stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liedakkalan Seurala
Rakennus

Alkuperäinen talo oli yksikerroksinen, huopakatteinen, ulkopinnoiltaan vuoraamaton, punamullattu hirsitalo. Myös sisäseinät olivat vuoraamattomia. Talossa oli lautarakenteinen sisäkatto. Talon lämmitys hoidettiin kamiinoilla. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola ja keittiö sekä eteinen.
Vasemmistoliiton Keminmaan työväenyhdistys ry rakensi uuden talon vuonna 1991. Talo on yksikerroksinen, puurunkoinen ja lautavuorattu. Sen on suunnitellut Mittatalo Oy. Rakennusta on laajennettu vuonna 1993 näyttämöllä ja vuonna 1994 punttisalilla. Rakennus on nykyaikainen, kytketty sähkö-,vesi- ja viemäriverkkoihin, lämmitysmuotona on sähkölämmitys, salissa on lattialämmitys. Seurala sijaitsee kunnan omistamalla noin 3 000 m²:n tontilla.
Toimintaa työväentalolla

Talo oli työväenyhdistyksen omassa käytössä ja siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.
Nykyinen toiminta

Talon nykyinen omistaja, Keminmaan kunta, on käyttänyt rakennusta muun muassa esikoulutoiminnassaan, ja se vuokraa tiloja kyläyhdistykselle ja Kivalo-opistolle ja muille toimijoille.
Lisunov Li-2

| Lisunov Li-2 |
| --- | --- |
 Unkarissa restauroitu lentokuntoinen Li-2, HA-LIX.
Tyyppi:  matkustaja- ja rahtikone
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  GAZ
Ensilento:  1938
Pääkäyttäjät:  Neuvostoliiton ilmavoimat, Aeroflot
Valmistusmäärä:  6 157 
Valmistusvuodet:  1939–1952
Kehitetty mallista:  Douglas DC-3
Lisunov Li-2 oli Neuvostoliiton lentokoneteollisuuden valmistama Douglas DC-3 ja sen sotilasversio C-47 Dakota -tyypin lentokone, jota alettiin valmistaa Neuvostoliitossa 1939 alkaen.
Taustaa

Jo 1935 Neuvostoliitto oli hankkinut yhden DC-2-koneen. Ennen maailmansotaa oli Neuvostoliitto hankkinut 21 Douglas DC-3-konetta, joista 18 oli tilattu 11. huhtikuuta 1936. Valmistuslisenssin venäläiset ostivat 15. heinäkuuta 1936. Boris Lisunov vietti 1938–1940 vajaat kaksi vuotta Douglas Aircraft Companylla ja modifioi C-47:stä neuvostoversion, joka nimettiin PS-84:ksi (Passashirskij samoljot nomer 84), mikä nimettiin uudelleen Lisunov Li-2:ksi 1942. Modifikaation eräs perusta oli metrinen mitoitus. Neuvostoversion suunnitteli käytännössä Vladimir Mihailovitš Mjasištšev.
Taustaa > Teknisiä eroja DC-3:een verrattuna

Eroa Li-2:lla DC-3/C-47:stä on muun muassa siinä, että siinä oli lisäikkunat ohjaamon takana, siinä käytettiin neuvostoliittolaisia moottoreita ja että siinä oli matkustajaovi oikealla puolella sotaa edeltäneen DC-3A:n tapaan. Koneessa oli neuvostoliittolaiset Švetsov AŠ-62IR -tähtimoottorit.
Valmistus ja käyttö

Lisunov Li-2 -lentokonetta valmistettiin eri versioina yli 6 000 kpl ja sitä käytettiin laajasti Itä-Euroopassa 1960-luvulle saakka. Koneista tehtiin matkustajakone-, rahtikone-, sotilasrahtikone-, tiedustelu- ja ilmakuvaus-, maahanlasku-, pommikone- ja korkealentoversiot.
Lisunov Li-2 oli käytössä myös Kiinan ilmavoimilla Neuvostoliiton ja Kiinan kansantasavallan 1940- ja 1950-lukujen läheisistä suhteista johtuen.
Lisunov Li-2:a käyttäneitä lentoyhtiöitä ovat muun muassa neuvostoliittolainen Aeroflot, pohjoiskorealainen CAAK, tšekkoslovakialainen CSA, puolalainen LOT, unkarilainen Malév ja romanialainen Tarom.
Museokoneita

