stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dagny Stenius
Ura

Dagny Steniuksen vanhemmat olivat isännöitsijä Lorens Nissen Riis ja Kitty Ebbesen. Hän kävi reaalikoulua Tukholmassa. Vuosina 1913–1914 hän oli kiinnitettynä Svenska Teaterniin Helsingissä, vuosina 1914–1916 Apollo Teatteriin niin ikään Helsingissä ja 1920 alkaen Turun ruotsalaiseen teatteriin, jossa myös hänen puolisonsa Rafael Stenius työskenteli.
Myöhemmin urallaan Stenius näytteli Ruotsissa. Hänen merkittävin roolinsa sikäläisissä teattereissa oli Madame Desmermortes Jean Anouilhin näytelmässä Dans under stjärnorna. Hän näytteli sen Norrköping-Linköping stadsteaterissa 1952.
Steniuksen rooleja Suomessa olivat muun muassa Lena (Halta Lena och Vindögda Per), Mrs Cheney (Mrs Cheneys mästerkupp), Blanche (Skyskrapan) ja Liza (Pygmalion). Hänellä oli nimiroolit näytelmissä Scampolo, Sasha ja Niniche.
Stenius näytteli toisen maailmansodan aikana kahdessa ruotsalaisessa elokuvassa: Jacobs stege (1942) ja Rid i natt! (1942). 1960-luvulla hän näytteli erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten En kopp te (1965).
Käännös suomeksi
Daniel Theis

| Daniel Theis |
| --- | --- |
 Theis vuonna 2023.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Theis
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1992 (ikä 32) Salzgitter, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  110 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2013
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009–2012 2010–2012 2012–2014 2014–2017 2017–2021 2021-:  SG Braunschweig B. Löwen Braunschweig Ratiopharm Ulm Brose Bamberg Boston Celtics Chicago Bulls
Maajoukkueet
2014–:   Saksa
Ottelut (pisteet):  44
Aiheesta muualla
FIBA
Daniel Theis (s. 4. huhtikuuta 1992 Salzgitter) on saksalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri tai iso laitahyökkääjä. Hän on pelannut urallaan muun muassa NBA:ssa ja Saksan pääsarjassa. Theis on voittanut muun muassa kolme Saksan mestaruutta ja yhden Saksan cup-mestaruuden. Hän on pelannut myös Saksan maajoukkueessa.
Elämä ja ura > Seurajoukkueet

Theis aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan voittaen useita henkilökohtaisia palkintoja. Vuosina 2014–2017 Theis edusti Brose Bambergia, joka voitti hänen aikanaan Saksan mestaruuden vuosina 2015, 2016 ja 2017 sekä Saksan cup-mestaruuden vuonna 2017. Hän pelasi myös kolmesti Saksan pääsarjan tähdistöottelussa.
Heinäkuussa 2017 Theis siirtyi NBA-seura Boston Celticsiin. Heinäkuussa 2019 hän teki jatkosopimuksen Celticsin kanssa.
Elämä ja ura > Maajoukkue

Theis on edustanut myös Saksan miesten maajoukkuetta. Hän on kuulunut maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Kiinan MM-kilpailuissa 2019 ja vuoden 2017 EM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniel Theis Wikimedia Commonsissa
Profiili eurobasket.com (englanniksi)
Saksan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2019
4 Lô ·
5 Giffey ·
7 Voigtmann ·
8 Akpınar ·
10 Theis ·
12 Benzing ·
17 Schröder ·
21 Zipser ·
22 Barthel ·
24 Kleber ·
32 Thiemann ·
42 Obst ·
Valmentaja Rödl
Dagny Gräsbeck

Dagny Emilia Gräsbeck (26. huhtikuuta 1898 Bromarv – 27. elokuuta 1976 Houtskär) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

