stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mangrovepitta
Levinneisyys

Mangrovepittaa tavataan Bangladeshissa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Singaporessa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 173 000 km2. Laji on luultavasti vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Matti Toivakka

Matti Antero Toivakka (23. tammikuuta 1930 Mikkeli – 27. kesäkuuta 2021 Mikkeli) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Toivakan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Aatu Toivakka ja Amanda Liukkonen ja puoliso vuodesta 1960 Irma Margareta Juutilainen. Toivakka tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1949 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1954. Hyväksytyn tilimiehen pätevyyden hän sai 1965. Toivakka tuli isänsä omistaman A. Toivakka Oy:n palvelukseen 1954 ja oli yhtiön kaupallinen johtaja 1957–1963, toimitusjohtaja 1963–1992 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1992. Mikkelin kauppaoppilaitoksen kirjanpidon vanhempana lehtorina hän toimi 1954–1957. Toivakka oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen 1961–1980 ja kaupunginhallituksen jäsen 1970–1972 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Toivakka oli reservin kapteeni (1975). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1981.
Pitkä marssi 5

Pitkä marssi 5 -variantit
Pitkä marssi 5 (PM 5) on Pitkä marssi -rakettiperheeseen kuuluva kantoraketti. Sitä kehittää China Academy of Launch Vehicle Technology (CALT). Ensimmäinen laukaisu tehtiin 3. marraskuuta 2016 Wenchangin avaruuskeskuksesta.
Suunnitteilla on kuusi varianttia, joista suurimman suorituskyky on 25 tonnia LEO:lle ja 14 tonnia GTO:lle. Suorituskyvyltään se kilpailee amerikkalaisten Delta IV Heavy:n, Atlas V:n ja Falcon 9:n kanssa.
Pitkä Marssi 5:n suunniteltuihin tehtäviin kuuluu kehitteillä olevan avaruusaseman laukaiseminen ja huoltaminen. Lisäksi eräs ensimmäisistä lennoista tulnee laukaisemaan Chang’e 5 -kuualuksen, jonka tehtävänä on tuoda Maahan näyte Kuun pinnalta. Vuonna 2020 ohjelmassa on Kuulento, Marslento ja miehitetyn aluksen koelento.
PM 5:llä on yksi laukaisupaikka Wenchangin avaruuskeskuksessa eteläisessä Kiinassa.
Kehitys

PM 5 sarjan kehitysohjelma hyväksyttiin 2004. Ohjelman tavoitteena on raskas kantoraketti, joka soveltuu erilaisiin laukaisuihin. Samalla Kiinan avaruusohjelma siirtyy osittain käyttämään kerosiini ja vety nestehappi-ajoaineita hydratsiinien sijaan. Ohjelman alkuvaiheen konsepteista osa eriytyi Pitkä marssi 6 ja Pitkä marssi 7 rakettien kehitykseen. PM 5:ttä varten kehitettiin YF-77 H2/LOX -rakettimoottori. Avoimen syklin turbopumpputoiminen moottori on Kiinan ensimmäinen suuren työntövoiman kryogeeninen moottori ja merkittävä tekninen kehitysaskel esimerkiksi YF-75:stä. Ongelmat YF-77 kanssa onkin aiheuttanut merkittäviä viivästyksiä ohjelmaan. Muilla käytettävillä moottoreilla on pidempi kehityshistoria.
Lennot

