stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Humanitaarinen suojelu

Humanitaarinen suojelu oli Suomen myöntämän oleskeluluvan peruste. Jos turvapaikanhakija ei täyttänyt turvapaikan eikä toissijaisen suojelun kriteerejä, mutta hän ei voinut palata kotimaahansa huonon turvallisuustilanteen tai ympäristökatastrofin vuoksi, hänelle voitiin myöntää oleskelulupa humanitaarisen suojelun perusteella. Huonoksi turvallisuustilateeksi katsottiin aseellinen selkkaus tai vaikea ihmisoikeustilanne.
Maahanmuuttovirasto myönsi vuosittain muutamia satoja oleskelulupia humanitaarisen suojelun perusteella lähinnä Irakista ja Somaliasta tulleille. Humanitaarista suojelua saivat muun muassa Keski- ja Etelä-Somaliasta kotoisin olevat henkilöt, joiden ei katsottu voivan palata, koska he olisivat voineet joutua vaikeisiin olosuhteisiin. Myös Afganistanissa ja Irakissa oli ollut alueita, joilla oli katsottu olleen humanitaarinen suojelun edellyttämä huono turvallisuustilanne.
Humanitaarinen suojelu lisättiin ulkomaalaislakiin siinä yhteydessä, kun Suomi pani täytäntöön niin kutsutun EU:n määritelmädirektiivin. Direktiivin tavoitteena oli varmistaa yhtäältä, että jäsenvaltioissa sovelletaan yhteisiä perusteita kansainvälistä suojelua tarvitsevien yksilöimisessä, ja toisaalta, että he myös saavat vähimmäistason mukaiset edut kaikissa jäsenvaltioissa. Uudella humanitaarisen suojelun kategorialla pyrittiin pitämään huoli siitä, että kansainvälisen suojelun laajuus säilyisi Suomessa pääosin ennallaan. Perustuslakivaliokunta piti tuolloin uutta suojelukategoriaa pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen ja muiden Suomea sitovien kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden täysimääräisen toteutumisen kannalta perusteltuna.
Silloinen Juha Sipilän hallitus perusteli ratkaisuaan poistaa humanitaarisen suojelun mahdollisuus ensinnäkin sillä, että toissijaisen suojelun edellytykset olivat sittemmin EU:n tuomioistuimen ratkaisukäytännössä tarkentuneet. Toissijaista suojaa voitiin hallituksen mukaan tietyin edellytyksin myöntää myös tilanteissa, joissa on kyse enemmänkin maan yleisen tilanteen aiheuttamasta vaarasta kuin suoraan hakijan henkilökohtaisesta tilanteesta johtuvasta vaarasta. Näin ollen humanitaariselle suojelulle ei ollut hallituksen mukaan enää olemassa tarvetta. Tämän lisäksi suojelukategorian poistamisella haluttiin varmistaa, että Suomen lainsäädäntö ei näyttäydy muita EU:n jäsenmaita suotuisampana.
Humanitaarinen suojelu poistui ulkomaalaislaista 16. toukokuuta 2016. Muutos ei vaikuttanut jo voimassa olleisiin oleskelulupiin. Kun aiemmin humanitaarisen suojelun perusteella oleskeluluvan saaneen lupa umpeutuu, hänen pitää joko hakea uutta lupaa jollakin toisella perusteella, esimerkiksi työnteon, opiskelun, elinkeinonharjoittamisen tai perhesiteen perusteella, tai poistua maasta.
Humanitaarinen suojelu oli Suomen oma säädös eikä se perustunut kansainvälisiin sopimuksiin.
Homopommi

