stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herala

Herala on suomenkielinen sukunimi. Herala-nimisiä henkilöitä:
Heidi Herala (s. 1960), näyttelijä, Helge Heralan tytär
Helge Herala (1922–2010), näyttelijä, koomikko ja leipuri
Jarkko Herala (1952–1974), näyttelijä, Helge Heralan poika
Niina Backman (o.s. Herala, s. 1983), malli ja juontaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Inkakerttuli

| Inkakerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Inkakerttulit Myiothlypis
Laji::  signata
Kaksiosainen nimi
 Myiothlypis signata  (Berlepsch & Stolzmann, 1906) 
Synonyymit
 Basileuterus signatus 

Katso myös
   Inkakerttuli Wikispeciesissä   Inkakerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Inkakerttuli (Myiothlypis signata) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Inkakerttulia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Kolumbiassa ja Perussa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kenttäkerttuli

| Kenttäkerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Inkakerttulit Myiothlypis
Laji::  flaveola
Kaksiosainen nimi
 Myiothlypis flaveola  (Baird, 1865) 
Synonyymit
 Basileuterus flaveolus 

Katso myös
   Kenttäkerttuli Wikispeciesissä   Kenttäkerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kenttäkerttuli (Myiothlypis flaveola) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kenttäkerttulia tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan keskiosissa sekä Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Se ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yleislääketiede

Yleislääkärit hoitavat eri ikäisiä potilaita.
Yleislääketieteessä käsitellään laajoja kokonaisuuksia. Siinä osaaminen ei rajaudu vain tauteihin tai elinjärjestelmiin. Yleislääketieteessä korostuu hoidon jatkuvuus ja laaja-alaisuus. Omalääkärijärjestelmässä tehdään yhteistyötä muun terveydenhuollon kanssa ja ohjataan potilaan kulkua palveluverkostoissa. Yleislääketieteessä huomioidaan potilaan fyysiset, psyykkiset, sosiaaliset, kulttuuriset ja olemassaolon peruskysymykset. Yleislääketieteessä lääkäri tuntee alueensa väestön ja asuinympäristön sekä toimii terveyden edistämisen ja ehkäisevien toimien asiantuntijana. Yleislääketieteessä kehitetään myös omaa toimintaa ja toimintaympäristöä.
Maailman yleislääkärijärjestö WONCA julkaisi vuonna 2002 eurooppalaisen yleis- ja perhelääketieteen määritelmän. Sitä kutsutaan Wonca-puuksi. Se määrittää yleislääketieteen periaatteet, joita voidaan käyttää kaikissa terveydenhuoltojärjestelmissä toteutustavasta riippumatta. Se nostaa esille esimerkiksi potilaslähtöisen, yhteisösuuntautuneen, laaja-alaisen ja kokonaisvaltaisen työotteen sekä alalle ominaiset ongelmanratkaisutaidot ja terveydenhuollon toimintakokonaisuuksien hallinnan. Vuonna 2023 englanniksi julkaistussa versiossa on huomioitu myös planetaarinen terveys ja kestävyys.
Hoidon jatkuvuus on yleislääketieteessä sen yksi perusperiaate. Se luo turvallisuutta ja lisää luottamusta. Tämä vaikuttaa terveydenhuollon laatuun, tehokkuuteen ja kustannuksiin sekä väestön terveyteen. Hoitotulokset ja hoitoon sitoutuminen sekä terveydenhuollon ammattilaisen vuorovaikutustaidot, luottamus ja empatiakyky paranevat. Hoidon jatkuvuus vähentää myös kuolleisuutta ja sitä voidaan pitää laadun mittarina. Yleislääketieteestä on tullut opiskelijoiden keskuudessa kiinnostavin erikoistumisala Lääkäriliiton ja Suomen Medisiinariliiton tutkimusksen perusteella 2020-luvulla.
Suomessa yleislääketieteen erikoislääkärin koulutus kestää kuusi vuotta. Koulutus sisältää käytännön palvelua terveyskeskuksissa ja muilla erikoisaloilla.  Toimipaikkakoulutusta tulee suorittaa 2-5 tuntia viikossa, teoriakoulutusta vähintään 120 tuntia ja johtamisopintoja 10 opintopisteen verran.  Koulutus päättyy valtakunnalliseen kokeeseen.
Järjestöjä

