stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mauriaiset

| Mauriaiset |
| --- | --- |
 Keltiäinen (Lasius flavus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Ampiaismaiset pistiäiset Vespoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Suomumuurahaiset Formicinae
Tribus::  Lasiini
Suku::  Mauriaiset Lasius  Fabricius, 1804
Katso myös
   Mauriaiset Wikispeciesissä   Mauriaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mauriaiset (Lasius) on pistiäisten lahkoon kuuluva muurahaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 80–100 lajia.
Sukuun kuuluvia lajeja

Keltiäinen (Lasius flavus)
Eteläntuoksukeltiäinen (Lasius meridionalis)
Sekotuoksukeltiäinen (Lasius mixtus)
Puistotuoksukeltiäinen (Lasius sabularum)
Varjotuoksukeltiäinen (Lasius umbratus)
Paperimuurahainen (Lasius fuliginosus)
Pihamauriainen (Lasius niger)
Metsämauriainen (Lasius platythorax)
Hietamauriainen (Lasius psammophilus)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mauriaiset (Lasius)
ITIS: Lasius (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Lasius (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Lasius - cornfield ants, citronella ants (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Lasius (englanniksi)
Paistjärvi

Paistjärvi on Heinolan kaupungin koillislaidalla sijaitseva kylä. Paistjärven alue rajoittuu pohjoisessa ja idässä Mäntyharjun kunnan Kousankylän ja Ahveniston kyliin. Lounaassa Paistjärvi rajautuu Kouvolan kaupungin (ent. Jaala) Pökölän kylään. Heinolan puolella Paistjärven naapurikyliä ovat Paaso, Imjärvi, Hirvisalo ja Rihu. Vuoteen 1997 Paistjärvi kuului entiseen Heinolan maalaiskuntaan.
Paistjärven tunnetuimpia luontokohteita ovat Pirunkirkko ja Sonnasen järvi. Sonnasen sanotaan olevan Suomen toiseksi kirkkain järvi [lähde? ]. Seudun luonto onkin tunnettu kirkasvetisistä lammista ja järvistä sekä vaikuttavista harjumuodostumista. Kuijärven ja Sonnasen seutu kuuluu osin Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen. Paistjärveltä löytyy retkeily­reittejä yhteensä yhdeksän kilometriä. Saarijärven rannalla on myös leirintäalue Ketturiutta.
Martha Lille

Martha Sophia Lille (20. tammikuuta 1893 Helsinki – 9. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut toimittaja ja kirjailija.
Martha Lillen vanhemmat olivat Ruotsalaisen kansanpuolueen perustaja ja puheenjohtaja Axel Lille ja Aina Cronstedt. Lille kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja Margaretha-koulun seminaarin Tukholmassa. Hän toimi Astra-lehden toimittajana 1922–1926 ja Allas krönika-lehden toimittajana 1927–1933.
Teoksia

Det finns en kungsväg. Söderström, Helsingfors 1944
Min far i närbild : en minnesteckning över Axel Lille baserad på hans brev. Ekenäs tryckeri aktiebolag, Ekenäs 1965
Sammanfogat : en släktkrönika genom fem generationer. Brummerska hemmet, Helsingfors 1982
Ohjaskelkkailu

Ohjaskelkkailu on kelkkailu-urheilua, jossa kelkan kyydissä ollaan selällään jalat menosuuntaa kohti. Ohjaskelkkailussa kilpaillaan sekä yksin että pareina. Ohjaskelkkailun kansainvälinen erikoislajiliitto on FIL (Fédération Internationale de Luge de Course).
Luonnonratakelkkailu
Ohjaskelkkailua harrastetaan sekä kalliilla keinoradoilla, joita on koko maailmassa vain 17, että edullisemmilla luonnonjääradoilla. Olympialaisten ohjelmassa on vain keinorataversio, mutta lajiliitto yrittää saada myös luonnonratakelkkailua viralliseen kisaohjelmaan.
Ohjaskelkkailu keinoradoilla > Historia