Homopommi (engl. Gay bomb) on nimitys kemialliselle aseelle, jollaisen tuottamista Yhdysvaltain ilmavoimat on pohtinut.
Ilmavoimien tukikohdan laboratorio Ohion Daytonissa tuotti vuonna 1994 kolmisivuisen ehdotelman uusista kemiallisista aseista, jotka eivät olisi kuolettavan vaarallisia. Eräs näistä oli aine, joka aiheuttaisi vihollissotilaissa homoseksuaalista käytöstä, heikentäen siten vihollisen taistelutahtoa. Ehdotuksessa tunnustettiin, ettei tällaista ainetta vielä tunneta. Ohjelmalle anottua 7,5 miljoonan dollarin määrärahaa ei myönnetty, ja Yhdysvallat allekirjoitti vuonna 1997 kemialliset aseet kieltävän Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen, joten aseen kehitystyön aktiivinen jatkaminen on epätodennäköistä.
Aseen kehittämistä aikoneelle laboratoriolle myönnettiin vuonna 2007 rauhan Ig Nobel -palkinto.
Aiheesta muualla

MTVuutiset.fi – USA:n armeija kehitteli "homopommia"
Hippolyte et Aricie

Hippolyte et Aricie, 3. näytöksen  kahdeksas kohtaus.
Hippolyte et Aricie (suom. Hippolytos ja Arikia) on Jean-Philippe Rameaun ensimmäinen tragédie en musique, joka ensiesitettiin 1. lokakuuta vuonna 1733 ja joka aikaansai aikanaan valtavan kohun Ranskan oopperapiireissä. Aikalaisen kirjeen mukaan "jotkut pitivät sitä hienostuneena ja Lullyä parempana, toiset taas äärimmäisen monimutkaisena ja  yksitoikkoisena". Säveltäjä oli yli 50-vuotias säveltäessään ensimmäisen oopperan ja hän oli aikaisemmin kirjoittanut pääasiassa kosketinsoitinmusiikkia. Teoksen libretto pohjaa kreikkalaiseen mytologiaan, joka on suodatettu ranskalaisen kirjallisuuden kautta. Simon-Joseph Pellegrinin kirjoittaman libreton perustana käytettiin Jean Racinen tragediaa Phèdre (1677).
Oopperan musiikki uudisti oopperoiden orkestrointia energisyydellään ja nopeilla tempoillaan. Lisäksi Rameau käytti edeltäjiään rohkeammin dissonansseja.
Hochdonnin rautatiesilta

| Hochdonnin rautatiesilta |
| --- | --- |
 Silta ylittää Kielin kanavan.
Raiteita:  2
Ylittää:  Kielin kanava
Sijainti:  Hochdonn, Dithmarschen, Schleswig-Holstein, Saksa
Siltatyyppi:  ristikkosilta
Pisin jänneväli:  143 m
Pituus:  2 218 m
Alituskorkeus:  42 m
Korkeusrajoitus sillalla:  40 m
Avattu liikenteelle:  1919
Koordinaatit:  54°0′59″N, 9°17′52″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hochdonnin rautatiesilta (saks. Hochbrücke Hochdonn) on rautatiesilta Saksassa, Marschbahn-radalla, Hampurin ja Husumin välillä. Silta sijaitsee Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Hochdonnin kunnassa. Silta ylittää Kielin kanavan. Silta on kaikkiaan noin 2,2 kilometriä pitkä teräsristikkosilta, jonka suurin korkeus on 68 metriä ja vapaa alituskorkeus kanavan kohdalla 42 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hochdonnin rautatiesilta Wikimedia Commonsissa
Homoscleromorpha

| Homoscleromorpha |
| --- | --- |
 Oscarella lobularis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sienieläimet Porifera
Luokka::  Homoscleromorpha  Bergquist, 1978
Lahko::  Homosclerophorida  Dendy, 1905
Katso myös
   Homoscleromorpha Wikispeciesissä   Homoscleromorpha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Homoscleromorpha on sienieläinten luokka, jossa on vain yksi lahko, Homosclerophorida. Sitä on perinteisesti pidetty osana sarveispiisienten luokkaa, mutta fylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet sen muodostavan oman ryhmänsä.
Heimot

