stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuukka Mäntylä
Ura

Mäntylä on Tapparan oma kasvatti ja hän pelasi joukkueessa koko liigauransa. NHL-joukkue Los Angeles Kings varasi Mäntylän viidennellä kierroksella vuonna 2001. Suurimpina saavutuksinaan hänellä on SM-liigan mestaruudet kausilta 2002–2003 ja 2015–2016. Kausina 2003–2005 Mäntylä pelasi Ruotsin Elitserienin Luulajassa, josta hän palasi Tapparaan. Kahden Tampereella vietetyn kauden jälkeen Mäntylä siirtyi takaisin Ruotsiin ja Frölundaan kausiksi 2007–2009.
Mäntylä siirtyi kaudella 2009–2010 takaisin Tapparaan peräti kymmenvuotisella sopimuksella. Sopimuksessa oli pykälä, joka mahdollisti pelaamisen ulkomailla kolmella kaudella. Alkukaudella 2009–2010 Mäntylä sai lukuisia pelikieltoja: hän taklasi Jokereiden Ilmari Pitkäsen, ajeli luistimella päähän Lukon Justin Morrisonia, taklasi Pelicansin Vili Sopasta, tönäisi HPK:n Janne Kolehmaisen vaarallisen näköisesti päin omaa maalivahtia, taklasi HIFK:n Mikko Kurvisen sekä tappeli HIFK:n Ilari Melartin kanssa. Pelikieltojen jälkeen Mäntylä kuitenkin ryhdistäytyi ja oli joukkueensa johtavia pelaajia Tapparan yltäessä aina puolivälieriin asti. Mäntylä teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä 5+19=24.
Mäntylä siirtyi kesken kauden 2011–2012 KHL:n Neftehimik Nižnekamskiin, jossa pelasi 38 ottelua pistein 0+17. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi takaisin Tapparaan ja hänet nimettiin myös joukkueen kapteeniksi. Kaudella 2013–2014 hän pelasi jälleen Venäjällä, Metallurg Novokuznetskissa. Mäntylä oli isossa roolissa MM-kisoissa 2014 ja merkkautti tehot 2+3.
Kaudeksi 2014–2015 Mäntylä palasi Tapparaan, josta hän siirtyi marraskuussa KHL-joukkue Amur Habarovskiin. Kauden jälkeen vuoteen 2019 ulottunut sopimus Tapparan kanssa purettiin. Kaudella 2015–2016 Mäntylä pelasi sekä KHL:n Medveščak Zagrebissa että Tapparassa. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi monikansallisessa KHL-liigassa pelaavaan HC Red Star Kunluniin.
Kesäkuussa 2017 uutisoitiin Mäntylän jatkavan uraansa KHL-seura Jugra Hanti-Mansijskin riveissä. Saman vuoden heinäkuussa ilmoitettiin Mäntylän ja Jugra Hanti-Mansijskin purkaneen sopimuksen yhteisymmärryksessä perhesyiden vuoksi. Pian tämän jälkeen Mäntylän uutisoitiin siirtyvän Ruotsin SHL-liigan Malmö Redhawksiin.
Kaudeksi 2018–2019 Mäntylä palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Tapparaan.
Muuta

Mäntylä on pelannut myös rullakiekkoa.
Singleton

Singleton (ainokainen) on ohjelmistotekniikassa käytetty suunnittelumalli, jolla varmistetaan että luokasta tehdyllä oliolla on vain yksi instanssi, ja tarjoaa globaalin (ohjelman laajuisen) pääsyn siihen.
Singletonin esitys luokkakaaviossa.
Singleton-mallilla olevia etuja ovat muun muassa:
hallittu pääsy tietoon (kapselointi)
rajattu nimiavaruus ja näkyvyys (engl. scope) verrattuna globaaleihin muuttujiin
Mallin toteus riippuu käytetystä ohjelmointikielestä. Eräs C++:ssa käytetty tapa on toteuttaa Singleton-luokka template-mallin avulla.
Käyttö

