stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
My Stealthy Freedom
Reaktiot

Sedigheh Karimi, Melbournen yliopiston tutkija väitti vuonna 2014, että virtuaalinen ympäristö, kuten My Stealthy Freedom, tarjoaa mahdollisuuksia itsenäiselle edustukselle ja uusien identiteettien käyttöönotolle.  Gholam Khiabany, Lontoon yliopiston Goldsmiths- median ja viestinnän osaston johtaja, on kiitollinen Alinejadin kampanjasta  samoin kuin Victoria Tahmasebi-Birgani, naisten ja sukupuoliopintojen professori Toronton yliopistossa. Vuonna 2015 ihmisoikeuksia ja demokratiaa käsittelevä Geneven huippukokous antoi Alinejadille naisten oikeuksia koskevan palkinnon.
Kesäkuun alussa 2014 Iranin valtion televisio esitteli tarinan, jonka mukaan Masih Alinejad oli huumeiden aiheuttamassa hallusionaatiomaisessa tilassa kun hän poisti vaatteensa ja kolmesta miestä raiskasi hänet poikansa edessä.   Alinejad sanoi, että tarina on väärä.
Morsiamen isä (vuoden 1991 elokuva)

| Morsiamen isä> Father of the Bride |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Charles Shyer
Käsikirjoittaja:  Charles Shyer Nancy Meyers Frances Goodrich Albert Hackett
Perustuu:  vuoden 1950 elokuvaan
Tuottaja:  Carol Baum Nancy Meyers Howard Rosenman
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Richard Marks
Pääosat:  Steve Martin Diane Keaton Kimberly Williams Martin Short
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  Touchstone Pictures Netflix Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   20. joulukuuta 1991  20. maaliskuuta 1992
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 dollaria
Tuotto:  89 325 780 dollaria
Seuraaja:  Father of the Bride Part II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Morsiamen isä (engl. Father of the Bride) on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Charles Shyerin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Steve Martin, Diane Keaton, Kimberly Williams ja Martin Short. Elokuva on uudelleenfilmatisointi Vincente Minnellin vuoden 1950 samannimisestä elokuvasta.
Elokuva on sijalla 92 yhdysvaltalaisen kaapelitelevisioverkko Bravon valitsemien sadan hauskimman elokuvan joukossa.[lähde? ]
Elokuvan jatko-osa Father of the Bride Part II sai ensi-iltansa vuonna 1995.
Juoni

George Banks (Steve Martin) on keskiluokkainen perheenpää, jolla on oma urheilukenkiä valmistava yritys San Marinossa, Kaliforniassa. Georgen 22-vuotias tytär Annie (Kimberly Williams) aikoo mennä naimisiin Bryan MacKenzien (George Newbern) kanssa, joka on Bel-Airissa asuvan yläluokkaisen pariskunnan ainoa poika. Annie ja Bryan ovat päättäneet mennä naimisiin, vaikka ovat tunteneet toisensa vasta kolme kuukautta. George ei osaa kuvitella elämää ilman Annieta, joten hän päättää lujasti tehdä tulevista häistä niin epämukavat kuin mahdollista (varsinkin, kun kuulee häiden maksavan 250 dollaria per vieras). Georgen vaimo Nina (Diane Keaton) puolestaan yrittää saada miehensä olemaan iloinen Annien puolesta. Lopulta häät päätetään järjestää Banksien kotona, ja niitä varten palkataan omalaatuinen hääsuunnittelija nimeltä Franck (Martin Short). Sillä välin George yrittää totutella ajatukseen, että Anniesta on tullut aikuinen, jolla on oma elämä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Martin  | … |  George Banks   |
|  Diane Keaton  | … |  Nina Banks   |
|  Kimberly Williams  | … |  Annie Banks   |
|  Kieran Culkin  | … |  Matty Banks   |
|  George Newbern  | … |  Bryan MacKenzie   |
|  Martin Short  | … |  Franck Eggelhoffer   |
|  B. D. Wong  | … |  Howard Weinstein   |
|  Peter Michael Goetz  | … |  John MacKenzie   |
|  Kate McGregor-Stewart  | … |  Joanna MacKenzie   |
|  Eugene Levy  | … |  Laulaja koelauluissa   |
|  Sarah Rose Karr  | … |  Nuori Annie Banks   |
Aiheesta muualla

