stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elina Annola

Elina Annola (s. 1985 Laihia) on suomalainen kirjailija sekä äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja. Hänen kaksi ensimmäistä romaaniaan Kunnes kukkivat puut ja Kaikki lokakuun taivaat julkaistiin vuonna 2022. Kolmas romaani Luopuneet ilmestyi vuonna 2024
Annola on opiskellut suomen kieltä, kotimaista kirjallisuutta ja luovaa kirjoittamista Turun yliopistossa. Hän opettaa suomen kieltä monikulttuurisessa koulussa.
Tuotanto

Kunnes kukkivat puut (Bazar 2022) ISBN 9789523763692
Kaikki lokakuun taivaat (Bazar 2022) ISBN 9789523763548
Luopuneet (Teos 2024) ISBN 9789523633872
Aiheesta muualla

Elina Annolan kotisivu
Joseph G. Burg

Josef Ginsburg, myös Joseph Ginzburg ja yleisimmin tunnetulta salanimeltään Joseph G. Burg (1908 – 1990) oli ukrainalaisperäinen saksalainen romanianjuutalainen kirjailija, toimittaja ja holokaustirevisionisti.
Burg oli juutalaisten holokaustin kieltäjä. Burgin mukaan Yhdysvaltojen juutalaissionistit olivat toisen maailmansodan takana rahoittamalla kumpaakin osapuolta tarkoituksenaan saada perustettua Israel Palestiinaan, joka oli Burgin mukaan mahdollista vain ison sodan kautta. Hän kirjoitti holokaustirevisionismista useita kirjoja ja kirjoituksia, jotka joutuivat useimmiten aiheensa takia sensuurin käsiin. Burg tuli tunnetuksi viimeistään vuonna 1988, kun hän todisti Toronton järjestyksessään toisessa Ernst Zündel -oikeudenkäynnissä puolustusasianajaja Douglas Christien kahdentenatoista todistajana Zündelin hyväksi.
S/S Ansio

| S/S Ansio |
| --- | --- |
Tyyppi:  Höyrykäyttöinen hinaaja Nykyisin huviliikenteessä
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Lappeenranta
Aiemmat nimet:  Kotvio, Salmi, Carolius, Ruija
Omistaja:  Vesa ja Johanna Tuominen, Lappeenranta
Aiemmat omistajat:  E.Feiring, Tampere (1889), Nils Idman, Tampere (1889 - 1891), E.Lehtinen, Tampere (1891 - 1904), Juho Mäntynen, Tampere (1904 - 1907), Jussi Virtanen (1907 - 1917), Kotvio Oy, Ruovesi (1917 - 1944), Reino ja Tauno Saarinen (1944 - 1975), Pertti Hammar, Lahti (1975)
Rakennustelakka:  Tampereen pellava- ja rauta-teollisuus Oy, Tampere
Vesillelasku:  1889
Tekniset tiedot
Pituus:  18,87 m
Leveys:  3,61 m
Syväys:  2,40 m
Koneisto:  Compound-höyrykone
Koneteho:  80 ihv kW
Nopeus:  8 kn
Lähteet:  http://www.steamship.fi/datafiles/userfiles/File/alukset/ansio.html http://kanavansuuntelakka.fi/?page_id=53
S/S Ansio on vuonna 1889 Tampereen pellava- ja rautateollisuus Oy:n telakalla Tampereella valmistettu alus, joka alun perin oli salonkilaivan tyyppinen matkustajalaiva Ruija. Tamperelaiselle E. Feiringille valmistuneen aluksen etuosa oli avonainen, ja perässä sijaitsi matala katettu salonki matkustajille sekä miehistölle. Jo valmistumisvuonnaan alus myytiin Nils Idmanille, joka nimesi sen Carolukseksi. Pari vuotta myöhemmin vuonna 1891 alus myytiin E. Lehtiselle ja 1904 Juho Mäntyselle. Vuonna 1907 Jussi Virtanen osti aluksen ja nimesi sen Salmiksi.  Aluksen matkustaja-aluskausi päättyi, kun sen omistajaksi tuli Ruoveden Saha-, Mylly- ja Sähköosakeyhtiö, joka nimesi aluksen Kotvioksi ja muutatti sen Dundbergin konepajalla proomuhinaajaksi. Yhtiön nimi muuttui Kotvio-osakeyhtiöksi vuonna 1922.
Reino ja Tauno Saarinen ostivat Kotvion vuonna 1944 ja siirsivät sen Päijänteelle. Alus sai tällöin nykyisen nimensä Ansio ja se palveli Saaristen perheyhtiössä. Vuonna 1975 alus poistui ammattiliikenteestä, kun lahtelainen Pertti Hammar osti aluksen. Se myytiin edelleen 1980 Pekka Kuroselle ja Heikki Riipiselle, jotka myivät aluksen nykyisille omistajilleen Vesa ja Johanna Tuomiselle Lappeenrantaan vuonna 1994.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin, ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Aiheesta muualla