Singleton-luokalle tehdään yksityinen (private) konstruktori ja julkinen staattinen luokkametodi (tavallisesti nimetty getInstance()), joka palauttaa yksityiseksi luokkamuuttujaksi tallennetun instanssin. Tämä takaa sen, että uutta oliota ei voida luoda, mutta kyseiseen instanssiin on globaali pääsy.
Singleton instanssin alustaminen voidaan toteuttaa kahdella tavalla: ennen luokan käyttöä (eager initialization, vapaa suomennos: innokas alustus) tai kutsuttaessa ensimmäisen kerran oliota getInstance()-metodilla (lazy initialization, vapaa suomennos: laiska alustus).
Käyttö > Eager initialization (innokas alustus)

Luokan instanssi luodaan siinä vaiheessa, kun luokka alustetaan - ei siinä vaiheessa, kun sitä käytetään. Tämä voi aiheuttaa tarpeetonta resurssien käyttämistä, jos luokkaa ei käytetä kyseisessä ohjelman ajossa. Voi heikentää suorituskykyä, jos luokka käyttää paljon resursseja. Tämä alustus on kuitenkin säieturvallinen (thread-safe). Ei siis ole mahdollista, että erilliset säikeet saavat omia instanssejaan luokasta.
public class Singleton {
    // Alustetaan singleton-instanssi jo siinä vaiheessa, kun luodaan luokka
    private static final Singleton singleton = new Singleton();
    
    private Singleton() {
        // Yksityinen rakentaja, jotta ohjelmassa ei voida luoda uusia instansseja
    }
    
    // Julkinen luokkametodi, joka palauttaa luodun instanssin
    public static Singleton getInstance() {
        return singleton;
    }
    
    // ... luokalle tarpeellisia metodeja
}
Käyttö > Lazy initialization (laiska alustus)

Luo esiintymän, vasta kun olio kutsutaan ohjelmassa. Tavallisin singletonin esiintymä.  Aiheuttaa ongelmia monisäikeisissä (multi-threaded) järjestelmissä, koska jokainen säie saa oman instanssin.
public class Singleton {
    private static Singleton singleton = null;
    
    private Singleton() {
        // Yksityinen rakentaja
    }
    
    // Instanssin palauttava luokkametodi, jossa luodaan instanssi, kun sitä kutsutaan
    // ensimmäisen kerran ja palautetaan sama instanssi uudestaan kutsuttaessa
    public static Singleton getInstance() {
        if (singleton == null) {
            singleton = new Singleton();
        }
        return singleton;
    }
    
    // ... luokalle tarpeellisia metodeja
}
Alustusta voidaan kuitenkin muokata säieturvalliseksi tekemällä getInstance()-metodista synkronoitu (synchronized) tai käyttämällä paremman suorituskyvyn mahdollistavaa double-checked locking -keinoa, joka on esitetty alla. Kahdella if-lauseella varmistetaan se, että luokasta on olemassa vain yksi ilmentymä.
public static Singleton getInstance() {
    if (singleton == null) {
        synchronized (Singleton.class) {
            if (singleton == null) {
                singleton = new Singleton();
            }
        }
    }
    return singleton;
}
Kritiikki

Kriitikot eivät pidä singletonia suunnittelumallina, vaan ns. epäsuunnittelumallina. Syitä tähän on arveltu olevan mallin yksinkertaisuus ja väärinkäyttö osaamattomissa käsissä. Singletonien ajatellaan lisäävän moduulien keskinäistä riippuvuutta ja siten vaikeuttavan yksikkötestejä.
Zen Café

