stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stones Throw Records
Julkaisut > Kokoelmat

The Funky 16 Corners (2001)
Stones Throw Summer 2002 EP (aka Untitled EP aka Stones Throw White Label #1) (2002)
Peanut Butter Wolf's Jukebox 45's (2002)
Stones Throw 100 (2004)
The Third Unheard: Connecticut Hip Hop 1979-1983 (2004)
The Third Unheard: Connecticut Hip Hop 1979-1983 Instrumentals (2004)
World Psychedelic Classics, Vol. 3: Love's a Real Thing (2005)
Stones Throw Records 2005 Sampler (2005)
Chrome Children (with Adult Swim) (2006)
Chrome Children Vol. 2 (with Adult Swim) (2007)
Ten Years (2007) (re-issue from 2006)
Hella International (2007)
Julkaisut > Videojulkaisut

Da Packumentary (2001)
Stones Throw 101 (2005)
Aiheesta muualla

Stones Throw Recordsin sivut (englanniksi)
Stones Throw Records MySpacessa (englanniksi)
Signmark (albumi)

| Signmark Signmark |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. marraskuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Sulava
 Tyylilaji: rap
Signmarkin muut julkaisut
|   | Signmark 2006 | Breaking the Rules 2010 |
Signmark on suomalaisen kuuron rap-artistin, Signmarkin esikoisalbumi. Se julkaistiin 29. marraskuuta 2006. Signmark ei itse räppää kappaleilla, mutta hän viittoo albumin sisältävän CD-levyn lisäksi DVD:llä, jossa on kaikista kappaleista tehdyt musiikkivideot. Albumin pääaiheena on suomen viittomakielisten historia. Albumilla esiintyy Signmark-yhtye, johon kuuluu Signmarkin lisäksi räppäri Mahtotapa ja tuottaja-dj Sulava. Yhtye hajosi 2009. Kappaleet esitetään enimmäkseen suomalaisella viittomakielellä, mutta mukana on yksi kappale, Our Life, kansainvälisellä viittomakielellä,  ASL:llä.
Kappaleet > CD

Meidän elämä
Sanaliitto (mukana Brandon)
Maahan lämpimään
Carl Oscar Malm
Kahleet
Tuu viittoo
Nyt on aika juhlia
Our Life (mukana Brandon)
Kappaleet > DVD

Meidän elämä (video)
Sanaliitto (video)
Maahan lämpimään (video)
Carl Oscar Malm (video)
Kahleet (video)
Tuu viittoo (video)
Nyt on aika juhlia (video)
Our Life (video)
Sigtunan tuho

