stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anthesteria

| Anthesteria> Ἀνθεστήρια |
| --- | --- |
 Pöllö kuvituksena punakuviotekniikalla koristellussa Anthesteria-khuksessa, n. 410–390 eaa.
Tyyppi:  uskonnollinen juhla Dionysoksen kunniaksi
Päivämäärä:  Anthesterion 11.–13. (helmi-maaliskuu)
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:  Limnai
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Anthesteria (m.kreik. Ἀνθεστήρια, Anthestēria) oli antiikin Ateenassa vietetty uuden viinin juhla, joka oli omistettu Dionysokselle. Juhla oli kolmipäiväinen, ja sitä vietettiin juhlasta nimensä saaneen Anthesterion-kuun 11.–13. päivä eli nykyisen helmi-maaliskuun aikoihin.
Historia

Anthesteria oli juomajuhla päivinä, jolloin edellisen kesän sadosta tehty uusi viini tuotiin maalta kaupunkiin. Juhlan nimi viittaa kukkiin (ἄνθος, anthos), ja juhla sijoittuikin siihen aikaan kevättä, kun kasvit alkoivat puhjeta kukkaan. Kreikkalaisessa mytologiassa juhla esiintyy ensimmäisen kerran kuningas Pandionin aikana.
Erään teorian mukaan Anthesteria olisi alun perin saattanut olla omistettu Kronokselle ja Zeus Kronionille. Historiallisella ajalla juhla oli kuitenkin aina omistettu Dionysos Eleuthereukselle. Näin se edusti Dionysoksen kultin saapumista Ateenaan ja sen ottamista osaksi kaupungin kulttijärjestelmää. Toisaalta juhlan seremoniat vaikuttavat liittyvän orfilaiseen teologiaan, jonka mukaan Zeus teki pojastaan Dionysoksesta hallitsijan yhdeksi päiväksi, ja antoi tämän jälkeen giganttien surmata Dionysoksen ja leikata tämän neljääntoista palaan. Samalla tavoin juhlassa ensin juodaan ja sitten muistetaan kuolleita neljällätoista alttarilla.
Juhla tunnettaan Ateenan lisäksi myös muista joonialaisista kaupungeista.
Ohjelma

Anthesteria-juhla oli kolmipäiväinen. Päivien nimet olivat Pithoigia, Khoes ja Khytroi. Juhlaan kuului muun muassa viinin juontia ja erilaisia juomakilpailuja sekä uhreja ensin Dionysokselle ja sitten vainajahengille ja Hermes Khthoniokselle. Anthesterian järjestämistä johti kuningasarkontti eli basileus, aivan kuten se aiemmin oli kuulunut Ateenan kuninkaalle. Tärkeimmässä seremoniassa kuningasarkontin puoliso basilinna annettiin puolisoksi Dionysokselle.
Anthesteria-juhlaa on luonnehdittu luonteeltaan ”ateenalaisten jouluksi”. Se oli iloinen ja riehakaskin, mutta samalla arvokas. Juhlaan ottivat osaa niin vapaat kuin orjatkin, toisin sanoen se tarkoitti orjille vapaata työstä. Myös koululaisilla oli vapaata. Hieman ennen juhlaa järjestettiin suuret markkinat, mikä toi Ateenaan paljon ulkomaalaisia kauppiaita, ja näin läsnä oli paljon muiden kaupunkien asukkaita.
Ohjelma > Pithoigia

Anthesteria-juhlan ensimmäinen päivä eli Anthesterion-kuun 11. tunnettiin nimellä Pithoigia (Πιθοιγία). Silloin uhrattiin Dionysokselle, avattiin suuret viiniruukut (πίθοι, pithoi), jotka oli sinetöity viininkorjuun ja -valmistuksen yhteydessä edellisenä syksynä nykyisen syyskuun aikoihin, ja maisteltiin uutta viiniä ensimmäisen kerran. Samalla suoritettiin muitakin valmisteluja seuraavaa päivää, joka oli juhlan pääpäivä, varten. Iltapäivällä Limnaissa sijainneen Dionysoksen temppelin ympärille kiinnitettiin köysi, todennäköisesti estämään sisäänpääsy asiattomilta. Sen jälkeen kokoonnuttiin kulkuetta varten. Siihen saivat osallistua myös yli kolmivuotiaat lapset. Osallistujat koristautuivat seppelein ja kukin.
Ohjelma > Khoes

