stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMAS Armidale

| HMAS Armidale |
| --- | --- |
 HMAS Armidale

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Morts Dock and Engineering Company, Sydney
Kölinlasku:  1. syyskuuta 1941
Laskettu vesille:  24. tammikuuta 1942
Palveluskäyttöön:  11. kesäkuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 1. joulukuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  650 t
Pituus:  57 m
Leveys:  9,4 m
Syväys:  2,6 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × 4″ tykki 3 × Oerlikon 20 mm konekiväärit syvyyspommit
HMAS Armidale (viirinumero J240) oli Australian laivaston Bathurst-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Morts Dock and Engineering Companylta Sydneystä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1942 ilman seremonioita ja otettiin palvelukseen 11. kesäkuuta 1942 Sydneyssä ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni David H. Richards.
Palvelus

Miehistön koulutuksen päätyttyä alus aloitti sodanajan palveluksensa suojaten saattueita Australian rannikolla sekä Australian ja Uuden-Guinean välillä. Alus siirrettiin lokakuussa 24. miinanraivaajalaivueeseen Darwiniin, jonnes se saapui 7. marraskuuta.
Alus määrättiin 29. marraskuuta suojaamaan Betanoa Timorilla sisaraluksensa HMAS Castlemainen kanssa. Operaation tarkoituksena oli avustaa Timorin vastarintaliikettä, evakuoida Alankomaiden joukot ja portugalilaiset naiset ja lapset. Aluksella oli kolme AIF:n sotilasta, kaksi alankomaalaista upseeria ja 61 indonesialaista sotilasta Hollannin Itä-Intian asevoimista. Alukset saapuivat Betanoon varhain aamulla 1. joulukuuta jouduttuaan matkalla kolmeen kertaan keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien hyökkäyksen kohteeksi alusten saamatta kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Maissa oleviin ei saatu yhteyttä, jolloin alukset siirtyivät ennen auringonnousua kauemmas rannikolta.
Myöhemmin samana päivänä kohdattiin Darwiniin matkalla ollut partiovene HMAS Kuru, jolla oli 70 kaupungista evakuoitua. Evakuoidut siirrettiin korvetteihin, jonka jälkeen kukin aluksista lähti kohti Timoria. Iltapäivällä kello 15.15 yhdeksän japanilaista pommikonetta, kolme hävittäjää ja yksi vesilentokone hyökkäsivät Armidalen kimppuun. Alukseen osui kaksi torpedoa, jotka upottivat sen viidessä minuutissa. Tuhossa sai surmansa kaksi upseeria, 38 miehistönjäsentä sekä 60 Hollannin Itä-Intian asevoimien sotilasta.
Hajonta

Hajonta voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Biologinen hajonta, itiöiden, hedelmien tai siementen levinneisyys alueella
Ilmiö, joka aiheuttaa aallon jakautumisen pienempiin, eri taajuisiin osiin:
Dispersio
Hajonta (veden aallot)
Hajonta (fysiikka), vakaa tai epävakaa pienten tasaisesti jakautuneiden ainesosien järjestelmä
Hajonta (ammunta), samaan maaliin ammuttujen laukausten lentoradoista, tähtäyksestä, rekyylistä ja luodin materiaalieroista johtuva iskemäpisteiden ero
Hajontaluku, tilastotieteessä aineiston vaihtelun eli hajonnan mitta
Suunnistuksen viestihajonta, viestisuunnistuksessa tapa jakaa joukkueille eri ratoja samalle osuudelle, ja siten estää toisten suunnistajien seuraamista
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hajonta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hajime Tanabe

Hajime Tanabe (3. helmikuuta 1885 – 29. huhtikuuta 1962) oli japanilainen tieteenfilosofi. Hän pyrki yhdistämään buddhalaisuuden, kristinuskon ja marksilaisuuden luonnontieteelliseen ajatteluun.
Tanabe oli Kitarō Nishidan ja heidän oppilaansa Keiji Nishitanin ohella osa Kioton koulukuntaa, joka yritti mukauttaa länsimaista filosofiaa itämaiseen hengelliseen perinteeseen. Hän  sai vaikutteita Georg Hegeliltä.
HMS Stevenstone

