stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo pääsiäisnäytelmistä Suomessa
Pääsiäisnäytelmiä vuosittain > Pääsiäisnäytelmiä Suomessa 2007

Joensuu: Kulttuuriyhdistys Apollo ry  toteutti yhteistyössä Joensuun seurakuntien kanssa Ristintie-tapahtuman Joensuun keskustassa. Tapahtuma koostui Kirkkokadun varren osatapahtumista ja päätapahtumasta Joensuun kirkossa.
Kemi: Kemin seurakunnan draamaryhmä esitti kolmiosaisen pääsiäisnäytelmän Kemin lumilinnassa. Näytelmän ohjaajana toimi 2007 Janne Hanska.
Kotka: Näytelmä esitettiin pääsiäislauantaina keskustassa. Isopuisto on Getsemane, Kotkan kaupungintalo Pilatuksen palatsi ja Palotorninvuori Golgata.
Savonlinna:  Pääsiäisnäytelmä I.N.R.I. Ristiuhri esitettiin Olavinlinnassa useita kertoja. Ohjaus Kari Hakala.
Kaarina: Kaarinan seurakunnassa on esitetty pääsiäisnäytelmiä yli viidentoista vuoden ajan, eri vuosina lapsille, nuorille ja aikuisille. Ylös Jerusalemiin -näytelmää esitetään Kaarinan kirkolla yleensä palmusunnuntaina ja pääsiäisviikon maanantaina ja tiistaina.
Turku: Pyhiinvaeltaja-näytelmä esitettiin Martinkirkossa pääsiäisviikolla kaksi kertaa.
Lappeenranta: Pääsiäisnäytelmä "Sinun edessä" esitettiin Lappeen kirkossa pääsiäisviikolla.
Lohja: Pääsiäisnäytelmä Ihmisen Poika on vaellusnäytelmä Lohjan Vivamossa.
Ford LTD Crown Victoria

| Ford LTD Crown Victoria |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Kanada
Valmistaja:  Ford
Valmistusvuodet:  1983–1991
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Edeltäjä:  Ford LTD
Seuraaja:  Ford Crown Victoria
Ford LTD Crown Victoria on Fordin vuosina 1983–1991 valmistama automalli.
Ford LTD Crown Victoria-mallit

Ford LTD Crown Victoria sedan 1988–1991.
Ford LTD Crown Victoria "S" 1983–1987.
Ford LTD Crown Victoria 1990 (poliisiauto).
Ford LTD Crown Victoria coupé.
Ford LTD Country Squire 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford LTD Crown Victoria Wikimedia Commonsissa
LTD World (englanniksi)
Ford LTD Crown Victoria in television and film (englanniksi)
Ford Madox Ford

| Ford Madox Ford |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1873 Merton, Surrey, Iso-Britannia
Kuollut: 26. kesäkuuta 1939 (65 vuotta) Deauville, Ranska
Kansalaisuus:  englantilainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  imagismi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ford Madox Ford, alkuperäiseltä nimeltään Ford Hermann Hueffer,  (17. joulukuuta 1873 – 26. kesäkuuta 1939) oli englantilainen runoilija, kirjailija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen toimittamansa lehdet The English Review ja The Transatlantic Review olivat 1900-luvun alussa tärkeitä englantilaisen kirjallisuuden kehityskululle.
Ford oli runoilijana imagismi-tyylisuunnan edustaja. Hänen tunnetuimpia proosateoksiaan ovat Kelpo sotilas (Good Soldier, 1915), neliosainen kirjasarja Parade’s End, joka on julkaistu vuosina 1924–28, ja kolmiosainen kirjasarja The Fifth Queen, joka on julkaistu vuosina 1906–08.
Suomennetut teokset

Kelpo sotilas.  (Good Soldier, 1915.)  Suomentanut Paavo Lehtonen. Helsinki:  WSOY, 1970.
Älä puhu nyt enää. Imagistien runoutta . Suomentanut ja toimittaneet Pertti Nieminen, Tuulia Toivanen. Helsinki: Basam Books, 2011. ISBN 978-952-260-013-4.
Flanderin vanhat talot
Mitä päivystävä aliupseeri näki I–III
Aiheesta muualla

