stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotajoki

| Sotajoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Sota-aapa, Sodankylä
Laskupaikka:  Ivalojoki, Inari
Maat:  Suomi
Pituus:  27,9 km
Sotajoki (pohjoissaameksi Soahtejohka, inarinsaameksi Čuđejuuhâ) on noin 28 kilometriä pitkä Ivalojoen oikea sivujoki, joka saa alkunsa Sodankylän Sota-aavan suoalueelta. Siihen laskevia sivu-uomia ovat muun muassa Luppohaara, Katramorostonoja, Nälkäoja, Harrijoki, Kellostapulinoja sekä Pahaoja.
1870-luvun alussa käynnistyneen Lapin kultaryntäyksen aikana Ivalojoen ja Sotajoen yhtymäkohtaan syntyi kullankaivajien keskuspaikka. Ivalojoen kultaesiintymien ehdyttyä, kaivuu laajeni myöhemmin myös Sotajoen rannoille.
Scott Rockenfield

Scott Rockenfield (s. 15. kesäkuuta 1963 Seattle, Yhdysvallat) on toiminut Queensrÿchen rumpalina miltei alusta asti. Rockenfield on myös silloin tällöin säveltänyt kappaleita Queensrÿchelle. Geoff Taten ja Michael Wiltonin tapaan, myös Rockenfield julkaisi sooloalbumin vuonna 2002. Rockenfield on tehnyt näiden toimien ohella myös paljon sivuprojekteja muun muassa ystävänsä Paul Speerin kanssa.
Albumit

Rockenfield ja Speer: Hells Canyon
Slave To The System: Slave To The System
Scott Rockenfield: The X-Chapter
Aiheesta muualla

Rockenfieldin kotisivut (englanniksi)
Sergei Prokofjev

| Sergei Prokofjev> Сергей Прокофьев |
| --- | --- |
 Prokofjev noin vuonna 1918.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta (J: 15. huhtikuuta) 1891 Sontsovka, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta (nykyään Ukraina)
Kuollut: 5. maaliskuuta 1953 (61 vuotta) Moskova, Neuvostoliitto
Ammatti:  säveltäjä
Puoliso:  Lina Lluberan (vih. 1923; ero 1941) Mira Mendelson (vih. 1948)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sergei Sergejevitš Prokofjev (ven. Сергей Сергеевич Прокофьев  [prɐˈkofʲjɪf]  kuuntele ääntämys (ohje); 27. huhtikuuta (J: 15. huhtikuuta) 1891 Sontsovka, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 5. maaliskuuta 1953 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen säveltäjä. Hän on tunnettu omintakeisesta tyylistään: teoksissa on samanaikaisesti muun muassa klassisia, runollisia, ironisia ja humoristisia piirteitä.kenen mukaan?
Elämä

Prokofjev syntyi vuonna 1891 pienessä kylässä nykyisen Ukrainan alueella. Hänen äitinsä oli harrastelijapianisti, joka antoi pojalle viisivuotiaana ensimmäiset pianotunnit. Perheen ainoa lapsi oppi nopeasti musiikkia ja kiinnostui säveltämisestäkin varhain. Prokofjev aloitti opiskelut Pietarin konservatoriossa 13-vuotiaana, jossa hän opiskeli sävellystä, pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa. Sävellysdiplomin hän suoritti vuonna 1909, pianistidiplomin 1914 soittamalla tutkinnossa ensimmäisen pianokonserttonsa.
Prokofjev muutti vuonna 1918 Yhdysvaltoihin ja palasi Neuvostoliittoon vuonna 1936. Yhdysvalloissa vietettyjen vuosien jälkeen Prokofjevin tyyli muuttui klassis-romanttiseen, lyyriseen suuntaan, mihin vaikutti Neuvostoliitossa vallalla ollut sosialistinen realismi.
Prokofjev oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hän meni vuonna 1923 naimisiin espanjalaisen laulajan Lina Lluberanin kanssa ja muutti tämän kanssa Pariisiin. Suhde päättyi 1940-luvun aikana, ja vuodesta 1948 kuolemaansa säveltäjä oli naimisissa Mira Mendelsonin kanssa. Mira Mendelson kuoli 1968 ja Lina Lontoossa vuonna 1989. Hänellä oli ainakin kaksi poikaa, Sviatoslav ja Oleg.
Prokofjev kärsi tammikuussa 1945 sydäninfarktin, jonka seurauksena hän putosi portaista ja sai pysyviä vammoja pään alueelle. Hän menehtyi aivoverenvuotoon 5. maaliskuuta 1953. Prokofjev kuoli samana päivänä kuin Josif Stalin, jonka politiikka oli rajoittanut monien neuvostoliittolaisten säveltäjien ilmaisunvapautta ja jolta Prokofjev oli saanut useita Stalinin palkintoja.
Teokset

