stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samy Naceri

| Samy Naceri |
| --- | --- |
 Samy Naceri vuonna 2000
Henkilötiedot
Koko nimi:  Saïd Naceri
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1961 (ikä 63)  Pariisi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sami Naceri
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Daniel Morales (Taxi)
Palkinnot
 Special Prize (1995)  Special Mention (1995)  Best Actor (2006) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Samy Naceri (oik. Saïd Naceri, arab. سعيد ناصري‎; s. 2. heinäkuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, joka tunnetaan Daniel Moralesin roolista Taxi-elokuvasarjassa.
Elämäkerta

Naceri syntyi Pariisissa ja vietti lapsuutensa Montreuilissa. Hänen isänsä on kotoisin Algeriasta ja äiti Ranskasta.
Naceri nousi julkisuuteen 2000-luvulla näyttelemisen sijasta rikoksien merkeissä. Naceri tuomittiin 8 kuukaudeksi vankilaan kolaroituaan alkoholin alaisena toiseen autoon ja pahoinpideltyään erästä paikallista asukasta. Tuomioksi Naceri menetti ajokorttinsa kolmeksi vuodeksi ja sai 5 000 euron sakot.
Kaksi vuotta myöhemmin marraskuussa 2005 Naceri tuomittiin kahdeksi kuukaudeksi vankilaan lyötyään 22-vuotiasta miestä tuhkakupilla pariisilaisessa ravintolassa. Vapauduttuaan vankilasta helmikuussa 2006 hänet tuomittiin takaisin vankilaan puoleksi vuodeksi kahdeksan tuhannen euron sakkojen kera loukatessaan rasistisessa mielessä tummaihoista poliisia. Puolestaan tammikuussa 2007 Naceria syytettiin murhayrityksestä puukotettuaan turvamiestä Aix-en-Provencessa. Kaksi vuotta myöhemmin tammikuussa 2009 hänet pidätettiin uudelleen puukotettuaan miestä niskaan.
Semen Hulak-Artemovskyi

| Semen Hulak-Artemovskyi> Семен Гулак-Артемовський |
| --- | --- |
 Semen Hulak-Artemovskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1813 Horodyštše, Tšerkasyn alue, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 17. huhtikuuta 1873 (60 vuotta) Moskova, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  säveltäjä, oopperalaulaja, näyttelijä, näytelmäkirjailija
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Semen Hulak-Artemovskyi, ukr. Семен Гулак-Артемовський, (16. helmikuuta 1813 Horodyštše, Tšerkasyn alue, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 17. huhtikuuta 1873 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen säveltäjä, oopperalaulaja, näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän oli kirjailija Petro Hulak-Artemovskyin veljenpoika ja runoilija Taras Ševtšenkon ystävä.
Hulak-Artemovskyi valmistui Kiovan teologisesta seminaarista. Hän opiskeli äänenkäyttöä Pietarissa ja Firenzessä (1839–1842). Hän oli lahjakas näyttelijä, ja hänen äänensä oli voimakas baritoni. Hän oli vuodesta 1842 Mariinski-teatterin ja Pietarin Italialaisen oopperan pääsolisti. Hänen ohjelmistonsa koostui yli 50 oopperaroolista, joukossa Ruslan Mihail Glinkan oopperassa Ruslan ja Ljudmila, Masetto Mozartin Don Giovannissa, Antonio ja lordi Ashton Gaetano Donizettin Linda di Chamounix'ssa ja Lucia di Lammermoorissa.
Hulak-Artemovskyi kirjoitti koomisen oopperan Zaporožets za Dunajem (1863, suom. Zaporožilainen kasakka Tonavan takana), jossa hän itse lauloi Karasin osan; divertimenton Ukrajinske vesillja (1851, ”Ukrainalaiset häät”), jossa hänen roolinsa oli appi; vaudevillen Nitš na Ivan Kupala (1852, ”Juhannusaatto”) sekä muutamia liedejä. Näyttelijänä hänen roolejaan olivat esimerkiksi Vybornyi ja Tšupryna Ivan Kotljarevskyin näytelmissä Natalka Poltavka ja Moskal-tšarivnyk (”Moskovalainen taikuri”).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semen Hulak-Artemovskyi Wikimedia Commonsissa
Rover 75 (P4)

