stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joona Lehmus
Ura > Seuraura

Lehmus on Lempäälän Kisan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan. Lehmus voitti kauden 2017–2018 päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. QMJHL-joukkue Saint John Sea Dogs varasi hänet CHL:n varaustilaisuuden kuudentena pelaajana kesällä 2019. Lehmus siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2019–2020. Kaudeksi 2020–2021 hän palasi Tapparan U20-joukkueeseen.
Kaudeksi 2021–2022 Lehmus siirtyi monikansalliseen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue RB Hockey Juniorsiin. Hänelle joukkuetta suositteli myös seurassa kaksi vuotta pelannut Lehmuksen ystävä Luka Nyman. Lehmus oli Red Bullin tehokkain puolustaja tehoilla 2+17=19. Hän pelasi myös seuran ykkösjoukkue EC Salzburgissa kaksi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Lehmus teki miesten pääsarjadebyyttinsä näin ollen 5. lokakuuta 2021 italialaista HC Bolzanoa vastaan. Hänet merkittiin heti Salzburgin ykköspuolustajapariin Vincent LoVerden viereen. Lehmus sai ottelussa jääaikaa 15.09 minuuttia.
Kaudeksi 2022–2023 Lehmus siirtyi 1+1-vuotisella SM-liigasopimuksella Helsingin IFK:hon. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 15. syyskuuta 2022 vieraissa Tapparaa vastaan, kun HIFK:n puolustuksesta oli sivussa Kasper Kotkansalo. Lehmus merkittiin joukkueen kolmospuolustajapariin Joonas Lyytisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.25 minuuttia ja Lehmus keräsi ottelusta teholukeman –2. Liigauransa avausmaalin hän teki seitsemännessä ottelussaan 5. joulukuuta 2022 ylivoimalla Mikkelin Jukureita vastaan. Toni Mäkiaho valitsi Lehmuksen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän sai SM-liigassa peliaikaa pääasiassa paikatessaan poissaoloja ja Lehmus pelasi kaikkiaan 13 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa Lehmus pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran U20-joukkueessa, jossa Lehmus teki runkosarjassa yli piste per peli-tahdilla 24 ottelussa tehot 4+21=25, joilla hän oli HIFK:n tehokkain puolustaja. Toukokuussa 2023 seura käytti Lehmuksen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Syyskuussa 2023 HIFK lainasi Lehmuksen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hän vietti siellä suurimman osan kaudesta 2023–2024 ja kauden loppuun. Lehmus pelasi 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+6=7 ja kaksi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana HIFK:ssa 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2024–2025 Lehmus siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Seura lainasi hänet yhteistyöseuraansa, SM-liigajoukkue JYPiin 8. tammikuuta 2025 pelattuun otteluun Tapparaa vastaan. Lehmus teki ottelussa liigauransa avausmaalin ja hän sai myös kakkossyöttöpisteen Daniel Torgerssonin tekemään maaliin. Matti Kautto valitsi Lehmuksen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän pelasi JYPissä viisi ottelua, kunnes 21. tammikuuta Lehmus teki seuran kanssa loppukauden kattavan jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Lehmus pelasi edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa, jolloin hän voitti hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Lehmus voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 17 poikien maaottelua.
Pelityyli

Lehmus on pitänyt itseään vahvana luistelijana ja kahden suunnan pelaajana, joka pyrkii pitämään oman pään puhtaana ja tukemaan hyökkäyspään pelaamista.
Sibylla (pikaruokalaketju)

Sibylla-ravintola Jönköpingissä.
Sibylla on vuonna 1932 perustettu ruotsalainen pikaruokalaketju. Yrityksellä on yli 3 500 ravintolaa eri puolella Eurooppaa.
Suomessa Sibylla aloitti vuonna 1997, ja vuoteen 2013 mennessä shop-in-shop-periaatteella toimivia ravintoloita oli maassa 280. Ne toimivat lähinnä huoltoasemien yhteydessä.
Aiheesta muualla

