän suunnittelijana. Kalajoki on myös kirjoittanut pakinoita ja kolumneja sekä piirtänyt sarjakuvia useisiin lehtiin.
Tuotanto

Kalajoen ensimmäinen kaunokirjallinen teos oli aikuiseksi kasvamista ja nuorten mielenterveysongelmia kuvaava nuortenkirja Taas mua pohjaan (2005). Kriitikko Tommi Aition mukaan kirjan aiheena oli "nykypäivän nuoren suomalaismiehen pelko, moderni muunnelma klassisesta miehisen häpeän teemasta".
Elokuussa 2014 ilmestynyt romaani Kolme tärkeintä asiaa kertoo perheen hajoamisesta ja ihmisten tavoista selvitä siitä kolmen eri henkilön näkökulmasta. Kriitikko Antti Majander totesi Helsingin Sanomissa, että "Kalajoen tapaisia näkijöitä ei ole koskaan liikaa". Majanderin mukaan "Kolme tärkeintä asiaa asettuu luontevasti humaanin realismin pitkään jatkumoon". Kalajoki on itse määritellyt olevansa kirjailijana ulkopuolinen tarkkailija.
Kalajoki voitti keväällä 2015 Lorukilpailu Onnimannin ensimmäisen palkinnon. Syksyllä 2019 Kalajoki sai Otavan järjestämässä Rikos 2019 -jännitysromaanikilpailussa toisen palkinnon. Teos Kipupiste on kilpailuraadin mukaan "tiivis ja intensiivinen, sysimustan huumorin leikkaama trilleri".
Kalajoen ensimmäinen lastenromaani Almus: Tännetuloa terve valittiin vuoden 2023 Runeberg Junior -palkintoehdokkaaksi sekä Arvid Lydecken -palkintoehdokkaaksi.
Mikko Kalajoen isoisä oli oululainen kirjailija, kamarineuvos Atte Kalajoki (1914–2004).
Teokset

Taas mua pohjaan. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 978-951-0-30633-8
Kolme tärkeintä asiaa. Helsinki: WSOY, 2014. ISBN 978-951-0-40618-2
Miesmuisti. Helsinki: WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42200-7
Velkakirja. Helsinki: Otava, 2021. ISBN 978-951-1-35897-8
Jälkilöyly. Helsinki: Otava, 2023. ISBN 978-951-1-43597-6
Almus: Tännetuloa terve. Helsinki: WSOY, 2022. ISBN 978-951-0-48130-1
Tietopalat: Yleisurheilua kiekosta kolmiloikkaan. Helsinki: WSOY, 2023. ISBN 978-951-0-49296-3
Almus: Vinhavuorten vanki. Helsinki: WSOY, 2023. ISBN 978-951-0-49671-8
Tietopalat: Vauhdikkaat kamppailulajit. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 9789510502525
Lanz Kalmar: Viimeinen perillinen. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 9789510500934
Tietopalat: Lentämisen lumo. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 9789510507292
Lanz Kalmar: Haudattu valhe. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 9789510500965
Atlantin yli: Jari Saarion suuri soutumatka. Helsinki: WSOY, 2025. ISBN 9789510512500
1. kausi
Kosti Kuutamo ja kauhea ihmismajava Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja hirveä jumimies Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja keittolan köklooppi Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo muta-Antin jäljillä Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja mummimuumion kirous Storytel, 2022.
Kosti Kuutamo ja viimeinen mittelö Storytel, 2022.
2. kausi
Kosti Kuutamo ja salaperäinen sovellus Storytel, 2023.
Kosti Kuutamo ja merkilliset muodonmuuttajat Storytel, 2023.
Kosti Kuutamo ja nimetön naamiosankari Storytel, 2023.
Kosti Kuutamo ja maauimalan seireenit Storytel, 2023.
Kosti Kuutamo ja kauppakeskuksen kentaurit Storytel, 2023.
Kosti Kuutamo ja huvipuiston harpyijat Storytel, 2023.
Lähde
Kokoelmassa: Novellit 2005. Novelli "Veit omasi lentoon". Gummerus, 2005. ISBN 951-20-6795-1
Kokoelmassa: Rakkaustarinat. Novelli "Iltavuoro". Otava, 2008. ISBN 978-951-1-22684-0
Kokoelmassa: Toinen tuntematon. Novelli "Sinun ikäisesi poika". WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42230-4
Leopold & Osvald 1. Helsinki: Focus Business Communications Oy, 1999. ISBN 952-91-1613-6
Leopold & Osvald 2, koskaan et muuttua saa. Helsinki, Publicis-Törmä Oy, 2001. ISBN 952-91-3517-3
Muut
Noin 40 lyhyttä juttua : eräänlainen juhlakirja [1972-2012] . Turku: omakustanne, 2012. ISBN 978-952-93-1206-1
Kirjallisuuspalkinnot ja ehdokkuudet

