stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Vitale
Kuvia

Kahtatoista apostolia ja Jeesusta esittävä mosaiikki
Jumalan karitsa -mosaiikki kirkon katossa
Iisakin uhrausta esittävä mosaiikki
Bysantin keisarinna Theodoraa esittävä mosaiikki
Kirkon kupolin barokkityyliset freskot on maalattu vuosina 1778-1782.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Vitale Wikimedia Commonsissa
Schelde

| Schelde |
| --- | --- |
 Schelde Antverpenissä
Alkulähde:  Gouyn lähellä
Laskupaikka:  Pohjanmeri
Maat:  Ranska, Belgia, Alankomaat
Pituus:  360 km
Alkulähteen korkeus:  97 m
Virtaama:  120 m³/s
Valuma-alue:  21 860 km²
 Scehde
Schelde (ransk. Escaut) on joki Länsi-Euroopassa. Sen lähde on Pohjois-Ranskassa, josta se virtaa pohjoiseen Belgian halki. Antwerpenin lähistöllä se kääntyy länteen Alankomaiden alueelle, jossa se laskee Vlissingenin kaupungin lähellä Pohjanmereen muodostaen suiston.
Schelde on 360 km pitkä. Se voidaan jakaa kolmeen osaan. Bovenschelde-nimellä kutsutaan osaa, joka virtaa lähteeltä Gentiin, jossa Leiejoki liittyy siihen. Gentistä Antwerpenin läpi Alankomaiden rajalle virtaavaa osaa kutsutaan Zeescheldeksi ja viimeistä osaa Westerscheldeksi. Schelden tärkeimmät sivujoet ovat läntisellä rannalla Scharpe ja Leie sekä itäisellä rannalla Dender ja Rupel.
Schelde virtaa erittäin tiiviisti asutetun alueen läpi, ja se, sen sivujoet ja useat siihen liitetyt kanavat tarjoavat liikenneväylän Flanderin tasangon maanviljelyksille, Belgian tekstiilikeskuksille, Pohjois-Ranskan hiilikaivoksille ja Lille-Roubaix-Tourcoingin teollisuusalueelle. Schelden varren suurimpia kaupunki ovat Cambrai ja Valenciennes Ranskassa sekä Tournai, Oudenaarde, Gent ja Antwerpen Belgiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schelde Wikimedia Commonsissa
Arktinen neuvosto

Kartta Arktisen neuvoston jäsenmaista (vaaleansininen) ja tarkkailijamaista (tummansininen).
Arktinen neuvosto on kansainvälinen, hallitusten välinen korkean tason foorumi, jossa keskustellaan arktisten alueiden hallitusten ja alueen alkuperäisyhteisöjä koskevista asioista ja ongelmista.
Historia

Arktinen neuvosto perustettiin virallisesti Ottawan julistuksella vuonna 1996. Neuvoston tarkoituksena oli parantaa 
yhteistyötä ja koordinointia arktisen alueen valtioiden välillä. Erityisen tärkeää oli alkuperäiskansojen osallistuminen 
päätöksentekoon alueen kannalta olennaisten kysymysten ratkaisemiseen, erityisesti kestävän kehityksen ja 
alueen ympäristönsuojelun päätöksiin. Arktinen neuvosto on väline arktisen alueen hallitusten ja ihmisten kohtaamien ongelmien ja haasteiden käsittelemiseen. Neuvosto on koonnut yhteistä tietopohjaa, joka jaetaan eri maiden välillä. Arktinen neuvosto tekee työtä kestävän kehityksen puolesta, jonka perusta ohjeistuksineen löytyy Kestävän kehityksen puiteasiakirjassa. Asiakirja hyväksyttiin Arktisen neuvoston vuoden 2000 ministerikokouksessa.
Jäsenyys > Jäsenmaat

Islanti
Kanada
Norja
Ruotsi
Suomi
Tanska
Venäjä
Yhdysvallat
Jäsenyys > Tarkkailijat

Tarkkailijan asema on auki kaikille ei-arktisille maille, globaaleille ja alueellisille kansainvälisille järjestöille ja kansalaisjärjestöille.
Jäsenyys > Tarkkailijat > Tarkkailijamaat

