stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi-palkinnot 2018
Voittajat ja ehdokkaat

Voittajat on lueteltu ensimmäisenä, lihavoituna ja kaksoisristillä () merkittynä.
| --- | --- |
 Elokuva Ikitie – Ilkka Matila Armomurhaaja – Jani Pösö, Teemu Nikki  Joulumaa – Miia Haavisto  Miami – Miia Haavisto  Toivon tuolla puolen – Aki Kaurismäki  Tuntematon sotilas – Aku Louhimies, Mikko Tenhunen, Miia Haavisto:  Ohjaus AJ Annila – Ikitie Aki Kaurismäki – Toivon tuolla puolen  Aku Louhimies – Tuntematon sotilas  Teemu Nikki – Armomurhaaja
 Miespääosa Eero Aho – Tuntematon sotilas Sherwan Haji – Toivon tuolla puolen  Tommi Korpela – Ikitie  Petteri Summanen – Yösyöttö:  Naispääosa Krista Kosonen – Miami Milka Ahlroth – Joulumaa  Sonja Kuittinen – Miami  Pihla Viitala – Kaiken se kestää
 Miessivuosa Hannu-Pekka Björkman – Ikitie Tomi Enbuska – Kaiken se kestää  Aku Hirviniemi – Tuntematon sotilas  Jussi Vatanen – Tuntematon sotilas:  Naissivuosa Sidse Babett Knudsen – Ikitie Malla Malmivaara – Kaiken se kestää  Hannamaija Nikander – Armomurhaaja  Anna Paavilainen – Joulumaa
 Käsikirjoitus Teemu Nikki – Armomurhaaja Aki Kaurismäki – Toivon tuolla puolen  Inari Niemi – Joulumaa  Antti Tuuri, AJ Annila, Aku Louhimies – Ikitie:  Kuvaus Rauno Ronkainen – Ikitie Lasse Frank – Tom of Finland  Jarkko T. Laine – Kaiken se kestää  Mika Orasmaa – Tuntematon sotilas
 Leikkaus Ben Mercer – Tuntematon sotilas Samu Heikkilä – Toivon tuolla puolen  Otto Heikola, Riitta Poikselkä – Tokasikajuttu  Tambet Tasuja – Ikitie:  Lavastus Kalju Kivi – Ikitie Saara Joro – Kaiken se kestää  Kari Kankaanpää – Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset  Christian Olander – Tom of Finland
 Pukusuunnittelu Anna Vilppunen – Tom of Finland Tiina Kaukanen – Miami  Tiina Kaukanen – Toivon tuolla puolen  Eugen Tamberg – Ikitie:  Maskeeraussuunnittelu Salla Yli-luopa – Tuntematon sotilas Johanna Eliason, Lars Carlsson – Tom of Finland  Marjut Samulin – Miami  Riikka Virtanen – Ikitie
 Musiikki Timo Kaukolampi, Tuomo Puranen – Armomurhaaja Tytti Arola, Minka Kuustonen, Olli Ilpo Salonen – Wendy and the Refugee Neverland  Lasse Enersen – Tuntematon sotilas  Ian Person, Kalle Gustafsson Järneholm, Panu Aaltio, Tuomas Kantelinen – Ikitie:  Äänisuunnittelu Kirka Sainio – Tuntematon sotilas Fredrik Dalenfjäll – Ikitie  Jussi Honka, Enos Desjardins – Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset  Niklas Skarp, Christian Holm – Tom of Finland
 Dokumentti Hobbyhorse revolution – Selma Vilhunen Hyvä postimies – Tonislav Hristov  Tokasikajuttu – Jukka Kärkkäinen, JP Passi  Pohjolan enkeli – Jean-Michel Roux:  Lyhytelokuva Katto – Teppo Airaksinen Penelope – Heta Jäälinoja  Salaviinan polttajat – Juho Kuosmanen  Saatanan kanit – Teemu Niukkanen
Voittajat ja ehdokkaat > Useita palkintoja saaneet elokuvat

