stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orava järv
Vesistösuhteita

Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa se kuuluu Rebastemäe ojan valuma-alueeseen, joka on puolestaan Võhandu jõen sivuhaaran Mädajõen sivu-uoma. Se on yksi kylän kolmesta järvestä, joista kaksi muuta ovat Solda järv ja Mustjärv . Järvestä laskee lyhyt oja Soldan järveen, jotka laskevat yhdessä Mustjärven kanssa Kamnitsan ojaa myöten pohjoiseen päin. Kamnistan kylän jälkeen se yhtyy Rebasmäe ojaan, joka jatkaa Mädajõgena yhtyen Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,3 neliökilometriä. Võhandu jõgena, joka laskee Kuumajärveen, joka siis on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Näkymä heinäkuussa 2011
Uimapaikalla järven kaakkoisrannalla heinäkuussa 2008
Melissa Reid

Reid vuonna 2010
Melissa Rose Reid (s. 19. syyskuuta 1987 Derby) on englantilainen golfaaja.
Reid kilpaili LPGA:n alaisessa turnauksessa ensimmäistä kertaa vuonna 2007, jolloin hän oli Britannian avoimen turnauksen 16. Ensimmäisen kerran hän oli 10. parhaan joukossa major-tourin kilpailussa vuonna 2015, jolloin oli Britannian avoimen turnauksen yhdeksäs. Vuonna 2019 Reid saavutti uransa parhaan sijoituksen major-tourilla, kun hän oli kolmas Women's PGA Championshipissa. Vuonna 2020 hän voitti ShopRite LPGA Classicin.
Huhtikuussa 2021 Reid oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 36.
Paistjärvi (järvi Heinolassa)

| Paistjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°20′26″N, 26°18′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Ylimmäiseen Palajärveen 
Järvinumero:  14.172.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,3 m  
Pituus:  720 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  2,375 km  
Pinta-ala:  9,96 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPaistjärvi 
Paistjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vanhakylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,0 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,3 metriä mpy.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1932

Painonnosto
Vuoden 1932 kesäolympialaisten painonnosto järjestettiin 30. – 31. heinäkuuta 1932 Grand Olympic Auditoriumissa, Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli kuudes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 29 osanottajaa kahdeksasta eri maasta. Tapahtumia oli viisi, joista kaikki olivat ainoastaan miehille.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Höyhensarja −60 kg |  Ranska Raymond Suvigny |  Saksa Hans Wölpert |  Yhdysvallat Anthony Terlazzo |
| Kevytsarja 60–67,5 kg |  Ranska René Duverger |  Itävalta Hans Haas |  Italia Gastone Pierini |
| Keskisarja 67,5–75 kg |  Saksa Rudolf Ismayr |  Italia Carlo Galimberti |  Itävalta Karl Hipfinger |
| Kevyt raskassarja 75–82,5 kg |  Ranska Louis Hostin |  Tanska Svend Olsen |  Yhdysvallat Hnery Duey |
| Raskassarja +82,5 kg |  Tšekkoslovakia Jaroslav Skobla |  Tšekkoslovakia Václav Pšenička |  Saksa Josef Straßberger |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ranska | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2. |  Saksa | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3. |  Tšekkoslovakia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4. |  Itävalta | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4. |  Italia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6. |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 2 | 2 |
Miehen tie (Jukka Kuoppamäen albumi)

| Miehen tie Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Mofo-studio, Espoo
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2016
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Tyylilaji: country rock, aikuisrock, kristillinen rock
 Levy-yhtiö: Sony Music Finland
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Valkoinen lilja 2016 | Miehen tie 2016 | Sun kanssas kahden 2018 |
Miehen tie on Jukka Kuoppamäen 18. marraskuuta 2016 ilmestynyt studioalbumi, jonka kappaleet ovat Kuoppamäen säveltämiä ja Esa Niemisen sovittamia. Levyllä on country rockia, aikuisrockia, kirkkopoppia sekä muutama esoteerinen laulu. Esa Niemisen tuottaman albumin julkaisivat Sony Music Finland ja Auraviihde.
Kappaleet

