stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lichfieldin piispa

Lichfieldin piispa on Englannin kirkon Lichfieldin hiippakunnan piispa.
| Viranhaltija | Hallintokausi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- |
Mercian hiippakunta
| Diuma | vuoden 655 jälkeen |  |
| Ceollach | päivämäärät ei tiedossa |  |
Lichfieldin hiippakunta
| Pyhä Chad | 669–672 |  |
| Winfrith | 672–n. 674 |  |
| Seaxwulf | 676–691 |  |
| Headda | 691– |  |
| Aldwine | 731–737 |  |
| Witta | 737– |  |
Hemele: 
Cuthfrith: 
Berhthun: 
| Hygeberht | 779–799 | Offa nimitti arkkipiispaksi 787 |
Eadwulf: 
Herewine: 
Æthelwold: 
Hunberght: 
Cynefrith: 
Tunberht: 
Wulfsige: 
Burgheard: 
Wulfred: 
Wigmund: 
Ælfwine: 
Wulfgar: 
Cynesige: 
Wynsige: 
Elphege: 
Godwin: 
Leofgar: 
| Brihtmaer | n. 1027–1039 |  |
| Wulfsige | 1039–1053 |  |
| Leofwin | 1053–1067 |  |
Lichfieldin hiippakunta
| Rober de Limesey | 1102–1117 |  |
| Robert Peche | 1121–1126 |  |
| Roger de Clinton | 1129–1148 |  |
| Walter Durdent | 1149–1159 |  |
| Richard Peche | 1161–1182 |  |
| Gerard la Pucelle | 1183–1184 |  |
| William de Manchester | 1239 | Valittiin mutta kieltäytyi |
Coventryn ja Lichfieldin hiippakunta
| Hugh de Pateshull | 1239–1241 |  |
| Richard le Gras | 1241 | Valittiin mutta kieltäytyi |
| Robert de Monte Pessulano | 1243 | Valittiin mutta kieltäytyi |
| Roger Weseham | 1245–1256 |  |
| Roger de Meyland | 1258–1295 |  |
| Walter Langton | 1296–1321 |  |
| Roger Northburgh | 1322–1358 |  |
| Robert de Stretton | 1360–1385 |  |
| Walter Skirlaw | 1386 |  |
| Richard le Scrope | 1386-1398 |  |
| John Burghill | 1398–1414 |  |
| John Catterick | 1415–1419 |  |
| James Cary | 1419 |  |
| William Heyworth | 1420–1447 |  |
| William Booth | 1447–1452 |  |
| Nicholas Close | 1452 |  |
| Reginald Boulers | 1453–1459 |  |
| John Hales | 1459–1490 |  |
| William Smyth | 1493–1496 |  |
| John Arundel | 1496–1502 |  |
| Geoffrey Blythe | 1503–1531 |  |
| Rowland Lee | 1534–1539 |  |
Lichfieldin ja Coventryn hiippakunta
| Rowland Lee | 1539–1543 |  |
| Richard Sampson | 1543–1554 |  |
| Ralph Baines | 1554–1559 |  |
| Thomas Bentham | 1560–1579 |  |
| William Overton | 1580–1609 |  |
| George Abbot | 1609–1610 |  |
| Richard Neile | 1610–1614 |  |
| John Overall | 1614–1618 |  |
| Thomas Morton | 1619–1632 |  |
| Robert Wright | 1632–1643 |  |
| Accepted Frewen | 1644–1660 |  |
| John Hacket | 1661–1670 |  |
| Thomas Wood | 1671–1692 |  |
| William Lloyd | 1692–1699 |  |
| John Hough | 1699–1717 |  |
| Edward Chandler | 1717–1730 |  |
| Richard Smalbroke | 1731–1749 |  |
| Frederick Cornwallis | 1750–1768 |  |
| John Egerton | 1768–1771 |  |
| Brownlow North | 1771–1774 |  |
| Richard Hurd | 1775–1781 |  |
| James Cornwallis | 1781–1824 |  |
| Henry Ryder | 1824–1836 |  |
| Samuel Butler | 1836–1837 |  |
Lichfieldin hiippakunta
| Samuel Butler | 1837-1839 |  |
| James Bowstead | 1840-1843 |  |
| John Lonsdale | 1843-1868 |  |
| George Selwyn | 1868-1878 |  |
| William Maclagan | 1878-1891 |  |
| Augustus Legge | 1891-1913 |  |
| John Kempthorne | 1913-1937 |  |
|  Edward Woods | 1937-1953 |  |
| Stretton Reeve | 1953-1974 |  |
| Kenneth Skelton | 1975-1984 |  |
| Keith Sutton | 1984-2003 |  |
| Jonathan Gledhill | 2003- |  |
Lamminpäänlammi (Tammela)

| Lamminpäänlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°49′46″N, 23°57′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Salmenoja Pehkijärveen 
Järvinumero:  35.933.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,7 m 
Rantaviiva:  2,227 km 
Pinta-ala:  0,12966 km² 
 fiLamminpäänlammi 
Lamminpäänlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lamminpäälammi kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 13,0 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee neljä suurempaa ojaa, joista yksi on Mallasoja ja toinen on Heinivahon laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä Salmenoja Pehkijärveen. Järvien korkeusero on kartan mukaan vain 10 senttimetriä.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi peltomaata. Rannalle on rakennettu neljä loma-asuntoa ja maatila. Näihin johtavat tiet eteläpuolelta ohittavalta valtatieltä 10.
Luonnontila

Lamminpäänlammi on ollut aiemmin samaa järviallasta Pehkijärven kanssa, mutta lammi kuroutui siitä irti järvenlaskun yhteydessä 1800-luvulla. Järvien välinen alue maatui ja veden alle jääneet alueet ovat matalia ja vesikasvillisuutta kasvavia rantoja. Lammista on noin puolet avovettä.
Kunnostus

Pehkijärven suojeluyhdistys perustettiin vuonna 2002 ja tarkoituksena on edistää Pehkijärven tilaa. Koska Lamminpäälammi on osa Pehkijärven aluetta, koskettavat yhdistyksen toimet myös sitä. Tästä on osoituksena Pehkijärven vedenpinnan nosto, jonka vaikutukset ulottuvat myös lammille. Hankkeessa ruopataan Salmenojaa veneilylle riittävään syvyyteen.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Pehkijärven nimi kirjoitettiin "Päch järvi". Järvelle oli piirretty eräs ylityspaikka nykyisen Salmenojan kohdalle. Kartassa järven muodoista voi päätellä, että vedenpinta oli tuolloin korkeammalla kuin nykyään. Lammenpäässä ei erotu kartassa ojaa vaan ylityspaikkaan oli piirretty kapeikko. Vielä tuolloin molemmat järvet olivat yhtä, joten Lamminpäälammi on ollut itsenäinen järvi vasta 150 vuotta.
Pehkijärven järvenlaskun historia tunnetaan heikosti. Sopimushetkeä tai itse laskun tapahtumavuosia ei tiedetä. Ensimmäisen järvenlaskun paljastamat maatumat jaettiin vuonna 1836 pidetyssä katselmuksessa, joka sisälsi myös järvien väliin paljastuneen kannaksen. Koska jako toimitettiin samaan aikaan Susikaslammin jaon kanssa, on mahdollista, että molemmat järvenlaskut suoritettiin samanaikaisesti.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimeksi oli kirjoitettu "Lammenpää-lampi", joka sijaitsi Lammenpään talon vieressä.
Lennart Skoglund