Tiettävästi ensimmäinen ohjaskelkkakilpailu laskettiin Klostersissa, Sveitsissä vuonna 1883. Lajin kanta-aluetta onkin saksankielinen Keski-Eurooppa ja Italia. Sveitsissä tosin nykyaikana keskitytään enemmän rattikelkkailuun.
Ensimmäiset lajin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1914 ja maailmanmestaruuskilpailut keinoradalla vuonna 1955 Oslossa. Vuodesta 1935 ohjaskelkkailu kuului kansainvälisen kelkkailuliiton FIBT:n ohjelmaan, mutta vuonna 1957 perustettiin erikoislajiliitto FIL. Olympialaisten ohjelmassa ohjaskelkkailu oli ensimmäistä kertaa 1964 Innsbruckissa.
Vuoden 1972 talviolympialaisissa Japanin Sapporossa parikilpailussa Itä-Saksan ja Italian kelkoille mitattiin sekunnin sadasosan tarkkuudella sama yhteisaika, ja kultamitali jouduttiin jakamaan. Siitä lähtien ajat on ohjaskelkkailussa mitattu sekunnin tuhannesosan tarkkuudella.
Ohjaskelkkailu keinoradoilla > Lajin kuvaus

Toisin kuin skeletonissa ja rattikelkkailussa, joissa lähdössä vauhti kiihdytetään juoksemalla ja hyppäämällä kelkan kyytiin, ohjaskelkkailussa kelkkailijat istuvat jo valmiiksi kelkkansa kyydissä, ja liikkeelle lähdetään riuhtaisemalla käsillä lähtöpaikan sivuilla olevista kahvoista, minkä jälkeen piikkihansikkailla kauhotaan lisää vauhtia jään pinnasta. Kelkassa ei ole jarruja, ja sen ohjaaminen tapahtuu pohkeen ja olkapään liikkeillä. Aikaisemmin käytettiin etuosan jalaksiin kiinnitettyä remmiä, mutta sen hyöty osoittautui kyseenalaiseksi 1976 Innsbruckin olympialaisten jälkeen, Itä-Saksan kelkkailijoiden vietyä voiton ohjaamalla kelkkaa lähes pelkästään vartalonliikkeillä.
Vuoden 1964 olympialaisissa, joissa laji oli ensimmäistä kertaa mukana kisaohjelmassa, vakiintui kilpailulajeiksi miesten ja naisten yksittäis- sekä parikilpailut. Vuodesta 1994 lähtien on parikilpailu ollut avoin kummallekin sukupuolelle, mutta naisosanottajia ei ole ilmaantunut. Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa saatetaan järjestää joukkuekilpailuja, joissa on mukana kustakin maasta yksi mies- ja naislaskija sekä parikelkka.
Kansainvälisissä kilpailuissa lasketaan yksittäis- ja parikilpailuissa kaksi laskua, joiden yhteisaika ratkaisee lopputuloksen. Poikkeuksellisesti kuitenkin olympialaisissa lasketaan yksikkökelkoissa kahden päivän aikana neljä laskua. Kilpailujen pakkasraja on –25 °C.
Ohjaskelkkailu keinoradoilla > Varusteet

Yksilökelkka saa maksimissaan painaa 23 kilogrammaa ja kaksikkokelkka 27 kilogrammaa. Kelkkailijoiden maksimipainoa ei ole määritelty, mutta alle 180 kilogrammaa painavat parit, alle 90 kilogrammaa painavat miehet ja alle 75 kilogrammaa painavat naiset saavat käyttää lisäpainoliiviä. Parikilpailussa painavampi kilpailija makaa päällimmäisenä. Kelkan jalakset on valmistettu teräksestä. Jalasten lämmittäminen on kielletty. 1968 olympialaisissa Grenoblessa sijoille 1, 2 ja 4 laskeneet Itä-Saksan kelkat hylättiin, koska myöhemmin paljastui, että jalaksia oli lämmitetty.
Ohjaskelkkailijat käyttävät ihonmyötäistä haalaria, jotta ilmanvastus saataisiin mahdollisimman pieneksi. Myös visiirillä ja leukasuojuksella varustettu kypärä on pakollinen varuste, sillä nopeudet saattavat kohota 140 kilometriin tunnissa. Kelkkailijan käsineissä on erityiset piikit, joilla kauhotaan lähdössä vauhtia jään pinnasta.
Radan pituuden tulee olla miehillä 1 000–1 300 metriä ja naisilla 800–1 050 metriä.
Ohjaskelkkailu keinoradoilla > Kilpailuja

