stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Istukka
Istukka kulttuurissa > Istukka ravitsemuksessa

Useat nisäkkäät, jopa kasvissyöjät syövät istukan synnytyksen jälkeen. Syyksi arvellaan, että eräs ainesosa aktivoi kehon opioideja, ja täten lievittää kipuja.
Istukalla on oma asemansa kiinalaisessa lääketieteessä. Jos maitorauhaset eivät eritä tarpeeksi maitoa, on lääkkeeksi määrätty istukkaa jauheen muodossa. Länsimainen lääketiede on tutkinut, että jauhettu istukka on todella lisännyt maidon eritystä imettävillä äideillä lähde?. Istukan terveysvaikutukset perustuvat sen sisältämiin hormoneihin. Istukan on myös arveltu ehkäisevän synnytyksen jälkeistä masennusta. Useissa kulttuureissa on tapa syödä istukka joko pian synnytyksen jälkeen, tai lapsen täytettyä vuoden. Tämä saattaa juontaa juurensa muinaisesta lääkinnällisestä perimätiedosta.
Istukan latinankielinen nimi placenta tarkoittaa kakkua. Saksaksi istukka on Mutterkuchen, hollanniksi moederkoek ja ruotsiksi moderkaka, eli äitikakku.
Pörssiyhtiö

Pörssiyhtiö tarkoittaa yhtiötä, jonka yksi tai useampi osakesarja on kaupankäynnin kohteena pörssissä. Pörssiyhtiön pörssiin listattuja osakkeita kutsutaan pörssiosakkeiksi.
Pörssiyhtiö eroaa listayhtiöstä siten, että pörssiyhtiö on listattu nimenomaan pörssiin, kun listayhtiön listaus voi olla muuallakin. Pörssiyhtiöt ovat aina listayhtiöitä, mutta kaikki listayhtiöt eivät ole pörssiyhtiöitä.
Suomessa pörssiyhtiöt ovat yhtiömuodoltaan julkisia osakeyhtiöitä (oyj). Niiden osakkeet ovat nykyisin arvo-osuusjärjestelmässä.
Pörssiyhtiöllä on useita tiedottamiseen liittyviä velvoitteita. Sen täytyy muun muassa julkistaa välittömästi kaikki osakkeen arvoon oleellisesti vaikuttava tieto.
Lordi Carnarvon

| Lordi Carnarvon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  George Edward Stanhope Molyneux Herbert
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1866 Highclere Castle, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 5. huhtikuuta 1923 (56 vuotta)
Titteli:  lordi
Lordi Carnarvon (oik. George Edward Stanhope Molyneux Herbert, viides Carnarvonin jaarli (26. kesäkuuta 1866 Highclere Castle, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 5. huhtikuuta 1923) oli englantilainen aatelismies, joka tunnetaan faarao Tutankhamonin haudan kaivausten rahoittajana.
Lordi Carnarvon oli innokas amatööriegyptologi, joka vuonna 1907 rahoitti Howard Carterin kaivauksia. Vuonna 1922 he avasivat yhdessä Tutankhamonin hautakammion Kuninkaiden laaksossa. Kuukausia myöhemmin Carnarvon kuoli äkillisesti hyttysen piston jälkeen, mikä antoi aihetta spekulointiin muumion kirouksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lordi Carnarvon Wikimedia Commonsissa
Henry Howard Molyneux Herbert, 4th earl of Carnarvon Encyclopædia Britannica. Viitattu 25.11.2018 (englanniksi).
Wilson, Julian: Lord Carnarvon The Guardian. 14.9.2001. Viitattu 25.11.2018 (englanniksi).
Cox, Ann M: The death of Lord Carnarvon. The Lancet, 7.6.2003, 361. vsk, nro 9373, s. 1994.  doi:10.1016/S0140-6736(03)13576-3  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 25.11.2018 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Portugali 
Taiteenala:  Photographers' Identities  ULAN 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Karansalmi

Karansalmen (Kara Strait) sijainti kartalla alavasemmalla.
Karansalmi tai Karanportti (ven. Карские Ворота) on kapea salmi Vaigatšin ja Novaja Zemljan saarten välissä Siperian pohjoispuolella. Se yhdistää Karanmeren ja Barentsinmeren toisiinsa. Karansalmi oli tärkeä kulkuväylä Koillisväylän varhaisten tutkimusmatkojen aikana. Sen löysi englantilainen tutkimusmatkailija Steven Borough vuonna 1556.
Abeokuta

| Abeokuta |
| --- | --- |

 Abeokuta
 Koordinaatit: 7°9′39″N, 3°20′54″E 
Valtio:  Nigeria
Osavaltio:  Ogun
Väkiluku (2016):  595 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abeokuta on kaupunki Nigeriassa. Se sijaitsee Ogun-joen rannikolla, Nigerian lounaisosissa. Kaupunki on Ogunin osavaltion pääkaupunki. Vuoden 2016 väkiluvuksi on arvioitu noin  595 000.
Historia

