stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nagarin ruhtinaskunta
Historia

Nagarin hallitsijat käyttivät arvonimeä mir tai tham. He olivat läheistä sukua viereisen Hunzan hallitsijoille. Molempien maiden hallitsijat jäljittivät omassa perinteessään sukunsa Aleksanteri Suureen. Kahdesta valtiosta Hunzaa pidettiin vahvempana. Molemmat maksoivat 1800-luvun loppupuoliskolla tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-dynastialle.
Epäilyt Venäjän aikeista Pamirin suunnalla niin sanotun suuren pelin aikana sai britit tekemään sotaretken alueelle. Hunzan hallitsija Safdar Ali taivutteli Nagarin hallitsijan liittoutumaan kanssaan brittejä ja kashmirilaisia vastaan. Vuonna 1891 alueelle edenneet brittijoukot valtasivat Nagaarin hallitsijan linnan Niltissa ja he etenivät edelleen kohti Hunzan pääkaupunkia Baltitia. Safdar Ali päätti lopulta paeta ja hänet korvattiin veljellään. Sen sijaan Nagarin tuolloin jo vanhan hallitsijan sallittiin pysyvän valtaistuimellaan. Molemmat valtiot oli nyt käytännössä alistettu osana Brittiläistä Intiaa.
Kun brittivalta oli päättymässä Intian jakoon Nagar, sekä naapurivaltio Hunza tekivät Pakistanin kanssa sopimuksen maiden liittymisestä Pakistaniin Intian sijaan 16. marraskuuta 1947. Nagarin hallitsija säilytti maallisen valtansa osana Pakistania vuoteen 1975 saakka, jolloin se lakkautettiin Zulfikar Ali Bhutton hallinnollisessa uudistuksessa. Myöhemmin Nagar on ollut oma piirikuntansa.
Nagaria nykyisin.
Nagarin hallitsijan linnoituksia Niltissa brittien sotaretken aikaisessa piirustuksessa.
Luettelo kädellisistä

Tämä on luettelo kädellisten (Primates) lahkoon kuuluvista nisäkkäistä. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin Mammal Species of the World -teokseen (2005), jonka mukaan kädellisten lahkossa on 376 lajia.
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Makimaiset puoliapinat (Lemuriformes) > Cheirogaleoidea > Pikkumakit eli kääpiömakit (Cheirogaleidae)

Karvakorvamakit (Allocebus )
Karvakorvamaki (Allocebus trichotis)
Oravamakit (Cheirogaleus )
Cheirogaleus adipicaudatus
Cheirogaleus crossleyi
Rusko-oravamaki (Cheirogaleus major)
Paksuhäntäoravamaki (Cheirogaleus medius)
Cheirogaleus minusculus
Cheirogaleus ravus
Cheirogaleus sibreei
Hiirimakit (Microcebus )
Microcebus berthae
Microcebus griseorufus
Isohiirimaki (Microcebus murinus)
Microcebus myoxinus
Microcebus ravelobensis
Pikkuhiirimaki (Microcebus rufus)
Microcebus sambiranensis
Microcebus tavaratra
Mirza
Rottamaki (Mirza coquereli)
Haarukkamakit (Phaner )
Phaner electromontis
Haarukkamaki eli valuvi (Phaner furcifer)
Phaner pallescens
Phaner parienti
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Makimaiset puoliapinat (Lemuriformes) > Lemuroidea > Makit (Lemuridae)

Ruskomakit (Eulemur )
Valko-otsamaki (Eulemur albifrons)
Valkokaulusmaki (Eulemur albocollaris)
Eulemur cinereiceps
Kaulusmaki (Eulemur collaris)
Harjamaki (Eulemur coronatus)
Ruskomaki (Eulemur fulvus)
Mustamaki eli neekerimaki (Eulemur macaco)
Mongosmaki (Eulemur mongoz)
Punavatsamaki (Eulemur rubriventer)
Punaotsamaki (Eulemur rufus)
Sanfordinmaki (Eulemur sanfordi)
Bokombalit (Hapalemur )
Alaotranbokombali (Hapalemur alaotrensis)
Kultabokombali (Hapalemur aureus)
Bokombali (Hapalemur griseus)
Lännenbokombali (Hapalemur occidentalis)
Kissamakit (Lemur )
Kissamaki (Lemur catta)
Prolemur
Leveäkuonobokombali eli leveänenämaki (Prolemur simus)
Varit (Varecia )
Punakaulusvari (Varecia rubra)
Vari (Varecia variegata)
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Makimaiset puoliapinat (Lemuriformes) > Lemuroidea > Kärppämakit (Lepilemuridae)