Sibyllan suomalaiset kotisivut (suomeksi)
Häntäkolmikolkka

| Häntäkolmikolkka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Paatsamakasvit Rhamnaceae
Tribus::  Gouanieae
Suku::  Kolmikolkat Gouania
Laji::  longispicata
Kaksiosainen nimi
 Gouania longispicata  Engl. 
Katso myös
   Häntäkolmikolkka Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häntäkolmikolkka (Gouania longispicata) on paatsamakasvien (Rhamnaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on liaanimainen kasvi, joka kasvaa ja kiipeilee usein muun kasvillisuuden päällä. Sen lehdet ovat soikeita ja laidoiltaan hienosahalaitaisia. Lehtien suonet ovat lehtien yläpinnoilta painuneita ja alapinnoilta koholla. Kukinnot ovat pitkiä ja monikukkaisia terttuja ja kukat ovat väriltään kermanvalkoisia. Hedelmät ovat kooltaan 6 × 11 mm ja hieman mehukkaita sekä kolmisiipisiä.
Häntäkolmikolkkaa kasvaa luonnossa Afrikan keski- ja itäosissa, Aasian eteläosissa, Intian valtameren saarilla, Havaijilla sekä Amerikoissa.
Häntäkolmikolkkaa on käytetty Afrikassa lääkekasvina useisiin erilaisiin vaivoihin. Mbuti-pygmit ovat antaneet lapsilleen häntäkolmikolkan murskatuista lehdistä ja vedestä valmistettua juomaa, jotta lapset kasvaisivat vahvoiksi. Ugandassa häntäkolmikolkan lehtiä on puolestaan käytetty vatsakipujen hoitoon. Häntäkolmikolkka on myös vuorigorillojen suosimaa ravintoa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Häntäkolmikolkka (Gouania longispicata)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q15542143  APDB: 83647  BOLD: 474030  CoL: 3H4PD  GBIF: 5602983  IPNI: 717485-1  NCBI: 1813009  Open Tree of Life: 6108985  Plant List: kew-2831452  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:717485-1  Tropicos: 27501026  WFO: wfo-0000708314  Laji.fi: MX.5009519
Groom

GROOM Parturit on suomalainen miesten parturiliikeketju. Yritys on perustettu vuonna 2005, ja ensimmäinen liike avattiin saman vuoden toukokuussa Helsinkiin Kalevankadulle.
Kesäkuussa 2023 GROOMilla on 27 liikettä. Liikkeet sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Vantaalla, Lohjalla, Järvenpäässä ja Turussa.
| GROOM Parturit |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Parturi, jossa palvelu pelaa.
Perustettu:  2005
Perustaja:  Sami Heino
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Parturi
Kotisivu:  http://www.groom.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo:
Historia

Sami Heino perusti ensimmäisen GROOM-liikkeen Helsingin Kalevankadulle vuonna 2005 vappuna. Yrityksen liikeidea oli tarjota miehille perinteisiä parturipalveluita helposti ja nopeasti ilman jonottelua. Parturiin pääsi nettiajanvarauksella, varaamalla ajan puhelimitse tai kävelemällä sisään ilman ajanvarausta.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Inhottujärvi

| Inhottujärvi |
| --- | --- |
 Pomarkunjoen sääntelypato Inhottujärven luoteispäässä Riuttansalmella
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pori (Noormarkku), Pomarkku
Koordinaatit:  61°37′12″N, 22°08′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Noormarkunjoki (Oravajoki, Hanhijoki), Pomarkunjoki 
Järvinumero:  36.021.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43,1 m 
Rantaviiva:  24 km 
Pinta-ala:  4,49 km² 
Tilavuus:  0,0039 km³ 
Keskisyvyys:  0,8 m 
Valuma-alue:  2 086 km² 
Keskivirtaama:  21 m³/s (MQ) 
 fiInhottujärvi 
Inhottujärvi (myös Inhottu) on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi, joka sijaitsee pääosaltaan Noormarkussa Porissa ja pienemmältä osaltaan Pomarkussa Satakunnan maakunnassa.
Vesistösuhteet