Ensimmäinen lento vuonna 2016 onnistui osittain. Ensimmäisen ja toisen vaiheen jälkeen lentorata oli väärä, mutta kolmas vaihe pysyi korjaamaan tilanteen. Kuormana oli kokeellinen sähköistä propulsiota testaava satelliitti GTO:lle.
Toinen lento vuonna 2017 epäonnistui. Lentorata jäi vajaaksi. Syyksi todettiin vika YF-77-moottorissa. Tämän seurauksena moottori ja sitä käyttävä ensimmäinen ydinvaihe päivitettiin.
PM 5:n kolmas lento laukaistiin Wenchangin avaruuskeskuksesta 27. joulukuuta 2019. Lento vei Shijian-20 -koesatelliitin GTO:lle.
Huhtikuussa 2021 laukaistu 5B vei Kiinan avaruusaseman ensimmäisen moduulin kiertoradalle.</ref>
Ominaisuudet

| Kohde | Massa |
| --- | --- |
LEO (200 x 400 km 42°:n inklinaatio): 25 000 kg
GTO: 14 000 kg
Trans-Lunar Injection (TLI): 8 200 kg
Raketista on tarkoitus käyttää erilaisia variantteja. Ydinvaiheita on kaksi tai kolme ja lisäksi voi olla sivubuustereita.
Esimerkiksi kolmannella lennolla käytetty variantti oli seuraava. Neljä sivuboosteria, joista kussakin on kaksi YF-100-moottoria palavat 180 sekuntia maksimissaan 12,054 kN työnnöllä. Niiden ajoaine on RP-1 / LOX. Ydinvaiheessa on kaksi päivitettyä YF-77-moottoria ja ajoaikaa 480 sekuntia. Ajoaineena on H2/LOX. Toisessa vaiheessa on kaksi YF-75D moottoria ja se käyttää H2/LOX -ajoainetta. Työntöä siinä on 176.52 kN ja ajoaikaa on 700 sekuntia. Kolmannessa vaiheessa on kaksi YF-50D moottoria ja ajoaineena on typpitetraoksidi ja epäsymmetrinen dimetyylihydratsiini. Ajoaikaa on 18 m 25 s.
Matti Timonen

Matti Kristian Timonen (3. huhtikuuta 1927 Nurmes – 27. kesäkuuta 2008 Kuopio) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Timosen vanhemmat olivat autonasentaja Juho Henrik Timonen ja Anna-Maria Rautiainen ja puoliso vuodesta 1948 Hanna Roth. Timonen kävi kansakoulun ja Helsingin kauppakoulun 1945 ja suoritti useita liikkeenjohdon kursseja. Hän oli Putkola Oy:n tukkumyyjä Iisalmessa 1941–1948 ja sitten pitkään Keskon palveluksessa, Iisalmen konttorin osastopäällikkö 1948–1954, Joensuun konttorin osastopäällikkö 1954–1957, Myllymäen konttorin johtaja Ähtärissä 1957–1961 ja Kuopion konttorin johtaja 1961–1984. Ähtärin kunnanvaltuuston jäsen Timonen oli 1960–1961, Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1989 ja valtuuston puheenjohtaja 1981–1982 sekä kaupunginhallituksen jäsen 1977–1989 ja sen puheenjohtaja 1985–1989. Hänellä oli lisäksi myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Timonen oli reservin ylikersantti. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1979.
Mary Josephine Ray

Mary Josephine Ray (17. toukokuuta 1895 – 7. maaliskuuta 2010) oli kuollessaan maailman toiseksi vanhin elossa ollut ihminen. Hän syntyi Kanadassa, mutta asui Yhdysvalloissa. Häntä iäkkäämpi oli japanilainen Kama Chinen. Ray tunnettiin Boston Red Soxin fanina.
Marko Pulkkinen

| Marko Pulkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1966 Sulkava
Kirjailija
Esikoisteos:  Syntax Error (2019)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marko Mika Aleksi Pulkkinen (s. 1966 Sulkava) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Pulkkinen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri, ja hän työskentelee toimittajana Ylessä Tieteen ja historian audiotoimituksessa. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Jyväskylän Ylioppilaslehden päätoimittajana sekä tiedetoimittajana Yleisradion Prisma Studiossa. Pulkkinen on ollut myös käsikirjoittamassa ja ohjaamassa useita puolen tunnin dokumentteja sekä Lomamatka 70-luvulle- ja Lomamatka 80-luvulle -sarjoja ja toiminut Noin viikon studion taustatoimittajana. Ennen siirtymistään Yleisradioon hän toimi Iltalypsyn käsikirjoittajana 4. syyskuuta 1999 - 7. huhtikuuta 2001 ohjelman loppuun saakka.
Pulkkinen soitti 1990-luvulla mandoliinia jyväskyläläisessä Sirokko-yhtyeessä, ja sävelsi ja sanoitti suurimman osan yhtyeen kappaleista.
Romaanit

