stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuosaarenhuippu
Kaatopaikka > Maisemoiminen ja maisemanmuokkaus

Varsinaisen kaatopaikan maisemointiin päästään vasta, kun sen sisällä muhivat kaatopaikkakaasut poistuvat. Poistumista on tehostettu uudella putkistolla.
Täyttömäelle on kasattu ylijäämämassoja vuosikymmeniä. Täyttömäen pintamaat on tuotu Vuosaaren sataman rakennustyömaalta. Maansiirtokoneet ovat rahdanneet Käärmeniemestä 80 000 kuutiota maata. Massat sijoitettiin innovatiivisesti, niiden alkuperäisessä kerroksellisuusjärjestyksessä, eli metsänpohjan ylin orgaaninen kerros mikrobeineen, siemenpankkeineen ja maaperäeliöineen jäi pintaan ja pääsi näin aloittamaan siirrosta toivuttuaan uuden elämän. Eräitä arvokkaita kasvikasvustoja tuotiin jopa paareilla kuin ambulanssipotilaita. Maamassojen mukana ovat siis tulleet myös maassa olevat siemenet. Näin kasvit, eliöt ja sienirihmastot jatkavat alueella kasvuaan. Alueen korkeus on maanläjityksen vuoksi huomattava.
Sitten suunnitelmat muotoutuivat vielä kerran uudelleen. Erään kommenttaattorin mukaan
»lopulta täyttömäen laatijat suorastaan innostuvat: kukkulasta päätetään tehdä erityinen. Mielikuvituksellista pseudoperiferiaa. Postmoderni design-joutomaa. Tunturi. Ihan kuin Lapissa keloineen ja kuruineen.»
Helsingin kaupungin rakennusviraston maisemointi, etenkin työpajapäällikkö Jukka Toivonen, saa kehuja Suomen luonnonsuojeluliitolta ja Countdown-kunniapalkinnon Maailman luonnonsuojeluliiton Suomen komitealta. Edellä siteeratun kommentaattorin mukaan
»ei syyttä. Kyy on noussut aurinkoiselle mäelle, tunturikiuru hyväksynyt sen talvikodikseen, isokultasiipi laskenut siihen uhanalaiset munansa. Putkilokasveja lasketaan neljäsataa lajia. Täyttömäestä on tullut turvapaikka itsestään leviäville lajeille ja, kuten luvataan, myös nykyisten ja tulevien tuhokohteiden evakkosiirrokkaille.»
Maisemointia suunniteltaessa mallimaisemina ja innoittajina ovat olleet ulkosaariston luontotyypit, harjujen paahderinteet, harvinaistuneet lehtotyypit sekä Someron Häntälän notkojen laidunnettu perinnemaisema.lähde?
Kesällä 2014 alueelle on siirretty maamassoja Kruunuvuorenrannan tulevan asuinalueen alta. Maisemoijat odottelevat innolla sitä, millaisia kasveja mullan siemenpankista nousee.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuosaarenhuippu Wikimedia Commonsissa
Vuosaaren kaatopaikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaatopaikkojen ympäristövaikutukset ja Helsingin entiset kaatopaikat. (Tanja Toivolan diplomityö) (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuosaaren täyttömäki – Lappi vai Himalaja?
Nironen, Saija: Joutomaasta kohosi kummallinen luontokeidas – Helsingin "Himalajalla" on nähty jopa ilves Yle - Luonto.  3.10.2017. Viitattu 7.7.2018.
Laulumaa, Pirjo: Vuosaarenhuippu – Helsingin itäisen maantäyttöalueen maisemarakentaminen 2001–2015.  Helsinki:  Helsingin kaupunki, 2017.  ISBN 978-952-331-393-4  Teoksen verkkoversio (pdf).
Kalle Euro

