stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baoruco
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baoruco Wikimedia Commonsissa
Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus (espanjaksi)
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Azua
Baoruco
Barahona
Dajabón
Duarte
Elías Piña
El Seibo
Espaillat
Hato Mayor
Hermanas Mirabal
Independencia
La Altagracia
La Romana
La Vega
María Trinidad Sánchez
Monseñor Nouel
Monte Cristi
Monte Plata
Pedernales
Peravia
Puerto Plata
Samaná
Sánchez Ramírez
San Cristóbal
San José de Ocoa
San Juan
San Pedro de Macorís
Santiago
Santiago Rodríguez
Santo Domingo
Valverde
Distrito Nacional
Santiagon metropolialue

Alue punaisella Chilen kartalla
Santiagon metropolialue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on RM ja pääkaupunki Santiago. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 7 112 808 asukasta ja sen pinta-ala on 15 403 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santiagon metropolialue Wikimedia Commonsissa
Chilen alueet
Aisén del General Carlos Ibáñez del Campo
Antofagasta
Araucanía
Arica-Parinacota
Atacama
Biobío
Coquimbo
Libertador General Bernardo O'Higgins
Los Lagos
Los Ríos
Magallanes y Antártica Chilena
Maule
Metropolitana de Santiago
Tarapacá
Valparaíso
Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire)

| Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire) The Kinks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Pye-studiot, 1969
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1969
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Ray Davies
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 49.18
 Levy-yhtiö:  Pye Records    Reprise Records
Listasijoitukset
  54. (6. joulukuuta 1969)    105. (1969)
The Kinksin muut studioalbumit
| The Kinks Are the Village Green Preservation Society 1968 | Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire) 1969 | Lola versus Powerman and the Moneygoround, Part One 1970 |
Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire) on The Kinksin lokakuussa 1969 julkaistu konseptialbumi, jota edeltäjänsä tapaan pidetään Ray Daviesin suurena taidonnäytteenä. Levy sai erityisesti Yhdysvalloissa positiivista palautetta kriitikoilta. Albumia myös vähäteltiin yritykseksi imitoida The Whon saman vuoden toukokuussa julkaistua Tommy -rockoopperaa, vaikka Arthurin projekti oli jo lähes viimeistelty siinä vaiheessa, kun Tommy julkaistiin.
Albumi on ensimmäinen, jolla soittaa basisti John Dalton.
Taustaa

Levy ja Arthur-henkilö sai inspiraationsa Ray Daviesin siskon aviomiehestä, jonka kanssa Daviesin sisko meni naimisiin ja muutti Australiaan. Tämän ympärille Davies loi fiktiivisen tarinan Arthurin elämänkokemuksista.
Alun perin Arthurista Granada TV:n oli tarkoitus kuvata myös elokuva/tv-ohjelma, ja albumin piti olla siihen soundtrack. Kinks aloitti soundtrackin äänityksen toukokuussa 1969, jotta albumi ilmestyisi samanaikaisesti tv-ohjelman kanssa heinäkuussa. Samoihin aikoihin Granada TV alkoi kuitenkin viivytellä. Yhtiö perusteli tätä sisäisillä ristiriidoillaan, mutta vannoi Arthurin olevan yhä korkealla suunnitelmissaan. Albumin julkaisu venyi ensin elokuuhun, sitten syyskuuhun ja lopulta tv-yhtiö vetäytyi projektista kokonaan. Yhtyeen laulaja-laulunkirjoittaja-kitaristin ja Arhurin käsikirjoittajan Ray Daviesin mukaan teoksen budjetti oli ylittynyt ja yhtiö pyrki säästämään kustannuksissa. Hänen mukaansa myöskään Granada TV:n johto ei ollut samalla aaltopituudella elokuvan tuottajan kanssa.
Julkaisu

