stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rooman ePrix
Tulokset

| Vuosi | Vuosi | Rata | Voittaja | Toinen | Kolmas | Paalupaikka | Nopein kierros | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | 2018 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Sam Bird DS Virgin Racing |  Lucas di Grassi Audi Sport ABT Schaeffler |  André Lotterer Techeetah |  Felix Rosenqvist Mahindra Racing |  Daniel Abt Audi Sport ABT Schaeffler |  |
| 2019 | 2019 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Mitch Evans Panasonic Jaguar Racing |  André Lotterer DS Techeetah |  Stoffel Vandoorne HWA Racelab |  André Lotterer DS Techeetah |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  |
| 2021 | Kilpailu 1 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  Sam Bird Jaguar Racing |  Mitch Evans Jaguar Racing |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Mitch Evans Jaguar Racing |  |
| 2021 | Kilpailu 2 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Alexander Sims Mahindra Racing |  Pascal Wehrlein TAG Heuer Porsche Formula E Team |  Nick Cassidy Envision Virgin Racing |  Nyck de Vries Mercedes-EQ Formula E Team |  |
| 2022 | Kilpailu 1 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Robin Frijns Envision Racing |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Stoffel Vandoorne Mercedes-EQ Formula E Team |  Lucas di Grassi ROKiT Venturi Racing |  |
| 2022 | Kilpailu 2 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  Robin Frijns Envision Racing |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  Robin Frijns Envision Racing |  |
| 2023 | Kilpailu 1 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Nick Cassidy Envision Racing |  Maximilian Günther Maserati MSG Racing |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  |
| 2023 | Kilpailu 2 | Circuito Cittadino dell'EUR |  Jake Dennis Avalanche Andretti Formula E |  Norman Nato Nissan Formula E Team |  Sam Bird Jaguar TCS Racing |  Jake Dennis Avalanche Andretti Formula E |  Jean-Éric Vergne DS Penske |  |
Samiopoúla

Samiopoúlan saari Sámokselta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°37′42.08″N, 26°47′36.79″E, Anatolikí Sámos Sámos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Korkein kohta:  153 m
Pinta-ala:  1,018 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  4
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Samiopoúla (kreik. Σαμιοπούλα) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Sámoksen eteläpuolella ja kuuluu Pohjoisen Egean saariin. Saaren pinta-ala on 1,018 km² ja asukasluku 4 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saarella on muutama talo sekä kaksi pientä kirkkoa, jotka muodostavat saaren Samiopoúlan kylän. Saaren nimi on suomeksi ”Pieni Sámos”.
Samiopoúlan Psalídan rantaa. Taustalla häämöttää Sámoksen Kérkis-vuori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samiopoúla Wikimedia Commonsissa
Pohjoisen Egean saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Chíos  Foúrnoi Foúrnoin saaret  Ikaría  Lesbos  Límnos  Sámos  Samothráki  Thásos 
Muut suuremmat saaret:   Ágios Efstrátios  Ágios Minás  Antípsara  Oinoússes  Pasás  Psará  Thýmaina 
Pienet saaret:   Ágio Nikoláki  Ágioi Apóstoloi  Ágios Geórgios, Lesbos pohj.  Ágios Geórgios, Lesbos etelä  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos  Ágios Panteleímonas  Ágios Stéfanos, Chíos itä  Ágios Stéfanos, Chíos länsi  Alatonísi  Alogonísi  Anthropofás  Archontóniso  Asprónisos  Barmpaliás  Daskaleió  Delfíni  Diapóri  Diapórti  Gaïdourónisos  Garmpiás  Gramvoúsa  Kalógeroi  Karkálas  Kasonísi  Kastriá  Káto Nisí  Kavaloúros  Kisiriá  Koínyra  Kokkinonísi  Kómpi  Koukonísi  Koúnoupas  Kýdonas  Makronísi  Makróniso  Margaríti  Mastrogiórgi  Mediakó  Megalonísi  Mikró Nisí  Mikrós Ágios Minás  Mikrós Anthropofás  Nisáki  Pámfyllo  Panagiá, Lesbos  Panagía, Thásos  Pateróniso  Pelagónisos  Pélagos  Pláka  Póchis  Pontikonísi  Prasológos  Prasonisáki  Prasonísi 1 ja 2, Oinoússes  Prasonísi, Psará  Prasonísi, Sámos  Roúmpos  Samiopoúla  Sergítsi  Skordonísi  Strongyló  Strovíli  Telóni  Thymaináki  Tigáni  Tsoukalás  Vareloúdi  Vátos  Venétiko  Zouráfa 
Turkille kuuluvat saaret:   Imbros (Gökçeada)  Tenedos (Bozcaada)
Hanna Heinmaa