Kalle Euro (s. 1971) on valtiotieteiden maisteri, joka toimi Arkkitehtitoimistojen liiton toiminnanjohtajana keväästä 2017 lähtien. Aiemmin Euro toimi Rud Pedersen Public Affairs Ab:n osakkaana ollen edelleen perustajaosakas pakkausten internetiä (Internet of Packaging, IoP) rakentavassa Magic Add Ltd:ssä. Tätä ennen Euro toimi Zeeland Turku Oy:n johtajana. Tätä tehtävää ennen hän on toiminut muun muassa Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana,  Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksen jäsenenä, viestintäkonsulttina JKL:ssä, hallinto- ja viestintäjohtajana Viola Systems Oy:ssä sekä Turun kaupungilla ja Turun Seudun kehittämiskeskuksessa elinkeinoasiamiehenä ja elinkeinojohtajana.
| n k Kokoomusnuorten puheenjohtajat |
| --- | --- |
 Aarne Koskio (1928–1935)  Kaarlo Pitkäniemi (1935–1937)  V. A. M. Karikoski (1937–1945)  Jussi Saukkonen (1945–1953)  Leo Tujunen (1953–1955)  Mauri Seppä (1955–1963)  Esko Koppanen (1963–1969)  Ilkka Suominen (1969–1971)  Ilkka Kanerva (1972–1976)  Anders Blom (1977–1979)  Unto Hämäläinen (1980–1983)  Jukka Koivisto (1984–1985)  Harri Hiltunen (1986–1989)  Ilkka Oksala (1990–1991)  Pia Pohja (vt. 1991)  Mika Nykänen (1992–1993)  Juha Rintamäki (1994–1997)  Kalle Euro (1998–1999)  Jussi Kekkonen (2000)  Kai Mykkänen (2001)  Juho Romakkaniemi (2002–2003)  Tuomas Nurmela (2004–2007)  Teppo Leinonen (2008–2009)  Wille Rydman (2010–2011)  Antti Häkkänen (2012–2013)  Ville Sipiläinen (vt. 2013)  Susanna Koski (2013–2015)  Daniel Sazonov (2016–2017)  Henrik Vuornos (2018–2019)  Ali-Reza Abdali (vt. 2019)  Matias Pajula (2019–2021)  Ida Leino (2022–2023)  Binga Tupamäki (2024–)
Ryan Vesce

| Ryan Vesce |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Lloyd Harbor, New York,   Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  173 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004–2017
Seurat:  Rögle BK (Allsvenskan)   Springfield Falcons (AHL)   Binghamton (AHL)   HIFK (SM-liiga)   San Jose Sharks (NHL)   Worcester Sharks (AHL)   Nižni Novgorod (KHL)   Skellefteå AIK (Elitserien)   Espoo Blues (SM-liiga)   KHL Medveščak Zagreb (KHL)   Dinamo Minsk (KHL)   Traktor Tšeljabinsk (KHL)   HC Fribourg-Gottéron (NLA)   EHC Olten (Sveitsi II)
Ryan Vesce (s. 7. huhtikuuta 1982 Lloyd Harbor, New York, Yhdysvallat) yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Vesce pelasi urallaan Pohjois-Amerikassa, sekä useissa eurooppalaisissa sarjoissa.
Pelaajaura

