stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turkkilainen
Näytökset

Turkkilainen esiintyi ensi kerran vuonna 1770 Schönbrunnin linnassa puoli vuotta sen jälkeen kun Pelletier oli esitellyt magneettisia illuusioitaan. Kempelen esitteli hoville Turkkilaisen ja sen rakenteen paljastamatta kuitenkaan sen salaisuuksia. Jokaisen esityksen alussa Kempelen aloitti avaamalla edessä ja takana olevat ovet ja laatikon, ja yleisö sai tutkia Turkkilaista. Esityksen jälkeen Kempelen ilmoitti Turkkilaisen olevan valmis pelaamaan haastajaa vastaan.
Kempelen ilmoitti aina, että Turkkilainen pelaisi valkeilla ja siten aloittaisi pelaamisen. Siirtojen välillä Turkkilaisen vasen käsi oli tyynyllä. Se pystyi nyökkäämään kahdesti, jos se uhkasi vastustajansa kuningatarta ja kolmesti, jos se shakkasi. Jos vastustaja teki laittoman siirron, Turkkilainen pudisti päätään ja siirsi nappulan takaisin alkuruutuun niin, että vastustajan oli tehtävä laillinen siirto. Kirjailija Louis Dutens katseli Turkkilaista sen pelatessa muita vastaan, ja hän yritti huijata sitä ”tekemällä kuningattarella ratsun siirron, mutta mekaanista vastustajaani ei huijattu niin helposti; hän otti kuningattareni ja laittoi sen takaisin ruutuun, josta sen alun perin siirsin.” Kempelen kannusti yleisöä tuomaan Turkkilaisen lähelle magneetteja, rautaesineitä ja muita magneettisia esineitä jotta varmistuisi, ettei se toiminut magneettien avulla. Ensimmäisenä Turkkilaista vastaan pelasi Itävallan hoviin kuulunut kreivi Ludwig von Cobenzl. Kreivi hävisi pelin, kuten muutkin haastajat. Katsojien mukaan shakkiautomaatti pelasi hyökkäävästi ja voitti vastustajansa yleensä puolessa tunnissa.
Turkkilainen osasi pelaamisen lisäksi myös esittää kuuluisan shakkitehtävän ratsun kierron ratkaisun. Tehtävässä pelaajan pitää liikuttaa ratsua shakkilaudalla niin, että se käy jokaisessa ruudussa yhden kerran. Parhaillekin pelaajille tehtävä oli vaikea, mutta Turkkilainen osasi suorittaa sen mistä tahansa aloitusruudusta, sillä sisällä olevalla ohjaajalla oli kartta, johon oli merkitty tarvittavat siirrot.
Turkkilainen pystyi myös viestimään katsojien kanssa kirjainlaudan avulla. Ohjaaja, jonka henkilöllisyys Kempelenin Schönbrunnin esityksen ajalta ei ole tiedossa, osasi viestiä niin englanniksi, ranskaksi kuin saksaksikin. Dresdeniläinen matemaatikko Carl Friedrich Hindenburg piti kirjaa Turkkilaisen keskusteluista Leipzigissa ja julkaisi ne vuonna 1789 kirjassa Über den Schachspieler des Herrn von Kempelen und dessen Nachbildung. Keskustelunaiheisiin kuuluivat muun muassa Turkkilaisen ikä, siviilisääty ja toimintaperiaate.
Mälzel Amerikassa