Rover 75
Rover 75 on vuosina 1949–1959 valmistettu keskikokoinen neliovinen henkilöauto. Sen korin erikoisuuksia ovat kolmas lamppu keskellä jäähdyttimen säleikköä sekä takaovien saranointi takaa (ns. kaappariovet). Rover 75 esiteltiin yleisölle syyskuun 23. päivänä 1949. Tuotannon alkaessa 75 oli Roverin ainoa henkilöautomalli. Vuosina 1949–1954 Rover 75 -mallia valmistettiin 33 267 kappaletta ja vuosina 1955–1959 vielä 9 974 kappaletta.[lähde? ]
Myöhemmät P4-versiot

Korimallin tehdasnimenä oli P4 ja mallinumero 75 tarkoitti hevosvoimien määrää. Samaan malliperheeseen tuotiin vuonna 1954 mallit Rover 60 ja Rover 90. Edellisessä oli 75-mallin kuusisylinterisen moottorin sijasta nelisylinterinen ja jälkimmäisessä 75-mallia tehokkaampi kuusisylinterinen moottori. Vuonna 1956 tuotiin markkinoille Rover 105, vuonna 1959 nelisylinterinen Rover 80 ja kuusisylinterinen Rover 100, joka korvasi mallit 90 ja 105. P4-malliperheen viimeiset lanseeraukset olivat vuoden 1963 kuusisylinteriset 2,6 litran Rover 95 ja Rover 110. Näissäkin mallinumero tarkoittaa hevosvoimia, mutta autot kehittyivät vuosien myötä muiltakin ominaisuuksiltaan kuin moottoriteholtaan.
Tuonti Suomeen

Rover 75:n maahantuonti Suomeen alkoi vuoden 1948 Britannian teollisuusnäyttelyn johdosta, maahantuojaksi ryhtyi Suomen Autoteollisuus Oy. Rover 75 maksoi Suomessa vuonna 1953 noin 800 000 markkaa, edellisenä vuonna 1952 670 000 markkaa. Tekniikan Maailma -lehden koeajossa Rover 75 sai varsin myönteisen arvion, mutta autolla vuoden ajan ajanut, jutun kirjoittanut RT kuitenkin moitti auton Suomessa tapahtunutta huoltoa hutiloiduksi ja osin huolimattomaksi.
Rover 75 -autoja tuotiin Suomeen vuonna 1952 erikoisen paljon, 801 kappaletta. Tämä oli lähes 14 % vuoden 1952 P4-mallien koko tuotannosta (5 768 kappaletta). Syynä oli olympiavuodeksi 1952 länsiautoille myönnetyt runsaat tuontiluvat: GM, Ford ja Rover saivat kukin Suomen hallitukselta luvan tuhannen auton tuontiin. Vuosina 1949–1951 tuontilupia oli myönnetty vain 250 Roverille; luvussa ovat mukana myös Land Rover -maastoautot.
Kori

Rover 75:n sisustus oli aikalaisarvion mukaan ylellinen. Istuinten verhoilu oli Connolly-nahkaa, muu verhoilu plyysiä. Sekä edessä että takana on keskikyynärtuki, lisäksi takana on alaslaskettavat sivukyynärnojat. Melutaso on alhainen. Suomessa Rover 75 rekisteröitiin viidelle, mutta valmistusmaassa Britanniassa kuudelle. Tavarasäiliö on tilava ja avattaessa syttyy valo. Autossa on myös peruutusvalo. Konepelti ja bensiiniaukon kansi ovat sisältä avattavia ja  lukittavia.
Moottori ja tekniikka

