stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin kielipolitiikka
Vähemmistökielet > Saamelaiskielet

Saamelaiskielillä on noin 9 000 puhujaa Ruotsissa, suurin osa heistä Pohjois-Ruotsissa. Eri saamelaiskieliä Ruotsissa on viisi (eteläsaame, uumajansaame, piitimensaame, luulajansaame sekä pohjoissaame). Suurin osa Ruotsin saamenkielisistä puhuu pohjois- ja luulajansaamea. Uumajan- ja piitimensaame ovat vaarassa hävitä, ja niillä on yhteensä alle 40 puhujaa. Saamelaiskielillä on virallinen asema Arjeplogin, Jällivaaran, Jokimukan ja Kiirunan kunnissa.
Vähemmistökielet > Romanin kieli

Romanin kielen puhujien määrää on vaikea määrittää tarkkaa, ja sellaiseksi arvioidaan 20 000 – 120 000. Puhujat ovat hajautuneet ympäri Ruotsia, eikä sillä ole keskittymiä kuten suomen- tai meänkielellä. Tästä syystä sillä ei ole alueellista asemaa. Kielellä on silti virallinen vähemmistökielen asema, sillä Ruotsin valtio katsoo sillä olevan historiallista merkitystä.
Vähemmistökielet > Jiddiš

Jiddišiä puhuu Ruotsissa noin 3 000 henkilöä. Kielen toivat Ruotsiin aškenasijuutalaiset jotka muuttivat Ruotsiin 1700- ja 1800-luvuilla. Sällskapet för Jiddisch och Jiddischkultur i Sverige -järjestöllä on noin 200 jäsentä. Kielellä ei ole alueellista asemaa, mutta se on tunnustettu vähemmistökieleksi historiallisen merkityksensä takia.
Muut kielet

Lähes 90 % ruotsalaisista ymmärtää ja puhuu englantia. Englanti on ollut pakollinen kouluissa vuodesta 1940 lähtien. Saksaa osaa noin 30 % ruotsalaisista ja ranskaa noin 10 %. Maahanmuuttajat ovat tuoneet mukanaan serbokroaatin, turkin, arabin ja monet muut kielet. Koska näillä kielillä ei ole pitkää historiaa Ruotsissa, ne eivät ole saaneet virallista vähemmistökielen asemaa.
Kyltti tukholmalaisessa tavaratalossa ruotsiksi, englanniksi, venäjäksi ja arabiaksi
Pitopohjasuksi

Pitopohjasuksi on perinteisessä hiihdossa käytettävä suksi, jonka pitoalueella on polymeerin ja kumin sekoitettaselvennä. Pitopohjasuksia käytetään uudella nollakelin lumella, kun liisteri jäätyy ja purkkivoide ei pidä.
Pieni moskeija preerialla

| Pieni moskeija preerialla> Little Mosque on the Prairie |
| --- | --- |
Tyyli:  Sitcom
Luoja(t):  Zarqa Nawaz
Pääosissa:  Zaib Shaikh Carlo Rota Sheila McCarthy Sitara Hewitt Manoj Sood Arlene Duncan Debra McGrath Derek McGrath Neil Crone
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CBC Television
Esitetty:  9. tammikuuta 2007 – 2. huhtikuuta 2012
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mary Darling Clark Donnelly
Tuotantoyhtiö(t):  WestWind Pictures
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Pieni moskeija preerialla (engl. Little Mosque on the Prairie) on kanadalainen televisiosarja, jota tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 2007–2012. Sarjaa kuvattiin Torontossa ja Reginassa. Sarjan käsikirjoittaja on pakistanilaistaustainen, Englannissa syntynyt ja Torontossa kasvanut muslimi Zarqa Nawaz.
Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Mercyn pikkukaupunkiin Saskatchewanissa ja erityisesti sen muslimiyhteisöön, jonka keskus on Mercyn moskeija. Moskeijaan tulee uudeksi imaamiksi torontolainen asianajaja Amaar Rasheed, joka pyrkii yhdistämään parhaat puolet muslimien ja kantaväestön kulttuurista. Kanadassa sarjaa esittää CBC Television.
Aiheesta muualla