Säveltäjän provosoiva tyyli herätti uran alkuvaiheessa sensaation. Ironia on kuitenkin vain osa hänen musiikkiaan. Klassisten piirteiden kunnioittaminen näkyy vahvasti hänen teoksissaan. Rytmit ovat loogisia, eivätkä tahtimerkinnät juurikaan vaihtele keskellä kappaleita. Säveltäjän melodiat ovat klassisen lyyrisiä, mutta sisältävät omintakeisia käänteitä. Persoonallinen piirre Prokofjevin musiikissa on hänen tapansa moduloida ja vaihtaa etumerkintää usein. Harmoniat ovat useimmiten tonaalisia, mutta sisältävät välillä runsaasti kromatiikkaa.
Prokofjevin suosituimpiin teoksiin kuuluu säveltäjän kirjoittaman lastensadun pohjalle sävelletty teos Pekka ja susi, joka on sävelletty kertojalle sekä orkesterille. Muista teoksista arvostetuimpia ovat ensimmäinen sekä varsinkin viides sinfonia, kolmas pianokonsertto ja useat pianosonaatit.
Prokofjev sävelsi ensimmäisen jousikvartettonsa h-mollissa (op. 50) Yhdysvaltain kongressin kirjaston tilauksesta vuosina 1930–1931.
Prokofjev on säveltänyt myös oman balettiversionsa Romeosta ja Juliasta. Balettia on esitetty sekä Suomen Kansallisbaletissa että vierailuesityksenä Savonlinnan oopperajuhlilla. Prokofjevin tuotantoon kuuluu yhteensä yhdeksän balettia, joista Tuhkimo kuuluu säveltäjän kuuluisimpien ja melodisimpien teosten joukkoon.
Prokofjev näytelmissä ja elokuvissa

David Pownallin näytelmä Mestariluokka (1983) kuvaa säveltäjiä Prokofjev ja Dmitri Šostakovitš Stalinin inkvisitiossa vuonna 1948. Syytösten esittämisessä Stalinia avustaa Andrei Ždanov. Näytelmässä diktaattori vaatii, että taiteilijat säveltävät puolueen linjan mukaista musiikkia, ja syyttää heidän aikaisempia teoksiaan kansanvastaisiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sergei Prokofjev Wikimedia Commonsissa
Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Sergei Prokofjev (koko sävellystuotanto listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen). Viitattu 20.7.2015.
Ylen Elävä arkisto: Alina Pogotskin soittaa Prokofjevin viulukonserton.
Sirevåg

| Sirevåg |
| --- | --- |

 Sirevåg
 Koordinaatit: 58°30′00″N, 5°47′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Hå
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  735
 – Väestötiheys:  1 225 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sirevåg on taajama Hån kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 735 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sirevåg Wikimedia Commonsissa
Set List: Greatest Songs 2006–2007

| Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ AKB48 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. tammikuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Yasushi Akimoto
 Tyylilaji: J-pop
 Levy-yhtiö: DefSTAR Records
AKB48:n muut julkaisut
|   | Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ 2008 | Kamikyokutachi 2010 |
Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ (SET LIST～グレイテストソングス 2006-2007～, Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~) on AKB48:n ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2008.
Kappaleet > Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ (Regular Edition CD)

