stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
National League (jalkapallo)

| National League |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1979 (National) 2004 (North & South)
Joukkueita:  23 (National) 22 (North & South)
Sarjataso:  5 (National) 6  (North & South)
Ylempi taso:  Kakkosliiga
Alempi taso:  Northern Premier League, Isthmian League, Southern League
Sivusto:  Virallinen sivusto
National League (suom. Kansallisliiga) on Englannin jalkapallon liigatason alapuolella oleva jalkapallosarja, joka käsittää viidenneksi ja kuudenneksi korkeimmat sarjatasot. Vuosina 1979–1986 sarjan nimi oli Alliance Premier League ja vuosina 1986–2015 Football Conference (suom. Konferenssi). National Leaguen korkein sarjataso on National League ja sen alapuolella on alueellisesti jaetut National League North (pohjoinen) ja National League South (etelä). Suurin osa sarjan joukkueista on ammattilaisjoukkueita, mutta osa joukkueista on myös puoliammattilaisjoukkueita.
Historia

Sarjan perustivat vuonna 1979 Northern Premier Leaguessa ja Southern Leaguessa pelanneet joukkueet. Alun perin sarja tunnettiin nimellä Alliance Premier League. Nimitys konferenssi otettiin käyttöön vuonna 1986. Olemassaolonsa 25 ensimmäistä vuotta sarja käsitti vain yhden sarjatason. Ylimmän sarjatason alle perustettiin alueelliset etelä- ja pohjoislohkot kaudeksi 2004–2005 (Conference North ja Conference South). Kesällä 2015 pääsarjatasosta tuli National League ja alueelliset lohkoista National League North ja National League South.
Sarjajärjestelmä

Kansallisliigan ylimmälle tasolle kuuluu 24 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Kauden päätteeksi kaksi joukkuetta nousee kakkosliigaan. Voittaja nousee automaattisesti, toisesta nousijapaikasta pelaavat sijoille 2–7 sijoittuneet joukkueet. Kaksi parasta pääsee suoraan karsintojen välieriin, kun taas sijoille 4-7 sijoittuneet pelaavat ylimääräisen kierroksen. Vastaavasti Kakkosliigan kaksi heikoiten sijoittunutta joukkuetta putoaa Kansallisliigaan. Kansallisliigan neljä heikoiten sijoittunutta joukkuetta putoavat pohjois- ja etelälohkoihin, joissa kummassakin pelaa 22 joukkuetta. Kaudeksi 2022-2023 lähtien myös pohjois- ja etelälohkoissa pelaa 24 joukkuetta. Vastaavasti kummastakin nousee kaksi joukkuetta.
Liigan laajenemisen vuoksi kaudella 2021–2022 etelä- että pohjoislohkon kaksi heikointa joukkuetta putoaa Step 3 -tasoksi kutsutuihin liigoihin, joita ovat Northern Premier League, Southern League ja Isthmian League. Kaudesta 2021–2022 lohkojen neljä heikointa putoaa.
Joukkueet kaudella 2021–2022

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  National League Aldershot Town  Altrincham  Barnet  Boreham Wood FC  Bromley FC  Chesterfield  Dagenham & Redbridge FC  Dover Athletic  Eastleigh FC  FC Halifax Town  Grimsby Town  King's Lynn Town  Maidenhead United FC  Notts County  Solihull Moors FC  Southend United  Stockport County  Torquay United  Wealdstone FC  Weymouth FC  Woking FC  Wrexham  Yeovil Town  |  National League North AFC Fylde  AFC Telford United  Alfreton Town FC  Blyth Spartans AFC  Boston United FC  Brackley Town FC  Bradford (Park Avenue) AFC  Chester FC  Chorley FC  Curzon Ashton FC  Darlington FC  Farsley Celtic FC  Gateshead FC  Gloucester City AFC  Guiseley AFC  Hereford FC  Kettering Town FC  Kidderminster Harriers FC  Leamington FC  Southport FC  Spennymoor Town FC  York City  |  National League South Bath City  Billericay Town  Braintree Town  Chelmsford City  Chippenham Town  Concord Rangers  Dartford  Dorking Wanderers  Dulwich Hamlet  Eastbourne Borough  Ebbsfleet United  Hampton & Richmond Borough  Havant & Waterlooville  Hemel Hempstead Town  Hungerford Town  Maidstone United  Oxford City  Slough Town  St Albans City  Tonbridge Angels  Welling United  |
Mestarit > National League

