stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syöpä
Syövän syntymekanismi > Syövän solubiologinen tarkastelu

Syöpä saa alkunsa yleensä yhdestä ainoasta toiminnaltaan häiriintyneestä solusta. Eri syöpien soluilla on erilaisia piirteitä, mutta yhteistä on, että syöpäsoluilla on eri kokoonpanoja seuraavista ominaisuuksista:
Solu ei tottele ulkoisia tai sisäisiä solun erikoistumista ohjaavia signaaleja.
Solu onnistuu välttämään apoptoosin.
Solu ei vanhene (koe seneskenssiä) eikä erikoistu.
Solun geneettinen koostumus voi olla poikkeava (kromosomihäiriöitä).
Solut pystyvät karkaamaan muualle elimistöön ja kudoksiin.
Solut pystyvät kasvamaan toisessa paikassa elimistössä (etäpesäkkeet).
Monet syöpäsolut jakautuisivat suotuisissa olosuhteissa käytännössä katsoen ikuisesti, bakteerien tapaan. Laboratorioissa pidetään yllä solukantoja, jotka ovat peräisin vuosikymmeniä sitten leikatuista syövistä (esimerkiksi HeLa-solut). Syöpäsolujen kyky suorittaa itse ohjattu solukuolema on siis hävinnyt.[lähde? ]
Syövän syntymekanismi > Syövän geneettinen tarkastelu

Noin sata syöpiin liittyvää geeniä tunnetaan. Useimmat näistä geeneistä säätelevät solun jakaantumista[lähde? ].
Syöpäsolujen genomi on usein muuttunut: kromosomeja saattaa olla ylimääräisiä tai puuttua. Tämä johtuu hillittömän jakautumisen aikana tapahtuvista virheistä. Normaalisolussa vääränlaisen kromosomikoostumuksen saanut solu kokisi solukuoleman, mutta syöpäsoluissa solukuolemaa ei tapahdu.[lähde? ]
Jotkut syövät ovat perinnöllisiä. Esimerkiksi Suomessa on sukuja, joissa esiintyy runsaasti rintasyöpää. Voimakkaasti perinnöllisiä syöpäsyndroomia, kuten brca-geenien mutaatiot ja Lynchin oireyhtymä, osataan epäillä, jos suvussa on kahdessa eri sukupolvessa useita samaan syöpään sairastuneita. Perinnölliset syöpäsyndroomat johtuvat yleensä yhdestä vallitsevasti periytyvästä geenivirheestä, joka aiheuttaa suuren syöpäriskin. Suvussa voi myös esiintyä syöpää enemmän kuin väestössä keskimäärin, mutta ei yhtä paljon kuin syöpäsyndroomassa. Tällöin puhutaan suvuittain kasautuvasta syöpäalttiudesta, joka on selvästi syöpäsyndroomaa yleisempi. Syövän perinnöllisyys voi johtua esimerkiksi siitä, että DNA:n korjaukseen erikoistuneista geeneistä periytyvät suvussa virheelliset alleelit. Usein periytyminen ei kuitenkaan ole yksiselitteistä, eivätkä kaikki sairastu.[lähde? ]
Diagnosointi

Ennen hoitoa täytyy määrittää tarkasti syöpätyyppi ja syövän levinneisyys. Kasvain paikannetaan ensin kuvantamistutkimuksin, jonka jälkeen siitä otetaan näyte joko leikkaamalla kudospala tai ottamalla yksittäisiä soluja neulalla. Patologi tutkii mikroskoopilla kudosnäytteen ja diagnoosia voidaan varmentaa erikoisvärjäyksillä ja verikokeilla. Joitakin syöpätyyppejä, Suomessa rintasyöpää, kohdunkaulan syöpää ja suolistosyöpää, etsitään seulontatutkimuksella oireettomasta väestöstä. Seulonnan yksi edellytys on, että syövästä on olemassa esivaihe, joka voidaan löytää tai että syövän varhaisesta tunnistamisesta on olennainen hyöty hoitojen tuloksiin.[lähde? ]
Syövän toteamiseen, syövän levinneisyyteen, hoitojen onnistumisen selvittämiseen sekä syövän seurantaan käytetään usein radiologisia kuvantamismenetelmiä. Niitä ovat tietokonetomografia (TT) eli tietokoneella tehtävä kerroskuvaus, magneettikuvaus, PET-tutkimus eli positroniemissiotomografia, ultraäänitutkimus eli kaikututkimus, tähystys eli endoskopia, mammografia ja isotooppitutkimus.[lähde? ]
Hoito

