stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hauki
Ekologia > Sairaudet ja loiset

Hauelta on löydetty useita eri loislajeja, mihin on todennäköisesti syynä hauen ruokailutottumusten monipuolisuus. Vuonna 1980 tehdyssä tutkimuksessa Manitoban hauilta löydettiin kahdeksantoista loiseläinlajia. Niistä yleisimpiä olivat tiehytmatoihin kuuluva Uvulifer ambloplites ja sukkulamatoihin kuuluva Raphidascaris acus. Muita tavallisia loisia ovat erilaiset heisimadot ja pintaloisina kalajuotikkaat ja kalatäit. Tavallisimmat heisimadot ovat haukimadot ja lapamadot. Haukimadot elävät yleisinä hauen suolessa, mutta ne eivät juurikaan haittaa muuten tervettä yksilöä. Mittarijuotikkaita voi olla kylmän veden aikaan hauen iholla kymmenittäin. Ne imevät verta, kuten myös kalatäit. Kummatkaan eivät kuitenkaan aiheuta ongelmia hauelle.
Hauilla tavataan muutamaa näkyvää sairautta, kuten sarkomatoosia ja läikkätautia. Sarkomatoosin oireet ilmenevät nahasta runsaasti kohollaan olevina verestävinä kasvainpahkuroina kyljissä peräaukon tuntumassa, mutta ne voivat levitä myös koko kalaan ja nahasta syvemmälle lihaksistoon. Sarkomatoosi on tarttuva sairaus, jonka vuoksi sarkomatoottista kalaa ei pitäisi laskea uudelleen veteen tartuttamaan muita kaloja. Itämerellä Ahvenanmaan eteläpuolella olevilla hauilla on yli 20 prosentilla yksilöistä löydetty näitä kasvaimia. Kasvaimia on Irlannissa ollut joissain populaatioissa 12,5 prosentilla hauista ja Pohjois-Amerikassa 20 prosentilla. Tutkimuksissa on havaittu todisteita siitä, että retrovirukset saattaisivat aiheuttaa haukien sarkomatoosia.
Läikkätaudiksi kutsutaan erilaisia bakteerien aiheuttamia ihovaurioita. Se aiheuttaa vaihtelevan kokoisia haavoja ja suomuttomia kohtia. Erityisen helposti läikkätautia saavat aiemmin ihovaurioita kokeneet tai muuten stressaantuneet yksilöt. Läikkätautiin tiedetään kuolleen haukia.
Usein erityisesti viljeltyihin lohikaloihin liitettyä VHS-tautia esiintyy myös hauen hautomoissa. Lisäksi sitä on havaittu Euroopassa luonnossa eläviltä yksilöiltä.
Luokitus ja evoluutio

Hauki on yksi haukien suvun seitsemästä lajista. Carl von Linné antoi hauelle sen tieteellisen nimen Esox lucius. Esox tulee vanhasta latinasoidusta galliankielisestä sanasta, joka tarkoitti isoa kalaa. Sanaa käytti muun muassa luonnontieteilijä Plinius. Lucius on puolestaan vanha latinankielinen sana kalalle.
Hauki on sukunsa ainoa laji, jota tavataan koko holarktisella alueella. Kolmea lajia tavataan vain Pohjois-Amerikassa ja kolmea Euroopassa. Lajin hauki kantamuodon syntypaikka ei ole täysin selvillä. Lajiston määrä ja fossiiliaineisto viittaavat siihen, että hauki olisi lähtöisin Pohjois-Amerikasta, mistä se olisi levinnyt Euraasiaan Beringian kautta.
Hauen pohjoisamerikkalaisten ja eurooppalaisten yksilöiden välinen perinnöllinen muuntelu on pientä. Tämä on yleistä pohjoisilla makean veden kaloilla, koska jääkauden aikana laji on pystynyt selviytymään vain muutamissa refugeissa ja yksilömäärä on ollut pieni. Vuonna 2014 julkaistun tutkimuksen mukaan hauesta pystyy erottamaan kolme kehityslinjaa. Kaksi niistä on lähtöisin eurooppalaisesta refugista ja yksi itäaasialaisesta refugista, josta laji levisi jääkauden jälkeen myös takaisin Pohjois-Amerikkaan.
Vaikka hauet ovat geneettisesti melko samanlaisia Euroopassa ja Amerikassa, eteläisen Euroopan populaatioissa – erityisesti Adrianmeren valuma-alueella, Italiassa, Tonavan altaassa ja Ranskan lounaisosissa – on selvästi enemmän vaihtelua. Hauen uskottiin pitkään olevan sukunsa ainoa laji Euroopassa, mutta 2000-luvulla tehdyt tutkimukset ovat paljastaneet, että Euroopassa on kolme haukilajia. Vuonna 2011 löydettiin Italiasta Esox cisalpinus ja vuonna 2014 Ranskasta Esox aquitanicus.
Hauki ja ihminen > Kalastus ja käyttö > Kalastus ja saaliit