Juhlan toinen eli Anthesterion-kuun 12. päivä tunnettiin nimellä Khoes (Χόες). Se oli juhlan pääpäivä, ja joskus nimeä käytettiin koko juhlasta. Päivä sai nimensä siitä, että silloin jokaisella oli oma khus-kannu (χοῦς, khūs). Päivää vietettiin juomalla viiniä ja järjestämällä muun muassa juomakilpailuja.
Kreikkalaiseen tapaan päivän alkaminen laskettiin auringonlaskusta. Kulkue käynnistyi auringonlaskun aikoihin. Se jäljitteli Dionysoksen seurueen kulkuetta, kun tämä saapui kaupunkiin Vapauttajana (Eleuthereus). Siinä jumalan mukana matkasivat horat sekä nymfejä ja mainadeja eli bakkhantteja. Koska kulkue oli yöaikaan, se oli epäilemättä varustettu soihduilla. Osa ihmisistä matkusti vaunuissa. Kulkuetta säestivät laulut ja soitto.
Kulkue oli samalla Dionysoksen hääkulkue, sillä sen jälkeen suoritettiin pyhä avioliittoseremonia, jossa kuningasarkontin puoliso eli basilinna annettiin puolisoksi jumalalle. Basilinna edusti seremoniassa symbolisesti Ateenaa itseään. Basilinnan seurueena oli neljätoista papitarta (γεραιραὶ, gerairai tai γεραραί, gerarai). Basilinna vannotti papittarilla valan, rukoili siunausta koko kaupungille ja vietti yön Limnain temppelissä, joka oli auki vain tuon yhden päivän vuodesta. Joidenkin tietojen mukaan hääseremonia sijoittui Bukoleioniin.
Aamulla levättiin, kunnes viininjuonti alkoi iltapäivällä. Kaikkien palkat oli maksettu ennen juhlia, jotta kaikki saattoivat ostaa viiniä. Kaupunki oli antanut rahaa köyhille, jotta myös nämä saattoivat hankkia viiniä itselleen. Ihmiset kutsuivat vieraita tarjoten itse pöydät, tyynyt ja seppeleet, kun taas vieraat toivat koreissa ruoat ja viinikannut viineineen. Juhlassa järjestettiin myös juomakilpailuja, joissa palkittiin se, joka ensimmäisenä tyhjensi viinikannunsa. Kuningasarkontti johti juomakilpailuja Thesmotheteionissa. Esimerkiksi Aristofaneen komedian Akharnalaiset loppu kuvaa Khoes-päivää.
Joidenkin tietojen mukaan Khoes-päivää pidettiin yhtenä epäpuhtaista ja epäonnen päivistä ja päivänä, jolloin kuolleet liikkuvat maan päällä, ja joskus sama yhdistettiin jo Pithoigia-päiväänkin. Mytologiassa juomajuhlan järjestäminen tällaisena päivänä selitettiin Pandionin keinoksi, joka mahdollisti erinysten vainoaman Oresteen osallistumisen juhlaan. Erinykset vastasivat tässä maan päällä kulkeneita vainajahenkiä.
Juominen jatkoi pitkälle iltaan ja yöhön aina seuraavan päivän puolelle. Khoes-päivä päättyi kuitenkin vakavammin siihen, että juomarit laittoivat seppeleensä viinikannujensa ympäri, veivät nämä Limnain temppeliin, kaatoivat loput viinistä juomauhriksi, millä kunnioitettiin kuolleita, ja antoivat seppeleen lahjaksi jumalalle.
Ohjelma > Khytroi

