stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sutenööriskeidaa

| Sutenööriskeidaa K> V.N & Lobo |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2012
 Formaatti: C-kasetti
 Tuottaja(t): K.V.N & Lobo
 Tyylilaji: rap
 Kesto: n. 20.00
 Levy-yhtiö: Freaky Beats Productions
K.V.N:n & Lobon muut julkaisut
| Welcome to the Dead End 2009 | Sutenööriskeidaa 2012 | Mac Shit 2012 |
Sutenööriskeidaa on K.V.N & Lobo:n 25. kesäkuuta 2012 julkaistu tuottajakasetti-EP. Kasetilla vierailee muun muassa Jodarok, Notkea Rotta sekä SMC Lähiörotat. Julkaisijana toimii Freaky Beats Productions ja se julkaistiin vain c-kasettina sisältäen MP3-latauskoodin.
Kappaleet

A-puoli:
Intro – 0.32
Jodarok: Passaa ne eurot – 2.32
Gasellit: Moukka – 2.03
Musajusa: Älä luota nilkkiin – 2.45
B-puoli:
Notkea Rotta: Valkosta vaahtoa, valkosta roskaa (osa 1) – 2.53
Eräkoira: Samassa lasissa – 3.11
SMC Lähiörotat: Tänä vuonna – 4.30
Aiheesta muualla

Tietoa albumista Basso.fi[vanhentunut linkki] -sivustolla
Swords and Serpents

| Swords and Serpents |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Interplay Productions
Julkaisija:  Acclaim Entertainment
Suunnittelija:  Paul O'Connor Bruce Schlickbernd
Säveltäjä:  George Sanger
Julkaistu:  NA elokuu 1990EU 28. marraskuuta 1991
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Nintendo Entertainment System
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Swords and Serpents on Interplay Productionsin kehittämä ja Acclaim Entertainmentin julkaisema tietokoneroolipeli, joka on julkaistu vuonna 1990 Nintendo Entertainment Systemille.
Pelaaminen

Pelissä pelaaja ohjaa neljän seikkailijan ryhmää, joiden pitää luolastoroolipelin tapaan voittaa labyrinttimäisessä tyrmässä lymyävä käärme. Matkan varrella ryhmä kohtaa erilaisia hirviöitä, kerää kultaa ja saa kokemuspisteitä. NES Satelliten avulla peliä voi pelata neljä pelaajaa. Pelissä on myös salasanatallennus.
Aiheesta muualla

Swords and Serpents MobyGamesissa (englanniksi)
Kuvakaappaus pelistä. Pelaamisen aikana kuvaruudussa näkyvät kartta ja hahmojen energiamittarit.
Ingrid Andersen

Ingrid Andersén 1908 Helsingissä Svenska teaternissa Arthur Bernèden näytelmässä Under epåletten.
Ingrid Maria Andersén-Borell (31. elokuuta 1882 Tukholma, Ruotsi – 1965) oli ruotsalainen näyttelijä.
Hänen vanhempansa olivat professori Anton Andersén ja tämän puoliso. Hän oli naimisissa Riksgäldskontoretin virkamiehen Tor Borellin kanssa vuodesta 1911.
Andersén-Borell opiskeli pianonsoittoa Tukholmassa Richard Andersonin oppilaana ja Martin Knutzenin oppilaana Kristianiassa. Näyttelijäntyötä hän opiskeli Hedvig Winterhjelmin ja Björn Björnsonin oppilaana. Hän oli kiinnitettynä Nationaltheatretissa Kristianiassa 1904–1905, Dramatenissa 1905–1906; Albert Ranftin teatterissa 1906–1913; Svenska teaternissa Helsingissä 1914–1915. Hänen roolejaan olivat muun muassa Käthie näytelmässä Gamla Heidelberg, Clärchen Sodoms undergångissa, Helga Geografi och Kärlekissä, Matilde Luciferissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingrid Andersen Wikimedia Commonsissa
Ingrid Andersen-Borell. Svenska män och kvinnor. Biografisk uppslagsbok 1 A–B Bonniers 1942
Intermezzo

Intermezzo [-metso] (suom. välisoitto) on musiikkiin liittyvä termi, jolla on muutama hieman toisistaan poikkeava merkitys. Yleisesti sanaa käytetään viittaamaan sävellykseen, joka sijoittuu kahden (suuremman) musiikillisen kokonaisuuden väliin. Tarkemmin intermezzot voidaan jakaa kahteen päätyyppiin, ns. oopperaintermezzoon ja instrumentaaliseen intermezzoon.
Oopperaintermezzo