| Zen Café |
| --- | --- |
 Zen Café Raumanmeren juhannuksessa 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1992–2008
Tyylilaji:  vaihtoehtorock, pop-rock
Kotipaikka:   Turku, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Samuli Putro, kitara, laulu   Kari Nylander, basso   Pete Parkkonen, rummut  
Entiset jäsenet:  Mikko Oesch, kitara, laulu   Tuomo Mäkipaavola, rummut  
Levy-yhtiö:  Warner  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zen Café oli Turusta lähtenyt vuosina 1992–2008 toiminut suomalainen rockyhtye.  Zen Café tuotti yhteensä kahdeksan albumia ja oli viimeisinä vuosinaan yksi Suomen suosituimpia yhtyeitä.
Nimi pohjautuu Robert M. Pirsigin romaaniin Zen ja moottoripyörän kunnossapito. Nimen keksi yhtyeen basisti Kari Nylander. Yhtyeen alkuperäisjäsenistä oli mukana myös Samuli Putro (laulu, kitara). Mikko Oesch (kitara, laulu) ja Tuomo Mäkipaavola (rummut) jättivät yhtyeen ennen ensimmäistä levyä. Yhtyeen kaikkien alkuperäisjäsenten – paitsi Tuomo Mäkipaavolan – kotikaupunki on Raahe. Rumpuja soitti vuodesta 1996 alkaen Pete Parkkonen. Yhtyeen kappaleet sanoitti Samuli Putro, mutta koko yhtye osallistui sävellysten tekoon.
Alkutaipaleella radioasemat pitivät singleistä ja pieni yleisö yhtyeestä, mutta levyt eivät käyneet kaupaksi. Menestys alkoi vasta albumista Ua ua vuonna 1999, jonka jälkeen albumit olivat myyntilistojen kärjessä. Tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Todella kaunis”, ”Harri”, ”Aamuisin”, ”Mies jonka ympäriltä tuolit viedään”, ”Tavallaan jokainen on surullinen” ja ”Piha ilman sadettajaa”.
Yhtyeen seitsemäs ja viimeinen albumi STOP julkaistiin 13. syyskuuta 2006 laajamittaisen mainoskampanjan siivittämänä, johon kuului muun muassa yhtyeen liittyminen IRC-Galleriaan. Ensimmäinen single tuolta levyltä oli nimeltään ”Rakastele mua”.
Vuonna 2007  Zen Café lopetti. Putro on sittemmin tehnyt soolouraa.
Zen Café esitti kappaleen ”Todella kaunis” Helsingin Juhlaviikoilla 17.8.2024 Samuli Putron konsertin aikana.
Zen Café esitti kappaleet "Piha ilman sadettajaa" sekä ”Todella kaunis” 23.11.2024 Samuli Putron konsertin aikana.
Samuli Putro, Tavastia Klubi, Helsinki, 16. huhtikuuta 2006
Kari Nylander ja Pete Parkkonen, Tavastia Klubi, Helsinki, 16. huhtikuuta 2006
Jäsenet

Samuli Putro – kitara, laulu
Kari Nylander – bassokitara
Pete Parkkonen – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mikko Oesch – kitara, laulu
Tuomo Mäkipaavola – rummut
Diskografia > Albumit

Romuna (1997)
Idiootti (1998)
Ua ua (1999)
Helvetisti järkeä (2001)
Vuokralainen (2002)
Jättiläinen (2003,  kokoelma)
Laiska, tyhmä ja saamaton (2005)
STOP (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zen Café Last.fm:ssä (englanniksi)
Zen Café
| --- | --- |
Studioalbumit::   Romuna  Idiootti  Ua ua  Helvetisti järkeä  Vuokralainen  Laiska, tyhmä ja saamaton  STOP 
Kokoelmat::   Jättiläinen
Nicolas Ritz