Lopulta albumi julkaistiin sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa lokakuussa 1969.
Arthur oli Yhdysvaltain Billboard-albumilistalla parhaimmillaan sijalla 105, mikä oli siellä kuitenkin yhtyeen paras listasijoitus studioalbumin saralla sitten vuoden 1965 ja Kinks Kinkdom -albumin.
Singlenä julkaistu avausraita ”Victoria” nousi Isossa-Britanniassa listan sijalle 33 ja Yhdysvalloissa sijalle 70. ”Victoria” on samalla Arthurin tunnetuin kappale. Muut albumin singlejulkaisut olivat ”Drivin'” ja ”Shangri-La”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita.
Yhtyesovitukset The Kinks.
Jousi- ja puhallinsovitukset Lew Warburton.
A-puoli
Victoria – 3.40
Yes Sir, No Sir – 3.46
Some Mother's Son – 3.25
Drivin' – 3.21
Brainwashed – 2.34
Australia – 6.46
B-puoli
Shangri-La – 5.20
Mr. Churchill Says – 4.42
She's Bought a Hat Like Princess Marina – 3.07
Young and Innocent Days – 3.21
Nothing to Say – 3.08
Arthur – 5.27
Kappaleet > Vuoden 1998 CD-version bonuskappaleet

Plastic Man – 3.04 (monoversio)
King Kong – 3.23 (monoversio)
Drivin' – 3.12 (monoversio)
Mindless Child of Motherhood – 3.16 (monoversio, säv. Dave Davies)
This Man He Weeps Tonight – 2.42 (monoversio, säv. D. Davies)
Plastic Man – 3.04 (stereoversio)
Mindless Child of Motherhood – 3.16 (stereoversio, säv. D. Davies)
This Man He Weeps Tonight – 2.42 (stereoversio, säv. D. Davies)
She's Bought a Hat Like Princess Marina – 3.07 (monoversio)
Mr. Shoemaker's Daughter – 3.08 (ennenjulkaisematon)
Kokoonpano

Ray Davies – laulu, komppikitara, kosketinsoittimet, piano
Dave Davies – soolokitara, taustalaulu
John Dalton – bassokitara, taustalaulu
Mick Avory – rummut, lyömäsoittimet
Pete Quaife – bassokitara vuonna 1998 julkaistun cd-version bonusraidoilla 13, 14, 17, 18, 20, 22
Tuotanto

Ray Davies – tuottaja
Lew Warburton – orkesterinjohtaja
Andrew Hendriksen – äänittäjä
Brian Humphries – äänittäjä kappaleessa "Drivin'"
Bob Lawrie – kansitaide
Äänitetty Pye -studioilla Lontoossa
Segunda Liga

| Segunda Liga |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Portugali
Perustettu:  1990
Edeltäjä:  Segunda Divisão Portuguesa
Joukkueita:  18
Hallitseva mestari:  CD Nacional (2017–2018)
Eniten mestaruuksia:  FC Paços de Ferreira (3)
Ylempi taso:  Primeira Liga
Alempi taso:  Campeonato de Portugal
Segunda Liga tai Ledman LigaPro tai pelkästään LigaPro on Portugalin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Kauden kaksi parasta joukkuetta nousee pääsarjaan Primeira Ligaan. Kaksi huonointa joukkuetta putoaa sarjatasoa alemmas Campeonato de Portugaliin, ja kolmanneksi ja neljänneksi huonoimmat osallistuivat putoamiskarsintoihin. Kaudella 2018–2019 sarjassa pelaa 18 joukkuetta.
Antti Favén

| Antti Favén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1882 Helsinki
Kuollut: 17. lokakuuta 1948 (66 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Yrjö Antti Favén (20. toukokuuta 1882 Helsinki – 17. lokakuuta 1948 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli varsinkin 1920- ja 1930-luvuilla Suomen johtava muotokuvamaalari, joka ikuisti muotokuviin Suomen ensimmäisen tasavallan eliitin.
Elämä ja ura > Nuoruus ja taiteilijanuran alku

