stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapio

Tapio on suomalainen muinainen metsän jumala tai haltija, myös metsän kuninkaaksi kutsuttu. Esikristillisellä kaudella Tapion katsottiin hallitsevan metsäistä valtakuntaansa Tapiolaa, jonka mukaan on myöhempinä aikoina nimetty paikkakuntia, muun muassa Espoon Tapiola. Tapion palvelusväkeä ovat Tapion piiat ja rengit eli Tapion väki. Nämä kaunistivat ja siivosivat metsää sekä huolehtivat kasveista ja eläimistä. Tapion vaimo on Mielikki, metsän emäntä. Tapion tyttäriä ovat Tellervo, Tyytikki ja Tuulikki. Tapion poika on punakypäräinen Nyyrikki, jolta Lemminkäinen pyytää Kalevalassa merkitsemään tiensä jotta hän tietäisi mihin päin kulkea metsän läpi Hiiden Hirven hiihdossa. Joissakin lauluissa ja loitsuissa mainitaan Tapion tyttärenä myös Annikki. Tapiolta pyydettiin metsästysonnea, sillä hän hallitsi riistaa. Tapiota tai hänen perhettään tai palvelijoitaan kuvaillaan yleensä ihmishahmoisiksi, joko alastomiksi tai kauniisti pukeutuneiksi. Mikael Agricolan mukaan Itä-Suomessa vastaava metsänjumala tai -haltija oli Hiisi, mutta todennäköisemmin sillä on tarkoitettu pyhää lehtoa tai muuta palvontapaikkaa.
Tapiolle uhrattiin pöytäkuusen eli tapionpöydän luona. Esimerkiksi lintumetsälle riistaonnea sai Tapiolta pyydettyä uhraamalla linnun. Pohjois-Karjalasta peräisin olevan kansanperinteen mukaan nuori metsästäjä keitti ensimmäisen saalislintunsa perkaamatta höyhenineen ja vei sen tapionpöydälle. Uhripaikalla metsästäjä söi ensin itse osan linnusta ja jätti loput tapionpöydälle kolmeksi päiväksi, minkä jälkeen uhri laskettiin tapionpöydän juureen. Pöytäkuusen lisäksi uhripaikkana saattoi käyttää muurahaispesää.
Tapio on saattanut alun perin olla feminiininen hahmo, mihin viittaavat loitsut, joissa häntä puhutellaan metsän emona sekä maskuliininen metsästysperinne, joka erotisoi metsän seksuaalisen halun kohteeksi. Myös Christfried Gananderin Mythologia Fennicassa Tapio mainitaan feminiinisenä karhun suojelijana. Samassa yhteydessä Ganander mainitsee metsänhaltija Hongottaren, mutta hänen suhteensa Tapioon jää epäselväksi. Metsäsuomalaisten Mehänemäntä tai Mehänneiti viittaa myös alkuperäiseen feminiiniseen metsänjumalaan.
Joidenkin tarinoiden mukaan Tapion parta oli puuta ja silmät kuin kaksi pohjatonta järveä.lähde? Tapio samaistettiin niin läheisesti Suomeen, että toisinaan maata kutsuttiin Tapiolaksi.
Mikael Agricolan Psalttarin suomennoksen esipuheessa vuodelta 1551 Tapio mainitaan riistaa antavana hämäläisten jumalana "Tapio Metzest Pydhyxet soi". Daniel Jusleniuksen sanakirjassa vuodelta 1745, Christfried Gananderin Mythologia Fennicassa vuodelta 1789 ja useissa kansanrunoissa se tarkoittaa pelkästään metsää.
Reina Tanaka

Reina Tanaka
Reina Tanaka (jap. 田中 れいな, Tanaka Reina, s. 11. marraskuuta 1989 Fukuoka, Japani) on japanilainen laulaja. Hän liittyi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen 6. sukupolven jäsenenä vuonna 2003. Hänen nykyisin käytössä oleva nimensä on kirjoitettu hiragana-merkeillä, jotta se erottuisi japanilaisen näyttelijän Rena Tanakan nimestä. Kummatkin nimet ovat samanlaisia kanji-merkeillä kirjoitettuna, sillä nimi voidaan lausua sekä "Rena" että "Reina". Tanaka on singlen Shabondama päälaulaja tehden hänestä ensimmäisen jäsenen Morning Musumessa, joka on voinut laulaa pääosan esikoissinglellään. Hän oli myös edustettuna Memory Seishun no Hikari -kappaleen sooloversiossa, joka julkaistiin ihailijakerhon CD:llä. Tanaka on ainoa jäsen, joka on koe-esiintynyt kahdesti päästäkseen mukaan. Hän on 152 cm pitkä.
Hello! Project-ryhmät

