stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lievestuoreen työväentalo

| Lievestuoreen työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Puutarhatie 1
Sijainti:  Laukaa
Koordinaatit:  62°15′29″N, 26°11′16″E
Valmistumisvuosi:  1915
Rakennuttaja:  Lievestuoreen sos.dem. työväenyhdistys
Omistaja:  Laukaan Demarit ry
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lievestuoreen työväenyhdistyksen talo vuonna 1953
Lievestuoreen työväentalo Toivola on Laukaan Lievestuoreen taajamassa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Talo edustaa  aikakaudelle ominaista rakennustyyppiä ja työväentalolle ominaista rakennustyyliä. Lievestuoreen työväentalo Toivolan omistaa Laukaan Demarit ry, joka myös vuokraa taloa erilaisiin tilaisuuksiin.
Historia

Lievestuoreen työväenyhdistyksen ovat perustaneet vuonna 1906  Jyväskylä-Pieksämäki-radan työntekijät ja Hohon kylän torpparit. Jo ennen työväentalon rakentamista pidettiin iltamia Nurkkalan talossa. Työväentalon tontti sai nimen Toivola. Työväentalon perustaksi radan rakentajat tekivät kiviarkun. Kiviarkun päälle siirrettiin Hankasalmelta vanha Piilunmäen tuparakennus. Hirret ajettiin tontille talkoilla. Työväentalo valmistui vuonna 1915.
Sisällissodan aikana vuonna 1918 työväentalo oli vankilana. 1940-luvulla työväentalolle oli majoitettu armeijan sotilaita, ja siinä toimi jossain vaiheessa myös kansakoulu. Vuonna 1949 työväentalon pihamaalle rakennettiin Urheiluseura Toiveelle painikämppä. Se on myöhemmin purettu. Vuonna 1949 tehtiin myös peruskorjaus: juhlasalia, näyttämöä ja ravintolaa suurennettiin. Vuonna 1977 tehtiin jälleen päätös peruskorjauksesta. Siihen saatiin vuonna 1978 valtionapua, läänin taidetoimikunnalta apuraha ja yksityisiltä lahjoituksia. Myös rakennustarpeita saatiin lahjoituksena. Työt tehtiin talkoilla.
Rakennus

Talo on hirsirakenteinen. Ulkovuoraus on punaiseksi maalattua lautaa. Katteena on huopaa. Sisäseinät ovat paneelia ja pahvia, sisäkatto on pahvia. Alkuperäinen puulämmitys on vaihdettu lämminilmapuhaltimeen vuonna 1978. Samana vuonna asennettiin vesijohto, viemäri ja wc:t. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, huoneen ja keittiön asunto sekä yksi ylimääräinen huone. Ulkorakennuksessa on puuvaja ja kolme käymälää.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on järjestetty kokouksia, tansseja, elokuvia, bingoa ja juhlia.
Voigtländer

Logo
Voigtländer Avus -palkkikamera
Voigtländer on optisiin laitteisiin erikoistunut yritys, jonka perusti Johann Christoph Voigtländer Wienissä vuonna 1756 ja joka on siten vanhin yritys kameroiden alalla. Se alkoi valmistaa Petzval-valokuvauslinssiä (aikansa nopein linssi: f/3.7) vuonna 1840 ja maailman ensimmäistä kokonaan metallista valmistettua dagerrotypia-kameraa vuodesta 1841 sekä levykameroita vähän sen jälkeen.
Yritys avasi sivukonttorin v. 1849 Braunschweigiin, jonne sen päämaja siirtyi myöhemmin. Yritys listautui pörssiin 1898, ja valtaosan osakkeista merkitsi lääketehdas Schering AG 1925.
Seuraavien kolmen vuosikymmenen aikana Voigtländeristä kehittyi alansa teknologiajohtaja, ja se valmisti ensimmäisenä useita uudenlaisia tuotteita, joista myöhemmin tuli yleisiä alallaan. Näitä tuotteita ovat mm. ensimmäinen zoom-linssi 35 mm still-kuville (36-82/2.8 Zoomar) vuonna 1960 sekä ensimmäinen kompaktikamera, jossa oli sisäänrakennettu sähkösalama (Vitrona) 1965.
Schering myi osuutensa yrityksestä Carl Zeiss -säätiölle 1956. Zeiss ja Voigtländer fuusioituivat 1965. Vuonna 1972 Zeiss/Voigtländer lopetti kameran valmistuksen, ja vuotta myöhemmin Zeiss myi Voigtländer-brändin Rolleille. Rollein romahdettua 1982 otti Plusfoto nimen käyttöönsä ja myi sen edelleen 1997 Ringfotolle.
Vuodesta 1999 Voigtländer-nimellä on tuotteita valmistanut ja markkinoinut Cosina.
Malleja