Kärppämakit (Lepilemur )
Lepilemur ankaranensis
Harmaaselkäkärppämaki (Lepilemur dorsalis)
Edwardsinkärppämaki (Lepilemur edwardsi)
Valkojalkakärppämaki (Lepilemur leucopus)
Juovaselkäkärppämaki eli valkoniskakärppämaki (Lepilemur microdon)
Kärppämaki eli isokärppämaki eli hoikkamaki (Lepilemur mustelinus)
Punahäntäkärppämaki (Lepilemur ruficaudatus)
Pohjankärppämaki (Lepilemur septentrionalis)
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Makimaiset puoliapinat (Lemuriformes) > Lemuroidea > Indrit (Indridae)

Villaindrit (Avahi )
Villaindri (Avahi laniger)
Avahi occidentalis
Avahi unicolor
Indrit (Indri )
Indri (Indri indri)
Sifakat (Propithecus )
Propithecus coquereli
Propithecus deckenii
Kruunusifaka (Propithecus diadema)
Propithecus edwardsi
Propithecus perrieri
Propithecus tattersalli
Lakkisifaka (Propithecus verreauxi)
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Chiromyiformes > Sormieläimet (Daubentoniidae)

Ai-ait (Daubentonia )
Ai-ai eli sormieläin (Daubentonia madagascariensis)
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Lorimaiset puoliapinat (Lorisiformes) > Lorit (Lorisidae)

Karhulorit (Arctocebus )
Kultakarhulori (Arctocebus aureus)
Karhulori (Arctocebus calabarensis)
Hoikkalorit (Loris )
Loris lydekkerianus
Hoikkalori (Loris tardigradus)
Hidaslorit (Nycticebus )
Nycticebus bengalensis
Hidaslori (Nycticebus coucang)
Pikkulori (Nycticebus pygmaeus)
Potot (Perodicticus )
Potto (Perodicticus potto)
Pseudopotto
Pseudopotto martini
Puoliapinat (Strepsirrhini) > Lorimaiset puoliapinat (Lorisiformes) > Galagot eli korvamakit (Galagidae)

Neulakynsigalagot eli kynsigalagot (Euoticus )
Neulakynsigalago (Euoticus elegantulus)
Nigerianneulakynsigalago (Euoticus pallidus)
Korvamakit (Galago ) "Galagoides" = kääpiögalagot
Alleningalago (Galago alleni)
Galago cameronensis
Kääpiögalago (Galago demidoff)
Galago gabonensis
Galago gallarum
Galago granti
Teräväkynsigalago (Galago matschiei)
Galago moholi
Galago nyasae
Galago orinus
Galago rondoensis
Senegalingalago (Galago senegalensis)
Galago thomasi
Galago zanzibaricus
Otolemur
Paksuhäntägalago (Otolemur crassicaudatus)
Otolemur garnettii
Otolemur monteiri
Haplorrhini > Kummituseläinmäiset puoliapinat (Tarsiiformes) > Kummituseläimet (Tarsiidae)

Kummituseläimet (Tarsius )
Sumatrankummituseläin (Tarsius bancanus)
Tarsius dentatus
Tarsius pelengensis
Tarsius pumilus
Tarsius sangirensis
Filippiinienkummituseläin (Tarsius syrichta)
Celebesinkummituseläin (Tarsius tarsier)
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Leveänenäapinat (Platyrrhini) > Kierteishäntäapinat (Cebidae)