Oopperassa intermezzo oli 1700-luvulla koominen välinäytös vakavamman opera serian kahden näytöksen tai kohtauksen välillä. Nämä intermezzot saattoivat olla itsessään kokonaisia teoksia, vaikkakin pääteosta lyhyempiä. Ne antoivat kontrastia tummemmansävyiselle opera serialle ja tarjosivat humoristisen tauon pääteoksen draamasta. Tunnetuin tällainen teos lienee Giovanni Battista Pergolesin La serva padrona.
Välillä intermezzot ja niiden suosio levisivät jopa nopeammin kuin itse opera seria – asiaa ei ainakaan haitannut niiden tuottamisen helppous verrattuna täysimittaiseen oopperaan. Tyyli levisi 1730-luvulla ympäri Eurooppaa.
Instrumentaalinen intermezzo

Termi sai 1800-luvulla uuden merkityksen – lyhyehkö soitinsävellys, joka oli joko välisoittona suuremman teoksen kahden osan välillä tai vaihtoehtoisesti itsenäinen teos. Näiden intermezzojen tyyli ja funktio vaihtelevat suurestikin.
Oopperasäveltäjät sävelsivät ajoittain intermezzoja välisoitoiksi oopperan näytösten välille. Tässä merkityksessään intermezzo muistuttaa entr'actea. Tämäntyyppisiin välisoittoihin lukeutuu esimerkiksi intermezzo Pietro Mascagnin oopperasta Cavalleria rusticana. Myös muiden muassa Puccini ja Delius sävelsivät oopperoihinsa tällaisia välisoittoja.
Suur-Ahvenkosken koulu

Suur-Ahvenkosken koulu on Pyhtään kirkonkylässä sijaitseva peruskoulu. Koulun osoite on Pyhtäänkuja 1, ja se sijaitsee kirkonkylän länsiosassa Kymijoen Pyhtäänhaaran länsipuolella. Koulussa toimii vuosiluokat 1–6 ja siellä on 44 oppilasta (2018). Koulussa on tilat myös esikoulua varten.
Koulu on perustettu Suur-Ahvenkosken kansakouluna vuonna 1894.
Aiheesta muualla

Suur-Ahvenkosken koulun sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suippoparatiisileski

| Suippoparatiisileski> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lesket Viduidae
Suku::  Lesket Vidua
Laji::  togoensis
Kaksiosainen nimi
 Vidua togoensis  (Grote, 1923) 
Katso myös
   Suippoparatiisileski Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suippoparatiisileski (Vidua togoensis) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Suippoparatiisileskeä tavataan Kamerunissa, Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa, Malissa, Sierra Leonessa, Togossa, Beninissä ja Tšadissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suinula (Jämsä)

Suinula on kylä Jämsässä entisen Kuoreveden kunnan alueella Keski-Suomen maakunnan eteläosassa.
Keski-Suomen Kylät ry valitsi Suinulan Keski-Suomen Vuoden Kyläksi 2022.
Aiheesta muualla

Kylän sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Itoku

Taiteilijan näkemys keisari Itokusta
Itoku (jap. 懿徳天皇, Itoku-tennō) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin neljäs keisari. Hänen sanotaan toimineen keisarina vuosina 510 eaa.–477 eaa. Häntä edelsi hänen isänsä Annei, myyttinen kolmas keisari, ja seurasi poikansa Kōshō.
Ainakin yhdeksän ensimmäisen perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaisen keisarin olemassaoloa pidetään kyseenalaisena. Ensimmäinen, todellisuudessakin mahdollisesti hallinnut keisari saattoi olla Sujin 200–300-luvuilla. Keisarillinen viraston mukaan Itokun hauta sijaitsee Naran prefektuurin Kashiharassa. Tämä šintolainen muistopyhäkkö on nimeltään Unebiyama no minami no manago no tani no e no misasagi (jap. 畝傍山南纖沙溪上陵).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itoku Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Annei | Japanin legendaarinen keisari (510 eaa.–477 eaa.) | Seuraaja: Kōshō |
TUL:n pesäpallomestaruus 1974