Ylioppilaslehden pakinakilpailu 1997, kunniamaininta
Ylioppilaslehden pakinakilpailu 1998, kunniamaininta
Gummeruksen Novellikilpailu 2005, kunniamaininta
Otavan Suuri rakkaustarinakilpailu 2007, kunniamaininta
Lorukilpailu Onnimanni 2015, I palkinto
Otavan Rikos 2019 -jännitysromaanikilpailu, II palkinto
Runeberg Junior -palkintoehdokkuus 2023
Lasten LukuVarkaus -finalisti 2023
Arvid Lydecken -palkintoehdokkuus 2023
Storytel Awards -palkintoehdokkuus 2023
Kodiksamia-kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2023
Juho Kallio

Juho Eemil Kallio.
Juho Eemil Kallio (26. heinäkuuta 1894 Ylihärmä – 20. syyskuuta 1940) oli jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kallio ja Susanna Hietakangas. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Siiri-Maria Ryhäsen kanssa. Ennen sotilasuralle päätymistään hän toimi maanviljelijänä kotitilallaan.
Sotilasura

Kansakoulun käynyt maanviljelijän poika Kallio  liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan joulupäivänä 1915. Juho Emil Kallio otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Suomeen (Vaasaan) hän palasi pääjoukon mukana jääkärivääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918.
Suomen sisällissodassa hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja 27. huhtikuuta 1918 hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan. Juho Emil Kallio osallistui Suomen sisällissodassa taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Suomen sisällissodan jälkeen hän jäi vääpeliksi samaiseen joukko-osastoon, josta myöhemmin muodostettiin Uudenmaan rykmentin 6. komppania. Myöhemmin hänet siirrettiin rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan joukkueenjohtajaksi ja edelleen komppanian vääpeliksi. Vuonna 1924 hänet siirrettiin Ilmailukouluun (vuodesta 1938 Ilmasotakoulu) hallipäälliköksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1927 asti, minkä jälkeen hänet siirrettiin ohjaajalaivueen vääpeliksi, missä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa asti. Hänet haudattiin Kauhavalle 28.9.1940.
Riianlahden eteentyönnetyt asemat
Kalliojärvi (järvi Valtimon Kalliojärvellä)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Valtimo
Koordinaatit:  63°36′54″N, 28°49′00″E
Mittaustietoja
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi sijaitsee Valtimon Kalliojärven kylällä. Se on tunnettu lintujärvi. Sinne on n. 12 km:n matka teitä pitkin kirkonkylältä etelään. Järvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja on myös kansainvälisesti arvokas linnustonsuojelukohde. Lintujärveksi Kalliojärvi on muodostunut järvenlaskun seurauksena. Järvi on n. 1,5 km pitkä ja kaksiosainen, muodostuen kapean salmen erottamista Kalliojärvestä ja Patojärvestä. Se on lähes umpeenkasvanut, rehevä, lintujen suosima vesistö. Järven rannalla on kaksi lintutornia. Viereisellä Sorsajärvellä on myös merkitystä lintujärvenä.
Järven linnusto