Voigtlander Bessa & Bessa RF
Voigtländer Vito II
Voigtländer Vitoret S
Voigtländer Vitoret DR
Voigtländer Vitessa T
Voigtländer Superb
Bessa III 667, launched in 2009
Voigtländer Bessy
Bessamatic
Brillant/Brilliant
Vitomatic
Voigtländer Ultramatic CS
Linssejä

Voigtar
Vaskar
Helomar
Skopar
Heliar
Color-Skopar
Color-Dynarex
Color-Ultron
Septon 50mm f/2
Super-Dynarex 135mm
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (englanniksi) (saksaksi)
Voigtländer-kameroiden käyttöohjeita (englanniksi)
Luettelo Voigtländer-kameroista (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Voigtländer
Voigtländer Vitomatic IIa
Käännös suomeksi
Kenttätykistörykmentti 8 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 8:n (KTR 8) oli Suomen maavoimien tykistöyksikkö jatkosodassa, joka liitettiin perustamisen jälkeen osaksi 17. divisioonaa.
Perustaminen

Esikunta ja esikuntapatteri
I patteristo (I/KTR 8) everstiluutnantti Arvi Valla
II patteristo (II/KTR 8) majuri Pentti Turpeinen
III patteristo (III/KTR 8) majuri Allan Illukka
Komentaja

Rykmentinkomentajana oli perustamisesta 18. kesäkuuta 1941 lakkauttamiseen 19. marraskuuta 1944 eversti Kaarlo Rauramo.
Rykmentin II patteristolle osoitettiin kalustoksi 155 H/17. Kuvassa Suomen Tykistömuseon 155 H/17
Lillix

Lillix on kanadalainen poprock-yhtye. Se perustettiin Cranbrookissa, Brittiläisessä Kolumbiassa vuonna 1997 nimellä Tigerlily. Nykyinen nimi otettiin käyttöön Maverick Recordsin tarjottua yhtyeelle levytyssopimuksen vuonna 2001.
Lillixin alkuperäiset jäsenet olivat laulaja-kitaristi Tasha-Ray Evin, kosketinsoittaja Lacey-Lee Evin, basisti Louise Burns ja rumpali Sierra Hills. Hills lähti vuonna 2002; hänet korvasi Kim Urhahn ja sittemmin Alicia Warrington. Burnsin ja Warringtonin lähdettyä Evinin sisarukset ilmoittivat loppuvuodesta 2006 yhtyeen olevan tilapäisesti tauolla. Vuonna 2007 uusiksi jäseniksi otettiin Scott Thompson ja Eric Hoodicoff, joiden kanssa Evinit työskentelevät yhä yhtyenimellä Lillix.
Lillixin debyyttialbumi Falling Uphill julkaistiin Kanadassa ja Yhdysvalloissa 27. toukokuuta 2003 sekä Japanissa 27. elokuuta. Albumilta julkaistiin singlet "It's About Time", "Tomorrow" ja "What I Like About You", joka oli cover The Romanticsin samannimisestä laulusta. Lillixin versio sisältyy Perjantai on pahin -elokuvan (Freaky Friday, 2003) soundtrackille ja 13 ja risat -komediaan (13 Going on 30) sekä teemana sarjaan Sisko ja sen sisko.
Lillix oli vuonna 2004 ehdolla Juno-palkinnon saajaksi kahdessa eri kategoriassa. Yhtyeen tunnetuin rumpali Alicia Warrington sai paikan yhtyeessä lokakuussa 2005, ja seuraavan vuoden elokuussa ilmestyi albumi Inside the Hollow. Tämä toinen albumi on toistaiseksi myös yhtyeen viimeisin. Japanissa se nousi listojen 48. sijalle.
Albumit

