stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sansibarin sulttaanikunta
Talous

Sansibarin tärkeimpiä vientituotteita olivat orjat ja norsunluu. Maan taloutta ajoivat länsimaissa kasvanut kysyntä erilaisille tropiikin tuotteille. Sansibarilaiset kauppakaravaanit kulkivat Afrikan sisämaassa asti tuoden takaisin näitä tuotteita. Vuosittain Sansibarilta viedyn tavaran arvo kasvoi noin 765 000:ta dollarista vuonna 1843 3 734 845:n dollariin vuonna 1864.
Sansibar oli ollut orjakaupan keskus jo ennen sulttaanikunnan perustamista ja 1700-luvulla sieltä vietiin orjia esimerkiksi ranskalaisten plantaaseille Mauritiukselle ja Réunionille. Brittien painostuksesta orjakauppa kristityille maille oli kuitenkin lopetettu bin Sultanin ja brittien sopimuksella vuonna 1822. Menetettyjen tulojen takia paikalliset hallitsijat etsivät uusia tulonlähteitä, jollaiseksi osoittautui mausteneilikan tuotanto paikallisilla plantaaseilla. Plantaasit loivat puolestaan kotimaista kysyntää orjille. Orjakauppa nousi huippuunsa 1850- ja 1870-luvuilla, jolloin Sansibarille tuotiin 20 000-25 000 orjaa vuosittain. Heistä suurin osa jäi saarelle, mutta pieni osa vietiin plantaaseille Itä-Afrikkaan tai Intiaan ja Lähi-itään. Britit omaksuivat kuitenkin lopulta entistä tiukemman linjan orjakauppaa vastaan ja se romahti vuoteen 1877 mennessä, jolloin orjia saatettiin tuoda enää salakuljettamalla. Toista tärkeää vientituotetta norsunluuta saatiin Sansibarin hallitsemalta rannikolta ja lopulta syvemmältäkin sisämaasta. Sen kysyntä lisääntyi 1800-luvun aikana etenkin Euroopan ja Yhdysvaltojen yläluokan keskuudessa. Sansibarin menetettyä mannermaan alueensa siitä tuli riippuvainen maataloustuotteista, joiden arvo oli riippuvainen markkinatilanteesta. Esimerkiksi Suuri lama 1920-luvulla johti niin maanomistajien, kuin työläistenkin köyhtymiseen.
Väestö

Arabit muodostivat Sansibarin sulttaanikunnan yläluokan. Muita väestönryhmiä olivat intialaiset, joita saapui maahan kauppiaiksi. 1870-lukuun mennessä heitä oli maassa yli 3 000. Kauppiaita tuli myös esimerkiksi Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta, Saksasta, Ranskasta ja Portugalista. Maan ensimmäisten vaalien aikaan vuonna 1957 Sansibarilla asui lisäksi 25 000 rekisteröityä Afrikan mannermaalta tullutta siirtolaista. Maan afrikkalainen väestönosa jakaantui Shirazi-termillä kutsuttuihin varhaisista asukkaista polveutuviin, sekä orjista ja heidän jälkeläisistään polveutuviin. Sulttaanin vartiosto koostui balucheista. Laajemmin afrikkalaistaustaiset lukeutuivat swahileihin, joka on löyhästi määritelty termi Itä-Afrikan rannikon etnisille ryhmille. Heitä yhdistää swahilin kieli, johon on tullut vaikutteita esimerkiksi arabiasta ja persiasta. Kielen tarkempi syntyhistoria on kuitenkin epäselvä. Kieltä käyttivät niin varsinaiset swahilit kuin paikalliset arabikauppiaatkin ja nykyisin se on laajalle levinnyt kieli Tansaniassa, Keniassa ja Ugandassa. Kieli levisi etenkin sansibarilaisten kauppareittien mukana.
Suurin osa arabeista ja swahileista seurasi sunnalaisuuden shafi'ilaista koulukuntaa, kun taas omanilaistaustaiset hallitsijat seurasivat ibadilaisuutta. Intialaiset jakaantuivat muslimeihin, hindulaisiin, sikheihin ja zarathustralaisuutta harjoittaneisiin parseihin. Intialaiset muslimit harjoittivat sunnalaisuutta, kaksitoistašiialaisuutta ja ismailismia. Swahilien harjoittamaan islamiin oli sekoittunut piirteitä perinteisistä uskoista.
Luettelo Sansibarin sulttaaneista