| HMS Stevenstone |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  2. syyskuuta 1941
Laskettu vesille:  23. marraskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  18. maaliskuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 070 t (standardi) 1 458 t (max)
Pituus:  85,3 m
Leveys:  10,16 m
Syväys:  3,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua (50 km/h)
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 x QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 3 x Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 x 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä ja 3 x kiskoa, joihin 110 syvyyspommia
HMS Stevenstone (viirinumero L16) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 työnumerolla J6056 osana vuoden 1940 sota-ajan hätäohjelmaa (engl. 1940 War Emergency Programme) J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 2. syyskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 23. marraskuuta 1942 nimettynä Devonshiressa järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan. Joulukuussa esitettiin aluksen siirtoa Vapaan Ranskan laivastolle, mutta esitys peruutettiin hieman myöhemmin. Alus valmistui 18. maaliskuuta 1943.
Palvelus

Vuoden 1945 lopulla alus liitettiin Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen. Alus kolaroi maaliskuussa 1946 HMS Brissendenin kanssa. Stevenstone palasi 1947 Britteinsaarille, missä se siirrettiin Harwichissa reserviin. Alus sijoitettiin marraskuussa 1958 poistolistalle ja myytiin BISCOlle. Alus saapui 2. syyskuuta 1959 Claytonille Dunstoniin romutettavaksi.
Hajnówkan piirikunta

Hajnówkan piirikunta (puol. powiat hajnowski) on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 42 610. Siihen kuuluvat kahdeksan kuntaa ovat Białowieża, Czeremcha, Czyże, Dubicze Cerkiewne, Hajnówka, Kleszczele, Narew ja Narewka.
Hajnówkan piirikunnan pinta-alasta noin 39 prosenttia on maatalousmaata ja 50,6 prosenttia on metsän peitossa.
Hajnówkan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,5 prosenttia oli naispuolisia ja 48,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 14,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 57 prosenttia ja eläkeikäiset 28,7 prosenttia. Väestön keski-iäksi arvioitiin 46,4 vuotta, mikä on huomattavasti korkeampi kuin koko Puolan väestön keski-ikä. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 321 lasta. Hajnówkan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 25 692 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista

| Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista> Grosse Pointe Blank |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Armitage
Käsikirjoittaja:   Tarina:  Tom Jankiewicz  Käsikirjoitus:  Tom Jankiewicz  D. V. DeVincentis  Steve Pink  John Cusack 
Tuottaja:   Susan Arnold  Donna Arkoff Roth  Roger Birnbaum 
Säveltäjä:  Joe Strummer
Kuvaaja:  Jamie Anderson
Leikkaaja:  Brian Berdan
Pääosat:   John Cusack  Minnie Driver  Alan Arkin  Dan Aykroyd    
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Hollywood Pictures  Caravan Pictures  New Crime Productions 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:   11. huhtikuuta 1997 (USA)  17. lokakuuta 1997 (Suomi) 
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 miljoonaa USD (arvio)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista (televisioesityksessä käytetty myös nimeä Grosse Pointe Blank – palkkamurhaaja pikkukaupungissa) on vuonna 1997 julkaistu George Armitagen ohjaama elokuva. Se on lajityypiltään toiminnallinen musta komedia. Elokuvassa nähdään pääroolissa olevan John Cusackin lisäksi peräti kolme hänen sisarustaan; hänen siskonsa Joan sivuroolissa päähenkilön sihteerinä sekä hänen siskonsa Ann ja veljensä Bill pikkurooleissa.
Tarina

Palkkamurhaaja Martin Q. Blank (John Cusack) päätyy keikan myötä vanhaan kotikaupunkiinsa Grosse Pointeen, jossa järjestetään samaan aikaan myös luokkakokous.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Cusack  | … |  Martin Q. Blank   |
|  Minnie Driver  | … |  Debi Newberry   |
|  Dan Aykroyd  | … |  Grocer   |
|  Alan Arkin  | … |  Tohtori Oatman   |
|  Jeremy Piven  | … |  Paul Spericki   |
|  Joan Cusack  | … |  Marcella   |
|  Hank Azaria  | … |  Steven Lardner   |
|  K. Todd Freeman  | … |  Kenneth McCullers   |
|  Benny Urquidez  | … |  Felix LaPoubelle   |
|  Carlos Jacott  | … |  Ken   |
|  Mitchell Ryan  | … |  Bart Newberry, Debin isä   |
|  Jenna Elfman  | … |  Tanya   |
|  Steve Pink  | … |  Terry Rostand   |
|  Michael Cudlitz  | … |  Bob Destepello   |
|  Ann Cusack  | … |  Amy   |
|  D.V. DeVincentis  | … |  Dan Koretzky   |
|  Barbara Harris  | … |  Mary Blank, Martinin äiti   |
|  Belita Moreno  | … |  Rouva Kinetta   |
|  K. K. Dodds  | … |  Tracy   |
|  Bill Cusack  | … |  Tarjoilija   |
Aiheesta muualla

Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hangonkylän kalasatama

Hangonkylän kalasatama on Hangon Hangonkylässä sijaitseva kalasatama. Se oli aikanaan Suomen suurin kalasatama, mutta sen toiminta hiipui kun troolisatama siirrettiin Hankoniemen satamaan. Vuonna 2016 satamasta tehtiin lähinnä verkkopyyntiä lähivesillä.
Satamassa on kalanjalostuslaitos sekä vanhoja kalamajoja. Laiturimetrejä on noin 100. Satamaan tulevan väylän kulkusyvyys on 2,4 metriä. Kalasataman vieressä on kaupungin suuri venesatama, telakka ja ravintola. Kalasatamaa hallinnoi Hangon satama ja Hangon kaupunki.
Haahla

Piirretty haahla
Haahla Jäppilän entisen kunnan vaakunassa
Haahla, josta käytetään myös nimitystä haahlat, on säädettävä kaksiosainen S-koukku, jolla esimerkiksi pata voidaan ripustaa tulen yläpuolelle. Korkeutta säädetään yläkoukun varren hammastuksella, jossa alempi koukku riippuu lenkin varassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pohjois-savonmuisti.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Harlond

J. R. R. Tolkienin fiktiivisessä Keski-Maassa Harlond (sindaria, suom. Eteläsatama) tarkoittaa kahta eri paikkaa:
1. Eteläinen satama Lunin lahdella Harmaiden Satamien lähellä Eriadorissa.
2. Minas Tirithin satama, joka sijaitsee Anduinin länsipuolella etelään kaupungista. Vaikkakaan Tolkien ei sitä mainitse, Barbara Strackeyn kirja Journeys of Frodo paikantaa satama Rammas Echorin ulkopuolelle, koska se olisi muutoin aiheuttanut katkoksen kaupungin suojiin. (Joka tapauksessa Rammar Echor jatkuu Anduiniin vain Osgiliathissa, ja sataman olisi pakko olla etelään rauniokaupungista.
Gustav Klingstedt

Gustav Klingstedt (s. 8. joulukuuta 1985 Helsinki) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa HIFK:ta.
Aikuisten SM-kisoista Klingstedt on saavuttanut 400 metrin aitajuoksusta pronssia vuosina 2011 ja 2012. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa 2012 ja 400 metrin juoksussa 2015 sekä viestikilpailuissa kultaa 2012, hopeaa 2014 ja 2017 sekä pronssia 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksusta 2011 ja 2012 sekä kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta 2013, 2014, 2015 ja 2018. 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 51,67 s hän juoksi Ruotsi–Suomi-maaottelussa 2012.
Hänellä on maaotteluedustuksia.
Haahkat

| Haahkat |
| --- | --- |
 Kyhmyhaahka (Somateria spectabilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Haahkat Somateria  Leach, 1819
Lajit
 Haahka (Somateria mollissima)  Kyhmyhaahka (Somateria spectabilis)  Silmälasihaahka (Somateria fischeri) 
Katso myös
   Haahkat Wikispeciesissä   Haahkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haahkat (Somateria) on sorsalintusuku, joka käsittää kolme pohjoista lajia. Haahkat ovat suuria, raskastekoisia merisorsia. Haahka (Somateria mollissima) on Suomen suurin sukeltajasorsalintu, jota tavataan yleisesti Ahvenanmaalla ja ulkosaariston luodoilla. Kyhmyhaahkaa (Somateria spectabilis) on haahkan arktinen sisarlaji, jota on tavattu Suomesta satunnaisesti yleensä kevätmuuton aikaan huhti-toukokuussa. Se pesii Huippuvuorilla ja Kuolan niemimaan itäpuolella. Haahkat ovat päivämuuttajia.
Haahkalajeja

