Sortavalan työväenyhdistys
Historia > Itsenäisyyden aika v. 1919–1944

Vuoden 1918 sodan kohtalokkaiden tapahtumien jälkeen Sortavalan työväenyhdistyksen toiminta alkoi uudelleen huhtikuussa 1919. Työväenliikkeen nopeaan järjestäytymiseen Sortavalassa vaikutti ratkaisevasti jo aiemmin oppositioon vallankumouslinjaa vastaan asettunut varatuomari kansanedustaja Anton Kotonen., jonka johdolla alettiin valmistautua ylimääräiseen puoluekokoukseen ja vuoden 1919 kunnallis- ja eduskuntavaaleihin. Vastuu poliittisesta toiminnasta siirtyi entistä selvemmin työväenyhdistyksiltä puolueen piiri- ja kunnallisjärjestöille, joita oli perustettu Oulun vuoden 1906 puoluekokouksen päätösten pohjalta. Sortavalan työväenyhdistys kuului Viipurin läänin itäiseen vaalipiiriin ja Sortavalan sos.dem. puolueen kunnallisjärjestöön ja kunnallistoimikuntaan.
Sotaa seuranneen vuoden aikana Sortavalan, kuten muidenkin työväenyhdistysten toiminta oli huvipainotteista. Iltamien, tanssien ja naamiaisten lisäksi vietettiin luonnollisesti myös aatteellisia juhlia kuten ympäristön työväenjärjestöjen kanssa yhteinen vappujuhla ja työnjuhla, jotka keräsivät runsaasti väkeä  Sortavalassa ehdittiin viettää myös yhdistyksen 30-, 40- ja 45-vuotisjuhlat.
Yleiset kokoukset, joissa käsiteltiin puolueen lähettämiä toimintaohjeita, tehtiin vaalityötä, otettiin kantaa ja keskusteltiin ajankohtaisista asioista samoin kuin kaikille jäsenille avoimet vuosi- ja kuukausikokoukset jatkuivat vuoden 1919 pohjalta. Niissä käsiteltiin myös paikallista käytännön ruohonjuuritoimintaa jota pyörittivät erilaiset toimikunnat. Yhdistys kiinnitti edelleen paljon huomiota raittius- ja valistustoimintaan. Järjestettiin raittiuskasvatuskursseja ja raittiusjuhlia.
Keskeisiä poliittisia kysymyksiä kuten punavankien armahduslainsäädäntöä ja elintarviketullien poistamista käsittelevät kokoukset keräsivät runsaasti väkeä. Samaten työväenyhdistys järjesti 10.10.33 kokouksen, joka päätti yksimielisesti yhtyä meijerituotteiden tulleihin liittyvään saksalaisten tavarain boikottiin.
1920- ja 30-luvun vaihteessa Lapuan liikkeen vaikutus tuntui yhdistyksen tilaisuuksissa häirintänä, uhkauksina ja omaisuuden turmelemisena. Yhdistys laatikin päätöslauselman valtiovallalle tekijöiden saattamisesta vastuuseen. Presidenttipari Ståhlbergin kyyditys johti liikkeen murenemiseen ja ilkivalta loppui vuoteen 1934 mennessä. Aatteellinen rajankäynti radikaalin vasemmiston kanssa puolestaan aiheutti välikohtauksen v. 1927.[lähde? ]
Sortavalan työväenyhdistys osallistui Laatokan-Karjalan työväen maakuntajuhlaan 17.–18.6.39, missä tuolloinen valtiovarainministeri Väinö Tanner puheessaan jo viittasi lähestyvään sotaan . Kuitenkin työväenyhdistys ehti pitää joulukuun sääntömääräisen kokouksen ennen kuin työväentalo otettiin puolustusvoimien käyttöön. Sortavalan takaisinvaltauksen jälkeen työväenyhdistyksen johtokunnan jäsenet, Jussi Rapo johdossaan, päättivät käynnistää työväenyhdistyksen toiminnan uudelleen vuoden 1943 alusta. Työväentalo saatiin omaan käyttöön puusepänliikkeeltä, jolle sotilashallinto oli sen vuokrannut, seuraavan vuoden alkuun mennessä, ja säännöllistä toimintaa kokouksineen, kursseineen ja vappujuhlineen voitiin jatkaa kesäkuuhun saakka. Sortavalan työväenyhdistyksen viimeinen kokous, jossa ohjeistettiin edustajaa Enson puoluekokousedustajien evästystilaisuuteen, pidettiin 11.6.1944.