stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eija Palsbo
Teoksia

Tanskan tulkki : pieni kieliopas Tanskaan matkustaville ; laatinut Eija Palsbo Ernst Wilsonin avulla. WSOY 1951, 2. painos 1954
Fredrikan piiri

| Fredrikan piiri |
| --- | --- |
 Fredrikan kirkko
 fiFredrikan piiri 
 64°04′37″N, 18°24′29″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Lappi
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Åselen kunta
Piirikoodi:  324001
Väestö
Väkiluku (2022):  287 
Fredrikan piiri (ruots. Fredrika distrikt) sijaitsee Åselen kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 287  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Åselen kunnan piirit
Geotieteet

Maa Apollo 17:n astronauttien kuvaamana.
Geotieteet, myös maantiede tai maantieteet, on yhteisnimitys luonnontieteille, jotka tutkivat Maan ja sen ilmakehän rakennetta sekä ilmiöitä. Niiden tutkimuksessa sovelletaan fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja biologiaa. Ne eivät siten kuulu selkeästi vain yhteen edellä mainituista neljästä luonnontieteen alasta, vaan ne luetellaan yleensä erillään muista luonnontieteistä. Geologia, ilmatiede ja maantiede ovat alueen keskeisimmät tutkimusalat.
Geologia käsittää Maan kivisen osan eli litosfäärin ja sen sisäpuoliset osat. Osa-alueita:
Gemmologia
Mineralogia
Paleontologia
Sedimentologia
Geofysiikka
Geokemia
Fysikaalinen geodesia tutkii Maan painovoimakentän eli geopotentiaalin rakennetta.
Geodynamiikka tutkii kiinteän Maan hitaita liikkeitä, kuten laattatektoniikka ja postglasiaalinen maannousu, sekä Maan epäsäännöllinen rotaatioliike.
Glasiologia tutkii jäätiköitä.
Ilmasto-oppi eli klimatologia vertailee eri ilmastoja ja tutkii niiden syntyä.
Ilmatiede eli meteorologia tutkii ilmakehää ja sen toimintaa. Esimerkisi sääilmiöt ovat osa meteorologiaa.
Limnologia tutkii makean veden alueita (lähinnä järvet, lammet ja joet).
Maantiede eli geografia tutkii Maan pintaa esimerkiksi pinnanmuotojen, kasvillisuuden tai ihmisen kannalta.
Meritiede eli oseanografia sisältää maapallon merien tutkimuksen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elmo (romaani)

| Elmo |
| --- | --- |
Kirjailija:  Juhani Peltonen
Genre:  romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1978
ISBN:  951-0-08851-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elmo on kirjailija Juhani Peltosen kirjoittama romaani, jonka nimihenkilö on Elmo, kaikkien aikojen paras urheilija. Hahmo esiintyi ensin Peltosen radiokuunnelmissa Elmo, urheilija (1977) ja Elmo – muu maailma (1978). Kuunnelmien ja romaanin pohjalta tehtiin myös Pekka Milonoffin ja Titta Karakorven käsikirjoittama ja Pekka Milonoffin ohjaama tv-elokuva Muistoja Elmosta (1981). Elokuvassa Elmoa esitti Sulevi Peltola.
Romaanin juoni

