stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moniheli
Jäsenet

Monihelin jäseniä olivat vuonna 2021 seuraavat yhteisöt:
Aurinko música de Latinoamérica
Association of Tanzanians in Finland - ATF
Association Of Grasslanders In Finland
Asociación cultural chilena
Askelten Palo – Pasos De Fuego
Amal
Afrikkalaisten ja afrikkalais-eurooppalaisten yhdistys – AFAES
African Civil Society in Finland - ACSF
Ad Astra i Helsingfors
Acorfin
Bali Nyonga
Berde
CINEMAISSI - Latinalaisamerikkalaisen elokuvan yhdistys
Diaspora Reporters
DaisyLadies
Familia
Fem-R
Filippiinit-seura
Filoksenia
Finland-Malayalee - FIMA
FINN-MAMU Monikulttuurinen yhdistys
Fintiko Romano Forum
Kulttuuri- ja uskontofoorumi FOKUS
Funky Amigos
Gannaane
Globe Art Point
HEED Association Finland
Asukastalo Ankkuri
House of Helsinki
Hue people in Finland
Indian Women in Finland – IWF
Innovation in Education for Afghanistan
Inter Culture
Irakin Naisten Yhdistys - INY
Kadia
Kafaalo Hyväntekeväisyys
Kanava Nuoriso
Kenya Finnish Society - Kefiso
Kulkijat
Kulttuurikameleontit
Kulttuurikeskus Ninho
Kulttuuriyhdistämö Interkult Kassandra
Kulttuurikeskus Culture Current
Kulttuuriyhdistys Tambor Vivo
Länsi-Suomen Somaliseura
Lappeenranta International Intercultural Democratic Forum L.I.I.
Maailmanvaihto
Macafi
Makedonialais-Suomalainen yhdistys
Mankon Cultural and Development Association Finland - MACUDA
Miklagards ArtExchange
Mirsal
Monikansallisten naisten hyvinvointi ja liikunta - Monaliiku
Monikulttuurinen perheyhdistys
Nicehearts
Non-Resident Nepali Association
NM24 - Nordic Media 24
ONKEI
OPAD Finland
Pakolaisten puolesta - Medborgarna för flyktingar
Palace & Cultural Network PACUNET
Peer support for integration in Finland - PESIFI
Rahy
Sahan-Seura
Sahwira Africa International
Sanzaal
Satakunnan Monikulttuuriyhdistys - SMY
Selkokulttuuri
Serbialais-Suomalainen seura
Somfin yhteisö
Sonpet
SAMHA
Suomen Afganistanilaisten järjestö KANUN
Suomen afganistanilaisten yhdistysten liitto
Suomen hausankielinen yhdistys
Suomen Itä-Afrikan Tuki
Suomen kiinalaisten allianss
Rasanewe
Suomen Kurditalo
Suomen kurdiyhdistysten liitto - Kurdiliitto
Suomen Muslimiperheet
Suomen Somalia-verkosto
Suomen somalimediaverkosto
Suomen venäjänkielisten keskusjärjestö
Suomi Afrikkaseurojen liitto SAFRA
Suomi uutena kotimaana
Suomi-Armenia yhdistys
Suomi-Intia Seura
Suomi-Kiina Taiteilijat
Suomi-Liberia Seura - SULIS/FILIFA
Suomi-Marokko ystävyys- ja kumppanuusyhdistys
Suomi-Namibia seura
Suomi-Sambia seura
Suomi-Somalia seura
The Strindberg Laboratory
Think Africa
Tieto on valtaa
Toivola-Luotolan Setlementti
TROJET
Tulemukaan
Tuleva Afrikka
Ukrainalaisten yhdistys Suomessa
Vaasan Somalinaisten Kehitys
Varsinais-Suomen Galmudug yhteisö
Videootit
Willka Peru-Finlandia Kulttuuriyhdistys
Women Designed for Success – Wodess
Yhdessä Media NANA'S TV
Yhteinen Ääni
Luettelo Susan Sarandonin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Palkinnot ja ehdokkuudet
| Palkinto | Voitto | Ehdokkuus |
| Oscar | 1 | 5 |
| Golden Globe | 0 | 10 |
| Bafta | 1 | 2 |
| SAG | 1 | 6 |
| Grammy | 0 | 1 |
| Primetime Emmy | 0 | 6 |
| Daytime Emmy | 0 | 1 |
Voitot ja ehdokkuudet yhteensä
| Yhteensä | 3 | 31 |
Viitteet
Tämä on luettelo Susan Sarandonin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Paras naispääosa | Atlantic City | Ehdokkuus |  |
| 1991 | Paras naispääosa | Thelma ja Louise | Ehdokkuus |  |
| 1992 | Paras naispääosa | Lorenzon öljy | Ehdokkuus |  |
| 1994 | Paras naispääosa | Päämies | Ehdokkuus |  |
| 1995 | Paras naispääosa | Kuolemaantuomittu | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Golden Globe -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Vamppi ja veteraani | Ehdokkuus |  |
| 1990 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Sähköinen kohtaaminen | Ehdokkuus |  |
| 1991 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Thelma ja Louise | Ehdokkuus |  |
| 1992 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Lorenzon öljy | Ehdokkuus |  |
| 1995 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Kuolemaantuomittu | Ehdokkuus |  |
| 1998 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Aina vierelläsi | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras naissivuosa | Mieletön matka | Ehdokkuus |  |
| 2006 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Bernard ja Doris | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Feud: Bette and Joan | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras minisarja tai televisioelokuva | Feud: Bette and Joan | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Bafta-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Paras naispääosa | Thelma ja Louise | Ehdokkuus |  |
| 1994 | Paras naispääosa | Päämies | Voitto |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Screen Actors Guild -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Paras naispääosa | Päämies | Ehdokkuus |  |
| 1995 | Paras naispääosa | Kuolemaantuomittu | Voitto |  |
| 2006 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Bernard ja Doris | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Jack Kevorkian – Tohtori Kuolema | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | The Secret Life of Marilyn Monroe | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Feud: Bette and Joan | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa | Frendit | Ehdokkuus |  |
| 2002 | Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa | Veljemme on nero | Ehdokkuus |  |
| 2006 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Bernard ja Doris | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Jack Kevorkian – Tohtori Kuolema | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Feud: Bette and Joan | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras minisarja | Feud: Bette and Joan | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Daytime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Paras erikoisluokiteltu sarja | Cool Women in History | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja musiikkipalkinnot > Grammy-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Työ | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Paras lasten äänikirja | Dinosongs: Poems to Celebrate a T. Rex Named Sue | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Susan Sarandon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kasvot kuvastimessa