Aitakatta (会いたかった)
BINGO!
Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
Boku no Taiyō (僕の太陽)
Mirai no Kajitsu (未来の果実)
Dear My Teacher (Team A Ver.)
Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
Virgin Love (Album Mix)
Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)
Aitakatta (Akimoto Sayaka ver.) (会いたかった (秋元才加ver.))
Aitakatta (Itano Tomomi ver.) (会いたかった (板野友美ver.))
Aitakatta (Umeda Ayaka ver.) (会いたかった (梅田彩佳ver.))
Aitakatta (Ohe Tomomi ver.) (会いたかった (大江朝美ver.))
Aitakatta (Oshima Mai ver.) (会いたかった (大島麻衣ver.))
Aitakatta (Oshima Yuko ver.) (会いたかった (大島優子ver.))
Aitakatta (Ono Erena ver.) (会いたかった (小野恵令奈ver.))
Aitakatta (Kasai Tomomi ver.) (会いたかった (河西智美ver.))
Aitakatta (Kobayashi Kana ver.) (会いたかった (小林香菜ver.))
Aitakatta (Kojima Haruna ver.) (会いたかった (小嶋陽菜ver.))
Aitakatta (Shinoda Mariko ver.) (会いたかった (篠田麻里子ver.))
Aitakatta (Takahashi Minami ver.) (会いたかった (高橋みなみver.))
Aitakatta (Tojima Hana ver.) (会いたかった (戸島花ver.))
Aitakatta (Nakanishi Rina ver.) (会いたかった (中西里菜ver.))
Aitakatta (Narita Risa ver.) (会いたかった (成田梨紗ver.))
Aitakatta (Noro Kayo ver.) (会いたかった (野呂佳代ver.))
Aitakatta (Maeda Atsuko ver.) (会いたかった (前田敦子ver.))
Aitakatta (Matsubara Natsumi ver.) (会いたかった (松原夏海ver.))
Aitakatta (Minegishi Minami ver.) (会いたかった (峯岸みなみver.))
Aitakatta (Miyazawa Sae ver.) (会いたかった (宮澤佐江ver.))
Kappaleet > Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ (Limited Edition CD+DVD)

Aitakatta (会いたかった)
BINGO!
Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
Boku no Taiyō (僕の太陽)
Mirai no Kajitsu (未来の果実)
Dear My Teacher (Team A Ver.)
Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
Virgin Love (Album Mix)
Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)
DVD:
Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?) (Video clip)
Making of "Yūhi o Miteiru ka?" (夕陽を見ているか?)
Kibun wa Chotto, Oshōgatsu (気分はちょっと、お正月・・・。)
Kappaleet > Set List: Greatest Songs Kanzenban (uudelleenjulkaisu)

Aitakatta (会いたかった)
BINGO!
Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
Boku no Taiyō (僕の太陽)
Mirai no Kajitsu (未来の果実)
Dear My Teacher (Team A Ver.)
Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
Virgin Love (Album Mix)
Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)
Romance, Irane (ロマンス、イラネ)
Sakura no Hanabiratachi 2008 (桜のはなびらたち 2008)
Seventeen
Anata ga Ite Kureta Kara (あなたがいてくれたから)
Siri Eskola

Siri Eskola (s. 21. syyskuuta 1997 Kiiminki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Naisten Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hän on ulkopelipaikaltaan sieppari ja sisäpelirooliltaan kotiuttaja.
Eskola on Kiimingin Urheilijoiden kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Kempeleen Kiriä kaudella 2015 ja Oulun Lipottaria kausina 2017–2018. Kausilla 2019–2021 hän pelasi jyväskyläläisseura Kirittärissä ja voitti kahdesti Suomen mestaruuden.
Eskola siirtyi Manseen kaudeksi 2022. Hän rikkoi kauden aikana ensimmäisenä pelaajana kautta aikojen Naisten Superpesiksen runkosarjassa sadan lyödyn juoksun rajan.
Saavutukset > Pelaajana

