stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pikkufilippiinienhekko

| Pikkufilippiinienhekko> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hedelmälepakot Pteropodidae
Suku::  Ptenochirus
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Ptenochirus minor  Yoshiyuki, 1979 

Katso myös
   Pikkufilippiinienhekko Wikispeciesissä   Pikkufilippiinienhekko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkufilippiinienhekko (Ptenochirus minor) on Filippiineillä elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Sitä tavataan luonnontilaisissa ja häirityissä metsissä, päivänsä se viettää luolissa. Elinympäristönsä takia lajin uhkana ovat metsähakkuut.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on pikkufilippiinienhekko.
Hard Rock Stadium

| Hard Rock Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Miami Gardens, Florida, Yhdysvallat
Avattu:  16. elokuuta 1987
Omistaja:  Stephen M. Ross
Kenttä:  nurmi
Arkkitehti:  HOK Sport
Aiemmat nimet:  Joe Robbie Stadium, Pro Player Stadium, Dolphins Stadium, Dolphin Stadium, Land Shark Stadium, Sun Life Stadium ja New Miami Stadium
Käyttäjät
 Miami Dolphins (1987-) Florida Marlins (1993-2010) Florida Atlantic Owls (NCAA) (2001-2002) FedEx Orange Bowl (1996-1998), (2000-) Blockbuster/Carquest/MicronPC Bowl (1990-2000) 
Katsojakapasiteetti
 36 331 (Baseball) 74 916 (Amer. jalkapallo) 74 916 (jalkapallo) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hard Rock Stadium (tunnettu aikaisemmin myös nimillä Joe Robbie Stadium, Pro Player Stadium, Dolphins Stadium, Dolphin Stadium, Land Shark Stadium, Sun Life Stadium ja New Miami Stadium) on stadion Miami Gardensissa, Floridan osavaltiossa. Stadionilla pelataan amerikkalaista jalkapalloa, lacrossea, jalkapalloa ja baseballia. Stadion on Miami Dolphinsin kotistadion.
Stadionilla on pelattu Super Bowl kuusi kertaa (XXIII, XXIX, XXXIII, XLI, XLIV ja LIV) ja kahdesti baseballin World Series (1997 ja 2003).
Koen Bouwman

| Koen Bouwman |
| --- | --- |
 Koen Bouwman Le Samyn -kilpailussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  178 cm
Paino:  60 kg
Joukkue:  Team Jayco-AlUla
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkiajaja, yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012:  Parkhotel Valkenburg - Math Salden
Ammattilaisjoukkue(et)
2013–2014 2015–2018 2019−2023 2024 2025–:  Cycling Team Jo Piels Tean LottoNL-Jumbo Team Jumbo-Visma Team Visma–Lease a Bike Team Jayco-AlUla
Suurimmat voitot
 Sekaviestin MM 2019 Sekaviestin EM 2019 Italian ympäriajo, mäkikirikilpailu 2022, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Yorkshire 2019 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Flanderi 2021 | sekaviesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Alkmaar 2019 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Trentina 2021 | sekaviesti |  |
Koen Bouwman (s. 2. joulukuuta 1993 Ulft, Gelderland) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleis- ja mäkiajaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Cycling Team Jo Piels -joukkueessa 2013–2014 ja edusti alankomaalaista Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bikea vuodet 2015–2024. Kaudesta 2025 alkaen hän kilpailee australialaisessa Team Jayco-AlUlassa.
Bouwman kuului sekaviestin Euroopan- ja maailmanmestaruuden voittaneisiin Alankomaiden joukkueisiin 2019. Italian ympäriajossa 2022 hän voitti mäkikirikilpailun sekä Potenzaan päättyneen seitsemännen ja Santuario di Castelmonteen päättyneen 19. etapin.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Z-sukupolvi