Alankomaat
Espanja
Intia
Italia
Japani
Kiina
Korean tasavalta
Puola
Ranska
Saksa
Singapore
Sveitsi
Yhdistynyt kuningaskunta
Jäsenyys > Tarkkailijat > Kansainväliset järjestöt

Arctic Circumpolar Route
Maailman poronhoitajien liitto (AWRH, Association of World Reindeer Herders)
Napa-alueiden luonnonsuojeluliitto (CCU, Circumpolar Conservation Union)
Kansainvälinen arktinen tiedekomitea (IASC, International Arctic Science Committee)
Kansainvälinen arktisten sosiaalitieteiden liitto (IASSA, International Arctic Social Sciences Association)
Napa-alueiden terveyden kansainvälinen liitto (IUCH, International Union for Circumpolar Health)
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN, The World Conservation Union)
Alkuperäisyhteisöjen asioita hoitava kansainvälinen työryhmä (IWGIA, International Work Group for Indigenous Affairs)
Pohjois-Atlantin merinisäkäskomissio (NAMMCO, North Atlantic Marine Mammal Commission)
Pohjoismaiden neuvosto (NCM, Nordic Council of Ministers)
Pohjoismainen ympäristörahoitusyhtiö (NEFCO, Nordic Environment Finance Corporation)
Northern Forum
Pysyvä arktisten alueiden parlamentaarikkokomitea (SCPAR, Standing Committee of Parliamentarians of the Arctic Region)
Arktinen yliopisto (UARCTIC, University of the Arctic)
Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma (UNDP, United Nations Development Programme)
Norjalainen Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman yhteydessä toimiva ympäristöjärjestö (UNEP-GRID/Arendal)
Jäsenyys > Tarkkailijat > Kansalaisjärjestöt

Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto (IFRC, International Federation of Red Cross and Red Crescent Societies)
Maailman luonnonsäätiö WWF
Jäsenyys > Pysyvät jäsenet

Arktisen neuvoston pysyväksi jäseneksi voivat päästä kaikki arktisen alueen alkuperäiskansoja edustavat järjestöt. Arktisen 
alkuperäiskansan määritelmänä on, että alkuperäiskansa asuttaa useampaa kuin yhtä Arktisen neuvoston jäsenmaata, tai että 
yhdessä jäsenmaassa asuu useampi kuin yksi arktinen alkuperäiskansa.
Aleuttien kansainvälinen järjestö (AIA, Aleut International Association)
Arktinen Athabaskanin neuvosto (Arctic Athabaskan Council)
Gwich'inien kansainvälinen neuvosto (Gwich'in Council International)
Inuiittien napapiirikonferenssi (ICC, Inuit Circumpolar Conference)
Venäjän pohjoisten alkuperäiskansojen järjestö (Raipon, Russian Association of Indigenous Peoples of the North)
Saamelaisneuvosto (Sámiráđđi)
Puheenjohtajuus ja Arktisen neuvoston kokoontuminen

Arktisen neuvoston puheenjohtajuus vaihtuu kahden vuoden välein. Ruotsi, Norja ja Tanska ovat määritelleet yhteiset tavoitteet puheenjohtajakausiensa ajaksi, muun muassa neuvoston pääsihteeristön perustaminen Tromssaan, Norjaan. Puheenjohtajamaina ovat toimineet:
Kanada 1996–1998
Yhdysvallat 1998–2000
Suomi 2000–2002
Islanti 2002–2004
Venäjä 2004–2006
Norja 2006–2009
Tanska 2009–2011
Ruotsi 2011–2013
Kanada 2013–2015
Yhdysvallat 2015–2017
Suomi 2017–2019
Islanti 2019–2021
Venäjä 2021–2023
Arktinen neuvosto on kokoontunut toistaiseksi kerran kunkin puheenjohtajakauden aikana, kauden loppupuolella. Alla kokoontumispaikat aikoineen:
Kanada: Iqaluit, 1998
Yhdysvallat: Barrow, Alaska, 2000
Suomi: Inari, 2002
Islanti: Reykjavik, 2004
Venäjä: Salehard, 2006
Norja: Tromssa, 2009
Tanska: Nuuk, Grönlanti, 2011
Ruotsi: Kiiruna, 2013
Kanada: Iqaluit, 2015
Suomi: Rovaniemi, 2019
Neuvoston asiantuntijatyöryhmät