Haukea on kalastettu ruoaksi jo pitkään. Parhaiten hauen kalastusta on dokumentoitu Suomessa ja entisen Neuvostoliiton alueella. Kanadassa haukea on pyydetty erityisesti Isoiltajärviltä, Manitobasta ja Saskatchewanista Se on ollut suosittu ruokakala, koska sitä on pystynyt pyydystämään vaivattomasti ympäri vuoden.
Luonnonvarakeskuksen mukaan Suomen haukisaalis vuonna 2018 oli 6,36 miljoonaa kiloa. Sisävesistä pyydystettiin 5,48 miljoonaa kiloa ja merialueilta 883 tuhatta kiloa. Vapaa-ajankalastajat saivat saaliikseen 5,96 miljoonaa kiloa ja ammattikalastajat 395 tuhatta kiloa. Kokonaissaalis on pudonnut selvästi 1990-luvun lopusta ja 2000-luvun alusta. Hauen vuosisaalis vuonna 1999 oli 11,3 miljoonaa ja vuonna 2000 10,1 miljoonaa kiloa. Ammattikalastajat ovat pyydystäneet 2000-luvulla keskimäärin 346 000 vuodessa. Määrä on pysynyt suurin piirtein samana, vaikka se onkin vaihdellut vuosittain. Hauki oli vuonna 2011 ammattikalastajien yhdeksänneksitoista eniten pyydystämä kalalaji. Vapaa-ajankalastajilla hauki on kuitenkin toiseksi tärkein saalislaji ahvenen jälkeen.
Haukea pyydetään pääasiassa verkoilla, katiskoilla, vieheillä, täyillä ja iskukoukuilla. Myös rysäpyynti ja tuulastus voivat tuottaa hyvän haukisaaliin. Suomessa hauen pienin sallittu saaliskoko oli ennen 40 senttiä, mutta alamitta poistettiin vuonna 1993.
Hauki ja ihminen > Kalastus ja käyttö > Hauki ruokakalana