Nuoria sähköpotkulaudalla.
Z-sukupolvi eli zoomerit on milleniaalien eli Y-sukupolven ja alfa-sukupolven välissä syntynyt sukupolvi eli väestökohortti.  Z-sukupolvi on syntynyt 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa. Eri lähteissä syntymävuosia on rajattu eri tavoin, kuten 1997–2012,  1996–2010, tai jo 1995–2009.
Maailmanlaajuisesti Z-sukupolvi on suurin väestöryhmä, 32 prosenttia maailman väestöstä. Internet, älypuhelimet ja sosiaalinen media ovat sukupolven arkea. Tutkimusten mukaan Z-sukupolven yleisiä arvoja ovat yksilöllisyys ja tasa-arvoisuus.
Sukupolven tunnuspiirteitä

Koko maailman mittakaavassa Z-sukupolvi on väestöryhmistä suurin, 32 prosenttia globaalista väestöstä.
Taloustutkimuksen tutkimuspäällikkö Juho Rahkosen (2020) mukaan Z-sukupolvi on kasvanut rajattoman informaation maailmassa ja osaa hankkia tietoa itse.
Arvot ja elämäntavat

Arvotutkimusten mukaan Z-sukupolven arvoja ovat ennen kaikkea yksilöllisyys ja tasa-arvoisuus. Sukupolvi suhtautuu myönteisesti esimerkiksi kulttuuriseen moninaisuuteen, erilaisiin seksuaalisiin suuntautumisiin ja sukupuolivähemmistöihin. Toisaalta nuorten arvomaailmat ovat yhtä aikaa polarisoituneet ja sukupuolittuneet: nuorten naisten arvomaailma on aiempaa liberaalimpi ja nuorten miesten konservatiivisempi etenkin Euroopan ja Pohjois-Amerikan maissa sekä vauraammissa Aasian maissa, kuten Etelä-Koreassa. Naisten ja miesten asenteet ovat jakautuneet etenkin seksuaalisuuteen ja sukupuoleen, maahanmuuttoon ja rasismiin sekä ilmastonmuutokseen suhtautumisessa.
Z-sukupolven nuoruutta varjostaa ekologinen, poliittinen ja taloudellinen epävarmuus. Ruotsin Nuorisobarometri 2024 kuvaa z-sukupolvea turvallisuushakuiseksi: terveyttä ja perhettä arvostetaan. Sukupolven työmoraalin ennustetaan olevan kunnossa.
Taloustutkimus Oy:n vuoden 2022 kyselyn mukaan Z-sukupolvi kokee selvästi enemmän ympäristöahdistusta kuin vanhemmat ikäpolvet. Kolme neljästä vastaajasta koki suurta huolta ilmastonmuutoksesta ja yli puolet luonnon monimuotoisuuden köyhtymisestä. Z-sukupolven edustajat arvostavat usein ekologisesti kestävämpää elämäntapaa ja kuluttamista.
Kouluterveyskyselyn mukaan 2010-luvulla Suomen nuorista entistä harvempi tupakoi, käytti alkoholia ja harrasti humalajuomista. Tupakka ei ollut 2010-luvun nuorille enää samalla tavalla aikuisuuden tunnus kuin aiemmin. Toisaalta taas nuorten nuuskan käyttö lisääntyi muiden päihteiden käytön vähentyessä.
Z-sukupolvi suosii videopohjaisia sosiaalisen median palveluja kuten mobiilisovellus Tiktokia. Facebook on jäänyt vanhempien sukupolvien kanavaksi.
Eräs merkittävistä Y- ja Z-polvien eroista aiempiin sukupolviin on, että uskonnon merkitys on heikompi kuin aiemmilla sukupolvilla. Sama ilmiö esiintyy kaikissa länsimaissa. Vuonna 2019 julkaistun kyselyn mukaan 16 prosenttia 15–40-vuotiaista suomalaisista uskoi kristinuskon Jumalaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Z-sukupolvi Wikimedia Commonsissa
| n k Sukupolvet |
| --- | --- |
 Kadotettu sukupolvi  Suurin sukupolvi  Hiljainen sukupolvi  Suuret ikäluokat  X-sukupolvi  Xenniaalit  Y-sukupolvi  Zillenniaalit  Z-sukupolvi  Alfa-sukupolvi 
Koululakko ilmaston puolesta 2019.
Muusikko Billie Eilish (s. 2001).
Amami Ōshima, Tokunoshima, Okinawan pohjoisosa ja Iriomote