Mälzel ansaitsi hyvin esiintymisillään Turkkilaisen kanssa, mutta silti hän velkaantui, ja lopulta Beauharnais haastoi hänet oikeuteen maksamattomista veloista. Mälzel yritti myydä Turkkilaista maksaakseen velkojaan, mutta ei onnistunut, joten hän vei sen Yhdysvaltoihin. Vuonna 1826 hän avasi näyttelyn New Yorkissa. Sen maine kasvoi vähitellen, ja lehdissä ilmestyi tarinoita. Mälzel sai nimettömiä uhkauksia Turkkilaisen salaisuuden paljastamiseksi. Mälzelin suurin ongelma oli kunnollisen ohjaajan löytäminen Turkkilaisen sisään. Ennen Yhdysvaltojen matkaa hän oli opettanut tuntemattomaksi jäänyttä ranskalaista naista, mutta päätyi kutsumaan Turkkilaisen edellisen ohjaajan William Schlumbergerin takaisin. Mälzel maksoi Schlumbergerin matkan Yhdysvaltoihin. Ennen tämän saapumista Mälzel joutui suuren yleisön pettymykseksi rajoittamaan Turkkilaisen pelin vain loppupeleihin, sillä hänen senhetkinen ohjaajansa ei ollut tarpeeksi hyvä pelaaja.
Schlumbergerin saavuttua Turkkilainen esiintyi Bostonissa. Mälzel levitti huhua, jonka mukaan New Yorkin shakinpelaajat eivät pystyneet pelaamaan kokonaisia pelejä ja että bostonilaiset pelaajat olivat merkittävästi parempia. Turkkilaisen esiintyminen oli menestys usean viikon ajan, minkä jälkeen se siirtyi Philadelphiaan kolmeksi kuukaudeksi. Sieltä Turkkilainen jatkoi Baltimoreen, jossa se pelasi useita kuukausia häviten muun muassa Charles Carrollille, joka oli yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista. Baltimoressa Mälzel kuuli, että kaksi veljestä oli rakentanut shakkia pelaavan koneen nimeltä Walker-shakinpelaaja. Mälzel huomasi kilpailevan automaatin ja yritti ostaa sen, mutta hänen ostoyrityksensä torjuttiin. Walkerkin kiersi useita vuosia pelaamassa, mutta se ei saavuttanut samanlaista kuuluisuutta kuin Turkkilainen.
Mälzel jatkoi esityksiä Yhdysvalloissa vuoteen 1828 asti, jolloin hän palasi moneksi vuodeksi Eurooppaan. Hän jatkoi kiertuetta Yhdysvalloissa 1830-luvulla ja kävi Mississipillä ja Kanadassa asti. Virginian pääkaupungissa Richmondissa Turkkilaista tarkkaili kuuluisa kirjailija Edgar Allan Poe. Huhtikuussa 1836 ilmestynyt Poen essee Maelzel's Chess Player käsittelee Turkkilaista. Se on yksi tunnetuimmista Turkkilaista käsittelevistä kirjoituksista, vaikkakin siinä on virheellisiä oletuksia.
Mälzel vei Turkkilaisen lopulta Kuubaan Havannaan. Schlumberger kuoli Kuubassa keltakuumeeseen, eikä Mälzelillä enää ollut koneelle ohjaajaa. Hän palasi apeana Turkkilaisen kanssa Philadelphiaan, joskin kävi Havannassa myöhemmin uudestaan. Mälzel kuoli 66-vuotiaana 1838 laivalla palatessaan Havannasta. Turkkilainen jäi laivan kapteenille.
Viimeiset vuodet

Mälzelin kuoleman jälkeen hänen monet koneensa, myös Turkkilainen, päätyivät hänen ystävänsä, liikemies John Ohlin käsiin. Ohl yritti huutokaupata Turkkilaista, mutta päätyi lopulta alhaisten tarjousten takia ostamaan sen itse 400 Yhdysvaltain dollarilla. Vasta kun Edgar Allan Poen lääkäri ja Turkkilaisen ihailija, tohtori John Kearsley Mitchell Philadelphiasta lähestyi Ohlia, Turkkilainen vaihtoi omistajaa. Mitchell perusti entistyskerhon ja alkoi kunnostaa Turkkilaista julkisia näytöksiä varten. Kunnostus valmistui vuonna 1840.
Kun kiinnostus Turkkilaiseen kasvoi liian suureksi sen sijaintiin nähden, Mitchell kerhoineen lahjoitti sen Charles Willson Pealen mukaan nimetylle Pealen museolle. Turkkilainen esiintyi näytöksissä vielä harvakseltaan, mutta oli lähes unohduksissa, kunnes 5. heinäkuuta 1854 kansallisteatterista alkanut tulipalo levisi museoon ja tuhosi Turkkilaisen. Mitchell uskoi kuulleensa liekkien läpi entisen ystävänsä niin usein toistamat sanat: Échec! Échec!!"
Kirjallisuutta