| Kasvot kuvastimessa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ralf Rubin
Käsikirjoittaja:  Ralf Rubin Ossi Skurnik
Tuottaja:  Ralf Rubin
Säveltäjä:  Kalevi Hartti
Kuvaaja:  Ossi Skurnik
Leikkaaja:  Ossi Skurnik
Pääosat:  Airi Honkaniemi Tauno Majuri Mirja Karisto Kalevi Hartti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  1953
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasvot kuvastimessa on Ralf Rubinin ohjaama elokuva vuodelta 1953.
Ossi Skurnikin kuvaustyyli ja amatöörinäyttelijöiden käyttö viittaavat italialaiseen neorealismiin. Elokuvan päähenkilö kokee kovia kohtaloita, ja peilin särkymisen symboliikkaa käytetään useaan otteeseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Airi Honkaniemi  | … |  Inkeri Harju   |
|  Tauno Majuri  | … |  lääkäri   |
|  Mirja Karisto  | … |  Ulla Rainto   |
|  Kalevi Hartti  | … |  Veikko Syvärinen   |
|  Jalmari Parikka  | … |  romukauppias   |
|  Aili Valli  | … |  neiti Kaarela, suojeluvalvoja   |
|  Erkki Holm  | … |     |
|  Uolevi Lönnberg  | … |  Kaarlo Virtanen   |
|  Ilmari Louko  | … |  valokuvaaja   |
|  Maria Braithwaite  | … |  Inkerin äiti   |
|  Erkki Ertama  | … |  Vittorio, italialainen merimies   |
|  Hellevi Selvilä  | … |  Maria Laine   |
|  Valentina Hietala  | … |  opettaja   |
|  Sirkka Breider  | … |  koulun opettaja   |
|  Aje Klinthe  | … |  tyttökodin johtaja   |
|  Veikko Laihanen  | … |  kuppilan pitäjä   |
|  Ritva Karisto  | … |  tyttö tyttökodissa   |
|  Leila Lehtonen  | … |  tyttö tyttökodissa   |
|  Ossi Skurnik  | … |  mies ravintolassa   |
Tuotanto

