stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
K. V. Jussila

Kaarle Vilho Jussila (27. helmikuuta 1895 Urjala – 4. huhtikuuta 1963 Rauma) oli suomalainen opettaja ja lastenkirjailija.
Jussila kirjoitti lastenkirjojen lisäksi kansakoulun oppikirjoja.
Teoksia

Äänteitä koskeva alkeiskurssi : alakansakouluopetuksessa käyttöä varten tarvittavine opetusviitteineen. Otava 1927
Oppilaskirjasto-opas : etupäässä alakouluja varten. Valistus, Helsinki 1928
Alakansakoulun ainekirjoitus. Otava 1930
Jatko-opetuksen tyyppisuunnitelmia. WSOY 1937
Neljän sadun kirja. Suomen kirja, Helsinki 1942
Pikkuväen käteen. Suomen kirja, Helsinki 1942, 3. painos 1944
Pikkuväen kuva-aapinen. WSOY 1943, 2. painos 1945, 6. painos 1948, 13. painos 1965, 14. painos 1971
Uusi kansakoulun maantieto 1, Alaluokkain oppimäärä ; tekijät Iivari Leiviskä, K. V. Jussila. WSOY 1943
Uusi kansakoulun maantieto 2 ; tekijät Iivari Leiviskä, K. V. Jussila. WSOY 1944, 2. painos 1947
Yläkansakoulun kotiseutuoppi ja maanpuolustusopin alkeita. WSOY 1944
Jatko-opetus – ammatillista opetusta. Suomen kirja, Helsinki 1945
Uusi kansakoulun maantieto ; tekijät Iivari Leiviskä, K. V. Jussila. 2. painos, WSOY 1947, 4. uus. painos 1953
KOffice

| KOffice |
| --- | --- |

 KOfficen taulukkolaskentaohjelma Kspread.
Kehittäjä:  KDE-projekti
Kehityshistoria
Vakaa versio:  2.3.3 (23. helmikuuta 2011) ja R14.1.1 (20. lokakuuta 2023)
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  toimisto-ohjelmisto
Alusta:  Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, Windows
Lisenssi:  GNU General Public License, GNU Lesser General Public License ja BSD-lisenssi
KOffice on KDE-työpöytäympäristöön tarkoitettu toimisto-ohjelmistopaketti, joka sisältää muun muassa tekstinkäsittely- ja taulukkolaskentaohjelmiston. KOffice on vapaa ohjelmisto.
KOffice tukee avointa OpenDocument-tiedostomuotoa. Ohjelman viimeisin vakaa versio 2.3.3 julkaistiin 24. kesäkuuta 2011.
Historia

KOfficen kehitys alkoi vuonna 1997. Osa kehittäjistä siirtyi pois projektista vuonna 2010, jonka seurauksena KDE-projekti ilmoitti KOfficen seuraajasta Calligra Suitesta. KOffice ja Calligra olivat olemassa samaan aikaan vuosina 2010–2012 mutta KOfficen tuki loppui virallisesti vuonna 2014.
KOfficen sisältämät ohjelmat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   KWord - tekstinkäsittely   KSpread - taulukkolaskenta   KPresenter - esitysohjelma   Kivio |  |   Karbon14 - piirto-ohjelma   Krita - kuvankäsittely   Kugar   KPlato - projektin hallinta |  |   Kexi   KChart   KFormula - kaavaeditori |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
KOfficen kotisivut
K. V. Raitio

Kosti Volmari Raitio (29. joulukuuta 1889 Sortavala – 4. joulukuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Suomennoksia

Paul Seippel : Adèle Kamm.    Gummerus 1915
Honoré de Balzac :  Laakson lilja : maaseutuelämän kuvaus.     Kustannus Oy Kirja, Tampere 1916
Helene Christaller : Kuin unta näkeväiset... : päiväkirjanlehtiä.     Ahjo, Helsinki 1919
Henry Bordeaux : Salaman valossa.    WSOY 1921 (alkuteos La visionnaire)
Eugène Sue :  Vaeltava juutalainen : 1 nide, ranskankielestä suom. K. V. Raitio ja L. A. Hirvensalo.      Kirja, Helsinki 1921-1923
Pierre Benoit : Ruhtinatar Aurore.     Kirja, Helsinki 1922
Hans Dominik : Kolmen miehen valta : romaani vuodelta 1955.    Kirja, Helsinki 1923, 2. painos WSOY 1934, 3. painos 1936
Octave Feuillet : Kunnian mies : romaani.      Kirja, Helsinki 1923
Paul Féval : Valkea nainen : historiallinen kertomus.        Kirja, Helsinki 1923
Hans Dominik : Atlantis.      Kirja, Helsinki 1926
Jyskylampi (Karstula)

| Jyskylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°49′00″N, 25°14′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Enonjärven valuma-alue (14.46)
Laskujoki:  suo-oja Jyskynpuroon 
Järvinumero:  14.464.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,8 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,645 km  
Pinta-ala:  2,543 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJyskylampi 
Jyskylampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Sapra-ahon lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Enonjärven valuma-alueella (14.46), jonka Petääpuron valuma-alueeseen (14.464) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,8 metriä mpy.
Jussi Jääskeläinen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jussi Albert Jääskeläinen
Syntymäaika: 19. huhtikuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Mikkeli, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 senttimetriä
Paino: 81 kilogrammaa
Lempinimi: Jässi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 | MP | 64 | (0) |
| 1996–1997 | VPS | 54 | (0) |
| 1997–2012 | Bolton Wanderers | 474 | (0) |
| 2012–2015 | West Ham United | 57 | (0) |
| 2015–2017 | Wigan Athletic | 44 | (0) |
| 2017–2018 | Atlético de Kolkata | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 694 | (0) |
Maajoukkue
|  | Suomi U18 | 7 | (0) |
|  | Suomi U21 | 21 | (0) |
| 1998–2010 | Suomi | 56 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jussi Albert Jääskeläinen (s. 19. huhtikuuta 1975 Mikkeli) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi uransa aikana vuosina 1997–2015 436 Valioliiga-ottelua Boltonin ja West Hamin maalilla. Viimeiset kaksi kautta hän edusti Wigania Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, mestaruussarjassa. Jääskeläisen viimeiseksi otteluksi seurassa jäi tammikuussa 2017 pelattu ottelu Huddersfieldiä vastaan. Tämän jälkeen jalkavammasta kärsinyt maalivahti ei enää pelannut.[lähde? ] Hän lopetti hetkeksi uransa, kunnes elokuussa 2017 hänen ilmoitettiin siirtyvän intialaiseen Atlético de Kolkataan. Hän ilmoitti tammikuussa 2018 päättävänsä uransa. Jääskeläinen pelasi myös Suomen maajoukkueessa 56 ottelua.
Palloliitto ja urheilutoimittajat valitsivat Jääskeläisen Suomen vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2007. Vuonna 1998 hänet palkittiin Kultaisella hanskalla.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä häntä pidettiin yhtenä Valioliigan parhaista maalivahdeista.
Seurajoukkueura

Jääskeläinen edusti juniorina Mikkelin Kissoja ja Mikkelin Palloilijoita. Hän debytoi Veikkausliigassa MP:n edustusjoukkueessa 17-vuotiaana vuonna 1992 ja nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi vuonna 1994. Vuonna 1996 Jääskeläinen siirtyi Vaasan Palloseuraan, jota hän edusti kahden kauden ajan. Jälkimmäisellä kaudella VPS voitti SM-hopeaa Jääskeläisen pelatessa kauden kaikki ottelut.
Vuonna 1997 Jääskeläinen siirtyi englantilaiseen Bolton Wanderersiin, joka pelasi tuolloin 1. divisioonassa. Hän nousi nopeasti Boltonin ykkösmaalivahdiksi. Jääskeläinen on ollut tärkeässä roolissa, kun Bolton on 2000-luvulla sijoittunut Valioliigassa kahdesti UEFA Cup -paikkaan oikeuttaville sijoituksille. Seuran kannattajayhdistys valitsi hänet vuoden 2007 pelaajaksi.
Jääskeläinen pelasi uransa 500. Bolton-ottelun, kun hänen joukkueensa kohtasi Birminghamin Englannin cupin puolivälierissä 12. maaliskuuta 2011. Bolton voitti 3–2 ja eteni välieriin. 1887 aloittaneen Boltonin historiassa vain kahdeksan pelaajaa on pelannut 500 ottelua tai enemmän ennen Jääskeläistä.[lähde? ]
Kausi 2011–2012 oli Jääskeläisen viimeinen Boltonissa. Hän aloitti kauden Boltonin ykkösmaalivahtina, mutta hänen kärsittyä alkukaudesta loukkaantumisista ja oltua sivussa otteluista nousi nuori unkarilaismaalivahti Ádám Bogdán pelaavaksi maalivahdiksi. Jääskeläinen pelasi kaudella 18 ottelua ja Bolton putosi Valioliigasta 2012.
Kauaa Jääskeläinen ei kuitenkaan ollut ilman seuraa sillä hänen entisen valmentajansa Sam Allardycen komennossa ollut West Ham United hankki Jääskeläisen riveihinsä. Kun Valioliiga kautta oli pelattu 4 ottelua, Jääskeläinen oli pelannut West Hamin maalilla kaikissa otteluissa sekä hankkinut kolme nollapeliä. Vuonna 2015 hän siirtyi Wiganiin. Vuonna 2016 hänestä tuli kuluneen kauden vanhin neljällä ylimmällä seuratasolla joukkuetta edustanut pelaaja.
Jääskeläinen siirtyi syyskuussa 2017 intialaiseen Atletico de Kolkataan, jossa päätti uransa 2018.
Maajoukkueura

