stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sumeri
Luokittelu

Vallitsevan näkökulman mukaan sumerin kieli on isolaattikieli, eli sille ei ole löydetty sukulaiskieliä. Monet ovat yrittäneet rinnastaa sumeria uralilaisiin, altailaisiin sekä dravidakieliin, mutta toistaiseksi heikoin tuloksin. Erityisen ahkerasti töitä tämän eteen on tehnyt unkarilainen Fred Hámori, jonka teoria tosin on jäänyt varsin pienen kannattajajoukon tukemaksi. Vuonna 2016 ilmestyneessä kirjassaan Etymological Dictionary of the Sumerian language suomalainen assyrologi Simo Parpola on esittänyt, että sumeri kuuluisi uralilaisiin kieliin. Uralilaisten kielten tutkijat ovat ensi kommenteissaan suhtautuneet Parpolan teoriaan epäillen.
Typologisesta näkökulmasta sumeri edustaa agglutinoivaa kielityyppiä. Se on etenkin sijataivutuksen ja verbijärjestelmänsä osalta erityisen rikas; sijamuotoja ja moduksia (tai tarkemmin modaaliprefiksejä) on kumpiakin kymmenisen kappaletta. Substantiivit jaetaan elollisiin ja elottomiin, tämän vuoksi myös verbitaivutuksessa on erilliset muodot 3. persoonan muodoille riippuen siitä, onko lauseen agentti elollinen vai eloton.
Kielioppi ja sanasto

Sumerin genetiiviketjut ovat syntaksin kannalta harvinainen piirre. Sumerissa genetiivilausekkeen pääsana edeltää attribuuttia tai attribuuttiketjua ja genetiivin tunnukset kasautuvat attribuuttiketjun perään.
/ab é dumu šeš Enlu-ak-ak-ak-ak/ 'Enlun veljen pojan talon ikkuna'
(ikkuna talo poika veli Enlu-GEN-GEN-GEN-GEN).
Syntaktisesti oleellinen seikka on myös sumerin jakaantunut ergatiivisuus. Transitiiviverbien yhteydessä agentti ja objekti koodataan eri tavalla kuin intransitiivilauseessa (jossa ei luonnollisesti ole objektia). Pronominien osalta sumeri toimii nominatiivi–akkusatiivi-kielten tavoin.
Transitiivi, substantiivi agenttina:
/lugal-e é mu-na-n-dù/ 'Kuningas rakensi temppelin'
(kuningas-ERG temppeli-ABS rakensi)
Transitiivi, pronomini agenttina:
/ĝae é mu-na-b-dù-en/ 'Minä rakensin temppelin'
(minä temppeli-ABS rakensin)
Intransitiivi:
/lugal é-a ĩ-ku4-(d)r/ 'Kuningas astui temppeliin'
(kuningas-ABS temppeli-LOK astui sisään)
Perussanajärjestys sumerissa on SOV (subjekti–objekti–verbi). Ditransitiiviverbien pakollinen hyötyjä (epäsuora objekti) puolestaan edeltää agenttia.
Sanastolle ominainen piirre sumerissa on sanavartaloiden yksitavuisuus; monitavuisia sanavartaloita on melko vähän. Yleensä monitavuiset sanat ovat enemmän tai vähemmän leksikaalistuneita yhdyssanoja: lugal < lú ’mies’ + gal ’suuri’; nam-til ’elämä’ < nam ’kohtalo’ + til ’elää’.
Sumerin fonologiaa