| Sulttaani | Sulttaani | Valtakausi | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Said bin Sultan | 1806–1856 | Omanin sulttaani. |
|  | Maijid bin Said | 1856–1870 | Ensimmäinen erillisen Sansibarin sulttaanikunnan hallitsija. |
|  | Bargash bin Said | 1870–1888 |  |
|  | Khalifa bin Said | 1888–1890 |  |
|  | Ali bin Said | 1890–1893 |  |
|  | Hamid bin Thuwayn | 1893–1896 |  |
|  | Khaled bin Thuwain | 1896 | Piti hallussaan sulttaanin arvoa vain muutaman päivän. |
|  | Hamad bin Thuwaini | 1896–1902 |  |
|  | Ali bin Hamud | 1902–1911 |  |
|  | Khalifa bin Harub | 1911–1960 |  |
|  | Abdullah bin Khalifa | 1960–1963 |  |
|  | Jamshid bin Abdullah | 1963–1964 | Sansibarin viimeinen sulttaani. |
Omanin sulttaani Said bin Sultan.
Orjapoika Sansibarilla 1890-luvun paikkeilla.
Sansibarin sulttaanikunnan postimerkki, jonka päälle on leimattu sanat Jamhuri 1964 eli Tasavalta 1964.
Sulttaani Barghash bin Saidin rakennuttama vuonna 1883 valmistunut Beit al-Ajaib.
Michal Doležal

Michal Doležal vuonna 2020.
Michal Doležal (s. 11. maaliskuuta 1978 Jablonec nad Nisou) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla ASC Dukla Libereciä.
Doležal kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa vuonna 1996 ja saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksensa Zakopanen suurmäen kisasta 1999, jossa hän oli seitsemäs. Hän sijoittui Naganon olympialaisissa 1998 suurmäen kahdeksanneksi ja oli mukana maansa seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa, jonka lisäksi hän oli jaetulla yhdennellätoista sijalla normaalimäessä. Doležal oli Lahden MM-kisoissa 2001 suurmäen joukkuekisassa Tšekin seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa ja sai kuudennen sijoituksen normaalimäen joukkuekilpailusta. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kilpailuissa oli 31. tila, jonka hän saavutti normaalimäessä sekä vuoden 1999 kisoissa että suurmäessä kahta vuotta myöhemmin. Doležal oli mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, joissa hän muun muassa hyppäsi suurmäen joukkuemäessä, jossa Tšekki oli kahdestoista. Hän kilpaili myöhemmin Continental Cupissa, jossa hän oli mukana vuoteen 2007 saakka.
Michal Horáček

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tampere 2001 | viesti |  |
Michal Horáček (s. 4. heinäkuuta 1977) on tšekkiläinen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa seuratasolla ruotsalaista Södertälje Nykvarn Orienteringia.
Horáček voitti viestipronssia MM-kisoissa Tampereella 2001 yhdessä Michal Jedličkan, Radek Novotnýn ja Rudolf Ropekin kanssa. Hänellä on myös kulta- ja hopeamitalit nuorten MM-viesteistä vuosilta 1996–1997.
Henkilökohtaisissa kilpailuissa Horáček on sijoittunut MM-kisoissa parhaimmillaan 14:nneksi keskimatkalla vuonna 1999 Skotlannissa.
Mieletön rakkaus

Mieletön rakkaus voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Mieletön rakkaus (Possessed), elokuva vuodelta 1947
Mieletön rakkaus (Endless Love), elokuva vuodelta 1981.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mieletön rakkaus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michal Ivan

| Michal Ivan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1999 (ikä 24) Žiar nad Hronom, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Pardubice
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  HKm Zvolen (SloEL)
Michal Ivan (s. 18. marraskuuta 1999 Žiar nad Hronom) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Pardubicessa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Ivan teki pääsarjadebyyttinsä Zvolenin riveissä vasta 15-vuotiaana kaudella 2015–2016.
Metriacanthosauridae