Alkujaan Hauholta lähtöisin ollut Favénin isän suku oli vuodesta 1838 omistanut Yli-Uotilan talon Urjalassa ja ottanut sen mukaan sukunimekseen Uotila, mutta osa suvun edustajista vaihtoi sen Favéniksi lähtiessään opiskelemaan. Antti Favénin isoisä Antti Uotila oli Hämeen Sanomien perustajia ja  talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä. Favénin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston lainopillisen tiedekunnan suomen kielen lehtori Oskar Favén ja Kylmäkoskella sijainneen Hautaan kartanon leskiemäntä Ida Bertha Hildegard Nylund (o.s. Hjelt). Oskar Favén oli kiihkeä fennomaani ja kansanrunouden harrastaja, joka julkaisi itsekin runoja. Antti Favénin arvellaan saaneen innoitusta taiteilijanuran valitsemiseen varhain kuolleelta sedältään, pääasiassa Pariisissa työskennelleeltä taidemaalari Aukusti Uotilalta. Favénin perhe asui hänen lapsuudessaan Helsingissä ja vuodesta 1900 alkaen Hautaan kartanossa. Isä kuoli vuonna 1903, minkä jälkeen kartanoa hoiti ensin hänen äitinsä ja sitten yksi hänen kolmesta veljestään. Favén oli koko loppuikänsä virallisesti kirjoilla Kylmäkoskella. Hän myös rakennutti vuonna 1907 itselleen oman ateljeen Kylmäkosken Jalantijärven rannalle lähelle Tarpianjokea.
Favén pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1900 ja opiskeli vuosina 1900–1901 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän debytoi taiteilijain syysnäyttelyssä Helsingissä vuonna 1902 ja matkusti sen jälkeen monien aiempien suomalaisten taiteilijoiden esimerkkiä seuraten Pariisiin. Matkan mahdollisti Taideyhdistyksen hänelle myöntämä Hovingin stipendi, jonka jatkeeksi hän sai Suomen valtion matkastipendit vuosina 1905 ja 1909 sekä uuden Hovingin stipendin vuonna 1910. Hän asui ja opiskeli Pariisissa vuodet 1902–1913. Favénin ensimmäiset merkittävät työt olivat Pariisin-aikana syntyneet Bertel Gripenbergin (1902), Heikki Tandefeltin (1904) ja taiteilija Fahle Basilierin (1908) muotokuvat, joissa näkyy sekä suomalaisen kansallisen tradition vaikutus että Favénin persoonallinen psykologinen ote. Suomalaiset kriitikot alkoivat pian kilvan ylistää Favénin töitä, ja hänestä povattiin tulevaa kansallistaiteilijaa, ”uutta Edelfeltiä”. Pariisissa hän löi itsensä lopullisesti läpi osallistuessaan syksyllä 1909 suomalaistaiteilijoiden yhteisnäyttelyyn yhdessä Akseli Gallen-Kallelan, Eero Järnefeltin ja Verner Thomén kanssa. Favénin töissä nähtiin niin jäykkää tyylittelyä, räiskyvää huumoria kuin suomalaista korpitunnelmaakin. Pariisista palattuaan Favén asui vuosina 1913–1939 Helsingin Töölössä, viimeksi taiteilijakoti Lallukassa.
Elämä ja ura > Myöhemmät vaiheet

Favénin arvostus laski hieman hänen uransa myöhäisinä vuosina. Hän muutti talvisodan vuoksi vuonna 1939 sotaa pakoon Ruotsiin ja asui siellä loppuikänsä. Alkujaan hän matkusti Tukholmaan hieman ennen sodan puhkeamista pitääkseen siellä näyttelyn, mutta jäikin sinne pysyvästi asumaan. Hän asui Tukholman Karlavägenillä ja jossain määrin erakoitui viimeisinä vuosinaan. Favén jatkoi työskentelyä Ruotsissa, mutta ei saavuttanut siellä samanlaista menestystä kuin aiemmin Suomessa. Hän sai Ruotsin kansalaisuuden lokakuussa 1946. Hän kuoli melko unohdettuna Tukholman varuskunnan sairaalassa kaksi vuotta myöhemmin. Hänen tuhkauurnansa tuotiin Suomeen ja haudattiin Kylmäkosken hautausmaalle.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Favén tunnettiin huolitellusta ja muodikkaasta pukeutumisestaan sekä ylellisistä ja tuhlaavaisista elämäntavoistaan. Jo Pariisin-vuosinaan hän herätti huomiota Helsingissä vieraillessaan keikarimaisten tapojensa vuoksi. Hän ystävystyi henkilökohtaisesti monien aikansa merkittävien kulttuurihenkilöiden kanssa ja oli pidetty seuramies.
Favén meni vuonna 1917 naimisiin Maria Vivica Martinoffin (ent. Scalon) kanssa, mutta he erosivat vuonna 1926. Kansatieteilijä Pertti Uotila oli Antti Favénin veli. Abstraktista taiteestaan tunnettu taidemaalari Mauri Favén oli Antti Favénin veljenpoika.
Teoksia