Sumerin kielen fonologiasta kertovat muun muassa seemiläisiin kieliin – erityisesti akkadiin – omaksuttu sumerinkielinen lainasanasto, sekä sumerilaisten tekstien ortografia, joka heijastaa toisinaan melko selkeästikin kielen fonologisia prosesseja.
Sumerin fonologiaa > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | u |
| Puolisuppea | e |  |
| Avoin |  | a |
Lähde:
Ehkä ongelmallisin tutkimuskohde sumerin fonologiassa on vokaaliston rekonstruointi. Koska akkadissa vokaaleja oli vain neljä /i e u a/, ei sumeristakaan varmuudella tunnisteta muita vokaaleja. Foneemia /o/ on usein esitetty täydentämään sumerin vokaalistoa, mutta tämän todistaminen on ollut äärimmäisen vaikeaa. Jokseenkin hyväksyntää /o/:n edustajaksi on kuitenkin saanut muun muassa u4. Myös sumerin nasaalivokaalit ovat herättäneet keskustelua. Etenkin  sumerin laveilla vokaaleilla näyttää olleen nasaaliset varianttinsa. Toistaiseksi kuitenkin ainoa konteksti, missä nasaalivokaaleiden [ã ĩ ê] on todettu esiintyneen, on prefiksiketjun ns. neutraaliprefiksissä. Vokaalin nasaalisuus selittäisi sen, miksi bilabiaaliset klusiilit nasaalistuvat prefiksin jäljessä: ì-ba > im-ma /ĩ-ba/ > /ĩ-ma/. Nasaalisuutta tukee myös se, että prefiksi kirjoitetaan merkillä NI.
Vokaalien foneemisen pituusopposition olemassaolosta ei ole täyttä varmuutta, kuitenkin akkadiin lainattujen sumerilaisten sanojen perusteella on voitu osoittaa, että pitkiä vokaaleja on sumerissa esiintynyt, esimerkkinä sum. an > akk. ānu ’taivas’; mutta sum. al > akk. allu ’kuokka’ (tällöin sum. syvämuodot /ān/ ja /al/).
Sanapaino sumerissa oli mahdollisesti toisella tavulla. Tätä on yritetty todistaa muun muassa sillä, että akkadiin lainatuissa sumerilaisissa sanoissa ensimmäinen vokaali toisinaan katoaa, sum. Amar-Utu /amar-utu-ak/ > akk. Marduk.
Monesti on esitetty myös kysymys siitä, oliko sumeri tonaalinen kieli. Muutamat kielentutkijat puoltavat toonien olemassaoloa sillä, että sumerissa on valtava määrä homonyymeja. Toisaalta illuusion homonyymeista saattaa luoda ainoastaan puutteellinen tietämys sumerin fonologiasta – etenkin vokaaliston osalta.
Sumerin kielen vaiheet

Kun amorilaiset valtasivat Sumerin, kieli rajoittui papiston kieleksi ja klassiseksi kieleksi myöhemmän ajan latinan tapaan. Lopullisesti sumerin uskotaan sammuneen 100-luvulla. Jotkut tutkijat väittävät, että sumeria olisi puhuttu joillain alueilla Etelä-Irakissa vielä 1700 eaa.[lähde? ]
Arkaainen sumeri — 3100–2600/2500 eaa.
Vanha tai klassinen sumeri — 2600/2500–2300/2200 eaa.
Uussumeri — 2300/2200–2000 eaa.
Myöhäissumeri — 2000–1800/1700 eaa.
Jälkisumeri — 1800/1700–100 eaa.
Sumerin kielen substraatteja

Armas Salonen luettelee kirjoissaan muutamia sumerin kielen substraatteja, eli jäänteitä alueen sumerilaisia edeltävistä kielistä. Osa sanoista on tietenkin voinut kulkeutua sumerilaisille naapurikansoilta.
Pahar-nangar -ar pääte esimerkiksi pahar savenvalaja (dreijalla joka tuli ehkä noin 5000 eaa.), nangar puuseppä, engar maanviljelijä, ishbar/ushber kutoja/tekstiilitaiteilija. Ehkä neoliittinen, ovat saattaneet tulla Jarmon maanviljelijöiden jälkeen.
-ab/-ag -ub/-ug  mm. simug, seppä, ashgab nahkatyöntekijä, addub korintekijä Tämä substraatti liittynee kuparikauteen n. 5000 eaa.
Silīli "banāna"-tyyppisiä sanoja, joissa tavut toistuvat melkein samanlaisina. Ne ovat tyyppiä alāla, bunēne, silīli,  Inanna, Zababa, Igigi, Aia,Kubāba-jumalatar, joka aloitti Vähän-Aasian Kybēle-jumalatarkultin. Myös Inanna. Esiintyi Pohjois-Mesopotamiassa samaan aikaan muualla olleiden pahar-nangar-ihmisten kanssa. Eräät tutkijat liittävät tämän Y- kromosomin haploryhmään J2.
Yhteenveto yllä olevista kolmesta ryhmästä
Proto-eufratilainen kieli käsittää sekä pahar-nangar että simug-ashgab-kielen eli yllä olevan mukaan kielet 1 ja 2. Tämä on joskus liitetty Ubaidin kulttuuriin.
Proto-tigridinen kieli vastaa silili-eli "banana"-kieltä. Tämä piirre muistuttaa minolaisten kieltä ja ehkä myös hyksosten kieltä.  Kieli on liitety joskus Samarran kulttuuriin.
Toisten mukaan esimerkiksi Sumerin paikannimissä näkyy vanhempia kieliä.
Kirjallisuutta