Järvi on Karvianjoen vesistön keskusjärvi. Pohjoisesta siihen laskee Kynäsjoki, joka saa alkunsa Karvianjoen yläjuoksun vedet keräävästä Kynäsjärvestä. Idästä siihen laskee Lassilanjoki, joka saa alkunsa Lavian Karhijärvestä.
Inhottujärvi on bifurkaatiojärvi. Tämä tarkoittaa, että järvellä on kaksi lasku-uomaa. Inhotunjärven lasku-uomia ovat Pomarkunjoki, joka laskee Isojärveen Pomarkun ja Siikaisten rajalla, ja Noormarkunjoki, joka laskee Eteläjoen nimellä mereen Ahlaisissa Porissa. Näistä Noormarkunjoki laskee Inhottujärvestä kahtena haarana: Oravajokena ja Hanhijokena, jotka virtaavat jokien väliin jäävän Oravasaaren kahden puolen. Inhotunjärven ohella myös Pomarkun Isojärvi on bifurkaatiojärvi. Sen vedet päätyvät mereen toisaalta Merikarvianjoen kautta Merikarvialla ja toisaalta Pomarkun Salmusojan, Noormarkun Poosjärven ja Ahlaisissa mereen laskevan Pohjajoen muodostaman vesireitin kautta.
Vesistöhistoriaa

Karvianjoen vesistöalueella on etenkin 1900-luvulla, mutta osittain jo aiemmin tehty lukuisia vesistöjärjestelyjä, joissa järviä on laskettu ja puroja ja jokia perattu etenkin viljelymaan kuivattamiseksi. Tämän seurauksena vesistön suurimmista järvistä muun muassa Kynäsjärvi, Karhijärvi, Inhottujärvi ja Isojärvi ovat säännösteltyjä.
Veden laatu ja kuormitus

Inhottujärvi on vetensä laadun puolesta rehevä, humuspitoinen, matala järvi, joka on vähitellen kasvamassa umpeen, ja sen käyttökelpoisuusluokka on välttävä. Ravinne- ja kiintoainekuormitusta aiheuttavat etenkin valuma-alueen maa- ja metsätalous, suo-ojitukset, turvetuotanto sekä haja- ja taajama-asutus.
Mataloituminen ja umpeenkasvu

Umpeenkasvu on järvissä luontaista, mutta esimerkiksi veden pintaa laskemalla ihminen voi nopeuttaa sitä suuresti. Säännöstelyllä lasketussa Inhottujärvessä on tapahtunut juuri näin, ja sitä onkin luonnehdittu olemukseltaan tyypilliseksi lasketuksi järveksi, jolle on tyypillistä pitkälle ulapalle ulottuva kasvusto. Kasvillisuuden leviämistä edistävät lisäksi säännöstelyn myötä samalla korkeudella pysyvä vedenpinta ja tästä seuraava tulvien puute, ja samaan suuntaan vaikuttaa myös järveen tuleva ravinne- ja kiintoainekuormitus.
Linnusto ja luontoarvot

Monen muun umpeenkasvavan järven tavoin Inhottujärvi on tärkeä lintujärvi. Se kuuluu valtioneuvoston vuonna 1982 vahvistamaan valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja myös Natura 2000 -ohjelmaan. Lintujärvenä järvi on luettu yhdeksi Etelä-Suomen parhaista. Rehevöitymisen myötä lintumäärät ovat kuitenkin radikaalisti vähentyneet. Järvellä esiintyviä lintulajeja ovat muiden muassa kaakkuri, mustakurkku-uikku, kaulushaikara, laulujoutsen, uivelo, ruskosuohaukka, kurki, luhtahuitti, liro, kalatiira, mustatiira ja pikkulepinkäinen. Nisäkkäistä esiintyy muiden muassa saukko. Järvityypiltään järvi on rehevä osmankäämi-sarpiotyypin järvi.
Long-Range Hypersonic Weapon