Löhr, Robert: Šakkiautomaatti.  (suom. Riitta Virkkunen)  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31822-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkkilainen Wikimedia Commonsissa
Turkkilainen ChessGames.comissa (englanniksi)
Clockwork Game:The illustrious career of a Chess-Playing Automation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Maininta Turkkilaisesta Uusi Suometar -lehdessä
Turkkilaisen rakentaneen Wolfgang von Kempelenin omakuva, signeerattu hiilipiirros.
Kuparikaiverrus Turkkilaisesta. Kuvassa näkyvät avoimet kaapit ja mekaaniset osat. Oikean alakulman viivaimesta voi päätellä mittasuhteet. Kempelen oli taitava kaivertaja, ja hän on ehkä piirtänyt tämän kuvan itse.
Kuva nuken toimintaperiaatteesta. Useita osia ohjasi vipujen ja koneiston kautta alempana oleva ihminen. Kuvassa olevat mittasuhteet perustuvat sitä tutkineen Joseph Friedrich Freiherr von Racknitzin laskelmiin. Todellisuudessa tällainen ohjaustapa ei ollut mahdollinen, mikä johtuu Turkkilaisen mitoista.
Läpileikkaus Turkkilaisesta sellaisena kuin Racknitz sen uskoi olevan. Hän erehtyi sekä sisällä olevan ihmisen asennosta että automaatin mitoista.
Ratsun kierto sellaisena kuin Turkkilainen ratkaisi sen. Kyseinen ratkaisu on suljettu, joten sen voi aloittaa mistä tahansa ruudusta.
François-André Danican Philidor voitti pelin Turkkilaista vastaan Pariisissa 1793.
Johann Nepomuk Mälzelin ja Turkkilaisen Lontoon-esiintymisen lehti-ilmoitus.
Ajeebin näytöksen mainos. Ajeeb oli Turkkilaisen innoittamana tehty samankaltainen huijaus.
John Gaughan rakensi Turkkilaisen uudelleen.
Turpoonjoki

| Turpoonjoki Pikku-Loimijoki |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Pinta-ala:  237,96 km²  
Pääuoman pituus:  yli 30 km 
Pääuoman osuudet:  Turpoonjoki ←Liesijärvi ←Välijoki ←Tapolanjärvi ←Ruostejoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Liesjärvi
 :  60.7058°N, 23.9244°E
Laskupaikka:  Kuivajärvi, Porras
 :  60.7633°N, 23.9067°E
Sivu-uomat:  Ilmetynjoki, Porsunoja, Suojoki,
Taajamat:  Porras, Turpoo, Vistinkoski
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  108,5 m  
Laskukorkeus:  96,6 m  
Korkeusero:  11,9 m
Pituus:  10,441 km  
Kaltevuus:  1,14 m/km
Muuta
Turpoonjoki, vanhana rinnakkaisnimenä myös Pikku-Loimijoki , on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä.
Joen kulku

Joen luusua sijaitsee Tammelan Vistinkoskella, missä on ensimmäinen patoallas. Ensimmäisten 2,1 kilometrin matkalla vesi virtaa Arolankosken, Isonladonkosken ja Pikkukosken läpi. Oikealta jokeen yhtyy sitten Suojoen haara ja sitten toisen 2,0 kilometrin matkalla joessa seuraa Huuvankoski ja eräs nimetön koski. Turpoon luona on taas patoallas ja koski, jonka alla siihen yhtyy vasemmalta oja. Joki virtaa 4,4 kilometriä, jonka matkalla siihen yhtyy oikealta Kivioja, sitten taas oikaelta Porsunoja, alittaa Hämeen Härkätien eli yhdystien 2824 sillan ja lopuksi läpäisee Tammelan Portaan kylän luona Porrasharjun ja Portaansyrjänharjun harjujakson ennen Ilmetynjoen yhtymistä jokeen ja joen suuta. Joki laskee Kuivajärveen. Tammelan Portaan kylä, jonka nimeen sisältyy vanha siltaa tarkoittava sana "porras", on saanut nimensä Hämeen härkätiessä kylän kohdalla oleesta Turpoonjoen ylittäneestä sillasta.
Turunmaa (sanomalehti)

Turunmaa oli vuosina 1923–1953 Turussa ilmestynyt Maalaisliiton  puoluelehti ja maakunnallinen äänenkannattaja.
Kun maalaisliiton kannatus Varsinais-Suomessa ei ollut yhtä suurta kuin monissa muissa osissa Suomea, ja lehden lukijoina olivat vain Maalaisliiton kannattajat, lehti kannatti heikosti, ja kilpailu sekä maakunnallisten lehtien, etenkin maakunnan päälehdeksi jo 1920-luvulla nousseen Turun Sanomien että paikallislehtien kanssa johti vuonna 1953 lehden lopettamiseen. Suurimmillaan lehden levikki vuonna 1948 oli 7 895.
Rudolf Spanner

