stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Doksisykliini

| --- | --- |


Doksisykliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(4S,4aR,5S,5aR,6R,12aR)-4-(dimetyyliamino)-1,5,10,11,12a-pentahydroksi-6-metyyli-3,12-diokso-4a,5,5a,6-tetrahydro-4H-tetraseeni-2-karboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 564-25-0
ATC-koodi: J01AA02
PubChem CID: 54671203
DrugBank: DB00254
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H24N2O8 
Moolimassa: 444,435 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 201 °C
Liukoisuus veteen: 0,63 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 100 %
Proteiinisitoutuminen: >90 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 18–22 tuntia
Ekskreetio: Ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi, intramuskulaarinen
Doksisykliini on tetrasykliiniryhmään kuuluva antibiootti. Tetrasykliinit kilpailevat solun 30s-ribosomeilla tRNA:n kanssa kiinnittymisestä. Bakteerien proteiinisynteesi estyy, kun riittävä lääkeainepitoisuus saavutetaan.
Doksisykliini on ns. laajakirjoinen antibiootti eli se vaikuttaa useisiin sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Muiden tetrasykliinien tapaan sillä on jonkin verran myös tulehdusta poistavaa vaikutusta.
Doksisykliiniä käytetään muun muassa hengitystieinfektioiden, aknen,  mykoplasma-, borrelia- ja klamydiainfektioiden hoidossa sekä malarian estohoidossa. Doksisykliini voi joissain tapauksissa aiheuttaa valolääkeihottumaa. Lapsille, joilla hampaat vielä kehittyvät, doksisykliinin käyttö aiheuttaa pysyviä kiillevaurioita, eikä sen käyttöä siksi suositella.
Aiheesta muualla

Lääkeinfo: Doksisykliini
Terveysportti, metatesaurus: Doksisykliini
PubChem: Doxycycline (englanniksi)
DrugBank: Doxycycline (englanniksi)
KEGG: Doxycycline (englanniksi)
ChemBlink: Doxycycline (englanniksi)
Corpset

| Corpset> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  199?–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:   Tampere
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Antti Murtonen, laulu   Jari Kelloniemi, kitara   Jami Heikkala, kitara   Petri Palonkoski, bassokitara   Timo Hanhijoki, rummut  
Levy-yhtiö:  Violent Journey Records, 2011–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Corpset on suomalainen death metal -yhtye. Se perustettiin 1990-luvun lopulla Oulussa, mistä se asettui Tampereelle.
Yhtyeen omakustanne Ruins julkaistiin vuonna 2010, jota ei varsinaisesti pidetty demona, vaan julkaisua odottavana levytyksenä. Vuonna 2011 levy-yhtiö solmi levytyssopimuksen Violent Journey Recordsin kanssa, ja albumi julkaistiin huhtikuussa 2011.
Jäsenet

Antti Murtonen – laulu
Jari Kelloniemi – kitara
Jami Heikkala – kitara
Arto Tissari – basso
Timo Hanhijoki – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Tommi Määttä – kitara
Kimmo Korkala – bassokitara
Ville Honkakoski – rummut
Tommo Nevala – laulu
Petri Palonkoski – bassokitara
Diskografia

Ruins (2010,  demo, omakustanne)
Ruins (2011,  studioalbumi, Violent Journey Records)
No Rest (2013,  Violent Journey)
Aiheesta muualla

Corpset Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Corpset Myspacessa (englanniksi)
Pate (saari)

Pate
Kartta Patesta
| --- | --- |
Sijainti:  Lamu Kenia
Saariryhmä:  Lamun saaristo
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pate on saari Lamun saaristossa Kenian rannikolla Intian valtameressä. Se on suurin saariston saarista, ja sinne pääsee ainoastaan veneellä. Saarella olevat rauniot houkuttelevat paikalle turisteja.
Doktriini

Doktriini tarkoittaa oppijärjestelmää. Doktriini voi olla luonteeltaan uskonnollinen, tieteellinen tai filosofinen ja usein sillä viitataan jonkin valtion harjoittamaan politiikkaan, toimintatapaan tai esimerkiksi sodankäynnin strategiaan eli valtion voimavarojen käyttöön turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi.
Esimerkkejä doktriineista