Falling Uphill (2003)
Inside the Hollow (2006)
Tigerlily (2010)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kenttätykistörykmentti 7 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 7 (KTR 7) oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan tykistöyksikkö, joka liitettiin perustettaessa osaksi 12. divisioonaa.
Perustaminen

Esikunta ja esikuntapatteri
I patteristo (I/KTR 7) majuri Atte Ilva
II patteristo (II/KTR 7) majuri Erkki Vara
III patteristo (III/KTR 7) majuri Paavo Halttu
Komentajat

Rykmentinkomentajat olivat:
everstiluutnantti Lauri Vahe 17. kesäkuuta 1941 - 23. elokuuta 1943
everstiluutnantti Olavi Huhtala 29. syyskuuta 1943 - 19. marraskuuta 1944
Voimistelu kesäolympialaisissa 1932

Voimistelu vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa käytiin yhdessätoista eri lajissa. Isäntämaa Yhdysvallat saalisti noin puolet tarjolla olleista mitaleista.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| moniottelu | Romeo Neri  Italia | István Pelle  Unkari | Heikki Savolainen  Suomi |
| permanto | István Pelle  Unkari | Georges Miez  Sveitsi | Mario Lertora  Italia |
| rekki | Dallas Bixler  Yhdysvallat | Heikki Savolainen  Suomi | Einari Teräsvirta  Suomi |
| keilaohjelma | George Roth  Yhdysvallat | Philip Erenberg  Yhdysvallat | William Kuhlemeier  Yhdysvallat |
| nojapuut | Romeo Neri  Italia | István Pelle  Unkari | Heikki Savolainen  Suomi |
| hevonen | István Pelle  Unkari | Omero Bonoli  Italia | Frank Haubold  Yhdysvallat |
| renkaat | George Gulack  Yhdysvallat | Bill Denton  Yhdysvallat | Giovanni Lattuada  Italia |
| köysikiipeily | Raymond Bass  Yhdysvallat | William Galbraith  Yhdysvallat | Thomas Connolly  Yhdysvallat |
| volttisarja | Rowland Wolfe  Yhdysvallat | Edwin Gross  Yhdysvallat | William Herrmann  Yhdysvallat |
| hyppy | Savino Guglielmetti  Italia | Al Jochim  Yhdysvallat | Ed Carmichael  Yhdysvallat |
| joukkuekilpailu |  Italia Oreste Capuzzo Savino Guglielmetti Mario Lertora Romeo Neri Franco Tognini |  Yhdysvallat Frank Haubold Frank Cumiskey Al Jochim Fred Meyer Michael Schuler |  Suomi Mauri Noroma Ilmari Pakarinen Heikki Savolainen Einari Teräsvirta Martti Uosikkinen |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voimistelu kesäolympialaisissa 1932 Wikimedia Commonsissa
Voimistelu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1932 lajit ja kilpailutapahtumat
Amerikkalainen jalkapallo (Näytöslaji) | Ammunta | Haavipallo (Näytöslaji) | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taidelajit | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Theresa Zabell

| Mitalit> Maa:   Espanja. Olympialaiset .Naisten purjehdus | Mitalit> Maa:   Espanja. Olympialaiset .Naisten purjehdus | Mitalit> Maa:   Espanja. Olympialaiset .Naisten purjehdus | Maa:   Espanja> .Naisten purjehdus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 470 |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 470 |  |
Theresa Zabell Lucas (s. 22. toukokuuta 1965 Ipswich, Suffolk) on espanjalainen purjehtija. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa kultamitalin 470-luokassa yhdessä Patricia Guerran kanssa, ja sama menestys toistui vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa Begoña Vía-Dufresnen kanssa.
Zabell oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan kansanpuolueen ryhmässä vaalikaudella 1999–2004.
Aiheesta muualla

