stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valerijan Pidmohylnyi

| Valerijan Pidmohylnyi> Валеріян Підмогильний |
| --- | --- |
 Valerijan Pidmohylnyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1901 Tšapli, Jekaterynoslav, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 3. marraskuuta 1937 (36 vuotta) Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Valerijan Pidmohylnyi, ukr. Валеріян Підмогильний, (2. helmikuuta 1901 Tšapli, Jekaterynoslav, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kääntäjä.
Pidmohylnyi valmistui Jekaterynoslavin lukiosta 1918 ja opiskeli Kiovan yliopistossa. Hän aloitti 1921 työskentelyn kustannusyhtiöissä ja kuului Žyttia i revoljutsijan toimituskuntaan. Hän julkaisi ensimmäiset novellinsa ”Vanja” ja ”Haidamaky” 1919 Sitšissä, joka ilmestyi Jekaterynoslavissa, ja kirjoitti myös kirjalliseen Vyr revoljutsi -kalenteriin (1921). Hän oli kirjailijajärjestö Lankan (myöhemmin MARS) jäsen.
Lankan (MARS) jäseniä: Borys Antonenko-Davydovytš, Hryhory Kosynka, Marija Halytš, Jevhen Plužnyk, Valerijan Pidmohylnyi, Teodosi Osmatška.
Pidmohylnyi käsitteli nuoruudentöissään vallankumousta edeltänyttä ja sen jälkeistä aikaa, kuten Ukrainan nälänhätää 1921–1923. Hänen merkittävin teoksensa on romaani Misto (1928. ”Kaupunki”), jonka yhtenä teemana on kaupungin ja maaseudun suhde uuden talouspolitiikan taustaa vasten. Viimeinen teos on Nevelytška drama (”Pieni näytelmä”), joka on romaani ”sosialistisen jälleenrakentamisen” ajan ihmisistä. Se ilmestyi 1930 sarjana Žyttia i revoljutsijassa, mutta se julkaistiin itsenäisenä teoksena Pariisissa 1956.
Pidmohylnyi oli myös kääntäjä. Hän käänsi useita ranskalaisia kirjailijoita, joilla oli suuri merkitys 1920-luvun ukrainalaiselle kirjallisuudelle. Pidmohylnyin ensimmäiset teokset joutuivat ankaran virallisen arvostelun kohteeksi ja saivat jopa leiman ”mahnovismin romantisointia”  anarkokommunisti Nestor Mahnon mukaan. Myös romaani Misto sai tuomion. Pidmohylnyi erotettiin toimittajan tehtävästään, ja hänet pidätettiin 1934. Hän oli useissa vankiloissa ja pakkotyöleireillä ennen kuin hänet ammuttiin samaan aikaan kuin paljon muitakin ukrainalaisia kirjailijoita. Hänen maineensa palautettiin suojasään aikana 1956. Hänen tuotantoaan, muun muassa Misto, julkaistiin Ukrainassa uudelleen 1989. Kertomuksia, joukossa aiemmin julkaisemattomia, julkaistiin 1991 nimellä Istorija pani Ivhy (”Rouva Ivhan tarina”).
Pidmohylnyi kuului niihin ukrainalaisen intelligentsian jäseniin, jotka ensin vietiin leirille Solovetskin saarille ja sitten ammuttiin Sandarmohissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valerijan Pidmohylnyi Wikimedia Commonsissa
Maxim Tarnawsky, Valerian Pidmohyl'nyi, A Biographical Sketch University of Toronto (Archive.org) (englanniksi)
Varikko

Varikko on kaluston ja materiaalin ylläpitoon, huoltoon, varastointiin ja jakeluun keskittynyt yksikkö tai laitos. Varikot (engl. depot) ovat yleisiä mm. armeijoiden organisaatioissa.
Varikoilla tehdään perusteellisempia huoltotoimenpiteitä esim. ajoneuvoille ja varusteille kuin pienemmissä korjaamoissa. Ne ovat lähes aina samalla merkittäviä logistiikkakeskuksia. Armeijoiden varikoiden erikoistehtävä on lisäksi kaluston ja varusteiden muuntaminen sotavarusteiksi, esim. naamiointivärillä maalaten tai rakennetta vahvistamalla.
Joskus sotilasvarikot voivat vastata myös hankintaketjusta sekä varusteiden hylkäämisestä, romuttamisesta ja mahdollisesta huutokauppaamisesta. Osalla varikoista suoritetaan ammusten lataamista.
Varastointi ja jakelutoiminnot kohdistuvat sekä käyttö- että kulutusmateriaaliin.
Liikennevälinevarikot

