Gay von Weissenberg
Nuorisotyölautakunta ja Suomen Nuorisojärjestöjen Edustajisto

Sotien jälkeen von Weissenberg toimi nuorisotyöntekijöiden kouluttajana ja luottamustehtävissä. Rauhan aikana nuorisotyön hallinnollinen puoli oli järjestettävä uudelleen. Von Weissenberg arveli lautakuntamuotoisen elimen olevan paras ratkaisu nuorisotyön valtakunnalliselle ohjaukselle. Ajatuksena oli, että nuorisotyölautakunta määrittelisi, mitä vaatimuksia järjestöjen tulee täyttää saadakseen valtion tukea. Syksyllä 1944 valittiin opetusministeriöön uusi nuorisoasiain esittelijä Kannaksella kaatuneen Erkki Vuoriston sijalle. Myös von Weissenberg jätti hakemuksen. Toimeen valittiin maisteri Lauri Pautola, joka oli poliittisesti sitoutumaton. Pautola saattoi loppuun nuorisotyön hallinnollisen järjestelyn, joka jäi Vuoristolta kesken ja opetusministeriö hyväksyi valtion nuorisotyölautakunnan johtosäännön. Lautakunnan tehtävinä oli seurata nuorison vapaa-ajan käyttöä, avustaa opetusministeriötä antamalla nuorisotyötä koskevia lausuntoja ja tekemällä aloitteita. Ensimmäiseen nuoristotyölautakuntaan valittiin muun muassa G. von Weissenberg ja Kerttu Varjo.
Sotavuosien jälkeen myös nuorisotyön kentällä toimivat vapaat järjestöt alkoivat lähentyä. Aiemmin työläisnuorisoliikkeen ja muun nuorisotyön välillä ei ollut juurikaan yhteyksiä. Suomella oli lisäksi mahdollisuus saada vakinainen edustaja Demokraattisen Nuorison Maailmanliiton Neuvostoon. Katsottiin, ettei valtionhallinto ollut sopiva taho valitsemaan nuorisojärjestöjen edustajia ja järjestöille haluttiin perustaa yhteistyöelin. Asiaa valmistelemaan asetettiin valiokunta, johon kuuluivat G. von Weissenberg, Lasse Jaakkola ja Lauri Pautola. Suomen Nuorisojärjestöjen Edustajiston perustava kokous pidettiin Helsingissä helmikuussa 1946. Edustajiston jäsenjärjestöiksi saivat liittyä koko maan kattavat nuorisotyötä tekevät järjestöt. Edustajiston hallituksena toimi keskustoimikunta (kolme puheenjohtajaa, sihteeri ja 12 muuta jäsentä), joka myös hyväksyi jäsenjärjestöt. Perustamiskokouksessa järjestettiin puhemiehistön vaali. 1. puheenjohtajaksi valittiin valmistelleen toimikunnan ehdotuksen mukaisesti G. von Weissenberg Kristillis-yhteiskunnallisesta työkeskusliitosta. Lisäksi von Weissenberg toimi toisena SNE:n sääntöjen edellyttämistä kahdesta ruotsinkielisestä edustajasta. Perustava kokous päätti SNE:n liittymisestä Demokraattisen Nuorison Maailmanliittoon (WFDY). Suomen edustajiksi valittiin puhemies von Weissenberg ja insinööri Lennart Kivi (TUL). SNE kuitenkin erosi WFDY:stä jo vuonna 1948.
Nuorisotyöntekijäin yhdistys perusti vuonna 1946 Nuorisonohjaaja-nimisen ammattilehden. SNE:n puhemies von Weissenberg toimi lehden päätoimittajana. Myöhemmin lehdestä tuli virallinen SNE:n äänenkannattaja, ja SNE otti vuonna 1950 kokonaan vastuun lehden toimittamisesta.
Von Weissenbergin toiminta nuorisotyön keskeisissä tehtävissä päättyi ristiriitoihin vuonna 1962. Hän oli ehtinyt toimia Edustajiston puhemiehenä yli 15 vuotta. Kevät 1962 oli muutoinkin poliittisesti hankala (noottikriisi marraskuussa 1961 ja ennenaikaiset eduskuntavaalit) ja myös SNE alkoi ajautua kriisiin. Edustajiston sisällä oli erimielisyyksiä, kuinka kansainvälisiä yhteyksiä tulisi hoitaa. Yksi suuri ongelma syntyi Maailman nuorison ja ylioppilaiden festivaaleista, jotka oli päätetty järjestää Suomessa kesällä 1962 sekä Suomen ja Neuvostoliiton ystävyyspäivästä, joka ajoittui samaan aikaan. Ystävyyspäivää koskeva päätöksenteko siirtyi nuorisotyölautakuntaan. Huhtikuussa 1962 pidetyssä lautakunnan kokouksessa hyväksyttiin myös julkilausuma Neuvostoliiton ja Suomen nuorison välisestä yhteistyöstä. Von Weissenberg vastusti sekä ystävyyspäiväpäätöstä että julkilausuman hyväksymistä, ja hän piti kokouksessa puheen, joka nosti poliittisen kohun. Puheessaan von Weissenberg moitti Neuvostoliiton edessä nöyristeleviä ja vertasi Neuvostoliittoa savijaloilla horjuvaan jättiläiseen. Nuorisotyölautakunnan olisi tullut noudattaa kansainvälisissä kysymyksissä valtion virallista ulkopoliittista linjaa, minkä vuoksi von Weissenbergin puheet tuomittiin voimakkaasti. Kevään 1962 tapahtumien seurauksena von Weissenberg vetäytyi ensin valtion nuorisotyölautakunnasta ja syksyllä hän ilmoitti lisääntyneeseen työmäärään vedoten, ettei osallistu myöskään Edustajiston toimintaan. Von Weissenberg keskittyi nuorisotyöntekijöiden koulutukseen ja jäi eläkkeelle nuorisonkasvatuksen lehtorin virasta Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1969.