| Kausi | Mestari | Pudotuspelien voittaja |
| --- | --- | --- |
| 1979–1980 | Altrincham |  |
| 1980–1981 | Altrincham |  |
| 1981–1982 | Runcorn |  |
| 1982–1983 | Enfield |  |
| 1983–1984 | Maidstone United |  |
| 1984–1985 | Wealdstone |  |
| 1985–1986 | Enfield |  |
| 1986–1987 | Scarborough* |  |
| 1987–1988 | Lincoln City* |  |
| 1988–1989 | Maidstone United* |  |
| 1989–1990 | Darlington* |  |
| 1990–1991 | Barnet* |  |
| 1991–1992 | Colchester United* |  |
| 1992–1993 | Wycombe Wanderers* |  |
| 1993–1994 | Kidderminster Harriers |  |
| 1994–1995 | Macclesfield Town |  |
| 1995–1996 | Stevenage Borough |  |
| 1996–1997 | Macclesfield Town* |  |
| 1997–1998 | Halifax Town* |  |
| 1998–1999 | Cheltenham Town* |  |
| 1999–2000 | Kidderminster Harriers* |  |
| 2000–2001 | Rushden & Diamonds* |  |
| 2001–2002 | Boston United* |  |
| 2002–2003 | Yeovil Town* | Doncaster Rovers* |
| 2003–2004 | Chester City* | Shrewsbury Town* |
| 2004–2005 | Barnet* | Carlisle United* |
| 2005–2006 | Accrington Stanley* | Hereford United* |
| 2006–2007 | Dagenham & Redbridge* | Morecambe* |
| 2007–2008 | Aldershot Town* | Exeter City* |
| 2008–2009 | Burton Albion* | Torquay United* |
| 2009–2010 | Stevenage Borough* | Oxford United* |
| 2010–2011 | Crawley Town* | AFC Wimbledon* |
| 2011–2012 | Fleetwood Town* | York City* |
| 2012–2013 | Mansfield Town* | Newport County |
| 2013–2014 | Luton Town* | Cambridge United* |
| 2014–2015 | Barnet* | Bristol Rovers* |
| 2015–2016 | Cheltenham Town* | Grimsby Town* |
| 2016–2017 | Lincoln City* | Forest Green Rovers* |
| 2017–2018 | Macclesfield Town* | Tranmere Rovers* |
| 2018–2019 | Leyton Orient* | Salford City* |
| 2019–2020 | Barrow* | Harrogate Town* |
| 2020–2021 | Sutton United* | Hartlepool United* |
| 2021–2022 | Stockport County* | Grimsby Town* |
| 2022–2023 | Wrexham* | Notts County* |
* Nousivat jalkapalloliigaan (4. divisioona vuoteen 1991, 3. divisioona vuosina 1992–2003, kakkosliiga vuodesta 2004)
Mestarit > National League North

| Kausi | Mestari | Pudotuspelien voittaja |
| --- | --- | --- |
| 2004–2005 | Southport | Altrincham |
| 2005–2006 | Northwich Victoria | Stafford Rangers |
| 2006–2007 | Droylsden | Farsley Celtic |
| 2007–2008 | Kettering Town | Barrow |
| 2008–2009 | Tamworth | Gateshead |
| 2009–2010 | Southport | Fleetwood Town |
| 2010–2011 | Alfreton Town | AFC Telford United |
| 2011–2012 | Hyde | Nuneaton Town |
| 2012–2013 | Chester | FC Halifax Town |
| 2013–2014 | AFC Telford United | Altrincham |
| 2014–2015 | Barrow | Guiseley |
| 2015–2016 | Solihull Moors | North Ferriby United |
| 2016–2017 | AFC Fylde | FC Halifax Town |
| 2017–2018 | Salford City | Harrogate Town |
| 2018–2019 | Stockport County | Chorley |
Mestarit > National League South

