stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shinji Ōtsuka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shinji Ōtsuka
Syntymäaika: 29. joulukuuta 1975 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Chiba, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1996 1997–2000 2001–2003 2004–2005 2006–2008 | JEF United Ichihara Kawasaki Frontale Omiya Ardija Montedio Yamagata Consadole Sapporo | 5 (0) 95 (4) 78 (5) 79 (6) 85 (2) |
Maajoukkue
| 1995 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shinji Ōtsuka (jap. 大塚 真司, Ōtsuka Shinji; s. 29. joulukuuta 1975 Chiba) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ōtsuka kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 1995.
Saloistenjärvi (Tammela)

| Saloistenjärvi |
| --- | --- |
 Saloistenjärvi
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°54′27″N, 23°46′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskujoki:  oja Kuivajärveen 
Järvinumero:  35.973.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,3 m 
Rantaviiva:  13,885 km 
Pinta-ala:  1,85816 km² 
 fiSaloistenjärvi 
Saloistenjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 186 hehtaaria ja sen pituus on 2,3 kilometriä ja leveys 1,8 metriä. Järveen laskee suo-ojia ympäröiviltä soilta. Suurin suo on Pusunsuo, jonka kokoomaoja Pusunoja tuo Kuuliaislammin vedet. Länsipään Kylmälahteen laskevat myös Kyynäräjärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla Kylmälahdessa, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä laskuoja Kuivajärveen.
Järven rantaviiva on 14 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat kuitenkin heikosti ojitettua metsämaastoa. Järvi on louhikkoinen ja siinä on 22 saarta. Niistä neljän nimet ovat Soutajasaari, Selkäsaari, Jänissaari ja Kakola. Salmensaari on nykyään niemi. Sekä Salmensaarella että Kylmälahdella on loma-asunnot. Järvelle vie Kyynärjärven laskuojan ylittävä Haarakorventie.
Metsähallitus sai vuonna 2013 jättämänsä hakemuksen perusteella nostaa Saloisten- ja viereisen Kyynäräjärven pintaa korkeammalle. Järvenpintaa oli laskettu 1940-luvulla noin 30 cm kaivamalla syvä oja järvien väliin, samassa yhteydessä virtaussuunta oli muuttunut Saloistenjärvestä Kyynäräjärveen.
Historiaa

Saloistenjärven  tunnettu kesäasukas on Mustialan maamiesopistossa opettajana toiminut sienitieteilijä P. A. Karsten. Järven Selkäsaaressa olevalla mökillä Karsten teki tutkimustyötä ja lähti sieltä tutkimusretkille Mustialan ympäristöön. Hämeen ammattikorkeakoulu ja Suomen sieniseura kunnostivat Karstenin mökin vuonna 2018. Maaliskuussa 2022 Suomen sieniseura paljasti mökillä P. A. Karstenin muistolaatan.
Se ihan kiva jäbä

| Se ihan kiva jäbä Sampsa Astala |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2022
 Kesto: 35.29
 Levy-yhtiö: So Music Finland Oy, Supersounds Music Oy
Sampsa Astalan muut julkaisut
| Kesäepeli 2020 | Se ihan kiva jäbä 2022 |   |
Se ihan kiva jäbä on Sampsa Astalan debyyttialbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2022. Albumin kappale ”En haluu vajoo” on käännöskappale Pete Parkkosen ”The Final Day” -kappaleesta.
Levynjulkaisukeikka oli 20. huhtikuuta 2022 On the Rocksissa.
Kappaleeseen "Sata kertaa" kuvattiin video Helsingin Kalliossa.
Kappaleet

Ihan kiva jäbä – 3.54
C-kasetti – 3.54
Melodraamaa – 3.34
Kaikki huutaa jee! – 3.24
Voi kun en taas rakastuis – 3.18
kaikilla on taas kivaa – 3.34
Sata kertaa – 3.20
Jos huvittaa – 3.25
Kaikki tai ei mitään – 3.26
En haluu vajoo – 3.30
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Salt-N-Pepa

