stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guimarães

| Guimarães |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Guimarãesin kunnan sijainti
 Koordinaatit: 41°27′N, 8°18′W 
Valtio:   Portugali
Alue (NUTS II):  Região Norte
Ala-alue (NUTS III):  Ave
Piiri:  Bragan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Domingos Bragança
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  240,95 km²
Väkiluku (2010):  43 620
 – Väestötiheys:  181 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC0
 – Kesäaika:  UTC+1
 
 www.cm-guimaraes.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guimarães (ɡimɐˈɾɐ̃ȷ̃ʃ) on kunta ja kaupunki Portugalin pohjoisosassa Bragan piirissä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 38 265 asukasta. Arvio vuodelle 2010 on 43 620 asukasta.
900-luvulla syntynyt kaupunki tunnetaan Portugalin synnyinsijana. Guimarãesissa syntynyt kreivi Alfonso Henriques julisti Portugalin itsenäiseksi ja itsensä Alfonso ensimmäiseksi, Portugalin ensimmäiseksi kuninkaaksi 24. kesäkuuta 1128.
Guimarãesin taistelussa 24. kesäkuuta 1128 kohtasivat kreivi Alfonson joukot ja hänen äitinsä Léonin Teresan joukot. Taistelupaikka oli São Mamede -sola. Äidin ja pojan valtataistelu oli alkanut edellisenä vuonna, kun Kastilian kuningas oli nimittänyt Alfonson Portugalin maakunnan käskynhaltijaksi. Teresaa ei huolittu tehtävään, koska hänen tiedettiin tavoittelevan riippumatonta Portugalia. Asiat kääntyivät kuitenkin päinvastaisiksi, kun poika ei tunnustanut Kastilian yliherruutta, ja Teresa määrättiin palauttamaan alue Kastilian osaksi. Taistelu päättyi Alfonso Henriquesin voittoon ja Portugalista tuli itsenäinen.
Kaupungin historiallinen keskusta lisättiin vuonna 2001 Unescon maailmanperintöluetteloon historiallisten keskiaikaisten muistomerkkiensä ansiosta. Kaupungissa on kelttien 300-luvulla eaa. rakentaman Citânia de Briteiros -linnakkeen jäänteet. Guimarãesin linna oli Portugalin kuninkaan asuntona ja Guimarães maan pääkaupunkina noin sadan vuoden ajan, vuoteen 1255 asti. Myöhemmin linna oli vankilana. Guimarães oli Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2012.
Kaupungissa toimii Minhon yliopisto. Kaupungin jalkapallojoukkue Vitória SC pelaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla.
Oliveiran aukio kaupungin historiallisessa keskustassa
Praca da Oliveira
Guimarãesin linna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guimarães Wikimedia Commonsissa
Bragan piirin kunnat
Amares
Barcelos
Braga
Cabeceiras de Basto
Celorico de Basto
Esposende
Fafe
Guimarães
Póvoa de Lanhoso
Terras de Bouro
Vieira do Minho
Vila Nova de Famalicão
Vila Verde
Vizela
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Risto K. Tähtinen

Risto K. Tähtinen on suomalainen toimittaja, joka on toiminut 1980-luvulta alkaen Turun Sanomien ja sitten seitsemän muunkin maakuntalehden kirjeenvaihtajana Berliinissä. Sitä ennen hän oli Suomi–Neuvostoliitto-seuran kustannusyhtiön Kansankulttuurin toimitusjohtajana vuodesta 1986 sekä päätoimittajana Kansan Uutisten lehdissä Uusi Päivä ja Uusi Nainen ja ennen päätoimittajan tehtäviä Kansan Uutisten Turun-toimittajana.
Tähtinen on ollut aktiivisesti mukana juutalaisen seurakunnan toiminnassa Berliinissä. Vuosina 1975–1977 Tähtinen toimi Suomessa Varusmiesliiton puheenjohtajana.
Matthew Webb