Automallin moottori on nelitahtinen, kuusisylinterinen rivimoottori. Iskutilavuus on 2 103 cm³. Suurin teho 56 kW eli 76 hv. Puristussuhde on 7,25 , vuosimallissa 1950 7,5:1 . Suurin vääntömomentti on 150 Nm/ 2500 r/min.
TM 10/1953 luonnehti moottoria seuraavasti: yhdistetty kansi- ja sivuventtiilikone, pitkän kehityksen tuote. Moottorin erikoisuus on F-tyyppinen venttiilikansi. Imuventtiili on sylinterikannessa palotilan yläpuolella ja pakoventtiili sylinterilohkossa alaspäin viistoon. Englanniksi rakennetta kutsutaan ilmauksella inlet over exhaust, lyhennettynä IOE. Ominaisuuksiensa puolesta IOE-moottori on hyvä: moottori on hiljainen, käynti tasainen, pyörteisyys hyvä ja oktaaniluku alhainen. Myös vääntömomentti on tasainen ja huollontarve vähäinen. Nykyään tätä moottorirakennetta ei kuitenkaan käytetä sen kalleuden, painavuuden ja ison koon vuoksi.
Neliportainen vaihteisto on vuosimallista 1952 alkaen täysin synkronoitu, mikä ei ollut tavallista 1950-luvun autoissa. Aiemmissa vuosimalleissa (1950) ykkönen on synkronoimaton. Vaihteiston erikoisuus on vapaakytkin, joka oli tavallinen kaksitahtimoottoreiden yhteydessä, mutta nelitahtimoottoreissa harvinainen.
Aikansa autoille tyypillisesti ohjaustehostinta ei Rover 75:ssä ole, ja tehostamaton ohjaus on varsin raskas.
Takajousitus on perinteinen, pitkittäiset lehtijouset lisättynä Panhard-tangolla.
Rover 75:n bensiininkulutus on noin 11 litraa 100 kilometrillä, hyvissä olosuhteissa pääsee 9 litraan. Rover 75 kiihtyy 0-96 km/h 22 sekunnissa. Huippunopeus on 140 km/h. Tekniikan Maailma luonnehti Roveria hillityksi ja rauhallisen näköiseksi englantilaiseksi laatuautoksi.
Muuta

Samanniminen 75-malli on myös vuosina 1998–2005 valmistettu Rover.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 458 cm
Leveys: 167 cm
Korkeus: 161 cm
Akseliväli: 282 cm
Raideleveys (edessä / takana): 132 cm / 131 cm
Omapaino: 1 490 kg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rover 75 (P4) Wikimedia Commonsissa
P4-sarjan viimeinen ja tehokkain malli, Rover 110.
Rover P4 edestä
Rover P4 takaa
Siim-Sander Vene

| Siim-Sander Vene |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Siim-Sander Vene
Syntynyt: 12. marraskuuta 1990 (ikä 33) Tartto, Viron SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Viro
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  97 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005–2006 2006–2008 2008–2009 2009–2010 2010 2010–2011 2011–2012 2012 2012–2013 2013–:  TTÜ KK Žalgiris–Arvydas Sabonis-koulu LSU-Atletas BC Žalgiris LSU-Atletas MHP Riesen Ludwigsburg LSU-Atletas BK VEF Rīga KK Prienai BC Žalgiris
Maajoukkueet
:   Viro
Aiheesta muualla
FIBA
Siim-Sander Vene (s. 12. marraskuuta 1990 Tartto, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen koripalloilija.
Pienenä tai isona laitahyökkääjänä pelaava Vene on pelannut kotimaansa lisäksi Liettuassa, Latviassa ja Saksassa. Hän on voittanut muun muassa Liettuan, Latvian ja Baltian liigan mestaruudet.
Viron maajoukkueessa Vene pelasi 7,8 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla vuoden 2015 EM-kilpailuissa, missä maa karsiutui pudotuspelivaiheesta.
Siim Luts

Siim Luts vuonna 2017.
Siim Luts (s. 12. maaliskuuta 1989, Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on seuratasolla edustanut kotimaansa joukkueiden (muun muassa Levadia Tallinn) lisäksi Ruotsin ja Tšekin seuroja.
Heinäkuuhun 2018 mennessä Luts on pelannut Viron maajoukkueen riveissä 35 A-maaottelua ja tehnyt kolme maalia.
Samuxin piirikunta

| Samuxin piirikunta Samux rayonu |
| --- | --- |

 Samuxin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Valtio:  Azerbaidžan
Perustettu:  1992
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Samux
Pinta-ala:  1 455 km²
Väkiluku (2010):  53 900
 