Abeokutan perustivat Jorubapakolaiset 1800-luvulla. Kaupungin nimi tarkoittaa “turvapaikka kallioiden välissä”. Abeokutan perustettiin vuonna 1830  savannialueen kalliokielekkeille Ogun-joen varrella.
Metsästäjä Sodeke liittoutui egba-pakolaisten kanssa luhistuvassa Oyo-imperiumissa ja perusti Abeokutan uudeksi Egban pääkaupungiksi. Alussa Abeokutassa oli neljä egbogen alaryhmää: Ake, Gbagura, Oke-Ona ja Owu kansat. Niiden kasvaessa ne muodostivat liittouman, josta tuli Abeokuta. Vaikka kaupunkia hallitsivat jorubojen perinteiden tapaan obaksi kutsutut kuninkaat, kaupungin sotapäälliköillä oli lopullinen sana sen hallinnassa.
Brittien The British Church Missionary Society perusti joruba-lähetysaseman kaupunkin 10 vuotta kaupungin perustamisen jälkeen. Se oli pyrkimys vastata vapautettujen orjien pyyntöihin, jotka olivat palanneet jorubojen maahan Sierra Leonesta. Lähetysaseman perustivat englantilainen Henry Townsend (1815–1886), ja entinen orja Samuel Ajayi Crowther (1808–1891). Ennen heidän saapumistaan Abeokuta oli pääasiassa maanviljelysyhteiskunta.
Lähtystysaseman myötä Abeokutasta tuli tärkeä kaupan keskus kauppareittien varrella, jotka yhdistivät Lagosin Ibadaniin. 1800-luvun lopulla palmuöljy oli Abeokutan arvokkain kaupankäynnin tuote.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abeokuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuoronjohtaja

Vuoden kuoronjohtaja -palkinto on Suomen kuoronjohtajayhdistyksen vuotuinen tunnustuspalkinto meritoituneelle suomalaiselle kuoronjohtajalle. Palkinto on jaettu vuodesta 1995 alkaen.
Palkinnon saajat

2024 Visa Yrjölä
2023 Elisa Huovinen
2022 Nils Schweckendiek
2021 Kaija Viitasalo
2020 Teemu Honkanen
2019 Merzi Rajala
2018 Saara Aittakumpu
2017 Markus Yli-Jokipii
2016 Anneli Julen
2015 Esko Kallio
2014 Eric-Olof Söderström
2013 Hannu Norjanen
2012 Juha Kuivanen
2011 Ognian Vassilev
2010 Pasi Hyökki
2009 Timo Lehtovaara
2008 Kari Turunen
2007 Kari Pappinen
2006 Marjukka Riihimäki
2005 Pekka Kostiainen
2004 Rita Varonen
2003 Tapani Tirilä
2002 Tauno Satomaa
2001 Seppo Murto
2000 Jani Siven
1999 Timo Nuoranne
1998 Heikki Liimola
1997 Astrid Riska
1996 Matti Hyökki
1995 Kari Ala-Pöllänen
T-20 Komsomolets

| --- | --- |
 T-20 Komsomolets
T-20 Komsomolets
Pituus: 3,45 m  
Leveys: 1,86 m
Korkeus: 1,58 m
Taistelupaino: 3,5 t

Maksiminopeus: 50 km/h tiellä 
Toimintamatka: 250 km
Pääase: 1 × 7,62 mm DT
Muu aseistus: −
Panssarointi: 7–10 mm
Moottori: GAZ-M, 4-sylinterinen 50 hv 37 kW
Miehistö: 2
Valmistusmaa: Neuvostoliitto
T-20 Komsomolets (ven.  бронированный гусеничный тягач ”Комсомолец” Т-20) oli neuvostoliittolainen panssaroitu telaketjutraktori, joka suunniteltiin vuoden 1936 lopulla Moskovan Ordžonikidzen tehdas nro 37:lla. Niitä valmistettiin vuodesta 1937 vuoteen 1941 pääasiassa tehtaalla nro 37, mutta myös STZ:lla ja GAZ:lla.
Vaunusta rakennettiin tehdas nro 92:llä Gorkissa vuosina 1941–1942 myös noin sata ZiS-30-panssarintorjuntavaunua varustamalla se 57 millimetrin ZiS-2-panssarintorjuntatykillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-20 Komsomolets Wikimedia Commonsissa
Traktori Komsomolets
Suomalaisten sotasaaliiksi saama Komsomolets edestä.
Suomalaisten sotasaaliiksi saama Komsomolets sivulta.
Tammenherkkutatti