En vårtid i skärgården. Borgå stifts ungdomsförbund, Kyrkans ungdoms förlag, Helsingfors 1944, 2. genomsedda uppl. 1945
På solsidan. Borgå stifts ungdomsförbund, Kyrkans ungdoms förlag, Borgå 1951 (suomeksi nimellä Aurinkoisella tiellä, Suomen lähetysseura, Helsinki 1957)
Houtskärs kyrka. Houtskärs församling, Åbo 1954
Undrens väg : en bok om Houtskär. Borgå stifts ungdomsförbund, Kyrkans ungdoms förlag, Vasa 1959
Marina. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1967
Bonded by Blood (yhtye)

| Bonded by Blood> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  thrash metal
Kotipaikka:  Pomona, California, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mauro Gonzales, laulu   Alex Lee, kitara   Juan Juarez, kitara   Jerry Garcia, bassokitara   Carlos Regalado, rummut  
Levy-yhtiö:  Earache Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bonded by Blood on yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye. Yhtye on ottanut nimensä Exoduksen vuonna 1985 julkaisemasta albumista Bonded by Blood. Yhtye julkaisi neljä kappaletta sisältävän demon vuonna 2006 nimeltään Four Pints of Blood, seuraavana vuonna kuusi kappaletta sisältävän EP:n Extinguish the Weak ja vuonna 2008 debyyttialbumin Feed the Beast. EP oli omakustanteinen, mutta yhtye on tällä hetkellämilloin? osaselvennä Earache Records levy-yhtiötä.
Kokoonpano

Mauro Gonzales – laulu (2010–)
Juan Juarez – kitara (2006–)
Carlos Regalado – rummut (2005–)
Entiset jäsenet
Ruben Dominguez – basso (2005–2009)
Jose "Aladdin" Barrales – laulu (2005–2010)
Jerry Garcia - basso (2009–2011)
Alex Lee - kitara (2005–2011)
Diskografia

Studioalbumit
Feed the Beast (2008,  Earache Records)
Exiled To Earth (2010,  Earache Records)
The Aftermath (2012,  Earache Records)
EP:t
Extinguish the Weak (2007,  omakustanne)
Demot
Four Pints of Blood (2006,  omakustanne)
Aiheesta muualla

Bonded by Blood Myspacessa (englanniksi)
Camillo Golgi

| Camillo Golgi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1843 Córteno Golgi
Kuollut: 21. tammikuuta 1926 (82 vuotta) Pavia
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Casimiro Mondino
Tutkimusalue:  Malaria, lääketiede, histologia, anatomia, patologia ja tiede
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1906)
Camillo Golgi (7. heinäkuuta 1843 Córteno Golgi – 21. tammikuuta 1926 Pavia) oli italialainen lääkäri ja professori Paviassa. Hän keksi värjäysmenetelmän, jonka avulla hermosolujen eri osia voitiin erottaa toisistaan. Golgi sai vuonna 1906 yhdessä Santiago Ramón y Cajalin kanssa Nobelin lääketieteen palkinnon.
Golgi löysi vuonna 1897 soluelimen, joka myöhemmin nimettiin löytäjänsä mukaan Golgin laitteeksi. Hän raportoi löydöstään virallisesti 1898. Golgin laitteen olemassaolosta kiisteltiin vuosikymmenten ajan, kunnes se viimein vahvistettiin 1950-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camillo Golgi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Cressac-Saint-Genis

Kappeli Cressacissa
Cressac-Saint-Genis on kunta Charenten departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 125 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cressac-Saint-Genisin pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
David Pizarro

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Marcelo Cortes Pizarro
Syntymäaika: 11. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Valparaíso, Chile
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1998 1999–2000 2001 2001–2005 2005–2006 2006–2012 2012 2012–2015 2015–2016 2017–2018 | Santiago Wanderers Udinese → Universidad de Chile Udinese Inter Milan AS Roma → Manchester City Fiorentina Santiago Wanderers Universidad de Chile | 41 (3) 9 (0) 6 (1) 117 (14) 24 (1) 148 (9) 5 (0) 12 (0) |
Maajoukkue
| 1999–2015 | Chile | 46 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. joulukuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Chile.Miesten jalkapallo.Copa América  | Mitalit> Maa:   Chile.Miesten jalkapallo.Copa América  | Mitalit> Maa:   Chile.Miesten jalkapallo.Copa América  | Maa:   Chile> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Chile 2015 |  |  |
David Marcelo Cortes Pizarro (s. 11. syyskuuta 1979) on chileläinen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän pelasi lähes koko ammattilaisuransa Italian Serie A:ssa. Hän pelasi siellä ensi kerran Udinesen paidassa ottelussa Venezia–Udinese 29. elokuuta 1999. Pizarro oli Udinesen riveissä kuuden kauden ajan ja sen jälkeen Interissä yhden kauden ajan ennen siirtoaan AS Romaan. Kaudella 2006–2007 Pizarro nousi yhdessä Simone Perrottan kanssa Roman keskikentän pohjan avainpelaajaksi. Vuosina 2012–2015 hän oli Fiorentinan palkkalistoilla ja palasi sen jälkeen Chileen.
Pizarro oli pelaajana myös Chilen jalkapallomaajoukkueessa, jonka kanssa hän sai vuonna 2000 pronssia Sydneyn kesäolympialaisissa. Hän on pelannut kaikkiaan 46 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Dagnija Zigmonte