Varikoita ovat myös bussi-, juna- ja metrovarikot, Suomessa mm. Pasilan ratapihaan liittyvä Ilmalan varikko ja Roihupellon metrovarikko Helsingissä sekä Koivurannan linja-autovarikko Konnevedellä ja Paunun ExpressBus-bussivarikko Tampereen Nekalassa.
Nykyisiä ja entisiä varikkoja Suomen puolustusvoimissa

Keuruun varikko (Keuruun pioneerivarikko)
Ajoneuvovarikko
Lylyn viestivarikko (Lylyn varikko)
Panssarivarikko
Lentovarikko
Suojeluvarikko
Talousvarikko
Lääkintävarikko
Lievestuoreen varikko
Iisalmen asevarikko
Haapajärven varikko (Haapajärven asevarikko)
Asevarikko 2, Nastola
Asevarikko 3, Vammala (Tyrvää)
Sääksjärven asevarikko
Tervolan varikko
Kuopion asevarikko
Ähtärin varikko (Ähtärin asevarikko)
Parkanon varikko (Parkanon pioneerivarikko)
Kalervo Mörä

Eero Kalervo Mörä (3. joulukuuta 1925 Viitasaari – 3. marraskuuta 2012 Hyvinkää) oli suomalainen juristi. Hän oli vuodesta 1977 korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Kaksoiskäynnistys

Käyttöjärjestelmälataaja GRUB. Käynnistysvalikosta valittavissa joko Ubuntu Linux tai Windows Vista
Kaksoiskäynnistys (engl. dual boot) tarkoittaa sitä, että yhteen tietokoneeseen asennetaan useampia käyttöjärjestelmiä, joista käyttäjä voi koneen käynnistyksen yhteydessä valita, mikä asennetuista käyttöjärjestelmistä käynnistetään. Kaksoiskäynnistystä käytetään usein esimerkiksi asennettaessa sekä Microsoft Windows että jokin Linux-käyttöjärjestelmä samalle tietokoneelle.
Käyttöjärjestelmät asennetaan omille kiintolevyosioilleen. Samalla osiolla käyttämisen estää esimerkiksi Windows-käyttöjärjestelmien tapa kirjoittaa käynnistystietonsa kiintolevyosion alkuun. Eri käyttöjärjestelmät käyttävät varsin usein myös eri tiedostojärjestelmiä eivätkä kykene useinkaan suoraan lukemaan toistensa tiedostoja.
Tietokoneeseen voidaan asentaa useampia kuin kaksi käyttöjärjestelmää (multi boot), tai myös saman käyttöjärjestelmäperheen eri versiota (esim. Microsoft Windows XP, Windows Vista ja Windows 7). Jokainen käyttöjärjestelmä tarvitsee omat osionsa kiintolevyiltä (erityisesti tärkeät käyttöjärjestelmätiedostot sisältävä osio, mikäli käyttöjärjestelmä käyttää useampia osioita), ja samojen toissijaistenkaan osioiden jakaminen eri käyttöjärjestelmien välillä ei ole yleensä suositeltavaa ja voi aiheuttaa ongelmia.
Hypervisor-virtualisoinnin yleistyminen on vähentänyt tarvetta kaksoiskäynnistykselle, koska vieraskäyttöjärjestelmää voi tällöin suorittaa isäntäkäyttöjärjestelmän ollessa käynnissä. Tämän etuna on ettei tietokonetta tarvitse käynnistää uudelleen mikäli on tarve käyttää toista käyttöjärjestelmää.
Ukrainan ulkoministeri