| Nicolas Ritz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1992 (ikä 32) Dijon, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Ducs d’Angers
Sarja:  Ligue Magnus
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Dijon (Ranska) HPK (SML) Gap (Ranska) Lillehammer IK (Norja) Herning Blue Fox (Tanska) Rouen (Ranska)
Nicolas Ritz (s. 26. helmikuuta 1992 Dijon, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Ritz on Ducs de Dijonin kasvatti. Hän teki joukkueessa pääsarjadebyyttinsä Ligue Magnusissa 17-vuotiaana kaudella 2009–2010. Kolmannella kaudellaan 2011–2012 Ritz voitti Dijonissa Ranskan Cupin. Kaudella 2012–2013 hän teki turnauksessa yhteensä kuusi osumaa, joilla Ritz oli joukkueen paras maalintekijä. Ritz oli runkosarjassa Dijonin kolmanneksi paras maalintekijä kymmenellä osumallaan ja jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tim Crowderin kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin kauden parhaana nuorena pelaajana Trophée Jean-Pierre Graffilla.
Kaudella 2013–2014 Ritz nousi Dijonin kapteeniksi ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin sekä runkosarjassa tehoilla 17+14=31 että pudotuspeleissä tehoilla 5+4=9. Ritzilla ei runkosarjassa myös Dijon paras teholukema (+15). Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin parhaana ranskalaispelaajana Trophée Albert Hasslerilla.
Heinäkuussa 2014 Ritz teki kolmen kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän pelasi kaudella 2014–2015 kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Ritz jäi lokakuun lopulla ilman jatkosopimusta. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella kotimaahansa Rapaces de Gapin riveihin. Ritz voitti siellä kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden.
Ritz siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Lillehammer IK:hon. Hän oli tehoilla 13+16=29 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2016–2017 Ritz siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin.
Ritz edusti yhden kauden Herningiä ja palasi sen jälkeen Ranskaan tehtyään sopimuksen Rouenin kanssa. Ritz pelasi seuraavat kolme kautta Rouenissa. Siellä hän oli keväällä 2018 voittamassa Ranskan-mestaruutta. Rouenista hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 Ducs d’Angers’en. Ritz oli keväällä 2022 mukana Angers’ssa voittamassa jälleen Ranskan-mestaruutta.
Ura > Maajoukkueura

Ritz pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2012 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Ritz voitti vuoden 2011 turnauksen A-lohkon piste- ja syöttöpörssin, hänellä oli paras aloitusprosentti (75,44%) ja hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä. Ritz voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Ranskaa seuraavaksi vuodeksi I-divisioonan B-sarjaan. Hän voittikin myös vuoden 2012 B-sarjan turnauksen kultaa ja oli nostamassa joukkuetta I-divisioonan A-sarjaan. Ritz palkittiin Ranskan parhaana pelaajana ja hän voitti myös turnauksen jäähypörssin 20 minuutillaan.
Ritz on edustanut Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022 ja 2023 sekä Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa.
Muuta

Ritzin isä Olivier toimii Ducs de Dijonin puheenjohtajana.
Tyler Back

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Tyler Bishop Back
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Falls Church, Virginia, Yhdysvallat
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 193 senttimetriä
Paino: 88 kilogrammaa
Seura
Seura: RoPS
Pelinumero: 1
Junioriseurat
2011–2013: Mary Washington Eagles
2015: Oregon State Beavers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016– | RoPS | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. helmikuuta 2016.
Tyler Bishop Back (s. 6. huhtikuuta 1993 Falls Church, Virginia) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa.
Back pelasi vuodet 2011–2013 Mary Washingtonin yliopiston Eagles-joukkueessa ja vuonna 2015 Oregonin osavaltionyliopiston Beavers-joukkueessa. Helmikuussa 2016 Back siirtyi treenijakson jälkeen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan.
Tuusulan kirkonkylä

| Tuusulan kirkonkylä> Tusby kyrkoby |
| --- | --- |
 Kirkonkylää Kirkkotien varrella.
Koordinaatit:  60°24.7323′N, 25°02.9037′E
Postinumero(t):  04310
Lähialueet:  Hyrylä, Järvenpää, Kerava
Tuusulan kirkonkylä (ruots. Tusby kyrkoby) on Tuusulan kunnan historiallinen kirkonkylä, joka sijaitsee Hyrylän taajaman koillisosassa Tuusulanjärven välittömässä läheisyydessä. Hyrylän ja Järvenpään välinen seututie 145 kulkee kirkonkylän alueen halki ja järven läheisyydessä kulkee Tuusulan Rantatienä tunnettu historiallinen museotie. Kirkonkylässä sijaitsevat muun muassa vuonna 1734 rakennettu Tuusulan kirkko, kirkonkylän peruskoulu sekä nykyään majoituspaikkana toimiva Krapin tila.
Varhaiset maininnat kirkonkylän asutuksesta ajoittuvat vuodelle 1543, jolloin kylässä oli peräti kymmenen taloa. 1600-luvun kylän viljelyksessä oli kuusi tilaa,
Kottu, Eggertas, Krapi, Nikula, Pekkola ja Pappila, joista vain Pappila sijaitsee entisellä paikallaan. Tuusulan ensimmäinen kirkko rakennettiin kirkonkylään vuonna 1643, vain 11 vuotta ennen kuin Tuusulaan perustetiin itsenäinen seurakunta.
Aiheesta muualla

