stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saara Kotkaniemi

| Saara Kotkaniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1986 (ikä 38) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Olavi Uusivirta (vih. 2015; ero 2021)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Elina Linden (Ratamo) Maria Pudas (Pohjoisen tähti)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Saara Kotkaniemi (s. 27. elokuuta 1986 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Kotkaniemi valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2012. Suomen elokuvasäätiö julkaisi vuonna 2020 Kotkaniemen laatiman ohjeistuksen intiimikohtausten tekemiseen kameratyöskentelyssä. Kotkanniemi sai vuonna 2023 yhdessä läheisyyskoordinaattori Pia Rickmanin kanssa Filmiauran jakaman Vuoden uroteko -palkinnon elokuva-alan turvallisuuden eteen tehdystä työstä.
Kotkaniemen isä on televisio- ja teatteriohjaaja Pentti Kotkaniemi ja velipuoli jääkiekkovalmentaja Mikael Kotkaniemi. Saara Kotkaniemi oli naimisissa muusikko-näyttelijä Olavi Uusivirran kanssa vuosina 2015–2021 ja heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär. Kotkaniemi sai huhtikuussa 2023 toisen lapsensa, jonka isä on sveitsiläis-italialainen Nicola Perot, joka oli hänen vastanäyttelijänsä vuonna 2023 ensi-iltansa saaneessa Villi leikki -elokuvassa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Skavabölen pojat | Maria |
| 2014 | Lunastus | Nora |
| 2014 | The Everlast - Orkesteri |  |
| 2014 | Ei kiitos | nuori kaunis nainen #2 |
| 2016 | Jättiläinen | Ada Koljonen |
| 2017 | 95 | baarimaija |
| 2019 | Täydellinen joulu | Paula |
| 2021 | Vuosisadan häät | Caisa |
| 2023 | Villi leikki | Saara |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Kanava | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Iskelmä-Suomi | Yle Teema | nimetön tanssija (jaksot 2 ja 5) |
| 2015 | Downshiftaajat | Yle TV2 / Elisa Viihde | Heini |
| 2016 | Uusi päivä | Yle TV2 | Silja Ollila |
| 2016 | Ex-onnelliset | MTV3 | Sirkku |
| 2016, 2019 | Sorjonen | Yle TV1 | Elina Koivula |
| 2017 | Syke | Yle TV2 | Emmi |
| 2017–2019 | Aallonmurtaja | MTV3 | Meri |
| 2017–2020 | Onnela | C More / MTV3 | Kristiina |
| 2018 | Ratamo | C More / MTV3 | rikoskomisario Elina Linden |
| 2018 | HasBeen | Yle Areena |  |
| 2018 | Sekasin | Yle Areena | Saara |
| 2019 | Maanantai | Elisa Viihde | Reetta |
| 2019 | Pientä laittoa | Yle TV1 | Johanna |
| 2020 | Rauhantekijä | Yle TV1 | Kira |
| 2021 | Maria Kallio | C More | Tuulia Onninen |
| 2021 | Erityiset | Yle Areena | Isabelin äiti |
| 2021 | Karuselli | C More | Siru Pasanen |
| 2021 | Karppi | Yle TV2 | Silja Rautamaa |
| 2021 | Mies joka kuoli | Elisa Viihde Viaplay | Taina Kaunismaa |
| 2023 | Pohjoisen tähti | Yle TV1 / Yle Areena | Maria Pudas |
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2007 | Äiti |  |
| 2008 | En himmelsk råtta |  |
| 2008 | Huomenlaulu | Jenna |
| 2011 | Ulkopuolinen | Niina |
| 2011 | Lasten juhlat | Pinja |
| 2012 | Mono-logi | Varpu |
| 2012 | Diagnoosi |  |
| 2012 | Birthday Breakfast | Sara |
| 2014 | Sosiaalinen yhteys |  |
| 2018 | Ajotunti | Minna |
| 2020 | Lasti | Janika |
Filmografia > Kuunnelmat

| Vuosi | Kuunnelma | Radiokanava | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Made in Lisa | Yle | Lisa |
| 2021 | Armi Aavikko – siinä välissä olin elossa | Yle Radio Suomi | Arja |
Teatteri