Suomen Höyrypursiseura
Viktor Raipala

Viktor Vilhelm Raipala  (22. joulukuuta 1839 Hämeenkyrö – 30. joulukuuta 1905 Hämeenkyrö) oli suomalainen kunnallismies, yrittäjä, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Lautamies, talollinen Raipala Hämeenkyröstä oli talonpoikaissäädyssä Ikaalisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Hän oli valtiopäivillä jäsen säädyn yksityisessä valitusvaliokunnassa.
Raipala valittiin kunnallislautakunnan esimieheksi vuonna 1886 ja kirkonisännäksi vuonna 1887, jossa toimessa hän oli lähemmäs 20 vuotta. Kirkkoneuvostoon Raipala valittiin vuonna 1886 ollen siinä toimessa kuolemaansa saakka. Raipala oli myös patentin saaneen oja-auran keksijä ja toimi Hämeenkyrössä sekatavarakauppiaana ja yrittäjänä. Raipala kuoli sydänhalvaukseen vuonna 1905 ja hänet on haudattu Hämeenkyrön Vanhalle hautausmaalle. Raipalan puoliso oli Vilhelmiina Raipala.
Tyrrell Racing

| Tyrrell |
| --- | --- |

Koko nimi:  Tyrrell Racing Organisation
Päämaja:   Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta
Perustajat:   Ken Tyrrell
Henkilökunta:   Mike Gascoyne  Craig Pollock
Tunnetuimmat kuljettajat:   Jean Alesi  Mika Salo  Jody Scheckter  Jackie Stewart
Valmistajat:  Matra (1968–1969) March (1970)
Moottorit:  Ford, Renault, Honda, Ilmor, Yamaha
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Kanadan GP 1970
Kilpailuja:  430
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  1 (1971)
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  2 (1971, 1973)
Voittoja:  23
Paalupaikkoja:  14
Nopeimpia kierroksia:  20
MM-pisteitä:  711
Viimeinen kilpailu:  Japanin GP 1998
Jody Scheckter Tyrrell-Fordillaan 1976. Auto on ainoa Formula 1-sarjassa ikinä kilpaillut kuusipyöräinen auto ja sen nähtiin vain muutamassa kilpailussa.
Tyrrell Racing oli Ken Tyrrellin perustama Formula 1 -talli, joka kilpaili sarjassa vuosina 1968–1998. Tyrrell keräsi yhteensä 711 pistettä.
Historia

