stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurovision laulukilpailu 2018
Palaavat artistit > Aikaisemmin Euroviisuissa mukana olleet

Australia – Jessica Mauboy esiintyi väliaikanumerossa vuoden 2014 Euroviisuissa. Tuolloin Australia esiintyi kisassa ensimmäistä kertaa, mutta ei ollut kilpailussa mukana varsinaisena osallistujana.
Iso-Britannia – SuRie osallistui taustalaulajana Belgian esityksiin vuosina 2015 ja 2017. Belgiaa edustivat tuolloin Loïc Nottet kappaleella "Rhythm Inside" ja Blanche kappaleella "City Lights".
Itävalta – Cesár Sampson on osallistunut aikaisemmin Bulgarian esitysten taustalaulajana vuosina 2016 ja 2017.
Slovenia – Lea Sirk oli taustalaulajana Slovenian esityksessä vuoden 2014 Euroviisuissa. Tuolloin Sloveniaa edusti Tinkara Kovač kappaleella "Round and Round".
Osallistujamaat

Vuoden 2018 kilpailuun osallistui yhteensä 43 maata.
Osallistujamaat > 1. semifinaali

Espanja, Iso-Britannia ja Portugali äänestivät tässä semifinaalissa. Jatkoon päässeet on lihavoitu.
| Nro | Maa | Artisti(t) | Kappale | Suomennos | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  Azerbaidžan | AISEL | ”X My Heart” | ”Vannon sydämestäni” | 11 | 94 |
| 02 |  Islanti | Ari Ólafsson | ”Our Choice” | ”Valintamme” | 19 | 15 |
| 03 |  Albania | Eugent Bushpepa | ”Mall” | ”Kaipaus” | 8 | 162 |
| 04 |  Belgia | Sennek | ”A Matter of Time” | ”Ajan kysymys” | 12 | 91 |
| 05 |  Tšekki | Mikolas Josef | ”Lie to Me” | ”Valehtele minulle” | 3 | 232 |
| 06 |  Liettua | Ieva Zasimauskaitė | ”When We’re Old” | ”Kun olemme vanhoja” | 9 | 119 |
| 07 |  Israel | Netta Barzilai | ”Toy” | ”Lelu” | 1 | 283 |
| 08 |  Valko-Venäjä | Alekseev | ”Forever” | ”Ikuisesti” | 16 | 65 |
| 09 |  Viro | Elina Netšajeva | ”La forza” | ”Voima” | 5 | 201 |
| 10 |  Bulgaria | Equinox | ”Bones” | ”Luut” | 7 | 177 |
| 11 |  Makedonia | Eye Cue | ”Lost and Found” | ”Kadotettu ja löydetty” | 18 | 24 |
| 12 |  Kroatia | Franka Batelić | ”Crazy” | ”Hullu” | 17 | 63 |
| 13 |  Itävalta | Cesár Sampson | ”Nobody But You” | ”Ei kukaan paitsi sinä” | 4 | 231 |
| 14 |  Kreikka | Giánna Terzí | ”Óneiró mou” | ”Unelmani” | 14 | 81 |
| 15 |  Suomi | Saara Aalto | ”Monsters” | ”Hirviöt” | 10 | 108 |
| 16 |  Armenia | Sevak Khanagyan | ”Qami” | ”Tuuli” | 15 | 79 |
| 17 |  Sveitsi | Zibbz | ”Stones” | ”Kivet” | 13 | 86 |
| 18 |  Irlanti | Ryan O’Shaughnessy | ”Together” | ”Yhdessä” | 6 | 179 |
| 19 |  Kypros | Eleni Foureira | ”Fuego” | ”Tuli” | 2 | 262 |
Osallistujamaat > 2. semifinaali