Ford Madox Ford Society. (englanniksi)
Ford Madox Fordin teoksia Gutenberg-projektissa.
Ferrari Testarossa

| Ferrari Testarossa Ferrari 512TR Ferrari F512M |
| --- | --- |
 Ferrari Testarossa (1991)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Ferrari
Valmistusvuodet:  1984–1996
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  urheiluauto
Edeltäjä:  Ferrari 512 BB
Seuraaja:  Ferrari F550 Maranello
Tekniset tiedot
Rakenne:  keskimoottori
Moottori:  Flat12
Iskutilavuus:  4942 cm3
Teho:  390–446 hv
Huippunopeus:  290–315 km/h
Kiihtyvyys:  4,8–5,8 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  15,1–15,6 l/100 km (yhd.)
Ferrari Testarossa vuosimallia 1986. On huomattava, että auton omistaja on saattanut uusia sivupeiliratkaisun vuoden 1986 standardimallista poikkeavaksi. Vuoteen 1986 asti Ferrari Testarossaa tarjottiin erikoisella peiliratkaisulla, jossa peili oli käytännön syistä asetettu tuulilasin sivupilarin puoliväliin. Tämä mahdollisti paremman näkyvyyden. Peili oli olemassa tuolloin vain kuljettajan puolella. Auton vanteet ovat selkeästi vuoden 1986 mallia, samoin musta Ferrarin hevoslogo on perua tuolta ajalta.
Testarossan V12 moottori.
Ferrari Testarossa on Ferrarin automalli, joka oli tuotannossa vuosina 1984–1996. Nimi Testarossa tarkoittaa punapäätä italiaksi ja viittaa auton moottorin punaisiksi maalattuihin venttiilikansiin. Autoa ei tule
sekoittaa 1950-luvun Testa Rossiin - GT-autoihin, joilla ajettiin urheiluautojen maailmanmestaruussarjaa.
Testarossa (1984–1990)

Vuosina 1984–1991 valmistettua autoa kutsuttiin nimellä Testarossa. Auto perustui suurelta osin 512 BBi -malliin ja se oli Pininfarinan muotoilema. Moottorina on 390 hv (287 kW) tehoinen 180-asteinen V12-moottori. Tämän moottoriratkaisun avulla saavutettiin matala painopiste.
Testarossaa, 512TR:ää ja 512M:ää valmistettiin yhteensä noin 10 000 kpl.
Testarossa (1984–1990) > Moottori

4.9 - 4942 cm³ V12 180° DOHC 48V, 287 kW (390 hv) @6300 r/min, 490 Nm @4500 r/min
Testarossa (1984–1990) > Mitat

Akseliväli: 2550 mm
Pituus: 4485 mm
Leveys: 1976 mm
Korkeus: 1130 mm
Raideleveys e/t: 1518/1660 mm
Omamassa: 1506 kg
Testarossa (1984–1990) > Suorituskyky

Huippunopeus: 	290 km/h
0–100 km/h: 	5,6 s
512 TR (1991–1994)

Vuosina 1991–1995 autoa kutsuttiin nimellä 512 TR. Tehot kasvoivat 431 hevosvoimaan  (317 kW), jarruja suurennettiin ja vanteet muuttuivat 18-tuumaisiksi. Sisustaa uusittiin myös mutta siitä puuttui yhä kaikenlainen viihde-elektroniikka. Pininfarina päivitti autoa ulkopuolelta.
512 TR (1991–1994) > Moottori

4.9 - 4942 cm³ V12 180° DOHC 48V, 431 hv (317 kW) @6750 r/min, 488 Nm @5500 r/min
512 TR (1991–1994) > Mitat

Akseliväli: 2550 mm
Pituus: 4481 mm
Leveys: 1976 mm
Korkeus: 1135 mm
Omamassa: 1471 kg
512 TR (1991–1994) > Suorituskyky

Huippunopeus: 314 km/h
0–100 km/h: 4.9 s
F512 M (1994–1996)