| Kausi | Mestari | Pudotuspelien voittaja |
| --- | --- | --- |
| 2004–2005 | Grays Athletic | — |
| 2005–2006 | Weymouth | St Albans |
| 2006–2007 | Histon | Salisbury City |
| 2007–2008 | Lewes | Eastbourne Borough |
| 2008–2009 | AFC Wimbledon | Hayes & Yeading United |
| 2009–2010 | Newport County | Bath City |
| 2010–2011 | Braintree Town | Ebbsfleet United |
| 2011–2012 | Woking | Dartford |
| 2012–2013 | Welling United | Salisbury City |
| 2013–2014 | Eastleigh | Dover Athletic |
| 2014–2015 | Bromley | Boreham Wood |
| 2015–2016 | Sutton United | Maidstone United |
| 2016–2017 | Maidenhead United | Ebbsfleet United |
| 2017–2018 | Havant & Waterlooville | Braintree Town |
| 2018–2019 | Torquay United | Woking |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (englanniksi)
Mobilisaatiohoito

Mobilisaatiohoitoa käytetään manuaalisessa terapiassa viittaamaan terminä johonkin kehon sidekudokseen ulkoisesti tuotettua hidasta passiivista liikettä. Manipulaatiohoitoon verraten mobilisaatiohoidossa käytetään pidempiä vipuvarsia ja tehdään useampia toistoja. Se voidaan kohdistaa johonkin tiettyyn niveleen, mutta mobilisaatiota voidaan käyttää myös tiettyyn lihakseen, faskiaan eli kalvorakenteeseen tai neuraalikudokseen. Mobilisaatiohoitoa eri tavoilla käyttävät lähes kaikki manuaalisen terapian ammattilaiset, kuten naprapaatit, kalevalaisen jäsenkorjaajat, kiropraktikot ja osteopaatit.
Oili Korkeamäki

Oili Inkeri Korkeamäki (1934 – marraskuu 2017) oli suomalainen filosofian maisteri, kansatieteilijä ja kuluttajansuoja-asiantuntija. Hän toimi Etelä-Hämeen Liberaalien puheenjohtajana sekä Liberaalisen Kansanpuolueen puoluehallituksen puheenjohtaja vuosina 2000 ja 2001.
Korkeamäki oli Liberaalien ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2003 Hämeen vaalipiirissä.
Lisäksi Korkeamäki kirjoitti useita teoksia karjalaisesta kulttuurista ja pitäjistä, muun muassa Antrean pitäjästä.
Aiheesta muualla

Vaalikone 2003
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Altti Majava | Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtaja 2000–2001 | Seuraaja: - |
Niels Brinck

| Niels Brinck |
| --- | --- |
 Niels Brinck esiintymässä vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1974 (ikä 50)
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ivory 
Laulukielet:  englanti
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Niels Brinck Kristensen (s. 24. syyskuuta 1974 Aabyhøj) on tanskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Tanskaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella ”Believe Again” voitettuaan Tanskan euroviisukarsinnan Dansk Melodi Grand Prix. Laulukilpailun finaalissa hän sijoittui 13:nneksi 74 pisteellä. Brinck on myös tehnyt tunnuskappaleen tanskalaiseen poliisisarjaan nimeltä Anna Pihl.
Diskografia > Albumit

Brinck (2008)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi |  Listasijoitus>  | Myynti | Albumi |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | "It's My Life" | — |  | Nynne-elokuvan soundtrack |  |
| 2008 | "In the End I Started" (ft. Maria Marcus) | 36 |  kultaa | Brinck |  |
| 2008 | "I Don't Wanna Love Her" | 18 |  | Brinck |  |
| 2009 | "Believe Again" | 1 |  kultaa | Brinck |  |
| 2009 | "Close But Still Out of Sight" | — |  | Brinck |  |
| 2011 | "The Heights" | — |  |  |  |
| 2011 | "DNA" | — |  |  |  |
| 2012 | "Tog dig for givet" | — |  |  |  |
| 2013 | "Human" | — |  |  |  |
| 2013 | "Sommer" | — |  |  |  |
Aiheesta muualla