Morning Musume (2003 — 2013)
Aa! (2003)
High-King
Alaryhmät :
Morning Musume Otome Gumi (2003 — 2004)
Kesäkokoonpanot :
H.P. All Stars (2004)
Elegies (2005)
Esiintymiset > Kuvakirjat

Hello Hello! (ハロハロ!), kuvakirja Eri Kamein ja Sayumi Michishigen kanssa (15. heinäkuuta 2003) ISBN 4-04-894251-4
Tanaka Reina (田中れいな), ensimmäinen henkilökohtainen kuvakirja (11. marraskuuta 2004) ISBN 4-8470-2834-1
Reina (れいな), toinen henkilökohtainen kuvakirja (16. lokakuuta 2005) ISBN 4-8470-2890-2
Shoujo R (少女R), kolmas henkilökohtainen kuvakirja (10. toukokuuta 2006) ISBN 4-8470-2932-1
Alo Hello! Tanaka Reina (アロハロ!田中れいな) neljäs henkilökohtainen kuvakirja. (1. helmikuuta 2007)
GIRL viides henkilökohtainen kuvakirja (27. syyskuuta 2007)
Re: Return (Re:（リターン) kokoelma kuvakirja (27. helmikuuta 2008)
Very Reina kuudes henkilökohtainen kuvakirja (25. marraskuuta 2008)
Kira Kira (きら★きら) seitsemäs henkilökohtainen kuvakirja (9. toukokuuta 2012)
Esiintymiset > Elokuvat

Hoshisuna no Shima, Watashi no Shima - Island Dreamin' (星砂の島、私の島～ISLAND DREAMIN'～) (29. syyskuuta 2004)
Esiintymiset > TV-ohjelmat

Hello! Morning (ハロー！モーニング。) (2003 - 1. huhtikuuta 2007)
Sore Yuke! Gorokkies (それゆけ!ゴロッキーズ) (29. syyskuuta — 26. joulukuuta 2003)
Futarigoto (二人ゴト) (1. kesäkuuta — 4. kesäkuuta 2004 ja 18. elokuuta — 26. elokuuta 2004)
Musume DOKYU! (娘DOKYU!) (13. toukokuuta 2005 - 29.syyskuuta 2006)
Esiintymiset > Radio

TBC Fun Fiirudo Mooretsu Moodasshu (TBC FUNふぃーるど・モーレツモーダッシュ) (18. huhtikuuta — 29. huhtikuuta 2005 ja 27. huhtikuuta — 16. toukokuuta 2005)
Haropuro Yanen (ハロプロやねん!!) (26. kesäkuuta 2005 - 22. syyskuuta 2008)
Aiheesta muualla

Virallinen Hello! Project-profiili
Reina Tanaka Hello! tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
http://momusu.namida-girl.net/reinatanaka.html
http://perso.wanadoo.fr/girlie.reina/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Japani 
Taiteenala:  MusicBrainz
Tapaninpäivä

Tapaninpäivä eli toinen joulupäivä on joulunseudun kirkkopyhä, ensimmäisen marttyyrin Stefanoksen ja hänen myötään kaikkien marttyyrien muistopäivä. Tapaninpäivä, 26. joulukuuta on aina ollut myös hevosten ja hevosmiesten päivä.
Tapaninpäivä Suomessa