Sävellykset Jukka Kuoppamäki
Sovitukset Esa Nieminen
Sanoitukset Jukka Kuoppamäki ellei toisin mainita
Vierivä kivi – 2.51
Nuoruus – 2.55
Valoisat yöt – 3.31
Suomenmaa – 2.25  (san. Aleksis Kivi)
Miehen tie – 3.02
Ikuisuus – 3.27
Sydämestä sydämeen – 3.05
Valon lähde – 2.35
Yksi pyyntö – 3.02
Tähdet – 3.37
Pitkä tie – 3.25
Elämä voittaa – 3.29
Mel Bridgman

| Mel Bridgman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1955 (ikä 69) Trenton, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1975–1989
Seurat:  Philadelphia Flyers (NHL) Calgary Flames (NHL) New Jersey Devils (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Vancouver Canucks (NHL) Adirondack Red Wings (AHL)
NHL-varaus:  1. varaus, 1975 Philadelphia Flyers
Melvin John Bridgman (s. 28. huhtikuuta 1955 Trenton, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura

Philadelphia Flyers varasi Bridgmanin vuoden 1975 NHL:n varaustilaisuudessa koko tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Bridgman pelasi NHL-urallaan 977 runkosarjaottelua tehoilla 252+449=701. Urallaan hän keräsi myös 1625 rangaistusminuuttia.
Bridgmanin paras kausi NHL:ssä oli 1981–1982 kun hän teki tehot 33+54=87 vaikka vaihtoi kesken kauden seuraa Philadelphiasta Calgary Flamesiin.
Kausina 1979–1981 Bridgman oli Philadelphian kapteeni.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1952 – miesten 75 kg

| Painonnosto kesäolympialaisissa 1952  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| kääpiösarja |   | miehet |  |  |
| höyhensarja |   | miehet |  |  |
| kevytsarja |   | miehet |  |  |
| keskisarja |   | miehet |  |  |
| raskas keskisarja |   | miehet |  |  |
| kevyt raskassarja |   | miehet |  |  |
| raskassarja |   | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen painonnoston sarjaan 75 kg osallistui 21 urheilijaa edustaen 20 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 26. heinäkuuta. Työnnössä Lontoon kisojen hopeamitalisti George nosti uuden olympiaennätyksen ja varmisti kultamitalinsa. Myös tempauksen 127,5 kg ja yhteistulos 400,0 olivat olympiaennätyksiä.
Ennätykset ennen kilpailua

| E | Nimi | Maa | Laji | Tulos | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ME | Khadr El-Touni |  Egypti | Punnerrus | 127,5 | 1948 |
| ME | Juri Duganov |  Neuvostoliitto | Tempaus | 129,5 | 1952 |
| ME | Peter George |  Yhdysvallat | Työntö | 164,5 | 1950 |
| ME | Stanley Stanczyk |  Yhdysvallat | Yhteistulos | 405,0 | 1947 |
| OE | Kim Sung-jip |  Etelä-Korea | Punnerrus | 122,5 | 1948 |
| OE | Peter George |  Yhdysvallat | Tempaus | 122,5 | 1948 |
| OE | Peter George |  Yhdysvallat | Työntö | 155,0 | 1948 |
| OE | Frank Spellman |  Yhdysvallat | Yhteistulos | 390,0 | 1948 |
El-Tounin ME mainittu olympiakisojen virallisessa raportissa . Muista lähteistä sitä ei löydy. 120 kg vuodelta 1938 mainitaan.
Lopputulokset