Piirikunnan sivusto
Samuxin piirikunta (azer. Samux rayonu, ven. Самухский район, Samuhski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1992 perustetun piirin pinta-ala on 1 455 neliökilometriä. Asukkaita on 53 900 henkeä (vuonna 2010).
Samuxin piiri sijaitsee Azerbaidžan luoteisosassa Kumajoen laaksossa. Se rajoittuu pohjoisessa Georgiaan ja Qaxin piiriin, idässä Yevlaxin ja Goranboyn piireihin, etelässä Göygölin piiriin ja Gəncən kaupunkiin sekä lännessä Şəmkirin ja Tovuzin piireihin.
Piirin keskus on Samuxin kaupunki (vuoteen 2008 saakka Nəbiağalın taajama), josta on 362 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 35, taajamia 6 ja kyliä 30. Kaupunkiväestön osuus on 38,2 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan asukkaista 96,7 % on azereja, 1,7 % kurdeja ja 1,2 % turkkilaisia.
Tärkein elinkeino on maanviljely, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarvike- ja tarkennustarviketeollisuutta.
Seudulla on harvinaisen pinus eldarica -mäntylajin suojelemiseksi perustettu luonnonpuisto.
Paikallislehtenä ilmestyy Yeni Samux (”Uusi Samux”).
Aiheesta muualla

Samuxin piirin sivusto (azeriksi)
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Schiedam

| Schiedam |
| --- | --- |
 Schiedamin vanha kaupungintalo.
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51.55°N, 4.24°E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Cor Lamers
Kunnanvaltuusto:  35 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19.89 km²
 – Maa:  18.13 km²
 – Josta vettä:  1.76 km² 
Väkiluku (30.6.2008):  75 227
 – Väestötiheys:  4149 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3111-3125
 
 www.schiedam.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schiedam on kunta ja kaupunki Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 75 227 (30.6.2008) ja pinta-ala on 19,89 neliökilometriä, josta vettä on 1,76 km². Kunnan väestötiheys on 4 149 as./km². Schiedam on tunnettu geneveristä, liköörien ja ginin tislaamoista, historiallisesta keskustasta ja maailman korkeimmista tuulimyllyistä. Kunnassa sijaitsee myös satama. Schiedam onkin tärkeä laivanrakennuskeskus. Kunnassa on suuri määrä teollisuutta.
Kunta rajoittuu idässä Rotterdamiin, lännessä Vlaardingeniin ja etelässä Nieuwe Maas -jokeen.
Kunnan historiallisia maamerkkejä ovat esimerkiksi vuodelta 1260 peräisin oleva Mathenessen linnanrauniot, 1400-luvulla rakennettu Pyhän Johanneksen kirkko ja kaupungintalo 1600-luvulta. Kunnassa sijaitsee myös kunnallinen museo.
Historia

Noin vuonna 1250, Schie-joki padottiin estämään meriveden pääsy polderille. Kaupunki on muodostunut padon ympärille. Kunta on myös saanut nimensä Schie-joen padon mukaan. Schiedam johti keskiajalla alueen viljan ja kalan myyntiä siihen saakka, kunnes Rotterdam syrjäytti sen.
Vuonna 1275 Schiedam sai kaupunkioikeudet Aleida van Avesnesilta, Hollannin kreivin Willem II:n sisarelta.
Kuuluisia schiedamilaisia

Dmitri van den Bersselaer (s. 1968), historioitsija
Willem den Broeder (s. 1951), taiteilija
Rinus Gosens (s. 1920), jalkapalloilija
Erik Jazet (s. 1971), maahockeypelaaja ja -valmentaja
Ali El Khattabi (s. 1977), jalkapalloilija
Danny Koevermans (s. 1978), jalkapalloilija
Lidwina (1380–1433), katolinen pyhimys
Robert Maaskant (s. 1969), jalkapalloilija
Andre van Troost (s. 1972), kriketinpelaaja
Pauline van der Wildt (s. 1944), uimari
John de Wolf (s. 1962), jalkapalloilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schiedam Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kartta Schiedamin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Samtökin '78

Samtökin '78 on islantilainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien puolesta toimiva järjestö, joka on perustettu vuonna 1978. Yhdistyksen kotipaikka on Reykjavík.
Jäsenjärjestöt

Järjestöllä on henkilöjäsenten lisäksi 11 jäsenjärjestöä.
Ásar á Íslandi
BDSM á Íslandi
Félag hinsegin foreldra
Intersex Ísland
Íþróttafélagið Styrmir
HIN – Hinsegin Norðurland
Hinsegin dagar – Reykjavík Pride
Hinsegin kórinn
Q – félag hinsegin stúdenta
Trans Ísland
Trans vinir – Hagsmunasamtök foreldra og aðstandenda transbarna og ungmenna á Íslandi
Aiheesta muualla