Työväen Urheiluliiton miesten pesäpallomestaruus vuonna 1974 ratkaistiin Tervakoskella 7.9. Mestaruuden voitti Jokioisten Koetus, toiseksi tuli Jyväskylän Lohi ja kolmanneksi Tervakosken Pallo-Jehut. Mestarijoukkueessa pelasivat: Markku Leino, Timo Hacklin, Leo Lehti, Harri Filppula, Martti Pomell, Tapio
Hacklin, Matti Kallio, Jorma Hacklin, Kalervo Mäntyvaara, Raineri Vilppula, Hannu Hätönen, Jouko Heinämäki ja pelinjohtajana Risto Lintula.
Ikämiesten mestaruuden voitti Forssan Alku, toiseksi sijoittui Keljon Viesti ja kolmanneksi Hyvinkään Apollo.
15-vuotiaiden sarjassa paras oli Jyväskylän Lohi, seuraavina olivat Loimaan Leisku, Jokioisten Koetus, Forssan Alku ja Humppilan Veikot.
Sylwia Jaśkowiec

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sylwia Jaśkowiec. |  Sylwia Jaśkowiec. |  Sylwia Jaśkowiec. |  |
Maa:   Puola
Naisten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Falun 2015 | parisprintti (v) |  |
Sylwia Jaśkowiec (s. 1. maaliskuuta 1986) on puolalainen maastohiihtäjä, joka on yltänyt parisprintissä MM-pronssille.
Arvokilpailut

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Jaśkowiec oli sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 30:s. Puolan viestijoukkueen mukana hän sijoittui kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 24:nneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 28:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 34:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Jaśkowiec oli parisprintissä yhdeksäs Agnieszka Szymańczakin kanssa ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 48:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli Justyna Kowalczykin kanssa perinteisen hiihtotavan parisprintissä viides, viestissä kuudes, 30 kilometrillä 31:s ja sprintissä 62:s.
Jaśkowiec saavutti Falunin MM-kilpailuissa 2015 Justyna Kowalczykin kanssa pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä. Hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi ja henkilökohtaisessa sprintissä 32:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä Kowalczykin kanssa seitsemäs, viestissä neljännen osuuden hiihtäjänä kymmenes, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 24:s, 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 30:s ja henkilökohtaisessa perinteisen hiihtotavan sprintissä 37:s.
Maailmancup

Jaśkowiec kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2004 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 55:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2008 Liberecin 7,6 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hän sijoittui 27:nneksi. Hänen paras sijoituksensa erillisessä henkilökohtaisessa maailmancupin kilpailussa on neljäs sija, jonka hän saavutti Szklarska Poręban vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa tammikuussa 2014. Tour de Skin 2013–2014 vapaan hiihtotavan prologissa hän sijoittui kolmanneksi.
Isolimamato

| Isolimamato |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Limamadot Nemertea
Luokka::  Pilidiophora
Lahko::  Heteronemertea
Heimo::  Lineidae
Suku::  Lineus
Laji::  longissimus
Kaksiosainen nimi
 Lineus longissimus  (Gunnerus, 1770) 
Katso myös
   Isolimamato Wikispeciesissä   Isolimamato Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isolimamato (Lineus longissimus) on limamatoihin kuuluva eläinlaji. Sitä tavataan vain Saksassa koillisella Atlantin valtamerellä. Se voi kasvaa jopa yli 55 metrin mittaiseksi ja on näin maailman pisin eläin. Laji on tavallisesti noin 5–10 millimetrin paksuinen. Isolimamato on lauhkeiden vesien pohjaeläin. Kun munat kuoriutuvat, niistä kuoriutuvien poikasten ravintona toimii lyhytaikaisesti munan keltuainen ennen kuin niistä tulee nuoria ja sitten aikuisia matoja.
Hämeenlampi (Mäntyharju)

| Hämeenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°17′20″N, 26°44′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskuoja:  oja Säynätlampeen 
Järvinumero:  14.912.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,3 m  
Pituus:  570 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  1,315 km  
Pinta-ala:  4,103 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHämeenlampi 
Hämeenlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Voikosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 570 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Vuohijärven lähi-alueeseen (14.912) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,3 metriä mpy.
TUL:n pesäpallomestaruus 1971