| Palkintoja | Elokuva |
| --- | --- |
6: Ikitie
4: Tuntematon sotilas
2: Armomurhaaja
Voittajat ja ehdokkaat > Useita ehdokkuuksia saaneet elokuvat

| Ehdokkuuksia | Elokuva |
| --- | --- |
13: Ikitie
11: Tuntematon sotilas
6: Toivon tuolla puolen
5: Armomurhaaja
5: Kaiken se kestää
5: Miami
5: Tom of Finland
4: Joulumaa
2: Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset
2: Tokasikajuttu
Aiheesta muualla

Jussi-gaalan viralliset sivut
Parhaasta ohjauksesta palkittu AJ Annila vuonna 2009.
Parhaasta naispääosasta palkittu Krista Kosonen vuoden 2011 Jussi-gaalassa.
Parhaasta miessivuosasta palkittu Hannu-Pekka Björkman vuonna 2009.
Parhaasta naissivuosasta palkittu Sidse Babett Knudsen vuonna 2016.
Reggio Calabrian metropolikaupunki

Reggio Calabrian metropolikaupunki (ital. Città Metropolitana di Reggio Calabria) oli yksi Italian maakuntatason hallintoalueista. Se korvasi vuoden 2017 alusta alkaen Reggio Calabrian maakunnan. Metropolikaupungin pääkaupunki on Reggio di Calabria.
Metropolikaupunki sijaitsee Calabrian alueella Italian "saappaankärjessä". Etäisyys Sisiliaan on Messinansalmen kapeimmassa kohdassa noin kolme kilometriä.  Metropolikaupungin pinta-ala on 3 210 km² ja asukasluku noin 550 000. Alueella on 97 kuntaa.
Reggio Calabriassa on rantaviivaa Tyrrhenanmeren ja Joonianmeren rannalla yhteensä kaksisataa kilometriä. Aspromonten kansallispuisto sijaitsee maakunnassa.
Riisitunturin kansallispuisto

Riisitunturin kansallispuiston tunnus
| --- | --- |
Sijainti:  Posio Suomi
Pinta-ala:  76 km2
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1982
Kävijämäärä:  61 200 (2023)
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Riisitunturin kansallispuisto on Posion kunnassa Lapin maakunnassa sijaitseva kansallispuisto. Sen pinta-ala on 76 neliökilometriä, ja se on perustettu vuonna 1982. Puisto on tunnettu erityisesti kostean ilmaston luomista rinnesoistaan ja talvisista tykkymuodostelmista. Riisitunturin luonto on innottanut luonnontutkijoita ja erityisesti suotutkijoita, ja alue on Oulangan tutkimusaseman tutkimuskohde.
Näkymä Noukavaaran päältä
Kansallispuistossa on kaksi päiväreittiä, joista toinen on Riisin rääpäsy (4,3 km) ja toinen Riisin rietas (10,7 km). Puiston halki Riisitunturilta Kirintövaaraan kulkee retkeilyreitti (26 km). Kaksoishuippuisen Riisitunturin (465,3 mmpy.) kupeessa sijaitsee puiston ainoa autiotupa.
Riisitunturin kansallispuistoa talvella
Riisitunturin kansallispuisto valittiin Vuoden Retkikohteeksi 2010 Suomessa yleisöäänestyksen tuloksena.
Riisitunturin lähimmät kansallispuistot ovat Oulangan kansallispuisto, Syötteen kansallispuisto ja Pyhä-Luoston kansallispuisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riisitunturin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Luontoon.fi – Riisitunturin kansallispuisto
Posiolapland.com – Riisitunturin kansallispuisto
Reivaus