Tapaninpäivän perinteisiin kuuluu tapaninajelu, mieluiten hevosella. Hevosia opetettiin juoksemaan ja ajeltiin kylillä hupailemassa. Iloiset rekiretket tehtiin joukolla ja joulun hiljaisen hartaan tunnelman jälkeen nuoriso ja vanhempikin väki huristeli innoissaan kylänraitteja. Myös tapaninkulkueita, laulajia, jouluämmiä ja -äijiä liikkui eri puolilla kyliä. Etelä-Pohjanmaalla Kyrönjoen varrella nuoret miehet vierailivat tapanina tyttöjen luona ja pyysivät "sylin tapaninlankaa". Mieluisille pojille tytöt antoivat pitkän säikeen kehräämäänsä rihmaa tai lankakerän. Pojat kiinnittivät langat lakkiinsa ja näin selvisi, kuka oli pidetyin ja kenestä kukaties tulisi pätevin emäntä. Tapaninpäivä oli myös entisaikaan suosittu hääpäivä. Paikoin pariskuntia, joulunaittilaita vihittiin tapanina enemmän kuin minään muuna aikana. Aamuvarhaisella käytiin laittamassa naapurin sauna lämpiämään, mutta naista ei saanut kohdata ensimmäiseksi. Nykyperinnettä ovat muun muassa tapanintanssit tanssiravintoloissa ja muissa tanssipaikoissa.
Päivittäistavarakaupat saivat vuosina 2009–2015 olla tapaninpäivänä auki neljän tunnin verran kello 8–18 välisenä aikana, esimerkiksi kello 12–16. Alle 100 neliön kaupat saivat olla vapaasti auki. Nykyään kaikenkokoiset kaupat saavat olla avoinna vapaasti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapaninpäivä Wikimedia Commonsissa
| n k Joulu |
| --- | --- |
 Pikkujoulu  Adventti  Lucian päivä  Jouluaatto  Tapaninpäivä  Viattomien lasten päivä  Uudenvuodenpäivä  Nuutinpäivä  Kynttilänpäivä 
Kristillinen joulu:  Itämaan tietäjät Kuninkaiden kumarrus  Paimenten kumarrus  Adventti  Gabriel  Jouluevankeliumi  Betlehem  Loppiainen  Herodes  Jeesus  Joosef  Maria  Betlehemin lastenmurha Pako Egyptiin  Jeesuksen syntymä  Jouluseimi  Betlehemin tähti 
Kansanperinne:  Joulumuori  Joulupukki  Korvatunturi  Lucia  Lumityttö  Pyhä Nikolaos  Pakkasukko  Tiernapojat  Tonttu 
Perinteet:  Adventtikynttilät  Adventtitähti Herrnhutin tähti  Jouluaamun jumalanpalvelus  Jouluelokuva  Jouluevankeliumi  Jouluhartaus  Jouluikkuna  Joulukalenteri  Joulukirkko  Joulukonsertit  Joulukoriste  Joulukortti  Joulukuusi  Joulukynttelikkö  Joululahja  Joululehti  Joululyhde  Joulumarkkinat  Joulumusiikki  Joulunäytelmä  Joulupaita  Joulupostimerkki  Joulupyramidi  Joulupöytä  Joulurauha  Joulurukous  Jouluseimi  Jouluseppele  Joulusukka  Joulutähti  Jouluvalot  Jouluvalvojaiset  Jouluyön messu  Mantelilahja  Nuuttipukki  Olkipukki  Tapanin tanssit  Tuomaanristi  Usko, toivo ja rakkaus 
Ruoka ja juoma:  Glögi  Hedelmäkakku  Kahvikakku  Lipeäkala  Joulukinkku  Jouluolut  Jouluruoka  Joulutorttu  Jouluvanukas  Julmust  Kaakaojuoma  Munatoti  Pavlova  Piparkakku  Riisipuuro  Smörgåsbord 
Musiikki:  Joululaulu Luettelo joululauluista  Laula kanssamme  Kauneimmat joululaulut  Maa on niin kaunis  Laulukirjat Piae Cantiones  Suuri joululaulukirja 
Eri maissa:  Alankomaat  Brasilia  Britannia  Islanti  Italia  Norja  Japani  Kanada  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska  Ukraina  Yhdysvallat
Tanimbarinkakadu

| Tanimbarinkakadu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kakadut Cacatuidae
Suku::  Töyhtökakadut Cacatua
Laji::  goffiniana
Kaksiosainen nimi
 Cacatua goffiniana  Finsch, 1863 
Synonyymit
 Cacatua goffini 
Katso myös
   Tanimbarinkakadu Wikispeciesissä   Tanimbarinkakadu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tanimbarinkakadu (Cacatua goffiniana) on yksi Indonesian kotoperäisistä papukaijalajeista. Se kuuluu töyhtökakadujen sukuun.
Koko ja ulkonäkö