Theresa Zabell Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Viiriäiskoira

| Viiriäiskoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 367
Rodun syntyaika:  1890
Elinikä:  12–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Deutscher Wachtelhund, wachtelhund, saksanspanieli, German Spaniel, chien d'oysel allemand, perdiguero alemán, saksa spanjel
FCI-luokitus:  ryhmä 8 Noutajat, ylösajavat koirat ja vesikoirat alaryhmä 2 Ylösajavat koirat #104
Ulkonäkö
Paino:  18–25 kg
Säkäkorkeus:  uros 48–54 cm, narttu 45–52 cm
Väritys:  ruskea, kimo
Viiriäiskoira (saks. Deutscher Wachtelhund) eli "saksanspanieli" (engl. German Spaniel) on Saksassa kehitetty koirarotu, jota käytetään erityisesti ylösajavana metsästyskoirana. Se on ollut Suomessa melko harvinainen rotu, mutta on kasvattanut suosiotaan viime vuosina Suomessakin ja on  melko yleinen muun muassa Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa ja muualla Keski-Euroopassa. Vuosina 2000-2008 Suomessa rekisteröitiin yhteensä 58 viiriäiskoiraa mutta suosion kasvun myötä pelkästään vuonna 2023 rekisteröitiin yli 60 viiriäiskoiraa.
Historia

Saksalainen koiranjalostaja Frederick Roberth jalosti viiriäiskoiran vuoden 1890 paikkeilla löydettyään Baijerista vesikoirien ja spanielien kanssa risteytyneitä stoeberer-rotuisia koiria. Stoebererit tunnettiin erityisen hyvinä metsästyskoirina ja uskottiin, että niillä on yhtä hyvä vainu kuin vihikoirilla. Rotu tunnustettiin vuonna 1903 ja pian sen jälkeen Saksassa perustettiin Viiriäiskoirayhdistys eli VDW (saks. Verein für Deutsche Wachtelhund).
Stoeberer-koirarotu on nykyään jo kuollut sukupuuttoon, mutta yksi metsästyskoirakategoria on nimetty sen mukaan Saksassa. Ainoa kyseiseen kategoriaan kuuluva koira on viiriäiskoira.
Vuonna 1910 VDW teki viiriäiskoiran rotumääritelmän neljän uros- ja seitsemän narttukoiran pohjalta. Koirat haluttiin valita eri puolilta Saksaa, joten jokaiselta alueelta valittiin yksi koira lukuun ottamatta Hannoveria, josta valittiin kaksi koiraa. Kaikki nykyään rekisteröidyt viiriäiskoirat polveutuvat kyseisistä yhdestätoista koirasta.
Ulkonäkö

Viiriäiskoira on vahvaluustoinen, lihaksikas ja keskikokoinen metsästyskoira, jolla on paksu aaltoileva karva. Se on rakenteeltaan vankka, joten se jaksaa noutaa painavaa riistaa, kuten jäniksiä ja kettuja. Korvat ovat jokseenkin pitkät, ja niiden tulisi yltää vähintään puoleen väliin kuonoa tai kuonon kärkeenkin. Säkäkorkeus on suunnilleen 45–55 cm. Vartalon pituus kuononkärjestä hännänjuureen on kaksi kertaa säkäkorkeus. Se on vähän suurempi kuin springerspanieli. Karva on päässä lyhyttä ja pehmeää, ja pitkähköä vartalossa, missä se on vahvaa, paksua, aaltoilevaa tai kiharaa, ja siinä on riittävästi aluskarvaa.
Ulkonäkö > Koko

Uros: 46–54 cm.
Narttu: 44–52 cm.
Paino: 18–25 kg. Nartut ovat hieman uroksia kevyempiä.
Käyttö