Kirkonkylän sijainti – Fonecta
Tuusulan kylät
| --- | --- |
Suuret taajamat:   Hyrylä  Jokela  Kellokoski 
Pienet taajamat:   Huikko  Jäniksenlinna  Kirkonkylä  Lahela  Myllykylä  Nahkela  Paijala  Riihikallio  Ruotsinkylä  Ruskela  Rusutjärvi  Savikulma  Siippoo  Vanhakylä
Vincenzo Capirola

Vincenzo Capirolan muotokuva.
Vincenzo Capirola (1474-1548) oli italialainen säveltäjä ja luutisti. Hän oli kotoisin Bresciasta, mutta työskenteli 1510-luvun lopulta Venetsiassa. Yksi Capirolan oppilaista, Vitale, kirjoitti ylös monia opettajansa luuttusävellyksiä.
Empaattinen reflektio

Empaattinen reflektio on psykoterapiassa ja psykiatriassa käytetty menetelmä, jossa terapeutti sanoittaa asiakkaan sisäisen kokemuksen. Tavoitteena on tarjota asiakkaalle uusia näkökulmia itseensä ja kokemuksiinsa. Empatia itsessään voi lisäksi edistää parantumista. Aktiivisen empaattisen reflektion avulla terapeutti osoittaa kuuntelevansa potilasta, jolloin potilas tietää tulevansa ymmärretyksi.lähde?
Metsäunikeko

| Metsäunikeko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha 
Heimo::  Unikeot Gliridae 
Alaheimo::  Leithiinae
Suku::  Dryomys
Laji::  nitedula
Kaksiosainen nimi
 Dryomys nitedula  (Pallas, 1778) 
Synonyymit
 Mus nitedula Pallas, 1778  
Katso myös
   Metsäunikeko Wikispeciesissä   Metsäunikeko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Metsäunikeko eli puu-unihiiri (Dryomys nitedula) on Euraasiassa elävä unikekoihin kuuluva jyrsijälaji. Se on hieman pähkinähiirtä suurempi, mutta tammihiirtä pienempi. Metsäunikeon levinneisyys ulottuu Sveitsistä Kiinaan. Euroopassa metsäunikeko on kaakkoinen laji. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on metsäunihiiri.
Koko ja ulkonäkö

Metsäunikeon ruumiinpituus on 8–13 senttiä ja hännän pituus 6–11 senttiä. Sen paino on 18–32 tai joidenkin lähteiden mukaan 23–41 grammaa. Takajalat ovat 1,9–2,2 sentin pituiset. Turkki on selkäpuolelta harmahtavan kellanruskea, vatsapuolelta vaaleankeltainen. Väritys kuitenkin vaihtelee levinneisyyden eri osissa. Silmien ympärillä on musta, korvista kuonoon ulottuva kuvio. Häntä on pörröinen ja hieman litteä. Kuono on kapea, korvat lyhyet ja pyöreät. Pienemmän koon lisäksi metsäunikeon aivokoppa on pyöreämpi kuin metsähiirellä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Metsäunikekoa tavataan Euroopassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Euroopassa sitä tavataan ainakin Sveitsissä, Liechtensteinissa, Saksassa, Itävallassa, Italiassa, Tšekissä, Slovakiassa, Unkarissa, Puolassa, Liettuassa, Latviassa, Valko-Venäjällä, Venäjällä, Ukrainassa, Moldovassa ja Balkanin maissa. Laji on Venäjän länsipuolella enimmäkseen harvinainen, lukuun ottamatta joitain alueita Kaakkois-Euroopassa. On esitetty arveluja siitä, että ilmaston lämpenemisen myötä laji saattaisi levittäytyä myös Suomeen.
Aasiassa laji elää ainakin Kiinassa, Mongoliassa, Keski-Aasiassa, Pakistanissa, Afganistanissa, Iranissa, Irakissa, Kaukasiassa, Turkissa, Syyriassa ja Israelissa.
Metsäunikeko on joillain alueilla harvinainen, mutta paikoin myös runsaslukuinen. Levinneisyysalueen länsireunalla metsäunikeko on harvinaistunut metsänhakkuiden takia. Sveitsissä sitä tavataan enää yhdellä alueella, ja Tšekissä metsäunikekoa pidetään uhanalaisena. Useimmissa muissa Euroopan maissa laji on harvinainen. Se on yleinen tai runsaslukuinen vain joillain alueilla Kaakkois-Euroopassa. Muun muassa joissain osissa Turkin Traakiaa, Bulgariaa ja Moldovaa laji on edelleen yleinen. Tiheitä kantoja elää myös Etelä-Kaukasiassa ja Keski-Aasian vuoristoissa.
Metsäunikeko elää monenlaisissa elinympäristöissä, kuten kesävihannissa sekametsissä, havumetsissä ja vuoristojen kitukasvuisissa vuoristometsissä. Vuoristossa se voi elää jopa 3500 metrin korkeudessa sijaitsevilla pensaikkoalueilla. Metsäunikeko ei viihdy maatalousmailla tai muilla ihmisen hallitsemilla alueilla.
Elintavat

