stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Marano
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Nemoa etsimässä | Finding Nemo | useita hahmoja | äänirooli |
| 2005 | Sidottu | The Jacket | Jackie nuorena |  |
| 2006 | Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa | Ice Age: The Meltdown | useita hahmoja | äänirooli |
| 2007 | Superbad | Superbad | Becca nuorena |  |
| 2015 | A Sort of Homecoming | A Sort of Homecoming | Amy nuorena |  |
| 2015 | Bad Hair Day | Bad Hair Day | Monica Reeves | Disney Channel Original Movie |
| 2015 | Alvin ja pikkuoravat: Reissussa | Alvin and the Chipmunks: The Road Chip | hotellin lastenvahti |  |
| 2017 | Lady Bird | Lady Bird | Diana Greenway |  |
| 2019 | Täydellinen kavaljeeri | The Perfect Date | Celia Lieberman |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003–2006 | Ilman johtolankaa | Without a Trace | Kate Malone | 8 jaksoa |
| 2004 | Joanin salaisuus | Joan of Arcadia | Emily | ”Night Without Stars” |
| 2005 | Tartuntavaara | Medical Investigation | Brooke Beck | ”Tribe” |
| 2006 | Aavekuiskaaja | Ghost Whisperer | Audrey | ”Friendly Neighborhood Ghost” |
| 2006 | Huff – terapian tarpeessa | Huff | Amelia | ”Black Shadows” |
| 2006 | Dexter | Dexter | Debra nuorena |  2 jaksoa ”Let’s Give the Boy a Hand” ”Father Knows Best”  |
| 2007 | Fiksumpi kuin koululainen | Are You Smarter than a 5th Grader? | tuomari / mentori | kausi 1 |
| 2007–2008 | Takaisin ruutuun | Back to You | Gracie Carr | 5 jaksoa |
| 2007–2010 | The Sarah Silverman Program | The Sarah Silverman Program | Heather Silverman / Sarah nuorena | 6 jaksoa |
| 2007–2010 | Ni Hao, Kai-Lan | Ni Hao, Kai-Lan | Mei Mei (ääni) | 8 jaksoa |
| 2008 | Sinkkuisä Gary | Gary Unmarried | Louise Brooks |  2 jaksoa ”Pilot” ”Gary Gets Boundaries”  |
| 2009 | Heroes | Heroes | Alice Shaw | ”1961” |
| 2009 | Little Monk | Little Monk | Lauren-serkku | ”Little Monk and the Monk Cousin” |
| 2010 | True Jackson, VP | True Jackson, VP | Molly |  2 jaksoa ”True Drama” ”Little Buddies”  |
| 2010 | FlashForward | FlashForward | Tracy nuorena | ”Blowback” |
| 2010 | Childrens Hospital | Childrens Hospital | Haley | ”Frankfurthers, Allman Brothers, Death, Frankfurters” |
| 2011–2016 | Austin ja Ally | Austin & Ally | Ally Dawson | 87 jaksoa |
| 2012 | Jessie | Jessie | Ally Dawson | ”Austin & Jessie & Ally All Star New Year” |
| 2014 | Randy Cunningham: Koulun ninja | Randy Cunningham: 9th Grade Ninja | Rachel (ääni) | 4 jaksoa |
| 2014 | Koukussa | Fish Hooks | Tyttöhamsteri #2 (ääni) | ”Algae Day” |
| 2014 | Liv ja Maddie | Liv and Maddie | Fangs | ”Howl-a-Rooney” |
| 2015 | Isojen tyttöjen leikit | Girl Meets World | Ally Dawson | ”Girl Meets World of Terror 2” |
| 2015 | Pickle & Peanut | Pickle & Peanut | Veronica (ääni) | ”Gory Agnes / Haunted Couch” |
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit 2013: Austin & Ally: Turn It Up  2015: Austin & Ally: Take It from the Top :  Singlet ”Boombox” (2016)  ”La La” (2016)
Palkinnot