Dagnija Zigmonte (7. kesäkuuta 1931 Riika – 24. helmikuuta 1997 Riika) oli latvialainen kirjailija.
Zigmonte syntyi palvelijaperheeseen. Saksalaisten tulkkina toiminut äiti pidätettiin vuonna 1945 ja karkotettiin Kuolan niemimaalle. Zigmonte asui sukulaisten luona, valmistui Riian pedagogisesta instituutista vuonna 1954 ja työskenteli aikakauslehdissä.
Zigmonte tunnetaan lähinnä romaanikirjailijana, mutta hän on kirjoittanut myös kertomuksia, elokuvakäsikirjoituksia, muistelmia ja lastenkirjoja. Ensimmäiset romaanit Saltais laiks (”Kylmä aika ”, 1957) ja Lapset ja puut kurkottavat aurinkoon (Bērni un koki aug pret sauli, 1958) sijoittuvat saksalaismiehityksen aikaan. Romaani Jūras vārti (”Meren portti”, 1960) herätti huomiota päähenkilöiden välisten suhteiden kuvauksellaan. Zigmonte kuvaa romaaneissaan etupäässä kaupunkilaisia ja heidän ihmissuhteitaan. Kolmiosainen romaani Adieņi (1993–1994) tarkastelee omaelämäkerrallisesti latvialaisten kohtaloita 1900-luvulla.
Suomennettu teos

Lapset ja puut kurkottavat aurinkoon. Suom. Alli Airola. Moskova–Petroskoi: Edistys, 1964.
Bondage Goat Zombie

| Bondage Goat Zombie Belphegor |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): Andy Classen
 Tyylilaji: death metal, black metal
 Kesto: 39.44
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  42.  81.
Belphegorin muut julkaisut
| Pestapokalypse VI 2006 | Bondage Goat Zombie 2008 | Walpurgis Rites – Hexenwahn 2009 |
Bondage Goat Zombie on itävaltalaisen Belphegor -yhtyeen seitsemäs täyspitkä albumi vuodelta 2008. Yhtyeen mukaan osa kappaleista käsittelee kuuluisan Markiisi de Saden kirjoitelmia.
Albumi julkaistiin Nuclear Blastin kautta Euroopassa 11. huhtikuuta, Pohjois-Amerikassa 15. huhtikuuta ja Brasiliassa 18. huhtikuuta. Albumista on saatavilla myös LP ja digipack. Digipackissa on mukana yhtyeen kuvaamaa lisämateriaalia esimerkiksi albumin teosta studiolla, otoksia Bondage Goat Zombie -musiikkivideon kuvauksista, muutama konserttitaltiointi ja faniosasto.
Albumi nousi kotimaassaan Itävallassa albumilistan sijalle 42. Saksassa albumi debytoi albumilistan sijalla 81.
Kappaleet

Bondage Goat Zombie – 4.00
Stigma Diabolicum – 5.01
Armageddon's Raid – 5.07
Justine: Soaked in Blood – 4.07
Sexdictator Lucifer – 3.43
Shred For Sathan – 3.47
Chronicles of Crime – 5.32
The Sukkubus Lustrate – 2.56
Der Rutenmarsch – 5.32
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Imperiumi: 5/10
Aiheesta muualla

Bondage Goat Zombie Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Bondage Goat Zombie Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Camillo Pilotto

Camillo Pilotto vuonna 1939.
Camillo Pilotto (6. helmikuuta 1888 Rooma – 27. toukokuuta 1963 Rooma) oli italialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Näyttelijäperheeseen syntyneen Pilotton teatteriura alkoi jo nuorena. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1916. Isokokoisesta ja karkeapiirteisestä Pilottosta tuli 1930-luvulla yksi italialaisen elokuvan parhaista luonnenäyttelijöistä, joka esitti yleensä rehellisia ja rohkeita henkilöhahmoja. Toisen maailmansodan jälkeen Pilotto jatkoi teatteriuraansa, mutta esiintyi myös useissa viihde-elokuvissa. Hän työskenteli myös radiossa ja televisiossa.
Elokuvia