Tanimbarinkakadun pituus on 32 cm ja paino noin 300 grammaa. Sen höyhenpuku on kokonaan valkoinen, pään ja rinnan höyhenet toisinaan lohenpunertavat ja siipien ja pyrstön alapinta kellanvalkoiset. Paljas rengas silmän ympärillä on valkoinen, nokka vaaleanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava. Päälaen töyhtö nousee pystyyn, kun lintu on kiihtynyt. Sukupuolet ja nuoret linnut ovat höyhenpuvultaan samanlaisia.
Esiintyminen

Tanimbarinkakadut elävät Indonesian kaakkoisosassa Tanimbar-saariin kuuluvilla Yamdenan ja Laratin saarilla. Lisäksi lajia on siirtoistutettu Kain saarelle ja Singaporeen. Populaation koko on noin 300 000–400 000 yksilöä. Laji on silmälläpidettävä elinympäristöjen tuhoutumisen ja kaupallisen lemmikkieläinkaupan takia.
Elinympäristö

Tanimbarinkakadun elinympäristöä ovat alavien maiden metsät, puutarhat ja puistot.
Lisääntyminen

Pesä on puunkolossa. Munamäärä on kaksi, joskus kolme.
Ravinto

Ruokavalio koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti hyönteisistä ja niiden toukista.
Pursunäsiä

| Pursunäsiä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malvales
Heimo::  Näsiäkasvit Thymelaeaceae
Suku::  Näsiät Daphne
Laji::  retusa
Kaksiosainen nimi
 Daphne retusa  Hemsl. 
Katso myös
   Pursunäsiä Wikispeciesissä   Pursunäsiä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pursunäsiä (Daphne retusa) on näsiöiden (Daphne) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa Daphne tangutica -lajia, joka eroaa muun muassa kokonsa, lehtien ulkonäön ja kukinta-ajan perusteella.
Pursunäsiä on tiiviisti pensastava kasvi, joka kasvaa harvoin yli 60 cm korkeaksi. Pursunäsiä on myös hidaskasvuinen. Sen lehdet ovat 1,5–3,5 cm pitkiä, syvänvihreitä ja kaljuja. Kukat sijaitsevat tiiviinä rykelminä varsien kärjissä ja ovat purppuranpunaisia, tuoksuvia, 0,8–1,2 cm pitkiä sekä halkaisijaltaan 1,4–2 cm.  Pursunäsiä kukkii keväisin. Kukista kehittyvät hedelmät ovat meheviä ja kirkkaanpunaisia.
Pursunäsiä kasvaa luontaisena Aasiassa. Sitä tavataan Kiinassa maan länsiosista Tiibetiin, Bhutanissa sekä Myanmarin pohjoisosissa. Pursunäsiä kasvaa luonnossa avoimilla kivikkoisilla rinteillä ja mäntymetsissä 3000–5000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Pursunäsiää voi kasvattaa koristekasvina. Se sopii kivikkopuutarhaan ja on helppohoitoinen sekä pitkäikäinen, joskin hidaskasvuinen laji.
Kasperi Tanttu

Lavastus Kasperi Tantusta punapäällikkönä 1918.
Kasperi Tanttu (27. heinäkuuta 1886 Hirvensalmi – 3. tai 4. toukokuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen kirjailija.. Hän oli tunnettu boheemi, joka liikkui sekä työläis- että porvaristopiireissä.
Elämä