| Tammenherkkutatti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Kivitatit Boletus
Laji::  reticulatus
Kaksiosainen nimi
 Boletus reticulatus  Schaeff. 
Katso myös
   Tammenherkkutatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tammenherkkutatti (Boletus reticulatus) on erinomainen ruoka- ja kauppasieni. Sen lakki on väriltään kellanruskea tai harmaanruskea, ja malto on valkoista ja kovaa. Sientä tavataan pääasiassa tammi- ja pyökkimetsissä syksyllä. Suomessa sitä tavataan lounaisrannikolla nimensä mukaisesti tammen seuralaisena.
Monissa kielissä sen nimi on kesäherkkutatti, mikä viittaa hiukan "tavallista" herkkutattia aikaisempaan satokauteen.
Sieni on melko harvinainen. Suomen ympäristökeskuksen mukaan tammenherkkutatti on "yleisehkö etelärannikolla", tosin populaatio saattaa koostua kahdesta eri lajista.
Wikikirjasto
Juovamarliini

| Juovamarliini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Purjekalat Istiophoridae
Suku::  Kajikia
Laji::  audax
Kaksiosainen nimi
 Kajikia audax  (Philippi, 1887) 
Synonyymit
 Tetrapturus audax 
Katso myös
   Juovamarliini Wikispeciesissä   Juovamarliini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovamarliini tai raitamarliini (Kajikia audax) on purjekalojen heimoon kuuluva suurikokoinen, piikkikuonoinen merikalalaji. Se on IUCN:n punaisen listan mukaan silmälläpidettävä.
Ulkonäkö ja koko

Kala on enimmillään 4 metriä pitkä. Purjemainen pitkä selkäevä on etuosasta korkeampi kuin taempaa. Yläleuka on pitkä ja kapea. Selkäpuolella on sinistä ja mustaa. Alapuoli on vaalea. Kyljissä kalalla on vaaleanvihreitä raitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö

Juovamarliinia esiintyy Tyynessämeressä, Intian valtameressä, joskus myös Etelä-Afrikan eteläpuolella ja Atlantissa. Laji elää yleensä alle 100 metrin syvyydessä. Rannikolla sitä esiintyy paikoissa, joissa on jyrkästi viettävä pohja.
Elintavat

Juovamarliini kutee avomerellä toukokuulta kesäkuulle. Se syö muita kaloja ja äyriäisiä.
Aiheesta muualla

Kajikia audax (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1210054  Wikispecies: Kajikia audax  ADW: Tetrapturus_audax  AFD: Kajikia_audax  CoL: 3QYCF  EoL: 46581457  FishBase: 223  GBIF: 2397938  iNaturalist: 187572  IRMNG: 11767438  ITIS: 768127  IUCN: 170309  NCBI: 13721  NOAA: striped-marlin  Observation.org: 598232  OBIS: 712907  Open Tree of Life: 665891  WoRMS: 712907
Rick Tocchet