Oskarinsienet (Oscarellidae)
Plakinidae
Miloš Zeman

| Miloš Zeman |
| --- | --- |

Tšekin presidentti
 8.3.2013−8.3.2023  
Pääministeri:  Petr Nečas Jiří Rusnok Bohuslav Sobotka Andrej Babiš Petr Fiala
Edeltäjä:  Václav Klaus
Seuraaja:  Petr Pavel
Tšekin pääministeri
 17.7.1998−12.7.2002  
Presidentti:  Václav Havel
Edeltäjä:  Josef Tošovský
Seuraaja:  Vladimír Špidla
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1944 (ikä 80) Kolín, Böömin ja Määrin protektoraatti, Saksa (nykyään Tšekki)
Tiedot
Puolue:  Strana Práv Občanů – Zemanovci (2009-)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.zemanmilos.cz ja www.kancelarmilosezemana.cz
Miloš Zeman (s. 28. syyskuuta 1944 Kolín) on tšekkiläinen poliitikko, joka toimi vuosina 2013–2023 Tšekin presidenttinä. Hän oli sosiaalidemokraattisen puolueen (ČSSD) johtaja 1993–2001. Hän oli alahuoneen puhemies 1996–1998 ja pääministeri 1998–2002. Zeman nosti ennen heikon ČSSD:n 30 prosentin ääniosuuteen.
Poliittinen ura

Zeman on taustaltaan taloustieteilijä. Prahan kevään jälkeissä "normalisoinnissa" hänet erotettiin kommunistipuolueesta, minkä jälkeen hänen oli vaikea saada töitä. Vuodesta 1989 hän oli Václav Klausin johtaman Kansalaisfoorumin edustaja ja vuodesta 1990 parlamentin jäsen. Kansalaisfoorumi hajosi huhtikuussa 1991, jonka jälkeen Zeman liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, jonka johtajaksi hän nousi helmikuussa 1993. Vuoden 1992 vaaleissa ČSSD sai kuusi prosenttia äänistä, mutta jo vuoden 1996 vaaleissa se sai 61 paikkaa ja nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Zeman oli alahuoneen puhemies 1996–1998. Vuonna 1998 ČSSD sai 32,3 prosenttia äänistä ja 74 paikkaa, jolloin Zeman muodosti vähemmistöhallituksen. Hänen kaudellaan talous kääntyi lievään kasvuun.
Zemanin hallitus hyväksyi brittiläis-ruotsalaisen BAE Systems/SAAB:in kanssa kaupan 24:sta JAS 39 Gripen -hävittäjästä. Senaatti kuitenkin esti 2,2 miljardin euron kaupan vuoden 2002 vakavien tulvien jälkeen. Hänen hallitukseensa liittyi monia ratkaisemattomia korruptiotapauksia.
Jäädessään sivuun Zeman valitsi puolueen johtoon Vladimír Špidlan. Špidla johti sosiaalidemokraatit jälleen voittoon 2002. Zemanin yritys päästä 2003 presidentiksi epäonnistui, kun hänen pitkäaikainen kilpakumppaninsa Václav Klaus valittiin. Zeman on arvostellut puolueen johtoa, mutta hänen poliittinen vaikutusvaltansa on vähäinen. Hän vetäytyi eläkkeelle maaseudulle Etelä-Määriin.
Zeman ilmoitti maaliskuussa 2007 eroavansa koko puolueesta, kun hän sai tietää sen puheenjohtaja Jiří Paroubekin olleen taustalla lakimies Zdeněk Altnerin Zemania vastaan nostamassa jutussa. Kyseinen lakimies vaatii ČSSD:lta 19 miljardin kruunun korvauksia eräästä Zemanin vuonna 2000 allekirjoittamasta kiinteistösopimuksesta.
Vuonna 2009 Zeman perusti uuden Strana Práv Občanů – Zemanovci (SPOZ) -puolueen. Se jäi äänikynnyksen alle vuoden 2010 vaaleissa.
Presidenttinä