| Metriacanthosauridae |
| --- | --- |
 Metriacanthosaurus
 Keskijurakausi - Varhaisliitukausi 175,6–135 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Carnosauria
Yläheimo::  †Allosauroidea
Heimo::  †Metriacanthosauridae  Paul, 1988
Synonyymit
 Sinraptoridae Currie & Zhao, 1993 
Alaryhmät
 †Yangchuanosaurus  †Xuanhanosaurus  †Metriacanthosaurinae †Metriacanthosaurus  †Shidaisaurus  †Siamotyrannus  †Sinraptor 
Katso myös
   Metriacanthosauridae Wikispeciesissä   Metriacanthosauridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metriacanthosauridae (aikaisemmin Sinraptoridae) on sukupuuttoon kuollut petodinosaurusten heimo, joka oli läheistä sukua Allosauridaelle. Jälkimmäisistä poiketen tämän heimon lajit kantoivat päätään korkeammalla ja olivat mahdollisesti aktiivisempia saalistajia. Suurin osa fossiileista on löydetty Kiinasta.
Fylogenia

Kladogrammi Carrano et al. (2012) tutkimuksen pohjalta:
Mattias Bjärsmyr

Mattias Bjärsmyr vuonna 2008.
Nils Erik Mattias Bjärsmyr, (s. 3. tammikuuta 1986) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän palasi kesäkuussa 2020 IFK Göteborgiin, jota hän edusti aiemmin kausilla 2005–2008 ja 2012–2017. Hän on pelannut myös Kreikassa, Norjassa ja Turkissa.
Bjärsmyr on pelannut Ruotsin nuorisomaajoukkueissa ja toiminut joukkueiden kapteenina. Hän pelasi täydet minuutit Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009, jolloin Ruotsi selviytyi välieriin ja hävisi niissä rangaistuspotkukilpailun tuloksena Englannille.
Bjärsmyr on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kolme ottelua: tammikuussa 2008 Costa Ricaa ja Yhdysvaltoja sekä tammikuussa 2009 Meksikoa vastaan.
Satu Miettinen (professori)

Satu Miettinen (s. 1972) on taiteiden tiedekunnan dekaani (2018–) ja palvelumuotoilun professori (2016–) Lapin yliopistossa. Hän on toiminut myös taideteollisen muotoilun professorina vuosina 2011–2016. Hänen palvelumuotoilun oppituolinsa on ensimmäisiä Suomessa. Satu Miettinen on kehittänyt aktiivisesti palvelumuotoilun opetusta ja tutkimusta. Hänen opetuksensa ja tutkimuksensa keskittyvät palvelumuotoilun, teollisen muotoilun, käyttäjäkeskeisen suunnittelun ja taiteellisen tutkimuksen alueille.
Miettisen toimittamat julkaisut "Palvelumuotoilu – Uusia menetelmiä käyttäjätiedon hankkimiseen ja hyödyntämiseen"  ja "An Introduction to Industrial Service Design" sekä Mikko Koiviston kanssa toimitettu "Designing Services with Innovative Methods" ovat ensimmäisiä palvelumuotoilun perusteoksia. Satu Miettinen on ohjannut lukuisia palvelumuotoilun väitöskirjoja ja pro gradu -tutkielmia.
Satu Miettinen on toiminut useissa kansallisissa ja kansainvälisissä asiantuntijatehtävissä muun muassa Valtion tarkastusviraston tieteellisessä toimikunnassa ja useissa Valtionvarainministeriön toimikunnissa. Miettinen toimii kansainvälisen taiteen ja muotoilun koulutuksen ja tutkimuksen järjestön Cumulus Association ry:n hallituksessa rahastonhoitajana vuosina 2022–2024.
Tutkimustoiminta