| Käsittelemätön hauki |
| --- | --- |

Ravintosisältö/100 g
Energiaa:  339 kJ (81 kcal)
Proteiinia:  19,0 g
Hiilihydraatteja:  0 g
sokereita:  0 g
laktoosia:  0 g
tärkkelystä:  0 g
Rasvaa:  0,4 g
josta tyydyttynyttä:  0,1 g
Vitamiinit
A-vitamiini:  6,0 µg
B1, Tiamiini:  0,07 mg
B2, Riboflaviini:  0,07 mg
B6, Pyridoksiini:  0,21 mg
B12, Syanokobalamiini:  2,0 µg
C-vitamiini:  0 mg
D-vitamiini:  2,1 µg
E-vitamiini:  0,9 mg
K-vitamiini:  0,8 µg
Kivennäisaineet
Rauta:  0,3 mg
Natrium:  23,4 mg
Suola:  59,6 mg
Kalium:  340,0 mg
Magnesium:  28,0 mg
Kalsium:  50,0 mg
Fosfori:  240,0 mg
Sinkki:  1,1 mg
Jodi:  46,7 µg
Seleeni:  22,0 µg
Lähteet
 Ravintoarvojen lähde:  Fineli-tietokanta (elintarvikkeen tunniste: 813) 
Suomessa hauki on suosittu ruokakala, vaikkakin vähärasvaisena kalana joidenkin mielestä hiukan mauton verrattuna vaikkapa rasvaisempiin lohikaloihin. Varsinkin isoja haukia pidetään puisevan tuntuisina, minkä takia ihmisravinnoksi myytävät hauet luokitellaan Suomessa kolmeen eri luokkaan. Parhaaseen I-luokkaan kuuluvat alle kaksikiloiset ja heikoimpaan III-luokkaan yli neljäkiloiset hauet.
Ranskalainen keittiö tunnistaa myös hauen, vaikka haukea ei juurikaan arvosteta kalaruokien raaka-aineena. Vaikka usein toisin uskotaan, hauki on Ranskassa yleisesti edullista ja esimerkiksi halvempaa kuin lohi.
Suomessa jo yli kiloisten haukien käyttö ihmisravintona ei ole kovin suositeltavaa, sillä hauissa on havaittu haitallisia määriä raskasmetalleja,  joita kertyy lajina pitkäikäisen hauen elimistöön sen ravinnosta – hauki on vesistössä usein ravintoketjun huipulla. Haukien elohopeapitoisuuksissa on kuitenkin suurta järvi- ja merialuekohtaista vaihtelua. Lapsille, nuorille ja hedelmällisessä iässä oleville ei suositella haukien syömistä kuin 1–2 kertaa kuukaudessa. Raskaana olevien ja imettävien äitien ei tule syödä haukea ollenkaan.
Hauki on melko ruotoinen kala, mutta se pystytään fileoimaan vähäruotoiseksi. Fileoidessa turhaa ruotojen katkomista tulisi välttää, koska kypsästä lihasta kokonaiset ruodot on helpompi poistaa. Jos hauesta käytetään vain fileet, sen hukkaprosentiksi tulee noin 40. Hävikkiin heitettävä osuus pienenee, jos ruodut ja muut sopivat osat käytetään esimerkiksi kalaliemeen. Fileoitavaa haukea ei välttämättä tarvitse suolistaa, vaikka se onkin suositeltavaa, jotta voitaisiin estää sapen puhkeaminen fileointivaiheessa.
Myös hauen mätiä käytetään ravinnoksi. Ennen syömistä se täytyy kuitenkin pitää vähintään vuorokauden ajan pakastuslämpötilassa, jotta mahdolliset loistartunnat saadaan estettyä.
Hauki ja ihminen > Kalastus ja käyttö > Kasvatus

Haukia alettiin kasvattaa Euroopassa 1970-luvulla. Kasvatuksessa tähdättiin pääosin poikasten tuottamiseen urheilukalastusta varten, vaikkakin Suomessa myös kalastusteollisuus on hyötynyt kasvatuksesta. Vaikka hauen kasvattamoja on Pohjois-Amerikassa, alan tutkimus on keskittynyt Ranskaan ja itäiseen Eurooppaan.
Hauki ja ihminen > Haukien hyökkäykset ihmisten kimppuun

Hauki saattaa hyökätä myös ihmisen kimppuun. Suomessa kesäisin uutisoidaan muutamia kertoja haukien aiheuttamista puruhaavoista. Kalataloustieteen professorin Hannu Lehtosen mukaan hyökkäykset saattavat johtua refleksistä. Sameissa vesissä hauet eivät välttämättä huomaa ohi liikkuvan kohteen kokoa, vaikka hauet eivät todennäköisesti pure saalistustarkoituksella niin isoa saalista, jota ne eivät pysty nielemään. Hauki päästää kuitenkin irti nopeasti otettuaan esimerkiksi nilkasta kiinni huomattuaan saaliin turhan isoksi.
Hauki ja ihminen > Hauki suomalaisessa mytologiassa