Brežnevin oppi
Monroe-oppi
Trumanin oppi
Konservatismi (Yhdysvalloissa)
Douhetismi
Salamasota
Kolminaisuusoppi
Oulun Lippo

| Oulun Lippo |
| --- | --- |

Koko nimi:  Oulun Lippo
Perustettu:  1955
Kaupunki:  Oulu
Kenttä:   Oulun keskuskenttä (1955–1996)  Raksilan pesäpallostadion (1997–) 
– kapasiteetti:  6 204
Miesten sarjataso:  Suomensarja
Naisten sarjataso:  Ykköspesis
Värit:                 valkoinen, sininen, keltainen

Toiminnanjohtaja:  Esa Pietiläinen (ry)
Puheenjohtaja:  Topi Mettovaara (Oy) Katja Heikkilä (Ry)  Jari Viitasalo (ry)
Naisten pelinjohtaja:  Saku Alatalo
Omistaja:  Läpilyönti Oy Raksilan Likat ry  Oulun Lippo Juniorit ry
Miesten SM-mitalit
Kultaa:  4 (1971, 1972, 1994, 1998)
Hopeaa:  1 (1995)
Pronssia:  3 (1974, 1993, 2000)
Naisten SM-mitalit
Kultaa:  2 (1994, 1995)
Hopeaa:  5 (1964, 1996, 1998, 1999, 2000)
Pronssia:  4 (1968, 1969, 1993, 1997)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oulun Lippo on oululainen pesäpalloseura, jonka miesten ja naisten joukkueet pelaavat toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä kaudella 2024. Lipon joukkueet pelaavat kotiottelunsa Raksilan pesäpallostadionilla.
Oulun Lipon vanha logo
Lipottaret

Lipottaret on toiminut Oulun Lipon naisjaostona. Lipottaret luopui sarjapaikastaan Superpesiksessä, kauden 2010 jälkeen taloudellisten syiden takia. Vuonna 2014 perustetun Oulun Lipottaret ry:n naisjoukkue nousi Superpesikseen kaudeksi 2017. Lipottaret luopuivat sarjapaikastaan syksyllä 2018, koska monet pelaajista siirtyivät pelaamaan muihin joukkueisiin. Taustalla häämöttävät myös seuran taloudelliset vaikeudet. Joukkueessa pelasivat muun muassa Siri Eskola, Eveliina Lämsä, Emilia Linna ja Ella Korpela.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Kultaa | 2005 | 1 |  |
| A-pojat |  Hopeaa | 2004, 2018 | 2 |  |
B-pojat: 
| B-pojat |  Kultaa | 1974, 2001 | 2 |  |
| B-pojat |  Hopeaa | 2007, 2010 | 2 |  |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Kultaa | 1997, 1998, 2015, 2016, 2017 | 5 |  |
| B-tytöt |  Hopeaa | 1978, 1979, 1980, 1981, 2004 | 5 |  |
C-pojat: 
| C-pojat |  Kultaa | 2000, 2005, 2023 | 3 |  |
| C-pojat |  Hopeaa | 1972, 2010, 2013, 2016, 2019 | 5 |  |
| C-pojat |  Pronssia | 1970, 1973, 1974, 1986, 2011, 2020 | 6 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Kultaa | 1973, 1974, 2013 | 3 |  |
| C-tytöt |  Hopeaa | 1979, 2023 | 2 |  |
| C-tytöt |  Pronssia | 1972, 1995, 2012, 2024 | 4 |  |
D-pojat: 
| D-pojat |  Kultaa | 1996, 1997, 1998, 2002, 2009, 2011 | 6 |  |
| D-pojat |  Hopeaa | 1972, 1980, 2021 | 3 |  |
| D-pojat |  Pronssia | 1984 | 1 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Kultaa | 1974, 1983, 2011 | 3 |  |
| D-tytöt |  Hopeaa | 1975, 1978, 1980, 1981, 2023 | 5 |  |
| D-tytöt |  Pronssia | 1973, 1977, 1992, 2000, 2012 | 5 |  |
E-pojat: 
| E-pojat |  Kultaa | 1976, 1982, 1994, 2019 | 4 |  |
| E-pojat |  Hopeaa | 1973, 1978 | 2 |  |
| E-pojat |  Pronssia | 2008, 2009, 2021 | 3 |  |
E-tytöt: 
| E-tytöt |  Kultaa | 1976, 2009 | 4 |  |
| E-tytöt |  Hopeaa | 1973, 1998 | 2 |  |
| E-tytöt |  Pronssia | 1975, 1978, 1979, 1982, 1995, | 5 |  |
F-pojat: 
| F-pojat |  Hopeaa | 1980 | 1 |  |
| F-pojat |  Pronssia | 1976 | 1 |  |
F-tytöt: 
| F-tytöt |  Hopeaa | 1996 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 86 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Etenijäkuningas: Jouko Kemilä (1968)  Ossi Rajala (1974)  Timo Keränen (1995)  Janne Vuorinen (1998)  |  Etenijäkuningatar: Laura Jounela (1994)  |  Lyöjäkuningatar: Henna Salmela (1999)  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vuoden jokeri: Jarmo Korhonen (1992)  |  Vuoden lukkari: Henna Salmela (1993, 1994, 1995)  Kari Kallio (1994)  Jukka Holttinen (1998)  |  Vuoden pesäpalloilija: Ossi Rajala (1972)  Henna Salmela (1995)  Jukka Holttinen (1998)  Katja Saari (1998)  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vuoden tulokas: Annastiina Ylitalo (2009)  Ella Korpela (2017)  |  Kultainen räpylä: Jukka Holttinen (1998)  |  Kultainen räpylä: Henna Salmela (1995)  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä–Länsi-valinnat