Parhaillaan Miettinen johtaa Business Finlandin rahoittamaa Empathy Business -tutkimushanketta (2023–2024). Satu Miettinen johti Euroopan komission Horizon 2020 Transformation -ohjelman rahoittamaa Acting on the Margins: Arts as Social Sculpture (AMASS) tutkimuskonsortiota (2020-2022) sekä kansainvälisestä Trans-Atlantic Platform -ohjelmasta Suomen Akatemian rahoitamaa SeeYouth -tutkimuskonsortioita (2020–2021). Satu Miettinen johtaa myös Palvelumuotoilun "Co-Stars" -tutkimusryhmää.
Satu Miettinen on toiminut vastuullisena johtajana useassa Tekesin rahoittamassa tutkimushankkeessa, muun muassa HYMY (2008–2010), PALMU (2010–2011), Tunteesta arvoa (2013–2014), HumanSee (2015–2016). Hän on ollut mukana toteuttamassa DIMECC N4S tutkimusohjelmaa (2014-2017). Hän johti Horizon 2020 -ohjelman rahoittamaa PARTY Participatory Design with Youth -hankkeen tutkimuskonsortiota 2015–2019. Hankkeen partnerit ovat Etelä-Afrikasta, Namibiasta, Italiasta ja Englannista.
Satu Miettinen on julkaissut kattavasti palvelumuotoilusta, käytäntölähtöisestä muotoilun tutkimuksesta sekä monimutkaisten kokonaisuuksien muotoilusta. Hän on julkaissut useita teoksia Routledge-kustantamon kanssa.
Tutkimustoiminta > Taiteellinen tutkimus

Satu Miettinen on johtanut Koneen säätiön rahoittamaa taiteellisen tutkimuksen projektia Naisia maailman laidalla (2016–2017). Hanke pohti marginaalin tematiikkaa taiteellisen työskentelyn avulla Venäjällä, Australiassa ja Suomen Lapissa.
Taiteellinen toiminta

Satu Miettinen on valtakunnallisen monitaidejärjestö Muu ry:n jäsen sekä Valokuva- ja mediataideyhdistys Valmed ry:n jäsen. Hän on myös Ornamo ry:n Teolliset muotoiljat TKO jäsen. Hän toimi Taiteen edistämiskeskuksen Taiteen moninaisuuden toimikunnan jäsenä (2019–2022). Hänen taiteellinen toimintansa liittyy ekofeministiseen, performanssia hyödyntävään valokuvaan ja sosiaalisesti sitoutuneeseen yhteisötaiteeseen. Yhteisötaiteessa hän hyödyntää tekstiilimateriaaleja ja installaatiota ilmaisumuotona.
Satu Miettisen viimeaikaista valokuvatuotantoa on osallistuminen Suojelija, Sovittelija ja Karisma valokuvasarjalla Valmed ry:n Kaiken muutos yhteisnäyttelyyn, joka oli esillä Värinä galleriassa Rovaniemellä 3.–20.12.2019, VB valokuvakeskuksella Kuopiossa 18.1.–17.3.2010 ja Allterations -nimellä Centrala, Art Space -näyttelytilassa Birminghamissa Englannissa 7.11.–18.12.2020. Hän osallistui Suojelija ja Karisma teoksilla myös Visual Catalysts -näyttelyyn, joka oli osa Backlight 2020 Photo Festivalia, Kulttuuritalo Laikun Gallery and Studio -tilassa Tampereella 26.9.–18.10.2020.
Satu Miettinen kuuluu Poetic Peripheries -työryhmään. Ryhmän näyttelyt pohtivat sukupuoleen ja tilaan liitettäviä merkityksiä video- ja valokuvataiteen sekä muotitaiteen avulla. Teoskokonaisuudet käsittelevät muun muassa muuttuvia identiteettejä, ihmisen ja luonnon suhdetta sekä tiloihin liittyvää turvaa ja turvattomuutta. Ryhmän Rajamailla näyttely on kiertänyt Port Pierien Regional Galleryssä 21.12.2019–26.1.2020 sekä Kemin taidemuseolla 18.1.–8.3.2020.
Satu Miettinen on toiminut pitkään namibialaisten ja eteläafrikkalaisten paikallisten yhteisöjen kanssa monissa käsityötä ja muotoilua kehittävissä projekteissa kuten ”Opuwo-Helsinki-Opuwo” (2002), ”Kwaata-Kosketus” (2004), ”Potentials - design in the field” (2006–2007). Hän on toiminut Katutura -työryhmän jäsenenä. Työryhmä on toteuttanut yhteisölähtöisiä taide- ja muotoiluprojekteja vuodesta 2010. ”Lost in Katutura” (2010–2012) ja ”My Dream World” (2013–2015). Projekteihin on liittynyt näyttelyitä muun muassa Suomen käsityön museolla, Helinä Rautavaaran museolla, Kulttuurien museolla, Arktikumissa, Kirjasto 10:ssä, Namibian kansallisgalleriassa ja Kapkaupungin City Hallin Attic -näyttelytilassa. ”Lost in Katutura”, ”Kaupungissa vai maalla?” ja ”Itsepäinen shakaali seikkailee” -näyttelyt olivat osana World Design Capital Helsinki 2012 -vuoden virallista ohjelmaa. ”My Dream World” -hanke oli vastaavasti osana World Design Capital Cape Town 2014 -vuoden virallista ohjelmaa.
Mežduretšje