| Ukrainan ulkoministeri |
| --- | --- |
 Міністр закордонних справ
 Tunnus
 Nykyinen ulkoministeri Kuleba vuonna 2024
 Nykyinen Andrii Sybiha 5. syyskuuta 2024 lähtien
Nimittäjä:  Ukrainan presidentti
Kauden pituus:  ei määritelty
Perustettu:  1991
Ensimmäinen:  Anatoli Zlenko
Ukrainan ulkoministeri (ukr. Міністр закордонних справ, Ministr zakordonnyh’ sprav) on Ukrainan hallituksessa maan ulkopolitiikasta, mm. diplomaattisten suhteiden solmimisesta ja maan diplomaattisten edustustojen ylläpidosta, vastaava ministeri. Virka perustettiin 24. elokuuta 1991 voimaan tuleen lain nojalla.
Ulkoministerin, kuin myös pää- ja puolustusministerin, valitsee ja nimittää tehtäväänsä Ukrainan presidentti. Verh’ovna radan tulee kuitenkin hyväksyä nimitykset.
Luettelo Ukrainan ulkoministereistä

| Kuva | Nimi | Virkakausi |
| --- | --- | --- |
|  | Anatoli Zlenko | 24.8.1991 – 25.8.1994 |
|  | Hennadi Udovenko | 25.8.1994 – 17.8.1998 |
|  | Borys Tarasjuk | 17.8.1998 – 29.9.2000 |
|  | Anatoli Zlenko | 2.10.2000 – 2.9.2003 |
|  | Kostjantyn Hryštšenko | 2.9.2003 –3.2.2005 |
|  | Borys Tarasjuk | 3.2.2005 – 1.12.2006 |
|  | Arseni Jatsenjuk | 21.3.2007 – 18.12.2007 |
|  | Volodymyr Ohryzko | 18.12.2007 – 3.3.2009 |
|  | Petro Porošenko | 9.10.2009 – 11.3.2010 |
|  | Kostjantyn Hryštšenko | 11.3.2010 – 24.12.2012 |
|  | Leonid Kožara | 24.12.2012 – 23.2.2014 |
|  | Pavlo Klimkin | 19.6.2014 – 29.8.2019 |
|  | Vadym Prystaiko | 29.8.2019 – 4.3.2020 |
|  | Dmytro Kuleba | 4.3.2020–  5.9.2024 |
|  | Andrii Sybiha | 5.9.2024 - |
Lähde:
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2023–2024

| Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2023–2024 |
| --- | --- |

Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  10.
Maa:   Italia  Itävalta  Norja  Ranska  Ruotsi  Saksa  Slovakia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Yhdistynyt kuningaskunta
Joukkueiden määrä:  24
Sarja alkoi:  31. elokuuta 2023
Sarja päättyi:  20. helmikuuta 2024
Mestari:   Genève-Servette
Toinen sija:   Skellefteå
Pistepörssin voittaja:   Dominik Lakatoš (7+5)
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:   Sami Vatanen
  ← 2022–2023 :  2024–2025 → 
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2023–2024 oli jääkiekon Mestarien liigan 10. kausi. Kauteen osallistui 24 joukkuetta useasta eurooppalaisesta jääkiekkosarjasta. Kausi alkoi 31. elokuuta 2023 ja loppuottelu pelattiin 20. helmikuuta 2024.
Sarjajärjestelmä ja säännöt

Kaudella 2022–2023 lohkovaiheeseen osallistui 32 joukkuetta, mutta kaudeksi 2023–2024 joukkuemäärä kutistui 24:een. Alkulohkojen sijaan pelataan runkosarja, jossa jokainen joukkue pelaa kuusi ottelua. Jokainen joukkue pelaa eri vastustajia vastaan kolme koti- ja kolme vierasottelua. Pudostuspeleihin pääsee runkosarjan 16 parasta joukkuetta. Pudotuspeleissä voittaja ratkaistaan kahden ottelun yhteismaalien mukaan. Pudotuspelien ensimmäinen osaottelu voi päättyä tasan. Loppuottelu pelataan yhtenä ottelua ratkaisuun asti.
CHL:ssä kokeillaan uusia rangaistussääntöjä. Päästetty alivoimamaali ei mitätöi kahden minuutin rangaistusta, mutta tehty alivoimamaali mitätöi. Siirretyn rangaistuksen aikana päästetty maali ei kumoa rangaistusta.
Joukkueet jaettiin neljään arvontakoriin CHL-rankingin perusteella. Näistä koreista joukkueet arvottiin kuusisarakkeisiin ruudukkoon, jonka perusteella otteluohjelma rakennettiin.
Sarjajärjestelmä ja säännöt > Arvontakorit