3 Itä-Länsi-ottelua: 2019, 2021, 2022
2 Suomen mestaruutta: 2019, 2020
2 SM-hopeaa: 2021, 2022
Kultainen maila: 2019
Pesäpallon vuoden jokeri: 2019
Superpesiksen pudotuspelien arvokkain pelaaja: 2019
Superpesiksen kuukauden pelaaja: elokuu 2019, heinäkuu 2023
Superpesiksen kärkilyöntikuningatar: 2022
Superpesiksen lyöjäkuningatar: 2022
Vuoden pesäpalloilija: 2022
Sevastopolin taistelu

Sevastopolin taistelu voi tarkoittaa:
Sevastopolin piiritystä Krimin sodassa
Sevastopolin piiritystä Toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sevastopolin taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sonya Walger

| Sonya Walger |
| --- | --- |
 Walger Solidarity With Writers -marssilla Hollywoodissa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sonya Walger
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1974 (ikä 50)  Lontoo, Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Davey Holmes (heinäkuu 2009–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Penelope ”Penny” Widmore (Lost)
Aiheesta muualla
IMDb 
Sonya Walger (s. 6. kesäkuuta 1974 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on luultavasti tunnetuin roolistaan HBO:n sarjassa Tell Me You Love Me (2007) ja Penelope ”Penny” Widmoren roolista ABC:n Lostissa. Walger esitti myös Olivia Benfordia ABC:n draamasarjassa FlashForward.
Biografia

Sonya Walger syntyi Lontoossa, Britanniassa ja kävi yksityistä Wycombe Abbey -koulua ja opiskeli englantilaista kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa. Walger osaa puhua ranskaa ja espanjaa, sillä hänen isänsä on argentiinalainen.
Sevan FC

Sevan Football Club on jalkapalloseura Sevanin kaupungista, Itä-Armeniasta. Seura pelaa kaudella 2021–22 maan korkeimmalla sarjatasolla Armenian jalkapalloliigassa. Seura on perustettu vuonna 2018 pelaten kolme ensimmäistä kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Armenian 1. divisioonassa.
Sevastopolin piiritys (1854–1855)

Sevastopolin piiritys tapahtui Krimin sodan aikana 1854–1855. Kaupunkia piirittivät Ranskan, Ison-Britannian ja Osmanien valtakunnan joukot ja sitä puolusti Venäjän keisarikunta. Piiritys oli seurausta Alman taistelusta, jonka venäläisten ylipäällikkö Aleksandr Menšikov hävisi 20. syyskuuta 1854 englantilaisille. Sevastopolin linnoitus antautui ranskalaiselle kenraali Patrice de Mac-Mahonille syyskuussa 1855. Taistelussa ranskalaiset menettivät kaatuneina 10 204 miestä ja haavoihinsa kuoli 20 000 ranskalaista. Lisäksi tauteihin menehtyi ranskalaisia 70 000 ja brittejä yli 16 000. Brittejä kaatui 2 755. Kaikkiaan englantilais-ranskalaiset joukot kärsivät taistelussa yli 128 000 miehen tappiot kuolleina. Venäläisiä kuoli 102 000.
Somali

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Somali tarkoittaa seuraavia:
somalin kieli
somalit, kansa Itä-Afrikassa
Somali, yksi Etiopian osavaltioista
somali, kissarotu
HMS Somali, Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä, käytössä 1938–1942
FNFL Somali, Ranskan laivaston torpedovene, käytössä 1944–1968
Siyəzən

| Siyəzən |
| --- | --- |

 Siyəzən
 Koordinaatit: 41°4′34″N, 49°6′50″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Siyəzən
Kaupungiksi:  1954
Väkiluku (2010):  25 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Siyəzən (lausutaan [sijäzä’n], ven. Сиаза́нь, Siazan) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee lähellä Kaspianmeren rantaa 103 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Siyəzənin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakusta Venäjälle johtava rautatie ja M2-valtatie. Asukkaita on 25 200 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt Qızıl-Burunin (ven. Кызыл-Бурун, Kyzyl-Burun) rautatieaseman ympärille. Vuonna 1940 siitä tuli hallintopiirin keskus, vuonna 1941 kaupunkimainen taajama ja vuonna 1954 Siyəzənin kaupunki. Vuonna 1959 alue liitettiin Dəvəçin piiriin. Uudelleen Siyəzənin piiri perustettiin vuonna 1992. Seudun talous perustuu öljyn ja kaasun tuotantoon.
Aiheesta muualla