| --- | --- |
 Veikko Keskitalo (1965, 1966, 1968, 1969, 1970, 1971)  Jorma Ollanketo (1965)  Jouko Kemilä (1966, 1970)  Eero Lehtosaari (1967, 1969, 1971, 1972)  Jorma Hyry (1968)  Erkki Korhonen (1968)  Juhani Suutarinen (1969, 1970, 1971, 1972, 1974)  Tero Rancken (1971, 1974)  Pentti Hand (1972, 1973, 1974, 1977, 1978)  Ossi Rajala (1972, 1973, 1974)  Reijo Tiri (1974)  Juha Korhonen (1975, 1976, 1977)  Mika Laatikainen (1990, 1991, 1992, 1993, 1995, 1996)  Kari Kallio (1991, 1993, 1995)  Timo Keränen (1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998) :  Jan Hautala (1993, 1994, 1995)  Riku Kytösalmi (1994, 1995, 1996, 1997, 1998)  Jukka Holttinen (1997, 1998)  Janne Vuorinen (1997, 1998)  Mikko Vainionpää (1998, 2000, 2003, 2008, 2009)  Antti Vihtkari (1998, 2010)  Marko Kontio (2000)  Sami Parttimaa (2000)  Riku Rantanen (2000)  Jussi Kemilä (2001)  Tuomas Tervonen (2002, 2003, 2004, 2005)  Markus Meriläinen (2005)  Jaakko Antila (2006)  Marko Pelkonen (2009, 2016)  Aki Orava (2010)  Jere Vikström (2016)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä–Länsi-valinnat