Haahka - Somateria mollissima
Kyhmyhaahka - Somateria spectabilis
Silmälasihaahka - Somateria fischeri
Harley Quinn (animaatiosarja)

| Harley Quinn |
| --- | --- |
Tyyli:  mustahuumori huumori animaatio toiminta
Kestoaika:  23 min
Luoja(t):  Justin Halpern Patrick Schumacker Dean Lorey
Pääosissa:  Kaley Cuoco Diedrich Bader Lake Bell Alan Tudyk J. B. Smoove Tony Hale
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  DC Universe, HBO Max HBO Max
Esitetty:  29. marraskuuta 2019 –
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  47
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jennifer Coyle Adam Stein
Vastaava(t) tuottaja(t):  Dean Lorey Justin Halpern Patrick Schumacker Kaley Cuoco Sam Register
Käsikirjoittaja(t):  Justin Halpern Patrick Schumacker Dean Lorey
Säveltäjä(t):  Jefferson Friedman
Leikkaaja(t):  James Atkinson Annie De Brock Craig Paulsen
Tuotantoyhtiö(t):  Ehsugadee Productions Yes, Norman Productions DC Entertainment Warner Bros. Animation
Aiheesta muualla
IMDb 
Harley Quinn on yhdysvaltalainen aikuisille suunnattu animaatiosarja Paul Dinin ja Bruce Timmin luomasta Harley Quinnistä, jota alettiin esittää 29. marraskuuta 2019 DC Universessa. Sarjan käsikirjoittavat Justin Halpern, Patrick Schumacker, Dean Lorey ja se sisältää ainakin 13 jaksoa.
Hans Lindberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hans Lindberg vuonna 2022. |  Hans Lindberg vuonna 2022. |  Hans Lindberg vuonna 2022. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Wien 1967 |  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1970 |  |  |
|  Pronssia | Bern ja Geneve 1971 |  |  |
Hans Lindberg (s. 16. tammikuuta 1945 Gävle) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon talviolympialaisissa 1972 sekä neljästi MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin. Lindberg edusti seuratasolla kausina 1961–1972 Brynäs IF:ää, kausina 1972–1974 AIK:ta ja kaudella 1974–1975 IF Björklöveniä. Hän voitti Brynäsin joukkueessa seitsemän kertaa Ruotsin-mestaruuden.
Lempinimellä "Virus" tunnettu Lindberg toimi pelaajauransa jälkeen Ruotsin ja Sveitsin maajoukkueiden sekä useiden seurajoukkueiden päävalmentajana.
Hans Lindgren

Hans Lindgren (vasemmalla) ja Inga Gill vuonna 1968.
Hans Olov Lindgren (6. tammikuuta 1932 Österåkerin kunta, Tukholman lääni, Ruotsi – 2. marraskuuta 2012) oli ruotsalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän aloitti näyttelemisen 10-vuotiaana komediaelokuvassa Vårat gäng. Lindgren tunnetaan Suomessa ainakin lastenelokuvista Vaahteramäen Eemeli ja Eemelin uudet metkut, joissa hän esitti Marjolahden tohtorin ääntä. Lindgren meni vuonna 1960 naimisiin Harriet Engströmin (1939–2007) kanssa. He saivat tyttären vuonna 1962.
Käännös suomeksi
Hannu Polvi

Hannu Alfred Polvi (29. marraskuuta 1948 Ylivieska – 29. syyskuuta 2008) oli suomalainen moukarinheittäjä. Uransa aikana hän edusti Hämeenlinnan Tarmoa, Tampereen Pyrintöä sekä Ylivieskan Kuulaa ja hänen valmentajanaan toimi vuosien 1972-1981 aikana Taisto Polvi.
Kalevan kisoista Polvi saavutti moukarinheiton kultaa vuonna 1978, hopeaa vuosina 1976 ja 1977 sekä pronssia vuosina 1979 ja 1981. Ennätyksikseen hän heitti ulkoradoilla 74,74 metriä (1981). Polvi paransi moukarinheiton Suomen ennätystä kolmeen otteeseen tuloksilla 73,08 (4. syyskuuta 1976), 73,12 (13. heinäkuuta 1978) ja 73,84 (5. elokuuta 1978).
Hans Leygraf

