Selkäkivun syitä
Nikamakaaren rasitusmurtuma eli höltymä (spondylolyysi)

Nikaman takakaaren (vertebral arch) rasitusmurtuman eli höltymän (spondylolyysi) on
suurimmalla osalla oireeton havaitsemishetkellä, mutta se viisinkertaistaa selkäkivun ilmenemisriskin .
Spondylolyysi ilmenee tyypillisesti alimpaan nikamaan kasvuiässä
kehittyvänä nikamakaaren varren luupuutoksena, joka voi johtua kasvun aikaisesta ylirasituksesta tai perinnöllisistä syistä. Noin kuudella prosentilla
suomalaisista aikuisista on kuvantamistutkimuksissa havaittava spondylolyysi.
Nikamankaaren höltymän tyypillisiä oireita ovat selän pettämisen tai katkeamisen tunne,
puukoniskumainen paikallinen selkäkipu ja toisinaan myös hermojuurten
ärsytyksestä johtuva säteilykipu alaraajaan..
Spondylolyysi aiheuttamat oireet paranevat usein konservatiivisella hoidolla, mutta itse murtuman paranemisennuste ei ole kovin hyvä. Parantumaton nikamakaaren rasitusmurtuma kehittyy yleensä ennen pitkää nikamasiirtymäksi siten, että puolet nikamasiirtymistä tapahtuu jo teini-iässä ja loput 80 prosenttisesti kuuteenkymmenen ikävuoteen mennessä. Nikaman rasitusmurtuma lisää myös välilevyrappeuman riskiä.
Nikamakaaren rasitusmurtuma sijaitsee yleensä lannerangan alimmassa tai toiseksi alimassa nikamassa ja niitä ilmaantuu eniten alaikäisille urheilijoille. Röntgenkuvauksessa havaitun nikamamurtuman esiintyvyys on kouluiässä 4–5 prosenttia ja aikuisilla 6 prosenttia. Röntgenkuvien avulla havaitaan kuitenkin vain noin joka kolmas nikaman rasitusmurtuma.
Nikamakaaren rasitusmurtumat ovat yleisiä niissä palloilulajeissa, jotka sisältävät äkkinäisiä liikkeitä ja kiertoja, ja painijoilla sekä voimistelijoilla esiintyy jopa kaksi kertaa enemmän selkäkipua kuin urheilua harrastamattomilla lapsilla. Nikamamurtuma voi aiheutua myös esimerkiksi rajuista leikeistä tai pitkäaikaisesta istumisesta lordoottisessa asennossa. Niitä esiintyy miehillä hiukan naisia useammin, mutta naisten keskuudessa esiintyy enemmän vakava-asteisia siirtymiä.
Liikuntaharrastuksen yhteydessä syntynyt rasitusmurtuma oireilee tyypillisesti lievänä kipuna, joka pahenee erityisesti selkää taaksepäin taivutettaessa. Kipu ilmaantuu harjoittelun aikana tai sen jälkeen. Myöhemmin selkä saattaa kipeytyä jo harjoittelun aikana ja lopulta kipua on myös levossa. Oireita ei esiinny kuitenkaan kaikilla.
Nikamakaaren rasitusmurtuma aiheutuu tyypillisesti mekaanisen ja toistuvan nikamakaarten alueeseen kohdistuvan stressin aiheuttamista selän takarakenteiden mikrovammoista. Se saa alkunsa helposti etenkin liikkeistä, joissa rangan ojennus ja kierto rasittavat nikamakaaria.
Murtuma syntyy sen jälkeen, kun luun aineenvaihdunta on heikentynyt. Magneettikuvasta havaitaan jo alkavat rasitusmurtumat eli löydös saadaan jo siinä vaiheessa, jossa varsinaista murtumaa ei ole ehtinyt vielä kehittyä, mutta nikaman takakaaressa on havaittavissa luun aineenvaihdunnan heikentymisestä kielivää turvotusta.
Tuore rasitusmurtuma saattaa parantua, jos nikamakaarta kuormittavaa liikuntaa rajoitetaan. Myös tukiliiviä voidaan käyttää. Murtuman esiasteen paraneminen kestää noin kolme kuukautta. Murtumien paranemisennuste on huonompi, ja niiden mahdollinen paraneminen kestää 6–12 kuukautta.