stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mizrahijuutalaiset

| Mizrahijuutalaiset> מזרחיים  (Mizraẖiyyim)  Mizrāḥiyyîm |
| --- | --- |
 Irakinjuutalainen perhe kuvattuna vuonna 1910.
Väkiluku:  4 500 000–5 000 000
Asuinalueet:   Israel: 3 500 000–4 000 000  Iran :25 000  Egypti:400  Jemen:400  Irak:100  Syyria: 100  Etelä-Afrikka: 98  Bahrain: 50  Libanon: 50  Kazakstan: 15 000  Uzbekistan: 12 000  Intia: 9 148  Georgia: 8 000  Kirgisia: 	1 000  Armenia: 500  Tadžikistan:100  Ranska:400 000  Yhdysvallat: 250 000   Brasilia:7 000  Britannia:7 000  Kanada:3 522  Argentiina:2 000  Australia: 1 000  Belgia: 800  Espanja: 701  Venäjä: 200  Japani:109  Turkki:100  Kiina:90
Kielet:  heprea, arabia, juutalaisarabia, persia, marathi, juutalaispersia, juutalaistadžikki, juutalaisberberi, aramea, kurdi
Uskonnot:  juutalaisuus
Mizrahijuutalaiset (hepr. ‏מזרחים‎, mizraḥim) ovat yksi juutalaisten diasporaryhmittymistä. Mizrahiyhteisöt olivat asettuneet eri puolille Lähi-itää ja Pohjois-Afrikkaa ennen juutalaisten asutuskeskittymien muuttumista 1900-luvulla. Israelin valtion perustamisen yhteydessä juutalaisvastaisuus muslimimaissa kasvoi ja suurin osa mizraheista muutti Israeliin ja länsimaihin, useimmiten pakotettuna. Valtaosa heistä asuu nykyään Israelissa, missä he muodostavat sefardijuutalaisten kanssa yli puolet maan juutalaisväestöstä. Toisinaan mizrahijuutalaiset luokitellaan sefardien kanssa samaan ryhmään.
Käsitteistöä

Heprean sana מזרח, mizraḥ, merkitsee itää, eli nimitys mizraḥi (mon. mizraḥim) merkitsee ’idästä kotoisin olevaa’. Nimitys otettiin käyttöön nykyisessä Israelin valtiossa. Mizraheilla tarkoitetaan suppeimmillaan niitä juutalaisyhteisöjä, jotka ovat aina pysyneet Lähi-idän alueella, ja usein myös Pohjois-Afrikan ryhmiä. Laajemmin ymmärrettynä termillä voidaan lisäksi tarkoittaa Kaukasian ja joskus myös Keski-Aasian, Intian ja kaikkien muslimimaiden alueilla eläneitä juutalaisväestöjä. Mizrahijuutalaisia on kutsuttu myös orientaalijuutalaisiksi.
Termejä mizrahi ja sefardi käytetään joissakin yhteyksissä erottamattomasti, vaikkakin ne tarkoittavat erillisiä diasporaryhmiä. Sefardijuutalaisyhteisö muodostui Iberian niemimaalla, mistä heidät karkotettiin 1490-luvulla, jolloin suuri osa sefardeista asettui mizrahijuutalaisten asuttamille alueille, minkä vuoksi sefardien ja aiemman mizrahiväestön toisistaan erottaminen voi olla ajoittain haasteellista. Useat mizrahiyhteisöt omaksuivat jumalanpalveluselämäänsä sefardien tapoja, minkä vuoksi heidät mielletään usein uskonnollisessa mielessä yhdeksi ryhmäksi.
Joskus arabimaissa eläneistä juutalaisista on käytetty myös termiä ’arabijuutalainen’. Suurin osa Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan juutalaisista hylkää termin.
Historia