Vesce pelasi kaudet 2000–2004 Cornellin yliopiston joukkueessa NCAA:n alaisessa ECAC-sarjassa. Kausi 2002–2003 oli Vescen paras yliopistosarjoissa, sillä hän teki 45 pistettä 36 ottelussa. Cornellin yliopiston joukkue voitti lisäksi ECAC:n mestaruuden.
Kaudeksi 2004–2005 Vesce siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin Röglen joukkueeseen. Röglestä hän palasi Pohjois-Amerikkaan, kun hän teki syyskuussa 2005 sopimuksen AHL-joukkue Springfield Falconsin kanssa. Vesce oli Springfieldin paras pistemies 67 pisteellään. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Ottawa Senators teki kesällä 2006 sopimuksen Vescen kanssa. Hän pelasi kuitenkin koko kauden Ottawan farmijoukkueessa AHL:n Binghamton Senatorsissa.
Vesce siirtyi kaudeksi 2007–2008 SM-liigaan HIFK:hon. Hän oli HIFK:n paras maalintekijä ja pistemies. Vescen tehot olivat 56 pelissä 26+18. Hän teki uuden NHL-sopimuksen kaudeksi 2008–2009, kun hän siirtyi San Jose Sharksin organisaatioon. Ensimmäisen NHL-pelinsä Vesce pelasi 11. helmikuuta 2009 Pittsburgh Penguinsia vastaan. Vesce pelasi yhteensä 10 NHL-ottelua. San Josen farmijoukkue Worcester Sharksissa Vesce teki 71 pistettä, ja oli joukkueensa paras pistemies. Hän oli koko liigan 13:nneksi tehokkain pelaaja, ja pelasi toisen kerran urallaan AHL:n tähdistöottelussa. Toisella kaudellaan San Josessa Vesce pelasi yhdeksän ottelua NHL:ssä, ja pääosan kaudestaan hän edusti jälleen Worcesteria. Kesällä 2010 Vesce teki sopimuksen KHL:ssä pelaavan Torpedo Nižni Novgorodin kanssa.
Ensimmäisellä kaudellaan Torpedo Nižni Novgorodissa Vesce teki 48 pistettä 51 ottelussa. Toinen kausi joukkueessa meni kuitenkin pieleen loukkaantumisten takia. Vesce teki elokuussa 2012 niin kutsutun artistisopimuksen Elitserienin Skellefteån kanssa ja siirtyi joukkueeseen vasta lokakuussa, Elitserien-kauden jo alettua. Vesce pelasi Elitserienissä tammikuulle asti, jolloin siirtyi SM-liigaseura Espoo Bluesiin. Hän teki Skellefteåssa 22 ottelussa vain 6 pistettä.
Kaudeksi 2013–2014 Vesce palasi KHL-liigaan tehtyään sopimuksen kroatialaisseura KHL Medveščak Zagrebin kanssa.
Kaudet 2014–2015 ja 2015–2016 Vesce pelasi KHL-liigan Dinamo Minskin joukkueessa lähes piste per peli tahtia. Kausi 2016–2017 alkoi Traktor Tšeljabinskin joukkueessa, mutta otteluita kertyi vain seitsemän. Tammikuussa 2017 Vesce siirtyi Sveitsiin Fribourg-Gottéronin joukkueeseen. Jo joulukuussa Vesce oli lainalla HC Luganon joukkueessa heidän pelatessaan Sprengler-cupissa. Uransa viimeisen ammattilaiskauden Vesce pelasi Sveitsin toisella sarjatasolla EHC Oltenissa.
Yeren

Kirjoitus "Yeren-luolaksi" kutsutun luolan suulla Hubein länsiosassa.
Yeren eli Yiren eli kiinalainen villimies on ihmisapinaa muistuttava kryptidi, jonka väitetään elävän Etelä-Kiinassa sijaitsevan Hubein maakunnan tiheissä vuoristometsissä. Sen kiinankielinen nimi Yeh Ren merkitsee "villimiestä".
Piirteet

Yerenin kuvaillaan useimmiten olevan suurikokoinen, 1,5–2,5 metriä korkea ja pitkäkarvainen. Sen 3–4 cm pitkistä karvoista koostuva turkki on yleensä punertava tai tummanruskea, mutta muutamat silminnäkijät ovat kertoneet myös kokonaan valkoisista yksilöistä. Olennon naama muistuttaa ihmisen ja apinan kasvojen välimuotoa, ja sen päälaki on tasaisempi kuin ihmisellä. Silminnäkijöiden mukaan sillä ei ole häntää. Sen sanotaan kävelevän yleensä kahdella jalalla ja liikkuvan enimmäkseen maassa, ja sen kädet ovat pitkät. Löydetyt jalanjäljet ovat olleet hyvin syviä ja suurikokoisia, jopa 40 cm pitkiä. Jäljissä näkyy viisi varvasta kuten ihmisellä, mutta muodoltaan ne ovat lähempänä apinan jalanjälkiä. Pyöreähköstä ulkomuodostaan huolimatta olennon kerrotaan pystyvän tarvittaessa liikkumaan ja juoksemaan nopeasti sekä kiipeämään, myös neljällä jalalla. Yerenillä on erilaisia ääniä, kuten voimakkaita huutoja. Paikalliset asukkaat uskovat olennon olevan lihansyöjä ja olevan ihmisillekin vaarallinen, mutta Kiinan tiedeakatemian tutkijoiden mukaan eläin syö kasveja, kuten marjoja ja pähkinöitä, ja joskus hyönteisiäkin. Sen väitetään vierailevan toisinaan pelloilla syömässä maissia. Useimmiten olentojen kerrotaan elävän pariskunnittain, joskus taas pienissä perheryhmissä.
Väitettyjä havaintoja