Syövän hoito perustuu leikkaukseen, lääkehoitoon ja sädehoitoon sekä kaikkien hoitojen yhdistelmiin. Syövän hoito on yksilöllistä, koska syöpä on yleisnimi noin parille tuhannelle erilaiselle kasvaimelle. Parhaan hoidon valinta riippuu monista tekijöistä kuten kasvaimen laadusta, sijainnista, potilaan iästä, muista sairauksista jne. Jos kasvain on leikattavissa, se pyritään poistamaan kokonaan. Aina se ei ole mahdollista: kasvain sijaitsee hankalassa paikassa tai on laajalle levinnyt.[lähde? ]
Lääkehoito annetaan usein solunsalpaajina (sytostaatit) sekä hormonihoitoina. Solunsalpaajien ja hormonihoitojen yhdistelmä (kemoterapia) on myös yleinen.[lähde? ]
Syövän hoidot ovat kehittyneet huomattavasti viime vuosikymmeninä. Suomessa kuolleisuutta pudottaa myös se, että syövät havaitaan usein jo varhaisessa vaiheessa. Nykyisin yli puolet potilaista selviää sairaudestaan.
Leikkauksissa pyritään säästävään kirurgiaan. Sädehoidoissa sädeannokset pyritään antamaan entistä tarkemmin kohdistettuina pitkän aikavälin sivuvaikutusten välttämiseksi. Lääkehoidoissa on löydetty ensimmäiset täsmälääkkeet, jotka tuhoavat kasvaimen mutta aiheuttavat vähemmän sivuvaikutuksia kuin ennen. Joitakin solunsalpaajia voi nykyisin saada tiputuksen lisäksi myös suun kautta otettuina.
Aina syöpä ei ole parannettavissa. Levinneen syövän hoidossa tärkeää on elämänlaadun ylläpitäminen. Syöpätautien yleistyminen ja hoidolla saavutetun elinajan pidentymisen seurauksena palliatiivisen hoidon merkitys kasvaa.
Hoito > Sädehoito

40 prosenttia potilaista saa jossain vaiheessa sädehoitoa syövän hoitamiseen. Tarkoituksena on paikallisen kasvaimen tuhoaminen. Sädehoito häiritsee solun jakautumista. Sitä annetaan erisuuruisina, ennalta määriteltyinä annoksina yhdestä tai useammasta suunnasta. Samaa kohdetta hoidetaan usealla hoitokerralla. Sädehoito kestää kerrallaan korkeintaan muutaman minuutin. Sädehoidosta ei yleensä koidu kovin paljon sivuvaikutuksia.[lähde? ]
Sädehoitoa käytetään loppuvaiheen syövän hoidossa myös kipuja lievittämässä.[lähde? ]
Hoito > Solunsalpaajat

Solunsalpaajat eli sytostaatit ovat lääkkeitä, jotka häiritsevät ja hidastavat runsaasti jakautuvien solujen toimintoja. Ne häiritsevät solunjakautumista. Varsinkin runsaasti jakautuvat solut kärsivät säteilystä ja salpaajista suhteellisesti enemmän kuin normaalit kudokset, jotka toipuvat nopeammin. Solunsalpaajia annetaan kolmannekselle potilaista.[lähde? ]
Solunsalpaajia on erilaisia muun muassa alkyloivat aineet, antimetaboliitit, antibiootit, vinca-alkaloidit ja ne vaikuttavat eri kohtiin solun kehitysvaiheessa. Useimmat solusalpaajista tehoavat vain jakautuviin soluihin.[lähde? ]
Solunsalpaajat aiheuttavat usein myös sivuvaikutuksia, joista yleisimpiä ovat pahoinvointi ja karvojen lähtö. Elimistön puolustuskyky saattaa myös heiketä, kun veren valkosolut vähenevät hoidon seurauksena.[lähde? ]
Hoito > Hormonihoidot

Hormonihoitoja käytetään yleensä rintasyövän, eturauhasen syövän, kilpirauhassyövän ja kohdun runko-osan syövän hoidossa. Jotkin syövät ovat erityisen herkkiä hormoneille.[lähde? ]
Hoito > Interferonit