Kynsiapinat (Callitrichinae) oli aiemmin heimo "Callitrichidae"
Hyppytamariinit (Callimico )
Hyppytamariini eli pitkähäntäapina (Callimico goeldii)
Silkkiapinat (Callithrix )
Callithrix acariensis
Hopeasilkkiapina (Callithrix argentata)
Vaaleatupsusilkkiapina (Callithrix aurita)
Callithrix chrysoleuca
Callithrix emiliae
Ruskeapääsilkkiapina (Callithrix flaviceps)
Geoffroynsilkkiapina (Callithrix geoffroyi)
Hopeatupsusilkkiapina (Callithrix humeralifera)
Callithrix humilis
Callithrix intermedia
Valkotupsusilkkiapina (Callithrix jacchus)
Callithrix kuhlii
Callithrix leucippe
Callithrix manicorensis
Callithrix marcai
Callithrix mauesi
Callithrix melanura
Callithrix nigriceps
Mustatupsusilkkiapina (Callithrix penicillata)
Kääpiömarmosetti (Callithrix pygmaea)
Callithrix saterei
Leijona-apinat (Leontopithecus )
Mustanaamaleijona-apina (Leontopithecus caissara)
Keltaharjaleijona-apina (Leontopithecus chrysomelas)
Kultaperäleijona-apina (Leontopithecus chrysopygus)
Kultaleijona-apina (Leontopithecus rosalia)
Tamariinit (Saguinus )
Korvatamariini (Saguinus bicolor)
Ruskeapäätamariini (Saguinus fuscicollis)
Geoffroyntamariini (Saguinus geoffroyi)
Saguinus graellsi
Keisaritamariini (Saguinus imperator)
Lyhyttöyhtötamariini (Saguinus inustus)
Punavatsatamariini (Saguinus labiatus)
Valkojalkatamariini (Saguinus leucopus)
Saguinus martinsi
Saguinus melanoleucus
Mustatamariini (Saguinus midas)
Viiksitamariini (Saguinus mystax)
Saguinus niger
Mustakaulatamariini (Saguinus nigricollis)
Valkotöyhtötamariini eli töyhtötamariini eli pinché (Saguinus oedipus)
Saguinus pileatus
Saguinus tripartitus
Kapusiiniapinat (Cebinae)
Kapusiiniapinat (Cebus )
Valko-otsakapusiiniapina (Cebus albifrons)
Töyhtökapusiiniapina (Cebus apella)
Kapusiiniapina (Cebus capucinus)
Cebus kaapori
Cebus libidinosus
Cebus nigritus
Itkijäkapusiiniapina (Cebus olivaceus)
Cebus xanthosternos
Saimiriinae
Saimirit (Saimiri )
Saimiri boliviensis
Panamansaimiri (Saimiri oerstedii)
Oravasaimiri (Saimiri sciureus)
Saimiri ustus
Saimiri vanzolinii
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Leveänenäapinat (Platyrrhini) > Yöapinat (Aotidae)

Yöapinat (Aotus )
Aotus azarae
Aotus hershkovitzi
Aotus lemurinus
Aotus miconax
Aotus nancymaae
Aotus nigriceps
Yöapina eli durukuli (Aotus trivirgatus)
Aotus vociferans
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Leveänenäapinat (Platyrrhini) > Pitheciidae

Titit (Callicebinae)
Titit (Callicebus )
Callicebus baptista
Callicebus barbarabrownae
Callicebus bernhardi
Callicebus brunneus
Callicebus caligatus
Callicebus cinerascens
Callicebus coimbrai
Callicebus cupreus
Callicebus discolor
Callicebus donacophilus
Callicebus dubius
Callicebus hoffmannsi
Callicebus lucifer
Callicebus lugens
Callicebus medemi
Mustakäsititi (Callicebus melanochir)
Callicebus modestus
Tummatiti (Callicebus moloch)
Mustaotsatiti (Callicebus nigrifrons)
Callicebus oenanthe
Callicebus olallae
Callicebus ornatus
Callicebus pallescens
Naamiotiti (Callicebus personatus)
Callicebus purinus
Callicebus regulus
Callicebus stephennashi
Kaulustiti (Callicebus torquatus)
Sakiapinat (Pitheciinae)
Uakarit (Cacajao )
Kalju-uakari (Cacajao calvus)
Mustanaamauakari (Cacajao melanocephalus)
Partasakit (Chiropotes )
Valkonenäpartasaki eli valkonenäsaki (Chiropotes albinasus)
Chiropotes chiropotes
Chiropotes israelita
Pirunapina eli partasaki (Chiropotes satanas)
Chiropotes utahickae
Sakit (Pithecia )
Pithecia aequatorialis
Mustaselkäsaki (Pithecia albicans)
Pithecia irrorata
Munkkisaki (Pithecia monachus)
Valkopääsaki (Pithecia pithecia)
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Leveänenäapinat (Platyrrhini) > Atelidae

