stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elokuva Kiinassa
Historia

Ensimmäisen elokuvan yleisöesityksen Kiinassa toteutti Lumièren edustaja 11. elokuuta 1896 Shanghaissa osana varieteenäytöstä. Ensimmäinen kiinalainen "elokuva" on Beijingin oopperan "Battle of Dingjunshanin" filmatisointi marraskuussa 1905, mutta varsinainen elokuvateolliisuus alkoi muotoutua vasta yli 10 vuotta myöhemmin. Jo tätä ennen yhdysvaltalainen sotakuvaaja Joseph Rosenthal tallensi boksarikapinaa elokuvamuotoon. 1910-luvun lopulla Kiinassa oli yksi elokuvateatteri kymmentä miljoonaa asukasta kohden.
Kaupallisilla mittareilla arvioituna Kiinan elokuvateollisuus ja elokuvateatterien tarjonta on laajentunut voimakkaasti erityisesti 2000-luvulla. Kiinasta on muodostunut 2010-luvulla maailman toiseksi suurin elokuvateollisuuden markkina, ja elokuvaesitysten kappalemäärällä mitattuna maailman suurin markkina. Kun vielä vuonna 2004 kiinalaisten elokuvateatterien lipunmyynnin kokonaisarvo oli noin 1,5 miljardia juania, kohoasi lipunmyynti Manner-Kiinassa vuonna 2010 jo 10,17 miljardiin sekä 2018 jo 60,98 miljardiin juaniin (8,87 mrd. USD). Kymmenestä Kiinan elokuvateatterien vuoden 2018 suosituimmasta elokuvasta neljä oli tuotettu Hollywoodissa ja loput olivat kiinalaisia. Kolme eniten myynyttä elokuvaa, joista kunkin lipunmyyntitulot ylittivät 3 miljardia juania, oli kaikki tuotettu Manner-Kiinassa.
Vuonna 2019 Kiinan elokuvateattereihin myytiin noin 1,7 miljardia pääsylippua. Lipputulot ylsivät 9,2 miljardiin dollariin (64,3 mrd. juaniin), josta kiinalaisen elokuvatuotannon osuus oli 64 prosenttia. Kymmenen katsotuimman elokuvan joukkoon mahtui vain kaksi Hollywood-elokuvaa. Vuonna 2019 Kiinassa tuotettiin yhteensä 1 037 elokuvaa (2018: 1 082 elokuvaa). Vuoden 2019 loppuessa Kiinassa oli kaikkiaan 69 787 elokuvasalia (kasvua noin 15 % edellisvuodesta).
Kirjallisuutta

Kiina-teemanumero, Filmihullu 1/2020.
Early Film Culture in Hong Kong, Taiwan, and Republican China : Kaleidoscopic Histories. The University of Michigan Press, 2018. ISBN 9780472073726.
Xiao, Ying:  China in the Mix : Cinema, Sound, and Popular Culture in the Age of Globalisation. University Press of Mississippi, 2017. ISBN 9781496823472.
Aiheesta muualla

Film Industry in China (englanniksi) (china.org.cn)
The History of Chinese Film (ohjaaja- ja elokuvaesittelyjä seuraavilla sivuilla (Next) (englanniksi) (foreignercn.com)
Chinafilm.com (Arkistoitu – Internet Archive) (kiinaksi) ja Chinafilm.com, Export (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kalle Kinnunen, Kiinalainen juttu, Suomen Kuvalehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Johannes Ekholm

Johannes Ekholm (s. 22. helmikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Elämä ja ura