Juhannusnäytelmä (Pesijä/Mummo) (Teatterikorkeakoulu, 2009)
Virsikäs vipunen (Kajaanin Runoviikko, 2009)
Nuoruus ja kiihko (Teatterikorkeakoulu, 2009)
Puhdistus (Nuori Aliide (Porin teatteri, 2010)
Cyrano de Bergerac (Ryhmäteatteri, 2010)
Kuusisormiset (Teatterikorkeakoulu, 2010)
Entä jos? -monologi hoitolaitoksiin ( Teatterikorkeakoulu / Kansallisteatterin Kiertuenäyttämö, 2010-2012)
Paratiisi (Teatteri Nirvana / Teatteri Takomo, 2011)
Ranskalainen pyjama (Brigitte) (Heinolan kesäteatteri, 2011)
Etiäinen (Teatterikorkeakoulu, 2012)
Myötätunto (Henry) (Seinäjoen kaupunginteatteri, 2012)
Peer Gynt (Ingrid ja muita rooleja) Seinäjoen kaupunginteatteri, 2013)
Hämeenlinna (Kati) (Q-teatteri, 2013)
Vauvasuihku - erilainen perhevalmennus (Kansallisteatterin Lavaklubi ja kiertue, 2014-2016)
Madonna (Johtaja ja muita rooleja) (Teatteri Nirvana, 2015)
Mahdolliset maailmat (Katri) (Kansallisteatteri, 2016)
Taaperosuihku (Kansallisteatterin Lavaklubi ja kiertue, 2016)
Le Sserafim

| Le Sserafim |
| --- | --- |

 Le Sserafim kesäkuussa 2022  Vasemmalta oikealle: Kazuha, Kim Chae-won, Sakura, Huh Yun-jin ja Hong Eun-chae
Tiedot
Toiminnassa:  2022– 
Tyylilaji:  K-pop
Kotipaikka:  Soul, Etelä-Korea
Jäsenet:  Sakura   Kim Chae-won   Huh Yun-jin   Kazuha   Hong Eun-chae  
Entiset jäsenet:  Kim Ga-ram  
Levy-yhtiö:  Source Music
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le Sserafim (kor. 르세라핌, Reuserapim) on eteläkorealainen tyttöyhtye, jonka Source Music ja Hybe Corporation perustivat vuonna 2022. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Sakura, Kim Chae-won, Huh Yun-jin, Kazuha ja Hong Eun-chae. Yhtye oli alun perin kuusijäsenien, kunnes Kim Ga-ram tuli erotetuksi yhtyeestä heinäkuussa 2022. Le Sserafim julkaisi ensimmäisen EP:nsä Fearless toukokuussa 2022.
Historia > Ennen uran alkua

Sakura aloitti japanilaisen tyttöyhtye HKT48:n harjoittelijana vuonna 2011, ja siirtyi yhtyeen viralliseksi jäseneksi seuraavana vuonna. Hän toimi yhtyeen jäsenenä kymmenen vuotta, kunnes jätti sen 27. heinäkuuta 2021.
Sakura, Kim Chae-won ja Huh Yun-jin osallistuivat korealaiseen musiikkikilpailuohjelmaan Produce 48 vuonna 2018. Yun-jin edusti Pledis Entertainmentia ja Chae-won Woollim Entertainmentia. Sakura ja Chae-won sijoittuivat toiselle ja kymmenennelle sijalle ohjelmassa, joten he debytoivat ohjelmassa koottavassa yhtyeessä Iz*One, kunnes yhtye lopetti toimintansa vuonna 2021. Yun-jin jäi sijalle 26 ja putosi jaksossa 11.
Kazuha oli ammatti balettitanssija ennen musiikkiuraansa. Hän opiskeli Alankomaissa kansainvälisessä balettiakatemiassa, ja tuli Hybe Corporationin perustajan Bang Si-hyukin henkilökohtaisesti valitsemaksi harjoittelijaksi. Kazuha opiskeli balettia aiemmin myös Moskovassa, Venäjällä ja Britanniassa.
Hong Eun-chae opiskeli myös tanssinalaa ja koe-esiintyi JYP Entertainmentille ja Pledis Entertainmentille, kunnes liittyi Source Musiciin 2021.
Historia > Fearless, Kim Ga-ramin erotus ja Antifragile (2022–)