| Sija | Nimi | Maa | Paino | Punnerrus | Punnerrus | Punnerrus | Tempaus | Tempaus | Tempaus | Työntö | Työntö | Työntö | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Peter George |  Yhdysvallat | 72,80 | 105,0 | 110,0 | 115,0 | 120,0 | 125,0 | 127,5 | 150,0 | 157,5 | 165,0 | 400,0 |
| 2 | Gérard Gratton |  Kanada | 74,80 | 115,0 | 122,5 | 127,5 | 112,5 | 120,0 | 120,0 | 142,5 | 150,0 | 155,0 | 390,0 |
| 3 | Kim Sung-jip |  Etelä-Korea | 73,40 | 122,5 | 127,5 | 127,5 | 105,0 | 110,0 | 112,5 | 140,0 | 145,0 | 147,5 | 382,5 |
| 4 | Ismail Ragab |  Egypti | 73,85 | 110,0 | 115,0 | 117,5 | 110,0 | 115,0 | 117,5 | 145,0 | 145,0 | 150,0 | 382,5 |
| 5 | Moustafa Laham |  Libanon | 73,00 | 107,5 | 112,5 | 115,0 | 112,5 | 117,5 | 120,0 | 142,5 | 142,5 | 150,0 | 370,0 |
| 6 | Bernt Hedberg |  Ruotsi | 72,70 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 105,0 | 110,0 | 110,0 | 135,0 | 145,0 | 150,0 | 357,5 |
| 7 | Ángel Sposato |  Argentiina | 73,85 | 102,5 | 107,5 | 107,5 | 105,0 | 110,0 | 112,5 | 135,0 | 140,0 | 145,0 | 357,5 |
| 8 | Mir Mansouri |  Iran | 74,95 | 105,0 | 105,0 | 110,0 | 107,5 | 112,5 | 112,5 | 135,0 | 140,0 | 145,0 | 357,5 |
| 9 | Frank Teräskari |  Suomi | 74,85 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 105,0 | 110,0 | 110,0 | 135,0 | 140,0 | 145,0 | 352,5 |
| 10 | André Dochy |  Ranska | 74,50 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 102,5 | 107,5 | 110,0 | 135,0 | 140,0 | 142,5 | 350,0 |
| 11 | Václav Psenicka |  Tšekkoslovakia | 74,75 | 92,5 | 97,5 | 100,0 | 100,0 | 105,0 | 107,5 | 130,0 | 140,0 | 142,5 | 350,0 |
| 12 | Johannes Smeekens |  Alankomaat | 73,70 | 90,0 | 95,0 | 100,0 | 110,0 | 115,0 | 120,0 | 135,0 | 135,0 | 145,0 | 345,0 |
| 13 | Jørgen Moritzen |  Tanska | 74,15 | 92,5 | 97,5 | 100,0 | 97,5 | 102,5 | 105,0 | 132,5 | 137,5 | 140,0 | 340,0 |
| 14 | Emmerich Bauer |  Itävalta | 73,15 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 102,5 | 110,0 | 110,0 | 130,0 | 135,0 | 140,0 | 337,5 |
| 15 | Frederick Giffin |  Australia | 75,00 | 107,5 | 112,5 | 112,5 | 95,0 | 100,0 | 100,0 | 122,5 | 127,5 | 132,5 | 335,0 |
| 16 | Thor Olsen |  Norja | 74,85 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 120,0 | 125,0 | 130,0 | 325,0 |
| 17 | Muhammad Butt |  Pakistan | 75,00 | 95,0 | 100,0 | - | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 130,0 | 130,0 | 135,0 | 325,0 |
| 18 | Ilie Enciu |  Romania | 74,30 | 97,5 | 97,5 | 102,5 | 92,5 | 97,5 | 100,0 | 122,5 | 127,5 | 130,0 | 322,5 |
| 19 | Walter Dossenbach |  Sveitsi | 74,40 | 85,0 | 92,5 | 92,5 | 95,0 | 100,0 | 102,5 | 122,5 | 127,5 | 127,5 | 312,5 |
| 20 | Jacques Flury |  Sveitsi | 74,50 | 80,0 | 85,0 | - | 95,0 | 100,0 | 100,0 | 117,5 | 125,0 | 130,0 | 310,0 |
| - | David Pimentel McConish |  Meksiko | 74,35 | 102,5 | 110,0 | 110,0 | 95,0 | 100,0 | 100,0 | 122,5 | 122,5 | 122,5 | 197,5 |
Mel Allen