Elmo syntyy Kainalniemen kylään, joka kasvaa hänen elinaikanaan pienestä maalaiskylästä ”betonigeometristen konstruktioiden tuonelaksi”. Sen esikuvana on Peltosen kotikylä Vantaan Korso.[lähde? ] Jo hänen ristiäisissään ukki ennustaa Elmosta tulevan suurmiehen. Elmo on levoton sielu, joka lähtee 15-vuotiaana merille rakastuttuaan onnettomasti naapurintyttö Aliisaan.
Elmon palattua Kainalniemelle hänen ystävänsä Reijo ”Rymy” Petkelström alkaa valmentaa hänestä huippu-urheilijaa. Elmosta tulee maailman paras urheilija, joka kahmii itselleen kymmeniä kultamitaleita Andien talvikisoissa ja Derwangan jättiläiskisoissa. Andeilla Elmo voittaa 50 kilometrin hiihdon, vaikka ottaa torkut kesken kisan. Derwangassa hän tekee sadan metrin juoksussa maailmanennätyksen (9,72), vaikka kaatuu 30 metrin kohdalla. Lopulta Elmo voittaa käytännössä yksin muun maailman parhaista jalkapalloilijoista kootun joukkueen ottelussa "Elmo – muu maailma". Hurmioituneet radioselostajat Immo ja Lyly välittävät Elmon sankariteot maailmalle.
Urheilumenestys on kuitenkin Elmolle toisarvoinen asia. Hän on vaatimaton, hiljainen ja synkkämielinen mies, joka pitää ortodoksisista kirkoista. Lehdistötilaisuuksissa hänen mielipuheenaiheensa on omenanviljely. Derwangassa hän karkaa kesken kisojen ystävänsä urheilija Endre Kissin kanssa tapaamaan tämän unkarilaisia tuttavia, mutta korvaa tämän palattuaan kisoihin heittämällä keihästä 106,79 metriä. Elmo liittyy pasifisteihin ja ateistisiin ortodokseihin, eikä missään nimessä halua kuulla voittonsa kunniaksi Porilaisten marssia vaan virren Maan korvessa kulkevi lapsosen tie lapsikuoron laulamana.
Lopulta Elmo menee naimisiin nuoruudenrakastettunsa Aliisan kanssa ja saa hänen kanssaan Tapio-nimisen pojan. Aliisan ja Elmon suhde päättyy traagisesti lyhyen onnellisen ajan jälkeen Aliisan kuolemaan. Elmo vannoo vievänsä Aliisan uudelleen vihille Lyyran tähdistössä. Sirkustykki ampuu Elmon taivaalle eikä häntä sen jälkeen nähdä maan päällä.
Aiheesta muualla

YLE/Elävä arkisto: Elmo - urheilusankari
Juhani Peltosen seura
ETH Zürich

| Eidgenössische Technische Hochschule Zürich> Eidgenössisches Polytechnikum |
| --- | --- |

 engl. Swiss Federal Institute of Technology 
Perustettu:  1855
Tyyppi:  julkinen
Rahoitus:  liittovaltio 89 %
Budjetti:  1,7 mrd. Sfr.
Henkilökunta:  8 800 (v. 2019)
Opiskelijoita:  22 200 (v. 2019)
Jatko-opiskelijoita:  4 800 (v. 2019)
Sijainti:  Zürich, Zürichin kantoni  Sveitsi
Osoite:  Rämistrasse 101, 8092 Zürich
Kampus:  Zentrum ja Hönggerberg
Sivusto:  https://www.ethz.ch/
Eidgenössische Technische Hochschule Zürich (engl. Swiss Federal Institute of Technology Zurich) on Sveitsin liittovaltion teknillinen korkeakoulu Zürichissä. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1855. Korkeakoulun opetus tapahtuu 16 osastolla, ja siellä on 25 200 opiskelijaa (v. 2023). ETH Zürich toimii kahdella kampuksella, keskustassa (Zentrum) ja Hönggin kaupunginosassa (Hönggerberg).
Osastot

ETH Zürichin opinto-osastot on ryhmitelty viiteen osa-alueeseen:
arkkitehtuuri ja rakentaminen (Architektur und Bauwissenschaften)
insinööritieteet (Ingenieurwissenschaften)
luonnontieteet ja matematiikka (Naturwissenschaften und Mathematik)
luonnontieteiden systematiikka (Systemorientierte Naturwissenschaften)
johtamis- ja yhteiskuntatieteet (Management-​ und Sozialwissenschaften).
Opiskelijoille on tarjolla yhteensä 24 kandidaattiohjelmaa ja 27 maisteriohjelmaa teknisten tieteiden ja luonnontieteiden alueilla.
Opiskelijat ja henkilökunta

