stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olenko minä tullut haaremiin (vuoden 1938 elokuva)
Juoni

Kolme poikamiestä insinööri Arvi Halmeheimo, maisteri Martti Paavola ja toimittaja Salomon Harju palkkaavat poikamiestalouteensa kotiapulaisen, mutta he hoitavat asian niin huonosti, että kotiapulaisia tulee palkatuksi useampia yhden sijasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ansa Ikonen  | … |  Helvi Heinonen   |
|  Aku Korhonen  | … |  toimittaja Salomon Harju   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Manta Mäkinen   |
|  Laila Rihte  | … |  maisteri Aili Viheroja   |
|  Joel Rinne  | … |  insinööri Arvi Halmeheimo   |
|  Uuno Laakso  | … |  rovasti Abraham Hallavuo   |
|  Unto Salminen  | … |  maisteri Martti Paavola   |
|  Jorma Nortimo  | … |  maisteri Iivari Alhola   |
|  Kaija Suonio  | … |  ruustinna Selma Hallavuo   |
|  Eine Laine  | … |  rouva Fanny Heinonen   |
|  Toppo Elonperä  | … |  toinen toimittaja   |
|  Väinö Hellén  | … |  mies porraskäytävässä   |
|  Kaarina Salonoja  | … |  palvelijaksi pyrkivä hepsankeikka   |
|  Hellä Laiho  | … |  toimituksen konekirjoittajatar/nainen junassa   |
|  Dagmar Parmas  | … |  maitokaupasta tuleva nainen   |
|  Harri Sinijärvi  | … |  matkustajat junassa   |
|  Jarl Malmstén  | … |  matkustajat junassa   |
|  Hilkka Helinä  | … |  palvelijatar Helvi Heinosen asunnossa   |
Arviot

Aikalaiskritiikki suhtautui elokuvaan varsin myönteisesti, ja myöhemminkin todetaan, että ”komedia on sujuvakulkuinen roolileikki”, hauska vanhanajan komedia, joka on tulvillaan erinomaisia näyttelijöitä. Yleisömenestys jäi kuitenkin aikanaan vähäiseksi.
Paulus Hamutenya

Haufiku Paulus Hamutenya (s. n. 1884 Oukwanyama, Portugalin Länsi-Afrikka, k. 12. syyskuuta 1932) oli yksi ensimmäisestä seitsemästä ambolaisesta, jotka lähetysjohtaja Matti Tarkkanen vihki Oniipassa Ambomaalla papiksi vuonna 1925 Tampereen piispan antamalla valtuutuksella.
Hamutenyan vanhemmat olivat Hamutenya gwaNghililewanga and Ndayapi yaKavengula. Hän syntyi n. vuonna 1884, ja hänet kastettiin vuonna 1919 Onandjokwella.
Hamutenya oli heimoltaan oukwanyamalainen. Peltola sanoo hänen olleen “entinen suurmies”. Hän näyttäisi kääntyneen kristityksi Ondjivassa Reinin Lähetysseuran toiminnan tuloksena. Kun saksalaiset joutuivat jättämään lähetysasemansa Angolassa ensimmäisen maailmansodan seurauksena, Hamutenya muutti Lounais-Afrikan puolellee, missä hän rakensi uuteen kotikyläänsä Edundjaan kirkon, joka valmistui vuonna 1922 eli kolme vuotta ennen hänen pappisvihkimystään. Edundjasta tuli sittemmin Engelan seurakunnan kappeliseurakunta.
Vuonna 1922 Hamutenya aloitti pappisopinnot Oniipan pappisseminaarissa. Samaan aikaan alkoi opintonsa myös toinen Ondijvasta kotoisin ollut mies, Simson Shituwa. Shituwa oli myös niiden seitsemän miehen joukossa, jotka vuonna 1925 vihittiin papeiksi.
Pappisvihkimyksen jälkeen Hamutenya palasi Oukwanyamaan ja työskenteli pappina Edunjassa vuosina 1925–29, mutta tuon seudun käytyä ahtaaksi siellä asuneille oukwanyamalaisille, hän perusti vuodenvaihteessa 1929–30 asutuksen metsään, n. 60 km itään Engelasta, alueelle, jonne oli alkanut siirtyä oukwanyamalaista ovamboväkeä etenkin Angolan puolelta. Paikan nimeksi tuli Eenhana (ääntämys: [ɛːˈn̥ana]). Lounais-Afrikan hallitus asetti Hamutenyan itäisen Oukwanyaman päämieheksi.
Vuonna 1932 Eenhanaan valmistui Hamutenyan rakentama kirkko, mutta jo samana vuonna hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen. “Mitä muusta, kun vain saa kuolla Herran työssä”, kerrotaan Hamutenyan sanoneen ennen kuolemaansa.
Vuonna 1936 Eenhanasta tuli Suomen Lähetysseuran toinen lähetysasema Oukawanyamassa, kun sairaanhoitaja Linda Helenius muutti sinne ja aloitti työnsä aseman poliklinikalla. Heleniuksen työpariksi saapui pian opettaja Suoma Hirvonen.
Hamutenya meni naimisiin Emma lyaNangonyan kanssa vuonna 1920, ja he saivat kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Aiheesta muualla