Lisunov Li-2 -koneita on museoituna muun muassa Venäjällä, Puolassa ja Kiinassa. Unkarissa vuosituhannen vaihteessa restauroitu Li-2-kone on nykyään ainut lentokuntoinen yksilö.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 5–6
Matkustajat: 14–24
Pituus: &&&&&&&&&&&&&019.065000019,65 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&028.081000028,81 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.01500005,15 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&091.070000091,7 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&07750.&&&&007 750 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&010700.&&&&0010 700 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Švetsov AŠ-621R -tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0736.&&&&00736 kW (&&&&&&&&&&&&0987.&&&&00987 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0300.&&&&00300 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0245.&&&&00245 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&02400.&&&&002 400 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&05600.&&&&005 600 m
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
History of the legendary Li-2 (englanniksi)
Malévin Li-2:n matkustamo.
Lisunov Li–2
Thoosa

Thoosa (m.kreik. Θόωσα, Thóōsa, "nopea") oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi. Hänen isäkseen mainitaan Forkys, ja hän oli Poseidonin rakastettu. Maattuaan Poseidonin kanssa luolaholvissaan, hän synnytti tälle Polyfemoksen, ihmislihaa syövän kykloopin, jonka Odysseus tapasi myöhemmin harharetkillään.
Polyfemos oli sittemmin rakastunut nereidi Galateiaan, ja hän syytti äitiään tulemisestaan torjutuksi, koska Thoosa ei ollut kertonut yhtään hyvää sanaa poikansa puolesta Galateialle.
Luettelo PC-FX-peleistä

Tämä on luettelo NEC PC-FX:n peleistä.
Lipetskin lentotukikohta

Lipetskin lentotukikohta Venäjän länsiosien kartalla. Tukikohta sijaitsee maanteitse noin 11 kilometriä Lipetskistä luoteeseen.
Lipetskin lentotukikohta tai Lipetsk-2 -lentokenttä tai Lipetskin lentokeskus (ven. военный аэродром Липецк, vojennyi aerodrom Lipets; tai ven. аэродром «Липецк-2», aerodrom "Lipetsk-2"; tai ven. Липецкий авиацентр,  Lipetski aviatsentr; ICAO: UUWL) on Venäjän Lipetskin alueella, maanteitse noin 11 kilometriä Lipetskistä luoteeseen sijaitseva lentotukikohta.
Tukikohdan historia ulottuu ainakin maailmansotien väliselle ajalle, jolloin siellä toimi osin salainen  Saksan ilmavoimien hävittäjälentäjien koulutuskeskus.  Virallisesti ensimmäisen maailmansodan jälkeisen Versaillesin rauhansopimuksen mukaan Saksalla ei tuolloin saanut olla hävittäjälentokoneita. Lipetskistä kehittyi sittemmin Neuvostoliiton puna-armeijan hävittäjälentäjien koulutuskeskus, joka on Venäjän federaation aikana jatkanut toimintaansa.[lähde? ] Tämän ohella esimerkiksi 2010-luvulla lentokeskuksessa on toiminut useita Venäjän ilmavoimien taitolentoryhmiä.
2020-luvun alussa lentotukikohdassa on 4. valtiollinen lentomiehistöjen taistelusovellusten ja -koulutuksen keskus (4 GTsPAP i VI; yksikkö 62632), jossa toimii 968. koulutus- ja tutkimuslentorykmentti.  Sen lentokalusto on monipuolinen ja laaja, neljän lentueen kokoonpanossa on ollut mukana muun muassa Suhoi Su-34 ja Su-24M/M2/MP -rynnäkkökoneita/hävittäjäpommittajia, Suhoi Su-35S ja Suhoi Su-27SM/SM3/UB ja Suhoi Su-30/30SM -hävittäjiä, Suhoi Su-25/25SM/UB -maataistelukoneita sekä Mikojan MiG-29SMT/UBM -hävittäjiä. Vanhempia Suhoi-hävittäjiä on korvattu myös 2020-luvulla uusilla Suhoi Su-34 ja Su-35S -koneilla.
Ukrainan tietotoimisto Ukrinform uutisoi, että osana sotatoimiensa valmistelua Venäjä oli 11. huhtikuuta 2022 satelliittikuvien mukaan keräämässä Lipetsk-2:een kappalemääräisesti suuren joukon hävittäjä- ja pommittajalentokoneita.
Luftwaffen salainen lentotukikohta sijaitsi Lipetskissä.
MiG-29SMT lentoproseduurien simulaattori Lipetskissä (2012).
Mikojan MiG-29UB Lipetskissä (2012).
Ilmatankkauksen simulointia Su-24M:lle (2012).
Ilmatankkausta Su-24M:llä käytännössä (2018).
Suhoi Su-24 Lipetskissä (2012).
Suhoi Su-30 Lipetskissä (2012).
Suhoi Su-34 Lipetskissä (2012).
Suhoi Su-35 Lipetskissä (2012).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lipetskin lentotukikohta Wikimedia Commonsissa
Lipetsk Air Base (englanniksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lipetsk (air base)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Липецкий авиацентр
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Thoothukkudin piirikunta