Ilta-aurinko, 1899
Hugo Simbergin muotokuva, 1903
Vatsatanssijatar, 1903
Kaksi naista, 1905
Rypäleitä syövä tyttö (Laulajatar Suoma Koukola), 1905
Sigurd Wettenhovi-Aspan muotokuva, 1905
Pesijättäriä, aihe Nizzasta, 1907
Taiteilija Fahle Basilier, 1908
Kaupunkikuva silta-aiheineen, 1909
Päivänpaistetta, 1910–1911
Jean Sibeliuksen muotokuva, 1913
Akseli Gallen-Kallelan 50-vuotispäivien jälkeinen taiteilijajuhla, 1915
Iltapäivän auringonpaisteessa, 1919
Eino Leinon muotokuva, 1922
Syysmaisema, 1925
Näkymä Kaivopuistosta, 1931
Kesämaisema, 1940
Sateen jälkeen, 1947
Auringonlasku, 1944–1948
Teoksia > Kuvia teoksista

Ilta-aurinko, 1899
Shakinpelaajat, todennäköisesti noin 1902–1913
Vatsatanssijatar, 1903
Sigurd Wettenhovi-Aspan muotokuva, 1905
Maisema, 1909
Seitsemän veljestä Hiidenkivellä, 1910
Ann Sofie Svanljungin muotokuva, 1910–1911
Alaston rannalla, 1912
Saunatuvassa, 1914
Akseli Gallen-Kallelan 50-vuotispäivien jälkeinen taiteilijajuhla, 1915
Aarne Sihvon muotokuva, 1918
Salapolttajat, 1920
Eino Leinon muotokuva, 1922
Elonkorjuu, 1929
Nainen turkispuuhassa, 1930
Näkymä Suomenlinnaan, 1931
Emil Aaltosen muotokuva, 1934
Lukeva malli, 1942
Palkinnot

Ensimmäinen palkinto valtion henkilömaalauskilpailussa 1910.
Kirjallisuutta

Antti Favén 1882–1948. Hämeenlinnan taidemuseon julkaisuja 3/1992.
Aiheesta muualla

Antti Favén Kansallisgallerian kokoelmissa
Kuka kukin oli, Wikiaineisto
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antti Favén Wikimedia Commonsissa
Antti Favén maisemamaalarina, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 28.04.1929, nro 17, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Päivänpaistetta (Picknick) (1910–1911).
Jean Sibeliuksen muotokuva (1913).
Favén vanhoilla päivillään Ruotsissa.
Baoji

| Baoji 宝鸡市, Băojī Shì |
| --- | --- |
 Baojin sijainti Kiinan Shaanxin maakunnassa
 Baoji
 Koordinaatit: 34.3637°N, 107.2329°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Shaanxi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18 175 km²
Väkiluku (2010):  3 716 737
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  721000
 
 www.baoji.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baoji (kiin. 宝鸡市, pinyin: Băojī Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shaanxin maakunnassa. Kaupungin väkiluku on 3,717 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 18 175 neliökilometriä.
Piirikuntatasolla Baoji jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin (Weibin, Jintai, Chencang) ja yhdeksään piirikuntaan (Fengxiang, Qishan, Fufeng, Meixian, Longxian, Qianyang, Linyou, Fengxian, Taibai).
Baoji.
Piirikuntatason aluejako.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baoji Wikimedia Commonsissa
Baoji City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
Baoji Overview chinatravel.com. Viitattu 22.6.2015. (englanniksi)
China Postal code Shaanxi Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Bigger