Tantun äiti oli loisvaimo Loviisa Tanttu (1854–1916), jonka kolmen aviottoman lapsen isä oli tiettävästi työmies Taneli Penttinen. Hän kävi yhden lukukauden kansakoulua mutta jätti sen sitten kesken ja oli paimenena ja renkinä taloissa. Hän suoritti kansakoulukurssin yksityisesti ja pääsi sitten varakkaiden tukijoiden avulla vapaaoppilaaksi Otavan opistoon, jossa hän opiskeli 1905–1907 ja suoritti myös maatalouskurssin. Näihin aikoihin Tanttu aloitti runojen kirjoittamisen. Myös itseopiskelun avulla Tanttu hankki hyvän yleissivistyksen ja kielitaidon.
Tanttu oli sitten jonkin aikaa isäntärenkinä ja maatalousneuvojana Virtasalmella. Hän haki 1907 Hirvensalmen maamiesseuran neuvojaksi mutta jäi valitsematta. Hänen kirjoituksiaan ja runojaan alettiin kuitenkin julkaista Mikkelin lehdissä. Tanttu vietti kesät Hirvensalmella ja talvet Mikkelissä. Hän oli sekalaisissa lyhytaikaisissa töissä, muun muassa Suur-Savon nuorisoseurojen kiertävänä puhujana ja ulosottoapulaisena Hirvensalmella. Mikkelissä Tanttu asui Mikkelin Sanomat-lehdessä toimittajana olleen Otto Orasmaan luona ja käytti aikansa lähinnä lukemiseen ja kirjoittamiseen. Hän alkoi myös vierailla Helsingissä säännöllisesti. Ensimmäiset runokokoelmansa Tanttu sai julkaistua 1910-luvun alussa. Orasmaa siirtyi 1910 Helsinkiin ja myös Tanttu alkoi vuodesta 1913 alkaen asua pidempiä aikoja siellä. Elantonsa hän hankki ensimmäisen maailmansodan vuosina nähtävästi erilaisilla laittomilla liiketoimilla. Vuonna 1916 Tanttu oli toimittajana Viikko-lehdessä, ja näihin aikoihin hän alkoi osallistua myös työväenliikkeen toimintaan.
1910-luvulla Tanttu oleskeli vuoron perään Mikkelissä ja Helsingissä.  Tanttu kuului 1910-luvulla yhdessä kahden muun kirjailijan, Kössi Ahmalan ja Emil Lindahlin, kanssa Helsingin sosiaalidemokraattisen nuorisoseuran toiminnassa mukana olleeseen työläisintellektuellien ryhmään, joka julkaisi muun muassa käsin kirjoitettuja sanomalehtiä muiden julkaisukanavien puuttuessa. Tämä Decamerone-klubin nimellä tunnettu ryhmä kokoontui viikoittain seuran kahvilassa käymään kirjallis-filosofisia keskusteluja. Tantun tuotanto ei sisällä yhteiskunnallisia näkemyksiä. Oman tuotantonsa lisäksi hän suomensi, muun muassa Émile Verhaerenin runoja, joita ilmestyi työväenlehdissä.
Elämä > Suomen sisällissota

Kansalaissodan aikana Tanttu työskenteli aluksi Kansanvaltuuskunnan konekirjoittamossa, mutta pyysi vaativampia tehtäviä ja toimi sitten propangandistina sekä Helsingissä ja Viipurissa vallankumouksellisen ylioikeuden sihteerinä. Sodan loppuvaiheessa Tanttu ei paennut Venäjälle vaan palasi Viipurista yhdessä vallankumousoikeuden jäsenenä toimineen Tyko Varton kanssa. He joutuivat jäämään 24. huhtikuuta Kouvolaan, koska rata länteen oli jo poikki. Varto ja Tanttu kävivät 27. huhtikuuta Haminassa, ja täällä Tanttu arvosteli paikallisten punaisten toimeenpanemia teloituksia. Jyrkän linjan punaiset vangitsivat Tantun ja tuomitsivat hänen kuolemaan väitetystä yhteistyöstä valkoisten kanssa. Punaisten Kouvolan esikunta sai kuitenkin Tantun vapaaksi, ja hän pääsi palaamaan Kouvolaan.
Valkoisten vallattua 3. toukokuuta 1918 Kouvolan Tanttu tunnistettiin Kouvolan Seurahuoneella. Paikalla ollut valkoisten ryhmänjohtaja Ilmari Tulikoura halusi kostaa isänsä Juho Tulikouran ja veljensä Valtterin kuoleman ja vei Tantun kadun toisella puolella olleen kansakoulun liiterin taakse ampui hänet siellä. Tanttu oli petturi sekä punaisten että valkoisten kannalta.
Tantusta otettiin luultavasti Viipurissa valokuva, jossa hän esiintyi Napoleonin tyyliin punakaartin päällikkönä sapelin ja aseen kanssa. Kuva julkaistiin sisällissodan jälkeen Suomen Kuvalehdessä heinäkuussa 1918 osana kuvasarjaa jossa esiteltiin "tyypillisiä punakaartilaisia" ja kuvatekstissä Tanttu kuvattiin aseisiin ihastuneeksi kynänkäyttäjäksi. Seuraavan kerran kuva julkaistiin 1932 Suomen Vapaussota Kuvissa -teoksessa otsikolla Karjalainen punapäällikkö Kasperi Tanttu ja vielä 1956 J. O. Hannulan teoksessa Suomen Vapaussodan historia otsikolla Suomalainen punapäällikkö. Tantun ei kuitenkaan tiedetä osallistuneen sotatoimiin. Valokuvan perusteella hänet on virheellisesti yhdistetty myös pahamaineiseen punaisten päällikköön Heikki Kaljuseen.
Teokset