Azerb.com: Siazan (Siyazan) (englanniksi)
Sekiji Sasano

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Sekiji Sasano
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Junioriseurat
: Wasedan yliopisto
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Waseda WMW |  |
Maajoukkue
| 1936 | Japani |  |
Sekiji Sasano (jap. 笹野 積次) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Sasano kuului Japanin joukkueeseen kesäolympialaisissa 1936, valittiin Japanilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2016.
Sekiryō Yamauchi

Sekiryō Kaneda (金田積良 , tunnetaan myös nimellä Sekiryō Yamauchi (山内積良)) oli Nintendon toinen toimitusjohtaja. Hän meni Nintendon perustajan Fusajirō Yamauchin tyttären Tei Yamauchin kanssa naimisiin, ja otti sukunimekseen Yamauchi.
Henkilöhistoria

Nintendo oli Japanin suurin kortintekijä, kun Sekiryō Yamauchi otti vastaan toimitusjohtajan paikan. Vuonna 1933 hän toteutti yhdistymisen toisen yrityksen kanssa, ja yrityksen uudeksi nimeksi tuli  Nintendo and Co..
Sekiryō Yamauchi vetäytyi eläkkeelle vuonna 1949, ja uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Hiroshi Yamauchi.
SC Magna Wiener Neustadt

SC Magna Wiener Neustadt on itävaltalainen vuonna 2008 perustettu jalkapalloseura Wiener Neustadtin kaupungista Ala-Itävallasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Historia

Seura perustettiin vuonna 2008, kun seura sai talousvaikeuksiin ajautuneen SC Schwanenstadtin paikan Itävallan 1. divisioonassa. Toukokuussa 2008 itävaltalais-kanadalainen liikemies, autoteollisuusyritys Magna Internationalin Frank Stronachista tuli seuran ensimmäinen puheenjohtaja.
Seura pelasi ensimmäisen ottelunsa kesäkuussa 2008 FC Wacker Innsbruckia vastaan ja hävisi 0–3. Kokonaisuutena kausi kuitenkin sujui loistavasti ja lopulta SC Wiener Neustadt voitti 1.divisioonan mestaruuden ja nousi Bundesliigaan. Kauden aikana seura yhdisti toimintansa FC Magnan kanssa ja heinäkuussa 2009 seuran uudeksi viralliseksi nimeksi tuli SC Magna Wiener Neustadt.
Ensimmäisellä Bundesliiga-kaudellaan seura menestyi mukavasti sijoittuen viidenneksi. Se eteni myös Itävallan cupin loppuotteluun, jossa hävisi SK Sturm Grazille 1–0.
Saavutukset

Itävallan 1. divisioona: 2009
Itävallan cup
Hopeaa: 2010
Entisiä päävalmentajia

Helmut Kraft (2008–12/2009)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Shankar Balasubramanian

| Shankar Balasubramanian |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1966 (ikä 58) Madras, Intia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Chris Abell
Instituutti:  Cambridgen yliopisto
Tunnetut työt:  Solexan-Illuminan DNA-sekvensointitekniikka
Palkinnot:  Royal Medal (2018)   Millennium-teknologiapalkinto (2021)
Aiheesta muualla
www.cruk.cam.ac.uk/research-groups/balasubramanian-group
Shankar Balasubramanian (s. 30. syyskuuta 1966 Madras, Intia) on brittiläinen kemisti ja professori, joka on kehittänyt David Klenermanin kanssa rinnakkaissekvensointia käyttävän DNA:n sekvensointitekniikan, joka on sittemmin noussut käytetyimmäksi tavaksi sekvensoida DNA:ta. Heidät on palkittu tekniikasta muun muassa Royal Medalilla ja Millennium-teknologiapalkinnolla.
Elämä > Nuoruus ja opiskelu