Aiemmin tallin perustaja Ken Tyrrell toimi tallipäällikkönä pienemmissä luokissa, kunnes vuonna 1968 ajatti Matran tehdastallin rinnalla F1:ssä Matran MS10-autoja. Jackie Stewart voitti useita kilpailuja kauden aikana. Auton polttoainetankit olivat lentokoneiden tapaan osa auton kantavaa rakennetta. Näin autosta saatiin 15 kg kevyempi, mutta jämäkämpi kuin kilpailijoistaan. FIA:n mielestä tekniikka oli liian turvaton ja päätti kieltää sen kaudelle 1970.
Matran toimitusjohtaja teki radikaalin päätöksen ennen kautta 1969: Matran tehdastalli ei osallistuisi Formula ykkösiin, vaan Matra keskittyisi tukemaan Tyrrell-tallia, joka sai nimen Matra International, ja rakentaisi uuden, Cosworth DFV -moottorisen auton rakenteellisilla polttoainetankeilla, vaikka ne olisivat seuraavalla kaudella kiellettyjä. Stewart voitti kauden 1969 maailmanmestaruuden helposti uudella Matra MS80:lla, joka korjasi suurimman osan MS10:n heikkouksista. Stewartin titteli oli ensimmäinen, joka voitettiin ranskalaisen tallin autolla, ja nykypäivään mennessä ainoa, joka on voitettu Ranskassa valmistetulla autolla. Se oli huomattava saavutus tallilta, joka kilpaili vasta toista kauttaan F1:ssä.
Alkukauden 1970 Tyrrell ajatti Marchin autoa, jolla Stewart saavutti yhden voiton. Samana vuonna Derek Gardner suunnitteli Tyrrellille ensimmäisen oman auton, joka nähtiin ensimmäistä kertaa Italian GP:ssä. Vuonna 1971 Stewart voitti kuljettajien MM:n, ja Tyrrell valmistajien MM:n. Stewart voitti kuljettajien mestaruuden vielä 1973. Vuosina 1974–1976 talli saavutti muutamia voittoja, ensimmäinen voitoton kausi oli 1977. 1980-luvulla talli menestyi huonommin, ja vuonna 1984 Tyrrellin keräämät MM-pisteet hylättiin polttoaine-epäselvyyksien takia. Kausina 1984–1988 talli ei saavuttanut ainuttakaan palkintosijaa. 1990-luvulla tallin alamäki jatkui, ja 1993 talli ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä. Kaudella 1995 Tyrrellin toisena kuljettajana oli Mika Salo, ja tallin pääsponsorina oli harvinaisesti suomalainen yritys, Nokia. Tämä vuosi oli vielä kohtalainen, kaudella 1996 tulokset alkoivat huonontua, ja 1997 Tyrrell joutui käyttämään Fordin V8-asiakasmoottoreita, joiden suorituskyky oli heikko. Mika Salo saalisti kuitenkin kaksi MM-pistettä Monacon GP:stä. Helmikuussa 1998 Ken Tyrrell erosi tallistaan. Talli ei saavuttanut viimeisellä kaudellaan yhtään pistettä. Talli oli myyty vuoden 1997 lopussa British American Tobacco Companylle (BAT), joka jatkoi seuraavan kauden Tyrrell-nimellä ja kaudesta 1999 alkaen toimi British American Racing -nimellä. Aiemmin mainittujen lisäksi Tyrrelliä ajoivat muun muassa Jean Alesi, Andrea de Cesaris, Michele Alboreto, Didier Pironi, Jody Scheckter ja Patrick Depailler.
Suomalaisten saavutukset Tyrrell-tallissa > Mika Salo

Kaudet: 1995–1997
Kilpailut: 50
Voitot: 0
Palkintopallisijat: 0
Paras sijoitus: 5.
Pisteitä: 12
Kuljettajat