Hauki yhdistettiin usein suomalaisessa mytologiassa kuolemaan, vaikka se oli myös arvostettu ruokakala ja tarinoiden jättiläiskala. Sen uskottiin pystyvän kulkemaan kuolleiden ja elävien maailman välillä, esimerkiksi uimalla järven pohjan kautta toiseen maailmaan. On myös taltioitu uskomuksia, joissa kuollut joutui poikkeuksellisesti ”hauen suoleen” eikä tavanmukaisesti Manan majoille. ”Hauen suoli” oli erityisen lopullinen kohtalo. Sinne joutunut vainaja ei ollut tavalliseen tapaan vainajana tavoitettavissa, eikä tietäjäkään saanut sieltä ketään nostettua, ei edes itseään jos sinne joutui. Hauelle annettiin joskus tehtäväksi viedä elävän ihmisen sielu tuonelaan, mistä uskottiin seuraavan vakava sairastuminen.
Hauki on tunnettu nimellä Veenkoira, ja se on myyteissä antanut tulen ja soiton. Se on ollut järviseutujen kalaemuu. Taikamenoissa hauen luut olivat merkittävässä asemassa. Väinämöisellä oli hauen leukaluusta tehty kantele, joka oli henkisen rikkauden lähde. Hauen pään luilla oli kaikilla oma nimensä, ja ne viittaavat maatalouteen, kalastukseen ja šamanismiin. Hauen päätä ja koukkuluuta on käytetty arpaluuna. Hauen luilla pystyi myös lisäämään sato-onnea.
Tietoja hauen palvonnasta ei ole, mutta sen myyttistä asemaa korostavat monet tarinat. Se liittyy Ilmarisen ja Väinämöisen urotekoihin, esimerkiksi kosintamyytissä Ilmarinen vie voitonmerkkinä Pohjolan emännälle hauen pään.
Suomessa on aikoinaan laitettu kaivoon tai lähteeseen haukia, niin sanottuja aljohaukia, joiden tehtävä oli samantapainen kuin inkeriläisten lemmikkikäärmeillä. Se oli suojeleva haltijakala. Lisäksi hauki söi kaivosta sammakkoja ja toimi eräänlaisena vedenlaadun mittarina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laji.fi: Hauki (Esox lucius)
iNaturalist: Hauki (Esox lucius)
Suomen Haukiseura ry
Opetusmateriaaleja – Ahven.net (Kalatalouden Keskusliitto)
Koukussa.fi: Hauen kalastusvinkit
Fineli: Hauen ravintosisältö (käsittelemättömänä)
Hauen kalastus Suomessa
ITIS: Esox lucius – hauki ITIS-hankkeen taksonomisessa tietokannassa (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Esox lucius (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Northern pike (Esox lucius) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Esox lucius (englanniksi)
ADW: Esox lucius (American pike) – Animal Diversity Web (ADW), University of Michigan) (englanniksi)
Invasive Species Compendium: Esox lucius (pike) – Hauki CABI:n vieraslajiluettelossa (ISC, Centre for Agriculture and Biosciences International) (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of (Esox lucius), the Northern pike (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q165278  Wikispecies: Esox lucius  ADW: Esox_lucius  ARKive: esox-lucius  BioLib: 15786  BOLD: 29373  CoL: 3BHYH  EoL: 206652  EPPO: ESOXLU  Fauna Europaea: 304650  Fauna Europaea (new): c2ee7d85-6246-463b-a5f5-0dcb2a794461  FishBase: 258  GBIF: 2346633  GISD: 1764  iNaturalist: 55387  IRMNG: 10148501  ISC: 83118  ITIS: 162139  IUCN: 135631  NAS: 676  NatureServe: 2.102929  NBN: NHMSYS0000544671  NCBI: 8010  Observation.org: 2135  OBIS: 154210  ODNR: northern-pike  Open Tree of Life: 739941  Plazi: 0264268E-6E73-D20B-83CD-D1CE41ECAF4A  WoRMS: 154210  ZooBank: 79ADD185-1223-46D0-855E-B4B13C366E8D  Laji.fi: MX.53118 
Hauen luuranko National Museum of Natural Historyssa.
Hauki lumella: kyljen täplät ja evien läikikkyys on selvästi nähtävissä.
Kaksi erilaista hauen kylkikuviointia.
Nuori haukiyksilö.
Hauki viihtyy vesikasvillisuuden seassa.
Hauen kuono.
Hauen muna.
Valkovenäläisen museon dioraama, jossa saukko on pyydystänyt hauen.
Piltuanjoesta pyydetty hauki.
Hauki akvaariossa.
Riku Nieminen