Viiriäiskoira on erityisen monipuolinen metsästyskoira. Niitä käytetään kuivanmaan riistan metsästykseen, ja ne sopivat noutajiksi yhtä hyvin kuin mikä tahansa muu rotu. Ne ovat loistavia suurriistan jäljestyksessä. Ne ovat yleislintukoiria ja soveltuvat kaikenlaisen riistan metsästykseen. Ne ovat vilkkaita, ystävällisiä, älykkäitä ja tarmokkaita metsästäjiä ja ne nauttivat vesityöskentelystä. Niillä on vihikoiran vainu ja innostus on takuuvarmaa. Viiriäiskoira on osoittautunut soveltuvan erityisen hyvin  sorkkaeläinten seuruejahtiin ja tämän takia rodun suosio Suomessa on kasvanut erityisesti 2010-luvulta alkaen kasvaneiden metsäkauris- ja valkohänpeurapopulaatioiden myötä. Ruotsissa ja Keski-Euroopassa suosittua riistaa viiriäiskoiralle on erityisesti villisika. Karkotettuaan yhden riistaeläimen kohti passiketjua, kuuluvan haukun kera, viiriäiskoira lähtee nopeasti etsimään seuraavaa karkotettavaa riistaa. Tämä työskentelytapa on erityisen tehokas riistarikkailla alueilla. Viiriäiskoirakokeissa hyväksytyn hakulenkin alaraja on 40 metriä. Joillakin yksilöillä hakulenkit menevät reiluun kolmeensataan metriin. Nisäkäsriistan metsästyksessä käytettyjen yksilöiden hakulenkit ovat tyypillisesti 50-150 metriä mikä riittää tiheän riistakannan alueille, mutta harvan kannan alueilla haku saattaa jäädä turhan lyhyeksi. Suhteellisen lähellä koiranohjaajaa tapahtuvan työskentelytavan takia viiriäiskoiran riskiä tulla suden surmaamaksi pidetään pienempänä kuin kauemmas ohjaajasta lähtevillä perinteisillä suurriistakoirilla. Metsästyksen lisäksi viiriäiskoiralla voi harrastaa samoja lajeja kuin muillakin spanieleilla, mutta metsästys on useimpien viiriäiskoirien intohimo, eikä ne välttämättä innostu muista harrastuksista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Viiriäiskoirakerho ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Viiriäiskoira, 1915
Tiina Lepistö

Tiina ”Tina” Lepistö (s. 14. tammikuuta 1963 Hyvinkää) on suomalainen käsikirjoittaja, radiojuontaja ja koomikko. Lisäksi hän on toiminut esiintyvien hevosten kouluttajana vuodesta 2002.
Hän aloitti radiouransa Ylen radion 2-verkossa vuonna 1985. Tämän jälkeen hän on toiminut käsikirjoittajana ja koomikkona Radiomafialla (1990–1993) ja Radio Suomessa (1993–2008). Hänen tunnetuimpia radiosketsejä olivat ”Kyllikki Pöppönen” ja ”Taisto ja Irmeli”.
Hän on myös ollut käsikirjoittamassa vuosina 1995–1999 Yle TV1:llä näytettyä poliittista satiiriohjelmaa Iltalypsyä.
Vuonna 2003 hän oli käsikirjoittamassa MTV3:lla ja Sub Juniorilla esitettyä lastenohjelmaa Pelle Positiivi ja Sinisilmä.
Hänen poikansa on punkyhtye Kirkkoveneen laulaja ja kitaristi Mitja Lepistö.
Thersites

Thersites (m.kreik. Θερσίτης) oli kreikkalaisessa mytologiassa Agrioksen poika ja rivisotilas kreikkalaisten armeijassa Troijan sodan aikana.
Thersites esiintyy lyhyesti Homeroksen Iliaassa. Hänet kuvataan vääräsääriseksi ja rammaksi sekä hartioiltaan sisäänpäin lysähtäneeksi, jonka päässä oli vain tukko harmaita hiuksia. Hän oli hidasälyinen ja kieleltään karkea ja rivo. Agamemnonin kootessa joukkonsa yhteen Thersites käytti puheenvuoron sotilaiden edessä, jossa hän arvosteli sekä Agamemnonia että Akhilleusta. Odysseus kuitenkin vaiensi hänet iskemällä häntä valtikalla selkään.
Thersites sai surmansa Akhilleuksen kädestä pilkattuaan tätä Penthesileiaan syttyneestä rakkaudesta sen jälkeen kun Akhilleus oli ensin surmannut tämän.
Tiina Laine

