stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tokmanni
Historia > Pääomasijoittajien omistuksessa

Tokmannin omistusrakenne muuttui lokakuussa 2004, jolloin yhtiön pääomistajaksi tuli pääomasijoittaja CapManin rahastot 51 prosentin omistusosuudella. CapManin johdolla Tokmanni alkoi kasvaa yritysostojen kautta voimakkaasti kohti valtakunnallisesti toimivaa konsernia. CapMan-kaupan aikoihin Tokmanni osti 35 myymälästä koostuneen Vapaa Valinta -ketjun. Halpakaupan markkinajohtaja Suomessa yhtiöstä tuli tammikuussa 2006 sen ostettua Tarjousmaxi Oy:n (Tarjoustalot, Maxi-Makasiinit ja Maxi-Kodintukut) koko osakekannan ja Robinhoodin liiketoiminnot. Yritysostoja Tokmanni jatkoi hankkimalla kesäkuussa 2006 Kylmäkoskella toimineen Millerin ja marraskuussa 2006 neljästä myymälästä Oulun seudulla koostuneen Säästökuoppa-ketjun. Tokmanni osti 12 myymälästä Etelä-Suomen alueella koostuneen Säästöpörssi-ketjun marraskuussa 2007.
Yhtiötä sen perustamisesta asti johtanut Kyösti Kakkonen väistyi toimitusjohtajan paikalta maaliskuussa 2009. Taustalla olivat Kakkosen mukaan henkilökohtaiset syyt. Tokmannin uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Heikki Väänänen, joka oli aiemmin työskennellyt Stockmannin tavarataloryhmän johtajana ja konsernin varatoimitusjohtajana.
Toukokuussa 2012 Tokmanni siirtyi kokonaan ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalin omistukseen. CapManin rahastot myivät 52 prosentin omistusosuutensa sekä Kyösti Kakkosen ja Seppo Saastamoisen yhtiöt molemmat 22 prosentin osuutensa yhtiöstä. Kaupan myötä Kakkonen luopui kokonaan Tokmanni-omistuksistaan.
Myymäläketjunimet Vapaa Valinta ja Maxi-Makasiini jäivät historiaan vuonna 2014, jolloin kaikkien konsernin myymälöiden nimet päätettiin yhtenäistettiin Tokmanneiksi. Vuoden 2015 aikana myös Tarjoustalo ja Robinhood ottivat käyttöön Tokmanni-nimen. TokNet-nimellä vuodesta 2012 toiminut verkkokauppa otti myös käyttöön nimen Tokmanni vuoden 2015 alussa.
Historia > Helsingin pörssiin listautuminen

Kesällä 2015 Nordic Capitalin kerrottiin suunnittelevan irtautumista Tokmannista, ja yhtenä vaihtoehtona pidettiin yhtiön listautumista Helsingin pörssiin. Tokmannin listautumisanti järjestettiin 18. huhtikuuta ja 26. huhtikuuta 2016 välisenä aikana. Anti ylimerkittiin, ja Tokmannin mukaan listautumisanti herätti suurta mielenkiintoa suomalaisten ja kansainvälisten institutionaalisten sijoittajien sekä suomalaisten yksityishenkilöiden keskuudessa. Listautumisannissa yhtiö keräsi noin 96 miljoonan euron bruttovarat. Syyskuussa 2017 Nordic Capital myi jäljellä olleen 15 prosentin omistuksensa.
Heikki Väänänen erosi toimitusjohtajan paikalta keväällä 2017. Aiemmin Keskon päivittäistavaratoimintojen johtotehtävissä työskennellyt Mika Rautiainen aloitti Väänäsen seuraajana yhtiön toimitusjohtajana kesäkuun 2018 alussa, kun Tokmanni oli päässyt sopuun Keskon kanssa kilpailukieltoehtoasioista. Rautiaisen aiempi työnantaja Kesko oli hakenut turvaamistoimia tämän siirtymiseen liittyen perustellen vaatimuksiaan johtajasopimukseen kuuluneella kilpailukieltoehdolla.
Tokmannin tavoitteena on ollut myymäläverkostonsa kasvattaminen yli 200 myymälään. Lokakuussa 2018 yhtiö tiedotti ostaneensa yhdeksällä paikkakunnalla toimineen Ale-Makasiinin, ja joulukuussa uutisoitiin Tokmannin ostaneen Lapista neljä myymälää, joihin kuuluu Sodankylässä sijaitseva Säästökuopan myymälä, Centtilä Keminmaassa sekä TEX Rovaniemellä ja Kemijärvellä. Kauppojen jälkeen Tokmannilla oli Suomessa 190 myymälää.
Liiketoiminta

Vuoden 2018 vuosikertomuksen mukaan Tokmanni tavoittelee yhä myymäläverkostonsa laajentamista. Tuoteryhmänsä Tokmanni on jakanut kuuteen eri osastoon, jotka ovat Elintarvikkeet, Kodin puhdistus ja henkilökohtainen hygienia, Pukeutuminen, Työkalut ja sähkötarvikkeet, Koti, sisustus ja puutarha sekä Vapaa-aika ja kodintekniikka. Yhtiön tuotevalikoima koostuu kansainvälisistä ja kotimaisista tuotemerkeistä, omista ns. private label -tuotemerkeistä (Iisi ja Priima) ja ei-brändätyistä tuotteista. Tokmannilla on yhteinen hankintayhtiö Shanghaissa norjalaisen halpakaupan Europrisin kanssa.
Käyttötavaroiden lisäksi Tokmanni-myymälät myyvät yleensä myös kuivaelintarvikkeita, mutta noin 20 myymälän valikoimaan kuuluvat myös tuore-elintarvikkeet. Ketjun omia tuotemerkkejä ovat muun muassa Iisi-päivittäistavarat ja Priima-elintarvikkeet.
Toukokuussa 2019 Tokmanni ryhtyi myymään 2-3 vuotta yrityskäytössä olleita tietokoneita.
Joulukuussa 2020 Tokmanni laajensi verkkokaupan kosmetiikkaosastoa luksuslaatuisiin meikki- ja ihonhoitomerkkeihin.
Liiketoiminta > Myymälät

Tokmannilla on Suomessa noin 200 Tokmanni-myymälää, noin 30 Click Shoes ja Shoe House myymälää, sekä kaksi verkkokauppaa. Tokmanni-ketjun uusin myymälä avattiin marraskuussa 2020 Pietarsaareen. Tokmannin tavoitteena on lisätä myymälämäärää vuosittain noin kuudella uudella tai uudelleensijoitettavalla myymälällä. Tokmanni tavoittelee Suomessa yli 220 Tokmanni-myymälää.
Vuonna 2021 Tokmanni arvioi avaavansa viisi uutta myymälää.  Uudet myymälät avattiin Helsingin Kannelmäessä olevaan kauppakeskus Kaareen sekä Iitin Kausalaan. Lisäksi myymälät uudelleensijoitetaan Lahden ja Jyväskylän ydinkeskustoissa olevissa kauppakeskuksissa.
Tokmannin uuden myymälän avajaiset Oulun Ruskossa pidettiin keväällä 2022.
Elokuussa 2023 Tokmanni sai päätökseen yrityskaupan, jossa Tokmanni osti 100 prosenttia Storsjöbygdens Kapitalförvaltning AB:n osakekannasta. Storsjöbygdens Kapitalförvaltning AB on Ahlberg-Dollarstore AB:n ja Ahlberg Dollarstore ApS:n holdingyhtiö (yhdessä Dollarstore). Ketjulla on Ruotsissa 130 myymälää ja Örebrossa sijaitseva keskusvarasto, ja Tanskassa kaksi myymälää nimellä Big Dollar.
Tiiriöön aukesi vuoden 2023 lokakuun lopulla yli 9 000 neliömetrin myymälä.
Marraskuussa 2024 Tokmanni sulki viimeiset kolme Miny-brändin myymäläänsä  Vantaalla kauppakeskus Jumbossa, Tampereen Keskustorin vieressä ja Lahdessa kauppakeskus Triossa.
Liiketoiminta > Yritysvastuu

Tokmanni ylsi talouslehti Financial Timesin Euroopan ilmastojohtajien listalle vuosina 2022 ja 2021. Tokmanni on nyt kahdesti arvioitu eniten päästövähennyksiä suhteessa liikevaihdon kasvuun tehneeksi suomalaiseksi kaupan alan yritykseksi. Tuorein sijoitus, 27:s sija 400 eurooppalaisen yrityksen listalla, kertoo Tokmannin ilmastotyön aidosta vaikuttavuudesta myös kansainvälisellä mittapuulla.
Vuonna 2022 Tokmanni nousi ensi kertaa toiseksi parhaaseen luokitukseen yritysten ilmastotoimia ja ympäristöraportointia arvioivan CDP-järjestön kansainvälisessä Climate Change -ilmastoarvioinnissa.
Finnwatchin vuoden 2015 julkaisun mukaan Tokmanni on epäonnistunut tavarantoimittajansa ihmisoikeuksien arvioinnissa. Tutkimuksen mukaan Great Oriental Food Products Thaimaassa maksoi siirtotyöläisille laittoman pientä palkkaa eikä työntekijöillä ollut viisumia tai työlupaa. Lastenhoitotuotetehdas Zenith Infant Productin työntekijät puolestaan joutuivat maksamaan rekrytointimaksuja ja erilaisia maksuja passin ja viisumin uusimisesta, mikä on velkaannuttanut monet työntekijät. Tokmannin toimitusjohtaja Heikki Väänänen myönsi Finnwatchin löydöt. Hän myös kertoi, että ongelmatehtaiden tuotteet ostettiin eurooppalaisilta tavarantoimittajilta eikä niitä enää osteta.
Omistus

Tokmannin viisi suurinta osakkeenomistajaa, tilanne 31. lokakuuta 2021. Osakkeista noin 30 prosenttia on hallintarekisteröityjä.
| # | Omistaja | Osakemäärä | Osuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Takoa Invest | 10 544 688 | 17,91 % |
| 2. | Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma | 1 839 981 | 3,13 % |
| 3. | Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo | 1 613 643 | 2,74 % |
| 4. | Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen | 1 609 340 | 2,73 % |
| 5. | OP-Suomi | 1 420 297 | 2,41 % |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tokmanni
Tokmannin sijoittajasivusto
Tokmannin myymälä Parikkalassa.
Tokmannin myymälä Helsingin kauppakeskus Arabiassa.
Tokmannin myymälä Lapualla 2018.
Useimmat Tokmannin myymälät ovat keskittyneet käyttötavaroihin ja kuivaelintarvikkeisiin, mutta muutaman myymälän, kuten kuvassa olevan Järvenpään Tokmannin, valikoimaan kuuluvat myös tuore-elintarvikkeet.
Valli

Valli tai Walli tarkoittaa muun muassa seuraavia:
valli, harjumainen suojavarustus tai yleensä maakohouma, kuten
Atlantin valli, toisen maailmansodan aikainen saksalaisten puolustuslinja
Antoninuksen valli, roomalaisajan rajavalli Britanniassa
Hadrianuksen valli, roomalaisajan rajavalli Britanniassa
Paikkoja