Tempo massimo, 1934
Scipio Africanus, Afrikan valloittaja, 1937
Abuna Messias, 1939
La peccatrice, 1940
I pirati della Malesia, 1941
L’avventuriera del piano di sopra, 1941
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Camillo Pilotto (englanniksi)
Bonded by Blood

| Bonded by Blood Exodus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984–1985
 Julkaistu: heinäkuussa 1985
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 49.05
Muut kannet

Exoduksen muut julkaisut
|   | Bonded by Blood 1985 | Pleasures of the Flesh 1987 |
Bonded by Blood on thrash metal -yhtye Exoduksen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Tällä albumilla lauloi vuonna 2002 kuollut laulaja Paul Baloff. Bonded by Bloodia on kutsuttu Bay Area thrash metalin klassikkojulkaisuksi.
Kappaleet

Bonded by Blood – 3.46
Exodus – 4.07
And Then There Were None – 4.42
A Lesson in Violence – 3.52
Metal Command – 4.16
Piranha – 4.38
No Love – 5.10
Deliver Us to Evil – 7.09
Strike of the Beast – 3.59
Vuoden 1998 uusintapainoksen bonuskappaleet
And Then There Were None – 4.51 (Live)
A Lesson in Violence – 3.25 (Live)
Jäsenet

Paul Baloff – laulu
Gary Holt – sähkökitara
Rick Hunolt – sähkökitara
Rob McKillop – basso
Tom Hunting – rummut
Aiheesta muualla

Bonded By Blood discogs.com -sivustolla
Albumi Bonded by Blood Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Cumulus på svenska

Cumulus på svenska on suomalaisen Cumulus-yhtyeen kahden CD-levyn kokoelma-albumi vuodelta 2004. Yle Vegan ja Warner Music Finlandin yhdessä julkaisema kokoelma sisältää 47 Cumuluksen ruotsin kielellä esittämää kappaletta.
Kappaleet > CD-1

Höstvisa – 3.28 (säv. Erna Tauro, san. Tove Jansson, sov. Lasse von Hertzen)
Smörgåsbord – 1.39 (”Silakka-apajalla”, säv. Veikko Lavi, san. ja sov. Lasse von Hertzen)
Vinden i ditt hår – 3.09 (säv. ja san. Torsten Arnbro, sov. Sakari Lehtinen)
Skötbåten – 2.26 (säv. ja sov. Petri Hohenthal, san. Arvid Mörne)
I fjol så gick jag med herrarna i hagen – 1.41 (”Herrojen kanssa pellon laidassa”, säv. ja san. trad. (Bromarv), sov. Anki Lindqvist)
Damernas dans – 2.42 (säv. Anki Lindqvist, san. Marita Lindquist, sov. Cumulus)
Uppå berget, uppå kullen – 2.48 (”Kalliolle kukkulalle”, säv. Kaj Chydenius, san. Susanne Lehtinen, sov. Kaj Westerlund)
En främling i stan – 4.53 (”New Kid in Town”, säv. Don Henley, Glenn Frey, J. D. Souther, san. Tue Stiby, sov. Kaj Westerlund)
Vilka sånger skall jag sjunga? – 2.24 (säv. Anki Lindqvist, san. Bengt Ahlfors)
Lördagskväll – 2.13 (”Lauantakiehtoo”, säv. trad., san. Anki Lindqvist, sov. Henrik Bergendahl, Kim Kuusi, Kaj Westerlund)
Pojken frän Marseille – 2.49 (tv-sarjasta Marseillen poika, san. Guido De Angelis, Maurizio De Angelis, sov. Anki Lindqvist)
Da blir jag glad igen – 2.24 (säv. ja san. Lasse von Hertzen)
Har du visor min vän? – 2.37 (säv. ja san. Bengt Ahlfors, sov. Cay Karlsson)
Ligga i diket – 1.26 (säv. Cay Karlsson, san. Lars Huldén)
Borta vid tältet – 3.21 (”Sirkuksen seinillä”, säv. Sakari Lehtinen, san. Anki Lindqvist)
Diggy Liggy La, Diggy Liggy Lo – 2.23 (säv. J. O. Miller, san. Anki Lindqvist, sov. Petri Hohenthal)
I kväll kan jag ej mera nã dig – 2.38 (”Partisaanivalssi”, säv. Stanisław Magierski, san. Anki Lindqvist, sov. Petri Hohenthal)
Drömlandskap – 2.30 (säv. ja san. Anki Lindqvist, sov. Kaj Westerlund)
Nu spelar orkestern – 2.30 (säv. Cay Karlsson, san. Alexander Slotte)
Säkkijärvis polka – 1.43 (”Säkkijärven polkka”, säv. trad. (Karjala))
Sorg och glädje – 2.34 (”Zto mne gore”, säv. trad., san. Anki Lindqvist, sov. Lasse von Hertzen)
Du är havet – du är solen – 2.22 (säv. ja san. Torsten Arnbro, sov. Kaj Westerlund)
Känner ni mej? – 1.55 (”Minä olen se pikkuinen likka”, säv. trad., san. Susanne Lehtinen, sov. Anki Lindqvist)
Jag vill tacka livet (Gracias a la vida) – 4.50 (säv. Violeta Parra, san. Jan Hammarlund, Lena Melin)
Kappaleet > CD-2