| Riku Nieminen |
| --- | --- |
 Riku Nieminen Helsingin Filmihallissa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1986 (ikä 38) Kajaani
Ammatti:  näyttelijä, tanssija,  rumpali
Näyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Merkittävät roolit:  Useita rooleja   (Putous) Aleksi   (21 tapaa pilata avioliitto) useita rooleja (Kingi) Konstaapeli Pekka Myllymies (Roba)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Riku Juhani Nieminen (s. 1. marraskuuta 1986 Kajaani) on suomalainen näyttelijä, rumpali ja tanssija.  Hänet tunnetaan muun muassa MTV3:n viihdeohjelmista Putous, Totuuden torvet, Vedetään hatusta ja 1001 Rikua, sekä Munamies-sketsihahmostaan. Nieminen oli ehdolla eduskuntaan vuonna 2023 ja europarlamenttiin vuonna 2024 vasemmistoliiton listalla.
Politiikka

Nieminen ilmoitti marraskuussa 2022 asettuvansa Vasemmistoliiton kansanedustajaehdokkaaksi vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Hän sai vaaleissa 1976 ääntä, eikä tullut valituksi. Nieminen asettui ehdolle vuoden 2024 europarlamenttivaaleihin Vasemmistoliiton listalla.
Yksityiselämä

Nieminen asuu Helsingissä ja oli naimisissa näyttelijä Annika Poijärven kanssa, mutta he jättivät avioerohakemuksen Helsingin käräjäoikeuteen 9. joulukuuta 2019. Heillä on kaksi lasta. Nieminen avioitui toisen kerran elokuussa 2023. Syksyllä 2016 hän perusti oman YouTube-kanavan Riku Doing Stuff and Being Annoying . Hänellä on myös toinen Youtube- kanava DiscGolfTuber, jossa hän pelaa frisbeegolfia Suomen huippupelaajien kanssa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Risto | kadetti |
| 2013 | 21 tapaa pilata avioliitto | Aleksi |
| 2014 | Eila, Rampe ja Likka | Pirkka |
| 2015 | Ollaan vapaita | Henri |
| 2016 | Nuotin vierestä | Arto |
| 2016 | Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu! | Patu |
| 2016 | Love Records – Anna mulle Lovee | Christian ”Chrisse” Schwindt |
| 2018 | Valmentaja | Esko |
| 2018 | Juice | Juice Leskinen |
| 2021 | Syke-elokuva: Hätätila | Anton Järvinen |
| 2023 | Spede | Pertti ”Spede” Pasanen |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2007 | Kukkulan kuningas | narkkari |
| 2009 | Ihmebantu | useita rooleja |
| 2010–2014, 2015, 2020 | Putous | itsensä, useita rooleja |
| 2010–2011 | Marja Tyrnin Joulushow | Kete Rahkonen |
| 2011–2012 | Vedetään hatusta | itsensä |
| 2012 | Sokkokokki | itsensä |
| 2012 | Paparazzit | Riku Nieminen |
| 2012 | Putous – Hahmoset, missä he ovat nyt? | Munamies |
| 2012 | Tanssii Tähtien Kanssa | tuomari |
| 2012– | Roba | Pekka Myllymies |
| 2013 | Totuuden torvet | itsensä |
| 2015 | Kingi | Martti Alanen |
| 2015 | 1001 Rikua | useita rooleja |
| 2016 | Talent Suomi | tuomari |
| 2016 | Nieminen & Lahtinen Show | useita rooleja |
| 2017–2018 | Heikoin lenkki | juontaja |
| 2017–2018 | Suomen hauskin tavis | tuomari |
| 2018 | Karppi | Roope Hoikkala |
| 2018 | HasBeen | opo-Olli |
| 2018 | Joulukalenteri: Maukan ja Väykän ensimmäinen joulu | Kani Puputin |
| 2018–2019 | Sipoon herttua | Kalle Mahonen |
| 2021 | Karkurit | Pekka Myllymies |
| 2024 | Tähdet, tähdet | itsensä |
Diskografia > Albumit