Italia, Ranska ja Saksa äänestivät tässä semifinaalissa. Jatkoon päässeet on lihavoitu.
| Nro | Maa | Artisti(t) | Kappale | Suomennos | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  Norja | Alexander Rybak | ”That’s How You Write a Song” | ”Näin kirjoitat laulun” | 1 | 266 |
| 02 |  Romania | The Humans | ”Goodbye” | ”Näkemiin” | 11 | 107 |
| 03 |  Serbia | Sanja Ilić & Balkanika | ”Nova deca” | ”Uudet lapset” | 9 | 117 |
| 04 |  San Marino | Jessika feat. Jenifer Brening | ”Who We Are” | ”Keitä me olemme” | 17 | 28 |
| 05 |  Tanska | Rasmussen | ”Higher Ground” | ”Korkeammalle” | 5 | 204 |
| 06 |  Venäjä | Julija Samoilova | ”I Won’t Break” | ”Minä en hajoa” | 15 | 65 |
| 07 |  Moldova | DoReDoS | ”My Lucky Day” | ”Onnenpäiväni” | 3 | 235 |
| 08 |  Alankomaat | Waylon | ”Outlaw in ’Em” | ”Lainsuojaton sisässään” | 7 | 174 |
| 09 |  Australia | Jessica Mauboy | ”We Got Love” | ”Meillä on rakkaus” | 4 | 212 |
| 10 |  Georgia | Iriao | ”For You” | ”Vuoksesi” | 18 | 24 |
| 11 |  Puola | Gromee feat. Lukas Meijer | ”Light Me Up” | ”Sytytä minut” | 14 | 81 |
| 12 |  Malta | Christabelle | ”Taboo” | ”Tabu” | 13 | 101 |
| 13 |  Unkari | AWS | ”Viszlát nyár” | ”Näkemiin, kesä” | 10 | 111 |
| 14 |  Latvia | Laura Rizzotto | ”Funny Girl” | ”Hauska tyttö” | 12 | 106 |
| 15 |  Ruotsi | Benjamin Ingrosso | ”Dance You Off” | ”Tanssin sinut pois” | 2 | 254 |
| 16 |  Montenegro | Vanja Radovanović | ”Inje” | ”Huurre” | 16 | 40 |
| 17 |  Slovenia | Lea Sirk | ”Hvala, ne!” | ”Kiitos, ei!” | 8 | 132 |
| 18 |  Ukraina | Mélovin | ”Under the Ladder” | ”Tikkaiden alla” | 6 | 179 |
Osallistujamaat > Finaali

| Nro | Maa | Artisti(t) | Kappale | Suomennos | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  Ukraina | Mélovin | ”Under the Ladder” | ”Tikkaiden alla” | 17 | 130 |
| 02 |  Espanja | Alfred & Amaia | ”Tu canción” | ”Sinun laulusi” | 23 | 61 |
| 03 |  Slovenia | Lea Sirk | ”Hvala, ne!” | ”Kiitos, ei!” | 22 | 64 |
| 04 |  Liettua | Ieva Zasimauskaitė | ”When We’re Old” | ”Kun olemme vanhoja” | 12 | 181 |
| 05 |  Itävalta | Cesár Sampson | ”Nobody But You” | ”Ei kukaan paitsi sinä” | 3 | 342 |
| 06 |  Viro | Elina Netšajeva | ”La forza” | ”Voima” | 8 | 245 |
| 07 |  Norja | Alexander Rybak | ”That’s How You Write a Song” | ”Näin kirjoitat laulun” | 15 | 144 |
| 08 |  Portugali | Cláudia Pascoal | ”O jardim” | ”Puutarha” | 26 | 39 |
| 09 |  Iso-Britannia | SuRie | ”Storm” | ”Myrsky” | 24 | 48 |
| 10 |  Serbia | Sanja Ilić & Balkanika | ”Nova deca” | ”Uudet lapset” | 19 | 113 |
| 11 |  Saksa | Michael Schulte | ”You Let Me Walk Alone” | ”Annat minun kävellä yksin” | 4 | 340 |
| 12 |  Albania | Eugent Bushpepa | ”Mall” | ”Kaipaus” | 11 | 184 |
| 13 |  Ranska | Madame Monsieur | ”Mercy” | ”Armo” | 13 | 173 |
| 14 |  Tšekki | Mikolas Josef | ”Lie to Me” | ”Valehtele minulle” | 6 | 281 |
| 15 |  Tanska | Rasmussen | ”Higher Ground” | ”Korkeammalle” | 9 | 226 |
| 16 |  Australia | Jessica Mauboy | ”We Got Love” | ”Meillä on rakkaus” | 20 | 99 |
| 17 |  Suomi | Saara Aalto | ”Monsters” | ”Hirviöt” | 25 | 46 |
| 18 |  Bulgaria | Equinox | ”Bones” | ”Luut” | 14 | 166 |
| 19 |  Moldova | DoReDoS | ”My Lucky Day” | ”Onnenpäiväni” | 10 | 209 |
| 20 |  Ruotsi | Benjamin Ingrosso | ”Dance You Off” | ”Tanssin sinut pois” | 7 | 274 |
| 21 |  Unkari | AWS | ”Viszlát nyár” | ”Näkemiin, kesä” | 21 | 93 |
| 22 |  Israel | Netta Barzilai | ”Toy” | ”Lelu” | 1 | 529 |
| 23 |  Alankomaat | Waylon | ”Outlaw in ’Em” | ”Lainsuojaton sisässään” | 18 | 121 |
| 24 |  Irlanti | Ryan O’Shaughnessy | ”Together” | ”Yhdessä” | 16 | 136 |
| 25 |  Kypros | Eleni Foureira | ”Fuego” | ”Tuli” | 2 | 436 |
| 26 |  Italia | Ermal Meta & Fabrizio Moro | ”Non mi avete fatto niente” | ”Ette ole tehneet minulle mitään” | 5 | 308 |
Muut maat