Samtökin '78 kotisivut
Seb Morris

Sebastian "Seb" Morris (s. 30. marraskuuta 1995 Wrexham, Wales) on brittiläinen moottoriurheilija.
Ura

Morris aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2007. Vuonna 2010 Morris kilpaili Ginetta Junior Championship -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ollen sarjan kaikkien aikojen nuorin palkintosijoille sijoittunut kuljettaja. Samana vuonna hän voitti Ginetta Junior Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Morris jatkoi Ginetta Junior Championship -sarjassa ja onnistui voittamaan sarjan mestaruuden voittaen 20 startista 11 kilpailua kauden aikana.
Vuonna 2012 Morris siirtyi Formula Renault BARC -sarjaan saavuttaen viisi voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän voitti Formula Renault BARC Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Morris ajoi BRDC Formula 4 -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kymmenen palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2014 Morris kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja viisi palkintosijaa sijoittuen  sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Morris kilpaili GP3-sarjassa Status Grand Prix -tallissa saavuttaen kuusi pistettä.
GP3 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Status Grand Prix | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 24 | AUTFEA 19 | AUTSPR 5 | GBRFEA 12 | GBRSPR 12 | HUNFEA 12 | HUNSPR 12 | BELFEA Kesk. | BELSPR 14 | ITAFEA DSQ | ITASPR Kesk. | RUSFEA 14 | RUSSPR 10 | BHRFEA 16 | BHRSPR Kesk. | ABUFEA 13 | ABUSPR 15 | 6 | 18. |
Se alkoi suudelmasta

| Se alkoi suudelmasta> I Live My Life |
| --- | --- |

Ohjaaja:  W. S. Van Dyke
Käsikirjoittaja:  Joseph L. Mankiewicz
Perustuu:  A. Carter Goodloen tarinaan
Tuottaja:  Bernard H. Hyman
Säveltäjä:  Dmitri Tjomkin
Kuvaaja:  George J. Folsey
Leikkaaja:  Tom Held
Pääosat:  Joan Crawford Brian Aherne Frank Morgan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Loews Cineplex Entertainment
Ensi-ilta:   4. lokakuuta 1935  15. maaliskuuta 1936
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  586 000 USD
Tuotto:  1 478 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Se alkoi suudelmasta (engl. I Live My Life) on W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1935. Draamakomedian pääosissa ovat Joan Crawford, Brian Aherne ja Frank Morgan. Se alkoi suudelmasta perustuu A. Carter Goodloen tarinaan Claustrophobia, jonka pohjalta Joseph L. Mankiewicz laati käsikirjoituksen. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.
Se alkoi suudelmasta -elokuvan tuotanto alkoi 3. kesäkuuta 1935 ja päättyi 16. heinäkuuta 1935. Elokuvaa kuvattiin Kalifornian Los Angelesin Chatsworthissa, Culver Cityssä sijaitsevilla MGM:n studioilla ja Santa Catalina Islandilla työnimillä Glitter ja If You Love Me. Se alkoi suudelmasta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. lokakuuta vuonna 1935. Suomessa elokuva julkaistiin 15. maaliskuuta vuonna 1936. Se alkoi suudelmasta oli taloudellinen menestys; se tuotti yhteensä 1 478 000 dollaria, joista 921 000 dollaria Yhdysvalloissa.
Juoni