Vuonna 2023 korkeakoulussa oli 25 200 opiskelijaa. Suurin osa opiskeli perustutkintoja, joko kandidaatin (Bachlor) tutkintoa (11 000) tai maisterin tutkintoa (9 000). Tohtori- ja muita jatko-opiskelijoita oli yhteensä 5 100.
Henkilökuntaa ETH Zürichissä oli vuonna 2023 yhteensä täysaikaisiksi muutettuna 10 700 henkilötyövuotta. Professoreita oli kaikkiaan 560.
Taloustietoja

Vuonna 2023 korkeakoulun kulut olivat 1 992 milj. Sfr. Päärahoittaja oli Sveitsin liittovaltio (1 365 milj. Sfr eli 68 %). 31 % tuloista (626 milj. Sfr) tuli muualta, esimerkiksi ulkopuolisena tutkimusrahoituksena, tilaustöistä ja palvelumyynnistä.
Historiaa

Korkeakoulu perustettiin vuonna 1855 nimellä "Eidgenössisches Polytechnikum", ja alkuperäinen nimi elää yhä monissa yhteyksissä: Ylioppilaskunnan lehti on nimeltään Polykum ja vuosittaiset tanssiaiset Polyball. Keskustasta kampuskukkulalle kulkee funikulaari Polybahn. Paikalliset puhuvat usein vain Polysta ETH Zürichiä tarkoittaessaan.
Vertailua

ETHZ on maailmanlaajuisissa vertailuissa 2010-luvulla luokiteltu useimmiten sijoille 10–20.
ETH:laisia henkilöitä

Yliopistossa opiskelleita henkilöitä ja professoreita, jotka ovat saaneet Nobelin palkinnon:
1901 Wilhelm Conrad Röntgen (fysiikka) – opiskellut
1913 Alfred Werner (kemia) – professori
1915 Richard Martin Willstätter (kemia) – professori
1918 Fritz Haber (kemia) – opiskellut
1920 Charles-Edouard Guillaume (fysiikka) – opiskellut
1921 Albert Einstein (fysiikka) – Matematiikan opiskelija vuodesta 1896 vuoteen 1900 ja professori vuodesta 1912 vuoteen 1916
1936 Peter Debye (kemia) – professori
1938 Richard Kuhn (kemia) – professori
1939 Leopold Ruzicka (kemia) – professori
1943 Otto Stern (fysiikka) – Luennoitsija (1914)
1945 Wolfgang Pauli (fysiikka) – professori
1950 Tadeus Reichstein (lääketiede) – opiskellut
1952 Felix Bloch (fysiikka) – opiskellut
1953 Hermann Staudinger (kemia) – professori ja luennoitsija
1975 Vladimir Prelog (kemia) – professori
1978 Werner Arber (lääketiede) – opiskellut
1986 Heinrich Rohrer (fysiikka) – opiskellut
1987 Georg Bednorz ja Karl Alexander Müller (fysiikka) – opiskelleet
1991 Richard Ernst (kemia) – professori
2002 Kurt Wüthrich (kemia) – professori.
ETH:lla toimineita suomalaisia:
Rolf Nevanlinna luennoi vuosina 1928–1929.
Lars Ahlfors hoiti professuuria kahteen otteeseen 1920- ja 1940-luvuilla.
Matti Leisola toimi tutkimusryhmän johtajana vuosina 1981–1988.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ETH Zürich Wikimedia Commonsissa
Peter Fleer ja Hans Werner Tobler: Eidgenössische Technische Hochschulen (ETH) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli Sveitsin teknillisistä korkeakouluista) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  27.11.2012. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Dodge Caliber

| Dodge Caliber |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Dodge
Konserni:  Chrysler
Valmistusvuodet:  2006–2011
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Chrysler Neon
Henkilöluku:  5
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Dodge Caliber
Dodge Caliber on Dodgen vuosina 2006–2011 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Chrysler Neonin. Siinä on kaupunkimaastoauton kaltainen korkeampi maavara ja korkeampi keula, jonka ilmanvastuskerroin on 0,37.
Yleistä