| Amami Ōshima, Tokunoshima, Okinawan pohjoisosa ja Iriomote |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Riukiusaaret  28°16′45″N, 129°22′42″E
Tyyppi:  luontokohde
Kriteerit:  (x)
Tunnusnumero:  1574
Valintahistoria
Valintavuosi:  2021
 Saaria esittävä pala on siirretty suhteessa pääsaarten karttaan.
Amami Ōshima, Tokunoshima, Okinawan pohjoisosa ja Iriomote (jap. 奄美大島、徳之島、沖縄島北部及び西表島, Amami Ōshima, Tokunoshima, Okinawa hoku-bu oyobi Iriomote) on Japanin Riukiusaarilla sijaitseva luonnonsuojelualue, joka valittiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2021. Se käsittää 42 698 hehtaaria subtrooppisia sademetsiä neljällä saarella Japanin pääsaarten lounaispuolella, Itä-Kiinan meren ja Filippiinien meren rajalla: Amami Ōshima, Tokunoshima, Okinawa ja Iriomote. Alueen korkein kohta, Yuwandakevuori Amami Ōshiman saarella, kohoaa 694 metriin merenpinnan yläpuolella. Alue on täysin asumaton, ja siellä on korkea biologinen monimuotoisuus. Siellä on paljon uhanalaisia ja endeemisiä lajeja. Alueella on kotoperäisiä kasveja, nisäkkäitä, lintuja, matelijoita, sammakkoeläimiä, kaloja ja äyriäisiä, mukaan lukien esimerkiksi uhanalainen riukiunkaniini ja uhanalainen riukiusaartenrotta (Diplothrix legatus). Kullakin saarella on myös useita omia endeemisiä lajeja, joita ei löydy muualta alueelta.
Vaalajärvi

Vaalajärvi on Sodankylän kunnassa sijaitseva kylä. 
Se sijaitsee 17 kilometriä Sodankylästä länteen, Kittilään johtavan kantatie 80:n varressa. Matkaa Kittilään on 69 kilometriä. Kylässä on seurantalo, jalkapallokenttä ja kunnan vuokra-asuntoja. Vaalajärven koulu lakkautettiin vuonna 2023. Kylän asukasluku on 286. Kylässä sijaitsee myös samanniminen järvi. Kylän alueella on melontareitti Vaalajärvi–Vaalajoki–Jeesiöjoki–Kitinen.
Aiheesta muualla

Vaalajärvi Sodankylän kunta.[vanhentunut linkki]
Alajärvi, Paula (toim.): Vaalajärvi: metsälappalaisten Pumpanen.  Vaalajärven kylähistoriapiiri, 2006.  ISBN 952-92-1411-1
Panaman kanava

Panaman kanava (kuva: NASA)
Panaman kanava on Panaman kannaksen poikki kulkeva kanava. Se on 82 kilometriä pitkä ja yhdistää Tyynenmeren ja Atlantin toisiinsa. Kanava kulkee Panamankannaksen alavimman kohdan poikki ja nousee korkeimmalle Gatúnin tekojärvellä, joka on 26 metriä merenpinnan yläpuolella. Kanava avattiin liikenteelle ensi kertaa 15. elokuuta 1914.
Kanava on tärkeä oikoreitti laivoille, jotka muuten joutuisivat kiertämään Etelä-Amerikan Kap Hornin ympäri 13 000 kilometrin matkan.
Vuosittainen liikenne kanavassa on kasvanut vuoden 1914 tuhannesta laivasta yli 14 000 laivaan (2008). Kanavasta oli kulkenut vuoteen 2008 mennessä yli 815 000 alusta.
Laivareitti

