stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Áron Szilágyi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Áron Szilágyi vuonna 2013 |  Áron Szilágyi vuonna 2013 |  Áron Szilágyi vuonna 2013 |  |
Maa:   Unkari
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | säilä, yksilök. |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | säilä, yksilök. |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | säilä, yksilök. |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | säilä, joukkuek. |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | säilä, joukkuek. |  |
Áron Szilágyi (s. 14. tammikuuta 1990 Budapest) on unkarilainen miekkailija. Hän kilpaili olympialaisissa ensimmäistä kertaa vuoden 2008 kisoissa Pekingissä. Siellä hän jäi säilän yksilökilpailussa 15. ja joukkuekilpailussa seitsemännelle sijalle. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Szilágyi voitti kultaa säilän yksilökilpailussa ja hänestä tuli nuorin miekkailun henkilökohtainen olympiavoittaja 116 vuoteen. Hän otti kultaa säilän yksilökilpailussa myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Tokion 2020 olympialaisissa Szilágyi voitti semifinaalissa georgialaisen Sandro Bazadzen 15–13. Finaalissa Szilágyi voitti Luigi Samelen lukemin 15–7. Szilágyi on ensimmäinen kolme henkilökohtaista olympiakultaa peräkkäin voittanut säilämiekkailija ja ensimmäinen tähän saavutukseen pystynyt miesmiekkailija. Szilágyi oli myös mukana Unkarin joukkueessa, joka sijoittui säilän joukkuekilpailussa kolmanneksi. Myös Pariisin olympialaisissa 2024 Szilágyi sai säilän joukkuekilpailusta mitalin, kun Unkarin joukkue sijoittui toiseksi. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sen sijaan hävisi yllättäen ensimmäisen ottelunsa 27:nneksi sijoitetulle Kanadan Fares Arfalle selvin luvuin 8–15.
Äänitaso

Äänitaso (melun yhteydessä melutaso, myös äänentaso) on ihmisen kuuloaistimuksen tyyliin taajuuspainotettu äänenpainetaso. Äänitason yksikkö on desibeli. Äänitasoa mitataan äänitasomittarilla.
Äänitason vertailutaso on 20 μPa paine 1 kHz taajuudella. Kymmenkertaista painetta vastaa 20 dB suurempi tason arvo.
Äänitason mittauksessa käytetään painotussuodattimia, jotka muuttavat taajuusvastetta. Yleisesti käytetään A- ja B-suodattimia: A-suodattimella mitattu äänitaso on "A-äänitaso", C-suodattimella mitattua "C-äänitaso". Näin mittaustulokset vastaavat paremmin ihmiskorvan kuuloherkkyyttä. Melun mittauksessa painotettu tulos vastaa paremmin kuulovaurioriskiä.
Yang Yang (S)

Yang Yang (S) (kiinaksi 楊陽, s. 14. syyskuuta 1977) on kiinalainen entinen kaukalopikaluistelija.
Yang Yang on viisinkertainen henkilökohtainen maailmanmestari ja nelinkertainen joukkuemaailmanmestari. Lisäksi hänellä on henkilökohtaisista kisoista kaksi MM-hopeaa ja yksi -pronssi, ja joukkue-MM-kisoista yksi hopea. Olympialaisissa hän on saavuttanut neljä hopeaa ja yhden pronssin: Naganossa 1998 hopeaa 3 000 m viestissä, 500 metrillä ja 1 000 metrillä sekä Salt Lake Cityssä 2002 hopeaa 3 000 metrin viestissä ja pronssia 1 000 metrillä.
Yang Yang aloitti luistelemisen vuonna 1983.  Hän on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 60 kiloa. Hän käyttää nimessään S-kirjainta erotukseksi samannimisestä kollegastaan Yang Yang (A):sta.
Yang Xinhai

Yang Xinhai (kiin. 杨新海; 1965 – 14. helmikuuta 2004) oli kiinalainen sarjamurhaaja.
Xinhai todettiin vuonna 2004 syylliseksi 67 murhaan kolmen vuoden aikavälillä. Hän teki henkirikokset neljässä maakunnassa (Henan, Anhui, Shandong, Hebei), ja joskus hän surmasi kokonaisia perheitä. Tuomio tuli lisäksi 23 raiskauksesta.
Xinhailla oli rikollinen tausta. Juuri ennen pahamaineista murhaputkeaan hän oli vapautunut pakkotyöleiriltä, jolle hänet oli tuomittu raiskauksesta. Xinhai julisti halunneensa tappaa aina enemmän ja enemmän ihmisiä.
Xinhai tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Kiinassa 2004.
Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskenta

Vuoden 2010 väestönlaskennan tunnus.
Yhdysvaltojen vuoden 2010 väestönlaskenta oli Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston suorittama väestönlaskenta Yhdysvaltain asukkaista.
Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi vuonna 2004, että väestönlaskennan kulut nousevat yli 11 miljardiin Yhdysvaltain dollariin.
Väestönlaskentavirasto palkkasi laskentaa varten 48 000 osa-aikaista työntekijää Wisconsinin osavaltioon. Tämä lisäsi huomattavasti yhdysvaltalaisten työpaikkoja, joskin noin 15 miljoonaa yhdysvaltalaista on edelleen työttömänä.
Väestönlaskennan mukaan Yhdysvalloissa oli vuonna 2010 308 645 588 asukasta eli 9,7 prosenttia enemmän kuin vuonna 2000.
Muutokset edustajainhuoneessa

| Sai neljä paikkaa | Sai kaksi paikkaa | Sai yhden paikan | Menetti yhden paikan | Menetti kaksi paikkaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Texas | Florida | Arizona Georgia Nevada Etelä-Carolina Utah Washington | Illinois Iowa Louisiana Massachusetts Michigan Missouri New Jersey Pennsylvania | New York Ohio |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskenta Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain väestönlaskennat
1790
1800
1810
1820
1830
1840
1850
1860
1870
1880
1890
1900
1910
1920
1930
1940
1950
1960
1970
1980
1990
2000
2010
2020
2030
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Työstä paluu

Työstä paluu -muistomerkki
Työstä paluu on kuvanveistäjä Erkki Kannoston tekemä muistomerkki Outokummussa kauppatorin laidassa.
Yang Xiuli

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | 78 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tokio 2010 | 78 kg |  |
| Joukkue-MM-kilpailut  | Joukkue-MM-kilpailut  | Joukkue-MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Peking 2007 |  |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Pronssia | Doha 2006 |  78 kg |  |
|  Pronssia | Kanton 2010 |  78 kg |  |
Yang Xiuli (kiin. 楊秀麗, s. 1. syyskuuta 1983) on kiinalainen judoka, lajin olympiavoittaja.
Yang on saavuttanut kansainväliset menestyksensä 78 kg:n sarjassa. Vuonna 2006 hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden Vinkovcissa sekä saavutti pronssia Aasian kisoissa Dohassa. Vuonna 2007 hän sijoittui Rio de Janeiron MM-kilpailuissa viidenneksi ja saavutti Pekingissä pidetyissä joukkue-MM-kilpailuissa kultaa. Lisäksi hän oli Vejenin maailmancupkilpailussa kolmas ja sotilaiden MM-kilpailuissa Hyderabadissa toinen.
Yang voitti helmikuussa 2008 Pariisin supermaailmancupin. Pekingin olympialaisissa hän voitti kultamitalin kukistettuaan loppuottelussa Kuuban Yalennis Castillon. Joulukuussa hän voitti Tokion Grand Prix -kilpailun ja helmikuussa 2009 Wienin maailmancupin. Hän voitti Qingdaon GP-kilpailun 2009 sekä Moskovan Grand Slam -kilpailun 2009 ja 2010. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia.
Yang sai pronssia Kantonin Aasian kisoissa 2010. Hän oli samana vuonna kolmas Tokion Grand Slam -kilpailussa ja voitti Qingdaon Grand Prix'n. Vuonna 2011 hän voitti Bakun Mastersin ja oli Grand Prix -kilpailuissa toinen Qingdaossa ja kolmas Düsseldorfissa. Vuonna 2012 hän sijoittui toiseksi Almatyn Mastersissa ja Düsseldorfin GP-kilpailussa. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden Almatyssa 2013.
Yang Wenyi