Vuosien 1995–1996 väliseksi ajaksi nimi muuttui taas, tällä kertaa F512 M:ksi. Modificata F512M -mallissa tehot kasvoivat 446 hevosvoimaan (328 kW). 512M oli yhtiön viimeinen keskimoottorinen V12 (lukuun ottamatta F50 ja Enzo -malleja). Malli korvattiin vuonna 1996 etumoottorisella 550 Maranello Coupella.
F512 M (1994–1996) > Moottori

4.9 - 4942 cm³ V12 180° DOHC 48V, 446 hv (328 kW) @6750 r/min, 499 Nm @5500 r/min
F512 M (1994–1996) > Mitat

Akseliväli: 2550 mm
Pituus: 4480 mm
Leveys: 1976 mm
Korkeus: 1118 mm
Omamassa: 1455 kg
F512 M (1994–1996) > Suorituskyky

Huippunopeus: 320,3 km/h
0–100 km/h: 4,2 s
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ferrari Testarossa 512 TR vuosimallia 1994.
Marcus Fagerudd

| Marcus Fagerudd> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. joulukuuta 1992 (ikä 31) Pietarsaari, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Fagge
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Sparta Sarpsborg
Sarja:  Fjordkraft-ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Luleå HF (SEL/SHL) Tønsberg Vikings (Norja) Asplöven HC (Allsv.) Ilves (SML) Djurgårdens IF (SHL) Mora IK (SHL) Södertälje SK (Allsv.) HC Vita Hästen (Allsv.)
Marcus Fagerudd (s. 17. joulukuuta 1992 Pietarsaari) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Norjan pääsarjassa Fjordkraft-ligaenin Sparta Sarpsborgissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Fagerudd pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut 15 poikien maaottelua.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Fagerudd on hyvällä laukauksella ja liikkeellä varustettu puolustaja, joka ei pienehköstä koostaan huolimatta kaihda fyysisiä vääntöjä. Hänellä on kehitettävää kokonaisvaltaisessa pelaamisessa.
Malin matkailu

Aasikaravaani Timbuktussa.
Djennén suurmoskeija.
Dogonikylä Bandiagaran kalliorinteellä.
Malin matkailu on lähinnä liike- ja kulttuurimatkailua. Sen tärkein houkutin on maan alkuperäinen kulttuuri yhdistettynä luonnonolosuhteisiin. Mali on matkailumaana kehittymätön ja sen turvallisuustilanne on vuoden 2012 sisällissodan jäljiltä heikko. Länsimaat kehottavat välttämään matkustamista Maliin.
Matkailijavirrat

Ulkomaiset matkailijat saapuvat Maliin Bamakon Senoun kansainvälisen lentoaseman kautta tai maanteitse. Malin muut viisi kansainvälistä lentokenttää eivät maan turvallisuustilanteen takia ole juurikaan käytössä.
Vuonna 2016 Maliin saapui 173 246 ulkomaista matkailijaa. Suurimmat kävijämaat olivat Ranska (28 %) ja Länsi-Afrikan maat. Suomesta saapui 140 matkailijaa. Matkan syynä ovat useimmiten sukulaisten ja ystävien tapaaminen (37 % vuonna 2014), liikeasiat tai kokous (32 %) ja lomanvietto (13 %).
Maan sisäinen matkailu on etupäässä liikematkailua tai sukulaisten ja ystävien tapaamista. Lomamatkailu on taloudellisista ja kulttuurisista syistä hyvin vähäistä. Kotimaanmatkailun havaittiin 2000-luvun alussa kasvavan nopeasti, mutta sen laajuutta ja taloudellista merkitystä on vaikeaa arvioida.
Ulkomailta tulevista matkailijoista neljäsosa yöpyy hotelleissa. Vuonna 2014 hotellivieraita oli 75 986 ja yöpymisiä 109 500, joista ulkomaalaisten osuus oli 69 ja 65 prosenttia. Hotellivieraista suurimmat ulkomaalaisryhmät muodostivat ranskalaiset (15 %), länsiafrikkalaiset (14 %), yhdysvaltalaiset (10 %) ja saksalaiset (5 %).
Suurin osa ulkomaalaisista matkailijoista on yksityisen tai julkisen sektorin palveluksessa. Opiskelijoiden osuus on yli kymmenen prosenttia. Markkinoinnin kohteena olevia matkailijatyyppejä ovat nuori reppumatkailija, vähän vanhempi ja varakkaampi ”nuori seikkailija”, keski-ikäinen massaturisti, keski-ikäinen ”varakas seikkailija”, kongressivieras sekä tietyistä nähtävyyksistä kiinnostunut mukavuudenhaluinen ja varakas keski-ikäinen. He viettävät maassa kolmesta päivästä kolmeen viikkoa. Mali ei matkailumaana ole erityisen halpa. Lentolippu Pariisista vie puolet reppumatkailijan ja neljänneksen varakkaan seikkailijan matkabudjetista eikä jälkimmäinen löydä odotuksiaan vastaavia palveluja.
Matkailukohteet