Mežduretšjen kunta Kuolan piirin kartalla
Mežduretšje (ven. Междуре́чье) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Kuolan piirissä Murmanskin alueella, Murmanskin kaupunginsta ja Kuolanvuonosta länteen.  Mežduretšje sijaitsee Petsamoon ja Norjan rajalle johtavan M18-valtatien  varrella. Kunnan asukasluku  oli 2 503 henkeä (vuonna 2010).
Asutuskeskukset

Kunnan keskustaajama Mežduretšje sijaitsee 24 km piirikeskuksesta Kuolasta luoteeseen. Kunnan muut asutuskeskukset ovat Minkino ja Mišukovo Kuolanvuonon rannalla sekä läntisempi Kilpjavr.
Michel Djotodia

Michel Djotodia vuonna 2020.
Michel Djotodia (s. 1949) on poliitikko ja kapinallisjohtaja Keski-Afrikan tasavallasta. Maaliskuussa 2013 hän kaappasi vallan Séléka-joukkojen tuella. Alueelliset johtajat ovat tunnustaneet hänet siirtymäkauden johtajaksi mutta eivät suo hänelle presidentin arvoa. Djotodia on ensimmäinen muslimi kristillisenemmistöisen maansa valtionpäämiehenä. Djotodia lupasi valtaan noustessaan palauttaa maahan järjestykset ja järjestää vaalit 18 kuukauden kuluttua. Hän lupasi myös, että ei itse asetu ehdolle.
Djotodia opiskeli taloustiedettä Neuvostoliitossa. Hän työskenteli presidentti Ange-Félix Patassén hallinnossa ennen kuin François Bozizé syrjäytti tämän.
Mekanismin suunnittelu

Mekanismin suunnittelu on taloustieteen osa-alue, jolla sovelletaan peliteorian menetelmiä. Mekanismin suunnittelun tavoitteena on luoda säännöt pelille, jolla saavutetaan haluttu lopputulos. Voidaan esimerkiksi suunnitella huutokauppa, jonka avulla saadaan järjestäjän kannalta paras ostaja. Mekanismin suunnittelun ideana on luoda järjestelmä, joka luo pelaajille kannustimet toimia suunnittelijan tavoitteiden mukaan. Ala liittyy läheisesti myös sopimusteoriaan.
Mekanismin suunnittelun teoria on pääosin taloustieteen tutkijoiden kehittämää, mutta alaa tutkivat myös matemaatikot, tietotekniikan sekä sähkötekniikan tutkijat.
Nobelin taloustieteen palkinto myönnettiin vuonna 2007 mekanismin suunnittelun teorian perusteiden kehittämisestä Leonid Hurwiczille, Eric Maskinille ja Roger Myersonille.
Mekan nosturionnettomuus

Mekan Suurmoskeijan laa­jen­nus­pro­jek­tin nos­tu­rei­ta. Ku­van nos­tu­rit ovat tyy­pil­tään sa­man­lai­sia kun kaa­tu­nut nosturi.
Mekan nosturionnettomuus tapahtui Saudi-Arabian Mekassa 11. syyskuuta 2015. Masjid al-Haramin moskeijan laajennustyömaalla käytetty nosturi kaatui perjantairukousten aikaan moskeijan katon läpi surmaten ainakin 107 ihmistä.
Mekaaniset hiukkaset