Tiina Laine on suomalainen yrittäjä ja entinen missi. Laine on kotoisin Seinäjoelta. Hän on Miss Suomen ensimmäinen perintöprinsessa vuodelta 1984. Laine on työskennellyt aikaisemmin myös mallina ja tekee mallintöitä satunnaisesti edelleen. Susanna Laine on Tiina Laineen sisar.
Kijevskajan metroasema (Filjovskaja)

| Kijevskaja (Киевская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Filjovskaja
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  20. maaliskuuta 1937
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Kijevskaja (ven. Киевская) on Moskovan metron Filjovskaja-linjan asema. Asema avattiin 20. maaliskuuta 1937. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalle ja Arbatsko-Pokrovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle.
Voihan Poni

| Voihan Poni> It's Pony |
| --- | --- |

Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Ant Blades
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Nickelodeon  Yle TV2
Esitetty:   18. tammikuuta 2020 – jatkuu edelleen  13. joulukuuta 2020 – jatkuu edelleen
Tuotanto
Tuottaja(t):  Adam Shaw Denise Green
Tuotantoyhtiö(t):  Nickelodeon Productions
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Voihan Poni (engl. It's Pony) on sarja, jonka on luonut Ant Blades. Sarjan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 18. tammikuuta 2020, Suomessa sarjan ensi-ilta oli 13. joulukuuta 2020.
Juoni

Annilla on poni, joka on hieman omalaatuinen, mutta Annille rakas. Omistautunut Poni seuraa Annia aina, kotiparvekkeelta kouluun ja kaupungille. Ponin into ja optimismi johtavat kaksikon usein yllättäviin ja epämukaviinkin tilanteisiin. Annin ja Ponin hauskat ja huimat kommellukset kotikaupungissa päättyvät kuitenkin aina hyvin.
Hahmot

Anni (engl. Annie)
Poni (engl. Pony)
Veera (engl. Clara)
Veikka (engl. Heston)
Pertta (engl. Beatrice)
Erkka (engl. Gerry)
Suomessa esitetyt jaksot > 2. tuotantokausi (2021–2022)

|  Yhdysvallat |  Suomi | # | Suomen titteli | Englanninkielinen titteli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
2. TUOTANTOKAUSI
| 17.01.2022 | 15.08.2021 | 3 | Lompakko | The Wallet |
| 17.01.2022 | 15.08.2021 | 3 | Ihan pihalla | Locked Out |
| 20.01.2022 | 29.08.2021 | 4 | Juu ei | Always Yes Annie |
| 20.01.2022 | 05.09.2021 | 4 | Yökylässä | Sleepover |
| 27.01.2022 | 16.12.2022 | 5 | Kanojen lento | Flight of the Chickens |
| 27.01.2022 | 16.12.2022 | 5 | Selvä selvänäkijä | Henrietta the Psychic |
Äänirooleissa > Suomenkieliset ääninäyttelijät

PARANNA ARTIKKELIA
Kasper Kenig

Kasper Kenig (s. 3. huhtikuuta 1981 Riihimäki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi EHC Leipziger Eislöwenissä Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa. Kasperin pikkuveli Max Kenig on myös pelannut EHC Leipziger Eislöwen joukkueessa. Kasper Kenig edusti Suomea alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 1999 Suomen voittaessa kultaa. Jääkiekon SM-liigassa Kenig on edustanut Hämeenlinnan Pallokerhoa sekä Kalevan Palloa. Mestiksessä hän on pelannut Forssan Palloseurassa, Kalevan Pallossa sekä Vaasan Sportissa. Kenig on pituudeltaan 172 cm ja painaa 75 kiloa, kätisyydeltään hän on left.
Aiheesta muualla