Tillsammans – 2.52 (säv. Erna Tauro, san. Tove Jansson, sov. Kaj Westerlund)
Farfarspolkan – 1.34 (”Ruopasupolkka”, säv. trad. (Kannonkoski, san. Anki Lindqvist, sov. Sakari Lehtinen)
En sten i trottoaren – 2.11 (säv. Sakari Lehtinen, san. Marita Lindquist)
Visa i vänster öra – 2.05 (säv. Anki Lindqvist, san. Marita Lindquist, sov. Kaj Westerlund)
Jag vill gå – 2.15 (säv. Sakari Lehtinen, san. Elmer Diktonius)
Barn i vår värld – 2.20 (”Fils de”, säv. Gerard Jouannest, Jacques Brel, san. Marita Lindquist, sov. Kaj Westerlund)
Vem kan segla förutan vind – 2.32 (säv. ja san. trad. (Ahvenanmaa), sov. Sakari Lehtinen)
Negligé – 2.26 (”Chicken”, säv. trad., sov. Lasse von Hertzen)
Idyllvisan – 2.36 (säv. Erna Tauro, san. Bengt Ahlfors)
Midsommardagsdröm – 2.47 (säv. ja san. Lasse von Hertzen)
Liverpool Lou – 3.12 (säv. ja san. trad., sov. Cay Karlsson)
Tidigt en morgon – 2.45 (”Aamulla varhain”, säv. trad., san. Anki Lindqvist, sov. Sakari Lehtinen)
Drömmar i färg – 3.32 (”Aconcagualla tuulee”, säv. ja sov. Cay Karlsson, san. Anki Lindqvist)
För att vi måste – 2.56 (säv. Lasse von Hertzen, san. Johan Mickwitz)
Junimorgon – 3.07 (säv. Cay Karlsson, san. Marita Lindquist)
C’est la vie – 3.11 (”You Never Can Tell”, säv. Chuck Berry, san. Marita Lindquist, sov. Kaj Westerlund)
Amalia Charlotte – 3.23 (säv. ja san. Torsten Glantz, sov. Lasse von Hertzen)
Visa i vind – 2.34 (säv. Cay Karlsson, san. Marita Lindquist)
Anna – 1.52 (säv. ja san. Torsten Arnbro, sov. Cay Karlsson)
Var finns han – 2.50 (”La Inconclusa”, säv. trad., san. Marita Lindquist, sov. Petri Hohenthal)
Du – 2.47 (”My Fair Share”, elokuvasta Yhden miehen peli, säv. Charles Fox, san. Marita Lindquist, sov. Kaj Westerlund)
Någonstans och när  – 2.23 (”Lämmin maa”, säv. Cay Karlsson, san. Marita Lindquist)
Bonus track: Snapsvisepotpurri – 4.20 (säv. ja san. trad., sov. Cumulus)
Diana-luokka (partioalus)