| Kori A | Kori B | Kori C | Kori D |
| --- | --- | --- | --- |
|   Tappara   Växjö Lakers   Genève-Servette   Red Bull München   Ilves   Red Bull Salzburg |   Oceláři Třinec   Skellefteå   Biel   Ingolstadt   Lukko   Bolzano-Bozen |   Pardubice   Färjestad   Rapperswil-Jona Lakers   Adler Mannheim   Pelicans   TWK Innsbruck |   Vítkovice   Dragons de Rouen   Stavanger Oilers   Aalborg Pirates   Belfast Giants   Košice |
Sarjajärjestelmä ja säännöt > Ruudukko

Joukkueen vasemmanpuoleinen sarake, pois lukien oma rivi, on kotiotteluiden vastustajat ja oikeanpuoleinen sarake vierasotteluiden vastustajat. Esimerkiksi Tapparan vastustajat kotiotteluissa ovat Skellefteå, Adler Mannheim ja Belfast Giants; vierasotteluissa vastustajat ovat Biel, Rapperswil-Jona Lakers ja Aalborg Pirates.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A1 |  Tappara | A2 |  Red Bull München | A3 |  Växjö Lakers | A4 |  Ilves | A5 |  Red Bull Salzburg | A6 |  Genève-Servette |
| B1 |  Lukko | B2 |  Biel | B3 |  Oceláři Třinec | B4 |  Ingolstadt | B5 |  Bolzano-Bozen | B6 |  Skellefteå |
| C1 |  TWK Innsbruck | C2 |  Rapperswil-Jona Lakers | C3 |  Färjestad | C4 |  Pelicans | C5 |  Pardubice | C6 |  Adler Mannheim |
| D1 |  Košice | D2 |  Aalborg Pirates | D3 |  Vítkovice | D4 |  Stavanger Oilers | D5 |  Dragons de Rouen | D6 |  Belfast Giants |
Joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Sarja | Pääsyperuste | Osallistuminen |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tappara | Tampere | Liiga | CHL:n mestari | 9. |
|  Växjö Lakers | Växjö | SHL | SHL:n mestari | 7. |
|  Skellefteå | Skellefteå | SHL | SHL:n runkosarjan toinen | 8. |
|  Färjestad | Karlstad | SHL | SHL:n runkosarjan kolmas | 6. |
|  Genève-Servette | Geneve | National League | NL:n mestari | 3. |
|  Biel | Biel/Bienne | National League | NL:n runkosarjan toinen | 2. |
|  Rapperswil-Jona Lakers | Rapperswil-Jona | National League | NL:n runkosarjan kolmas | 2. |
|  Red Bull München | München | DEL | DEL:in mestari | 8. |
|  Ingolstadt | Ingolstadt | DEL | DEL:in runkosarjan toinen | 4. |
|  Adler Mannheim | Mannheim | DEL | DEL:in runkosarjan kolmas | 7. |
|  Ilves | Tampere | Liiga | Liigan runkosarjan toinen | 2. |
|  Lukko | Rauma | Liiga | Liigan runkosarjan kolmas | 5. |
|  Pelicans | Lahti | Liiga | Liigan runkosarjan neljäs | 2. |
|  Oceláři Třinec | Třinec | Extraliga | Tšekin Extraligan mestari | 8. |
|  Pardubice | Pardubice | Extraliga | Tšekin Extraligan runkosarjan voittaja | 4. |
|  Vítkovice | Ostrava | Extraliga | Tšekin Extraligan runkosarjan toinen | 4. |
|  Red Bull Salzburg | Salzburg | ICE Hockey League | ICE:n mestari | 8. |
|  Bolzano-Bozen | Bolzano | ICE Hockey League | ICE:n runkosarjan voittaja | 4. |
|  TWK Innsbruck | Innsbruck | ICE Hockey League | ICE:n runkosarjan kolmas | 1. |
|  Aalborg Pirates | Aalborg | Metal Ligaen | Metal Ligaenin mestari | 3. |
|  Dragons de Rouen | Rouen | Ligue Magnus | Ligue Magnusin mestari | 4. |
|  Stavanger Oilers | Stavanger | Fjordkraft-ligaen | Fjordkraft-ligaenin mestari | 6. |
|  Košice | Košice | Extraliga | Slovakian Extraligan mestari | 4. |
|  Belfast Giants | Belfast | Elite Ice Hockey League | EIHL:n runkosarjan voittaja | 3. |
Lähde:
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Växjö Lakers             | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 21 |  9 | +12 | 11 | Varmistanut pudotuspelipaikan |
| 2 |  Ilves                    | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 18 |  8 | +10 | 11 | Varmistanut pudotuspelipaikan |
| 3 |  Red Bull München         | 4 | 3 | 0 | 1 | 0 | 19 |  8 | +11 | 10 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 4 |  Adler Mannheim           | 4 | 3 | 0 | 1 | 0 | 14 |  6 | +8 | 10 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 5 |  Färjestad                | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 18 |  6 | +12 | 9 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 6 |  Géneve-Servette          | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 20 |  9 | +11 | 9 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 7 |  Pardubice                | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 16 |  8 | +8 | 9 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 8 |  Lukko                    | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 14 | 11 | +3 | 9 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 9 |  Ingolstadt               | 4 | 3 | 0 | 0 | 1 | 11 | 12 | -1 | 9 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 10 |  Tappara                  | 4 | 1 | 2 | 0 | 1 | 13 |  7 | +6 | 7 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 11 |  Skellefteå               | 4 | 2 | 0 | 0 | 2 | 12 |  8 | +4 | 6 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 12 |  Pelicans                 | 4 | 2 | 0 | 0 | 2 | 14 | 11 | +3 | 6 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 13 |  Biel                     | 4 | 2 | 0 | 0 | 2 | 10 | 10 | 0 | 6 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 14 |  TWK Innsbruck            | 4 | 2 | 0 | 0 | 2 | 10 | 18 | -8 | 6 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 15 |  Vítkovice                | 4 | 1 | 1 | 1 | 1 | 10 | 11 | -1 | 6 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 16 |  Rapperswill-Jona Lakers  | 4 | 1 | 1 | 0 | 2 | 15 | 17 | -2 | 5 | Pääsemässä pudotuspeleihin |
| 17 |  Ocelari Trinec           | 4 | 1 | 0 | 1 | 2 | 13 | 15 | -2 | 4 |  |
| 18 |  Red Bull Salzburg        | 4 | 1 | 0 | 0 | 3 |  8 | 11 | -3 | 3 |  |
| 19 |  Belfast Giants           | 4 | 1 | 0 | 0 | 3 |  6 | 11 | -5 | 3 |  |
| 20 |  Dragons de Rouen         | 4 | 1 | 0 | 0 | 3 |  8 | 22 | -14 | 3 |  |
| 21 |  Stavanger Oilers         | 4 | 0 | 0 | 1 | 3 | 11 | 21 | -10 | 1 |  |
| 22 |  Aalborg Pirates          | 4 | 0 | 0 | 1 | 3 |  5 | 21 | -16 | 1 |  |
| 23 |  Košice                   | 4 | 0 | 0 | 0 | 4 |  7 | 16 | -9 | 0 |  |
| 24 |  Bolzano-Bozen            | 4 | 0 | 0 | 0 | 4 |  4 | 21 | -17 | 0 |  |
Valokaari