Matkailutuotteena Malin myyntivaltti on maan autenttinen kulttuuri: sen kansojen rikkaat ja elävät perinteet, elintavat, arkkitehtuuri sekä muut aineelliset ja henkiset tuotteet, jotka liittyvät Saharan, Sahelin ja Sudanin vyöhykkeiden maisemiin ja ilmasto-olosuhteisiin. Eläimistöltään köyhtynyt luonto ei sellaisenaan kykene kilpailemaan muiden Afrikan maiden kanssa. Malin kansoista matkailijoiden keskuudessa tunnetuin ovat dogonit, joiden asuinympäristö, elämäntapa ja animistiset perinteet ovat jo kauan kiinnostaneet kansatieteilijöitä. Toinen vetonaula on eurooppalaisia vuosisatojen ajan kiehtonut Timbuktu Nigerjoen ja Saharan rajalla. Kulttuurimatkailun liepeillä ovat ekomatkailu (käynnit luonnonpuistoissa ja lintuharrastus), joki- ja aavikkomatkailu, kulttuuri- ja musiikkifestivaalit, uskonnolliset kohteet, metsästys ja kalastus sekä retkeily ja kiipeily.
Malin matkailureitit alkavat Bamakosta. Niistä tärkein johtaa maan keskiosan Moptiin, Djennéen ja Dogonimaahan sekä edelleen Timbuktuun ja Gaoon. Muita kohteita ovat Ségou, Sikasso, Kayes ja Bamakon lähiympäristö.
Maan tärkeimmät nähtävyydet ovat sen maailmanperintökohteet Djenné, Timbuktu ja Askian hauta Gaossa, Bandiagaran kallio ja Dogonimaa. Muita nähtävyyksiä ovat Gourman norsut ja Homborivuoret, Nigerin sisämaasuisto, Bafing Makanan ja Boucle du Baoulén luonnonsuojelualueet sekä Essoukin kalliopiirrokset.
Nähtävyyksien ylläpito, saavutettavuus ja niistä tiedottaminen on puutteellista. Matkailijan silmään osuvat kaikkialla lojuvat jätekasat ja luontoon heitetyt muovipussit. Muita ongelmia ovat vesihuolto ja sanitaatio, maan sisäinen liikenne ja pankkipalvelut. Positiivisiin puoliin kuuluu maan väestö, joka on luonnostaan ystävällistä, avuliasta ja avointa matkailijaa kohtaan. Mali on matkailumaana vielä kehittymätön, ja matkailijan on helppo luoda aito suhde paikallisiin ihmisiin.
Palvelut