Hanna Heinmaa (s. 1978) on virolainen pianisti.
Heinmaa aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana. Hän opiskeli Tallinnan musiikkilukiossa Maigi Pakrin johdolla ja valmistui vuonna 2005 Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistosta, jossa hänen opettajanaan toimi Arbo Valdma. Vuosina 2002–2004 hän sai kamarimusiikissa opetusta Alban Berg -kvartetilta. Heinmaa on saanut useita palkintoja, kuten ensipalkinnon Viron nuorten pianistien kilpailussa Tartossa (1994), kolmannen sijan Nuorten muusikoiden Euroviisuissa Lissabonissa (1996) ja kolmannen sijan Lions Clubin kilpailussa Remscheidissa (1998).
Heinmaa aloitti konserttitoimintansa Jehudi Menuhinin Live Music Now -ohjelmassa vuonna 2001. Vuonna 2004 hän sai Ensemble Modernin stipendin Frankfurtista. Hän on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona monissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Hän on soittanut myös muiden muassa Tallinnan kamariorkesterin, Pärnun kaupunginorkesterin, Viron kansallisen sinfoniaorkesterin ja Bergische Symphonikerin solistina. Hänen kanssaan ovat esiintyneet muiden muassa sellistit Julia Tom, Trey Lee Chui-yee ja Oriol Aymat. Hän on työskennellyt kansainvälisesti avustavana professorina ja kirjeenvaihtajana kesäkursseilla. Vuonna 2006 hänestä tuli Kölnin musiikki- ja tanssiyliopiston dosentti.
Heinmaa on levyttänyt Lepo Sumeran pianomusiikkia.
Ruotsi–Suomi-jääpallomaaottelu 1940

Suomen jääpallomaajoukkue Tukholman olympiastadionilla.
Ruotsi–Suomi-jääpallomaaottelu 1940 pelattiin talvisodan aikana 11. helmikuuta 1940 Tukholman olympiastadionilla. Kyseessä oli hyväntekeväisyysottelu, jolla ruotsalaiset keräsivät varoja sotaa käyvän naapurimaansa tukemiseksi. Kaksi päivää myöhemmin Suomi pelasi vastaavan ottelun myös Norjaa vastaan Oslossa.
Taustaa

Ajatuksen ottelun järjestämisestä esitti tammikuun alussa tunnettu ruotsalainen urheilutoimittaja Torsten Tegnér ja sen valmistelut aloitettiin välittömästi. Koska myös Norjassa päätettiin pelata yksi ottelu, valittiin järjestelykomitean johtoon Ruotsin kruununprinssin Gustaf Adolf lisäksi Norjan kruununprinssi Olav. Otteluiden tuotto oli tarkoitus lahjoittaa Suomen Punaisen Ristin kautta sotainvalideille. Suomen joukkueen matka- ja majoituskustannukset sekä muut menot saatiin lahjoituksina yksityisiltä.
Ruotsi-Suomi-maaottelu