| Long-Range Hypersonic Weapon |
| --- | --- |
 LRHW-laukaisuvaunu nostamassa ohjusputkia pystysuoriksi.
Tyyppi:  hypersoonisen liitokärjen sisältävä keskipitkän matkan ohjus
Valmistushistoria
Valmistaja:  Lockheed Martin
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Käyttöönotto:  2023
Ohjus
Massa:  7 400 kg
Kantomatka:  yli 3 600 km
Mitat
Halkaisija:  0,88 m
Long-Range Hypersonic Weapon (LRHW, suom. pitkän kantaman hypersooninen ase), kutsumanimeltään Dark Eagle (suom. pimeä kotka) on kehitteillä oleva yhdysvaltalainen maasta laukaistava keskipitkän kantaman hypersooninen ohjus, joka kantaa Common-Hypersonic Glide Body (C-HGB) -liitokärkeä.
Kehitys

Uuden kohtalaisen pitkän kantaman hypersoonisen aseen kehitystyö Yhdysvalloissa alkoi maaliskuussa 2019. Tarkoitus oli saada tämäntyyppinen uudenlainen ase Yhdysvaltain maavoimille. Lockheed Martin voitti tarjouskilpailun ja sai tehtäväkseen suunnitella aseen elokuussa 2019. C-HGB kehitettiin Yhdysvaltain laivaston projektissa ja sitä valmistaa Dynetics. LRHW:n tarkoitus on kyetä iskemään nopeasti tärkeisiin ja hyvin puolustettuihin kohteisiin. Pentagon priorisoi hanketta, koska Venäjä ja Kiina olivat jo kehittäneet omia hypersoonisia aseitaan.
Yhdysvaltain laivaston on tarkoitus saada sotalaivalta/sukellusveneestä laukaistava versio käyttöönsä osana Intermediate-Range Conventional Prompt Strike (IRCPS) -ohjelmaa. Laivasto aikoo sijoittaa ohjuksia Zumwalt-luokan hävittäjille ja myöhemmin Virginia-luokan Block V -sarjan ydinsukellusveneisiin.
C-HGB:tä kokeiltiin onnistuneesti maaliskuussa 2020, kun se laukaistiin kantoraketin kyydissä Pacific Missile Range Facilitystä Havaijilta. Alkuvaiheessa etenkin itse ohjuksen kanssa oli ongelmia ja useat koelaukaisut epäonnistuivat. Vuonna 2023 kolme koelaukaisua peruttiin. Koko ohjusta testattiin onnistuneesti luultavasti ainakin kesällä 2024.
Suunnittelu

Kokonainen LRHW-ohjus on nimeltään All-Up-Round (AUR). AUR koostuu varsinaisesta aseesta eli Common-Hypersonic Glide Body (C-HGB) -liitokärjestä sekä sen kantorakettina toimivasta kaksivaiheisesta kiinteän ajoaineen rakettimoottoreita käyttävästä ohjuksesta. AUR-ohjuksen halkaisija on 87,6 cm. Aseen kantama on todennäköisesti yli 3 600 kilometriä. Sekä Yhdysvaltain maavoimien että laivaston käyttöön tulevat AUR-ohjukset ovat samoja, niiden laukaisutavat vain eroavat toisistaan.
Laukaisun jälkeen ohjus kiihdyttää itsensä hypersoonisen nopeuteen (yli viisinkertainen äänennopeus). Koska ohjus on kaksivaiheinen, pudotetaan siitä ensin sen ensimmäinen vaihe, joka toimii todennäköisesti laukaisumoottorina. Tarpeeksi suuressa nopeudessa ja muuten oikeassa kohdassa lentoa toinen vaihe ja sen kärjessä oleva C-HGB-liitokärki irrotetaan toisistaan. C-HGB jatkaa matkaa kohteeseensa saamallaan nopeudella. Liitolaite itsessään ei sisällä moottoria, mutta kykenee tekemään liikkeitä. Hyvin suuri nopeus ja muuttuva lentorata tekevät torjunnasta todella vaikeaa. C-HGB:n huippunopeus on tiettävästi jopa Mach 17 eli seitsemäntoistakertainen äänennopeus.
Lämpökilpi suojaa laitetta suuresta nopeudesta johtuvalta kuumenemiselta, jonka aiheuttaa ilmanvastus. C-HGB toimii itsessään kineettisenä aseena eli sen nopeuden liike-energia riittää tarjoamaan suuren tuhovoiman iskiessään kohteeseen, eikä laitetta siksi tarvitse varustaa räjähteillä.
Maavoimien LRHW laukaistaan HEMTT-kuorma-auton vetämällä perävaunulla olevasta laukaisimesta. Yhteen laukaisuvaunuun mahtuu kaksi ohjusta vierekkäisiin laukaisuputkiin, ”kanistereihin”. Laukaisuvaiheessa putket täytyvät olla nostettuna pystysuoriksi. LRHW-patteri koostuu neljästä laukaisuajoneuvosta, johtokeskusajoneuvosta sekä huoltoajoneuvosta. Koko järjestelmä on hyvin liikkuva ja voi vaihtaa paikkaa taistelukentällä nopeasti. Järjestelmä voidaan ilmakuljettaa C-17-kuljetuskoneilla.
Ismail al-Faruqi