| --- | --- |
 Tellervo Puolakka (1963, 1964, 1965, 1966)  Maija Reinilä (1964, 1965)  Helli Ticklen (1967)  Kaija Klaavu (1968, 1974, 1975)  Suoma Saarela (1968, 1969)  Liisa Kallinen (1970, 1971, 1972)  Vieno Horttanainen (1971, 1974, 1975)  Sari Kangas (1973)  Paula Ahonen (1974, 1975, 1979, 1980)  Arja Kesti (1974)  Vuokko Niittykoski (1974, 1979)  Heini Paavola (1975, 1976, 1977, 1980, 1981, 1983)  Kirsi Kangas (1978, 1981)  Kaisu Kääriä (1982)  Ulla-Maija Lohva (1983)  Heini Koponen (1987)  Henna Salmela (1991, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1999)  Minna Viitala (1991)  Outi Heikkilä (1993, 1994)  Laura Jounela (1995, 1996, 1997, 1998)  Sari Lemponen (1994, 1995, 1996, 1997, 1998)  Riitta Koski (1995) :  Tuula Tauriainen (1995)  Leena Alatalo (1996)  Katja Saari (1996, 1997, 1998)  Anna Kujanperä (1999)  Eeva Nygård (1999)  Jonna Äijälä (1999, 2000, 2001)  Niina Kantola (2000, 2001)  Taina Hyry (2001)  Kirsi Hänninen (2005)  Kaisa Salmela (2005)  Jenni Tolonen (2005)  Tiina Tolonen (2005)  Sarita Heikkinen (2009)  Paula Saloranta (2009)  Tanja Vehniäinen (2009)  Emilia Linna (2016, 2017)  Ella Korpela (2017)  Juulia Salonen (2017)  Elina Kärsämä (2018)  Eveliina Lämsä (2018)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Erkki Arponen (1957)
Aimo Miilumäki (1957)
Jorma Ollanketo (1957)
Veikko Keskitalo (1965)
Eero Lehtosaari (1965, 1969, 1970)
Pekka Tukkimäki (1965)
Pentti Hand (1970, 1972, 1973, 1974)
Pentti Lipponen (1972)
Ossi Rajala (1972, 1973, 1974)
Juhani Suutarinen (1972)
Tero Rancken (1974, 1975)
Reijo Tiri (1974)
Juha Korhonen (1975, 1976, 1977)
Mika Laatikainen (1990, 1992)
Tero Ojajärvi (1991)
Jari Rajala (1991)
Jarmo Korhonen (1992)
Saavutukset

Miehet
SM-kultaa: 1971, 1972, 1994 ja 1998
SM-hopeaa: 1995
SM-pronssia: 1974, 1993 ja 2000
Halli-SM: 1994, 1995, 1996, 1998, 1999 ja 2003
Halli-SM-hopeaa: 2009, 2010
Halli-SM-pronssia: 2000, 2016
Suomen Cup: 1971 ja 1979
Naiset
SM-kultaa: 1994 ja 1995
SM-hopeaa: 1964, 1996, 1998, 1999 ja 2000
SM-pronssia: 1968, 1969, 1993 ja 1997
Halli-SM: 1995, 1996, 1998, 1999 ja 2000
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Lipon ulkopelaajia aikalisällä kaudella 2008.
Oulun Lipon kotikenttä.
Oulun Lipon entinen kotikenttä, Oulun keskuskenttä.
Danity Kane

| Danity Kane |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  R&B, pop
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Aubrey O'day   Aundrea Fimbres   D.Woods   Shannon Bex   Dawn Richard  
Levy-yhtiö:  Warner/Bad Boy/Atlantic  
Aiheesta muualla
danitykane.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Danity Kane on yhdysvaltalainen pop-R&B-tyttöyhtye. Yhtye perustettiin Sean "Diddy" Combsin avulla ohjelmassa Making A Band 3 (2005). Ohjelmassa mukana olevien tyttöjen taso ei riittänyt Sean Combsille, vaan hän otti ohjelmaan jo pudonneita tyttöjä mukaan, jotka pääsivät muiden, jo mukana olevien, kanssa seuraavalle kaudelle. Joulukuun 8. päivänä 2005, toisen kauden finaalista pääsivät läpi viisi tyttöä: Aubrey O'Day, Aundrea Fimbers, Dawn Richard, Shannon Bex sekä Wanita Woodgette.
Danity Kanen ensimmäinen albumi, nimeltään Danity Kane, julkaistiin 22. elokuuta 2006. Albumi myi jo ensimmäisenä julkaisupäivänä 90 000 kappaletta ja ensimmäisellä myyntiviikolla 234 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single "Show Stopper" julkaistiin 4. elokuuta 2006, ja se pääsi Billboardin 100-listalla sijalle kahdeksan.
Danity Kanelta on myös ilmestynyt toinen single, "Ride For You", jonka musiikkivideo ilmestyi 5. joulukuuta 2006. 
Yhtye julkaisi joulusinglen 5. marraskuuta 2006, "Home For Christmas". Kappaletta oli jo kuitenkin ennen julkistamista levitetty internetissä.
Danity Kane -albumi on maailmanlaajuisesti myynyt 3 miljoonaa kappaletta.
Danity Kane esiintyi Christina Aguileran Back To Basics -kiertueen lämmittely-yhtyeenä.
Jäsenet