Jääskeläisen ensimmäinen maaottelu oli alle 18-vuotiaiden ottelu Belgiaa vastaan 13. elokuuta 1992. hän pelasi seitsemän poikien ja 14 nuorten maaottelua. Hänet valittiin nuorten maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi vuonna 1997.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Jääskeläinen pelasi 25. maaliskuuta 1998 Maltaa vastaan. Hän oli maajoukkueessa pitkään Antti Niemen varamiehenä, mutta nousi ykkösmaalivahdiksi vuonna 2005 Niemen vetäydyttyä maajoukkueesta. Hän pelasi Suomen kaikissa otteluissa EM 2008- ja MM 2010 -karsinnoissa. Jääskeläinen ilmoitti loka–marraskuussa 2009, että jälkimmäiset karsinnat olisivat todennäköisesti hänen viimeisensä maajoukkueessa.
6. lokakuuta 2010 Jääskeläinen ilmoitti palaavansa maajoukkueeseen 12. lokakuuta 2010 pelattavan Unkari-ottelun ajaksi, joka jäi hänen viimeiseksi maaottelukseen. Hän pelasi urallaan 56 A-maaottelua.
Yksityiselämä

Jääskeläinen on naimisissa suomalaisen Tessan kanssa. Heillä on kolme poikaa; William, Emil ja Robin, jotka kaikki pelaavat jalkapalloa, William englantilaisessa Wokingissa, Emil yliopistojalkapalloa Long Islandin yliopistossa Yhdysvalloissa ja Robin HJK:n akatemiassa.   Vuonna 2021 Jääskeläinen muutti takaisin Suomeen 23 vuoden jälkeen.
Jääskeläinen on koulutukseltaan sähköasentaja. Hänet tunnetaan myös innokkaana raviharrastajana. Jääskeläisen omistamista hevosista menestyksekkäin on ollut hänen pelinumeronsa mukaan nimetty Lucky Twotwo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi Jääskeläinen Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Jääskeläiselle 400 peliä Boltonissa
Esittely Bolton Wanderersin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Esittely Suomen Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jussi Jääskeläinen Transfermarkt- sivustolla
Kaarle August (Ruotsin prinssi)

| Kaarle August |
| --- | --- |
 Ruotsin kruununprinssi
 Kaarle August
Syntynyt:  9. heinäkuuta 1768 Augustenborg, Tanska
Kuollut:  28. toukokuuta 1810 (41 vuotta) Kvidinge, Skåne, Ruotsi
Kaarle August muistomerkki Oslossa Norjassa.
Karl August, Augustenborgin prinssi (alkuaan Kristian August); (9. heinäkuuta 1768 – 28. toukokuuta 1810) oli Tanskan prinssi ja lyhyen aikaan Ruotsin kruununprinssi.
Hänet valittiin vuonna 1809 kruununperilliseksi, mutta hän kuoli halvaukseen joukkojen katselmuksessa Skånessa seuraavana vuonna. Tapauksen jälkeen levisi huhuja, että hänet oli myrkytetty, ja Tukholmassa puhkesi levottomuuksia. Hautajaiskulkueen yhteydessä väkijoukko lynkkasi kruununprinssin murhasta epäillyn valtakunnanmarsalkka Axel von Fersenin keskellä katua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle August (Ruotsin prinssi) Wikimedia Commonsissa
Igor Oistrah