Kiinan viranomaiset ovat tilastoineet olennosta yli 400 havaintoa 1920-luvulta alkaen, mutta se on esiintynyt paikallisessa kansanperinteessä mahdollisesti jo esihistoriallisina aikoina. Myös alueella vierailleet turistit ovat tehneet siitä havaintoja. Kiinan tiedeakatemia on vakuuttunut siitä, että kyseessä on jokin tieteelle tuntematon kädellislaji. Kiinan hallituksen metsähallintoviranomaiset sen sijaan ilmoittivat joulukuussa 1998, että Yereniä tulisi pitää vain taruolentona, koska useiden tutkimusten mukaan väitetyt villimieshavainnot ovatkin itse asiassa koskeneet muita eläimiä. Olennon olemassaoloon uskovat ovat epäilleet, että kriittinen ilmoitus annettiin siksi, jotta Shennongjian luonnonsuojelualueen kävijämäärät eivät kasvaisi liian suuriksi; siellä on entuudestaankin vieraillut noin 400 000 turistia vuosittain. Hubein maakunnan matkailusta vastaavat virkamiehet ovat luvanneet elävänä pyydystetystä Yerenistä 55 000 euron suuruisen palkkion, kuolleesta yksilöstä hieman pienemmän. Läheltä otetuista valokuvistakin on luvattu palkkioita, mutta niiden saaminen on käytännössä vaikeaa, koska Kiinan valtiovalta on kieltänyt "Yeren-safarien" järjestämisen turisteille.
Tiedeakatemia järjesti vuonna 1977 suuren tutkimusretkikunnan etsimään olentoa. Z. Gouxingin johtaman 110-jäsenisen ryhmän tutkimukset kestivät kahdeksan kuukautta, ja niiden aikana saatiin kerätyksi runsaasti paikallisten asukkaiden tekemiä silminnäkijähavaintoja. Retkikunta löysi jalanjälkiä ja ulosteita, joiden perusteella Yerenillä pääteltiin olevan samanlainen ruokavalio kuin gorilloilla ja orangeilla. Metsissä havaittiin myös gorillan makuusijoja muistuttavia nukkumispaikkoja. Moni ryhmäläinen teki olennosta näköhavaintojakin, mutta niiden tueksi ei saatu valokuvia.
Vuonna 1995 toinen, 30-henkinen tutkimusryhmä lähti etsimään Yereniä Hubein länsiosassa sijaitsevan Shennongjian alueelle. Tämäkään retkikunta ei onnistunut saamaan merkittäviä todisteita, vaan tehdyt löydöt olivat melko samanlaisia kuin vuonna 1977.
Vuonna 1999 järjestettiin kolmas laajamittainen etsintäyritys, joka suuntautui turistien suosimalle Shennongjian luonnonsuojelualueelle. Se kesti kaksi kuukautta, ja siihen osallistui kiinalaisia tiedemiehiä ja toimittajia. Tulokseksi saatiin kaksikymmentä jalanjälkeä, syötyjen maissintähkien jäännöksiä ja punertavaa karvaa.
Myöhemmin on tutkittu Yerenin karvoiksi tulkittuja näytteitä, ja niiden on havaittu kuuluvan jollekin Kiinassa täysin tuntemattomalle eläimelle. Pelkät karvanäytteet eivät kuitenkaan riitä todisteeksi uuden lajin olemassaolosta, ja länsimaissa useimmat tutkijat suhtautuvatkin Yerenin olemassaoloa koskeviin väitteisiin kriittisesti.
Mahdollisia selityksiä

Yerenin olemassaoloon uskovat arvelevat, että kyseessä on todennäköisesti uusi makakilaji, sillä erilaiset makakit ovat alueella varsin yleisiä. Toisten teorioiden mukaan Yeren on jonkinlainen orankien sukulainen tai sukupuutolta välttynyt Gigantopithecus-laji, mahdollisesti Gigantopithecus blacki. Nykytietojen mukaan orangit hävisivät Kiinasta jo pleistoseenikaudella. Alueelta on löydetty runsaasti suurten esihistoriallisten apinoiden fossiileja.
On myös ehdotettu, että mahdollinen tuntematon laji olisi jonkinlainen ihmisen esi-isien sukulainen, jonka evoluutio ei olisi edistynyt kymmeniin tuhansiin vuosiin.
Kulttuurissa