Zeman valittiin vuonna 2013 Tšekin presidentiksi. Presidentti valittiin ensimmäisen kerran suoralla kansanvaalilla.
Samettivallankumouksen 25-vuosipäivän juhlallisuuksissa marraskuussa 2014 Zemania heiteltiin kananmunilla. Zemania pidettiin liiaksi Venäjän ja Kiinan linjoja ymmärtävänä. Hän on vastustanut EU:n Venäjälle asettamia pakotteita. Hänen avustajansa Martin Nejedlý on työskennellyt venäläiselle Lukoil-öljy-yhtiölle.
Zeman valittiin jatkokaudelle 27. tammikuuta 2018. Hän sai ensimmäisellä kierroksella noin 39 prosenttia äänistä ja voitti keskustaliberaalin Jiří Drahošin toisella kierroksella 51,4 prosentin osuudella.
Syksyllä 2021 Zeman sairasteli vakavasti, mikä haittasi presidentin tehtävien hoitamista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miloš Zeman Wikimedia Commonsissa
Tšekin presidentit
Václav Havel
Václav Klaus
Miloš Zeman
Petr Pavel
Helsinki School

Helsinki School tai The Helsinki School on löyhä valokuvataiteilijoiden ryhmä ja tuotemerkki. Sen jäsenet ovat valmistuneet Taideteollisen korkeakoulun valokuvauksen osastolta tai opiskelevat siellä. Ryhmän kuraattori on Timothy Persons. Ryhmää markkinoi Gallery TAIK.
Ryhmän synty liittyy muutokseen valokuvataiteessa noin 30 vuotta sitten, kun valokuvajournalismi alkoi menettää otettaan. Uudet opettajat, kuten Pentti Sammallahti rohkaisivat opiskelijoita toimimaan enemmänkin taiteilijoina. Myös Timothy Persons on toiminut koulun opettajana vuodesta 1982 ja tuonut uutta ajattelutapaa valokuvaukseen. Hän on organisoinut opiskelijoiden töitä kansainvälisille taidemessuille, kuten Art Forumiin, Berliiniin ja Paris Photoon.[lähde? ]
Opiskelijoita innostetaan tuottamaan valokuvasarjoja ja pohtimaan niiden teemoja. Heitä ohjataan tekemään kansainvälisen standardin mukaisia portfolioita, kirjoittamaan statementeja ja esittelemään töitään. Koulutuksessa perehdytään myös käsitetaiteeseen ja valokuvataiteen historiaan.[lähde? ]
Helsinki Schoolin taiteilijoiden tyylilajit vaihtelevat, joten se ei ole kiinteä taiteen suuntaus.
Kritiikkiä

Opiskelijoiden näyttelyssä vuonna 2010 olleiden töiden jälkeä on kriitikissä sanottu liian hiotuksi, hyvältä näyttäväksi mutta todellisuudelle vieraaksi. Heille on yhteistä valokuvan rajamailla liikkuva käsitteellisyys. Teemoihin on sisältynyt muun muassa omaelämäkerrallisia kertomuksia, unenomaista surrealismia ja valokuvan rajoja luotaavaa käsitteellisyyttä.
Aiheesta muualla

Helsinki Schoolin verkkosivu
Hirvijärven tekojärvi

| Hirvijärven tekojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Seinäjoki ja Lapua 
Koordinaatit:  62°48′36″N, 23°05′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  kanava 
Järvinumero:  44.092.2.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,6 m  
Rantaviiva:  41,801 km  
Pinta-ala:  15,2722 km²  
 fiHirvijärven tekojärvi 
Hirvijärven tekojärvi  on Etelä-Pohjanmaalla Seinäjoella ja Lapualla sijaitseva tekojärvi.
Maantietoa