Hans Leygraf (1920 Tukholma – 12. helmikuuta 2011) oli ruotsalainen pianisti ja musiikkipedagogi. Hän oli varhaisella urallaan myös niin kutsuttua Måndagsgruppenia edustanut säveltäjä, mutta lopetti säveltämisen sittemmin.
Leygraf syntyi saksalais-itävaltalaisille vanhemmille. Hän sai pianonsoiton opetusta Gottfrid Boonilta Tukholmassa ja Anna Hirzel-Langenhanilta Sveitsissä. Lisäksi hän opiskeli sävellystä ja orkesterinjohdoa yliopistoissa Münchenissä ja Tukholmassa. 9-vuotiaana hän debytoi solistina Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa, ja 12-vuotiaana hän piti ensimmäisen pianoresitaalinsa. Toisen maailmansodan jälkeen hän esiintyi eri puolilla Eurooppaa, myös Neuvostoliiton alueella, Yhdysvalloissa ja Kaukoidässä. Hän esiintyi muiden muassa Wienin filharmonikkojen, Lontoon sinfoniaorkesterin ja BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän teki yhteistyötä, olivat Herbert Blomstedt, Sergiu Celibidache, Ernő Dohnányi, Antal Doráti, Sixten Ehrling, Ferenc Fricsay, Michael Gielen, Rudolf Kempe, Wolfgang Sawallisch, Georg Solti ja George Szell.
Leygraf tuli laajan yleisön tietoisuuteen muun muassa monilla televisio- ja radioesiintymisillään sekä Wolfgang Amadeus Mozartin sonaattien kokonaislevytyksellään. Hän teki opetustyötä Innsbruckissa, Darmstadtissa, Tukholmassa, Hannoverissa ja Berliinissä. Lisäksi hän toimi vuosina 1972–1990 professorina Salzburgin Mozarteumissa, jossa hän vielä syyskuuhun 2007 johti lahjakkaiden opiskelijoiden kansainvälistä luokkaa. Leygrafin oppilaiden joukossa oli Igor Levit.
Leygraf tuli vuonna 1961 valituksi Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän oli myös Mozarteumin kunniajäsen, Vasa-ritarikunnan jäsen ja Litteris et Artibus -mitalin saaja.
Hallinnonala

Hallinnonala on valtionhallinnon organisaatiorakenteeseen liittyvä käsite. Hallinnonalan muodostaa yksittäinen ministeriö yhdessä ministeriön alaisten virastojen ja laitosten kanssa. Hallinnonaloista käytetään toisinaan lyhennettä HA. Ministeriöiden lisäksi omat hallinnonalansa muodostavat eduskunta, tasavallan presidentin kanslia sekä valtioneuvoston kanslia.
Hallinnonalat

Suomen valtionhallinto muodostuu 14 hallinnonalasta:
Eduskunta
Liikenne- ja viestintäministeriö
Maa- ja metsätalousministeriö
Oikeusministeriö
Opetus- ja kulttuuriministeriö
Puolustusministeriö
Sisäministeriö
Sosiaali- ja terveysministeriö
Tasavallan presidentin kanslia
Työ- ja elinkeinoministeriö
Ulkoministeriö
Valtioneuvoston kanslia
Valtiovarainministeriö
Ympäristöministeriö
General Motorsin raitiotiesalaliitto

Pacific Electric Railwayn raitiovaunuja kaatopaikalla vuonna 1956
General Motorsin raitiotiesalaliitto oli General Motorsin ja muiden yritysten monopolisointiin liittyvä salaliitto, jolla kaupunkien raitioliikenne pyrittiin ostamaan National City Linesin kautta ja lopulta lakkauttamaan kokonaan. General Motorsin ja muiden yhtiöiden toimien vuoksi raitiotiet lakkautettiin yli sadassa kaupungissa ja korvattiin monopolisopimuksen mukaisesti General Motorsin ja muiden osapuolien tarjoamilla tuotteilla. Osapuolia kohtaan nostettiin syytteet monopolitoiminnasta vuonna 1947 ja yhdeksän yritystä sekä seitsemän yksityishenkilö tuomittiin sakkoihin.
Historia > Tausta