Reivattu isopurje Bavaria 36 -purjeveneessä, genua on rullattu kokonaan sisään.
Reivaus tarkoittaa purjealuksen purjeen pinta-alan pienentämistä ja tuulipinnan keskipisteen laskemista alaspäin. Reivaus tehdään veneen käyttöohjeissa annetun tuulennopeuden mukaan tai veneen kallistumisesta päätellen. Reivauksen ansiosta purjeveneen nopeus vastatuuleen yleensä kasvaa ja luovikulma (veneen keskilinjan ja tuulensuunnan välinen kulma) pienenee kallistumisen vähentyessä. Reivauksen etuja ovat myös turvallisuuden lisääntyminen ja lisäksi purje ei veny ja veneen osat (esimerkiksi masto, vantit ja köydet eli rikaus ja takila) eivät rikkoonnu liian suurista voimista. Yleensä huviveneissä reivattavia purjeita ovat isopurje ja genua tai fokka.
Isopurjeen reivaus tapahtuu laskemalla purjetta alaspäin (nostoköydestä) sekä kiinnittämällä etualanurkka ja taka-alanurkka (reivi)köydellä puomiin kiinni. Tämän jälkeen purje kiristetään jälleen suoraksi nostimella (nostoköydellä). Etupurjeen (genua tai fokka) reivaus tapahtuu yleensä vaihtamalla tilalle pienempi purje. Rullalaitteella (rullapurjeella) varustetussa veneessä reivaus tehdään rullaamalla purje osittain kiinni, rullaaminen voi tapahtua isopurjeessa maston sisälle, puomin ympärille tai etupurjeessa etuliikin ympärille.
Sana reivata juontaa juurensa ruotsinkieliseen sanaan reva.
Just Good Old Rock and Roll

| Just Good Old Rock and Roll The Electric Prunes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1969
 Julkaistu: kesäkuu 1969
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): David Hassinger
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, garage rock, acid rock
 Kesto: 37.28
 Levy-yhtiö: Reprise Records
The Electric Prunesin muut julkaisut
| Release of an Oath 1968 | Just Good Old Rock and Roll 1968 | Stockholm '67 1997 |
Just Good Old Rock and Roll on The Electric Prunesin viides albumi vuodelta 1969.
Kappaleet > A-puoli

Sell  – 3.13 (säv. M. Herron, John Herron)
14 Year Old Funk – 3.31 (säv. Bill Daffern, Ron Morgan)
Love Grows – 4.07 (säv. Bill Daffern, John Fleck, Ron Morgan, Brett Wade)
So Many People To Tell – 4.00 (säv. Brett Wade)
Finders Keepers, Losers Weepers – 3.30 (säv. Jimmy Holiday, Jimmy Lewis, Cliff Chambers)
Kappaleet > B-puoli

Giant Sunhorse – 4.06 (säv. Bill Daffern, Ron Morgan, Larry Tamblyn, Brett Wade)
Violent Rose – 2.42 (säv. John Herron, Dick Whetstone)
Thorjon – 2.58 (säv. Mark Kincaid, Brett Wade, Dick Whetstone)
Silver Passion Mine – 2.53 (säv. Brett Wade)
Tracks – 2.44 (säv. M. Herron, John Herron)
Sing To Me – 3.22 (säv. Brett Wade)
Kokoonpano

John Herron – urut
Brett Wade – basso, huilu, laulu
Ron Morgan – kitara
Mark Kincaid – kitara, laulu
Dick Whetstone – rummut, laulu
Arviot

Allmusic:
Riisivainiorotta

| Riisivainiorotta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravanleukaiset jyrsijät Sciurognathi
Heimo::  Muridae
Alaheimo::  Varsinaiset rotat ja hiiret Murinae
Suku::  Rotat Rattus
Laji::  argentiventer
Kaksiosainen nimi
 Rattus argentiventer  Robinson & Kloss, 1916 