1400-luvulla hylätyn Almarestäketin piispanlinnan rauniot kuvattuna vuonna 2013.
Sigtunan tuho oli 1200-luvun annaaleissa sekä Eerikinkronikassa kuvattu Sigtunan kaupungin tuho kesällä 1187. Kuvausten mukaan Sigtunan kaupunki poltettiin 12. elokuuta ja Uppsalan arkkipiispa Johannes sai surmansa Almarestäketin linnan lähistöllä. Ruotsin vanhin kirjallinen teos, Eerikinkronikka kertoo Sigtunan hävittäjien olleen karjalaisia. Kronikka kuvaa tapahtumia seuraavasti:
Sigtunassa tehtyjen arkeologisten kaivausten perusteella Sigtuna jatkoi kasvamistaan ja vaurastumistaan hävityksen jälkeenkin, aina 1300-luvun puoliväliin saakka. Kaupungin polttamisesta kertovaa noki- ja tuhkakerrosta ei kaivauksissa ole havaittu lainkaan.
Eerikinkronikkaa kirjoitettaessa 1320-luvulla Karjalan valloitus oli Ruotsissa ajankohtainen asia. Karjalaiset olivat tehneet vuonna 1257 sotaretken Ruotsiin ja Paavi Aleksanteri IV:n Upsalan electukselle lähettämän kirjeen perusteella kuningas Valdemar oli tästä katkera, koska retken seurauksena "monia kristittyjä kuoli, haavoittui ja joutui vangeiksi". Sotaretken seurauksena Paavi antoi ristiretkijulistuksen karjalaisia vastaan ja Ruotsi teki vuonna 1293 niin sanotun kolmannen ristiretken Suomeen. Sotaretken seurauksena karjalaisten neljätoista kihlakuntaa joutuivat Ruotsin valtaan.
1600-luvulla muistiin merkityn ruotsalaisen perimätiedon mukaan karjalaiset veivät sotasaaliina mukanaan Sigtunan kirkon oven, jonka sitten lahjoittivat Novgorodiin. Kyseinen ovi on tutkimusten mukaan valmistettu Saksan Magdeburgissa ja asennettu paikalleen vasta 1450-luvulla.
Novgorodin omat kronikkatiedot eivät mainitse Sigtunan hävitystä, vaikka niissä muuten kuvataan usein ruotsalaisten kanssa käytyjä taisteluja. Kustaa Vilkuna puolestaan on spekuloinut, että hyökkäyksen syy olisi voinut olla Sigtunan kauppiaiden tunkeutuminen karjalaisten eränkäyntialueille ja lohenkalastamoille Kemijoella. Tällekään oletukselle ei löydy konkreettisia todisteita.
Muita mahdollisia ehdokkaita Sigtunan hävittäjiksi ovat virolaiset (varsinkin Saarenmaan asukkaat) tai Latvian alueen kuurilaiset. Näitä vaihtoehtoja tukee se, että Baltiassa asuneiden ihmisryhmien tekemistä merisotaretkistä on muutakin tietoa. 1100-luvulla Itämerellä tehtiin paljon sotaretkiä, eikä Sigtunan hävitys suinkaan ollut ainoa Ruotsin alueelle kohdistunut isku. Saarenmaa ja Kuurinmaa olivat tietysti myös paljon lähempänä Sigtunaa kuin Laatokka, jolta karjalaisten olisi pitänyt purjehtia.
Tutkimuskirjallisuutta

Tarvel, Enn 1992: Sigtunan tuhoaminen 1187. Julku, Kyösti (toim.): Suomen varhaishistoria. Studia historica septentrionalia 21. Rovaniemi, 587–594.
Aiheesta muualla

Sigtunan hävitys. 750 vuotta karjalaisten sotaretkestä, jolloin he perinpohjin hävittivät Ruotsin pääkaupungin, Aamulehti, 10.04.1938, nro 97, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
The Nights

| ”The Nights” Avicii |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Days / Nights & Stories
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 1. joulukuuta 2014
 Formaatti: Digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Nicholas Furlong, Gabriel Benjamin, Jordan Suecof, John Feldmann, Tim Bergling
 Tuottaja(t): Avicii, Ash Pournouri
 Tyylilaji: elektroninen tanssimusiikki, folk rock
 Kesto: 02.56
 Levy-yhtiö: PRMD Universal
Aviciin muut singlet
| ”Divine Sorrow” 2014 | ”The Nights” 2014 | ”Good Feeling” 2015 |
The Nights on ruotsalaisen DJ-tuottaja Aviciin kappale. Se sisältää kreditoimattomat vokaalit yhdysvaltalaiselta laulaja-lauluntekijä Nicholas "RAS" Furlongilta, joka sanoitti kappaleen yhdessä Jordan Suecofin, Gabriel Benjaminin ja John Feldmannin kanssa. Sen julkaisivat PRMD Music sekä Universal Island Aviciin The Days / Nights-EP:ltä. Isossa-Britanniassa kappale julkaistiin vasta 11. tammikuuta 2015. Kappale pääsi Billboardin Twitter Trending 140-listan ensimmäiselle sijalle.
Käännös suomeksi
Silmälappu