| ”Bigger” Backstreet Boys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: This Is Us
 Julkaistu: marraskuu 2009
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 03.15
 Levy-yhtiö: Jive
Backstreet Boysin muut singlet
| ”Straight Through My Heart” 2009 | ”Bigger” 2009 | ”Don’t Turn Out the Lights” 2011 |
"Bigger" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boysin kappale, joka on toinen single heidän seitsemänneltä studioalbumiltaan, This Is Us . Sen on kirjoittanut ja tuottanut entinen säveltäjä ja tuottaja Max Martin, joka tuotti myös aikaisemman hitin "I Want It That Way".
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin ryhmän ollessa mainostamassa albumiaan This Is Us Tokiossa, Japanissa. Videon ohjasi Frank Borin. Video julkaistiin 2. marraskuuta 2009 ryhmän virallisella YouTube-sivustolla. Videossa ryhmä nähdään laulamassa Tokion kaduilla, ravintolassa useiden japanilaiseten naisten kanssa, laulamassa karaokea, 'countdown' -kellon edessä ja historiallisen japanilaisen rakennuksen edessä. Videon loppuessa ryhmä laulaa karaoke-juhlissa "la la la la la la la" osan kertosäettä.
Aiheesta muualla

Musiikkivideo YouTubessa Backstreet Boysin virallisella sivustolla (englanniksi)
Avainhallinta

Avainhallinnalla ylläpidetään tietoja kiinteistö- ja huoneistoavaimista, seurataan avainhistoriaaselvennä sekä valvotaan avainten luovutuksia ja palautuksia.
Kiinteistöjen turvallisuuden kannalta avainhallinnalla varmistetaan, että avaimia ei häviä esimerkiksi varkauksien tai hukkaamisten takia. Tai mikäli häviämistä tapahtuu, niin tilanteen vaatimiin toimenpiteisiin ryhdytään viipymättä. Näin vältetään kalliiksi tulevat lukkoremontit.
Avainhallinta on useiden tahojen yhteistä toimintaa ja yksikin heikko lenkki romahduttaa sen perusidean. Kiinteistöstä vastaavan yhtiöiden lisäksi avainhallinta koskee myös palveluntuottajia, kuten lukkoliikkeitä, vartioimisliikkeitä sekä muita toimijoita, joiden tehtäviin avainhallinta on määritelty.
Avaininventointi

Suojattujen avainten avainhallinta perustuu avaininventointiin. Siinä selvitetään järjestelmään luotujen yksilöiden todellinen määrä esim. valmistajalta. Inventoinnin yhteydessä avainmäärä myös todennetaan, tarvittaessa niin että avaimet pyydetään tuomaan nähtäväksi. Suojaamattomien lukostojen ura-avaimille ei avaininventointia voi tehdä.
Hyvän avainhallinnan edellytys on, että avaimet on yksilöity esim. leimauksella tai tunnuksella. Yksilöinnistä ei kuitenkaan saa selvitä mihin kohteeseen avain sopii, esim. huoneiston numeroa ei saa paljastaa.
Teknologinen kehitys ja älyavainkaappi

Manuaalisen toimenpiteiden sijaan avainhallinnassa ovat yleistyneet internet-pohjaiset ohjelmistot. Niiden avulla voi kuitata avaimet digitaalisella allekirjoituksella. Avainhallintaohjelmistot mahdollistavat myös erilaiset muistutustoiminnot.
Älyavainkaappia käytetään automatisoimaan avainten hallintaa. Kaappi voi olla osa kohteen kulunvalvontajärjestelmää tai se voi myös toimii itsenäisesti. Kaapissa on koukkupaikat, joiden avautuminen voidaan sitoa käyttäjän tunnistautumiseen. Tyypillisesti tunnistautuminen perustuu henkilökohtaiseen tunnisteen, koodiin tai sormenjäljen kaltaiseen biometriseen tunnistautumiseen. Tarvittaessa käytetään näitä kaikkia tapoja yhdessä.
Älyavainkaapin koukut ohjelmoidaan avautumaan eri määrityksiin sidottuna. Määrityksenä voi olla käyttäjä, aika tai tietyt poikkeusohjaukset. Kun määritykset täyttyvät, kaappi vapauttaa avainkoukun ja käyttäjä saa avaimen käyttöönsä. Älyavainkaappi voidaan myös määrittää valvomaan että valittu avain palautuu määräaikaan mennessä. Jos palautumista ei tapahdu, kaappi antaa hälytyksen valittuun kohteeseen.
Älyavainkaappien tyypillisiä käyttökohteita ovat mm. teollisuuslaitokset, sairaalat, kiinteistöyhtiöt ja koulut. Kaikki nämä ovat sellaisia kohteita, joissa tyypillisesti asioi paljon ulkopuolisia palveluntuottajia tai muita käyttäjiä.
Aiheesta muualla