Linda Helenius: ”Sillä pimeys katoaa …”: ambopastori Paulus Hamutenjan elämästä ja evankeliumin leviämisestä Uukuanjamaassa. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1942.
Hannu Lemola

| Hannu Lemola |
| --- | --- |
 Lemola (keskellä) Lapinlahden Lintujen kanssa toukokuussa 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hannu Veikko Sakari Lemola
Syntynyt: marraskuu 1952 (ikä 71) Lammi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  muusikko, rumpali
Muusikko
Taiteilijanimi:  Hande Lemola   Hande Spagetti
Aktiivisena:  1972-
Soittimet:  rummut, lyömäsoittimet
Yhtyeet:  Johnny Savage and the Riders   Lapinlahden Linnut   Pepe & Paradise   Sleepy Sleepers   Quips   Pedro’s Heavy Gentlemen
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hannu ”Hande” Veikko Sakari Lemola (s. marraskuu 1952 Lammi) on suomalainen muusikko, joka on toiminut muun muassa Lapinlahden Lintujen rumpalina 1986–1997 sekä jälleen vuodesta 2006 alkaen. Lemola oli mukana myös kaikissa kuudessa yhtyeen tekemässä sketsisarjassa.
Lemola on soittanut myös muun muassa yhtyeissä Sleepy Sleepers ja Pedro’s Heavy Gentlemen, Albert Järvisen kokoonpanoissa sekä Harri Marstion taustayhtyeessä.
Lapsuus ja nuoruus

Lemola syntyi marraskuussa 1952 Lammin kunnassa ja kasvoi isoäitinsä luona Kataloisen kylässä. Isä kuoli Lemolan ollessa kolmevuotias ja Lemola muutti äitinsä ja siskojensa kanssa Lammin kirkonkylälle. Lemolan isoäiti oli uskovainen ja hänen mielestä musiikki oli peräisin ”suoraan saatanasta”. Lemola aloitti rumpalinuraansa jo kotitalon kellarissa pahvilaatikoiden avulla. Lemolan äiti hankki pojalleen rummut ja jo 15-vuotiaana Lemola teki muutamia keikkoja paikallisessa ravintolassa Lamminhovissa.
Ura

Lemola hakeutui peruskoulun käytyään Kuopion musiikkilukioon opiskelemaan. Vuonna 1972 Frederik palkkasi Lemolan soittamaan taustayhtyeeseensä rumpuja. Pian tämän jälkeen Lemola muutti Helsinkiin ja jatkoi soittamista muun muassa Pepe & Paradise -yhtyeessä sekä Danny Show’n kesäkiertueella vuonna 1977.
Taustayhtyeiden jälkeen 1980-luvun alussa Lemola liittyi Sleepy Sleeperseihin ja ystävystyi kitaristi Albert Järvisen kanssa. Sleepersin jälkimainingeissa Lemola liittyi Järvisen The Quips -yhtyeeseen.
Ura > Lapinlahden Linnut