Jackie Stewart (1968–1973)
Jean-Pierre Beltoise (1968–1970)
Johnny Servoz-Gavin (1968–1970)
François Cevert (1970–1973)
Peter Revson (1971)
Patrick Depailler (1972, 1974–1978)
Chris Amon (1973)
Jody Scheckter (1974–1976)
Jean-Pierre Jabouille (1975)
Michel Leclère (1975)
Ronnie Peterson (1977)
Didier Pironi (1978–1979)
Jean-Pierre Jarier (1979–1980)
Geoff Lees (1979)
Derek Daly (1979–1980)
Mike Thackwell (1980, 1984)
Eddie Cheever (1981)
Kevin Cogan (1981)
Ricardo Zunino (1981)
Michele Alboreto (1981–1983, 1989)
Slim Borgudd (1982)
Brian Henton (1982)
Danny Sullivan (1983)
Martin Brundle (1984–1986)
Stefan Johansson (1984–1985)
Stefan Bellof (1984–1985)
Ivan Capelli (1985)
Philippe Streiff (1985–1987)
Jonathan Palmer (1987–1989)
Julian Bailey (1988)
Jean Alesi (1989–1990)
Johnny Herbert (1989)
Satoru Nakajima (1990–1991)
Stefano Modena (1991)
Olivier Grouillard (1992)
Andrea de Cesaris (1992–1993)
Ukyo Katayama (1993–1996)
Mark Blundell (1994)
Gabriele Tarquini (1995)
Mika Salo (1995–1997)
Jos Verstappen (1997)
Ricardo Rosset (1998)
Toranosuke Takagi (1998)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyrrell Racing Wikimedia Commonsissa
Tietoa tallista
| --- | --- |
 Tyrrell Racing:  
 Formula 1 -autot: 001 | 002 | 003 | 004 | 005 | 006 | 007 | P34 | 008 | 009 | 010 | 011 | 012 | 013 | 014 | 015 | DG016 | 017 | 017B | 018 | 019 | 020 | 020B | 020C | 021 | 022 | 023 | 024 | 025 | 026:  
Formula 1 -luokan valmistajien maailmanmestarit
Formula 1 -valmistajat
| --- | --- |
Kaudella 2024:  Red Bull Racing  Mercedes  Ferrari  McLaren  Aston Martin Aramco  Alpine  Williams  RB  Kick Sauber  Haas 
Entiset valmistajat:  AFM  AGS  Alfa Romeo  AlphaTauri  Alta  Amon  Andrea Moda  Apollon  Arrows  Arzani-Volpini  Aston-Butterworth  ATS (Italia)  ATS (Saksa)  BAR  Behra-Porsche  Bellasi  Benetton  BMW Sauber  Boro  Brabham  Brawn  BRM  BRP  Bugatti  Caterham  Cisitalia  Coloni  Connaught  Connew  Cooper  Dallara  De Tomaso  Derrington-Francis  Eagle  Eifelland  Emeryson  EMW  ENB  Ensign  ERA  EuroBrun  Ferguson  FIRST  Fittipaldi  Fondmetal  Footwork  Force India  Forti  Frazer Nash  Fry  Gilby  Gordini  Hesketh  Hill  HWM  Honda  HRT  Jaguar  JBW  Jordan  Kauhsen  Klenk  Kojima  Kurtis Kraft  Lancia  Larrousse  LDS  LEC  Leyton House  Life  Ligier  Lola  Lotus  Lotus  Lyncar  Maki  Manor  March  Martini  Marussia  Maserati  Matra  McGuire  Merzario  Midland  Milano  Minardi  Modena  Onyx  OSCA  Osella  Pacific  Parnelli  Penske  Porsche  Prost  Racing Point  RAM  Rebaque  Renault  Rial  Sauber  Scarab  Scirocco  Shadow  Shannon  Simtek  Spirit  Spyker  Stebro  Stewart  Super Aguri  Surtees  Talbot  Talbot-Lago  Tec-Mec  Tecno  Theodore  Token  Toleman  Toro Rosso  Toyota  Trojan  Tyrrell  Vanwall  Veritas  Virgin  Williams (FWRC)  Wolf  Zakspeed 
Indianapolis 500 -tallit (1950–1960):  Adams  Deidt  Del Roy  Dunn  Elder  Epperly  Ewing  Hall  Kuzma  Langley  Lesovsky  Marchese  Meskowski  Moore  Nichels  Olson  Pankratz  Pawl  Phillips  Rae  Schroeder  Sherman  Stevens  Sutton  Trevis  Turner  Watson  Wetteroth
Annunziata

Leonardo da Vinci, Marian ilmestys 1472–1475, Uffizi.
Neitsyt Marian kuvatyypit
Annunziata * Apokalyptinen madonna * Conceptio immaculata * Itämaan tietäjät * Maestà * Marian taivaaseenottaminen * Mater dolorosa * Pietà * Sacra conversazione *  Suojaviittamadonna
Annunziata eli Marian ilmestys on taiteen aihe, jossa enkeli ilmoittaa Neitsyt Marialle Jeesuksen syntymästä. Marian ilmestys on ollut 1300-luvulta lähtien suosituimpia aiheita kristillisessä taiteessa, mutta sitä kuvattiin jo varhaisissa katakombimaalauksissa.
Marian ilmestys oli yleinen aihe etenkin keskiajan ja renessanssin taiteessa, ja sitä ovat kuvanneet lähes kaikki maalaustaiteen mestarit. Ilmestyksen Maria ja arkkienkeli Gabriel olivat luonteva aihe diptyykeille. Katolisessa kirkossa aihe kuvaa usein myös Marian ikuista neitsyyttä.
Aihetta on kuvattu niin freskoissa kuin lasimaalauksissa, mosaiikeissa, reliefeissä ja veistoksissa. Marian ilmestys on ollut muun muassa Sandro Botticellin, Leonardo da Vincin, Caravaggion, Duccion ja Murillon suosima aihe. Tunnettuja ovat esimerkiksi Giotton freskot Scrovegnin kappelissa Padovassa (1303), Domenico Ghirlandaion fresko Santa Maria Novellassa (1486), ja Donatellon veistokset Basilica di Santa Crocessa (1435).
Annunziatoja eli Marian ilmestys-aiheita