Avainhallintaa ohjeistaa Finanssialan keskusliitto avainturvallisuusohjeellaan http://www.finanssiala.fi/vahingontorjunta/dokumentit/Avainturvallisuusohje.pdf
Saturnalia Fossae

Saturnalia Fossa sijaitsee pitkittäisesti lähellä yläosaa tässä Vestan-kuvassa, jossa näkyy useita uria rinnakkain.
Saturnalia Fossae on repeämälaaksojen sarja protoplaneetta-asteroidi Vestan pinnalla. Se on todennäköisesti syntynyt jättiläiskraatteri Veneneian muodostaneessa törmäyksessä. Sille annettiin alun perin nimi Saturnalia Fossa, mutta nimi vaihdettiin monikkomuotoon 5. helmikuuta 2014. Laaksot ovat saaneet nimensä roomalaisen Saturnalia-juhlan mukaan.
Ominaisuudet

Saturnalia Fossae koostuu viidestä erillisestä muodostumasta, joista suurin on Saturnalia Fossa A. Sen leveys on enimmillään noin 43 km. Laaksot Saturnalia Fossa B–E ovat pienempiä, ja niiden maksimileveys on noin 15 km. Saturnalia Fossae sijaitsee Vestan pohjoisella puoliskolla kulmassa päiväntasaajaan nähden. Muodostelman pohjoisin alue sijaitsee kohdassa 47,74° pohjoista leveyttä ja eteläisin 15,75° pohjoista leveyttä. Saturnalia Fossaen kokonaispituus on noin 344,94 km.
Bifrost

Emil Doepler: Heimdall ja Bifrost
Bifrost oli skandinaavisessa mytologiassa sateenkaarisilta, joka johti Midgårdista Asgårdiin, jumalien valtakuntaan. Vain jumalat pystyivät kulkemaan sitä pitkin ja Heimdall-jumala vastasi sen vartioinnista.
Aasat olivat tehneet kolmivärisen sillan taikuudella, ja se oli erittäin vahva. Bifrostia kutsuttiin joskus myös nimellä Asbru, millä viitattiin sen tekijöihin. Silta sortuu maailman loppuessa.
Segundo René Coba Galarza

René Coba Galarza (2015).
Segundo René Coba Galarza (s. 26. syyskuuta 1957 Quito) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa.
Hänet vihki papiksi Quiton arkkihiippakuntaan Pablo Muñoz Vega 3. heinäkuuta 1982.
Hänet nimitettiin Quiton vihkipiispaksi sekä Vegesela in Byzacenan titulaaripiispaksi 7. kesäkuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Eduardo Vela Chiriboga, jota avustivat Néstor Rafael Herrera Heredia ja Julio César Terán Dutari.
Bifurkaatio (argumentaatiovirhe)

Bifurkaatio argumentaatiovirheenä merkitsee asian purkautumista kahdella eri merkityksellisellä tavalla. Se on sukua hätäiselle päätelmälle sekä virheelliselle dilemmalle. Sen yleinen kaava on seuraava:
Asia P voi johtua muun muassa joko A:sta tai B:stä (tai C:stä, D:stä jne, mutta nämä vaihtoehdot sivuutetaan)
Jos asia P ei johdu A:sta, sen on johduttava B:stä
Koska P ei johdu B:stä, se johtuu A:sta
Esimerkkejä:
"Me tiedämme että Irakissa on joukkotuhoaseita, mutta YK:n tarkastajat eivät ole löytäneet niitä. Se merkitsee, että Saddam on kätkenyt ne jonnekin."
"Jääkäri, te ette ikinä tee mitään aktiivisesti! Oletteko te täysi tampio vai yritättekö te aktiivisesti sabotoida komentojani!"
Tunnetuin esimerkki bifurkaatiosta on niin sanottu Mortonin haarukka, joka on saanut nimensä Henrik VII:n kanslerin Sir John Mortonin mukaan. Hänen mukaansa
»valtakuntamme aateliset näyttäytyvät meidän silmiimme köyhinä tai rikkaina; jos he näyttäytyvät köyhinä, heillä on varmasti rahoja säästössä ja kätkössä, joten heitä voidaan verottaa, ja jos he esiintyvät rikkaina, heiltä varmasti liikenee rahaa verotettavaksi asti.»
Jos Morton iski silmänsä johonkuhun aateliseen, tämä joutui ojasta allikkoon: olivatpa hänen elämäntapansa millaiset tahansa, verottaja iski aina kovalla kädellä. Morton ei ottanut huomioon sitä mahdollisuutta, että kyseinen aatelinen aivan oikeasti oli köyhä eikä hänellä ollut varaa maksaa veroja.
Biot (täsmennyssivu)