Sahala, Aleksi: Johdatus sumerin kieleen.  (Suomen itämaisen seuran suomenkielisiä julkaisuja, 44)  Helsinki:  Suomen Itämainen Seura, 2017.  ISSN 0359-7938.  ISBN 978-951-9380-91-9.
Isolaattikielet
abinomn
aimara
ainu
baski
bung
burušaski
hadza
haida
huaorani
japani
jeniseiläiskielet
jukagiiri
karkar-yuri
kehu
korea
kuot
kutenai
nihali
nivhi
odiai
porome
sandawe
sause
washo
yaghan
yalë
zuni
Väinämöisen tuomio

Akseli Gallen-Kallela: Väinämöisen lähtö. Maalauksen Väinämöinen on suuttunut ja muuttunut mustaksi, taustalla loistaa Jeesus-lapsi.
Väinämöisen tuomio on suomalainen kansanruno, joka päättyy Väinämöisen lähtöön. Kalevalassa Väinämöinen ilmoittaa palaavansa, kun häntä tarvitaan "uuen sammon saattajaksi, / uuen soiton suorijaksi, / uuen kuun kulettajaksi, uuen päivän päästäjäksi, /
kun ei kuuta, aurinkoa / eikä ilmaista iloa." Kalevalassa Väinämöinen lähtee "yläisihin maaemihin, / alaisihin taivosihin", kun taas kansanrunoissa "Kurimuksen kulkun alle, / Kijan kielen keäntimille". Erään runonlaulajan selityksen mukaan kija on lainaa venäjästä ja tarkoittaa valasta. Kertomukseen on yhdistynyt myytti Jeesuksen neitseellisestä syntymästä, tosin nimeä Jeesus ei mainita.
Juoni