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Teos | Lopputulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Teen Choice | Choice TV Actress: Comedy | Austin ja Ally | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Kids’ Choice | Favourite TV Actress | Austin ja Ally | Voitto |  |
| 2015 | Remi | Rising Actress | A Sort of Homecoming | Voitto |  |
| 2015 | Teen Choice | Choice Summer TV Star: Female | Austin ja Ally | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Teen Choice | Choice TV: Chemistry (yhdessä Ross Lynchin kanssa) | Austin ja Ally | Ehdokkuus |  |
| 2016 | Kids’ Choice | Favorite Female TV Star | Austin ja Ally | Ehdokkuus |  |
| 2016 | Teen Choice | Choice TV Actress: Comedy | Austin ja Ally | Ehdokkuus |  |
| 2016 | Streamy Awards | Original Song | Boombox | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Laura Marano Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Laura Marano Allmoviessa (englanniksi)
Keuhkopussitulehdus

Tulehtunut keuhkopussi punaisella.
Keuhkopussitulehdus eli pleuriitti on keuhkoja ympäröivän keuhkopussin tulehdustila.
Keuhkopussitulehduksen oireita ovat kuume, yskä, painon putoaminen, ruokahaluttomuus, kipu ja hengitykseen liittyvät ongelmat.
Keuhkopussitulehdus voi johtua erinäisistä syistä, kuten akuutista virusinfektiosta, keuhkokuumeesta, tuberkuloosista tai haimatulehduksesta. Joskus aiheuttaja jää tuntemattomaksi.
Diagnoosi tehdään yleensä potilaan oireiden perusteella, mutta myös verikoe saattaa osoittaa tulehtuneisuuden.
Hoito riippuu paljolti keuhkopussitulehduksen aiheuttajasta. Jos taustalla on bakteerin aiheuttama keuhkokuume, voidaan määrätä antibiootteja. Useimmiten tuntemattoman aiheuttajan laukaisemat keuhkopussitulehdukset paranevat itsestään ajan kanssa.
Keksimonsteri

Keksimonsteri (engl. Cookie Monster) on nukkehahmo lasten televisiosarjasta Seesamtie (engl. Sesame Street). Keksimonsterin tunnistaa sinisen värisestä karvasta ja kieroista silmistä. Eniten Keksimonsteri tunnetaan mahtavasta syömishalustaan ja "Om nom nom nom" -syömisäänestään.
Frank Oz toimii hahmon esittäjänä sarjassa.
Karim Rekik

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Karim Rekik
Syntymäaika: 2. joulukuuta 1994 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Haag, Alankomaat
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Hertha BSC
Pelinumero: 4
Junioriseurat
1999–2002: Scheveningen
2002–2011: Feyenoord
2011–2012: Manchester City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2015 | Manchester City | 1 | (0) |
| 2012 | → Portsmouth | 8 | (0) |
| 2013 | → Blackburn Rovers | 5 | (0) |
| 2013–2015 | → PSV | 54 | (2) |
| 2015–2017 | Olympique de Marseille | 34 | (2) |
| 2017– | Hertha BSC | 64 | (3) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Alankomaat U17 | 16 | (1) |
| 2011–2013 | Alankomaat U19 | 13 | (1) |
| 2014–2016 | Alankomaat U21 | 15 | (1) |
| 2014– | Alankomaat | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2020.
Karim Rekik (s. 2. joulukuuta 1994 Haag, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallopuolustaja, joka pelaa Saksan Bundesliigan Hertha Berlinissä. Hän voi pelata sekä laita- että keskuspuolustajana. Rekik on vasenjalkainen.
Tausta

Rekik on tunisialaista syntyperää. Hänen isänsä syntyi Tunisiassa ja äiti Alankomaissa, jossa hän parhaillaan toimii ala-asteen kouluavustajana.
Seurajoukkueura

Rekik siirtyi englantilaiseen Manchester Cityyn kesällä 2011 alankomaalaisesta Feyenoordista ja teki debyyttinsä miesten edustusjoukkueessa Dublin Super Cupissa harjoituskaudella. Varsinaisella liigakaudella hän debytoi edustusjoukkueessa 21. syyskuuta 2011 Englannin liigacupin kolmannen kierroksen ottelussa Birmingham Cityä vastaan tullessaan vaihdosta kentälle Wayne Bridgen tilalle.
22. maaliskuuta 2012 Rekik ja Luca Scapuzzi siirtyivät Portsmouthiin kuukauden mittaisella lainasopimuksella. Hän debytoi edustusjoukkueessa Englannin mestaruussarjassa 27. maaliskuuta kotona Hull Cityä vastaan tehden samalla ensiesiintymisen ammattilaistasolla. Rekik vakiinnutti paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa ja auttoi Portsmouthin säilymään mestaruussarjassa.
Rekik pelasi Manchester Cityssä ainoan valioliigaottelunsa joulukuussa 2012. Helmi-toukokuussa 2013 hän pelasi lainalla mestaruussarjajoukkue Blackburn Roversissa. Kaudet 2013–2015 hän oli lainalla Alankomaiden Eredivisiessa PSV Eindhovenin joukkueessa. Keäsllä 2015 hän siirtyi ranskalaisseura Olympique de Marseilleen ja kesällä 2017 Saksaan Hertha Berliniin.
Maajoukkueura