Juhlan kolmas eli Anthesterion-kuun 13. päivä tunnettiin nimellä Khytroi (Χύτροι). Se oli vakavahenkinen ja arvokas päivä, joka oli omistettu kuolleille. Päivä sai nimensä astioista (χύτροι, khytroi), joita käytettiin uhraamisessa vainajahengille sekä Hermes Khthoniokselle, jota pidettiin kuolleiden saattajana. Mytologiassa uhri selitettiin sen muistona, kuinka Deukalionin tulvasta selvinneet olivat uhranneet tulvassa menehtyneiden hengille.
Seremonia alkoi veden noutamisella. Tämän jälkeen erääseen temppelin lähellä olleeseen suureen kuoppaan, johon tulvavedet legendan mukaan olivat hävinneet, kaadettiin uhriksi jauhettua viljaa ja hunajaa. Tämän jälkeen pystytettiin neljätoista alttaria, joilla neljätoista gerairai-papitarta uhrasi kaikkien jyvien sekoitusta (πανσπερμία, panspermia) naisten kannettua khytroi-astiat paikalle päidensä päällä.
Kirjallisuutta

Hamilton, Richard: Choes and Anthesteria: Athenian Iconography and Ritual.  University Press, 1992.  ISBN 047210280X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anthesteria Wikimedia Commonsissa
Anthesteria-juhlassa käytetty khus-viinikannu, n. 410 eaa. Kuvituksessa lelukärryjä vetävä pieni Eros.
Pete Europa

Pete Europa (oik. Petri Hakkarainen, s. 1960) on elokuvaohjaaja, muusikko ja 1980-luvulla helsinkiläisen klubikulttuurin parissa toiminut DJ sekä tapahtumajärjestäjä. Europa toimi 1980-luvulla monen klubin DJ:nä ja vetäjänä (muun muassa Bela Lugosi ja Einstein A Go Go), ja hänet tunnetaan myös Lepakon Yöjuhlien aloittajana yhdessä General Njassan (nyk. Radio Helsinki) kanssa. Samoilta ajoilta on peräisin myös hänen taiteilijanimensä. Vuoteen 1985 asti Europa vaikutti The Pin Ups -yhtyeessä laulajana ja sanoittajana. Lisäksi hän on tehnyt lyhytelokuvia, TV-ohjauksia, dokumenttielokuvia, mainoksia, rockvideoita sekä ohjaajana että käsikirjoittajana. Eräs Europan viimeisimmistä töistä on käsikirjoitus Jari Halosen kolmiosaiseen TV-elokuvaan Väinämöisen uusi laulu (Yle TV1). Europa on tehnyt myös käännös- ja opetustöitä, kirjoittanut artikkeleita sekä pitänyt yleisöluentoja.
Ennen ohjaajaopintojaan Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella Pete Europa opiskeli myös teatteritiedettä, kirjallisuutta sekä taidehistoriaa Helsingin yliopistossa.lähde?
Syksyllä 2010 valmistui Yle Teeman tilaama, Pete Europan käsikirjoittama ja ohjaama dokumenttielokuva Timanttikoirien vuosi 1984 (Helsinki Twilight 1984). Se kertoo 1980-luvun alun klubeista ja kulttuurimurroksesta. Elokuvan ytimenä ovat silloiset klubit ja niissä kokoontuneet ihmiset. Elokuvassa esiintyvät monet tuon ajan yhtyeet kuten The Nights of Iguana, The Pin-Ups, Hefty Load, Musta Paraati, Shadowplay, Jimi Sumén Band, Twiggy Oliver ja PIM. Elokuva esitettiin Rakkautta ja Anarkiaa -festivaaleilla.
Vuonna 2021 ilmestyi samasta teemasta kertova kirja Helsinki 1984 – Yön olennot & uusi aalto.
Hakkarainen on kääntänyt suomeksi ja toimittanut William Blaken Milton-runoelman. Salakirjat julkaisi Jumalaiset näyt: Milton -teoksen vuonna 2018.
Kirjat

Helsinki 1984 — Yön olennot & uusi aalto.  Helsinki:  SKS, 2021.  ISBN 9789518582895
Euesperides

| Euesperides> Εὐεσπερίδες |
| --- | --- |
 Euesperideen raunioita nykyisessä Bengasissa.
Sijainti
 Euesperides
Koordinaatit:  32°6′35″N, 20°5′28″E
Valtio:  Libya
Paikkakunta:  Bengasi
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  500-luku eaa. – n. 1000-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kyrenaika, Libya
Aiheesta muualla
  Euesperides Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euesperides tai Euhesperides (m.kreik. Εὐεσπερίδες, myös Hesperides, Ἑσπερίδες, Hesperis, Ἑσπερίς), myöhemmin Berenike (m.kreik. Βερενίκη, Berenikē; lat. Berenice), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kyrenaikassa Libyassa. Se sijaitsi nykyisen Bengasin kaupungin paikalla.
Euesperides perustettiin Kyrenestä käsin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella kaupunki sai ptolemaioksilta uuden nimen Berenike. Se säilyi olemassa ainakin bysanttilaiselle kaudelle saakka.
Maantiede