Niels Brinck Myspacessa (englanniksi)
Min Huifen

Min Huifen
Min Huifen (yksink.: 闵惠芬; perint.: 閔惠芬; pinyin: Mǐn Huìfēn; 1945 – 12. toukokuuta 2014 Shanghai) oli kiinalainen erhunsoittaja.
Min aloitti erhunsoiton opettelun 8-vuotiaana. Hän voitti kansallisen palkinnon Shanghain kevään taidefestivaalilla vuonna 1963. Min esitti Liu Wenjinin säveltämän neliosaisen ensimmäisen konserton erhulle ja orkesterille (Great Wall Capriccio) taiteiden festivaalilla Pekingissä vuonna 1987. Hän esiintyi laajalti sekä Kiinassa että ulkomailla ja levytti monia albumeita. Hän loi oman tyylinsä, jossa yhdistyivät monien perinteisen kiinalaisen musiikin tyylilajien, kuten Pekingin oopperan vaikutteet. Kuultuaan Minin esiintymisen Kiinassa vuonna 1973 The New York Timesin musiikkikriitikko Harold Schonberg kuvaili muusikkoa "erhun Jascha Heifetziksi". Vuonna 1989 Min soitti opiskelijoille, jotka lähtivät Shanghain kaduille solidaarisuuden osoituksena Pekingissä mieltä osoittaneita opiskelijoita kohtaan poikkeuslain julistamisen jälkeen.
Min soitti Shanghain kiinalaisessa orkesterissa, kunnes muutti vuonna 2003 Hongkongiin. Hän soitti myös Hongkongin kiinalaisessa orkesterissa, jonka kanssa hän esiintyi viimeisen kerran vuonna 2009. Min toipui syöpätaudista 1980-luvulla. Hän kuoli 69-vuotiaana Shanghaissa toukokuussa 2014 pitkään sairastettuaan.
Oili Komonen

Olga Olivia (Oili) Komonen (14. tammikuuta 1921 Antrea – 7. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Komosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksander Antreinpoika Komonen ja Helena Tallus. Hän oli naimisissa 1942–1967 Ilkka Kiianlinnan kanssa.
Teoksia

Mihin tie päättyy. Tekijä, Helsinki 1960
Sisar ja veli: muistelmaromaani sodan ja rauhan ajalta. Alea-kirja, Helsinki 1974
Niilin poika. O. Komonen, Helsinki 1984
Ennen ja nyt. O. Komonen, Helsinki 1992
Ritari ja suku. O. Komonen, Helsinki 1994
Delfiinit: kootut runot. O. Komonen, Helsinki 1999
Elämää Hi-Bin kanssa; kuvitus Marianne Thompson. O. Komonen, Helsinki 2002
No Peace At All – Thrash Ör Die!

| No Peace At All – Thrash Ör Die! Witchmaster |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 16. elokuuta 2009
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 43.13
 Levy-yhtiö: Time Before Time
Witchmasterin muut julkaisut
| Sex Drugs and Natural Selection 2009 | No Peace At All – Thrash Ör Die! 2009 | Śmierć 2012 |
No Peace At All – Thrash Ör Die! on puolalaisen black metal -yhtye Witchmasterin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2009. Levy sisältää yhtyeen kaksi varhaista demoa.
Kappaleet

Intro – 0.05
Infernal Storm – 4.55
Satanic Metal Attack – 3.33
Possessed By Satan – 2.41
Antichrist (Hellspawn Blood) – 4.18
Stench of the Devil – 4.02
Witchmaster (Ritual Sacrifice) – 2.24
Morbid Death – 1.25
Tormentor Infernal – 1.20
Possessed by Satan – 2.48
Infernalstorm – 4.48
Satanic Metal Attack – 4.12
Antichrist (Hellspawn Blood) – 4.15
Devil-Drivers – 2.27
Aiheesta muualla

No Peace At All - Thrash Ör Die!
Albumi No Peace At All – Thrash Ör Die! Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Witchmaster
| Bastis • Reyash • Kali • BastiInferno • Shymon • Vitold • Necrosodom • Necrolucas |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Violence & Blasphemy • Masochistic Devil Worship • Witchmaster • Trücizna • Antichristus Ex Utero • Kaźń
EP:t:  Sex Drugs and Natural Selection • Śmierć
Kokoelmat:  Sex, Drugs & Satan • No Peace At All - Thrash Ör Die!
Split-albumit:  Hater of Fucking Humans / Blood Bondage Flagellation
Demot:  Thrash Ör Die! • No Peace At All • Satanik Metal
Katso myös:  Profanum • Christ Agony • Anima Damnata • Behemoth • Spinal Cord • Supreme Lord
Min Morgon