Ohjaaja Ralf Rubin toimi aikaisemmin Suomen Filmiteollisuuden mainospäällikkönä. Kuvaaja Ossi Skurnik oli tutustunut elokuvan tekemiseen Roomassa. Kasvot kuvastimessa oli Suomen ensimmäinen mykkäkameralla kuvattu ja jälkiäänitetty elokuva. Rubin teki muutamia lyhytelokuvia ja tämän elokuvan lisäksi Osmo Lampisen kanssa toisen pitkän, Kesäyön lapset.
Vastaanotto

Aikalaisarvioissa elokuvalle annettiin varovaista kiitosta, mutta monien puutteiden sanottiin kuitenkin näyttäytyvän niin käsikirjoituksessa kuin yleisenä avuttomuutenakin. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä esitetyissä kritiikeissä ei elokuvaa ole toisaalta pidetty erityisen laadukkaana, vaan sen arvo on nähty ainoastaan harvinaisuudessa. Toisaalta siitä on sanottu, että se on kiinnostava ja kokeellinenkin moraliteetti, jonka symboliikka ja neorealismin vaikutteet kutkuttavat, ja siitä saattaisi olla ainesta kulttielokuvaksi (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat).
Riskirecords

| Riskirecords |
| --- | --- |
Perustettu:  1995
Tyylilajit:  Pop, rock, arkistojulkaisut.
Kotimaa:   Suomi
Sijainti:  Helsinki, Jyväskylä
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riskirecords on Jyväskylässä ja Helsingissä toimiva äänilevyjä tuottava osuuskunta, joka keskittyy lähinnä jäsentensä julkaisuihin. Tyylilajeiltaan laaja tuotanto ulottuu iskelmällisestä popmusiikista rockin kautta keskisuomalaista rytmimusiikkia kartoittaviin arkistoäänitteisiin.
Riskirecordsin artistit

Silvery
Pertti Hämäläinen
Sue Van Doe
Palle ja ystävät
Vando Suvanto
Inkku
Anki ja Silvery
Veikko Nyberg
Arkistolevyjen sarja

Nights of the sixties: Popmusiikin 1960-luku Jyväskylässä
Yy, kaa, koo... elävänä!
Keskisuomalaisten pelimannien jäljillä: Roapasu-polkkaa ja teräsrotan jenkkaa
Aiheesta muualla

Riskirecords-kotisivut
Lauri Lyly

| Lauri Lyly |
| --- | --- |
 Lauri Lyly Suomi-areena -tapahtumassa Porissa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1953 (ikä 71) Seinäjoki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja
Poliitikko
Puolue:  SDP
Lauri Matias Lyly (s. 20. helmikuuta 1953 Seinäjoki) on suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut SDP:n kansanedustajana vuodesta 2023 lähtien. Lyly on Tampereen entinen pormestari ja entinen ammattiyhdistysjohtaja. Lyly toimi SAK:n puheenjohtajana vuosina 2009–2016 ja SAK:n edunvalvontaosaston johtana 2004–2009. Vuosina 1989–2004 hän vaikutti Sähköalojen ammattiliitossa. Koulutukseltaan Lyly on sähköasentaja.
Elämä ja ura > Koulutus ja ammatillinen ura