Thoothukkudin piirikunta (tamiliksi தூத்துக்குடி மாவட்டம், Tūttukkuṭi māvaṭṭam) on yksi Intian Tamil Nadun osavaltion 32 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu etelästä ja idästä Mannarinlahteen, lännestä Tirunelvelin piirikuntaan ja pohjoisesta Virudhunagarin ja Ramanathapuramin piirikuntiin.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 1 750 176 asukasta.
Luettelo Oxfordin yliopiston kanslereista

Tämä on luettelo Oxfordin yliopiston kanslereista. Oxfordin yliopistolla on ollut nimetty kansleri noin vuodesta 1224 lähtien.
Thongsing Thammavong

| Thongsing Thammavong |
| --- | --- |

Laosin pääministeri
 23. joulukuuta 2010 – 20. huhtikuuta 2016  
Presidentti:  Choummaly Sayasone
Edeltäjä:  Bouasone Bouphavanh
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1944 (ikä 80) Xoneneua, Laos
Puoliso:  Bouathong Thammavong
Tiedot
Puolue:  Laosin vallankumouksellinen puolue
Thongsing Thammavong (s. 12. huhtikuuta 1944) on laosilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2010–2016. Hän on ollut Laosin vallankumouksellisen puolueen jäsenenä vuonna 1991. Thammavong on ollut myös kansalliskokouksen jäsenenä. Hän on naimisissa Bouathong Thammavongin kanssa.
Terry and the Pirates

Terry and the Pirates on Milton Caniffin piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 18. lokakuuta 1934. Suomessa sitä julkaisi Lukemista Kaikille nimellä Terry sodassa ja seikkailuissa ja Sarjakuvalehti nimellä Riku seikkailuissa. Viimeisen kerran Terry and the Pirates ilmestyi 25. helmikuuta vuonna 1973. Sarjakuvasta on tehty myös päivitetty versio, joka julkaistiin vuosina 1995-97.
Terry ja Paty Ryan vuonna 1942
Terry on nuori amerikkalaispoika, jonka isoisä on kuollut ja jättänyt Terrylle perinnöksi Kiinassa sijaitsevan kaivoksen kartan. Terry lähtee ystävänsä Pat Ryanin kanssa etsimään kaivosta. He löytävät kaivoksen ja lisäksi kaksi kaunista naista, Burman ja Dragon Ladyn. Sukupuolten välinen eroottinen jännite ilmenee tarinassa epäsuorasti vihjauksista. Tarinan koominen hahmo on alussa kiinalaispoika Connie, johon kohdistetaan piloja. Kun Kiinan ja Japanin sota puhkesi vuonna 1937, näkyi se myös Terryn seikkailuissa ja sankarit saivat tekemistä. Pearl Harborin jälkeen Terry liittyi ilmavoimiin. Terry varttui hiukan vanhemmaksi ja yleni ilmavoimien luutnantiksi. Pat Ryanin paikan vei eversti Flip Corkin.
Caniffin tyyli on eleganttia ja elokuvallista. Piirrostekniikka perustuu tussiterän ja siveltimen käyttöön, kontrasteihin sekä kompositioon. Tyyli muuttui alkuvuosien rosoisesta ja epätarkasta viivasta sota-aikana täydellisen tarkaksi. Caniff korostaa  kansan sankarillista taistelua ja joukkojen urheutta. Hän kuvaa kuvittelemaansa sodan todellisuutta yksityiskohtaisesti ja realistisesti.
Lipetsk