Mel Allen
Mel Allen (synt. Melvin Allen Israel 14. helmikuuta 1913 Birmingham, Alabama – 16. kesäkuuta 1996) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja ja radiotoimittaja.
Allen aloitti CBS:llä kuuluttajana vuonna 1937. Vuonna 1939 hän alkoi selostamaan aluksi sekä New York Giantsien että Yankeesien otteluita, kunnes hänestä lopulta tuli The Voice of the Yankees. Vuonna 1943 Allen astui armeijaan, jossa ollessaan hän muutti nimensä  virallisesti Mel Alleniksi. Armeijasta palattuaan hän jatkoi baseball-otteluiden selostamista ja muun muassa selosti All-Stars ottelun 24 kertaa.
Mel Allen nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1988.
Aiheesta muualla

The Extraordinary Life of Mel Allen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Baseball Biography project: Mel Allen (englanniksi)
Marwan Khoury

Marwan Khoury (arab. مروان خوري‎‎; s. 1968) on libanonilainen laulaja-lauluntekijä.
Khoury aloitti vuonna 1986 pianonsoiton ja musiikin historian opiskelun Kaslikin Pyhän Hengen yliopistossa. Hän sai opiskeluaikanaan sävellyksen ensipalkinnon, jonka hänelle ojensi henkilökohtaisesti presidentti Amine Gemayel. Khoury aloitti uransa toimimalla lauluntekijänä muille esiintyjille, kuten Assala Nasrille, Najwa Karamille, Majida El Roumille ja Nawal al-Zoghbille. Hän myös esiintyi pianistina muiden konserteissa.
Khoury menestyi itsenäisenä artistina singlellään Kasak Habibi ja pääsi tekemään kaksi perättäistä hittialbumia: Khayal el Omr (2003) ja Koul el Kasaied (2004). Hän sai ensialbumin kappaleesta "Ya shoq" Murex d'Or -palkinnon parhaana säveltäjänä. Vuonna 2004 seurasi toinen Murex d'Or parhaasta kokonaistyöstä. Khoury on esiintynyt esimerkiksi Karthagon kansainvälisellä festivaalilla sekä Kairon oopperatalossa ja päässyt yhdeksi alueensa suosituimmista lauluntekijöistä. Hänen tyylinsä on modernisoitua klassista arabimusiikkia, jossa hän on yhdistänyt pianon perinteisiin arabisoittimiin.
Marwan al-Shehhi

Marwan al-Shehhi
Marwan Yousef Mohamed Rashid Lekrab al-Shehhi (9. toukokuuta 1978 Ra’s al-Khaima, Arabiemiirikunnat – 11. syyskuuta 2001 New York, Yhdysvallat) oli arabiemiraattilainen terroristi ja yksi viidestä United Airlinesin lennon 175 kaappaajasta. Hän oli lentäjänä kyseisellä lennolla.
Al-Shehhi muutti Saksaan vuonna 1996 ja ystävystyi siellä Mohammed Attan, Ziad Jarrahin ja Ramzi bin al-Shibhin kanssa. Vuoden 1999 lopulla he matkustivat Afganistaniin terroristien koulutusleirille ja tapasivat siellä Osama bin Ladenin, joka värväsi heidät terrorihyökkäykseen. Hän saapui Yhdysvaltoihin toukokuussa 2000, kuukautta aiemmin kuin Atta. Molemmat kouluttautuivat lentäjiksi Huffman Aviationissa Floridassa ja saivat lentolupakirjansa FAA:lta joulukuussa 2000.
9. syyskuuta 2001 Al-Shehhi matkusti Floridasta Bostoniin, jossa hän yöpyi hotellissa 11. syyskuuta asti. Noustuaan lennolle Loganin kansainvälisellä lentoasemalla hän ja neljä muuta kaappaajaa ottivat koneen haltuunsa 30 minuuttia nousun jälkeen. Al-Shehhi ohjasi koneen päin World Trade Centerin etelätornia New Yorkissa kello 9.03 paikallista aikaa. 17 minuuttia aiemmin Mohammed Atta oli ohjannut American Airlinesin lennon 11 päin pohjoistornia. Al-Shehhi oli nuorin iskujen lentäjistä. Lennon 175 törmäys nähtiin televisiossa ympäri maailmaa suorassa lähetyksessä. Kello 9.59, 56 minuuttia koneen törmäyksen jälkeen, 110-kerroksinen etelätorni sortui, mikä johti satojen ihmisten kuolemaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marwan al-Shehhi
Marwar