YLE Teema: Pieni moskeija preerialla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan viralliset sivut
Pekka Rintala

| Pekka Rintala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. marraskuuta 1985 (ikä 38) Oulu
Jääpallon pelaaja
Pituus:  176 cm
Seura:   Västerås SK
Pelipaikka:  Hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2003:  IFK Kungälv    Kalix Bandy
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2008 |  Kalix Bandy | – | (–) |
| 2004–2005 | →  Nyborgs SK | – | (–) |
| 2008–2009 |  IFK Kungälv | – | (–) |
| 2009–2010 |  IFK Vänersborg | – | (–) |
| 2010–2011 |  Kalix Bandy | – | (–) |
| 2011– |  Västerås SK | – | (–) |
Maajoukkue
| 2006– |  Suomi | 27 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28.1.2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28.1.2013.
Pekka Rintala (s. 5. marraskuuta 1985 Oulu) on suomalainen jääpalloilija, jolla on myös Ruotsin kansalaisuus. Hän edustaa Elitserienissä pelaavaa Västerås SK:n joukkuetta.
Rintala on pelannut koko uransa Ruotsissa. Hän on myös edustanut maata nuorten maajoukkueissa. Suomen A-maajoukkueessa Rintala on pelannut 27 ottelua ja hän on edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa. Rintala nimettiin Suomen joukkueeseen myös vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta hän joutui jättämään kisat väliin loukkaantumisen vuoksi.
Pekka Rintalan isä on pitkän jääpallouran Ruotsissa tehnyt ja 27 A-maaottelua Suomen paidassa pelannut Ari Rintala.
Saavutukset

Maajoukkueessa
MM-hopeaa: 2011
MM-pronssia: 2007, 2008
Pieni musta lammas (vuoden 1948 elokuva)

| Pieni musta lammas> So Dear to My Heart |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harold D. Schuster
Käsikirjoittaja:   John Tucker Battle  Maurice Rapf  Ted Sears 
Perustuu:  Sterling Northin lastenkirjaan Midnight and Jeremiah
Tuottaja:  Perce Pearce
Säveltäjä:   Eliot Daniel  Paul J. Smith 
Kuvaaja:  Winton Hoch
Leikkaaja:   Lloyd Richardson  Thomas Scott 
Tuotantosuunnittelija:  Mac Alper
Lavastaja:  Mac Alper
Erikoistehosteet:   George Rowley  Dan McManus 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:  1948
Kesto:  84 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pieni musta lammas (So Dear to My Heart) on Disneyn tuottama elokuva. Sen on ohjannut Harold D. Schuster ja Hamilton Luske. Siinä yhdistetään piirrosanimaatio ja oikea näyttely. Sen pituus on 82 minuuttia ja budjetti 1,5 miljoonaa dollaria. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 30. tammikuuta 1948. Jakelijana toimi RKO Radio Pictures. Elokuva perustuu Sterling Northin lastenkirjaan Midnight and Jeremiah. Tuottajat olivat Walt Disney ja Perce Pearce.
Aiheesta muualla

Pieni musta lammas Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pellana (täsmennyssivu)

Pellana (m.kreik. Πέλλανα, kreik. Πελλάνα) tai Pellene (m.kreik. Πελλήνη, Pellēnē) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Pellana eli Pellene, antiikin aikainen kaupunki Lakoniassa
Pellána, nykyinen kylä Spártin kunnassa Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
Pellene eli Pellana, antiikin aikainen kaupunki Akhaiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pellana”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paronaxían hiippakunta

| Paronaxían hiippakunta Ιερά Μητρόπολη Παροναξίας |
| --- | --- |
 Hiippakunnan katedraali Elävöittävän lähteen katedraali Náxoksen kaupungissa.
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Osa kirkkoa:  Kreikan kirkko
Tuomiokirkko:  Elävöittävän lähteen katedraali
www.i-m-paronaxias.gr
Paronaxían hiippakunta (kreik. Ιερά Μητρόπολη Παροναξίας, Ierá Mitrópoli Paronaxías) on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu Kreikan kirkkoon.
Hiippakunta käsittää Náxoksen, Pároksen ja Antíparoksen saaret. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Náxoksen kaupungisssa sijaitseva Elävöittävän lähteen katedraali.
Historia