Mölyapinat (Alouattinae)
Mölyapinat (Alouatta )
Punakäsimölyapina eli paholaismölyapina (Alouatta belzebul)
Mustamölyapina (Alouatta caraya)
Coibasaarenmölyapina (Alouatta coibensis)
Ruskomölyapina (Alouatta guariba)
Alouatta macconnelli
Alouatta nigerrima
Tummamölyapina (Alouatta palliata)
Vaippamölyapina eli panamanmölyapina (Alouatta pigra)
Bolivianmölyapina (Alouatta sara)
Punamölyapina (Alouatta seniculus)
Hämähäkkiapinat (Atelinae)
Hämähäkkiapinat (Ateles )
Pitkäkarvahämähäkkiapina (Ateles belzebuth)
Ateles chamek
Ruskopäähämähäkkiapina (Ateles fusciceps)
Geoffroynhämähäkkiapina (Ateles geoffroyi)
Ateles hybridus
Ateles marginatus
Mustahämähäkkiapina (Ateles paniscus)
Murikit (Brachyteles )
Muriki (Brachyteles arachnoides)
Brachyteles hypoxanthus
Villa-apinat (Lagothrix )
Lagothrix cana
Harmaavilla-apina eli humboldtinvilla-apina (Lagothrix lagotricha)
Lagothrix lugens
Lagothrix poeppigii
Oreonax
Hendeenvilla-apina eli keltahäntävilla-apina (Oreonax flavicauda)
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Kapeanenäapinat (Catarrhini) > Ihmisapinat (Hominoidea) > Gibbonit eli pienet ihmisapinat (Hylobatidae)

Bunopithecus
Hulokki (Bunopithecus hoolock)
Gibbonit (Hylobates )
Notkeagibboni (Hylobates agilis)
Hylobates albibarbis
Klossingibboni (Hylobates klossii)
Lari (Hylobates lar)
Hopeagibboni (Hylobates moloch)
Borneongibboni (Hylobates muelleri)
Kalottigibboni (Hylobates pileatus)
Nomascus
Indokiinangibboni (Nomascus concolor)
Nomascus gabriellae
Nomascus hainanus
Nomascus leucogenys
Nomascus siki
Symphalangus
Siamanki (Symphalangus syndactylus)
Haplorrhini > Apinat (Simiiformes) > Kapeanenäapinat (Catarrhini) > Ihmisapinat (Hominoidea) > Isot ihmisapinat (Hominidae)

Gorillat (Gorilla )
Gorilla beringei
Gorilla (Gorilla gorilla)
Ihmiset (Homo )
Ihminen (Homo sapiens)
Simpanssit (Pan )
Bonobo eli kääpiösimpanssi (Pan paniscus)
Simpanssi (Pan troglodytes)
Orangit (Pongo )
Pongo abelii
Oranki (Pongo pygmaeus)
Naarajärvi (Äänekoski)

| Naarajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°37′06″N, 25°37′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue|Saarijärven alue (14.61)
Tulouoma:  Suojoki Kiimasjärvestä, oja Sarjalammesta, oja Ukonlammesta
Lasku-uoma:  Naarakoski Kuhnamoon
Järvinumero:  14.611.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,9 m  
Pituus:  3,6 km  
Leveys:  2,3 km  
Rantaviiva:  16,494 km  
Pinta-ala:  2,07049 km²  
Tilavuus:  0,01017923 km³  
Keskisyvyys:  4,92 m  
Suurin syvyys:  31,9 m  
Valuma-alue:  3 119,56 km²  
Keskiylivirtaama:  99 m³/s  
Keskivirtaama:  30,26 m³/s  
Keskialivirtaama:  2,67 m³/s  
Veden viipymä:  3,9 d 
Saaria:  4 
:  Pukkisaari
 fiNaarajärvi 
Naarajärvi on Keski-Suomessa Äänekoskella Äänekosken ja Hietaman välissä sijaitseva Saarijärven reitin läpivirtausjärvi järvi. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Jyväskylästä pohjoiseen.
Maantietoa

