stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saimaan ammattikorkeakoulu
Skinnarilan kampus

Saimaan ammattikorkeakoulu (SAIMIA) ja Lappeenrannan-Lahden teknillinen yliopisto toimivat syksystä 2011 lähtien yhteisellä kampuksella Lappeenrannassa, Skinnarilan kaupunginosassa. Sitä ennen SAIMIA toimi kaupungin keskustan Armilassa olevissa toimitiloissa. Saimaan ammattikorkeakoulun ja LUT-yliopiston opiskelijat muodostivat yhdessä yli 8 000 opiskelijan yhteisön ja samalla Kaakkois-Suomen suurimman korkeakoulukampuksen.
Tammikuussa 2017 yliopiston ja ammattikorkeakoulun kielten ja viestinnän opetus keskitettiin yhteiseen kielikeskukseen, joka oli osa Saimaan ammattikorkeakoulun organisaatiota. Kielikeskus tuottaa kielten ja viestinnän opetuksen sekä yliopistolle että ammattikorkeakoululle.
Tammikuussa 2018 molempien korkeakoulujen tukipalveluhenkilöstö siirtyi yhteiseen Korkeakoulupalvelut-yksikköön, joka toimii osana LUT-korkeakouluja. Korkeakoulupalvelut tuottavat molempien korkeakoulujen tarvitsemat tukipalvelut (esimerkiksi talous- ja henkilöstöhallinnon sekä viestinnän ja markkinoinnin palvelut, tila- ja IT-palvelut sekä opiskelijoille suunnatut palvelut).
Koulutus

Tekniikka:
Konetekniikka
Mechanical engineering and production technology (engl.)
Rakennus- ja yhdyskuntatekniikka
Rakennusmestari
Rakentamisen koulutusohjelma
Sosiaali- ja terveysala:
Ensihoitaja
Fysioterapeutti
Sairaanhoitaja
Sosionomi
Terveydenhoitaja
Terveyden edistämisen koulutusohjelma
Liiketalous:
International Business (engl.)
International Business Management
Liiketalous
Hotelli- ja ravintola-ala:
Hotelli- ja ravintola-ala
Hotel, Restaurant and Tourism Management (engl.)
Kuvataide:
Kuvataide (AMK)
Kulttuuriyrittäjyyden koulutusohjelma, kuvataiteilija (ylempi AMK)
Opiskelijakunta

SAIMIAssa opiskelijoiden edunvalvojana toimi Saimaan ammattikorkeakoulun opiskelijakunta SAIKO.
Aiheesta muualla

LAB-ammattikorkeakoulu
Shaun O’Hara

| Shaun O’Hara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1977 Chicago, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  137 kg
Pelipaikka:  sentteri
Pelaajaura
Seurat:  Cleveland Browns New York Giants
Pääsarjaura:  2000–2010
Shaun O'Hara (s. 23. kesäkuuta 1977 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sentteri.
Ennen ammattilaisuraansa O'Hara pelasi Rutgersin yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa Rutgers Scarlet Knightsissa. Hän opiskeli yliopistossa rikosoikeutta.
O'Hara teki huhtikuussa 2000 varaamattomana vapaana pelaajana ammattilaissopimuksen NFL-seura Cleveland Brownsin kanssa. Hän pelasi seurassa neljä kautta, joista kaksi viimeistä vakioaloittajana. Brownsissa hän pelasi useammin hyökkäyksen sisempänä linjamiehenä kuin sentterinä. Kaudella 2002 hän aloitti 13 ottelua hyökkäyksen oikean puolen sisempänä linjamiehenä ja kolme ottelua sentterinä, kaudella 2003 puolestaan kahdeksan ottelua vasemman puolen ja kuusi oikean puolen sisempänä linjamiehenä.
Maaliskuussa 2004 O'Hara siirtyi rajoittamattomana vapaana pelaajana New York Giantsiin. Giantsia edustaessaan hän pelasi kaikki ottelunsa sentterinä ja oli vakituisesti joukkueen aloituskokoonpanossa. Vuonna 2008 hän oli voittamassa Giantsin riveissä Super Bowlin mestaruutta, kun joukkue voitti 3. helmikuuta New England Patriotsin pistein 17–14. O'Hara oli mestaruuskaudella yksi joukkueensa viidestä kapteenista Jeff Feaglesin, Eli Manningin, Antonio Piercen ja Michael Strahanin ohella. Hän pelasi kausina 2008 ja 2009 NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa. Hänet valittiin otteluun myös kaudella 2010, muttei pystynyt tuolloin pelaamaan loukkaantumisen vuoksi.
O'Hara ilmoitti pelaajauransa päättymisestä syyskuussa 2012. Hän oli ollut pelaamatta koko kauden 2011 ja kaudella 2010 hän joutui olemaan sivussa kymmenen ottelua jalkavammojen vuoksi.
Saapaslammi (Hämeenlinna)

| Saapaslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  61°03′00″N, 23°59′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lontilanjoen valuma-alue (35.27)
Laskujoki:  Ruskeanoja 
Järvinumero:  35.273.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130  m tai 129  m 
Rantaviiva:  0,841 km 
Pinta-ala:  1,491  ha 
 fiSaapaslammi 
Saapaslammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ohtisessa sijaitseva valuma-alueensa latvajärvi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Alueeseen sisältyy vielä neljännen jakovaiheen Lontilanjoen yläosan valuma-alue, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,0 metriä meren pinnan yläpuolella, joten se on valuma-alueensa latvajärviä. Lammen lounaispuolella kohoaa Saapaslammin harju, jonka harjujakso patoaa alueen vedet kohti Ruskeaojaa, joka on samalla järven laskuoja. Lampeen laskee kaksi metsäojaa. Ruskeaoja kulkee luoteeseen, missä se yhtyy Toijalan läpi virtaavan Lontilanjokeen sen yläjuoksulla. Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, mutta sen muoto on harjusta johtuen piktä ja kapea. Se on 450 metriä pitkä, leveimmillään 100 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 850 metriä. Lounaisrannat ovat harjun koillisrinnettä, mutta vastaranta on matalaa ja tasaista metsämaata. Siellä sijaitsee yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Ohtisesta. Lammen lounaisrantaa ja samalla osa Saapaslamminharjua on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi.
Satanoperca

| Satanoperca |
| --- | --- |
 Pronssitonkija (Satanoperca jurupari)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Huulikalamaiset Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Tonkijat Geophaginae
Suku::  Satanoperca  Günther, 1862
Katso myös
   Satanoperca Wikispeciesissä   Satanoperca Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Satanoperca on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen lajeja tavataan luonnossa Etelä-Amerikassa. Siihen kuuluu yhteensä 8 lajia, joista suomenkielinen nimi on ainakin vihertonkijalla (Satanoperca acuticeps), paholaistonkijalla (Satanoperca daemon), noitatonkijalla (Satanoperca lilith), pronssitonkijalla (Satanoperca jurupari) ja timanttitonkijalla (Satanoperca leucosticta).
Sandro Munari

| Sandro Munari |
| --- | --- |
 Munari vuoden 1975 Sanremon rallissa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1973–1984
Entiset tallit:  Lancia
Kilpailuja:  36
Maailmanmestaruuksia:  1 (1977)
Voittoja:  7
Palkintosijoja:  14
Erikoiskoevoittoja:  91
MM-pisteitä:  7
Ensimmäinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 1973
Ensimmäinen voitto:  Sanremon ralli 1974
Viimeinen voitto:  Monte Carlo -ralli 1977
Viimeinen kilpailu:  Safari-ralli 1984
Munarin Lancia Stratos.
Sandro Munari (s. 27. maaliskuuta 1940), joka tunnetaan myös nimellä Il Drago, oli italialainen rallikuljettaja. Munari voitti vuoden 1977 FIA Cupin, joka edelsi kuljettajien maailmanmestaruussarjaa.
MM-ura