Kasper Kenig Eurohockey.com. (englanniksi)
Live at the Opera

| Live at the Opera Satyricon |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 8. syyskuuta 2013, Oslon oopperatalo, Norja
 Julkaistu: 1. toukokuuta 2015
 Formaatti: 2CD + DVD, 3LP
 Tuottaja(t): Sigurd Wongraven
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 93.07
 Levy-yhtiö: Napalm, Indie
Listasijoitukset
  VG-lista: 26.
Satyriconin muut julkaisut
| Satyricon 2013 | Live at the Opera 2015 | Deep Calleth Upon Deep 2017 |
Live at the Opera on norjalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Satyriconin livealbumi, joka äänitettiin Oslon oopperatalolla yhdessä Norjan kansallisoopperan kuoron avustuksella. Albumi julkaistiin 1. toukokuuta 2015 levymerkillä Napalm Records.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Voice of Shadows – 2.21 (instrumentaali)  Now, Diabolical – 6.07  Repined Bastard Nation – 5.42  Our World, It Rumbles Tonight – 5.17  Nocturnal Flare – 7.14  Die by My Hand – 7.07  Tro og kraft – 6.05  Phoenix – 7.28 CD 2 Den Siste – 7.18   The Infinity of Time and Space – 8.47  To the Mountains – 8.52  The Pentagram Burns – 6.25  Mother North – 8.23  K.I.N.G – 6.01 :  DVD Voice of Shadows – 2.21 (instrumentaali)  Now, Diabolical – 6.07  Repined Bastard Nation – 5.42  Our World, It Rumbles Tonight – 5.17  Nocturnal Flare – 7.14  Die by My Hand – 7.07  Tro og kraft – 6.05  Phoenix – 7.28  Den Siste – 7.18  The Infinity of Time and Space – 8.47  To the Mountains – 8.52  The Pentagram Burns – 6.25  Mother North – 8.23  K.I.N.G – 6.01
Kokoonpano

Satyr – laulu, kitara
Frost – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Steinar Gundersen – kitara
Anders Odden – bassokitara
Anders Hunstad – kosketinsoitin
Gildas Le Pape – kitara
Sivert Høyem – laulu (kappale 8)
Kokoonpano > Tuotanto

Steven Grant Bishop – äänittäjä
Erik Ljunggren – miksaaja
George Tanderø – masteroija
Espen Ixtlan – valokuvat
Martin Kvamme – layout
Arvostelut

Allmusic: positiivinen
Kaaoszine.fi: 6/10
Metal Storm: 8.6/10
Rockmetal.pl: 6/10
Aiheesta muualla

Albumi Live at the Opera Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Satyricon – Live at the Opera discogs.com -sivustolla
Thomas Maria Renz

Thomas Maria Renz vuonna 2017.
Thomas Maria Renz (s. 9. joulukuuta 1957 München) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Rottenburg-Stuttgartin hiippakuntaan Joachim Meisner 8. lokakuuta 1984. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Rucuman titulaaripiispaksi 29. huhtikuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 22. kesäkuuta Walter Kasper, jota avustivat Johannes Kreidler ja Bernhard Rieger.
Thomas Magnusson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Thomas Magnusson |  Thomas Magnusson |  Thomas Magnusson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 1974 | 30 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1978 | 4×10 km |  |
|  Pronssia | Falun 1974 | 50 km |  |
Thomas Magnusson (s. 2. heinäkuuta 1950 Långby, Hudiksvall) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä.
Magnusson voitti Falunin MM-kisoissa 1974 30 kilometrin maailmanmestaruuden 53 sekunnin erolla Juha Mietoon. 50 kilometrin kilpailussa Magnusson oli pronssilla Gerhard Grimmerin ja Stanislav Henychin jälkeen.
Magnusson voitti Holmenkollenin perinteikkään 50 kilometrin kilpailun vuonna 1977. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin voittaessa 4×10 kilometrin viestin maailmanmestaruuden runsaan yhdentoista sekunnin erolla Suomeen. Joukkueen muut jäsenet olivat Sven-Åke Lundbäck, Christer Johansson ja Tommy Limby.