| Rick Tocchet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Scarborough, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1984–2002
Seurat:  Philadelphia Flyers Pittsburgh Penguins Los Angeles Kings Boston Bruins Washington Capitals Phoenix Coyotes Tampa Bay Lightning
NHL-varaus:  121. varaus, 1983 Philadelphia Flyers
Valmennusura
Vuodet:  2008–2010, 2017–2021, 2023–
Seurat:  Tampa Bay Lightning Arizona Coyotes   Vancouver Canucks
Rick Tocchet (s. 9. huhtikuuta 1964, Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisena NHL-liigassa vuosina 1984–2002. Hän toimi Arizona Coyotesin päävalmentajana kauden 2020-2021. Hän on toiminut Vancouver Canucksin päävalmentajana tammikuusta 2023 lähtien.
Philadelphia Flyers varasi hänet NHL:ään kuudennella kierroksella (numerolla 125) vuonna 1983. Hän pelasi 18 kautta kestäneellä urallaan yli 1000 ottelua, tehden niissä 952 pistettä. Tocchet päätti pelaajauransa kauden 2001–2002 jälkeen. Pelaajana hänet tunnettiin kovana taklaajana.
Kaudella 2005–2006 hän oli yksi Phoenix Coyotesin apuvalmentajista. Tocchet toimi vuoden 2005 lopussa lyhyen aikaa Wayne Gretzkyn sijaisena Coyotesin päävalmentajana, kun Gretzky piti taukoa äitinsä sairauden ja kuoleman vuoksi.
Helmikuussa 2006 Tocchet asetettiin syytteeseen toimimisesta laittomassa vedonlyöntiringissä. Hän myönsi syytökset oikeiksi toukokuun lopulla 2007.
Tocchet siirtyi Tampa Bay Lightningin päävalmentajaksi marraskuussa 2008 erotetun Barry Melrosen tilalle. Tocchetin ensimmäinen kokonainen kausi Tampa Bayn valmentajana oli 2009–2010. Joukkue jäi kolmannen kerran perättäin NHL:n pudotuspelien ulkopuolella, ja se erotti kauden päätteeksi sekä Tocchetin että toimitusjohtaja Brian Lawtonin.
Kesäkuussa 2014 Pittsburgh Penguins palkkasi Tocchetin apulaisvalmentajaksi.
Kesällä 2017 Arizona Coyotes palkkasi hänet päävalmentajakseen. Toukokuussa 2021 Tocchet ja Coyotes ilmoittivat, ettei Tocchet jatka enää joukkueen valmentajana.
Tammikuussa 2023 Vancouver Canucks nimitti Tocchetin päävalmentajakseen erotetun Bruce Boudreaun tilalle.
Aiheesta muualla

Tocchetista kertova sivusto (englanniksi)
Veera Tyhtilä

Veera Tyhtilä (s. 10. marraskuuta 1977) on suomalainen käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija, joka on toiminut ammatissaan päätoimisesti vuodesta 2006. Kaikkiaan hän on kirjoittanut 15 julkaistua draamateosta, joita on esitetty muun muassa Suomen Kansallisteatterissa sekä Seinäjoen, Savonlinnan, Mikkelin ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa. Niiden joukossa on draamaa, tanssiteatteria, elokuvia ja musikaaleja. Tyhtilä on Suomen Pen -yhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 2019 ja PEN Internationalin kansainvälisen Rauhankomitean varapuheenjohtaja.
Tyhtilä on opiskellut Stadiassa käsikirjoittamista ja Helsingin yliopistossa poliittista historiaa.
Hänen isänsä on ohjaaja ja teatterinjohtaja Hannu Tyhtilä. He ovat tehneet myös ammatillista yhteistyötä.
Teokset > Näytelmät

Teuvo - Leevi and the Leavings -musikaali (2006). Kantaesitys Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. Teuvoa on esitetty ammatti- ja harrastajateattereissa useilla eri paikkakunnilla, muun muassa Savonlinna, Turku, Pori, Vantaa, Jyväskylä ja Vaasa.
Nimeni on Reino (2007). Dramatisointi Jukka-Pekka Palviaisen teoksesta Reino. Kantaesitys Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Deadline (2009). Näytelmä. Kantaesitys Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Luoteisväylä (2011). Musikaali. Kantaesitys Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
60 - Pieni tragedia stand up -koomikosta (2016). Näytelmä.
Kolme (2017). Monologinäytelmä. Kantaesitys Valtimonteatterissa.
Voodooluu (2018) Näytelmä.
Dividual (2018) Tanssi- & multitaideteos
Tästä asti aikaa (2018) Musikaali
Yhteinen iho (2019) Tanssiteos.
Usko, toivo, huijaus (2020). Ryhmäteatteri.
Under attack! (2025). Kantaesitys [Svenska Teatern]
Teokset > Elokuvat

Baby Jane (2019) Elokuva. Dramatisointi Sofi Oksasen teoksesta Baby Jane.
Long Way Down - Taivas hartioilla(2009) Lyhytelokuva 40 min
The Crow Lake (2008) Lyhytelokuva 60 min.
Paukku (2004) Lyhytelokuva 8 min.
Aiheesta muualla