Rekik pelasi Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen loka-marraskuussa 2017, jolloin hän pelasi kolme maaottelua.
Kansallinen elämäkerrasto

| Kansallinen elämäkerrasto |
| --- | --- |
Kirjailija:  Kaarlo Blomstedt y.m.
Kieli:  suomi
Genre:  henkilöhistoria
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1927, 1929, 1930, 1932, 1934
Sivumäärä:  607, 563, 544, 580, 731 (3025)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kansallinen elämäkerrasto on WSOY:n vuosien 1927 ja 1934 välisenä aikana julkaisema viisiosainen elämäkertateossarja, jonka  lyhennetty ja uudistettu laitos  Suomen elämäkerrasto ilmestyi Ilmari Heikinheimon toimittamana parikymmentä vuotta myöhemmin, 1955.
Teossarja

Elämäkerraston toimituskuntaan kuuluivat Kaarlo Blomstedt, Kustavi Grotenfelt, J. W. Ruuth, Martti Ruuth, Gunnar Suolahti, Väinö Voionmaa, Yrjö Karilas, Gabriel Rein  ja Ragnar Rosén. Viidennessä ja viimeisessä osassa toimituskunta toteaa myös, viitaten teossarjan pyrkimykseen olla "uusi" Biografinen Nimikirja,  E. G. Palménin jo 1915 tekemän alustavan luettelon merkityksen, vaikka Palmén ei ehtinyt osallistua elämäkerraston toimittamiseen. Toimitustyön aikana kuolivat myös Kustavi Grotenfelt ja J.W. Ruuth (toimittajina vain ensimmäisessä osassa) sekä Gunnar Suolahti juuri ennen viimeisen osan ilmestymistä (toimittaja myös siinä osassa). Gabriel Rein tuli toimituskuntaan teossarjan toisesta osasta lähtien.
Elämäkertakuvausten laatijoita oli kussakin teossarjaosassa noin sata. Jokaisessa osassa on kirjoittajien luettelo ja "Oikaisuja"-osio. Viidennessä osassa sellainen on myös koskien koko teossarjaa, samoin kuin toimituskunnan lyhyt sivun mittainen katsaus elämäkerraston toimittamiseen. Joitakin elämäkertoja on otettu teokseen Biografisesta Nimikirjasta, mutta tarkistettuina.   Osa elämäkertojen yhteydessä olevista kuvista on saatu Kansallismuseon kokoelmista.
Teossarjan kaksipalstaiset elämäkerrat ovat lyhimmillään vajaan sivun, pisimmillään usean sivun mittaisia. Kunkin elämäkerran kirjoittaja on merkitty tekstin loppuun, samoin kuin mahdollisesti käytettyjä lähteitä. Kaikista teksteistä lähteitä ei kuitenkaan ole esitetty. Henkilön nimi, ammatti tai vastaava ja syntymätiedot ovat elämäkertatekstin alussa ja mahdolliset puolison tiedot lopussa, lasten nimiä ei esitetä. Elämäkerroissa ei ole myöskään erillisiä julkaisuluetteloita, mutta julkaisujen tietoja esitetään  tekstien yhteydessä. Useissa elämäkerroissa on kuva, mutta ei kaikissa. Henkilöistä on myös koko sivun värillisiä muotokuvia. Henkilöiden elämäkertojen ohella teossarjassa on lyhyitä sukujen esittelyjä. Kaikkien ennen vuotta 1809 syntyneiden henkilöiden nimet esitetään suomalaisessa asussa, esimerkiksi Yrjö Maunu Sprengtporten eikä Georg Magnus Sprengtporten.
Teossarja > Ensimmäinen osa