Aubrey O'Day (s. 11. helmikuuta 1984)
Aundrea Fimbres (s. 29. kesäkuuta 1983)
Dawn Richard (s. 5. elokuuta 1983)
Shannon Bex (s. 22. maaliskuuta 1980)
Wanita "D. Woods" Woodgette (s. 6. heinäkuuta 1983)
Diskografia > Albumit

Danity Kane (2006)
Welcome to the Dollhouse (2008)
DK3 (2014)
Diskografia > Singlet

Show Stopper (2006)
Ride For You (2006)
Damaged (2008)
Bad girl (2008)
Lemonade (2014)
Rhythm of Love (2014)
Neon Lights (2019)
Aiheesta muualla

Danity Kanen viralliset sivut (englanniksi)
Doksorubisiini

| --- | --- |

Doksorubisiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(7S,9S)-7-[(2R,4S,5S,6S)-4-amino-5-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-6,9,11-trihydroksi-9-(2-hydroksiasetyyli)-4-metoksi-8,10-dihydro-7H-tetraseeni-5,12-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 23214-92-8
ATC-koodi: L01DB01
PubChem CID: 31703
DrugBank: DB00997
Kemialliset tiedot
Kaava: C27H29NO11 
Moolimassa: 543,519 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 205 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 5 %
Proteiinisitoutuminen: 70 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 55 tuntia
Ekskreetio: Ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi
Doksorubisiini on sytotoksinen eli soluille myrkyllinen antibiootti ja se on useiden syöpien hoidossa käytettävä antrasykliini. Sen kauppanimi on Adriamycin. Lääke annetaan laskimoon monoterapiassa tai osana yhdistelmähoitoa. Sitä käytetään toisinaan myös virtsarakon sisäisesti, kun pyritään estämään pinnallisen virtsarakon syövän uusiutuminen.
Doksorubisiinia käytetään virtsarakon syövän lisäksi muiden muassa lymfoomien, rintasyövän, keuhkosyövän ja leukemian kohdalla.
Lääkkeellä on useita mahdollisia sivuvaikutuksia. Hyvin yleisiä ovat sivuvaikutukset, joita tulee yli yhdelle kymmenestä. Näitä ovat muiden muassa infektio, leukopenia, neutropenia, anemia, trombosytopenia, pahoinvointi, ripuli ja kuume.
Doksorubisiinia voidaan eristää Streptomyces peucetius var. caesius -viljelyistä ja sitä voidaan valmistaa myös puolisynteettisesti daunorubisiinistä (C27H29NO10).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveysportti, metatesaurus: Doksorubisiini
PubChem: Doxorubicin (englanniksi)
DrugBank: Doxorubicin (englanniksi)
KEGG: Doxorubicin (englanniksi)
ChemBlink: Doxorubicin (englanniksi)
National Toxicology Program, Department of Health and Human Services, Report on Carcinogens, Thirteenth Edition: Adriamycin (pdf) (englanniksi)
Ole Christian Veiby

Veiby vuonna 2014.
Ole Christian Veiby (s. 17. kesäkuuta 1996) on norjalainen ralliautoilija. Hän kilpailee WRC2-sarjassa kartanlukijansa Torstein Eriksenin kanssa. Veiby voitti Norjan rallimestaruuden vuonna 2019.
Hän kilpailee myös rallicrossissa.
Olaf de Fleur

Olaf de Fleur (keskellä) Rotterdamin elokuvajuhlilla.
Olaf de Fleur (oik. Ólafur Jóhannesson; s. 2. helmikuuta 1975 Búðardalur) on islantilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Olaf de Fleur johtaa itsenäistä tuotantoyhtiötä Poppoli Picturesia, jonka varhaisempiin tuotantoihin kuuluu muun muassa de Fleurin ohjaama, Islannin parhaana dokumenttina vuonna 2004 palkittu Blindsker. Ohjaajan The Amazing Truth About Queen Raquela -dokumentti voitti ilmestymisvuotenaan Berliinin elokuvajuhlien Teddy-palkinnon. Borgríki on de Fleurin yhdeksäs ohjaustyö.
Filmografia

