Hammurabi
Hammurabin valtakunta

Babylonian juonikas kuningas Hammurabi onnistui kärsivällisellä, taitavalla politiikallaan lopulta valtaamaan suunnilleen nykyisen Irakin kokoisen alueen. Hän käytti liittoutumia hyväkseen; hänen omakin armeijansa tosin oli voimakas. Hammurabi liittoutui jonkun tai joidenkuiden kanssa sotaan kolmatta osapuolta vastaan ja lähetti vain vähän omia joukkojaan mutta osallistui saaliinjaolle laajentaakseen omaa aluettaan. Kun toiset sotivat kaikin voimin, Hammurabi kehitti samaan aikaan omaa armeijaansa heitä vastaan.
Hammurabin noustessa Babylonian valtaistuimelle vuonna 1792 eaa. (niin sanotun keskimmäisen kronologian mukaan 1728 eaa.), Babyloniaan kuuluivat Babylonin lisäksi muun muassa Dilbat, Sippar, Kiš ja Borsippa — pienehkö ala nykyisessä Keski-Irakissa sijaitsevan Babylonin ympäristöstä. Eteläisin kaupunki lienee ollut Marad. Mesopotamiassa oli viisi kohtuullisen suurta paikallista amorilaista, jotka kilpailivat keskenään. Näitä olivat Babylonia Keski-Irakissa, Elam Lounais-Iranissa, Larsan Rim-Sinin valtakunta Etelä-Irakissa ja Zimri-limin Mari Itä-Syyriassa sekä Eshnunnan Amutpillin valtakunta ja Jamšad eli Aleppo Syyriassa. Kaikilla näillä kuningaskunnilla oli kymmenientuhansien miesten armeijat, ja ne kävivät sotia keskenään liittoutuen toisten suurten ja paikallisten pienten johtajien kanssa.
Babylonia oli pohjoisen Assyrian ja eteläisen Larsan välissä. Lisäksi idässä oli voimakkaan Dadushan johtama Eshnunna. Hammurabi oli alussa riippuvainen Assyrian suuresta kuninkaasta Šamši-Adad I:stä. Niinpä Hammurabi piti yllä ystävällisiä välejä pohjoiseen Assyriaan ja sen valtaaman Marin varakuninkaaseen. Silti Hammurabi lähetti Larsan avuksi joukkoja Urukia, Isiniä ja Jamutbalia vastaan.
Viidentenä hallitsijavuonnaan Hammurabi valloitti Isinin, Urukin ja Nippurin, ja neljä vuotta myöhemmin Rapiqun Eufratin yläjuoksulla ja Malqumin Tigriin varrella lähellä Dijalan suuta.
Kun Assyrian Šamši-Adad I kuoli, voimatasapaino Mesopotamiassa heilahti rajusti. Noin kuudentena hallitsijavuonnaan Hammurabi valtasi pohjoisesta Jamšad-Adadin hallitseman Assyrian eteläisen osan. Toinen assyrilainen Išme-Dagan piti hyviä välejä Babylonin kanssa. Hammurabi voitti Marin ja pieniä Assyrian vallan alla olleita vasalleja puolelleen. Tämän jälkeen seurasi pitkä tauko Hammurabin valloituksissa. Hänen 15. hallitsijavuonnaan tehtiin Elamia vastaan kolmiliitto Babylon–Larsa–Mari. Larsaa johti Rim-Sin ja Maria Zimrilim.
Alussa Larsa ja Mari sotivat Babylonian niukalla avustuksella Elamia vastaan Hammurabin kehittäessä omaa sotajoukkoaan ja linnoittaessa maataan.
30. Hammurabin hallitusvuonna Malgum, Eshnunna, subarilaiset eli Assur, Elam ja harvinaisesti Nawar-nimisen naisen hallitsema gutilaine liittokunta hyökkäsi kohti Babylonia, jonka armeija voitti liittoutuneet armeijat. Samana vuonna Hammurabi valtasi Elamin pääkaupungin Susan. Seuraavana vuonna, vuonna 1762 eaa. hän valtasi Etelä-Mesopotamiaa hallinneen Larsan, kukistaen sen vanhan kuninkaan Rim-Sinin. Hammurabi pani siellä toimeen maauudistuksen. Taistelut jatkuivat Mesopotamian omistuksesta vielä kaksi vuotta.
Vuonna 1757 eaa., noin viiden vuoden kuluttua uusien sotien alkamisesta, Hammurabi hyökkäsi Mariin ja ryösti Zimrilimin palatsin mutta säästi kaupungin väestön. Zimrilim lienee vallinnut jonkin aikaa vasallina, mutta kapinan jälkeen Zimrilim kukistettiin lopullisesti. Juuri tällöin Marin muurit lienee purettu. Noin 450 kilometrin päässä Eufratin yläjuoksulla, kun marilaiset olivat huomanneet, mitä Hammurabilla oli tekeillä. Myös Ešnunna liittolaisensa Assyrian kanssa kukistui yhdeksän vuoden kuluttua Elamin tappiosta. Assur ja Ninive liitettiin Babyloniaan.
Näin Hammurabin valtakunta ulottui Persianlahdelta, Etelä-Mesopotamiasta Pohjois-Mesopotamiaan eli suunnilleen nykyisen Irakin alueelle. Jotkin myöhemmät lähteet tosin väittävät Hammurabin valtakunnan ulottuneen Van- ja Urmiajärville sekä Välimerelle, Libanoniin asti, mutta tästä ei ole löydetty aikalaistodisteita.
Viimeiset kaksi hallitsijavuottaan jo vanha ja sairas Hammurabi rakennutti linnoituksia, ja valtakuntaa hoiti hänen poikansa Samsu-Iluna.