Huumoriyhtye Lapinlahden Lintujen rumpali Jan Noponen oli lopettanut yhtyeessä 1986 ja yhtye tarvitsi kiireesti uuden rumpalin. Lemola teki tuolloin musiikinopettajan sijaisuuksia Karkkilan yläasteella ja lukiossa. Lemolan hyvä ystävä Albert Järvinen suositteli kosketinsoittaja Pekka Hedkrokille Lemolaa ja hän liittyi yhtyeeseen. Lemolan ensiesiintyminen yhtyeen riveissä tapahtui vappuna 1986, kun yhtyeen hittikappaleen ”Tapasin naisen” musiikkivideo esitettiin Hittimittari-televisio-ohjelmassa. Lemola soitti yhtyeessä vuoden 1997 kesään asti ja soitti yhteensä kymmenellä yhtyeen albumilla. Lemolan korvasi Harri Kinnunen.
Ura > Uran myöhäisvaiheet

Erottuaan Lapinlahden Linnuista Lemola perusti toiminimen, osti studiolaitteistot ja alkoi myydä liikkuvia studiopalveluita eri kuntien ja seurakuntien nuorisopalveluiden käyttöön. Vuonna 2007 hänet kiinnitettiin Omnian nuorten työpajaan ja hän on toiminut Audiopajan ohjaajana ja oppisopimuksen työpaikkaohjaajana. Hänen myötään työpajatoiminta on saanut vakuuttavaa taustaa ja ammatillisuuden tunnustamista.
Yksityiselämä

Lemola oli 1980-luvun alkupuolella alkoholisti ja välillä keikoilla juominen riistäytyi käsistä. Hän kuitenkin raitistui vuonna 1987. Lemola asuu nykyään Lohjan Ojamolla.milloin?
Aiheesta muualla

Hannu Lemolan sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Hannu Lemolan sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Hannu Lemolan sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lapinlahden Linnut
|  Pekka ”Peku” Hedkrok  Matti Jaaranen  Ari ”Arvid” Kettunen  Mikko Kivinen  Tapio Liinoja  Hannu ”Hande” Lemola  Jussi Liski  Jan Noponen  Veli-Pekka ”Puka” Oinonen  Markku Toikka >  Timo Eränkö  Heikki ”Hiski” Salomaa  Ari Wahlsten  Pekka ”Rekku” Rechardt  Harri ”Hate” Kinnunen  Pekka ”Devil” Virtanen  Aarni Kivinen  Sami Kariluoma  Jarmo ”Jaku” Havukainen  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa Hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:  Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:  Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:  Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:  Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:  Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK  Paavo ”Puosu” Liesinen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Rob Holding

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Samuel Holding
Syntymäaika: 20. syyskuuta 1995
Syntymäpaikka: Tameside, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Crystal Palace
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2004–2013: Bolton Wanderers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | Bolton Wanderers | 26 | (1) |
| 2015 | → Bury | 1 | (0) |
| 2016–2023 | Arsenal | 98 | (2) |
| 2023– | Crystal Palace |  |  |
Maajoukkue
| 2016–2017 | Englanti U21 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. kesäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. kesäkuuta 2023.
Robert Samuel Holding (s. 20. syyskuuta 1995 Tameside) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea. Oikeajalkainen Holding on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Holding on Bolton Wanderersin kasvatti. Kevätkaudella 2014–2015 hän oli lainalla Englannin kakkosliigan Buryssä, jossa hän pelasi yhden ottelun. Boltonin paidassa Englannin mestaruussarjassa Holding debytoi kaudella 2015–2016 onnistuen kerran maalinteossa pelaamissaan 26 ottelussa. Heinäkuussa 2016 Holding siirtyi Englannin Valioliigan Arsenalin riveihin. Hän teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Liverpoolia vastaan. Hän pelasi viisi ottelua, mukaan lukien loppuottelu, Arsenalin voittaessa FA Cupin 2017. Hän voitti samana vuonna myös FA Community Shieldin. Hän pelasi viisi ottelua Arsenalin tiellä sekä Eurooppa-liigan loppuotteluun 2018–2019 että FA Cupin mestaruuteen 2020. Hän voitti Community Shieldin 2020. Hän on pelannut Arsenalissa kauden 2022–2023 loppuun mennessä 98 ottelua Valioliigassa, yhden Mestarien liigassa ja 28 ottelua Eurooppa-liigassa.
Holding pelasi vuosina 2016–2017 viisi ottelua Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
David Byron