Teossarjan vuonna 1927 julkaistu ensimmäinen osa kattaa elämäkerrat A-alkuisista sukunimistä E-alkuisiin sukunimiin, ensimmäinen henkilö on Ruotsin ja Suomen kuningas Aadolf Fredrik ja viimeinen David Emanuel Daniel Europaeus.
Teossarja > Toinen osa

Toisessa vuonna 1929 julkaistussa teoksessa esitetään elämäkerrat F-alkuisista sukunimistä I-alkuisiin, ensimmäisenä on Fabritius-suvun esittely ja viimeisenä Santeri Ivalo.
Teossarja > Kolmas osa

Kolmannessa vuonna 1930 julkaistussa teoksessa esitetään elämäkerrat J-alkuisista sukunimistä Malmivaaraan, ensimmäisenä on Jaakko Henrikinpoika (Hästesko) ja viimeisenä Wilhelmi Malmivaara.
Teossarja > Neljäs osa

Neljännessä vuonna 1932 julkaistussa teoksessa esitetään elämäkerrat Malmström-sukunimistä R-alkuisiin sukunimiin, ensimmäisenä on Karl Robert Malmströmin elämäkerta ja viimeisenä Oskar Ernst Viktor Rönnbäckin.
Teossarja > Viides osa

Viidennessä ja viimeisessä vuonna 1934 julkaistussa teossarjan osassa esitetään elämäkerrat Saari-sukunimestä Ö-alkuisiin, ensimmäisenä on Kaarlo Saari  ja viimeisenä Pehr Edvard Östring.
Keilailun maailmanmestaruuskilpailut 2018

Keilailun miesten maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Hongkongissa, Kiinassa 23. marraskuuta – 5. joulukuuta 2018. Kisoihin osallistui 267 keilaajaa 47 maasta. Menestyneinen maa oli kaksi kultaa ja useita muita mitaleja voittanut Yhdysvallat. Myös Malesia voitti kaksi kultaa.
Mestarit

| Kilpailu | Mestari | Maa |
| --- | --- | --- |
| Single |  Malesia | Muhammad Rafiq Ismail |
| Pari |  Malesia | Adrian Hsien Loong Ang Tun Ameerul Al-Hakim |
| Trio |  Yhdysvallat | Kyle Troup E. J. Tackett Andrew Anderson |
| Joukkue |  Italia | Pierpaolo De Filippi Antonino Fiorentino Marco Parapini Nicola Pongolini Marco Reviglio Erik Davolio |
| All Events |  Yhdysvallat | E. J. Tackett |
| Masters |  Kanada | Mitch Hupe |
Keilaniemenpuisto

| Keilaniemenpuisto |
| --- | --- |

Tyyppi:  puisto
Sijainti:  Keilaniemi, Espoo
Koordinaatit:  60°10′29.0″N, 024°49′38.0″E
Pinta-ala:  2,3 ha
Perustettu:  2016
Keilaniemenpuisto  (ruots. Kägeluddsparken) on viheralue Keilaniemen länsiosassa kaakkoisessa Espoossa.
Keilaniemenpuisto on rakennettu puistokannelle, joka yhdistää Otaniemeen kuuluvan Keilaniemen sen länsipuolella sijaitsevaan Tapiolaan. Kannen alla kulkee Kehä I Keilaniemen tunnelissa, joka on noin 440 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Alueen maisemallista rakennetta on korostettu maastonmuotoilulla. Suuri osa puiston kasvillisuudesta koostuu heinistä. Keilaniemenpuistossa on laajoja niittypintoja lisäämässä biodiversiteettiä.
Lähin metroasema on puiston itäpuolinen Keilaniemen metroasema. Puisto sijaitsee keskeisellä paikalla Espoon baanaverkolla. Puistoa halkoo Laajalahdenbaana etelä-pohjoissuunnassa ja sen pohjoispäästä alkaa koilliseen suuntaava Kuusisaarenbaana. Kuusisaarenbaanan alkupäähän on suunniteltu uutta kävelylle ja pyöräilylle suunnattua siltaa Valokeilanaukion kaavahankkeen yhteydessä.
Aiheesta muualla