Silmälappu suojaa potilaan näköä leikkauksen jälkeen.
Silmälappu on litteä, esimerkiksi huovasta, muovista tai nahasta valmistettu kappale, jonka tarkoitus on peittää silmä. Lappu on epätasaisen soikion tai pyöristetyn kolmion muotoinen ja kiinnitetään paikoilleen joko liimalla, narulla tai teipillä, nykyisin useimmiten kuminauhalla. Silmälappua voidaan käyttää:
kosmeettisista syistä (yksisilmäisyys, silmän sokeus tms.).
lääkinnällisessä tarkoituksessa (karsastuksen hoito, vahingoittuneen silmän suojaaminen).
naamioitumiseen.
ampumaurheilussa näkökentän keskittämiseen toiseen silmään.
Merirosvot kuvataan usein stereotyyppisesti silmälappu päässään. Piraatit lienevät aikoinaan pitäneet silmälappuja, jotta heillä olisi ollut aina käytettävissään myös pimeään tottunut silmä kannen ja ruuman väliä kulkiessaan. Myytinmurtajat-televisiosarjassa kyseistä teoriaa on pidetty uskottavana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silmälappu Wikimedia Commonsissa
The Keeper

The Keeper tarkoittaa seuraavia asioita:
The Keeper, vuoden 1976 elokuva
The Keeper, vuoden 1995 elokuva
Vangittu (The Keeper), vuoden 2004 elokuva
The Keeper: The Legend of Omar Khayyam, vuoden 2005 elokuva
The Keeper, vuoden 2009 elokuva
The Keeper, vuoden 2018 elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Keeper”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
The Facts of Life

| The Facts of Life |
| --- | --- |
Tyyli:  Tilannekomedia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):   Dick Clair  Jenna McMahon 
Kehittäjä(t):   Howard Leeds  Ben Starr  Jerry Mayer 
Pääosissa:   Charlotte Rae  Lisa Whelchel  Kim Fields  Mindy Cohn  Nancy McKeon  John Lawler  Jenny O'Hara  Felice Schachter  Julie Piekarski  Julie Anne Haddock  Molly Ringwald  Pamela Segall  Mackenzie Astin  George Clooney  Cloris Leachman  Sherrie Krenn 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC
Esitetty:  24. elokuuta 1979 – 7. toukokuuta 1988
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  201
Tuotanto
Tuottaja(t):    Jerry Mayer (tuotantokausia 1-3)  Linda Marsh  Margie Peters (tuotantokausia 3-4)  Rita Dillon (tuotantokausia 5-9)  Kimberly Hill (tuotantokausi 6) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Jack Ellinson (tuotantokausia 2-7)  Jerry Mayer (tuotantokausia 3-6)  Linda Myers  Margie Peters (tuotantokausia 5-6)  Deidre Fay  Stuart Wolpert (tuotantokausia 6-7)  Irma Kalish  Richard Kurman (ttuotantokausia 8-9) 
Aiheesta muualla
IMDb
The Facts of Life on vuosina 1979–1988 esitetty komediasarja, joka on spin-off Diff'rent Strokes -televisiosarjalle. Sarjaa tehtiin yhteensä 201 jaksoa ja yhdeksän tuotantokautta. Sarjan päähenkilöitä esittivät muun muassa Charlotte Rae, Lisa Whelchel, Nancy McKeon, Mindy Cohn, Kim Fields, Cloris Leachman, MacKenzie Astin ja George Clooney. Sarjan ovat luoneet Dick Clair ja Jenna McMahon. Sarja voitti TV Land Awardin vuonna 2011.
Aiheesta muualla

The Facts of Life Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1

| Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 Seppo Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 39.07
 Levy-yhtiö: Akusti-tuotanto
Seppo Sillanpää muut julkaisut
| Lamentarola 1990 | Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 1992 | Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 1993 |
Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 on Seppo Sillanpään studiolevy vuodelta 1992.
Kappaleet