Euesperides oli Libyan pentapoliin läntisin kaupunki. Se sijaitsi Syrtinlahden itäpäässä niemellä nimeltä Pseudopenias, lähellä Lathon-jokea. Kaupunki oli rakennettu matalalle kukkulalle, jonka lähellä oli mereen kytkeytyneitä laguuneita, jotka toimivat kaupungin satamana. Myös nykyisin laguuneiden paikalla on Bengasin satamalahti. Antiikin lähteiden mainitsema Tritonis-järvi saattaa olla sama kuin nykyinen Ain es-Selmani ('Ayn as Salmānī).
Euesperideen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Historia

Euesperideen sanotaan saaneen nimensä siitä, että sitä pidettiin paikkana, jossa kreikkalaisen mytologian hesperidien puutarha oli sijainnut. Pseudo-Skylaks sanoo suoraan, että kyseinen puutarha ja hesperidien järvi olisivat sijainneet kaupungin lähellä. Seudulla asui myös alkuperäiskansa, jota kreikkalaiset kutsuivat hesperideiksi (Hesperidai), tai kuten Herodotoksella, euesperideiksi (Euesperidai).
Euesperides perustettiin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Sen arvellaan olleen Kyrenen siirtokunta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Euesperitēs (Εὐεσπερίτης), Eusperitēs (Εὐσπερίτης) ja Hesperitēs (Ἑσπερίτης). Varhaisin maininta Euesperideesta on vuotta 514 eaa. koskien, jolloin persialaiset tekivät sotaretken Kyrenaikaan. Herodotos mainitsee sen olleen kaukaisin kohta, johon sotajoukko eteni.
Euesperideen valtiomuodon arvellaan olleen klassisella kaudella oligarkinen. Kaupunki löi omaa aasialaisen standardin mukaista hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien, ja myös pronssirahaa 300-luvulla eaa. Kyrenen kuningas Arkesilaos IV lähetti Euesperideehen uusia siirtokuntalaisia 400-luvun eaa. alussa. Euesperides joutui sotimaan usein seudun paikallisia libyalaisia heimoja vastaan, ja sai tähän apua emämaasta Kreikasta. Euesperides kävi sotaa myös emäkaupunkiaan Kyreneä vastaan. Vuonna 322 eaa. Euesperides ja Barke olivat liitossa Thibronin kanssa hänen sodassaan Kyreneä vastaan.
Kaupunki perustettiin uudelleen hellenistisellä kaudella vuonna 247 eaa., jolloin Kyrenaika kuului Egyptin ptolemaiosten valtaan. Se sai tällöin uuden nimen Berenike Ptolemaios III:n vaimon Berenike II:n mukaan. Uusi kaupunki sijaitsi hieman lounaaseen alkuperäisestä paikasta todennäköisesti laguunien umpeenliettymisen vuoksi.
Hellenistisen kauden Berenikessä asui paljon juutalaisia. Kaupungin myöhemmistä vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Se kärsi myöhäisantiikin aikana suuresti barbaarien hyökkäyksistä Kyrenaikan muiden kaupunkien tavoin. Justinianus I linnoitti Berenikeä uudelleen ja rakennutti sinne kylpylän. Roomalaisessa kirjallisuudessa kaupungin nimi esiintyy usein synonyyminä koko Kyrenaikalle muodossa Berenicis. Kaupunki on lakannut olemasta viimeistään 1000-luvulle tultaessa. Nykyinen Bengasi on syntynyt samalle paikalle 1400-luvulla.
Rakennukset ja löydökset

