stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blat
Blat nykyään

Blat kehittyi neuvostojärjestelmän aikana, mutta vaikka talousjärjestelmä on nyt vaihtunut kapitalismiin, blat ei ole kadonnut. Suhteiden ja suhdeverkoston merkitys on vain muuttunut, sillä kapitalismissa systeemiä määrää raha, ei pula hyödykkeistä. Nykyisin on yllin kyllin hyödykkeitä, mutta kuluttajalla ei ole rahaa, joten edelleen on käytettävä suhteita saadakseen jonkin tuotteen tai palvelun.
Neuvostoliiton hajottua suhdeverkostoilla oli suuri merkitys omaisuuden yksityistämisprosessissa 1990-luvun alussa. Blat tarjosi mahdollisuuden päästä käsiksi yksityistettävään valtion omaisuuteen. Yksityistämisen ensimmäisessä aallossa syntyi yrittäjäkunta, joka oli hoitanut hallinnolliset ongelmat ja siihen liittyvän paperisodan suhdeverkostonsa avulla. Toiseen aaltoon osallistuivat virkamies- ja puoluejohto, joka hallinnollisten kykyjensä avulla pystyi manipuloimaan koko järjestelmää. Tällöin blat alkoi saada myös korruption ja lahjonnan piirteitä.
Henkilösuhteiden tärkeys on ominaista Venäjän liike-elämässä; yritystä ei voi edes perustaa ilman suhdeverkostoa. Sitä vastoin länsimaisessa käytännössä henkilösuhteet yleensä syntyvät liiketoiminnan yhteydessä.
Blatin piirteitä voi nähdä myös nykyisessä hallintojärjestelmässä. Boris Jeltsinin noustua valtaan hän täytti korkeimmat valtion virat omilla tuttavillaan, koska yksipuoluejärjestelmä ei enää kahlinnut hallintoa entiseen tapaan. Samoin Vladimir Putin vaihtoi huippuvirkoihin omat tuttavansa tultuaan presidentiksi. Käytännöksi on siis tullut vaihtaa virkamieskuntaa, joten uusi vallanpitäjä on uhka ylimmälle virkamieskunnalle.
Kirjallisuutta

Ledeneva, A. 1999: Russia’s Economy of Flavours, Blat Networking and Informal Exchange. Cambridge University Press.
Juhana Blomstedt

Vapaaheitto-teräsveistos (2010) Munkkiniemen yhteiskoulun pihalla Helsingissä.
Ruoholahden tilateos (1993) Ruoholahden metroasemalla
Yrjö Juhana Blomstedt (20. joulukuuta 1937 Helsinki – 4. elokuuta 2010 Lohja) oli suomalainen taidemaalari ja professori, joka oli 1960-luvulta lähtien Suomen keskeisiä taiteilijoita. Taiteellisen koulutuksensa Blomstedt sai Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1957–1961.
Elämäkerta

Juhana Blomstedt syntyi tunnettuun taiteilijasukuun, sillä hänen isänsä oli arkkitehti ja professori Aulis Blomstedt ja äitinsä keramiikkataiteilija Heidi Blomstedt (o.s. Sibelius), säveltäjä Jean Sibeliuksen tytär. Juhana Blomstedtin ensimmäinen puoliso on taiteilija Anja Blomstedt (o.s. Erkko) ja toinen puoliso Jertta Blomstedt (o.s. Roos).
Blomstedtin taidenäkemykseen vaikutti Taideakatemian koulussa opiskelun aikana erityisesti yhtenä hänen opettajistaan ollut Sam Vanni. Vuonna 1966 Blomstedt muutti perheineen Pariisiin, jossa hän asui vuoteen 1981 saakka. Pariisista tuli Blomstedtin toinen kotikaupunki, ja siellä työskentely vaikutti keskeisesti hänen kansainväliseen uraansa. Vuodet 1971–1972 Blomstedt vietti vierailevana professorina Minneapolis College of Art and Design -yliopistossa Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Blomstedt oli Kuvataideakatemiassa maalauksen yliopettaja 1985–1989 ja väliaikaisena professorina vuodesta 1989.
Blomstedt luetaan merkittävimpien suomalaisten konstruktivistien joukkoon, johon hänen lisäkseen kuuluvat muun muassa Unto Pusa, Göran Augustson, Raimo Utriainen ja vuonna 1967 perustetun Aloha-ryhmän jäsenet. Blomstedt ei kuitenkaan kuulunut mihinkään taiteilijaryhmään. Hänen myöhemmässä tuotannossaan hallitsevan aseman sai kokeilu erilaisilla visuaalisilla ilmaisumuodoilla, kuten värimaalauksella ja puoliesittävillä abstraktioilla.
Blomstedtin 70-vuotisjuhlanäyttely oli Taidemuseo Tennispalatsissa vuoden 2007 lopulla. Näyttelyssä oli esillä töitä hänen koko tuotantonsa varrelta, muun muassa laaja katsaus Luola-, Genesis- ja Möbius-sarjoihin, joista jälkimmäisin koostuu maalauksista, joissa kuvataan erilaisia nauhoja. Vain pieni osa näistä nauhoista on oikeita Möbiuksen nauhoja.
Blomstedtin koripalloaiheinen Vapaaheitto-niminen veistos, joka jäi taiteilijan viimeiseksi työksi , on sijoitettu Munkkiniemen yhteiskoulun nurmialueelle vuonna 2010. Nimensä veistos on saanut koripallon liikerataa kuvaavasta kaaresta.
Blomstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Palkinnot