Tekojärven pinta-ala on 1 530 hehtaaria eli 15,3 km². Se on 7,9 kilometriä pitkä ja 4,1 kilometriä leveä. Tekojärvi sijaitsee Etelä-Pohjanmaalla Seinäjoen ja Lapuan kuntien välisellä rajalla, noin 15 kilometrin päässä molempien kaupunkien taajamista. Se on muodostettu rakentamalla länsireunaa seuraava 5,4 kilometriä pitkä yhtenäinen patovalli, länsipäähän vielä toinen 600-metrinen patovalli ja järven luoteispäähän 550-metrinen valli. Koska sen kaakkoispuolella on vielä Varpulan tekojärvi, jonka vedenpinnankorkeus on noin kolme metriä ylempänä, on sinnekin rakennettu 850-metrinen patovalli. Hirvijärven tekojärvi on muodostettu tulvasuojelun vuoksi. Tulva-aikana Nurmonjoen liikavesi johdetaan etelästä Viitalankylästä tulevalla kanavalla. Matalanveden aikana Nurmonjoen vesitilannetta kohennetaan päästämällä vettä takaisin jokeen. Myös kanavalla on matalat vallit ympärillään.
Järven rantaviivan pituus on 42 kilometriä, josta patovallia on 7,4 kilometriä. Vallin päällä ja vieressä kulkevat tiet. Niiden jatkeena ovat paikallistiet, joita pitkin pääsee rannoille rakennetuille vapaa-ajan asunnoille. Kiinteää asutusta soisella alueella on harvana. Kaakon suunnalla sijaitsee turvetuotantoalueita, joiden kuivatusvesiä johdetaan johto-ojilla tekojärveen. Seututie 697 ohittaa järven eteläpuolelta ylittäen kanavan lähellä sen suuta.
Säännöstely

Tekojärvi on säännöstelty. Vaikka vedenpinnan keskiarvo on 88,6 metriä mpy, on vedenpinnan ylä- ja alakorkeudelle astettu raja-arvot 84,14 m ja 88,84 m mpy.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Lapuanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 44) Nurmonjoen valuma-alueella (44.09), johon Hirvijärven lähialue (44.092) kuuluu.
Järvi saa pääosan vedestänsä Nurmonjoesta, mutta siihen laskee myös lähialueen ojat ja kaksi muuta järveä. Varpulan tekojärven (454 ha) vedentuloa säännöstellään erikseen ja Tiisijärvi (170 ha) laskee sekä pohjoiseen Tiisipuroa myöten Lapuanjokeen että kaivettua ojaa myöten tekojärveen. Hirvijärven tekojärven paikalla olleella aikaisemmalla Hirvijärvellä oli oma laskujoki Hirviluoma, jonka uoma ulottuu nykyäänkin patovallille saakka. Nykyinen kanava toimii säännösteltävän tekojärven sekä tulo- että lasku-uomana. Nurmonjoki yhtyy Lapuan taajamassa Lapuanjokeen, joka laskee Uudessakaarlepyyssä Merenkurkkuun.
Hochtaunuskreis

Hochtaunuskreis on piirikunta Saksan Hessenin osavaltion Darmstadtin hallintopiirissä. Piirikunnan pinta-ala on 481,84 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 13 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnan väkiluku oli 237 281 asukasta. Piirikunta sijaitsee Reinin–Mainin metropolialueella ja on osa Frankfurtin esikaupunkialuetta. Sen pääkaupunki ja väkirikkain kaupunki on Bad Homburg vor der Höhe.
Hochtaunuskreis ja sen kunnat.
Hochtaunuskreis tunnetaan kalliista kiinteistöistään ja korkeista vuokristaan sekä kaikkien Saksan maaseutu- ja kaupunkialueiden toiseksi korkeimmasta ostovoimaindeksistä: pelkästään vuonna 2018 ostovoimaindeksi oli 143,0 prosenttia kansallisesta keskiarvosta. Königstein im Taunusin (204,4 prosenttia) ja Kronberg im Taunusin (183,1 prosenttia) kaupungeissa on Hochtaunuskreisin korkeimmat tulot henkeä kohti, ja ne ovat valtakunnallisestikin ensimmäisten joukossa. Viereisen Main-Taunus-Kreisin ostovoimaindeksi on 132,1 prosenttia ja sillä on viidenneksi korkeimmat tulot asukasta kohden kaikista Saksan piirikunnista ja kaupungeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hochtaunuskreis Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Hessenin piirikunnat ja piirivapaat kaupungit
Bergstraße
Darmstadt
Darmstadt-Dieburg
Frankfurt am Main
Fulda
Gießen
Groß-Gerau
Hersfeld-Rotenburg
Hochtaunuskreis
Kasselin kaupunki
Kasselin piirikunta
Lahn-Dill-Kreis
Limburg-Weilburg
Main-Kinzig-Kreis
Main-Taunus-Kreis
Marburg-Biedenkopf
Odenwaldkreis
Offenbach am Main
Offenbachin piirikunta
Rheingau-Taunus-Kreis
Schwalm-Eder-Kreis
Vogelsbergkreis
Waldeck-Frankenberg
Werra-Meißner-Kreis
Wetteraukreis
Wiesbaden
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Hochtaunuskreis
Käännös suomeksi
Hetken juhla