Munamiehen maailma (2011)
Munamiehen talvi (2011)
Diskografia > Singlet

Pidä huolta (2011)
Pomppufiilis (2011)
Bouncy Feeling (2011), Pomppufiilis englanniksi laulettuna
Munanaa (2011)
Helle (2011)
Aiheesta muualla

Riku Doing Stuff and Being Annoying
Riku Nieminen Twitterissä
Riku Nieminen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Riku Nieminen Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Luettelo Toivo Kärjen teoksista

Luettelossa ovat kaikki tiedossa olevat Toivo Kärjen säveltämät kappaleet, joista on olemassa äänite tai nuotti tai molemmat. Äänitteistä ensisijainen on ensimmäinen levytys, tai jos sellaista ei ole, ensimmäinen muu äänite.
Sarake 1: Kappaleen nimi
Sarake 2: Rytmilaji / tyylilaji
Sarake 3: Sanoittaja
Sarake 4: Ensilevyttäjä, tai jos sellaista ei ole, ensiesittäjä. Myös ensilevytys- tai ensiesitysvuosi, jos se poikkeaa selvästi sävellysvuodesta
Sarake 5: Sävellysvuosi
Sarake 6: L = levy (savikiekko / vinyylilevy / cd-levy / kasetti)
Sarake 7: Ä = muu äänite (live-esitys, elokuvakappale tai vastaava)
Sarake 8: N = painettu nuotti
Sarake 9: K = käsinkirjoitettu nuotti