3kV valokaari kahden naulan välissä.
Valokaaria teslamuuntajalta.
Valokaari on fysikaalinen ilmiö, joka syntyy, kun kahden elektrodin välinen sähkökenttä nousee niin suureksi, että sähkövirta purkautuu (tavallisesti) sähköä heikosti johtavan materiaalin kuten ilman läpi. Voimakas sähkökenttä ionisoi ilman molekyylejä, joista siis tulee virran kulkemisen mahdollistavia varauksenkuljettajia, eli tavallisesti sähköä eristävä ilma muuttuu sähkövirtaa johtavaksi.  Näin elektrodien välille syntyy sähköä johtava kanava, jota sähkövirran aiheuttama kuumuus ylläpitää.
Valokaari voi sytyttää palamaan kaasuja ja hiukkasia ja aiheuttaa voimakkaita radiotaajuisia häiriöitä. Valokaarta käytetään hitsauksessa ja metallien sulatuksessa valokaariuunissa tarvittavan korkean lämpötilan aikaansaamiseen, sitä käytetään myös bensiinimoottoreiden sytytyksessä.
Sähkövoimatekniikassa käytetään muun muassa valokaarireleitä suojaamaan kojeistoja valokaaripurkauksien aiheuttamilta tuhoilta.
Aiheesta muualla

Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes): Valokaari-ilmiö (Arkistoitu – Internet Archive)
YouTube: Valokaari
Kemppi: Miten valokaari syntyy?
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valonlähteet
| --- | --- |
Luonnollinen: Luminesenssi - Taivaankappaleet - Salama - Tuli
Palaminen: Kynttilä - Lyhty - Kalkkivalo - Kaasuvalaistus - Öljylamppu - Öljytuikku - Argand-lamppu - Bude-lamppu - Carcel-lamppu 
Hehkuminen: Hehkulamppu - Halogeenilamppu - Nernst-lamppu - PAR-lamppu - Tilley-lamppu - Voimavalolyhty
Fluoresenssi: Loistelamppu - Energiansäästölamppu - Induktiolamppu
Valokaari: Kaarilamppu - Jablotškovin kynttilä
Kaasupurkauslamppu: Suurpainenatriumlamppu - Pienpainenatriumlamppu - Monimetallilamppu - Elohopeahöyrylamppu - Ksenonlamppu - Hohtolamppu
Muut: hohtodiodi (LED) - Rikkiplasmalamppu - Plasmapallo
Jyväluku (maatalous)

Jyväluku on historiallinen maan viljavuutta ja viljan satoisuutta kuvaava luku. Jos esimerkiksi kylvettiin yksi hehtolitra viljaa ja satona saatiin 7 hehtolitraa, sanottiin saadun seitsemäs jyvä. Harvaan kylvettäessä jyväluku saattoi saada hyvin suuren arvon, vaikka kokonaissato oli pieni. Siksi sadon suuruus alettiin ilmoittaa kiloina tai hehtolitroina hehtaaria kohti.
Ulla Aspelund-Ingman

Ulla Kristiina Aspelund-Ingman (s. 9. heinäkuuta 1944 Vaasa) on suomalainen muotoilija ja huonekalusuunnittelija.
Aspelund-Ingman pääsi ylioppilaaksi Salpausselän yhteiskoulusta Lahdessa 1965, valmistui Kankaanpään taidekoulusta 1966 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1970.
Aspelund-Ingman toimi muun muassa lastenvaunujen ja laivakalusteiden suunnittelijana Jovi Oy:ssä 1970–1975 ja teräsastioiden muotoilijana Opa Oy:ssä 1978–1981, minkä jälkeen hän perusti miehensä Mattias Ingmanin kanssa ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle. Hän on suunnitellut myös teräsputkikalusteita Finnbrass-yhtiölle.
Aspelund-Ingman sai toisen palkinnon Iittalan lasisuunnittelukilpailussa 1986 ja seuraavana vuonna toisen palkinnon Kalevala Korun korusuunnittelukilpailussa.
Aiheesta muualla

Ingmandesign.fi
Ulla Attila-Hämäläinen

Ulla Sanelma Attila-Hämäläinen (sukunimi aik. Attila; 17. tammikuuta 1924 Riihimäki – 24. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, lausunnan opettaja ja lastenkirjailija.
Attila-Hämäläisen vanhemmat olivat Valo Attila ja Mandi Järvinen.
Teoksia

Satumylly ja muita satuja; kuv. Helga Sjöstedt. Satumaan sarja 4. Valistus, Helsinki 1955
Uipari Puiperon sadut; kuv. Helga Sjöstedt. Satumaan sarja 12. Valistus, Helsinki 1958
Jopotiinin lankakerä; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1961
Ulla Achrén