Náxoksen ja Pároksen hiippakunnat olivat alun perin erilliset. Ne juontavat juurensa evankelista Johannes Teologin ja Smyrnan piispan Polykarpoksen suorittamaan lähetystyöhön. Hiippakunnat kuuluivat vuoteen 1083 saakka Ródoksen metropoliittakunnan alaisuuteen. Tämän jälkeen ne ovat muodostaneet yhden Paronaxían hiippakunnan.
Seurakunnat ja kirkot

Hiippakunnassa on 44 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Sen lisäksi sen alueella on 206 muuta kirkkoa, 570 sivukappelia, 18 hautausmaakirkkoa, 20 luostarikirkkoa ja 9 metokhionia.
Luostarit ja pyhiinvaellukset

Náxoksella toimivat Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari eli Faneroménin luostari (Moní Faneroménis Koimíseos tis Theotókou) ja Pyhän Johannes Khrysostomoksen luostari (Moní Agíou Ioánnou tou Chrysostómou). Merkittävimmät pyhiinvaelluskohteet ovat Neitsyt Maria Argokoiliótissan kirkko (Panagía Argokoiliótissa eli Zoodóchos Pigí) Náxoksella ja Neitsyt Maria Ekatontapylianín kirkko (Panagía Ekatontapyliańi) Pároksella.
Aiheesta muualla

Ιερά Μητρόπολη Παροναξίας. Hiippakunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Ιερά Μητρόπολις Παροναξίας
Käännös suomeksi
Paul von Jankó

Piano, jossa on Janko-koskettimisto.
Paul von Jankó (2. kesäkuuta 1856 Tata, Unkari – 17. maaliskuuta 1919 Konstantinopoli, Turkki) oli unkarilainen muusikko ja insinööri. Hänet tunnetaan vuonna 1882 patentoidusta hänen nimellään kulkevasta pianokoskettimistosta.
Koulutus

Paul von Janko syntyi Länsi-Unkarissa. Hän opiskeli matematiikkaa ja toimi muusikkona ja insinöörinä. Hän opiskeli lääkäri ja fyysikko Hermann von Helmholtzin johdolla.
Jankón pianokoskettimisto

Hänen vuonna 1882 patentoimansa pianokoskettimisto oli suunniteltu siten, että soittajalla olisi suurempi ulottuvuus eri äänialoihin kummallakin kädellä ja että jokainen kosketin olisi yhtä helppo painaa. Koskettimisto oli saanut vaikutteita Conrad Henflingin, Johann Rohlederin sekä William Lunnin aiemmista ideoista. Von Janko järjesti kapeat kosketinnappulat kuuteen riviin. Kullekin riville oli sijoitettu suuren sekunnin etäisyydellä olevat äänet, ensimmäisellä, kolmannella ja viidennellä rivillä alkaen C:stä ja toisella, neljännellä ja kuudennella rivillä alkaen C#:stä. Jokaisen asteikon sormitus onnistui siten samalla tavalla ja oktaavi oli vain viiden tuuman etäisyydellä, kun se tavallisessa pianossa oli 6½ tuumaa.
RW Kurka valmisti pianoja Jankon koskettimistolla 1886 ja Janko itse esitteli uutta malliaan Wienissä soittaen muun muassa Lisztin, Schubertin ja Chopinin teoksia.
Saksassa Bluthner, Kaps ja Ibach valmistivat Janko-pianoja. Britanniassa Hopkinson valmisti ensimmäisen Janko-pianon 1888 ja Broadwood vähän sen jälkeen. Vaikka keksintöä pidettiin tärkeänä ja potentiaalisena, vain harvat olivat valmiita opettelemaan uuden sormituksen Vuosisadan vaihteessa oli selvää, ettei se korvaisi perinteistä koskettimistoa. Vain muutama soitin on säilynyt jälkipolville.
Janko-koskettimisto.
Pitkäjärvi (Rautjärvi)