Se alkoi suudelmasta kertoo tylsistyneestä newyorkilaisesta Kay-nimisestä seurapiiritytöstä (Crawford), joka Kreikan matkallaan ihastuu köyhään Terry-nimiseen (Aherne) arkeologiin, jonka Kay vie mukanaan New Yorkiin. Terry pitää Kayn elämäntyyliä epämukavana ja päättää lähteä, mutta Kayn isoäiti rohkaisee häntä jäämään. Tämän jälkeen Terry kosii Kayta. Juuri ennen häitä Kaylle ja Terrylle tulee suuri riita. Tekeekö tuleva aviopari kompromissin vai jätetäänkö Terry alttarille?
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Kay Bentley   |
|  Brian Aherne  | … |  Terence "Terry" O'Neill   |
|  Frank Morgan  | … |  G. P. Bentley   |
|  Aline MacMahon  | … |  Betty Collins   |
|  Eric Blore  | … |  Grove   |
|  Fred Keating  | … |  Gene Piper   |
|  Jessie Ralph  | … |  Kayn isoäiti rouva Gage   |
|  Arthur Treacher  | … |  Gallup   |
|  Frank Conroy  | … |  Tohtori   |
|  Etienne Girardot  | … |  Professori   |
|  Esther Dale  | … |  Brumbaugh   |
|  Hale Hamilton  | … |  Carl-setä   |
|  Hilda Vaughn  | … |  Neiti Ann Morrison   |
|  Sterling Holloway  | … |  Max   |
Aiheesta muualla

Se alkoi suudelmasta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Se alkoi suudelmasta Elonet.
Se alkoi suudelmasta AllMoviessa. (englanniksi)
Se alkoi suudelmasta TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Samsø

Samsø
Saaren sijainti kartalla.
| --- | --- |
Sijainti:  55°52′00″N, 10°37′00″E, Samsøn kunta Keski-Jyllannin alue  Tanska
Vesialue:  Kattegat 
Pinta-ala:  114,26 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  3 886 (2012)
Kieli:  tanska
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Samsø on vajaan 4 000 asukkaan saari ja kunta Tanskassa. Siitä tuli laskennallisesti hiilineutraali vuonna 2003, mutta virallinen tavoite on vuodessa 2030, jolloin saaren pitäisi olla täysin vapaa fossiilisista polttoaineista.
Saaren 27 000 MWh/vuosi sähköntarve katetaan 21 tuulivoimalaitoksella. Kaksi omistaa 430 osakkaan yhdistys, loput ovat maanviljelijöiden. Ylijäämäsähköä tuotetaan Paludans Falkin merituulipuistossa 80 000 MWh vuodessa. Merituulipuiston omistaa 350 saaren asukasta. Sähkö myydään Jyllantiin. Jos Samsø olisi yritys, se voisi ansaita satoja tuhansia päästöoikeuksien myynnillä.
2/3 lämmityksestä saadaan neljästä kaukolämpökeskuksesta. Yhtä lämmitetään aurinkoenergialla ja hakkeella ja kolmea oljilla ja biomassalla. Muilla on omia järjestelmiä: lämpöpumppuja, aurinkolämmitystä ja biomassaa. Maitotilallinen hyödyntää maidon jäähdytyksessä 38,5-asteisesta kolmeasteiseksi syntyvän lämmön.
Autojen polttoaine on yhä fossiilista. Hiilidioksidineutraalius perustuu suurempaan energian vientiin kuin oma hankinta on. Saari tuottaa sähköä 40 prosenttia yli oman tarpeensa.
Väkiluku

7 497 (1911)
3 886 (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samsø Wikimedia Commonsissa
Samsøn kunnan kotisivut (tanskaksi)
Energy Academy, Visit Samsø
Se alkoi sateessa

| Se alkoi sateessa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Thure Bahne Eddie Stenberg
Käsikirjoittaja:  Elsa Soini
Perustuu:  Elsa Soinin näytelmään Pikku seikkailu (1943)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Pentti Unho
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Eila Peitsalo Tauno Palo Kaarlo Halttunen Eino Kaipainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1953
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Se alkoi sateessa on Thure Bahnen ja Eddie Stenbergin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1953. Elokuva perustuu Elsa Soinin näytelmään Pikku seikkailu (1943).
Elokuvan juoni perustuu väärinkäsitykseen. Vuokko osuu myrskyssä salakuljettajien varastolle, jossa hän tapaa näiden päälliköksi luulemansa miehen. Seikkailujen kautta he päätyvät lopulta alttarille, vaikka Vuokko ei ole tiennyt miehen todellista henkilöyttä.
Stenberg oli ollut lupaava ohjaaja, mutta kolmas ohjaus keskeytettiin, ja työtä jatkoi Bahne. Mukana elokuvan ohjauksen loppuun saattamisessa oli tiettävästi myös tuottaja T. J. Särkkä. Särkkä totesi, että elokuvasta tuli ”pirun huono”.