| Hetken juhla Merja Laaksonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD-levy, C-kasetti
 Tuottaja(t): Seppo Koivisto, Pekka Laaksonen, Janne Louhivuori
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 42.15
 Levy-yhtiö: Sony Music
Hetken juhla on suomalaisen laulajan Merja Laaksosen esikoisalbumi vuodelta 1994. Sillä hän tulkitsee miehensä Pekka Laaksosen tekemiä lauluja.
Albumia aikaisemmin sen nimikappale ilmestyi singlenä, ja se oli radioasemien soittolistojen kärjessä.
Radiosoittoa on saanut myös Helsingin Kaivopuiston maisemiin sijoittuva "Tää on sun syys".
Albumia on sanottu sympaattisen esittäjänsä näköiseksi. Laaksosen tulkinnat ovat herkkiä, koskettavia, kuulakkaita ja useamman kuuntelukerran kestäviä.
Kappaleet

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hetken juhla | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Kassi täynnä koti-ikävää | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Häälaulu | 2.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kaipaus | 4.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tää on sun syys | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Kiersimme auringon | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Suru puserossa | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Elämäsi kevät | 4.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Syksyn sanomat | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Valoisa yö | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sä teet auringon | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
pienen ihmisen ilot ja murheet 

meille suuret annettu on 

planeettamme sininen kulkee 

ja me kierrämme auringon 

taas mennyt vuosi on

 
("Kiersimme auringon" (Pekka Laaksonen))
Taustamuusikot

Jari Heino – basso
Puke Kataja – kosketinsoittimet
Pekka Laaksonen – taustalaulu, akustinen kitara, kosketinsoittimet
Janne Louhivuori – kitarat
Anssi Nykänen – rummut
Milo Đukanović