I palkinto Alkon Porkkalantalon seinämaalauskilpailussa 1978,
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija 1989.
Pro Finlandia 1984.
Teoksia

Juhana Blomstedt 1993, 87 s. Sara Hildénin taidemuseon julkaisuja 55 ISBN 952-9652-10-0 ISSN 0357-3001
Juhana Blomstedt, Timo Valjakka: Muodon Arvo. 1995. ISBN 978-951-37-1555-7
Blomstedt, Juhana: Unelma valosta ja muita teoksia = A dream of light: 1.4-17.5.1998 Wäinö Aaltosen museo = 1.4.-17.5.1998 Wäinö Aaltonen museum of art. Wäinö Aaltosen museon julkaisuja no 22,1. 1998. ISBN 952-9565-23-2
Juhana Blomstedt, Ville Lukkarinen, Helka Ketonen, Riitta Valorinta: Juhana Blomstedt: Vuoden Taiteilija, Helsingin Juhlaviikot 1989. ISBN 978-952-90-1140-7
Filmografia

Lallin arvoitus Ohjaus Rax Rinnekangas (2004) Pääosissa Juhana Blomstedt Tekijät  ohjaus, kuvaus & käsikirjoitus: Rax Rinnekangas äänisuunnittelu: Olli Huhtanen, leikkaus: Tuuli Kuittinen.
Aiheesta muualla

Juhana Blomstedtin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Juhana Blomstedt Valtion taidemuseon kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Kuvia Blomstedtin maalauksista sarjoista Kairos ja Möbius
Valjakka, Timo: / Blomstedt, Juhana (1937–2010). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 17.2.2003 (päivitetty 17.9.2012). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz  RKD Artists 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Blogi

Blogi (engl. blog, sanasta weblog) on verkkosivu tai -sivusto, johon yksi tai useampi henkilö tuottaa sisältöä enemmän tai vähemmän säännöllisesti niin, että uudet tekstit, videot, diat tai muu sisältö ovat helposti löydettävissä (yleensä sivun yläreunassa), ja niin että vanhat tekstit säilyvät luettavina ja muuttumattomina uusista teksteistä huolimatta. Blogin kirjoittaja on bloggari,  bloggaaja tai blogisti.
Blogissa voidaan julkaista sisältöä tekstin lisäksi myös kuvien, videokuvan tai äänen muodossa. Tiedon esittämisessä blogeille tunnusomaista muihin www-sivuihin verrattuna on ajan, linkityksen ja henkilökohtaisen näkökulman painotus. Muita blogien tyypillisiä piirteitä ovat kommentointimahdollisuus, kirjoitusten pysyvät verkko-osoitteet (engl. permalinks) ja RSS- tai Atom-syötteet, joiden avulla voidaan helposti seurata ja levittää blogin sisältöä ohjelmallisesti.
Mikään yksittäinen piirre ei ole välttämätön tai tee verkkosivusta blogia, mutta mitä useampi niistä toteutuu, sen ”blogimaisempi” se on.
Sana blogi on lainattu suomeen englannin kielestä, jossa blog on typistymä sanasta weblog ’verkkoloki’. Sana on peräisin 1990-luvun lopulta. Blogi alkaa olla vakiintunut nimitys tällaisille sivustoille; muita käytössä olevia nimiä ovat weblogi, verkkoblogi, netlog, loki, verkkopäiväkirja ja nettipäiväkirja, vaikkakin kaksi viimeistä sopivat paremmin nimeksi vain sille blogien alalajille, jossa kirjoittaja kirjoittaa päivittäin omasta elämästään. Sanalla ”vlog” tarkoitetaan videomuodossa olevaa blogia (videoblogi). Tämä ilmaisu on yhdistelmä sanoista video ja blog.
Kirjallisuutta