Pulkkisen esikoiskirja Syntax Error julkaistiin helmikuussa 2019. Kirja kertoo Harry S. Turusesta, yritysvalmentajasta ja mediapersoonasta, joka kiertää ympäri Suomea levittämässä menestyksen ilosanomaa. Yksi automarketin lauantairuuhkassa hätäisesti otettu selfie riittää kuitenkin romuttamaan Harryn huolella rakentaman brändin ja nostamattamaan valtaisen someraivon. Kirja on kuvaus kahtia jakautuneesta maasta, sosiaalisen median vallasta ja tarinoiden voimasta.
Syntax error sai kriitikoilta hyvät arviot. Antti Majanderin mielestä  “Marko Pulkkisen satiiri sosiaalisen median tyrannisoimasta Suomesta osuu ja riemastuttaa". Majanderin mukaan Syntax error on uskottavan ja uskomattoman rajalla liihottava teos, posketon näköiskuva maasta, jossa koko kansa näyttää kadottaneen lauseoppinsa. Turun Sanomien Juhani Brander arvioi, että “Syntax error on nokkela ja sopivan ilkeä ajankuva erilaisista suuren yleisön silmänkääntäjistä ja somemaailman köyhyydestä. Pelkäksi huumoria tavoittelevaksi pläjäykseksi teos ei silti jää: Pulkkinen löytää herkkiä sävyjä Harryn ja tämän isän Veikon suhteeseen.”
Keskipohjanmaassa Joona Huistinoja luonnehti, että  “kokonaisuudessaan Marko Pulkkisen esikoiskirja on erilainen, virkistävä ja silmiä avaava lukukokemus. Suosittelen tätä kirjaa kaikille, jotka pitävät rennosta huumorista, joka kuitenkin sekoittuu asiatekstiin. Syntax Error on kuin sukellus hyiseen järviveteen saunan jälkeen.”
Amman kirjablogissa kerrottiin kuinka  “Marko Pulkkinen ampuu pallon suoraan maaliin teoksellaan Syntax error. Enpä muista, milloin joku teos olisi yhtä aikaa naurattanut ja ahdistanut niin paljon kuin tämä.”
Pulkkisen toinen romaani Tieni huipulle ilmestyi elokuussa 2020.  Se jatkaa Harry S. Turusen tarinaa. Harry S. Turusen perustaman Uusi alku -puolueen gallup-kannatus ennustaa tulevista eduskuntavaaleista voitokkaita. Mutta koska gallupeihin ei ole luottamista, entinen yritysvalmentaja ja mediapersoona Harry osallistuu uuteen tosi-tv-ohjelmaan saadakseen äänestäjät takuuvarmasti uurnille. Harry ei kuitenkaan olisi Harry jos hän jättäisi puolueensa läpimenon pelkän primetime-julkisuuden varaan. Onneksi itärajan takaa löytyy osaamista, jonka avulla Harry uskoo saavansa puolelleen paitsi kansan syvät rivit myös algoritmit.
Matteo Paro