Mekaaniset hiukkaset ovat ilmakehässä olevia hiukkasia, jotka vaikuttavat ihmisen terveyteen vain fysikaalisesti eivätkä kemiallisesti. Suurimmat hiukkaset kuten katupöly ja sumu (4,7–10,0 µm) jäävät jo nenään ja nieluun, eivätkä pääse vahingoittamaan keuhkoja. Pienhiukkaset (1,0–100nm) kulkeutuvat keuhkorakkuloihin asti. Näitä hiukkasia tulee muun muassa tupakansavussa, liikenteestä. Myös virukset ovat tätä kokoluokkaa.
Mark 15 -ydinpommi

Mark 15 -ydinase
Mark 15 -ydinpommi eli Mk-15 oli 1950-luvulla käytössä ollut varhainen vetypommi. Se oli ensimmäinen kohtalaisen kevyt yhdysvaltalainen lämpöydinase (noin 3 450 kg). Sitä tuotettiin alkaen 1955, ja 1 200 asetta valmistettiin ennen tuotannon lopettamista 1957. Mark 15 -malli oli palveluskäytössä vuosikymmenen ajan 1955–1965.
Aseesta oli kolme varianttia: Mod 1, Mod 2 ja Mod 3. Operaatio Castlen ydinkokeissa räjäytetty Mark 15 Mod 1 räjähti 1,69 megatonnin voimalla. Operaatio Redwingissä käytetty Mark 15 Mod 2 (TX-15-X1) oli voimakkuudeltaan 3,8 megatonnia. Tämä oli myös maailman ensimmäinen lentokoneesta pudotettaessa räjäytetty vetypommi.
Mark 15 oli Teller–Ulam-konstruktiota käyttävien nykyisten lämpöydinaseiden edeltäjä siinä mielessä, että sen sekundäärinen fuusio-osa oli suurimmalta osaltaan HEU-materiaalia (engl. Highly Enriched Uranium, ks. uraanin väkevöinti) Sen sisällä oli fuusiopolttoainetta, mutta suurin osa aseen tehosta tuli HEU-materiaalin fission seurauksena. Myös ydinfuusion tuottamat neutronit osallistuivat HEU-kuoren fissioon.
W15-ydinkärki

Ohjuksen taistelukärki -variantti Mark 15 -aseesta, W15-ydinkärki, suunniteltiin 1950-luvun alkupuoliskolla, mutta tämä projekti lopetettiin kesken keväällä 1957. Sitä suunniteltiin käytettäväksi SM-62 Snark -ohjuksessa, mutta lopulta siihen valittiin W39-ydinkärki.
Kadonnut ydinase

Helmikuun 5. päivä 1958 salaisella harjoituslennolla ollut Boeing B-47 Stratojet törmäsi toista tehtävää suorittamassa olleen F86-hävittäjälentokoneen kanssa ilmassa ja tämän seurauksena Mark 15 -ydinase putosi mereen Georgian rannikolla, lähellä Savannahia. Joidenkin lähteiden mukaan pommi oli pudotessaan toimintakuntoinen. Armeijan virallisen selonteon mukaan aseessa ei ollut kuitenkaan pommin plutoniumydintä, joten se ei olisi voinut saada aikaan ydinräjähdystä. Pommia ei koskaan löydetty ja sen arvellaan olevan edelleen hautautuneena merenpohjan hiekkakerrokseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark 15 -ydinpommi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mark 15 nuclear bomb
Käännös suomeksi
Međugorje

| Međugorje |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa
 Međugorje
 Koordinaatit: 43°12′0″N, 17°41′0″E 
Valtio:  Bosnia ja Hertsegovina
Entiteetti:  Federaatio
Kantoni:  Hertsegovina-Neretva
Kunta:  Čitluk
Korkeus:  158 m
Väkiluku (2013):  2 265
 
 www.medugorje.ba 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Međugorje on pieni kaupunki Bosnia ja Hertsegovinassa Čitlukin kunnan alueella. Se sijaitsee Hertsegovinan alueella lähellä Kroatian rajaa. Kaupungissa oli vuoden 2013 väestönlaskennassa noin 2 270 asukasta, joista lähes 99 prosenttia oli kroaatteja. Kaupunki tunnetaan katolisena pyhiinvaelluskohteena. Neitsyt Marian sanotaan ilmestyneen siellä kuudelle lapselle ensimmäistä kertaa 24. kesäkuuta ja 25. kesäkuuta 1981. Vaikka monet katolilaiset uskovat ilmestykseen, katolinen kirkko ei virallisesti ole vahvistanut ihmettä.
Tunnettu Međugorjen asukas on tennistähti Marin Čilić.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Međugorje Wikimedia Commonsissa
Medjugorje.hr (englanniksi)
Mary.tv (englanniksi)
Michel Duchaussoy