Igor Oistrah vuonna 2010.
Igor Davidovitš Oistrah (ven. Игорь Давидович Ойстрах; 27. huhtikuuta 1931 Odessa, Neuvostoliitto – 14. elokuuta 2021 Moskova, Venäjän federaatio) oli venäläinen viulutaiteilija, David Oistrahin poika. Hän opiskeli isänsä johdolla ja teki menestyksekkäitä kiertueita useisiin maihin. Oistrah vieraili useita kertoja Suomessa vuodesta 1955 alkaen, ja hän esitti muun muassa Jean Sibeliuksen viulukonserttoa.
Oistrah voitti vuonna 1949 Budapestin viulukilpailun ja 1952 Poznańin Wieniawski-kilpailun. Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuodesta 1958.
Igor Oistrahin poika Valeri Oistrah on myös viulisti.
Igor Moisejev

Igor Moisejev vuonna 1932
Igor Aleksandrovitš Moisejev (ven. Игорь Александрович Моисеев; 21. tammikuuta (J: 8. tammikuuta) 1906 Kiova, Venäjän keisarikunta – 2. marraskuuta 2007 Moskova, Venäjä) oli venäläinen koreografi ja tanssija.
Moisejev valmistui Bolšoi-teatterin balettikoulusta 1924 ja tanssi teatterissa vuoteen 1939. Hän teki ensimmäisen koreografiansa 1930 ja viimeisensä vuonna 1954 Aram Hatšaturjanin balettiin Spartacus.
Moisejev nimettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1953. Hän oli myös sosialistisen työn sankari vuodesta 1976 ja sai mm. Leninin palkinnon (1967), kolme Stalin-palkintoa (1942, 1947, 1952) ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon (1985).
Moisejev kuoli 101-vuotiaana moskovalaisessa sairaalassa 2. marraskuuta 2007 oltuaan kolme päivää tajuttomana.
Igor Morgulov

Igor Morgulov
Igor Vladimirovitš Morgulov (ven. И́горь Влади́мирович Mоргу́лов; s. 4. toukokuuta 1961 Alma-Ata, Kazahstanin SNT) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti.
Morgulov valmistui Moskovan valtionyliopiston Aasian ja Afrikan maiden instituutista vuonna 1983. Hän aloitti työskentelyn maansa ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1991 ja työskenteli vuosina 2006–2009 Venäjän suurlähetystössä Kiinassa. Morgulov johti Venäjän ulkoministeriön ensimmäistä Aasian-laitosta vuosina 2009–2011. Vuosina 2011–2022 hän toimi Sergei Lavrovin alaisuudessa varaulkoministerinä, joka vastasi suhteista Aasian maihin. 13. syyskuuta 2022 Morgulov seurasi Andrei Denisovia Venäjän suurlähettiläänä Kiinassa.
Morguloville on myönnetty Kunniamerkki ansioista isänmaalle (luokka II, 2007), Venäjän kunniamerkki (2013), Ystävyyden kunniamerkki (2015) ja Aleksanteri Nevskin ritarikunnan merkki (2020).
Igor Nikulin

| Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa: Neuvostoliitto.EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa: Neuvostoliitto.EM-kilpailut  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa: Neuvostoliitto.EM-kilpailut  | Miesten yleisurheilu> Maa: Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 1982 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | Stuttgart 1986 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | Split 1990 | moukarinheitto |  |
Maa:   Yhdistynyt joukkue
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | Moukarinheitto |  |
Igor Jurjevitš Nikulin (ven. Игорь Юрьевич Никулин; 14. elokuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. marraskuuta 2021) oli venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moukarinheitossa. Nikulin ehti edustaa urallaan sekä Neuvostoliittoa, IVYä että Venäjää. Hän voitti yhden olympiamitalin, pronssia Barcelonan olympialaisista 1992. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Ateenassa 1982 ja pronssia Stuttgartissa 1986 ja Splitissä 1990.
Igor Mazepa

| Igor Mazepa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1973
Kuollut: 2. maaliskuuta 2014 (40 vuotta)
Kansalaisuus:   Venäjä
Igor Vladimirovitš Mazepa (27. kesäkuuta 1973 – 2. maaliskuuta 2014) oli venäläinen Russian Time -autourheilutallin perustaja ja tallipäällikkö.
Mazepa kuoli 2. maaliskuuta 2014 vain 40-vuotiaana. Kuolinsyyksi paljastui veritulppa.
Igor Ožiganov