Andorra – RTVA ilmoitti 14. toukokuuta, ettei se aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun.
Bosnia ja Hertsegovina – 18. syyskuuta BHRT ilmoitti, että Bosnia ja Hertsegovina ei aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Luxemburg – RTL ilmoitti 22. toukokuuta, ettei se aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun.
Marokko – Marokko ei aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun.
Monaco – TMC ilmoitti 31. elokuuta, ettei maa aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun.
Slovakia – RTVS ilmoitti 11. syyskuuta, että Slovakia ei tule osallistumaan vuoden 2018 kilpailuun.
Turkki – Turkin yleisradioyhtiössä oli mietitty paluuta Euroviisuihin, koska kiinnostus kisoja kohtaan on kasvanut. Turkin euroviisuvoittaja vuodelta 2003 Sertab Erener sanoi Instagram-tilillään toivottavansa onnea maan seuraavalle euroviisuedustajalle, jos sellainen valitaan. Myös vuonna 2010 toiseksi tullut Turkin edustaja maNga osoitti kiinnostuksensa Turkin vuoden 2018 kisan mahdolliseen paluuseen. Kuitenkin 7. elokuuta Turkin apulaispääministeri Bekir Bozdağ ilmoitti, että Turkilla ei ole tällä hetkellä aikomuksia palata kisaan. Samana päivänä TRT ilmoitti, että Turkki ei aio osallistua vuoden 2018 kilpailuun
Suomen lähetykset ja kommentaattorit

1. semifinaali Yle TV2 8. toukokuuta 2018 klo 22.00
2. semifinaali Yle TV2 10. toukokuuta 2018 klo 22.00
Finaali Yle TV2 12. toukokuuta 2018 klo 22.00
Suomenkielisenä kommentaattorina toimi Mikko Silvennoinen ja ruotsiksi kommentoivat Eva Frantz sekä Johan Lindroos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eurovision laulukilpailu 2018 Wikimedia Commonsissa
Eurovision laulukilpailu 2018 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Kilpailun pitopaikka Altice Arena.
Kilpailun muut 12 logoa.
Kilpailun juontajat: Daniela Ruah, Sílvia Alberto, Catarina Furtado ja Filomena Cautela
Ensimmäisessä semifinaalissa kilpailevat maat   Automaattisesti finaaliin pääsevät maat, jotka äänestävät ensimmäisessä semifinaalissa   Toisessa semifinaalissa kilpailevat maat   Automaattisesti finaaliin pääsevät maat, jotka äänestävät toisessa semifinaalissa
Etola (täsmennyssivu)