Työväen Urheiluliitto ratkaisi miesten pesäpallomestaruutensa vuonna 1971 kilpailussa, jossa joukkueet oli jaettu kolmeen alkulohkoon.
Loppuottelussa Jyväskylässä 19.9. Jyväskylän Lohi voitti Ruukin Innon juoksuin 9-5. Lohen mestarjoukkueessa pelasivat Heikki Kaipainen, Seppo Kauppila, Pekka Lehtonen, Timo Valtonen, Voitto Tuunainen, Seppo Tarvainen, Markku Mörsky, Risto Jokinen, Ahti Sohlman.
Lohi voitti myös Naisten mestaruuden voittamalla Turun Kilpa-Veikot kahden ottelun yhteistuloksella 29-19 toisen otteluista päätyttyä tasan. Lohen joukkue: Tuula Saharinen, Eila Leskinen, Salme Hämäläinen, Kerttu Pulli, Leila Vuorinen, Anneli Bamberg, Kirsti Ojanen, Leila Hari, Seija Tammiruusu, Elsa Snellman.
Ikämiesten mestaruuden voitti Forssan Alku ja 17-vuotiaiden poikien mestaruuden Jokioisten Koetus. 17-vuotisten tyttöjen mestaruuden vei Turun Kilpa-Veikot.
TUL:n pesäpallomestaruus 1975

Työväen Urheiluliiton miesten pesäpallomestaruus vuonna 1975 ratkaistiin Jyväskylässä 6. - 7.9. Mestaruuden voitti Jyväskylän Lohi, toiseksi tuli Jokioisten Koetus ja kolmanneksi Tervakosken Pallo-Jehut. Mestarijoukkueessa pelasivat: Pekka Lehtonen, Kari Gröhn, VoLtto Tuunainen, Olli Lehtonen, Timo Valtonen, Seppo Kauppila, Erkki Miesperä, Pekka Sihvonen, Pentti Kytönen, Markku Mörsky, Arto Hietalahti ja Kari Vatanen.
Ikämiesten mestaruuden Hyvinkäällä 30.7. voitti Keljon Viesti, toiseksi sijoittui Forssan Alku ja kolmanneksi Tervakosken Pallo-Jehut ennen Hyvinkään Apolloa.
15-vuotiaiden sarjassa paras oli Jyväskylän Lohi.
Suurnopeusjunarata Peking–Hongkong

Suurnopeusjunarata Peking–Hongkong.
Suurnopeusrata Peking–Hongkong on Pekingin ja Hongkongin välillä Kiinassa kulkeva maailman pisin suurnopeusjunarata. Pekingin ja Kantonin välinen osuus avattiin liikenteelle Mao Zedongin syntymäpäivänä 26. joulukuuta 2012, kun Zhengzhou–Peking-osuus valmistui. Pekingin ja Kantonin välinen osuus on 2 298 kilometriä pitkä ja siinä on 35 asemaa. Junamatka Pekingistä Kantoniin kesti aiemmin 22 tuntia. Uuden radan myötä matka taittuu noin 8 tunnissa.
Alkuvaiheessa junat kulkevat pääosassa rataa 300 tuntikilometrin maksiminopeudella, joskin rata on suunniteltu nopeudelle 350 km/h. Kantonin sekä Hongkongin Kowloonin-aseman välinen osuus avataan suunnitelmien mukaan vuonna 2015.
ICO (tiedostomuoto)

| ICO |
| --- | --- |
Tiedostopääte:  .ico
Mediatyyppi:  image/vnd.microsoft.icon
Omistaja:  Microsoft
Tiedoston tyyppi:  ikonikuva
Lyhenne:  ICO
ICO on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmän käyttämä tiedostomuoto ohjelmakuvakkeissa. Sitä käytetään myös internet-sivujen lisämerkintänä eli Faviconina osoitinpalkissa vasemmassa laidassa. IANA on rekisteröinyt ikonitiedostolle MIME-tyypin image/vnd.microsoft.icon. Aikaisemmin ikonitiedostot oli rekisteröity image/x-icon-luokkaan.
Alun perin ICO oli kooltaan 32x32 pikseliä ja käytti 16 väriä. Windows XP:n mukana tulivat tuki 1x1:stä 255x255 pikseliin sekä 4-, 8-, 16- ja 24- bittiset värisyvyydet. ICO ja BMP ovat hyvin samankaltaisia tiedostomuotoja.
Spacebus