Katso myös
   Riisivainiorotta Wikispeciesissä   Riisivainiorotta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Riisivainiorotta (Rattus argentiventer) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva jyrsijä. Se on hyvin levinnyt Etelä-Aasiassa.
Riisivainiorotta viihtyy parhaiten ihmisten viljelemillä riisipelloilla ja nurmilla. Sen ruokavalioon sisältyy hyönteiset, siemenet, pähkinät, riisi, kasvikset ja hedelmät.
Aiheesta muualla

ITIS: Rattus argentiventer (englanniksi)
Qubadlı

| Qubadlı |
| --- | --- |

 Qubadlı
 Koordinaatit: 39°20′38″N, 46°34′47″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Qubadlı
Kaupungiksi:  1990
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qubadlı (arm. Սանասար, Sanasar, myös Քաշունիք, Kašunik; ven. Кубатлы, Kubatly) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Pienen-Kaukasuksen reuna-alueella Bərgüşadjoen varrella 403 kilometriä Bakusta lounaaseen.
Paikkakunnasta tuli Qubadlın piirin keskus vuonna 1933, kaupunkimainen taajama vuonna 1962 ja kaupunki vuonna 1990. Neuvostoaikana se oli maatalousalueen keskus, jossa toimi elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Vuonna 1991 siellä oli 5 800 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Qubadlın Vuoristo-Karabahin sodan aikana elokuussa 1993, jolloin koko azeriväestö pakeni kaupungista. Myöhemmin lähes täydellisesti tuhottu paikkakunta kuului de facto itsenäisen Vuoristo-Karabahin tasavallan Qašataghin piiriin.
Azerbaidžan ilmoitti vallanneensa kaupungin takaisin lokakuussa yhteenottojen alettua uudestaan vuonna 2020.
Kannisto

Kannisto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikat

Kannisto, kylä Halikossa
Kannisto, kylä Halsualla
Kannisto, kylä Hämeenlinnassa
Kannisto, kaupunginosa Keravalla
Kannisto, kaupunginosa Nokialla
Kannisto, kylä Punkalaitumella
Kannisto, pientaloalue Kivistön kaupunginosassa Vantaalla
Henkilöt

Aino Kannisto (s. 1973), valokuvataiteilija
Anshelm Kannisto (vuoteen 1906 Käck, 1876–1930), kansanedustaja (SDP)
Artturi Kannisto (1874–1943), kielentutkija ja oikeakielisyysmies
Heikki Kannisto (vuoteen 1906 Henrik Candelin, 1898–1957), juristi, poliitikko ja ministeri (Kansallinen Edistyspuolue)
Jouni ”Tane” Kannisto (s. 1962), jazzmuusikko, soitinkorjaaja ja musiikkipedagogi
Jouni Kannisto (s. 1977), tenori
Mika Kannisto (s. 1969), jääkiekkoilija
Sanna Kannisto (s. 1974), valokuvataiteilija
Santeri Kannisto (s. 1970), kirjailija ja ohjelmistoyrittäjä
Timo Kannisto (1940–2018), arkkitehti
Tuomas Kannisto, säveltäjä, sanoittaja ja basisti
Tuulikki Kannisto (o.s. Haro, 1941–2017), ammattiyhdistysjohtaja
Väinö Kannisto (1897–1971), valokuvaaja
Väinö Kannisto (1916–2002), väestötieteilijä, Artturi Kanniston poika
Muita merkityksiä

Kanniston leipomo, Helsingissä toimiva leipomoyritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kannisto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ribbungenit

Ribbungenit (muinaisnorjaksi ribbungene) olivat Norjan keskiajan kapinallisryhmä tai puolue. Kun merkittävin kapinaliike baglit oli hävinnyt taistelun birkebeinejä vastaan vuonna 1219, baglien rippeistä muodostettiin ribbungenit. Heidän johtajansa oli entinen bagli Gudolf av Blakstad. Ribbungenit ajoivat kuninkaaksi baglien puolueen kannattaman vastakuningas Erling Steinveggin poikaa Sigurd Ribbungia.
Ribbungenien kannatus rajoittui Østlandetiin, jossa heidän tärkein alueensa oli Romerike. Vuonna 1223 jaarli Skule Bårdsson vangitsi Sigurd Ribbungin, mutta tämä onnistui pakenemaan seuraavana vuonna. Ribbungit pitivät sen jälkeen hallussaan Romerikeä ja osia Hedmarkista, kunnes kuningas Haakon IV Haakoninpoika karkotti heidät vuonna 1227. Sigurd Ribbung oli kuollut edellisenä vuonna, eivätkä ribbungenit enää pystyneet keräämään riittävää kannatusta.
Päivällinen