| Ismaʻīl Rājī al-Fārūqī |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1921 Jaffa, Palestiinan mandaatti
Kuollut: 27. toukokuuta 1986 (65 vuotta) Wyncote, Pennsylvania, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Vaikutusalueet:  islam, arabialainen nationalismi, sionismin vastaisuus, kristinusko
Tunnetut työt:  tieteen islamisaatio, arabialainen nationalismi (Urubah), ijtihad'in elpyminen
 Nimikirjoitus
Ismaʻīl Rājī al-Fārūqī (1. tammikuuta 1921 – 27. toukokuuta 1986) oli palestiinalais-amerikkalainen filosofi, joka tunnetaan islamilaisista opinnoista ja uskontojenvälisestä vuoropuhelusta. Hän opiskeli Al-Azharin yliopistossa Kairossa ja opetti yliopistoissa Pohjois-Amerikassa, kuten McGill Universityssa Montrealissa, Kanadassa. Al-Faruqi oli uskonnon professori Temple Universityssa, missä hän perusti ja johti islamilaisia opintoja käsittelevää ohjelmaa. Hän perusti myös International Institute of Islamic Thoughtin (IIIT). Al-Faruqi kirjoitti yli 100 artikkelia ja 25 kirjaa, kuten Christian Ethics: A Historical and Systematic Analysis of Its Dominant Ideas ja Al-Tawhid: Its Implications For Thought And Life.
Varhainen elämä ja koulutus

Al-Faruqi syntyi Jaffassa, Britannian mandaattina toimineessa Palestiinassa. Hänen isänsä, 'Abd al-Huda al-Faruqi, oli islamilainen tuomari (qadi). Al-Faruqi sai varhaisen uskonnollisen koulutuksensa kotona ja paikallisessa moskeijassa. Vuonna 1936 hän alkoi käydä ranskalaista dominikaanista Collège des Frères de Jaffaa.
Vuonna 1942 hänet nimitettiin osuuskuntien rekisteröijäksi Britannian mandaattihallinnon alaisuuteen Jerusalemiin. Vuonna 1945 hänestä tuli Galilean aluekuvernööri. Vuoden 1948 arabien ja Israelin sodan jälkeen al-Faruqi muutti Beirutiin, Libanoniin, missä hän opiskeli Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa. Myöhemmin hän kirjautui Indianan yliopistoon, missä hän suoritti filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1949 työllä The Ethics of Reason and the Ethics of Life (Kantian and Nietzschean Ethics).
Maisterin tutkielmassaan al-Faruqi tutki Immanuel Kantin ja Friedrich Nietzschen etiikkaa. Hän suoritti toisen filosofian maisterin tutkinnon Harvardin yliopistossa vuonna 1951 ja väitteli tohtoriksi Indianan yliopistossa vuonna 1952 väitöskirjallaan On Justifying the Good. Väitöskirjassaan al-Faruqi esitti, että arvot ovat absoluuttisia, itsenäisiä olemuksia, jotka tunnetaan a priori tunteellisen intuition kautta. Hän pohjasi teoriansa Max Schelerin fenomenologian käyttöön ja Nicolai Hartmannin etiikan tutkimuksiin.
Opintojensa aikana al-Faruqi päätyi siihen, että transcendentin perustan puuttuminen johtaa moraaliseen relativismiin, mikä sai hänet arvioimaan uudelleen islamilaista perintöään. Kuuden vuoden kuluessa Yhdysvaltoihin saapumisestaan hän tunnisti tarpeen perusteellisemmalle islamin tutkimukselle, mikä johti hänet opiskelemaan Egyptin Al-Azharin yliopistossa. Jättäessään Yhdysvallat hänellä oli uusia kysymyksiä moraalisista velvollisuuksista ja hän pyrki yhdistämään älylliset pyrkimyksensä islamilaiseen identiteettiinsä.
Akateeminen ura