Juutalaisten diaspora Palestiinan ulkopuolisessa Lähi-idässä alkoi jo 500-luvulla eaa. Babylonin vankeuden aikana Mesopotamiassa. Babylonia oli pitkään merkittävä asutuskeskittymä juutalaisille, jossa koottiin Babylonian Talmud 500-luvulla jaa. Muita varhaisimpia juutalaisten diaspora-alueita Lähi-idässä ovat Persia ja Jemen. Diaspora Pohjois-Afrikassa alkoi joidenkin juutalaisten paettua babylonialaisten valloitusta Egyptiin, ja 300 eaa. mennessä myös Kyreneen nykyisen Libyan alueelle oli muodostunut juutalaisyhteisö.
Islam levittäytyi 600-luvulta lähtien arabivalloitusten myötä. Koska juutalaisia pidettiin kirjan kansana, heidän ei ollut pakko kääntyä islamiin, mutta heillä oli alisteinen dhimmi-asema islamilaisessa yhteiskunnassa. Arabialaistettujen alueiden juutalaiset jatkoivat aramean kielen puhumista 900-luvulle asti, jolloin arabia lopulta syrjäytti sen.
1800- ja 1900-luvuilla monesta Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maasta tuli eurooppalaisten siirtomaita. Juutalaisväestö sai tämän seurauksena huomattavasti tasa-arvoisemman aseman. Mizrahit kaupungistuivat muuta väestöä nopeammin modernisoituvissa muslimimaissa.
Samoihin aikoihin juutalaisten asutuskeskittymät muuttuivat perinpohjaisesti. Israelin valtio perustettiin vuonna 1948, minkä jälkeen lähes kaikki mizrahijuutalaiset jättivät vuosisataiset asuinmaansa arabi- ja muslimimaissa kasvaneen antisemitismin takia, useimmiten pakotettuna. Syynä oli myös syvälle juutalaiseen tietoisuuteen juurtunut kaipuu palata "Siioniin". Juutalaisten oli yleensä jätettävä koko omaisuutensa muslimimaista pois muuttaessa. Pienempiä mizrahijuutalaisten muuttoaaltoja Palestiinan alueelle oli ollut aiemminkin, 1800-luvulla esimerkiksi Marokosta ja Jemenistä. Israelin lisäksi muuttoliike kohdistui länsimaihin, kuten Yhdysvaltoihin ja Ranskaan.
Mizrahien sopeutuminen pääosin aškenasijuutalaisten luomaan israelilaiseen yhteiskuntaan oli aluksi vaikeaa erilaisten kulttuuritaustojen ja ennakkoluulojen takia. Muutamassa sukupolvessa eri taustoista tulleiden juutalaisten erot ovat kuitenkin jonkin verran kaventuneet, ja on muodostunut uusi, kaikille yhteinen, israelilainen identiteetti. Seka-avioliitot Israelin eri juutalaisryhmien välillä ovat yhtenäistäneet kulttuuria. Mizrahijuutalaiset muodostavat nykyään sefardien kanssa yli puolet Israelin juutalaisväestöstä.
Kulttuuri

Mizrahijuutalaiset ovat moninainen ryhmittymä, johon sisältyy useita alueellisia juutalaisia alakulttuureja.
Juutalaiset yleensä omaksuivat paikalliset valtakielet, joista kuitenkin muodostui heidän keskuudessaan erottuvia, niin kutsuttuja juutalaiskieliä: niitä esimerkiksi kirjoitettiin heprealaisin kirjaimin, ja niihin sekoitettiin heprean ja aramean sanastoa. Arabimaailmassa mizrahit puhuivat perinteisesti juutalaisarabiaa, kun taas persianjuutalaiset ovat puhuneet juutalaispersiaa, Atlasvuorten juutalaiset juutalaisberberiä ja Kurdistanin juutalaiset omaa aramean kielen murrettaan. Jemeninjuutalaiset ovat perinteiltään muista juutalaisarabiaa puhuneista ryhmistä huomattavan erottuva alaryhmä.
1950-luvulla Israelissa syntyi nykyinen mizrahimusiikki, kun eri maista tulleet mizrahit yhdistelivät musiikkiperinteitään. Vaikutteita otettiin myös esimerkiksi yhdysvaltalaisesta rock-musiikista. 1990-luvulla mizrahimusiikista tuli suosittua Israelissa myös suuren yleisön parissa.
Mizrahijuutalaisessa keittiössä oliiviöljyä ja lampaanlihaa käytetään runsaasti, ja ruoka on tyypillisesti voimakkaasti maustettua, joskaan ei aina. Mizrahien ruokakulttuuri erottui asuinmaidensa ei-juutalaisen väestön ruokakulttuurista – myös silloin, kun kyseessä oli sama ruokalaji, koska juutalaiset valmistivat tästä omanlaisensa version tai ruokaan liitettiin juutalaisia juhlallisia tai rituaalisia merkityksiä.
Genetiikka