Ekholm syntyi ja varttui Helsingissä. Lapsuutensa hän vietti Torpparinmäessä, Pohjois-Helsingissä. Ekholm kirjoitti ylioppilaaksi 2003 ruotsinkielisestä Tölö Gymnasium -lukiosta. Siviilipalveluksen jälkeen hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua. Vuonna 2011 hän perusti yhdessä opiskelutoveriensa kanssa muotoilutoimisto Tston. Tsto on vastannut muun muassa Flow Festivalin visuaalisesta ilmeestä. Ekholm luopui Tsto-osakkuudestaan vuonna 2015.lähde?
Ekholm on ollut aktiivinen Työstäkieltäytyjäliitossa, joka herätti huomiota tempauksellaan Helsingin työvoimatoimistoon. Pontimena ryhmän perustamiselle oli kohu, joka nousi, kun työttömyyskorvauksilla elävä kirjailija Ossi Nyman kertoi Helsingin Sanomien haastattelussa välttelevänsä töitä. Ekholm on kuvaillut julkisuudessa Työstäkieltätyjäliiton toimintaa "laajamittaiseksi poliittiseksi lakoksi, jonka ansiosta syntyy paine palkkojen nousuun". Vuonna 2019 Työstäkieltäytyjäliitto julkaisi kirjan Työstäkieltäytyjän käsikirja.
Vuonna 2015 Ekholm kirjoitti yhdessä Akse Petterssonin kanssa teatteriesityksen Kaspar Hauser, jota esitettiin ensin Q-teatterissa ja sitten Kansallisteatterissa. Helsingin Sanomien kriitikon mukaan Kaspar Hauser oli sukupolvikokemus.lähde? Vuonna 2016 ilmestyi Ekholmin esikoisromaani Rakkaus niinku, joka voitti Kalevi Jäntin palkinnon. Rakkaus niinku sijoittui toiseksi Helsingin Sanomien esikoiskirjakilpailussa.lähde?
Ekholmin toinen romaani Planet Fun Fun ilmestyi vuonna 2020. Romaani oli Toisinkoinen-palkintoehdokas. Helsingin Sanomien kriitikko Jukka Petäjä kirjoitti arviossaan Planet Fun Funin olevan ”tekstuaalinen performanssi, jossa henkilöhahmot eivät rakennu psykologisesti, vaan ne muodostuvat erilaista tekstipinnoista, puheesta”. Samana vuonna Ekholm käsikirjoitti nykytyöelämää käsittelevän näytelmän Wunderkinder, joka palkittiin Thalia-palkinnolla. Ekholm on käsikirjoittanut elokuvan Tuntematon yhdessä elokuvan ohjaajan Wille Hyvösen kanssa. Ekholm on myös näytellyt Hannaleena Haurun ohjaamassa elokuvassa Fucking with Nobody, joka sai ensi-iltansa Venetsian biennaalissa 2021.lähde?
Ekholm on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana. Hänen ensimmäinen kirjansa, Graafinen suunnittelu – Käytännöt, tekniikat, strategiat, julkaistiin osana Helsingin Designmuseon näyttelyä Don't Shoot the Messenger – Graafisen suunnittelun laajeneva kenttä. Kaj Kalin arvioi teosta Helsingin Sanomissa: "Karsitussa paperimuodossa julkaistu yyberläppä venyy yli 300 sivuun, kahden euron kappalehintaan. Tyhjä graafinen ilmeettömyys voisi olla alimmasta Helveticasta. Upeaa!"
Ekholmin kolmas romaani Karmakooma ilmestyi helmikuussa 2022.
Teokset > Kaunokirjallisuus

Karmakooma, Otava 2022. Ruotsinkielinen käännös, Förlaget 2022.
Planet Fun Fun, Otava 2020 ISBN 978-951-1-33567-2. Ruotsinkielinen käännös, Förlaget 2020
Rakkaus Niinku, Otava 2016 ISBN 978-951-1-30544-6. Käännös “Kärlek liksom”, Förlaget 2017
Graafinen suunnittelu – Käytännöt, tekniikat, strategiat, Tsto/Designmuseo 2013 ISBN 978-952-93-2879-6.
Teokset > Tietokirjallisuus

Työstäkieltäytyjän käsikirja, Into 2019
Teokset > Kuunnelmia

Förvandlingen, 26min, Svenska YLE, 2021 (käsikirjoitus ja ohjaus)
Planet Fun Fun, 12,5h, Otava & Silencio, 2020 (käsikirjoitus ja ohjaus)
There Is A Light That Never Goes Out, 96min, Galleria Sinne 2017 (käsikirjoitus ja ohjaus)
Iholla, 68min, Teatteri Takomo 2017, Aatos podcast-palvelu (käsikirjoitus ja ohjaus)
Teokset > Teatteri

Dramaturgi: Father Fucker (käsikirjoitus ja ohjaus Sara Melleri), Baltic Circle 2016
Näytelmäkäsikirjoitus: WunderKinder (ohjaus Anni Klein), Teater 90° / Stage Festival 2016
Näytelmäkäsikirjoitus: Windows (ohjaus Anna-Mari Karvonen), Blaue Frau 2015
Näytelmäkäsikirjoitus: Kaspar Hauser (ohjaus Akse Pettersson), Q-teatteri 2014 & Suomen Kansallisteatteri 2015
Teokset > Elokuva ja video