Marwariin kuuluivat Barmer, Jalore, Jodhpur, Nagaur, Pali ja osa Sikarista.
Marwar, tai toiselta nimeltään Jodhpurin valtio oli yksi monista rajputien hallitsemista ruhtinaskunnista nykyisen Pohjois-Intian Rajasthanin alueella. Marwar perustettiin 1200-luvulla ja sen pääkaupunkina toimi aluksi Mandore, mutta 1400-luvulla se siirrettiin Jodhpuriin. Mogulivaltakunta valloitti Marwarin ja monet muut pienet rajput-ruhtinaiden hallitsemat pienet valtiot 1600-luvulla.
Martin Söderhjelm

Martin Söderhjelm (30. maaliskuuta 1913 Helsinki – 4. heinäkuuta 1991 Lidingö) oli suomenruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, dramaturgi ja kirjailija.
Söderhjelm harjoitti taideopintoja 1930-luvun alussa  Genèvessä ja Berliinissä. Palattuaan Suomeen hän oli Helsingin ruotsalaisessa teatterissa näyttelijäoppilaana 1935–1937. Vuonna 1937 hän julkaisi esikoisteoksensa, novellikokoelman Vägen ut. Söderhjelm toimi Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1945–1947.
Vuonna 1945 tuli ensi-iltaan Martin Söderhjelmin ja Kalle Rounin ohjaama valistuselokuva tytöistä sairaanhoitokoulussa nimeltä Rakkautensa uhri, joka perustuu Erik Dahlbergin käsikirjoitukseen. Elokuva ei ole säilynyt.
Söderhjelm ohjasi Ruotsissa muun muassa lyhytelokuvat Poppe yksityisetsivänä (Dansa min docka, 1953), Flicka med melodi (1954), Tyhjä paikka on täytetty (Tom plats fylld, 1957), Nattkörning (1959), Pitikö näin käydä? (Var det nödvändigt? 1960) ja Flickan i fönstret (1960).
Teoksia

Vägen ut. Söderström, Helsingfors 1937
Notis i tidningen. Söderström, Helsingfors 1938
Om flugan Maja ; ritad av Tove Jansson. Små sagor och små kryp för små barn 1. Taidekorttikeskus, Helsingfors 1944 (ilmestyi suomeksi nimellä Satu Maija Kärpäsestä, Taidekorttikeskus, Helsinki 1945)
Fem skärvor åt damen. Söderström 1963
Mihail Nikitin

Mihail Aleksandrovitš Nikitin (ven. Михаил Александрович Никитин, s. 26. marraskuuta 1971) on venäläinen ammattilaisjalkapalloilija. Hän teki debyyttinsä vuonna 1991 FC Sokol Saratovissa. Nikitin on 178 senttiä pitkä.
Maurice Barrès

Maurice Barrès
Auguste Maurice Barrès (19. elokuuta 1862 Charmes-sur-Moselle – 5. joulukuuta 1923 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko, joka vaikutti ranskalaisen nationalismin kehitykseen. Barrèsin aikanaan suuri arvostus kirjailijana on myöhemmin laskenut, mutta häntä pidetään edelleen tärkeänä poliittisena ajattelijana.
Vaikutus