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 50 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 50 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Yang Wenyi (11. tammikuuta 1972 Shanghai) on kiinalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa olympiakullan 50 metrin vapaauinnissa ja myös hopeaa Kiinan joukkueen jäsenenä 4 × 100 m vapaauintiviestissä. Hän oli voittanut jo neljä vuotta aikaisemmin Soulissa hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Yang on 178 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 62 kilogrammaa.
Yang aloitti uinnin harrastamisen 6-vuotiaana vuonna 1978. Hän aloitti 12-vuotiaana intensiivisen harjoittelun, kun hänet valittiin kotikaupunkinsa uintijoukkueeseen. Huhtikuussa 1988 Aasian mestaruuskilpailuissa Guangzhoussa Yang alitti ensimmäisenä naisena 25 sekunnin rajan 50 metrin vapaauinnissa, uimalla ajan 24,98. Hän lähti suurimpana suosikkina kyseiselle matkalle olympialaisiin, mutta Itä-Saksan Kristin Otto oli häntä parempi finaalissa. Neljä vuotta myöhemmin voittouinnissaan Yang kohenteli omia ME-lukemiaan aikaan 24,79. Ennätys säilyi Yangin hallussa vielä seuraavat kaksi vuotta. Sen rikkoi syyskuussa 1994 Yangin maannainen Le Jingyi. Yang lopetti uransa 21-vuotiaana vuonna 1993, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan. Hän toimii nykyisin shanghailaisen painoyhtiön hallituksen puheenjohtajana.
Yrjö Nykänen

Yrjö Nykänen (25. joulukuuta 1890 Leppävirta – 9. maaliskuuta 1940 Äyräpää, Vuosalmi) oli suomalainen urheilujohtaja ja -valmentaja, joka tuli tunnetuksi erityisesti voimistelun alueella. Hän harrasti omalla aktiiviurallaan 1910- ja 1920-luvuilla voimistelun lisäksi myös painia ja jalkapalloa.
Elämä

Yrjö "Jyrä" Nykäsen oma urheilu-ura lähti liikkeelle hieman hankalasti, sillä hän ei täyttänyt SVUL:n valitsijoiden asettaamaa 169 cm:n pituuden vähimmäisvaatimusta, joka vaadittiin Tukholman olympialaisten Suomea edustaneessa joukkuevoimistelujoukkueessa. Nykänen edusti silloin Viipurin Reipasta – Suomen silloista ykkösvoimisteluseuraa.
Voimistelunopettajaksi Nykänen valmistui 1915 Helsingin yliopistosta. Ensimmäiset telinevoimistelun SM-kisat järjestettiin vuonna 1916 Viipurissa, ja niissä viipurilainen Yrjö Nykänen tuli mestariksi. Sen jälkeen hän saavutti vielä voimistelun SM-hopeaa 1921 ja toisen mestaruutensa 1922. Tähän aikaan vuosina 1920–26 hän toimi Viipurin suojeluskuntapiirin urheiluohjaajana. Sisällissotaan 1918 Nykänen oli osallistunut valkoisten puolella komppanianpäällikkönä.
Nykänen pelasi myös Reippaan jalkapallojoukkueessa seuran päästessä vuosina 1918 ja 1919 finaaliin Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Monipuolinen urheiluaktiivi Nykänen oli perustamassa vuonna 1916 Viipuriin omaa painiseuraa, Viipurin Voimailijoita. Sen jäsenenä hän paini itsekin ja oli myöhemmin painituomarina.
Viipurilaisaika päättyi 1927, jolloin hän siirtyi opettajaksi Sortavalaan, jossa hän oli perustamassa Sortavalan Voima-Veikkoja. Opettajana hän toimi ensin Sortavalan seminaarin voimistelun ja terveysopin lehtorina vuosina 1927–31 ja sen jälkeen Sortavalan suomalaisen normaalilyseon voimistelun ja terveysopin lehtorina vuosina 1932–1935. Hän oli myös SVUL:n Itä-Karjalan piirin johtokunnassa, Sortavalan kaupungin urheilulautakunnan puheenjohtajana sekä Sortavalan seminaarin oman urheiluseuran Kunnon puheenjohtajana.
Tätä kautta kesti vuoteen 1935, jolloin Nykänen muutti Helsinkiin Normaalilyseon voimistelun lehtoriksi. Hän oli jo aiemmin toiminut Viipuri-aikanaan valtakunnallisesti. hän toimi Pariisin vuoden 1924 olympialaisissa Suomen voimistelujoukkueen päävalmentajana, jossa tehtävässä hän oli sen jälkeen vielä kaksissa olympialaisissa eli 1928 ja 1936. Valmennustyön lisäksi hän toimi järjestötehtävissä eli Voimisteluliiton johtokunnassa 1933–1934 ja varapuheenjohtajana 1937. Vuonna 1935 Yrjö "Jyrä" Nykänen kutsuttiin Voimisteluliiton kunniajäseneksi. Suomi oli tähän aikaan voimistelun kansainvälisellä huipulla – Ale Saarvala saavutti Suomelle ensimmäisen olympiakullan Berliinin olympialaisissa 1936. Nykänen oli vuosina 1938–1940 edustamassa Voimisteluliittoa Olympialaisen Komitean valtuuskunnassa.
Nykänen kirjoitti opettajauransa aikana voimistelunopettajille kolme kirjaa. Lisäksi hän osallistui 1930-luvulla politiikkaan: vuoden 1936 eduskuntavaaleissa Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) ehdokkaana.
Talvisodassa Yrjö Nykänen oli luutnantin arvoisena komppanianpäällikkönä JR 61:ssä. Hän kaatui Äyräpään Vuosalmella pommituksissa aivan talvisodan loppuvaiheessa 9. maaliskuuta 1940. Samana päivänä kaatui myös hänen veljensä Herman Nykänen, joka johti saman rykmentin naapurikomppaniaa. Yrjö ja Herman Nykäsen ruumiit löydettiin vasta jatkosodan aikaan, ja heidät haudattiin Viipurissa kesällä 1942.
Julkaisut