Majoituspalveluista puolet sijaitsee Bamakossa ja lähes 15 prosenttia maan keskiosassa Moptin alueella. Niistä valtaosa on tasoltaan hyvin vaatimattomia, mutta Bamakosta löytyy myös neljän ja viiden tähden hotelleja. Dogonikylissä yövytään alkeellisilla leirintäalueilla, mikä rajoittaa kävijäkuntaa. Vuonna 2014 Malissa oli 675 hotellia, 10 214 hotellihuonetta ja 13 469 vuodepaikkaa. Lukuihin eivät sisälly maan pohjoisosan Gaon, Kidalin ja Timbuktun alueiden hotellit, jotka olivat yhä suljettuina.
Bamakon hotellit, kansainvälinen konferenssikeskus CICB, Amadou Hampaté Ban kulttuuripalatsi ja Djoliba-keskus tarjoavat tiloja kokousten ja konferenssien järjestämiseen. Korkeatasoisia ravintolapalveluja on vähän. Ruokaa on helposti saatavilla ja se on yleensä turvallista syödä, mutta malilaisesta keittiöstä tuskin tulee maan matkailuvalttia.
Kulttuurimatkailun luonteen takia oppaalla on tärkeä rooli välittäjänä. Oppaita varten on kehitetty koulutus- ja lupajärjestelmä, jonka tarkoituksena on parantaa palvelun laatua ja estää epärehellisten yrittäjien toiminta. Vuonna 2014 Malissa oli 319 matkatoimistoa ja 522 virallista matkaopasta. Toimistoista lähes 90 prosenttia toimii Bamakossa ja oppaista lähes puolet Moptin alueella.
Matkailun kehittämiseen liittyy käsityöammattien tukeminen. Malilaisten käsityöläisten valmistamia matkamuistoja ovat puuveistokset, nahkatyöt, korit, keramiikka, bogolanin kaltaiset tekstiilit, kulta- ja hopeakorut sekä perinteiset soittimet.
Turvallisuus

Ennen vuoden 2012 sisällissotaa Malia pidettiin melko turvallisena matkailumaana maan pohjoisosia lukuun ottamatta. Sodan aikana matkailijamäärät laskivat, mutta palasivat ennalleen vuonna 2014. Maan pohjois- ja keskiosissa on kuitenkin yhä levotonta ja myös etelässä on tehty terrori-iskuja matkailukohteisiin. Ranskan ja Britannian ulkoministeriöt kehottavat välttämään matkailua Malin koko alueella ja pidättäytymään erityisesti matkustamisesta maan pohjois- ja keskiosiin.
Taloudellinen merkitys

Maailman matkailuneuvosto WTTC:n mukaan Malin matkustus- ja matkailuelinkeino tuotti vuonna 2017 508 miljoonaa euroa, mikä on 3,8 prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Välilliset tulot mukaan luettuna alan kokonaisarvo on 1,16 miljardia euroa (8,7 % BKT:sta). Matkustaminen ja matkailu työllistivät välittömästi 75 000 henkilöä, mikä on 2,1 prosenttia työvoimasta. Alan kokonaistyöllistävä vaikutus oli 5,8 prosenttia. Luvuista 18,8 prosenttia on ulkomaista matkailua ja 24,1 prosenttia lomamatkailua.
Malin matkailu on toipunut vuoden 2012 sisällissodan aiheuttamasta romahduksesta, ja sen odotetaan kasvavan voimakkaasti. Toisaalta myös lähtötaso on alhainen. Maailman 185 maasta Mali on matkailutulojen suhteen 133. sijalla ja suhteessa bruttokansantuotteeseen 109. sijalla. Esimerkiksi Nigeriaan ja Senegaliin verrattuna ulkomaisten matkailijoiden määrä on vähäinen.
Matkailun edistämisestä vastaa käsityö- ja matkailuministeriön alainen virasto Office malien du tourisme et de l’hôtellerie eli OMATHO. Sen tunnuslause on Mali, aitoa Afrikkaa.
Aiheesta muualla

Office Malien du Tourisme et de l’Hôtellerie (ranskaksi)
Lonely Planet: Mali (englanniksi)
Petit Futé: Mali (ranskaksi)
Lili-hotelli Bamakossa houkuttelee myös kiinalaisia asiakkaita.
Fåfänga

Fåfängan niemi.
Fåfänga on Raumalla noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Syväraumanlahden ja Otanlahden välissä sijaitseva niemi. Se tunnetaan kaupunkilaisten virkistysalueena, jossa sijaitsevat muun muassa uimaranta, maauimala, kesäteatteri sekä Kiikartorni-niminen näkötorni. Fåfängan läheisyydessä toimii myös Syväraumanlahden pienvenesatama. Alueen halki kulkee puistomainen Suvitie.
Etymologia