Lennart Skoglund (vasemmalla) ja Kjell Rosén ennen Interin ja Torinon välistä ottelua noin vuonna 1950.
Karl Lennart ”Nacka” Skoglund (24. joulukuuta 1929 Tukholma - 8. heinäkuuta 1975 Tukholma) oli ruotsalainen jalkapalloilija.
Skoglund edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan IK Stjärnania, Hammarby IF:ää, AIK:ta ja Kärrtorps IK:ta sekä Italiassa Inter Milanoa, Sampdoriaa ja Palermoa. Hän saavutti Interin riveissä kaksi Italian mestaruutta. Ruotsin maajoukkueen riveissä Skoglund saavutti vuoden 1950 MM-kisoissa pronssia ja vuoden 1958 MM-kotikisoissa hopeaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lennart Skoglund Wikimedia Commonsissa
Lennart Samuelsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Samuelsson noin vuonna 1952. |  Samuelsson noin vuonna 1952. |  Samuelsson noin vuonna 1952. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1950 |  |  |
Torsten Lennart Samuelsson (4. heinäkuuta 1924 Borgstena, Borås – 27. marraskuuta 2012 Borlänge) oli ruotsalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Samuelsson kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-pronssia Brasiliassa 1950. Hän toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana.
Samuelsson kuoli Borlängessä 88-vuotiaana 27. marraskuuta 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lennart Samuelsson Wikimedia Commonsissa
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1950
1 Svensson
2 Samuelsson
3 E. Nilsson
4 Andersson
5 Nordahl
6 Gärd
7 Sundqvist
8 Palmér
9 Jeppson
10 Skoglund
11 S. Nilsson
12 Lindberg
13 Månsson
14 Johansson
15 Jönsson
16 Mellberg
17 Rydell
18 Åhlund
Valmentaja Raynor
Kupiškisin kunnallispiiri

| Kupiškisin kunnallispiiri (Kupiškio rajono savivaldybė) |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Liettua
Lääni:  Panevėžysin lääni
Hallinnollinen keskus:  Kupiškis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1080 km²
Väkiluku (2008):  23 118
 – Väestötiheys:  22,8 as./km²
 
 www.kupiskis.lt  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kupiškisin kunnallispiiri (liett. Kupiškio rajono savivaldybė) on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Panevėžysin läänissä. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 23 118 asukasta. Elinkeinoja kunnallispiirin alueella ovat muun muassa turvetuotanto, puutavaroiden, rakennustarvikkeiden ja vaatteiden valmistus sekä maataloustuotteiden kehittäminen.
Asutuskeskukset > Kaupungit

Kupiškis (hallinnollinen keskus)
Subačius
Asutuskeskukset > Kauppalat

Šimonys
Skapiškis
Alizava
Asutuskeskukset > Kylät

Noriūnai
Šepeta
Rudiliai
Aukštupėnai
Adomynė
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnallispiirin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)
Panevėžysin lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Biržain kunnallispiiri • Kupiškisin kunnallispiiri • Panevėžysin kaupunkikunta • Panevėžysin kunnallispiiri • Pasvalysin kunnallispiiri • Rokiškisin kunnallispiiri
Kaupungit:  Biržai • Vabalninkas • Kupiškis • Subačius • Panevėžys • Ramygala • Pasvalys • Joniškėlis • Rokiškis • Obeliai • Pandėlys
Kauppalat:  Nemunėlio Radviliškis • Šimonys • Skapiškis • Alizava • Krekenava • Naujamiestis • Pumpėnai • Saločiai • Pušalotas • Vaškai •  Juodupė • Kamajai • Panemunėlis
Kylät:  Biržai (kylä) • Rinkuškiai • Medeikiai • Kirdonys • Naciūnai • Germaniškis • Parovėja • Noriūnai • Šepeta • Rudiliai • Aukštupėnai • Adomynė • Dembava • Velžys • Piniava • Pažagieniai • Jotainiai • Liūdynė • Vaivadai • Šilagalys • Mikoliškis • Ustukiai • Narteikiai • Pajiešmeniai • Kavoliškis • Skemai • Laibgaliai • Bajorai
Liettuan läänit ja kunnallispiirit
| --- | --- |
Alytus:   Alutys  Druskininkai  Varēna  Lazdijai 
Kaunas:   Birštonas  Jonava  Kaišiadorys  Kaunas  Kaunasin kaupunkikunta  Kēdainiai  Prienai  Raseiniai 
Klaipėda:   Klaipėdan kaupunkikunta  Klaipėdan kunnallispiiri  Kretinga  Neringa  Palangan kaupunkikunta  Skuodas  Šilutė 
Marijampolė:   Kalvarija  Marijampolėn kunta  Šakiai  Vilkaviškis  Kazlų Rūdan kunta 
Panevėžys:   Biržai  Kupiškis  Panevėžysin kaupunkikunta  Panevėžysin kunnallispiiri  Pasvalys  Rokiškis 
Šiauliai:   Akmenė  Joniškis  Kelmė  Pakruojis  Radviliškis  Šiauliain kaupunkikunta  Šiauliain kunnallispiiri 
Tauragė:   Jurbarkas  Pagėgiai  Šilalė  Tauragė 
Telšiai:   Mažeikiai  Plungė  Rietavas  Telšiai 
Utena:   Anykščiai  Ignalina  Utena  Visaginasin kaupunkikunta  Zarasai  Molėtai 
Vilna:   Elektrėnai  Šalčininkai  Širvintos  Švenčionys  Trakai  Ukmergė  Vilnan kaupunkikunta  Vilnan kunnallispiiri
Lessing