Kalliojärvellä on pesinyt mm. härkälintu, mustakurkku-uikku, laulujoutsen, jouhisorsa, heinätavi, luhtahuitti, luhtakana, suokukko, ruokosirkkalintu ja pikkulokki. Järvellä on pesinyt myös yksi Ylä-Karjalan suurimmista naurulokkikolonioista (v. 1993 126 paria), jonka joukossa on pesinyt mm. jopa 20 paria pikkulokkeja.  Alueella on myös merkitystä lintujen muutonaikaisena levähdyspaikkana. V. 1993 Kallio- ja viereisestä Sorsajärvestä tehtiin yhteinen linnustoselvitys, jolloin alueella todettiin pesivän yhteensä 41 eri lintulajia ja 432 lintuparia.
Kalev-luokka

| Kalev-luokka |
| --- | --- |
 Luokan veneet Kalev ja Lembit
Tekniset tiedot
Uppouma:  665 t (pinnalla) 853 t (sukelluksissa)
Pituus:  59,5 m
Leveys:  7,5 m
Syväys:  3,6 m
Koneteho:  2 x Vickers-Armstrong -dieselmoottoria, á 600 hv 2 x Vickers-Metropolitan -sähkömoottoria, á 395 hv
Nopeus:  13,7 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  32
Aseistus
Meritorjunta:  4 x 533 mm torpedoputkea, joihin 8 torpedoa 40 mm ilmatorjuntatykki 7,71 mm konekivääri 20 x miinaa
Kalev-luokka oli kahden Viron merivoimissa ennen toista maailmansotaa tilatun sukellusveneen Kalev ja Lembit muodostama alusluokka.
Tilaus ja valmistus

Vuoden 1933 lopussa Viron parlamentti päätti nykyaikaistaa laivastoa, ja seuraavana vuonna tilattiin brittiläiseltä Vickers-Armstrongsilta kaksi sukellusvenettä. Kahden sukellusveneen hankkiminen liittyi Suomen ja Viron salaiseen sotilasyhteistyöhön, Suomenlahden tykistösulkuun, jossa ensiksi rannikkotykistöjen toimintaa yhtenäistettiin mahdollisuudelle yhteiseen tulenjohtoon kummaltakin puolelta Suomenlahtea ja sitten yhdenmukaistamalla vedenalaista toimintaa. Virolaiset sukellusveneet osallistuivat ainakin kerran elokuussa 1939 yhteisharjoitukseen suomalaisten sukellusveneiden kanssa.
Lembit ja Kalev laskettiin vesille vuonna 1936 ja toimitettiin Tallinnaan vuonna 1937. Sukellusveneet palvelivat Viron merivoimissa vuosina 1937–1940, kunnes Viro muuttui Viron sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja alukset siirtyivät alkusyksyllä 1940 Neuvostoliiton laivastolle.
Niiden toiminta-aika oli neljä viikkoa ja ne kykenivät sukeltamaan 90 metriin.
Kalev 1940–1941

Neuvostoliiton otettua Kalevin haltuunsa alus ehti suorittaa vain yhden partiotehtävän. Sukellusvene katosi 29. lokakuuta 1941 alkaneen toisen partiotehtävänsä aikana Suomenlahdella, eikä sen hylkyä ole toistaiseksi löydetty.
Lembit 1940–

Lembit palveli toisen maailmansodan loppuun saakka osana Itämeren laivastoa, jonka käytössä se pysyi vuoteen 1956. Sen jälkeen Lembit oli Gorkissa koulutus- ja kokeilukäytössä. Vuonna 1979 alus tuotiin Tallinnaan museoitavaksi, ja vuonna 1985 se avattiin yleisölle Piritan satamassa Tallinnassa Viron merenkulkumuseossa.
Kalev
Kalliojärvi (Sotkamo)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Maanselkä, Sotkamo
Koordinaatit:  63°54′22″N, 28°28′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Rommakkojoki
Järvinumero:  59.865.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,1 m
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi on neljän kilometrin pituinen ja kapea pohjois-eteläsuuntainen järvi Sotkamon Maanselässä Vuoksen ja Oulujoen vedenjakaja-alueella. Järven itärantaa seurailee Joensuun–Kontiomäen rata ja järven eteläpäässä on Maanselän rautatieasema. Järvi on ollut ennen yksi harvoista bifurkaatiojärvistä, jonka vedet laskivat järven pohjoispäästä Oulujoen vesistöön ja eteläpäässä Vuoksen vesistön Kokkojokeen. Nykyään vedet virtaavat Rommakkojokea pitkin pohjoiseen. Lännenpuolella järveen rajautuu jyrkkärinteinen Rommakkovaara ja Rommakkovaaran aarnialue vanhoine metsineen.
Historia