Caliberissa käytetään Nissanin tytäryhtiön Jatcon CVT-vaihteistoa, josta Dodge käyttää nimeä CVT2. Caliber oli ensimmäinen DaimlerChryslerin malli, jossa ko. tekniikkaa käytettiin. Caliberia valmistettiin etu- ja nelivetoisena. Neliveto on elektronisesti ohjattu. Caliberissa käytetään Mitsubishin GS-pohjalevyä, joka on suunniteltu yhteistyönä; esimerkiksi Mitsubishi Lancer, Jeep Compass ja Peugeot 4007 käyttävät samaa pohjalevyä.
Caliber, kuten sen edeltäjäkin Neon valmistettiin DaimlerChryslerin tehtaalla Belvideressa, Illinoisissa.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Caliber sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Mallit

Caliberia sai kolmena versiona julkistuksen jälkeen ja neljäs tuli saataville vuoden 2006 puolivälissä. Dieselversiossa käytetään Volkswagen-konsernin pumppusuutindieseliä.
Mallit > SE

Perusmalli SE on etuvetoinen ja siinä on 1,8 l 110 kW (150 hv) GEMA R4 -moottori, ja sen jatkeena 5-vaihteinen manuaalivaihteisto. 2,0 l 115 kW (156 hv) versio moottorista on saatavana optiona ja se tulee CVT2-vaihteistolla.
Automaattivaihteistoa ei saa 1,8-litraiseen, eikä 2,0-litraiseen saa manuaalivaihteistoa.
Perusveriossa ei ole ilmastointia, sähköikkunoita eikä -peilejä. Maski on korinvärinen, kun se kaikissa muissa malleissa on kromattu. Caliberista puuttuu myös kierroslukumittari, 15 tuuman vanteet ovat vakiona. Joitakin lisävarusteita ei saa SE-versioon ollenkaan.
Mallit > SXT

SXT-mallissa on samat moottorivaihtoehdot kuin SE:ssa, mutta muita varusteita on paljon enemmän vakiona: ilmastointi kylmälokerolla, kääntyvä apukuskin penkki tavarankuljetusta varten, käännettävät takapenkit, sähköikkunat, sähkösäätöiset peilit ja avaimeton kaukosäätö lukoille.
Joissakin Dodgen esitteissä mainitaan SXT Sport -versio, kun taas esimerkiksi Dodgen webbisivu listaa SXT "E" -version samanlaisilla varusteilla. Tämä sisältää muun muassa 17 tuuman alumiinivanteet ja sumuvalot.
Mallit > R/T

R/T-mallissa on 2,4-litrainen (170 hv) versio GEMA-moottorista ja se on varustettu CVT2-vaihteistolla, johon on ohjelmoitu 'AutoStick'-ominaisuus. Autostick sisältää 6 esivalittua välityssuhdetta tavalliseen CVT 'Drive' -toimintoon verrattuna. Vakiona on 18-tuumaiset alumiinivanteet ja kromatut saa lisävarusteena. Julkistuksen aikaan saatavilla oli ainoastaan neliveto, mutta etuveto ja manuaalivaihteisto luvattiin myöhemmin. Myös ABS-jarrut kuuluvat vakiovarustukseen alusta on viritetty urheilulliseksi.
Ulkoisesti R/T:ssä on erona korinväriset/kromi ovenkahvat (muissa mustat). Kromattu pakoputkenpää ja sumuvalot ovat vakiona ja siinä on myös R/T-merkki. Sisusta on kangasverhoiltu ja nahkapenkit ovat lisävaruste kuten SXT-mallissa.
Mallit > SRT-4

SRT-4-malli esiteltiin Chicago Auto Show’ssa helmikuussa 2006 ja se korvasi Dodge Neon SRT-4:n, joka oli Chryslerin Street and Racing Technology-ryhmän modifioima. Autossa on turboahdettu 2,4 l moottori 224 kW (304 hv). Teho välitetään etupyörille 6-vaihteisen manuaalivaihteiston kautta. Autossa on suuremmat etu- ja takajarrut ja myös alustaa on madallettu.
Dodge kertoo auton kiihtyvän 5,9 sekunnissa 0–97 km/h ja 0-400m pitäisi sujua alle 14 sekunnin.
Moottorit