Rudolf Spanner (17. huhtikuuta 1898 Koblenz-Metternich – 1960 Köln, Saksa) oli saksalainen professori ja SA:n jäsen, joka työskenteli muun muassa Danzigin lääketieteellisen akatemian anatomisessa instituutissa Toisen maailmansodan aikana. Hänen kerrotaan yleisesti tehneen saippuaa ihmisruumiista, erityisesti Stutthofin keskitysleirin juutalaisuhreista.
Spannerin saippua

Spanneria kuulusteltiin sodanaikaisista toimistaan Saksassa 1947 ja 1948. Hän kertoi käyttäneensä ihmisrasvoista tehtyä saippuaa nivelsideruiskeisiin. Lisätutkimuksista häntä vastaan luovuttiin. Spanner joutui kuitenkin eroamaan Kölnin yliopiston virastaan brittien vaatimuksesta. Tämän jälkeen hän työskenteli lääkärinä Schleswig-Holsteinissa. Hän kuoli Kölnissä vuonna 1960.
Vuonna 2002 alkaneiden puolalaistutkimusten mukaan Spannerin alaisuudessa tuotettiin noin 10–100 kilogrammaa saippuaa, jossa oli ihmisruumiista peräisin olevia rasvoja. Professori Andrzej Stołyhwo Varsovan maatalouskorkeakoulusta havaitsi saippuassa olleen merkkejä myös kaoliinista, mikä viittaa sitä käytetyn hyödyntämistarkoituksessa, mikä hänen mukaansa rikkoo yleisiä eettisiä periaatteita vastaan.
Kirjallinen tuotanto

Spalteholz—Spanner Handatlas der Anatomie des Menschen (toim. Rudolf Spanner), 16. p., Scheltema and Holkema, Amsterdam. 1959-61. oli anatomian klassikkoteoksia 1900-luvulla. Siitä oli vuonna 1961 otettu 16 painosta.
Aiheesta muualla

Saippuakertomus, myös Spannerin kuva (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina  Scopus 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Turpa kiinni, krokotiili!

| Turpa kiinni, krokotiili!> Piedone d’Egitto |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steno
Käsikirjoittaja:   Adriano Bolzoni  Massimo Franciosa 
Säveltäjä:  Guido ja Maurizio De Angelis Guido De Angelis Maurizio De Angelis
Kuvaaja:  Luigi Kuveiller
Leikkaaja:  Mario Morra
Pääosat:   Bud Spencer  Enzo Cannavale 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:   Merope Film  Titanus 
Levittäjä:  Mokép
Ensi-ilta:  1980
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turpa kiinni, krokotiili! (Piedone d’Egitto) on Stenon ohjaama italialainen toimintakomediaelokuva vuodelta 1980. Sen pääosia näyttelevät Bud Spencer, Enzo Cannavale, Angelo Infanti ja Cinzia Monreale.
Juoni

Elokuvassa italialainen poliisitarkastaja (Spencerin useissa komedioissa esittämä Piedone eli ”Lättäjalka”) koheltaa hölmöine apulaisineen ja söpöine pikkupoikineen Egyptissä kansainvälistä huumejengiä taltuttamassa.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi luonnehti elokuvaa mainiosti paikallista väriä hyödyntäväksi irrotteluksi, mutta antoi sille vain yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Gilmoren tytöt