Spacebus 3000B2 -runko, Eutelsat 28A, 1:4 pienennetty malli.
Spacebus on eurooppalainen tietoliikennesatelliittiperhe, jonka kehitti alun perin ranskalainen Aérospatiale-yhtiö.
Alku

Aerospatiale liittoutui 1970-luvulla saksalaisen Messerschmitt-Bölkow-Blohmin (MBB)
kanssa pyrkien Symphonie-tietoliikennesatelliitin rakentamiseen, ts. 
ensimmäisen Länsi-Euroopassa tehdyn tietoliikennesatelliitin toteutukseen. Tällä Saksa ja Ranska pyrkivät murtamaan Yhdysvaltain monopolin tietoliikennesatelliittien valmistuksessa ja operoinnissa. Tämä vaati myös Ariane 1-kantoraketin valmistuksen, koska Yhdysvaltain NASA kieltäytyi laukaisemasta kaupalliseen käyttöön tarkoitettua satelliittia.
Aérospatialen Guy Lebègue keksi Spacebus-myyntinimen tälle tuotteelle tehden
viittauksen Airbus-lentokoneen "bussinimeen". Satelliitin hinta on samaa suuruusluokkaa kuin matkustajalentokoneen.
Spacebus-yhteistyösopimuksen allekirjoittivat 9. joulukuuta 1983 Henri Martre, joka oli Aérospatialen toimitusjohtaja, sekä Hans Vogels, joka oli MBB:n hallituksen puheenjohtaja.
Spacebusit

Yli kuusikymmentä Spacebus-runkoista tietoliikennesatelliittia on myyty. Ensimmäinen
oli SB1000 Arabsat vuonna 1981. Esimerkiksi 4000C3 eli AMC 12-satelliitti on Thales Alenia Space -yhtiön tähän perheeseen kuuluva tuote, jonka suunniteltu käyttöikä on 15 vuotta. Satelliittien massa on kasvanut 1100-5000 kg. Uusimpien versioiden teho on 16 kW. Satelliitit toimivat geostationaarisella kiertoradalla. Satelliittien versioiden numerointi on samanlainen kuin Yhdysvalloissa on tapana: Spacebus 1000 painaa noin 1000 kg jne.
Spacebusit > Spacebus 100

Vuonna 1981 Arabsatin ensimmäinen tietoliikennesatelliitti sai myöhemmin myös nimen Spacebus 1000.
| Numero | Sopimus solmittu | Satelliitti | Asiakas | Massa (kg) | Hyötykuorma | Kantoraketti | Laukaisu | Käyttö päättyy | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 25.5.1981 | Arabsat-1A | Arabsat | 1170 | 25C + 2S | Ariane 3 V12 | 2.2.1985 | 1991 |  |
| 2 | 25.5.1981 | Arabsat-1B | Arabsat | 1270 | 25C + 2S | Avaruussukkula | 17.6.1985 | Lokakuu 1992 |  |
| 3 | 25.5.1981 | Arabsat-1C | Arabsat | 1360 | 25C + 2S | Ariane 44L V49 | 26.2.1992 | 1997 | myyty 1997-> Insat 2DT |
Spacebusit > Spacebus 300

Viidelle satelliittitelevisio-ohjelmia välittävälle satelliitille annettiin Spacebus 300-nimi. Ne toteutettiin ranskalais-saksalaisena yhteistyönä. Satelliittien teho oli 4300 W.
TDF, Ranska
Saksa
Skandinaavien Tele-X satelliitti, jossa saksalainen teollisuus koulitsi Swedish Space Corporationin (SSC) tietoliikennesatelliittien tekoon.
Nämä laukaistiin kahdella Ariane-raketilla, Ariane 2:lla ja Ariane 4:llä (2 satelliittia).
| Numero | Sopimus solmittu | Satelliitti | Asiakas | Massa (kg) | Hyötykuorma | Kantoraketti | Laukaisu | Käyttö päättyy | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15.7.1982 | TVSAT-1 | Deutsche Bundespost | 2077 | 5 Ku 230W | Ariane 2 V20 | 21.11,1987 | -- | satelliitti vaurioitui laukaisussa |
| 2 | 14.7.1982 | TDF-1 | TDF | 2136 | 5 Ku 230W | Ariane 2 V26 | 28.10. 1988 | loppuvuosi 1995 |  |
| 3 | 10.10.1983 | Tele-X | Swedish Space Corporation | 2142 | 5 Ku 230W | Ariane 2 V30 | 2.4.1989 | kesä 1996 |  |
| 4 | 14.7.1982 | TVSAT-2 | Deutsche Bundespost | 2130 | 5 Ku 230W | Ariane 44LP V33 | 8.8,1989 | kesä 1996 |  |
| 5 | 9.9.1985 | TDF-2 | TDF | 2096 | 5 Ku 230W | Ariane 44L V37 | 24.7.1990 | kesä 1997 | Laukaisu DFS2:n kanssa |
Spacebusit > Spacebus 2000