Interferonit ovat solujen tuottamia proteiineja, jotka estävät viruksen lisääntymisen solussa. Niitä voidaan käyttää kahdella tavalla: ruiskuttamaan elimistöön valmista interferonia tai aktivoimalla rokotteella elimistö tuottamaan niitä. Interferoneita valmistetaan yhdistelmä-DNA:n avulla bakteerisoluissa (Liittyy myös sädehoitoon).[lähde? ]
Hoito > Syövän immuunihoidot, immunoterapia

Vuodesta 1997 alkaen käyttöön on tullut useita syövän immuunihoitoja (myös nimellä IO-hoito, immuno-onkologinen hoito ja syövän immunoterapia), joissa valjastetaan potilaan oma keho taistelemaan syöpää vastaan. Hoidon tarkoituksena on vahvistaa elimistön omaa immuunireaktiota syöpää vastaan ja auttaa immuunijärjestelmää tappamaan syöpäsolut. Immuunihoitoja käytetään useiden erilaisten syöpien hoidossa, joiden joukossa ovat muun muassa keuhkosyöpä, virtsarakon syöpä, rintasyöpä, melanooma, gynekologiset syövät ja munuaissyöpä.[lähde? ]
Immuunivasteen muuntajien teho säilyy osalla potilaista kuukausia ja jopa vuosia. Jos hoidon aikaansaama T-solujen aktivaatio kohdistuu myös terveisiin kudoksiin, syntyy autoimmuunitulehdus, joka aiheuttaa esimerkiksi kilpirauhasen tai maksan toimintahäiriöitä, lihas- ja nivelkipuja, suolitulehdusta, aivolisäketulehdusta, voimattomuutta, vitiligoa, ihottumaa tai kutinaa Vakavimpia autoimmuunitulehduksia hoidetaan immuunivasteen hillitsevillä immunosuppressiivisilla lääkkeillä kuten glukokortikoideilla, jolloin tulehdus sammuu ja supressantti voidaan ajaa vähitellen alas.
Syöpä lapsilla

Pikkulasten ja nuorten syövät ovat lisääntyneet Euroopassa viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana. Suomessa syöpään sairastuu vuosittain noin 150 lasta. Lapsuusiän pahanlaatuisten kasvainten ennuste on kuitenkin yleisesti ottaen hyvä.[lähde? ]
Suomessa lasten yleisin syöpä on leukemia, jota seuraavat aivokasvaimet. Myös lymfoomat ovat verrattain yleisiä: Hodgkinin tautia ja non-Hodgkinin lymfoomaa todetaan kumpaakin vuosittain noin 4–6.[lähde? ]
Lapsuusiän leukemia todetaan useimmiten alle kouluikäisillä. Lasten yleisin leukemiatyyppi on akuutti lymfoblastileukemia, joka kattaa noin 85 prosenttia kaikista tapauksista. Kaikkiaan leukemiaan sairastuu vuosittain noin 40–50 suomalaislasta. Lasten toiseksi yleisin syöpämuoto on pahanlaatuinen aivokasvain. Aivokasvaimia todetaan nelisenkymmentä.[lähde? ]
Muita lapsilla esiintyviä syöpiä ovat muun muassa osteosarkooma, Ewingin sarkooma ja nefroblastooma. Silmäsyöpä on melko harvinainen, ja sen yleisin muoto retinoblastooma edustaa lasten kaikista syöpätaudeista noin kolmea prosenttia.
Muut syöpätyypit ovat lapsuus- ja nuoruusiällä hyvin harvinaisia. Yksikään alle 25-vuotias henkilö ei sairastunut Suomessa vuosien 1990–1994 välisenä aikana haimasyöpään. Lapsilla kuitenkin tavataan äärimmäisen harvinaisena pankreatoblastooma-nimistä haimasyöpää. Maksasyöpää esiintyy sangen harvinaisena (esimerkkinä varhaislapsuuden hepatoblastooma). Paksusuolen syöpä todetaan Yhdysvalloissa vuosittain noin yhdellä miljoonasta alle 20-vuotiaasta henkilöstä.
Eräät sairaudet, kuten Beckwith-Wiedemannin oireyhtymä, lisäävät lasten syöpäriskiä.[lähde? ]
Lasten ja nuorten syövän hoitotulokset ovat Suomessa kansainvälisesti korkeaa tasoa: kaikista lapsisyöpäpotilaista noin 80 prosenttia paranee.[lähde? ]
Riskitekijät > Vaikeat kasvuolot