Vanity Fair -lehden karikatyyrikuva Matthew Webbistä vuodelta 1875.
Matthew Webb (19. tammikuuta 1848 Dawley, Englanti – 2. heinäkuuta 1883 Niagara Falls, Yhdysvallat) oli brittiläinen merikapteeni, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä Englannin kanaalin uimalla ylittäneenä henkilönä. Webb voitti toukokuussa 1879 Englannin uintimestaruuden.
Kanaalin ylitys

Webbin ensimmäinen yritys Englannin kanaalin ylittämiseksi tapahtui 12. elokuuta 1875. Epäsuotuisten sääolojen vuoksi yritys keskeytyi, kun hän oli uinut seitsemän tuntia.[lähde? ]
Seuraavalla yrityksellä 24. elokuuta 1875 pyöriäisöljyllä valeltu Webb laskeutui veteen kello 12.56 Englannissa Doverissa meriministeriön laiturilta. 21 tuntia ja 45 minuuttia myöhemmin hän nousi maihin kanaalin vastakkaisella rannalla Ranskassa Calais’ssa. Hänestä tuli näin ensimmäinen ihminen, joka ylitti Englannin kanaalin ilman apuvälineitä. Vuorovesivaihteluiden vuoksi uintimatkaa kertyi ennätyksen aikana liki 63 kilometriä.
Kuolema

Tulipunaiseen silkkiseen uimapukuun pukeutunut Webb sukelsi 2. heinäkuuta 1883 noin kello 16.25 Niagarajoen Whirlpool Rapids -koskeen sen keskellä olleesta veneestä tarkoituksenaan taittaa 1,6 kilometrin pituinen koski uimalla. Aluksi yritys vaikutti onnistuvan, mutta muutaman minuutin kuluttua kosken voimakkaat pyörteet imaisivat Webbin pinnan alle. Hänen ruhjoutunut ruumiinsa löydettiin neljän päivän kuluttua noin viiden kilometrin päästä joen alajuoksulta.
Krisztina Egerszegi

Krisztina Egerszegi
Krisztina Egerszegi ([ˈkristinɒ ˈɛɡɛrsɛɡi], s. 16. elokuuta 1974 Budapest) on unkarilainen uimari ja olympiavoittaja.
Egerszegia pidetään usein kaikkien aikojen menestyneimpänä naisuimarina; hän on ainoa nainen, joka on uinut viisi olympiakultaa henkilökohtaisilla matkoilla. Hän oli Dawn Fraserin jälkeen toinen uimari, joka voitti kolme peräkkäistä olympiakultaa samalla henkilökohtaisella matkalla.
Vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa 14-vuotiaana, 45-kiloinen Egerszegi voitti kultaa 200 metrin selkäuinnissa tehden uuden olympiaennätyksen 2.09,29. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin uinnin olympiavoittaja. 100 metrin selkäuinnissa hän sai hopeaa Saksan demokraattisen tasavallan Kristin Ottolle hävinneenä. Seuraavien kuuden vuoden aikana hän hävisi 200 metrin selkäuinnissa vain kerran. Tämä tapahtui vuoden 1989 EM-kilpailuissa, jolloin Dagmar Hase voitti hänet. Samoissa kilpailuissa myös Otto oli jälleen häntä parempi 100 metrillä.
Seuraavissa kolmissa EM-kilpailuissa, vuosina 1991, 1993 ja 1995 Egerszegi voitti jokaisen uintimatkan jolle osallistui. Vuoden 1991 pitkän radan EM-kilpailuissa Egerszegi rikkoi Ina Kleberin seitsemän vuotta vanhan 100 metrin selkäuinnin ME-ajan, uimalla 1.00,31 ja hän rikkoi myös Betsy Mitchellin 200 metrin selkäuinnin ME:n vuodelta 1986, uimalla 2.06,62, joka oli edellistä ennätystä yli kaksi sekuntia parempi. 100 metrin selkäuinnin ennätysaika kesti voimassa neljä vuotta, jolloin sen rikkoi Kiinan He Cihong. 200 metrin selkäuinnin maailmanennätys säilyi Egerszegin hallussa huimat 16 vuotta. Sen rikkoi lopulta helmikuussa 2008 zimbabwelainen Kirsty Coventry, uimalla ajan 2.06,39.
MM-tasolla Egerszegi voitti kaksi kultaa vuonna 1991 (100 ja 200 metrin selkäuinnit) ja hopeaa 1994 (200 metrin selkäuinti).
Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Egerszegi oli kisojen ”uintikuningatar”; hän voitti 100 ja 200 metrin selkäuinnin sekä 400 metrin sekauinnin. Vuonna 1996 Atlantassa hän oli jälleen paras 200 m selkäuinnissa ja otti pronssia 400 metrin sekauinnissa. Atlantassa hänen aikansa sekauintiviestin selkäuintiosuudella (1.01,15) oli parempi kuin 100 metrin selkäuinnin voittoaika (Egerszegi ei osallistunut matkalle).
Swimming World-lehti valitsi Egerszegin maailman parhaaksi naisuimariksi 1991 ja Euroopan parhaaksi 1990–1992.
Aiheesta muualla