Blindsker (dokumentti, 2004)
Africa United (dokumentti, 2005)
Act Normal (dokumentti, 2006)
The Amazing Truth about Queen Raquela (elokuva, 2008)
Stóra planið (elokuva, 2008)
Circledrawers (Webisodes, 2009)
Kurteist fólk (elokuva, 2011)
Land míns föður (dokumentti, 2011)
Borgríki (elokuva, 2011)
Aiheesta muualla

Olaf de Fleur Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Olaf de Fleur
Käännös suomeksi
Degei

Degei on fidžiläisessä mytologiassa käärmejumala, joka tuomitsee kuolleet ihmiset sen jälkeen, kun he ovat menneet joko Cibaciba- tai Drakulu-luolan läpi. Useimmat kuolleet hän heittää järveen, jossa he hukkuvat Murimuriaan. Jotkut hän silti päästää paratiisiin, Burotuun.
Paloma Blanca (albumi)

| Paloma Blance Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
Katri Helenan muut julkaisut
| Kun kohdattiin 1973 | Paloma Blance 1975 | Lady Love 1976 |
Paloma Blanca on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1975. Albumi on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Paloma Blanca – 3.04 (säv. J. Bouwens, san. Chrisse Johansson, sov. Veikko Samuli)  Vanhat filmit – 2.42 (Old Home Movies, säv. Parke Richards, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  On kaikki hyvin – 2.54 (I Gotta Feeling, säv. J. Leopold, W. Albimoor, D. Lucas, B. Ador, san. Juha Vainio, sov. Olli Heikkilä)  Niin monta virtaa – 2.43 (Too Many Rivers to Cross, säv. Howard, san. Chrisse Johansson, sov. Veikko Samuli)  Tumma poikamies – 3.03 (Va si tu l'aimes, säv. G. Mardel, J.-P. Lang, san. Katri Helena Kalaoja, sov. Olli Heikkilä)  Aika on... – 3.22 (Et bonjour a toi l'artiste, säv. Pierre Delanoe, Jeff Bardell, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Vasten auringon siltaa – 3.35 (Alle porte del sole, säv. Corrado Conti, Daniele Pace, Lorenzo Pilat, Mario Panzeri, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä) :  B-puoli Pianomies – 3.28 (Piano Man, säv. Michael Masser, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Onnea onko tää – 3.05 (Could It Be Happiness, säv. Mary Boudouin, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  S.O.S. – 3.07 (säv. Benny Andersson, Stig Anderson, Björn Ulvaeus, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Hyvä on mun olla sun – 2.25 (Nice to Be Around, säv. John Williams, Paul Williams, san. Saukki, sov. Olli Heikkilä)  Kun katsot minuun – 3.24 (On devrait s'aimer sans rien dire, säv. Jean-Pierre Sävelli, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Menevä mies – 2.45 (Hey Melody Man, säv. M. Mallory, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Sua hyväilen – 3.08 (Vivre avec toi, säv. Jules Sylvain, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)
Curtis Fuller

| Curtis Fuller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1934 Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 8. toukokuuta 2021 (86 vuotta)
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1957–2021
Tyylilajit:  jazz, bebop hard bop, free jazz
Soittimet:  pasuuna
Levy-yhtiöt:  Blue Note ja Epic Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Curtis Fuller (15. joulukuuta 1934 – 8. toukokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka pääinstrumentti oli pasuuna. Fuller oli aikansa arvostetuimpia jazzpasunisteja.
Deg Xinag

| Deg Xinag |
| --- | --- |
Muu nimi:  deg hit'an
Tiedot
Alue:   Alaska
Virallinen kieli:   Alaska
Puhujia:  14 (2007)
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Na-dené-kielet
Kieliryhmä:  Athabasca-kielet Pohjoiset athabasca-kielet
ISO 639-3:  ing
 Ohje 
Deg Xinag (tai deg hit'an) on pohjoisiin athabasca-kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Alaskassa. Kieli on erittäin uhanalainen. Vuonna 2007 kielellä oli 14 puhujaa.
Deg Xinagilla lasketaan olevan kaksi päämurretta. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat holikachuk ja koyukon.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Vuonna 2014 Alaska tunnusti kielen yhdeksi osavaltion virallisista kielistä.
Patrick Ortlieb