Min Morgon oli suomalainen ruotsinkielinen aamutelevisio-ohjelma, jota esitti Yle Fem.
Ajankohtaista keskustelua, lastenohjelmaa (BUU-morgon) ja uutisia (Yle Nyheter TV-nytt) sisältänyttä ohjelmaa esitettiin tammikuusta 2010 kesäkuuhun 2014. Arkiaamujen suorien lähetysten lisäksi ohjelmasta esitettiin arki-iltaisin suomeksi tekstitetty puolen tunnin tiivistelmä Aamusta iltaan (ruots. Från morgon till kväll). Syksyllä 2014 ruotsinkieliset aamu-uutiset siirrettiin takaisin osaksi Yle TV1:n Aamu-tv:tä ja Yle Femillä alkoi keskusteluohjelma Efter Nio.
Ohjelman ensimmäisinä juontajina toimivat Sonja Kailassaari, Cilla Mattheiszen ja Mårten Svartström. Myöhemmin juontajina olivat myös muun muassa Matilda Gyllenberg, Eva Kela, Henrik von Pfaler ja Bettina Sågbom.
Min Morgon oli tuotantoyhtiö Cityportalin ja Yle Femin yhteistuotanto. Ohjelman tekoa rahoittivat Yleisradion lisäksi Svenska folkskolans vänner, Svenska kulturfonden ja Säästöpankkisäätiöt (Sparbanksstiftelserna).
Onnenhevonen

Onnenhevonen sivulta
Onnenhevonen etuviistosta
Onnenhevonen on Rafael Saifulinin suunnittelema vuonna 2005 valmistunut, Turun keskustassa Yliopistonkadulla sijaitseva veistos. Pronssisen veistoksen pinta on koristeltu eri maiden kolikoilla, mitaleilla ja kunniamerkeillä.
Veistos pystytettiin kävelykadulle ensimmäisen kerran vuonna 2006, mutta se vaurioitui ilkivallan seurauksena ja se jouduttiin poistamaan paikaltaan korjattavaksi. Patsasta vahvistettiin ja se palasi kadulle Nostokonepalvelu Oy:n lahjoituksena. Patsaan paljastustilaisuus järjestettiin 31. maaliskuuta 2007.
Veistos on toinen osa Saifulinin onniveistosten sarjaa. Sarjan ensimmäinen veistos sijaitsee Turun kristillisen opiston pihalla ja kolmas veistos Gmunden kaupungissa Itävallassa.
Aiheesta muualla

Taustatietoa Onnenhevonen-veistoksesta turku.fi.  29.3.2007. Arkistoitu 27.7.2014. Viitattu 12.11.2015.
Nauha-asema