Munari voitti rallin EM-sarjan mestaruuden vuonna 1973.
Munari oli mukana rallin MM-sarjassa alusta asti (1973). Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli Monte Carlon ralli, joka päättyi ulosajoon. Seuraavan MM-rallinsa hän ajoi seuraavana vuonna. Toisessa MM-rallissaan hän sijoittui kolmannelle sijalle, mutta seuraavassa kahdessa kilpailussa hän oli voittaja. RAC-rallissa hän ajoi kolmanneksi. Kaudella 1975 Munarin ainoa voitto tuli Monte Carlo-rallissa. Safari-rallissa hän tuli toiseksi. Muut kauden kolme MM-ralliaan hän keskeytti.
Kaudella 1976 Munari oli ehdottomasti kauden parhaimpia kuljettajia. Hän ajoi seitsemän MM-rallia ja ajoi yhtä lukuun ottamatta jokaisessa niistä neljän parhaan joukkoon. Seitsemännen hän keskeytti. Jos tuolloin olisi laskettu pisteitä samalla tavalla kuin vuodesta 1979 vuoteen 1996 asti olisi hänelle kertynyt 97 pistettä.
Kaudella 1977 Munari voitti FIA Cupin, mutta vain yhden MM-rallin, jälleen Monte Carlo-rallin. Se oli hänen uransa 7. MM-rallivoitto. Kaudella 1978 hän oli vain kerran pisteillä ajamistaan kuudesta MM-rallista. Siinä hän oli kolmas.
Kun MM-pisteitä jaettiin ensi kertaa ei Munari ollut enää entinen mestarikuljettaja. Hän osallistui vuosina 1979–1984 yhteensä vain kuuteen MM-ralliin eli yhteen ralliin kaudessa. Pisteitä hän keräsi vuonna 1979 vain yhden ja kaudella 1980 kuusi. Tuon jälkeen hän ei enää pisteitä saanut. Hän lopetti uransa kauden 1984 jälkeen.
WRC voitot

|   #   | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1974 |  16. Sanremon ralli | Mario Mannucci | Lancia Stratos HF |
| 2 | 1974 |  3. Rally Rideau Lakes | Mario Mannucci | Lancia Stratos HF |
| 3 | 1975 |  43. Monte Carlo -ralli | Mario Mannucci | Lancia Stratos HF |
| 4 | 1976 |  44. Monte Carlo -ralli | Silvio Maiga | Lancia Stratos HF |
| 5 | 1976 |  10. Portugalin ralli | Silvio Maiga | Lancia Stratos HF |
| 6 | 1976 |  20. Korsikan ralli | Silvio Maiga | Lancia Stratos HF |
| 7 | 1977 |  45. Monte Carlo -ralli | Silvio Maiga | Lancia Stratos HF |
San Antonio (1785)

| San Antonio |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Artillero Real, Cartagena
Laskettu vesille:  16. heinäkuuta 1785
Poistui palveluskäytöstä:  Ranskalle 1801 vallattu 1801
Loppuvaihe:  romutettu 1827
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 750 bm
Pituus:  54,60 m (tykkikansi) 48,06 m (köli)
Leveys:  14,94 m
Syväys:  7,18 m
Miehistöä:  505
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi:28 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 x 18 naulan tykkiä puoli- ja etukansi: 16 x 8 naulan tykkiä
San Antonio oli Espanjan laivaston vuonna 1785 vesille laskettu San Ildefonso -luokan kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

José Romero y Fernández de Landan suunnittelema alus tilattiin Artillero Realilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta 1785.
Palvelus