Alasilta, Anja: Blogi tulee töihin.  Helsinki:  Infor, 2009.  ISBN 978-952-5123-85-2
Kline, David; Burstein, Dan. Blog!: How the Newest Media Revolution is Changing Politics, Business, and Culture, Squibnocket Partners, L.L.C., 2005. ISBN 1-59315-141-1.
Noppari, Elina & Hautakangas, Mikko: Kovaa työtä olla minä: Muotibloggaajat mediamarkkinoilla.  Tampere:  Tampere University Press, 2012.  ISBN 978-951-44-8767-5  Teoksen verkkoversio (PDF).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blogi Wikimedia Commonsissa
Blogit.fi, suomalaisia blogeja listaava sivusto
Väinö Blomstedt

| Väinö Blomstedt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1871 Savonlinna
Kuollut: 2. helmikuuta 1947 (75 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  kansallisromantiikka
Mir iskusstva 
 Taiteen maailma 1898–1924
Boris Kustodijev, 
, 1916–1920.
Johtajat
Aleksandr Benois | Sergei Djagilev
Venäläisiä taiteilijoita
Natan Altman | Léon Bakst | Isaak Levitan | Konstantin Korovin | Mihail Nesterov | Valentin Serov | Konstantin Somov | Mihail Vrubel
Suomalaisia taiteilijoita
Albert Edelfelt | Akseli Gallen-Kallela | Eero Järnefelt | Pekka Halonen | Ville Vallgren | Väinö Blomstedt | Magnus Enckell
Muuta
Ballets russes
Väinö Alfred Blomstedt (1. huhtikuuta 1871 Savonlinna – 2. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja, piirtäjä ja tekstiilitaiteilija. Blomstedtin vanhemmat olivat kamreeri, asessori Alfred Emanuel Blomstedt ja Hanna Charlotta o.s. Stadius. Blomstedt kuului symbolisteihin ja sai vaikutteita muun muassa japanilaisesta taiteesta.
Elämäkerta

Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä 1888–1889 ja Gunnar Berndtsonin oppilaana 1889–1891. Blomstedt oleskeli 1890-luvulla Ranskassa yhdessä Pekka Halosen kanssa Pariisin Académie Julianissa. Taidemaalari Paul Gauguinin opissa hän oli vuosina 1891, 1893–1894, 1897–1898, 1903, 1905–1906 sekä 1912.
Hän osallistui Pietarissa pidettyyn Venäläisten ja suomalaisten taiteilijain näyttelyyn 1898 sekä Mir iskusstvan järjestämään Kansainvälisen taiteen näyttelyyn 1899. Blomstedt sai vaikutteita muun muassa Gauguinilta sekä ruotsalaiselta ystävältään Olof Sager-Nelsonilta.
Blomstedt toimi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa opettajana, johtajaopettajana sekä tarkastajana. Hän opetti myös Taideteollisessa keskuskoulussa sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Tämän ohella Blomstedt oli Suomen Käsityön Ystävien taiteellinen neuvonantaja ja mallipiirtäjä.
Maalauksia

Puistokuva 1895
Ensilumi 1896
Francesca 1897
Jousiampuja 1897
Auringonlasku 1898
Järvi lumisine rantoineen 1899-1900
Hiihtäviä poikia 1900 (oli esillä Suomen paviljongissa Pariisin maailmannäyttelyssä 1900)
Olavinlinna 1900
Talvimaisema 1904
Talvinen satamakuva 1928
Helsingin Säästöpankin seinämaalaukset 1935
Galleria