Metsäunikeot ovat yöaktiivisia ja viettävät paljon aikaa puissa. Ne ovat ketteriä kiipeilijöitä ja voivat tehdä oksalta oksalle jopa parin metrin loikkia. Puuhun ne myös rakentavat pallomaisen, oksista ja lehdistä koostuvan pesänsä. Metsäunikeoilla on tapana rakentaa useita pesiä, joita on kahdentyyppisiä. Ne kerääntyvät tavallisesti huonosti rakennettuihin, huteriin väliaikaispesiin, mutta rakentavat myös huolellisemmin tehdyn tukevan pesän. Pesät ovat yleensä 1–7 metrin korkeudessa ja niiden halkaisija on noin 15–25 senttiä. Pesä voi olla joko vapaana oksistossa tai valmiissa puunkolossa tai linnunpöntössä. Sisäänkäynti on yleensä puunrunkoa vastapäätä. Metsäunikeko on hyvin reviiritietoinen ja pitää hallussaan halkaisijaltaan noin 65–100 metrin laajuista reviiriä.
Levinneisyysalueen pohjoisosissa metsäunikeko nukkuu talven horroksessa. Euroopassa metsäunikeon horros kestää lokakuulta huhtikuuhun. Horrostuessaan se istuu takajaloillaan palloksi kiertyneenä, pitää häntäänsä ruumiin ympärillä ja painaa etujaloillaan poskia. Se saattaa välillä nousta syömään talvivarastojaan. Venäjällä metsäunikeot saattavat pysyä aktiivisina jopa koko talven.
Metsäunikeon ääntely on monipuolista. Sen varoitushuutona näyttää olevan heikko, melodinen vingahdus. Tarhaolosuhteissa sen on huomattu päästävän myös toistuvina sarjoina ultraääniä, joita ihmiskorva ei kuule. Ultraääniä päästävät sekä urokset että naaraat, ja niiden uskotaan olevan osa lajin sosiaalista viestintää.
Elintavat > Ravinto

Metsäunikeko on kaikkiruokainen. Sen ravinto koostuu lehdistä, kukista, hedelmistä, pähkinöistä, niveljalkaisista, munista ja linnunpoikasista. Kesäisin metsäunikeko suosii eläinravintoa.
Elintavat > Lisääntyminen