| Gilmoren tytöt> Gilmore Girls |
| --- | --- |

Tyyli:   draama  komedia 
Kestoaika:  45 min
Luoja(t):  Amy Sherman-Palladino
Pääosissa:   Lauren Graham  Alexis Bledel  Melissa McCarthy  Keiko Agena  Scott Patterson  Yanic Truesdale  Kelly Bishop  Edward Herrmann  Liza Weil  Jared Padalecki  Milo Ventimiglia  Sean Gunn  Chris Eigeman  Matt Czuchry 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    The WB (2000–2006)   The CW (2006–2007)   Yle TV1 
Esitetty:  5. lokakuuta 2000 –  15. toukokuuta 2007, 2016
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  153
Tunnuskappale:  ”Where You Lead” tekijöinä Carole King ja Louise Goffin
Tuotanto
Tuottaja(t):  Lauren Graham
Vastaava(t) tuottaja(t):   Amy Sherman-Palladino (kaudet 1–6)  David S. Rosenthal (kausi 7) 
Säveltäjä(t):  Sam Phiillps
Levittäjä:  Warner Bros. Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Gilmoren tytöt (engl. Gilmore Girls) on yhdysvaltalainen komediallinen draamasarja, jossa seurataan yksinhuoltajaäiti Lorelai Gilmoren (Lauren Graham) ja hänen tyttärensä Roryn (Alexis Bledel) elämää Stars Hollow’n kuvitteellisessa pikkukaupungissa Connecticutissa. Sarjan on luonut Amy Sherman-Palladino.
Vuonna 2000 alkanutta sarjaa tehtiin yhteensä seitsemän tuotantokautta. Päätösjakso esitettiin Yhdysvalloissa 15. toukokuuta 2007. Syynä sarjan päättämiseen oli lähinnä se, ettei pääosien esittäjien kanssa päästy sopimukseen palkoista. Myös sarjan ikä saattoi vaikuttaa lopettamispäätökseen. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Tammikuussa 2016 ilmoitettiin, että Netflix tuottaa Gilmoren tyttöjen jatkoksi neliosaisen minisarjan. Toukokuussa sarjan nimeksi paljastettiin Gilmore Girls: A Year in the Life. Sarjan luoja Amy Sherman-Palladino ja tuottaja Daniel Palladino käsikirjoittivat ja ohjasivat kaikki neljä jaksoa. 90-minuuttiset jaksot kuvaavat kukin yhtä vuodenaikaa Stars Hollow’ssa.
Sarjalle on tunnusomaista nopeatempoinen vuoropuhelu, jossa on runsaasti viittauksia populaarikulttuuriin, muun muassa musiikkiin, kirjoihin, elokuviin ja televisiosarjoihin. Sarjan tunnuskappale on ”Where You Lead”, jonka esittävät Carole King ja Louise Goffin.
Tuotantokaudet > Ensimmäinen tuotantokausi

Lorelai Gilmore on Stars Hollow’ssa Connecticutissa asuva 32-vuotias yksinhuoltaja. Lorelain kanssa asuu hänen 16-vuotias tyttärensä, jota kutsutaan nimellä Rory. Tämän oikea nimi on myös Lorelai, mikä aiheuttaakin sarjassa useampaan otteeseen väärinkäsityksiä tai muita vastaavia. Lorelai sai Roryn 16-vuotiaana. Roryn tavoitteena on päästä Harvardin yliopiston opiskelemaan journalistiikkaa ja valtio-oppia tullakseen ulkomaantoimittajaksi. Rory hyväksytään läheisessä Hartfordin kaupungissa sijaitsevaan Chiltonin yksityiskouluun, mutta voidakseen maksaa tyttärensä opiskelun Lorelai joutuu pyytämään lainaa rikkailta vanhemmiltaan Emily ja Richard Gilmorelta, joiden kanssa hän ei ole juhlapyhiä lukuun ottamatta ollut tekemisissä sitten Roryn syntymän. Vanhemmat lupaavat maksaa Roryn koulun, mutta Lorelain ja Roryn on saavuttava joka perjantai vanhempien luo illalliselle. Ensimmäisen kauden jaksoissa nuo illalliset ovatkin olennaisessa osassa juonikuvioita. Sen lisäksi ensimmäisellä tuotantokaudella tutustutaan pikkuhiljaa sarjan pääkaksikkoon sekä heidän lähipiiriinsä.
Lorelai johtaa paikallista Independence Inn -hotellia. Hänen haaveenaan on avata oma hotelli yhdessä ystävänsä ja hotellin kokkina työskentelevän Sookie St. Jamesin kanssa. Lorelai ja Rory rakastavat elokuvia, musiikkia ja televisiosarjoja. He eivät lähes koskaan laita ruokaa, vaan syövät ulkona tai hakevat suuren määrän noutoruokaa. Aamupalan ja monet muutkin ateriat Lorelai ja Rory syövät Luke’s Dinerissä, jonka omistaja Luke Danes on ihastunut Lorelaihin. Rory päätyy ensimmäisen kauden aikana seurustelemaan Chicagosta Stars Hollow'n kuntaan muuttaneen Dean Forresterin kanssa. Kaksikko kuitenkin ajautuu välirikkoon Deanin tunnustettua rakkautensa Rorylle, joka on kykenemätön vastaamaan rakkaudentunnustukseen. Lorelai puolestaan alkaa tapailla Roryn englanninopettajaa Max Medinaa. Maxin asema opettajana asettaa kuitenkin suhteen jatkuvuuden vaakalaudalle. Kauden lopussa Max kosii Lorelaita ja Rory palaa yhteen Deanin kanssa.
Tuotantokaudet > Toinen tuotantokausi