Autosomaalista DNA:ta tarkkaillessa Iranin ja Irakin mizrahijuutalaiset sijoittuvat pohjoisen Etu-Aasian ja Levantin väestöjen välimaastoon. Kurdistaninjuutalaiset, Kaukasian georgian- ja vuoristojuutalaiset sekä Uzbekistanin buharanjuutalaiset ovat heidän läheisyydessään, mutta tarkalla tasolla tutkittuna ryhmien kesken havaitaan myös eroja. Euroopan sefardi- ja aškenasijuutalaiset ovat selkeästi erillisessä klusterissa Levantin ja Etelä-Euroopan väestöjen välissä. Heillä on geneettistä vaikutusta Euroopasta ja mizrahijuutalaisilla omilta asuinalueiltaan. Vuoden 2010 tutkimuksen mukaan Iranin ja Irakin juutalaisilla kuitenkin on yhteiset juuret Syyrian ja Euroopan juutalaisten kanssa, joista he ovat eronneet noin 2 500 vuotta sitten, mikä liittynee Babylonin vankeuteen.
Jemenin juutalaisilla on katsottu olevan samankaltaisuutta muiden juutalaisryhmien kanssa isälinjoja tutkittaessa, mutta autosomaalisesti he erottuvat selkeästi muista Lähi-idänkin juutalaisista. Sen sijaan he ovat lähellä beduiineja, saudiarabialaisia ja Jemenin arabeja.
Maghrebin juutalaiset ovat erillään Pohjois-Afrikan ei-juutalaisesta väestöstä. He, kuten myös Syyrian juutalaiset, ovat sekoittuneet sefardijuutalaisten kanssa ja sijoittuvat näiden lähelle.
Tunnettuja mizrahijuutalaisia

Gali Atari, näyttelijä ja laulaja
Binyamin Ben-Eliezer, poliitikko
Ronit Elkabetz, näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Gila Gamliel, poliitikko
Ofra Haza, laulaja
Shlomo Hillel, poliitikko
Dalia Itzik, poliitikko
Shaul Mofaz, poliitikko
Nadira, näyttelijä
Rita, laulaja
Nouriel Roubini, taloustieteilijä
Charles Saatchi, liikemies ja taidekeräilijä
Moshe Safdie, arkkitehti
Or Sasson, judoka
Dennis Sciama, fyysikko
Yitzhak Yedid, säveltäjä
Jemeninjuutalainen kubaneh-sapattileipä.
Kurdistaninjuutalainen nainen 1910-luvulla.
Justin Bijlow