Igor Ožiganov jääkiekkoseura HK Sibir Novosibirskin harjoituksissa heinäkuussa 2013.
Igor Ožiganov  (s. 13. lokakuuta 1992 Krasnogorsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue SKA Pietarissa. Hän on edustanut aiemmin KHL:ssä HK Sibir Novosibirskia, Amur Habarovskia, TsSKA Moskovaa sekä Ak Bars Kazania. Kaudella 2010–2011 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 423 KHL:n runkosarjaottelua tehopitein 39+102=141 ja 77 pudotuspeliottelua tehopistein 10+14=24.
Igor Netto

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Igor Netto vuonna 1997 |  Igor Netto vuonna 1997 |  Igor Netto vuonna 1997 |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | Jalkapallo |  |
Igor Aleksandrovitš Netto (ven. Игорь Александрович Нетто, 9. tammikuuta 1930 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 30. maaliskuuta 1999 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Netto voitti kapteenina Neuvostoliitolle Euroopan-mestaruuden vuonna 1960. Hän sai Leninin kunniamerkin vuonna 1957.
Netto pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1952–1965 54 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Neuvostoliittoa  MM-kilpailuissa vuosina 1958 ja 1962. Seuratasolla Netto edusti koko uransa Spartak Moskovaa. Hän voitti seuran riveissä muun muassa viisi Neuvostoliiton-mestaruutta.
Netto oli rehellinen paitsi siviilissä, niin myös jalkapallokentillä. 1962 MM-kisoissa Uruguayta vastaan Neuvostoliitto teki sääntöjen vastaisen maalin, jonka tuomari kuitenkin hyväksyi. Saatuaan tietää väärästä maalista, Netto pyysi Neuvostoliiton kapteenina tuomaria hylkäämään maalin, minkä tuomari tekikin. Neuvostoliitto voitti lopulta kuitenkin ottelun. (Lähde? kts. enkkuwikipedia)
Kaitalahti

| Kaitalahti> Hålvik |
| --- | --- |
 Kaitalahden Päätie
Kaupunki:  Helsinki
Väkiluku:  noin 350
Osa-alueet:  osa Kruunu­vuoren­rannan osa-aluetta
Postinumero(t):  00590
Lähialueet:  Tullisaari, Yliskylä
Kaitalahti (ruots. Hålvik) on noin 350 asukkaan pientaloalue Laajasalon kaupunginosassa Helsingissä. Alue sijaitsee Kruunu­vuoren­rannan osa-alueella Tullisaarensalmesta kaakkoon. Kaitalahdessa on enimmäkseen omakotitaloja ja jonkin verran myös paritaloja ja rivitaloja, mutta ei kerrostaloja. Julkisia palveluita alueella ei ole.
Asukkaiden keskitulo on korkea, samaa luokkaa kuin Tammisalossa. Vuonna 2011 15 vuotta täyttäneiden keskitulo oli 54 947 euroa vuodessa.
Ympäristö

Kaitaladen päätie on nimeltään Päätie. Pohjoisesta alueelle johtaa Henrik Borgströmin tie ja etelästä Hopeakaivoksentie. Alueelle liikennöi yksi bussilinja Herttoniemen metroasemalta.
Kaitalahdessa sijaitsee Kaitalahden puisto, jossa on lampi. Alueella on vehreää maastoa, isoja tontteja ja pieni venesatama. Maasto nousee jyrkästi venesataman molemmilla puolilla. Kaitalahden pohjoispuolella sijaitsee  Tullisaareen kuuluva Henrik Borgströmin puisto. Länsipuolella sijaitsee Kruunuvuoren huvila-alue, jonka kallioilta on näkymä Kruunuvuorenselälle ja kantakaupungin itärannalle. Alueella on aikaisemmin sijainnut useita huviloita, mutta viimeinen niistä tuhoutui tulipalosa vuonna 2021.
Alueen eteläpuolella sijaitsi vuoteen 2010 asti Laajasalon öljysatama. Sen paikalle on alettu rakentaa Kruunuvuorenrannan asuinaluetta. Suunnitelman mukaan myös Kaitalahden pientaloaluetta laajennetaan.
Kaivos

Kaitalahden alueelta löydettiin vuonna 1787 malmiesiintymä, ja alueelle perustettiin kaivos. Malmi sisälsi 16 grammaa hopeaa tonnia kohti, minkä vuoksi se tunnettiin hopeakaivoksena. Kaivoksesta saatiin myös lyijyhohdetta ja sinkkivälkettä. Esiintymän löytyminen kiinnitti aikoinaan paljon huomiota, mutta se osoittautui niukaksi, ja kaivostoiminta alueella lopetettiin jo kahden vuoden jälkeen. Malmin on todettu sisältäneen myös kuparikiisua, rikkikiisua, kalkkisälpää ja useita muita mineraaleja. Kaivoksesta on nykyisin jäljellä vain veden täyttämät kuopat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaitalahti Wikimedia Commonsissa
Kaitalahden venesatama
Juha Jormanainen