Matteo Paro
Matteo Paro (s. 17. maaliskuuta 1983 Asti, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoa CFC:tä. Paron pelipaikka on keskikentän keskellä.
Paron ammattilaisura alkoi kaudella 2000/2001 Juventuksessa, mutta hän teki debyyttinsä vasta toukokuussa 2003 ottelussa Regginaa vastaan. Vuosina 2003–2006 Paro edusti AC Chievo Veronaa, Crotonea ja AC Sienaa kunnes palasi kaudeksi 2006/2007 Serie B:hen pudotettuun Juventukseen. Hän teki Juventuksen kautta aikain ensimmäisen maalin Serie B:ssä, kun hän osui Rimini Calcio FC:n ja Juventuksen välisessä 1-1-tasapelissä. Kesällä 2007 Paro siirtyi Genoaan.
Aiheesta muualla

Paro Genoa CFC:n sivustoilla
Pieni Ahvenlampi (Saarijärvi)

| Pieni Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°51′35″N, 25°25′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskuoja:  oja Ahvenlampeen 
Järvinumero:  14.444.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,9 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,629 km  
Pinta-ala:  1,728 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Ahvenlampi 
Pieni Ahvenlampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Heinäpohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 167,9 metriä mpy.
Matteo Montaguti

| Matteo Montaguti |
| --- | --- |
 Matteo Montaguti Puolan ympäriajossa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Pituus:  181 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2003–2005 2006:  Cycling Team Eternedile 3C Casalinghi Jet - Androni Giocattoli (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2008–2009 2010 2011–2018 2019:  LPR Brakes De Rosa-Stac Plastic Ag2r-La Mondiale Androni Giocattoli–Sidermec
 Tiedot päivitetty: 18. tammikuuta 2022 
Matteo Montaguti (s. 6. tammikuuta 1984 Forli, Emilia-Romagna) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa LPR Brakes -tallissa 2008–2009, edusti De Rosa-Stac Plastic -joukkuetta 2010, Ag2r-La Mondialea 2011–2018 ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2019 Androni Giocattoli–Sidermec-tallia. Hän kilpaili myös ratapyöräilyssä.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Pieni Hakojärvi (Äänekoski)

| Pieni Hakojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°52′26″N, 25°53′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Hakojärveen 
Järvinumero:  14.423.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,3 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,5 km  
Pinta-ala:  1,782 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Hakojärvi 
Pieni Hakojärvi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Kalaniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Hakojoen valuma-alueeseen (14.423) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,3 metriä mpy.
Matti Honkala (taidemaalari)

Teuvo Matias ”Matti” Honkala (5. tammikuuta 1942 Haapavesi – 7. heinäkuuta 2011 Raasepori) oli suomalainen galleristi ja taidemaalari.
Lapsuusvuotensa Keski-Pohjanmaalla viettänyt Honkala perusti oman kehysliikkeen 1960-luvun alussa Järvenpäähän. Myöhemmin liike siirtyi Helsinkiin. Honkala aloitti myös sivutoimisen taidekaupan. Vuodesta 1975 Honkala toimi Galleria Tallinvintin toiminnanjohtajana ja sen jälkeen 1981–1985 Galleria Strindbergin toiminnanjohtajana. Vuosina 1985–1992 Honkala järjesti Expohja-kesänäyttelyn Fiskarsin ruukin alueella. Expohjan näyttelyiden päätyttyä Honkala keskittyi öljyvärimaalauksiin Raaseporin Antskogissa. Honkala piti yksityisnäyttelyitä vuosittain kuolemaansa saakka ja hänen taidettaan on useiden yhteisöjen ja yritysten kokoelmissa.
Mary Kom