Arktisen neuvoston asiantuntijatyöryhmät ja niiden tiede- ja tekniset tukiryhmät kokoontuvat säännöllisin väliajoin useaan kertaan vuoden aikana. Neuvostolla on kuusi asiantuntijaryhmää:
Arktinen saastumisvasteohjelma (ACAP, Arctic Contamination Action Programme)
Arktinen tarkkailu- ja arviointiohjelma (AMAP, Arctic Monitoring and Assessment Programme)
Arktisen alueen kasviston ja eläimistön suojelu (CAFF, Conservation of Arctic Flora and Fauna)
Hätäehkäisy, valmius ja vaste (EPPR, Emergency Prevention, Preparedness and Response)
Arktisen alueen meriympäristön suojelu (PAME, Protection of the Arctic Marine Environment)
Kestävän kehityksen työryhmä (SDWG, Sustainable Development Working Group)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arktinen neuvosto Wikimedia Commonsissa
Arktisen neuvoston kotisivut
Sebastian Klinga

| Sebastian Klinga |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1992 (ikä 32) Lahti, Suomi
Mäkihyppääjä
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Maailmancup
Kaudet:  2013-2015
 Tietolaatikko päivitetty 12. joulukuuta 2018 
Sebastian Klinga (s. 26. huhtikuuta 1992 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hänen henkilökohtaisena valmentajanaan toimi Kimmo Kykkänen.
Klinga debytoi mäkihypyn maailmancupissa marraskuussa 2013 Kuusamossa sijoittuen sijalle 47. Tuo on myös hänen uransa paras maailmancupsijoitus. Continental Cupssa Klinga on ollut parhaimmillaan kahdeksas joulukuussa 2014 Engelbergissä.
Klinga lopetti uransa mäkihyppääjänä vuonna 2016.
Klinga on osallistunut yksiin nuorten MM-kilpailuihin. Aikuisten tasolla hän teki arvokilpailudebyyttinsä lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016, joissa hän karsiutui henkilökohtaisesta kilpailusta ja oli mukana Suomen seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Anna Puun diskografia
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Anna Puu |  Julkaistu: 29. huhtikuuta 2009  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | 77 925 + (tuplaplatinalevy) |
| Sahara |  Julkaistu: 26. toukokuuta 2010  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD, digitaalinen | 1 | 40 333 + (tuplaplatinalevy) |
| Antaudun |  Julkaistu: 26. lokakuuta 2012  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD, digitaalinen | 2 | 26 069 + (platinalevy) |
| Rakkaudella, Anna Puu |  Julkaistu: 9. lokakuuta 2015  Levy-yhtiö: Fried Music  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 10 |  |
| Nälkäinen sydän |  Julkaistaan: 10. elokuuta 2018  Levy-yhtiö: Fried Music / EMI Capitol  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 1 | platinalevy |
Kokoelmat

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Melankolian riemut – Parhaat 2009–2015 |  Julkaistu: 14. lokakuuta 2016  Levy-yhtiö: Sony Music  Formaatti: CD, digitaalinen | 35 |  |
Singlet