Sandra Denton ja Cheryl James Salt-n-Pepan kiertueella Canberrassa Australiassa vuonna 2013.
Salt-N-Pepa on yhdysvaltalainen hip hop -trio. Jäsenet ovat syntyneet Queensissa, New Yorkissa. Yhtye aloitti toimintansa 1980-luvulla, ja sen levytyksiä on kansainvälisesti myyty kaikkiaan yli 10 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1995 Salt-N-Pepa sai Grammy-palkinnon.
Jäsenet

Cheryl James (”Salt”)
Sandra Denton (”Pepa”)
DJ Spinderella
Albumit

Hot, Cool & Vicious (1986)
A Salt With a Deadly Pepa (1988)
Blacks’ Magic (1990)
Very Necessary (1993)
Brand New (1997)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Santeri Seppälä

Santeri Seppälä on Etelä-Savon hyvinvointialueen johtaja. Tätä ennen hän on työskennellyt johtajan tehtävissä eri puolilla Etelä-Savoa, viimeisimmäksi Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän Essoten terveyspalvelujen johtajana. Koulutukseltaan Seppälä on erikoislääkäri ja hänellä on myös sosiaali- ja terveysjohtamisen Executive MBA (EMBA).
Sandhammaren

Sandhammaren
| --- | --- |
Sijainti:  Ystad, Skåne, Ruotsi
Lähin kaupunki:  Ystad
Pinta-ala:  noin 10 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Niemi, uimapaikka 
Perustettu:  1958–
Hallinto:  Skånen lääninhallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sandhammarenin ranta talvella.
Sandhammaren on dyyni- ja hietikkoalue Ruotsin kaakkoiskulmassa, Ystadin itäpuolella. Alueen rantaviivan pituus on noin 15 kilometriä. Suojeltu alue koostuu monista eri asteisesti suojelluista osa-alueista, joista tärkeimmät ovat Sandhammarenin ja Hagestadin alueet:
| Alue | Pinta-ala km² | IUCN- luokka | Perustettu |
| --- | --- | --- | --- |
| Sandhammaren | 5,3 | V | 1987 |
| Hagestad | 3,8 | V | 1960 |
| Hagestad-Järarna | 0,8 | Ia | 2011 |
| Backåkra | 0,4 | IV | 1958 |
| Mälarhusen | 0,5 | III | 2003 |
| Sandby backar | 0,4 | − | 2013 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandhammaren Wikimedia Commonsissa
Sandhammaren (Sandhammarenin ydinalueen esittely Skånen lääninhallituksen sivulla) lansstyrelsen.se. (ruotsiksi)
Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne...

| Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne> .. Vitun kova ääni |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. elokuuta 2012
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): OG Ikonen, Liigalaiska
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 43.41
 Levy-yhtiö: 3rd Rail Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 29.
Vitun kovan äänen muut julkaisut
| Aikatauluis 2011 | Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne... 2012 |   |
Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne... on Vitun kova ääni -nimisen rap-duon toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 29. elokuuta 2012. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 29. sijalle. Albumin kappaleesta "Sienestä" julkaistiin musiikkivideo elokuun alussa 2012. Kappale "Ulottuvuudesta viis" julkaistiin "rap-henkisemmällä" biitillä OG Ikosen kesäkuussa 2012 julkaistulla OG Mixtapella.
Kappaleet

Se kuulee jotai äänii ku se kattelee tonne – 2.45
Saa mitä saa – 3.46
Toiset imut – 3.10
Kuuroi alkusoitto – 1.58
Kuuroi – 4.11
Muista tyhjentää välimuisti – 3.31
Ulottuvuudesta viis – 3.15
Sienestä alkusoitto – 1.27
Sienestä – 3.25
Tauotta tauol – 4.15
Vääjäämättä – 11.53
Arvostelut

Desibeli.net:
Nuorgam: 78/100
Redrum-187:
Tuoreet Platat:
V2.fi:
Salojärvi

Salojärvi voi tarkoittaa muun muassa:
Maantiede

Iso Salojärvi, järvi Kuhmoisissa
Salojärvi, järvi Mänttä-Vilppulassa
Vähä Salojärvi, järvi Kuhmoisissa
Sukunimi