Laulumatka – 1.50
Karhu ja puuro – 2.33
Voi voi sentään – 1.13
Tuu tuu turkkiliivi – 1.50
Onko pöllö ihan pöllö – 2.10
Ujo postimies – 2.24
Kaksi rouvaa – 2.37
Kärpänen vaanii – 2.08
Siljakudaa – 1.44
Vaarin kanssa torilla – 3.32
Saukko – 2.11
Sammakon virsi – 3.02
Selma ja Kosti – 2.10
Ootteko nähneet – 1.07
Pahaa unta – 2.11
Tiedä häntä – 2.11
Suuri ja pieni – 1.46
Soittokisa – 3.37
Soittajat

Jemina (laulu)
Selina (laulu)
Seppo Sillanpää (kitara, viulu, ym.)
Jarmo Poutiainen (kontrabasso)
Raimo Hastt (kitara)
Juha Saarinen (harmonikka)
Arto Saksa (rummut)
Sergei Markov

Sergei Markov (2015)
Sergei Aleksandrovitš Markov (ven. Серге́й Александрович Марков, s. 1958) on venäläinen politiikantutkija, toimittaja ja aktivisti.
Suomessa hänet on tunnettu Venäjän parlamentin sekä presidentti Vladimir Putinin politiikan tukijana, jolla on hyvin voimakkaita mielipiteitä ja kielikuvia.
Suomen mediassa häntä on kutsuttu muun muassa "Vladimir Putinin sanansaattajaksi". Hän esiintyi myös 5. marraskuuta 2014 esitetyssä Yleisradion A-studio-ohjelmassa "Moskova extra".
Poliittisia kannanottoja

Suomalaisessa sanomalehti Hufvudstadsbladetissa Markov varoitti Suomea liittymästä Natoon. Hänen mukaansa Euroopassa on 5–6 venäläisvastaista maata, jotka ovat Ruotsi, Puola, Baltian maat ja Suomi. Samassa haastattelussa hän totesi myös, että jos Suomi haluaa liittyä Natoon, suomalaisten pitää ajatella ensin, haluavatko he olla aloittamassa kolmatta maailmansotaa russofobiansa tähden niin kuin antisemitismi aloitti toisen maailmansodan.
Aiheesta muualla

Koponen, Jarmo: Mikä on miehiään kolmannella maailmansodalla uhkaillut Sergei Markov? (Maksullinen artikkeli) Suomen Kuvalehti.  15.6.2014. Viitattu 4.8.2018.
Sigmasidos

Kahden atomin välinen sigmasidos
Sigmasidos (σ-sidos) on kovalenttinen sidos, joka yhdistää molekyylien atomit toisiinsa. Sigmasidokset ovat tärkeitä kemiallisia sidoksia, joita esiintyy monissa yhdisteissä. Sigmasidoksen avulla kaksi atomia jakaa yhteisiä elektroneja saavuttaakseen oktetin. Kahden atomin välistä sigmasidosta havainnollistetaan kuvassa oikealla.  Sigmasidos on yleisesti ottaen vahva ja kestävä sidos. Vahvuus määritellään sidospituuden ja –energian perusteella. Sidosenergia on yleensä välillä 150-1000 kJ/mol. Sigmasidoksessa atomit jakavat orbitaalinsa symmetrisessä suhteessa molekyylin akseliin tai tasoon. Symmetria takaa sen, että atomien välinen sähköinen voima jakautuu tasaisesti molemmille atomeille. Myös kvanttimekaniikka tukee tätä väitettä, sillä se kuvaa elektronien käyttäytymistä molekyyleissä ja atomiorbitaaleissa. Sen avulla voidaan selittää sidoselektronien jakautuminen ja sen aiheuttama sidosten vahvuus [lähde? ].
Orgaaniset yhdisteet