Kalastaja Ananias, 1893
Erämaan järvi, 1895
Puistokuva, 1895
Episodi Kalevalasta (Kullervo kaivertaa tammen runkoon), 1897
Sammon taonta, 1897
Sammon ryöstö, 1897
Francesca, 1897
Auringonlasku, 1898
Jousiampuja, 1898
Hiihtäviä poikia, 1900
Olavinlinna, 1900
Saaristomaisema, 1910-luku
Interiööri Hvittorpista, 1919
Olavinlinna-juliste 1920-luvulta
Lepänkuorija, 1892
Muita teoksia

Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen hyväntekeväisyysmerkki 1910
Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen joulumerkki Orava ja jänis 1912
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
vainoblomstedt.fi[vanhentunut linkki]
Aimo Reitala: / Blomstedt, Väinö (1871–1947) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 7.6.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Väinö Blomstedt, kuvia Kansallisgalleriassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
El Bogotazo

El Bogotazo oli liberaalipoliitikko Gaitánin murhasta syntynyt väkivaltainen mellakka Bogotássa vuonna 1948. Monesti sitä pidetään La Violenciaksi kutsutun sodan alkuna, vaikka konservatiivien ja liberaalien väkivaltaisuudet alkoivat jo konservatiivien voitettua vaalit vuonna 1946.
El Bogotazo oli huhtikuussa 1948 Kolumbian pääkaupungin Bogotán keskustassa populistipoliitikko Jorge Eliécer Gaitánin murhasta alkanut väkivaltainen mellakka, josta La Violenciana tunnetun 1940–1950-lukujen sisällissodan sanotaan alkaneen. Mellakka alkoi, kun mielenterveysongelmainen nuori mies Juan Roa Sierra ampui Gaitánin Bogotássa. Liberaali radioasema yllytti tämän jälkeen väkijoukkoa mellakoimaan hallitusta vastaan. Seuraavaan aamuun kestäneen mellakan aikana noin 3 000 ihmistä sai surmansa ja satoja rakennuksia poltettiin.
Mellakoiden nimitys tulee Kolumbian pääkaupungista Bogotásta, johon on lisätty iskua, lyöntiä tarkoittava vahvistava pääte -azo.
Gaitánin murha

Kolumbiassa liberaalien ja konservatiivien välit olivat äärimmäisen kireät konservatiivien vuoden 1946 vaalivoiton jälkeen. Maaseudulla esiintyikin vaaleihin liittyneitä väkivaltaisuuksia. 1930-luvulta asti hallinneita liberaaleja harmitti, kun voittaneet konservatiivit olivat sulkeneet heidät pois niin valtiollisesta kuin paikallistason politiikastakin.
Vaikka tunnelma Kolumbiassa oli kiristynyt, maan pääkaupungissa Bogotássa oli rauhallista. Siellä järjestettiin huhtikuussa 1948 yhteisamerikkalainen kokous, jossa oli määrä perustaa Amerikan valtioiden järjestö, OAS. Vaalitappion jälkeen liberaalien johtoon noussut Jorge Gaitán ammuttiin kuitenkin 9. huhtikuuta Bogotán kadulla hänen ollessaan menossa lounaalle. Gaitánin ampuja oli Juan Roa Sierra. Gaitán kuoli lähes välittömästi, ja Roa pakeni paikalta jalan. Vihainen väkijoukko lähti ajamaan Roata takaa ja sai hänet kiinni, vaikka poliisi yrittikin poistaa hänet paikalta turvallisesti. Roa lynkattiin, ja hänen ruumiinsa kannettiin presidentinpalatsin Casa de Nariñon ulkopuolelle.
Gaitánin murhan viralliseksi syyksi laitettiin Roan hermostuminen siitä, että Gaitán ei ollut antanut Roalle töitä, jota tämä oli pyytänyt. Murhan syitä ja Roan mahdollisia taustahenkilöitä on kuitenkin spekuloitu kauan. Kolumbialainen kirjailija Gabriel García Márquezkin käsitteli asiaa vuoden 2002 kirjassaan Elää kertoakseen. Gaitánilla oli joka tapauksessa vihamiehiä, kuten konservatiivipresidentti Mariano Ospina Pérez. Lisäksi murhan taustalle on epäilty Gaitánin omaa puoluetta, CIA:ta ja jopa Fidel Castroa, joka oli samaan aikaan Bogotássa. Murhan tehneellä mielenterveysongelmaisella Roalla ei kuitenkaan ollut yhteyksiä poliittisiin tahoihin, eikä murhan taustalla olleesta salaliitosta ole löytynyt merkkejä.
Mellakka