Shankar Balasubramanian syntyi vuonna 1966 Intian Madrasissa (nykyinen Chennai), mutta hän muutti perheineen jo seuraavana vuonna Britanniaan. Hän kasvoi maaseudulla lähellä Runcornia. Balasubramanian suoritti vuosina 1985–1988 luonnontieteiden alemman korkeakoulututkinnon Cambridgen yliopiston Fitzwilliam Collegessa ja valmistui entsyymikemiasta tohtoriksi vuonna 1991 Chris Abellin ohjauksessa.
Elämä > Ura

Balasubramanian työskenteli vuosina 1991–1993 Stephen J. Benkovicin ryhmän tutkijana Pennsylvanian osavaltionyliopistossa, ja sieltä hän palasi Cambridgeen, missä hän aloitti itsenäisen tutkimusuransa. Balasubramanian pystyi työskentelemään vuosina 1994–1998 Royal Societyn yliopistotutkimusapurahan ansiosta. Royal Society myöntää niitä uransa alkuvaiheissa oleville tieteilijöille, joilla on mahdollisuus nousta oman alansa huipulle.
Balasubramanian ja David Klenerman alkoivat vuonna 1997 työskennellä uuden DNA:n sekvensointimenetelmän kanssa. Tuotekehitys oli hidasta, ja he saivat vasta vuonna 2005 ensimmäisen toimivan prototyypin valmiiksi. Solexan-Illuminan menetelmänä tunnettu tekniikka nousi nopeasti rinnakkaissekvensointitekniikoiden markkinajohtajaksi. Balasubramanian ja Klenerman olivat jo vuonna 1998 perustaneet tutkimuksensa sivutuotteena Solexa-nimisen yhtiön, jossa he kehittivät sekvensointia taloudellisesti kannattavaksi. Yhdysvaltalainen Illumina osti vuonna 2007 Solexan 600 miljoonalla dollarilla.
Balasubramanian oli vuosina 1998–2003 Cambridgen yliopistossa lehtorina (lecturer) ja vuosina 2003–2007 tittelillä Reader. Balasubramanianista tuli 2007 yliopiston kemiallisen biologian professori ja vuonna 2008 lääkeainekemian Herchel Smith -professori. Sen lisäksi Balasubramnian valittiin vuonna 2010 Cancer Research UK:n Cambridgen instituutin vanhemmaksi ryhmäjohtajaksi.
Tunnustukset

Balasubramanian sai vuonna 2009 Royal Societyn Mullard-palkinnon DNA-sekvenoinnista ja vuonna 2018 Royal Medalin David Klenermanin kanssa kehittämästään DNA-sekvensointitekniikasta, joka on muuttanut biologiaa ja perinnöllisyyslääketiedettä. Millennium-teknologiapalkinto myönnettiin heille samoista ansioista puolestaan vuonna 2021.
Shanice Craft

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Craft nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2012. |  Craft nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2012. |  Craft nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2012. |  |
Maa:   Saksa
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Zürich 2014 | kiekonheitto |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | kiekonheitto |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | kiekonheitto |  |
Shanice Craft (s. 15. toukokuuta 1993) on saksalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän on kiekonheiton kolminkertainen Euroopan-mestaruusmitalisti.
Ura > Junioriura