Orgaaniset yhdisteet ovat hiilien tai hiilen ja joidenkin muiden alkuaineiden, kuten vedyn, hapen, typen tai rikin välisiä yhdisteitä. Hiilen neljä valenssielektronia tekevät siitä tärkeän orgaanisille yhdisteille. Hiiliatomit muodostavatkin orgaanisissa yhdisteissä pitkiä ketjuja tai renkaita, joissa ne jakavat elektroneja muiden atomien kanssa muodostamalla kovalenttisia sidoksia. ​​ Sigmasidokset ovat tärkeitä orgaanisissa yhdisteissä, sillä ne määrittävät molekyylin kolmiulotteisen rakenteen ja sen kemialliset ominaisuudet.
Sigmasidosten lukumäärä molekyylissä voidaan päätellä sigmasidossäännöllä, jonka mukaan sigmasidosten lukumäärä saadaan vähentämällä atomien ja renkaiden yhteenlasketusta lukumäärästä yksi:
Nσ = Natomit + Nrenkaat − 1. ​​​
Muiden kuin rengasrakenteisten molekyylien sidosten lukumäärä saadaan vähentämällä atomien lukumäärästä yksi:
Nσ = Natomit − 1.
Esimerkkejä tällaisista molekyyleistä on vetykaasu H2, jossa on vain yksi sigmasidos tai ammoniakki NH3, jossa on kolme sigmasidosta. Molekyyleissä voi olla useita sigmasidoksia, mutta kahden atomin välillä niitä ei voi olla enempää kuin yksi ​​.
Rengasrakenteisilla molekyyleillä kuten bentseenillä on useita sigmasidoksia. Bentseeni on kuuden hiiliatomin muodostama rengas. Näiden hiiliatomien välisistä sidoksista joka toinen on yksin- ja joka toinen kaksinkertainen. Kaksoissidoksissa p-orbitaaleilla olevat elektronit jakautuvat tasaisesti sidosten kesken, eli delokalisoituvat. Tämän seurauksena muodostuvat ympyrän muotoiset elektronipilvet hiiliatomien muodostaman renkaan molemmin puolin. ​​​
Antraseenimolekyylillä (C14H10) on kolme rengasta. Sigmasidosten lukumäärä voidaan siis päätellä aiemmin esitellyn säännön mukaan: 24 + 3 – 1 = 26. Antraseenimolekyylissä onkin 16 C-C -sidosta ja 10 C-H -sidosta.​ ​​ Sigmasidossääntö on Eulerin karakteristikan erikoistapaus ja se ei sovellu kaikkiin tapauksiin. Sääntöä tulee siis soveltaa harkiten etenkin, jos molekyyli kuvataan paperille litteänä ja sille piirretään eri määrä renkaita kuin sillä on todellisuudessa. ​​​
Aiheesta muualla

Opetus.tv: Kemian etäopiskeluympäristö, σ- ja π-sidokset
Slovakian filharmoninen orkesteri

Slovakian filharmoninen orkesteri (slovakiksi Slovenská filharmónia) on Bratislavassa, Slovakiassa toimiva sinfoniaorkesteri.
Slovakian filharmoninen orkesteri perustettiin vuonna 1949. Se esiintyy säännöllisesti eurooppalaisilla musiikkifestivaaleilla ja on tehnyt kansainvälisiä esiintymisiä esimerkiksi Kyproksella, Turkissa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Orkesteri on levyttänyt muun muassa Naxokselle.
Pääkapellimestarit

Václav Talich (1949-1952)
Ľudovít Rajter (1949-1952)
Tibor Frešo (1952-1953)
Ľudovít Rajter (1953-1961)
Ladislav Slovák (1961-1981)
Libor Pešek (1981-1982)
Vladimír Verbickij (1982-1984)
Bytrík Režucha (1984-1989)
Aldo Ceccato (1990-1991)
Ondrej Lenárd (1991-2001)
Jiří Bělohlávek (2003-2004)
Vladimír Válek (2004-2007)
Peter Feranec (2007-2009)
Emmanuel Villaume (2009-)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (slovakiksi), (englanniksi)
Sergei Makarov (keihäänheittäjä)