Egerszegi olympic.org:ssa
Naisten 100 metrin selkäuinnin olympiavoittajat
Naisten 200 metrin selkäuinnin olympiavoittajat
Naisten 400 metrin sekauinnin olympiavoittajat
Naisten 100 metrin selkäuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 200 metrin selkäuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 200 metrin perhosuinnin pitkien ratojen Euroopan-mestarit
Naisten 400 metrin sekauinnin pitkien ratojen Euroopan-mestarit
Michael Spears

| Michael Spears |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1977 (ikä 46) Etelä-Dakota
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michael Spears (s. 28. joulukuuta 1977 Etelä-Dakota[lähde? ]) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Spears on sukujuuiltaan Amerikan alkuperäisasukas joka vietti lapsuutensa Lower Brule Sioux reservaatissa ja puhuu lakotaa. Hän aloitti näyttelemisen 13-vuotiaana elokuvassa Tanssii susien kanssa. Hänellä on veli Eddie Spears joka on myös näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Tanssii susien kanssa | Otter |  |
| 1992 | The Broken Cord | Adam lapsena | TV |
| 1993 | The Broken Chain | nuori Lohaheo | TV |
| 1994 | Lakota Woman: Siege at Wounded Knee | Stat Man | TV |
| 2002 | Skins | Teddy Yellow Lodge/Mr. Green Laces |  |
| 2002 | Seeing: Homecoming | Cooley |  |
| 2005 | Into the West | Dog Star | TV-minisarja |
| 2007 | Imprint | Tom Greyhorse |  |
| 2008 | Shadowheart | Washakie |  |
Aiheesta muualla

Michael Spears Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Actor Michael Spears. Michaelspearsactor.com. Arkistoitu 3.7.2008. (englanniksi)
Robert Huber

Robert Huber voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Robert Huber (1844–1905), sveitsiläis-suomalainen insinööri, joka rakennutti Helsingin vesijohtoverkoston
Robert Huber (1878–1946), suomalainen ammunnan olympiamitalisti
Robert J. Huber (1922–2001), yhdysvaltalainen poliitikko
Robert Huber (s. 1937), Nobel-palkittu saksalainen biokemisti
Robert Holbrook Smith