Lessing on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Doris Lessing (1919–2013), brittiläinen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Gotthold Ephraim Lessing (1729–1781), saksalainen runoilija
Roland Lessing (s. 1978), virolainen ampumahiihtäjä
Theodor Lessing (1872–1933), saksanjuutalainen filosofi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leslie Graham

Robert Leslie "Les" Graham (14. syyskuuta 1911 Wallasey – 12. kesäkuuta 1953 Mansaari) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilijä ja lajin maailmanmestari. Hän oli yksi aikansa parhaimpia ratamoottoripyöräilijöitä, ennen menehtymistään kesken Mansaaren TT-ajojen.
Aiheesta muualla

Leslie Graham MotoGP.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
500cc / MotoGP -luokan kuljettajien maailmanmestarit
Logaritminen tuulilaki

Kitkanopeus on määritelmänsä mukaan  u_{*}={\sqrt {\frac {\tau _{0}}{\rho }}}={\sqrt {-{\overline {u^{\prime }w^{\prime }}}}}, jossa  \tau _{0} on liikemäärän vuo. Kitkanopeuden yksikkö on  {\frac {m}{s}}, mutta se ei ole todellinen nopeus, vaan skaalasuure pintakerroksessa.
Neutraalissa stationäärisessä pintakerroksessa potentiaalilämpötila  \theta  on vakio korkeuden suhteen. Tällaisessa pintakerroksessa ei esiinny nostevoimia ja myös kinemaattinen lämmönvuo  {\overline {w^{\prime }\theta ^{\prime }}}= 0. Tuuliprofiili neutraalissa ilmakerroksessa noudattaa logaritmista tuulilakia, eli tuulen nopeus  u korkeuden  z funktiona on  u(z)={\frac {u_{*}}{k}}ln({\frac {z}{z_{0}}}), jossa  z_{0} on rosoisuusparametri ja  k Von Kármánin vakio (0,4). Rosoisuusparametrin yksikkö on  m ja Karmanin vakio on dimensioton luku. Rosoisuusparametri kertoo pinnan aerodynaamisen rosoisuuden. Tyypillisiä arvoja ovat jäälle  10^{-5}\,, nurmikolle  10^{-2}\,, metsälle 1 ja Helsingin keskustalle 1,5. Siirroskorkeus  z_{d} tarvitaan, jos rosoisuuselementit ovat hyvin suuria. Se voidaan arvioida kaavalla  z_{d}={\frac {2}{3}}z_{H}, jossa  z_{H} on rosoisuuselementin korkeus, esimerkiksi puun pituus. Vasta siirroskorkeuden yläpuolella alkaa vaikuttaa logaritminen tuulilaki.
Lichtenhagen (Rostock)