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | keihäänheitto |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | keihäänheitto |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | keihäänheitto |  |
|  Pronssia | Helsinki 2005 | keihäänheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 2002 | keihäänheitto |  |
Sergei Aleksandrovitš Makarov (ven. Сергей Александрович Макаров, s. 19. maaliskuuta 1973 Podolsk, Moskovan alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen keihäänheittäjä. Hän on maailmanmestari ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Makarov sijoittui kuudenneksi Atlantan olympialaisissa 1996 tuloksella 85,30. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli viides heitettyään 86,32. Vuonna 1998 hän voitti Hyvän tahdon kisat, oli toinen maailmancupissa ja neljäs Budapestin EM-kilpailuissa. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui yhdeksänneksi.
Makarov voitti Euroopan cupin superliigan kilpailun vuonna 2000 tuloksella 89,92. Sydneyn olympialaisissa hän sai pronssia heitettyään 88,67. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli seitsemäs. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ja maailmancupin keihäskilpailut ja sai hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 88,05.
Makarov voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 2003 avauskierroksen heitollaan 85,44. Hän voitti samana vuonna myös Euroopan cupin ja IAAF:n yleisurheilufinaalin. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai pronssia tuloksella 84,84. Hän oli kolmas myös Helsingin MM-kilpailuissa 2005 heitettyään 83,54 ja saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Osakan MM-kilpailuissa, Pekingin olympialaisissa ja Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui seitsemänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdestoista.
Makarovin ennätys on 92,61 m, jonka hän heitti Sheffieldissä 30. kesäkuuta 2002. Hänen isänsä on Moskovan 1980 olympialaisten keihäänheiton hopeamitalisti Aleksandr Makarov ja puolisonsa entinen keihäänheiton Venäjän ennätysnainen Oksana Ovtšinnikova.
Parhaat tulokset

92,61 (1) Sheffield 30.6.2002
90,87 (1) Hampuri 12.6.2002
90,86 (1) Dessau 29.5.2002
90,33 (1) Tula 11.7.2005
90,11 (1) Dessau 30.5.2003
89,98 (1) Helsinki 13.8.2002
89,93 (1) Ateena 16.6.1999
89,92 (1) Gateshead 16.7.2000
89,46 (1) Thessaloniki 23.6.1999
89,31 (1) Moskova 15.5.1999
Kausien parhaat heitot

1992 76,08 San Giuliano Terme 9.8.
1994 82,54 Ostrava 30.7.
1995 84,42 Dijon 28.5.
1996 88,86 Aarhus 20.6.
1997 88,54 Linz 9.7.
1998 86,96 Johannesburg 13.9.
1999 89,93 Ateena 16.6.
2000 89,92 Gateshead 16.7.
2001 88,42 Moskova 17.5.
2002 92,61 Sheffield 30.6.
2003 90,11 Dessau 30.5.
2004 86,19 Bergen 11.6.
2005 90,33 Tula 11.7.
2006 88,49 Ostrava 30.5.
2007 87,46 Moskova 29.6.
2008 86,88 Kuortane 6.7.
2009 84,24 Tšeboksary 25.7.
2010 83,59 Erino 11.6.
2011 87,12 Lausanne 30.6.
2012 83,39 Adler 18.2.
Suzanne Rogers

Suzanne Rogers
Suzanne Rogers (oik. Suzanne Crumpler, s. 9. heinäkuuta 1944 Midlandissä, Marylandissä) on Emmy-palkinnolla palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Rogersin lavanimen on inspiroinut Hollywood-tähti Ginger Rogers.
Rogers tunnetaan parhaiten televisiosarjan Päivien viemää (Days of our Lives) Maggie Hortonina, jota hän on näytellyt vuodesta 1973 saakka. Hänen hahmonsa murhattiin 2003 Salemin sarjamurhaajan kolmantena uhrina.
Rogersilla todettiin lihassairaus myasthenia gravis vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Suzanne Rogers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Siljanin kirkko

| Siljanin kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Siljan, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi, puu
Istumapaikkoja:  180
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siljanin kirkko (norj. Siljan kirke) on Siljanin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko, jonka vanhimmat, kivestä rakennetut osat ovat 1100-luvulta.
Kuvia