Näytelmät.fi
Drama Corner (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Hintta

| Hintta |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Hintta korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Myllyojan suuralue
Kaupunginosa nro:  67
Väkiluku:  904  31.12.2023
Työpaikkoja:  189 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Hintta
Hintan seurakuntatalo Hintantiellä.
Hintta on Oulun 67. kaupunginosa. Se sijaitsee Oulujoen pohjoisrannalla, rajoittuen pohjoisessa Kuusamontiehen ja Vaalantiehen, idässä Parkkisenkankaaseen, etelässä Oulujokeen sekä lännessä Laanilaan. Kaupunginosassa asuu 963 asukasta. Hintta kuuluu Myllyojan suuralueeseen.
Hintan kaupunginosa on väljähkösti rakennettua, pääasiassa omakotitaloja sekä rivitalo- ja luhtitaloyhtiöitä käsittävää asuinaluetta. Vuonna 2004 alkoi Hintan jokirantojen kehittäminen lähiötyyliseksi omakotitaloalueeksi.
Nimi Hintta on peräisin saksalaistyyppisestä henkilönnimestä Hintza.
Palvelut

Kaupunginosassa on muun muassa päiväkoti, koulu, Sale ja Hovinsuon urheilupuisto. Muuten palvelut on keskitetty pääasiassa Tuiran ja
Myllyojan keskuksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hintta Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Marc Martí

Martí lehdistötilaisuudessa vuonna 2014
Marc Martí Moreno (s. 1. maaliskuuta 1966) on espanjalainen rallin kartanlukija. Hän toimii kaudella 2014 Dani Sordon kartanlukijana, ja on aiemmin kilpaillut myös muun muassa Carlos Sainzin sekä Jesús Purasin parina.
Ura

Martín ensimmäinen kilpailu rallin MM-sarjassa oli Oriol Gómezin kartanlukijana vuonna 1992 Katalonian rallissa. Martí liittyi Jesús Purasin kartanlukijaksi, jonka kanssa hän voitti Espanjan mestaruuden vuonna 2000.
Martí voitti uransa ensimmäisen MM-rallin Purasin kartturina Korsikan rallissa 2001. Pari ajoi samalla uuden Citroën Xsara WRC:n ensimmäisen voiton. Vuonna 2002 Martí tuurasi Carlos Sainzin loukkaantunutta vakiokartturia Luis Moyaa Katalonian rallissa. Moyan lopettaessa uransa kauden 2002 jälkeen Martí siirtyi Sainzin kartturiksi kausiksi 2003–2004. Pari voitti kaksi rallia tuona aikana ja otti vuonna 2003 MM-pronssin. Vuonna 2004 pari sijoittui MM-sarjassa neljänneksi. Vuonna 2005 Martí toimi vielä kaksi kisaa Sainzin kartturina, mutta päätoimisesti luki nuotteja ja opasti nuorta espanjalaista lupausta Dani Sordoa, jonka kanssa Martí voitti junioreiden MM-tittelin.
Vuodesta 2005 Martí toimi täysipäiväisesti Sordon kartturina. Vuoden 2010 Suomen MM-rallin jälkeen Sordo ilmoitti vaihtavansa kartturin seuraavaan kisaan. Martín korvasi Diego Vallejo. Marti ilmoitti suunnitelleensa uransa lopettamista vuoden 2010 jälkeen, mutta totesi sen aikaistuneen hieman. Espanjalainen media epäili Martin ja Sordon yhteistyön päättymisen syyksi nuottiongelmia Suomen MM-rallissa, jonka myötä kaksikko putosi kärkitaistelusta.
Martín ilmoitettiin palaavan Sordon kartturiksi kaudeksi 2014. Kaksikko kilpailee Hyundain tehdastallissa tiimin toisella autolla valituissa kisoissa.
Aiheesta muualla

Marc Martí FIA:n World Rally -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marc Martí Daniel Sordon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marc Martí RallyBasessa
Martina Navrátilová