Euesperides on jakaantunut varhaisempaan pohjoisempaan osaan, joka ajoittuu 500-luvulle eaa., ja myöhempään eteläiseen osaan, joka ajoittuu 300-luvulle eaa. Eteläisessa osassa on ollut suunniteltu niin kutsuttu Hippodamoksen asemakaava, jonka keskellä oli agora. Alue oli ympäröity muurein, jotka ovat sulkeneet sisäänsä noin 21 hehtaarin suuruisen, sivuiltaan noin 750 × 350 metrin kokoisen alueen. Satamaa siirrettiin ajan kuluessa lännemmäksi liettymisen vuoksi.
Paikalta tehdyt arkeologiset löydökset ajoittuvat 500-luvulta eaa. bysanttilaiselle kaudelle saakka. Löytöihin lukeutuu muun muassa lattiamosaiikkeja ja keramiikkaa. Kaupungissa oli Apollonin kultti ja näin oletettavasti myös tälle omistettu pyhäkkö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euesperides Wikimedia Commonsissa
Afrodite-veistos Euesperideesta, n. 150–100 eaa.
Tanssivia naisia. Pienoispatsaita Euesperideesta, n. 200 eaa.
Europium(III)

| Europium(III)kloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10025-76-0
PubChem CID:  24809 ja 9859933
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  EuCl3
Moolimassa:  258,3
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine, kidevedellisenä väritöntä
Sulamispiste:  623 °C
Tiheys:  4,89 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen, reagoi
Europium(III)kloridi (EuCl3) on europium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa europium(III)kloridi on vaaleankeltaista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (EuCl3·6H2O), joka on ulkomuodoltaan väritöntä kiteistä ainetta. Aine liukenee veteen, mutta hydrolysoituu europiumoksikloridiksi. Lisäksi europium(III)kloridi liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin. Europium(III)kloridi voidaan pelkistää europium(II)kloridiksi vedyttämällä. Yhdiste on Lewis-happo.
Europium(III)kloridia voidaan valmistaa klooraamalla europium(III)oksidia esimerkiksi hiilitetrakloridilla. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä muun muassa hapetuksissa, pelkistyksissä ja Michael-additioissa.
Euboia

Euboian saari satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:   Euboia, Keski-Kreikka Kreikka
Korkein kohta:  Dírfi, 1 743 m
Pinta-ala:  3 580 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  191 206
Suurin kaupunki:  Chalkída
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Euboia (kreik. Εύβοια, Évia tai Évvia, m.kreik. Εὔβοια, lat. Euboea, ital. Negroponte) on Kreikan saari, joka sijaitsee Manner-Kreikan itärannikon edustalla. Se on Kreikan toiseksi suurin saari. Saaren pinta-ala on 3 580 km² ja asukasluku 191 206 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Chalkída.
Maantiede

Euboia sijaitsee Egeanmeren länsilaidalla Keski-Kreikan itärannikon edustalla. Saari on pitkä ja kapea. Sen suurin pituus pohjoisesta etelään on noin 180 kilometriä ja sen leveys vaihtelee kuuden ja 48 kilometrin välillä. Pinta-alaltaan Euboia on Kreikan toiseksi suurin saari Kreetan jälkeen. Euboian erottavat mantereesta Évripos- eli Euripossalmi sekä sen pohjoisenpuoleinen Pohjoinen Euboianlahti ja etelänpuoleinen Eteläinen Euboianlahti.
Euboiasta on siltayhteys mantereelle Évripos-salmen yli Chalkídan kaupungin kohdalla. Lisäksi sekä saaren pohjois- että eteläosista on lauttayhteyksiä mantereelle. Koska saari on suurikokoinen, lähellä Manner-Kreikkaa ja kytketty sillalle mantereeseen, sitä ei Kreikassa useinkaan lueta saareksi varsinaisen saariston tavoin. Samasta syystä sitä ei usein lueta varsinaisiin Egeanmeren saariin, kuten ei myöskään meren eteläreunalla sijaitsevaa Kreetaa.
Euboia on vuoristoinen ja sen korkeimmat vuoret ovat Dírfi (1 743 m), Pyxariás (1 351 m) ja Óchi (1 394 m). Muihin vuoriin kuuluu muun muassa Ólympos (1 172 m). Saaren vuoret ovat Thessalian vuorten jatkeita. Euboian länsirannikon keskivaiheilla sijaitsee Lilántion tasanko, jolla virtaa Lílas-joki.
Euboian edustalla sijaitsee lukuisia pienempiä saaria, joista tärkeimpiä ovat Lichádes-saariryhmän saaret Pohjoisessa Euboianlahdessa Euboian luoteiskulman edustalla,  Petalioí-saariryhmän saaret Petaliónlahdessa Euboian saaren eteläkärjen länsipuolella sekä Stýran saari Euboian länsirannikolla. Kauempana Euboian koillispuolella Egeanmeressä sijaitsevat useimmat Pohjoiset Sporadit ja länsipuolella muista erillään samaan saariryhmään luettu Skýros. Euboiasta kaakkoon sijaitsevat Kykladit, lähimpänä Ándros.
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kunnat