Metsäunikeon lisääntymiskauden pituus ja poikueiden määrä vaihtelevat levinneisyysalueen eri osissa. Israelissa metsäunikeot eivät talvehdi, ja siellä lisääntymiskausi ulottuu maaliskuulta joulukuuhun. Naaras saa alueella 2–3 poikuetta vuodessa. Myös Kaukasiassa ja Keski-Aasiassa poikueiden lukumäärä nousee kahteen. Euroopassa lisääntymiskausi on touko-elokuussa, joten poikueita syntyy vuodessa yleensä vain yksi. Kantoaika kestää 21–30 päivää. Naaras synnyttää 2–9, tavallisemmin 4–5 poikasta. Poikaset ovat syntyessään sokeita ja painavat keskimäärin vain 2 grammaa. Silmät avautuvat 14–16 päivän ikäisinä. Poikaset saavat emoltaan maitoa noin kuukauden ajan ja lähtevät vanhempien pesästä 40–45 päivän ikäisinä. Koiraan mahdollista osuutta poikasten kasvatuksessa ei tunneta. Euroopassa metsäunikeot lisääntyvät ensimmäisen talvensa jälkeen. Laji voi saavuttaa kuuden vuoden iän, mutta luonnonoloissa useimmat yksilöt elävät vain noin kaksivuotiaiksi.
Tuxpan

| Tuxpan Túxpam de Rodríguez Cano |
| --- | --- |
 vaakuna
 Tuxpan
 Koordinaatit: 20°57′0″N, 97°24′0″W 
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Veracruz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 061.9 km²
Väkiluku (2010):  84 750
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuxpan on sekä kaupunki että alue Veracruzin osavaltiossa Meksikossa. Kaupungin nimi tulee nahuatlin kielestä ja tarkoittaa ”jänisten paikkaa”.
Tuxpan sijaitsee samannimisen joen varrella 12 km paikasta, jossa joki laskee Meksikonlahteen. Sen ilmasto on kuuma ja kostea. Pääasiallinen tulonlähde on läheisiltä öljykentiltä pumpatun öljyn jalostaminen. Kaupungissa jalostetaan vientiin myös lähiseuduilta saatua maissia, banaania, kalaa ja karjaa.
Historiaan Tuxpan on jäänyt muun muassa paikkana, josta Fidel ja Raúl Castro, Che Guevara ja muut kapinalliset purjehtivat Granma-laivalla Kuubaan syrjäyttääkseen Fulgencio Batistan Kuuban vallankumouksen aikana.
Vuoden 2010 laskennassa kaupungissa oli vajaat 85 000 asukasta, arvio vuodelle 2014 oli 89 800.
Hiekkarantaa Tuxpanissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuxpanin kunnallinen hallinto
Enciclopedia de los Municipios de Mexico (Arkistoitu – Internet Archive)
Yasuhiro Konishi

Yasuhiro Konishi
Yasuhiro Konishi (1893–1983) (jap. 小西康裕, Konishi Yasuhiro) oli ensimmäisiä karatea Japanin pääsaarilla opettaneita karatenopettajia. Yasuhiro oli osaltaan tärkeitä  modernin karaten kehittäjistä. ja varsinkin lajin tunnetuksitekijä Japanissa. Hän kehitti myös oman karaten tyylisuunnan (jap. 神道自然流, Shindō jinen-ryū)n.
Nuoruus

Yasuhiro Konishi syntyi vuonna 1893 Takamatsussa, Kagawan prefektuurin pääkaupunkissa, Japanissa. Konishi aloitti Muso Ryu jujitsun harjoittelun vuonna 1899, 13-vuotiaana kendo ja myöhemmin Takenouchi-ryū jujitsun. Konishi aloitti opiskelun Keio yliopistossa (jap. 慶應義塾大学, Keiō Gijuku Daigaku) Tokiossa vuonna In 1915.
Kamppailulajien opetuskeskus

Konishin ensimmäinen tutustuminen okinawalaiseen te'hen tuli Okinawalaisen Tsuneshige Arakakin kautta. Konishi erosi työstään 1923 avatakseen kamppailulajien opetuskeskuksen. Konishi opetti Ryobu-Kaniksi nimeällään (engl. The House of Martial Arts Excellence) dojolla kendoa (Dai Nippon Butokukai oli myöntänyt Konishille kyōshi-opetetuslisenssin kendossa)  ja jujitsua.
Seiko Fujita järjesti Konishi-sensein nuoren Motokatsu Inouen karaten opettajaksi 1930-luvulla