Vuonna 2013 julkaistussa lähes 19 000 osanottajan brittitutkimuksessa havaittiin, että niillä naisilla, joilla oli ollut vähintään kaksi lapsuudenaikaisen stressin riskitekijää, esiintyi yli kaksinkertainen määrä syöpiä ennen 50 vuoden ikää. Miehillä ei kuitenkaan havaittu syöpäriskin lisääntymistä. Tutkitut riskitekijät olivat vanhempien avioero, vanhemman mielenterveysongelma, kuolema, päihteiden käyttö tai vankilatuomio, oma sijaishuoltoon joutuminen, fyysisten tarpeiden laiminlyönti tai fyysinen kaltoinkohtelu. Tuloksessa huomioitiin lapsuudenaikainen sairastelu, syntymäpaino, rintaruokinnan onnistuminen, äidin ikä ja raskaudenaikainen alkoholinkäyttö, vanhempien sosiaalinen asema ja ahtaat asuinolot. Myös tutkittavan oma raskaaksituloikä sekä 23-vuotiaana selvitetty koulutustaso, ammattiasema, aikuisiän mielenterveysongelmat ja päihteiden käyttö otettiin huomioon tuloksessa.
Riskitekijät > Sukupuoli

Miesten syöpäkuolleisuus on 12 prosenttia suurempi kuin naisilla tarkasteltaessa samoja syöpätyyppejä. Ero saattaa johtua miesten runsaammasta tupakoinnista ja alkoholinkäytöstä. Miehet käyvät myös naisia harvemmin lääkärillä.
Riskitekijät > Ravinto ja alkoholi

Kansainvälinen 19-jäseninen tutkijaryhmä kävi vuonna 2021 läpi kaikki siihen asti julkaistut väestötutkimuksista laaditut tieteelliset tutkimuskatsaukset eli niin sanotut metatutkimukset ruoka-aineiden tai ravinteiden ja syöpien välisestä yhteydestä. Ryhmä päätyi siihen, että syövän ja ravinnon yhteyksistä on olemassa edes jollain tasolla vakuuttavaa näyttöä ainoastaan alkoholin, meijerituotteiden, kalsiumin, kokojyväviljan ja kahvin osalta. Runsaasti alkoholia käyttävillä esiintyy muita enemmän paksusuolen ja ruokatorven syöpiä, pää- ja niskasyöpiä, maksasyöpää sekä vaihdevuosien jälkeistä rintasyöpää. Kahvia runsaasti juovilla esiintyy puolestaan muita vähemmän maksasyöpää ja ihon tyvisolusyöpää. Runsaasti meijerituotteita, kalsium-pitoista ravintoa ja kokojyväviljaa nauttivilla esiintyy muita vähemmän paksusuolen syöpää.
Kasvissyöjillä esiintyy Britanniassa vuonna 2009 julkaistun väestötutkimuksen mukaan 40 prosenttia muita enemmän paksusuolen syöpää mutta 11 prosenttia vähemmän muita syöpiä. Tutkimuksessa oli noin 64 000 osanottajaa.
Teollinen valmisruoka lisää syöpäriskiä vuonna 2018 julkaistun ranskalaistutkimuksen mukaan kymmenellä prosentilla jokaista kymmenen prosentin ruokavalio-osuuttaan kohti. Syyksi epäillään sitä, että se sisältää usein lisäaineita, hydrattuja öljyjä ja proteiini-isolaatteja ja sen koostumus on saatettu tuottaa teollisesti vaahdottamalla. Teollisen valmisruoan ravintosisältö koostuu lisäksi usein pääasiallisesti hiilihydraateista ja rasvoista. Tutkimuksessa oli 105 000 osanottajaa.
Riskitekijät > Riskitekijät > Auringonvalo

UV-säteily altistaa ihosyövälle. Muiden syöpien vähentämiseksi jotkut tutkijat silti suosittelevat olemaan 15–30 minuuttia auringossa lähes alasti keskipäivällä ilman aurinkorasvaa pari kertaa viikossa, kuitenkin niin vähän, ettei pala. Toiset varoittavat auringosta. Syövän jo saaneille auringon hyöty voi olla suurin.[lähde? ]
Riskitekijät > D-vitamiinilisät