Näyttelijä: Fucking with Nobody (ohjaus Hannaleena Hauru, 2020), Venetsia Biennale 2020
Käsikirjoitus: Tuntematon (ohjaus Wille Hyvönen), ensi-ilta 11.10.2017
Elokuvajuliste

Douglas Fairbanks elokuvan Robin Hood (1922) julisteessa.
Elokuvajuliste on elokuvan markkinointiin suunniteltu juliste. Niiden historia ulottuu ensimmäisiin elokuvanäytöksiin asti, jolloin ne olivat teatterin ulkopuolelle asetettuja plakaatteja, joissa luki tarjolla olevien lyhytelokuvien näytösajat. 1900-luvun alkupuolella julisteissa alettiin kuvata kuhunkin elokuvaan liittyviä kohtauksia.
Huomattavia elokuvajulistetaiteilijoita

John Alvin
Richard Amsel
Saul Bass
Bill Gold
Greg ja Tim Hildebrandt
Robert McGinnis
Bob Peak
Drew Struzan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta elokuvajulisteet Wikimedia Commonsissa
Hess, John: The History of the Hollywood Movie Poster YouTube. 6.12.2017. Viitattu 27.6.2019. (video, 18 min 29 s)
Key Art Awards
movieposterinfo.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuutta

Pack, Susan:  Film Posters of the Russian Avant-Garde.  Köln : Taschen, 2017. ISBN 978-3-8365-5948-5.
Westwood, Joe: Ultra Wild West : The Art of Italian Spaghetti Western Film Posters. London : Creation, 2018. ISBN 9781840686920.
Hilding Ekelund

| Hilding Ekelund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. marraskuuta 1893 Kangasniemi
Kuollut: 30. tammikuuta 1984 (90 vuotta) Helsinki
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Teknillinen korkeakoulu
Merkittävät työt:  Olympiakylä, Töölön kirkko, Taidehalli
Georg Hilding Ekelund (18. marraskuuta 1893 Kangasniemi – 30. tammikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli merkittävimpiä 1900-luvun suomalaisia arkkitehteja.
Koulutus ja perhe

Ekelund aloitti oppikoulun Porvoon lyseossa 1904. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1916.
Ekelundin isä oli apteekkari Kangasniemellä. Veli oli kirjailija ja taidemaalari Ragnar Ekelund. Hänen puolisonsa oli arkkitehti Eva Kuhlefelt-Ekelund, jonka kanssa hän perusti yhteisen toimiston vuonna 1927.
Ura