Yrjö Nykänen: Urheilun opetus : ohjeita opettajille ja urheiluneuvojille.  Helsinki:  WSOY, 1930.
Yrjö Nykänen: Voimistelun opetustaito: opettajille ja voimistelunjohtajille.  Helsinki:  WSOY, 1931.
Yrjö Nykänen: Voimistelun tuntiohjelma oppikouluja ja seminaareja varten.  Helsinki:  WSOY, 1939.
Työstökone

Sorvi on eräs työstökonetyyppi
Työstökone on kone, jolla muotoillaan metallia tai jotakin muuta kiinteää materiaalia jollakin materiaalia poistavalla menetelmällä. Työstökoneissa on jokin tapa tuottaa ohjattu liike, jolla työstettävään kappaleeseen saadaan haluttu muoto. Lastuavia työstökoneita ovat muun muassa sorvit, jyrsinkoneet ja porat. Työstökone voi olla manuaalisesti ohjattu, kuten tyypillisesti harrastuskäytössä olevat, mutta teollisessa tuotannossa olevissa on yleensä numeerinen ohjaus.
We Sold Our Soul for Rock ’n’ Roll

| We Sold Our Soul for Rock 'n' Roll Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969 – 1975
 Julkaistu:  1. joulukuuta 1975  3. helmikuuta 1976
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Rodger Bain, Mike Butcher, Patrick Meehan, Black Sabbath
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 91.17
 Levy-yhtiö:  NEMS    Vertigo Records    Warner Bros.
Listasijoitukset
  21. (19. tammikuuta 1976)    35. (helmikuu 1976)    40. (3. huhtikuuta 1976)    48. (1976)
Black Sabbathin muut julkaisut
| Sabotage 1975 | We Sold Our Soul for Rock 'n' Roll 1975 | Technical Ecstasy 1976 |
We Sold Our Soul for Rock 'n' Roll on englantilaisen heavy metal -yhtye Black Sabbathin vuoden 1975 joulukuussa (Pohjois-Amerikassa helmikuussa 1976) julkaistu ensimmäinen tupla-kokoelmalevy. Se on myynyt Pohjois-Amerikassa tuplaplatinaa ja Britanniassa hopealevyn arvoisesti.
Tietoa albumista