Pitkäjärvi on kyläkokonaisuus nykyisessä Rautjärven kunnassa, käsittäen Innasennurkan ja Kaljusenkylän kyläalueet entisen Simpeleen kunnan alueelta. Kylien alueella on n. 300 asukasta.
Pitkäjärvi sijaitsee Rautjärven pohjoisosassa noin kuusi kilometriä kunnan keskustaajaman Simpeleen luoteispuolella.
Kylässä on useita pieniä järviä ja lampia. Pitkäjärven koulu on lakkautettu ja se toimii nykyisin Pitkäjärven toimintakeskuksena. Toimintakeskus on Innasennurkan-Kaljusenkylän (In-Ka) kyläyhdistys ry:n omistuksessa. Kylän keskustan lisäksi asutusta on Innasennurkassa.
Pitkäjärvellä asuu paljon yrittäjiä. Keskellä Pitkäjärveä on laavu-lato sekä lintutorni.
Aiheesta muualla

Innasennurkan-Kaljusenkylän kyläyhdistys ry:n Internetsivut
Rautjärven kylät: Innasennurkka ja Kaljusenkylä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pietarsaaren koulut

Ruotsinkielinen Lagmanin koulu.
Vuonna 2019 Pietarsaaressa toimi kymmenen peruskoulua: neljä suomenkielistä, viisi ruotsinkielistä ja kielikylpykoulu. Pietarsaari on ainoa paikkakunta Suomessa, joka järjestää kielikylpyopetusta molemmilla kotimaisilla kielillä. Suomenkielisiä alakouluja ovat Itälän koulu, Länsinummen koulu ja Ruusulehdon koulu. Ruotsinkielisiä alakouluja ovat Bonäsin koulu, Vestersundsbyn koulu, Kyrkostrand-Jungmanin koulu ja Lagmanin koulu. Pietarsaaressa on kaksi yläkoulua: suomenkielinen Etelänummen koulu ja ruotsinkielinen Oxhamnin koulu. Suomenkielinen Pietarsaaren lukio ja ruotsinkielinen Jakobstads gymnasium ovat toimineet samassa rakennuksessa syksystä 2013 lähtien.
Optima tarjoaa ammatillista koulutusta nuorille ja aikuisille. Pääosa koulutuksesta on ruotsiksi, mutta aikuiskoulutuksessa opetetaan sekä suomeksi että ruotsiksi. Campus Allegro tarjoaa korkeakoulutusta. Koulutus suuntautuu kulttuurialalle ja kansainvälisiin suhteisiin kaupan tai matkailun alalla.
Pietarsaaren seudun musiikkiopisto perustettiin 1974. Sen perustamiseen kaupunginvaltuusto myönsi 25 200 markan määrärahan syyslukukauden käyttömenoihin ja 10 000 markkaa irtaimistoa varten. Musiikkiopisto vihittiin käyttöön 30. syyskuuta 1974 Rådmanin koululla.
Historia