Tukholmassa järjestetyn maaottelun tunnuslauseeksi muodostui "Finlands sak är vår" eli "Suomen asia on meidän". Se radioitiin sekä Suomeen että Ruotsiin ja myös radiokuuntelijoilla oli molemmissa maissa mahdollisuus osallistua keräykseen. Pääsyliput maksoivat viisi kruunua ja erikoista oli, että sen ostivat myös kaikki ottelun aikana stadionilla työskennelleet mukaan lukien tiedotusvälineiden edustajat. Tapahtuma alkoi kansallislauluilla, jonka jälkeen ruotsalainen näyttelikjä-tenori Alf Alfer esitti Ruotsin kansallishymnin ja suomalainen näyttelijä Ella Eronen lausui Maamme-laulun suomeksi ja ruotsiksi. Häntä alettiin tämän johdosta kutsumaan "Suomen sinivalkoiseksi ääneksi". Järjestelytoimikuntaa johtaneen kruununprinssi Gustaf Adolfin lisäksi ottelua olivat kuninkaallisista seuraamassa myös Ruotsin kuningas Kustaa V sekä prinssi Carl Johan.
Suomen omat jääpallosarjat oli kaudella 1939–1940 luonnollisesti peruttu sodan vuoksi ja joukkue koostui pelaajista, jotka saapuivat otteluun suoraan rintamalta. Se päättyi lopulta Ruotsin voittoon maalein 2–1. Ottelun aikana pakkasta oli 17 astetta, mutta siitä huolimatta stadionille kerääntyi 6 344 katsojaa. Kaikki lipun ostaneet eivät kuitenkaan saapuneet paikalle, sillä ottelu oli myyty loppuun jo paria viikkoa aikaisemmin. Suomen joukkueen valmentajana toimi Max Viinioksa, pelaajien joukossa olivat muun muassa Ernst Grönlund, Frans Karjagin, Reino Lindroos, Risto Rinne ja Sakari Salo. Ottelun poikkeuksellisesta luonteesta johtuen mukaan valittiin myös Työväen Urheiluliiton joukkueiden pelaajia, vaikka yleensä tuohon aikaan Suomen maajoukkue koostui pelkästään Suomen Palloliiton pelaajista. Joukkueenjohtajina toimivat SPL:n ja TUL:n puheenjohtajat Erik von Frenckell ja Urho Rinne. Kyseessä oli kaikkiaan 22. Suomen ja Ruotsin välinen jääpallomaaottelu.
Suomen joukkue

Risto Rinne (HJK), Frans Karjagin (HIFK), Yrjö Leppänen (ViPS), Arttu Jussila (WP-35), Torsten Svanström (HIFK), Pauli Aho (WP-35), Erik Åberg (HIFK), Ernst Grönlund, (HIFK), Sakari Salo (ViPS), Pauli Vahtonen (TuPy, TUL), Tauno Raunio (TuPy, TUL)
Ruotsin joukkue

Nils Werner (IFK Uppsala), Gunnar Jonasson (IF Göta), Hjalmar Klarqvist (Slottsbrons IF), Gunnar Hyttse (Västerås SK), Hilding Gustafsson (Reymersholms IK), Kallur Hansson (IFK Rättvik), Einar Ask (Sandvikens AIK), Ebbe Larsson, (Bollnäs GIF), Edvard Andersson (Skutskärs IF), Leif Wasberg (Brobergs IF), Gösta Svensson (Nässjö IF)
Keräysten tuotto

Radiokuuntelijoilta saadut lahjoitukset mukaan lukien Tukholman ottelutapahtuman tuotto oli 475 000 kruunua eli noin 5,6 miljoonaa markkaa, nykyrahassa lähes 1,6 miljoonaa euroa. Yleisradio järjesti samaan aikaan Suomessa keräyksen, jonka tuotto oli 8,2 miljoonaa markkaa. Kun Norjasta saatiin vielä 583 000 markkaa, muodostui koko keräyksen tuotoksi noin 14,5 miljoonaa markkaa, joka nykyrahassa on 4,1 miljoonaa euroa. Suomessa ja Ruotsissa kerätyt varat luovutettiin sotainvalidien hyväksi, Norjasta saadut puolestaan ohjattiin Urheilutoimittajien kerhon kautta puutteeseen joutuneitten urheilijoitten perheille.
Aiheesta muualla

Ruotsin television Stopptid-ohjelma jääpallomaaottelusta SVT Play
Giganthias

| Giganthias> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Koruahvenet Anthiinae
Suku::  Giganthias  Katayama, 1954
Katso myös
   Giganthias Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Giganthias on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Tyyneltämereltä ja Intian valtamereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:
Giganthias immaculatus Katayama, 1954
Giganthias serratospinosus White & Dharmadi, 2012
Rigoletto