Suomen yleislääkärit (GPF) parantaa perusterveydenhuoltoa ja vahvistaa yleislääkärin identiteettiä. Se osallistuu esimerkiksi lausuntojen laadintaan. Sen jäseniksi voivat liittyä perusterveydenhuoltoon orientoituneet tai siitä muuten kiinnostuneet Suomen Lääkäriliiton jäsenet.
Suomen yleislääketieteen yhdistys (SYLY ry) on perustettu vuonna 1983. Se kehittää yleislääketiedettä erikois-, opetus-, tutkimus- ja tieteenalana sekä yleislääketieteen erikoislääkäreiden työtä. Se toimii erikoislääkäreiden ja alalle erikoistuvien yhdyselimenä. Yhdistys on Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin yhdistysjäsen.
Misogynia

Misogynia (kreik. μῖσος, misos ’viha’ + γυνή, gynē ’nainen’) on naisiin ja tyttöihin kohdistuva asenne, jota yleisesti kuvaa aliarvostus tai suoranainen viha eli naisviha. Sanaa on käytetty englannissa 1650-luvulta ja ranskassa 1820 alkaen.
Misogynian tunnuspiirteet

Misogynian tunnuspiirteitä ovat vihamielisyys, halveksunta, kaksijakoisuus ja paikoilleen palauttaminen. Vihamielisyys ilmenee aggressiivisina tunteita, kuten vihana, ärtymyksenä ja raivona, jotka kumpuavat epäoikeudenmukaisuuden tunteesta ja pelosta menettää oma sosiaalinen asema. Halveksunta ja epäinhimillistäminen tarkoittavat naisten pitämistä vähempiarvoisina, esineellistämistä ja seksualisoimista. Naiset myös jaetaan usein mustavalkoisesti kahden vastakkaisen kategorian mukaan, kuten huoriksi ja pyhimyksiksi. Rajanylitykset kategorioiden välillä herättävät voimakkaita negatiivisia tunnereaktioita. Paikoilleen palauttaminen viittaa pyrkimykseen määritellä naisten asema yhteiskunnassa ja palauttaa heidät tiettyihin rooleihin ja tehtäviin.
Misogyniaa länsimaisessa kirjallisuudessa

Immanuel Kantin mukaan naisilta puuttuu kyky korkeimpaan abstraktiin ajatteluun. Oppineisuutta yrittävällä naisella ”voisi yhtä hyvin olla parta, sillä ehkäpä se ilmaisisi selvimmin sen syvällisen katsannon, johon hän pyrkii”. (1763)
G. W. F. Hegel: ”Naiset poikkeavat miehistä kuten kasvit poikkeavat eläimistä” (teoksessa Oikeusfilosofia, 1821).selvennä
Friedrich Nietzsche: "Menossa naisiin, älä unohda piiskaa!" (teoksesta Näin puhui Zarathustra, 1883–1885)
Misogynia uskonnoissa

Kreikkalaisessa mytologiassa miehet elivät rauhassa, kunnes jumalien kuningas Zeus suuttui Prometheukselle ja kirosi miehet tekemällä ensimmäisen naisen Pandoran. Pandora tuli tunnetuksi mytologiassa siitä, että avasi lippaan ja vapautti maailmaan kaikki pahat asiat, kuten kuoleman, sairauden ja vanhuuden. Käytännössä kreikan mytologia siis syytti Pandoraa (ja naisia) ja tämän lipasta maailman kaikista pahoista asioista.
Kristinusko taas kertoo, että maailman kaksi ensimmäistä ihmistä Aatami ja Eeva elivät paratiisissa ja heidät karkotettiin pois paratiisissa, kun Eeva maistoi kiellettyä hedelmää, joka antoi hänelle kyvyn erottaa oikean väärästä. Eeva myös houkutteli Aatamin maistamaan omenaa ja Eevan teko kirosi naiset ikuisesti synnytyskivuilla.
Nämä uskonnolliset tarinat voidaan tulkita esimerkkeinä misogyniasta, koska ne kertovat, että miehet elivät jumaliensa tahdon mukaan, kunnes juuri naissukupuoliset hahmot olivat ”tottelemattomia” ja tuhosivat rauhan teoillaan. Uskonnollisia tekstejä ja niiden misogynisiä viestejä on opetettu faktoina sukupolville ja käytetty tekosyinä naisten systemaattiseen sortamiseen ja oikeuksien rajoitukseen.
Myös naisten vaikeasta asemasta muslimimaissa on julkaistu kertomuksia.
Misogynia Suomessa