Pietarsaaren ensimmäisen koulu aloitti vuonna 1654.
Vuonna 1852 Vaasa paloi, ja kolme Vaasan koulua toimii Pietarsaaressa: Vasa gymnasium, tekninen reaalikoulu ja Vaasan kauppakoulu.
Vuonna 1863 vihittiin käyttöön Pietarsaaren kuuromykkäinkoulu. Koulu sijaitsi "Dövstumsbackenilla" eli Pietarsaaren maaseurakunnan entisen pappilan mäellä. Koulurakennuksessa oli kaksi salia ja yksi kamari. Oppilaina koulussa oli suomen- ja ruotsinkielisiä poikia ja tyttöjä. Oppiaineina olivat äidinkieli, uskonto, laskento, muoto-oppi, maantiede, historia, luonnontiede, kaunokirjoitus, piirustus, voimistelu ja käsityöt. Kun tilat todettiin liian pieneksi, seuraavana vuonna rakennettiin toinen koulurakennus. Vuonna 1887 koulu muutti Runeberginkadulle Pietarsaareen ja toimi tiloissa lakkauttamiseensa 1932 saakka.
Pietarsaaren ruotsalainen kansakoulu (Svenska folkskolan i Jakobstad) aloitti vuonna 1873 toimintansa kaupungintalon tiloissa. Ensimmäisenä lukuvuotena koulussa oli 114 oppilasta. Kansakoulu siirtyi Marian kansakoulun (nyk. Marjalan tarha) tiloihin Alholminkadulle syksyllä 1874.
5. syyskuuta 1904 aloitti toimintansa Pietarsaaren suomenkielinen kansankoulu kaupungintalon tiloissa. Suomen ensimmäinen tykistökoulu perustettiin Pietarsaareen vuonna 1918.
Talvisodan alettua 1939 Pietarsaaressa tehostettiin väestönsuojelua, ja useisiin kouluihin perustettiin sotasairaaloita.
1960-luvulla toimintansa aloittivat keskusammattikoulu, kauppakoulu ja Lannäslundin maatalouskoulut.
Vuonna 1973 alkoi kaupungin ruotsinkielisissä kouluissa peruskoulukokeilu.
Pietarsaaressa aloitettiin kielikylpyopetus vuonna 1992.
Playtika

Playtikan toimitalo Herzliyassa.
Playtika (hepr. ‏פלייטיקה‎) on israelilainen peliyritys. Yritys teki tammikuussa 2023 ei-sitovan tarjouksen 9,05 euroa osakkeelta, yhteensä 680 miljoonaa euroa, suomalaisen peliyrityksen Rovion ostamisesta. Keskustelut päättyivät maaliskuun loppupuolella tuloksettomina. Kaupan kaatumista ei pidetty yllätyksenä, sillä Playtikan maine on Nordean ja Inderesin jo helmikuun alussa tekemän arvion mukaan "kyseenalainen".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Playtika Wikimedia Commonsissa
Perinneympäristö

Perinneympäristö voi tarkoittaa seuraavia:
Perinnemaisema, perinteinen kulttuurimaisema, joka on syntynyt alkutuotannon tai muiden varhaisten elinkeinojen muovaamana
Perinnebiotooppi, perinteisten elinkeino- sekä maankäyttötapojen muovaama luontotyyppi, jolla kasvaa uhanalaisia lajeja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perinneympäristö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Saikku

Pekka Auvo Ilmari Saikku (25. joulukuuta 1939 Vaasa – 28. kesäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen professori ja lääkäri.
Saikusta tuli vuonna 1976 Helsingin yliopiston virusopin dosentti. Hän toimi sittemmin tutkimusprofessorina Kansanterveyslaitoksen Oulun osastolla ja Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian professorina. Keuhkoklamydian ja sepelvaltimotaudin välistä yhteyttä tutkineelle Saikulle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 2000. Hänestä tuli Uumajan yliopiston kunniatohtori 1999.
Aiheesta muualla