Ravintolisänä syöty D-vitamiini ei vähennä ikääntyneen väestön syöpään sairastumista eikä syöpäkuolemia. Tulos oli sama annostuksesta ja osallistujien veren D-vitamiinipitoisuuksista riippumatta. Analysoidut 19 000 osallistujan 30 lumekontrolloitua satunnaistettua tutkimusta seurasivat 1–6 vuoden ajan yli 60-vuotiaita osallistujia.
Riskitekijät > Ehkäiseminen

Fisetiini-nimisen flavonoidin on havaittu estävän syöpäsolun normaalin jakautumisen ja lisäävän syöpäsolujen kuolemaa..
Riskitekijät > Perintötekijät > BRCA-geenit

Naisilla BRCA1- ja BRCA2-geenien muunnokset lisäävät useiden syöpien riskiä merkittävästi, jopa 80 prosenttia. Näitä geenimuunnoksia kantavilla potilailla on usein myös sukulaisia, joilla on ollut rinta-, munasarja- tai muu syöpä. Joillakin naisilla esiintyvät myös molemmat BRCA-muunnokset. Ne aiheuttavat rintasyöpää, munasarjasyöpää sekä paksusuolen, haiman ja kilpirauhasen syöpiä, sekä melanoomaa.
Miehillä BRCA2-geenin muutos kohottaa rintasyövän riskiä jopa 80-kertaiseksi. Rintasyöpä on kuitenkin miehillä paljon harvinaisempi kuin naisilla, joten riski saada rintasyöpä ennen 80. ikävuotta on tällöinkin "vain" 8 prosentin luokkaa.
Riskitekijät > Perintötekijät > Muut altistavat geenit

Muita syöville altistavia geenejä ovat:
ATM
p53
CHEK2
PTEN
CDH1
PALB2
RINT1
MRE11A
RAD50
NBN
Riskitekijät > Perintötekijät > Muita perinnöllisiä syöpiä

Retinoblastooma on usein perinnöllinen.
Haimasyöpä saattaa kulkea suvuissa. Noin 5–10 prosenttia haimasyövistä pidetään perinnöllisinä tai tiettyyn geneettiseen mutaatioon liittyvinä.
Riskitekijät > Perintötekijät > Syövälle altistavia perinnöllisiä sairauksia

Syövälle altistavia perinnöllisiä sairauksia ovat muiden muassa:
Li–Fraumenin oireyhtymä, joka aiheuttaa lukuisia syöpätauteja
Turcot'n oireyhtymä, jonka piirteet ovat paksusuolen adenomatoosi ja aivokasvain
familiaalinen adenomatoottinen polypoosi, perinnöllinen suolisyöpää aiheuttava polyyppisairaus
perinnöllinen ei-polypoottinen paksusuolisyöpä, perinnöllinen suolisyöpä, johon ei kuulu polypoosia
Peutz–Jeghersin oireyhtymä, perinnöllinen polyyppisairaus, joka useimmiten johtaa syöpään
Von Hippel-Lindaun oireyhtymä
Syöpien alueellinen esiintyminen

Erilaiset elintavat vaikuttavat merkittävästi syöpätilastoihin. Esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Euroopassa noin joka viides kuolee syöpään, kun taas esimerkiksi elintavoiltaan kurinalaisilla Utahin mormoneilla luku on puolet tästä. Myös eräiden afrikkalaisten kansojen syöpätilastot ovat matalia. Kun Yhdysvalloissa 100 000 ihmisestä 110 sairastuu keuhkosyöpään, vastaava luku Intiassa on 5,8. Sadastatuhannesta shanghailaisesta maksasyövän saa 34, kun sama luku Kanadassa on 0,7. Aina ei kuitenkaan ole helppo selvittää, mitkä tekijät elintavoissa tai ympäristöissä altistavat syöville. Eliniän pituus vaikuttaa myös suuresti sairastavuuteen, koska elimistön vanhetessa myös alttius syöpään kasvaa.[lähde? ]
Esimerkkinä ruokatorven ja mahasyövät