Nytkis-naisjärjestön 12. marraskuuta 2024 julkaisemassa tutkimuksessa kävi ilmi, että joka neljäs suomalainen alle 35-vuotias mies ajattelee naisen voivan ansaita häneen kohdistuvan väkivallan omalla pukeutumisellaan, ulkonäöllään tai käytöksellään. Kaikista miehistä näin vastasi joka viides. Asiantuntijan mielestä johtopäätökset olivat ongelmallisia työn metodisten puutteiden takia. Myös Helsingin Sanomat arvosteli pian tutkimusta: "Väkivallan vastaisen kampanjan osana teetettyyn, markkinointitoimiston toteuttamaan kyselyyn olisi terveellistä suhtautua edes pienellä osalla sitä kriittisyyttä, jolla Väestöliiton tutkijat kohtelevat omaa tutkimustaan."
Psykologinen vaikutus

Sisäistetty misogynia tarkoittaa naisten omaksumaa naisvihaa. Kun naiset kasvavat yhteiskunnassa, joka normalisoi ideaa naispuolisten ihmisten ja naisellisuuden vähempiarvoisuudesta, myös naiset alkavat nähdä itsensä ja naisellisuutensa rajoittavana ja huonona. Sisäistetty misogynia voi esiintyä naisissa yrityksenä etäännyttää itseään toisista naisista ja naisellisuudesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Numminen, Johanna: Intialaisperhe haluaa yhä mieluummin pojan – tytöistä 21 miljoonaa ei-toivottuja Yle Uutiset. 29.1.2018. Viitattu 22.7.2021.
Keinänen, Sara: ’’Kunnon miehet eivät huoli jakorasioita, niin on aina ollut ja tulee olemaan’’ : naisvihamielisyyden piirteet suomalaisessa verkkokeskustelussa deittikulttuuria koskien.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2020.  Teoksen verkkoversio Viitattu 22.7.2021.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Yle
Uuno Turhapuro menettää muistinsa

| Uuno Turhapuro menettää muistinsa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ere Kokkonen
Käsikirjoittaja:  Pertti Pasanen
Tuottaja:  Pertti Pasanen
Säveltäjä:  Jaakko Salo
Kuvaaja:  Mara Kakko   Juha Jalasti (assistentti)   Timo Jalasti (assistentti)
Leikkaaja:  Eva Jaakontalo
Lavastaja:  Kristine Elo
Pääosat:  Vesa-Matti Loiri   Marjatta Raita   Spede Pasanen   Simo Salminen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Spede-Yhtiöt
Ensi-ilta:  17. syyskuuta 1982
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  572 488
Edeltäjä:  Uuno Turhapuron aviokriisi
Seuraaja:  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uuno Turhapuro menettää muistinsa on vuonna 1982 julkaistu seitsemäs Uuno Turhapuro -elokuva.
Juoni