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mary Kom |  Mary Kom |  Mary Kom |  |
Maa:   Intia
Naisten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia |  Lontoo 2012 |  Kärpässarja |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Pronssia | Kanton 2010 | 51 kg |  |
Mangte Chungneijang Mary Kom (s. 1. maaliskuuta 1983 Kangathei, Manipur, Intia), tunnetaan nimellä MC Mary Kom tai pelkästään Mary Kom, on intialainen nyrkkeilijä. Hän on omassa kilpailuluokassaan (kärpässarja) yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä naisnyrkkeilijöistä. Olympiakisoista hän on saavuttanut pronssia Lontoosta vuonna 2012. Tämän lisäksi Kom on voittanut viisi maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean. Lisäksi hän on voittanut Aasian kisoista pronssia vuonna 2010.
Presidentti Pranab Mukherjee nimitti Komin Rajya Sabhan jäseneksi vuonna 2016. Hänelle myönnettiin Padma Vibhushan -palkinto vuonna 2020.
Käännös suomeksi
Pertti Vakkilainen

Pertti Vakkilainen (s. 19. elokuuta 1945 Lieksa) työskenteli Teknillisen Korkeakoulun vesitalouden professorina 1982–2009. Korkeakoulun rakennus- ja ympäristötekniikan osaston johtajana hän toimi tästä ajasta 12 vuoden ajan. Tasavallan Presidentti nimitti 1992 hänet korkeimman hallinto-oikeuden yli-insinöörineuvoksen, sittemmin ympäristöasiantuntijaneuvoksen sivutoimiseen virkaan, jota hän hoiti 1992–2012.
Ura

Ennen nimitystään TKK:n professoriksi Vakkilainen hoiti Oulun yliopiston vesirakentamisen apulaisprofessuuria 1978–1981.  Haihduntaa käsittelevän väitöskirjansa Vakkilainen viimeisteli kesällä 1981 Wageningenissa, Hollannissa. Professori R.A. Feddes toimi väitöstyön ohjaajana. Vakkilainen toimi vierailijana Cornell-yliopistossa USA:ssa 1987–1988 ja Wienin teknillisessä yliopistossa Itävallassa 1994–1995.
Vakkilaisen merkittävimmät tutkimukset käsittelevät hydrologiaa, erityisesti haihduntaa ja maaperän vesiä sekä sadanta-valuntatapahtuman mallintamista. Hän organisoi professori Pentti Kaiteran toimesta aloitettujen pienillä hydrologisilla valuma-alueilla vuosina 1931–1958 tehtyjen havaintojen tallentamisen ja käytti näitä havaintosarjoja muun muassa tulvien ja kuivakausien toistuvuuksien analysoimisessa. Vakkilaisen vesiensuojelututkimukset keskittyvät salaojituksen, erityisesti säätösalaojituksen vaikutukseen peltoalueilta tapahtuviin ravinnehuuhtoutumiin ja taajama-alueiden hulevesien hallintaan. Monissa tutkimuksissaan Vakkilainen pyrkii vastaamaan kysymykseen ”Riittääkö maailmassa vesi”.
Vakkilainen on osallistunut usean vesitaloutta käsittelevän oppikirjan laadintaan.  1990-luvulla hän lisäsi Teknillisessä korkeakoulussa annettuun vesitalouden opetukseen luonnonmukaista vesirakentamista ja globaaleja vesikysymyksiä käsittelevät kurssit.
Käyrätorvensoittaja

Vakkilainen aloitti käyrätorven soiton Lieksan Poikasoittokunnassa vuonna 1962.  Aloittaessaan opiskelunsa Teknillisessä korkeakoulussa hän liittyi Polyteknikkojen orkesteriin.  Sittemmin hän on soittanut käyrätorveaan jokseenkin kaikissa Pääkaupunkiseudun ja Uudenmaan amatööriorkesterissa kuten Ylioppilaskunnan soittajissa  ja Kirkkonummen kamariorkesterissa.
Luottamustehtäviä

Pertti Vakkilainen on toiminut vuodesta 1988 alkaen Sven Hallinin tutkimussäätiön puheenjohtajana. Vuosina 2000–2002 Vakkilainen oli Suomen Rakennusinsinöörien Liiton hallituksen jäsen ja hän on RIL:n kunniajäsen. Salaojituksen Tukisäätiön puheenjohtajana Vakkilainen toimi vuodet 2004–2012, Oulun yliopiston Professori Pentti Kaiteran rahaston puheenjohtajana vuodet 2006–2013 ja Lemminkäinen Oyj:n Oskari Vilamon rahaston puheenjohtajana vuodet 2012–2016. Espoon musiikkiopiston johtokunnan jäsen Vakkilainen oli vuodet 1994-2005.
Aiheesta muualla

