stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peisistratos
Elämä > Puolueen syntyminen

Peisistratoksen isän nimi oli Hippokrates. Hän itse sai nimensä kreikkalaisen mytologian sankarin mukaan. Hän oli Solonin ystävä ja auttoi tätä hänen toimissaan muun muassa Salamiin valtauksessa.
Jo Solonin elinaikana oli Ateenassa syntynyt kolme puoluetta: tasankolaiset, suurien maatiluksien isännät, joita johti Lykurgos; rannikkolaiset, kauppiasluokka, johtajana Megakles III; ja vuoristolaiset, köyhät paimenet, joiden päämiehenä oli vuodesta 565 eaa. toiminut kunnianhimoinen ja lahjakas Peisistratos. Kun alin kansanluokka oli tyytymätön Solonin lakeihin, koska oli toivonut saavansa suurempia etuja kuin oli saanut, onnistui Peisistratoksen helposti kiihottaa heidät liikehdintään. Eräänä päivänä hän haavoitti itseään ja muulejaan ja ajoi siinä tilassa torille, ikään kuin olisi karannut murhaa aikovien vihollisten käsistä. Hän pyysi puoluelaisiltaan henkivartijoita. Niitä hänelle annettiinkin, ja siten hän sai miesjoukon, joka nuijineen seurasi häntä jatkuvasti.
Elämä > Maanpaot

Peisistratos aloitti vuonna 560 eaa. mellakan ja valtasi henkivartijoineen Akropoliin. Siitä päivästä hän hallitsi ateenalaisia diktaattorina mutta ei kuitenkaan lakkauttanut entisiä virkoja eikä häirinnyt valtiomuodon perustusta. Peisistratoksen valta ei kuitenkaan kestänyt, sillä Lykurgos, Megakles ja muutamat muut varakkaamman väestön edustajat ajoivat hänet maanpakoon. Hän palasi vuonna 559 eaa. Megakleen avustuksella. Megakles oli joutunut välirikkoon Lykurgoksen kanssa ja auttoi Peisistratosta sillä ehdolla, että tämä naisi hänen tyttärensä.
Päästäkseen Ateenaan Peisistratos pani toimeen uuden mellakan. Ateenassa eli muuan kauneudestaan tunnettu nainen, joka puettiin täysiin aseisiin ja asetettiin komeasti koristeltuihin vaunuihin ajamaan kaupunkiin, ikään kuin kaupunginjumalatar Athenena. Hänen edeltään lähetettiin kuuluttajia julistamaan: ”Ateenalaiset, ottakaa suosiolla takaisin Peisistratos, jota Ateena kunnioittaa eniten kaikista ihmisistä ja jonka hän nyt vie takaisin linnaansa.” Ja kaupunkilaiset tottelivat.
Myöhemmin Megakles suuttui, sillä Peisistratos kieltäytyi hankkimasta lapsia hänen tyttärensä kanssa. Niinpä Peisistratos ajettiin maanpakoon jälleen vuonna 556 eaa. Hän muutti Euboialle ja pysyi siellä lähes kymmenen vuotta ja vaurastui kaivostoiminnalla. Peisistratos palasi Ateenaan vuonna 546 eaa. voimaa käyttäen ja pääsi uudelleen valtaan Lygdamis Naksoslaisen avustuksella. Hän palkitsi Lygdamiksen tekemällä tästä Naksoksen tyrannin.
Elämä > Saavutukset