Elisabeth Turhapuro on kyllästynyt mieheensä Uunoon ja yrittää ottaa hänestä avioeron. Koska Uuno ei kuitenkaan pärjäisi yksin elämässä, Elisabeth alkaa kouluttaa uutta vaimoa isänsä sihteeristä Unelma Säleiköstä. Tämä kuitenkin menee pieleen, kun Uuno ja Sörsselssön törmäävät toisiinsa lyöden päänsä yhteen. Törmäyksen seurauksena Uuno menettää muistinsa ja luulee olevansa nainen. Härski Hartikainen taas puuhaa rauhanliikettä, joka synnyttäisi maailmaan lopullisen rauhan dynamiitilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Uuno Turhapuro   |
|  Marjatta Raita  | … |  Elisabeth Turhapuro   |
|  Spede Pasanen  | … |  Härski-Hartikainen   |
|  Simo Salminen  | … |  Sörsselssön   |
|  Marita Nordberg  | … |  vuorineuvoksetar Tuura   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  vuorineuvos Elmeri Tuura   |
|  Elli Castren  | … |  Unelma Säleikkö, Tuuran sihteeri   |
|  Pentti Siimes  | … |  Aivokainen, mekaanikko   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  johtaja Stiftel   |
|  Risto Aaltonen  | … |  Alkon myyjä   |
|  Leo Lastumäki  | … |  rauhanyhdistys Rauhanmiesten edustaja   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  lääkäri   |
|  Mirjam Himberg  | … |  maton tomuttaja   |
|  Aarre Karén  | … |  pankinjohtaja   |
|  Aapo Vilhunen  | … |  konstaapeli   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Alkon myyjä   |
|  Anna-Maija Kokkinen  | … |  Tuuran sihteeri   |
|  Marja-Leena Turpeinen  | … |  parturi   |
|  Erkki Karjalainen  | … |  soittokunnan johtaja   |
|  Leena Sarvi  | … |  nakinmyyjä   |
|  Jaakko Kytömaa  | … |  parturi-kampaamon asiakas   |
|  Marjut Ollila  | … |  parturi-kampaamon asiakas   |
|  Erkki Peltomaa  | … |  potilas sairaalassa   |
|  Palokunnan soittokunta  | … |  soittokunta   |
|  Procopén tytöt  | … |  kulkueessa marssivat naiset   |
Heikki Hietamiehellä oli elokuvassa rooli, mutta se leikattiin lopullisesta esityksestä pois.
Näyttelijät > Tekijät

Ohjaus: Ere Kokkonen
Tuottaja: Pertti Pasanen
Käsikirjoitus: Pertti Pasanen
Kuvaus: Mara Kakko
Leikkaus: Eva Jaakontalo
Äänitys: Pekka Lampela
Lavastus: Kristine Elo
Kuvausassistentit: Juha Jalasti ja Timo Jalasti
Valaisija: Ilari Korhonen
Äänitysassistentti: Erkki Vesterinen
Kuvaussihteeri: Marjut Ollila
Rakennusmies: Jarmo Markkanen
Järjestäjä: Tauno Lahtinen
Musiikki: Jaakko Salo
Jaakko Salon studio-orkesteri: Jaakko Salo (kapellimestari, Juhani Aaltonen, Tom Bildo, Hannu Koistinen, Kari Kuusamo, Pentti Lahti, Heikki Laurila, Teemu Salminen ja Heikki Virtanen
Negatiivinleikkaus: Leena Palmu
Tuotantoyhtiö: Spede-Yhtiöt, 1982
TV-esitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 4.5.1986 | MTV1 | 1 229 000 |
| 14.5.1994 | MTV3 | 1 194 000 |
| 15.2.1998 | MTV3 | 861 000 |
| 2.1.2005 | MTV3 | 1 088 000 |
| 24.3.2008 | MTV3 |  |
| 2.11.2013 | MTV3 |  |
| 1.7.2016 | MTV3 | 184 000 |
| 11.11.2016 | MTV3 |  |
| 16.2.2018 | MTV3 | 237 000 |
| 25.7.2018 | Sub | 120 000 |
| 29.7.2018 | Sub |  |
| 1.3.2019 | Sub | 102 000 |
| 31.7.2019 | Sub | 89 000 |
| 4.8.2019 | Sub |  |
| 12.2.2020 | Sub |  |
| 18.6.2020 | Sub | 100 000 |
| 1.4.2021 | Sub | 112 000 |
| 26.7.2021 | Sub | 52 000 |
| 27.7.2022 | Sub | 138 000 |
| 27.8.2022 | Sub | 142 000 |
| 19.8.2023 | MTV Sub |  |
| 11.7.2024 | MTV Sub |  |
Arvioita