Murhan jälkeen bogotálainen liberaali radioasema kiihotti kaupungin köyhiä valtaamaan kadut, etsimään aseita ja hyökkäämään hallintorakennuksiin. Työläiset vastasivatkin kutsuun ja hyökkäsivät virastoihin ja poliisien kimppuun ja varastelivat. He käyttivät aseinaan tuliaseita, viidakkoveitsiä, lyijytankoja ja kirveitä. Mellakka yhdisti konservatiiveja ja liberaaleja, sillä kummatkin tahot halusivat väkivaltaisuuksien loppua. Liberaalit asettivat Gaitánin seuraajaksi Darío Echandían, joka puhui parvekkeelta väkijoukolle ja pyysi heitä laskemaan aseensa. Konservatiivit kääntyivät armeijan puoleen, mutta armeija pystyi ainoastaan hiljentämään väkijoukkoa kiihottaneen radioaseman.
Mellakka kesti koko yön, ja sen aikana satoja rakennuksia poltettiin. Kaupungin laitamille nousi omatekoisia kauppoja, joissa ihmiset myivät kaupungista ryöstettyjä tavaroita. Kaupungin mellakoissa kuoli lopulta noin 3 000 ihmistä. Kun tieto Gaitánin murhasta levisi maan muihin osiin myös muissa kaupungeissa puhkesi samantapaisia mellakoita. Mellakka hiipui aamuun 10. huhtikuuta mennessä, kun väkijoukko alkoi väsyä ja humaltua. Armeija ja poliisi pystyi ottamaan kaupungin haltuunsa, minkä jälkeen jälleenrakennustyöt pystyttiin aloittamaan.
Seuraukset ja sisällissota

Mellakan anarkistisen luonteen takia ryöstelijöiden ja murhaajien tuomitsiminen oli lähes mahdotonta. Tapahtumien jälkiä siivottiin kuukausia, mutta sen aiheuttama henkinen jälki kesti huomattavasti kauemmin. Mellakka toi esille työläisten ja oligarkien välisen syvän vihan, joka oli kytenyt vuosien 1899–1902 tuhannen päivän sodasta lähtien.
Vaikka mellakka lähensikin hetkellisesti maltillisten liberaalien ja konservatiivien välejä, verinen tapahtuma jäi kuitenkin ihmisten mieleen. Puoleet olisivat pystyneet lähentymään tapahtumien jälkeen enemmänkin, mutta he tyytyivät syyttämään toisiaan. El Bogotazon voidaankin lopulta nähdä verisen, La Violenciana tunnetun sisällissodan alkuna.
Giovanni Boccaccio

Giovanni Boccaccio. Raffaello Morghenin muotokuva, noin 1822.
Giovanni Boccaccio (16. kesäkuuta 1313 Certaldo – 21. joulukuuta 1375 Certaldo) oli italialainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on sadan novellin kokoelma Decamerone, jonka hän kirjoitti noin 1350–1353. Teoksen hahmot ovat realistisia yksilöitä, siinä missä muut keskiajan kirjailijat käyttivät usein kaavamaisia hahmoja.
Suomennoksia

Boccaccio, Giovanni: Fiammetta.  (L’elegia di madonna Fiammetta, 1344.) Suomentanut A. R. Koskimies)  Hämeenlinna:  Karisto, 1952.  – 3. painos 2000, ISBN 951-23-4137-9.
Boccaccio, Giovanni: Decamerone.  (Decamerone, 1353.) Suomentaneet Ilmari Lahti ja Vilho Hokkanen)  Helsinki:  Tammi, 1947.  – 15. painos 1999, ISBN 951-31-1647-6.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Giovanni Boccaccion e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Venäjä 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Genealogia deorum gentilium, 1532.
Trois-Rivières Lions

| Trois-Rivières Lions |
| --- | --- |

Perustettu:  2020
Kaupunki:   Trois-Rivières, Québec
Kotiareena:  Colisée Vidéotron
– kapasiteetti:  4 390
Sarjataso:  ECHL
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Ron Choules
Puheenjohtaja:   Ian Gentile
Päävalmentaja:   Ron Choules
Omistaja:  Spire Hockey
Yhteistyöseurat:   Montreal Canadiens (NHL)  Laval Rocket (AHL)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trois-Rivières Lions on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Trois-Rivièresin kaupungista, Québecin provinssista. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Montreal Canadiensille ja AHL:ssä pelaavalle Laval Rocketille.
Joukkue kaudella 2024–2025