Rigoletto on Giuseppe Verdin kolminäytöksinen ooppera, jonka libreton on kirjoittanut Francesco Maria Piave. Libretto perustuu Victor Hugon näytelmään Le roi s'amuse (Kuningas huvittelee). Teos sai ensi-iltansa Venetsiassa La Fenice -teatterissa 11. maaliskuuta 1851. Rigoletto on Verdin "romanttisen trilogian" ensimmäinen ooppera. Yhteistä näille kaikille teoksille oli yhteiskunnan hylkimä keskushenkilö sekä heidän musiikillinen erottuvuutensa edellisistä oopperoista; Rigolettossa rujo kyttyräselkä hovinarri, Trubaduurissa mustalaisnainen Azucena ja La Traviatassa kurtisaani Violetta Valéry. Nämä "romanttisen trilogian" teokset kuuluvat nykyisin jokaisen oopperatalon perusohjelmistoon.
Oopperan synty

Verdi valitsi v. 1850 libretisti Francesco Maria Piaven kanssa aiheeksi Victor Hugon näytelmän Le Roi s'amuse ennen kuin oli säveltänyt Stiffelion. Näytelmän perusajatuksen mukaan hovinarri halusi tappaa koko val­takun­nan hallitsijan. Libretto valmistui lokakuussa ja joulukuussa Venetsian oopperan La Fenicen johtaja Carlo Marzari kir­joitti Verdille ilmoittaen, että "moraa­liton ja säädytön" La Maledi­zione libretto ei läpäissyt sensuuria. Piave kirjoitti uuden version nimeltä Il Duca di Vendome. Nyt valtakunta vaihtui Mantovan herttuakunnaksi mutta juoneen jäi epäloogisuuksia. Sensuuri ja La Fenicen johto hyväksyivät muutoksen, mutta Verdi ei ollut siihen tyytyväinen. Juonen ristiriitaisuudet korjattiin ja muun muassa päähenkilö Triboulet muu­tettiin Rigolettoksi. Verdi sai tahtonsa läpi ja päähenkilöstä tuli kyttyräselkäinen hovinarri. Rigoletto sävellettiin 40 päi­vässä v. 1851.  Teos sai lopullisen hyväksymisen sensuurilta vain 4 viikkoa ennen aiottua ensi-iltaa. Esitys oli täydellinen menestys.
Suomessa Rigoletto sai ensiesityksensä Helsingissä vuonna 1879, suomeksi käännettynä se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1917.
Musiikki

Enrico Caruso noin vuonna 1908.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Verdi laittoi kirouksen koko oopperan teemaksi. Se on alkusoitossa ja jokainen näytös päättyy kiroukseen. Oopperan juoni on looginen ja selkeä, keskushenkilöt on kuvattu hienosti ja elävästi, kaikilla heillä on omat huippuhetkensä. Ainoa päähenkilöistä, jolla ei ole omaa aariaa on Maddalena. Hän on kuitenkin tasavertaisena mukana III näytöksen kvartetissa. Verdin kekseliäisyyttä kuvaa myös III näytöksen myrskykohtauksessa näyttämöntakainen kuoro, joka humisee tuulena. Musiikillisesti ooppera etenee intensiivisesti ilman taukoja ja se on täynnä hienoja ja mieleenpainuvia aarioita ja duettoja. Kolmas näytös on kokonaisuudessaan täydellinen ja sen helmenä on kvartetti Bella figlia dell'amore.
Rigoletto tarjoaa kolmelle pääroolin esittäjälle paljon mehukasta laulettavaa, Erityisesti baritoneille Rigoleton rooli on aina ollut eräänlainen mittapuu. Kaikkien aikojen kuuluisin Rigoletto oli ehkä italialainen Tito Gobbi, joka myös vanhoilla päivillään opetti roolin tulkintaa Suomen kuuluisimmalle Rigoletolle, Usko Viitaselle. Muita kuuluisia Rigolettoja ovat olleet Titta Ruffo, Giuseppe De Luca, Leonard Warren, Sherrill Milnes, Renato Bruson sekä Leo Nucci. Gildan, Rigoleton tyttären, roolista muistetaan muun muassa Lina Pagliughi, Joan Sutherland, Anna Moffo, Maria Callas ja Renata Scotto. Mantuan Herttua on kuuluisimpia tenorirooleja mieleenpainuvine aarioineen. Ehkä parhaiten Herttuan roolista muistetaan Luciano Pavarotti, jonka tunnusaarioihin kuuluisa "La donna è mobile" kuului. Muita kuuluisia herttuoita ovat olleet muun muassa Enrico Caruso, Jussi Björling, Giuseppe di Stefano ja Alfredo Kraus.
Tunnetut aariat, duetot ja kvartetti