Etola on suomalainen nimi:
Etola, suomalainen yritys
Sukunimi

Erkki Etola (s. 1945), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, Nils A. Etolan poika
Nils A. Etola (1916–1993), kauppaneuvos ja yritysjohtaja
Tuula Etola, nyk. Tuula Nordström (o.s. Härmä), Berit (s. 1949), suomalainen iskelmälaulaja
Edwin Stanton

| Edwin McMasters Stanton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1814 Steubenville, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 24. joulukuuta 1869 (55 vuotta) Washington, D. C., Yhdysvallat
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Edwin McMasters Stanton (19. joulukuuta 1814 Steubenville, Ohio, Yhdysvallat – 24. joulukuuta 1869 Washington, D. C., Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi sotaministerinä presidentti Abraham Lincolnin alaisuudessa Yhdysvaltain sisällissodassa.
Elämä ja ura

Stanton opiskeli Kenyon Collegessa Gambierissa Ohiossa vuosina 1831–1833, tuli asianajajaksi vuonna 1836, toimi Harrisonin piirikunnan syyttäjänä vuosina 1837–1839 ja harjoitti asianajajan ammattia Cadizissa, Ohiossa, vuoteen 1839 asti, jolloin hän palasi Steubenvilleen. Vuonna 1847 hän muutti  Pittsburghiin Pennsylvaniaan, jossa hän nousi johtavaan asemaan asianajajana. Yksi hänen kuuluisimmista jutuistaan oli The State of Pennsylvania v. The Wheeling and Belmont Bridge Company (1849–1856), jossa hän vetosi menestyksekkäästi liittovaltion apuun estääkseen sillan rakentamisen Ohiojoen yli Wheelingissä, Virginiassa (nykyään Länsi-Virginia) sillä perusteella, että rakennelma haittaisi Pennsylvanian kansalaisten liikennöintiä joella. Hän muutti Washingtoniin vuonna 1856 ja harjoitti ammattiaan liittovaltion tuomioistuimissa. Vuonna 1858 Yhdysvaltain oikeusministeri lähetti hänet Kaliforniaan liittovaltion erityisasiamieheksi ratkomaan maakiistoja, ja hän onnistui hajottamaan rikollisen salaliiton, jossa valtio olisi menettänyt valtavia maa-alueita.
Ennen sisällissotaa Stanton oli demokraatti, joka vastusti orjuutta mutta puolusti lujasti orjanomistajien perustuslaillisia oikeuksia, ja hän oli Abraham Lincolnin katkera vastustaja, jonka puoluetta hän tuolloin vihasi ja johon hän ei luottanut. Presidentti James Buchananin kabinetin uudelleenjärjestelyn yhteydessä vuonna 1860 Stantonista tuli oikeusministeri, ja hän teki voitavansa vahvistaakseen presidentin heikkoa politiikkaa tämän hallinnon viimeisinä kuukausina. Vaikka hän oli usein tuominnut presidentti Lincolnin rajusti, tämä ajatteli löytäneensä Stantonista hyvän sotaministerin ja kutsui hänet tammikuussa 1862 kabinettiinsa. Sotaministerinä Stanton oli kyvykäs, tarmokas ja usein ankara, ja hänen periksi antamaton esitystapansa aiheutti kiistoja sotaministeriön ja kenraalien välillä. Yksi huomattavimmista tapauksista oli hänen kiistansa kenraali William Tecumseh Shermanin kanssa Joseph E. Johnstonin armeijalle myönnetyistä antautumisehdoista. Hän taisteli armeijan urakoitsijoiden korruptiota vastaan, piti armeijat hyvin varustettuna ja painosti viivytteleviä kenraaleita. Hän myös menestyksekkäästi kotiutti yli 800 000 sotilaan joukot rauhanomaisesta sodan päättyessä.
Abraham Lincolnin murhan jälkeen Stantonilla oli johtava rooli salaliittolaisten tutkinnassa ja oikeudenkäynnissä, ja lyhyen aikaa hän käytännössä johti hallituksen toimintaa. Hän suostui jatkamaan tehtävässään presidentti Andrew Johnsonin alaisuudessa, mutta joutui kuitenkin pian riitoihin Johnsonin kanssa siitä, millaista politiikkaa hävinnyttä etelää kohtaan tulisi harjoittaa ja vaati ankaria toimia. Tilanne kävi lopulta niin kestämättömäksi, että Johnson yritti erottaa Stantonin virasta, mutta hän kieltäytyi erottamisesta väittäen, että virka-aseman säilyttämistä koskeva laki suojasi häntä. Poliittisen painostuksen jälkeen hän lopulta erosi ja palasi asianajajan ammattiin. Vuonna 1869 presidentti Ulysses Grant nimitti Stantonin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi, mutta hän kuoli neljä päivää nimityksensä jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin Stanton Wikimedia Commonsissa
Erkki Lepokorpi