Justin Bijlow heinäkuussa 2022.
Justin Bijlow (s. 22. tammikuuta 1998 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Eredivisiessä Feyenoordia. Hän on pelannut Alankomaiden A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Bijlow on Feyenoordin oma kasvatti. Vielä vuonna 2017 Feyenoordin voittaessa liigamestaruuden hän istui penkillä varamaalivahtina australialaisen Brad Jonesin pelatessa ykkösmaalivahtina. Bijlow pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2017–2018 mutta Feyenoordin voittamassa Alankomaiden cupissa hän ei päässyt pelaamaan. Seuraavalla kaudella Bijlow pelasi 16 liigaottelua mutta joutui tammikuussa saamansa jalkavamman vuoksi jäämään koko loppukaudeksi sivuun. Seuraavan kerran hän pelasi Eredivisiessä tammikuussa 2020 lähes päivälleen vuosi edellisen ottelunsa jälkeen. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Eredivisiessä 14 ottelua mutta oli jälleen välillä kolmen kuukauden ajan loukkaantuneena. Ennen loukkaantumistaan hän pelasi Eurooppa-liigan alkulohkossa kolme ottelua.
Kaudella 2021–2022 Bijlow pelasi Eredivisiessä 22 ottelua mutta oli kauden loppupuolella pitkään poissa jalkaleikkauksen vuoksi. Konferenssiliigassa hän pelasi kaikkiaan seitsemän ottelua ja tervehtyi myös loppuotteluun, jonka Feyenoord hävisi AS Romalle tuloksella 0–1. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 25 Eredivisie-ottelua rannevamman aiheutettua hänelle välillä yli kahden kuukauden pelitauon. Hän voitti tuolla kaudella liigamestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 17 Eredivisie-ottelua oltuaan kauden alkupuolella rannevamman ja helmi-huhtikuussa pohjevamman vuoksi sivussa. Feyenoordin voittamassa Alankomaiden cupissa hän pelasi kaksi alkukierrosten ottelua.
Bijlow on pelannut useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän oli Alankomaiden ykkösmaalivahti alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän pelasi voitokkaan puolivälierän ja tappiollisen välierän alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.
Bijlow pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Norjaa, Montenegroa ja Turkkia vastaan. Loka-marraskuussa 2021 hän pelasi myös seuraavat MM-karsintaottelut Latviaa, Gibraltaria ja Montenegroa vastaan, mutta sen jälkeen jalkavammat ja leikkaus pitivät hänet poissa maaotteluistakin. MM-kilpailuissa 2022 hän oli varamaalivahtina. Pelaamaan hän pääsi seuraavan kerran kesäkuussa 2023 Kansojen liigan lopputurnauksessa Kroatiaa ja Italiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli mukana varamaalivahtina.
Mauna Loa

| Mauna Loa |
| --- | --- |
 Mauna Loa valokuvattuna vuonna 2010 Mauna Kealta
Korkeus:  4169 m
Sijaintitiedot
Sijainti:  Havaiji, HI, USA
Koordinaatit:  19°28′46.3″N, 155°36′09.6″W
Geologia
Tyyppi:  kilpitulivuori
Purkautunut viimeksi:  2022
Mauna Loa on toimiva kilpitulivuori Havaijilla. Sen nimi tarkoittaa havaijin kielellä "pitkää vuorta". Tulivuori on purkautunut vuoden 1843 jälkeen ainakin 33 kertaa. Viimeisin purkaus alkoi marraskuussa 2022 ja sitä edeltänyt maaliskuussa 1984.
Geologia