Ekelundin arkkitehdinura kesti vuosikymmenien ajan 1920-luvun klassismin kaudelta 1970-luvun modernismin myöhäistulkintoihin asti. Hänen laaja-alainen toimintansa ulottui asuinalueiden suunnittelusta sekä asemakaavoituksesta kirkkoihin, tehtaisiin ja julkisiin rakennuksiin. Hän oli Helsingin kaupunginarkkitehti vuosina 1941–1949 ja toimi Teknillisessä korkeakoulussa lehtorina ja vuosina 1950–1958 asuntosuunnittelun professorina. Hän oli myös Arkkitehti-lehden päätoimittajana vuosina 1931–1934. Ekelund oli arkkitehtina ja teoreetikkona mukana funktionalismin läpimurrossa 1930-luvun alussa, mutta hänen oman arkkitehtuurinäkemyksensä tausta oli vahvasti 1920-luvun klassismissa. Ekelund pyrki suunnittelussaan tyylisuunnista riippumattomaan ikuiseen arkkitehtuuriin, jonka esikuvat olivat Välimeren rakennuskulttuurissa.
Ekelundin arkkitehtisuunnittelu näkyy erityisen voimakkaasti Karjaalla. Hänen varhaisin työnsä Karjaalle on 1930-luvulla rakennettu apteekki ja viimeisimmät suunnitelmat 1970-luvulta. Carolus Lindbergin laatima Karjaan asemakaava todettiin 1930-luvulla ylimitoitetuksi, ja Ekelund sai tehtäväkseen kaavan uudistamisen. Hän päätyi suosimaan keskustan ulkopuolella suljettujen sijasta avonaisia kortteleita, mikä korosti puutarhojen ja istutusten merkitystä. Ekelundin suunnittelemia rakennuksia ovat apteekin lisäksi muun muassa kauppalantalo (myöhemmin kaupungintalo), siunauskappeli, vesitorni, Lärkkullan kansanopisto, Axxellin ammattioppilaitoksen vanhat rakennukset Pumppulahden alueella sekä monet koulut ja vanhainkodit.
Ekelund osallistui lukuisiin arkkitehtuurikilpailuihin ja sijoittui niissä yleensä hyvin. Hän voitti muun muassa Eduskuntatalon sijoituskilpailun vuonna 1923 hienostuneen klassisella ehdotuksellaan. Suunnitelmassa Eduskuntatalo olisi sijoitettu Tähtitorninmäen laelle Eliel Saarisen aiemman voittosuunnitelman tapaan. Kilpailun toisessa vaiheessa sijoituspaikaksi määrättiin kuitenkin talon nykyinen paikka, ja voittajaksi tuli J. S. Sirén.
Ekelundin päätöitä ovat Helsingin Taidehalli (yhdessä Jarl Eklundin kanssa), Töölön kirkko, Luther-kirkko, Velodromi, Suomen suurlähetystö Moskovassa ja Olympiakylä Käpylässä. Suomen Docomomo-työryhmä on valinnut Ekelundin töistä modernismin suomalaisten muistomerkkien listalle Helsingistä velodromin, soutustadionin, Käpylän olympiakylän, Maunulan asuinalueen ja Karjaan vesitornin. Hän suunnitteli aravataloja ympäri Helsinkiä, muun muassa Puotilaan niin sanotut  ruotsalaisten talot Klaavuntie 1 ja 4. Niiden lempinimi juontui rahoittajasta, Helsingfors Sparbankista, ja iso osa talon asukkaista olikin ruotsinkielisiä. Hän suunnitteli kokonaisia asuntoalueita, esimerkiksi Ruskeasuolle, Munkkiniemeen ja Ruotsiinkin.
Kuvia

Töölön kirkko
Taidehalli Helsinki
Karjaan yhteiskoulu
Punahilkantie 12. Helsingin Roihuvuoressa
Ekelundin töitä

Hyvinkään–Karkkilan rautatien Hunsalan rautatieaseman asemarakennus (1923), Loppi
Helsingin taidehalli (1928), Helsinki
Töölön kirkko (1930), Helsinki
Luther-kirkko (1931), Helsinki
Suomen Moskovan-suurlähetystö (1938), Moskova
Velodromi (1938–1940), Helsinki
Olympiakylä (1939–1940), Helsinki
Soutustadion (1940), Helsinki
Helsingin lippakioskit (1940–1950-luku), mm. Etu-Töölö, Helsinki
Lärkkullan päärakennus, 1950 Karjaa, yhdessä Eva Kuhlefelt-Ekelundin kanssa
Karjaan vesitorni (1949–1951), Karjaa
Maunulan rivi- ja kerrostalot (1953), Helsinki
Salmisaaren voimalaitos (1951), Helsinki
Ruotsinkielisten opettajien talo Roihuvuoressa (1957?), Helsinki
Nelimarkka-museo (1964), Alajärvi
Sahanmäen alue Helsingin Maunulassa
Villa Bäcksbacka (1969), yksityinen asuintalo Helsingin Etelä-Haagassa
Konalantie 2 (1964), Helsinki
Vallilan ammattikoulu, 1952 Helsinki
Loviisan uuden hautausmaan sankarihautausmaan muistomerkki Pro Patria 1939–1944, kuvanveistäjä. Muistomerkki paljastettu 1951
Valon kappeli (1971), Sipoo
Kanneltie 11 (1959), Helsinki
Kanneltie 13 (1959), Helsinki
Kanneltie 17 (1960), Helsinki
Kirjallisuutta

Erik Kruskopf ja Riitta Nikula, Katujen kertomaa – Ragnar ja Hilding Ekelundin maalauksellinen kaupunki, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011 ISBN 978-952-222-309-8
Timo Tuomi, Kristiina Paatero, Eija Rauske, Hilding Ekelund (1893–1984): arkkitehti, Rakennustaiteen museo 1997
Hilding Ekelund i Karis: Hilding Ekelund Karjaalla, Karis, Västnyländska kultursamfundet 2007 ISBN 978-951-96364-5-0 (48 s.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hilding Ekelund Wikimedia Commonsissa
Suomen rakennustaiteen museo – arkkitehdit: Hilding Ekelund (Arkistoitu – Internet Archive)
Hilding Ekelundin arkkitehtuuri Karjaalla. Museovirasto
Hilding Ekelunds hus i Karis, Karis förr, Karisbillnas.fi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef
Alopecia

| Alopecia |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  L65.9
ICD-9:  704.0
MedlinePlus:  003246
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Alopecia eli karvojen lähtö tarkoittaa karvojen lähtemistä jostain kehon alueelta. Alopecia voi koskea koko kehoa tai vain pientä aluetta, kuten päätä, jolloin tavallisesti puhutaan kaljuuntumisesta.
Alopecian aiheuttajia voidaan jakaa paikallista tai läiskittäistä (fokaalia) ja hajanaista (diffuusia) karvan lähtöä aiheuttaviin tiloihin. Nämä voidaan edelleen jakaa arpeuttaviin ja ei-arpeuttaviin aiheuttajiin.
Yleisiä alopecian aiheuttajia, joihin ei liity tulehdukset tai arpeutuminen, ovat miestyyppinen kaljuuntuminen, naistyyppinen kaljuuntuminen, alopecia areata (pälvikaljuus) ja telogeeninen hiustenlähtö (telogen effluvium). Miestyyppinen kaljuuntuminen johtuu perimän ja mieshormonien yhdistelmästä, mutta sen syy on tuntematon. Naistyyppisen kaljuuntumisen syy on myös tuntematon. Pälvikaljuus on autoimmuunisairaus. Telogen effluvium johtuu yleensä fyysisestä tai psyykkisestä stressistä, ja se on yleistä esimerkiksi raskauden yhteydessä.
Harvinaisempia alopecian aiheuttajia, joihin ei liity tulehdukset tai arpeutuminen, ovat muun muassa karvojen itse pois nyppiminen pakonomaisesti (trikotillomania), HIV/AIDS, kilpirauhasen vajaatoiminta ja aliravitsemus, kuten raudan puutos. Alopecia-aiheuttajia joihin liittyvät tulehdukset tai arpeutuminen ovat sieni-infektiot, lupus erythematosus (muun muassa punahukka), säteily, sädehoito ja sarkoidoosi.
Joissakin tapauksissa alopeciaan ei ole hoitoa. Alopecian tyypistä riippuen voidaan kuitenkin hoitoina ehkä käyttää minoksidiiliä, finasteridiä tai kirurgista hiussiirrettä. Alopecia areataa voidaan hoitaa kortikosteroidipistoksin alueelle, josta karvoja lähtee. Mies- ja naistyyppinen kaljuuntuminen on yleistä: noin puolet 50-vuotiaista miehistä alkaa kaljuuntua ja naisista noin joka neljäs. Pälvikaljua potee noin 2 % ihmisistä jossain elämänsä vaiheessa.
Lääkehoitojen ja kirurgian lisäksi muita vaihtoehtoja ovat hiusten tai muiden karvojen lähdön hyväksyminen, peruukkien käyttö tai hiustyylit, jotka peittävät kaljua aluetta.
Aiheuttajat > Miestyyppinen kaljuuntuminen

Esimerkki miestyyppisestä kaljuuntumisesta. Vasemmalla: lähtötila. Oikealla: tilanne neljän vuoden ja kolmen kuukauden jälkeen lähtötilasta; kaljuuntuminen on edennyt pidemmälle.
Miestyyppinen kaljuuntuminen (alopecia androgenetica, ICD-10 L64) alkaa ohimolta tai päälaelta ja sitä esiintyy miehillä. 50-vuotiaista miehistä noin 50 % potee miestyyppistä kaljuuntumista ja 80-vuotiaista 80 %. Kaljuuntuminen ei pysähdy tai hidastu ilman hoitoa ja johtaa tyypillisesti koko päälaen kaljuuntumiseen, mutta pään reunoille yleensä jää hevosenkengän muotoinen alue, johon jää hiuksia. Kaljuuntuminen tapahtuu yleensä 15–25 vuodessa, mutta jotkut kaljuuntuvat viidessä vuodessa. Tila on selkeästi periytyvä ja useasta geenistä riippuva.
Miestyyppisessä kaljuuntumisessa hiustupet kutistuvat, jolloin hiusten kasvu hidastuu, ne lyhenevät ja alkavat muuttua hennoiksi ja vaaleiksi. Kaljuuntumisen perimmäistä syytä ei tunneta, mutta tilaan liittyy vahvasti kehon tuottamat mieshormonit eli androgeenit, erityisesti dihydrotestosteroni.
Miestyypin kaljuuntumisen laajuuden luokitteluun käytetään nykyään laajimmin Hamilton-Norwoodin asteikkoa. Myös muitakin asteikkoja on olemassa.
Aiheuttajat > Miestyyppinen kaljuuntuminen > Hoito