Frans A. Salojärvi (1870–1941), suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija
Gideon Salojärvi (1868–1943), suomalainen kanttoriurkuri, laulaja, opettaja ja kuoronjohtaja
Mauno Salojärvi (1906–1998), suomalainen kirjankustantaja, yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Pekka Salojärvi (1940–2021), suomalainen kirjankustantaja, filosofian kunniatohtori ja Gummerus-kustantamon toimitusjohtaja 1970–1991, Mauno Salojärven poika
Tapani Salojärvi (1904–1986), suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja
Visa Salojärvi (s. 1952), suomalainen meteorologi
Entinen nimi

Kyllikki Virolainen, o.s. Salojärvi (1924–2009), toimittaja, kansanedustaja (kesk.)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Salojärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sandhamn-liiga

Sandhamn-liiga oli Ruotsissa vuonna 1975 kiinni saatu rikollisliiga, joka valmisti ja myi amfetamiinia Tukholman saariston Sandhamnissa sijaitsevan Ruotsin kuninkaallisen pursiseuran (KSSS) ravintolan tiloissa.  Liigan johtaja oli ravintolaa tuolloin hoitanut, arkkitehtikoulutuksen saanut ravintoloitsija ja hotellinomistaja Fleming Broman (s. 1938). Hän sai viiden ja puolen vuoden vankeustuomion.
Liigan päätekijöitä pidätettiin lokakuussa 1975 Stavsnäsissä Tukholman saaristossa. Oikeudenkäynti syytettyjä vastaan käynnistyi Tukholmassa alkuvuodesta 1976, ja heidät todettiin syyllisiksi törkeisiin huumerikoksiin. Pitkistä vankeusrangaistuksista valitettiin, ja Svean hovioikeus alensi tuomioita toukokuussa 1976. Poliisi käytti tutkinnassa Yhdysvalloista opittuja uusia menetelmiä, kuten puhelinkuuntelua ja liigaan soluttautumista, mikä herätti hyvistä tuloksista huolimatta myös kriittistä keskustelua.  Syytettyjä puolustivat nimekkäät asianajajat, joiden eräät toimintatavat asetettiin myös kyseenalaisiksi.
Sandhamn-liigan kiinniotosta tuli Ruotsin rikoshistorian siihen asti huomattavimpia huumeiskuja. Tapaukseen liittyvät tiedot päätekijöiden ylellisestä elämästä, salakuljetukseen käytetyistä pikaveneistä ja Tukholman metron säilytyslokeroiden käytöstä huumeiden jakeluun herättivät suurta huomiota tiedotusvälineissä. Tätä lisäsi vielä tieto, että tapaus liittyi ruotsalaiseliitin suosimaan Sandhamnin kuninkaallisen pursiseuran ravintolaan ja hotelliin. Niiden tiloissa ehdittiin valmistaa noin sata kilogrammaa amfetamiinia.
Vankeustuomion kärsittyään päätekijä Fleming Broman on auttanut poliisia ratkomaan muita huumerikoksia soluttautumalla mukaan niiden toimintaan. Hän asuu jossakin päin Ruotsia uudella nimellä.
Monien televisiodokumenttien ohella Sandhamn-liigan tapaus oli innoittajana Hannes Holmin käsikirjoittamaan ja ohjaamaan, vuonna 2010 ensi-iltansa saaneeseen draamaelokuvaan Viattoman sininen taivas (Himlen är oskyldigt blå). Siinä lukiolaispoika pääsee kesätöihin pursiseuran ravintolaan, mutta joutuukin huumeliigan apuriksi.
Kirjallisuutta