Alttari
Vihkiristi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siljanin kirkko Wikimedia Commonsissa
Suzanne Necker

Madame Necker, Joseph Siffred Duplessis’n maalaama muotokuva.
Suzanne Necker (o.s. Curchod, tunnettu nimellä madame Necker; toukokuu 1739 Crassier – 6. toukokuuta 1794 Beaulieu, Lausanne) oli sveitsiläissyntyinen seurapiirinainen ja kirjailija, joka piti Pariisissa merkittävää kirjallista ja poliittista salonkia. Hänen puolisonsa oli Ranskan valtiovarainministerinä toiminut Jacques Necker ja heidän tyttärensä oli myöhempi tunnettu salonginpitäjä ja kirjailija madame de Staël.
Suzanne Neckerin isä Louis Curchod oli vaudilainen protestanttinen pastori. Suzanne oli nuoruudessaan kihloissa englantilaisen historioitsijan Edward Gibbonin kanssa, mutta kihlaus purettiin Gibbonin isän vaatimuksesta. Vuonna 1764 Suzanne nai Pariisiin asettuneen geneveläissyntyisen pankkiirin Jacques Neckerin ja kannusti tätä siirtymään liike-elämästä politiikkaan. Suzanne Necker alkoi pitää Pariisissa salonkia, jossa vierailivat muun muassa tiedemies Georges Leclerc de Buffon sekä kirjailijat Jean-François de La Harpe ja Jean-François Marmontel. Siellä kävivät filosofit ja ensyklopedistit, jotka ylistivät hänen älyään ja rehellisyyttään. Madame Necker perusti Pariisiin vuonna 1776 yhä toiminnassa olevan Hôpital Necker-Enfants malades -lastensairaalan. Neckerit muuttivat takaisin Sveitsiin vuonna 1790.
Necker julkaisi muutamia kirjoituksia moraaliin ja kulttuuriin liittyvistä kysymyksistä, kuten Des inhumations précipitées (1790) ja Réflexions sur le divorce (1794). Hän tuki niissä naisten koulutusta ja ehdotti erillisen naisten tuomioistuimen perustamista käsittelemään asumuserohakemuksia. Neckerin kuoltua hänen jälkeenjääneitä kirjoituksiaan julkaistiin kahtena postuumina esseekokoelmana, Mélanges extraits des manuscrits (1798) ja Nouveaux Mélanges (1801).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suzanne Necker Wikimedia Commonsissa
Siljan (Norja)

Siljan (vuoteen 1911 saakka Slemdal) on Norjan kunta Telemarkin läänin kaakkoisrajalla. Sen naapureita ovat idässä Vestfoldin läänissä Larvik, pohjoisessa Buskerudin läänissä Kongsberg, lännessä Skien ja etelässä Porsgrunn. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 375 asukasta.
Keskustaajama Siljanin lisäksi kunnassa sijaitsevat Snurråsenin ja Øverbøn taajamat. Kunnan taajama-aste on 58 prosenttia. Enemmistö työssäkäyvistä käy töissä naapurikunnissa.
Kuvia

Siljanin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siljan (Norja) Wikimedia Commonsissa
Telemarkin läänin kunnat
Bamble
Drangedal
Fyresdal
Hjartdal
Kragerø
Kviteseid
Midt-Telemark
Nissedal
Nome
Notodden
Porsgrunn
Seljord
Siljan
Skien
Tinn
Tokke
Vinje
Norjan läänit | Norja
Sipilänjärvi

| Sipilänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°58′42″N, 25°29′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Särkijokeen 
Järvinumero:  14.221.1.173
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107 m  
Pituus:  790 m  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  1,827 km  
Pinta-ala:  12,837 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSipilänjärvi 
Sipilänjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Särkijoen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107 metriä mpy.