Sarjan toisen tuotantokauden alussa Luken luokse muuttaa hänen 17-vuotias sisarenpoikansa Jess, joka aiheuttaa heti hämmennystä Stars Hollow'ssa tottelemattomuudellaan, ja koettelee Luken hermoja. Rory yrittää tutustua Jessiin Deanin ja äitinsä vastustuksesta huolimatta. Lorelai kihlautuu Max Medinan kanssa ja suunnittelee häitä, mutta vain viikkoa ennen hääseremoniaa, Lorelai tajuaa, ettei Max ole hänelle se oikea. Tämän jälkeen Rory sekä Lorelai suuntaavat automatkalle, jonka aikana tytöt käyvät tutustumassa Harvardiin.
Monet kauden juonikuviot liittyvät vahvasti Roryn koulussa, Chiltonissa, tapahtuviin asioihin, sillä Rory on ahkera opiskelija ja se näkyy hänen ja hänen äitinsä arjessa. Roryn isä Christopher esittelee uuden tyttöystävänsä Sherryn, mutta ajautuukin taas kerran suhteeseen Lorelain kanssa, Sherryn selän takana tosin. Sookie ja Jackson muuttavat yhteen ja päättävät mennä naimisiin. Heidän häissään Christopher kertoo Lorelaille huonoja uutisia: Sherry on raskaana. Jess ehtii muuttaa takaisin äitinsä luo, mutta kauden päätösjaksossa Sookien ja Jacksonin häiden lomassa Jess yllättää Roryn ilmoittamalla muuttavansa takaisin. Rory ja Jess suutelevat häissä Roryn aloitteesta.
Tuotantokaudet > Kolmas tuotantokausi

Palatessaan kesän mittaiselta kurssilta Washingtonista Rory yllättyy, kun näkee Jessin suutelevan vierasta blondia. Rory yrittää sekä väittää itselleen että äidilleen rakastavansa Deania, vaikka mustasukkaisuus Jessistä kasvaa. Viimein Dean kyllästyy siihen, ettei Rory puhu muusta kuin Jessistä, ja jättää tämän. Jess suostuu viimein myöntämään omat tunteensa Rorylle, vaikka onkin jo aiemmin tehnyt Rorystä tarkoituksella mustasukkaisen. Nuorten välillä syntyy romanssi. Lorelain ja hänen vanhempiensa välit tulehtuvat, kun hänen isoisänsä yrittää pakottaa Rorya Yalen yliopistoon, jonka on itse käynyt, vaikka Rory on aina nimenomaan haaveillut Harvardista. Sherry synnyttää Roryn siskopuolen Georgian, jota kutsutaan nimellä Gigi. Lorelai sanoo inhoavansa sitä, koska epäilee Sherryn matkivan häntä nimeämällä tyttärensä nelikirjaimisella, kaksi samaa konsonanttia sisältävällä lempinimellä, kuten Rory.
Rory tasapainottelee Yalen, Princetonin ja Harvardin välillä. Hän valmistuu Chiltonista kolmannen tuotantokauden loppupuolella. Lorelain johtama Independence Inn suljetaan siellä sattuneen tulipalon jälkeen. Pian Sookie ja Lorelai kokevat unelmansa omasta hotellista olevan lähempänä saavuttamista kuin koskaan. Luke on ryhtyy tapailemaan Taylorin asianajajaa, Nicolea. Jessin isä saapuu Stars Hollow'n tapaamaan poikaansa. Jess saa tietää, että hän joutuu käymään uudestaan viimeisen luokan, mikä johtaa pian riitaan Luken kanssa ja Jessin lähtemiseen Kaliforniaan isänsä perään. Jess ei hyvästele Rorya ja tämä järkyttyy kuultuaan Jessin lähteneen.
Rory valitsee Yalen, mutta Yalen suuret lukukausimaksut aiheuttavat taas rahahuolia tytöille. Lorelain isä oli Lorelain syntyessä ostanut osakkeen Lorelaille, jonka lunastamisaika tuli Lorelain 35-vuotissyntymäpäivien kynnyksellä. Tuolla summalla Lorelai maksoi Chiltonia varten tarvitun lainan takaisin vanhemmilleen, mikä on saanut aikaan jääkauden Lorelain ja hänen vanhempiensa väleissä. Lisäksi Lorelai kuulee, ettei Rory ole oikeutettu opiskelija-avustuksiin tai stipendeihin, koska Lorelain katsotaan olevan tarpeeksi varakas osaketulon takia. Lorelai päättää jättää majatalon ostamisen ja maksaa sen sijaan tyttärensä yliopiston. Rory ei hyväksy tätä vaan tekee uuden sopimuksen Richardin ja Emilyn kanssa, jotka lupautuvat lainaamaan Rorylle rahat yliopiston lukukausimaksuihin. Näin ollen Lorelai ja Sookie pääsevät ostamaan majatalonsa ja remontoimaan siitä unelmiensa majataloa. Lorelai ja Rory lähtevät reilaamaan Eurooppaan. Luke ja Nicole suuntaavat risteilylle.
Tuotantokaudet > Neljäs tuotantokausi