Sekä ruokatorven syövän että mahasyövän taustalla on monesti pitkäkestoinen tulehdus, joka vuosien kuluessa aiheuttaa vaurioita ja mahdollistaa syövän syntymisen.[lähde? ]
Maailmassa todetaan noin miljoona mahasyöpää vuosittain (osaa ei diagnosoida). Kehitysmaissa sekä ruokatorven- että mahasyöpätapauksia on kuitenkin paljon enemmän (Globocan 2002). Euroopassa mahasyöpä on viidenneksi ja ruokatorven syöpä noin kymmenenneksi yleisin. Suomessa mahasyöpä on kymmenennen paikkeilla (noin 700 uutta tapausta vuodessa), mutta ruokatorven syöpä on harvinaisempi (noin 245 uutta tapausta vuosittain). Naisilla ei esiinny juurikaan ruokatorvisyöpää (Suomen syöpärekisteri 2006).[lähde? ]
Esimerkkinä ruokatorven ja mahasyövät > Mahasyöpä

Korkein mahasyövän ilmaantuvuus Suomessa on Pohjanmaalla, Kainuussa ja Lapissa. Lounais-Suomi oli aiemmin korkean ilmaantuvuuden alue, mutta siellä mahasyöpien määrä on laskenut. Yleisyyden osalta alueet ovat samat sekä miehillä että naisilla. [lähde? ]
1950-luvulla ilmaantuvuus oli 70 tapausta 100 000 henkilöä kohden, nyt 10 tapausta 100 000 henkilöä kohden. Aiempi lukema vastaa Itä-Eurooppaa ja nykyinen Länsi-Eurooppaa.[lähde? ]
Esimerkkinä ruokatorven ja mahasyövät > Ruokatorven syöpä

Ruokatorven syövässä Euroopassa korkein ilmaantuvuus on Venäjällä. Myös Hollannissa, Britteinsaarilla ja Unkarissa on paljon ruokatorven syöpää. Kiinassa esiintyy tietyillä alueilla erittäin paljon ruokatorven syöpää.[lähde? ]
Ruokatorven levyepiteelikarsinooman tärkeimpiä riskitekijöitä ovat tupakointi ja alkoholi sekä varsinkin näiden yhteisvaikutus. Ruokatorven adenokarsinoomien riskitekijänä on tupakointi. Myös pitkäkestoinen refluksitauti ja lihavuus lisäävät ruokatorven adenokarsinoomien vaaraa. Refluksi tuo ruokatorveen happea, pepsiinejä ja sappea sekä aiheuttaa vuosikymmenten kuluessa vaurioita ja tulehduksia, jotka altistavat syövälle.[lähde? ]
Etymologia

Suomen kielen sana syöpä on johdettu verbistä syödä. Alun perin se on ollut ensimmäinen partisiippi, jonka myöhemmin on korvannut syövä. Aikaisemmin ensimmäisen partisiipin tunnus oli aina ensimmäisen tavun jäljessä -pä/-pa, mutta nykyään se on ensimmäisenkin tavun jäljessä yleensä -vä/-va. Muita tapauksia, joissa on säilynyt vanha -pa/-pä-tunnus ovat käypä raha ja lyöpä kello. Näin syöpä tarkoittaa kirjaimellisesti siis jotain syövää (eli jotakin, joka syö). Tauti on vanhastaan myös tunnettu nimellä ruumiinkoi tai ruumiinmato, joiden perusteella taudin on vanhastaan oletettu johtuvan madosta tai koista, joka syö ruumista sisältäpäin.
Kirjallisuutta

Mukherjee, Siddhartha: Sairauksien keisari: Syövän elämäkerta.  ((The Emperor of All Maladies: A Biography of Cancer, 2010.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2011.  ISBN 978-952-5697-46-9.
Aiheesta muualla

Suomen Syöpärekisteri
Syöpäjärjestöjen Kaikki syövästä -sivusto
Syöpäinfo.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaikki syövästä: Syövän toteaminen ja tutkimukset
Tämän lääketieteellistä aihetta käsittelevän artikkelin tarkoitus on tarjota vain yleistä tietoa aihepiiristä. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Infuusiopumppu joka annostelee syövän terminaalivaiheessa olevalle potilaalle midatsolaamia ja morfiinia.
Turun kasarmi

Turun kasarmi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Turun kasarmi, Turussa sijaitseva alue, joka toimi vuosina 1883–1970 kasarmi- ja varuskunta-alueena
Turun kasarmi, Helsingissä vuonna 1833 valmistunut suuri venäläisen sota­väen kasarmirakennus, joka tuhoutui 1918
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Turun kasarmi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tomas Aguon Camacho