Kari Uusitalo kirjoitti Hyvinkään Sanomissa marraskuussa 1982: ”Väreihin siirtyminen on selvästikin pienentänyt Uunon ulkoisen olemuksen vastenmielisimpiä piirteitä, ja jossakin määrin lienee myös nimiosan esittäjän perin suttuista maskeerausta samassa yhteydessä samalla siistitty.” Arvostelijoiden suhtautuminen Turhapuro-elokuviin näytti yleisesti ottaen pehmenneen sarjan edetessä. Kuitenkin myös kriittisiä ääniä kuului yhä. Esimerkiksi Kansan Uutisten Antti Lindqvist katsoi ”Uuno Turhapuro menettää muistinsa -filmosen” olevan ”laskelmoitua ja hauskuuden varjolla tehtyä asenteiden muokkausta, joka äityy tavallisten komedia-ainesten lomassa tekemään pilaa rauhanliikkeessä toimivista ihmisistä tyyliin 'turpiin tulee jos et puolusta mun rauhaani'”. Lindqvist viittasi tässä yhteydessä myös Helsingin Sanomien poliittisen pilapiirtäjän Kari Suomalaisen rauhanliikettä vähätelleisiin ja ivanneisiin piirroksiin; Suomalainen oli antanut ymmärtää kansainvälisten, riippumattomina esiintyneiden rauhanjärjestöjen olevan tosiasiassa Neuvostoliiton maailmanlaajuisten valtapyrkimysten välikappaleita.
Helsingin Sanomien kriitikko Helena Ylänen piti elokuvaa epätasaisena, mutta näki päähenkilön hahmossa kehitystä: ”Rumasta ankanpoikasesta on tullut joutsen. Pellestä on tullut klovni. Kaatuilija on löytänyt sydämensä. – – – Kun Uuno Turhapuro menettää muistinsa, hän menettää myös yliotteensa. Uuno on hämmentynyt ja hämillään. – – – Vesa-Matti Loiri on taiturimainen elokuvanäyttelijä, jolla on synnynnäinen ajan ja liikkeen taju sekä tekniikka, jollaista ei opeteta. Nyt hänen komiikassaan on myös syvyyttä ja viisautta.”
Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Uuno Turhapuro menettää muistinsa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uuno Turhapuro menettää muistinsa Elonet.
| n k Uuno Turhapuro |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat:  Uuno Turhapuro (1973)  Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975)  Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976)  Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (1977)  Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy (1978)  Uuno Turhapuron aviokriisi (1981)  Uuno Turhapuro menettää muistinsa (1982)  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983)  Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)  Uuno Epsanjassa (1985)  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)  Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)  Tupla-Uuno (1988)  Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990)  Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991)  Uuno Turhapuro Suomen Tasavallan Herra Presidentti (1992)  Uuno Turhapuron poika (1993)  Uuno Turhapuron veli (1994)  Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998)  Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004) 
TV-sarjat:  Uuno Turhapuro (1996)  Kansalainen Turhapuro (2017) 
Videopelit:  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
Peurasaaren kalmisto

Haudan numero 132 rekonstruktio Karjalan kansallismuseossa.
Löytöensineistöä Peurasaaren kalmistosta.
Antropomorfisia amuletteja sekä käärmettä esittävä esine.
Kalmiston vainajille tehdyn geenivertailun tulokset.
Peurasaaren kalmisto (ven. Оленеостровский могильник, Oleneostrovski mogilnik) sijaitsee pienessä Eteläisessä Peurasaaressa Äänisellä lähellä Äänisniemeä Karjalan tasavallassa. Se on mesoliittiseen kauteen kuuluva kohde, jossa 177 henkilöä on haudattu 141 hautaan. Henkilöiden määrän perusteella kyseessä on Venäjän suurin mesoliittinen kalmisto.
Kalmisto sijaitsee saaren korkeimman kukkulan rinteellä, joka kallistuu järven selälle päin. Paikalliset ovat jo vanhastaan tienneet haudoista ja löytäneetkin niitä itse. Vasta viereisen avokaivoksen henkilökunta teki löydöstä ilmoituksen vuonna 1936 ja aluetta alettiin tutkia vuosina 1936–1938 arkeologi Vladislav Ravdonikaksen johdolla. Tätä ennen lukuisia hautoja ehti tuhoutua.
Kalmisto ajoitettiin ensin noin vuoteen 3 000 eaa. eli neoliittiseksi, mutta myöhemmin ajoitusmenetelmät korjasivat ajoitukseksi 6400–6000 eaa. eli mesoliittisen kauden.
Hautaukset