Morsiamen isä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Morsiamen isä Box Office Mojossa (englanniksi)
Morsiamen isä Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Morsiamen isä Metacriticissä (englanniksi)
Mora

| Mora |
| --- | --- |
 Taustalla Moran kirkko, etualalla Pyhää Mikaelia ja lohikäärmettä esittävä patsas.
 Mora
 Koordinaatit: 61°0′17″N, 14°32′21″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Moran kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  12,36 km²
Väkiluku:  10 896
 – Väestötiheys:  881,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mora on samannimisen Moran kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Taalainmaan läänissä ja Taalainmaan historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 10 896 asukasta.
Mora oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala. Vuosina 1908–1958 kauppalan nimi oli Morastrand.
Väestönkehitys

| Moran taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 6 032 | 6 032 |
| 1965 | 1965 |    | 6 930 | 6 930 |
| 1970 | 1970 |    | 7 891 | 7 891 |
| 1975 | 1975 |    | 8 772 | 8 772 |
| 1980 | 1980 |    | 10 107 | 10 107 |
| 1990 | 1990 |    | 10 875 | 10 875 |
| 1995 | 1995 |    | 11 224 | 11 224 |
| 2000 | 2000 |    | 10 797 | 10 797 |
| 2005 | 2005 |    | 10 940 | 10 940 |
| 2010 | 2010 |    | 10 896 | 10 896 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mora kasvoi yhteen Önan kanssa vuonna 1965 ja Kråkbergin kanssa 1970.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mora Wikimedia Commonsissa
Taalainmaan läänin kuntien keskustaajamat
Mouscron

Mouscronin keskustori
Mouscron on kaupunki Hainaut’n provinssissa Valloniassa Belgiassa. Vuonna 2018 siellä asui 58 234 asukasta
Mouscronissa käytiin vuonna 1794 Ranskan ja Itävallan välillä ensimmäisen liittokunnan sotaan kuuluva Mouscronin taistelu.
Aiheesta muualla

http://www.visitmouscron.be/
https://www.mouscron.be/fr
Nikolai Goc

| Nikolai Goc |
| --- | --- |
 Nikolai Goc vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Calw, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2021
Seurat:  Schwenninger Wild Wings   Wölfe Freiburg   Hannover Scorpions   Fischtown Pinguins   Adler Mannheim   Bietigheim Steelers
Nikolai Goc (s. 17. kesäkuuta 1986 Calw, Saksa) on saksalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Goc pelasi koko uransa Saksassa. Hänellä on kaksi jääkiekkoilevaa veljeä, Marcel ja Sascha.
Naamiokaijanen

| Naamiokaijanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Kaijaset Agapornis
Laji::  personatus
Kaksiosainen nimi
 Agapornis personatus  Reichenow, 1887 
Synonyymit
 Agapornis personata 
Katso myös
   Naamiokaijanen Wikispeciesissä   Naamiokaijanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamiokaijanen, aikaisemmalta nimeltään mustapääpapukaija (Agapornis personatus) on lemmikkilintuna suosittu vihreä kaijalaji. Sitä esiintyy luonnossa Afrikassa Tansaniassa ja vieraslajina Burundissa ja Keniassa. Linnun posket ovat mustat ja alaselkä sinertävä. Rinta on kaijasella keltainen. Naamiokaijasen pituus on noin 16 senttiä. Laji viihtyy akaasiapensaissa avoimilla ruohomailla. Naamiokaijasen elinikä on yleensä 10 vuotta, mutta se voi elää vanhemmaksikin.
Aiheesta muualla

ITIS: Agapornis personatus (englanniksi)
Nighthawk

Nighthawk tarkoittaa seuraavia asioita:
F-117A Nighthawk, Yhdysvaltain ilmavoimien käyttämä kevyt pommikone
Nighthawk Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
Nighthawk, pistooli, paremmin tunnettu nimellä Desert Eagle
Gibson Nighthawk, sähkökitara
DC Comicsin lännensankari
Marvel Comicsin supersankari (suom. Yöhaukka), Puolustajat-ryhmän jäsen, alun perin analogia Batmanista
New York Times Building