Tämä satelliittiperhe tuli mahdolliseksi, kun Ariane 4-kantoraketti tuli käyttöön.
Asiakaskanta laajeni:
Eutelsat, joka oli tuolloin Länsi-Euroopan kansallisten postien omistama, tilasi kuusi satelliittia.
Nahuelsat, argetiinalaisen tietoliikenneyhtiön satelliitti.
Türk Telekomin tilaamat satelliitit ovat Turksat-nimisiä
GE Americom osti Nahuel 1B-satelliitin, josta tuli GE-5 ja josta tuli  AMC 5 kun GE Americom siirtyi SES-yhtiölle. Lähetysalue siirtyi Etelä-Amerikasta Yhdysvaltoihin. Välillisesti ensimmäinen eurooppalainen satelliitti, joka myytiin Yhdysvaltoihin.
10 kaikkiaan 11 satelliitista laukaistiin Ariane 4-kantoraketilla, joista kaksi menetettiin
Vol 69:n laukaisun epäonnistumisessa 24.1.1994, ja yksi Atlas II-kantoraketilla. Eutelsat oli
tuolloin Arianespacen pääosakas.
| Numero | Sopimus solmittu | Satelliitti | Asiakas | Massa (kg) | Hyötykuorma | Kantoraketti | Laukaisu | Käyttö päättyy | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6.5.1986 | Eutelsat II-F1 | Eutelsat | 1878 | 16 Ku | Ariane 44LP V38 | 30.8.1990 | 1998 | 48°E |
| 2 | 6.5.1986 | Eutelsat II-F2 | Eutelsat | 1878 | 16 Ku | Ariane 44L V41 | 15.1.1991 | 2001 | 12,5°W |
| 3 | 6.5.1986 | Eutelsat II-F3 | Eutelsat | 1674 | 16 Ku | Atlas | 7.12.1991 | 1998 | 21,5°E |
| 4 | 13.6.1986 | Eutelsat II-F4 | Eutelsat | 1877 | 16 Ku | Ariane 44L V51 | 9.7.1992 | 1999 | 28,5°E |
| 5 | 1989 | Eutelsat II-F5 | Eutelsat | 1880 | 16 Ku | Ariane 44L V63 | 24.1.1994 | - | Epäonnistunut laukaisu |
| 6 | 1990 | Turksat 1A | Türk Telekom | 1783 | 16 Ku | Ariane 44LP V63 | 24.1.1994 | - | Epäonnistunut laukaisu |
| 7 | 1990 | Turksat 1B | Türksat AS | 1418 | 16 Ku | Ariane 44LP V66 | 10.8.1994 | 2006 | 31.3°E |
| 8 | 1990 | Hotbird-1 | Eutelsat | 1800 | 16 Ku | Ariane 44LP V71 | 28.3.1995 | 1999 | Entinen Eutelsat II-F6 |
| 9 | - | Turksat 1C | Türksat AS | 1743 | 22Ku + 12C | Ariane 44L V89 | 9.7.1996 | 2008 | 42°E laukaistu Arabsat-2A:n kanssa |
| 10 | - | Nahuel-1A | Nahuelsat | 1700 | 18 Ku | Ariane 44L V93 | 31.1.1997 | - | 72°W |
| 11 | - | GE5 | GE Americom | 1721 | 16 Ku | Ariane 44L V113 | 28.10.1998 | - | 79°W > entinen Nahuel-1B > myöhemmin AMC5 |
Spacebusit > Spacebus 3000

2000-6000 kiloinen Spacebus 3000 liittyy Ariane 5-kantoraketin käyttöön.
Vuonna 1991 Saksan ja Ranskan yhteistyötä laajennettiin perustamalla "Satellite Alliance", johon tuli kolme lisäjäsentä: Alcatel Espace, Alenia ja  Space Systems/Loral.
Spacebusit > Spacebus 3000 > Spacebus 3000A