Tapiolan Kilta ry: Keilaniemenpuisto ja Itämetsän laskuoja (2016–)
Jyväskylän suurajot 1992

|  Suomen ralli 1992 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1992. 
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Pituus:  37 erikoiskoetta, 524,82 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Didier Auriol  Bernard Occelli  (Martini Racing)
Toinen:   Juha Kankkunen  Juha Piironen  (Martini Racing)
Kolmas:   Markku Alen  Ilkka Kivimäki  (Toyota Castrol Team)
Jyväskylän suurajot 1992 järjestettiin 27.-30.8.1992. Se oli kauden 1992 yhdeksäs maailmanmestaruusosakilpailu ja 42. Jyväskylän suurajot kautta aikain.
Osallistujat

Kilpailuun ilmoittautui 132 autokuntaa. Mukana olivat tehdastalleista Lancia (Juha Kankkunen, Didier Auriol ja Philippe Bugalski), Ford (Massimo Biasion ja Francois Delecour), Toyota (Markku Alén), Subaru (Ari Vatanen ja Colin McRae) ja Nissan (Tommi Mäkinen ja Stig Blomqvist). Tehdastalleista Mitsubishi puuttui osallistujista. Toyota perui Carlos Sainzin  osallistumisen viime hetkellä, minkä johdosta yksityiskuljettaja Marcus Grönholm sai tehtaan Toyotan ajettavakseen.
Reitti

Reitin pituus oli 1,562,10 km, josta erikoiskokeita 524,82 km.
| Torstai | Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylä–(Jämsä)*–Jyväskylä | Jyväskylä–Pieksämäki–Jyväskylä | Jyväskylä–Tampere–Jyväskylä | Jyväskylä–(Sysmä)*-Jyväskylä |
| 5 EK:ta | 13 EK:ta | 13 EK:ta | 6 EK:ta |
| 68,52 km | 146,81 km | 227,94 km | 81,55 km |
*=ei kokoomataukoa
Reitti oli samankaltainen kuin edellisenä vuonna, mutta erikoiskokeita oli nyt vain 37. Erikoiskokeiden keskipituus nousi 14 kilometriin. Monia erikoiskokeita olikin pidennetty, esimerkiksi Kuohua, Parkkolaa, Ehikkiä, Lankamaata, Myhinpäätä, Västilää, Koivulahtea, Uskilaa ja Lempäätä.
Haapakylä ja Paateri olivat uusia erikoiskokeita, joita ei ajettu minään muina vuosina Suurajoissa.
Ouninpohja oli palannut reitille vuosien tauon jälkeen, mutta sen muoto muistutti edellisvuoden Hassia.
Kilpailun tapahtumia

Ensimmäisellä erikoiskokeella pohja-ajan jakoivat Markku Alen ja Marcus Grönholm. Alenin johto kesti neljännelle erikoiskokeelle asti, jolloin Didier Auriol ohitti hänet ja piti johtonsa maaliin asti. Lancian kaksoisvoiton varmisti Juha Kankkunen, joka on myöhemmin kirjassaan todennut, ettei kaudella 1992 edes yrittänyt ajaa maailmanmestaruudesta, vaan talli tuki Auriolin mestaruusyritystä.
Colin McRae kaatoi autonsa kahteen kertaan rallin aikana, mutta oli silti maalissa kahdeksas. Hän oli myös kaatanut auton jo testierikoiskokeella rallin alkamista edeltävänä päivänä.
Marcus Grönholm ajoi Vaherissa ojaan, jossa ollut kivi rikkoi etupyöränripustuksen. Hän pääsi huoltoon asti, mutta joutui keskeyttämään, koska Toyota-talli ei olisi pystynyt huoltamaan kahta autoa tunnin päässä toisistaan.
Francois Delecour keskeytti ulosajoon Myhinpään erikoiskokeella.
Tulokset