Albumi lasketaan viralliseksi julkaisuksi, vaikka kitaristi Tony Iommin mukaan yhtye sai tietää albumista vasta kun fanit tulivat pyytämään nimikirjoituksia sen kanteen. Albumin kokosi brittiläinen NEMS Records, joka omisti tuolloin oikeudet yhtyeen vuosien 1970-1975 materiaaliin. NEMS ja sen oikeudet myöhemmin ostanut Castle Communications tulivatkin myöhempinä vuosina julkaisemaan lukuisia vastaavanlaisia, mutta epävirallisia Sabbath-kokoelmia. Muualla Euroopassa albumin julkaisi yhtyeen varsinainen levy-yhtiö Vertigo Records ja Pohjois-Amerikassa Warner Bros.
Albumilla kuullaan materiaalia Sabbathin kuudelta ensimmäiseltä albumilta väliltä Black Sabbath ja Sabotage. Kokoelman materiaali painottuu kuitenkin neljään ensimmäiseen albumiin, eli vuosiin 1970-1972. Albumi sisältää yhtyeen tunnetuimmat ja suosituimmat kappaleet (esim. "War Pigs", "Paranoid", "Iron Man) sekä myös vähemmälle huomiolle jääneitä kappaleita, kuten "Am I Going Insane (Radio)" ja "Laguna Sunrise".
Albumi julkaistiin mustalla kannella, jossa yhtyeen ja albumin nimet lukivat punaisella tekstillä. Tekstin s-kirjaimet oli tehty "salama"-tyylillä ja valkoisella värillä. Alkuperäis-painos oli mattapintainen ja sisällä oli liite, jossa oli kuvia yhtyeestä. Sisäkannessa oli myös kuva ruumisarkussa makaavasta naisesta, jolla on risti kädessään. Tämä kuva oli NEMS:in kasettiversion etukantena.
Julkaisunsa aikaan levy pääsi Ison-Britannian listan 35. sijalle ja Yhdysvaltain Billboard-listalla 48. sijalle. Se on saanut pääasiassa positiivisia arvosteluja: Allmusic.com-sivuston kriitikko kirjoittaa albumin olevan "hyvä kattaus Osbournen ajan Sabbathista" ja Rolling Stone-lehden albumiopas antaa albumille 4 tähteä ja kertoo levyn olevan "hyvää ajanvietettä koko viikonlopuksi".
Albumin eri painokset

Albumin kappaleiden määrä on vaihdellut vuosien aikana eri painoksista riippuen. Kaikki alkuperäiset NEMS:in ja Warner Brosin vinyylipainokset eivät sisältäneet "Wicked World"-kappaletta, vaikka se oli albumin kannen kappalelistauksessa. NEMS:in kasettiversiosta ja Vertigon Euroopan vinyylipainoksista kappale löytyy, kuten myös NEMS:in vuoden 1983 sekä Castlen Raw Power-merkin vuoden 1986 uusinta-vinyylipainoksista. Joistain myöhemmistä painoksista on myös editoitu pois "N.I.B."-kappaletta edeltävä basso-soolo ("Bassically"), joka löytyy alkuperäisiltä painoksilta.
Osa albumin ensimmäisistä CD-painoksista julkaistiin yhden CD:n versioina. Raw Power-merkin vuoden 1986 yhden CD:n versio sisältää kappaleiden editointia, kun "Warning" on editoitu n. 4-minuuttiseksi ja "Children of the Grave"-kappaleesta on erikoisesti jäljellä vain n. 50:n sekunnin mittainen loppu-outro ("The Haunting"). Painoksesta puuttui "Wicked World" ja se sisälsi punaisen version kannesta. Castlen vuoden 1990 CD-painos käyttää samaa muunnosta, paitsi alkuperäisillä kansiväreillä. Pohjois-Amerikassa 1980-luvun lopulla julkaistuista yhden CD:n versioista sekä myös Vertigon painoksesta otettiin pois kappaleet "Warning", "Wicked World" ja "Laguna Sunrise". Amerikkalaisen Creative Soundsin vuoden 1987 CD-versio oli tupla-CD ja se sisälsi kaikki alkuperäis-version kappaleet (mukaan lukien "Wicked World"), tosin erilaisella kannella varustettuna. Vuonna 1998 ja 2004 julkaistut remasteroidut versiot ovat tupla-CD:itä ja sisältävät kaikki alkuperäisversion kappaleet (myös "Wicked World"). NEMS:in ja Earmarkin vuoden 1998 vinyyli-uusintapainokset eivät sisällä "Wicked World"ia.
Kappaleet > Alkuperäinen vinyyliversio sekä 2-CD-painokset > LP 1