Hubeissa on erillinen museo Yerenistä otettuja valokuvia ja muita väitettyjä todisteita varten. Länsimaisessa kulttuurissa Yeren esiintyy John Carpenterin elokuvassa Säpinää Chinatownissa (engl. Big Trouble in Little China, 1986) ja Titan Quest-videopelissä.
Aiheesta muualla

Chinese Bigfoot Reports (englanniksi)
Bcscc.com: Yiren/Chinese Wildman (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Newanimal.org: Yeren (englanniksi)
Unknown Explorers: Yeren (englanniksi)
Mostrous.com: The Yeren (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Varsovan liitto

| Sopimus ystävyydestä, yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta>  Nimi virallisilla kielillä:  Pakti i miqësisë, bashkpunimit dhe i ndihmës së përbashkët (albaniaksi)  Договор за дружба, сътрудничество и взаимопомощ / Dogovor za družba, sătrudnitšestvo i vzaimopomošt (bulgariaksi)  Układ o Przyjaźni, Współpracy i Pomocy Wzajemnej (puolaksi)  Tratatul de prietenie, cooperare și asistență mutuală (romaniaksi)  Vertrag über Freundschaft, Zusammenarbeit und gegenseitigen Beistand (saksaksi)  Zmluva o priateľstve, spolupráci a vzájomnej pomoci (slovakiksi)  Smlouva o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci (tšekiksi)  Barátsági, együttműködési és kölcsönös segítségnyújtási szerződés (unkariksi)  Договор о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи / Dogovor o družbe, sotrudnitšestve i vzaimnoi pomoštši (venäjäksi)   |
| --- | --- |

 Varsovan liitto vuonna 1990
Perustettu:  14. toukokuuta 1955
Lakkautettu:  1. heinäkuuta 1991
Tyyppi:  sotilasliitto
Päämaja:  Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Toiminta-alue:  Eurooppa, Aasia
Jäsenet:    Albanian sosialistinen kansantasavalta   Bulgarian kansantasavalta   Neuvostoliitto   Puolan kansantasavalta   Romanian sosialistinen tasavalta    Saksan demokraattinen tasavalta   Tšekkoslovakia   Unkarin kansantasavalta 
Viralliset kielet:  albania, bulgaria, puola, romania, saksa, slovakia, tšekki, unkari, venäjä
Komentaja:  Ensimmäinen: Ivan Konev (1955–1960) Viimeinen: Pjotr Lušev (1987–1991)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varsovan liitto, viralliselta nimeltään Sopimus ystävyydestä, yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta (myös Varsovan sopimus), oli sotilasliitto, jonka itäblokin maat solmivat 14. toukokuuta 1955 Varsovassa Puolan kansantasavallassa Naton vastapainoksi ja nimellisesti uudelleen aseistautuneen Saksan liittotasavallan muodostaman uhan torjumiseksi. Perustamispäivän valintaan vaikutti se, että Saksan liittotasavalta liittyi saman kuun 5. päivänä Natoon. Itä-Euroopan kommunististen hallintojen sortuessa vuonna 1989 sotilasliiton merkitys väheni olemattomiin, kunnes viimein 1. heinäkuuta 1991 organisaatio lakkautettiin virallisesti Prahassa.
Alkuperäiset jäsenvaltiot

Liittosopimuksen allekirjoittivat Albania, Bulgaria, Saksan demokraattinen tasavalta, Neuvostoliitto, Puola, Romania, Tšekkoslovakia ja Unkari. Sopimukseen liittyivät siis Jugoslaviaa lukuun ottamatta kaikki Euroopan sosialistiset maat. Tšekkoslovakian miehitys 1968 sai Albanian luopumaan lopullisesti Varsovan liiton jäsenyydestä, joskin maa oli vetäytynyt ideologisten erimielisyyksien vuoksi toiminnasta käytännössä jo vuonna 1961.
Samat maat olivat myös talousliiton, Keskinäisen taloudellisen avun neuvoston (SEV) jäseniä. Myöhemmin SEV:hen, mutta eivät Varsovan liittoon, liittyivät myös muutamat Euroopan ulkopuoliset maat (Mongolian kansantasavalta, Kuuba ja Vietnam).
Toimintaperiaate