|  |  | Kuljettaja | Auto | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Didier Auriol | Lancia Delta HF Integrale | 4:32:45 |
| 2. |  | Juha Kankkunen | Lancia Delta HF Integrale | +0:40 |
| 3. |  | Markku Alén | Toyota Celica Turbo 4WD | +1:59 |
| 4. |  | Ari Vatanen | Subary Legacy RS | +2:32 |
| 5. |  | Massimo Biasion | Ford Sierra Cosworth 4x4 | +9:01 |
| 6. |  | Lasse Lampi | Mitsubishi Galant VR-4 | +9:56 |
| 7. |  | Sebastian Lindholm | Ford Sierra Cosworth 4x4 | +11:13 |
| 8. |  | Colin McRae | Subaru Legacy RS | +15:45 |
| 9. |  | Philippe Bugalski | Lancia Delta HF Integrale | +16:55 |
| 10. |  | Jarmo Kytölehto | Mitsubishi Galant VR-4 | +24:29 |
Lähde 
N-ryhmän voitti Jarmo Kytölehto.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla
Osakilpailut MM-rallikaudella 1992
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Australia
Italia
Norsunluurannikko
Espanja
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Kampa

Kampa
Kampa on hiustenhoitoväline, jota käytetään hiusten suoristukseen ja puhdistukseen. Koristekampaa käytetään hiuskoristeena ja hiusten koossa pitämiseen. Se on yksi vanhimmista arkeologien löytämistä työkaluista. Kampoja tehdään monista materiaaleista, yleisimmin kuitenkin muovista, metallista ja puusta. Aiemmin kampoja valmistettiin tulenarasta selluloidista ja vettä huonosti kestävästä galaliitista. Perinteinen ja ylellinen kampojen materiaali on kilpikonnanluu.
Kampoja käytetään myös musiikki-instrumenttina asettamalla paperi kamman eteen, ja hyräilemällä siihenselvennä. Kampa tuottaa paperin kanssa kazoomaista ääntä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kammat Wikimedia Commonsissa
Karatšai-Tšerkessian lippu

Karatšai-Tšerkessian lippu
Karatšai-Tšerkessian lippu on Venäjään kuuluvan Karatšai-Tšerkessian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 3. helmikuuta 1994 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Malliltaan lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään ylhäältä alas sininen, vihreä ja punainen. Lipun värit symboloivat rauhaa, hyviä aikomuksia ja rauhallisuutta (sininen); luontoa, hedelmällisyyttä ja vaurautta (vihreä) sekä nuoruutta, viisautta, kohtuullisuutta ja kansojen yhtenäisyyttä (punainen). Lipun keskelle on kuvattu alueen korkein vuori Elbrus, jonka takana on loistavaa tulevaisuutta symboloiva nouseva aurinko.
Jyväskylän suurajot 1986

|  Suomen ralli 1986 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1986. 
Ajankohta:  5.–7. syyskuuta 1986
Pituus:  48 erikoiskoetta, 381,86 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Timo Salonen    Seppo Harjanne  (Peugeot Talbot Sport)
Toinen:   Juha Kankkunen    Juha Piironen  (Peugeot Talbot Sport)
Kolmas:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki  (Martini Lancia)
Suomen ralli 1986 (viralliselta nimeltään 36. Rally of the 1000 Lakes) oli rallin maailmanmestaruussarjan yhdeksäs kilpailu kaudella 1986. Kilpailu järjestettiin 5.–7. syyskuuta 1986 Jyväskylässä.
Osallistujat

Mukana olivat B-ryhmän tehdastalleista Peugeot (Timo Salonen, Juha Kankkunen ja kaudella aiemmin Fordia ajanut Stig Blomqvist), Lancia (Markku Alen, Mikael Ericsson ja kaudella aiemmin Fordia ajanut Kalle Grundel) sekä Austin Rover (Malcolm Wilson ja Harri Toivonen).
Reitti