| David Byron |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1947 Epping, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 28. helmikuuta 1985 (38 vuotta) Reading, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1966–1985
Tyylilajit:  rock, hard rock, progressiivinen rock, heavy metal
Yhtyeet:  The Stalkers, Spice, Uriah Heep, Rough Diamond, The Byron Band
Levy-yhtiöt:  Bronze Records 
Aiheesta muualla
www.david-byron.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Uriah Heep vuonna 1975 tai 1976 - David Byron keskellä, toinen alhaalta
David Byron (s. David Garrick, 29. tammikuuta 1947 Epping – 28. helmikuuta 1985 Reading) oli brittiläinen rock-laulaja, joka tunnetaan parhaiten urastaan hard rock/progressiivinen rock -yhtye Uriah Heepissä.
Tunnusomaista Byronin laulussa oli herkkä tulkinta, laaja sävyasteikko, muun muassa korkean falsetin käyttö ja hidas vibrato. Byron tunnettiin myös hyvin teatraalisesta lavaesiintymisestä.
Elämäkerta > Uriah Heep (1966–1976)

Laulaja aloitti uransa liityttyä The Stalkers -yhtyeeseen, joka vuonna 1967 muuttui Spiceksi. Yhtye soitti klubikeikkoja Lontoon ympäristössä, kunnes sai levytyssopimuksen vuonna 1969. Ken Hensleyn liityttyä yhtyeeseen Spicesta tuli Uriah Heep. Yhtyeen kaksi ensimmäistä levyä menestyivät Manner-Euroopassa ja Pohjoismaissa hyvin, mutta todellinen tähteys antoi odottaa itseään vuoteen 1971 asti. Yhtye julkaisi tuolloin Look at Yourself -levyn, josta tuli maailmanlaajuinen myyntimenestys. Levyn myytyä hyvin laulaja lopetti vuonna 1968 alkaneen työskentelyn Avenue Records -levy-yhtiössä. Byron oli rahaa ansaitakseen levyttänyt nimettömänä Avenuelle cover-versioita useista ajan top20-hiteistä. Uriah Heep -yhtyetoverit Mick Box ja Paul Newton toimivat muusikkoina samoissa levytyssessioissa.
Uriah Heepin suosio kasvoi seuraavina vuosina, mutta sillä oli vaikutuksensa Byroniin: laulajan alkoholinkäyttö oli hyvin runsasta ja lavakäytös alkoi olla osa Byronia myös keikkojen ulkopuolella. "Tähtikäyttäytyminen" johti yhä useampiin riitoihin pääosan Uriah Heepin kappaleista säveltäneen Ken Hensleyn kanssa. Lopulta tilanne oli kärjistynyt niin pitkälle, että Byron erotettiin Uriah Heepistä kesäkuussa 1976 lisääntyneen alkoholin käytön ja sen mukanaan tuomien ongelmien takia. Julkisuuteen annettiin ilmoitus, jonka mukaan Byronin asenne poikkesi liikaa yhtyeen muista jäsenistä.
Elämäkerta > Sooloura ja muita projekteja (1977–1985)