Maaliskuussa 2022 Source Music ilmoitti debytoivansa uuden tyttöyhtyeen, johon kuuluisivat Sakura ja Kim Chae-won. Maaliskuun lopussa Hybe vahvisti, että yhtye debytoisi saman vuoden toukokuussa. Jäsenet paljastettiin huhtikuussa seuraavassa järjestyksessä: Sakura, Kim Ga-ram, Hong Eun-chae, Kim Chae-won, Kazuha ja Huh Yun-jin. Source Music ilmoitti 14. huhtikuuta, että Le Sserafim julkaisisi Fearless-EP:n 2. toukokuuta. EP:n ennakkotilaukset saavuttivat 380 000 kappaleen määrän kuudessatoista päivässä.
Ennen debyyttiä Kim Ga-ramista tuli kuitenkin kiistan aihe. Ga-ramia syytettiin vakavasta koulukiusaamisesta ja päihteiden käytöstä alaikäisenä. Hybe kiisti syytteet, ja väitti Ga-ramin olevan uhri. Yhtiö uhkasi lähtevänsä oikeustoimiin, jos syytökset jatkuisivat, eikä Ga-ramia poistettu yhtyeen kokoonpanosta.
Fearless julkaistiin suunnitelmien mukaisesti 2. toukokuuta. Se myi julkaisupäivänään yli 175 000 kappaletta. Toukokuun 10. päivä yhtye voitti ensimmäisen musiikkipalkintonsa SBS MTV:n ohjelmassa The Show. Ga-ramia kohtaan esitettyjen syytösten lisääntyessä, Hybe ja Source Music ilmoittivat Ga-ramin jäävän tauolle ja yhtyeen promoavan viisijäsenisenä. Heinäkuun 20. päivä yhtiö kuitenkin ilmoitti, että oli mitätöinyt Ga-ramin sopimuksen ja hänet oli erotettu yhtyeestä.
Yhtye julkaisi toisen EP:nsä Antifragile 17. lokakuuta.
Le Sserafim julkaisi ensimmäisen japaninkielisen singlensä tammikuussa 2023.
Historia > Unforgiven (2023)

Le Sserafim julkaisi ensimmäisen täysimittaisen 13 kappaletta sisältävän studioalbuminsa Unforgiven keväällä 2023. Ensimmäisen viikon aikana albumi myi yli miljoona kopiota, mikä oli yli puolet enemmän kuin yhtyeen aiemman minialbumin, Antifragilen, myyntitulos. 
Elokuussa 2023 ryhmä julkaisi japaniversion albumista,jota edelsi Fearless Japan alkuvuodesta 2023.
Le Sserafim on toiminut Louis Vuitton -brändin lähettiläinä vuodesta 2023.
Historia > EASY (2024)