A-puoli
Black Sabbath - 6:20
The Wizard - 4:22
Warning - 10:32
B-puoli
Paranoid - 2:50
War Pigs - 7:57
Iron Man - 5:56
Wicked World (ei kaikissa painoksissa) - 4:44
Kappaleet > Alkuperäinen vinyyliversio sekä 2-CD-painokset > LP 2

A-puoli
Tomorrow's Dream - 3:11
Fairies Wear Boots - 6:15
Changes - 4:45
Sweet Leaf - 5:03
Children of the Grave - 5:16
B-puoli
Sabbath Bloody Sabbath - 5:45
Am I Going Insane (Radio) - 4:24
Laguna Sunrise - 2:51
Snowblind - 5:28
N.I.B. - 6:06
Kaikkien kappaleiden sävellys ja sanoitus: Iommi, Osbourne, Ward ja Butler paitsi "Warning" säv. Aynsley Dunbar, John Moorshead, Alex Dmochowski ja Victor Hickling
Kappaleet > Raw Powerin vuoden 1986 ja Castlen vuoden 1990 CD-painos

Black Sabbath - 6:22
The Wizard - 4:24
Warning (edit) - 3:34
Paranoid - 2:52
War Pigs - 7:57
Iron Man - 5:58
Tomorrow's Dream - 3:13
Fairies Wear Boots - 6:17
Changes - 4:46
Sweet Leaf - 5:08
Children of the Grave (vain loppuosa "The Haunting) - 0:50
Sabbath Bloody Sabbath - 5:47
Am I Going Insane (Radio) - 4:21
Laguna Sunrise - 2:56
Snowblind - 5:31
N.I.B. - 6:05
Kappaleet > Vertigon ja Warner Brosin CD-painokset

Black Sabbath - 6:15
The Wizard - 4:20
Paranoid - 2:50
War Pigs - 7:55
Iron Man - 6:00
Tomorrow's Dream - 3:08
Fairies Wear Boots - 6:13
Changes - 4:41
Sweet Leaf - 5:02
Children of the Grave - 5:15
Sabbath Bloody Sabbath - 5:35
Am I Going Insane (Radio) - 4:13
Snowblind - 5:28
N.I.B. - 6:16
Kokoonpano

Ozzy Osbourne – laulu
Tony Iommi – kitara
Geezer Butler – basso
Bill Ward – rummut
Arvostelut

Allmusic ()
Rolling Stone Album Guide ()
Robert Christgau (C, negatiivinen) linkki
Julkaisuhistoria

1975: NEMS 6641-335 (2-LP, UK, ei "Wicked World"ia)
1975: NEMS NECD 101 (MC, UK, sis. "Wicked World")
1975: Vertigo 6641 335 (2-LP, EU, sis. "Wicked World")
1976: Warner Bros 2BS 2969 (2-LP, US, ei "Wicked World"ia)
1983: NEMS NELD 101 (2-LP, UK, sis. "Wicked World")
1986: Raw Power RAWLP 017 (2-LP, EU, sis. "Wicked World")
1986: Raw Power RAWCD017 (1-CD, EU, punainen kansi, ei "Wicked World", "Warning ja "Children of the Grave" editoitu)
1987: Creative Sounds CLS-NEMS-8001 (2-CD, US, erilainen kansi, sis. "Wicked World")
1988: Warner Bros 2923-2 (1-CD, US, ei "Wicked World"ia, "Warning"ia ja "Laguna Sunrise"a)
198?: Vertigo 832 705-2 (1-CD, EU, ei "Wicked World"ia, "Warning"ia ja "Laguna Sunrise"a)
1990: Castle Communications CCSCD 249 (1-CD, UK, ei "Wicked World"ia, "Warning" ja "Children of the Grave" editoitu)
1998: Essential ESDCD605 (2-CD, UK, remasteroitu, sis. "Wicked World")
1998: NEMS NELD 101 (2-LP, UK, 180g vinyyli, rajoitettu painos, ei "Wicked World"ia)
1998: Earmark EA41007DLP (2-LP, EU, ei "Wicked World"ia)
2004: Sanctuary SMDDD078 (2-CD, UK, remasteroitu, sis. "Wicked World")
Aiheesta muualla