Simone Martini, 1313–1342.
Andrea della Robbia
Rogier van der Weyden, 1435.
Fra Angelico, 1450.
Botticelli, 1490.
Murillo, 1655.
Dante Gabriel Rossetti, 1850.
John William Waterhouse, 1914.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annunziata Wikimedia Commonsissa
Wes Anderson

| Wes Anderson |
| --- | --- |
 Wes Anderson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Wesley Wales Anderson
Syntynyt: 1. toukokuuta 1969 (ikä 55) Houston, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1994–
Tunnetuimmat ohjaukset:   Royal Tenenbaums  Fantastic Mr. Fox  Moonrise Kingdom  The Grand Budapest Hotel  Isle of Dogs 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Wesley Wales "Wes" Anderson (s. 1. toukokuuta 1969 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.
Anderson tunnetaan muun muassa elokuvistaan Royal Tenenbaums, Fantastic Mr. Fox, Moonrise Kingdom ja The Grand Budapest Hotel. Hän oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin saajaksi elokuvistaan The Royal Tenenbaums ja Moonrise Kingdom. Hän sai Oscar-ehdokkuuden myös animaatioelokuvasta Fantastic Mr. Fox.
Vuonna 2015 Anderson sai kolme Oscar-ehdokkuutta elokuvan The Grand Budapest Hotel tuottajana, ohjaajana ja käsikirjoittajana. Hänet palkittiin elokuvasta parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Baftalla ja WGA-palkinnolla.
Vuonna 2016 kolme Andersonin elokuvaa – Royal Tenenbaums, Moonrise Kingdom ja The Grand Budapest Hotel – äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Filmografia

Lurjukset (Bottle Rocket, 1996)
Rushmore – akatemian älypää (1998)
Royal Tenenbaums (2001)
Steve Zissoun vedenalainen maailma (The Life Aquatic with Steve Zissou, 2004)
Darjeeling Limited (2007)
Fantastic Mr. Fox – Kekseliäs kettu (2009)
Moonrise Kingdom (2012)
The Grand Budapest Hotel (2014)
Isle of Dogs (2018)
The French Dispatch (2020)
Asteroid City (2023)
Filmografia > Lyhytelokuvat

Bottle Rocket (1994)
Hotel Chevalier (2007)
Henry Sugarin ihmeellinen tarina (The Wonderful Story of Henry Sugar, 2023)
Joutsen (The Swan, 2023)
Rotanpyydystäjä (The Ratcatcher, 2023)
Myrkky (Poison, 2023)
Aiheesta muualla

Wes Anderson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wes Anderson Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Dilley, Whitney Crothers. The Cinema of Wes Anderson: Bringing Nostalgia to Life. London : Wallflower Press, 2017. ISBN 978-0-231-18069-6.
Kornhaber, Donna. Wes Anderson. Urbana: University of Illinois Press, 2017. ISBN 978-0-252-08272-6.
Wes Andersonin ohjaamat elokuvat
| --- | --- |
1990-luku:  Bottle Rocket (1996)  Rushmore (1998) 
2000-luku:  Royal Tenenbaums (2001)  Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004)  Darjeeling Limited (2007)  Fantastic Mr. Fox (2009) 
2010-luku:  Moonrise Kingdom (2012)  The Grand Budapest Hotel (2014) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Erkki Saksa