(Tilanne 26. helmikuuta 2025)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 29 |  | Hunter Jones | L | 2025 | Brantford, Ontario, Kanada |  |
| 30 |  | Joe Vrbetic | L | 2025 | Hamilton, Ontario, Kanada |  |
| 33 |  | Luke Cavallin | R | 2025 | Greely, Ontario, Kanada |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2 |  | Wyatt McLeod | L | 2025 | Dawson Creek, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |  |
| 3 |  | Kirby Proctor | L | 2025 | Lloydminster, Alberta, Kanada |  |
| 5 |  | Mathieu Boislard | L | 2025 | Fleurimont, Québec, Kanada |  |
| 6 |  | Jacob Paquette | L | 2025 | Ottawa, Ontario, Kanada |  |
| 8 |  | Chris Jandric | L | 2025 | Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |  |
| 14 |  | Brycen Martin (A) | L | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |  |
| 27 |  | Cory Thomas | L | 2025 | St. Brieux, Saskatchewan, Kanada |  |
| 46 |  | Vincent Sévigny | L | 2025 | Québec, Québec, Kanada |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 7 |  | Jonathan Yantsis | R | OLH | 2025 | Scarborough, Ontario, Kanada |
| 9 |  | Nicolas Guay | R | OLH | 2025 | Chateauguay, Québec, Kanada |
| 10 |  | Isaac Dufort | L | VLH | 2025 | Laval, Québec, Kanada |
| 15 |  | Tyler Hylland | L | VLH | 2025 | Châteauguay, Québec, Kanada |
| 16 |  | Alex Beaucage | R | OLH | 2025 | Trois-Rivières, Québec, Kanada |
| 18 |  | Xavier Cormier | L | KH | 2025 | Pont-Rouge, Québec, Kanada |
| 19 |  | Israel Mianscum | L | VLH | 2026 | Mistissini, Québec, Kanada |
| 32 |  | Morgan Adams-Moisan (C) | R | OLH | 2025 | La Tuque, Québec, Kanada |
| 65 |  | Liam Peyton | L | VLH | 2025 | Orleans, Ontario, Kanada |
| 71 |  | Justin Ducharme | L | LH | 2025 | Mirabel, Québec, Kanada |
| 74 |  | Métis Roelens | L | KH | 2025 | Roeselare, Belgia |
| 78 |  | Tommy Cormier | L | KH | 2025 | Pont-Rouge, Québec, Kanada |
| 86 |  | Jakov Novak | L | VLH / KH | 2025 | Windsor, Ontario, Kanada |
| 91 |  | Anthony Beauregard (A) | R | KH / OLH | 2025 | Saint-Damase, Québec, Kanada |
| 92 |  | Logan Nijhoff | L | KH | 2025 | Comox Valley, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 96 |  | Anthony Beauchamp | L | H | 2025 | Thurso, Québec, Kanada |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Ron Choules
Apuvalmentaja: Luc-Olivier Blain
Videovalmentaja: Adam Campbell
Fysiikkavalmentaja: Audrey-Anne Binet
Huoltopäällikkö: David Roper
Puheenjohtaja: Ian Gentile
Apulaistoimitusjohtaja: Alex Cousineau
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Trois-Rivières Lionsin verkkosivut (englanniksi)
Ritchie Blackmore

| Ritchie Blackmore |
| --- | --- |
 Ritchie Blackmore vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1945 (ikä 79)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal, rock, neoklassinen
Soittimet:  kitara, basso, mandoliini, mandola, kampiliira, sello, rummut
Yhtyeet:  Deep Purple, Rainbow, Blackmore’s Night
Aiheesta muualla
blackmoresnight.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Richard Hugh ”Ritchie” Blackmore (s. 14. huhtikuuta 1945 Weston-super-Mare) on merkittävä brittiläinen kitaristi. Blackmore on ollut kaksi kertaa perustamassa kahta tunnettua hard rock -yhtyettä, Deep Purplea vuonna 1968 ja Rainbow’ta 1975. Vuodesta 1997 Blackmore on soittanut renessanssihenkistä musiikkia yhtyeessään Blackmore’s Night.