Vuonna 2009 Craft sijoittui kolmanneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa nuorten kesäolympialaisissa. Vuonna 2011 hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Saksa otti kilpailussa kaksoisvoiton Anna Rühin ollessa toinen.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 Craft voitti kultaa kuulantyönnössä ja hopeaa kiekonheitossa. Kuulantyönnössä hän työnsi karsinnan ensimmäisellä kierroksella uuden ennätyksensä 16,41 m ja loppukilpailussa ensimmäisellä kierroksella voittotuloksen 17,15 m. Kiekonheitossa Craft ja Rüh ottivat jälleen kaksoisvoiton: Rüh kultaa tuloksella 62,38 m ja Craft hopeaa tuloksella 60,42 m. He ohittivat viimeisellä kierroksella kilpailua johtaneen Shelbi Vaughanin.
Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Craft sijoittui sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa toiseksi. Kiekonheitossa hän otti Rühin kanssa jälleen kaksoisvoiton. Hän saavutti Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kultaa kiekonheitossa tuloksella 63,83 ja hopeaa kuulantyönnössä tuloksella 17,29.
Ura > Aikuisten arvokilpailut

Craft saavutti Zürichin EM-kilpailuissa 2014 pronssia kiekonheitossa tuloksella 64,33. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan, Pekingissä 2015, hän sijoittui kiekonheitossa seitsemänneksi tuloksella 63,10. Hän saavutti pronssia jälleen Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 63,89. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli yhdestoista. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai pronssia tuloksella 62,46. Seuraavan kerran Craft oli mukana arvokilpailuissa Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 62,35; karsinnassa hän heitti 64,55. Saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs tuloksella 62,78. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 65,47.
Ura > Henkilökohtaiset ennätykset

Kuulantyöntö: 17,75 (2014)
Kiekonheitto: 66,73 (2023)
Kuulantyöntö: 17,66 (2013)
Lähde
Satu Sallisen surma

Satu Hannele Sallinen (8. helmikuuta 1968 − 19. toukokuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen puistotyöntekijä, jonka hänen entinen kihlattunsa Reijo Niemelä surmasi toukokuussa 1997.
Surmaa edeltäneet tapahtumat

Sallinen ja Niemelä olivat tavanneet toisensa Munkan venekerholla kesäkuussa 1996. Puolisen vuotta myöhemmin he menivät kihloihin. Pian kihlauksen jälkeen Sallinen oli kertonut äidilleen, ettei suhteesta tule mitään Niemelän mustasukkaisuuden takia. Niemelä epäili Sallisen käyvän vieraissa, jos tämä poikkesi maitokaupassa, eikä halunnut päästää tätä hetkeksikään silmistään. Niemelä ei hyväksynyt eroa, vaan alkoi uhkailla ja häiritä Sallista. Niemelä soitteli Salliselle päivin ja öin ja uhkaili Viron mafialla ja palkkamurhalla.
Sallisen katoaminen

Sallinen katosi Munkan venekerhosta kesken yöllisen vartiovuoronsa aamuyöllä 19. toukokuuta 1997. Sallinen taltioi viimeiset elonmerkkinsä vartiokopin päiväkirjaan kello 4.20. Aamulla hän ei enää ilmaantunut työvuoroonsa Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, mikä oli outoa, sillä hän oli tunnollinen työntekijä. Vartiokopista löytyi osa hänen korvakorustaan, mikä kieli karmivasta kohtalosta.
Ruumiin löytyminen

14-vuotias tukkirekan apupoika meni huuhtomaan kasvojaan metsälampeen Kuhmoisissa ja näki, kuinka lammen pohjasta pilkottivat ihmisen jalkaterät. Ruumis oli kääritty jätesäkkiin ja upotettu rautapainoilla. Siinä oli 13 pistohaavaa, joista kaksi oli selässä. Oikeuslääketieteellisissä tutkimuksissa nielusta löytyi viinirypäle. Selän pistohaavat ja nieluun jäänyt rypäle kertoivat siitä, että Satu Sallinen oli tullut yllätetyksi. Sallisen entinen kihlattu Reijo Niemelä pidätettiin kuusi päivää ruumiin löytymisen jälkeen. Niemelä oli Sallista 15 vuotta vanhempi työtön sähköasentaja. Hänet oli otettu kiinni jo kerran aiemmin toukokuussa, mutta laskettu vapaaksi.