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus -lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | ”C'est la vie” | 1 | 1 | – | 3 | Anna Puu |
| 2009 | ”Kaunis päivä” | 6 | 6 | – | 24 | Anna Puu |
| 2009 | ”Melankolian riemut” | – | – | – | – | Anna Puu |
| 2010 | ”Riko minut” | – | 27 | – | 6 | Sahara |
| 2010 | ”Onnen viipaleet” | – | 27 | – | 13 | Sahara |
| 2010 | ”Sinä olet minä” | – | – | – | 5 | Sahara |
| 2012 | ”Kolme pientä sanaa” | – | 24 | – | 1 | Antaudun |
| 2012 | ”Säännöt rakkaudelle” | 11 | 7 | – | 7 | Antaudun |
| 2013 | ”Nuori Loiri” | – | – | – | 19 | Antaudun |
| 2013 | ”Löydän sinut uudestaan” | – | – | – | – | Antaudun |
| 2015 | ”Ota minut tällaisena kuin oon” | – | 26 | – | 18 | Rakkaudella, Anna Puu |
| 2015 | ”Kohta vapaita” | – | – | – | 4 | Rakkaudella, Anna Puu |
| 2015 | ”Venus ja Mars” | – | – | – | 43 | Rakkaudella, Anna Puu |
| 2015 | ”Mestaripiirros” | – | – | – | 76 | SuomiLOVE Vol. 2 |
| 2016 | ”Matkalla” | – | – | – | 7 | Rakkaudella, Anna Puu |
| 2016 | ”Suudellaan” | 6 | 7 | 6 | – | Vain elämää - kausi 5, ensimmäinen kattaus |
| 2016 | ”Sama nainen” | – | – | 26 | – | Vain elämää - kausi 5, ensimmäinen kattaus |
| 2016 | ”Kovaa” | 16 | 11 | 16 | – | Vain elämää - kausi 5, ensimmäinen kattaus |
| 2016 | ”Kuunnellaan vaan taivasta” | – | 28 | 43 | – | Vain elämää - kausi 5, toinen kattaus |
| 2016 | ”Uusi aamunkoi” | – | 19 | – | – | Vain elämää - kausi 5, toinen kattaus |
| 2016 | ”Joo mä tuun” | – | – | – | – | Vain elämää - kausi 5, toinen kattaus |
| 2017 | ”Tarviin vielä yhden yön aikaa” | – | 5 | 30 | 6 | Nälkäinen sydän |
| 2017 | ”Nälkäinen sydän” | – | 10 | 34 | 46 | Nälkäinen sydän |
| 2018 | ”Me ollaan runo” | 14 | 3 | 15 | 1 | Nälkäinen sydän |
| 2018 | ”Keho puhuu” | 14 | – | 14 | 22 | Nälkäinen sydän |
| 2018 | ”Kultareunukset” | – | – | – | 4 | Nälkäinen sydän |
| 2019 | ”Taikaa” | – | – | 26 | 17 |  |
| 2021 | ”Näkymätön” | – | – | – | – |  |
| 2022 | ”Juokse beibi juokse” | – | – | – | – |  |
| 2022 | ”Ei kuole koskaan” | – | – | – | 73 |  |
| 2023 | ”Prince” | – | – | – | 78 |  |
| 2023 | ”Rakkaus tappaa” | 46 | – | – | – |  |
| 2023 | ”Bäng bäng typerä sydän” | – | – | – | 50 |  |
Singlet > Vierailijana

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus -lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | ”Hyvää yötä ja huomenta” (Idols 2008) | 7 | 4 | – | – | Tähtiluokka |
| 2013 | ”Mielentilaa” (Timo Lassy, mukana Anna Puu) | – | – | – | – |  |
| 2014 | ”Planeetat, enkelit ja kuu” (Juha Tapio & Anna Puu) | – | 21 | – | 10 | Sitkeä sydän – suurimmat hitit |
| 2015 | ”Linnuton puu” (Kasmir & Anna Puu) | – | – | – | 69 | SuomiLOVE Vol. 1 |
| 2015 | ”Taulu” (Asa, mukana Anna Puu) | – | – | – | 66 | Love |
| 2016 | ”Kesä '99” (Elastinen, mukana Anna Puu) | – | – | 47 | – | Elastinen feat. |
| 2016 | ”Viidestoista yö” (Anna Puu, Anssi Kela, Janna, Mikko Pohjola, Pyhimys ja Vilma Alina) | – | – | – | 75 |  |
| 2018 | ”Pirun ikävä” (Topi Saha, mukana Anna Puu) | – | – | – | – | Lopunajan rakastavaiset |
| 2018 | ”Lumi” (Gasellit, mukana Anna Puu) | 6 | – | 6 | – | Jano |
| 2020 | ”2020” (Anna Puu & Olavi Uusivirta) | 9 | – | 9 | 1 |  |
| 2020 | ”Uuden edessä” (Toivon kärki) | 2 | – | 2 | 2 |  |
Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Ohjaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | ”C'est la vie” | Juha Lankinen |  |
| 2009 | ”Kaunis päivä” | Jukka Immonen |  |
| 2012 | ”Kolme pientä sanaa” | Sanna Saastamoinen-Barrois |  |
| 2013 | ”Säännöt rakkaudelle” | Jukka Immonen, Lasse Enersen |  |
| 2015 | ”Ota minut tällaisena kuin oon” | Jukka Immonen, Anna Puu |  |
| 2015 | ”Kohta vapaita” | Jukka Immonen |  |
Muut julkaisut