Lichtenhagenin sijainti Rostockin alueella.
Lichtenhagen on Mecklenburg-Etu-Pommerissa sijaitsevan Rostockin kaupungin kaupunginosa, joka sijaitsee keskustasta noin 10 kilometriä luoteeseen.
Sonnenblumenhaus (Auringonkukkatalo)
Lichtenhagen on DDR:n ajalla rakennettu betonilähiö. Se on rakennettu vuosina 1972 – 1976 ja siellä asuu noin 14 000 asukasta. Lichtenhagen tuli tunnetuksi vuoden 1992 elokuussa mellakoissa, joissa uusnatsit heittelivät polttopulloja ulkomaalaisten asuttamiin rakennuksiin. Erityisen vihan kohteeksi joutui suurikokoinen Sonnenblumenhaus, joka syttyi osittain tuleen. Nimensä talo on saanut talon päätyä koristavista auringonkukkakuvioista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lichtenhagen (Rostock) Wikimedia Commonsissa
Loissieni

Loissienet ovat sieniä, jotka hankkivat ravintonsa elävästä isäntäkasvista tai -eläimestä, tai käyttävät niitä muuten hyödyksi, eli ne loisivat. Tämä on vastakohta symbioottisille sienille, joiden isäntäkasvit hyötyvät liitosta.
Kasveissa eläviä loissieniä on esimerkiksi: kuusentuomiruoste (Thekopsora areolata) ja kuusensuopursuruoste (Chrysomyxa ledi). Kuusensuonpursuruosteen varsinainen isäntäkasvi on kuusi, mutta nimensämukaisesti se käyttää väli-isäntänä suopursua. Loissienen pahin tuho kuuselle on yhdenvuoden neulastuotannon tuhoutuminen, mikä hidastaa puun kasvua
Eläinten loissienistä varmasti yksi erikoisimmista on Ophiocordyceps -suvun loissieni, joka näyttää ottavan Camponotus leonardi -hevosmuurahaisen täydellisesti hallintaan. Sienen vaikutus saa muurahaisen käyttäytymään täysin lajin vastaisesti. Ensin se poistuu yhdyskunnasta ja tarrautuu hampailla lehden alapintaa, ja jää siihen kuolemaan. Lopulta loissienen itiöemä kasvaa muurahaisesta ulos ja näin sieni pääsee leviämään.
Lauga järv

| Lauga järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°56′11″N, 27°05′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kariojan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Vana-Koiola oja  Vana-Koiola järvestä
Laskuoja:  Vana-Koiola oja  Kariojaan 
Järvinumero:  VEE2127400
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,6 m  mpy. 
Pituus:  0,465 km  
Leveys:  0,46 km  
Rantaviiva:  1,451 km  
Pinta-ala:  13,9 ha  
Tilavuus:  0,000313 km³ 
Keskisyvyys:  2,3 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Valuma-alue:  12,2 km²
Saaria:  ei saaria 
 fiLauga järv 
Lauga järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Laugan kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu niin kutsuttuun Tsolgon järviketjuun.
Maantietoa

Järvi on 470 metriä pitkä, 460 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,9 hehtaaria. Järven kaakkoisrannat ovat peltomaiden ympäröimät, mutta muualla rannoille tulee metsämaat rantaan asti. Laugan kylä ja sen haja-asutus ulottuvat ulottuu kaakkoisrantaan saakka. Järven syvyys on 6,0 metriä ja keskisyvyys on 2,3 metriä. Järven tilavuus on noin 313 000 kuutiometriä eikä siinä ole saaria. Lähin järvi on Karsna järv, jonne on matkaa 450 metriä. Rantaviivan pituus on 1,45 kilometriä pitkä.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv). Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (vir. düstroofne tai rabade huumustoiteline, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).
Järvi on puoliksi viljelymaiden ympäröimä ja sen rannat ovat kovaa hiekkamaata tai soraa. Vedenväri on punainen ja näkösyvyys on 0,8 metriä. Järven vesi sekoittuu helposti ja samalla se lämpenee hyvin kesäisin. Vuonna 1961 tutkittiin sen vesikasvillisuutta ja silloin löydettiin 15 eri kasvilajia. Vedessä eli vähän kasviplanktonia, mutta eläinplanktonin määrä oli runsas. Järven kalakanta on runsas. Yleisiä lajeja ovat lahna, ahven, hauki ja ruutana, sekä vähälukuisina allikkosalakka ja mutakala.
Vesistösuhteita