| New York Times Building |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  New York, New York, Yhdysvallat
Rakennettu:  2004–2007
Käyttötarkoitus:  Toimistotilat
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Renzo Piano Building Workshop, FXFOWLE Architects
Tekniset tiedot
Kerroksia:  52
Hissien määrä:  32
Korkeus
Antenni:  318,82 m
Kattokorkeus:  227,38 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
New York Times Building eli New York Times Tower on pilvenpiirtäjä New York Cityn Manhattanin Midtownin alueella. Sitä käyttää pääasiallisesti viestintäyhtiö The New York Times Company. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 2003 ja se valmistui vuoden 2007 toisella neljänneksellä. Pilvenpiirtäjä yltää 319 metrin korkeuteen ja siinä on 52 kerrosta. Rakennuksen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehtitoimistot Renzo Piano Building Workshop ja FXFOWLE Architects. Sisätilat ovat Genslerin käsialaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New York Times Building Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
New Yorkin Laulumiehet
Aiheesta muualla

New Yorkin Laulumiesten levytyksiä Youtubessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:New Yorkin Laulumiehet
Käännös suomeksi
Mopsos

Mopsos (m.kreik. Μοψος, lat. Mopsus) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri tietäjän nimi.
Mopsos, argonautti

Mopsos oli Ampykoksen ja nymfi Khloriin poika, joka syntyi Thessaliassa. Hän oli Idmonin lisäksi toinen argonauttien joukossa olleista tietäjistä, joka oli saanut oppinsa Apollonilta. Mopsos osasi myös lintujen kielen. Hänen mainitaan osallistuneen muiden sankareiden joukossa Kalydonin metsästykseen.
Mopsoksen kerrotaan kuolleen Libyassa käärmeen puremaan astuessaan sen ensin sen hännän päälle. Käärme puolestaan oli saanut alkunsa gorgo Medeian irrotetusta päästä tippuneista veripisaroista Perseuksen lennettyä Pegasoksella alueen yli paluumatkallaan kohti kuningas Polydekteen hovia.
Mopsos, Manton ja Rhakioksen tai Apollon poika

Mopsos oli Manton, Teiresiaan täyttären, ja joko Rhakioksen tai itse Apollonin poika. Hänet tunnettiin erityisesti toimistaan Amfilokhoksen hovissa, jossa hänen ja Kalkhaan, toisen tietäjän, välille muodostui kilpailutilanne. Amfilokhoksen kysyttyä menestystään tulevassa sodassa, Kalkhas ennusti suurta voittoa, kun taas Mopsos kertoi tuloksena olevan ainoastaan katkeria tappioita. Amfilokhos seurasi Kalkhaan neuvoa, mutta seuraukset olivat juuri sellaiset kuin Mopsos oli kertonut. Myöhemmin tietäjät joutuivat keskinäiseen kilpailuun taidoistaan. Kalkhaan kysymykseen eräässä viikunapuussa olevien viikunoiden lukumäärästä Mopsos vastasi niitä olevan 10 001, ja tämän todettiin laskemisen jälkeen olevan totta. Mopsos puolestaan asetti Kalkhaalle kysymyksen, kuinka monta porsasta eräs emakko odotti, ja Kalkhas vastasi niitä olevan kahdeksan. Mopsos korjasi niitä olevan yhdeksän, ne kaikki olisivat uroksia ja kertoi vielä niiden syntymähetken. Kun näin myös tapahtui, Kalkhas tappiostaan murtuneena kuoli. Strabon tosin kertoo yhdestä versiosta, jossa Kalkhaan kysymys ei olisi alun perinkään koskenut viikunapuuta vaan emakkoa, ja tämän lisäksi toisesta, jossa Kalkhaan kuolema olisi johtunut oraakkelin ennustuksesta, että tämä kuolisi, kun hän kohtaisi parempansa.
Myöhemmin Amfilokhos perusti Mopsoksen kanssa Malloksen kaupungin. Amfilokhos purjehti kuitenkin takaisin kotimaahansa Argokseen Mopsoksen jäädessä hallitsemaan perustettua kaupunkia. Hän palasi takaisin Mallokseen vaatien joko kuninkuutta tai ylipapin asemaa. Mopsos ei kuitenkaan halunnut luovuttaa asemaansa, jolloin seuranneessa taistelussa molemmat saivat surmansa, ja heidät haudattiin Magarsa-vuoren juurelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mopsos Wikimedia Commonsissa
My Spy Family