Lyly opiskeli Vaasan ammattikoulussa ja valmistui sähköasentajaksi vuonna 1971. Seuraavana vuonna hän valmistui koje- ja kojeistoasentajaksi Strömbergin konepajakoulusta. Vuonna 1978 Lyly valmistui Työteknillisestä koulusta työteknikoksi. Lyly on lisäksi suorittanut  Markkinointi-instituutin yrityshallintotutkinnon vuonna 1993 ja järjestöasiantuntemuksen PD-opinnot vuonna 2001.
Vuosina 1972–1974 Lyly työskenteli koestajana Strömbergillä Vaasassa, 1974–1976 sähköasentajana Pohjolan Voimalla Kristiinankaupungissa ja 1976–1989 sähkökunnossapitoasentajana sekä ennakkohuoltotarkastajana Imatran Voimalla Loviisassa. Hän oli seitsemän vuotta Loviisan ydinvoimalan pääluottamusmies.
Elämä ja ura > Ammattiyhdistysura

Lauri Lyly siirtyi ammattiyhdistysliikkeen palvelukseen vuonna 1989. Vuosina 1989–1997 Lyly työskenteli Sähköalojen ammattiliiton energia- ja tietoliikennealan sopimussihteerinä. Hän oli liiton puheenjohtaja ja SAK:n hallituksen jäsen 1997–2004. Lyly johti SAK:n edunvalvontaosastoa vuosina 2004–2009.
SAK:n puheenjohtajaksi Lyly valittiin järjestön valtuuston kokouksessa 14. toukokuuta 2009. Valinta varmistui, kun hän voitti vastaehdokkaansa Petri Vanhalan äänin 49–31 SAK:n sosialidemokraattien ryhmäkokouksessa. SDP-enemmistöinen valtuusto antoi tämän jälkeen Lylylle yksimielisen tukensa.
Lyly näkee Suomen taloudellisen tulevaisuuden jatkuvan vientiteollisuuden merkeissä. Uusia mahdollisuuksia olisi hänen mielestään esimerkiksi sähköautojen viennissä.lähde?
Elämä ja ura > Politiikka

Puoluekannaltaan Lyly on sosialidemokraatti. Vuosina 1977–1988 hänellä oli useita luottamustehtäviä SDP:n paikallis- ja aluejärjestöissä.
Lyly kuului Loviisan kaupunginvaltuustoon ja -hallitukseen 1984–1988 ja oli ehdolla eduskuntavaaleissa 1987 ja presidentin valitsijamiesvaaleissa 1988.
Vuoden 2017 kuntavaalien jälkeen Lyly valittiin Tampereen pormestariksi. Lylyn pormestarikauden kärkiteema oli työllisyys. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Lyly valittiin 4533 äänellä  kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä.
Elämä ja ura > Muut luottamustehtävät

Lyly on ollut Sähköturvallisuuden edistämiskeskuksen hallituksen jäsen ja puheenjohtaja (2002–2003). Hän on ollut vakuutusyhtiöiden Turva ja Varma hallintoneuvostojen jäsen 1998–2005 ja Kalevan hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 2011. Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallituksessa Lyly oli vuodesta 2010 vuoteen 2017. Hän toimi myös Ilmarisen hallituksen varapuheenjohtajana
Lyly on huoltovarmuusneuvoston jäsen vuodesta 2000. Hän oli vuosina 2005–2007 Työturvallisuuskeskuksen hallituksen varapuheenjohtaja ja vuosina 2005–2008 Työterveyslaitoksen johtokunnan jäsen.
Yksityiselämä

Lyly on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän harrastaa lukemista, kävelyä ja golfia.
Nuutajärven lasitehdas