Yhtye julkaisi helmikuussa 2024 kolmannen minialbuminsa, nimeltään Easy. Albumilta nopeasti suosioon nousi yksi albumin sivukappaleista, "Smart", joka keräsi huomiota esimerkiksi TikTokissa, tekemällä siitä kenties yhden suosituimmista Le Sserafimin kappaleista.
Le sserafim keräsi negatiivissävytteistä huomiota voitettuaan kappaleella Easy palkinnon, jonka seurauksena heidän piti esittää encore. Ryhmän kaikkien jäsenien laulutaitoja epäiltiin, erityisesti Sakuran, Kazuhan ja Eunchaen. Sakura on avoimesti kertonut, että hänellä on usein riittämättämyyden tunne ja epäilee siksi ääntään ja vokaalejaan. Le sserafimin dokumentissa Sakura nähdään itkemässä vokaalejensa takia.
Sama huomio jatkui vielä voimakkaampana Le Sserafimin esiinnyttyä Coachellassa. Useat nostivat esiin, kuinka Le Sserafim ei olisi vielä ollut valmis esiintymään festivaalilla.
Historia > CRAZY (2024-)

Le Sserafim julkaisi neljännen minialbuminsa ”CRAZY” 30.8.2024. Albumille kuuluu viisi kappaletta mukaan lukien pääsinglen ”CRAZY”. Albumin genrejä ovat mm. hip-hop, EDM, house ja rock. Ryhmän jäsen Yunjin on tuottanut albumin viimeisen kappaleen "Crazier".
Jäsenet

Yhtyeen jäsenet:
Sakura (사쿠라)
Kim Chae-won (김채원) – johtaja
Huh Yun-jin (허윤진)
Kazuha (카즈하)
Hong Eun-chae (홍은채)
Jäsenet > Entiset

Kim Ga-ram (김가람)
Diskografia

Studioalbumit
Unforgiven (2023)
EP:t
Fearless (2022)
Antifragile (2022)
Fearless Japanese Ver. (2023)
Unforgiven Japanese Ver. (2023)
EASY (2024)
CRAZY (2024)
Crazy Japanese Ver. (2024)
Diskografia > Singlet

”Fearless” (2022)
”Blue Flame” (2022)
”Antifragile” (2022)
”Unforgiven” (2023)
”Eve, Psyche And The Bluebeards Wife” (2023)
”Jewerly (Prod.imase)” (2023)
”Perfect Night” (2023)
”EASY” (2024)
”We got so much” (2024)
”Smart” (2024)
”CRAZY” (2024)
”1-800 Hot’n Fun” (2024)
”Crazy” (Feat. PinkPantheress) (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Sserafim Wikimedia Commonsissa
2333 Porthan

| 2333 Porthan> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  3. maaliskuuta 1943
Muut nimet:  1926 GZ, 1939 HJ, 1943 EP, 1952 HS3, 1954 UK2 ja 1973 GT
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  23,473  km
Pyörähdysaika:  27,784 h
Albedo:  0,061
Absoluuttinen magnitudi:  11,9  ja 12,08
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,14 , 0,1372453  tai 0,1341196835270761
Inklinaatio:  11,94196 astetta tai 11,94811101593386 astetta
Keskianomalia:  272,83003 astetta tai 279,345264744628 astetta
Kiertoaika:  4,3 vuotta ja 1 574,492847020651 vuorokautta
Periapsis:  2,2820978 au ja 2,29343292971687 au
Apoapsis:  3,008 au ja 3,003911024373546 au
Radan isoakselin puolikas:  2,6451295 au ja 2,648671977045208 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
2333 Porthan on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty historiantutkija Henrik Gabriel Porthanin mukaan.
Porthanin likimääräinen läpimitta on 21 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,65 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 4 kuukautta.
2-kloorietanoli

| 2-kloorietanoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  107-07-3
PubChem CID:  34
SMILES:  C(CCl)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H5ClO
Moolimassa:  80,51 g/mol
Sulamispiste:  −67,5 °C
Kiehumispiste:  128,6 °C
Tiheys:  1,2 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Sekoittuu veteen
      