| Malli | Vuosi | Iskutilavuus | Moottori | Teho | Vääntö | Huom! |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SE SXT | 2007– | 1798 cm3 | GEMA R4 | 110 kW (150 hv) @ 6500 r/min | 168 Nm @ 5200 r/min |  |
| SE SXT | 2007– | 1998 cm3 | GEMA R4 | 115 kW (156 hv) @ 6300 r/min | 190 Nm @ 5100 r/min |  |
| CRD (Diesel) | 2007– | 1968 cm3 | Diesel R4 | 103 kW (140 hv) @ 4000 r/min | 310 Nm @ 2500 r/min | Ainoastaan Euroopassa |
| R/T | 2007– | 2359 cm3 | GEMA R4 | 125 kW (170 hv) @ 6000 r/min | 220 Nm @ 4500 r/min |  |
| SRT-4 | 2007– | 2359 cm3 | GEMA Turbo R4 | 224 kW (304 hv) | 353 Nm |  |
Mitat ja painot

Pituus: 4415 m
Leveys: 1800 m
Korkeus: 1535 m
Akseliväli: 2635 m
Raideleveys e/t: 1520 m
Omamassa: 1425–1475 kg
Kokonaismassa: 1890–1930 kg
Perävaunumassa jarruin: 1200 kg
Perävaunumassa jarruitta: 450 kg
Polttoainesäiliö: 51 l
Saavutuksia

Vuonna 2006 Caliber sai yhdysvaltalaisen NHTSA:n (National Highway Traffic Safety Administration) törmäystestissä parhaimmat arvosanat (5 tähteä) sekä sivu- että etutörmäystestissä.
Caliberin kulutustietoja:
| Moottori | Kaupunki | Maantie | Yhdistetty |
| --- | --- | --- | --- |
| 1,8 bensiini | 9,6 l | 6,0 l | 7,3 l |
| 2,0 bensiini | 10,1 l | 6,9 l | 8,1 l |
| 2,0 diesel | 7,9 l | 5,1 l | 6,1 l |
| 2,4 bensiini | 10,3 l | 6,8 l | 7,7 l |
| 2,40 bensiini | 12,5 l | 6,8 l | 8,9 l |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dodge Caliber Wikimedia Commonsissa
Ajovalo: Koeajossa Dodge Caliber 2.0 SXT, Timo Nurmela, 28. kesäkuuta 2006
Iltalehti: Terveisiä Amerikasta, Pauli Reinikainen, 4. elokuuta 2006
Ilta-Sanomat:[vanhentunut linkki] Elämäntapaintiaaneille, 25. heinäkuuta 2006
Koeajotv: (Arkistoitu – Internet Archive)
Gagan Narang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gagan Narang vuonna 2010. |  Gagan Narang vuonna 2010. |  Gagan Narang vuonna 2010. |  |
Maa:   Intia
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia |  Lontoo 2012 |  10 m ilmakivääri |  |
Gagan Narang (s. 6. toukokuuta 1983 Madras, Intia) on intialainen urheiluampuja. Hän on edustanut Intiaa kesäolympialaisissa neljä kertaa, vuosina 2004, 2008, 2012 ja 2016. Vuoden 2012 olympiakisoissa Narang saavutti pronssia 10 metrin ilmakivääriammunnassa.
Genshō

Keisarinna Genshō
Genshō (jap. 元正天皇, 682 – 22. toukokuuta 748) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 44. hallitsija. Hän toimi keisarinnana vuodesta 715 vuoteen 724.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genshō Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Genmei | Japanin keisarinna (715–724) | Seuraaja: Shōmu |
Félix Ramananarivo

Félix Ramananarivo MS  (19. toukokuuta 1934 Belanitra – 12. toukokuuta 2013) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1965 ja nimitettiin Antsirabén hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. kesäkuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Guy Rakodondravahatra, jota avustivat Philibert Randriambololona ja Alwin Albert Hafner.
Ramananarivo jäi eläkkeelle 13. marraskuuta 2009, jolloin hänen seuraajakseen Antsirabén piispana nimitettiin Philippe Ranaivomanana.
Félix Picon