Vuonna 1958 al-Faruqi sai kutsun vierailevaksi tutkijaksi McGill Universityn teologiseen tiedekuntaan. Hän asui Ville St. Laurentissa ja liittyi McGill Universityn Islamilaisen tutkimuksen instituuttiin sen perustajan, Wilfred Cantwell Smithin, kutsusta. Vuosina 1958–1961 hän opetti Smithin rinnalla ja tunnettiin dynaamisesta ja omaperäisestä lähestymistavastaan islamilaiseen ajatteluun. Tänä aikana hän tutki kristillistä teologiaa ja juutalaisuutta ja tutustui pakistanilaiseen filosofi Fazlur Rahman Malikiin. Vuonna 1961 Rahman järjesti hänelle kahden vuoden tehtävän Keski-Islamilaisen tutkimusinstituutin keskusinstituutissa Karachissa, Pakistanissa, altistaakseen hänet erilaisille muslimikulttuureille. Al-Faruqi työskenteli vierailevana professorina siellä vuosina 1961–1963.
Vuonna 1964 Al-Faruqi palasi Yhdysvaltoihin ja toimi vierailevana professorina Chicagon yliopiston teologisessa koulussa ja apulaisprofessorina Syracusen yliopistossa. Vuonna 1968 hän liittyi Temple Universityn uskonnon professoriksi, missä hän perusti islamilaisia opintoja käsittelevän ohjelman ja toimi siellä kuolemaansa asti vuonna 1986. Temple Universityssa ollessaan al-Faruqi ohjasi monia opiskelijoita, mukaan lukien ensimmäistä tohtoriopiskelijaansa John L. Espositoa.
Maaliskuussa 1977 al-Faruqi osallistui merkittävässä roolissa ensimmäiseen maailmankonferenssiin muslimikasvatuksesta Mekkassa. Konferenssiin osallistuivat Muhammad Kamal Hassan, Syed Muhammad Naquib al-Attas ja Syed Ali Ashraf, muiden muassa. Konferenssi loi perustan islamilaisten yliopistojen perustamiselle Dhakassa, Islamabadissa, Kuala Lumpurissa, Kampalassa ja Nigerissä. Al-Faruqi oli keskeinen toimija konferenssin keskusteluissa ja toimintasuunnitelmien kehittämisessä.
Filosofia ja ajattelu > Varhainen ajattelu: Arabismi