| Lipetsk (Липецк) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Lipetsk
 Koordinaatit: 52°37′N, 39°37′E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Lipetskin alue
Väkiluku (2010)  ():  508 887
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.lipetskcity.ru 
 Ajoneuvojen rekisteritunnus: 48 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lipetskin rautatieasema.
Lipetsk (ven. Ли́пецк) on 508 887 asukkaan (2010) venäläinen kaupunki, joka sijaitsee Moskovasta 508 kilometriä kaakkoon Voronež-joen varrella. Kaupunki on 1,17 miljoonan asukkaan Lipetskin alueen hallintokeskus.
Ensimmäinen maininta Lipetskistä on 1200-luvulta. Vuonna 1284 mongolit tuhosivat kaupungin. Vuonna 1702 Pietari Suuri rakennutti kaupunkiin rautaruukin, jossa läheisten rautamalmiesiintymien malmista valmistettiin valurautaa tykinammuksia varten.
Luftwaffen salainen lentotukikohta sijaitsi Lipetskissä.
Vuosina 1926-1933 kaupungissa sijaitsi salainen saksalainen hävittäjälentäjäkoulu tulevia  Saksan ilmavoimia varten. Nykyisin hävittäjälentäjien koulutusta annetaan Lipetskin lentotukikohdassa, joka sijaitsee kaupungin luoteispuolella. Siviililentoliikenteen käyttämä Lipetskin lentoasema sijaitsee puolestaan kaupungin pohjoispuolella. Kaupungissa on myös rautatieasema.
Venäjän suurimpiin kaivos- ja metallurgia-alan yhtiöihin  kuuluvan Novolipetsk Steelin  pääkonttori on Lipetskissä.
Lipetsk tarkoittaa lehmusten kaupunkia: kaupungin vaakunassa ja lipussa esiintyy lehmus.
Ystävyyskaupungit

Cottbus, Saksa (1974)
Anshan, Kiina (1992)
Fabriano, Italia (2003)
Vinnytsja, Ukraina (2004)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lipetsk Wikimedia Commonsissa
The Dream of the Blue Turtles

| The Dream of the Blue Turtles Sting |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984–1985
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 1985
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Peter Smith, Sting
 Tyylilaji: rock, jazz, uusi aalto
 Kesto: 41.40
 Levy-yhtiö: A&M
Stingin muut julkaisut
|   | The Dream of the Blue Turtles 1985 | Bring on the Night 1986 |
Singlet albumilta The Dream of the Blue Turtles
 ”If You Love Somebody Set Them Free” Julkaistu: 9. heinäkuuta 1985  ”Love Is the Seventh Wave” Julkaistu: 1. elokuuta 1985  ”Fortress Around Your Heart” Julkaistu: 1. lokakuuta 1985  ”Russians” Julkaistu: 1. marraskuuta 1985  ”Moon Over Bourbon Street” Julkaistu: 1. helmikuuta 1986
The Dream of the Blue Turtles on Stingin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 1. kesäkuuta 1985, vain vuosi The Policen epävirallisen romahtamisen jälkeen. Albumin kappaleista osa on aiheiltaan poliittisesti kantaa ottavia. Esimerkiksi albumin kolmas raita ”Russians” kertoo kylmän sodan aikaisesta vastakkainasettelusta ja sen aiheuttamasta ydinsodan vaarasta. Kappaleen ”Children’s Crusade” nimi ja sanoitukset rinnastavat nuorten miesten kuoleman ensimmäisessä maailmansodassa nuorten huumekuolemiin.
Albumin ensimmäinen raita ”If You Love Somebody Set Them Free” on myös Stingin ensimmäinen soolohitti.
Kappaleet