Erkki Saksa (s. 17. huhtikuuta 1944 Teuva) on suomalainen toimittaja, joka teki lähes 40 vuoden uran Yleisradiossa vuodesta 1968 lähtien. Saksan toimittamia ohjelmia olivat muun muassa Rivit ja välit (sanomalehtikritiikkiä), Ajankohtainen kakkonen, Kiitos ajatuksesta - mietelause illan päätteeksi -sarja, Maailma sanojen vankina -sarja (mediakritiikkiä) ja Vapauden valtakunta -sarja (yhdessä Timo-Erkki Heinon ja Risto-Olavi Koskisen kanssa), jossa kyseenalaistettiin aikansa suuria talous- ja sosiaalipoliittisia ”totuuksia”. Saksa on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Saksa on luennoinut ja esitelmöinyt paljon muun muassa joukkotiedotuksen etiikasta, tutkivan journalismin menetelmistä, dokumentista ja todellisuudesta, rauhasta ja journalismista, EU:n haasteista journalismille sekä mediakritiikistä muun muassa Yleisradion, eduskunnan, Tampereen yliopiston, SSL:n, SAL:n, Päätoimittajien yhdistyksen, Suomen tiedottajien liiton ja erilaisten opintopiirien tilaisuuksissa.
Vuonna 1972 Saksa sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon osana Ajankohtaisen kakkosen työryhmää. Vuonna 1981 hän sai yhdessä Vesa Toijosen ja Eero Ojanperän kanssa Vuoden paras tv-ohjelma -palkinnon ohjelmasta Uurnilla tavataan. Maailma sanojen vankina -ohjelmasta Saksa ja työryhmä saivat Ylen Kouran kunniamaininnan vuonna 1993 ja toisen sijan vuoden parhaiden tv-ohjelmien Telviskisassa vuosina 1992 ja 1993. Saksa ja Maailma sanojen vankina -ohjelman työryhmä saivat Vuoden Kiila -palkinnon vuonna 1994 ja Journalistiliiton Sananvapauden kunniastipendin ja -miekan 1995. Vuonna 1997 Saksa sai Suomen Mielenterveysseuran 100-vuotisjuhlapalkinnon tunnustuksena luovasta toiminnasta, joka on edistänyt mielen mahdollisuuksia.
Aiheesta muualla

Erkki Saksa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ansaan vielä sut saan

| ”Ansaan sut vielä saan” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Pirstaleet
 Äänitetty : 1997, Headline Studio, Tampere ja Kvaak-studio
 Julkaistu: marraskuu 1997
 Formaatti: CD-single
 Tuottaja(t): Jani Viitanen
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut singlet
| ”Miehen tie” 1997 | ”Ansaan sut vielä saan” 1997 | ”Kevyttä kevättä” 1998 |
Ansaan vielä sut saan on marraskuussa 1997 ilmestynyt Yön CD-single, jonka kappaleet ovat aikaisemmin samana vuonna julkaistulta albumilta Pirstaleet. Juice Leskisen sanoittama Hetki kahden on jatko-osa vuoden 1994 Hyviä vuosia -albumin hitille Ihmisen poika. Siitä ei tullut yhtä suosittua, mutta kappale on kuitenkin mukana 2001 julkaistulla kokoelmalla Legenda.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Markku Petander – kitara
Jani Viitanen – kitara
Jesu Hämäläinen – basso
Frogley – rummut
Kappaleet

Ansaan sut vielä saan – 4.10 (säv. Markku Petander, san. Pauli Hanhiniemi)
Hetki kahden – 3.53 (säv. Olli Lindholm, san. Juice Leskinen)
Amusia

Amusia merkitsee neurologista häiriötä sävelkorkeuksien vaihteluiden havaitsemisessa. Laajemmin voidaan puhua sävelkorvattomuudesta. Amusiasta kärsiville ihmisille esimerkiksi sävelmien tunnistaminen ja muistaminen voi olla mahdotonta hyvästä kuulosta ja muistista huolimatta. Piirre voi olla synnynnäinen tai seuraus myöhemmin sattuneesta aivovauriosta. Amusia voi olla myös perinnöllistä. Amusiasta kärsivien aivot eivät reagoi sävelten riitasointisuuteen, eivätkä he erota tonaalista musiikkia atonaalisesta. Normaalisti tämä kyky kehittyy lapsille noin puolen vuoden iässä.
Tutkimusten perusteella on ehdotettu, että amusia aiheutuisi pääasiassa häiriöstä sävelkorkeuksien tarkkaan havaitsemiseen liittyvissä neuroverkoissa. Puheessa äänen sävelkorkeus vaihtelee nopeasti laajalla alueella, minkä takia häiriö ei estä sanojen tunnistamista.
Noin puolella amusiaa sairastavista on myös vastaavia rytmin tulkitsemiseen liittyviä häiriöitä.
Oireet ja diagnoosi