Ensimmäiset satelliitit olivat toisen sukupolven Arabsat-satelliittit. Uusia asiakkaita tuli Aasiasta:
Shinawatra, Thaimaa - Thaicom 5
Sinosat (Arkistoitu – Internet Archive) Sinosat-1, Kiinan kansantasavalta.
Laukaisut tehtiin Ariane 3, Ariane 5 ja Pitkä Marssi kantoraketeilla.
| Numero | Sopimus solmittu | Satelliitti | Asiakas | Massa (kg) | Hyötykuorma | Kantoraketti | Laukaisu | Käyttö päättyy | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 17.4.1993 | Arabsat-2A | Arabsat | 2500 | 22C + 12Ku | Ariane 44L V89 | 9.7.1996 | - | 26°E laukaistu Turksat-1C kanssa |
| 2 | 17.4.1993 | Arabsat-2B | Arabsat | 2500 | 22C + 12Ku | Ariane 44L V92 | 13.11.1996 | - | 30,5°E |
| 3 | 16.1.1995 | Shin Satellite Thaicom-3 | Shinawatra | 2650 | 25 C + 14 Ku | Ariane 44LP V95 | 16.4.1997 | 2.10.2006 | 78°E |
| 4 | lokakuu  1995 | Sinosat-1 | EuraSpace | 2820 | 24C + 14Ku | Pitkä Marssi LM-3B | 18.7.1998 | - | 110.5°W - nimi nykyisin Xinnuo-1 |
| 5 | - | Shin Satellite Thaicom 5 | Shin Satellite Ltd | 2766 | 25 C + 14 Ku | Ariane 5 ECA | 27.5.2006 | - | entinen Thaicom 4, Agrani 2 |
Spacebusit > Spacebus 3000 > Spacebus 3000B2

Uusia asiakkaita:
Nordic Satellite AB (NSAB), Pohjoismainen operaattori, josta tuli SES Sirius 1.12.2005.
Hispasat Espanjalainen operaattori.
Bundeswehr, Saksan asevoimat
Laukaisuista pääosa tehtiin Ariane 4-raketeille, mutta Atlas, Ariane 5 ja Delta IV laukaisuja tehtiin.
| Numero | Sopimus solmittu | Satelliitti | Asiakas | Massa (kg) | Hyötykuorma | Kantoraketti | Laukaisu | Käyttö päättyy | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5.7.1995 | Sirius 2 | NSAB | 2930 | 32 Ku | Ariane 44L V102 | 12.11.1997 | - | 4,8°E |
| 2 | 10.7.1995 | Eutelsat W2 | Eutelsat | 2950 | 34 Ku | Ariane 44L V111 | 5.10.1998 | - | 16°E |
| 3 | 8.11.1997 | Arabsat-3A | Arabsat | 2708 | 18Ku | Ariane 44L V116 | 2.2.1999 | - | 26°E > Badr 3 |
| 4 | 10.7.1995 | Eutelsat W6 | Eutelsat | 3183 | - | Atlas-2AS | 12.4.1999 | - | 21,5°E Ex Eutelsat W3 |
| 5 | 1997 | HISPASAT-1C | Hispasat | 3113 | - | Atlas-2AS | 3.2.2000 | - | 30°W |
| 6 | 10.7.1995 | Eutelsat W4 | Eutelsat | 2950 | - | Atlas-3A | 24.5.2000 | - | 36°E |
| 7 | - | Eurobird 1 | Eutelsat | 3050 | 24 Ku | Ariane 5 V140 | 8.3.2001 | - | 28°E - Ex W1 |
| 8 | - | Atlantic Bird 2 | Eutelsat | 3150 | 26 Ku | Ariane 44P V144 | 9.9.2001 | - | 8°W |
| 9 | - | HISPASAT-1D | Hispasat | 3288 | 28 Ku | Atlas-2AS | 18.9.2002 | - | 30°W |
| 10 | - | Eutelsat W5 | Eutelsat | 3170 | 24 Ku | Delta IV | 20.11.2002 | - | 78,5°E |


| 11 | 4.9.2006 | SatcomBw-2a | Bundeswehr | 2500 | UHF + SHF | - | - | - |  |
| 12 | 4.9.2006 | SatcomBw-2b | Bundeswehr | 2500 | UHF + SHF | - | - | - |  |