2-kloorietanoli (C2H5ClO) on etanolin kloorijohdannainen. Yhdistettä käytetään liuottimena ja orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa hyönteismyrkkyjä. Yhdisteestä käytetään myös nimityksiä etyleenikloorihydriini, 2-kloorietyylialkoholi ja glykolikloorihydriini.
Valmistus

2-kloorietanolia valmistetaan teollisesti eteenin eli etyleenin ja laimean hypokloorihapokkeen välisellä reaktiolla.
Käyttö

Aikaisemmin 2-kloorietanolia käytettiin paljon glykolin eli etyleeniglykolin valmistuksessa tarvittavan etyleenioksidin tuottamiseen. Prosessissa 2-kloorietanolia käsitellään natriumhydroksidilla, jolloin muodostuu etyleenioksidia, joka voidaan hydrolysoida glykoliksi. Nykyään etyleenioksidia valmistetaan 1930-luvun alussa kehitetyllä eteenin suoralla hapetuksella. Glykolia voidaan valmistaa myös keittämällä 2-kloorietanolia natriumkarbonaatin kanssa.
Lisäksi 2-kloorietanolia käytetään liuottimena etyyliselluloosan valmistuksessa, tiodiglykolin valmistuksessa sekä valmistettaessa hyönteismyrkkyjä, herbisidejä ja lääkeaineita.
Myrkyllisyys

2-kloorietanoli on myrkyllistä ja sen LD50-arvo rotalla on 71 mg/kg. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskimistä, huonovointisuutta ja oksentamista. Aine voi myös imeytyä ihon läpi ja on myrkyllistä myös nieltynä. 2-kloorietanoli voi aiheuttaa maksan, munuaisten ja sydämen toimintahäiriöitä ja voi suurina annoksina olla tappava. Yhdisteen suuren myrkyllisyyden arvellaan osittain johtuvan aineenvaihduntatuotteena muodostuvasta klooriasetaldehydistä.
2-kloorietanoli on palavaa ja palossa syntyy myrkyllisiä yhdisteitä, kuten vetykloridia ja fosgeenia.
Aiheesta muualla

KEGG: 2-Chloroethanol (englanniksi)
ChemBlink: 2-Chloroethanol (englanniksi)
Kimalainen (sarjakuvahahmo)

| Kimalainen |
| --- | --- |
Luoja(t):  Roy Thomas ja John Buscema
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  Avengers #59 (joulukuu 1968)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  (I) Henry ”Hank” Pym (II) Rita DeMara
Ryhmäsidokset:  Kostajat (Henry Pym) Puolustajat (Henry Pym)
Voimat:  Kyky muuttaa itsensä tai minkä tahansa esineen kokoa enimmillään yli 50-kertaiseksi tai pienimmillään muurahaisen kokoiseksi. Biopistin (biosähköase). Vartetut siivet, joilla lentää.
Kimalainen (engl. Yellowjacket) (esiintynyt Suomessa myös nimellä Keltatakki) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa nimitys useille eri supersankarille. Kimalaisen loivat Roy Thomas ja John Buscema. Hahmo esiintyi ensi kerran lehden Avengers -lehden numerossa 59 (joulukuu 1968). Kimalainen esiityy superroistona vuoden 2015 elokuvassa Ant-Man näyttelijänään Corey Stoll.
Henry ”Hank” Pym

Tohtori Henry "Hank" Pym oli ensimmäinen Kimalaisen nimeä kantanut hahmo Marvel-sarjakuvissa. Hän oli myös Muurahaismies, Jättiläinen, Goljatti ja Ampiainen. Hahmo on ollut jäsenenä myös useissa supersankariryhmissä, kuten Kostajat ja Puolustajat.
Rita DeMara