Naarajärvi on 3,6 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 207 hehtaaria eli 2,1 neliökilometriä. Järvi sijaitsee koillis-lounais -suuntaisessa laaksossa, jonka kaakkoispuolella kohoavat Onnelanmäki, Mansikkavuori, Rannanmäki, Viinakallion mäet ja Ahkiovuori. Rannanmäen huippu yltää 175 metrin korkeuteen mpy. Järven luoteispuoli on loivaa ja paikoin alavaa aluetta, jossa kauempana pohjoisessa sijaitsevan Känkänmäen loivat rinteen viettävät järveä kohti. Järvi on muodoltaan kaksiosainen ja järvenosia yhdistää keskellä sijaitseva alle 150 metriä leveä Kuikkasalmi. Järveä jakamassa on kilometrin pituinen niemimaa. Yläjuoksulla sijaitseva eteläinen järvenosan rantaviiva on mutkitteleva. Siitä työntyy luoteeseen päin matala Nevalahti ja kaakkoon leveä Töllönlahti. Kuikansalmen lähellä on lyhyt mutta syvä Porrinlahti. Järvellä on mukaan neljä saarta, jotka sijaitsevat eteläisellä järvenosalla. Korkein saari on kallioinen Pukkisaari. Pohjoispuolen järvenosassa työntyy niemimaan viereen kapeasuinen Hangaslahti. Muuten järvenosa on leveä ja rantaviivaltaan selkeä. Järven itäpäässä sijaitsevat pienet Iso- ja Pieni Ahkiolahti. Kolmas lahti on Naarakoskeen päättyvä luusua.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 10,18 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi on määritetty 4,9 metriä. Sen syvänteessä on 31,9 metriä syvää ja syvänne sijaitsee keskellä pohjoista järvenosaa syvännejakson länsipäässä . Myös eteläisessä järvenosassa on oma syvännejakso, mutta siinä syvin kohta ylettyy yli 13 metrin syvyyteen.
Järven rantaviivan pituus on 16,5 kilometriä, josta silmämääräisesti kolmasosa on peltomaata ja loput metsää. Kaakkoisilla rannoilla on harvakseltaan vapaa-ajan asuntoja ja Töllönlahden rannoilla kiinteää asutusta. Eteläosan itärannoilla sijaitsevat Kinnarin, Hietaman ja Hankapohjan kulmakunnat. Niitä yhdistää kylätie, joka ohittaa järven sen länsipuolelta. Jyväskylä–Haapajärvi-rata kääntyy järven pohjoispuolelle ja ylittää ensin Naarakosken ja Kuhnamon tullessaan Äänekoskelle.
Hydrologiaa

Naarajärvi sijaitsee Saarijärven reitin alajuoksulla ja Suojoki laskee siihen suoraan Kiimasjärvestä. Suojoessa sijaitsevassa Hietamankosken vesivoimalaitoksessa mitataan vedenpinnan korkeuksia ja virtaamia. Yläpuolisen valuma-alueen pinta-alaksi on ilmoitettu 3 120 neliökilometriä ja sen järvisyydeksi 9,24 %.
Naarajärven virtaamatiedot on arvioitu lähes saman suuruisiksi kuin Suojoessa sijaitsevalla Hietamankosken vesivoimalaitoksellakin. Sen lähtövirtaamat ovat keskivirtaamana (MQ) olleet 30,26 kuutiometriä sekunnissa (m³/s  tai 32 m³/s vuosina 1984–2010 ), keskiylivirtaamana (MHQ) 99,04 m³/s  ja keskialivirtaamana (MNQ) 2,67 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1976–2022. Pienin mitattu virtaama (NQ) on 0 m³/s, joka sattui viimeksi 15.5.1982, ja suurin virtaama (HQ) on 167,00 m³/s, joka mitattiin 27.11.2018.
Kyseisellä keskivirtaamalla järven teoreettinen viipymä on noin 3,9 vuorokautta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alue|Saarijärven alueella (14.61), jonka Naarajärven alueeseen (14.611) järvi kuuluu. Järvi kuuluu Saarijärven reitin alajuoksulle, missä Suojoki Kiimasjärvestä Naarajärveen ja Naarajärvi Naarakoskessa Kuhnamoon, joka kuuluu jo Leppäveden–Kynsiveden alueeseen (14.3). Kiimasjärven vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä, Naarajärven 93,9 metriä ja Kuhnamon 91,8 metriä mpy.
Naarajärven alueeseen kuuluu Naarajärven lisäksi Ukonlampi, joka laskee Nevalahteen, Sarjanlampi ja Ala-Lapinlampi, jotka laskevat myös Nevalahteen omaa yhteistä laskuojaansa myöten. Muiden tulo-ojien valuma-alueet ovat järvettömiä.
Huomioita