Barrèsin varhaistuotanto innoitti monia nuoremman sukupolven ranskalaisia kirjailijoita, kuten Marcel Proust, André Gide, Henry de Montherlant, Jean Cocteau ja François Mauriac.
Barrèsin on katsottu antaneen nationalismi-käsitteelle sen nykyaikaisen merkityksen Ranskan poliittisessa keskustelussa, erityisesti Le Figaro -lehdessä heinäkuussa 1892 julkaisemassaan artikkelissa ”La Querelle des nationalistes et des cosmopolites”, joka käsitteli kahden kirjallisen suuntauksen välistä kiistaa. Uutta oli muun muassa sen korostaminen, että nationalismi sulki Ranskassa asuneet ulkomaalaiset kansakunnan ulkopuolelle. Barrès vaikutti Charles Maurrasin rinnalla keskeisesti Ranskan äärinationalistien aatemaailman muotoiluun, mutta Barrèsin nationalismi oli vähemmän teoreettista kuin Maurrasin. Vaikka Barrès vastusti parlamentarismia, hän ei halunnut korvata tasavaltaa monarkialla kuten Maurras.
Teokset > Suomennettu tuotanto

Metzin tyttö (Colette Baudoche, 1909). Suom. Otava 1924.
Juurettomat (katkelma), antologiassa Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Anna-Maria Tallgren, WSOY 1934
Teokset > Alkukieliset teokset

Le Culte du moi -trilogia:
Sous l’oeil des Barbares (1888)
Un Homme libre (1889)
Le Jardin de Bérénice (1891)
L'Ennemis des lois (1893)
Du sang, de la volupté et de la mort (1894)
Le Roman de l’énergie nationale -trilogia
Les Déracinés (1897)
L’Appel au soldat (1900)
Leurs figures (1902)
Les Bastions de l’Est -romaanisarja
Au service de l’Allemagne (1905)
Colette Baudoche, 1909). Suomeksi Metzin tyttö, julkaissut Otava 1924.
Greco ou le secret de Tolède (1911)
La Colline inspirée (1913)
L'Âme française et la Guerre -sarja (1915–1919)
Un Jardin sur l’Oronte (1922)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Barrès Wikimedia Commonsissa
Maurice, Auguste Barrès (ranskaksi) Ranskan kansalliskokous
Melissa McBride

| Melissa McBride |
| --- | --- |
 Melissa McBride San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1965 (ikä 59) Lexington, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Aiheesta muualla
IMDb 
Melissa McBride (s. 23. toukokuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Carol Peletierin roolista televisiosarjassa The Walking Dead, jossa hän on esiintynyt alusta alkaen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melissa McBride Wikimedia Commonsissa
Paistinpannu

Valurautainen paistinpannu
Paistinpannu on ruoan paistamiseen, ruskistamiseen ja kuullottamiseen tarkoitettu laakea ruoanlaittoväline. Paistinpannu soveltuu myös haudutukseen, kun sen sen peittää kannella.
Paistinpannun yläreunan halkaisija on tavallisesti noin 20–30 cm. Valmistusaineena voi olla muun muassa valurauta, teflonilla pinnoitettu teräs tai alumiini tai kupari.
Rakenne > Materiaali ja ominaisuudet

Perinteinen paistinpannu on valettu valuraudasta, johon poltetaan rasvan avulla ruoan kiinni tarttumista ehkäisevä ohut tumma hiilikerros. Oikein käytetty valurautapannu on ikuinen ja sen paisto-ominaisuudet paranevat käytön myötä, koska paistorasva huoltaa ja parantaa sen hiilipinnoitetta.
Valurautapannuja huomattavasti kevyemmät teflonpinnoitetut alumiiniset tai teräksiset paistinpannut ovat syrjäyttäneet valurautapannun suosituimpana paistovälineenä. Teflonpannulla paistettaessa ei tarvitse käyttää välttämättä lainkaan rasvaa. Siihen ei voi myöskään polttaa hiilipintaa, vaan teflonpinnoite kuluu ajan mittaan pois. Muita materiaalivaihtoehtoja ovat esimerkiksi keraamisella massalla pinnoitettu tai emaloitu teräs sekä hiiliteräs.
Hyvä paistinpannu on energiataloudellinen ja helposti puhdistettava. Lisäksi paistinpannun reuna ja kädensija vaikuttavat pannun laatuun. Reunan tulee olla sopivan korkuinen, yleensä 3–5 senttimetriä, ja sopivan viisto, jotta tuotteita pystyy kääntelemään helposti pannussa. Varren pitäisi mahdollistaa kunnollinen ote koko kädellä. Varren kiinnityskulma pannuun nähden on noin 20–25 astetta, jolloin rystyset eivät osu helposti lieden pintaan. Varren on hyvä olla kuumentumaton, kuten myös kannen kädensijan.
Rakenne > Muoto ja paistinpannutyypit