Päivällinen on ateria, joka syödään iltapäivällä tai alkuillasta. Päivällinen on lounaan ohella toinen päivän pääaterioista. Yleensä päivälliseksi syödään jotakin lämmintä ruokaa.
Päivällisen koostumus ja syömisaika vaihtelevat kulttuurista riippuen. Historiallisesti sillä on tarkoitettu päiväsaikaan syötyä päivän ensimmäistä ateriaa. Läntisessä maailmassa päivällinen syödään usein illalla, eikä erillistä illallista välttämättä syödä ollenkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päivällinen Wikimedia Commonsissa
Kallinlampi (Saarijärvi)

| Kallinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°34′56″N, 25°21′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskupuro:  Kallinpuro Lanneveteen 
Järvinumero:  14.651.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  171 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  2,033 km  
Pinta-ala:  7,384 ha  
Tilavuus:  0,0001612 km³ 
Keskisyvyys:  2,18 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKallinlampi 
Kallinlampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 890 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 161 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Lanneveden alueeseen (14.651) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171 metriä mpy.
Riisselja–Ikla-rata

Riisselja–Ikla-rata (vir. Riisselja–Ikla raudtee) oli vuosina 1923–1975 Viron rataverkkoon kuulunut kapearaiteinen rautatie, joka alkoi Pärnun ja Mõisakülan välisellä rataosuudella sijaitsevalta Riisseljan asemalta ja päättyi Iklaan Riianlahden rannalle aivan Viron ja Latvian rajalle. Radan pituus oli 49 kilometriä.
Rakentaminen

Rautatien rakentaminen alkoi 1910- ja 1920-luvun vaihteessa. Sen alkukohdaksi valittiin Tallinna–Mõisaküla-radan Riisseljan asema, koska jo vuonna 1919 sieltä erkani Iklan suuntaan kahden kilometrin mittainen haararata. Vuonna 1920 aloitettiin olemassa olevan radan korjaus ja pidentäminen Orajõelle asti. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta, ja rata avattiin liikenteelle 22. tammikuuta 1923. Vuonna 1925 rataa jatkettiin Orajõelta Iklaan. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset rakensivat yhdysradan Iklasta Latvian puolella sijaitsevaan Ainažiin (vir. Heinaste).
Sulkeminen

Rautatie suljettiin 30. syyskuuta 1975, jolloin se oli viimeinen käytössä ollut Viron kapearaiteinen rautatie. Rata purettiin pian sulkemisen jälkeen.
Riitta Manninen

Riitta Helena Manninen (s. 11. tammikuuta 1957 Kärsämäki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Kärsämäen Katajaa ja harjoitteli itsenäisesti ilman valmentajaa.
Kalevan kisoista Manninen saavutti 400 metrin aitajuoksusta kolme pronssia vuosina 1982, 1983 ja 1985. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen.
Päivälehden arkisto

Päivälehden arkiston tutkijasali.
Päivälehden arkisto oli vuosina 1990–2023 toiminut suomalainen yksityinen arkisto, jonka kokoelmissa säilytettiin Sanoma Oyj:n ja sen tytäryhtiöiden historiaan liittyneitä asiakirjoja ja lehtikokoelmia.
Päivälehden arkistosäätiö perustettiin vuonna 1984. Vuonna 2001 arkistosäätiön yhteyteen perustettiin Päivälehden museo. Vuonna 2005 Päivälehden arkistosäätiö ja korkeatasoista tieteellistä tutkimusta tukenut Helsingin Sanomain 100-vuotissäätiö yhdistyivät Helsingin Sanomain Säätiöksi.
Päivälehden arkisto ja Päivälehden museo yhdistettiin vuonna 2023, jolloin syntyi nykyinen Median museo ja arkisto Merkki.
Aiheesta muualla