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | 6.5mR |  |
Philippe Félix Émile Picon (4. lokakuuta 1874 Constantine, Algeria – 4. joulukuuta 1922 Bordeaux) oli ranskalainen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä 6,5 metrin luokassa hopeaa.
Elektra (albumi)

| Elektra Ilkka Alanko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. elokuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Rauli Eskolin
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.19
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Ilkka Alangon muut julkaisut
|   | Elektra 2009 | Ruusuja 2010 |
Singlet albumilta Elektra
 ”Sattuu”  ”Etsin sua”  ”Kullanhuuhtoja”  ”Linnunpoika”
Elektra on Ilkka Alangon 19. elokuuta 2009 julkaistu studioalbumi. Suomen albumilistalla se sijoittui parhaimmillaan sijalle 7.
Kappaleet ”Sattuu”, ”Etsin sua”, ”Kullanhuuhtoja” ja ”Linnunpoika” on julkaistu singleinä. Kappaleisiin ”Etsin sua” ja ”Kullanhuuhtoja” on tehty musiikkivideot.
Albumi kulki aluksi työnimellä Etsin sua.[lähde? ]
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Muoti | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Vaasankatu | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Etsin sua | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kullanhuuhtoja | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Painajaiset | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sattuu | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Linnunpoika | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Se en ole minä | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Pikku-Jasmin | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Tanssi | 6.29 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Dome.fi:
Rumba: negatiivinen
Savon Sanomat: negatiivinen
Stara.fi:
Aiheesta muualla

Kappaleen ”Etsin sua” musiikkivideo YouTubessa
Kappaleen ”Kullanhuuhtoja” musiikkivideo YouTubessa
Félix Savart

| Félix Savart |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1791 Charleville-Mézières
Kuollut: 16. maaliskuuta 1841 (ikä 49) Pariisi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Strasbourgin yliopisto
Instituutti:  Collège de France
Tutkimusalue:  akustiikka magnetismi
Tunnetut työt:  Biot’n ja Savartin laki  kulmikas viulu
Félix Savart (30. kesäkuuta 1791 – 16. maaliskuuta 1841)  oli ranskalainen fyysikko joka tutki magnetismia ja akustiikkaa. Savart ja Jean-Baptiste Biot julkaisivat vuonna 1820  Biot’n ja Savartin lain, joka osoittaa sähkövirtaa ympäröivän magneettikentän riippuvuuden etäisyydestä johtimesta.
Savart opiskeli lääketiedettä Strasbourgin yliopistossa, mutta käytti valmistuttuaan enemmän aikaansa fysiikan kokeisiin kuin potilaiden hoitamiseen. Hän oli erityisen kiinnostunut akustiikasta ja viulujen soinnista. Hän matkusti Pariisiin ja kuunteli siellä Jean-Baptiste Biotin luentoja akustiikasta. Biot tutustutti hänet toiseen kiinnostuksen kohteeseensa, sähköoppiin.
Biotin avulla Savart sai fysiikan opettajan paikan pariisilaisesta yksityiskoulusta.  Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1827, ja seuraavana vuonna hän sai kokeellisen fysiikan  professorin viran  Collège de Francesta.
Savart kehitti myös Savartin levyksi kutsutun laitteen, joka tuottaa ääntä halutulla taajuudella.
Giorgio Pellini

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | floretti, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | floretti, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | säilä, joukkuekilpailu |  |
Giorgio Pellini (20. heinäkuuta 1923 Livorno – 14. kesäkuuta 1986 Livorno) oli italialainen miekkailija. Hän sai vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa floretin joukkuekilpailussa. Hän sai siinä toisen hopeamitalin vuoden 1952 kesäolympialaisista Helsingissä, jossa hän sai lisäksi hopeaa säilän joukkuekilpailusta.
Enslaved (Soulflyn albumi)

| Enslaved Soulfly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. maaliskuuta 2012
 Kesto: 53.39
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Soulflyn muut julkaisut
| Omen 2010 | Enslaved 2012 | Savages 2013 |
Enslaved on Soulflyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 13. maaliskuuta 2012.
Kappaleet