"Questa o quel­la" - Herttua I näyt.
"Pari siamo" - Rigoletto I näyt.
"Figlia.. Mio parde" - Rigoletto ja Gilda I näyt.
"T'amo..t'amo" - Herttua ja Gilda I näyt.
"Caro nome che il mio cor" - Gilda I näyt.
"Parmi veder le lagrime" - Herttua II näyt.
"Cortigia­ni, vil razza dannata" - Rigoletto II näyt.
"Tut­te le feste al tempio" - Gilda I näyt.
"Si, vendetta" - Rigoletto ja Gilda II näyt.
"La donna è mobile" - Herttua III näyt.
"Bella figlia dell’amore" - Herttua, Gilda, Rigoletto ja Maddalena III näyt.
Hahmot > Pääroolit

Mantovan herttua - tenori
Rigoletto, kyttyräselkäinen hovinarri - baritoni
Gilda, Rigoletton tytär - sopraano
Maddalena, Sparafucilen sisar - mezzosopraano
Hahmot > Sivuroolit

Sparafucile, palkkamurhaaja - basso
Kreivitär Ceprano - mezzosopraano
Kreivi Ceprano, aatelinen - basso
Kreivi Monterone, aatelinen - baritoni
Matteo Borsa, Hovimies - tenori
Marullo, Hovimies - baritoni
Giovanna, Gildan uskottu - mezzosopraano
Oikeudenpalvelija - basso
Herttuattaren Paaši - mezzosopraano
Tapahtumapaikka ja -aika ja oopperan kesto

Aika: 1500-luku	 Paikka: Mantova
Kesto: I näytös 55’, II näytös 30’ ja III näytös 35’ Yhteensä n. 2h
Lyhyt juoniseloste > I. Näytös

1. Kohtaus
Mantovan Herttuan palatsissa juhlat ovat ylimmillään. Herttua kertoo Borsalle kirkossa nähneensä tun­temattoman ja kauniin naisen, jonka hän haluaisi saada. Öisin naisen luona vierailee salaperäinen mies. Herttua toteaa Questa o quel­la (Tämä tai tuo, se on samanteke­vää) ja vie tanssin pyörteisiin Kreivitär Cepranon. Hovinarri Rigoletto pilkkaa aisankannattajaa Kreivi Cepranoa. Marullo kertoo hovimiehille hämmästyt­tävänä uutisena Rigolettolla olevan "rakastajattaren". Suuttunut Kreivi Ceprano päättää kostaa Rigolettolle. Musiikki keskeytyy Kreivi Monteronen tullessa sisään ja hän syyttää Herttuaa tyttärensä häpäisemisestä. Monterone pidätetään ja Rigoletto kääntyy pilkkaamaan Monteronea. Monterone langettaa kirouksen Rigolettolle.  Rigoletto pelästyy ja vaikenee, Monterone viedään pois.
2. Kohtaus
Rigoletto tapaa kadulla kotinsa luona palkkamurhaaja Sparafucilen. Sparafucile tarjoaa palvelustaan mutta Rigoletto varmistaa vain mistä hän löytää Sparafucilen tarvittaessa. Ajatuksissaan Rigoletto lähestyy kotioveaan Pari siamo (Olemme samanlai­sia Toisella kieli, toisella tikari). Rigoletto astuu portista sisään ja Gilda heittäytyy hänen syliinsä. Figlia.. Mio parde aloittaa Rigoletton ja Gildan dueton. Gilda on asunut isänsä luona muutaman kuukauden ja ei käy muualla kuin kirkossa. Rigoletto vaikenee Gildan äidistä. Giovannan tulee tarkasti vartioida Gildaa opastaa Rigoletto ja kuullessaan askelia kadulla, hän menee katsomaan kuka siellä on. Samassa Herttua pujahtaa ja lahjoo Giovannan. Herttua hämmästyy olevansa Rigoletton talossa ja hänen unelmoima kaunokainen onkin Rigoletton tytär. Rigoletto poistuu ja Gilda muistelee kaihoten komeaa nuorukaista joka on usein seurannut häntä kirkosta kotiin. Herttua tulee esiin kesken haaveiluiden. Gilda on innoissaan Herttuan kiihkeästä julistuksesta E il sol dell’anima, la vita è amore (Elämämme aurinko on rakkaus). Herttua esittelee itsensä köyhäksi opiskelijaksi Gualtier Maldèksi. Herttua poistuu kuullessaan kadulla liikettä. Salaliittolaiset kokoontuvat Kreivi Cepranon johdolla. Pihalla Gilda toistaa nimeä Gualtier M­aldè Caro nome che il mio cor (Rakas nimi, sydämeeni kätket­ty). Naamioituneet salaliittolaiset aikovat ryöstää Rigoletton "rakasta­jattaren". Rigoletto saapuu paikalle ja hänet puhutaan mukaan koska aikomuksena on muka ryöstää Kreivitär Ceprano. Rigoletto avustaa tahtomattaan oman tyttärensä ryöstössä. Salaliittolaisten poistuttua saaliinsa kanssa Rigoletto ymmärtää Gildan ryöstetyksi ja näytös päättyy Rigoletton epätoivoiseen huutoon Ah, La maledizione!
Lyhyt juoniseloste > II. Näytös