Mauna Loa on kilpitulivuori Havaijin suurimmalla saarella Havaijilla. Se on maailman suurin aktiivinen tulivuori, ja sen tilavuuden on laskettu olevan ainakin 75 000 kuutiokilometriä. Sen pinta-ala merenpinnan yläpuolella on 5 100 neliökilometriä, ja se muodostaa yli puolet Havaijin saaresta. Mauna Loan huippu on 4 169 metrin korkeudessa.
Mauna Loa purkautui ensimmäisen kerran 0,6–1 miljoonaa vuotta sitten, jolloin se alkoi kohota Hualālain ja Mauna Kean tulivuorten väliin. Mauna Loa saavutti merenpinnan tason noin 300 000 vuotta sitten. Tulivuori on syntynyt maanalaisen ns. kuuman kohdan (ts. kuuman pisteen) laavasta. Kuumat pisteet ovat litosfäärilaattojen keskiosissa sijaitsevia pylväsmäisiä, paikallaan pysyviä vulkaanisia pisteitä. Tyynenmeren litosfäärilaatta liikkuu kuuman pisteen kohdalta, ja uusi tulivuori tai tulivuorisaari syntyy.
Mauna Loan huippukaldera on Moku‘āweoweo, joka on lähes 15 neliökilometrin laajuinen ja 180 metriä syvä. Kalderasta lähtee koilliseen ja lounaaseen siirrosvyöhykkeet, ja lisäksi vuoren pohjois- ja länsirinteillä on löydetty 33 purkaushalkeamaa.
Mauna Loan syöksemä laava on erittäin kuumaa, juoksevaa ja emäksistä basalttilaavaa. Riskiluokittelussa basalttilaavaa purkavat tulivuoret luetaan ympäristölle vaarattomiksi: basalttinen laava ei tuki purkausaukkoja ja näin ei aiheuta räjähdysvaaraa. Basalttisten tulivuorten alueet ovatkin yleensä matkailijoiden suosiossa (esimerkiksi Hekla Islannissa).
Mauna Loa on purkautunut viimeisen 3 000 vuoden aikana noin kuuden vuoden välein ja vuoden 1843 jälkeen noin viiden vuoden välein. Suurin osa purkauksista syntyy keskuskalderasta, mutta rinteiden siirrosvyöhykkeistäkin purkautuu laavaa. Yhdysvaltain asevoimien lentokoneet pudottivat vuosien 1935 ja 1942 aikana pommeja rinteeseen estääkseen laavavirran pääsyn Hilon kaupunkiin. Pieni kylä puolestaan tuhoutui kesäkuun 1950 purkauksessa. Tämän jälkeen Mauna Loa on purkautunut merkittävästi vuosina 1975, 1984 ja 2022.
Tutkimus

Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen Hawaiian Volcano Observatory tarkkailee Havaijisaarien tulivuoria, ja sillä on muun muassa dataa Mauna Loan seismisyydestä, muodonmuutoksista ja kaasupäästöistä.
Mauna Loan huipulla, liki 3 400:n metrin korkeudessa, sijaitsee tutkimusasema, joka on seurannut säätä ja ilmakehän kemiallista koostumusta yhtäjaksoisesti 1950-luvulta lähtien. Aseman pystytti Charles Keeling. Vuonna 1958 Keeling mittasi ilmakehän hiilidioksidipitoisuudeksi 315 ppm. Sen jälkeen lukema on tasaisesti noussut. Vuonna 2022 lukema ylitti 418 ppm.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mauna Loa (Arkistoitu – Internet Archive) – USGS website
Mauna Loa Observatory (MLO) – NOAA
NOAA In Situ Carbon Dioxide (CO2) Measurements – MLO/NOAA
Mauna Loa Solar Observatory (Arkistoitu – Internet Archive) (MLSO) – operated by the High Altitude Observatory, Boulder, Colorado
Livekuvaa NOAA:n mittausasemalta
Mauna Loan huippu ja sadan metrin välein olevia korkeuskäyriä.
Ilmakuvaa Mauna Loan purkaushalkeamista 2022.
Bergsfjordin kirkko

| Bergsfjordin kirkko Bergsfjord kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Lappea, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1951
Suunnittelija:  Harald Sunde
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bergsfjordin kirkko (norj. Bergsfjord kirke) on Lappean kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1951.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergsfjordin kirkko Wikimedia Commonsissa
Santeri Louhelainen

| Santeri Louhelainen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 30.11.1917–25.9.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Kuopion itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1878 Juuka
Kuollut: 8. syyskuuta 1923 (44 vuotta) Juuka
Ammatti:  mylläri
Aleksander (Santeri) Louhelainen (2. joulukuuta 1878 Juuka – 8. syyskuuta 1923 Juuka) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Sisällissodan jälkeen kesällä 1918 Louhelainen, Matti Paasivuori ja Albin Koponen olivat niin sanotun tynkäeduskunnan ainoat sosialidemokraatit. Louhelainen pidätettiin jo heinäkuussa epäiltynä osallisuudesta kapinaan ja hän sai pitkän vankeustuomion.
Elämä > Nuoruus