Sotilasliiton jäsenet sitoutuivat tarvittaessa puolustamaan toisiaan, mikäli yksi tai useampi jäsenvaltio joutuisi hyökkäyksen kohteeksi. Varsovan liittoa johdettiin suurelta osin Moskovasta ja asevoimien runkona olivat Puolaan, Unkariin, Tšekkoslovakiaan ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan sijoitetut neuvostojoukot. Nämä joukot olivat olleet maissa jo toisen maailmansodan päättymisestä asti miehitysjoukkoina. Neuvostoliitto huolehti myös jäsenmaiden armeijoiden varustamisesta. Romaniasta joukot vetäytyivät vuonna 1958, koska Romania kielsi niiden läsnäolon. Albaniassa tai Bulgariassa merkittäviä vieraita joukkoja ei ollut.
Liiton organisaation korkein elin oli poliittinen neuvotteleva valiokunta, jossa kunkin jäsenmaan hallituksella oli edustus. Käytännössä tämä elin oli vain muodollisuus. Todelliset päätökset tehtiin jäsenmaiden kommunististen puolueiden johtomiesten kesken. Lisäksi käytännön eliminä olivat pääesikunta ja pysyvä sihteeristö, joka toimi yhdessä SEV:n sihteeristön kanssa. Varsovan liiton komentaja oli aina Neuvostoliiton nimeämä marsalkka, joka samalla oli maansa puolustusministerin varamies. Operatiivista toimintaa johti Neuvostoliiton nimeämä esikuntapäällikkö. Varsovan liiton organisaation alaisuuteen kuuluivat myös Neuvostoliiton ilmavoimien länteen keskitetyt taktiset ilmavoimat.
Toiminta

Vuonna 1956 Unkari yritti julistautua irti liittosopimuksesta Unkarin kansannousun yhteydessä, mutta neuvostojoukot miehittivät maan, kukistivat kansannousun ja pakottivat Unkarin pysymään sotilasliiton jäsenenä. Sen seurauksena Varsovan liittoa varmennettiin siten, että kukin jäsenmaa teki Neuvostoliiton kanssa kahdenvälisen sopimuksen, jossa Neuvostoliitto sai oikeuden pitää pysyvästi joukkojaan jäsenmaissa. Varsovan liiton kokouksessa vuoden 1966 heinäkuun 7. päivänä kaikki jäsenmaat lupasivat lisätä apuaan Hanoille. Vuonna 1968 Varsovan liiton joukot tukahduttivat Tšekkoslovakiassa syntyneen demokratisoitumisprosessin (Prahan kevät) lähettämällä sinne miehitysjoukkoja.
Nato ja Varsovan liitto

Naton kannalta Varsovan liittoon ja Neuvostoliittoon liittyi varsinkin se uhkakuva, että ylivoimaisten maavoimiensa ansiosta Varsovan liitto olisi hyökätessään pystynyt etenemään melko nopeasti Benelux-maihin saakka. Jos Varsovan liitto olisi miehittänyt Berliinin ja Saksan liittotasavallan, se olisi helposti voinut jatkaa etenemistään Ranskaan saakka. Puolasta löytyneet ja julkistetut asiakirjat kuitenkin viittaavat siihen, ettei Varsovan liitto tavoitellut Ranskan valloittamista, vaan jos se olisi saanut vallattua Saksan kokonaan ja miehittänyt Benelux-maatkin edeten Englannin kanaalin rannikolle, se olisi todennäköisesti neuvotellut Yhdysvaltain kanssa Ison-Britannian tulevaisuudesta ja rauhasta.
Neuvostoliittolaisen kahden iskun doktriinin mukainen ensimmäinen 1 500 000 sotilaan aalto oli Saksan demokraattisessa tasavallassa, ja iskun läpimenon varmistava toinen aalto olisi ollut noin 7 000 000 sotilaan vahvuisena Puolassa. Näin Neuvostoliitto olisi onnistunut pitämään maasodan oman valtioalueensa ulkopuolella.
Pohjois-Euroopassa Nato pyrki pitämään huolen siitä, että Pohjois-Norjaa olisi tarvittaessa voitu puolustaa 
60 000 hyökkäävää neuvostoliittolaista vastaan. Tällaisella hyökkäyksellä Neuvostoliitto olisi voinut pyrkiä turvaamaan Murmanskin laivastotukikohdan toiminnan ja samalla Neuvostoliiton kyvyn ydinvastaiskuun ydinsukellusvenein valtaamalla Pohjois- ja Keski-Norjan.
Nato ja Varsovan liitto > Suomi, Nato ja Varsovan liitto