Herttua on onneton, palattuaan Rigoletton taloon hän huomasi sen tyhjäksi. Herttua suree menetettyä valloitustaan Parmi veder le lagrime (Luulen näkeväni hänen kyyneleensä) mutta ilostuu kun kuulee salaliittolaisten ryös­täneen Rigoletton "rakastajattaren". Herttua vie Gildan pois ja ”lohduttaa” häntä omalla tavallaan.
Rigoletto saapuu epätoivoisena palatsiin ja saa selville Gildan olevan siellä. Hovimiehille Rigoletto tunnustaa Gildan olevan hänen oma tyttärensä. Rigoletto purkaa vihaansa Cortigia­ni, vil razza dannata (Hovimie­het, kiro­tut). Lopussa hän isänä rukoilee ja anoo nöyränä hovimiehiltä Gildaa takaisin. Gilda saapuukin tukka hapsottaen ja kertoo tarinansa isälleen Tut­te le feste al tempio (Joka pyhäaamu). Kreivi Monterone vie­dään vankilaan teloitettavaksi ja Rigoletto saa muistutuksen kirouksesta. Rigoletto vanno Herttualle kostoa Sì, vendetta, tremenda vendetta (Kosto, kaamea kosto). Gilda anoo turhaan isältään armoa Herttualle.
Lyhyt juoniseloste > III. Näytös