Amusian oireet jaotellaan yleensä musiikin vastaanottamiseen ja tuottamiseen liittyviin ongelmiin. Vastaanottamisongelmat voivat liittyä tuttujen melodioiden tunnistamiseen, nuottien lukemiseen ja asteikon ulkopuolisten tai epävireisten sävelien erottamiseen. Henkilö ei välttämättä pysty laulamaan, soittamaan tai kirjoittamaan nuotteja. Tällöin kyse on tuottamisongelmista. Samalla henkilöllä voi esiintyä sekä tuottamiseen että vastaanottamiseen liittyviä ongelmia. Toisaalta ongelmat voivat rajoittua vain tietylle osa-alueelle, kun taas muiden osalta henkilö suoriutuu normaalisti. Varsinkin aivovaurion seurauksena syntyneen amusian oireet voivat vaihdella suuresti.
Amusiaa diagnosoidessa testataan henkilön kykyä erottaa asteikon ulkopuolisia säveliä tuntemattomista mutta yksinkertaisista ja konventionaalisista melodioista. Piste-ero amusiasta kärsivien ja kontrollihenkilöiden välillä on yleensä selkeä, eikä rajatapauksia esiinny. Työkaluna käytetään yleensä MBEA-koetta (Montreal Battery of Evaluation of Amusia), joka koostuu sarjasta erilaisia testejä. Näissä testataan pääasiassa äänten tulkintaan, musikaalisuuteen ja muistiin liittyviä ominaisuuksia. Amusiasta kärsivillä häiriöt liittyvät sävelkorkeuksien ja rytmisten elementtien erotteluun, mutta muistin kanssa heillä ei ole ongelmia. Sävelkorkeuksissakin ongelmat liittyvät eniten pieniin muutoksiin, mikä vaikeuttaa erityisesti melodioiden seuraamista.
Amusian lajit

Amusia voidaan luokitella kahteen päätyyppiin: synnynnäiseen amusiaan ja aivovaurion tuloksena syntyneeseen amusiaan.
Synnynnäinen amusia, toiselta nimeltään dysmusia tai sävelkorvattomuus, on elinikäinen kehityshäiriö, jolle on tunnusomaista vaikeus havaita ja jäsentää kuultua musiikkia. Tämäntyyppisestä amusiasta kärsiville on ominaista se, etteivät he erota eri säveliä tai sävelmiä toisistaan ja musiikki saattaa kuulostaa vain sekaiselta melulta. Erityisesti sävelkorkeuksien erottaminen on vaikeaa. Siinä missä tavallinen ihminen pystyy huomaamaan puolen sävelaskeleen muutoksen, voi amusiaa sairastava huomata eron vasta usean sävelaskeleen jälkeen. Tämän vuoksi saattaa amusikko helposti kuulla kaiken musiikin samanlaisena. Synnynnäinen amusia tai sävelkorvattomuus sekoitetaan usein kyvyttömyyteen hyräillä tai laulaa melodian mukana. Puhtaasti synnynnäistä amusiaa sairastavien osuus väestöstä on kuitenkin vain noin neljästä viiteen prosenttia. Heillä on tavallisesti täysin normaali muistikyky ja kuuloaisti, eikä aivoissa ole anatomisia tai kognitiivisia poikkeavuuksia.
Aivovaurion seurauksena syntynyt amusia jää usein pysyväksi häiriöksi esimerkiksi aivoinfarktin jälkeen, erityisesti jos vaurio on oikean aivopuoliskon ohimo- tai otsalohkolla. Tämäntyyppinen amusia on yleisempää, joskin oireet ovat hyvin tapauskohtaisia. Tällainen amusia liittyy usein läheisesti afasiaan, joka aiheutuu yleensä vasempaan aivopuoliskoon kohdistuneesta vauriosta. Afasiaan liittyy vaikeutta ymmärtää ja tuottaa puhuttua tai kirjoitettua kieltä.