| Vuosi | Nimi | Albumi | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | ”Hallelujah” | Tähtiluokka |  |
| 2009 | ”Love is Cool” (Koop Arponen, mukana Anna Puu) | New Town |  |
| 2010 | ”Love Me Tender” (Elvis Presley, mukana Anna Puu) | Viva Elvis |  |
| 2010 | ”Pieni ja hento ote” | Ipanapa 3 |  |
| 2012 | ”Aamulla aikaisin” (Stig, mukana Anna Puu ja Yona) | Puumaa mä metsästän |  |
| 2012 | ”Ajellaan kahden” (Sami Saari, mukana Anna Puu) | Soulklassikot |  |
| 2014 | ”Tiedän miten tulta tehdään” (Olavi Uusivirta, mukana Anna Puu) | Ikuiset lapset |  |
San Vicente Ferrer (1768)

| San Vicente Ferrer |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cartagena
Kölinlasku:  10. kesäkuuta 1766
Laskettu vesille:  22. huhtikuuta 1768
Palveluskäyttöön:  17. kesäkuuta 1768
Poistui palveluskäytöstä:  poltettu 17. helmikuuta 1797
Tekniset tiedot
Pituus:  51,36 m (köli)
Leveys:  16,31 m
Syväys:  8 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 30 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 32 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 12 x 8 naulan tykkiä etukansi:6 x 8 naulan tykkiä ja 2 × 8 naulan pitkää pronssitykkiä
San Vicente Ferrer oli Espanjan laivaston vuonna 1768 vesille laskettu San Vicente Ferrer -luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1766. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1768 ja otettiin palvelukseen 17. kesäkuuta päällikkönään Pedro Justiniani.
Sebastian Jung

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sebastian Alexander Jung
Syntymäaika: 22. kesäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Königstein im Taunus, Länsi-Saksa
Pelipaikka: oikea puolustaja
Pituus: 179 cm
Junioriseurat
1994–1998: 1. FC Königstein
1998–2009: Eintracht Frankfurt
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2009 | Eintracht Frankfurt II | 30 | (1) |
| 2009–2014 | Eintracht Frankfurt | 148 | (4) |
| 2014– | VfL Wolfsburg | 19 | (0) |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Saksa U18 | 4 | (0) |
| 2009–2010 | Saksa U20 | 9 | (0) |
| 2010–2013 | Saksa U21 | 19 | (0) |
| 2012– | Saksa | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. maaliskuuta 2015.
Sebastian Alexander Jung (s. 22. kesäkuuta 1990 Königstein im Taunus, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on vuodesta 2014 lähtien edustanut Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia, jonne siirtyi kasvattajaseurastaan Eintracht Frankfurtista.
A-maajoukkuedebyyttinsä Saksan paidassa Jung teki toukokuussa 2014 harjoitusottelussa Puolaa vastaan.
Bartender (Lady Antebellumin kappale)