Juha Jormanainen (s. 1957) on suomalainen eräkirjailija ja ammattivalokuvaaja.
Toimitustöitä

Helvetinsaari : Kim Vatasen seitsemän vuotta sisäoppilaitoksessa ; toimittanut Juha Jormanainen. Gummerus - Ajatus, Helsinki 2005
Kapselointi
Esimerkkejä > Datan käyttöoikeuksien rajoittaminen

Kielet kuten C++, C# ja Java tarjoavat to tapoja rajoittaa oikeuksia luokan dataan.
Alla oleva esimerkki näyttää miten avainsanaa  "private" voidaan käyttää Javassa:
public class Car {
     private int horsePower = 500;
     
     public int getHorsePower() {
         return this.horsePower;
     }
 
     public static void main() {
         Car car = new Car();
         int hp = car.getHorsePower();
     }
 }
Kaakkurin suuralue

| Kaakkurin suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kaakkurin suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  6
Väkiluku:  14 982   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Kaakkuri Kiviniemi Metsokangas Perävainio
Kaakkurin suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta. Suuralue sijaitsee keskustan eteläpuolella valtatie 4:n ja Pohjanmaan radan läheisyydessä. Suuralueella asuu noin 12 000 asukasta, ja siellä on yhteensä 953 työpaikkaa. Joukkoliikennelinjat ovat 1, 2, 2N, 3, 8, 9, 9B, 50, 51, 52, 53, 54, 54B ja 57.
Kaupunginosat Kaakkurin suuralueella

Kaakkuri
Kiviniemi
Metsokangas
Perävainio
Merkittävät liikenneyhteydet

Valtatie 4 (Pohjantie)
Seututie 815 (Lentokentäntie–Oulunlahdentie)
Seututie 847 (Limingantie)
Indonesian asevoimat

| Indonesian asevoimat Tentara Nasional Indonesia |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1945–
Valtio:  Indonesia
Puolustushaarat:   Indonesian maavoimat  Indonesian ilmavoimat  Indonesian laivasto
Rooli:  asevoimat
Indonesian asevoimat (Tentara Nasional Indonesia, TNI) on Indonesian maanpuolustuksesta huolehtiva yksikkö. Se koostuu maavoimista (TNI-Angkatan Darat, TNI-AD), merivoimista (TNI-Angkatan Laut, TNI-AL), johon sisältyy merijalkaväki (Korps Marinir, KorMar), ilmavoimista (TNI-Angkatan Udara, TNI-AU) sekä kansallisesta ilmatorjuntayksiköstä (Kommando Pertahanan Udara Nasional, Kohanudnas). Kahdeksantoistavuotiaat ovat asevelvollisia, mutta vain osa ikäluokasta suorittaa vapaaehtoisen varusmiespalveluksen. Maa käyttää sotilasmenoihin kolme prosenttia bruttokansantuotteestaan.
Indonesialla on Kaakkois-Aasian suurin laivasto. Se hallinnoi maailman laajinta saaristoa, joka sijaitsee strategisesti tärkeiden kulkureittien varrella. Saariston suojassa piilee edelleen merirosvoja: vuonna 2010 raportoitiin 40 alusten ryöstöä tai ryöstö-yritystä Indonesian vesillä. Suurvallat pitävät alueella laivastojaan turvaamassa kauppamerenkulkua. Kiina toimii aktiivisesti Etelä-Kiinan merellä.
Vuonna 2012 ilmavoimat hankki neljä uutta Brasiliassa valmistettua A-29 Super Tucano konetta. Koneita on tulossa kaikkiaan 16, ja ne korvaavat vanhentuneet OV-10 Broncos -koneet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indonesian asevoimat Wikimedia Commonsissa
Kaitalammi (Hämeenlinna)

| Kaitalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°11′52″N, 25°07′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Yliseen Rautjärveen 
Järvinumero:  35.787.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,7 m  
Rantaviiva:  0,834 km  
Pinta-ala:  1,945 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaitalammi 
Kaitalammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva lampi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen .
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,7 metriä mpy.