| My Spy Family |
| --- | --- |

Tyyli:  Tilannekomedia
Kestoaika:  22 min.
Luoja(t):  Paul Alexander
Pääosissa:  Milo Twomey Natasha Beaumont Joe Tracini Alice Connor Ignat Pakhotin
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Boomerang  Cartoon Network
Esitetty:  1. syyskuuta 2007 – 2008
Jaksoja:  45
Tuotanto
Tuottaja(t):  Bernard Krichefski
Käsikirjoittaja(t):  Paul Alexander
Tuotantoyhtiö(t):  Kindle Entertainment  Warner Bros. Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
My Spy Family on brittiläinen Paul Alexanderin luoma televisiosarja, joka keskittyy Bannonin perheeseen, joilla on vahva salaisen agentin tausta. Perheen vanhemmat Dirk ja Talia olivat nuoruudessaan vihollis vakoojia, mutta rakastuivat ja menivät myöhemmin naimisiin. Nykyään heillä on kolme lasta Spike, Elle ja Boris, jotka ovat vanhempiensa myötä tutustuneet enemmän kuin tarkemmin vakoojien tekniikoihin ja laitteisiin.
Sarjaa esitettiin ensi kerran 1. syyskuuta 2007 Britanniassa ja Suomessa maksullisella Cartoon Networkilla 10. tammikuuta 2008.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Milo Twomey  | … |  Dirk Bannon   |
|  Natasha Beaumont  | … |  Talia Bannon   |
|  Joe Tracini  | … |  Spike Bannon   |
|  Alice Connor  | … |  Elle Bannon   |
|  Ignat Pakhotin  | … |  Mr. Vong   |
|  Vas Blackwood  | … |  Des   |
|  Richard Sargent  | … |  Travis Mitchel   |
|  Cascade Brown  | … |  Donna   |
|  Kirsty Leigh Porter  | … |  Marcy   |
Aiheesta muualla

Sarjan virtuaalinen studio (Arkistoitu – Internet Archive)
Neslenibba

Neslenibba
Neslenibba nähtynä Nordfjordin vuonon vastarannalta elokuussa 2008.
| --- | --- |
Sijainti:  Sognin ja Fjordanen lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 359 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Neslenibba on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Oldedalenin laakson varrella, Strynin kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 359 metriä. Se sijaitsee itäpuolelle jäävän Sundsdalenin ja läntisemmän Oldedalenin laakson välissä.
Nighthawks (maalaus)

| Nighthawks |
| --- | --- |

Nimi:  Nighthawks
Tekijä:  Edward Hopper
Valmistumisvuosi:  1942
Taiteenlaji:  realismi
Teostyyppi:  maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  84,1  cm
Leveys:  152,4  cm
Kokoelma:  Art Institute of Chicago
Sijainti:  Art Institute of Chicago
Nighthawks (suomennettu joskus Yökyöpelit) on yhdysvaltalaisen Edward Hopperin maalaus vuodelta 1942. Se on Hopperin kuuluisin teos ja ikoniseksi muodostunut osa amerikkalaista kulttuuria.
Realistinen maalaus esittää yökahvilan kolmea asiakasta suurten ikkunoiden läpi nähtyinä. Ympärillä on hiljainen ja autiolta vaikuttava kaupunki. Monien muiden Hopperin maalausten tavoin Nighthawks kuvaa ihmisten eristyneisyyttä ja yksinäisyyttä. Kahvilan kolme asiakasta ovat yksinäisen, passiivisen ja hiljaisen näköisiä. Maalauksen sommitelma muodostuu yksinkertaisista pysty- ja vaakasuorista muodoista, jotka korostavat ympäristön kolkkoutta. Voimakkaat värit korostavat kahvilan sisältä tulvivan kirkkaan loistevalon vaikutusta ja kontrastia suhteessa ympäröivään pimeyteen. Maalauksessa on nähty myös maailmansodan ahdistuksen aikaan liittyvää vertauskuvallisuutta, vaikka Hopper torjuikin kaikki yritykset selittää hänen töitään yhteiskunnallisiksi vertauskuviksi. Hän tosin myönsi, että Nighthawks saattoi tiedostamattomalla tasolla kertoa suurkaupungin asukkaiden yksinäisyydestä.
Nighthawks saattaa sisältää viittauksia eräisiin toisiin Hopperin tunnettuihin töihin. Esimerkiksi taustalla näkyvät rakennukset ovat samantapaisia kuin Hopperin aiemmassa maalauksessa Varhain sunnuntaiaamuna. Hopperin mukaan maalauksen näkymän innoittajana toimi eräs New Yorkin Greenwich Villagessa Greenwich Avenue -kadun kulmauksessa sijainnut ravintola. Ravintolan nimeä ei tiedetä. Maalauksen yläosassa lukeva ”Phillies” on samannimisen sikarimerkin mainos. Maalauksessa tiskin takana vierekkäin istuvat mies ja nainen on tehty muistuttamaan Hopperia itseään sekä hänen vaimoaan.
Öljymaalauksen leveys on 152,4 senttimetriä ja korkeus 84,1 senttimetriä. Sen on omistanut Chicagossa toimiva Art Institute of Chicago -taidemuseo teoksen valmistumisvuodesta lähtien.
Amerikkalaisessa populaarikulttuurissa Nighthawks-maalauksesta on tehty lukemattomia parodioita.
Nesiota elliptica