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Patrick Ortlieb |  Patrick Ortlieb |  Patrick Ortlieb |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Albertville 1992 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sierra Nevada 1996 | syöksylasku |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Jasná 1985 | syöksylasku |  |
Patrick Ortlieb (s. 17. toukokuuta 1967 Bregenz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa syöksylaskussa vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä.
Ortlieb aloitti alppihiihdon vasta 13-vuotiaana ja erikoistui syöksylaskuun. Hän voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden vuonna 1996 ja lisäksi yhteensä 18 maailmancupin osakilpailua.
Vuonna 1999 tapahtunut kaatuminen johti Ortliebin uran päättymiseen. Ortlieb oli harjoittelemassa Hahnenkammin rinteessä Kitzbühelissä mutta laski ulos ja loukkaantui. Samana vuonna hänet valittiin Itävallan kansalliskonsiiliin äärioikeistolaisen/populistisen Itävallan vapauspuolueen edustajana. Hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan.
Syöksylaskun MM-mitalisti Nina Ortlieb on Patrick Ortliebin tytär.
Käännös suomeksi
David Laws

David Laws.
David Anthony Laws (s. 30. marraskuuta 1965 Surrey, Englanti) on brittiläinen poliitikko. Hän on toiminut parlamentin alahuoneen jäsenenä vuodesta 2001. Laws joutui eroamaan toisen valtiovarainministerin tehtävästä toukokuussa 2010. Laws ehti toimia ministerinä David Cameronin johtamassa koalitiohallituksessa vain muutaman viikon. Hän edustaa liberaalidemokraatteja.
Aiheesta muualla

David Lawsin virallinen sivusto (englanniksi)
Passi Pimlicoon

| Passi Pimlicoon> Passport to Pimlico |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Cornelius
Käsikirjoittaja:  T. E. B. Clarke
Tuottaja:  Michael Balcon
Säveltäjä:  Georges Auric
Kuvaaja:  Lionel Banes
Leikkaaja:  Michael Truman
Pääosat:   Stanley Holloway  Betty Warren  Barbara Murray  Paul Dupuis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:   Eagle-Lion Films Inc.  Ealing Studios 
Levittäjä:  General Film Distributors Netflix
Ensi-ilta:  1949
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Passi Pimlicoon (Passport to Pimlico) on brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1949. Siinä yhden Lontoon kaupunginosan, Pimlicon, asukkaat julistautuvat itsenäisiksi ja alkavat vaatia passia sinne matkustavilta. Elokuva kuuluu lontoolaisen Ealing Studios -elokuva­yhtiön suosittujen komedioiden sarjaan, ja sen on ohjannut Henry Cornelius.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Passin Pimlicoon vuonna 1999 kaikkien aikojen sadan parhaan britti­elokuvan listalle.
Juoni

Saksalaisten pommittama Pimlicon kaupunginosa Victorian aseman ja Thamesjoen välissä nousee uuteen arvoon, kun pomminraivaajat löytävät kultaraha-aarteen ja dokumentin, jonka mukaan Pimlico kuuluukin Englannin sijasta Burgundin hallitsijoille. Asukkaat alkavat kapinoida kaikkia brittihallinnon turhina pitämiään määräyksiä vastaan, kuten pubien aukiolosääntöjä ja verotusoikeutta, ja julistautuvat sitten itsenäiseksi herttuakunnaksi.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Stanley Holloway   | … |   Arthur Pemberton   |
|   Betty Warren   | … |   Connie Pemberton   |
|   Barbara Murray   | … |   Shirley Pemberton   |
|   Paul Dupuis   | … |   Burgundyn herttua   |