Erkki Valdemar Lepokorpi (26. toukokuuta 1930 Tampere – 26. marraskuuta 2001) oli tamperelainen kirjailija. Alun perin hän oli laivaston soittokunnassa oppinsa saanut muusikko. Musiikista ei kuitenkaan tullut hänen elämänuraansa, vaan hän toimi Kansan lehden ilmoitustoimittajana. Hän oli päätoimensa ohella pitkään keikkamuusikkona, mutta lopetti keikkailun kiinnostuttuaan kirjoittamisesta 1960-luvun alussa. Työnsä Kansan Lehdessä hän jätti 1978. Lepokorpi avioitui loviisalaisen Synnöve Bergströmin kanssa 1948. He saivat yhden lapsen Karl-Erik Valdemar Lepokorven 10.04.1949.
Lepokorven pääteokset olivat romaanit Jumalauta meitä ammutaan (1972) ja Käy ruusutkin kukkimaan (1977). Ne kuvaavat sisällissotaa punaisten puolelta. Ensin mainittua voi pitää jälkimmäisen esiversiona: kirjailijalla on jo tietoa ja materiaalia sisällissodasta, mutta hän upottaa sotatapahtumien kuvaamisen sanomalehtimaailmaan. Romaanin päähenkilö kirjoittaa ilmoituspäällikön työnsä ohessa romaania, jonka työniminä ovat Taistelu Tampereesta ja Jumalauta meitä ammutaan.
Romaani Käy ruusutkin kukkimaan kuvaa tarkasti kansalaissotaa pispalalaisten punakaartilaisten näkökulmasta. Tapahtumat käynnistyvät suurlakkoaikana ja vievät aina valkoisten piirittämälle Tampereen raatihuoneelle huhtikuussa 1918. Kuvaus on tarkkaa: hän kuvaa petosta ja kaaosta, joskin myös ystävyyttä ja arjen sankaruutta. Romaania edelsi samanniminen ja karsitusti lähes samansisältöinen näytelmä, joka sai ensi-iltansa Tampereen Työväen Teatterissa 4. maaliskuuta 1976.
Romaani Käy ruusutkin kukkimaan avaa laajan näkökulman Suomen sisällissotaan, Punaisten pohjoisen rintaman esikuntaan Tampereella ja taisteluihin punaisten pohjoisen rintaman alueella. Monet historialliset suomalaiset ja venäläiset henkilöt heräävät romaanissa henkiin. Punaisten sodanjohdon sankariksi nousee harrastelijanäyttelijä-vahtimestari, kotkalainen Hugo Salmela. Hän pystyy luomaan niin kovan vastuksen valkoisen puolen sotilaallisesti ylivoimaisen kompetentille voimalle, että sisällissodan Tampereen ratkaisutaistelusta muodostuu lajissaan siihen asti suurin taistelu Pohjoismaissa. Lepokorpi kuvaa myös omien tuoreiden tietojensa pohjalta, kuinka Salmela haavoittuu kuolettavasti tehtävänsä ääressä 23. maaliskuuta 1918. Kirjailija teki laajoja tutkimuksia ja haastatteluja romaaniaan varten ja teos tuo oman merkittävän lisän ja näkökulman siihenastiseen sisällissotakirjallisuuteen. Romaanit Rautakoura ja Pulmunen sekä Lasikuisti ovat Käy Ruusutkin kukkimaan -romaanin jatko-osia ja kuvaavat sisällissodan jälkeistä aikaa.
Lepokorpen kirjojen miljööt sijoittuivat vahvasti Tampereelle.
Tuotanto