| ”Bartender” Lady Antebellum |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: 747
 Julkaistu: 19. toukokuuta 2014
 Formaatti: Digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Nathan Chapman, Lady Antebellum
 Tyylilaji: Country pop, pop rock
 Kesto: 03.18
 Levy-yhtiö: Capitol Nashville
Lady Antebellumin muut singlet
| ”Compass” 2013 | ”Bartender” 2014 | ”Freestyle” 2014 |
Bartender on yhdysvaltalaisen countrymusiikkitrio Lady Antebellumin kappale. Yhtyeen jäsenten eli Dave Haywoodin, Charles Kelleyn sekä Hilary Scottin yhdessä Rodney Clawsonin kanssa sanoittaman sekä Nathan Chapmanin tuottaman kappaleen julkaisi Capitol Records Nashville countryradioissa yhtyeen kuudennen, 747-studioalbumin johdantosinglenä 12. toukokuuta . Se julkaistiin iTunesissa viikkoa myöhemmin 19. toukokuuta 2014. Ensimmäisellä radioviikollaan "Bartender" oli viikon toiseksi soitetuin kappale heti Brantley Gilbertin, Justin Mooren sekä Thomas Rhettin Small Town Throwdownin jälkeen.
Käännös suomeksi
Santeri Ovaska

| Santeri Ovaska> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. helmikuuta 1996 (ikä 28) Lustenau, Itävalta
Kansalaisuus:   Suomi  Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  176 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  EV Lindau
Sarja:  Oberliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  SaiPa (SML)
Santeri Ovaska (s. 22. helmikuuta 1996 Lustenau, Itävalta) on suomalais-saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue EV Lindaussa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Ovaskaa KalPan A-nuorissa valmentanut Sami Kapanen on kuvaillut häntä hyväksi yleispelaajaksi, jolla on kelvollinen laukaus. Ovaska laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Ovaska syntyi Itävallassa hänen isänsä Timon pelatessa siellä. Hän vietti tämän myötä osan lapsuudestaan myös Saksassa. Ovaska on Imatran Ketterän kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Saimaan Palloon kaudeksi 2011–2012. Ovaska oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä kahdeksalla syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli SaiPan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 18+33=51, joilla Ovaska sijoittui pistepörssissä yhdeksänneksi. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan herrasmiespelaajana Holger Granström -palkinnolla.
Kaudeksi 2012–2013 Ovaska siirtyi Kalevan Pallon B-nuoriin. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla Ovaska jakoi B-nuorten SM-sarjan maalipörssin yhdeksännen sijan Jokereiden Otto Sompin kanssa. Kesken kauden 2015–2016, marraskuussa 2015 hän palasi KalPasta Saimaan Palloon ja siirtyi seuran A-nuoriin. Kaudella 2016–2017 Ovaska debytoi SaiPan SM-liigajoukkueessa runkosarjan päätöskierroksella 13. maaliskuuta 2017 vieraissa Tapparaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.06 minuuttia.
Elokuussa 2017 Ovaska siirtyi try-outille Saksan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Oberliga-joukkue Deggendorfer SC:hen. Syyskuussa hän sai joukkueeseen kauden 2017–2018 kattavan jatkosopimuksen. Ovaska eteni Deggendorferin kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappers otteluvoitoin 3-1. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Oberliga-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella EV Lindaun riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Ovaska on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa yhden poikien maaottelun. Uutisvuoksin hänelle joulukuussa 2012 antaman haastattelun mukaan myös Saksan maajoukkue oli kiinnostunut Ovaskasta ennen hänen päätöstään edustaa Suomea.
Muuta

Ovaskan isä Timo pelasi omalla urallaan Suomen, Sveitsin, Saksan ja Itävallan alemmilla sarjatasoilla sekä toimi myöhemmin valmentajana. Santerilla on Timon Saksassa viettyjen vuosien myötä myös maan kansalaisuus. Santeri Ovaskan puolustajana pelaava serkku Markus Ovaska entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi myös yhden Mestarien liigan ottelun SaiPan SM-liigajoukkueessa kaudella 2016–2017.
Ovaska harrasti lapsena myös jalkapalloa Ruokolahden Pallossa.
Scott Mellanby

| Scott Mellanby |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Montreal, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2007
Seurat:  Philadelphia Flyers Edmonton Oilers Florida Panthers St. Louis Blues Atlanta Thrashers
NHL-varaus:  27. varaus, 1984 Philadelphia Flyers
Scott Mellanby (s. 11. kesäkuuta 1966 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Pelaajaura