Hautaamisessa oli käytössä mesoliittisellakin kaudella hyvin perinteisiä tapoja. Vainajan peittäminen punamullalla on hyvin vanha tapa, joka oli Peurasaaren kalmistossakin käytössä. Vainaja asetettiin kuoppaan usein selälleen ja raajat vapaina (118 tapausta) siten, että pää osoitti useimmiten itään. Vain 11 vainajaa oli haudattu kyljelleen ja viisi kyyryasentoon. Poikkeuksellisesti viisi vainajaa haudattiin pystyasentoon eli pää ylöspäin. 36 vainajan asentoa ei tunneta tarkasti.
Useimmat haudattiin yksinään (133), mutta Peurasaaressa on myös yhteishautoja. Parihautauksia oli 16, josta kolmessa haudassa oli mies ja nainen, kahdessa kaksi naista ja kolmessa nainen ja lapsi. Vain kolme hautaa sisälsi kolmen henkilön jäänteet. Yhdessä haudassa kaikki olivat lapsia, yhdessä haudassa kolme miestä ja yhdessä mies ja kaksi naista.
Hauta-antimet

Vainajan mukaan hautaan laitettiin lukuisia esineitä. Tutkituista haudoista löytyi 7 132 yksilöityä esinettä tai löytöä. Vaikuttaa siltä, että hautaamiseen valmistauduttiin huolella ja vainajan hautaaminen oli merkittävä tapahtuma.
Hauta-antimia olivat muun muassa hirvenpääsauvoja, ihmis- ja käärmeidoleita, kuvioin koristeltuja liuskelevyjä, riipuksia hirvenhampaista, karhun- ja majavan hampaista, veitsiä ja tikareita piistä, kalastusvälineitä, nuolenkärkiä kivestä ja luusta, harppuunoita tai keihäänkärkiä luusta ja piistä, komposiittikärkiä sekä kaapimia ja uurtimia. Haudoista ei tavattu keramiikkaa.
Haudasta 23 tavatun käärmeen luisen idolin päähän oli veistetty lähes ihmismäiset kasvot. Jos toiselle käärmeelle oli veistetty tarkoituksella hirven muotoinen pää, aukeaa idolien tulkinnalle uusi ulottuvuus. Myös haudassa 82 löydettiin hirvenpää luusta ja haudasta 61 luinen tikari, jossa oli hirvenpää. Haudasta 130 löytyneeltä alle 15 cm pitkältä ihmisfiguurilta puuttuvat kädet, mutta se on silti tunnistettavissa.
Kulttuurikytkennät

Yksikään hauta-anti ei ollut valmistettu muualta tuodusta raaka-aineesta. Vaikka hautaukset olivat hyvin suunniteltuja ja työläästi toteutettuja, ei niille löydy vastineita Äänisen alueelta tai muualtakaan. Esineiden muotoilu on paikallista tyyliä, joten kalmisto kuulunee Äänisen seudulla vaikuttaneelle väestölle.
Hautojen luille on tehty tutkimuksia ja yritetty päätellä vainajien "rotua". Tulokset ovat olleet vaihtelevia.
Tutkimushanke

Saarella on meneillään vuonna 2017 alkanut tutkimushanke, jossa löytöjä tutkitaan bioarkeologisin menetelmin. Hanketta johtaa Helsingin yliopiston tutkija arkeologi Kristiina Mannermaa. Tutkimuksesta on suunnitteilla yleistajuinen kirja Eteläisen Peurasaaren tarinoita.
Aiheesta muualla