| Nesiota elliptica |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Rosales
Heimo::  Paatsamakasvit Rhamnaceae
Suku::  Nesiota  Hook.f.
Laji::  elliptica
Kaksiosainen nimi
 Nesiota elliptica  (Roxb.) Hook.f. 
Synonyymit
 Phylica elliptica Roxb. 
Katso myös
   Nesiota elliptica Wikispeciesissä   Nesiota elliptica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nesiota elliptica on sukupuuttoon kuollut paatsamakasvilaji, joka kasvoi endeemisenä Isolle-Britannialle kuuluvalla Saint Helenan saarella. Se oli Nesiota-suvun ainoa laji.
Laji oli noin viisimetriseksi kasvava puu, jolla oli pienet vaaleanpunaiset kukat ja puutuneet hedelmät. Se kasvoi alun perin Saint Helenan keskiylängön pohjoissivulla puusaniaistiheikössä. Saaren uudisasukkaat hakkasivat alkuperäisiä metsiä polttopuuksi ja rakennusmateriaaliksi, mikä johti kasvin taantumiseen ja lopulta häviämiseen. Nesiota elliptica hävisi sukupuuttoon vuonna 2003, kun sen viimeiset viljelyksessä olleet taimet tuhoutuivat. Viimeinen luonnonvarainen yksilö kasvoi Saint Helenalla 1990-luvun alussa, jolloin siitä yritettiin pelastaa siemeniä ja pistokkaita Kewn kasvitieteelliseen puutarhaan. Laji tuotti kuitenkin heikosti itäviä siemeniä itsepölytyksen estomekanismin vuoksi ja myös sen kasvullinen lisääminen pistokkaista todettiin hankalaksi.
Prick Up Your Ears

| Prick Up Your Ears |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Frears
Käsikirjoittaja:  Alan Bennett
Perustuu:  John Lahrin elämäkertakirjaan Prick Up Your Ears (1978)
Tuottaja:  Andrew Brown
Säveltäjä:  Stanley Myers
Kuvaaja:  Oliver Stapleton
Leikkaaja:  Mick Audsley
Pääosat:  Gary Oldman Alfred Molina
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Civilhand Zenith Entertainment
Levittäjä:  Curzon Artificial Eye Netflix
Ensi-ilta:   17. huhtikuuta 1987 New York City, New York
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prick Up Your Ears (engl. Prick Up Your Ears) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut Stephen Frearsin ohjaama brittiläinen elämäkerrallinen draamaelokuva näytelmäkirjailija Joe Ortonista (1933–1967) ja hänen rakastajastaan Kenneth Halliwellista. Elokuva perustuu John Lahrin samannimiseen elämäkertakirjaan (1978), jonka pohjalta Alan Bennett sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa ovat Gary Oldman Ortonina ja Alfred Molina Halliwellina. Kehyskertomuksena ovat elämäkerturi Lahrin (Wallace Shawn) ja tämän vaimon (Lindsay Duncan) keskustelut Ortonin entisen kirjallisuusagentin (Vanessa Redgrave) kanssa. Elokuvan tuottajana toimi Andrew Brown.
Juoni