Resistance – 1.53
World Scum – 5.19
Intervention – 3.55
Gladiator – 4.58
Legions – 4.18
American Steel – 4.14
Redemption of Man by God – 5.15
Treachery – 5.49
Plata O Plomo – 4.52
Chains – 7.18
Revengeance – 5.42
Kokoonpano

Max Cavalera - laulu ja kitara
Marc Rizzo - kitara
Tony Campos - basso ja taustalaulu
David Kinkade - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Kaaoszine: 9/10
Aiheesta muualla

Enslaved (Soulflyn albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Enslaved (Soulflyn albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Soulfly
| --- | --- |
Studioalbumit:   Soulfly  Primitive  3  Prophecy  Dark Ages  Conquer  Omen  Enslaved  Savages  Archangel  Ritual  Totem 
EP:t:   Tribe 
Singlet:   Tribe  Bleed  Umbabarauma  Back To The Primitive  Unleash  Rise of the Fallen  World Scum  Bloodshed  Master of Savagery  Ayatollah of Rock 'n' Rolla  We Sold Our Souls to Metal  Sodomites  Archangel  Titans  No Hope No Fear  Evil Empowered  Ritual  Dead Behind the Eyes  Superstition  Scouring the Vile  Filth Upon Filth 
DVD:t:   Song Remains Insane 
Musiikkivideot:   Bleed  Back to the Primitive  Seek 'n' Strike  Prophecy  Carved Inside  Frontlines  Innerspirit  Unleash  Rise of the Fallen  World Scum  Bloodshed  Archangel  Filth Upon Filth
George Henry Lewes

| George Henry Lewes |
| --- | --- |
 George Henry Lewes
Henkilötiedot
Syntynyt: 1817
Kuollut: 1878 (60–61 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
George Henry Lewes (1817–1878) oli englantilainen kirjailija.
Lewes tutustui kaksivuotisen Saksassa oleskelunsa aikana (1838–1839) Saksan yhteiskunnalliseen ja kirjalliseen elämään. Palattuaan kotimaahan hän työskenteli elämäkerrallisena novellistina, näytelmäkirjailijana ja luonnontutkijana sekä useiden aikakauskirjojen avustajana. Hän perusti 1850 yhdessä  Thornton Leigh Huntin kanssa The Leader -lehden, jonka kirjallisuustoimittajana hän työskenteli vuoteen 1854. Vuonna 1865 hän perusti Fortnightly Review’n.
Tunnetuin Lewesin elämäkerrallisista teoksista on, puutteistaan huolimatta, miellyttävä The life and works of Goethe (1855). Muita Lewesin merkittäviä teoksia ovat A biographical history of philosophy (1845–1846), Seaside studies (1858), Physiology of common life (1860), Problems of life and mind (1874–1879). Lisäksi Lewes on kirjoittanut romaaneja ja näytelmiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Henry Lewes Wikimedia Commonsissa
George Hees

| George Hees |
| --- | --- |
 Hees vierailemassa inuitien luona 1958.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1910 Toronto, Ontario, Kanada
Kuollut: 10. kesäkuuta 1996 (85 vuotta)
Poliitikko
Puolue:  konservatiivinen edistyspuolue
George Harris Hees (17. kesäkuuta 1910 Toronto, Ontario – 10. kesäkuuta 1996)  oli kanadalainen poliitikko. Hän edusti konservatiivista edistyspuoluetta ja hänet valittiin ensimmäisen kerran Kanadan parlamentin alahuoneeseen vuonna 1950. Hees ei ollut ehdolla vuoden 1963 vaaleissa, mutta hänet valittiin uudelleen vuonna 1965. Hän toimi 1957–1960 kuljetusministerinä, 1960–1963 kauppa- ja teollisuusministerinä ja 1984–1988 veteraaniasiainministerinä. Hees vetäytyi politiikasta ennen vuoden 1988 vaaleja.
Aiheesta muualla

Crescent School: Wall of Honour - George Harris Hees (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)