Byronin ensimmäinen sooloalbumi Take No Prisoners oli julkaistu vuonna 1975 laulajan ollessa vielä Uriah Heepissä. Erottamisen jälkeen hän perusti Dave "Clem" Clempsonin ja Geoff Brittonin kanssa rock-yhtyeen nimeltä Rough Diamond. Yhtyeen jäsenet olivat kansainvälisesti menestyneitä artisteja. Rough Diamond ehti julkaista yhden nimeään kantaneen albumin alkuvuonna 1977, mutta siitä ei tullut suurmenestystä. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen oli huhtikuussa 1977, mutta Byron erotettiin yhtyeestä jo saman vuoden syyskuussa. Syynä olivat samat ongelmat kuin Uriah Heepin kanssa. Byronin lähdön jälkeen yhtye vaihtoi nimensä Championiksi ja äänitti yhden albumin uuden laulajan kanssa ennen hajoamistaan 1979.
Rough Diamondin jälkeen laulaja palasi soolouralle. Byronin toinen soololevy Baby Faced Killer ilmestyi vuonna 1978. Levyn musiikissa on selviä vaikutteita useista eri musiikkityyleistä, muun muassa diskomusiikista. Levyn vaisuun menestykseen vaikutti osittain nouseva punk-aalto.
Vuonna 1981 Byron perusti yhdessä kitaristi Robin Georgen kanssa rock-yhtyeen nimeltä The Byron Band. Yhtyeeltä ilmestyi samana vuonna albumi On the Rocks, joka ei saavuttanut enää mainittavaa suosiota.
Elämäkerta > Alkoholiongelma ja viimeiset ajat

Byronin kasvaneella alkoholinkulutuksella oli vaikutuksia terveyteen ja lauluääneen. Laulaja romahti täysin keikan aikana Lontoon Marquee-klubilla vuonna 1984. Tämän jälkeen Byronia hoitaneet lääkärit kehottivat laulajaa lopettamaan kokonaan alkoholinkäytön, koska se tappaisi hänet kuuden kuukauden sisällä. Byron noudatti neuvoa jonkin aikaa, kunnes lääkäri salli alkoholin kohtuukäytön. Se oli kohtalokasta Byronille.
David Byron kuoli liiallisen alkoholin käytön aiheuttamaan sydänkohtaukseen vuonna 1985 38-vuotiaana. Uriah Heep julkaisi vuoden 1998 Sonic Origami -albumillaan kappaleen, joka on omistettu edesmenneille Byronille ja Gary Thainille.
Levytykset > Uriah Heepissä

Very ’eavy... very ’umble (UK) / Uriah Heep (US) – 1970
Salisbury – 1971
Look at Yourself – 1971
Demons and Wizards – 1972
The Magician’s Birthday – 1972
Uriah Heep Live – 1973
Sweet Freedom – 1973
Wonderworld – 1974
Live at Shepperton ’74 – Äänitetty 1974, julkaistu 1986
King Biscuit Flower Hour Presents In Concert – Äänitetty 1974, julkaistu 1997
Return to Fantasy – 1975
High and Mighty – 1976
The Lansdowne Tapes (äänityksiä Spicen ajoilta sekä julkaisemattomia kappaleita Uriah Heepin kolmelta ensimmäiseltä levyltä – nauhoitettu vuosina 1968–1971, julkaistu 1994
A Time of Revelation (neljän levyn kokoelma, jossa paljon ennenjulkaisematonta Uriah Heep -materiaalia myös Byronin ajalta) Äänitetty 1968–1995, julkaistu 1996
Levytykset > Soololevyt

Take No Prisoners – 1975
Baby Faced Killer – 1978
Levytykset > Rough Diamond

Rough Diamond – 1977
Levytykset > The Byron Band

On the Rocks – 1981
Lost And Found (kokoelma, jossa mukana paljon ennenjulkaisematonta live- ja studiomateriaalia, 2CD) – Nauhoitettu 1980–82, julkaistu 2003
Levytykset > Muut kokoelmat

David Byron – Man Of Yesterday – The Anthology (Byronin uran läpileikkaus hänen eri projekteistaan, mukana ennenjulkaisematonta materiaalia, 2CD) – 2005
That Was Only Yesterday -EP (Byronin viimeiset kolme äänitettyä kappaletta vuodelta 1984. Kaikki kappaleet ovat cover-versioita.) - 2008
Aiheesta muualla