Kivi kädessä, romaani 1965
Keikat, romaani 1967
Hatkat, romaani 1969
Jumalauta meitä ammutaan, romaani 1972
Käy ruusutkin kukkimaan, näytelmä 1976
Käy ruusutkin kukkimaan, romaani 1977
Sista striden det är, romaani 1979
Rautakoura ja Pulmunen, romaani 1980
Lasikuisti, romaani 1982
Sanoivat Urpon sammuneen, lehtikustantaja Urpo Lahtisen muistelmat 1983
Riipat, näytelmä 1985
Pure messinkiä, romaani 1986
Lemmon lempoinen Lempäälä, kaksiosainen näytelmä 1989
Urkuparvelta pudonneen uusi tuleminen, romaani 1992
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1969, 1972, 1977, 1980
Väinö Linnan rahaston apuraha 1971
Valtion  kohdeapuraha kansalaissotaa käsittelevän materiaalin keruuseen 1975
Valtion kirjallisuustoimikunnan yksivuotinen apuraha 1976
Valtion kirjallisuustoimikunnan kolmivuotinen apuraha 1978
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Erkki Lepokorven Keikka-näytelmä karisti hohdon tanssimuusikkojen taiteilijaelämästä
Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään

| Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään Koljosen tiekiista |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 13.–14. heinäkuuta ja 14. elokuuta 2010
 Julkaistu: 8. joulukuuta 2010
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Koljosen tiekiista
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 20.10
 Levy-yhtiö: Longplay Music
Koljosen tiekiistan muut julkaisut
| Alibi 2009 | Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään 2010 | Color Climax 2011 |
Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään (LONG-029) on Koljosen tiekiista -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin CD:nä ja LP:nä Longplay Musicin kautta 8. joulukuuta 2010. Albumin nimi on viittaus Dischargen vuonna 1982 ilmestyneeseen albumiin Hear Nothing See Nothing Say Nothing.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Koljonen ja sanoittanut Hartikainen, ellei toisin mainita. Sovitukset Koljosen tiekiista.
| --- | --- |
 A-puoli Kersantti Kaakko & Koljosen tiekiista – 01:32  Mies Ypäjältä – 01:50 (san. Koljonen)  Nieminen joustaa – 01:06  Viaton sai maksaa viulut – 00:56  Bruno Kopsus – 00:59  Liian monta seikkaa – 01:01 (säv. Lehto)  Aulis hyvä – 00:57  Konelan koristekapselit (3 kappaletta) – 01:31 :  B-puoli  Konela ja Saab – 02:36  Kippi kihviä – 01:29  Muulit suitsis – 01:13  Puumerkki – 01:04  Ruissalo-asentoon – 01:13  67226 Kaakko – 00:37  Kaurapuuro polttelee (mennen tullen) – 01:09  Tunnelma pilalla (ja paha mieli) – 00:43  Juu, näin o! – 00:04 (säv. Hartikainen)
Kokoonpano

Koljonen – laulu, kitara, urut
Hartikainen – basso, taustalaulu, urut
Lehto – rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Konelan Veljekset feat. Aksu Hanttu – taustakuoro
Saku Euren – saksofoni (kappaleet 8–9)
Kokoonpano > Tuotanto

Mika Ojala – äänittäjä, miksaaja
Pentti Dassum – masteroija
Ari Taiminen – kansitaide
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Lammaszine: ristiriitainen
Soundi:
Edwin Starr

| Charles Edwin Hatcher> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. tammikuuta 1942 Nashville, Tennessee
Kuollut: 2. huhtikuuta 2003 (61 vuotta) Bramcote, Nottinghamshire
Ammatti:  Laulaja, laulunkirjoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Edwin Starr
Laulukielet:  englannin kieli
Aktiivisena:  1951-2003
Tyylilajit:  Soul (musiikki)Soul, disco, R&B, psykedeelinen soul, funk
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  The Future Tones Blinky Williams
Levy-yhtiöt:  Ric-Tic, Motown, 20th Century
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Edwin Starr (21. tammikuuta 1942 – 2. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen soul-laulaja. Hän kuoli sydänkohtaukseen 2. huhtikuuta 2003. Hänen tunnetuin kappaleensa oli "War", joka levytettiin vuonna 1970.
Diskografia > Albumit