Broman, Fleming: Ursäkta, mitt namn är Broman.  Prisma, 1983.  ISBN 91-518-1636-9.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sandhamnsligan
Käännös suomeksi
Sandhemin piiri

| Sandhemin piiri |
| --- | --- |
 Sandhemin kirkko
 fiSandhemin piiri 
 57°59′38″N, 13°47′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Lääni:  Jönköpingin lääni
Kunta:  Mullsjön kunta
Piirikoodi:  107162
Väestö
Väkiluku (2022):  1 171 
Sandhemin piiri (ruots. Sandhems distrikt) sijaitsee Mullsjön kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 1 171  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Mullsjön kunnan piirit
Sinharajan metsänsuojelualue

Sinharajan metsänsuojelualue (sinhaliksi සිංහරාජ වන රක්ෂිතය, Siṃharāja vana rakṣitaya, tamiliksi சிங்கராஜா வனம், Ciṅkarājā vaṉam) on Sri Lankan lounaisosassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Alueella on luonnonvaraista trooppista metsää, missä esiintyviä nisäkkäitä ovat  villisiat, piikkisiat, muntjakit, sivettikissat, leopardit, intianjättioravat, mangustit ja purppuranaamalanguurit. Alueen lintuja ovat srilankanloistoharakka, viiridongo, andamaanienkottarainen, srilankantimali, punanaamamalkoha ja srilankankukaali. Alueella esiintyy myös kotoperäisiä hyönteislajeja. Tällä metsäalueella kasvaa useita muualta kadonneita kasvilajeja. Sinharajan metsänsuojelualue on Unescon maailmanperintölistalla. Osa alueen metsästä on tyypiltään trooppista ainavihantaa metsää ja osa trooppista sademetsää, jota on alamailla.
Shinji Tanaka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shinji Tanaka
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983–1992 1992–1993 1994–1995 | Nissan Motors Urawa Reds Kyoto Purple Sanga | 141 (0) 22 (0) 6 (0) |
Maajoukkue
| 1980–1985 | Japani | 17 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shinji Tanaka (jap. 田中 真二, Tanaka Shinji; s. 25. syyskuuta 1960 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1980. Hän on pelannut 17 maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Salote Tupou III

| Salote Tupou III |
| --- | --- |
 
Tongan kuningatar
Valtakausi:  5.4.1918 – 16.12.1965
Edeltäjä:  George Tupou II
Seuraaja:  Taufa’ahau Tupou IV

Syntynyt:  13. maaliskuuta 1900  Tonga
Kuollut:  16. joulukuuta 1965 (65 vuotta)  Auckland, Uusi-Seelanti
Puoliso:  Viliami Tungī Mailefihi
Lapset:  3
Salote Tupou III (13. maaliskuuta 1900–15. joulukuuta 1965) oli Tongan kuningatar vuosina 1918–1965. Hänestä tuli kuningatar hänen isänsä George Tupou II:n kuoltua.
Elämäkerta

Salote syntyi vuonna 1900 Tongan kuninkaallisessa palatsissa ja oli isänsä George Tupou II:n ja tämän vaimon Lavinia Veiongon ainoa lapsi. Hän lähti vuonna 1909 Aucklandiin, Uuteen-Seelaantiin opiskelemaan ja vietti Tongalla vain joulut.
Veiongo kuoli tuberkuloosiin Saloten ollessa 2-vuotias. Kuningas Tupou II meni uusiin naimisiin ja liitosta synti Salotelle kaksi sisarpuolta, joista vain toinen selviytyi aikuisikään. Salote ei ollut nuorena kovinkaan suosittu, sillä hänen vanhempiensa ei alun perin ollut tarkoitus mennä naimisiin johtuen Saloten äidin alemmasta sosiaalisesta statuksesta..
Salote meni naimisiin Viliami Tungī Mailefihin kanssa vuonna 1917. Vuotta myöhemmin kuningas Tupou II kuoli ja Salote peri tämän kruunun. Saloten kruunajaiset järjestettiin 11. lokakuuta 1918. Hänen miehensä toimi Tongan pääministerinä aina kuolemaansa asti vuonna 1941. Vuonna 1953 Salote teki ainoan valtiovierailunsa Eurooppaan, kun hän osallistui Elisabet II:n kruunajaisiin..
Salotelle ja Viliamille syntyi kolme poikaa. Salote Tupou III kuoli Aotean sairaalassa, Aucklandissa pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Salote Tupou III:n jälkeen hänen pojastaan Taufa’ahau Tupou IV:stä tuli Tongan kuningas. Salote on haudattu Mala’e Kulan kuninkaalliselle hautapaikalle Tongalle..
Kunnianosoituksia

Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta)
Royal Victorian Order (Yhdistynyt kuningaskunta)
Galleria

Salote kuvattuna tongalaisessa kolikossa vuonna 1980.
Salote 8-vuotiaana
Kuningatar tarkastaa sotilasosaston
Kuningatar Salote Tupou III:n ritarikunnan tunnukset
Dance of Death

| Dance of Death Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu – helmikuu Sarm West Studios-äänitysstudio Lontoo
 Julkaistu:  2. syyskuuta 2003    8. syyskuuta 2003
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Kevin Shirley
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 68.05
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Listasijoitukset
  1. (3 viikkoa, 12. syyskuuta 2003)    1. (1 viikko, 11. syyskuuta 2003)    1. (1 viikko, syyskuu 2003)    2. (lokakuu 2003)    2. (14. syyskuuta 2003)    2. (syyskuu 2003)    3. (21. syyskuuta 2003)    3. (lokakuu 2003)    3. (7. syyskuuta 2003)    4. (13. syyskuuta 2003)    4. (lokakuu 2003)    10. (13. syyskuuta 2003)    10. (19. syyskuuta 2003)    12. (21. syyskuuta 2003)    18. (2003)    21. (12. lokakuuta 2003)
Iron Maidenin muut julkaisut
| Edward the Great 2002 | Dance of Death 2003 | Death on the Road 2005 |
Singlet albumilta Dance of Death
 ”Wildest Dreams” Julkaistu: 1. syyskuuta 2003  ”Rainmaker” Julkaistu: 24. marraskuuta 2003
Dance of Death on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kolmastoista studioalbumi. Albumin on tuottanut Kevin Shriley ja se julkaistiin kansainvälisesti 8. syyskuuta 2003.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Wildest Dreams" ja "Rainmaker". "Wildest Dreams" nousi Britannian singlelistalla kuudenneksi ja "Rainmaker" sijalle 13. Albumi sisältää myös rumpali Nicko McBrainin ensimmäisen Iron Maiden-sävellyksen "New Frontier".
Dance of Death nousi Suomen albumilistalla listaykköseksi viikon ajaksi ja myi kultaa kolmessa päivässä. Albumia seurannella Dance of Death World Tour -kiertueella yhtye nauhoitti konserttinsa Saksan Dortmundissa ja julkaisi sen 24. marraskuuta 2005 livealbumina ja -DVD:nä Death on the Road.
Historia ja äänittäminen

Dance of Death äänitettiin Sarm Studiosilla Lontoossa. Sen tuotti ja miksasi edellisen levyn Brave New Worldin tapaan Kevin Shirley. Albumi sisälsi yksitoista kappaletta, jotka äänitettiin marraskuun ja joulukuun välisenä aikana 2002. Kuvaajana toimi Simon Fowler.
Solisti Bruce Dickinson kuvaili albumin äänittämistä:
»Mielestäni Brave New World oli kaikille vain askel siihen suuntaan, mitä onnistuimme saavuttamaan tällä levyllä. [...] Albumin äänittäminen oli samanlaista kun '[The] Number Of The Beastin': kirjoittamisen ja äänittämisen vauhti ja energia olivat ilmiömäisiä. Kaikki osui kohdalleen ja uskon että jokainen, joka kuulee tämän levyn liikuttuu erilaisilla tavoilla, alkaen 'Paschendalen' tyyppisten laulujen eeppisestä soundista 'Rainmakerin' ja 'Montsegurin' hevimpiin soundeihin. Levy tulee avaamaan monien silmät ja korvat Iron Maidenin maailmaan.»
Hän kertoi Rolling Stone -lehdelle 9. syyskuuta 2003, että Dance of Death on ”vähän hienostuneempi kuin klassiset Iron Maiden -albumit Killers, Piece of Mind ja The Number of the Beast, minun mielestä”.
Julkaisu

Dance of Deathin virallinen julkaisu oli 8. syyskuuta 2003. Japanissa albumi kuitenkin julkaistiin poikkeuksellisesti kuusi päivää ennen muuta maailmaa, 2. syyskuuta. Virallinen albuminjulkaisukonsertti järjestettiin 3. syyskuuta Lontoon Bridges Wharf Studiosilla. Kuvia konsertista löytyi Star Filen kotisivuilta. Albumista julkaistiin vaihtoehtoinen versio ladattavaksi. Bruce Dickinson muutti Japanin-kiertueella kappaleen ”Dance of Death” sanoitusta, jossa hän viittasi yhtyeen rumpaliin Nicko McBrainiin. Kyseisestä versiosta on olemassa levytys.
Kappaleiden taustoja ja tyyli

Bruce Dickinson kertoi myös Chart Attackin haastattelussa seuraavaa:
»[Albumin] kirjoitustyyli oli vähän löyhempi. [...] Tällä levyllä olimme valmiita kuvaamaan tunteitamme vähän avoimemmin kuin [2000-luvun] 'Brave New Worldilla' ja silläkin olimme jo paljon avoimempia kuin aikaisemmilla levyillämme.»
Albumi on tunnelmaltaan synkempi kuin edeltäjänsä Brave New World ja esittelee Iron Maidenin progressiivisia vaikutteita. Albumin avausraita on Adrian Smithin säveltämä ”Wildest Dreams”, jota on kuvailtu ”duurivoittoisaksi ripeäksi Maiden-ralliksi”. ”Rainmaker” on Dave Murrayn, Steve Harrisin ja Bruce Dickinsonin säveltämä. Idean kappaleeseen keksi Dickinson, joka sanoi kappaleen alkuriffin saaneen hänet ajattelemaan sadepisaroita. Harrisin tekemä ”No More Lies” käsittelee uskontoa. Kappaletta on verrattu Brave New Wordilla olleeseen ”Blood Brothers” -kappaleeseen. Janick Gersin, Harrisin ja Dickinsonin tekemää ”Montséguria” inspiroi Bruce Dickinsonin lomailupaikka Montségurissa.
Gers ja Harris sävelsivät albumin nimikkokappaleen ”Dance of Deathin”. Kappale alkaa rauhallisesti, mutta kiihtyy loppua kohden. Gersin, Harrisin ja Dickinsonin ”Gates of Tomorrow’n” on sanottu muistuttavan The X Factor -albumin kappaletta ”Judgement of Heaven”. Nicko McBrainin, Smithin ja Dickinsonin tekemä ”New Frontier” on McBrainin ensimmäinen sävellystyö. ”Paschendale” on sanoitukseltaan synkkäsävyinen kappale, joka kertoo ensimmäisessä maailmansodassa käydystä Passchendaelen taistelusta tavallisen sotilaan näkökulmasta. Smithin, Harrisin ja Dickinsonin tekemän kappaleen ”Face in the Sand” on sanottu olevan ”kuin taivaanrantaan nouseva ukkosmyrsky”. Murrayn ja Harrisin ”Age of Innocence” sisältää ”popmaisen harmoniaa hyödyntävän kertosäkeen”. Smithin, Harrisin ja Dickinsonin ”Journeyman” on Iron Maidenin ensimmäinen kokonaan akustinen kappale.
Kansikuva

Albumin kansikuvan suunnitteli David Patchett, joka oli aikaisemmin suunnitellut Cathedralin levyjen kansia. Häntä ei kuitenkaan mainittu levyn kiitoksissa, koska hän ei ollut tyytyväinen lopputulokseen. Albumin kannessa esiintyi yhtyeen maskotti Eddie the Head viikatemiehenä. Kun albumin kansi vuosi internetiin, moni Iron Maiden -fani luuli sen olevan pila.
Vastaanotto > Menestys

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Allmusic: 
Desibeli.net: 
Nyt-liite: 
Imperiumi.net: 
Korroosio: 
Metalliluola: 
Noise.fi: 
Soundi: 
Soundin lukijat: 
Dance of Death teki Iron Maidenista yhden vuoden 2003 myydyimmistä artisteista. Dance of Deathin ja tuottoisan maailmankiertueensa ansiosta yhtye ansaitsi 17,9 miljoonaa puntaa (34 miljoonaa dollaria) ja siitä tuli Heat-lehden mukaan vuoden 2003 yhdeksänneksi menestynein yhtye. Albumi menestyi myös hyvin listoilla. Dance of Death sijoittui ensimmäiseksi Ruotsissa, Italiassa ja Suomessa. Toiseksi albumi sijoittui Saksassa, Sveitsissä ja Britanniassa sekä kolmanneksi Itävallassa, Norjassa ja Ranskassa. Albumi myi Suomessa kultaa oltuaan kaupoissa vain kolme päivää.
Dance of Death myi 40 308 kappaletta ensimmäisellä viikollaan Yhdysvalloissa ja pääsi Billboard 200 -listalla sijalle 18.
Vastaanotto > Arvostelut ja palkinnot

Dance of Death sai yleisesti hyvää kritiikkiä. Nyt-liitteen kriitikko Tero Valkonen kirjoitti, että ”vanheneva kuusikko soittaa hieman hitaammin, mutta solisti Bruce Dickinson tavoittaa korkeat äänet yhä vaivatta”. Soundi-lehden Asko Alanen antoi levylle neljä tähteä viidestä: ”Kaikki on varmaotteisen jäntevästi rakennettua ja tiivistettyä: säkeistöjen selkeät muotit, soolojen kirkkaat kuviot ja koko paletin yhtenäisenä pysyvä sointiväritys. [Bruce] Dickinsonin ääni ei ole kirkkaimmillaan, mutta kaiken se kestää ja kaiken se kajauttaa kohdalleen. Kun yhtye lisäksi oivaltaa paisutusten ja huipennusten dramatiikan, seisoo jokainen teos ryhdikkäästi linjassa viimeisenä soivan Journeymanin tyyneen tunnelmointiin ja rentouttaviin jousisovituksiin saakka”.
Korroosio-verkkolehden Aki Nuopponen sanoi, että Dance of Deathin kokonaisuudessa jäävät muutamien mitäänsanomattomien hetkien lisäksi häiritsemään ainoastaan juuri soundiratkaisut, jotka toki valjastavat monet kappaleet juuri tarvittuun muotoon, mutta äänimaailmasta kaipaisi silti monin paikoin tunnistettavampaa Iron Maidenille ominaista soundia. Sen sijaan kaikki itse sävellyksiin liittyvä yltää pitkästä aikaa tasolle, jolle Iron Maidenin toivoi hartaissa haaveissaan vielä joskus palaavan.” [...] Desibeli.netin kriitikko Miika Jalonen sanoi, että ”Dance of Deathin ainoa puute on oikeastaan vanhojen kunnon tuplakitaramelodioiden säästeliäs käyttö, miltei pihistely”. [...] Noise.fi-sivun Alex Machine kirjoitti, että albumin sävellys on vahvempaa ja tasaisempaa kuin edeltäjänsä Brave New Worldin. Hän sanoi myös kolmen kitaran sopineen levylle ja Harrisin löytäneen vanhaa väriä bassokulkuihinsa. Hänen mukaansa myös Dickinson laulaa kenties monipuolisimmin kuin koskaan.
BBC:n Chris Jones kehui albumia ja sanoi että Dance of Death ei jätä yhtään asiakasta tyytymättömäksi.
Vuonna 2004 yhtye voitti Metal Hammer -lehden Metal Hammer Awards -gaalassa parhaan brittiyhtyeen palkinnon Dance of Deathin suosion vuoksi.