We Sold Our Soul for Rock ’n’ Roll Discogsissa. (englanniksi)
Albumi We Sold Our Soul for Rock ’n’ Roll Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
X-Men: Days of Future Past

| X-Men: Days of Future Past |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bryan Singer
Käsikirjoittaja:  Simon Kinberg Matthew Vaughn Jane Goldman
Perustuu:  Chris Claremontin ja John Byrnen sarjakuvaan Menneen tulevaisuuden päivät
Tuottaja:  Lauren Shuler Donner Bryan Singer Simon Kinberg Matthew Vaughn
Säveltäjä:  John Ottman
Kuvaaja:  Newton Thomas Sigel
Leikkaaja:  John Ottman
Tuotantosuunnittelija:  John Myhre
Pääosat:  Hugh Jackman James McAvoy Michael Fassbender Jennifer Lawrence Halle Berry Nicholas Hoult Anna Paquin Ellen Page Peter Dinklage Shawn Ashmore Omar Sy Ian McKellen Patrick Stewart
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Marvel Entertainment Bad Hat Harry Productions Donners' Company TSG Entertainment
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:   2014-05-1010. toukokuuta 2014 (Yhdysvallat)  2014-05-2323. toukokuuta 2014 (Suomi)  
Kesto:  131 min (teatteriversio) 149 min (pidennetty versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa dollaria
Tuotto:  746 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  X-Men: First Class
Seuraaja:  X-Men: Apocalypse
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
X-Men: Days of Future Past on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin luomaan supersankariryhmään Ryhmä-X. Elokuvan on ohjannut Bryan Singer ja käsikirjoittaneet Simon Kinberg, Matthew Vaughn ja Jane Goldman. Se on X-Men-elokuvasarjan seitsemäs osa ja toimii jatko-osana sekä vuoden 2006 elokuvalle X-Men: Viimeinen kohtaaminen että vuoden 2011 elokuvalle X-Men: First Class. Elokuvan juonen inspiraationa toimii Chris Claremontin ja John Byrnen vuonna 1981 Uncanny X-Men -sarjakuvissa julkaisema tarina Menneen tulevaisuuden päivät. Elokuva sijoittuu kahteen eri aikaan, Wolverinen matkustaessa vuoteen 1973 muuttamaan historia ja estämään tapahtuma, josta muodostuu uhka sekä mutanteille että ihmisille. Elokuvan pääosissa näyttelevät Hugh Jackman, James McAvoy, Michael Fassbender, Jennifer Lawrence, Halle Berry, Anna Paquin, Ellen Page, Peter Dinklage, Ian McKellen ja Patrick Stewart.
200 miljoonan dollarin budjetilla tuotetun elokuvan kuvaukset alkoivat Montrealissa, Quebecissä huhtikuussa 2013 ja päättyivät saman vuoden elokuussa. Lisäkuvaukset sijoittuivat marraskuun 2013 ja helmikuun 2014 välille. Elokuva sai ensi-iltansa 23. toukokuuta 2014.
X-Men: Days of Future Past sai elokuvasarjan parhaat arvostelut. Se sai ylistystä tarinastaan, visuaalisista efekteistä, näyttelemisestä ja temaattisista elementeistä. Se tuotti maailmanlaajuisesti yli 747 miljoonaa dollaria ja on vuoden 2014 kuudenneksi eniten tuottanut elokuva ja koko elokuvasarjan eniten tuottanut elokuva vuoteen 2016 asti, jolloin Deadpool ohitti sen. Elokuva sai visuaalisista tehosteistaan elokuvasarjan ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden.
Elokuvan jatko-osa X-Men: Apocalypse sai ensi-iltansa 27. toukokuuta 2016. Singer palasi ohjaajaksi ja Kinberg käsikirjoittajaksi, ja McAvoy, Fassbender, Lawrence, Till, Peters, Hoult, Helman ja Jackman uusivat roolinsa.