| Michel Duchaussoy |
| --- | --- |
 Michel Duchaussoy (2009)
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1938 Valenciennes, Ranska
Kuollut: 13. maaliskuuta 2012
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michel Duchaussoy (29. marraskuuta 1938 Valenciennes, Ranska – 13. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen näyttelijä. Hän näytteli yli sadassa elokuvassa, monissa televisiotuotannoissa ja myös teatterissa.
Duchaussoy opiskeli Lillessä ja sen jälkeen konservatoriossa Pariisissa. Hän oli kiinnitettynä Comédie-Françaiseen 1964–1984.
Duchaussoyn ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1962 yhdysvaltalaisessa sotaelokuvassa Atlantin valli murtuu, jossa hänellä oli pieni sivurooli. Televisiossa hän esiintyi ensimmäisen kerran 1965 ranskalaisessa televisioversiossa David Copperfieldista. Läpimurtonsa hän teki 1969, jolloin hän näyttelijä pääosaa Charlesia Claude Chabrolin trillerissä Tämän miehen on kuoltava.
Duchaussoy oli ehdokkaana ranskalaisen César-palkinnon saajaksi 1991 sarjassa paras miessivuosa roolistaan Louis Mallen ohjaamassa elokuvassa Milou toukokuussa (1990).
Meža

| Meža |
| --- | --- |

Alkulähde:  Olševa, Karavankit
Laskupaikka:  Drava, Dravograd
Maat:   Itävalta  Slovenia
Pituus:  43 km
Alkulähteen korkeus:  1280 m
Valuma-alue:  543 km²
Meža vuonna 1961.
Meža (saks. Mieß) on Itävallassa alkava joki, joka laskee Dravajokeen Sloveniassa. Mežan pituus on 43 kilometriä, josta kilometri Itävallassa ja 42 kilometriä Sloveniassa. Ledavan lähdekorkeus on 1 280 metriä, ja se yhtyy Dravaan 335 metriä merenpinnan yläpuolella. Mežan valuma-alue on 543 neliökilometriä. Mežalla on yksi merkittävä sivujoki, Mislinja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meža Wikimedia Commonsissa
Slovenian hydrologia
| --- | --- |
Joet:   Bistrica  Bolska  Dragonja  Drava  Dravinja  Dreta  Framski potok  Gradaščica  Hudinja  Idrijca  Iška  Kamniška Bistrica  Kokra  Kolpa  Krka  Lahinja  Ledava  Ljubljanica  Ložnica  Meža  Mirna  Mislinja  Mur  Oplotniščica  Paka  Pesnica  Pivka  Poljanska Sora  Polskava  Pšata  Radulja  Reka  Sava  Sava Bohinjka  Savinja  Ščavnica  Selška Sora  Sora  Sotla  Soča  Temenica  Tržič Bistrica  Vipava  Voglajna 
Kosket:   Božna  Davščica  Glinščica  Kobilje  Nadiža  Rak 
Vesiputoukset:   Javornik  Rinka 
Järvet:   Bled  Bohinj  Cerknica  Gradišče  Črno  Kreda  Palčje  Ptuj  Trboje  Žovnek  Divje 
Kosteikot:   Ljubljanan suomaa  Sečovljen suolakentät  Škocjanin luolat 
Meri:  Adrianmeri
Laaksot::   Logar  Radovna  Rakov Škocjan  Trenta  Triglav  Tuhinj  Vipava  Ylä-Sava 
Kanjonit ja rotkot:   Bledin rotko  Iškan rotko  Pekelin rotko
Mekanismi (tekniikka)

Pihdit
Mekanismi on toistensa suhteen liikkuvien osien yhdistelmä, joka saa aikaan tai välittää liikkeen, esimerkiksi pihtien tai vivun mekanismi. Pantografin mekanismi mahdollistaa piirroksien tai karttojen kopioimisen muuttaen samalla mittakaavaa.