Rita DeMara on toinen Kimalaisen nimeä kantanut hahmo moderneissa sarjakuvissa, mutta esiintyi aluksi superroistona. Hän kuului Pahuuden Mestareihin ja Femizoneihin. DeMarasta tuli myöhemmin supersankari ja hän liittyi Kostajiin sekä Galaksin Vartijoihin. Myöhemmin superroisto Immortusin manipuloimana Rautamies tappoi hänet. Hänet herätettiin myöhemmin henkiin Kaaossodan aikana.
Muut mediat > Televisiosarjat

Kimalainen esiintyi ensi kerran televisiossa animaatiosarjassa The Avengers: Earth’s Mightiest Heroes, jossa Hank Pym kärsii persoonallisuushäiriöstä ja muuttuu uudeksi pelottomaksi omankäden oikeuden edustajaksi.
Muut mediat > Marvel Cinematic Universe

Vuonna 2015 Marvel Studiosin elokuvassa Ant-Man, näyttelijä Corey Stoll esittää elokuvan roistoa Darren Crossia, joka on kehittänyt Keltatakin puvun myydäkseen sen Hydran ja Kymmenen Renkaan jäsenille, mutta Hank Pymin, Hope van Dynen ja Scott Langin sotkettua hänen suunnitelmansa, hän puki puvun ylleen käyttääkseen sitä Scottin tuhoamiseen.
Vaihtoehtoisia versioita Keltatakista esiintyy vaihtoehtoisissa universumeissa Disney+-animaatiosarjassa What If...? (2021–2024).
Hank Pym oli ryhtynyt Keltatakiksi ensimmäisellä tuotantokaudella jaksossa ”Mitä jos… maailma menettäisi suurimmat sankarinsa?”. Jaksossa nähdyssä universumissa, hänen tyttärensä Hope oli ollut S.H.I.E.L.D.:n agentti, mutta hänen kuoltua tehtävää suorittaessa, Pym oli käyttänyt Keltatakki-pukua tappaakseen Kostajat-hankkeen ehdokkaita. Loppujen lopuksi Nick Fury, jonka oli tarkoitus olla Pymin viimeinen uhri, pysäytti hänet Lokin avulla.
Toisen tuotantokauden jaksossa ”Mitä jos… Kostajat kokoontuisivat vuonna 1602?”, jossa oli vuosi 1602, Kuninkaalliset Keltatakit (engl. Royal Yellowjackets) toimivat asgardilaisten hallinnassa olevan Englannin kuningas Thorin kuninkaallisena kaartina.
Muut mediat > Videopelit

Videopelissä Marvel: Ultimate Alliance 2 esiintyy pomovastuksena Hank Pymin versio Kimalaisesta ääninäyttelijänä Wally Wingert.
2 Pallas

| 2 Pallas |
| --- | --- |
 Paranalin observatorion VLT-kaukoputken kuva Pallaksesta
Löytäminen
Löytäjät:  H. Wilhelm Olbers
Löytöaika:  28. maaliskuuta 1802
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  414,625 milj. km 2,772 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  318,734 milj. km 2,131 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  510,519 milj. km 3,413 AU
Eksentrisyys:  0,2313
Kiertoaika Auringon ympäri:  1685 päivää 4,61 vuotta
Keskiratanopeus:  17,65 km/s
Inklinaatio:  34,841°
Kuiden lukumäärä:  0
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  570×525×500 km
Massa:  2,2×1020 kg 
Putoamiskiihtyvyys pinnalla:  0,18 m/s2
Pyörähdysaika:  7,8132 h  0,32555 päivää
Akselin kaltevuus:  56°–81°?
Absoluuttinen kirkkaus:  4,13
Albedo:  0,159
Asteroidiluokka:  B
Pinnan lämpötila:  alin: ? K keski: ~164 K ylin: ~265 K (-8° C)
2 Pallas (symboli: ) on toisena löydetty asteroidi. Aikaisemmin oli löydetty vain Ceres. Pallaksen löysi ja nimesi Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers 28. maaliskuuta 1802. Pallas on nimetty kreikkalaisen mytologian jumalattaren Pallas Athenen mukaan, ja se kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välillä. Pallasta pidettiin pitkään planeettana yhdessä Cereksen, Junon ja Vestan kanssa. Ne kuitenkin menettivät asemansa 1850–1860-luvulla, sillä Marsin ja Jupiterin väliltä rupesi löytymään uusia asteroideja nopealla tahdilla Astraean löydyttyä vuonna 1845. Vuonna 2006 Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni oli valmistelemassa selvempää määritelmää sanalle planeetta, ja ensimmäisen ehdotuksen mukaan Pallas oli mukana planeettaehdokkaiden luettelossa. Sittemmin määritelmä muuttui ja Pallaksesta tuli yksi kääpiöplaneettaehdokkaista.
Fyysiset ominaisuudet