Hallinnollisesti Euboian saari jakaantuu seitsemän kunnan alueelle. Kunnat ovat Chalkída, Dírfys-Messapía, Erétria, Istiaía-Aidipsós, Kárystos, Kými-Alivéri sekä Mantoúdi-Límni-Agía Ánna. Näistä Chalkídan kunta käsittää alueita sekä mantereen puolelta että Euboialta. Muut kunnat sijaitsevat kokonaan saarella. Kaikki kunnat kuuluvat saaresta nimensä saaneeseen Euboian alueyksikköön, johon kuuluu myös Skýroksen kunta.
Saaren suurin kaupunki on pääkaupunki Chalkída (59 125 asukasta vuonna 2011), joka sijaitsee Évripos-salmen kohdalla osaksi saarella ja osaksi mantereen puolella. Saaren muita suurempia kaupunkeja ovat Néa Artáki (9 489 asukasta), Vasilikó (6 571), Psachná (5 827), Kárystos (5 112), Alivéri (4 827), Istiaía (4 339), Erétria (4 166), Amárynthos (3 647), Ágios Nikólaos (3 426), kylpyläkaupunki Loutrá Aidipsoú (2 560), Vathý (2 385), Kými (2 383), Néa Lámpsakos (2 196) ja Gymnó (2 008).
Historia > Antiikki

Antiikin aikana Euboia tunnettiin myös nimillä Makris (Μάκρις) ja Dolikhe (Δολίχη) pitkän muotonsa vuoksi, sekä nimillä Hellopia (Ἑλλοπία) ja Abantis (Ἀβαντίς) siellä asuneiden heimojen mukaan. Muita nimiä olivat muun muassa Asopis (Ἀσωπίς) ja Khalkodontis (Χαλκοδοντίς). Saaren varsinainen antiikin aikainen nykyisinkin käytössä oleva nimi on peräisin kreikan sanoista eu (εὖ, ”hyvä”) ja būs (βοῦς, ”härkä”); saari oli toisin sanoen ”Hyvien härkien saari” tai ”Hyvä saari härille”.
Antiikin ajalla saaren merkittävimmät kaupungit olivat Khalkis ja Eretria. Khalkis oli merkittävä sekä strategisesti että kauppapaikkana, koska se toimi Euripossalmen ylityspaikkana. Muita merkittäviä kaupunkeja olivat muun muassa Histiaia ja Karystos. Aidepsos oli jo antiikin ajalla suosittu kylpyläpaikka. Euboian kaupungit kukoistivat erityisesti 500-luvulla eaa. Persialaiset tuhosivat saaren ja orjuuttivat sen väestön vuonna 490 eaa. Tämän jälkeen saari päätyi Ateenan valtaan ja kaupungit rakennettiin uudelleen. Euboialaiset kapinoivat Ateenaa vastaan vuosina 446 ja 411 eaa., mutta se ei saavuttanut itsenäistä asemaa.
Historia > Myöhempi historia