Prick Up Your Ears kertoo näytelmäkirjailija John ”Joe” Ortonista (Gary Oldman) ja hänen rakastajastaan Kenneth Halliwellista (Alfred Molina) 1960-luvun Lontoossa. He tapasivat Royal Academy of Dramatic Artissa 1950-luvun alussa. Ajan kuluessa Ortonin luottamus hänen kirjoittajanlahjoihinsa kasvaa, kun taas Halliwellin kirjoittaminen polkee paikallaan. Orton ja Halliwell ajautuvat koomiseksi ”vanhanaikaiseksi aviopariksi”; Ortonin menestyttyä hänestä tulee menevä ”aviomies”, ja Halliwell on tuskastuneen ja sivuutetun ”vaimon” roolissa. Erään mustasukkaisuusriidan aikana Halliwellin käteen osuu vasara, ja Orton kuolee yhdeksään päähän osuneeseen iskuun. Murhattuaan kumppaninsa Halliwell tekee itsemurhan.
Tuotanto

Prick Up Your Ears kuvattiin Lontoossa ja Marokon Tangerissa kesällä 1986. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Civilhand ja Zenith Entertainment.
Elokuvan nimi on kaksimielinen sanaleikki, joka englannin yleiskielellä tarkoittaa ”höristä korviasi”, mutta puhekielisenä viittaa myös anaaliseksiin, koska ”ears” on anagrammi sanasta ”arse”. Kenneth Halliwell ehdotti nimeä alun perin Ortonilta tilatun elokuvakäsikirjoituksen Up Against It nimeksi. The Beatles -yhtyeen tähdittämäksi suunniteltua elokuvaa ei koskaan toteutettu. Epäonninen Beatles-hanke on yhtenä aiheena tässä elokuvassa.
Julkaisu ja vastaanotto > Julkaisu

Prick Up Your Ears sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 17. huhtikuuta 1987. Laajempaan teatterilevitykseen elokuva pääsi Yhdysvalloissa 8. toukokuuta 1987. Elokuva oli kilpailemassa myös Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisesta palmusta. Yhdysvalloissa elokuvan teatterilevityksestä vastasi The Samuel Goldwyn Company ja Isossa-Britanniassa Curzon Film Distributors. Elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa laajimmillaan 36:ssa elokuvateatterissa. Prick Up Your Ears tuotti Yhdysvalloissa 1 654 743 dollarin lipputulot. Yhdysvalloissa Prick Up Your Ears julkaistiin ensi kerran VHS:nä 26. toukokuuta 1988 ja DVD:nä 10. huhtikuuta 2000. Elokuvasta on saatavilla useita eri DVD-versioita.
Julkaisu ja vastaanotto > Vastaanotto

Prick Up Your Ears on saanut myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 92% kriitikoista on antanut Prick Up Your Earsille positiivisen arvosanan 7,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 25 arviointiin. 4 320 käyttäjästä 80% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 4 078 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,4/10. Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle täydet neljä tähteä neljästä ja kehui Redgraven roolisuoritusta loistavaksi. Hän kehui myös Oldmanin ja Molinan roolisuorituksia ja sanoi niiden olevan vuoden parhaimpia. Mountain Xpressin elokuvakriitikko Ken Hanke antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Golden Globe | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
| Bafta-elokuvapalkinto | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
| Bafta-elokuvapalkinto | Paras miespääosa | Gary Oldman | Ehdokkuus |
| Bafta-elokuvapalkinto | Paras sovitettu käsikirjoitus | Alan Bennett | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlat: Kultainen palmu | Paras elokuva | Stephen Frears | Ehdokkuus |
| Cannesin elokuvajuhlat: Parhaan taiteellisen työpanoksen palkinto | Sävellys | Stanley Myers | Voitto |
| Evening Standard -elokuvapalkinto | Paras käsikirjoitus | Alan Bennett | Voitto |
| Independent Spirit -palkinto | Paras ulkomaalainen elokuva | Stephen Frears | Ehdokkuus |
| London Critics Circle -elokuvapalkinto | Vuoden miesnäyttelijä | Gary Oldman | Voitto |
| London Critics Circle -elokuvapalkinto | Vuoden käsikirjoittaja | Alan Bennett | Voitto |
| National Society of Film Critics -palkinto | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
| New York Film Critics Circle -palkinto | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Voitto |
| Los Angeles Film Critics Association -palkinto | Paras naissivuosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Prick Up Your Ears Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Prick Up Your Ears Elonet.
Prick Up Your Ears AllMoviessa. (englanniksi)
Prick Up Your Ears Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Prick Up Your Ears Box Office Mojossa (englanniksi)