Al-Faruqin varhainen älyllinen keskittyminen oli urubah (arabismi). Hän väitti, että urubah oli ydinidentiteetti ja arvojen joukko, joka yhdisti kaikki muslimit yhdeksi uskovien yhteisöksi (ummah). Al-Faruqi uskoi, että arabia, Koraanin kieli, oli välttämätön islamilaisen maailmankuvan täydelliselle ymmärtämiselle. Hän esitti, että urubah oli erottamaton muslimi-identiteetistä, ja siihen kuului sekä kielelliset että uskonnolliset ulottuvuudet.
Al-Faruqi korosti myös tawhidin (monoteismin) käsitettä arabialaisen uskonnollisen tietoisuuden keskeisenä elementtinä, jonka hän löysi juutalaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa. Tämä ajatus korosti monoteististen uskontojen yhteistä virtaa, joka oli juurtunut arabialaiseen kulttuuriin ja kieleen. Hän uskoi, että islam ja monoteismi olivat arabialaisen tietoisuuden lahjoja ihmiskunnalle, mikä oli vastoin modernin aikakauden rotupohjaista nationalismia.
Tätä kantaa kritisoivat jotkut tutkijat sen koetun essentialistisen ja arabikeskeisen lähestymistavan vuoksi. Kriitikot, mukaan lukien ei-arabialaiset muslimi-intellektuellit, haastoivat hänen väitteensä, että arabia oli ainoa kielellinen rakenne, joka sopi islamilaiseen ajatteluun. Al-Faruqin aika Pakistanissa, jossa hän altistui erilaisille muslimikulttuureille, ei juuri muuttanut hänen arabikeskeisiä näkemyksiään aluksi.
Filosofia ja ajattelu > Käänne islamismiin

Al-Faruqin näkemykset kehittyivät merkittävästi hänen muutettuaan Yhdysvaltoihin. Hänen osallistumisensa Muslim Students' Associationiin (MSA) Temple Universityssa esitteli hänet monikulttuuriselle muslimiopiskelijajoukolle. Tämä altistus johti hänet harkitsemaan uudelleen varhaista keskittymistään arabismiin. Hän alkoi painottaa laajempaa islamilaista identiteettiä arabinationalismin sijaan, sanoen: "Vielä muutama kuukausi sitten olin palestiinalainen, arabi ja muslimi. Nyt olen muslimi, joka sattuu olemaan arabi Palestiinasta". Harkiten edelleen identiteettiään, al-Faruqi totesi: "Kysyin itseltäni: Kuka olen? Palestiinalainen, filosofi, liberaali humanisti? Vastaukseni oli: Olen muslimi".
Tämä muutos johtui myös hänen osallistumisestaan uskontojenväliseen vuoropuheluun, jossa hän alkoi nähdä yhtenäisen islamilaisen identiteetin tärkeyden merkityksellisten keskustelujen edistämisessä ei-muslimien kanssa. Al-Faruqin osallistuminen MSA
ja hänen kohtaamisensa monikulttuuristen muslimiyhteisöjen kanssa Yhdysvalloissa vahvistivat hänen laajempaa islamilaista identiteettiään aiempien arabikeskeisten näkemysten sijaan.
Filosofia ja ajattelu > Metauskonto

Al-Faruqi pyrki luomaan metauskonnollisia periaatteita, jotka perustuivat järkeen arvioidakseen uskontoja universaalien standardien eikä toistensa perusteella. Tämä kunnianhimoinen hanke pyrki löytämään yhteisen pohjan erilaisten uskontojen ymmärtämiselle ja yhteistyölle. Hän esitti useita ohjaavia periaatteita vuoropuhelulle, kuten sen, että kaikki vuoropuhelu on kritiikin alaista, viestinnän on noudatettava sisäisen ja ulkoisen johdonmukaisuuden lakeja, vuoropuhelun on vastattava todellisuutta ja oltava vapaa "kanonisista kuvailuista", sekä keskittyminen eettisiin kysymyksiin teologisten kiistojen sijaan.
Al-Faruqi uskoi, että metauskonnollinen vuoropuhelu voisi toimia keinona saavuttaa keskinäinen ymmärrys ja kunnioitus eri uskonyhteisöjen välillä, auttaen kuilun kaventamisessa, jonka opilliset erot ovat luoneet. Hänen keskittymisensä etiikkaan teologian sijaan oli tarkoitettu helpottamaan rakentavampaa ja vähemmän riidanhaluista uskontojenvälistä vuorovaikutusta.