Lasitehtaan "Vanha hytti".
Oiva Toikan muotoileman Kastehelmi-sarjan kermakko ja sokerikko.
Nuutajärven lasitehdas oli suomalainen lasitehdas, joka on perustettu vuonna 1793. Lasitehdas sijaitsee niin sanotussa Lasikylässä Urjalan Nuutajärven taajamassa Nuutajärven kartanon läheisyydessä. Lasikylä on merkittävä matkailukohde Urjalassa, ja siellä vieraili vuonna 2023 noin 70 000 kävijää. Museovirasto on valinnut lasitehtaan alueen valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Fiskars siirsi keväällä 2014 Nuutajärven lasitehtaan tuotannon Iittalaan. Ennen tehdastoiminnan lopettamista Nuutajärvi oli Suomen vanhin toimiva lasitehdas.
Lasikylän nykyisyyttä

Lasitehtaan syntymisen yhteydessä syntyi Nuutajärven lasikylä, jossa Suomen vanhin lasitehdas jatkoi keskeytyksittä toimintaansa yli 200 vuotta. Kylässä toimii nykyisin useita yksittäisiä taide- ja käyttölasin tekijöitä. Lisäksi Nuutajärvellä toimii tulevia lasinpuhaltajia kouluttava Koulutuskeskus Tavastian lasialan yksikkö.
Lasikylän 1850-luvulla rakennetut sveitsiläistyyliset, rikkain puuleikkauksin koristellut rakennukset ovat aktiivisessa käytössä. Tyyliltään uusrenessanssia edustavat rakennukset ovat aikansa maineikkaimman arkkitehdin G. Th. Chiewitzin sekä Julius Basilierin yhdessä suunnittelemia.
Niin Iittalan lasitehtaan kuin Humppilan lasitehtaan perustajat ovat lähtöisin Nuutajärveltä. Iittalaan perustettiin lasitehdas 1881, kun Nuutajärven palveluksessa ollut P. M. Abrahamsson ryhtyi toimeen. Humppilan lasitehdasta perustamaan ryhtyivät puolestaan Nuutajärven lasitehtaan palveluksessa olleet Helanderin veljekset, Olavi, Martti ja Jonni, vuonna 1952. Kaikki kolme lasitehdasta kuuluivat Iittala Group Oyj:hin.
Lasitehtaan alueella sijaitseva lasimuseo Prykäri esittelee lasitehtaan historiaa, lasitehtaalla työskennelleiden suomalaisten huippusuunnittelijoiden töitä ja tekniikoita sekä vaihtuvia näyttelyitä. Nuutajärvellä työskentelivät muun muassa Kaj Franck, Oiva Toikka, Saara Hopea ja Gunnel Nyman. Lasimuseo toimii alun perin tehtaan panimoksi 1850-luvulla rakennetussa tiiliholvatussa rakennuksessa. Museo on lasitaiteilija, professori Kaj Franckin suunnittelema.
Nuutajärvellä on Iittala Group Oyj:n tehtaanmyymälä, Lasigalleria (itsenäisten lasintekijöiden yhteismyymälä), lasipajoja ja -gallerioita, kahvila ja elintarvikeliike. Lasinpuhallusta voi seurata paikan päällä.
Lasitehtaan alueella sijaitsee Kylähotelli 1793 -niminen hotelli, jossa on 18 huonetta.
Tehtaan lopettamisen jälkeen Lasikylässä jatkuu puhalluksen opetus ja käsityöläisten toiminta.
Lasitehtaan kiinteistö siirtyi joulukuussa 2021 Nuutajärven lasitehtaan kulttuurisäätiöltä Olderman Oy:n omistukseen. Uusi omistaja jatkaa lasikylän kehittämistä yhteistyössä kulttuurisäätiön kanssa.
Lasitehtaan historiaa

Lasikylä syntyi vuonna 1793 Nuutajärven ympärillä kasvaneiden laajojen metsien ansiosta. Metsävarat olivat perusedellytys sille, että suunnattomat määrät polttopuuta nieleviä lasiuuneja pystyttiin käyttämään. Lasitehtaan perustaminen 1700-luvulla ei ollut mitenkään ainutlaatuista, oikeastaan pikemminkin muodikasta. Ainutlaatuista on, että tuolloin perustettu lasitehdas toimii keskeytyksittä edelleen.
Lasitehtaan historiaa > Nuutajärven lasikylä syntyy