Pekka Saikun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pajulammi (Juupajoki)

| Pajulammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki
Koordinaatit:  61°53′51″N, 24°30′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Kaaponlampeen 
Järvinumero:  35.756.1.054
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,8 m  
Rantaviiva:  0,502 km  
Pinta-ala:  1,112 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPajulammi 
Pajulammi  on Pirkanmaalla Juupajoen Lylyn lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee katkeilevan harjujakson varrella Kaaponharjun ja Nälkäkankaan välisellä osuudella. Koska alueella on harjujakson vieressä monia kuoppia, voidaan otaksua Pajulammen olevan suppajärvi. Lampi sijaitsee harjun juurella Lylysuon laidalla. Sillä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat puoliksi harjunrinnettä, joka on osa Mäkelänmäkeä, ja Lylysuota. Lammen ympäri kiertää polku, joka alkaa harjun päällä kulkevalta kantatieltä 58.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy. Lampeen on johdettu ojitetun Lylysuon kuivatusojia. Yksi ojista yhdistää Pajulammen 1,6 metriä matalampaan Kaaponlampeen. Suo viettää Ala-Lylyjärveen, minne kuivatusvedet laskevat.
Historiaa

Vuoden 1964 peruskartassa ei Lylysuota ollut ojitettu kokonaan eikä lampeen vielä johtanut ojia. Vasta vuonna 1979 siihen tuotiin metsäojan vedet, ja vuoden 1986 jälkeen ojitettiin loput Lylysuosta.
Playoffien paras pelaaja -palkinto (rullakiekko)

Playoffien paras pelaaja -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan pudotuspelien parhaalle pelaajalle myöntämä tunnustuspalkinto. Palkinto on jaettu vuodesta 2001 alkaen.
Palkinnon saajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Kansalaisuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Team Mission Kiekko-67 | Ville Vahalahti |  |
| 2002 | MahtiAnkat | Jarno Ekman |  |
| 2003 | Roller Eagles | Matias Valavuo |  |
| 2004 | MahtiAnkat | Aki Tuominen |  |
| 2005 | Devils | Sami Markkanen |  |
| 2006 | Thunder | Karo Koivunen |  |
| 2007 | Näätä Rollers | Kari Lohtander |  |
| 2008 | Pahalampi | Ossi Pellinen |  |
| 2009 | Vuorelan Veikot | Petri Karhu |  |
| 2010 | Pahalampi | Jori Lehterä |  |
| 2011 | Koovee Rollers | Markus Jokinen |  |
| 2012 | Vuorelan Veikot | Pat Ahosilta |  |
| 2013 | Pahalampi | Jani Laine |  |
| 2014 | Pahalampi | Sasu Hovi |  |
| 2015 | Vuorelan Veikot | Janne Laakkonen |  |
| 2016 | Vuorelan Veikot | Petri Partanen |  |
| 2017 | Pahalampi | Teemu Lepaus |  |
| 2018 | Koovee Rollers | Juha Taponen |  |
Phoenix Roadrunners

| Phoenix Roadrunners |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Kaupunki:  Phoenix, Arizona
Konferenssi:  läntinen
Päävalmentaja:  Al Rollins
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Phoenix Roadrunners oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Arizonan Phoenixista. Joukkue pelasi World Hockey Association -liigassa vuosina 1974–1977.
Historia

Seura perustettiin alun perin vuonna 1967 ja se pelasi aluksi WHL-liigaa vuosina 1967–1974 voittaen kuuden joukkueen liigan keväällä 1973 ja 1974. WHL-liigan lakkautuksen jälkeen seura siirtyi pelaamaan WHA-liigaan, jossa ei kuitenkaan menestystä herunut.
Suomalaiset pelaajat joukkueessa

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pelaaja | kaudet | GP | M | S | Pts | PIM |
| Pekka Rautakallio | 1975 - 77 | 151 | 15 | 70 | 85 | 16 |
| Lauri Mononen | 1975 - 77 | 142 | 36 | 50 | 86 | 29 |
| Seppo Repo | 1976 - 77 | 80 | 29 | 31 | 60 | 10 |
| Juhani Tamminen | 1976 - 77 | 65 | 10 | 29 | 39 | 22 |
Pekka Saarema