”If You Love Somebody Set Them Free”  – 4:14
”Love Is the Seventh Wave”  – 3:30
”Russians” (Prokofjev, Sting) – 3:57
”Children’s Crusade”  – 5:00
”Shadows in the Rain”  – 4:56
”We Work the Black Seam”  – 5:40
”Consider Me Gone”  – 4:21
”The Dream of the Blue Turtles”  – 1:15
”Moon over Bourbon Street”  – 3:59
”Fortress Around Your Heart”  – 4:48
London-luokka (linjalaiva)

| London |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Pituus:  54,1 m (tykkikansi) 44,65 m (köli)
Leveys:  14,94 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Meritorjunta:  90 tykkiä
London-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston neljän 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Amiraliteetti hyväksyi 6. marraskuuta 1759 Sir Thomas Sladen suunnitelman uudesta alusluokasta. Luokan ensimmäinen alus HMS London oli 90-tykkinen, mutta toisen tilauserän kaikki kolme alusta olivat 98-tykkisiä. Tykkien lisäys ei kuitenkaan aiheuttanut muita merkittäviä muutoksia, koska nyt asennettiin kahdeksan 6 naulan tykkiä aiemmin aseistamattomalle puolikannelle.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelus | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS London | Chathamin telakka | 4. marraskuuta 1759 | 24. toukokuuta 1766 | marraskuu 1778 | romutettu 1811 |
| HMS Prince | Woolwichin telakka | 1. tammikuuta 1782 | 4. heinäkuuta 1788 | heinäkuu 1790 | romutettu 1837 |
| HMS Impregnable | Deptfordin telakka | lokakuu 1781 | 15. huhtikuuta 1786 | lokakuu 1787 | haaksirikkoutunut 1799 |
| HMS Windsor Castle | Deptford | 19. elokuuta 1784 | 3. toukokuuta 1790 | heinäkuu 1790 | romutettu 1839 |
Liimatta–Tyrisevä-rata

Liimatta–Tyrisevä-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rataosuus Karjalankannaksella. Se alkaa Viipurin keskustan kaakkoispuolella sijaitsevasta Liimatasta (Lazarevka) ja yhtyy jälleen Viipuri–Pietari-rataan Tyrisevässä (Uškovo) šuuri ennen Terijokea. Rata kulkee pääradan eteläpuolella pitkin Suomenlahden rannikkoa Johanneksen, Koiviston, ja Kuolemajärven kautta. Kaislahdesta (Popovo) on haararata Uuraaseen.
Historia

Liimatta–Tyrisevä-rata valmistui kahdessa osassa. Liikenteelle avattiin ensimmäisenä 73 kilometrin mittainen rataosuus Tyrisevästä Koivistoon vuonna 1916, ja Koiviston ja Liimatan välinen 43 kilometriä pitkä osuus valmistui vuonna 1925. Seuraavana vuonna rakennettiin lisäksi haararata Kaislahdesta Uuraaseen. Rata kuului alkuaan Suomen rataverkkoon, mutta toisen maailmansodan jälkeen se siirtyi kokonaan Neuvostoliitolle ja kuuluu nykyään Venäjän rataverkkoon.
Liikenne

Liimatta–Tyrisevä-radan henkilöliikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet. Päivittäisiä junavuoroja on kaksi kumpaankin suuntaan, ja niiden lähtö- ja pääteasemina ovat Viipuri ja Terijoki. Viipurista lähtee lisäksi joitakin henkilöjunia, joiden pääteasemana on Koivisto.
Aiheesta muualla