Vakkilaisten sukuseura
Sven Hallinin tutkimussäätiö
Mauri Vänskä

Mauri Heimo Kalervo Vänskä (s. 3. elokuuta 1940 Pielisensuu) on suomalainen poliitikko. Vänskä toimi kansanedustajana ajalla 24. maaliskuuta 1979 – 25. maaliskuuta 1983 edustaen Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Hän toimi Pohjois-Karjalan yrittäjät ry:n toimitusjohtajana vuosina 1966–2000 neljän vuoden kansanedustajakauttaan lukuun ottamatta. Hän toimi Ruotsin kunniakonsulina Pohjois-Karjalassa 1990–2005.
Matalakontekstisuus

Matalakontekstinen tarkoittaa esitystapaa tai käyttäytymismallia, jossa asiat sanotaan suoraan. Matalakontekstisia kulttuureja ovat mm. raivaaja- ja uudisasukaskulttuurit.
Esimerkiksi suomalainen kulttuuri on korostetun matalakontekstinen.
Matalakontekstisen vastakohtana on korkeakontekstinen.
Mauri Vierumäki

Mauri Helmer Johannes Vierumäki (12. syyskuuta 1916 Vaasa – 4. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Vierumäen vanhemmat olivat suutariliikkeen harjoittaja Yrjö Johannes Vierumäki ja Ellen Julia Virta ja puoliso vuodesta 1939 Hilja Dagmar Oksanen. Vierumäki tuli ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta 1935, suoritti alemman oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1945 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1949. ASLA-stipendiaattina Yhdysvalloissa hän oli 1961. Vierumäki oli Tikka Oy:n myyjä ja myyntipäällikkö 1936–1944 ja toimitusjohtaja 1945–1952, Suomen Tukkukauppiaiden Liiton toimitusjohtajan apulainen hän oli 1953–1957 ja Tukkukauppojen Oy:n menekinedistämisosaston johtaja 1957–1963, kaupallinen johtaja 1963–1973, maatalousryhmän johtaja 1973–1979, johtokunnan jäsen 1959–1979 ja varapääjohtaja 1963–1979. Vierumäellä oli myös lukuisia kaupan alan ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Hän oli Suomen Painiliiton puheenjohtaja 1972–1980, edustaja kansainvälisessä FILA-painiliitossa 1973–1980, Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsen 1973–1980 ja Suomen Olympiayhdistyksen valtuuskunnan jäsen. Sotilasarvoltaan Vierumäki oli reservin majuri (1967). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967.
Martin Lovett

Martin Lovett OBE (3. maaliskuuta 1927 Lontoo – 29. huhtikuuta 2020) oli brittiläinen sellisti. Myös hänen isänsä oli orkesterien sellisti. 15-vuotiaana Lovett pääsi Royal College of Musiciin opiskelemaan, ja siellä hän kohtasi Suzanne Rozsan, joka oli sittemmin tämän vaimo 55 vuoden ajan. Kun Amadeus-kvartetti perustettiin vuonna 1947, Lovettista tuli lähes neljä vuosikymmentä koossa pysyneen kvartetin sellisti. Kokoonpanon muut jäsenet olivat tulleet Itävallasta, joten Lovettin tuli myös nopeasti opetella saksan kieli. Peter Schidlof kuoli ja kvartetti hajosi vuonna 1987, mutta Lovett jatkoi tämän jälkeenkin uraansa sellonsoiton ja kamarimusiikin opettajana. Hän on ollut kysytty tuomari lukuisissa kamarimusiikkikilpailuissakin.
Pieces of Africa