Pallas on massaltaan asteroidivyöhykkeen kolmanneksi suurin kappale. Pallaksen massa on 2,2·1020 kg ja sen arvioidaan sisältävän noin 7 % asteroidivyöhykkeen massasta. Pallaksen mitat ovat 570×525×500 km ja se on B-tyypin asteroidi, jonka tiheys on 2,8 g/cm³. Putoamiskiihtyvyys sen pinnalla on 0,18 m/s², ja sen vuorokauden pituus eli pyörähdysaika on noin 7,81 tuntia. Lisäksi Pallas on Aurinkokunnan synnystä ehjänä säilynyt protoplaneetta.
Vaikka Pallas on kooltaan samaa luokkaa kuin Vesta, sen pinnan koostumus on lähempänä Cereksen pinnan koostumusta. Pallas on kuitenkin Cerestä tiheämpi, ja tästä syystä sen koostumuksessa on vähemmän vesijäätä. Jään osuus Pallaksen koostumuksesta on todennäköisesti noin 20–25 %. Pallaksen tiheys on myös Vestan tiheyttä pienempi, ja se onkin koostumukseltaan jotain kiviplaneettoja muistuttavan Vestan ja kaasujättiläisten kuita muistuttavan Cereksen väliltä. Pienemmän tiheyden vuoksi Pallas on myös Vestaa keveämpi. Pallaksessa on todennäköisesti tapahtunut jonkinasteista aineiden erottumista kiviseksi ytimeksi ja jäiseksi vaipaksi, ja sen pinnassa on myös havaittu pientä heijastavuuden vaihtelua.
Kiertorata

Pallaksen rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter
Pallaksen rata (violetti), Maan (sininen), Marsin (vihreä), Cereksen (keltainen) ja Jupiterin (vaaleansininen). Animaatio näyttää viivoilla Pallaksen radan eron ekliptikasta.
Pallaksen rata sijoittuu Marsin ja Jupiterin ratojen välille asteroidivyöhykkeen alueelle. Sen kiertoaika on noin 4,61 vuotta (noin 1685 päivää), ja keskimääräinen etäisyys Auringosta on noin 2,772 AU, mikä on vain hieman suurempi kuin Cereksen. Siltikään Ceres ja Pallas eivät yleensä ole radoillansa kovin lähellä toisiansa, sillä niiden radat ovat muulla tavoin erilaiset. Pallaksen kiertoradan soikeus eli eksentrisyys (0,231) on esimerkiksi paljon suurempi kuin Cereksen (0,075). Täten esimerkiksi ollessaan lähimpänä Aurinkoa tai kauimpana Auringosta, Pallas ja Ceres ovat myös kaukana toisistaan. Pallas on kauimmillaan noin 3,41 AU:n etäisyydellä Auringosta, kun taas Cereksen kauimmaisin etäisyys on vain noin 2,98 AU.
Lisäksi Pallaksen kiertoradan kaltevuus eli inklinaatio on suurempi. Se on noin 34°, eli hyvin suuri. Tämä on suunnilleen kolme kertaa suurempi kuin Cereksen inklinaatio, joka on noin 10,59°. Pallasta kutsuttiinkin Junon ja Cereksen ja Vestan kanssa 1800-luvulla englantilaisissa kirjoissa joskus nimellä ultra zodiacal planet (eläinradasta huomattavasti poikkeava planeetta), sillä nämä planeetat eivät liikkuneet muiden tavoin taivaalla eläinrataa pitkin, sillä niiden inklinaatio ekliptikaan nähden on suurempi, tosin Vestan tapauksessa inklinaatio on silti vielä lähellä Merkuriuksen vastaavaa arvoa.
Pallaksen rata on suurten asteroidin radoista selvästi kaltevin, ja se kulkeekin radallaan useimmiten kaukana ekliptikasta. Pallaksen radan suuri kaltevuus viittaakin protoplaneetan joutuneen nykyiselle radalleen voimakkaan gravitaatiovuorovaikutuksen johdosta. Tähän on saattanut vaikuttaa myös suurehko törmäys toisen taivaankappaleen kanssa. Pallaksen radan suuri inklinaatio myös vaikeuttaa sen tutkimista avaruusluotaimilla, sillä sen radan saavuttamiseen tarvitaan suurta luotaimen nopeuden muutosta. Lisäksi Pallaksella ei ole vielä havaittu olevan omaa kuuta.
Kiertorata > Asteroidiryhmä