Erikoiskokeiden yhteispituus oli 381,86 kilometriä (suunniteltu pituus oli 389,97 kilometriä). Rallin pisin erikoiskoe oli 22-kilometrinen Ekojärvi ja suurin osa erikoiskokeista oli alle kymmenkilometrisiä. Täten erikoiskokeiden keskipituus oli nyt vain 8,12 km.
| Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- |
| Jyväskylä–Tampere | Tampere–Jyväskylä | Jyväskylä–(Murole)*–Jyväskylä |
| 11 EK:ta | 20 EK:ta | 17 EK:ta |
| 84,92 km | 170,88 km | 134,17 km |
*=ei kokoomataukoa
Kahdeksan erikoiskoetta ajettiin kahteen kertaan, eli enemmän kuin aiemmin. Ehikki ajettiin jopa kolmesti, kaikki hieman eri lopukkeella.
Korsikan rallin jälkeen tehtyjen sääntömuutoksien johdosta kuljettajat eivät enää saaneet ajaa yön yli, vaan osuuksien välissä oli oltava vähintään yhdeksän tunnin tauko. Tästä johtuen kilpareittiä myös lyhennettiin ja rallissa oli nyt kaksi yötaukoa. Kilpailun toisen osuuden pituutta oli kritisoitu jo edellisenä vuotena.
Korsikan tapahtumien johdosta yksikään erikoiskoe ei olisi saanut ylittää 110 km/h keskinopeutta 10% toleranssilla, mikä aiheutti viime hetken muutoksia reittiin. Edellisvuoden nopeimmista erikoiskokeista Myhinpää ja Humalamäki oli jätetty kokonaan pois, Ouninpohja taas jaettu kahteen osaan, joista ensimmäisessä, Rapsulassa, oli alussa pienempää tietä. Myös Ruuhimäki, Kuukanpää, Hassi ja Vaheri olivat jääneet reitiltä kokonaan pois. Savon erikoiskoe oli peruttu jo ennen rallin alkua.
Perjantain ja lauantain välinen yötauko vietettiin Tampereella. Tämä tosin oli päätetty jo ennen Korsikan tapahtumia. Yötauon johdosta eteläisimmät erikoiskokeet ajettiin nyt ensimmäistä kertaa päivänvalossa.
Lauantain alkajaisiksi Valkeakoskella ajettiin uusi kaupunkierikoiskoe. Reitti Tampereelta Jyväskylään noudatteli edellisvuotta, mutta matkalla oli uudet erikoiskokeet Kavala ja Kaipolanvuori. Lauantaina ei ollut yhtään kokoomataukoa, vaikka ajoa oli melkein 12 tuntia.
Sunnuntaina ajettiin lähinnä perjantain ja lauantain erikoiskokeita toiseen kertaan. Konivuori oli päivän ainoa uusi erikoiskoe.
Kilpailun tapahtumia

Markku Alen ajoi pohjat kaikille perjantain erikoiskokeille. Hän johti rallia aina sunnuntaiaamuun asti, jolloin ajoi ulos Rapsulan erikoiskokeen toisella ajokerralla. Alenin ulosajon jälkeen Peugeotin tallipäällikkö Jean Todt määräsi Timo Salosen ja Juha Kankkusen ajamaan rauhallisesti maaliin ja pitämään sijoitukset.
Malcolm Wilson kaatoi Metronsa perjantaina neljännellä erikoiskokeella Rapsulassa. Stig Blomqvistin Peugeot sen sijaan kaatui Raitoon erikoiskokeella lauantaina.
A-ryhmää johtanut Gunnar Pettersson ajoi ulos ja keskeytti sunnuntaina Painaan erikoiskokeella.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Timo Salonen |  Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 | 3:32.4 | 0.0 |  |
| 2. |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Peugeot 205 Turbo 16 E2 | 3:33.1 | +0:24 |  |
| 3. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Lancia Delta S4 | 3:34.3 | +1:45 |  |
| 4. |  Stig Blomqvist |  Bruno Berglund | Peugeot 205 Turbo 16 E2 | 3:35.2 | +2:37 |  |
| 5. |  Mikael Ericsson |  Claes Billstam | Lancia Delta S4 | 3:41.1 | +8:26 |  |
| 6. |  Kalle Grundel |  Benny Melander | Lancia Delta S4 | 3:42.3 | +9:50 |  |
| 7. |  Per Eklund |  Dave Whittock | MG Metro 6R4 | 3:43.4 | +10:58 |  |
| 8. |  Harri Toivonen |  Cedric Wrede | MG Metro 6R4 | 3:52.2 | +19:34 |  |
| 9. |  Lasse Lampi |  Pentti Kuukkala | Audi Coupé Quattro | 3:54.2 | +21:40 |  |
| 10. |  Malcolm Wilson |  Nigel Harris | MG Metro 6R4 | 3:56.0 | +23:17 |  |
Lähde:

Erikoiskokeista neljä ylitti sallitun 110 km/h + 10% rajan. Urria oli rallin nopein erikoiskoe, jopa 126 km/h keskinopeudella.
A-ryhmän voitti Lasse Lampi.