Tällä kertaa Peisistratos toimi paremmin pitääkseen asemansa. Hän lujitti valtaansa suosimalla maaseudun asukkaita uusilla maalaeilla. Hän myös piti suurta joukkoa palkkasotureita ja otti panttivankeja. Hän säilytti Solonin käyttöön ottamat demokraattiset hallintatavat, mutta piti korkeimmat virat kuitenkin perheensä jäsenillä.
Peisistratos vahvisti Athenen ja Dionysoksen kultteja. Hän pani alulle Athenen temppelin rakennuttamisen Akropoliin kukkulalle. Sen lisäksi hän tuki useita muita rakennustöitä, kuten Lykeionia, Olympoksen Zeuksen temppeliä sekä Apollonin temppeliä. Hän tuki myös kirjallisuutta ja taiteita. Panathenaia- ja Dionysia-nimiset uskonnolliset juhlat kukoistivat hänen aikanaan. Hän perusti Ateenan rahajärjestelmän vuonna 550 eaa. Perimätiedon mukaan Peisistratos myös toimitutti ensimmäiset viralliset versiot Homeroksen Iliaasta ja Odysseiasta, jotka olivat aiemmin levinneet ainoastaan suullisena perimätietona ja epävirallisina versioina. Peisistratos merkittiin nelivaljakkoajon voittajaksi Olympian kisoissa vuonna 532 eaa., kun Kimon oli luovuttanut voiton sopimuksella, jonka mukaan hän vastineeksi pääsi palaamaan maanpaosta Ateenaan.
Peisistratoksen hallintatapaa jatkoivat hänen kuoltuaan 527 eaa. hänen molemmat poikansa Hipparkhos ja Hippias. Hipparkhoksen murhasi kaksi ylhäistä ateenalaista, ystävykset Harmodios ja Aristogeiton. Hipparkhos oli loukannut Harmodioksen sisarta siten, ettei ollut päästänyt tätä julkiseen riemusaattoon. Henkivartijat surmasivat heti Harmodioksen. Aristogeiton pääsi pakoon mutta jäi kiinni, ja Hippiaan käskystä hänet tapettiin kiduttamalla. Hippias päätyi kuitenkin ateenalaisten vihan kohteeksi, ja viimein hänet karkotettiin. Silloin hän pakeni kuningas Dareioksen luo ja yllytti tämän sotaan Ateenaa vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peisistratos Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
1852

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

15. helmikuuta – Helsingin tuomiokirkko, silloinen Nikolainkirkko, vihittiin käyttöön.
24. maaliskuuta – Fredrik Paciuksen ooppera Kaarle-kuninkaan metsästys (Kung Karls jakt) sai ensiesityksensä Helsingissä. Oopperan libreton oli kirjoittanut Zachris Topelius, ja sen aiheena oli kuningas Kaarle XI:n metsästysretki Ahvenanmaalle vuonna 1672.
22. toukokuuta – Porin kaupungin viimeinen suuri palo tuhosi 24 kivitaloa ja 991 puutaloa, ja noin kolme neljäsosaa asukkaista jäi kodittomiksi.
3. elokuuta – Vaasan kaupungin palossa tuhoutui kaupungin 403 rakennuksesta 379.
20. elokuuta – siipiratasalus Atlantic upposi Eriejärvellä: eri lähteiden mukaan turmassa kuoli 130–250 ihmistä.
2. joulukuuta – Napoleon III Ranskan keisariksi.
Öljyn tislaus keksittiin. Öljytuotteiden valmistus maaöljystä alkoi.
Ylioppilastutkinto sidottiin ensimmäistä kertaa lukion oppimäärään. Tätä pidetään nykymuotoisen ylioppilastutkinnon alkuna.
Immo Huhtinen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Phoenix 1970 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
Immo Uolevi Huhtinen (30. elokuuta 1932 Viipuri – 1. kesäkuuta 1998 Raisio) oli suomalainen pistooliampuja.
Immo Huhtinen saavutti MM-kilpailuissa joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolilla Phoenixissa 1970. Hän edusti Suomea kolmissa olympialaisissa, Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Parhaaksi olympiasaavutukseksi Huhtiselle jäi Tokion 10. sija 50 m vapaapistoolissa tuloksella 546.
Tuula Närhinen