Arkiston sivusto
Pyöriälampi (Joutsa)

| Pyöriälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°42′28″N, 26°21′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Suonteeseen 
Järvinumero:  14.851.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,1 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  1,025 km  
Pinta-ala:  6,426 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPyöriälampi 
Pyöriälampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Marjotaipaleen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,1 metriä mpy.
Kahteen rakastunut (vuoden 1955 elokuva)

| Kahteen rakastunut> Three for the Show |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi
Ohjaaja:  H. C. Potter
Käsikirjoittaja:   Edward Hope  Leonard Stern 
Perustuu:  W. Somerset Maughamin näytelmään
Tuottaja:  Jonie Taps
Säveltäjä:  George Duning
Kuvaaja:  Arthur E. Arling
Leikkaaja:  Viola Lawrence
Pääosat:   Betty Grable  Jack Lemmon  Gower Champion  Marge Champion 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 24. helmikuuta 1955  Suomi 15. heinäkuuta 1955 
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  $ 1,25 miljoonaa (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahteen rakastunut (engl. Three for the Show) on H. C. Potterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva vuodelta 1955. Sen pääosia näyttelevät Betty Grable, Jack Lemmon, Gower Champion ja Marge Champion. Kahteen rakastunut on kuvattu Technicolor- ja CinemaScope-menetelmillä.
Kahteen rakastunut perustuu W. Somerset Maughamin kirjoittamaan näytelmään Too Many Husbands, josta Edward Hope ja Leonard Stern laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
Kahteen rakastunut sai kotimaan ensi-iltansa New Yorkissa 24. helmikuuta vuonna 1955. Suomen ensi-illan elokuva sai 15. heinäkuuta vuonna 1955.
Kahteen rakastunut on uudelleenfilmatisointi elokuvasta Liian monta isäntää (Too Many Husbands, 1940), jonka pääosissa ovat Jean Arthur ja Fred MacMurray.
Kahteen rakastunut oli Betty Grablen viimeinen musikaalielokuva ja toiseksi viimeinen elokuva. Jack Lemmonille se oli ensimmäinen musikaalielokuva ja värielokuva. Elokuvan tanssinumeroiden koreografioina toimivat Betty Grable ja Jack Cole.
Kahteen rakastunut julkaistiin DVD:lle 1. helmikuuta vuonna 2011.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Betty Grable  | … |  Julie Stewart Lowndes   |
|  Jack Lemmon  | … |  Martin "Marty" Stewart   |
|  Gower Champion  | … |  Vernon Lowndes   |
|  Marge Champion  | … |  Gwen Howard   |
|  Myron McCormick  | … |  Mike Hudson   |
|  Paul Harvey  | … |  Eversti Harold J. Wharton   |
|  Robert Bice  | … |  Kersantti Charlie O'Hallihan   |
|  Charlotte Lawrence  | … |  Neiti Williams   |
Lauluja

"How Come You Do Me Like You Do?" (Betty Grable)
"Down Boy" (Betty Grable, Gower Champion ja Jack Lemmon)
"I've Got A Crush On You" (Betty Grable ja Jack Lemmon; lopussa myös Marge Champion ja Gower Champion)
"Someone to Watch Over Me" (Marge Champion ja Gower Champion alussa; myöhemmin vain Marge Champion)
"Just One of Those Things" (Betty Grable, Marge Champion ja Gower Champion)
"Which One" (Marge Champion)
"I've Been Kissed Before" (Betty Grable)
Aiheesta muualla