DDS-nauha-asema. Kuvassa ylhäällä oikealta lähtien: 3,5" levyke, DC-nauha  (250 Mt, 6 mm, 1020 ft), DL-nauha (8 mm, 367 ft), DDS 4 -nauha (20 Gt pakkaamattomana, 4 mm, 492 ft).
Nauha-asema on tallennusväline, joka lukee ja kirjoittaa magneettinauhalle tallennettua tietoa. Nauha-asemia on käytetty suurtietokoneissa ennen kiintolevyjen yleistymistä.
DECtape-yksikkö DEC PDP-11 -tietokoneeseen.
Nykyisin nauha-asemia käytetään kiintolevyille tallennetun tiedon arkistointiin ja varmuuskopiointiin. Nauhat ovat tallennusmediana kapasiteettiinsa nähden edullisia ja niiden luotettavuus arkistointivälineenä on hyvä oikeissa olosuhteissa säilytettynä. C-kasettia käyttävä kasettiasema oli 1980-luvulla yleinen kotitietokoneissa. Vanhemmat teknologiat, kuten c-kasetti, ovat analogisia ja niistä otettu signaali muunnetaan digitaaliseksi dataksi, jotta tietokone voisi käsitellä sitä. Jo 1980-luvulla yleistyivät nauhat, joissa data on suoraan digitaalisessa muodossa (ks. DAT-nauha).
Kiintolevyjen käyttämän tiedon hajasaannin sijaan nauha-asemat mahdollistavat vain tiedon peräkkäissaannin. Kiintolevyn luku- ja kirjoituspäät voivat siirtyä mihin tahansa satunnaiseen levyn kohtaan melko lyhyessä ajassa (millisekunneissa). Sen sijaan nauha-asemalta kuluu huomattavan paljon aikaa nauhan kelaukseen, ennen kuin se pystyy lukemaan halutussa nauhan kohdassa sijaitsevan tiedon. Tämän vuoksi nauha-asemien keskimääräiset hakuajat ovat hyvin hitaita. Hitaasta hakuajasta huolimatta nauha-asemat pystyvät kuitenkin tallentamaan tietoa nauhalle hyvin nopeasti. Esimerkiksi nykyaikaiset LTO-7-asemat yltävät jatkuvaan 300 Mt/s tiedonsiirtonopeuteen, mikä vastaa likimain kiintolevyjen siirtonopeuksia.
Nykyisin yleisimpiä nauhaformaatteja ovat HP:n, IBM:n ja Quantumin kehittämä Linear Tape-Open (LTO), HP:n kehittämä DAT-nauhoihin perustuva Digital Data Storage (DDS), Sonyn kehittämä Advanced Intelligent Tape (AIT), 3M:n Quarter-inch cartridge (QIC) ja Travan. Yrityksillä kuten StorageTek on ollut omia ratkaisujaan. Ennen LTO:ta on käytetty formaatteja kuten Digital Linear Tape (DLT) ja VXA.
Nauha-aseman voi kytkeä tietokoneeseen SCSI- (yleisin), Fibre Channel-, rinnakkais-, IDE-, USB-, FireWire- tai muun liitännän kautta. Nauha-asemien tallennuskapasiteetti vaihtelee käytetyn tekniikan mukaan muutamasta megatavusta aina 3200 gigatavuun. Nauha-aseman tallennuskapasiteettiin viitattaessa käytetään oletuksena suhdelukua 2:1. Kun nauha-aseman tiedoissa ilmoitetaan kapasiteetiksi 80/160, se tarkoittaa että normaali tallennuskapasiteetti on 80, kun taas pakattuna tallennuskapasiteetti voi olla 160.
ADIC Scalar 100 nauhakirjasto sisältä. Laitteessa on vapaita paikkoja vielä neljälle nauha-asemalle.
Nauha-asemia käytetään esimerkiksi ns. nauhakirjastoissa eli nauharoboteissa, jossa yhdessä laitteessa voi olla kymmeniä nauhureita, satoja nauhoja ja robotti joka hoitaa nauhojen lataamisen, poistamisen ja varastoinnin.
1980-luvulla tietyn tyyppisiä nauha-asemia käytettiin levymuistien sijaan edullisemman hintansa vuoksi, esimerkiksi ZX Microdrive ja Rotronics Wafadrive.
Historia

Ensimmäisiä tietokoneissa käytettyjä nauha-asemia oli UNIVAC I:n UNISERVO.
Saksassa oli kehitetty 1930-luvulla teräspohjainen magneettinen nauha, jota myös UNIVAC käytti. IBM yritti kehittää muoviin perustuvan magneettisella materiaalilla päällystetyn nauhan ja kohtasi ongelmia käynnistämisessä ja pysäyttämisessä korkeilla nopeuksilla rikkomatta nauhaa. Kokeilut alipaineen kanssa vähensivät vastusta ja pitivät nauhakelan paremmin koossa. IBM julkaisi IBM 726 -nauha-aseman IBM 701 -tietokoneen kanssa.
Vuonna 2020 Fujifilm on kertonut strontium-ferriitti -yhdistelmän mahdollistavan 224 gigabittiä neliötuumaa kohden mahdollistaen 400 teratavun asemat. Aiemmin IBM ja Sony ovat esitelleet 201 gigabittiä neliötuumaa kohden. Strontium-ferriitti korvaisi barium-ferriitti -yhdistelmän, joka on käytössä nykyisissä LTO-nauhoissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Magnetic Tape (englanniksi)
Mobilisti (lehti)