Pallaksen kanssa samanlaisilla radoilla kiertää myös joitain pienikokoisia B-tyyppisiä asteroideja, jotka ovat todennäköisesti siitä törmäyksessä irronneita palasia. Pallasta ja näitä pienempiä kappaleita kutsutaankin Pallas-ryhmäksi. Myös 5 km:n läpimittainen Maan lähelle tuleva asteroidi 3200 Phaethon näyttäisi olevan Pallaksesta irronnut, mutta erilaiselle radalle joutunut kappale. Phaethon on myös Geminidien meteoriparven lähde.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pallas (asteroid) Encyclopedia Britannica (englanniksi)
Pikkuplaneetta 2 Pallas Heavens Above
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 1 Ceres | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: 3 Juno |
Ensimmäiset 10 löydettyä asteroidia (oranssilla) verrattuna Kuuhun (harmaalla). Pallas on numero kaksi.
Hubble-kaukoputken mustavalkokuva Pallaksesta vuonna 2007
Kokovertailu Aurinkokunnan kappaleista, jotka olivat IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmää luotaessa planeettaehdokkaina. Niistä tuli määritelmän valmistuttua kääpiöplaneettaehdokkaita. Pallas on toinen alhaalla oikealla. (Kuvassa näkyy myös kaistale Maasta kappaleiden koon parempaa hahmotusta varten.)
2464 Nordenskiöld

| 2464 Nordenskiöld> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  19. tammikuuta 1939
Muut nimet:  1939 BF, 1939 CP, 1971 SY2, 1973 GD, 1976 SY9, A905 CD ja 2019 GN24
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  22,47  km
Pyörähdysaika:  5,209 h
Albedo:  0,082
Absoluuttinen magnitudi:  11,9  ja 12,11
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,20 , 0,2033412  tai 0,1928260967012892
Inklinaatio:  0,84775 aste tai 0,8409523440418873 aste
Keskianomalia:  54,17575 astetta tai 37,19572891386395 astetta
Kiertoaika:  5,67 vuotta ja 2 078,597332356003 vuorokautta
Periapsis:  2,5319280 au ja 2,572853580254136 au
Apoapsis:  3,824 au ja 3,802113624517343 au
Radan isoakselin puolikas:  3,1781837 au ja 3,187483604427593 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
2464 Nordenskiöld on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tutkimusmatkailija Nils Adolf Erik Nordenskiöldin mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman ö-kirjainta, muodossa Nordenskiold.
Nordenskiöldin likimääräinen läpimitta on 21 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,17 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 8 kuukautta.