David Byronin fanisivu (engl.) (Arkistoitu – Internet Archive)
Laaja Uriah Heep -sivusto, jossa paljon aineistoa Byronin ajalta (engl.)
| n k Uriah Heep |
| --- | --- |
 Mick Box  Bernie Shaw  Phil Lanzon  Russell Gilbrook  Davey Rimmer   Ken Hensley  Gregg Dechert  John Sinclair  David Byron  John Lawton  John Sloman  Peter Goalby  Steff Fontaine  Mark Clarke  Gary Thain  Trevor Bolder  John Wetton  Bob Daisley  Paul Newton  Alex Napier  Nigel Olsson  Keith Baker  Ian Clarke  Lee Kerslake  Chris Slade 
Studioalbumit:  Very ’eavy... very ’umble  Salisbury  Look at Yourself  Demons and Wizards  The Magician’s Birthday  Sweet Freedom  Wonderworld  Return to Fantasy  High and Mighty  Firefly  Innocent Victim  Fallen Angel  Conquest  Abominog  Head First  Equator  Raging Silence  Different World  Sea of Light  Sonic Origami  Wake the Sleeper  Celebration  Into the Wild  Outsider  Living the Dream  Chaos & Colour 
Livealbumit:  Uriah Heep Live  Live in Europe 1979  Live at Shepperton ’74  Live in Moscow  Spellbinder Live  King Biscuit Flower Hour Presents In Concert  Future Echoes of the Past  Acoustically Driven  Electrically Driven  The Magician's Birthday Party  Live in the USA  Magic Night  Live in Armenia  Live at Koko, London 2014 
Kokoelmat:  The Best of...  Still ’Eavy, Still Proud  Rarities From the Bronze Age  The Lansdowne Tapes  The Best of... Part 2  A Time of Revelation  Forever  The Collection  Remasters – The Official Anthology  Come Away Melinda  Empty the Vaults – The Rarities  20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Uriah Heep  You Can't Keep a Good Band Down  Between Two Worlds  The Ultimate Collection  Chapter & Verse: The Uriah Heep Story  The Very Best of Uriah Heep  Bird of Prey: Best Of  Totally Driven 
Singlet:  ”Gypsy”  ”Lady in Black”  ”Look at Yourself”  ”The Wizard”  ”Easy Livin'”  ”Sweet Lorraine”  ”Blind Eye”  ”Stealin’”  ”Something or Nothing”  ”Prima Donna”  ”One Way or Another”  ”Wise Man”  ”Free Me”  ”Come Back to Me”  ”Carry On”  ”Love Stealer”  ”Think It Over”  ”That's the Way That It Is”  ”Lonely Nights”  ”Stay on Top”  ”Rockarama”  ”Poor Little Rich Girl”  ”Hold Your Head Up”  ”Blood Red Roses”  ”Dream On”  ”Lady in Black (live)” 
Live DVD:t & VHS:t:  Easy Livin’: The History Of Uriah Heep  Raging Through The Silence  Gypsy  The Legend Continues  Sailing The Sea Of Light  Moscow and Beyond (Live In Moscow)  Rock Legends  Classic Heep Live From The Byron Era  The Ultimate Anthology  Between Two Worlds 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Italia  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Salmenkylä

Salmenkylän läpi kulkeva Pirkantie
Salmenkylä (ruots. Strömsby) on kaupunginosa Haminassa. Se sijaitsee Salmenvirran länsipuolella, noin 2,5 kilometriä keskustasta luoteeseen. Ennen Haminan ja Vehkalahden kuntaliitosta vuoden 2003 alussa Salmenkylä kuului Vehkalahteen kuntarajan kulkiessa Salmenvirtaa pitkin.
Historia

Salmenkylässä ja sen ympäristössä suomalainen nimistö on vallitsevaa, joten tämä Kirkkojärven läntinen laita on mahdollisesti Neuvottoman ja Salmin ohella entisen Vehkalahden vanhinta vakituista asutusseutua. Seudun asutus on mahdollisesti peräisin Etelä-Karjalan suunnalta. Salmenkylä on todennäköisesti ollut alkujaan kokonaan verovapaata rälssimaata, ja 1600-luvulla kappalaisen pappila oli kylän ainoa verotila.
Nykyisen Salmen sillan lähellä on Linnamäki-nimisen mäen kohdalla kivien täyttämä kynnys, joka toimi mereltä saapuvien laivojen ankkuripaikkana. Salmenkylän oletetaan olleen osa rannikkoa suojannutta vartiotuliketjua. Linnamäki on myös saattanut toimia keskuksena koko pitäjän vartiotoiminnalle. Salmi on sen vieressä kapeimmillaan, ja ympäristön notkot ja purot tarjosivat puolustajille suojaa. Mäki on toiminut kauppapaikan turvana 1300-luvulta lähtien ja markkinoita on pidetty 1600-luvulle asti. Myös historiallisen Suuren Rantatien reitti kulkee Salmenkylän kautta kaupungin keskustaa kohti.
Kuvia