1 2  Veden teoreetiinen viipymä on laskettu jakamalla järven tilavuus järven keskivirtaamalla 30,26 kuutiometriä sekunnissa.
Naimbana II

Naimbana, Naimgbana tai Panaburo II (1720–1793) oli vuosina 1755–1793 hallinnut temnejen Koyan kuningaskunnan hallitsija nykyisen Sierra Leonen alueella. Yksi Naimbanan alaisista heimopäälliköistä teki Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sopimuksen, jolla briteille luovutettiin maata jolle perustettiin nykyinen Sierra Leonen pääkaupunki Freetown.
Elämäkerta

Naimbanasta tuli temnejen Koyan kuningaskunnan sijaishallitsija edellisen kuninkaan eli Obain kuoltua vuonna 1775. Temnejen perinteen mukaan kuninkaan kuollessa hänen alaisistaan päälliköistä tuli hallitsijoita vuorotellen, kunnes viimeisen heistä kuollessa kruunattiin uusi Obai. Eri lähteissä hänen nimekseen annetaan joko Naimbana, Naimgbana tai Panaburo. Panaburo mainitaan nimenä vain yhdessä aikalaislähteessä. Naimgbana vääntyi hänen nimekseen kertomuksen mukaan hänen vastatessaan murtaen englanniksi nimensä kysyjälle ”name Gbana” (nimi Gbana). Naimbana hallitsi pääkaupungistaan Robanasta käsin Rokeljoen varrella. Brittihallitus päätti vuonna 1786 tukea lontoolaisen Committee for the Relief of the Black Poor -järjestön toimintaa lähettämällä orjuudesta vapautettuja orjia perustamaan siirtokunta Länsi-Afrikkaan. 9. toukokuuta 1787 Sierra Leonen rannikolle saapui Nautilus-laiva mukanaan 344 mustaa ja 115 valkoista matkustajaa. Yksi Naimbanan alaisista päälliköistä nimeltä Tombo, tai kuten britit hänet tunsivat ”King Tom”, solmi brittien kanssa 11. kesäkuuta 1787 sopimuksen luovuttaen näille maata. Paikalle rakennettiin asutuskeskus, joka tunnettiin alun perin nimellä Granville Town matkaa tukeneen Granville Sharpin mukaan. Tombo kuoli hieman myöhemmin, ja Naimbana vaati brittejä solmimaan sopimuksen uudestaan hänen kanssaan vuonna 1788.
Brittien kanssa solmitun sopimuksen ohella Naimbana tunnettiin kiinnostuksestaan kristinuskoa ja eurooppalaista koulutusta kohtaan. Vuonna 1791 hänen poikansa John Frederic Naimbana lähetettiinkin Englantiin opiskelemaan, mutta hän kuoli myöhemmin paluumatkallaan takaisin Sierra Leoneen. Hänen toinen poikansa sai islamilaisen koulutuksen Sierra Leonen pohjoisosissa. Nykyisin hänen mukaansa on nimetty katu Sierra Leonen pääkaupunki Freetownissa.
HMS Nairana (1917)

| HMS Nairana |
| --- | --- |
 HMS Nairana

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Kölinlasku:  1914
Laskettu vesille:  21. kesäkuuta 1915
Palveluskäyttöön:  25. elokuuta 1917
Poistui palveluskäytöstä:  myyty helmikuussa 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 070 t
Pituus:  107,3 m
Leveys:  13,9 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  6 300 shp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  278
Aseistus
Aseistus:  2 x QF 12 naulan tykkiä 2 x QF 12 naulan ilmatorjuntatykkiä 7 x lentokonetta
HMS Nairana oli postilaivan rungolle vuonna 1917 rakennettu Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Palvelus