| Yö  ulapalla | valssi | Eetu Hyvämäki | Vallilan Tango 2020 | 1944 |  | Ä |  | K |
| Yöllinen  serenadi | tango | Eetu Hyvämäki | Kaija Pietilä 2007 | 1944 | L |  |  | K |
| Yön  hellät kädet | tango | Reino Helismaa | Erkki Pohjanheimo | 1963 | L |  | N |  |
| Yön  kukka | valssi | - |  | 1959 |  |  |  | K |
| Yön  romanssi | tango | Reino Helismaa | Jorma Lyytinen | 1959 | L |  | N |  |
| Yön  sylissä | beat | Juha Vainio | Pentti Koskimaa 2018 | 1977 | L |  |  | K |
| Yön  tango | tango | Tuula Valkama | Taisto Tammi | 1966 | L |  | N |  |
| Yön  tyttö | beguine | Reino Helismaa | Juha Eirto | 1956 | L |  |  |  |
| Yön  tähtien alla | beguine | Reino Helismaa | Eila Pellinen | 1962 | L |  | N |  |
| Yön  yksinäiset hetket | beguine | Timo Jokinen | Markus Allan 2004 | 1984 | L |  |  | K |
| Zaragoza | lattari | - |  | 1959 |  |  |  | K |
| Zsi-Zsi | lattari | ? |  | 1968 |  |  |  | K |
| Äidin  jouluilta | valssi | Helena Eeva | Henry Theel | 1948 | L |  | N |  |
| Äidin  kynttilä | valssi | Reino Helismaa | Metro-Tytöt | 1953 | L |  | N |  |
| Äidin  muistolle | tuntematon | Aari Surakka |  | 1970 |  |  |  | K |
| Äidin  nimipäivä | tuntematon | M.Haavio |  | 1985 |  |  |  | K |
| Äidin  syntymäpäivä | valssi | Reino Helismaa | Metro-Tytöt | 1954 | L |  | N |  |
| Äiti | kuorolaulu | Juha Vainio | Savonlinna-kuoro 2022 | 1977 | L |  |  | K |
| Äiti  kerro mulle Karjalasta | kuorolaulu | Aappo I. Piippo |  | 1981 |  |  |  | K |
| Äitini  muistokirja | tuntematon | Olavi Rinne |  | 1983 |  |  |  | K |
| Älyvapaa  kupletti | laulelma | Reino Helismaa | Aarne Munck 2005 | 1951 | L |  | N |  |
| Älä  jännitä | polkka | Tatu Pekkarinen | Kauko Käyhkö 1966 | 1950 | L |  | N |  |
| Älä jätä  minua yksin | beguine | Reino Helismaa | Leif Wager | 1960 | L |  | N |  |
| Älä jätä  minua yksin | tango | Juha Vainio | Mikko Järvinen | 1980 | L |  |  | K |
| Älä  lähde pois | beguine | Reino Helismaa | Eila Pienimäki | 1961 | L |  | N |  |
| Älä  muista minua pahalla | foxtrot | Vexi Salmi | Pertti Lindgren | 1967 | L |  |  |  |
| Älä  selitä | polkka | Reino Helismaa | Reino Helismaa | 1951 | L |  | N |  |
| Älä  unohda hymyä | foxtrot | Reino Helismaa | Olavi Virta | 1953 | L |  | N |  |
| Ölman | jenkka | Juha Vainio | Juha Vainio | 1967 | L |  | N |  |
Mukwandi Chibesakunda

| Mukwandi Chibesakunda> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1970 (ikä 54)
Kansalaisuus:  Sambia
Muut tiedot
Yritys:  Zambia National Commercial Bank
Asema:  toimitusjohtaja
Hallitusjäsenyydet:  useita
Tutkinnot:  B.Econ. (Sambian yliopisto), MBA (Manchester Business School, UK)
Siviilisääty:  naimisissa
Mukwandi Walusiku Chibesakunda (s. 3. joulukuuta 1970 Lusaka, Sambia) on sambialainen pankkiiri ja Sambian suurimman pankin Zambia National Commercial Bankin (Zanaco) toimitusjohtaja vuodesta 2020 alkaen.
Chibesakunda on suorittanut taloustieteen kandidaatin tutkinnon Sambian yliopistossa ja MBA-tutkinnon Manchester Business Schoolissa Isossa-Britanniassa.
Chibesakundalla on yli kahden vuosikymmenen kokemus pankkialalta ja hän on toiminut monessa tehtävässä Sambian rahoitusalan organisaatioissa. Ennen nykyistä tehtäväänsä Zanacossa hän oli National Savings & Credit Bank of Zambia (NATSAVE) toimitusjohtaja.
Vuonna 2021 Chibesakunda nimettiin vuoden toimitusjohtajaksi kotimaassaan Sambiassa. Lisäksi Africa Leadership Magazine nimesi hänet Afrikan vuoden naisjohtajaksi samana vuonna.
Aiheesta muualla

Kwacha Arbitrageur (2022) How the Feminine Chief Executive Trio Broke the Bias, Generating 40% of Zambia’s Banking Industry Profitability (englanniksi) (thebusinesstelegraph.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mukwandi Chibesakunda – Syntymäaika
Käännös suomeksi
Kertunsalo