Kesäkuussa 1786 oli oli reservissä Cartagenassa. Se vastaanotti 9. lokakuuta 1786 kuninkaallisen määräyksen, jonka mukaan se aseistettaisiin ja pohja kuparoitaisiin. Alus lähti 10. joulukuuta 1787 Cádizista Cartagenaan päällikkönään Antonio Ansoategui ja 31. joulukuuta paluumatkalle Cartagenasta. Se saapui 28. tammikuuta 1788 tarvikekuormassa Cádiziin.
Lokakuuhun 1788 alus oli Córdoban koelaivueessa. Se lähti 7. helmikuuta 1788 Cartagenasta. Alus lähti 25. syyskuuta Cartagenasta, minne se palasi 11. lokakuuta. Vuonna 1790 alus oli ankkurissa Cartagenassa. Se saapui 6. marraskuuta 1790 Oraniin kuljettaen joukkoja. Joulukuussa 1790 alus oli Cádizissa Marqués del Socorron laivastossa. Kesäkuussa 1791 alus avusti Oranin sotaretken päättänyttä evakuointia. Oranin sotaretki päättyi maaliskuussa 1792.
Vuonna 1793 alus oli Cartagenassa reservissä. Se lähti 11. heinäkuuta 1794 Cartagenasta Gravinan laivastossa Rosas Bayn sotaretkelle ja palasi Cartagenaan 19. tammikuuta 1795. Vuonna 1796 alus liitettiin Lángaran laivastoon Máhonissa. Se lähti 26. syyskuuta 1796 Cádizista Lángaran laivastossa Touloniin, jonne se saapui 31. lokakuuta. Alus palasi 21. joulukuuta Cartagenaan, mistä se lähti 2. helmikuuta 1797 Cádiziin kuljettaen tarvikkeita.
Alus osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun, mistä se palasi Cádiziin. Joulukuussa alus siirrettiin Cádizissa reserviin. Alus siirrettiin 1. lokakuuta 1800 allekirjoitetun San Ildefonson sopimuksen mukaisesti Ranskan laivastolle, joka vastaanotti sen 31. maaliskuuta 1801.
Alus liitettiin 21. toukokuuta 1801 Toulonissa Ranskan laivastoon nimellä Saint Antoine. Aluksen miehistö koostui espanjalaisista ja ranskalaisista merimiehistä. Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Superb valtasi 12. heinäkuuta 1801 aluksen. Vuonna 1807 alus oli proomuna nimellä HMS San Antonio, joka romutettiin 1827.
Salvador del Solar

| Salvador del Solar |
| --- | --- |

Perun pääministeri
 11. maaliskuuta – 30. syyskuuta 2019  
Presidentti:  Martín Vizcarra
Edeltäjä:  César Villanueva
Seuraaja:  Vicente Zeballos
Henkilötiedot
Syntynyt: 1970
Salvador del Solar (s. 1970) on perulainen näyttelijä, juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuonna 2019. Hänellä oli aikaisempaa hallintokokemusta kulttuuriministerin tehtävästä ja tutkinnot oikeustieteestä ja kansainvälisistä suhteista, mutta Perussa Del Solar tunnetaan ennen kaikkea filmitähtenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salvador del Solar Wikimedia Commonsissa
Se tavallinen tarina

| Se tavallinen tarina |
| --- | --- |
Kirjailija:  Hannu Salama
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1961
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Se tavallinen tarina on kirjailija Hannu Salaman vuonna 1961 ilmestynyt esikoisteos, jonka kustansi Otava.
Romaanin tapahtumat sijoittuvat 1930-luvun alkuun ja sen päähenkilönä on maaseudulta Teiskosta Tampereelle puuvillatehtaaseen työhön tullut noin 20-vuotias Eeli. Suurin osa kirjasta keskittyy yhden kesän kuvaamiseen Eelin elämässä. Raskaaksi tullut Eeli joutuu poikaystävänsä hylkäämäksi, hänelle tehdään abortti ja hän joutuu lopulta mielisairaalaan.
Romaanin pohjalta on tehty vuonna 1972 MTV-teatterin tuottama televisioelokuva, jonka ohjasi Veikko Kerttula. Näyttelijöinä olivat muun muassa Riitta Räty, Ahti Kuoppala, Helinä Viitanen, Antti Litja, Saara Pakkasvirta, Katriina Rinne ja Hannele Lauri.
Sarat Chandra Das