| Milo Đukanović> Мило Ђукановић |
| --- | --- |
 Milo Đukanović vuonna 2009
Montenegron pääministeri
 29. helmikuuta 2008 – 29. joulukuuta 2010  
Edeltäjä:  Željko Šturanović
Seuraaja:  Igor Lukšić
 8. tammikuuta 2003 – 10. marraskuuta 2006  
Edeltäjä:  Dragan Đurović (virkaatekevä)
Seuraaja:  Željko Šturanović
 15. helmikuuta 1991 – 5. helmikuuta 1998  
Seuraaja:  Filip Vujanović
Montenegron 2. ja 4. presidentti
 15. tammikuuta 1998 – 25. marraskuuta 2002 ja 2018–  
Edeltäjä:  Momir Bulatović Filip Vujanović
Seuraaja:  Filip Vujanović
Montenegron puolustusministeri
 5. kesäkuuta 2006 – 10. marraskuuta 2006  
Seuraaja:  Boro Vučinić
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1962 (ikä 62)  Nikšić, Montenegron KT, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta (nykyään Montenegro)
Puoliso:  Lidija Kuč
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue
Milo Đukanović  kuuntele (ohje) (montenegroksi Мило Ђукановић, s. 15. helmikuuta 1962 Nikšić, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen poliitikko. Hän on ollut maan presidenttinä 1997–2002 ja uudelleen vuodesta 2018 lähtien voitettuaan huhtikuun 2018 presidentinvaalit sekä pääministerinä 1991–1997, tammikuusta 2003 marraskuuhun 2006, helmikuusta 2008 joulukuulle 2010 sekä vuosina 2012–2016. Hän johtaa Demokraattista sosialistipuoluetta (DPS), joka on ollut maan johdossa vuodesta 1991.
Đukanović kävi koulunsa kotikaupungissaan Nikšićissa ja meni opiskelemaan Veljko Vlahovićin yliopistoon Titogradissa opiskelemaan taloustiedettä. Hän valmistui 1986 turismin alalta.
Hän liittyi jo 1979 Jugoslavian kommunistien liittoon, jossa hänen isänsä korkea asema Montenegron osastossa avasi hänelle ovia. Vuoden 1989 ns. antibyrokraattisen vallankumouksen jälkeen hän nousi puolueen keskuskomiteaan. Kokeneempien jäsenten Momir Bulatovićin ja  Svetozar Marovićin kanssa tuolloin 26-vuotias Đukanović nousi käytännössä Montenegron johtoon 10. tammikuuta 1989 syrjäytettyään vanhan kaartin. Kommunistien liitto oli tuolloin Slobodan Miloševićin johtama. Tammikuussa 1989 sekä puolueen Montenegron puhemies ja osatasavallan presidentti vaihdettiin ja pian myös pääministeri.
Pääministerinä 1991–1997

Vuoden 1990 vaaleissa Montenegron kommunistien liitto otti tuntuvan vaalivoiton ja 15. helmikuuta 1991, 29. syntymäpäivänään, Đukanović nousi pääministerin paikalle ensimmäistä kertaa Slobodan Miloševićin siunauksella. Tuolloin hän oli Euroopan nuorin pääministeri. Se oli myös hänen elämänsä ensimmäinen palkallinen pesti. Vuonna 1991 Kommunistien liitto muutettiin Demokraattiseksi sosialistipuolueeksi (Demokratska Partija Socijalista Crna Gore, DPS).
Vuosina 1991–1997 hän oli yksi Miloševićin politiikan vahvoja kannattajia ja toimeenpanijoita. Đukanovićin presidenttikaudella Bosnian muslimipakolaiset luovutettiin takaisin Bosnian serbijoukoille.
Đukanović vieraili usein Konavlen ja Dubrovnikin etulinjassa taistelevien montenegrolaisten reserviläisten ja vapaaehtoisten luona vuonna 1991. Tuolta ajalta on peräisin hänen lausuntonsa, jonka mukaan hän alkoi vihata shakkia, koska kroaattien vaakuna on shakkiruutuinen. Dubrovnikin ollessa hyökkäyksen kohteena hän piti puheen jossa julisti, että "on aika luoda vahvin mahdollinen raja Kroatian kanssa, mutta sellainen raja, joka on paljon oikeudenmukaisempi ja todellisempi kuin tämänhetkinen, jonka bolševikkien kartantekijät piirsivät."
Vaikka Đukanović olikin nuoruudessaan marxisti, hänen on sanottu olevan sellainen poliitikko, jolla on Margaret Thatcherin kuva työpöytänsä yllä. Ulkomaiset sijoittavat pitivät hänestä. 1990-luvulla hän siirsi nopeassa tahdissa kaikki yhteisomistuksessa olevat yhtiöt valtion haltuun, josta ne myytiin yksityisille ulkomaisille yrityksille.
Vuonna 1996 hänen valtansa alkoi heiketä Miloševićin mukana, jota hän sätti haastattelussa Belgradin viikkolehdelle Vremelle. Tuohon aikaan Milošević sai Serbiassa osakseen rajua arvostelua ja talvella 1996/1997 opiskelijat järjestivät mielenosoituksia.