Robert Holbrook "Bob" Smith (8. elokuuta 1879 – 16. marraskuuta 1950) oli yhdysvaltalainen lääkäri. Hän oli alkoholisti ja perusti AA-liikkeen Bill Wilsonin kanssa 10. kesäkuuta 1935. Hän syntyi Vermontissa, oli vanhempiensa ainoa lapsi ja sai heiltä uskonnollisen kasvatuksen. Hän kärsi alkoholiongelmista jo opiskeluaikoinaan. Hän sai lääketieteellisen oppiarvonsa Rushista vuonna 1910 opiskeltuaan aiemmin St. Johnsbury Academyssa, Dartmouth Collegessa ja Michiganin yliopistossa.
Smith meni naimisiin Anne Robinson Ripleyn kanssa 25. tammikuuta 1915. Parilla oli yksi vuonna 1918 syntynyt poika, Robert Ripley Smith. Lisäksi Bob ja Anne adoptoivat vuonna 1923 niin ikään vuonna 1918 syntyneen tytön, Suzannen ("Sue").
Smith toimi aluksi yleislääkärinä mutta päätti sitten erikoistua kirurgiaan. Hän jatkoi opintojaan Mayo Clinicillä ja Jefferson Medical Schoolissa. Hän toimi myöhemmin proktologina ja teki suolileikkauksia. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1948, ja hän jäi leskeksi vuonna 1949. Bill Wilson oli kutsunut Annea yhdeksi Anonyymien Alkoholistien perustajista ja "liikkeen äidiksi". Bob Smith itse kuoli syöpään Akronissa 1950.
Smith vaati uusia anonyymejä alkoholisteja omistamaan elämänsä Kristukselle, kuten hän ja Wilson olivat tehneet. Wilson nimitti Smithiä "kaikkien kahdentoista askeleen ohjelmaa noudattavien ruhtinaaksi".
Saajuu-Palovesi

| Saajuu-Palovesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Puumala, Sulkava
Koordinaatit:  61°42′00″N, 28°20′00″E
Järvinumero:  04.121.1.129
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  76,1 m 
Rantaviiva:  38,04 km 
Pinta-ala:  4,1 km² 
 fiSaajuu-Palovesi 
Saajuu-Palovesi on melko sokkeloinen järvi Sulkavan eteläosassa Etelä-Savossa. Sen eteläiset lahdet sijaitsevat Puumalan alueella.  Saajuu-Paloveden pinta-ala on 4,1 neliökilometriä ja rantaviivan pituus yli 38 kilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 54 kilometriä itään ja Savonlinnasta 34 kilometriä lounaaseen.
Maantiede

Saajuu-Palovesi muodostuu Saajuu-nimisestä pääaltaasta, jonka eteläpuolella Palosaaren erottamana ja Palosalmen yhdistämänä sijaitsee Palovesi. Saajuun länsipuolella sijaitsee pohjoiseen työntyvä Hakniemi, jonka länsipuolella sijaitsee etelään työntyvä noin 2,5 kilometriä pitkä Pitkälahti. Saajuuta ja Pitkälahtea yhdistää Hakniemen pohjoispuolinen Kukkarolahti. Saajuun pääaltaan pohjoispuolella sijaitsee lahdista ja salmista koostuva vesialue. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on noin 6,3 kilometriä. Reitti Paloveden lounaisosan Talvilahdelta Pitkälahden etelärannalle on yli kahdeksan kilometriä.
Saajuu-Palovedessä on runsaasti saaria ja luotoja. Suurin on noin kahdeksan hehtaarin laajuinen Ruutsaari pääaltaan itäosassa. Pitkälahdessa sijaitsee noin neljän hehtaarin laajuinen Kurkisaari. Palosaareen on maantieyhteys mantereelta, sitä erottaa mantereesta vain vähäinen oja.
Saajuu-Paloveden rannat ovat paikoin jyrkkiä. Paloveden koillisrannan Palovuoren korkeustaso on noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella, eli noin 55 metriä järven pintaa korkeammalla. Puikkovuoren laki Saajuun koillisrannalla on noin 140 metriä mpy. Ruutsaaren korkein kohta on noin 90 metriä mpy. Järven rannoilla on jonkin verran peltomaata ja runsaasti pientaloja. Pääosin rannat ovat metsämaata.
Saajuu-Paloveteen virtaa laskuojia ympäröiviltä järviltä (Soojärvi, Kukkarolampi, Vuorilampi, Valkjärvi). Järven luusua sijaitsee Talvilahden itärannalla, josta lähtee noin kilometrin mittainen vesireitti Suuri-Laamioon, joka on osa Pihlajavettä. Saajuu-Paloveden kaakkoispuolella sijaitsee Kulkemus (78,4 metriä mpy).
Saajuu-Palovesi (04.121.1.129) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Pihlajaveden alue on järvien ja saarten mosaiikki, joka kattaa suuren osan Etelä-Savoa. Saajuu-Palovesi on alueen kolmanneksi laajin järvi. Pihlajavesi  on selkästi laajin, yli 700 neliökilometriä. Toiseksi laajin on Kulkemus.
Robert Hrgota