Sarat Chandra Das noin vuonna 1895.
Sarat Chandra Das (1849–1917) oli intialainen vakooja, tibetologi ja kirjailija, joka muistetaan erityisesti kahdesta matkastaan Tiibetiin.
Venäjän ja Britannian välisen valtakilpailun aikana 1800-luvulla Britanniassa koettiin tarvetta saada tietoa sulkeutuneesta Tiibetistä. Ainoat ihmiset, jotka pystyivät ylittämään Tiibetin rajan ilman ongelmia olivat buddhalaiset munkit. Sen seurauksena Britannia alkoi kouluttamaan intialaisesta siirtokunnastaan vakoojia, jotka munkeiksi pukeutuneina lähtivät tiedustelumatkoille Tiibetiin. Das matkasi sinne ensimmäistä kertaa vuonna 1879, jota ennen hän oli tutkinut tarkasti aikaisempien Tiibetissä käyneiden kirjoja. Hän oli perehtynyt buddhalaisuuteen ja osasi puhua sujuvaa tiibetiä, minkä seurauksena häntä pidetään menestyneimpänä Tiibetiin matkanneista tiedustelijoista.
Das sai apua buddhalaisilta munkeilta, jotka mieluusti ottivat Dasilta oppia ja tietoa länsimaista. Ensimmäisellä Tiibetin matkallaan hän teki niin suuren vaikutuksen paikallisiin, että hänet kutsuttiin käymään maassa toisen kerran vuonna 1881. Toisen matkansa jälkeen Das kirjoitti kirjan Journey to Lhasa and Central Tibet, joka julkaistiin vasta vuonna 1902 johtuen siitä, että hänen tiedustelutietonsa haluttiin alun perin pitää salaisina. Matkansa lopuksi Das palasi Intiaan mukanaan useita tiibetiläisiä kirjoituksia. Hänen tiibetiläiset avustajansa, jotka eivät tienneet hänen olevan Britannian palveluksessa toimiva vakooja saivat ankaria rangaistuksia vieraanvaraisuudestaan. Useita heistä pidätettiin, kidutettiin ja tuomittiin kuolemaan. Vuosikymmeniä vankilassa olleet avustajat pääsivät vapaiksi vasta, kun Younghusbandin retkikunta vapautti heidät 1900-luvun alussa.
Matkoiltaan palannut Das vietti loppuelämänsä kirjallisten töidensä parissa, kääntämässä tiibetiläisiä kirjoituksia ja kokoamassa sanakirjaa.
Aiheesta muualla

Dasin teoksia Internet Archivessa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarat Chandra Das Wikimedia Commonsissa
Sebastian Haseney

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sebastian Haseney kesällä 2004 |  Sebastian Haseney kesällä 2004 |  Sebastian Haseney kesällä 2004 |  |
Maa:   Saksa
Miesten yhdistetty
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Sapporo 2007 | joukkuekilpailu |  |
Sebastian Haseney (s. 27. elokuuta 1978) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä, joka on parempi hiihto- kuin mäkiosuudella.
Haseney on voittanut kaksi hopeamitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen joukkueyhdistetystä: Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Ramsaussa 1999 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi, Sapporossa 2007 normaalikilpailussa yhdeksänneksi. Liberecissä 2009 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa on 6. sija 15 km kilpailussa vuoden 2002 talviolympialaisissa.
Maailmancupissa Haseney on voittanut kauden 2007–2008 loppuun mennessä kaksi sprinttikilpailua: Steamboat Springsissä kaudella 2000–2001 ja Val di Fiemmessä kaudella 2007–2008. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2003–2004 kuudes ja kaudella 2006–2007 kahdeksas.
San Antonio (1761)

| San Antonio |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Havanna
Laskettu vesille:  17. joulukuuta 1761
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 14. elokuuta 1762
Loppuvaihe:  myyty 1775
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 392 12/94 bm
Pituus:  48,62 m (tykkikansi)
Leveys:  13,56 m
Syväys:  6,1 m
Miehistöä:  500
Aseistus
Aseistus:  64 tykkiä
San Antonio oli Espanjan laivaston vuonna 1761 vesille laskettu San Genaro -luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 20. joulukuuta 1759 Havannasta. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1761. Se sijoitettiin 6. kesäkuuta 1762 aseistamattomana reserviin.
Palvelus

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen koskemattomana vallatessaan Havannan 13. elokuuta 1762. Se saapui 19. heinäkuuta 1763 Portsmouthiin ja lunastettiin laivastolle 9. maaliskuuta 1764 nimellä HMS San Antonio.
Alus otettiin marraskuussa 1764 palvelukseen Portsmouthin vartiolaivana. Vuonna 1766 aluksen päällikkönä oli Henry Marsh, joka luovutti aluksen marraskuussa 1767 George Tonynille. Vuonna 1769 aluksen päällikkönä oli John Hollwall ja seuraavana vuonna Clark Gayton ja marraskuussa 1770 Edmund Affleck. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1771 ja se myytiin 28. maaliskuuta 1775.
Ruusunätkelmä

| Ruusunätkelmä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Nätkelmät Lathyrus
Laji::  latifolius
Kaksiosainen nimi
 Lathyrus latifolius  L. 
Katso myös
   Ruusunätkelmä Wikispeciesissä   Ruusunätkelmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruusunätkelmä (Lathyrus latifolius) on Euroopassa kasvava myrkyllinen nätkelmälaji. Ruusunätkelmä on yksivuotisen tuoksuherneen lähisukulainen.
Ulkonäkö

Ruusunätkelmä on monivuotinen vanhanajan harvinainen köynnös. Siipipalteinen varsi kasvaa 2-3 metriä pitkäksi. Parilehtisten, sinivihreiden lehtien päässä on kärhet. Ruusunötkelmä kukkii vahapintaisin punaisin, ruusunpunaisin ja valkoisin kukin, jotka ovat tertussa. Tertussa voi olla jopa 8 kukkaa. Kukat muistuttavat hajuherneitä. Palko on 5-10 senttimetriä pitkä ja monisiemeninen.
Ruusunätkelmä Suomessa

Ruusunätkelmää kasvaa auringossa tai puolivarjossa kuivahkoilla alueilla loppukesästä.
Myrkyllisyys

Ruusunätkelmä on ihmiselle myrkyllinen, koska sen siemenissä on jonkin verran beeta-n-oksaaliamino-l-alaniinia eli BOAA:ta. Pienen määrän syöminen ei kuitenkaan ole vaarallista.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ruusunätkelmä (Lathyrus latifolius)
Puutarha.net: Ruusunätkelmä (Lathyrus latifolius)
ITIS: Lathyrus latifolius (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lathyrus latifolius (englanniksi)
Flora of China: Lathyrus latifolius (englanniksi)
Salvaging What’s Left

| Salvaging What’s Left The Red Shore |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Roman Koester & The Red Shore
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 24.53
 Levy-yhtiö: Big Phat Adelaide Modern Music
The Red Shoren muut julkaisut
| The Beloved Prosecutor (demo) 2005 | Salvaging What’s Left 2006 | Unconsecrated 2008 |
Salvaging What’s Left on The Red Shoren debyytti-EP. Se julkaistiin vuonna 2006.
Kappaleet

The Valentines Day Massacre – 4.39
Sink or Swim – 4.29
What Doesn't Kill You...? – 4.10
Effigy of Death – 3.51
I Only Smile When You're Bleeding – 4.09
Pulling Teeth – 3.34
Aiheesta muualla

Salvaging What's Left discogs.com -sivustolla
Albumi Salvaging What’s Left Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Savannikiuru

| Savannikiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Pensaskiurut Mirafra
Laji::  cantillans
Kaksiosainen nimi
 Mirafra cantillans  (Blyth, 1844) 
Katso myös
   Savannikiuru Wikispeciesissä   Savannikiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Savannikiuru (Mirafra cantillans) on Afrikassa ja Etelä-Aasiassa elävä varpuslintu. Sen laaja elinympäristö käsittää Sahelin alueen Senegalin itäosista Eritreaan, Itä-Afrikan Etelä-Eritreasta Koillis-Tansaniaan, sekä Arabian niemimaan, Pakistanin, Intian, Länsi-Nepalin ja Kaakkois-Bangladeshin. Siitä tunnetaan neljä alalajia. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Intiasta 1844.
Sandro Schwarz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. lokakuuta 1978 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Mainz, Rheinland-Pfalz, Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2004 | Mainz | 100 | (2) |
| 2005–2009 | Wehen Wiesbaden | 101 | (2) |
Valmennusura
2009–2010: Wehen Wiesbaden (apuv.)
2011–2013: Eschborn
2013–2015: Mainz U19
2015–2017: Mainz II
2017–2019: Mainz
2020–2022: Dynamo Moskova
2022–2023: Hertha BSC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sandro Schwarz (s. 17. lokakuuta 1978) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura

Schwarz aloitti ammattilaisuransa Mainzissa vuonna 1998. Hän edusti seuraa 2. Bundesliigassa ja murtautui seuran pelaavaan kokoonpanoon kaudella 2000/01. Hän siirtyi kaudeksi 2004/05 Rot-Weiss Esseniin, josta seuraavalla kaudella Wehen Wiesbadeniin. Schwarz lopetti ammattilaisuransa vuonna 2009.
Pelaajauransa lopetettuaan Schwarz jatkoi Wehen Wiesbadenin organisaatiossa edustusjoukkueen apuvalmentajana. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki Eschbornissa kesällä 2011. Hän luotsasi joukkueen Hessenligan mestariksi kaudella 2011/12, mutta seura putosi jo yhden Regionalliga-kauden jälkeen takaisin sarjatasoa alemmalle. Eschbornista hän siirtyi FSV Mainzin organisaatioon juniorivalmentajaksi. Hän valmensi seuran organisaatiossa myös reservijoukkuetta, kunnes heinäkuussa 2017 aloitti Mainzin edustusjoukkueen päävalmentajana. Hän valmensi seuraa Bundesliigan keskikastissa, kunnes sai potkut marraskuussa 2019.
Lokakuussa 2020 Schwarzista tuli Venäjän liigassa pelaavan Dynamo Moskovan päävalmentaja. Schwartz ilmoitti maaliskuussa 2022 jatkavansa Dynamon päävalmentajana, vaikka Venäjään kohdistettiin pakotteita maan hyökättyä Ukrainaan. Schwarz luotsasi Dynamon Venäjän liigassa kolmanneksi. Joukkue eteni myös Venäjän cupin finaaliin, jossa se kärsi tappion Spartak Moskovalle. Finaalin jälkeen Schwarz jätti seuran ja siirtyi Herthan päävalmentajaksi.
Schwatzin johdolla Herthan kausi 2022/23 sujui heikosti ja seura ajautui Bundesliigan putoamiskamppailuun. Seura erotti Schwarzin huhtikuussa 2023, kun Schalkelle kärsitty tappio sysäsi Herthan liigan viimeiseksi.