Julkinen liikenne alkoi kehittyä Yhdysvalloissa 1800-luvun lopulla, jolloin raitiotiet otettiin käyttöön. Raitiotieliikenne kasvoi nopeasti, ja ensimmäiseen maailmansotaan mennessä valtaosassa suuria kaupunkeja oli toimiva raitiotie.
Yhdysvaltain merkittävä autoistuminen alkoi 1910-luvulla, minkä myötä kaupunkien julkiseen liikenteeseen tuli reittitakseja. Vuoteen 1915 mennessä reittitaksien määrä oli noussut yli 62 000:een ja ne alkoivat kilpailla raitioteiden kanssa. Raitiovaunut olivat reittitakseja hitaampia ja joutuivat kulkemaan täyden ajoreitin. Kilpailua tasoittaakseen paikallishallinnossa alettiin rajoittaa reittitaksien liikennöintiä, ja taksien määrä laski merkittävästi.
Toisin kuin linja-autot, raitiotiet eivät kehittyneet merkittävästi 1920-luvulla. Autonvalmistajat kehittivät linja-autojen matkustusmukavuutta, nopeutta sekä ajettavuutta. Lisäksi linja-autot olivat turvallisempia, koska raitiovaunut jättivät matkustajansa keskelle katua mutta linja-autot pystyivät jättämään heidät sivuun. Näistä syistä yleinen mielipide alkoi pitää linja-autoja parempina. Pienet kaupungit alkoivat tukeutua linja-autoliikennöintiin jo vuodesta 1917 lähtien, ja vuoteen 1929 mennessä linja-autoja käytettiin valtaosassa kaupunkeja ainakin jonkin verran. Muutos oli nopea: vielä vuonna 1914 raitiotie oli ainoa julkinen liikennemuoto jokaisessa yhdysvaltalaiskaupungissa, mutta vuoteen 1937 mennessä tällaisten kaupunkien osuus laski neljään prosenttiin. Samaan aikaan henkilöautojen hinnat olivat laskeneet jyrkästi, mikä vaikutti julkisen liikenteen matkustajamääriin.
Historia > Liikennöinnin monopolisoinnin alku

New Jerseyn raitiotieliikenne alkoi 1860-luvulla ja sähköraitiotie aloitti toimintansa 1890. Ajan myötä useat raitiotien liikennöitsijät yhdistyivät lopulta Public Service Railway Companyyn. Kun reittitaksien määrä kasvoi 1910-luvulla, raitiotien liikennöitsijät nostivat vuonna 1915 kanteen, jotta reittitaksit siirtyisivät julkisen palvelun piiriin. Kannetta ei hyväksytty, mutta reittitaksien liikennöintiä rajoitettiin vuonna 1916  Rajoitusten takia niiden määrä väheni, mutta kun liikennöijät siirtyivät käyttämään isompia autoja tourerien sijaan, lopulta Newarkin linja-autoliikenteen matkustajamäärät nelinkertaistuivat vuosina 1917–1919.
Vuodesta 1921 lähtien New Jerseyn reittitaksit kuuluivat julkisen palvelun piiriin, minkä myötä ajoneuvoja parannettiin ja nykyaikaistettiin sekä toiminnalle asetettiin lakisääteisiä rajoituksia. Rajoituksista huolimatta reittitaksien matkustajamäärät jatkoivat kasvuaan ja Public Service Railway Companyn taloudellinen tilanne heikentyi. Lisäksi vuonna 1923 raitiotietyöläiset menivät lakkoon, minkä takia lippuhintoja jouduttiin nostamaan. 1920-luvun alussa Public Service Railway Company alkoi ostaa paikallisia linja-autoyhtiöitä, ja vuoteen 1924 mennessä se omisti 600 linja-autoa. Samana vuonna yhtiö alkoi karsia pienempiä raitioteitä Plainfieldissä sekä Lodissa. Vuoteen 1925 mennessä Public Service Railway Companyn hallussa oli puolet osavaltion linja-autoista.
Myös New Yorkin raitiotieliikennettä alettiin lakkauttaa 1930-luvulla. Raitioteiden korvaaminen linja-autoilla nosti matkustajamääriä ja vähensi liikennemelua, mikä nosti myös asuinviihtyvyyttä. Los Angelesissa General Motorsin tytäryhtiö National City Lines hankki omistuksiinsa raitiotieyhtiö Los Angeles Railwayn vuonna 1944 ja korvasi useilla reiteillä raitiovaunut linja-autoilla.