Nuutajärven lasitehtaan perusti Somerolle vuonna 1747 perustetun Åvikin lasitehtaan perustajan poika Jacob Wilhelm de Pont vuonna 1793. Depont oli perinyt Nuutajärven kartanon, ja oli kiinnostunut seuraamaan isänsä jälkiä yrittäjänä. Tehtaan perustamisen puolesta puhuivat Nuutajärveä ympäröivät metsävarat. Depont arveli metsää tarvittavan kuitenkin lisää, ja otti liikekumppanikseen Harald Furuhjelmin, joka toisen urjalalaisen kartanon, Honkolan kartanon, perillisenä nosti metsäomavaraisuuden tarvittavalle tasolle.
Depontin kiinnostus lasitehdasta kohtaan laimeni nopeasti, eikä toiminnan arkinen pyörittäminen enää innostanut häntä. Depont myi sekä tehtaan että kartanon Furuhjelmin nuoremmalle veljelle Johan Furuhjelmille. Uusi omistaja oli kiinnostunut kartanon ylläpidosta ja tekikin siellä paljon uudistuksia. Hän muun muassa rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen vuonna 1822. Sen sijaan lasitehdas ei erityisemmin Johan Furuhjelmia kiinnostanut. Tehdas toimikin vuokrattuna koko Furuhjelmien suvun ajan vuoteen 1843. Tehtaan toiminta pysyi pienimuotoisena. Pääosa tuotannosta muodostui ikkunalasista, pulloista ja apteekkilasista.
Lasitehtaan historiaa > Adolf Törngren muutti Lasikylän elämän

Furuhjelmien suku joutui taloudellisista syistä luopumaan sekä kartanosta että lasitehtaasta vuonna 1843. Ostaja oli Laukon kartanon omistaja Johan Agapetus Törngren. Lasitehtailijaksi ei hänelläkään ollut aikomusta ryhtyä, vaan hän vuokrasi pruukin kolmelle lasinpuhaltajalle.
Kun Adolf Törngren peri sekä tehtaan että kartanon isältään vuonna 1849, alkoi Lasikylän elämä muuttua. Adolf Törngren oli erittäin kiinnostunut lasitehtaan toiminnan kehittämisestä. Hän oli vakuuttunut siitä, että suomalainen lasitehdas voi kehittyä ulkomaisen veroiseksi. Perehtyäkseen lasitekniikan uusimpiin saavutuksiin, hän teki vuonna 1851 opintomatkan Keski-Eurooppaan ja pestasi matkallaan joukon saksalaisia puhaltajia kohentamaan Nuutajärven lasituotannon tasoa. Tästä alkoi suomalaisen lasitehtaan kehittyminen kansainväliset laatuvaatimukset täyttäväksi lasin valmistajaksi.
Adolf Törngren kiinnitti erityistä huomiota rakennuskantaan. Hän ymmärsi, että uudenaikainen tekniikka tarvitsee myös ajanmukaiset puitteet ympärilleen. Lisäksi hän halusi rakennuttaa viihtyisän ympäristön tulossa olevia saksalaisia, ranskalaisia ja belgialaisia lasinpuhaltajia varten. Olihan oletettavaa, että keskieurooppalaisilla oli toisenlaiset tottumukset ja vaatimukset kuin vaatimattomiin oloihin tottuneilla suomalaisilla. Törngren kääntyi aikansa maineikkaimman arkkitehdin, Turun ja Porin lääninarkkitehti G. Th. Chiewitzin puoleen.
Arkkitehdin valinnassa ilmenee Törngrenin uudistamisinnokkuus. Hänellä oli vakaa pyrkimys nostaa Nuutajärven lasitehdas joka tavalla maailmanmaineeseen. Aivan samoin kuin palkkaamalla taitavia ulkomaisia puhaltajia, niin valitsemalla Chiewitzin arkkitehdiksi, hän saattoi olla etukäteen varma uudenaikaisesta, tasokkaasta lopputuloksesta. Epäilemättä Törngren oli tutustunut lähellä sijaitsevan Forssan teollisuusyhdyskunnan rakennuksiin, jonka tuotantolaitoksia, asuin-, koulu- ja sosiaalisia rakennuksia Chiewitz oli ollut suunnittelemassa vuodesta 1851 lähtien. Törngren käytti Chiewitziä myöhemminkin arkkitehtinaan perustaessaan pellavatehtaan, myöhemmin Tampella Oy:n, Tampereelle vuonna 1857 sekä myös oman huvilansa arkkitehtina.
Nuutajärven lasitehtaan tuotteet alkoivat olla kysyttyjä, ja myös ulkomaan markkinat alkoivat avautua. Ikkunalasia vietiin Venäjälle ensimmäiseen maailmansotaan saakka, talous- ja koristelasia sekä lääke- ja mustepulloja etenkin Riikaan ja Tallinnaan. Adolf Törngren oli toteuttanut tavoitteensa: 1850-luvun lopussa Nuutajärvi oli Suomen johtava lasitehdas. Törngrenin yritteliäisyys suuntautui pian muille aloille, ja hän vuokrasi tehtaan 1859 hyttimestari Heitmanille ja kauppias Janssonille. Heillä oli taloudellisesti varsin rajalliset mahdollisuudet kehittää tehtaan toimintoja. Myös lasihytin vuonna 1861 tuhonnut tulipalo hidasti toimintaa.
Lasitehtaan historiaa > Costianderin aika