Valli, Viipurin kaupunginosa
Valli, kylä Virossa
Sukunimi

Aarno Walli (1920–2007), kapellimestari ja pianisti
Aino Valli (1902–1987), murretutkija
Alli Walli (1904–1981), kirjailija
Anton J. Walli (s. 1888), toimittaja, arkistonhoitaja ja suomentaja
Arvo I. Walli (1896–?), toimittaja ja tietokirjailija
Atte Valli (s. 1984), jääkiekkoilija
Hasse Walli (s. 1948), muusikko
Heidi Walli (s. 1962), nykyaikainen viisiottelija
Johan Valli (1894–1966), jääkäriluutnantti
Jouko Valli (s. 1939), kilpapurjehtija ja autourheilija
Juhani Valli (s. 1954), eräkirjailija
Jukka Sakari Valli, J. S. Valli (s. 1970), rikoskirjailija ja opettaja
Juuso Walli (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
Kaarlo Valli (1895–1936), kirjailija
Kalevi Valli (1931–2024), ydinfysiikan professori
Outi Walli (s. 1943), sarjakuvien suomentaja
Petri Walli (1969–1995), muusikko
Sakari Valli (1936–2022), pappi ja poliitikko
Suvi Valli (s. 1977), suomalainen runoilija
Timo S. Valli (s. 1963), suomalainen hallitusammattilainen ja digitalisaation asiantuntija
Topi Martin Valli (1889–1955), kirjailija
Waldemar Walli, aik. Wallin (1847–1925), kirkkoherra ja valtiopäivämies
Valter Valli (1900–1969), suomalaissyntyinen neuvostoarmeijan eversti
Veikko Valli (s. 1976), yrittäjä ja Suomen kunniakonsuli
Yrjö Valli (1897–1969), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Alida Valli (1921–2006), italialainen näyttelijä
Eusebio Valli (1755–1816), italialainen lääkäri ja sähkön tutkija
Frankie Valli (s. 1934), yhdysvaltalainen muusikko
Romolo Valli (1925–1980), italialainen näyttelijä
Virginia Valli (1898–1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
Etunimi

Valli Raita, suomalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oman

Omanin sulttaanikunta eli Oman on arabivaltio Arabian niemimaan eteläkärjessä Etu-Aasiassa. Sen naapurimaita ovat Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Jemen ja Saudi-Arabia. Maan sijainti Hormuzinsalmen suulla on strategisesti vahva koska suuri osa maailman raakaöljystä kulkee salmen kautta. Oman on yksi perinteisimpiä arabimaita, ja 1970-luvulle asti se oli hyvin sulkeutunut yhteiskunta. Maan valtionpäämies on sulttaani ja muilla valtioelimillä on vain neuvoa-antava rooli – Oman on absoluuttinen monarkia. Nykyinen sulttaani on pyrkinyt taloudellisiin uudistuksiin ja hyviin naapuruussuhteisiin. Maa on toistaiseksi välttynyt ääri-islamiin liittyviltä väkivaltaisuuksilta. Talouden perustana on öljy niin kuin muillakin alueen valtioilla, mutta kalastuksen ja maanviljelyn osuus on suhteessa suurempi kuin naapurimaissa.
Maantiede

Omanin pinta-ala on maan omien virallisten lukujen mukaan noin 300 000 neliökilometriä, mutta 1990-luvun ulkomaalaiset arviot olivat vain 212 000 neliökilometriä. Nykyään CIA:n mukaan maan pinta-ala on kuitenkin 309 500 neliökilometriä.
Suuri osa Omanin keskiosista on aavikkoa, kuten Rub al-Khalia. Maan pohjoisrannikko sijaitsee Omaninlahden rannalla. Sen suuntaisesti kulkee laaja, vulkaaninen Hajarvuoristoketju, jossa sijaitsee Omanin korkein vuorenhuippu Jabal Akhdar (3 075 m). Useimmat omanilaiset asuvat sen ja meren välissä sijaitsevalla 15–45 kilometriä leveällä Batinan rannikkotasangolla tai Masqatin kuvernoraatissa, varsin monet myös vuoriston länsiosan etelärinteellä.
Oman rajautuu pohjoisessa Persianlahteen kuuluvaan Hormuzinsalmeen ja idässä Arabianmereen. Meri on ollut aina tärkeä kulkuväylä: sen lisäksi, että se yhdistää Omanin ulkomaailmaan, se on yhdistänyt myös Omanin rannikkokaupungit toisiinsa. Maan etelärannikko on suurelta osin kukkulaista joutomaata. Sen edustalla on sijainniltaan strategisesti tärkeä Masiransaari, missä oli aiemmin brittien ja myöhemmin Yhdysvaltojen sotilastukikohta.
Ilmasto sisämaassa on kuuma ja kuiva, rannikolla kuuma ja kostea. Pääkaupungissa Masqatissa saattaa lämpötila nousta jopa 50 asteeseen. Vuoristossa ja eteläisessä Salalan kaupungissa Dhofarin maakunnassa ilmasto on hiukan viileämpi. Dhofar on harvoja alueita Arabian niemimaalla, joka saa monsuunisateita.
Suurin osa Omanista on viljelykelvotonta, ja suurimmat maanviljelysalueet löytyvät juuri Dhofarista sekä keitaiden ympäristöstä. Maaperän puolesta noin 2,2 miljoonaa hehtaaria soveltuisi viljelyyn, mutta kasteluvettä ei ole riittävästi. Sitä on pumpattu pohjavedestä vuosikymmenten ajan, mikä on monin paikoin johtanut meriveden tunkeutumiseen pohjavesialtaisiin.
Omanin eläimistö on varsin monipuolinen. Maanisäkkäiden, kuten leopardin, gasellin ja aavikkoketun suojelemiseksi on perustettu rauhoitusalueita. Merissä elää 22 valas- ja delfiinilajia. Merikilpikonnat lisääntyvät Ras al-Jinzissä ja Al Dimaniyatin saaristossa. Merialueilla on myös koralliriuttoja, joilla näkee harvinaisia kivi- ja pehmytkoralleja sekä värikkäitä kaloja. Omanissa on havaittu noin 400 lintulajia, monet niistä on muuttolintuja matkallaan etelään tai pohjoiseen.
Sisämaassa sijaitsevassa Al Saleelin kansallispuistossa kasvaa akaasiametsää. Puisto on perustettu suojelemaan arabiangaselleja, ja siellä arvioidaan elävän noin 7% maailman arabiangaselleista.
Historia > Varhaiset vaiheet ja vieraat valtiaat

Omanissa on asunut ikivanha kauppias- ja merenkulkijakansa. Aikansa ylellisyystuotteen, suitsukkeena käytetyn olibaanihartsin kauppa kukoisti jo noin viisi tuhatta vuotta sitten. Sumerilaisissa lähteissä nimellä Makan noin kolmetuhatta vuotta sitten esiintyvä alue tarkoittaa joidenkin tutkijoiden mukaan Omania. Se liitettiin Persiaan noin 563 eaa. ja kuului siihen vuoteen 637 asti. 630-luvulla islam alkoi levitä Omaniin. Vuonna 750 omanilaiset purjehtivat Kiinaan.
Lukuisista heimojen välisistä sisällissodista huolimatta sulttaani Bani Nabhanin dynastia hallitsi maata viidensadan vuoden ajan. Sen merivoimat pelottivat Portugalia, joka halusi turvata kauppareittinsä Intiaan. Portugalilaiset valloittivat rannikkokaupungit Qalhatin, Masqatin ja Soharin vuonna 1507. He miehittivät rannikkoa mutta eivät olleet juuri kiinnostuneet sisämaan alueista. Omanilaiset tekivät voimakasta vastarintaa koko portugalilaisten 150-vuotisen valtakauden ajan. Al Ya’aruban dynastian valtakaudella 1650–1718 portugalilaiset ajettiin vihdoin ulos maasta.
Historia > Brittiläinen protektoraatti

Vuoteen 1970 saakka maan virallisena nimenä oli Masqat ja Oman. Se hallitsi aikoinaan suuria alueita myös Persiassa ja Belutšistanissa, mutta sen mahti heikkeni vähitellen. Vuonna 1798 Masqatin sulttaani ja Brittiläinen Itä-Intian kauppakomppania tekivät sopimuksen, jonka mukaan Iso-Britannia sai rannikon etupiirikseen, kun taas sisämaassa wahhabiitit saivat suuren vaikutusvallan.  Sisämaata hallitsivat imaamit, joiden uskonnollisesta virasta tuli perinnöllinen. Sulttaani pysyi kuitenkin maan virallisena valtionpäämiehenä. Vuodesta 1856 lähtien sulttaanikuntaan kuului myös Sansibar.
Vuonna 1891 Masqat ja Oman tuli Ison-Britannian protektoraatiksi.  Vuonna 1954 syntyi ristiriitoja sulttaanin ja ibadiittien imaamien välillä.  Yhteisymmärrykseen päästiin vuonna 1959, jolloin sulttaani Sa’id ibn Taimur yhdisti maan brittien avustuksella 1959.
Nimi Oman sisältyi brittivallan aikana, vuoteen 1971 saakka myös naapurimaan, nykyisten Arabiemiraattien silloiseen nimeen Trucial Oman.
Historia > Itsenäisyys

Vuonna 1970  sulttaani Qabus ibn Sa’id Al Sa’id ajoi vanhoillisen isänsä Sa’id ibn Taimurin Englantiin maanpakoon verettömässä, englantilaisten tukemassa vallankaappauksessa. Jo samana vuonna maa julistautui täysin itsenäiseksi, ja sen nimi lyhennettiin muotoon Oman. Sulttaani Qaboos paransi valtakautensa alusta alkaen merkittävästi omanilaisten oloja. Omanilaisten elinikä on pidentynyt nopeasti, ilmainen sairaanhoito on ulotettu kaikkien saataville, koululaitosta on kehitetty voimakkaasti – sekä tytöillä että pojilla on koulupakko – ja elinkeinoelämän kehitystä on tuettu. Samalla maa on ollut rauhallisissa väleissä naapureidensa kanssa.
Tammikuussa 2005 pidätettiin sata islamistia ja 31 vangittiin vallankaappausyrityksestä. Heidät armahdettiin puolen vuoden kuluttua. Vuonna 2007 trooppinen hirmumyrsky Gonu aiheutti 50 ihmisen kuoleman ja taloudellisia tuhoja. Helmikuussa 2011 arabikevään mielenosoitukset levisivät myös Omaniin. Sulttaani lupasi lisää työpaikkoja ja tukia.
Sulttaani Qaboos kuoli 10. tammikuuta 2020 johdettuaan maataan 49 vuotta. Hän oli modernin arabimaailman pitkäaikaisin johtaja. Omaniin julistettiin kolmen päivän suruaika ja suruliputus 40 päiväksi. Sulttaani Qaboosin seuraajaksi nimettiin tämän serkku Haitham bin Tariq Al Said, joka oli toiminut Omanin kulttuuriministerinä.
Politiikka

Maan valtionpäämies ja itsevaltias on sulttaani. Sulttaani Qaboos rakensi 1990-luvun alusta alkaen parlamentaarista järjestelmää islamilaiselta pohjalta. Parlamentilla tai hallituksella ei kuitenkaan ole muodollista päätösvaltaa – ne ovat neuvoa-antavia elimiä, joiden kautta väestön toiveet ja valitukset ohjataan hoville. Vuoden 2003 vaaleissa saivat ensimmäistä kertaa äänestää kaikki täysi-ikäiset omanilaiset. Tarkkailijat pitivät vaaleja rehellisinä. Toiset vaalit järjestettiin 2007. Poliiseilla ja sotilailla ei ole äänioikeutta. Poliittisia puolueita ei ole, vaan parlamentaarikot edustavat kukin kotiseutunsa ihmisiä.
Amnesty Internationalin ihmisoikeusraportin 2021 mukaan Omanin hallinto pidätti ja asetti syytteeseen hallinnon arvostelijoita, aktivisteja ja rauhallisia mielenosoittajia. Siirtotyöläisiä ei riittävästi suojeltu riistolta. Naisia syrjittiin sekä laillisesti että käytännössä. Kuolemantuomio oli käytössä.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Oman ei ole vapaa maa. Oman on perinnöllinen monarkia, ja valta on keskittynyt sulttaanin käsiin. Hallitus rajoittaa käytännössä kaikkia poliittisia oikeuksia ja kansalaisvapauksia ja määrää rikosoikeudellisia rangaistuksia kritiikistä ja erimielisyydestä.
Alueellinen jako

Omanin aluejako uusittiin lokakuussa 2011, jolloin sulttaanikunta jaettiin yhteentoista kuvernoraatiksi (arab. محافظة‎, muḥāfaẓah) kutsuttuun alueeseen, jotka Omanissa muodostavat aluehallinnon ensimmäisen (ylemmän) tason. Pohjoisimman eli Musandamin kuvernoraatin erottaa muusta valtiosta kaistale Yhdistyneiden arabiemiirikuntien valtiota. Kuvernoraatit jakautuvat nimellä wilaya tunnettuihin aluehallinnon toisen tason yksiköihin.
Kuvernoraatit ovat:
| Nro | Nimi | Väkiluku (5/2015) | Wilayat (kpl) | Hallinto- keskus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Al-Dakhiliyya | &&&&&&&&&0416332.&&&&00416 332 | 8 | Nizwa |
| 2 | Al-Zahira | &&&&&&&&&0191742.&&&&00191 742 | 3 | Ibri |
| 3 |  Al-Batina pohjoinen | &&&&&&&&&0681333.&&&&00681 333 | 6 | Sohar |
| 4 | Al-Batina eteläinen | &&&&&&&&&0375484.&&&&00375 484 | 6 | Rustaq |
| 5 | Al-Buraimi | &&&&&&&&&0102991.&&&&00102 991 | 3 | Buraimi |
| 6 | Al-Wusta | &&&&&&&&&&041310.&&&&0041 310 | 4 | Haima |
| 7 | Ash-Šarqiyya pohjoinen | &&&&&&&&&0249716.&&&&00249 716 | 6 | Ibra |
| 8 | Ash-Šarqiyya eteläinen | &&&&&&&&&0275524.&&&&00275 524 | 5 | Sur |
| 9 | Dhofar (Zufar) | &&&&&&&&&0386870.&&&&00386 870 | 10 | Salala |
| 10 | Masqat | &&&&&&&&01288330.&&&&001 288 330 | 6 | Masqat |
| 11 | Musandam | &&&&&&&&&&040849.&&&&0040 849 | 4 | Khasab |
| muu | ei ilmoitettu (expatriaatteja) | &&&&&&&&&0125513.&&&&00125 513 | – | – |
| Yht. | Oman | &&&&&&&&04185914.&&&&004 185 914 | 61 | Masqat |
Talous

Omanilla on öljyä. Sen öljyvarat ovat suuremmat kuin naapurimaan Jemenin, mutta pienemmät kuin muilla naapurimailla. Tunnetut varat ovat 4,8 miljardia barrelia. Omanin öljy pumpataan ylös yhteistyössä Shellin ja Partexin kanssa. Öljyn rinnalla kasvaa kaasuntuotanto, ja maahan on 2000-luvulla rakennettu useita kaasunkäsittelylaitoksia. Vuonna 2010 Oman tuotti 863 000 barrelia öljytuotteita päivässä.
Maan maatalous tuottaa taateleita, limettejä, banaaneita, sinimailasta ja vihanneksia. Vuonna 2006 kalaa ja äyriäisiä tuotettiin vientiin 106 miljoonan Yhdysvaltojen dollarin arvosta.
Omanin valtion omistusta yksityistetään parhaillaan, ja se liittyi Maailman kauppajärjestöön WTO:hon vuonna 2000.
Omanissa on 130 lentokenttää, mutta vain kuudella on  yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Matkustajaliikenteen lentoasemista tärkeimmät ovat Masqatin kansainvälinen lentoasema ja Salalan lentoasema. Päällystettyä maantietä on 23 223 km, josta  1 384 km moottoritietä. Tärkeimmät satamakaupungit ovat Matrah (Port Qabus ja Port al-Fahl), Salala ja Sohar.   Satamiin ei ole säännöllistä matkustajaliikennettä, mutta jotkut risteilyalukset käyvät Masqatissa (Matrah). Sisäistä liikennettä hoitavat pitkänmatkan linja-autot ja oranssivalkoiset kimppataksit.
Väestö

Omanin poliisivoimien ylläpitämän, osana kuukausitilastoja julkaistavan väestötilaston mukaan toukokuussa 2015 Omanin sulttaanikunnassa asui 4,186 miljoonaa ihmistä. Heistä omanilaisia oli 2,339 miljoonaa ja ulkomaalaisia (expatriaatteja) 1,847 miljoonaa. Maan valtauskonto on islam ja maassa harjoitetaan sen ibadilaista suuntausta. Ibadilaisuutta seuraa noin 80 % omanilaisista. Vähemmistöuskontoja ovat sunnalaisuus (14 %) ja šiialaisuus (5 %) loppujen harjoittaessa muita uskoja.
Suurin osa Omanin omasta väestöstä on arabeja, mutta siellä on myös melko suuri belutšivähemmistö, jonka puhuma murre kuuluu iranilaisiin kieliin eikä ole mitään sukua arabialle. Vuonna 1999 belutšin puhujia oli 130 000. Virallinen kieli on arabia, mutta vähemmistöt puhuvat omaa kieltään. Dhofarin maakunnassa elää vielä heimoja, jotka puhuvat eteläarabialaista džibbalia eli mehriä.
Maassa elävistä 1,847 miljoonasta ulkomaalaisesta suuri osa on vierastyöläisiä Etelä-Aasiasta, Egyptistä, Jordaniasta ja Filippiineiltä.
Omanin ensimmäinen yliopisto avattiin vuonna 1986. Maassa toimii myös kolme yksityistä yliopistoa. Yli 300 opiskelijaa lähtee vuosittain ulkomaille opiskelemaan stipendien turvin.
Kulttuuri ja uskonto

Islamin ibadilaisuus-muoto on maan valtionuskonto, mutta noin neljännes tunnustaa islamin sunnalaista suuntausta. Ibadismi, joka painottaa muun muassa sitä, että uskonnollinen johtaja on valittava äänestyksellä, on aikaisemmin koettu islaminuskoisten parissa melkein kerettiläisyytenä, mikä kasvatti maan eristyneisyyttä muista arabimaista. Ibadismi on myös erittäin vanhoillinen ja kieltää kaiken epäislamilaisen vaikutuksen. Vaikka Oman onkin hyvin moderni maa, sinne ei ole päästetty kovinkaan paljon länsimaisia vaikutteita. Omanilaiset ovat kuitenkin hyvin kohteliaita ja ystävällisiä muukalaisia kohtaan, ja ibadismin ansiosta ei ulkoisessa käyttäytymisessä näy suuria eroja rikkaiden ja köyhien välillä; lähes kaikki miehet ovat esimerkiksi pukeutuneet samaan asuun, maata viistävään dišdaša-kaapuun. Valtion viroissa perinneasujen käyttäminen on pakollista.
Omanilainen käsityötaide on korkeatasoista; varsinkin kankaat ja hopeaesineet ovat suosittuja, ja niissä käytetään mieluiten perinteisiä kuvioita. Koulutettu väestö on alkanut harrastaa piirustusta, maalausta ja valokuvausta, mutta islamin oppien mukaisesti ihmisen kuvaamista vältetään edelleen.
Ruokaperinteen keskeinen osa on riisi. Päivän tärkein ateria syödään lounasaikaan, riisin lisäksi tarjolla on tyypillisesti tomaattikastiketta ja kalaa tai lihaa. Intialaisen keittiön vaikutus on suuri. Tuoreet tai kuivatut taatelit ja halva ovat tärkeä osa ruokavaliota sekä vieraanvaraisuuden rituaalinen osoitus.
Omanin valtio omistaa tärkeimmät televisio- ja radiokanavat. Ensimmäinen yksityinen radio aloitti toimintansa 2007. Satelliittikanavien vastaanottaminen on sallittua. Maassa ilmestyy yli 20 päivä- ja iltalehteä. Lehdistöasetuksen mukaan niitä voidaan sensuroida poliittisista syistä. Vuonna 2010 maassa oli 1,2 miljoonaa internetin käyttäjää. Pornografista, poliittista ja uskonnollista aineistoa suodatetaan ankarasti.