Nimitystä fåfänga on käytetty Ruotsissa maaperältään köyhistä alueista, joiden viljely on ollut turhaa tai jotka muuten ovat olleet käyttämättömiä ("fåfäng, turha, käyttämätön").  Sanaa fåfänga käytetään ruotsin kielessä lisäksi mm. huvimajasta tai paviljongista, ylipäätään mistä tahansa rakennuksesta, jolla ei koristeellisuuden lisäksi juurikaan ole muuta käyttötarkoitusta.
Tukholman Södermalmin itäisimmässä kolkassa, korkeimmalla kalliolla, on sijainnut tukkukauppias Fredrik Lundinin 1770 -luvulla rakentama huvimaja nimeltään Fåfängan.
Historia

Fåfängan niemi on kruunun vanhaa lahjoitusmaata ja se on kuulunut Rauman kaupungille jo 1600-luvun alkupuolelta lähtien. Niemen vanhin rakennus on 1850-luvulla rakennettu Nokan torppa ja uusin sen vieressä sijaitseva Kiikartorni, joka on valmistunut 1990-luvun alussa. Rauma on aiemmin ollut vilkas kylpyläpaikka, ja Fåfänga on toiminut virkistysalueena jo 1800-luvun alkupuolella. Kylpylä sijaitsi Kaivopuistossa niemen itäpuolella. 1900-luvun vaihteessa kaupunkilaiset rakensivat alueelta vuokratuille tonteille seitsemän yksityishuvilaa, jotka toisen maailmansodan jälkeen siirtyivät yhdistysten ja yhteisöjen haltuun. Tonttien vuokrasopimusten umpeuduttua pääosa huviloista purettiin 1950- ja 1960-lukujen kuluessa. 1950-luvulla sinne Fåfänaan valmistui vielä tanssilava sekä maauimala.
Alueella on tehty rakennusinventointi vuonna 2011. Maauimalan, kesäteatterin ja näkötornin lisäksi inventointiin kuuluivat muun muassa 1900-luvun alussa rakennettu Lehtolan huvila, 1930-luvulta peräisin olevat saunarakennus ja venevaja, vuonna 1917 valmistunut Merikylpylä saunarakennuksineen, Nokan torppa, Rauman Työväen Urheilijoiden tanssilava 1950-luvulta sekä 1987 avattu veneilijöille tarkoitettu huoltoasema.
Fåfängan alueelle on suunnitteilla kylpylähotelli, jonka suunnitteluvaihe päättyy kesällä 2015.
Gomitradougou

| Gomitradougou |
| --- | --- |
 Gomitradougou
 Koordinaatit: 14°26′54″N, 8°22′25″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Diéman piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  656 km²
Väkiluku (2009):  7 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gomitradougou on maalaiskunta Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kouloudiengué sijaitsee 95 kilometriä Diémasta itään. Kunnassa on 7 300 ja keskuskylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Gomitradougoun kunnan pinta-ala on 656 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Diéman piirin Dioumara Koussatan, pohjoisessa ja idässä Koulikoron alueen Naran piirin Falloun ja etelässä Kolokanin piirin Sagabalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, alangot ja tasangot. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia jokia ja lampia. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–600 millimetriä.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaista 72,5 % on bambaroita, 14 % maureja, 6 % soninkeja, 4 % kagoroja ja 3,5 % fulbeja.
Kouloudienguén kautta kulkee Bamakosta Kayesiin johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, maissi, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille.
Kunnassa toimii kolme alakoulua. Terveyspalveluita ei ole. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Four on the Floor