Nuutajärven kartanon ja lasitehtaan uudeksi omistajaksi tuli vuonna 1869 Torsten Costiander. Hän oli erityisen kiinnostunut kartanon alueiden, rakennusten ja maatalouden kehittämisestä. Lasitehtaan toiminta sen sijaan oli hänelle vierasta. Siksi hän muodosti kommandiittiyhtiön viimeisimmän vuokraajan Carl Heitmanin kanssa, ja kiinnitti hänet vastuunalaiseksi valvojaksi tehtaaseen. Tällä tavoin siirryttiin vähitellen järjestelyyn, jossa lasitehdasta johti palkattu johtaja eli isännöitsijä.
Lasitehtaan historiaa > Kartanosta yritykseksi

Kartanonomistajien perustama osakeyhtiö Nuutajärven Lasitehdas Oy – Notsjö Glasbruk Ab myi lasitehtaan Wärtsilä-Yhtymä Oy:lle vuonna 1950 tapahtuneen lasihytin palon jälkeen. Samalla päättyi kartanon lasitehtaan aikakausi ja alkoi yritysjohtoinen aika. Wärtsilän aika ja 1950-luku merkitsivät suomalaisen taidelasin nousua kansainväliseen maineeseen. Nuutajärven lasitehdas kuului vuonna 2014 tapahtuneeseen lopettamiseensa saakka Iittala Groupiin. Se oli yksi Iittalan kolmesta  lasitehtaasta (Nuutajärvi, Humppila Iitttala), joiden tuotanto on nyt keskitetty Iittalaan.
Kirjallisuutta

Vilho Annala: Suomen lasiteollisuus 1681–1931. I osa. Ruotsin vallan aika 1681–1809, s. 84–88.  Helsinki:  Otava, 1931.
Vilho Annala: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Toinen nide, s. 473–520.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Nuutajärvi. 200 vuotta suomalaista lasia. toimittaja Tuula Poutasuo, Hackman, 1993.
Aiheesta muualla

Urjalan kunnan Nuutajärvi-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nuutajärven lasikylän kotisivut
Nuutajärven lasitehtaan tuotantoa: Designlasi.com
Nuutajärven Lasitehdas Oy:n historiaa Pörssitiedossa
Puolitoista vuosisataa lasia. Nuutajärven lasitehdas, Seura, 24.03.1938, nro 12, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot