stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Iceman (vuoden 2012 elokuva)

| The Iceman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ariel Vromen
Käsikirjoittaja:   Ariel Vromen  Morgan Land 
Perustuu:  Philip Carlon kirjaan The Iceman: The True Story of a Cold-Blooded Killer
Tuottaja:   Ariel Vromen  Ehud Bleiberg  Avi Lerner 
Säveltäjä:  Haim Mazar
Kuvaaja:  Bobby Bukowski
Leikkaaja:  Danny Rafic
Pääosat:   Michael Shannon  Winona Ryder  James Franco  Ray Liotta  Chris Evans 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Bleiberg Entertainment  Rabbit Bandini Productions 
Levittäjä:  Alchemy (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  2013
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Iceman on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Ariel Vromenin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva. Elokuvaa esitettiin vuonna 2012 useilla elokuvajuhlilla.
Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo palkkamurhaaja Richard Kuklinskista, joka eli kaksoiselämää. Perheelleen hän esitti työskentelevänsä valuuttasijoittajana, mutta todellisuudessa hänen leipätyönsä olivat mafiapäällikkö Roy DeMeon toimeksiantoja. Alun perin hän työskenteli elokuvalaboratoriossa. Elokuvan pääosaa Richard Kuklinskia näyttelee Michael Shannon ja hänen vaimoaan Deborahia (todellisuudessa nimeltään Barbara) Winona Ryder.
Toisin kuin elokuvassa annetaan ymmärtää, Kuklinski oli perheensäkin parissa väkivaltainen. Hänen vaimonsa Barbara Kuklinski on kertonut myöhemmin, että hän pelkäsi miestään jatkuvasti ja toivoi tämän kuolemaa, samoin lapset, jotka jopa suunnittelivat isänsä tappamista. Kuklinski oli psykopaatti, joka käyttäytyi vaimoaan kohtaan omistavan mustasukkaisesti. Barbara Kuklinski on luonnehtinut haastattelussa Kuklinskia sairaaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Shannon  | … |  Richard Kuklinski   |
|  Winona Ryder  | … |  Deborah Kuklinski   |
|  Chris Evans  | … |  Robert ”Mr. Freezy” Pronge   |
|  Ray Liotta  | … |  Roy DeMeo   |
|  James Franco  | … |  Marty Freeman   |
|  David Schwimmer  | … |  Josh Rosenthal   |
|  Stephen Dorff  | … |  Joseph Kuklinski   |
|  Erin Cummings  | … |  Ellen   |
|  Robert Davi  | … |  Leonard Marks   |
|  Weronika Rosati  | … |  Livi   |
|  John Ventimiglia  | … |  Mickey Scicoli   |
|  Christa Campbell  | … |  Adele   |
Aiheesta muualla

The Iceman Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Iceman Elonet.
The Final Experiment

| The Final Experiment Ayreon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Oscar Holleman, Arjen Anthony Lucassen
 Tyylilaji: Progressiivinen metalli
 Kesto: 71.19
 Levy-yhtiö: Transmission Records   InsideOut Music
Ayreonin muut julkaisut
|   | The Final Experiment 1995 | Actual Fantasy 1996 |
The Final Experiment on vuonna 1995 julkaistu ensimmäinen Ayreonin albumi. Albumi kertoo 500-luvulla Britanniassa eläneestä miehestä, joka alkaa saada viestejä tiedemiehiltä. Viestit tulevat vuodesta 2084, kun ihmiskunta on melkein tuhonnut itsensä suuressa sodassa.
Kappalelista

Prologue
"Prologue" (3:16)
The Time Telepathy Experiment
Overture
Ayreon's Quest
Act I: The Dawning
"The Awareness" (6:36)
The Premonition
Dreamtime (Words Become a Song)
The Awakening
"Eyes of Time" (5:05)
Eyes of Time
Brainwaves
"The Banishment" (11:08)
A New Dawn
The Gathering
The Accusation
The Banishment
Oblivion
Act II: King Arthur's Court
"Ye Courtyard Minstrel Boy" (2:45)
"Sail Away to Avalon" (4:02)
"Nature's Dance" (2:27)
Act III: Visual Echoes
"Computer-Reign (Game Over)" (3:24)
"Waracle" (6:44)
"Listen to the Waves" (4:58)
"Magic Ride" (3:35)
Act IV: Merlin's Will and Ayreon's Fate
"Merlin's Will" (3:20)
"The Charm of the Seer" (4:11)
"Swan Song" (2:44)
"Ayreon's Fate" (6:55)
Ayreon's Fate
Merlin's Prophecy
Epilogue
Kokoonpano

Arjen Anthony Lucassen – Kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
Barry Hay – Alttohuilu, laulu
Cleem Determeijer – Piano, Hammond-urut, Mellotron, Juno, Mini Moog, Oberheim, Vokooderi, Cembalo
Debby Schreuder – Laulu
Edward Reekers – Laulu
Ernst van Ee – Rummut
Ian Parry – Laulu
Jan Bijlsma – Basso
Jan-Chris de Koeijer – Laulu
Jay van Feggelen – Laulu
Jolanda Verduijn – Basso
Lenny Wolf – Laulu
Leon Goewie – Laulu
Lucie Hillen – Laulu
Mirjam van Doorn – Laulu
Peter Vink – Basso
René Merkelbach – Laulu
Robert Soeterboek – Laulu
Ruud Houweling – Laulu
Aiheesta muualla

The Final Experiment Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Final Experiment Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Hush (albumi)

| The Hush Texas |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. toukokuuta 1999
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 50.37
 Levy-yhtiö: Mercury Records
Listasijoitukset
  11. 
Texasin muut julkaisut
| White On Blonde 1997 | The Hush 1999 | The Greatest Hits 2000 |
The Hush on skotlantilaisen pop-yhtye Texasin viides studioalbumi vuodelta 1999. Levyn on julkaissut Mercury Records.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | In Our Lifetime | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tell Me The Answer | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Summer Son | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sunday Afternoon | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Move In | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | When We Are Together | 3.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Day After Day | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Zero Zero | 1.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Saint | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Girl | 3.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Hush | 4.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Day Before I Went Away | 6.28 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

The Hush (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Tesoma (suunnittelualue)

Tesoma (aiemmin Tesoma-Lamminpää) on Tampereen suunnittelualue noin kahdeksan kilometriä ydinkeskustasta länteen. Tesoman suunnittelualueeseen kuuluvat Ristimäen ja Tesomajärven tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Eino Oksanen

| Eino Oksanen |
| --- | --- |
 Eino Oksanen johtaa kisaa Suomi–Ruotsi-maaottelussa 1964
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eino Ilmari Oksanen
Syntynyt: 7. toukokuuta 1931 Puuppola, Jyväskylän mlk
Kuollut: 10. elokuuta 2022 (91 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  kestävyysjuoksu
Saavutukset
Voitot:  Bostonin maraton 1959, 1961 ja 1962
Eino Ilmari Oksanen (7. toukokuuta 1931 Puuppola, Jyväskylän mlk. – 10. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maraton.
Oksanen voitti Bostonin maratonin vuosina 1959, 1961 ja 1962. Hän on ainoa suomalainen, joka on osallistunut maratonille kolmissa olympialaisissa. Melbournen 1956 olympialaisissa Oksanen sijoittui kymmenenneksi, Roomassa 1960 sijalle 24 ja Tokiossa 1964 sijalle 13. EM-kisoissa hän sijoittui 12:nneksi Belgradissa 1962. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 1959 ja 1963.
Oksanen astui Helsingin poliisilaitoksen palvelukseen 1954 ja työskenteli rikospoliisin petosryhmässä.
Edvard VIII

| Edvard VIII |
| --- | --- |
 Walesin prinssi vuonna 1919
Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas Intian keisari
Valtakausi:  20. tammikuuta 1936 – 11. joulukuuta 1936
Edeltäjä:  Yrjö V
Seuraaja:  Yrjö VI
Pääministerit:  Stanley Baldwin

Syntynyt:  23. kesäkuuta 1894 Richmond, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut:  28. toukokuuta 1972 (77 vuotta) Pariisi, Ranska
Hautapaikka:  Windsor, Berkshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Puoliso:  Wallis Simpson (vih. 1937)
Koko nimi:  Edward Albert Christian George Andrew Patrick David
Suku:   Windsor (vuodesta 1917)  Saksi-Coburg-Gotha (vuoteen 1917) 
Isä:  Yrjö V
Äiti:  Kuningatar Mary
Nimikirjoitus:  
Edvard VIII (Edward Albert Christian George Andrew Patrick David) (23. kesäkuuta 1894 – 28. toukokuuta 1972) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas ja sen siirtomaiden valtionpäämies 20. tammikuuta 1936 alkaen, kunnes hän luopui kruunustaan omasta tahdostaan 11. joulukuuta 1936. Hän oli edellisen kuninkaan Yrjö V:n vanhin poika ja toinen Windsor-sukuinen hallitsija.
Edvard VIII luopui kruunusta avioituakseen yhdysvaltalaisen näyttelijättären Wallis Simpsonin kanssa. Simpson oli eronnut kahdesti ja eronnut äskettäin toisesta miehestään. Avioituminen hänen kaltaisensa henkilön kanssa oli 1930-luvun Britanniassa kuninkaalle mahdoton, ja esimerkiksi pääministeri Stanley Baldwin vastusti sitä voimakkaasti. Kuningas oli koko kansainyhteisöä yhdistävä henkilö, ja arveltiin, että avioliitto synnyttäisi levottomuutta merentakaisissa maissa. Edvard VIII:n kruunusta luopumista helpotti se, ettei hänen kruunajaisiaan ollut vielä pidetty. Edvard VIII on vain toinen hallitsija brittimonarkian historian aikana, jolle ei koskaan järjestetty kruunajaisia (ensimmäinen oli Edvard V, joka kuoli 1483).
Häntä pidetään ainoana Yhdistyneen kuningaskunnan tai Englannin monarkkina, joka on luopunut kruunusta vapaaehtoisesti.
Toiminta kruunusta luopumisen jälkeen

Kruunusta luopumisen jälkeen Edvard lähti ulkomaille, ja kesäkuussa 1937 hän meni naimisiin Wallis Simpsonin kanssa. Pariskunta sai arvonimet Windsorin herttua ja herttuatar. He asuivat seuraavat kaksi vuotta Ranskassa. Toisen maailmansodan ajan Edvard oli Bahaman kuvernööri, ja sieltä herttuapari palasi Ranskaan. Vuonna 1937 he vierailivat Saksassa. Vierailun taka-ajatuksena oli saksalaisten toive, että Edvard toimisi saksalaisten hyväksi tulevassa sodassa. Tiedetään, että hän tunsi paljon sympatiaa natseja kohtaan ja ajatteli heidän olevan karkeita mutta rehtejä. Edvardilla tiedetään olleen natsikytköksiä yhdessä vaimonsa Wallis Simpsonin kanssa. Pariskunnan vierailu 1937 kansallissosialistisessa Saksassa ja Hitlerin tapaaminen herättivät epäilyksiä.
Liberty Magazine -lehdelle sodan aikana maaliskuussa 1941 antamassaan haastattelussa hän ehdotti Britannian ja Saksan välisiä rauhanneuvotteluja. Natsijohtaja Joseph Goebbels kirjoitti asiasta päiväkirjaansa: “Windsorin herttua on antanut amerikkalaiselle lehdelle haastattelun, jossa hän suorin sanoin kieltää Britannian mahdollisuudet sodan voittamiseen.”
Hän kirjoitti elämästään prinssinä ja kuninkaana kirjan nimeltä Windsorin herttuan muistelmat.
Windsorin herttua kuoli vuonna 1972 kurkkusyöpään.
Kunnianosoituksia > Brittiläiset

Sukkanauharitarikunta (1910)
Imperial Service Order (1910)
Military Cross (1916)
Royal Victorian Order (1920)
Intian keisarikunnan ritarikunta (1921)
Intian tähden ritarikunta (1921)
Ohdakkeen ritarikunta (1922)
Pyhän Johanneksen ritarikunta (1926)
Pyhän Patrikin ritarikunta (1927)
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Vendien kruunun ritarikunta (Mecklenburg)
Kultainen talja (Espanja, 1912)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Italia, 1915)
Pyhän Yrjön ritarikunta (Venäjä)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi)
Chilen ansioritarikunta (Chile)
Muhammad Alin ritarikunta (Egypti)
Andien kondorin ritarikunta (Bolivia)
Perun auringon ritarikunta (Peru)
Kahden ritarikunnan nauha (Portugali, 1931)
Etelän Ristin ritarikunta (Brasilia)
Pyhän Agathan ritarikunta (San Marino)
Galleria

Walesin prinssi Edvardin muotokuva vuodelta 1912
Edvardin ilmoitus, jossa hän ilmoitti virallisesti luopuvansa kruunusta
Edvardin vaakuna kruunusta luopumisen jälkeen
Wallis Simpson, Richard Nixon ja Edvard vuonna 1970
Edvardin hauta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvard VIII Wikimedia Commonsissa
Edward VIII | The king who gave up the throne for the woman he loved kokoelma radiopuheita. BBC (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Yrjö V | Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas 1936 | Seuraaja: Yrjö VI |
Egil Hylleraas

| Egil Hylleraas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Egil Andersen Hylleraas
Syntynyt: 15. toukokuuta 1898 Engerdal, Norja
Kuollut: 28. lokakuuta 1965 (67 vuotta) Oslo, Norja
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oslon yliopisto Göttingenin Georg-August-yliopisto
Oppilaat:  Werner Romberg
Egil Andersen Hylleraas (15. toukokuuta 1898 Engerdal – 28. lokakuuta 1965 Oslo) oli norjalainen teoreettinen fyysikko. Hän oli Max Bornin oppilas ja väitteli tohtoriksi vuonna 1933. Vuodesta 1937 kuolemaansa saakka Hylleraas toimi professorina Oslon yliopistossa. Hän tutki muun muassa kiderakennetta ja valonsäteiden kahtaistaittumista. Hylleraas myös kirjoitti teoreettisen fysiikan oppikirjan sekä yleistajuisia artikkeleita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egil Hylleraas Wikimedia Commonsissa
Theme Park World

| Theme Park World |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bullfrog Productions
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  PlayStation Store
Säveltäjä:  James Hannigan
Julkaistu:  WindowsEU 20. marraskuuta 1999 PlayStationNA 22. maaliskuuta 2000 PlayStation 2NA 5. joulukuuta 2000
Lajityyppi:  rakennuspeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 3  USK 6 
Alusta:  Macintosh, PlayStation, PlayStation 2, Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Theme Park World (myös nimellä Sim Theme Park ja Theme Park Roller Coaster) on Bullfrog Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema simulaatio- ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 1999 Windowsille ja seuraavana vuonna Macintoshille ja PlayStationille.
Peli on seuraaja vuoden 1994 pelille Theme Park.
Aiheesta muualla

Sim Theme Park MobyGamesissa (englanniksi)
Emilio Carlos Berlie Belaunzarán

Emilio Carlos Berlie Belaunzarán (s. 4. marraskuuta 1939) on katolisen kirkon meksikolainen pappi. Hän syntyi Aguascalientesissa ja sai pappisvihkimyksensä 3. heinäkuuta 1966. Piispaksi hänet vihittiin vuonna 1983. Hän toimi siitä pitäen Tijuanan piispana, kunnes vuonna 1995 seurasi Manuel Castro Ruizia Yucatánin arkkipiispana.
Egill Skallagrímsson

Egil Skallagrimsson
Egill Skallagrímsson (n. 910 – n. 990) oli islantilainen skaldi eli viikinkiajan runoilija. Hän on kirjoittanut muun muassa ylistysrunoelman Höfudlausn (suom. 'Pään lunnaat'). Hänen elämäänsä kuvataan Snorri Sturlusonin kirjoittamassa Egillin, Kalju-Grimrinpojan saagassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Egill Skallagrímsson Wikimedia Commonsissa
Tapio Kärkkäinen

| Tapio Kärkkäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tapio Antero Kärkkäinen
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1942 (ikä 82) Viipuri
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1958–1970:   Oulun NMKY
Tapio Antero Kärkkäinen (s. 17. kesäkuuta 1942 Viipuri) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Kärkkäinen pelasi Oulun NMKY:ssä Suomensarjaa vuosina 1958–1970 lukuun ottamatta seuran ensiesiintymistä miesten SM-sarjassa kaudella 1966–1967, jolloin Kärkkäinen pelasi 18 ottelussa 4,0 pisteen keskiarvolla. Vuonna 1964 Kärkkäinen oli seuran paras pisteidentekijä, ja hänet valittiin Oulun parhaaksi koripalloilijaksi.
Kärkkäinen asui myöhemmin Vantaalla. Koulutukseltaan hän on teknikko.
Temppeliasoka

| Temppeliasoka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Asokat Saraca
Laji::  asoca
Kaksiosainen nimi
 Saraca asoca  (Roxb.) W.J.de Wilde 
Katso myös
   Temppeliasoka Wikispeciesissä   Temppeliasoka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Temppeliasoka (Saraca asoca) on hernekasvien heimoon kuuluva punakukkainen puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Intiassa ja Sri Lankalla sekä Burmassa ja Malakan niemimaalla.
Temppeliasoka voi kasvaa 10 metriä korkeaksi. Sen tuuheassa lehvästössä oksat kasvavat melko vaakasuoraan. Tiiviit kukinnot kasvavat suoraan rungosta tai oksista. Kukat poikkeavat muiden hernekasvien kukista, niissä ei ole lainkaan terälehtiä mutta verholehdet ovat aluksi keltaiset ja muuttuvat vanhetessaan oransseiksi ja punaisiksi. Temppaliasoka kukkii pitkin vuotta, mutta eniten helmikuusta toukokuuhun, jolloin koko puu voi olla kukkien peitossa. Nahkamaiset hedelmät ovat 20 cm pitkiä palkoja.
Temppeliasoka on pyhä puu sekä hindulaisessa että buddhalaisessa perinteessä. Sen monia osia käytetään rohtoina.
Carl von Linnén nimeämä Saraca indica mainitaan toisinaan tämän synonyymina, toisinaan eri lajina.
Earl Warren

| Earl Warren |
| --- | --- |

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja
 19. lokakuuta 1953 – 29. kesäkuuta 1969  
Presidentti:  Dwight D. Eisenhower (nimittäjä)
Edeltäjä:  Fred M. Vinson
Seuraaja:  Warren E. Burger
Kalifornian 30. kuvernööri
 4. tammikuuta 1943 – 5. lokakuuta 1953  
Varakuvernööri:  Frederick Houser Goodwin Knight
Edeltäjä:  Culbert Olson
Seuraaja:  Goodwin Knight
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1891  Los Angeles, CA, USA
Kuollut: 9. heinäkuuta 1974 (83 vuotta)  Washington (DC), USA
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Nina Elisabeth Palmquist Meyers
Lapset:  6
Tiedot
Puolue:  Republikaanipuolue
 Nimikirjoitus
Yhdysvaltain korkein oikeus vuonna 1953. Keskellä alhaalla oikeuden puheenjohtaja Earl Warren.
Earl Warren (19. maaliskuuta 1891 Los Angeles – 9. heinäkuuta 1974 Washington (DC) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja. Hän toimi muun muassa Kalifornian oikeusministerinä ja kuvernöörinä ennen kuin presidentti Dwight D. Eisenhower nimitti hänet korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi vuonna 1953. Warren luotsasi tuomioistuinta aikaisempaa aktiivisemmaksi lainsäädännön ohjaajaksi.
Nuoruus ja uran alku

Earl Warren eli nuoruutensa Bakersfieldissä Kaliforniassa, jossa hänen isänsä oli töissä junankorjaajana. Hän opiskeli Berkeleyn yliopistossa, ja suoritettuaan lakitieteen tohtorin tutkinnon hän toimi asianajajana San Franciscossa kunnes siirtyi oikeuslaitoksen palvelukseen. Palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa hän työskenteli piirisyyttäjän toimistossa Alamedan piirikunnassa 18 vuotta, joista 13 piirisyyttäjänä. Vuonna 1931 tehty kysely listasi hänet maan parhaaksi piirisyyttäjäksi. Tiukkuudestaan huolimatta hän myös huolehti syytettyjen oikeuksista.
Poliittinen ura

Vuosina 1939–1943 Warren toimi Kalifornian oikeusministerinä. Hän vaati japanilaisten siirtämistä pois länsirannikolta Japanin hyökättyä Pearl Harboriin. Oikeusministerin kauden jälkeen hänet valittiin Kalifornian kuvernööriksi. Presidentinvaaleissa vuonna 1948 hän pyrki republikaanipuolueen ehdokkaana Thomas Deweyn varapresidentiksi. Vaalit voitti istuva presidentti Harry S. Truman.
Korkeimman oikeuden puheenjohtajana

Kolmannen kuvernöörikauden jälkeen Warren siirtyi korkeimman oikeuden  puheenjohtajaksi presidentti Dwight D. Eisenhowerin nimittämänä. Eisenhower oli luvannut nimityksen Warrenille, koska tämä oli auttanut Eisenhoweria saamaan ehdokkuuden vuoden 1952 presidentinvaaleissa. Warren nimitettiin äkillisesti kuolleen puheenjohtajan Fred M. Vinsonin seuraajaksi, ja hän aloitti virassa lokakuussa 1953.
Warrenin johtamana korkein oikeus otti aikaisempaa aktiivisemman aseman lakien ohjaajana, kun aiemmin tuomioistuin oli pääasiallisesti vain tulkinnut lakeja. Konservatiivit arvostelivat tuomioistuinta liian aktiivisesta roolista lainsäädännössä. Oikeus otti monessa tapauksessa kansalaisten oikeuksia laajentavan kannan. Warrenin puheenjohtajakauden merkittävimpiin päätöksiin kuuluu muun muassa Brown vastaan Topekan koululautakunta, joka lopetti rotuerottelun kouluissa ja muissa julkisissa laitoksissa ja vaikutti kansalaisoikeusliikkeen syntymiseen. Tapauksessa Gideon vastaan Wainright oikeus päätti, että osavaltioilla on perustuslaillinen velvollisuus tarjota varattomalle syytetylle oikeusapua ja Miranda vastaan Arizona puolestaan määräsi, että syytetylle täytyy ennen kuulustelua kertoa hänen oikeuksistaan.
Warrenin komissio

Vuonna 1963 presidentti Lyndon B. Johnson nimitti Warrenin johtamaan presidentti Kennedyn salamurhaa tutkinutta Warrenin komissiota. Warren otti tehtävän vastaan vastahakoisesti, koska ei pitänyt sitä sopivana asemassaan olevalle tuomarille.
Eläkkeelle jääminen

Kesäkuussa 1968 Warren ilmoitti presidentti Johnsonille halukkuudestaan jäädä eläkkeelle korkeimmasta oikeudesta. Johnson nimitti hänen seuraajakseen korkeimman oikeuden tuomarin Abe Fortasin, mutta republikaanisenaattorit halusivat siirtää nimityksen seuraavalle presidentille, ja lopulta Fortas vetäytyi häneen kohdistuvien taloudellisten väärinkäyttöepäilyjen vuoksi. Warren jatkoi virassaan, kunnes seuraava presidentti Richard Nixon nimitti hänen seuraajakseen Warren E. Burgerin kesäkuussa 1969.
Warren kuoli 9. heinäkuuta 1974. Hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle Virginian osavaltiossa.
Kunnianosoituksia

Presidential Medal of Freedom (USA, 1981, postuumisti)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Warren, Earl Federal Judicial Center
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajat
Jay
Rutledge
Ellsworth
Marshall
Taney
Chase
Waite
Fuller
White
Taft
Hughes
Stone
Vinson
Warren
Burger
Rehnquist
Roberts
Kalifornian kuvernöörit
Burnett
McDougal
Bigler
J. Johnson
Weller
Latham
Downey
Stanford
Low
Haight
Booth
Pacheco
Irwin
Perkins
Stoneman
Bartlett
Waterman
Markham
Budd
Gage
Pardee
Gillett
H. Johnson
Stephens
Richardson
Young
Rolph
Merriam
Olson
Warren
Knight
P. Brown
Reagan
J. Brown
Deukmejian
Wilson
Davis
Schwarzenegger
J. Brown
Newsom
Tanu

Tanu, tano tai liinalakki on kansallispukujen yhteydessä käytettävä valkea päähine, joka on pesän nimisestä suorakulmaisesta pellavapalttinapalasta tehty kookas, pyöreäkupuinen myssy. Palan etureunaan kiinnitetään pitsiä tai laskostettu kangaspala. Tanu kiinnitetaan päähän valkoisella silkkinauhalla ja se sidotaan silkkirusetilla takana.
Tanun syrjäytti tykkimyssy, kun se yleistyi 1700-luvulla, mutta tanu säilyi käytössä pitkään osassa Savoa ja Kymenlaaksossa. On luonnollista, ettei suuritöisiä asuja ja asusteita saati arvokkaita tekstiilejä poistettu käytöstä vain "muodin" takia, vaikka se onkin vaikuttanut valintoihin ja kansallispukujen piirteisiin.
Virolaiseen kansallispukuun kuuluu myös tanu-niminen päähine, mutta suomalainen tanu on kuitenkin erivärinen ja -näköinen kuin virolainen, joka muistuttaa pikemmin harakka- eli sorokkapäähinettä.
Aiheesta muualla

Kuva Kokkolan seudun naisten tanusta
Tapio Laakso

Tapio Laakso on seuraavien henkilöiden nimi:
Tapio Laakso (s. 1981), kansalaisaktivisti
Tapio Laakso (s. 1985), jääkiekkoilija
Tapio Laakso (1945–2013), yrityssaneerauksen asiantuntija, it-asiantuntija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tapio Laakso”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.