Lauga järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Vana-Koiola oja on Kariojan sivuhaara. Järveen tulevista ojista Vana-Koiola oja on tärkein. Se alkaa Vana-Koiola järvestä ja laskee Laugaan pohjoisesta. Tämän lisäksi järveen on johdettu kolme muutakin ojaa. Laugan lähettyvillä olevat järvet luetaan kuuluvaksi tähän valuma-alueeseen, vaikka niistä ei tule suoraan siihen niiden ojia. Vana Koiola oja yhtyy Kariojaan, joka vuorostaan yhtyy alempana Võhanduun. Järven valuma-alueen pinta-ala on 12,2 neliökilometriä. Vesi vaihtuu Lauga järvessä keskimäärin 10 kertaa vuodessa eli noin 37 vuorokauden välein. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Lentue

Uuden-Seelannin ilmavoimien neljän BAC Strikemaster -koneen lentue muodostelmassa.
lennosto
lentorykmentti
laivue
lentue
parvi
pari tai partio
Lentue on  ilmavoimien perusyksikkö. Kolme tai neljä lentuetta muodostaa laivueen.
Lentue voi olla joko operatiivinen tai ei-operatiivinenselvennä.
Lentue Suomessa

Vuonna 2017 Suomessa oli kolmetoista lentuetta. Lentueilla on erilaisia tehtäviä. Ne vastaavat operatiivisesta lentotoiminnasta, kaluston kehitys- projekteista ja eri konetyyppien lentäjien koulutuksesta.
Kapteeni Hans Windin luentojen sekä Torsti Tallgrenin muistiinpanojen mukaan Suomen ilmavoimien lentue  koostui toisen maailmansodan aikaan 8-12 lentokoneesta eli kahdesta tai kolmesta parvesta, joka taas koostui neljästä lentokoneesta:
Tukilentolaivueen ja Hävittäjälentolaivue 41:n kolme lentuetta ovat esimerkki lentueista. Myös Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivue jakautui ennen 2010-luvun organisaatiouudistusta kolmeen vartiolentueeseen. Nyttemmin lakkautettuun Kuljetuslentolaivueeseen kuului Helikopterilentue (HekoLtue).
Lentue voi jakautua toiminnallisesti jaoksiin kuten käyttöjaos.
Lentue lyhennettään ltue.
Loismonnit

| Loismonnit |
| --- | --- |
 Loismonni (Vandellia cirrhosa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Loismonnit   Trichomycteridae  Bleeker, 1858
Katso myös
   Loismonnit Wikispeciesissä   Loismonnit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loismonnit (Trichomycteridae) ovat kaloja, joita tunnetaan noin 286 lajia Panaman, Costa Rican ja Etelä-Amerikan sisävesissä. Kaikki loismonnilajit eivät ole viiksekkäitä, mutta kaikilla loismonneilla on paljas iho ja solakka ruumis. Jotkut loismonnit loisivat vesieläimissä ja toisissa kaloissa.
Lappland

Lappland (ruotsia, norjaa tai saksaa: "Lappi") tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Lappi, alue Norjan, Ruotsin, Suomen ja Venäjän pohjoisosassa
Lappi (ruots. Lappland), maakunta Pohjois-Ruotsissa
Lapplandsender, saksalainen radioasema Suomen Lapissa jatkosodan aikana
Lappland-Kurier, sanomalehti Lapin saksalaisille sotilaille
Lappland (laiva 1900), saksalainen rahtilaiva, upposi 1900
Lappland (laiva 2. maailmansota), saksalainen kuljetuslaiva, operoi Itämerellä toisen maailmansodan loppuvaiheissa (7 650 BRT)
Lappilainen

| --- | --- |
:  Määritelmä: Lapista peräisin oleva, Lappiin liittyvä. 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Lappilainen. Katso lappilainen Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Kupittaankatu
Kerrostalojen aikakauteen > I ja II kaupunginosa