Miestyyppisen kaljuuntumisen hoitoon käytetyt lääkkeet tehoavat parhaiten, mitä aikaisemmin hoito aloitetaan. Lääkkeillä voi kuitenkin olla sivuvaikutuksia ja niitä tulee käyttää loppuelämä, sillä hoidon lopettaessa kaljuuntuminen jatkuu. Lääkehoitona käytetään minoksidiiliä ja finasteridiä. Finasteridin ja minoksidiilin samanaikaista käyttöä on myös tutkittu. Kaljuun kohtaan vaahtona tai nesteenä kahdesti vuorokaudessa levitettävä minoksidiili vahvistaa jäljellä olevia hiuksia, mutta ei merkittävästi lisää niiden lukumäärää. Finasteridiä ja dutasteridiä otetaan suun kautta pillereinä tai ihovoiteena. Ne toimivat estämällä 5α-reduktaasi entsyymin eri muotoja ja vähentävät siten kehon dihydrotestosteronin tuottoa. Ainakin finasteridin kohdalla näkyvät vaikutukset saattavat ilmetä vasta 6–12 kuukauden kuluttua hoidon aloittamisesta. Myös dutasteridi (5α-reduktaasin estäjä) toimii hoitona miestyyppiseen kaljuuntumiseen, mutta Suomessa sitä ei ole hyväksytty hoitona tähän tarkoitukseen.lähde?
Hoitona voidaan myös käyttää laserterapiaa (eng. low-level laser light therapy, LLLLT).
Vuonna 2017 Yhdysvalloissa FDA:n hyväksymiä miestyyppisen kaljuuntumisen hoitoja olivat ainoastaan minoksidiili, finasteridi ja LLLLT.
Aiheuttajat > Naistyyppinen kaljuuntuminen

Naistyyppisessä kaljuuntumisessa on samanlaisia piirteitä miestyyppisen kaljuuntumisen kanssa, mutta poikkeuksia lukuun ottamatta naistyyppisessä kaljuuntumisessa otsan ja ohimoiden hiusraja jäävät lähes ennalleen toisin kuin miestyyppisessä kaljuuntumisessa. Naistyyppinen kaljuuntuminen alkaa yleensä hiusten ohenemisena päälaelta ja johtaa hiusten harventumiseen, muttei tyypillisesti kokonaan kaljuun päähän. Tilaan voi liittyä lisääntynyt hiusten irtoaminen. 30-vuotiaista naisista noin 12 % potee naistyyppistä kaljuuntumista ja 60–69-vuotiaista 30–40 %.
Naistyyppinen kaljuuntuminen johtuu ei-arpeuttavasta hiustuppien kutistumisesta, joka johtaa hiusten kasvun hidastumiseen ja ohenemiseen. Tila on useasta geenistä riippuva, mutta sen periytyvyys ei ole selkeää ja kaljuuntumisen perimmäinen syy on tuntematon. Samankaltaiset tekijät kuin ne, jotka aiheuttavat telogen effliumia, voivat laukaista naistyyppisen kaljuuntumisen tai pahentaa sitä. Näitä tekijöitä ovat muun muassa lääkkeet, laihtuminen tai fyysinen/psyykkinen stressi.
Vaikka kaljuuntumisen aiheuttaja on tuntematon, liittyy tilaan joissakin tapauksissa aineenvaihdunnallisia ja/tai hormonaalisia sairauksia kuten munasarjojen monirakkulaoireyhtymä, mieshormonien ylituotanto ja metabolinen oireyhtymä. Useimmilla kuitenkaan näitä sairauksia ei ole.
Naistyypin kaljuuntumisen laajuuden luokitteluun voidaan käyttää Ludwigin asteikkoa. Myös muitakin asteikkoja on olemassa.
Aiheuttajat > Naistyyppinen kaljuuntuminen > Hoito