Viipurin-Koiviston radan vihkiäiset Kesäk. 6 p:nä, Suomen Kuvalehti, 20.06.1925, nro 25, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Terri Welles

| Terri Welles> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. marraskuuta 1956 (ikä 67) Santa Monica, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  valokuvamalli
Aiheesta muualla
Kotisivu
Terri Welles (synt. Terri Knepper, s. 21. marraskuuta 1956 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.
Welles oli Playboyn joulukuun 1980 Playmate of the Month ja vuoden 1981 Playmate of the Year.
Welles meni naimisiin NHL-pelaaja Charlie Simmerin kanssa vuonna 1981, mutta pari erosi viisi vuotta myöhemmin. Wellesillä on yksi lapsi, tytär.
Aiheesta muualla

Wellesin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Terri Welles Playboy.com:issa (englanniksi)
Terri Welles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Dream Goes On – Anthology 1985–1997

| The Dream Goes On – Anthology 1985–1997 Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1985–1997
 Julkaistu: 17. marraskuuta 2008
 Tyylilaji: space rock progressiivinen rock
 Kesto: 236.00
 Levy-yhtiö: Atomhenge
Hawkwindin muut julkaisut
| Spirit of the Age – An Anthology 1976–1984 2008 | The Dream Goes On – Anthology 1985–1997 2008 | Parallel Universe 2011 |
The Dream Goes On – Anthology 1985–1997 on Hawkwindin kokoelma-albumi, joka kuuluu Atomhenge Recordsin Hawkwind-remasterointisarjaan.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD 1 Song of the Swords  Shade Gate  Needle Gun  Zarozinia  Master of the Universe (live)  Dreaming City (live)  Moonglum (live)  Elric the Enchanter (live)  Conjuration of Magnu (live)  Magnu (live)  Dust of Time (live)  Cajun Jinx  The War I Survived  Heads  Lost Chronicles  Wastelands of Sleep  Wings  Ship of Dreams  T.V. Suicide  |  CD 2 Images  Back in the Box  Treadmill  Lives of Great Men  Void of Golden Light  Eons (Snake Dance) (live)  Ejection (live)  LSD  Mask of Morning  The Secret Agent  Letting in the Past  The Camera That Could Lie  |  CD 3 Space is Their (Palestine)  The Dream Goes On  Right to Decide  The Dream Has Ended  This Future (live)  White Zone  Sputnik Stan  Death Trap  Alien I Am (The Roswell Edit)  Love in Space (live)  Lord of Light (live)  Distant Horizon  Phetamine Street  Waimeia Canyon Drive  Alchemy  |
Thonon-les-Bains

| Thonon-les-Bains |
| --- | --- |
 Satama
 vaakuna
 Thonon-les-Bains
 Koordinaatit: 46°22′25″N, 6°28′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Savoie
Arrondissementti:  Thonon-les-Bains
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,2 km²
Väkiluku (2019):  35 826 
 – Väestötiheys:  2 210 as./km²
Kunnan numero:  74281
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thonon-les-Bains on kunta Ranskan itäosassa, Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Genevejärven rannalla, noin 73 kilometriä Annecyn kaupungista ja 34 kilometriä Geneven kaupungista koilliseen. Thonon-les-Bains on Haute-Savoien aliprefektuuri.
Château de Ripaille
Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Ripaille, jossa on rakenteita keskiajalta ja 1800-luvun lopulta. Linnan juuret ulottuvat 1200-luvulle. 1300-luvulla linna oli Savoijin herttuan Amadeus VIII:n vetäytymispaikka. Nykyään linna tarjoaa kokouspalveluja ja se on avoinna yleisölle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thonon-les-Bains Wikimedia Commonsissa
Terråk

| Terråk |
| --- | --- |
 Terråk ilmasta nähtynä.
 Terråk
 Koordinaatit: 65°05′21″N, 12°22′26″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Bindal
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2022):  520
 – Väestötiheys:  866,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Terråk on taajama Bindalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Sen pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 520 vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Terråk Wikimedia Commonsissa
Tihvinän hautausmaa

Pjotr Tšaikovskin muistomerkki.
Tihvinän hautausmaa (ven. Тихвинское кладбище, Tihvinskoje kladbištše) on Aleksanteri Nevskin luostarin alueella Pietarissa, Venäjällä sijaitseva hautausmaa. Hautausmaa perustettiin vuonna 1823.
Kuuluisia Tihvinän hautausmaalle haudattuja