Kanavan Tyynen valtameren puoleisessa päässä Panamanlahdella on ankkurointipaikka, jossa laivat odottavat vuoroaan. Aluksi kuljetaan sisääntuloväylää 11 kilometriä ja saavutaan Americas-sillalle (Puente de las Américas, ent. Thatcher Ferry Bridge), jota pitkin Panamericana-valtatie ylittää kanavan.
Sillalta jatketaan viisi kilometriä ruopattua jokiuomaa pitkin ja saavutaan Mirafloresin suluille. Näillä kaksivaiheisilla suluilla alukset nousevat 16,5 metriä ylemmäksi Mirafloresin tekojärveen. Pedro Miguelin sulussa alukset nousevat vielä 9,4 metriä ja saapuvat 12 kilometriä pitkään Gaillardin leikkaukseen (= Culebra, suom. ’käärme’), joka on kaivettu vedenjakajan poikki.
Gaillardin leikkauksen jälkeen reitti jatkuu Gatúnin tekojärvellä. Tällä 26 metrin korkeudella kanava kulkee 38 kilometriä.
Gatúnin kolmella sululla laskeudutaan Atlantin valtameren puolelle Karibianmereen. Täällä oleva Limóninlahti on luontainen satama ja toimii laivojen odotuspaikkana.
Laivan kulku kanavassa kestää keskimäärin noin yhdeksän tuntia.
Sulut

Panaman kanavan sulut ovat parillisia, joten laivaliikenne kulkee samanaikaisesti molempiin suuntiin. Gaillardin leikkauksessa suuret laivat joutuvat turvallisuuden takia tosin kulkemaan vain yhteen suuntaan kerrallaan.
Sulkukammiot ovat 33,53 metriä leveitä ja 320 metriä pitkiä. Niiden käyttökelpoinen pituus on 304,8 metriä. Kammioiden koon mukaan määräytyy kanavaa käyttävien laivojen suurin mahdollinen koko, josta käytetään nimitystä Panamax.
Sulkukammion täyttäminen kestää noin kahdeksan minuuttia, ja siihen tarvitaan 101 000 kuutiometriä vettä. Gatúnin sulkujen sulkuporttien korkeus on 21 metriä ja paino 745 tonnia. Massiivisesta koostaan huolimatta niiden avaamiseen ja sulkemiseen riittää 30 kilowatin moottori.
Suluissa laivoja vedetään pienillä sähkövetureilla, niin sanotuilla muuleilla, jotka kulkevat sulun molemmilla reunoilla. Veturien voimakkaiden vinssien avulla laiva pidetään myös sulun keskellä. Laivojen siirtely on tarkkaa työtä, sillä Panamax-kokoisen laivan sivuilla on vain 60 senttimetriä vapaata tilaa.
Käyttömaksut

Kanavan käytöstä peritään maksu laivan uppouman mukaan. Maksu vaihtelee 2,26 dollarista 2,96 dollariin tonnia kohden. Konttialuksilta peritään 49 dollaria jokaista kuuden metrin (20 jalan) konttia kohden. Keskimääräinen käyttömaksu laivaa kohden on 54 000 dollaria. Kanavan suurin käyttömaksu, 375 600 dollaria, perittiin 14. huhtikuuta 2010 Norwegian Cruise Linen siirtomatkalla olleesta Norwegian Pearlista. Ennen Norwegian Pearlia ennätystä oli pitänyt Disney Cruise Linen alus Disney Magic vuonna 2008 saamallaan 331 200 dollarin käyttömaksulla. Kanavan pienin peritty käyttömaksu oli 36 senttiä, jonka maksoi amerikkalainen seikkailija Richard Halliburton uidessaan kanavan läpi vuonna 1928.
Suluilla laivoja siirtelevien veturien käytöstä peritään maksu sen mukaan, montako hinausvaijeria tarvitaan. Iso laiva saattaa tarvita kuusi veturia ja 12 vaijeria. Tällöin maksu on 12 kertaa 200 dollaria, eli 2 400 dollaria.
Historia