Kertunsalon saari Rautelanjärvessä nähtynä aikoinaan nuorison kokoontumispaikkana olleesta Linnanmäen notkonpohjasta.
Kertunsalo on saari Rautelanjärvessä Somerolla lähellä Rautelankoskea.
Luonto

Vuonna 1961 Rautelankosken ja Kertunsalon maisema arvioitiin yhdeksi Lounais-Hämeen kauneimmista. Aluetta on pidetty luonnonarvoiltaan merkittävänä muun muassa kasviston, etenkin tervaleppien, ja eläimistön, etenkin selkärangattomien osalta, mutta ympäristö on kärsinyt soranotosta järveen rajoittuvilla harjuilla sekä Rautelankosken ruoppauksesta 1960-luvulla.
Historia

Kertunsalon luona oleva notkonpohja lähellä Rautelankoskea muistetaan ikivanhana nuorison kokoontumis- ja juhlapaikkana.
1930-luvulta 1950-luvulle urheiluseura Someron Esalla oli Kertunsalossa tanssilava, jonka korvasi vuonna 1952 uusi lava Rautelan nummella lähempänä Hämeen Härkätietä. Siellä tanssilava toimi vuoteen 1964, kunnes vuonna 1965 Salontien varteen lähellä Someron keskustaajamaa avattiin edelleen 2010-luvulla käytössä oleva Esakallion suurlava.
Ali Bongo Ondimba

| Ali Bongo Ondimba |
| --- | --- |
 Ali Bongo Ondimba vuonna 2022.
 Gabonin presidentti
 16. lokakuuta 2009 – 30. elokuuta 2023  
Pääministeri:  Paul Biyoghé Mba Raymond Ndong Sima Daniel Ona Ondo Emmanuel Issoze-Ngondet Julien Nkoghe Bekale Rose Christiane Raponda
Varapresidentti:  Pierre-Claver Maganga Moussavou
Edeltäjä:  Rose Francine Rogombé (vt.) Omar Bongo
Seuraaja:  Brice Clotaire Oligui Nguema (sotilasjuntan puhemies)
Gabonin puolustusministeri
 1999–2009  
Gabonin ulkoministeri
 1989–1991  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1959 (ikä 66)  Brazzaville, Ranskan Keski-Afrikka
Puoliso:  Sylvia Bongo Ondimba
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  PDG
Koulutus:  Oikeustieteen tohtori
Tutkinnot:  Sorbonne, Pariisi
Uskonto:  islam
Aiheesta muualla
www.presidentalibongo.com
Ali-Ben Bongo Ondimba (syntyjään Alain Bernard Bongo, s. 9. helmikuuta 1959) on gabonilainen entinen poliitikko, maan entinen presidentti ja maan edesmenneen presidentin Omar Bongon poika ja entinen Parti Démocratique Gabonaisin varapuheenjohtaja.
Tausta ja yksityiselämä

Bongo syntyi Brazzavillessä ja kävi koulua Ranskassa yhdeksänvuotiaasta asti. Hän väitteli oikeustieteestä Sorbonnessa ja alkoi osallistua politiikkaan vuonna 1981. Isänsä valtakaudella hän toimi Gabonin ulkoministerinä 1989–1991 ja puolustusministerinä 1999–2009. Isä ja poika kääntyivät muslimeiksi vuonna 1973 ja muuttivat samalla nimensä.
Bongolla on kolme biologista lasta, ja hän on adoptoinut neljännen lapsen Marokosta.
Ali Bongon tiedetään harrastavan autojen keräilyä. France 24 kertoi, että neljä kuukautta presidentiksi valintansa jälkeen hän tilasi 29 luksusautoa sveitsiläisen yhtiön kautta. Vuonna 2012 Librevillen Cité de la Démocratie -kompleksissa, joka käsittää muun muassa presidentin toimiston ja ministeriöitä, oli parkissa 400 luksusautoa.