Varsovan liiton ja Naton selkkauksessa Suomi ei kenties olisi pystynyt tai halunnut pitää neuvostojoukkoja poissa Suomen Lapista. Natolla oli tätä varten nopean toiminnan pataljoona Keski-Euroopassa. Suomen puolueettomuuden uskottavuuden parantamiseksi ryhdyttiin Lapin puolustusta vahvistamaan perustamalla Sodankylään Jääkäriprikaati, Rovaniemelle Lapin lennosto ja Rovaniemen ilmatorjuntapatteristo osoitukseksi siitä, että myös Lappia aiottiin puolustaa.
Varsovan liiton komentajat

marsalkka Ivan Konev (1955–1960)
marsalkka Andrei Gretško (1960–1967)
marsalkka Ivan Jakubovski (1967–1976)
marsalkka Viktor Kulikov (1976–1987)
kenraali Pjotr Lušev (1987–1991)
Varsovan liiton esikuntapäälliköt

kenraali Aleksei Antonov (1955–1962)
kenraali Pavel Batov (1962–1965)
kenraali Mihail Kasakov (1965–1968)
kenraali Sergei  Štemenko (1968–1976)
kenraali Anatoli Gribkov (1976–1989)
kenraali Vladimir Lobov (1989–1990)
Jäsenvaltiot

Albanian sosialistinen kansantasavalta (veti tukensa vuonna 1961 ja erosi Neuvostoliiton ja Albanian välirikon jälkeen vuonna 1968)
Bulgarian kansantasavalta
Neuvostoliitto
Puolan kansantasavalta
Romanian sosialistinen tasavalta
Saksan demokraattinen tasavalta (erosi valmistautuakseen Saksojen jälleenyhdistymiseen jälkeen vuonna 1990)
Tšekkoslovakia
Unkarin kansantasavalta (erosi väliaikaisesti 1.–4. marraskuuta 1956 Unkarin kansannousun aikana)
Jäsenvaltiot > Tarkkailijajäsen

Mongolian kansantasavalta (Heinäkuussa 1963 Mongolia pyysi, että se voisi liittyä Varsovan liittoon artikla 9:n mukaisesti johtuen Neuvostoliiton ja Kiinan jatkuvasta välirikosta. Mongolia jäi Varsovan liiton tarkkailijajäseneksi, tosin Neuvostoliitto toi maahan joukkoja vuonna 1966 ja veti ne pois vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varsovan liitto Wikimedia Commonsissa
Naton ja Varsovan liiton joukkojen vahvuudet Euroopassa vuonna 1973.
Påarp

| Påarp |
| --- | --- |
 Påarpin työväentalo.
 Påarp
 Koordinaatit: 56°02′02″N, 12°49′15″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Helsingborg
Väkiluku (2021):  5 883
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Påarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 883 asukasta vuonna 2021. Påarp on pääosin 1960- ja 1970-rakennettu asuinalue.
Tunnettuja henkilöitä

Andreas Granqvist (s. 1985), jalkapalloilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Påarp Wikimedia Commonsissa
Kanadanhanhi

| Kanadanhanhi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Alaheimo::  Hanhet Anserinae
Suku::  Kirjohanhet Branta
Laji::  canadensis
Kaksiosainen nimi
 Branta canadensis  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Anas canadensis Linnaeus, 1758  
 Kanadanhanhen levinneisyys
Alalajit 
 B. c. canadensis  B. c. fulva  B. c. hutchinsii (luetaan joskus omaksi lajikseen)  B. c. interior  B. c. maxima  B. c. moffitti  B. c. occidentalis  B. c. parvipes 
Katso myös
   Kanadanhanhi Wikispeciesissä   Kanadanhanhi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanadanhanhi (Branta canadensis) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva suurikokoinen hanhilaji, joka on istutettuna levinnyt Eurooppaan ja myös Suomeen.