Rory aloittaa ensimmäisen vuoden opiskelun Yalessa. Huonetoverikseen Rory saa muun muassa Parisin, joka toivuttuaan Harvardin hylkäyskirjeestä on päättänyt suunnata opiskelemaan Yaleen. Sookie ja Jackson saavat pojan ja nimeävät hänet Daveyksi. Luke ja Nicole ovat menneet naimisiin risteilyllä, mutta palattuaan risteilyltä he ovat jo eroamassa. Lopulta pari haluaa vielä yrittää, mutta Luken tajuttua, että Nicole tapailee toista miestä, on ero väistämätön.
Paris tapailee salassa erästä Yalen professoria. Lorelai puolestaan tapailee salassa Jason Stilesiä, joka on hänen isänsä yhtiökumppani. Sekä Rory että Lorelai painiskelevat paineiden alla: Rory ei selviä kaikista ottamistaan kursseista ja pelkää epäonnistuvansa, kun taas Lorelain rahat alkavat olla vähissä ja kaikki majatalon avaamiseen tarvittavat työt uhkaavat jäädä hänen kontolleen. Kaksikon kiireiset aikataulut eivät käy yksiin ja niinpä suurimman tuskan aikaan molemmille löytyy miespuolinen lohduttaja: Rorylle Dean ja Lorelaille Luke. Kun Jasonin isä uhkaa haastaa Richardin ja Jasonin oikeuteen sopimusrikkomuksesta, Richard tekee Jasonin isän kanssa sopimuksen, joka jättää Jasonin yksin vastuuseen yhtiöstä Richardin viedessä asiakkaat mukanaan Jasonin isän firmaan. Yrittääkseen pelastaa uransa Jason haastaa Richardin oikeuteen, minkä takia Lorelai jättää Jasonin. Myös Emilyn ja Richardin välit kylmenevät ja Richard muuttaa Gilmoreiden uima-altaan vieressä sijaitsevaan erilliseen rakennukseen.
Roryn elämästä näyttää puuttuvan rakkaus kokonaan, kunnes sekä Dean että Jess ilmestyvät. Luke pyytää Lorelain seuralaisekseen siskonsa Lizin ja tämän miehen T.J:n häihin. Pian Lorelai tajuaa treffailevansa Lukea. Kun lopulta uusi majatalo, Dragonfly Inn on valmis avattavaksi, Lorelai ja Sookie järjestävät majatalossa testiviikonlopun, johon he kutsuvat kaikki ystävänsä. Kesken illallisen Jason ilmestyy puhuakseen Lorelain kanssa, Romanttisissa ajatuksissa majataloon tullut Luke pettyy nähdessään Jasonin ja keskusteltuaan hänen kanssaan Luke on yhä pettyneempi, sillä Jason vakuuttaa, ettei hänen ja Lorelain suhde ole vielä ohi ja he ovat toisilleen tarkoitettuja. Hiukan myöhemmin Luke lähestyy Lorelaita ja he suutelevat. Samana yönä Rory aloittaa suhteen naimisissaolevan Deanin kanssa ja harrastaa tämän kanssa seksiä menettäen tälle neitsyytensä. Lorelai saapuu kotiin ja tajuttuaan, mitä Roryn ja Deanin välillä on tapahtunut, hän läksyttää tytärtään.