Kalevalassa Marjatta tulee raskaaksi puolukasta ja synnyttää poikalapsen. Kansanrunoissa henkilö kuuluu Luojan virteen, mutta esiintyy eräissä toisinnoissa myös Väinämöisen tuomiossa. Toisessa toisinnossa esiintyy myöskin toiseen runoon kuuluva "Anni tytti, aino neiti", joka "talvet härissä häsysi". Yleisimpiä ovat kuitenkin toisinnot, joissa lapsen äitiä ei mainita, vaan lapsen kerrotaan ainoastaan syntyneen Pohjolassa.
Myöhemmin poika löydetään suolta ja tuodaan kotiin. Tuomariksi tuotu Väinämöinen määrää lapsen äpäränä tapettavaksi; suolle vietäväksi ja puulla päähän lyötäväksi. Sylilapsi alkaa kuitenkin puhua, syyttää itseään Väinämöistä pahemmista synneistä ja huomauttaa, ettei Väinämöistäkään ole niiden takia viety suolle. Väinämöisen saamat syytökset vaihtelevat eri versioissa, mutta kyse on seksuaalisesta synnistä, kuten insestistä, eläimiin sekaantumisesta tai siitä, että Väinämöinen itse on aviottoman lapsen isä. Martti Haavion mukaan viimeksi mainittu syytös on kansanperinteessä alkuperäisin. Tämä vastaa Virossa ja Suomessa tunnetun, keskiaikaisen Hannuksen ja Marketan balladin tarinaa. Siinäkin avioton lapsi alkaa puhua ja syyttää oman tapauksensa tuomaria isäkseen.
Lapsi kastetaan Kaukomieleksi tai Kaukamoiseksi, Kainuun (tai Karjalan) kuninkaaksi ja rahavuoren vartijaksi. Kainuun rahavuorella saatetaan Martti Haavion mukaan viitata tuottavaan turkiskauppaan, jonka hankinta-alue oli muinais-Kainuussa. Kalevalassa lapsi on nimetön. Elias Lönnrot ei kokoamaansa Kalevalaan ole ottanut mukaan Kaukomielen nimeä tämän henkilön yhteydessä, sillä sitä käytetään jo Lemminkäisen lisänimenä. Toisaalta Lönnrot on saattanut haluta korostaa sitä, että kyseessä on Jeesus-lapsi.
Syytetty ja häpäisty Väinämöinen suuttuu ja häpeää. Hän poistuu vaskisella ja kuparisella veneellään ja sanoo vielä palaavansa, kun häntä tarvitaan, etsitään ja kaivataan. Samaan tapaan vesitse ja kristinuskon ahdistamina ovat poistuneet myös Kalevanpojat, myyttiset alkuolennot, mutta he soutivat kivellä. Kalevalassa Väinämöinen lähtee "yläisihin maaemihin, / alaisihin taivosihin", kun taas kansanrunoissa "Kurimuksen kulkun suuhun, / Kijan kielen kääntimille". Runolaulaja Martiska Karjalainen lisää vielä:
»Niin meni sinne ja ei ristitty. Sieltä hän kuitenki tulee taivaseen, kun oli kuuentena miessä.»
Joissain runoissa kerrotaan vielä, että Väinämöinen menee veneellään Rutjan koskeen, tuliseen pyörteeseen. Pyörre on usein tulkittu reitiksi Tuonelaan, vauhdikkaammaksi versioksi Tuonen joesta. Väinämöinen menee siis elävänä kuolleiden maahan. Vaikka toisten mukaan Väinämöinen palaa vielä, niin erään kertojan mukaan se oli Väinämöisen loppu.
Eräässä toisinnossa poika ottaa kuusesta oravan ja kasvattaa sen hevoseksi Väinämöisen lähdettyä. Tämä on kuitenkin peräisin kansanrunoilija Paavo Korhosen 1800-luvun alkupuolella kirjoittamasta runosta Väinämöisen veljenpoika.
Wachter

Wachter on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anita Wachter (s. 1967), itävaltalainen alppihiihtäjä
Matt Wachter (s. 1976), yhdysvaltalainen muusikko.
Voldan kirkko

| Voldan kirkko Volda kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2000.
Sijainti:  Volda, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1932
Suunnittelija:  Arnstein Arneberg
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  800
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voldan kirkko (norj. Volda kyrkje) on Voldan kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1932.
Kuvia

Vuonna 1929 palanut Voldan puinen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voldan kirkko Wikimedia Commonsissa
Wilhelm Wegelius

Wilhelm Wegelius (21. syyskuuta 1838 Helsinki – 4. tammikuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen opettajaseminaarin lehtori.
Wegeliuksen vanhemmat olivat filosofian maisteri, yliopiston kamreeri Adolf Wilhelm Wegelius (1799–1888) ja musiikinopettaja Charlotta Katarina Amalia Mozelli (k. 1843). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion kymnaasista 1856 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1862 sekä filosofian maisteriksi ja opettajakandidaatiksi 1864.
Wegelius oli opettajana Helsingin yksityislyseossa ja Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa ja sen jatkoluokilla 1870–1884. Hän oli Jyväskylän kansakouluseminaarin uskonnon lehtorina 1885–1909 ja toimi myös seminaarin vararehtorina.
Wegelius oli naimisissa vuodesta 1867 Hanna Stenbäckin kanssa. Helsingin musiikkiopiston perustaja ja johtaja Martin Wegelius oli Wilhelm Wegeliuksen velipuoli.
Kirjallisuutta