Robert Hrgota  (s. 2. elokuuta 1988 Celje) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka edustaa SSK Velenje -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2006 Hrgota saavutti hopeaa ja vuonna 2007 kultaa joukkuekilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Hrgota sijoittui normaalimäen kilpailussa 22:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2010 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 30:s ja joukkuekilpailussa kuudes.
Hrgota kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Titisee-Neustadtin suurmäen kilpailussa helmikuussa 2007 sijoittuen 45:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Oberstdorfin lentomäkikilpailussa helmikuussa 2009 oltuaan 27:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on 18:s sija, jonka hän saavutti Sapporon suurmäen kilpailussa tammikuussa 2014.
Richard Allen Davis

Richard Allen Davis
Richard Allen Davis (s. 2. kesäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen raiskaaja ja murhaaja, joka odottaa kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa San Quentinin vankilassa.
Davis sieppasi puukolla uhaten 12-vuotiaan Polly Klaasin tämän äidin kotoa Petalumassa, Kaliforniassa 1. lokakuuta 1993. Hän raiskasi ja ilmeisesti kuristi tytön. Poliisi pidätti Davisin 30. marraskuuta.
Davis tuomittiin kuolemaan 5. elokuuta 1996. Tuomion kuultuaan hän näytti oikeussalissa olleille keskisormeaan.
Davis on entinen nuorisorikollinen, joka on jo ennen Polly Klaasin tapausta saanut useita tuomioita muun muassa omaisuus- ja huumausainerikoksista.
Richard Allen

Richard Allen -nimisiä henkilöitä ovat:
Richard Allen (1760–1831), yhdysvaltalainen piispa, kirjailija ja kansalaisoikeusaktivisti
Richard Allen (1902–1969), intialainen maahockeypelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Richard Allen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kristy McNichol

| Kristy McNichol |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1962 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Kristy McNichol (s. 1962) on yhdysvaltalainen entinen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän tuli 1970-luvulla tunnetuksi television lapsirooleistaan muun muassa sarjassa Family (1976–1980), josta hän sai kaksi Emmy-palkintoa ja Golden Globe -ehdokkuuden. Hän oli Golden Globe -ehdokkaana myös sivuosastaan elokuvassa Vain kun nauran (1981). Hän lopetti näyttelijäuransa 1990-luvun lopulla.
Elokuvarooleja

Kullannuput (Little Darlings, 1980)
Valkoinen koira (White Dog, 1981)
Vain kun nauran (Only When I Laugh, 1981)
Polttaa – sisko polttaa (The Night the Lights Went Out in Georgia, 1981)
Merirosvoelokuva (The Pirate Movie, 1982)
Ontuva totuus (Just the Way You Are, 1984)
Katkera tie (Women of Valor, 1986)
Painajaisrakastaja (Dream Lover, 1986)
Pakko päästä alttarille (You Can't Hurry Love, 1987)
Kuuma suhde (Two Moon Junction, 1988)
Morsiamen lapset (Children of the Bride, 1990)
Aiheesta muualla

Kristy McNichol Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Meksikon kansalaisuus