Panaman kanavan historian ensimmäinen askel otettiin jo vuonna 1513, kun espanjalainen tutkimusmatkailija Vasco Núñez de Balboa ylitti Panamankannaksen ensimmäisenä eurooppalaisena.  Sen aikainen tekniikka ja tietämys eivät kuitenkaan vielä riittäneet edes aloittamaan kanavan rakentamista.
Varsinainen kanavahanke alkoi virallisesti vuonna 1880, kun ranskalainen insinööri Ferdinand de Lesseps päätti aloittaa kanavan rakentamisen kannaksella. Ajatus kanavan rakentamisesta Nicaraguaan oli myös ollut esillä, sillä maan suurimmalta järveltä Nicaraguanjärveltä ei olisi ollut vaikeata päästä Karibianmereltä Tyynellemerelle. Kanava kuitenkin rakennettiin Panamaan, sillä kannas on siellä kapeampi kuin missään muualla Keski-Amerikassa.
Vuoteen 1889 mennessä ranskalaisten hanke oli törmännyt moniin ongelmiin. Lukuisat onnettomuudet, kanavan yhtiön rahoituskriisi ja korruptioskandaalit pakottivat Ranskan luopumaan keskeneräisestä kanavahankkeesta vuoden 1889 lopussa.
Vuonna 1903 Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt osti Ranskalta keskeneräisen kanavatyömaan hintaan 40 miljoonaa dollaria. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1904, ja kanava avattiin liikenteelle vuonna 1914.
Yhdysvallat hallinnoi kanavavyöhykettä vuoteen 1977 asti, jolloin Yhdysvaltojen ja Panaman välille allekirjoitettiin sopimus, jonka nojalla Yhdysvallat ja Panama sopivat kanavan yhteishallinnasta vuoteen 1979 mennessä. Yhdysvallat luovutti kanavan virallisesti Panaman haltuun 31. joulukuuta 1999, kuten sopimus edellytti.
Viimeinen sotilaallinen operaatio, jonka Yhdysvallat suoritti Panamassa, oli vuodenvaihteessa 1989–1990 suoritettu operaatio Just Cause, jossa Yhdysvaltain armeija miehitti Panaman kaupungin ja pidätti Panaman sotilasjuntan johtajan, kenraali Manuel Noriegan, jota epäiltiin rahanpesusta ja huumekaupasta.
Vuonna 2006 Panaman presidentti Martín Torrijos käynnisti suunnitelmat kanavan laajennustyöstä. Laajennustyöt aloitettiin vuonna 2007.
Kanavan laajennuksen oli tarkoitus valmistua vuoden 2015 lopulla, ja alustava budjetti koko työlle oli 6,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hinta-arvioon oli varattu inflaatiovaraa. Uusittu kanava kaksinkertaisti kanavan kapasiteetin ja mahdollisti suurempien alusten ajamisen sulkujen läpi. Kanavan laajennusprojekti oli myöhässä yhdeksän kuukautta arvioidusta aikataulusta. Uudistettu kanava avattiin 26. kesäkuuta 2016, mutta sen käyttöönotossa on ollut ongelmia.
Yhdysvaltain tuleva presidentti Donald Trump sanoi joulukuussa 2024 pitävänsä kanavan käyttömaksuja kohtuuttoman korkeina ja uhkasi vaatia Panamaa luovuttamaan kanavan takaisin Yhdysvalloille.
Aiheesta muualla

Dokumenttivideo uuden kanavan toiminnasta englanniksi
Kanavan esittelyvideo englanniksi
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panaman kanava Wikimedia Commonsissa
Panaman kanavan sulut ja laivojen käyttämä reitti.
Rahtilaiva matkalla Panaman kanavalla Gatunin sulkujen kohdalla.
Video.
Panaman kanavaa rakennetaan vuonna 1907.
Panaman kanavan vyöhykkeen lippu.
204 (luku)

| Luonnolliset luvut |
| --- | --- |
 204 Malline:Luvut 200-210 
Kardinaaliluku:  kaksisataaneljä
Järjestysluku:  kahdessadasneljäs
Tekijät:  1, 2, 3, 4, 6, 12, 17, 34, 51, 68, 102, 204
Alkutekijät:   2^{2}\cdot 3\cdot 17
Roomalainen numero:  CCIV
Binääriluku:  11001100
Oktaaliluku:  314
Duodesimaaliluku:  150
Heksadesimaaliluku:  CC
Vigesimaaliluku:  A4
204 (kaksisataaneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 203 ja seuraa luku 205.
Matematiikassa