Ottilia Stenbäck : Wilhelm Wegelius: elämänkuvaus. WSOY 1925
Villeneuve-de-Marsan

| Villeneuve-de-Marsan |
| --- | --- |
 Entinen postitoimisto
 Villeneuve-de-Marsan
 Koordinaatit: 43°53′38″N, 0°18′19″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Landes
Arrondissementti:  Mont-de-Marsan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,1 km²
Väkiluku:  2 445 
 – Väestötiheys:  105 as./km²
Kunnan numero:  40331
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villeneuve-de-Marsan on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Midou-joen varrella, noin 17 kilometriä Mont-de-Marsanin kaupungista itään.
Saint-Hippolyten kirkko
Kaupunki on rakennettu alkujaan ensimmäisen vuosituhannen lopussa. Nykyinen kaupunki on rakennettu laajalti 1800-luvulla vanhan kaupungin perustalle. Kaupungin arkistot ovat kuitenkin tuhoutuneet, eikä tarkkoja tietoja ole.
Tunnettuja kuntalaisia

Hélène Darroze (s. 1967), kokki. Villeneuve-de-Marsanissa olevan "Le Relais" -ravintolan pitäjä. Ravintolan avasi hänen isoisoisänsä vuonna 1895. Hélène otti ravintolasta vastuun vuonna 1995 ja piti sitä vuoteen 1999 saakka. Tämän jälkeen hän on jatkanut toisaalla Michelin tason ravintoloita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villeneuve-de-Marsan Wikimedia Commonsissa
Viskafors

| Viskafors |
| --- | --- |
 Viskafors
 Koordinaatit: 57°37′49″N, 12°51′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Borås
Väkiluku (2021):  3 684
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viskafors on taajama Boråsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 684 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viskafors Wikimedia Commonsissa
Viherkameleonttilehti

| Viherkameleonttilehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Magnolianae
Lahko::  Piperales
Heimo::  Liskiökasvit Saururaceae
Suku::  Kameleonttilehdet Houttuynia
Laji::  cordata
Kaksiosainen nimi
 Houttuynia cordata  Thunb., 1783 
Katso myös
   Viherkameleonttilehti Wikispeciesissä   Viherkameleonttilehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherkameleonttilehti (Houttuynia cordata) on ruohovartinen kasvilaji kameleonttilehtien suvussa liskiökasvien heimossa. Se kasvaa kotoperäisenä Itä-Aasiassa ja nykyisin villinä laajalla alueella Aasiassa pitkäaikaisen viljelyn tuloksena. Lajia on käytetty lääkekasvina, ravintona sekä koristekasvina.
Kuvaus

Viherkameleonttilehti on yleensä 30–60 senttimetriä korkeaksi kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi. Varsien tyviosat ovat köynnöstäviä ja kasvattavat juuria solmuistaan. Varsien kärkiosat ovat pystyjä ja usein punertavia. Lehdet ovat muodoltaan puikeita tai puikean herttamaisia, herttatyvisiä ja suippokärkisiä sekä 4–10 senttimetriä pitkiä. Lehtiruoti on yleensä 1–3,5 senttimetriä pitkä. Sen tyvellä on 1–2,5 senttimetrinen korvaketuppi.
Kukinnot ovat 1,5–2,5 senttimetriä pitkiä. Kukintoja suojaavat valkoiset, pitkänpyöreät kehtosuomut. Kukinta tapahtuu huhtikuusta syyskuuhun, ja hedelmät kypsyvät kesäkuusta lokakuuhun. Hedelmä on 2–3 millimetriä pitkä kota.
Levinneisyys ja elinympäristö

Viherkameleonttilehti kasvaa laajalla alueella itäisessä, kaakkoisessa ja eteläisessä Aasiassa. Sitä esiintyy Bhutanissa, Intiassa, Indonesiassa, Japanissa, Koreassa, Kiinassa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Se viihtyy monenlaisilla usein kosteilla kasvupaikoilla. Lajia esiintyy läheltä merenpinnantasoa vuoristoihin aina 2 500 metrin korkeuteen.
Käyttö