Pekka Saarema, sukunimi aik. Stenholm (1907 Voikkaa – 1998) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa Yhtyneille Paperitehtaille rakennuksia Valkeakoskelle ja Myllykoskelle.
Saarema muutti 12-vuotiaana perheensä mukana Valkeakoskelle, kun hänen isästään Emil Stenholmista tuli Tervasaaren paperitehtaan ylimestari. Saarelma valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1935.
Saarelma oli työssä Erkki Huttusen arkkitehtitoimistossa 1932–1938. Sen jälkeen hän oli Savo-Karjalan Tukkuliikkeen rakennusosaston hoitajana 1938–1939, ja vuosina 1940–1941 hän oli työssä arkkitehti Harry Schreckin toimistossa. Vuodesta 1942 alkaen Saarema toimi 25 vuoden ajan Tukkukauppojen rakennusosaston johtajana. Hän perusti samoihin aikoihin myös oman arkkitehtitoimiston. Vuodesta 1939 alkaen Saarema suunnitteli Yhtyneille Paperitehtaille useita rakennuksia. Valkeakoskelle hän suunnitteli rakennuksia aina 1970-luvulle saakka, ja Myllykoskelle hän suunnitteli rakennuksia 1950-luvulla.
Rakennuksia

Nokian jatkokoulu, Nokia 1940
Myllykosken tehtaan laajennuksia, Kerholan klubirakennuksen saneeraus, Kaarlontien Arava-talot, tehtaan toimitusjohtajan asunto Rantatalo (Kymentie 9), Myllykosken pappila, keskuskansakoulu, yhteiskoulu ja yhtiön sauna- ja pesularakennus. 1950-luvun alussa
Toimitusjohtaja Juuso Waldenin perheen asuintalo Antinkärki Valkeakosken Antinniemessä. 1951–1953
Kaipolan paperitehtaan tehdasrakennukset ja asuinrakennuksia, Kaipolanniemi, Jämsä 1952
Suomalaisten metsäyhtiöiden Finland House, Lontoo 1958
Valkeakosken kappelikirkko, Valkeakoski 1958
Phoenix Wright: Ace Attorney

| Phoenix Wright: Ace Attorney |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom   Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop, Google Play ja App Store
Ohjaaja:  Shu Takumi
Tuottaja:  Atsushi Inaba
Säveltäjä:  Masakazu Sugimori
Pelisarja:  Ace Attorney
Julkaistu:  Game Boy Advance JP 12. Lokakuuta 2001Nintendo DSJP 15. syyskuuta 2005NA 11. lokakuuta 2005EU 31. maaliskuuta 2006AUS 8. maaliskuuta 2007 WiiEU 15. tammikuuta 2010
Lajityyppi:  seikkailupeli, visual novel
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7Virheellinen PEGI-arvo   CERO: B   ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo   OFLC: PG
Alusta:  Nintendo DS, Wii
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Phoenix Wright: Ace Attorney (jap. 逆転裁判 蘇る逆転, Gyakuten Saiban Yomigaeru Gyakuten) on Capcomin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2005 Nintendo DS:lle.
Peli on uudelleentehty versio Game Boy Advancen Gyakuten Saiban -pelistä, jossa on uusi viides luku. Peli on Ace Attorney -sarjan ensimmäinen osa.
Peli on visual novel -tyyppinen seikkailupeli, jossa on kaksi tärkeää osaa. Pääosassa ovat oikeudenkäynnit, joissa tarkoituksena on etsiä heikkouksia todistajien lausunnoista. Toisena tärkeänä osana ovat tutkimusosuudet, joissa jutellaan asianosaisten kanssa oikeussalin ulkopuolella ja kerätään uusia vihjeitä sekä todisteita.
Peli sijoittuu vuoteen 2016. Tapahtumapaikkana on japaninkielisessä versiossa Japani, englanninkielisessä versiossa Los Angeles Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Pelin oikeudenkäynnit perustuvat japanilaiseen tuomioistuimeen, mutta pelin käännösryhmä onnistui selittämään erilaisuudet aikaeron aikana tapahtuneiden muutosten avulla.