Valokuva Peurasaaren hirvenpääsauvasta
Bogucki, Peter & Crabtree, Pam J.(toim.): Ancient Europe 8000 B.C. - A.D. 1000: Encyclopedia of The Barbarian World, s. 192-198.  New York, USA:  Thomson & Gale, 2004.  ISBN 0-684-31421-5  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 5.12.2013. (englanniksi)
Marius Iršėnas: Antrophomorphic and zoomorphic Stone Age Art in Lithuania, and its archaeological Cultural Context. Archaeologia Baltica, 2010, nro 13, s. 175-190.  Klaipėda, Liettua:  Klaipėda University. ISSN 1392-5520  Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 16.10.2012. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive), erillisen artikkelin linkki (27.3.2015)
Nurpaši Kulajev

Nurpaši Kulajev (s. 1980) on Venäjän viranomaisten mukaan ainoa hengissä selvinnyt vuoden 2004 syyskuussa toteutetun Beslanin koulukaappauksen 32
tekijästä.
Tiistaina 17. toukokuuta 2005 alkoi Vladikavkazissa Venäjän Pohjois-Ossetiassa oikeudenkäynti, jossa Kulajevia syytettiin aseellisesta hyökkäyksestä ja panttivankien otosta sekä puolustuskyvyttömien ihmisten murhasta. Kaikkiaan häntä vastaan nostettiin kahdeksan syytettä, ja 26. toukokuuta 2006 Pohjois-Ossetian korkein oikeus totesi hänet syylliseksi niihin kaikkiin. Kulajev myönsi aluksi syytteet, mutta kiisti myöhemmin kaiken väittäen, että hänet oli sekoitettu hänen veljeensä, joka kuoli turvallisuusjoukkojen rynnäkössä kouluun.
Kulajev tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Jotkut Beslanissa kuolleiden oppilaiden äideistä yrittivät hyökätä Kulajevin kimppuun, kun häntä ohjattiin pois oikeustalosta.
Kulajevin nimi vaihdettiin, koska hänen uskottiin joutuvan vankilassa väkivaltaisten hyökkäysten kohteeksi.
Aiheesta muualla

YLE uutiset 16. toukokuuta 2006: Beslanin koulukaappauksesta luetaan tuomio
YLE uutiset 26. toukokuuta 2006: Beslanin kaappaajalle elinkautinen
Uuno Turhapuro armeijan leivissä

| Uuno Turhapuro armeijan leivissä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ere Kokkonen
Käsikirjoittaja:  Ere Kokkonen
Tuottaja:  Spede Pasanen
Säveltäjä:  Jaakko Salo
Kuvaaja:  Martti Kakko
Leikkaaja:  Eva Jaakontalo
Lavastaja:  Kristine Elo
Pääosat:  Vesa-Matti Loiri   Marjatta Raita   Tapio Hämäläinen   Marita Nordberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmituotanto Spede Pasanen Oy
Ensi-ilta:  31. elokuuta 1984
Kesto:  102 minuuttia   (televisiosarja: 155 minuuttia)
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  750 965
Edeltäjä:  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin
Seuraaja:  Uuno Epsanjassa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
DVD-julkaisun kansikuva.
Uuno Turhapuro armeijan leivissä on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut yhdeksäs Uuno Turhapuro -elokuva. Elokuvan on ohjannut Ere Kokkonen, ja sen pääosassa nähdään Vesa-Matti Loiri.
Uuno Turhapuro armeijan leivissä on Suomen elokuvahistorian yhdeksänneksi katsotuin kotimainen elokuva. Kokonaisuudessaan teatterikatsojia kertyi 750 965, joista ilmestymisvuonna 680 504. Suomen elokuvasäätiö alkoi tilastoida tarkkoja katsojalukuja vuonna 1972, joten Uuno Turhapuro armeijan leivissä oli pitkään Suomen katsotuin kotimainen elokuva, jonka katsojamäärät eivät perustuneet arvioon. Aku Louhimiehen Tuntematon sotilas ohitti sen vuonna 2017.
Elokuvasta tehtiin myös seitsemänosainen televisiosarja, joka sisältää elokuvasta poistettua kohtauksia. Televisiosarjaa on esitetty useita kertoja vuodesta 1986. Cameoroolin elokuvassa tekevät muun muassa Ensio Itkonen, Riki Sorsa, Olli Rahnasto ja Eini, joka esittää osan kappaleestaan "Kesä ja yö".