Meksikon passi, jota maan kansalaiset saavat hakea
Meksikon kansalaisuus on laillinen suhde Meksikon yhdysvaltojen ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan sekä ius soli- että ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Meksikon perustuslain mukaan syntyperäisiä Meksikon kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Meksikon maaperällä (huolimatta vanhempiensa kansalaisuudesta), tai joiden vanhemmista vähintään toinen on maan kansalainen. Meksikon maaperäksi lasketaan myös meksikolaiset sotilas- tai siviilialukset sekä lentokoneet.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Meksikon kansalaisuus voidaan myöntää, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:
on esittänyt kansalaisuushakemuksensa Meksikon ulkoministeriölle
todistanut luopuneensa muista kansalaisuuksistaan
todistanut osaavansa espanjaa ja tuntevansa Meksikon historiaa ja kulttuuria
on oleskellut laillisesti maassa vähintään 5 vuotta ennen hakemuksensa jättämistä
Vaadittua oleskeluaikaa lyhennetään 2 vuoteen, mikäli hakija on:
Meksikon kansalaisen jälkeläinen
syntyperäisen Meksikon kansalaisen ulkomaalainen vanhempi
jonkun toisen Latinalaisen Amerikan maan tai Espanjan kansalainen
ansioitunut Meksikon hyväksi, jonka seurauksena ulkoministeriö on antanut lyhennyspäätöksen
Kaksoiskansalaisuus

Meksiko on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 1998 lähtien. Kaikkien kansalaisten, myös kaksoiskansalaisten, tulee kuitenkin saapuessaan maahan ja poistuessaan maasta todistaa olevansa Meksikon kansalaisia.
Richard Andersson

Richard Andersson
Ernst Christian Richard Andersson (22. elokuuta 1851 Tukholma – 20. toukokuuta 1918) oli ruotsalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä.
Andersson varttui Karlskronassa, johon hänen vanhempansa muuttivat hänen ollessaan kaksivuotias. Andersson sai varhaisimman pianonsoiton opetuksensa äidiltään ja sai sitten opetusta kaupungin eri pianopedagogeilta. Vuonna 1867 hän pääsi Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun, jossa hän opiskeli pianonsoittoa ensin Jan van Boomin (k. 1872) ja sitten Ludvig Normanin johdolla. Harmoniaa Anderssonille opetti Otto Daniel Winge ja urkujensoittoa Gustaf Mankell. Lisäksi hän sai sävellys- ja kontrapunktiopetusta Hermann Berensiltä. Andersson valmistui vuonna 1874, mutta täydensi opintojaan Hilda Thegerströmin johdolla. Syksyllä 1876 hän lähti Berliiniin, jossa hän sai opetusta Clara Schumannilta, Richard Wüerstiltä, Karl Heinrich Barthilta ja Friedrich Kieliltä. Barth antoi Anderssonin opettaa yksityisoppilaitaan ollessaan itse kiertueilla.
Andersson teki debyyttinsä Ludwig van Beethovenin pianokonserton nro 4 solistina Kungliga Hovkapelletin konsertissa. Palattuaan Saksasta Tukholmaan vuonna 1884 hän saavutti suurta suosiota Frédéric Chopinin pianokonserton nro 1 esityksellä. Andersson esiintyi aktiivisesti paitsi konserttosolistina, myös resitalistina ja kamarimuusikkona, usein Tor Aulinin kvartetin kanssa. Vuonna 1886 hän perusti Emil Sjögrenin kanssa mukaansa nimetyn musiikkikoulun. Siellä opetettiin alun perin aloittelevia ja keskitasoisia pianisteja, mutta pian opisto alkoi tarjota myös ammattitason koulutusta. Monet tulevat säveltäjät, pianistit ja pedagogit opiskelivat siellä. Andersson opetti myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1904–1906 ja sai professorin arvonimen vuonna 1912. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1890.
Suurin osa Anderssonin sävellystuotannosta on peräisin hänen opiskeluajoiltaan (1867–1884). Hänen säveltämismahdollisuuksiaan myöhemmin heikensi hänen asemansa kysyttynä pianistina ja omistautuneena pedagogina. Tyylillisesti Andersson nojautui pitkälti Beethovenin, Robert Schumannin ja Johannes Brahmsin vaikutteisiin. Hänen tärkeimpänä pianoteoksenaan on pidetty pianosonaattia (D-duuri, 1878). Anderssonin pianosävellystyyliin vaikutti varsinkin Wilhelm Stenhammar. Hän sävelsi myös lauluja ja kamarimusiikkiteoksia, joihin kuuluu Fantasistycke sellolle ja pianolle. Usein Andersson hyödynsi tuotannossaan kansanmusiikkivaikutteita. Hän julkaisi myös transkriptioita kansanlauluista ja -tansseista.
Reginaldo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Reginaldo Manoel da Silva Junior
Syntymäaika: 8. heinäkuuta 1992 (ikä 32)
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 193 cm
Paino: 82 kg
Seura
Seura:  FF Jaro (lainalla Fluminensestä)
Pelinumero: 5
Junioriseurat
:  Fluminense
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013- |  Fluminense | 17 | (2) |
| 2013-2014 | →  Resende (laina) | 1 | (0) |
| 2014 | →  Esportivo Bento Gonçalves  (laina) | 10 | (2) |
| 2014 | →  CA Metropolitano  (laina) | 1 | (0) |
| 2015 | →  FF Jaro (laina) | 16 | (0) |
| 2016 | →  FC Vila Nova  (laina) | 41 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. elokuuta 2017.
Reginaldo Manoel da Silva Junior (eli Reginaldo, s. 8. heinäkuuta 1992) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edusti Suomessa kaudella 2015 Veikkausliigassa pelannutta FF Jaroa lainasopimuksella Fluminensestä. Fluminensen riveissä hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2017. Reginaldon pelipaikka on keskuspuolustaja.
Ura