| Martina Navrátilová |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1956 (ikä 68)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  65 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  1975–2006
Palkintorahat:  21 626 089 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (10.7.1978)
Voitot/tappiot:  1442–219
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto 1981, 1983, 1985
Ranskan avoimet:  voitto 1982, 1984
Wimbledon:  voittaja 1978, 1979, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1990
Yhdysvaltain avoimet:  voittaja 1983, 1984, 1986, 1987
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1  (10. syyskuuta 1984)
Voitot/tappiot:  747–143
Aiheesta muualla
www.martinanavratilova.com
ITF
WTA
Martina Navrátilová vuonna 2006.
Martina Navrátilová  kuuntele ääntämys (ohje) (alun perin Martina Šubertová, s. 18. lokakuuta 1956 Revnice, Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkoslovakialaislähtöinen yhdysvaltalainen entinen naistenniksen ykköspelaaja. Hän muutti kotimaastaan Yhdysvaltoihin vuonna 1975 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1981.
Navrátilová voitti urallaan 18 Grand Slam -mestaruutta kaksinpeleissä, joista puolet tuli arvostetuimmassa Wimbledonin tennisturnauksessa. Uransa viimeisinä vuosina hän keskittyi nelinpeleihin, joissa Grand Slam -mestaruuksia tuli lisää 41 kappaletta (31 naisten nelinpelissä ja 10 sekanelinpelissä). Viimeisimpänä tuli Yhdysvaltain avointen mestaruus sekanelinpelissä vuonna 2006 50-vuotispäivän kynnyksellä.
Navrátilová voitti urallaan ennätykselliset 167 WTA-turnausta. Tässä tilastossa seuraavina ovat Navrátilován kilpakumppanit Chris Evert (154) ja Steffi Graf (107).
Navrátilová on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 1979 ja 1982–1986.
Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen menestyneimmäksi tennispelaajaksi sekä myös kautta aikain parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Yksityiselämä

Navrátilová avioitui häntä 16 vuotta nuoremman, entisen vuoden 1991 Miss Neuvostoliiton Julia Lemigovan kanssa vuonna 2014 New Yorkissa. He olivat tavanneet vuonna 2000 ja seurustelleet vuodesta 2005 lähtien.  Navrátilová kosi Lemigovaa vuoden 2014 Yhdysvaltain avointen miesten semifinaalin jälkeen. Polvistuneena tapahtunut kosinta näytettiin Yhdysvaltain avointen pääkentän suurella valotaululta ja vastaus oli myönteinen.
WTA-voitot rajapyykeittäin

1. voitto = 1974 – Orlando
10. voitto = 1977 – Minnesota
20. voitto = 1978 – Seattle
50. voitto = 1981 – Dallas
75. voitto = 1983 – Eastbourne
100. voitto = 1985 – Australian avoimet
150. voitto = 1990 – Indian Wells
167. voitto = 1994 – Paris Indoors
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martina Navrátilová Wikimedia Commonsissa
| n k WTA-tenniksen maailmanlistan ykköspelaajat |
| --- | --- |
  Chris Evert (1975/1985 – 260 vk)   Evonne Goolagong (1976 – 2 vk)   Martina Navrátilová (1978/1987 – 331 vk)   Tracy Austin (1980 – 22 vk)   Steffi Graf (1987/1997 – 377 vk)  // Monica Seles (1991/1996 – 178 vk)   Arantxa Sánchez Vicario (1995 – 12 vk)   Martina Hingis (1997/2001 – 209 vk)   Lindsay Davenport (1998/2006 – 98 vk)   Jennifer Capriati (2001/2002 – 17 vk)   Venus Williams (2002 – 11 vk)   Serena Williams (2002/2017 – 319 vk)   Kim Clijsters (2003/2011 – 20 vk)   Justine Henin (2003/2008 – 117 vk)   Amélie Mauresmo (2004/2006 – 39 vk)   Marija Šarapova (2005/2012 – 21 vk)   Ana Ivanović (2008 – 12 vk)   Jelena Janković (2008/2009 – 18 vk)   Dinara Safina (2009 – 26 vk)   Caroline Wozniacki (2010/2018 – 71 vk)   Viktoryja Azarenka (2012/2013 – 51 vk)   Angelique Kerber (2016/2017 – 34 vk)   Karolína Plíšková (2017 – 8 vk)   Garbiñe Muguruza (2017 – 4 vk)   Simona Halep (2017/2019 – 64 vk)   Naomi Ōsaka (2019 – 18 vk) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
UNAIDS

| UNAIDS |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Tyyppi:  YK:n ohjelma
Toimiala:  AIDS:n vastainen työ
Päämaja:  Pregny-Chambésy, Geneven kantoni, Sveitsi
Pääjohtaja:  Michel Sidibé
Infobox OKNimi-testi OK: 
UNAIDS eli Yhdistyneiden kansakuntien yhteinen AIDS-ohjelma (Joint United Nations Programme on HIV and AIDS) on YK:n HIV/AIDS-ohjelma. Vuonna 1996 perustetun ohjelman tehtävänä on HIV-tartuntojen ja AIDSin vastainen toiminta. Järjestö toimii n. 150 eri maassa. Sen tukijärjestöihin kuuluvat mm. WHO, Unicef, Maailmanpankki ja Unesco.