Keskiajalla Euboia tunnettiin nimellä Egripo, mikä oli muuntuma Euripossalmen nimestä. Neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1204 saari jaettiin frankkiaateliston kesken. Tämän jälkeen saari päätyi vähitellen venetsialaisten vallan alle 1300-luvulle tultaessa. Venetsian vallan aikana saari tunnettiin nimellä Negroponte (”Musta silta”) Khalkiissa olleen sillan mukaan. Turkkilaiset valtasivat saaren vuonna 1470. Venetsialaiset yrittivät vallata saaren takaisin vuonna 1688. Saari liitettiin itsenäistyneeseen Kreikkaan vuonna 1830. Antiikin Aidepsoksen paikalla sijaitseva Loutrá Aidipsoú saavutti aseman suosittuna turistikohteena uudelleen 1800-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euboia Wikimedia Commonsissa
Euboian saaret
| --- | --- |
Pääsaari:  Euboia
Alisaariryhmät:   Lichádes  Petalioí Avgó  Chersonísi  Foúnti  Lamperoúsa  Louloúdi  Makronísi  Megalónisos  Pontikóniso  Práso  Tragonísi 
Muut pienemmät saaret:   Agía Triáda  Ágios Andréas  Dimákos  Foniás  Gátza  Kavallianí  Kounéli  Ktyponísi  Mandiloú  Monoliá  Petoúsi  Pezonísi  Pontikonísi  Prasoúda  Strongylí  Stýra 
Euboian saaren pohjoisrannikkoa. Korkeimpana erottuu Dírfivuori.
Chalkídan kaupunkia ja Évripos-salmi, Euboian saaren puoli vasemmalla ja Manner-Kreikka oikealla.
Antiikin Eretrian kaupungin raunioita.
Boúrtzin linna Kárystoksessa.
Eulerin menetelmä

Tutkittavan sinisen kuvaajan yhtälö on tuntematon. Punainen kuvaaja on Eulerin menetelmän avulla tehty approksimaatio sinisestä kuvaajasta.
Eulerin menetelmällä tarkoitetaan numeerisessa analyysissä Leonhard Eulerin mukaan nimettyä menetelmää differentiaaliyhtälöiden alkuarvo-ongelmien ratkaisuun. Se on yksinkertaisin numeerisista integrointimenetelmistä, mutta siitä huolimatta menetelmä on tärkeä. Sen kautta on johdettu monet paremmista menetelmistä ja sen ymmärtäminen on niiden perusta.
Johtaminen

Eulerin menetelmä johdetaan derivaatan määritelmästä
Nyt ei kuitenkaan anneta muuttujan h lähestyä nollaa, vaan pidetään se pienenä. Näin saadaan yhtälöstä
jossa h tarkoittaa menetelmässä käytettyä askelta. Olkoot alkuarvo-ongelmamme muotoa
Nyt siis funktiolla F tarkoitetaan muuttujista t ja y(t) koostuvaa lauseketta, joka tulee ylläolevan yhtälön oikeaksi puoleksi. Määritetään nyt, että Eulerin menetelmällä askel ajanhetkestä tn ajanhetkeen tn + 1 voidaan laskea kaavalla
Virhe

Eulerin menetelmän virhe voidaan laskea selvittämällä Taylorin sarja muuttujalle y. Tulkitsemalla ylläolevaa tulosta voidaan menetelmä merkitä muodossa
Tässä on kaksi ensimmäistä termiä Taylorin sarjasta
ja yhtälöiden välinen virhe saadaan siis suuruudeltaan vastaamaan termejä
Nähdään, että käytettäessä pientä askelen h arvoa on menetelmän virheessä dominoiva termi suhteessa verrannollinen h2:n. Ratkaistessa menetelmällä alkuarvotehtävää on tarvittavien askelien määrä kääntäen verrannollinen askeleeseen h. Näin on pääteltävissä, että kokonaisvirhe Eulerin menetelmässä on verrannollinen askeleeseen h (virhe askeleessa kertaa askelien määrä). Eulerin menetelmää kutsutaankin ensimmäisen kertaluokan menetelmäksi.
Tarkkuus on parannettavissa ottamalla huomioon Taylorin sarjasta lisää termejä. Tämä kuitenkin saattaa olla hankalaa, sillä niitä varten pitäisi ratkaista muuttujan y(t) derivaattoja. Tämän takia onkin kehitetty useaa ajankohtaa alkuarvoinaan käyttäviä multistep-menetelmiä tai yhden ajanhetken derivaattaa useammassa pisteessä approksimoivia menetelmiä kuten esim. Runge-Kutta-menetelmät.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Numeerinen analyysi.  (Opintomoniste 163)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-721-941-5