Paistinpannut ovat usein pyöreitä, mutta kulmikkaita pannuja käytetään esimerkiksi kalan paistamiseen. Pannujen muoto riippuu hieman myös käyttötarkoituksesta. Muurinpohjapannut ovat isokokoisia ja reunattomia pannuja. Niitä käytetään avotulella, ja ne on valmistettu yleensä valuraudasta. Ohukais- ja kreppipannut ovat matalareunaisia. Niitä on myös kahdenlaisia: toisissa pannuissa voi paistaa yhden suuren ohukaisen ja toisissa monta pienempää. Blinipannut ovat puolestaan pieniä, halkaisijaltaan vain 8–12 senttimetriä. Valurautaisia parilapannuja puolestaan käytetään lihan tai kalan nopeaan kypsentämiseen. Niiden sisäpinta on uurteinen, jotta ruoka-aineet eivät tarttuisi pohjaan kiinni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta paistinpannu Wikimedia Commonsissa
Picking The Right Pan For Every Recipe | Epicurious Video erityyppisten paistinpannujen ominaisuuksista ja käyttötarkoituksista. 23 min.
Pohjastaan uurteinen grillipannu.
Max Ellis

| Max Ellis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. tammikuuta 2000 (ikä 24) Plymouth, MI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Aik. seurat:  Toronto Marlies (AHL)
Max Ellis (s. 18. tammikuuta 2000 Plymouth, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Ellis laukoo oikealta.
Ura > Junioriura ja yliopistovuodet

Ellis vietti juniorivuotensa Michiganissa ja hän pelasi 16-vuotiaaksi asti Honeybakedin joukkueissa. Kaudella 2014–2015 Ellis voitti tehoilla 16+6=22 HPHL 14U-juniorisarjan maalipörssin ja hän jakoi pistepörssin voiton Chicago Missionin Jacob Pivonkan ja CYA:n Kacper Ryban kanssa. Peterborough Petes varasi Ellisin 129. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2016, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Ellis voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa.
Kaudeksi 2016–2017 Ellis siirtyi varaamattomana pelaajana tender-sopimuksella USHL-junioriliigan Youngstown Phantomsiin. Kaudella 2017–2018 hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+21=38. Ellis eteni Phantomsin kanssa aina Clark Cup-finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Fargo Force otteluvoitoin 3–1. Kaudeksi 2018–2019 hänet kaupattiin Central Illinois Flying Acesiin. Marraskuussa 2018 seura kauppasi hänet ja vuoden 2019 ensimmäisen kierroksen varauksen Lincoln Starsiin vaihdossa hyökkääjä Philippe Lapointeen ja ehdolliseen vuoden 2020 varausvuoroon. Tammikuussa 2019 Ellis kaupattiin jo kauden kolmanteen ja yhteensä neljänteen USHL-joukkueeseen, Muskegon Lumberjacksiin, jonne siirtyi myös puolustaja Declan Carlile. Vaihdossa Stars sai maalivahti Hunter Skinnerin, hyökkääjä Brock Bremerin, kaksi varausvuoroa ja myöhemmin nimettävän pelaajan.
Vuosina 2019–2022 Ellis kävi Notre Damen yliopistoa. Hänen Freshman-vuotensa 2019–2020 jäi kuitenkin vain kahdeksan ottelun mittaiseksi loukkaantumisen ja sairastumisen vuoksi. Junior-vuotenaan 2021–2022 Ellis voitti joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 16+12=28. Hän jakoi myös B1G:n maalipörssin kuudennen sijan Penn Staten Kevin Wallin kanssa. Ellis valittiin kauden päätteeksi divisioonan toiseen tähdistökentälliseen.