Rigoletto ja Gilda ovat näkymättömissä Sparafucilen majatalon ulkopuolella. Gilda on korviaan myöten rakastunut Herttuaan ja tänä iltana Gildan pitäisi omakohtaisesti nähdä millainen hulttio Herttua todellisuudessa on. Herttua saapuukin majataloon ja laulaa La donna è mobile (Na­inen on huikentelevainen). Sparafucilen sisar Maddalena toimii houkutuslintuna ja liittyy Herttuan seu­raan. Upean kvartetin aloittaa Herttua Bella figlia dell’amore (Kaunis rakkauden lap­si) ja muut liittyvät siihen vuorollaan.
Sparafucile ja Rigoletto sopivat Herttuan murhaamisesta. Palkkamurhaaja saa heti puolet palkkiosta ja loput kun Rigoletto saa ruumissäkin.  Ennen poistumistaan Rigoletto käskee Gildan pukeutua pojaksi ja aamulla hänen tulee lähteä kokonaan pois kaupungista.
Myrsky nousee. Herttua kuiskuttelee Maddalenalle ja menee nukkumaan. Maddalena on ihastunut Herttuaan ja pyytää ettei tätä tapettaisi. Gilda palaa po­jaksi pukeutunee­na ja kuulee Sparafucilen ja Maddalenan keskustelun. Sparafucile ei voi pettää asia­kastaan mutta suostuu säästä­mään Herttuan, jos ennen puoltayötä tulisi joku ma­jataloon. Gilda päättää uhrata oman ­henkensä Herttuan puolesta ja koputtaa oveen. Gilda astuu sisään ja Sparafucilen tikari välähtää pimeydessä.
Myrsky on laantunut, Rigoletto saa ruumissäkin ja maksaa. Rigoletto nauttii kostostaan, mutta äkkiä hän kuulee kaukaisuudessa Herttuan iloisen äänen La donna è mobile. Peloissaan Rigoletto avaa sä­kin ja näkee kauhistuneena kuolemaisillaan olevan Gildan. Onneton isä jyskyttää turhaan hädissään majatalon ovea. Isä katselee kuolevaa tytärtään. Gilda kuiskaa ‘Rakastin häntä liian paljon ja nyt kuolen hänen takiaan’. Gilda pyytää isältään anteeksiantoa Lassu - in cielo (Tuo­lla taivaassa). Rigoletto on suunniltaan ja epätoivonen, kosto on kääntynyt häntä itseään vastaan. Ah, La maledizione! soi orkesterista oopperan lopuksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tunnetuimmat Verdin teosten esittäjät lähtien  ensimmäisistä ensi-illoista, Verdin ystävät ja työtoverit, Geni-sukututkimusprojekti  geni.com
Savigny-sur-Aisne

| Savigny-sur-Aisne |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Savigny-sur-Aisne
 Koordinaatit: 49°21′37″N, 4°43′41″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Vouziers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,4 km²
Väkiluku (2019):  373 
 – Väestötiheys:  35 as./km²
Kunnan numero:  08406
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savigny-sur-Aisne on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aisne-joen varrella, noin viisi kilometriä Vouziers’n kaupungista etelään.
Notre Dame de Savigny-sur-Aisnen kirkko
Kylän keskustassa oleva Neitsyt Marialle omistettu goottilaistyylinen kirkko on rakennettu 1400-luvulla. Kirkon julkisivu on tehty Authen ja Dom le Mesnilin louhoksista saatavasta keltaisesta kivestä. Valkoiset kivet on taas louhittu Chémeryn kylästä. Kirkon portaali on koristeellinen. Kaarevia lasimaalauksia reunustavat kasviveistokset. Niiden yläpuolella ovat neljän pyhimyksen patsaat: Bartolomeus, Pietari, Johannes ja Paavali. Näiden lisäksi on vielä lohikäärmeveistoksia karkottamassa pahuutta kirkosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savigny-sur-Aisne Wikimedia Commonsissa
Savijäkkärä

| Savijäkkärä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Jäkkärät Gnaphalium
Laji::  uliginosum
Kaksiosainen nimi
 Gnaphalium uliginosum  L. 
Katso myös
   Savijäkkärä Wikispeciesissä   Savijäkkärä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savijäkkärä eli liejujäkkärä (Gnaphalium uliginosum) on jäkkärien (Gnaphalium) sukuun ja asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Laji on Lappia ja Kainuuta lukuun ottamatta koko Suomessa yleinen. Se kasvaa avoimilla kosteilla paikoilla.
Savijäkkärän korkeus on noin 5–25 cm, ja sen kukat ovat kellertävänruskeita. Savijäkkärän lehdet ovat kapeansuikeita tai kapean vastapuikeita tai jotain välimuotoja näiden väliltä. Ylimmät lehdet suojaavat pienistä mykeröistä koostuvia palleromaisia latvaryhmiä. Savijäkkärän kehtosuomut ovat suurimmaksi osaksi tummanruskeita tai oljenkellertäviä tai joitain siltä väliltä. Savijäkkärä on tiheäkarvainen. Etenkin sen alimmat haarat ovat kohenevia tai rentoja.
Savijäkkärä on kosteita peltoja vaivaava yksivuotinen ruohovartinen rikkakasvi.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Savijäkkärä (Gnaphalium uliginosum)