| Pieces of Africa Kronos Quartet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989–1991
 Julkaistu: 21. helmikuuta 1992
 Tuottaja(t): Judith Sherman, Kronos Quartet
 Tyylilaji: taidemusiikki, folk, maailmanmusiikki
 Kesto: 67.00
 Levy-yhtiö: Nonesuch (79275)
Kronos Quartetin muut julkaisut
| Henryk Mikolaj Górecki: Already It Is Dusk/"Lerchenmusik" 1991 | Pieces of Africa 1992 | Short Stories 1993 |
Pieces of Africa on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää seitsemän afrikkalaisen säveltäjän sävellyksiä.
Kappaleet

Mai Nozipo ("Mother Nozipo") – 6.54 (säv. Dumisani Maraire)
Saade ("I'm Happy") – 3.21 (säv. Hassan Hakmoun)
Tilliboyo ("Sunset") – 4.20 (säv. Foday Musa Suso)
Ekitundu Ekisooka ("First Movement") – 5.36 (säv. Justinian Tamusuza)
Escalay ("Waterwheel") – 12.17 (säv. Hamza El Din)
Wawshishijay ("Our Beginning") – 4.50 (säv. Obo Addy)
White Man Sleeps – 22.07
Mvt. I – 4.01 (säv. Kevin Volans)
Mvt. II – 5.04 (säv. Volans)
Mvt. III – 3.22 (säv. Volans)
Mvt. IV – 6.14 (säv. Volans)
Mvt. V – 3.16 (säv. Volans)
Kutambarara ("Spreading") – 7.10 (säv. Maraire)
Kronos Quartet

David Harrington – viulu
John Sherba – viulu
Hank Dutt – alttoviulu
Joan Jeanrenaud – sello
Kronos Quartet > Sessiomuusikot

Dumisani Maraire – ngoma, hosho (kappale "Mai Nozipo"), laulu, mbira (kappale "Kutambarara")
Said Hakmoun – bendir, laulu (kappale "Saade")
Hassan Hakmoun – sintir, laulu (kappale "Saade")
Radouane Laktib – ud, laulu (kappale "Saade")
Foday Musa Suso – kora (kappale "Tilliboyo")
Hamza El Din – luuttu (kappale "Escalay")
Obo Addy – tama, laulu (kappale "Wawshishijay")
Kronos Quartet – laulu (kappale "Wawshishijay")
Oakland Interfaith Gospel Choir, johtajana Terrence Kelly – kuoro (kappale "Kutambarara")
Dan Pauli – hosho (kappale "Kutambarara")
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Pieces of Africa discogs.com -sivustolla
Mary Johnson

Mary Johnson elokuvasta Gunnar Heden taru (1923).
Mary Johnson (alk. Astrid Maria o.s. Carlsson;  11. toukokuuta 1896 Eskilstuna Ruotsi – 7. toukokuuta 1975) oli ruotsalainen näyttelijä.
Johnsonin ensiesiintyminen tapahtui 1910-luvulla teatterijohtaja Karin Swanströmin teatteriseurueessa. Miehensä Karl Gerhardin (alk. Johnson) kanssa hän liittyi 1914 Hjalmar Selanderin Nya Teaterniin, joka toimi Göteborgissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Kärleken segrar (1916).
Johnson oli naimisissa Karl Gerhardin kanssa 1913–1920, myöhemmin norjalaisen näyttelijän Einar Rødin kanssa ja vihdoin vuodesta 1932 saksalaisen näyttelijän Rudolf Klein-Roggen kanssa.
Aiheesta muualla

Mary Johnson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mary Johnson (Arkistoitu – Internet Archive) QueerSilents.comissa
Marian Drăgulescu
Aiheesta muualla

Animaatio Drăgulescun nimikkoliikkeestä (englanniksi)