| Mobilisti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Aihealue:  Vanhat ajoneuvot
Kustantaja:  Kustannus Oy Mobilisti
ISSN:  ISSN 0783-4616
Levikki:  26 000 
Perustettu:  1979
Päätoimittaja:  Janne Halmkrona
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  225 x 285 mm
Ilmestymistiheys:  8 vuosittain
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
mobilisti.fi
Mobilisti on vanhoihin ajoneuvoihin keskittynyt aikakauslehti. Kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvän lehden päätoimittaja on Janne Halmkrona. Lehden sisarpainos on Mobilisti Senior, joka painottuu sisällöllään ennen vuotta 1962 julkaistuun kuvamateriaaliin.
Mobilisti-lehden on perustanut vanhojen ajoneuvojen harrastaja Kai L. Bremer vuonna 1979. Hän oli pitkään Mobilisti-lehden päätoimittaja, kunnes Jan Enqvist otti paikan. Enqvistin väistyttyä päätoimittajan roolista lokakuussa 2021 päätoimittajaksi palasi jälleen Kai L. Bremer. Tammikuussa 2022 päätoimittajana aloitti lehdessä toimittajana aiemmin työskennellyt Janne Halmkrona.
Autojen lisäksi Mobilisti-lehti on käsitellyt myös muita liikkumismuotoja, jopa meriliikenteen historiaa. 1990-luvun puolessavälissä, kun Mobilisti julkaisi sadannen numeronsa, lehden levikki oli runsaat 15 000 kappaletta. 2010-luvulla se on ollut noin 25 000.
Aiheesta muualta

Mobilistin internetsivut
Odd Future Wolf Gang Kill Them All

| OFWGKTA |
| --- | --- |
 Odd Future esiintymässä vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  alternative hip hop, R&B
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tyler, the Creator   Hodgy Beats   Left Brain   Earl Sweatshirt   Domo Genesis   Mike G   Frank Ocean   Syd Tha Kyd   Matt Martians   Hal Williams   Jasper Dolphin   Taco   Casey veggies
Levy-yhtiö:  Odd Future Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odd Future Wolf Gang Kill Them All eli OFWGKTA (tyyliteltynä OFWGK†Δ) tai lyhyemmin Odd Future on yhdysvaltalainen alternative hip hop-ryhmä, jota johtaa rap-artisti Tyler, the Creator. Muita jäseniä ovat muun muassa Hodgy Beats, Domo Genesis, Earl Sweatshirt, Mike G, Frank Ocean, Left Brain, Syd Tha Kyd, Matt Martians, Hal Williams ja Jasper Dolphin. Tyler, The Creator on kertonut ryhmässä olevan yli 60 jäsentä. Myös Odd Futuren sisällä on rap-ryhmiä, kuten MellowHype, jonka muodostavat Left Brain ja Hodgy Beats. Ryhmä muodostettiin vuonna 2007 ja ajan myötä sen jäsenmäärä ja kuuluisuus ovat kasvaneet.
Odd Future vieraili Suomessa ensimmäisen kerran kesällä 2012, Weekend Festival -festivaaleilla Espoossa.
Diskografia > Albumit

The OF Tape Vol. 2 (2012)
Diskografia > Mixtapet

The Odd Future Tape (2008)
Radical (2010)
Radical 2 (2013)
Diskografia > Kokoelmat

12 Odd Future Songs (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Odd Futuren verkkosivut (englanniksi)
Oma illuusio

| Oma Illuusio Aivolävistys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2020 Proxta Music Studio Laukaa ja Electric Fox Studiolla Vaajakoski
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 2022
 Kesto: 23.50
 Levy-yhtiö: Off Records
Aivolävistyksen muut julkaisut
| Sotamaa 2010 | Oma Illuusio 2022 |   |
Oma Illuusio on punkyhtye Aivolävistyksen viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. huhtikuussa 2022
Kappaleet

Tapamme kaiken – 1.08
Ulkoista moraalisi – 1.29
Ajatuksia ja rukouksia – 2.26
Rajoitettu isänmaa – 1.33
Harvojen vallasta harhojen valtaan – 2.39
Huppu päässä – 1.47
Kapitalismi – 1.43
Läpi aidoista – 2.22
Massahysteria – 1.59
Älä seuraa natsia – 2.01
Hyvästi käyttäytyminen – 2.05
Oma Illuusio – 2.34
Arvostelut

Desibeli.net:
Inferno:
Soundi:
Naughty Boy

| Shakid Khan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  muusikko, tuottaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Naughty Boy
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  R&B, UK garage, breakbeat, hip hop
Levy-yhtiöt:  Virgin EMI Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Shakid Khan  (urduksi ‏شاهد خان‎; s. 1. tammikuuta 1981), taiteilijanimeltään Naughty Boy, on brittiläinen DJ, lauluntekijä, tuottaja ja muusikko. Hän on työskennellyt useiden tunnettujen artistien, kuten Leona Lewisin, Emeli Sandén, Cheryl Colen ja Jennifer Hudsonin kanssa.
Diskografia > Albumit

Hotel Cabana (2013)