| Tuula Närhinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57) Suomi
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  kuvataide   installaatio
Aiheesta muualla
Kotisivut
Tuula Närhinen (s. 1967) on suomalainen Helsingissä asuva kuvataiteilija. Närhinen käsittelee teoksissaan luontoa ja luonnonilmiöitä. Teoksissa näkyy taiteilijan, luonnon sekä kuvausvälineiden yhteistoiminta. Hänen teoksensa ovat installaatioita, jotka koostuvat muun muassa valokuvista, piirustuksista ja veistoksista. Närhinen on käyttänyt valokuvauksessa muun muassa itse tekemiään neulanreikäkameroita.
Närhinen on valmistunut taiteenmaisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 1999 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1998. Närhisen töitä on ollut esillä muun muassa Suomessa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Närhinen osallistunut useisiin taidekilpailuihin, muun muassa vuonna 2004 kilpailuun joka järjestettiin taiteen hankkimiseksi eduskunnan lisärakennuksen. Kilpailun toiseen vaiheeseen pääsi kaksitoista teosta joista kuusi valittiin ensimmäiselle sijalle ja yksi niistä oli Närhisen teos. Kaikki kuusi teosta toteuttettiin vuosina 2005‒2007. Närhinen osallistui kansainväliseen Helene Schjerfbeck -muistomerkkikilpailuun Tammisaaressa, Raaseporissa vuonna 2010 ja sijoittui siinä toiselle sijalle. Vuonna 2016 Närhinen sai Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinnon. Hänelle myönnettiin vuonna 2021 kuvataiteen valtionpalkinto.
Närhinen väitteli kuvataiteen tohtoriksi vuonna 2016. Hän tarkastelee väitöskirjassaan Kuvatiede ja luonnontaide luonnontieteen kuvausmenetelmien tiedollisia ulottuvuuksia.
Kuvia julkisista veistoksista

Kluuvinlahden fossiilit, 2003, Helsinki.
Kluuvinlahden fossiilit, 2003, Helsinki.
Evoluutio, Vantaa, 2015.
Aiheesta muualla

Waenerberg, Annika: Tuula Närhinen (2016). Kuvatiede ja luonnontaide. Tutkielma luonnonilmiöiden kuvallisuudesta Tahiti – Taidehistoria tieteenä.  31.3.2017. Viitattu 4.1.2021. (englanniksi) Väitöskirja-arvio.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland
Seppo Saarenpää

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1978 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Soul 1978 | 25 m isopistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Soul 1978 | 25 m vakiopistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Phoenix 1970 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Soul 1978 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Hopeaa | Soul 1978 | 25 m vakiopistooli |  |
|  Pronssia | Soul 1978 | 25 m isopistooli |  |
Seppo Ilmari Saarenpää (s. 5. syyskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen pistooliampuja.
Seppo Saarenpää on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme kultaa, kolme hopeaa ja pronssin. Phoenixissä 1970 hän saavutti joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolissa. Saarenpää saavutti Soulissa 1978 joukkuemaailmanmestaruuden 10 m ilmapistoolissa, 25 m isopistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli 10 m ilmapistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa hopealla ja pronssilla 25 m isopistoolissa.
Saarenpää edusti Suomea olympialaisissa Méxicossa 1968 ja Moskovassa 1980. Méxicossa hän sijoittui 50 m vapaapistoolissa 22:nneksi tuloksella 546 ja Moskovassa samassa lajissa viidenneksi samalla tuloksella (565) pronssimitalistin kanssa.
Rusonaamanapsija

| Rusonaamanapsija |
| --- | --- |
 Rusonaamanapsijakoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Suku::  Taeniotriccus
Laji::  andrei
Kaksiosainen nimi
 Taeniotriccus andrei  Berlepsch & Hartert, 1902 

Alalajit
 T. a. andrei  T. a. klagesi 
Katso myös
   Rusonaamanapsija Wikispeciesissä   Rusonaamanapsija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusonaamanapsija (Taeniotriccus andrei) on napsijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Rusonaamanapsija kasvaa 11–12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaen höyhenet ovat mustat ja pitkät, muuten pää on punaruskea. Koiraan selkä, rinta ja siivet ovat mustat. Naaraslinnun rinta on harmaampi ja selkä ruskeampi. Rusonaamanapsijan siivissä on valkoinen juova. Lajin vatsa on harmahtavan valkoinen.
Levinneisyys ja elintavat