Järvi on ollut tärkeä etappi karjalaisten entisellä Pohjantiellä, eräelämän runkotiellä Laatokalta Vuoksen vesistön ja Valtimon reitin latvojen kautta Maanselän vedenjakajan yli. Järvestä alkaen ovat karjalaiset eränkävijät päässeet laskettelemaan veneillään kohti Oulujoen suuta ja Pohjanlahtea, pitkän ylävirtaan nousemisen jälkeen.
Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän alueiden raja. Merkkinä entisistä rajoista Maanselän asemalla on Täyssinän rauhan rajakivi vuodelta 1595.
Kaksostutkimus

Kaksostutkimus on menetelmä, jolla pyritään identtisiä eli samanmunaisia sekä epäidenttisiä eli erimunaisia kaksosia tutkimalla selvittämään, kuinka ympäristössä ja geneettisissä tekijöissä esiintyvä vaihtelu selittää väestössä esiintyvää fenotyyppistä vaihtelua. Identtisillä kaksosilla on sama perimä, mutta epäidenttiset kaksoset jakavat keskimäärin vain puolet niistä geeneistä, joissa esiintyy vaihtelua väestössä. Tällöin identtisten kaksosten suurempi samankaltaisuus viittaa siihen, että yksilöiden väliset geneettiset erot selittävät väestössä esiintyvää tutkittavien ominaisuuksien, esimerkiksi pituuden tai painon vaihtelua.
Yksinkertainen esimerkki olisi tutkia kuinka suuri osuus väestössä esiintyvistä eroista pituudessa eri ihmisten välillä johtuu heidän välisistään geneettisistä eroista ja kuinka paljon eroista selittyy ympäristötekijöillä. Yksinkertaisimmillaan kaksostutkimus perustuu pelkästään identtisten ja epäidenttisten kaksosparien sisäisten korrelaatioiden vertailuun. Kehittyneempi tilastollinen mallinnus on syrjäyttänyt tämän menetelmän jo 1980-luvulla, mutta aikaisemmin se on ollut hyvin tärkeä ja tuottanut merkittäviä tuloksia monilla tieteenaloilla. Epäidenttisten ja identtisten kaksosten vertailu esimerkiksi paljasti, että geneettisillä tekijöillä on suuri vaikutus fyysisten ominaisuuksien lisäksi myös persoonallisuuteen ja moniin psykiatrisiin tauteihin, joiden aikanaan uskottiin selittyvän puhtaasti ympäristötekijöillä. Westermarck-efekti ja kaksostutkimus ovat osoittaneet, että esimerkiksi autismissa geeneillä voi olla suurempi vaikutus yksilön persoonallisuuteen kuin lapsuuden kokemuksilla.
Kahden viime vuosikymmenen aikana metodologinen kehitys kaksostutkimuksessa on ollut nopeaa ja erityisesti lineaariseen rakenneyhtälömallinnukseen perustuvat menetelmät ovat tulleet suosituiksi kaksostutkimuksessa. Nämä uudet menetelmät mahdollistavat geneettisten tekijöiden osuuden entistä paremman arvioinnin, mutta mikä tärkeintä, myös huomattavasti monimutkaisempien yhteyksien tutkimisen. Kehittyneillä malleilla on esimerkiksi mahdollista analysoida geneettisten tekijöiden vaikutusta useiden tekijöiden välisiin yhteyksiin ja erilaisiin kehitysprosesseihin, kuten kasvuun ja painonmuutokseen, sekä analysoida geenien ja ympäristön välisiä yhteisvaikutuksia.
Kymmenen viime vuoden aikana metodologinen kehitys, uudet aineistot ja lisääntynyt yhteistyö eri maiden kaksostutkijoiden välillä on nostanut kaksostutkimuksen pieneksi  mutta tärkeäksi alueeksi ihmisgenetiikassa. Molekyyligenetiikan nopea kehitys on myös vaikuttanut vahvasti kaksostutkimukseen. Tulevaisuudessa geneettistä tietoa kuten geenisekvenssejä ja tietoa ehdokasgeeneissä esiintyvästä vaihtelusta tullaan yhä enemmän hyödyntämään osana kaksosmallinnusta. Esimerkkinä viimeisimmästä tutkimuksesta mainittakoon kaksostytöt, joista toiselle kehittyi leukemia. Tämä on auttanut ymmärtämään mm. lasten leukemian kehittymiseen vaikuttavia tekijöitä.