Kahteen rakastunut (vuoden 1955 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kahteen rakastunut (vuoden 1955 elokuva) Elonet.
Kahteen rakastunut (vuoden 1955 elokuva) AllMoviessa. (englanniksi)
Jättiläinen (vuoden 2016 elokuva)

| Jättiläinen |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Hermanni Suppanen, 2016.
Ohjaaja:  Aleksi Salmenperä
Käsikirjoittaja:   Pekko Pesonen 
Tuottaja:   Aleksi Bardy  Dome Karukoski 
Pääosat:   Joonas Saartamo  Jani Volanen  Peter Franzén  Saara Kotkaniemi  Elena Leeve 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Helsinki-filmi
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2016-01-2222. tammikuuta 2016 (Suomi)  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jättiläinen on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aleksi Salmenperä ja käsikirjoittanut Pekko Pesonen.
Juoni

Jättiläinen perustuu tositapahtumiin. Elokuva kertoo valtavan, uutta bioliuotusprosessia käyttävän kainuulaisen Talvivaaran nikkelikaivoksen perustamisesta ja ympäristölupaviranomaisten toiminnasta. Nuori virkamies Jussi (Joonas Saartamo) saa käsiteltäväkseen kaivoksen ympäristöluvan. Hän alkaa epäillä, että häneltä salataan olennaisia tietoja. Jussi joutuu vastakkain kaivosmoguli Pekka Perän (Jani Volanen) ja hyvä veli -verkoston kanssa. Käsikirjoittaja Pekko Pesonen haastatteli Perää kolmen tunnin ajan, ja monet Perän repliikeistä ovat suoraa lainausta tästä haastattelusta. Käsikirjoittaminen edellytti kuitenkin faktan ja fiktion tasapainon löytämistä, sillä esimerkiksi liikemiesten ja ELY-keskuksen tai aluehallintoviraston välisestä korruptiosta ei tuolloin ollut suoria todisteita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joonas Saartamo  | … |  Jussi Karevuo   |
|  Jani Volanen  | … |  Pekka Perä   |
|  Peter Franzén  | … |  Raimo   |
|  Saara Kotkaniemi  | … |  Ada Koljonen   |
|  Elena Leeve  | … |  Eeva   |
|  Leea Klemola  | … |  yksi Talvivaaran johtajista   |
|  Pertti Sveholm  | … |  Eino   |
|  Jussi Nikkilä  | … |  Kalle   |
|  Pirjo Lonka  | … |  Ely-keskuksen työntekijä   |
|  Tatu Siivonen  | … |     |
|  Minna Suuronen  | … |  Ulla Antikainen   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Marja   |
|  Teijo Eloranta  | … |     |
|  Tommi Korpela  | … |     |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  Elias Ekdahl   |
|  Pekka Valkeejärvi  | … |  Eevan isä, Jussin appiukko   |
|  Raimo Grönberg  | … |     |
|  Jukka Kärkkäinen  | … |     |
|  Markku Maalismaa  | … |  poliisikuulustelija   |
|  Jukka-Pekka Palo  | … |  PR-konsultti   |
|  Minna Puolanto  | … |     |
|  Seppo Pääkkönen  | … |     |
|  Timo Sinivuori  | … |     |
|  Mari Rantasila  | … |  ministeri Paula Lehtomäki   |
|  Eero Saarinen  | … |     |
|  Johan Storgård  | … |     |
|  Jarkko Tamminen  | … |  Mauri Pekkarinen  |
|  Antti Virmavirta  | … |     |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Episodi Jussi Huhtala: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Ilta-Sanomat Tarmo Poussu: 

Joulukuussa 2019 suomalaiset elokuvakriitikot äänestivät Jättiläisen 2010-luvun kolmanneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi Juho Kuosmasen Hymyilevän miehen (2016) ja Miia Tervon Auroran (2019) jälkeen..
Aiheesta muualla

Jättiläinen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jättiläinen Elonet.