Rusonaamanapsijaa tavataan paikoittain Venezuelassa, Surinamessa ja Brasilian pohjoisosassa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja tiheiköt usein jokien lähellä. Rusonaamanapsija liikkuu yksin tai pareittain.
Karel

| Karel |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Carel 
Vastineita eri kielissä:  Carl, Carlei, Carlo, Carlos, Carolus, Charles, Charley, Charlie, Kaarle, Kaarlo, Kalle, Karl, Karlo, Karol, Karolus, Károly 
Nimen alkuperä:  muinaisyläsaksan sana charal ’vapaa talonpoikaismies’ 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karel on miehen etunimi. Se on germaanisen Karl-nimen slaavilainen, hollantilainen ja pohjoismainen vastine. Suomalainen muoto Kaarle on mahdollisesti syntynyt juuri Karel-nimen pohjalta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Karel on vuoteen 2021 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 320 miehellä.
Karelilla on Virossa nimipäivä 28. tammikuuta.
Vaaleasilmätypäkkö

| Vaaleasilmätypäkkö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Suku::  Atalotriccus
Laji::  pilaris
Kaksiosainen nimi
 Atalotriccus pilaris  (Cabanis, 1847) 

Alalajit
 A. p. griseiceps  A. p. pilaris  A. p. venezuelensis  A. p. wilcoxi 
Katso myös
   Vaaleasilmätypäkkö Wikispeciesissä   Vaaleasilmätypäkkö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaaleasilmätypäkkö (Atalotriccus pilaris) on napsijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Vaaleasilmätypäkkö kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on harmahtava, selkä oliivinvihreä ja siivet harmaanvihreät. Siivissä on kaksi keltaista juovaa. Vaaleasilmätypäkön rinta ja vatsa ovat valkoiset, ja rinnassa on heikkoa ruskeaa juovitusta. Linnun kyljet ja alaperä ovat keltaiset.
Levinneisyys ja elintavat

Vaaleasilmätypäkkö elää Panamasta Guyanaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät, tiheiköt ja pensaikot. Vaaleasilmätypäkkö liikkuu usein pareittain.
Eero Yli-Vakkuri

| Eero Yli-Vakkuri |
| --- | --- |
 Yli-Vakkuri xxx_ryhmän esiintymisessä Porissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1981 (ikä 43) Tampere
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  performanssi, yhteisötaide, käsitetaide, kuvataide, mediataide
Kuuluisimpia töitä:  2500 km avaruudessa! Hevoslinja
Eero Markus Sakari Yli-Vakkuri (s. 1981 Tampere) on Helsingissä toimiva monialainen kuvataiteilija.
Eero Yli-Vakkuri tunnetaan paikan, esimerkiksi kaupunginosan, tietyn tilan tai ryhmän ehdoilla toteutetuista performansseista, käsitetaiteellisista projekteista sekä teknologia- ja mediakriittisistä videoteoksista. Hän työskentelee käyttäen eri taidemedioita, yhteistyössä teoksen teemoihin ja toteutukseen liittyvien asiantuntijoiden kanssa. Yhteystyötahoihin lukeutuu muun muassa käsityöläisiä, tähtitieteilijöita ja hevosalan ammattilaisia.
Elämänvaiheet > Tie taiteilijaksi

Eero Yli-Vakkuri valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta 2000 ja siirtyi opiskelemaan puu-alaa Lempäälään. Puuseppä-artesaanin opinnot jäivät kesken, kun hän hakeutui opiskelemaan kuvataidetta Tampereen ammattikorkeakouluun 2004. Opiskeluaikana Yli-Vakkuri tutustui taiteen akateemikko Outi Heiskaseen ja toimi tämän assistenttina vuodesta 2005. Vuoden 2006 hän opiskeli Tallinnassa Viron taideakatemian monialaisen taiteen maisterinohjelmassa Jaan Toomikin opastuksella.
Hänen taiteellisen työskentelynsä aiheita ovat erilaisten ryhmien väliset vuorovaikutukset, ympäristön vaikutus käyttäytymiseen sekä identiteettin muodostumiseen ja vastavuoroisesti ihmisen toiminnan vaikutus ympäristöön. Performanssiensa aikana Yli-Vakkuri pyrkii luomaan yleisöstä tilapäisen yhteisön, jonka organisoitumista tutkitaan esityksen aikana. Taiteellinen toiminta sijoittuu tyypillisesti perinteisten taidetilojen ulkopuolelle ja pyrkii vaikuttamaan jaetun ympäristön hahmottamiseen sekä hyvinvointiin.
Teoksia > Performansseja

Yli-Vakkuri tuli tunnetuksi Tampereella kesällä 2005 toteutetusta 2500 km avaruudessa! -teoksesta. Esitys kesti 85 päivää ja se esitettiin Tuomiokirkonkadun kävelykatuosuuden neljä metriä pitkällä graniittipaadella. Taiteilija käveli sitä edestakaisin tehden 30 kilometrin päivämatkaa. Päivittäiset esitykset kestivät viisi tuntia. Yhteensä matkaa kertyi 2500 kilometriä. Matkan etenemistä kuvattiin planeetta Marsin kartalla, joka päivittyi internetissä. Työn toteuttamiseen osallistui 13-henkinen tuotantoryhmä ja sen tilasi Tampereen kaupungin kuvataiteen asiantuntijaryhmä.
Teoksia > Projekteja

Ore.e Jalostamot (englanniksi Ore.e Refineries) on Yli-Vakkurin ja seppä Jesse Sipolan perustama käsityöläiskulttuurin edistämiseen erikoistunut rekisteröimätön organisaatio. Projekti käynnistettiin suomalais-afrikkalaisen kulttuurikeskuksen Villa Karon tukemana Beninin Grand-Popossa, syksyllä 2007. Samassa yhteydessä valmistettiin grafiikan painamiseen soveltuva kuparilaatta paikallisten artesaanien avustuksella. Laatta luovutettiin Outi Heiskaselle, joka vedosti tästä teoksen "Hommage á Pentti Kaskipuro". Ryhmän toimintaan on vuodesta 2012 alkaen osallistunut myös muita taiteilijoita, muotoilijoita ja tutkijoita.
Organisaatio tuli suurelle yleisölle tunnetuksi muotoilupääkaupunki 2012 -vuodelle ajoittuneen NO-CHAIR-DESIGN kampanjan myötä. Kampanja haastoi maailman muotoilijat jättämään tuolit suunnittelematta. Ore.e Jalostamot on myös tuottanut julkista taidetta ja pyörittää muun muassa yksityistä Neiti Aika palvelua. Vuonna 2014 ryhmä toteutti Helsingin ja Turun yhdistäneen "Hevoslinja" ratsastusperformanssin. Reitti myötäili Kuninkaantien teistöä. Urakkaa varten hankittiin oma suomenhevonen Toivottu Poika. Matka toteutui neljässä erässä (9 päiväetapissa) heinä-syyskuussa.
Aiheesta muualla

Eero Yli-Vakkurin verkkosivut (englanniksi)
Yli-Vakkurin näyttelijäntyö esiteltynä IMDb elokuva tietokannassa.
2500km avaruudessa! projektin käyttämät 2005 käyttämät verkkosivut "Wayback Machine" verkkoarkistossa.
Ruskopäänappaaja

| Ruskopäänappaaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Suku::  Nappaajat Leptopogon
Laji::  amaurocephalus
Kaksiosainen nimi
 Leptopogon amaurocephalus  Tschudi, 1846 