Tomas Aguon Camacho vuonna 2011.
Tomas Aguon Camacho (18. syyskuuta 1933 Chalan Kanoa – 5. maaliskuuta 2018) oli pohjoismariaanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin uuden Chalan Kanoan hiippakunnan johtoon 8. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Felixberto Camacho Flores, jota avustivat Martin Joseph Neylon ja Anthony Sablan Apuron.
Camacho jäi eläkkeelle 6. huhtikuuta 2010.
Toukola (Viipuri)

Toukola oli vuonna 1924 perustettu kristillis-yhteiskunnallinen työkeskus Viipurissa. Se toimi kahtena osastona siten,että 1924 perustettu Länsi-Toukola sijaitsi Sorvalissa ja 1927 toimintansa aloittanut Itä-Toukola Kangasrannassa. Itä-Toukola sai oman talon 1935. Laitos toimi neljällä osa-alueella. Ensiksikin oli uskonnon parissa työskentelyä. Toinen haara oli sosiaalihuolto, jossa pidettiin yllä lasten poliklinikkaa, lastenhoidonneuvontaa, sairaanhoitoa ja lastentarhaa. Sivistystyöhön kuului vapaaopiston ylläpito. Neljäs osa-alue oli nuorisotyö, joka sisälsi kerhot, päiväkodin, kesäleirit ja kasvitarhan. Toukolan työkeskusta ylläpiti Paul von Nicolayn kristillis-yhteiskunnallisen työkeskuksen kannatusyhdistys.
Toisen maailmansodan jälkeen Itä-Toukolan toiminta siirtyi Kotkaan. Kotkan-Toukolan toimintamuotoja olivat kansalaisopisto, kerhokeskus ja lastentarha. Sen alaosasto Karhulan-Toukola sijaitsi Sunilassa ja sillä oli toimintaa samoilla aloilla. Toimintaa järjestävä Toukolan Setlementtiyhdistys asetettiin konkurssiin 2011. Entisen Länsi-Toukolan toiminta siirtyi Jyväskylään, jossa se toimi nimellä Jyvälä. Jyvälä aloitti toimintansa 1941. Tämän kristillis-yhteiskunnallisen työkeskuksen toimintoja olivat vapaaopisto ja ompeluammattikoulu. Nykyisin Jyvälän kansalaisopiston toiminnasta vastaa Jyvälän setlementti ry.
Toukola (täsmennyssivu)

Toukola voi tarkoittaa seuraavia:
Toukola, Helsingin kaupunginosa
Toukola, kuvitteellinen kylä Aleksis Kiven romaanissa Seitsemän veljestä
Toukola, alun perin Viipurissa, myöhemmin Kotkassa toiminut kristillis-yhteiskunnallinen työkeskus
Toukola, sukunimenä:
Juhani Toukola (s. 1956), Suomen valtakunnanvouti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Toukola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ulcerative Dermal Necrosis

Saprolegnia-hometta taimenessa
Ulcerative Dermal Necrosis (UDN), epävirallisesti suomeksi suunnilleen haavainen ihokuolio, on lohikaloja tappava epideeminen sairaus. Sen syntymekanismia ei tunneta, mutta se ilmeisesti heikentää kalojen vastustuskykyä. Tämän jälkeen kalapopulaatioihin ilmestyy iholle hometta ja sairaus muuttuu vesihometaudiksi. Samanlaisen taudinkuvan voi kala kyllä saada muullakin tavoin, esimerkiksi mekaanisen vahingoittumisen yhteydessä. Sairaus esiintyy epidemioittain, esimerkiksi Skotlannissa tautia on ollut 1960-luvulta lähtien. Tautia on epäilty oirekuvan perusteella myös Tornionjoella kutevissa Itämeren lohissa vuosina 2014–2015. Tutkija Henrik Kettusen mukaan sairaus ei kuitenkaan uhkaa makean veden tai laimean murtoveden lohia. Mahdollisena syynä sairaudelle on tarjottu muutoksia meren ravintoketjuissa.
Tord Bonde

Tord Bonde tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Tord Rörikinpoika Bonde (k. 1417), valtaneuvos, Viipurin linnan päällikkö
Tord Karlsson (Bonde), k. 1456, ritari, valtaneuvos ja marski
Tord Magnusson Bonde, k. 1545 tai 1546, laamanni ja valtaneuvos
Thord C:son Bonde (1900–1969), ruotsalainen sotilas
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tord Bonde”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
UNSC

UNSC voi tarkoittaa:
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostoa "United Nations Security Council"
Halo-pelisarjan osapuolta "United Nations Space Command"
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”UNSC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.