Kalevala-kuvaelmia osa I: Aino-runo neljässä kuvaelmassa. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1910
Kalevala-kuvaelmia osa II: Pohjolan häät; Kullervo. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1910
Valerianaa!: yksinäytöksinen näytelmä. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1910
Kalevala-kuvaelmia osa III: Pohjolan häät: kaksi kuvaelmaa. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1911
Kalevalan kauneuksia: ulkoilma-kuvaelmia Kalevalasta. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1912
Sonetteja. Karisto 1912
Luonnoksia Hirvensalmen historiaan. Osuuskunta Sanoma, Mikkeli 1913
Nuoresta sydämestä: runovalikoima. Valonvalta, Mikkeli 1913
Parivaljakolla: humoristisia runoja, tekijät Kasperi Tanttu ja Jali Joutsen. Paperikauppa "Viertola", Helsinki 1915
...vain kaksi. Kustannusliike Sana, Vaasa 1917
Kirjallisuutta

Lisää luettavaa aiheesta Kasperi Tanttu on Wikiaineistossa
Kirsti Salmi-Nikanderin artikkeli teoksessa Kirjoituksia sankaruudesta, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2010 ISBN 978-952-222-207-7
Raoul Palmgren: Joukkosydän II, WSOY, 1966
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Linda Maria Baros

| Linda Maria Baros |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1981 (ikä 43) Bukarest, Romania
Ammatti:  runoilija, esseisti, kääntäjä
Kirjailija
Palkinnot
 Guillaume Apollinaire -palkinto (Ranska) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Linda Maria Baros (s. 6. elokuuta 1981) on ranskalainen ja romanialainen runoilija, esseisti ja kääntäjä. Hänen runojaan on käännetty yli 25 kielelle.lähde?
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Kroatia  Alankomaat 
Muut:  Europeana  IdRef
Tapsa – Tapio Rautavaaran elämä

| Tapsa – Tapio Rautavaaran elämä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Lasse Erola
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Helsinki-kirjat Oy
Julkaistu:  2012
ISBN:  9789525989106
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tapsa – Tapio Rautavaaran elämä on Lasse Erolan kirjoittama 458-sivuinen Tapio Rautavaaran elämäkertateos (ISBN 978-952-5989-10-6). Kirja ilmestyi vuonna 2012. Sen kustantaja on Helsinki-kirjat Oy.
Kirja perustuu laajaan lähdeaineistoon, tutkimuskirjallisuuteen ja aikalaisten muistelmiin. Kirjoittajalla oli käytössään myös 40 tuntia Tapio Rautavaaran haastatteluja, jotka Juha Numminen teki kasettinauhurille talvella 1978 toimittaessaan Rautavaaran muistelmateoksen En päivääkään vaihtaisi pois (Kirjayhtymä). Erosen mukaan Rautavaara ei aina puhunut totta näissä haastatteluissa, ja hän oikoo kirjassaan virheellisiä tietoja.
Elämäkertaosuuden lisäksi kirjassa ovat Tapio Rautavaaran täydellinen diskografia ja filmografia sekä luettelo hänen merkittävimmistä urheilusaavutuksistaan.
Julia Mühlbacher