Kasvin lehtiä käytetään yrttinä useissa aasialaisissa keittiöissä. Myös kasvin juurakkoa käytetään mausteena. Kasvin osat käytetään useimmiten tuoreena salaateissa tai lisättynä kypsennetyn ruoan päälle vasta juuri ennen tarjoilua. Lajia on myös perinteisesti käytetty lääkekasvina.
Viherkameleonttilehteä käytetään myös koristekasvina subtrooppisella ja lauhkealla vyöhykkeellä, ja siitä on jalostettu useita kirjavalehtisiä lajikkeita tähän tarkoitukseen. Kasvutapansa vuoksi se soveltuu myös maanpeittokasviksi.
Wacker Arena

| Wacker Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Burghausen, Saksa
Koordinaatit:  48°10′44″N, 012°50′11″E
Avattu:  1952
Remontoitu:  2002, 2006
Omistaja:  Burghausenin kaupunki
Aiemmat nimet:  Stadion an der Liebigstraße (1952-2002)
Katsojakapasiteetti
 10 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Wacker Arena on monitoimistadion Burghausenin kaupungissa Saksassa. Parhaimmillaan noin 10 000 katsojaa vetävää stadionia käytetään pääasiassa jalkapallo-otteluissa. Se on kolmannessa divisioonassa pelaavan jalkapalloseura Wacker Burghausenin kotikenttä.
Villeneuve-Tolosane

| Villeneuve-Tolosane |
| --- | --- |

 vaakuna
 Villeneuve-Tolosane
 Koordinaatit: 43°31′29″N, 1°20′33″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Haute-Garonne
Arrondissementti:  Toulouse
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,1 km²
Väkiluku (2016):  9 453 
 – Väestötiheys:  1 860 as./km²
Kunnan numero:  31588
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villeneuve-Tolosane on kunta Ranskan eteläosassa Haute-Garonnen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Toulousen kaupungista lounaaseen.
Tunnettuja kuntalaisia

Frédéric Moncassin (s. 1968), polkupyöräilijä, Pariisi–Roubaix voittaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villeneuve-Tolosane Wikimedia Commonsissa
Viskan

| Viskan |
| --- | --- |
 Viskan ved Borås
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Halland, Länsi-Götanmaa
Maakunnat:  Länsi-Götanmaa, Halland
Kunnat:  Ulricehamn, Borås, Mark, Varberg
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Viskanin vesistö
Pinta-ala:  2 202,1 km²  
Järvisyys:  6 % 
Pääuoman pituus:  142 km 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Tolken 
 :  57.8144°N, 13.2930°E
Laskupaikka:  Varberg
 :  57.2250°N, 12.2078°E
Läpivirtausjärvet:  Tolken (en)
Sivu-uomat:  Q21914414, Q10531310, Lillån (d), Q130407821, Q130408288
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  227 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  227 m
Pituus:  142 km
Kaltevuus:  1,6 m/km
Keskiylivirtaama:  154 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  41,7 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  8,53 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Viskan on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 142 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Viskanin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 2 202 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeessä Kattegatiin Veddigessä Varbergin kunnassa.
Vesivoima

Viskanin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Kullagård, Kungsfors, Kinnaström, Stämmemad, Rydal, Viskafors, Rydboholm, Kröklingsfors, Gingri, Vasse, Hulta, Haby ja Strömmen. Voimaloiden yhteisteho on 19,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 54,5 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Varjopuoli

| Varjopuoli Mokoma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2011
 Studio : The Sound of JJ -studio, Tampere
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2011
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Jarkko Martikainen
 Tyylilaji: akustinen musiikki
 Kesto: 53.22
 Levy-yhtiö: Sakara
Listasijoitukset
  5. (viikko 45/2011)
Mokoman muut julkaisut
| Juurta jaksain 2010 | Varjopuoli 2011 | 180 astetta 2012 |
Varjopuoli on Mokoma-yhtyeen albumi, joka ilmestyi 2. marraskuuta 2011. Albumi sisältää uudelleensovitettuja ja -äänitettyjä akustisia versioita yhtyeen vanhoista kappaleista sekä uuden kappaleen ”Sydän paikallaan”.
Yhtye sai idean albumin äänittämiseen esiinnyttyään akustisesti ”erinäisissä kissanristiäisissä jo muutaman vuoden ajan”. Lisäksi kappaleesta ”Sydänjuuret” oli jo vuonna 2010 julkaistu akustinen versio Juurta jaksain -EP:llä. Ensimmäisen akustisen konserttinsa yhtye soitti Helsingin Tavastia-klubilla huhtikuussa 2011, ja se teki albumin ilmestymisen jälkeen kokonaisen kiertueen akustisena.
Albumi äänitettiin analogisesti Tampereen The Sound of JJ -studiolla, ja sen tuotti Jarkko Martikainen. Albumilla vierailevat kosketinsoittaja Laura Dziadulewicz ja viulisti Pekka Kuusisto.
Kappaleet