Santeri Louhelaisen vanhemmat olivat mylläri Eerik Samuel Louhelainen (1831-1917) ja Helena Lovisa Ruokolainen (1845-1916). Hän työskenteli isänsä tapaan myllärinä Juuanjoen Herralankoskessa sijaitsevassa Leskelän myllyssä, joka nykyään tunnetaan Juuan myllymuseona. Louhelainen toimi Juukan nuorisoseuran puheenjohtajana ja oli vuonna 1906 perustamassa Juuan työväenyhdistystä. Myöhemmin hän toimi sen puheenjohtajana oli sosialidemokraattien puoluetoimitsijana Pohjois-Karjalassa. Louhelaisella oli myös useita kunnallisia luottamustehtäviä.
Elämä > Sisällissota ja vankeustuomio

Marraskuussa 1917 Louhelainen nousi varasijalta eduskuntaan paikastaan luopuneen Severi Kurkisen tilalle. Sisällissodan käynnistyessä hän ei ottanut vastaan kansanvaltuuskunnan tarjoamia tehtäviä, vaan lähti Albin Koposen kanssa pyrkimään kotiseudulleen. Miehet matkustivat junalla Helsingistä Pietariin ja päätyivät lopulta Petroskoihin. Kun bolshevikit eivät myöntäneet matkustuslupaa Suomeen he palasivat maaliskuun lopussa Viipuriin. Louhelainen kertoi piileskelleensä kaupungissa sisarensa luona ja vältelleensä punakaartin määräämää pakollista asevelvollisuutta. Viipurin valtauksen jälkeen Louhelainen palasi kotiinsa Juukaan. Hän oli lyhyen aikaa pidätettynä, mutta päästettiin vapaaksi tutkinnan jälkeen. Louhelainen kuitenkin erotettiin Juuan kunnanvaltuustosta sekä kaikista luottamustehtävistään.
Toukokuun lopussa Louhelainen osallistui tynkäeduskunnan istuntoihin toisena sosialidemokraattina Matti Paasivuoren rinnalla. Juhannuksen jälkeen heidän joukkoonsa liittyi vielä Albin Koponen. Heinäkuun puolivälissä Louhelainen ja Koponen pidätettiin tutkintoasiain päällikön Gustaf Aminoffin määräyksestä ja toimitettiin Sörnäisten kuritushuoneeseen muiden vangittujen kansanedustajien seuraksi. Lokakuussa Louhelainen sai valtiorikosoikeudelta neljän vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Syynä olivat syksyn 1917 yleislakon aikaiset tapahtumat, jolloin hänen katsottiin perustaneen Juukaan työväen järjestyskaartin ja toimineen sen päällikkönä. Louhelainen väitti ettei hän ollut perustamassa järjestyskaartia ja valinta päälliköksi tapahtui häntä itseään kuulematta. Todistajiensa mukaan Louhelainen kieltäytyi tehtävästä ja oli myöhemmin puhunut aseellista toimintaa vastaan. Louhelaisen puolesta todisti myös hänen kämppäkaverinaan Helsingissä ollut teatterinjohtaja Victor Auer. Tammikuussa 1919 valtiorikosylioikeus korotti tuomion seitsemäksi vuodeksi, mutta Louhelainen armahdettiin valtionhoitaja C. G. E. Mannerheimin päätöksellä jo kesäkuussa, kun hänen ei katsottu osallistuneen merkittävällä tavalla kapinaan.
Elämä > Viimeiset vuodet

Vapautumisensa jälkeen Louhelainen työskenteli jälleen myllärinä ja toimi muun muassa Juuan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 44-vuotiaana syyskuussa 1923. Louhelainen oli perheetön. Hänen haudallaan Juuan hautaumaalla on työväenyhdistyksen pystyttämä muistomerkki.
Luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä

Tämä on luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä ja -yhdistyksistä. Ryhmät on luetteloitu suunnilleen kronologisessa järjestyksessä elävöitettävän aikakauden mukaan, vanhimmasta alkaen.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Kuttelo

Kuttelo on kivikautta elävöittävä ryhmä.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Virtus

Virtus on vuonna 2018 perustettu Helsingissä sijaitseva Rooman tasavallan keski- ja loppuaikojen elävöitykseen keskittynyt historianelävöitysseura, joka pyrkii luomaan mahdollisimman uskottavan esityksen menneiden aikojen ihmisistä. Seura elävöittää sotilaselämän ohella siviilielämää.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Sommelo ry