| Diana-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  246 t
Pituus:  43,0 m
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,0 m
Koneteho:  2 x MTU 396 -dieselmoottoria á 2 100 kW
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  12
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 12,7 mm konekivääriä
Diana-luokka on Tanskan kuninkaallisen laivaston kuuden partioveneen muodostama alusluokka, jonka alukset on otettu palvelukseen 2007-2009.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KDM Diana | Faaborg Vaerft A/S | 27. lokakuuta 2005 | 27. maaliskuuta 2006 | 12. joulukuuta 2007 |  |
| KDM Freja | Faaborg Vaerft |  | 29. elokuuta 2006 | 30. toukokuuta 2008 |  |
| KDM Havfruen | Faaborg Vaerft |  | 29. marraskuuta 2006 | 25. syyskuuta 2008 |  |
| KDM Najaden | Faaborg Vaerft |  | 27. maaliskuuta 2007 | 11. joulukuuta 2008 |  |
| KDM Nymfen | Faaborg Vaerft |  | 30. heinäkuuta 2007 | 4. toukokuuta 2009 |  |
| KDM Rota | Faaborg Vaerft |  | 19. lokakuuta 2007 | 12. joulukuuta 2009 |  |
Britteinsaarten kanavaverkoston historia

Perinteisiä kanavissa käytettyjä kapeita laivoja
Britteinsaarten kanavaverkoston mahdollistamat vesitiekuljetukset olivat merkittävässä roolissa Yhdistyneen kuningaskunnan 1700-luvulla alkaneessa teollisessa vallankumouksessa, jolloin tieverkosto oli vasta muovautumassa keskiaikaisista poluista. Ainoa keino kuljettaa raaka-aineita ja valmiita tuotteita suuremmissa määrin oli kuormahevosten kulkueet. Ei ollut sattumaa, että ensimmäisiä kanavien ehdottajia olivat Staffordshiren keramiikkavalmistajat. Yhdistynyt kuningaskunta oli ensimmäinen valtio, joka rakensi maanlaajuisen kanavaverkoston. Kiihkeimmillään kanavien rakentaminen oli 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa, jolloin syntyi käsite kanavamania.
Andertonin laivahissi
Kanavaverkosto laajeni aluksi nopeasti ja muodostui lähes täysin yhtenäisen kuljetusverkoston kattaen etelä-Englannin, Midlandin ja osia pohjois-Englannista ja Walesista. Kanavia tehtiin myös Skotlantiin, mutta ne eivät liittyneet Englannin kanaviin ja vain osin toisiinsakin. Poikkeuksena on Forthin–Clyden kanava ja siihen liittyneet kanavat, jotka yhdistivät Clydejoen ja Glasgown kaupungin. Kun rakennustekniikka kehittyi, vanhempia kanavia oikaistiin, rakennettiin vallituksia, kallioleikkauksia, tunneleita (esimerkiksi Harecastlen tunneli), kuljettavia kanavasiltoja, mekaanisia kanavasulkujen nostimia ja hissejä, jotka lyhensivät kanavia ja poistivat sulkuja ja sillä tavalla nopeuttivat matkoja.
1500- ja 1600-luvuilla parannettiin kaikkiaan 29 joen kulkukelpoisuutta. Näiden joukossa Thamesin sulut ja Weyjoen reitti. 1700-luvulla teollinen vallankumous kiihdytti rakentamista. Nopeinta kasvu oli kapeissa kanavissa, jotka yhdistivät nousevia teollisuusalueita Staffordshiressä ja Birminghamissa ja liitti kanaverkostoon Yorkshiren ja Lancashiren ja ulottoi Lontooseen asti. 1800-luvulla syntyi muutamia suurkanavia, kuten Kaledonian kanava ja Manchesterin kanava. 1800-luvun jälkipuoliskolla kanavat siirtyivät suuremmissa määrin rautateiden omistukseen tai kilpailemaan niiden kanssa. Tämä johti siihen, että varsinkin kapeat kanavat, joiden laivat pystyivät kuljettamaan voin noin 30 tonnia, lopettivat toimintansa. 1900-luku toi kilpailuun mukaan autokuljetukset ja vain vahvimmat kanavat säilyivät toiseen maailmaan sotaan saakka. Sodan jälkeen kaikkien jäljellä olevien kanavien toiminta väheni nopeasti. 1960-luvulla jopa suurimpia ja eniten teollisuuskäytössä olleita kanavia käytettiin vain huviristeilyihin. 1970-luvulla vapaaehtoiset alkoivat kunnostaa kanavia ja työ on jatkunut 2000-luvulla.
Asiasta muualla

Lontoon kanavamuseon sivu kanavien historiasta
Canal and River säätiön sivu tuetuista kanavista