Reginaldo on Fluminensen kasvatti. Hän ei ole pelannut seuran edustusjoukkueessa Série A:ssa vielä yhtään ottelua. Vuosina 2013-2014 Reginaldo oli lainassa Brasilian alasarjojen Resendessä, Esportivo Bento Gonçalvesissa ja Club Atlético Metropolitanossa. Yhteensä noissa seuroissa kertyi otteluita 12 ja maaleja kaksi. Vuonna 2014 Reginaldo palasi takaisin Fluminenseen, mutta ei tehnyt vieläkään debyyttiään seuran paidassa.
Helmikuussa 2015 Reginaldo meni testiin Suomen Veikkausliigan FF Jaroon. Jaro tekikin vielä saman kuun aikana hänen kanssaan yhden kauden mittaisen lainasopimuksen. Debyytti Veikkausliigassa ja pääsarjatasolla tapahtui huhtikuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan.
Kauden 2015 jälkeen Fluminense lainasi Reginaldon edelleen lainasopimuksella Goiásin FC Vila Novaa kaudeksi 2016. Kaudella 2017 Reginaldo pääsi vihdoin useiden lainakausien jälkeen pelaamaan Fluminensen riveissä.
Matthew Weiner

| Matthew Weiner |
| --- | --- |
 Matthew Weiner vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1965 (ikä 59) Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  käsikirjoittaja, televisiotuottaja, ohjaaja
Puoliso:  Linda Brettler (1991–)
Lapset:  4
Muut tiedot
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät teokset: Sopranos Mad Men
Tyyli:  draama
Matthew Weiner (s. 29. kesäkuuta 1965 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hän on luonut televisiosarjan Mad Men (2007–2015), minkä lisäksi hänet tunnetaan myös työstään rikosdraama Sopranosin (1999–2007) viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella. Weiner on voittanut monia palkintoja, muun muassa yhdeksän Primetime Emmy -palkintoa, kolme Golden Globea ja kuusi Writers Guild of America -palkintoa. Time valitsi hänet yhdeksi maailman vaikutusvaltaisimmista henkilöistä vuonna 2011.
Nuoruus

Matthew Weiner syntyi vuonna 1965. Hän opiskeli filosofiaa, kirjallisuutta ja historiaa Wesleyanin yliopistossa, kunnes suoritti maisterin tutkinnon elokuva-alalla Etelä-Kalifornian yliopistossa.