Sommelo ry on vuonna 1997 perustettu suomalaisen esihistorian ja erityisesti rautakauden historianelävöitysryhmä. Sommelo ry rakentaa Helsingin Läntiseen Pukkisaareen muinaista pihapiiriä. Pukkisaaren rautakautinen kauppakylä on käsityöläisten, harrastajien, asiantuntijoiden ja yleisön kohtauspaikka. Kauppapaikalla tutustutaan menneen ajan elinehtoihin. Pukkisaaressa järjestetään säännöllisesti koululaistoimintaa, yleisöopastuksia, tapahtumia ja kursseja.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Harmaasudet ry

Harmaasudet ry on pääasiassa Helsingin alueella toimiva historianelävöittämis- ja liveroolipeliyhdistys. Yhdistys pyrkii realistiseen historianelävöittämiseen ja eläytymiseen romantisoimatta tai silottelematta ajan oloja ja tapoja. Harmaasudet elävöittävät monia aikakausia viikinkiajasta 1600-luvulle, edellisen ollessa suurimpana painopisteenä.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Viikinkiajan laiva ry

Viikinkiajan laiva ry on vuonna 1997 perustettu viikinkiajan historianelävöitysyhdistys, joka omistaa Sotka-nimisen viikinkilaivan, jota se käyttää esityksissään.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Odin's Guard ry

Odin's Guard ry on vuonna 2006 alkunsa saanut, ja vuonna 2007 rekisteröity vaasalainen viikinkiaikaisen historianelävöittämisen yhdistys, joka harjoittaa viikinkiaikaisia kamppailutaitoja ja käsitöitä, sekä järjestää ja osallistuu erilaisiin näytöksiin ja tapahtumiin ympäri Suomea.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Ulvilan kaarti

Ulvilan kaarti on ulvilalainen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Harjun kaarti

Harjun kaarti on jyväskyläläinen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Pohjan kaarti

Pohjan kaarti on oululainen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Birckalan kaarti

Birckalan kaarti on pirkkalalainen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Birckalaiset ry

Birckalaiset ry eli Pirkkalan muinaisaikayhdistys on pirkkalalainen vuonna 2018 perustetty yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää historian harrastusta Pirkkalassa ja koota historian harrastajat ja elävöittäjät yhteiseen toimintaan.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Faravidin sudet ry

Faravidin sudet ry on vuonna 2008 rekisteröity ilmajokelainen yhdistys, jonka keskeisenä toiminta-ajatuksena on historian elävöittäminen. Aikakausi, jonka elävöittämiseen yhdistys on tällä hetkellä keskittynyt, on viikinkiaika. Viikinkiaikana voidaan pitää aikakautta 700-luvun lopulta 1000-luvun puoliväliin.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Vanajan Sudet ry

Vanajan Sudet ry on vuonna 2015 perustettu viikinkiajan miekkailu- ja historianelävöittämisseura Hämeenlinnasta. Seura järjestää viikoittain kahdet miekkailuharjoitukset. Yhdet treenit viikinkimiekkailun alkeista ja toiset kokeneille viikingeille näytös- ja hemamiekkailusta. Seuralla on yli 70 jäsentä. Seura osallistuu aktiivisesti keskiaikatapahtumiin ja järjestää useita näytöksiä elokuussa Hämeen Keskiaikafestivaaleilla Hämeenlinnassa. Seuran nettisivut löydät täältä.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Björnfell ry

Björnfell ry on Kouvolassa toimiva viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka toistaiseksi painottaa toimintansa tylsistetyillä teräsmiekoilla tapahtuvaan taisteluun.
Suomessa toimivat historianelävöitysryhmät > Palkkakorpit ry

Palkkakorpit ry tunnetaan myös nimellä Gildihrafn. Palkkakorpit on jyväskyläläinen historianelävöitysryhmä, jossa harjoitellaan viikinkimiekkailua.