Ulla Christina Achrén (o.s. Björk, s. 5. maaliskuuta 1953 Sippola) on Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen entinen puoluesihteeri. Hän toimi puoluesihteerinä vuosina 2005–2010. Keväällä 2010 hän siirtyi Åbo Akademin hallintojohtajaksi. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Achrén valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973, diplomiekonomiksi vuonna 1976 ja kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1979 Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta. Vuosina 1977–2005 hän työskenteli erilaisissa tehtävissä Åbo Akademissa ennen siirtymistään RKP:hen. Vuodet 1996–2005 hän oli tiedotuspäällikkö.
Vuosina 1985–1992 ja 1997–2012 Achrén oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen, joista vuodet 1997–2008 kaupunginhallituksessa. Vuosina 2012–2013 hän oli yksi puolueensa varapuheenjohtajista.
Achrén on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Aiheesta muualla

Ulla Achrénin blogi
Ulla Achrénin vaalisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Unta ja nälkää

| Unta ja nälkää Lehtivihreät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox
 Julkaistu: marraskuu 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 39.40
 Levy-yhtiö: Levy-Yhtiö
Lehtivihreiden muut julkaisut
| Istanbulissa 1997 | Unta ja nälkää 2000 |   |
Unta ja nälkää on Lehtivihreät-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se äänitettiin Finnvox-studiossa ja julkaistiin marraskuussa 2000.
Kappaleet

Kaunis maailma - 3.07
Aamuyön tunnit - 4.08
Kulmilla - 3.49
Aurinko laskee - 5.00
Sateessa - 3.18
Pakko kai myöntää - 4.16
Keijo - 3.47
Ei meitä kukaan kaipaa - 4.10
Kerro vaan - 3.15
Pohjoisen poika - 4.50
Kokoonpano

Jani "Päällikkö" Törmälä - laulu, kitara
Niko "Frank" Törmälä - basso
Jukka "Jukkis" Isotalus - rummut
Vegusdalin kirkko

| Vegusdalin kirkko Vegusdal kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Birkenes, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1867
Suunnittelija:  F. von der Lippe
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vegusdalin kirkko (norj. Vegusdal kyrkje) on Birkenesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1867.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vegusdalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Valerija Narbikova

Valerija Spartaknova Narbikova (ven. Валерия Спартаковна Нарбикова, s. 24. helmikuuta 1958 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen taiteilija ja kirjailija.
Valerija Narbikova
Suku ja koulutus

Hänen vanhempansa ovat Spartak Kaibulovitš Narbikov ja Valentina Jegorovna Pushkareva. Valeria Narbikova valmistui Maksim Gorkin kirjallisuusinstituutista, jossa hän opiskeli kirjailija Andrei Bitovin johdolla.
Kirjallinen ura

Hänen esikoisrunonsa julkaistiin vuonna 1978 ja hän kirjoitti proosaa vuodesta 1988 lähtien julkaisten kuusi teosta. Vuodesta 1997 lähtien hän  keskittyi tekemään kuvataidetta, pääasiassa maalauksia.
Valeria Narbikova on kiistanalainen kirjailija, joka on aiheuttanut kohua eroottisilla teemoillaan ja suorasukaisilla kuvillaan. Vuonna 2003 kukaan muu kuin hänen ex-miehensä galleristi ja kustantaja Aleksandr Glezerin omistama 'Jousimies' (ven. Стрелец) -lehti ei suostunut julkaisemaan hänen liian "rehellistä" teostaan, jonka katsottiin sisältävän törkeyksinä pidettäviä eroottisia kohtauksia.
Narbikovan tekstit ovat kielellisesti kokeellisia, kielellä ja kirjallisuudella ironisesti leikitteleviä. Narbikovan kirjallinen ura kuihtui 1990-luvun puolivälissä, jonka jälkeen hän ei julkaissut mitään ennen vuotta 2005, jonka jälkeen hän on julkaissut artikkeleita lehdissä ja kaksi romaania vuonna 2011 ja vuonna 2013.
Uimanen

| Uimanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°24′29″N, 24°55′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Multianjoen valuma-alue (35.67)
Laskujoki:  Uimasenpuro 
Järvinumero:  35.673.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  171,8 m  
Rantaviiva:  0,857 km  
Pinta-ala:  2,717 ha  
Tilavuus:  0.000040 km³ 
Keskisyvyys:  1,48 m  
Suurin syvyys:  2,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiUimanen 
Uimanen  on Keski-Suomessa Multialla Pirttiperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä.Järven tilavuudeksi on saatu 40 100 kuutiometriä eli 0,040 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,9 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Uitamonjärven alueeseen (35.673) se kuuluu.