Ei kahta sanaa (ilman kolmatta) – 2.29
Mene ja tiedä – 2.53
Haudan takaa – 2.35
Kuu saa valtansa auringolta – 3.59
Kiellän itseni – 3.07
Hei hei heinäkuu – 4.01
Sydän paikallaan – 3.39
En elä talven yli – 3.56
Sinä riität – 2.47
Nujerra ihminen – 4.48
Silmäterä – 4.24
Valapatto – 3.15
Sydänjuuret – 5.19
Kurjen laulu¹ – 3.03
Toista maata¹ – 3.07
¹ Digipak-painoksen bonuskappale.
Kokoonpano

Kuisma Aalto – kitara
Marko Annala – laulu
Janne Hyrkäs – lyömäsoittimet
Santtu Hämäläinen – basso, lapsteel-kitara
Tuomo Saikkonen – kitara, dobro, laulu, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailijat

Laura Dziadulewicz – piano kappaleessa ”Nujerra ihminen”
Pekka Kuusisto – viulu kappaleissa ”Kiellän itseni” ja ”Nujerra ihminen”, Rhodes kappaleessa ”En elä talven yli”, harmoni kappaleessa ”Sydänjuuret”
Jarkko Martikainen – taustalaulu
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

”Sydän paikallaan” -videokollaasi YouTube-sivustolla
Mokoma akustisena YleX Studio B Livessä marraskuussa 2010
Varjopuoli Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Varjopuoli Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mokoma
| --- | --- |
Studioalbumit:   Valu  Mokoman 120 päivää  Kurimus  Tämän maailman ruhtinaan hovi  Kuoleman laulukunnaat  Luihin ja ytimiin  Sydänjuuret  Varjopuoli  180 astetta  Elävien kirjoihin  Laulurovio  Hengen pitimet  Ihmissokkelo  Myrsky 
EP:t:   Punainen kukko  Viides vuodenaika  Juurta jaksain  Yksi 
Singlet:   ”Kasvan”  ”Perspektiivi”  ”Seitsemän sinetin takana”  ”Rajapyykki”  ”Takatalvi”  ”Hiljaisuuden julistaja”  ”Nujerra ihminen”  ”Sydänjuuret”  ”Sarvet esiin”  ”Sydän paikallaan”  ”Valkoista kohinaa”  ”Punamultaa”  ”Sinne missä aamu sarastaa”  ”Marras / Kuollut, kuolleempi, kuollein”  ”Rautaa rinnoista / Ruovddi rattiiin”  ”Kepeät mullat”  ”Tahdon ihmeet takaisin”  ”Syyttävä sormi”  ”Toinen ihminen”  ”Vuoret, huolet”  ”Talvi 7””  ”Malja sille!”  ”Taivaan tuuliin” 
DVD:t:   DVD ("Mäntit tien päällä")  Sakara Tour 2006
Wachtmeister

Wachtmeister viittaa muun muassa seuraaviin:
Carl Adam Wachtmeister (1740–1820), ruotsalainen sotilas ja virkamies, Turun akatemian kansleri
Gustaf Wachtmeister (1757–1826), ruotsalainen kenraaliluutnantti
Hans Wachtmeister (1641–1714), ruotsalainen amiraalikenraali ja valtaneuvos
Wilhelm Wachtmeister (1923–2012), ruotsalainen diplomaatti
HMS Wachtmeister, ruotsalainen 50-tykkinen linjalaiva, laskettu vesille 1681
HMS Wachtmeister, ruotsalainen jahti, vesille lasku ja palvelustiedot tuntemattomat
HMS Wachtmeister, ruotsalainen Wrangel-luokan hävittäjä, laskettu vesille 1917