Biot voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede
Biot, kunta Etelä-Ranskassa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella
Le Biot, kunta Itä-Ranskassa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella
BIOT, Brittiläinen Intian valtameren alue
Henkilö
Jean-Baptiste Biot (1774–1862), ranskalainen fyysikko ja matemaatikko
Fysiikka
Biot-Savartin laki, sähkömagnetismia kuvaava laki
Biotin luku, dimensioton suure
Biot, cgs-järjestelmän mukainen sähkövirran mittayksikkö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Biot”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saverio Bettinelli

Saverio Bettinelli
Saverio Bettinelli (18. heinäkuuta 1718 Mantova – 13. syyskuuta 1808) oli italialainen runoilija, joka liittyi jesuiittoihin vuonna 1736. Jonkin aikaa hän opetti historiaa ja kirjallisuutta Bresciassa, Parmassa ja Veronassa sekä teki pitkiä matkoja Saksassa ja Ranskassa. Jesuiittojen lakkauttamisen jälkeen vuonna 1773 hän palasi synnyinkaupunkiinsa Mantovaan, jossa hän aloitti kirjallisen työn ja kuoli vuonna 1808. Hänen merkittäviä teoksiaan olivat Il Risorgimento d'Italia (2 osaa, Bassano, 1775; sivilisaation historia Italiassa 1000 - 1500), L'entusiasmo delle Belle Arti (2 osaa, Milano, 1769), Tragedie (Bassano, 1771) ja Lettere Virgiliane (1778).
Sari Tamminen

| Sari Tamminen |
| --- | --- |
 Sari Tamminen Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumassa 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sari Hannele Tamminen
Syntynyt: 23. toukokuuta 1967 (ikä 57)
Ammatti:  juontaja
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sari Hannele Tamminen (s. 23. toukokuuta 1967 Turku) on suomalainen juontaja.
Tamminen tunnetaan erityisesti Yle TV2:n vuosina 1996–2011 esittämän Kesäillan valssi -televisio-ohjelman juontajana. Hän juonsi ohjelmaa sen alusta alkaen, mitä ennen hän oli mukana sitä edeltäneessä, kesinä 1992–1995 esitetyssä tanssiohjelmassa Sataman valot. Sataman valoissa hänen juontajaparinaan toimi Raimo Piipponen, kun taas Kesäillan valssissa, jota hän juonsi useina kesinä myös yksin, hänen kanssajuontajinaan olivat muun muassa Hannu Lumivuori, Heikki Kahila ja Janne Kataja. Muita TV2:n ohjelmia, joissa hän on ollut mukana, ovat olleet muun muassa Kansanhuvit, Huvin vuoksi ja Pojat kansan urhokkaan. Hän on juontanut myös Kutosen raviohjelmaa Vermon kutonen.
Tamminen on juontanut television lisäksi myös radiossa, kanavilla Auran Aallot, Iskelmä ja Radio Pooki. Hän on tehnyt myös juontokeikkoja muun muassa messuilla, konserteissa ja yritystilaisuuksissa. Paitsi juontajana, Tamminen on työskennellyt myös vyöhyketerapeuttina.
Tamminen palkittiin vuonna 2012 Kullervo Linnan Säätiön Ilpo Hakasalo -palkinnolla, joka jaetaan tunnustuksena populaarimusiikin aseman, arvostuksen ja tunnettavuuden edistämisestä.
Tamminen alkoi juontamaan Radio Pookin Lauantai-illan Huumaa 19. maaliskuuta 2022 lähtien.
Yksityiselämä

Tamminen oli 2009 - 2017 naimisissa Ari Varjosen kanssa. Pariskunnalla oli yksi lapsi, tammikuussa 2009 syntynyt tytär Taika. Tammisen nykyinen puoliso on Jari Vaaka.