Kupittaankadun ja Itäisen Pitkäkadun välissä olevia, suhteellisen kapeita kortteleita alettiin muuttaa puutaloalueista korkeiden kerrostalojen alueiksi 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa. Uudenmaankadun suuntaan Kaivokadulta, jota jatkettiin Itäisen Pitkäkadun yli Kupittaankadulle vasta 1960-luvun alussa Lounais-Suomen Osuusteurastamon liikennettä helpottamaan, sijainneista taloista Kupittaankatu 9, 11 ja 13 purettiin 1960-luvun puolivälissä. Kupittaankatu 11:n rakennus oli vuodelta 1828 ja sen oli suunnitellut Gustaf Friberg. Kupittaankatu 9:n eli Itäinen Pitkäkatu 10:n vuosina 1965–1966 rakennetun, Pekka Pitkäsen suunnitteleman kerrostalon toinen pitkä seinusta on porrastettu, jotta mahdollisimman moneen asuntoon avautuu näkymä Kupittaanpuistoon. Kupittaankatu 15:n kymmenen asuntoa käsittänyt pitkä puutalo purettiin 1980-luvun alussa. Kupittaankatu 17 ja 19 purettiin 1960-luvun alussa. Jälkimmäisellä tontilla oli muun muassa vuonna 1902 valmistunut Anton Salvianderin suunnittelema kiviveistämö.
Uudenmaankadun toisella puolella oleva, vuonna 1833 valmistunut Erik Johan Wennerqvistin suunnittelema kulmatalo ja vuonna 1890 valmistunut Arthur Kajanuksen suunnittelema tiilinen talousrakennus purettiin vuonna 1979. Tontti oli yli vuosikymmenen tyhjillään, kunnes siihen valmistui alkuvuosinaan TPS:n talona tunnettu rakennus. Ruotsalaistalojen aluetta vastapäätä Kupittaankatu 23 purettiin 1970-luvun puolivälissä ja seuraava tontti 1960-luvun jälkipuoliskolla. Kupittaankatu 27:n talot, muun muassa vuodelta 1832 ollut Tähtitorninkadun kulmatalo, purettiin 1960-luvun alussa.
Kupittaankatu 29:ään rakennettiin kerrostalo vuosina 1960–1961 mutta sisäpihalle vuonna 1911 rakennettu kaksikerroksinen kivitalo on säästynyt purkamiselta. Kupittaankatu 31:tä alettiin rakentaa vuonna 1829. Sisäpihalle tehtiin vuonna 1959 arkkitehti Olli Kestilän suunnittelema omakotitalo, jonka korvasi kerrostalo vuonna 2007. Kupittaankatu 33:n tontin omisti ensimmäiset vuosikymmenet koruseppä Carl Fredrik Wulff, joka rakennutti asuintalon Kupittaankadun varteen vuonna 1830. Seuraavan vuosisadan alussa paikalla toimi konepaja parikymmentä vuotta ja sitten valimo yli 30 vuotta. Kerrostalot rakennettiin paikalle vuosina 1960–1961. Kupittaankatu 35:n talot purettiin vuonna 1975 ja kerrostalo valmistui vuonna 1981. Kupittaankatu 37:n kolmesta vuonna 1829 rakennetusta asuintalosta yksi Erik Johan Wennerqvistin suunnittelema ulottui Itäiseltä Pitkäkadulta Kupittaankadulle. Sille sekä seuraavalle tontille rakennettiin kerrostalo vuosina 1959–1961. Kaskenkadun kulmauksessa olevan Kupittaankatu 41:n vanhat talot purettiin 1960-luvun alussa.