Alalajit
 L. a. amaurocephalus  L. a. diversus  L. a. faustus  L. a. idius  L. a. obscuritergum  L. a. orinocensis  L. a. peruvianus  L. a. pileatus 
Katso myös
   Ruskopäänappaaja Wikispeciesissä   Ruskopäänappaaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskopäänappaaja (Leptopogon amaurocephalus) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan ruskopäänappaaja on noin 14 cm. Ruskopäänappaajan päälaki on väriltään ruskea ja naama harmahtava. Selkä on väriltään oliivinvihreä ja siivet ruskeammat. Siivissä on vaaleamman ruskeita juovia, ja siiven reunat ovat keltaiset. Ruskopäänappaajan vatsa on väriltään vaalean keltainen. Laji muistuttaa ulkonäöltään tuhkapäänappaajaa (Leptopogon superciliaris), mutta tuhkapäänappaajan pää on väriltään täysin harmaa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Keski-Amerikassa ruskopäänappaajaa tavataan Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Kolumbiasta etelään Andien itäpuolisilla alankomailla Boliviaan, Brasilian etelä- ja länsiosiin, itäiseen Paraguayhin ja Pohjois-Argentiinaan. Kolumbiasta länteen lajia tavataan Venezuelasta, Guyanasta, Surinamesta, Ranskan Guayanasta ja Brasilian pohjoisosista. Amazonian alueen pohjoisosissa ruskopäänappaajaa ei tavata. Linnun elinympäristöä ovat kosteat avoimet metsät. Ruskopäänappaajaa ei tavata yhtä usein metsien reunamailta kuin muita sen sukulaisia. Ruskopäänappaajan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Ruskopäänappaajat liikkuvat yleensä yksin tai pareittain ja voivat liittyä sekaparviin. Ravintonaan laji käyttää pääasiassa pieniä selkärangattomia eläimiä, mutta voi syödä myös marjoja. Lajin pallomainen pesä sijaitsee kaatuneen puunrungon alla tai joen törmässä. Naaras munii yhdestä kolmeen valkoista munaa.
Karin

| Karin |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  25. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Kaarina, Carina
Vastineita eri kielissä:  Carin
Nimen alkuperä:  Katariina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karin on naisen etunimi, lähinnä pohjois­maissa sekä saksan- ja hollannin­kielisissä maissa esiintyvä lyhentymä nimestä Katariina. Ruotsin kielessä nimestä esiintyy myös c:llä kirjoitettu muunnos Carin.
Suomessa nimi Karin on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 037 henkilölle. Karinin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Katariinan päivänä 25. marraskuuta.
Kuvitteellisia Karin-nimisiä

Karin Ekholm, tv-sarjassa Salatut elämät
Karin Luotola, tv-sarjassa Kotikatu
Karin Maaka, vampyyrityttö manga- ja animesarjassa Karin
Karin Andersson, ruotsalaisten Anders Jakobssonin ja Sören Olssonin Lasse (ruots. Sune) -kirjoissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karin Wikimedia Commonsissa
Tuukka Mäntylä

| Tuukka Mäntylä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1981 (ikä 43) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Turri, Patukka
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  171 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2020
Seurat:  Tappara (SML) Luleå HF (SEL) Frölunda HC (SEL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Metallurg Novokuznetsk (KHL) Amur Habarovsk (KHL) Medveščak Zagreb (KHL) Kunlun Red Star (KHL) Jugra Hanty-Mansijsk (KHL) Malmö Redhawks (SHL)
NHL-varaus:  153. varaus, 2001 Los Angeles Kings
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Latvia 2006 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2001 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1999 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1998 | jääkiekko |  |
Tuukka Matias Mäntylä (s. 25. toukokuuta 1981 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan SM-liigaa kasvattajaseurassaan Tapparassa, eikä Mäntylä edustanut Suomessa muita seuroja. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 621 runkosarjaottelua tehopistein 50+171=221 ja keräten 757 jäähyminuuttia, sekä 101 pudotuspeliottelua tehopistein 9+22=31 ja keräten 119 jäähyminuuttia. Mäntylä toimi Tapparan kapteenina kaudella 2012–2013 sekä voitti joukkueessa Suomen-mestaruuden vuosina 2003 ja 2016. Hän pelasi urallaan myös viisi kautta Ruotsissa ja viitenä kautena KHL:ssä. Mäntylä myös edusti Suomea kuusissa MM-kilpailuissa voittaen kaksi hopeaa (2007 ja 2014) ja yhden pronssin (2006).