Mili Balakirev (1837–1910), säveltäjä
Aleksandr Borodin (1833–1887), säveltäjä
César Cui (1835–1918), säveltäjä
Aleksandr Dargomyžski (1813–1869), säveltäjä
Fjodor Dostojevski (1821–1881), kirjailija
Mihail Glinka (1804–1857), säveltäjä
Nikolai Karamzin (1766–1826), kirjailija
Ivan Kramskoi (1837–1887), taidemaalari
Modest Musorgski (1839–1881), säveltäjä
Marius Petipa (1818–1910), ranskalainen koreografi
Nikolai Rimski-Korsakov (1844–1908), säveltäjä
Anton Rubinstein (1829–1894), pianisti, orkesterinjohtaja ja säveltäjä
Anatoli Sobtšak (1937–2000), ensimmäinen demokraattisesti valittu Pietarin pormestari
Fjodor Stravinski (1843–1902), oopperalaulaja, Igor Stravinskin isä
Pjotr Tšaikovski (1840–1893), säveltäjä
Vasili Žukovski (1783–1852), runoilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tihvinän hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Virtuaalikierros Tihvinän hautausmaalla (venäjäksi)
Tihvinän hautausmaan opas (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tikhvin Cemetery
Käännös suomeksi
Liperit

Arkkipiispa Martti Simojoki liperit kaulassa
Liperit on papin perinteiseen virkapukuun kuuluva irtokaulus, jossa on kaksi suorakulmaista liuskaa ja niitä käytetään kaftaanin (papintakin) kanssa. Nykyään sen on korvannut arkikäytössä yksinkertainen valkoinen pantakaulus.
Historiaa

Liperit kehittyivät 1600-luvulla protestanttisten pappien asun osana käytetystä myllynkivikauluksesta. Norjassa ja Tanskassa se jäi käyttöön ja kuuluu edelleen papin virkapukuun, mutta useimmissa maissa, kuten Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Saksassa, sen korvasi yksinkertaisempi lehtikaulus. Tämä oli leveä ja ulottui yhtä kauas edessä, takana sekä sivuilla. 1700-luvulla peruukkimuodin vaikutuksesta kaulus muuttui siten, että sen muodostivat kaksi alaspäin laskeutuvaa kangassuikaletta. Liperien koko on vaihdellut eri aikoina. Aluksi ne tehtiin läpikuultavasta kankaasta, jonka väri oli kauluksen tapaan valkoinen. Joissakin maissa liperit kuuluvat oikeusistuimissa toimivien juristien virkapukuun. Myöhemmin lipereille keksittiin myös hengellinen tulkinta: ne symbolisoivat kymmenen käskyn lain tauluja tai toisaalta lakia ja evankeliumia. Ruotsissa on 1800-luvulta alkaen joillakin papeilla ollut käytössä myös hopeasta valmistetut liperit. Niitä on ollut käytetty vielä ainakin 1960-luvun alussa.
Liperit, papinkaulus yhdessä papintakin yllä kannetun kapan kanssa muodostivat papin virkapuvun, jota käytettiin 1800-luvun alkupuolelle saakka myös arkipukuna. Kun pappi tuomittiin menettämään virkansa, hänet tuomittiin "menettämään kappa ja kaulus" (mista kappa och krage). Ruotsissa on yhä edelleen käytössä termi "avkragning" tarkoittamassa papin virkansa menetystä. Vielä 1700-luvulla, kun papille julitettiin tuomiokapitulissa päätös siitä, että hän menettää pappisvirkansa, häneltä riisuttiin pois kappa ja kaulus, liperit.
Käyttö nykyään

Liperit kuuluvat Suomessa piispainkokouksen suosittelemaan papin juhlapukuun. Ne ovat edelleen jumalanpalveluskäytössä useissa maissa ja eri kirkkokuntien parissa.
Useissa Kansainyhteisön maissa, samoin kuin Alankomaissa ja Belgiassa liperit kuuluvat tuomareiden ja lakimiesten viralliseen asuun.
Liperit ovat käytössä Oxfordin yliopiston ja Cambridgen yliopiston akateemisessa pukeutumisessa.