Naistyyppisen kaljuuntumisen hoitoon käytetään Suomessa spironolaktonia 50–200 milligrammaa per vuorokausi 9–12 kuukauden kuurina. Hedelmällisessä iässä oleville naisille saatetaan ensisijaisesti suositella sellaisia ehkäisypillereitä, jotka sisältävät kehon tuottamien mieshormonien toimintaa vastustavia aineita, mutta ne eivät usein kuitenkaan riitä hillitsemään kaljuuntumista. Vaikutuksen aikaansaavat pillerit sisältävät estrogeenejä kuten estradiolia ja/tai gestodeeniä. Spironolaktoni toimii myös estämällä mieshormonien toimintaa kehossa.
Aiheuttajat > Alopecia areata

Pälvikalju eli alopecia areata (ICD-10 L63) on autoimmuunisairaus, joka voi aiheuttaa äkillistä karvan lähtöä vain yhdellä kehon alueella (alopecia areata monolocularis) tai joka puolella kehoa (alopecia areata universalis). Alopecia areatan laukaiseva tekijä on tuntematon. Usein tila korjaantuu itsestään korkeintaan useammassa vuodessa, mutta se voi myös levitä kattamaan lähes koko päälaen (alopecia totalis, L63.0) tai koko kehon (alopecia universalis, L63.1) ja olla elinikäinen. Useimmiten vaaleat ja hennot ihokarvat eivät lähde taudissa.
Aiheuttajat > Telogen effluvium

Telogen effluvium (ICD-10 L65.0) eli TE eli telogeeninen hiustenlähtö on ei-arpeuttava, koko pään kattava ja usein stressiperäinen hiusten hajanainen lähtö. Ainakin kvashiorkor-tyyppisessä aliravitsemuksessa myös hiusten väri muuttuu mustasta punertavaksi tai ruskeaksi ja ruskeat hiukset puolestaan vaalean kellertäviksi. Hiusten irtoaminen yleensä alkaa 3–4 kuukautta altistuksesta laukaisevalle tekijälle ja kestää kuusi kuukautta, mutta voi kestää pitempäänkin. Hiusten takaisin kasvu kestää 12–19 kuukautta. TE voi tulla naisille tai miehille iästä riippumatta. Sen yleisyydestä ei tiedetä varmuudella johtuen muun muassa oireiden heikkoudesta joissakin tapauksissa, jolloin lievää TE:tä potevat jäävät ilman lääketieteellistä diagnoosia.
Useita TE:n laukaisevia tekijöitä tunnetaan. Näitä ovat muun muassa suuri leikkaus, raju ruokavalion muutos, vaikea synnytys, henkinen stressi, raudan puutos, sinkin puutos, aliravitsemus yleisesti, malaria, tuberkuloosi, kilpirauhasen vajaatoiminta, HIV, lavantauti, raskasmetallialtistus ja useat lääkkeet.
TE johtuu hiustuppien ennenaikaisesta kasvuvaiheen eli anageenin päättymisestä, jolloin ne siirtyvät katageenin (10–20 päivää kestävä välivaihe) kautta telogeeniin, eli lepotilaan, jolloin ne eivät kasva. Normaalisti hiustupet vaihtelevat 2–8 vuotta kestävän anageenin ja 4–6 viikkoa kestävän telogeenin välillä. 90–95 % kaikista hiuksista on anageenissä. Lähes kaikki loput ovat telogeenissä ja murto-osa on katageenissä. TE:ssä nämä normaalit osuudet muuttuvat telogeenin suuntaan.
TE:n kuvaili lääketieteessä ensimmäisen kerran Albert Montgomery Kligman 1961.
Aiheuttajat > Telogen effluvium > Hoito

Yhdysvalloissa FDA:n hyväksymiä hoitoja TE:hen ei ole. Minoksidiilin on tutkittu pidentävän hiusten kasvuvaihetta (anageeniä). TE:hen suositellaan usein hoitona tasapainoista ruokavaliota, josta saadaan tarvittuja ravintoaineita. Lepovaiheen (telogeenin) aikaansaavia lääkkeitä kehotetaan välttämään. Näitä ovat muun muassa beetasalpaajat, verenohentajat ja kilpirauhashormonien toimintaa häiritsevät lääkkeet.
Aiheuttajat > Infektiot

PCAS (perifolliculitis capitis abscedens et suffodiens)
sieni-infektio, kuten pälvisilsa (Tinea capitis)
karvatupen tulehdus (follikuliitti)
sekundäärinen kuppa (syfilis)
Demodex folliculorum karvatuppipunkki-infektio