stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rooman tasavalta
Hallintojärjestelmä > Keskitasavallan aikana

Vallan huipulle syntyi uusi johtava luokka, virka-aatelisto eli nobiliteetti (nobilitas), kun vanha kahtiajako patriiseihin ja plebeijeihin menetti merkityksensä. Sen jäsenillä oli hallussaan korkeimmat virkatehtävät. Ritarien luokka (equites) oli astetta nobiliteettia alempana. Alun perin ritarit olivat armeijan ratsuväen muodostanut luokka, mutta myöhemmin heihin luettiin kaikki ylempiin yhteiskuntaluokkiin kuulumattomat varakkaat kansalaiset. Tavallinen kansa oli virka-aatelin ja ritareiden alapuolella, ja se jakaantui maalaisväestöön ja kaupunkirahvaaseen. Yleensä maalaiset olivat maanomistajia, ja täten asevelvollisia.
Rooman voimakasta laajenemisen aikaa oli varsinkin keskitasavallan aika (noin 390–200 eaa). Rooman vakiintunut asema Italian johtavana valtiona mahdollisti Rooman laajenemisen, ja se saavutti sotilaallisen ja poliittisen mahtiaseman. Roomalaiset suhtaututumiseen valloitettujen alueiden väestöön vaikutti sen arvo – kuten strateginen asema ja luonnonrikkaudet – ja sukulaisuussuhde Roomaan. Esimerkiksi latinalaiset kansat saivat kansalaisoikeudet, mutta vain niiden johtava luokka sai äänioikeuden. Tämä oli alkuna roomalaisten harjoittamalle hajota ja hallitse (divide et impera) -politiikalle, joissa vihollisia käsiteltiin eri tavalla estäen niiden liittoutuminen Roomaa vastaan. Uskollisia entisiä vihollisia kohdeltiin käytännössä liittolaisena, mutta erityisasemaa ei annettu kapinoiville kansoille. Karthagon lyöminen kolmessa puunilaissodassa 200–100-luvuilla eaa. oli tärkeää laajentumisen kannalta.
Kirjallisuutta

Tom Holland: Rubikon – Rooman tasavallan loisto ja rappio.  (Suom. Pekka Tuomisto)  Karisto, 2006.  ISBN 951-23-4792-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rooman tasavalta Wikimedia Commonsissa
| n k Euroopan historia |
| --- | --- |
Esihistoria:  Paleoliittinen Eurooppa  Neoliittinen Eurooppa 
Antiikki:  Kreikan klassinen kausi  Rooman tasavalta  Hellenismi  Rooman keisarikunta  Varhaiskristillisyys  200-luvun kriisi  Rooman valtakunnan tuho  Myöhäisantiikki 
Keskiaika:  Varhaiskeskiaika  Kansainvaellusaika  Frankkien valtakunta  Anglosaksit  Bysantin valtakunta  Kirkkovaltio  Bulgarian valtakunta Ensimmäinen  Toinen  Venetsian tasavalta  Genovan tasavalta  Viikinkiaika  Kiovan Rus  Aragonian kruunu  Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta  Sydänkeskiaika  Firenzen tasavalta  Feodalismi  Ristiretket  Serbian valtakunta  Myöhäiskeskiaika  Musta surma  Satavuotinen sota  Kalmarin unioni 
Uusi aika:  Renessanssi  Uskonpuhdistus  Löytöretkiaika  Barokki  Toscanan suurherttuakunta  Kolmikymmenvuotinen sota  Absoluuttinen monarkia  Osmanien valtakunta  Portugalin siirtomaat  Espanjan siirtomaaimperiumi  Puola-Liettua  Kasakkahetmanaatti  Ruotsin valtakunta  Yhdistyneet provinssit  Brittiläinen imperiumi  Habsburgien monarkia  Venäjän keisarikunta  Valistus 
Uusin aika:  Teollinen vallankumous  Ranskan suuri vallankumous  Napoleonin sodat  Nationalismi Euroopassa  Euroopan hullu vuosi  Ensimmäinen maailmansota  Venäjän vallankumous  Maailmansotien välinen aika  Toinen maailmansota  Kylmä sota  Euroopan yhdentyminen 
 Eurooppalaisten alkuperä  Kristinuskon historia  Euroopan unionin historia
Brigita Krasniqi

Brigita Krasniqi (s. 5. kesäkuuta 1997) on suomalainen vihreä poliitikko ja Vihreiden nuorten entinen puheenjohtaja. Hän on vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Krasniqi valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon. Hän on Tampereen kaupunginhallituksen jäsen ja vihreiden valtuustoryhmän varapuheenjohtaja.
Krasniqi on yksi feministisen ja anti-rasistisen kansalaisjärjestön Fem-R:n perustajista. Hän juontaa yhdessä Pazilaiti Simayijiangin kanssa Mitä vittua -podcastia.
Tausta

Krasniqin vanhemmat ovat muuttaneet 1990-luvulla Kosovosta Suomeen. Krasniqi on taustaltaan Kosovon albaani ja muslimi. Hän puhuu äidinkielenään albaniaa ja suomea. Krasniqi on harrastanut lapsena ja nuorena kilpauintia. Hänellä on synnynnäinen liikuntavamma.
Krasniqi valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän Lyseon IB-lukiosta. Vuonna 2017 Krasniqi aloitti politiikan tutkimuksen opinnot Tampereella.
Puoluetoiminta

Krasniqi tuli valituksi Vihreiden nuorten puheenjohtajaksi 2020–2021 vuonna 2019. Ennen sitä hän toimi Jyväskylän vihreiden nuorten hallituksessa vuosina 2016 ja 2017 ja vuonna 2018 hän toimi valtakunnallisessa Vihreiden nuorten liittohallituksessa. Krasniqi on työskennellyt vihreässä eduskuntaryhmässä kansanedustajien Ville Niinistön ja Ozan Yanarin eduskunta-avustajana. Krasniqi toimi Vihreiden nuorten edustajana vihreiden puoluevaltuuskunnassa kaudella 2019–2021. Hän toimi vihreiden Reilu muutos -työryhmässä, jossa valmisteltiin puoluevaltuuskunnan hyväksyttäväksi Reilu muutos -ohjelma.
Poliittiset näkemykset

Krasniqi toivoo opiskelijoiden myöntävän, että yliopistossa on rasismia. Arkipäivän rasismi läpäisee hänestä koko yliopiston. Se näkyy esimerkiksi monissa perinteissä, vaikkapa sitsilauluissa, joissa nauretaan stereotypioille vähemmistöistä. Arkipäivän rasismin lisäksi Krasniqi puhuu siitä, miten hallitsevaa valkoisuus on akateemisessa yhteisössä ja maailmassa. Hän opiskelee kansainvälistä politiikkaa ja kertoo, että esimerkiksi hänen omassa ainejärjestössään on käyty keskustelua siitä, miten valkoiset miehet dominoivat kansain­välisen politiikan tutkimusta.
Krasniqi on ottanut kantaa myös lasten ja nuorten kokemaan kiusaamiseen, syrjintään ja muuhun epäasialliseen kohteluun liikunta- ja urheiluharrastuksissa.
Nuorten kokemaan kiusaamiseen ja häirintään on puututtava tiukalla kädellä. Suomi on sitoutunut kansainvälisiin sopimuksiin lasten oikeuksista, eikä liikunta ja urheilu saa olla sellainen osa-alue, johon nämä eivät ulotu. Kaikilla lapsilla ja nuorilla on oikeus terveelliseen ja turvalliseen kasvuympäristöön myös harrastuksissa, sanoo Krasniqi.
Vuonna 2018 Krasniqi otti kantaa jihad-tutkija Atte Kalevan kommentteihin sosiaalisessa mediassa. "Häneltä (Kalevalta) on tullut monta kertaa erittäin rasistisia kannanottoja ja lausuntoja, että monien muslimien ja muiden suomalaisten silmissä hän on menettänyt "neutraalin asiantuntijan" roolin", Krasniqi kirjoitti mikroblogipalvelu Twitteriin.
Krasniqin mukaan Suomeen olisi perustettava poliisin toimintaa arvioiva riippumaton toimielin tai ainakin kehitettävä nykyistä järjestelmää.
Järjestötoiminta

Krasniqi toimi Tampereen ylioppilaskunnan edustajistossa 2020–2022 ja sen puheenjohtajana vuonna 2022. Hän pyrki jatkokaudelle 2022–2024 muttei tullut valituksi varsinaiseksi jäseneksi.
Aiheesta muualla

brigita.fi - Brigita Krasniqi (Arkistoitu – Internet Archive)n kotisivut
Fem-R -järjestön kotisivut
Mitä Vittua -podcast
Leevi Leivo & Rami Kurimo: Tasa-arvo ja feminismi (Brigita Krasniqi & Seida Sohrabi) (Brigita Krasniqi ja Seida-Sohrabi ovat vieraina Puheenaihe -podcastissa) Anchor. 14.7.2020.
| n k Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajat |
| --- | --- |
 Antero Eerola (1993)  Vesa Kotilainen (1996–1997)  Anssi Leino (1998)  Azar Saiyar (1999–2000)  Markus Drake (2001–2003)  Mari Puoskari (2004)  Olli-Poika Parviainen (2005)  Tapio Laakso (2006–2007)  Amu Urhonen (2007)  Heikki Korpela (2008)  Laura Nordström (2008)  Erkki Perälä (2009)  Sini Terävä (2009)  Paloma Hannonen (2010–2011)  Heikki Sairanen (2010)  Inka Venetvaara (2011)  Hanna Hakko (2012)  Aleksi Laine (2012)  Maria Ohisalo (2013–2014)  Veli-Matti Partanen (2013)  Aaro Häkkinen (2014)  Saara Ilvessalo (2015–2016)  Ozan Yanar (2015)  Jaakko Mustakallio (2016–2017)  Iiris Suomela (2017–2018)  Sameli Sivonen (2018–2019)  Amanda Pasanen (2019–2020)  Brigita Krasniqi (2020–2021)  Peppi Seppälä (2021–2022)  Jami Haavisto (2022–2023)  Selinä Nera (2023–)  Miro Ilvonen (2024–) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Ristomatti Hakola

| Ristomatti Hakola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ristomatti Juhani Hakola
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Kankaanpää, Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  ”Rise”
Seura:  Jämin Jänne
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2012–
Paras sijoitus:  4.
 Tietolaatikko päivitetty 13. helmikuuta 2019 
Aiheesta muualla
www.ristomattihakola.com
| Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2021 | parisprintti (v) |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | parisprintti (p) |  |
Ristomatti Juhani Hakola (s. 15. huhtikuuta 1991 Kankaanpää) on suomalainen maastohiihtäjä ja kolminkertainen MM-mitalisti.
Hän on parisprintin MM-mitalisti. Hakola edustaa maastohiihdossa Jämin Jännettä. Hakolan valmentajana on elokuusta 2021 lähtien toiminut Teemu Pasanen. Sitä ennen häntä valmensi 15 vuoden ajan Antti Hagqvist.
Arvokilpailut

Falunin MM-kilpailuissa 2015 Hakola oli perinteisen hiihtotavan sprintissä yhdeksäs ja 50 kilometrin perinteisen kilpailussa 38:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kuudenneksi. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kuudes, vapaan parisprintissä yhdeksäs ja perinteisen 50 kilometrillä 43:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä seitsemänneksi, vapaan hiihtotavan sprintissä 15:nneksi, 15 kilometrin perinteisellä 29:nneksi ja viestissä neljänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti Joni Mäen kanssa vapaan hiihtotavan parisprintissä hopeaa sekä oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kuudestoista ja viestissä kuudes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 28:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Hakola hiihti ensimmäisen osuuden Suomen hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli 33:s. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti Lauri Vuorisen kanssa hopeaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä sekä sijoittui 10 kilometrin perinteisen kilpailussa 15:nneksi ja 4 × 7,5 kilometrin viestissä kymmenenneksi.
Maailmancup

Maailmancupdebyyttinsä Hakola teki Lahdessa vuonna 2012 sijoittuen sprintin karsinnassa 74. sijalle. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lahden maailmancupissa 2014 hiihtäen vapaan sprintissä 10. sijalle. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2017. Hän sijoittui viidenneksi sprintticupissa kaudella 2017–2018. Hakola sijoittui Salpausselän kisojen parisprintissä 2019 kolmanneksi Iivo Niskasen kanssa.
SM-kilpailut

Hakola voitti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan suomenmestaruuden 2012. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähdön suomenmestaruudet 2017. Yhdistelmäkilpailun Suomen-mestaruuden hän voitti 2018. Hakola voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan Suomen-mestaruuden 2019. 2023 Hakola voitti sprintin Suomenmestaruuden ja seuraavana vuonna 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan SM-kullan. Vuonna 2025 hän voitti 10 kilometrin perinteisen ja yhdistelmäkilpailun Suomen-mestaruudet. Lisäksi hän on saavuttanut hopeaa takaa-ajokilpailussa 2019 ja 2024, 15 kilometrillä 2020 ja 2021, 50 kilometrillä 2022 ja sprintissä 2025 sekä pronssia sprintissä vuonna 2015, 50 kilometrillä vuonna 2016 ja 2021, 10 kilometrillä 2017 ja 2024 sekä 15 kilometrillä 2019.  Myös nuorten sarjoissa hän saavutti lukuisia SM-mitaleja.
Muuta

Hakola työskentelee Niinisalon varuskunnassa liikuntakasvatusaliupseerina. Hän kuuluu hiihdon A-maajoukkueeseen ja puolustusvoimien edustusvalmennusryhmään. Hakola on osallistunut sotilaiden MM-kisoihin sekä maastohiihdossa että ampumahiihdossa.
Hakola tunnetaan urheilullisena monilahjakkuutena. Hänen harrastuksiinsa on kuulunut muun muassa pesäpallo ja suunnistus. Hän on kilpaillut myös ampumahiihdossa, jossa on edustanut Kauhajoen Karhua.
Hakola on ilmoittautunut ystävänsä vuoden 2024 vaalien presidenttiehdokas Alexander Stubbin vaalikampanjassa Uudenmaan alueen tiiminvetäjäksi.
Aiheesta muualla

Ristomatti Hakolan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdistelmä-DNA-tekniikka

Yhdistelmä-DNA-tekniikka on geenitekniikan osa-alue. Se ei ole oma tieteenalansa vaan kokoelma menetelmiä, joilla geneettistä materiaalia voidaan eristää, yhdistellä, muuntaa ja siirtää toiseen organismiin.
Geenimuokkaus on nopeampi ja tarkempi tapa saada aikaan muutoksia, joiden tekeminen risteyttämällä ja valinnalla veisi liian kauan aikaa tai joka voisi olla muuten mahdotonta. Esimerkiksi naudan kymosiini on siirretty teollista tuotantoa varten Kluyveromyces lactis -hiivaan, Aspergillus niger var. awamori -sieneen ja Escherichia coli K12 -bakteeriin. Näitä mikrobeja kasvatetaan säiliössä tuottamaan kymosiinia teollisessa mittakaavassa juustonvalmistusta varten. Normaalisti kymosiinia muodostuu vasikan vatsassa ja tätä ennen kymosiinia (juustonjuoksutinta) on saatu teurastamoista.
Yhdistelmä-DNA-tekniikalla eliöön voidaan siirtää
sille alun perin vierasta geneettistä materiaalia, jotta se tuottaisi haluttua lopputuotetta
useampia kopioita eliön omasta geenistä halutun tuotteen määrän lisäämiseksi
eliön oma geeni yhdistettynä tehokkaaseen promoottoriin jolloin geenin toiminta tehostuu
Nykyään on onnistuttu siirtämään geenejä myös monisoluisiin eläimiin ja kasveihin, mutta ominaisuuksien ilmentäminen riittävän vahvana on vielä vaikeaa.
Siirtogeenisen lääketuotannon periaatteet

Tässä käytetään esimerkkinä insuliinin valmistusta. Insuliini on haiman tuottama hormoni. Se on välttämätön kehon glukoositasapainon säätelyssä. Diabeetikolla haima ei pysty tuottamaan tarpeeksi insuliinia. Ennen kuvatunlaisen tekniikan kehittämistä 1980-luvulla diabeetikoille oli tarjolla ainoastaan eläininsuliinia ja sitäkin vain rajallisia määriä. Yleensä käytettiin teurastetuista sioista saatavaa insuliinia. Nykyään käytössä on lähinnä ihmisinsuliini (jonka käyttö on selvästi jo vähentynyt) ja ennen kaikkea insuliinista tehdyt johdokset. Suomessa ei ole enää rekisteröityjä eläininsuliineja kaupan (2006). Erityisluvalla niitä kuitenkin saa.
Siirtogeenisen lääketuotannon periaatteet > Siirtogeeninen insuliinintuotanto

Transgeenejä (vieraita geenejä) voidaan liittää uusien isäntien geeneihin ja saada ne esiintymään ainoastaan tietyissä kudoksissa tai kohteissa. Jos käytetään bakteeriviljelmiä, on tuotanto hyvin suoraviivaista. Jos tuotettava molekyyli ei ole liian iso, kelpaa plasmidi DNA:n siirtoon. Ensin ihmis-DNA:sta eristetään haluttu pätkä sopivalla restriktioentsyymillä. Alkuperäinen bakteerin plasmidirengas katkaistaan samalla entsyymillä ja ihmis-DNA:n pätkä liitetään DNA-ligaasilla. Näin saadaan aikaan plasmidi, joka sisältää insuliinin geneettisen koodin.
Saatu plasmidi siirretään sitten Escherichia coli -bakteeriin, joka pystyy nyt valmistamaan ihmisen proinsuliinia. Bakteerikantana käytetään tautia aiheuttamatonta laboratoriokantaa.
Bakteereita viljellään suurissa säiliöissä, fermentoreissa, joissa bakteerit jakaantuvat ja tuottavat suuria määriä ihmisen proinsuliinia.
Bakteerit tapetaan lämpökäsittelyllä ja/tai formaldehydillä ja jäljelle jää proinsuliini.
Proinsuliini leikataan entsymaattisesti, jotta saataisiin insuliini proinsuliinista.
Liuos sentrifugoidaan, jotta päästäisiin eroon solujäämistä. Puhdistaminen tapahtuu nestekromatografialla ja kiteyttämällä. Näin saadaan aikaan puhdasta ihmisinsuliinia. Saadut kiteet liuotetaan nesteeseen ja pakataan sopiviin pakkauksiin.
Luettelo Kathy Batesin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Palkinnot ja ehdokkuudet
| Palkinto | Voitto | Ehdokkuus |
| Oscar | 1 | 4 |
| Golden Globe | 2 | 9 |
| Bafta | 0 | 2 |
| SAG | 2 | 10 |
| Critics’ Choice | 2 | 5 |
| Tony | 0 | 1 |
| Primetime Emmy | 2 | 14 |
Voitot ja ehdokkuudet yhteensä
| Yhteensä | 9 | 45 |
Viitteet
Tämä on luettelo Kathy Batesin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Paras naispääosa | Piina | Voitto |  |
| 1998 | Paras naissivuosa | Päävärit | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras naissivuosa | About Schmidt | Ehdokkuus |  |
| 2019 | Paras naissivuosa | Richard Jewell | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Golden Globe -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Piina | Voitto |  |
| 1991 | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Paistetut vihreät tomaatit | Ehdokkuus |  |
| 1996 | Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | Yölähetys | Voitto |  |
| 1998 | Paras naissivuosa | Päävärit | Ehdokkuus |  |
| 1999 | Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | Annie | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras naissivuosa | About Schmidt | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Freak Show | Ehdokkuus |  |
| 2019 | Paras naissivuosa | Richard Jewell | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naispääosa draamasarjassa | Matlock | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Bafta-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Paras naissivuosa | Paistetut vihreät tomaatit | Ehdokkuus |  |
| 1998 | Paras naissivuosa | Päävärit | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Screen Actors Guild -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Yölähetys | Voitto |  |
| 1997 | Paras näyttelijäkokoonpano | Titanic | Ehdokkuus |  |
| 1998 | Paras naissivuosa | Päävärit | Voitto |  |
| 1999 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Annie | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | My Sister’s Keeper | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras naissivuosa | About Schmidt | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Paras naisnäyttelijä draamasarjassa | Harryn laki | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Paras näyttelijäkokoonpano | Keskiyö Pariisissa | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | The Great Lillian Hall | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naisnäyttelijä draamasarjassa | Matlock | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Critics’ Choice -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Paras naissivuosa | Päävärit | Voitto |  |
| 2002 | Paras naissivuosa | About Schmidt | Ehdokkuus |  |
| 2013 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Coven | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Hotel | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naispääosa draamasarjassa | Matlock | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Yölähetys | Ehdokkuus |  |
| 1999 | Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa | Kolmas kivi auringosta | Ehdokkuus |  |
| 1999 | Paras ohjaus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa | Dash ja Lilly | Ehdokkuus |  |
| 1999 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Annie | Ehdokkuus |  |
| 2003 | Paras vieraileva naisnäyttelijä draamasarjassa | Mullan alla | Ehdokkuus |  |
| 2005 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Warm Springs | Ehdokkuus |  |
| 2005 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Ambulance Girl | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Alice | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Paras naispääosa draamasarjassa | Harryn laki | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Paras naispääosa draamasarjassa | Harryn laki | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa | Miehen puolikkaat | Voitto |  |
| 2013 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Coven | Voitto |  |
| 2014 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Freak Show | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | American Horror Story: Hotel | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Tony-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Paras naispääosa näytelmässä | Hyvää yötä, äiti | Ehdokkuus |  |
Kunnianosoituksia

Tähti elo­kuva­urasta Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6927 Hollywood Boulevard (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kathy Bates Wikimedia Commonsissa
Kathy Bates Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Yleinen korroosio

Yleinen korroosio eli tasainen korroosio on toinen kahdesta pääkorroosiotyypistä. Yleisessä korroosiossa metalli syöpyy samalla nopeudella koko pinnaltaan. Tämä johtuu anodisen ja katodisen alueen jatkuvasta paikan vaihtumisesta. Tasainen korroosio on paikallista korroosiota (se toinen pääkorroosiotyyppi) harmittomampaa ja se on helpommin havaittavissa.
Tyypillisesti yleistä korroosiota esiintyy erilaisissa ilmasto-olosuhteissa suojaamattomilla metallipinnoilla. Myös teollisissa prosesseissa saattaa esiintyä yleistä korroosiota prosessiliuoksien kanssa kosketuksissa olevilla metallipinnoilla.
Olli Seuri

Olli Seuri (s. 1983) on suomalainen toimittaja ja journalismin tutkija. Hän on verkkolehti Uuden Jutun päätoimittaja.
Seuri on koulutukseltaan sekä yhteiskuntatieteiden tohtori että filosofian maisteri. Vuosina 2019–2020 hän toimi Tampereen yliopiston journalistiikan työelämäprofessorina.
Seuri oli Yleisradion Yle Radio 1:n Ykkösaamun juontajana vuosina 2012–2018. Kevään 2019 ajan hän työskenteli Yle TV1:n A-Talk-ohjelman juontajana. Vuosina 2019–2021 Seuri juonsi Helmiina Suhosen ja Robert Sundmanin kanssa politiikkaan keskittyvää podcastia Jaa, ei, tyhjiä, poissa, jonka julkaisualustana on Yle Areena. Vuoden 2022 alusta alkaen Seuri juonsi Ylen Viimeinen sana -televisio-ohjelmaa yhdessä Rosa Kettumäen kanssa. Vuoden 2023 keväällä hän juonsi myös radion Pyöreää pöytää.
Keväällä 2024 Seuri siirtyi Ylestä tanskalaisen Zetlandin uuden Suomen-yhtiön, Uuden Jutun johtotehtäviin. Tammikuussa 2025 Uusi Juttu aloitti julkaisutoimintansa Seuri päätoimittajanaan.
Palkinnot

Seuri sai Bonnierin Suuren Journalistipalkinnon vuoden 2017 parhaana journalistina. Hän sai vuonna 2019 Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon.
Kirjat

Seuri, Olli & Ikäheimo, Hannu-Pekka: Portinvartijat: Kamppailu tiedon vapaudesta. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2023. ISBN 978-952-363-256-1
Kaseva, Tuomas & Räty, Reetta & Seuri, Olli & Ahvenniemi, Ulla: Feature!: Kirjoittamisen mestarikurssi. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2022. ISBN 978-952-363-291-2
Seuri, Olli: Avoin kysymys: Haastattelun käsikirja. Tampere: Vastapaino, 2020. ISBN 978-951-768-815-4
Vihma, Antto & Hartikainen, Jarno & Ikäheimo, Hannu-Pekka & Seuri, Olli: Totuuden jälkeen: Miten media selviää algoritmien ja paskapuheen aikana. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2018. ISBN 978-951-851-862-7
Aiheesta muualla

Olli Seurin kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Yle