204 on yhdistetty luku.
204 on runsas luku.
204 on puolitäydellinen luku.
204 on yhdeksänkulmioluku.
204 on neliöpyramidiluku, koska se on kahdeksan pienimmän neliöluvun summa:  1^{2}+2^{2}+\ldots +8^{2}.
204 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä, binäärijärjestelmässä, kolmijärjestelmässä ja nelijärjestelmässä.
204 kuuluu O’Halloranin lukuihin, koska se on parillinen kokonaisluku, joka ei voi olla sellaisen suorakulmaisen särmiön pinta-ala, jonka sivujen pituudet ovat kokonaislukuja.
204 kuuluu ”käytännöllisiin lukuihin” (engl. practical numbers), koska mikä tahansa positiivinen kokonaisluku 204:n tekijöiden summaan (504) saakka voidaan muodostaa luvun 204 eri tekijöiden summana.
Koska 204 on käytännöllinen luku, se kuuluu myös Zumkellerin lukuihin eli sen tekijät voidaan jakaa kahdeksi joukoksi, joiden summat ovat samat.
204 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin.
204 on jaollinen tekijöidensä määrällä (12:lla).
204 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen alkuluvun summana:  101+103.
204 voidaan muodostaa kuuden peräkkäisen alkuluvun summana:  23+29+31+37+41+43.
204 ensimmäisen alkuluvun summa (116 533) on alkuluku.
Luonnontieteissä

Elohopea-204 on elohopean vakaa isotooppi.
204 Kallisto on pikkuplaneetta.
Muissa yhteyksissä

Seututie 204 kulkee Liedon ja Euran välillä.
Peugeot 204 on henkilöauto.
204 on neliöpyramidiluku.
Neuvostotasavalta

Neuvostotasavalta, pidemmin sosialistinen neuvostotasavalta (lyh. SNT) oli muodollisesti suvereeni osa laajempaa kokonaisuutta Sosialististen neuvostotasavaltojen liittoa, lyhennettynä Neuvostoliittoa. Liittovaltion hajotessa 1991 neuvostotasavaltoja oli käytännössä 15, joista jokaisessa oli oma kommunistinen puolueensa lukuun ottamatta Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (SFNT) aina vuoteen 1990.
Neuvostoliiton perustuslain mukaan neuvostotasavalloilla oli oikeus erota Neuvostoliitosta. Käytännössä tämä oli mahdotontaselvennä, mutta neuvostovallan heikennyttyä ja ennen kaikkea konservatiivisten kommunistien vallankaappauksen epäonnistuttua 1991 SNT:t pääsivät itsenäistymään Neuvostoliitosta, jonka purkanut sopimus 11 SNT:n välillä synnytti alueellisen järjestön, Itsenäisten valtioiden yhteisön.
Nimi

Monissa kielissä koko nimen sanajärjestys on toisin kuin suomessa, kuten englannissa Soviet socialist republic (SSR), venäjässä советская социалистическая республика (ССР), sovetskaja sotsialistitšeskaja respublika (SSR) ja virossa nõukogude sotsialistlik vabariik (NSV) eli ”neuvostojen sosialistinen tasavalta”.
Neuvostoliiton neuvostotasavallat > Lyhytikäiset neuvostotasavallat

| Tunnus | Nimi | Lippu | Pääkaupunki | Pääkansallisuudet | Jäsennyys | Väestö | Alue (km2) | Seuraaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Buharan sosialistinen kansantasavalta |  | Buhara | uzbekit, tadžikit, turkmeenit | 1920–1924 | 2 000 000 | 182 193 |  Uzbekistanin SNT  Tadžikistanin SNT  Turkmenistanin SNT |
|  | Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Petroskoi | karjalaiset, suomalaiset | 1940–1956 | 651 300 (1959) | 172 400 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta ( Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta) |
|  | Horezmin sosialistinen kansantasavalta |  | Hiva | uzbekit, turkmeenit | 1920–1924 | 800 000 | 62 200 |  Turkmenistanin SNT  Uzbekistanin SNT |
|  | Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  | Tiflis | azerit, armenialaiset, georgialaiset | 1922–1936 | 5 861 600 (1926) | 186 100 |  Armenian SNT  Azerbaidžanin SNT  Georgian SNT |
Neuvostoliiton neuvostotasavallat > Neuvostoliiton tunnustamat neuvostotasavallat

| Tunnus | Nimi | Lippu | Pääkaupunki | Viralliset kielet | Itsenäisyys julistettiin SSR:stä | Itsenäisyys Neuvostoliitosta julistettiin | Väestö | Alue (km2) | Itsenäinen valtio ja "de facto" -valtiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Pridnestrovian moldovalainen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Tiraspol | venäjä, ukraina ja moldova | 2.syyskuuta 1990 | 25. elokuuta 1991 | 680 000 (1989) | 4 163 (1989) |  Transnistria  Moldova |
Neuvostoliiton neuvostotasavallat > Muut Neuvostoliittoon kuulumattomat neuvostotasavallat

| Tunnus | Nimi | Lippu | Pääkaupunki | Luotu | lakkautettu | Seuraajavaltiot | Nykyiset valtiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kaukoidän tasavalta |  | Verhneudinsk Tšita | 1920 | 1922 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Venäjä |
|  | Tuvan kansantasavalta |  | Kyzyl  | 1921 | 1944 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta ( Tuvan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta) |  Venäjä |
Autonomiset neuvostotasavallat > Entiset autonomiset sosialistiset neuvostotasavallat

| Tunnus | Nimi | Lippu | Pääkaupunki | Nimikansallisuus | Vuosien  jäsenyys | Väestö | Alue (km2) | Sosialistinen Neuvostotasavalta | Itsenäinen valtio ja "de facto" -valtiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Krimin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Simferopol | krimintataaritvenäläiset | 1921–19451991–1992 | 1126 000 (1939) | 26 860 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta  Ukrainan SNT |  Ukraina  Venäjä |
|  | Kabardi-Balkarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Naltšik | kabardit | 1944–1957 | 42 0115 (1959) | 12 470 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Venäjä |
|  | Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Alma-Ata | kazakit | 1920–1925 | 6503 000 (1926) | 296 0000 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Kazakstan  Uzbekistan  Venäjä |
|  | Kazakkien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Alma-Ata | kazakit | 1925–1936 | 6503 000 (1926) | 296 0000 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Kazakstan  Uzbekistan  Venäjä |
|  | Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Frunze | kirgiisit | 1926–1936 | 993 000 (1926) | 196 129 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Kirgisia |
|  | Moldavian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Tiraspol | moldovalaiset | 1924–1940 | 599 150 (1939) | 8 288 |  Ukrainan SNT |  Transnistria  Moldova  Ukraina |
|  | Vuoriston autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Vladikavkaz | balkaarit, tšetšeenit, inguušit, kabardit, karatšait, ossetit, terek-kasakat | 1921–1924 | 128 6000 (1921) | 7 4000 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Venäjä |
|  | Tadžikistanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Dušanbe | tadžikit | 1924–1929 | 740 000 (1924) |  |  Uzbekistanin SNT |  Tadžikistan  |
|  | Turkestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Taškent | uzbekit, kazakit, kirgiisit, tadžikit, turkmeenit | 1918–1924 | 5 221 963 (1920) |  |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Kazakstan  Uzbekistan  Turkmenistan  Tadžikistan  Kirgisia |
|  | Volgan saksalaisten autonominen sosialistinen neuvostotasavalta |  | Engels | volgansaksalaiset | 1923–1941 | 606 532 (1939) | 27 400 |  Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta |  Venäjä |