| Four on the Floor Juliette and the Licks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2006 (EU) 24. heinäkuuta 2007 (US)
 Tuottaja(t): Juliette and the Licks
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 49.58
 Levy-yhtiö: The Militia Group
Juliette and the Licksin muut julkaisut
| You’re Speaking My Language 2005 | Four on the Floor 2006 | Terra Incognita 2009 |
Singlet albumilta Four on the Floor
 ”Hot Kiss” Julkaistu: 25. syyskuuta 2006  ”Sticky Honey” Julkaistu: 2007
Four on the Floor on Juliette and the Licksin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa 2. lokakuuta 2006. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa vajaa vuosi myöhemmin, 24. heinäkuuta 2007. Albumista on julkaistu myös uusintapainos joka sisältää DVD:n, dokumentteja, live-esiintymisiä ja musiikkivideoita.
Ennen albumin nauhoituksia yhtyeen rumpali Jason Morris ja basisti Paul Ill jättivät bändin. Levyllä bassoa soittaa Jason Womack ja rumpuja Dave Grohl.
Kappaleet

Smash and Grab – 2.47
Hot Kiss – 2.44
Sticky Honey – 2.21
Killer – 3.32
Death of a Whore – 3.55
Purgatory Blues – 2.19
Get Up – 4.59
Mind Full of Daggers – 3.44
Bullshit King – 3.22
Inside The Cage – 4.01
Kappaleet > Yhdysvaltain painos

Are You Happy?
Lucky for You
Arvostelut

AllMusic:
Georg Hirth

Georg Hirth
Georg Hirth (13. heinäkuuta 1841 – 28. maaliskuuta 1916) oli saksalainen kirjailija ja kustantaja, joka tunnetaan parhaiten Jugend-lehden perustajana.
Hirth opiskeli nuorena taloustiedettä. Hän asettui Müncheniin ja kirjoitti useita kirjoja, muun muassa Das gesamte turnwesen, Der deutsche parlamentsalmanach sekä Freisinnige ansichten der volkswirthschaft. Hirth tuki uutta saksalaista arkkitehtuuria ja taideteollisuutta. Hän oli myös huomattava Japanin taiteen tuntija. Vuonna 1896 hän perusti Jugend-lehden. Lehti nosti esiin modernia grafiikkaa ja kuvitusta sekä antoi nimen jugendtyylille.
Garajonayn kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Santa Cruz de Tenerife Espanja
Pinta-ala:  39,5 km2, 37,0 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Parque Nacional de Garajonay 
Tyyppi:  Kansallispuisto, Espanjan kansallispuisto 
Perustettu:  25. maaliskuuta 1981 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Garajonayn kansallispuisto (esp. Parque nacional de Garajonay) sijaitsee Kanariansaarten La Gomeralla. Sen pinta-ala on 40 neliökilometriä. Puisto on saanut nimensä Garajonayn kallioista, jotka kohoavat 1 484 metrin korkeuteen saaren korkeimpana kohtana. Puiston alin kohta on noin 700 metrissä. Puisto sisältää Kanariansaarten suurimman ja parhaiten säilyneen laurisilvan, subtrooppisen metsätyypin, joka tertiäärikaudella peitti liki koko Välimeren seudun. Samaa metsätyyppiä on myös Madeiralla ja Azoreilla. Metsän puusto on ikivihreää, kanarianlaakeri (Laurus azorica) sukulaisineen on sille tyypillinen laji. Korkeimmat puut kohoavat yli 30 metrin korkeuteen. Metsässä on useita endeemisiä lajeja ja runsaslajinen aluskasvillisuus lintuineen, lepakkoineen ja selkärangattomineen. Se on paras paikka nähdä kaksi Kanariansaarille endeemistä kyyhkyslajia palmankyyhkyn ja kanariankyyhkyn.
Tarina kertoo, että kallio sai nimensä Garan ja Jonayn mukaan, jotka olivat legendan mukaan rakastavaisia Romeon ja Julian tavoin ja riistivät henkensä heittäytymällä kallioilta.
Kansallispuisto on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Metsäpalot uhkasivat kansallispuistoa elokuussa 2012, jolloin alueesta paloi yli kymmenesosa. Viranomaisten mukaan tuhoutuneiden alueiden ennalleenpaluu kestää vuosikymmeniä. Puistossa elää yli 450 kasvilajia, joista kahdeksaa ei esiinny missään muualla maailmassa.
«Roque Ojila»
«Roque de Agando»
«Roque de La Zarcita»