Salmensilta, vasemmalla puolella näkyy Salmenkylän rantaa
Pirkantie kulkee Salmenkylän läpi Salmenvirralta Husulaan
Rautatien alittava kevyen liikenteen tunneli Salmenkylässä
Mohammed Kasola

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. elokuuta 1986
Syntymäpaikka: Gyamase, Ghana
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2008 | Al-Mesaimeer SC |  |  |
| 2008–2009 | Al-Khor SC | 23 | (1) |
| 2009–2017 | Al-Sadd | 151 | (10) |
| 2017–2018 | Al-Rayyan SC | 9 | (0) |
| 2018–2020 | Umm-Salal SC | 26 | (0) |
| 2020–2021 | Al-Mesaimeer SC |  |  |
Maajoukkue
| 2010–2017 |  Qatar | 68 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31.10.2023 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31.10.2023 .
Mohammed Kasola (myös Kasoula; s. 13. elokuuta 1986 Gyamase, Ghana) on qatarilais-ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänellä on myös kenialaisia sukujuuria. Hän pelasi koko uransa Qatarin pääsarjassa. Kasola voitti Al-Saddissa sarjan mestaruuden 2013 ja Qatarin cupin 2014, 2015 ja 2017.
Kasola pelasi 2010–2017 Qatarin maajoukkueessa. Hän oli mukana joukkueen kokoonpanossa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011.
Andrologia

Andrologia hoitaa miesten sukupuolielinten ja urologisia ongelmia.
Andrologia (kreikan kielen sanasta andros, mies) on lääketieteen haara, joka on erikoistunut erityisesti vain miehillä esiintyvien sukupuolielinten ongelmien ja urologisten sairauksien hoitoon. Naisten vastaavaa erikoislääketieteen haaraa kutsutaan gynekologiaksi.
Andrologia on suhteellisen vähän tunnettu lääketieteen haara, koska sen alle kuuluvat sairaudet on aiemmin jaettu urologian (eturauhastoimenpiteet, penisproteesit, vasektomiat ja niiden purkutoimenpiteet, kivesten poistot), lasten urologian (ympärileikkaukset, piilokivesten laskeuttamistoimenpiteet), lasten endokrinologian (ennenaikainen tai viivästynyt murrosikä, hormonihäiriöt), gynekologian (lisääntymisongelmat), ihotautien (miesten sukupuolitaudit), sisätautien (aikuisiän kivesten vajaatoiminta) ja onkologian (eturauhas- ja kivessyövät) erikoislääkärien hoidettavaksi.
Andrologiaa on mittavammin tutkittu vasta 1960-luvulta lähtien – alan perusteoksena pidetään saksalaista Andrologie (Andrologia) -teosta, joka julkaistiin vuonna 1969.
Suomessa andrologian erityispätevyyden voi suorittaa urologi tai gynekologi.
Andrologia-käsitteeseen kuuluvat muun muassa seuraavat miehille ominaiset sairaudet ja kirurgiset toimenpiteet:
ahdas esinahka
eturauhassyöpä
eturauhastulehdus
hedelmättömyys
impotenssi
kiertynyt kives
kivessyöpä
kivestulehdus
kivesten ja lisäkivesten kasvaimet
mikropenis
lisäkivestulehdus
penisvammat
penissyöpä
Peyronien tauti
piilokiveksisyys
terskatulehdus
vasektomia ja vasovasostomia
vesikives
virtsaputken epämuodostumat
Aiheesta muualla

Miesklinikka