Mellanby sai NHL-varauksen, kun Philadelphia Flyers varasi hänet numerolla 27 varaustilaisuuden 1984 toisella kierroksella. Hän pelasi varauksensa jälkeen kahdella kaudella Wisconsinin yliopiston jääkiekkojoukkueessa ennen ammattilaisuransa aloittamista.
Mellanby edusti NHL:ssä viittä eri seuraa, Philadelphia Flyersin lisäksi Edmonton Oilersia, Florida Panthersia, St. Louis Bluesia ja Atlanta Thrashersia. Pisimpään näistä hän pelasi Floridassa, jossa hän kuului seuran historian ensimmäisiin pelaajiin tultuaan varatuksi kesäkuussa 1993 järjestetyssä laajennusvaraustilaisuudessa. Hän oli kahdella kaudella, 1993–1994 ja 1995–1996, joukkueensa eniten pisteitä ja maaleja tehnyt pelaaja, jälkimmäisellä uransa parhaalla pistemäärällä (70 tehopistettä, 32 maalia ja 38 syöttöpistettä, 79:ssä runkosarjaottelussa), ja vuodesta 1997 vuoteen 2001 sen kapteeni.
Mellanby pelasi kahtena vuonna Stanley Cupin voitosta pelattavissa loppuotteluissa, vuonna 1987, jolloin hän edusti Philadelphia Flyersia, ja vuonna 1996, jolloin hän edusti Florida Panthersia. Kauden 1995–1996 alussa Mellanby tappoi mailallaan joukkueensa pukukopissa olleen rotan ennen Calgary Flamesiä vastaan pelattua kotiottelua, jossa hän teki kaksi maalia. Nimen "rat trick" saaneen tapauksen jälkeen Panthersin kannattajat ottivat tavakseen heitellä joukkueen otteluissa jäälle muovirottia, myös vuoden 1996 loppuotteluissa.
Mellanby siirtyi helmikuussa 2001 St. Louis Bluesiin pelaajakaupassa, jossa Panthers sai vaihdossa Dave Morissetin pelaajaoikeudet ja viidennen kierroksen varausvuoron (jolla Panthers varasi Vince Bellissimon) varaustilaisuudessa 2002. Hän oli siirron aikaan Florida Panthersin historian eniten pisteitä ja maaleja tehnyt pelaaja. Olli Jokinen ohitti myöhemmin nämä seuraennätykset. Aiemmin urallaan Mellanby oli vaihtanut joukkuetta pelaajakaupan kautta yhden kerran, toukokuussa 1991, jolloin hän, Craig Berube ja Craig Fisher siirtyivät Philadelphia Flyersista Edmonton Oilersiin vaihdossa Dave Browniin, Corey Fosteriin ja Jari Kurriin.
Mellanby pelasi St. Louis Bluesissa neljällä kaudella, vuoteen 2004 asti, jolloin hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hänen ensimmäinen kautensa Atlantassa oli kausi 2005–2006, jolla hänet myös nimettiin joukkueen kapteeniksi. Edellisellä kaudella, joka peruuntui työsulun vuoksi, hän ei pelannut missään joukkueessa. Mellanby ilmoitti pelaajauransa päättymisestä huhtikuussa 2007, alle viikko sen jälkeen, kun Thrashers oli hävinnyt pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella New York Rangersille.
Mellanby pelasi kaudella 1985–1986 alkaneella ja kauteen 2006–2007 päättyneellä urallaan 1 431 runkosarja- ja 136 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa 840 tehopistettä, 364 maalia ja 476 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 53 tehopistettä, 24 maalia ja 29 syöttöpistettä. Hänet valittiin yhden kerran NHL:n tähdistöotteluun, vuonna 1996.
Mellanby ei edustanut Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta aikuisten arvokilpailuissa, mutta oli mukana yksissä nuorten arvokilpailuissa, nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1986.  Kanada voitti tuossa turnauksessa hopeaa.
Pelaajauran jälkeen

Mellanby toimi syksystä 2008 NHL-seura Vancouver Canucksin pelaajatarkkailijana, kunnes hänet nimitettiin kesäkuussa 2010 aiemmin pelaajana edustamansa St. Louis Bluesin apuvalmentajaksi. Hän jätti paikkansa Bluesin apuvalmentajana kauden 2011–2012 jälkeen.