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Julia Mühlbacher Hinzenbachin maailmancupissa 2023. |  Julia Mühlbacher Hinzenbachin maailmancupissa 2023. |  Julia Mühlbacher Hinzenbachin maailmancupissa 2023. |  |
Maa:  Itävalta
Naisten mäkihyppy
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2025 | joukkuemäki |  |
Julia Mühlbacher (s. 2. elokuuta 2004 Braunau am Inn) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa ASVÖ SC Hoehnhart -seuraa. Hän on kaksinkertainen joukkuemäen MM-mitalisti.
Mühlbacher voitti nuorten olympialaisissa 2020 kultaa sekajoukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä neljänneksi. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden joukkuemäessä 2020 ja 2021 sekä sekajoukkuemäessä 2022 ja 2024. Normaalimäessä hän saavutti MM-hopeaa 2024 ja MM-pronssia 2023.
Mühlbacher saavutti Planican MM-kilpailuissa 2023 hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 11:nneksi. Hän sai hopeaa joukkuemäessä myös Trondheimin MM-kilpailuissa 2025.
Mühlbacher kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2020. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 24:s Hinzenbachissa helmikuussa 2021. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran, kun hän oli seitsemäs Râșnovin normaalimäessä helmikuussa 2023. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai seuraavana päivänä oltuaan Râșnovin toisessa kilpailussa kolmas. Se on toistaiseksi hänen ainoa palkintosijansa. (tilanne 3.3.2025)
Mühlbacher sijoittui Continental Cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2020–2021. Continental Cupin osakilpailuissa hän on ollut kaksi kertaa toinen ja viisi kertaa kolmas.
Tuomas Mustonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. kesäkuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Lempinimi: Mude
Junioriseurat
: POHU
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 | POHU | 15 | (11) |
| 2006–2007 | Gnistan | 48 | (23) |
| 2008 | KäPa | 22 | (3) |
| 2009–2013 | Gnistan | 103 | (70) |
| 2014–2016 | HIFK | 26 | (8) |
| 2014 | → HIFK 2 | 1 | (1) |
| 2015-2016 | → Gnistan (laina) | 13 | (5) |
| 2017 | AC Oulu | 20 | (5) |
| 2018 | HIFK | 19 | (12) |
| 2018 | → HIFK 2 | 3 | (0) |
| 2019 | Gnistan | 22 | (10) |
| 2020 | KäPa | 11 | (6) |
| 2021–2024 | PPJ | 63 | (34) |
| Yhteensä | Yhteensä | 366 | (188) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. maaliskuuta 2025.
Tuomas Mustonen (s. 4. kesäkuuta 1985 Helsinki) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Mustonen tuli urallaan tunnetuksi tehokkaana maalintekijänä alemmilla sarjatasoilla.
Ura

Mustonen aloitti uransa Kolmosen FC POHUssa, jota hän edusti vuoteen 2005 asti. Vuonna 2006 Mustonen siirtyi Kakkosen IF Gnistaniin. Hän edusti seuraa kaksi kautta ja siirtyi vuonna 2008 Ykkösessä pelanneeseen Käpylän Palloon. Hän palasi yhden kauden jälkeen Gnistaniin, jossa pelasi vuoteen 2013 asti. Gnistan-aikanaan Mustonen oli kahdesti Kakkosen lohkonsa paras maalintekijä, vuosina 2011 ja 2013. Yhteensä hän teki Gnistanin sarjaotteluissa 93 maalia.
Kaudeksi 2014 Mustonen siirtyi Ykköseen nousseeseen HIFK Fotbolliin. Hän pelasi kaudella 2014 Ykkösessä 20 ottelua tehden kahdeksan maalia, kun HIFK nousi Veikkausliigaan voitettuaan Ykkösen mestaruuden. Mustonen debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan.
Mustonen on pelannut myös futsalia FC POHU/MHP C.F:n riveissä.
Taranis

Taranis
Taranis (kelttiläisestä sanasta taran ukkonen) oli kelttiläisessä mytologiassa ukkosen jumala, jota palvottiin varsinkin Galliassa ja Britanniassa, mutta myös muualla kelttiläisessä maailmassa. Taranikselle pyhitettyjä alttareita on löytynyt Chesteristä Britanniasta, Böckingenistä ja Godramsteinista Saksassa, Orgonista, Thauronista ja Toursista Ranskassa ja Skradinista Kroatiassa. Hänen nimensä merkitsee suunnilleen "Ukkostaja". Taranis on yksi roomalaisen runoilija Lucanuksen mainitsemasta kolmesta huomattavasta kelttijumalasta. Kaksi muuta ovat Esus ja Teutates.
Taraniksen symboli oli pyörä, joka viittasi ukkoseen ja aurinkoon. Hänelle on saatettu uhrata myös ihmisiä, ja antiikin kirjoittajien mukaan Taranikselle omistetut eläin- tai ihmisuhrit olisi suljettu oksista punottuihin koreihin, jotka sen jälkeen poltettiin. Taranis muistuttaa muinaisten skandinaavien Thoria, irlantilaisten Tuireannia ja suomalaisten Ukkoa. Roomalaiset rinnastivat Taraniksen Juppiteriin .
Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko)

Ilves–HJK tammikuussa 1937.
Tämä artikkeli kertoo tamperelaisen jääkiekkoseura Tampereen Ilveksen historiasta.