Nairana liitettiin palvelukseen otettaessa osaksi Suurta laivastoa, jossa se palveli ensimmäisen maailmansodan loppuun. Alus lähetettiin vuonna 1919 osana brittiläistä siirtoarmeijaa Vienanmerelle tukemaan alueen operaatioita.  Alukselta lähetetyt lentokoneet pommittivat Alakurttia elokuussa 1919.
Alus myytiin vuonna 1920 Tasmanian Steamship Companylle.
Aluksella palvelleet konetyypit olivat:
Beardmore W.B.III SB 3D (1919, Numerot N6105, N6108, N6110)
Fairey Campania F.17 5, Sopwith Baby 2 ja Sopwith Camel 1 Vienanmerellä oltaessa.
Nahkamonnit

| Nahkamonnit |
| --- | --- |
 Juovanahkamonni (Trachelyopterichthys taeniatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Nahkamonnit  Auchenipteridae  Bleeker, 1862
Katso myös
   Nahkamonnit Wikispeciesissä   Nahkamonnit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nahkamonnit (Auchenipteridae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Etelä-Amerikasta makeista vesistä.
Lajit ja anatomia

Nahkamonnien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 19–20 sukua ja 60–94 lajia. Toisinaan Ageneiosus- ja Tetranematichthys-sukujen lajien katsotaan muodostavan oman heimonsa ulappamonnit (Ageneiosidae). Nahkamonnit ovat pienehköjä tai keskikokoisia lajeja. Suurimmat niistä voivat saavuttaa yli 50 cm:n pituuden, mutta yleensä ne jäävät alle 30 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja suomuttomia kaloja. Selkäevä on lyhyt ja sijaitsee lähellä silmiä, selkäevässä ja rintaevissä on terävä piikki. Eräillä heimon kaloilla on rasvaevä. Nahkamonnilajeilla on kuonossaan 3 paria viiksisäikeitä, jotka kuitenkin puuttuvat Ageneiosus- ja Tetranematichthys-sukujen lajeilta.
Levinneisyys ja elintavat

Nahkamonnilajeja tavataan alueelta, joka ulottuu Panamasta Argentiinaan Río de la Platan alueelle. Nahkamonnit elävät joissa ja järvissä, eräät lajit kuten nystynahkamonni (Pseudauchenipterus nodosus) elävät murtovesissä. Ne ovat tyypillisesti yöaktiivisia ja piileskelevät kivenkoloissa tai veteen vaatuneissa puunrungoissa. Heimon kalojen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, veteen putoavat hedelmät ja suurimmat lajit syövät myös kaloja.
Naisten Lehti

Naisten Lehti oli vuosina 1897–1909 ilmestynyt amerikansuomalainen naisasialehti.
Amerikansuomalaisten naisyhdistyksien äänenkannattajaksi perustettu Naisten Lehti ilmestyi ensimmäisen vuotensa New Yorkin Brooklynissa, mistä se vuoden 1898 alussa siirrettiin Michiganin Calumetiin. Neljästi vuodessa julkaistua lehteä toimittivat Linda Mahlberg ja Hanna Järnefelt. Taloudenhoitajana toimi Maggie Walz.
Naisten Lehti kiinnitti huomiota siirtolaisnaisten oloihin ja naisen asemaan yhteiskunnassa sekä vaikutti suomalaisten naisyhdistysten perustamiseen eri paikkakunnille. Ajoittain epäsäännöllisesti ilmestynyt lehti mainitaan uudelleen henkiin herätettynä vuosina 1903 ja 1909, jolloin sitä toimittivat Maggie Walz ja Augusta Lahti. Ajoittain Naisten Lehteä kustansi ja toimitti Walz yksin. Sittemmin siitä tuli duluthilaisen Päivälehden kerran viikossa ilmestynyt osasto.