Soul Master (1965)
25 Miles (1969) (#73 US) (#9 R&B)
War and Peace (1970) (#52 US)(#9 R&B)
Involved (1971) (# 178 US)(# 45 R&B)
Hell Up in Harlem (1974)
Free to Be Myself (1975) (#43 R&B) (#210 US)
Clean (1979) (#80 US) (#22 R&B)
Happy Radio (1979) (#115 US) (#44 R&B)
Stronger Than You Think I Am (1979) (#203 US)
For Sale (1983)
Diskografia > Singlet

"Agent Double-O-Soul" (1965)
"Back Street" (1966)
"Headline News" (1966)
"Oh How Happy" (1966)
"I'll Love You Forever" (1966)
"Lonely Summer" (1966)
"I Want My Baby Back" (1967)
"S.O.S. (Stop Her On Sight)" (1968)
"Grits Ain't Grocery" (1968)
"25 Miles" (1969)
"I'm Still a Struggling Man" (1969)
"Way Over There" (1969)
"I Just Wanna Do My Thing" (1970)
"Time" (1970)
"War" (1970)
"Stop the War Now" (1970)
"Funky Music Sho Nuff Turns Me On" (1971)
"My Sweet Lord" (1971)
"There You Go" (1973)
"Big Papa" (1974)
"Easin' In (Hell Up In Harlem Soundtrack/American Pimp Soundtrack) (1974/1999)
"Hell Up In Harlem" (1974)
"Contact" (1979)
"Happy Radio" (1979)
"Tell-A-Starr" (1979)
"It's Called The Rock" (1979)
"25 Miles (Mix)" (1980)
"Get Up-Whirlpool" (1980)
"Stronger (Than You Think I Am)" (1980)
"Smooth" (1983)
"I Wanna Take You Home" (1983)
"Marvin" (1984)
"It Ain't Fair" (1985)
"Missiles" (1985)
"Grapevine" (1985)
"Soul Singer" (1986)
"Whatever Makes Our Love Grow" (1988)
"Got To Keep On" (1989)
"25 Miles (Remix)" (1989)
"Funky Music Sho Nuff Turns Me On" (2000)
"Snowflake Boogie" (2002)
"War" (2002)
"25 Miles" (2001)
Etiopian ilmavoimat

| Etiopian ilmavoimat |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1929–
Valtio:  Etiopia
Rooli:  ilmavoimat
Osa joukkoa:  Etiopian puolustusvoimat
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Yilma Merdassa
Etiopian ilmavoimat on Etiopian puolustusvoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimien komentaja on Yilma Merdassa. Ilmavoimat käyttää kalustonaan muun muassa MiG-21-, MiG-23- ja Suhoi Su-27 -hävittäjiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etiopian ilmavoimat Wikimedia Commonsissa
Etäkäyttö

Etäkäyttö tarkoittaa tietokoneen käyttöä kaukaa verkon yli. Etäkäyttö voidaan suorittaa niin kutsutulla tyhmäpäätteellä tai hieman järeämmässä kunnon tietokoneessa olevalla pääteohjelmalla. Yleisin protokolla on SSH, joka tukee myös muiden protokollien tunnelointia salatulla yhteydellä.
Työpöytäympäristön etäkäyttöön ovat muun muassa Windowsin RDP (Remote Display Protocol), macOS:n Apple Remote Desktop (ARD) ja useimmille käyttöjärjestelmille sopiva VNC. Virtualisoitujen järjestelmien käyttöön on olemassa SPICE. Unix-pohjaisten järjestelmien X Window System (X11) antaa jo mahdollisuuden etäkäyttöön.