Talviolympialaiset (joka neljäs vuosi)
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut (joka vuosi paitsi talviolympiavuosina)
Maanosienmestaruuskilpailut (parillisina vuosina)
Ohjaskelkkailun nuorten maailmanmestaruuskilpailut (joka vuosi)
Ohjaskelkkailun maailmancup
Luonnonratakelkkailu

Luonnonratakelkkailu on keinoratoja halvempi vaihtoehto. Luonnonradat muistuttavatkin huippunopeiden keinojäärännien sijaan enemmänkin normaaleja pulkkamäkiä. Luonnonratakelkkailun kilpailusarjat ovat samat kuin keinoratakelkkailussa.
Luonnonradoilla kelkan maksimipaino on 11–14-vuotiailla 12 kg ja 15-vuotiaista ylöspäin 14 kg. Yli 15-vuotiaiden parikelkan maksimipaino on 20 kg.
Luonnonratakelkkailu > Kilpailuja

Luonnonratakelkkailun maailmanmestaruuskilpailut (parittomina vuosina)
Maanosien mestaruuskilpailut (parillisina vuosina)
Luonnonratakelkkailun nuorten maailmanmestaruuskilpailut (parillisina vuosina, Amerikan kilpailut joka vuosi)
Nuorten maanosienmestaruuskilpailut (parittomina vuosina)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuva- ja videogalleria olympialaisten ohjaskelkkailukilpailuista
Schlitteln, Swiss Alps, ~1890–1910
Itävaltalainen Melanie Batkowski luonnonratakelkkailun EM-kisoissa 2010 St. Sebastianissa, Itävallassa
Onni Nurmi

Onni Nurmi (24. lokakuuta 1885 Pukkila – 18. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen työmies, joka testamenttasi koko omaisuutensa Pukkilan kunnalle. Testamentin arvo kohosi 1990-luvulla suureksi, yli kolmeenkymmeneen miljoonaan markkaan.
Elämä

Onni Nurmi syntyi isättömänä Pukkilan Savijoella, ja äidin kuoltua Nurmen ollessa 13-vuotias hän päätyi huutolaislapseksi. 18-vuotiaana hän muutti Helsinkiin ja työskenteli kirjapainossa latojana. Palattuaan Savijoelle vuonna 1912 hän perusti kaupan, joka kuitenkin osoittautui taloudellisesti epäonnistuneeksi hankkeeksi. Kaupan takia Nurmi jäi velkaa useille kylän asukkaille
Nurmi muutti Amerikkaan juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa ja palasi takaisin Pukkilaan vuonna 1928. Säästämillään rahoilla hän maksoi kyläläisille takaisin lainaamansa rahat. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin, jossa kuoli vuonna 1962 76-vuotiaana.
Testamentti

Onni Nurmi oli sijoittanut rahojaan 720 kappaleen verran Suomen Kumitehdas Oy:n ja 60 kappaleen verran Nokia Oy:n osakkeisiin. Nokia Oy:n ilmaisannissa vuonna 1963 hän hankki osakkeita lisää 20 kappaletta. Nämä osakeyhtiöt yhdistyivät vuonna 1967. Onni Nurmi oli testamentannut osakkeensa sekä muunkin omaisuutensa Pukkilan kunnalle, ja osakkeiden tuotto tuli käyttää Pukkilan vanhainkodin asukkaiden virkistykseen. Nurmi ei perustellut testamenttiaan.
1990-luvulla Nokian osakkeiden arvo nousi todella suureksi. Pukkilan kunnalla oli vuonna 1997 56 872 kappaletta Nokian osakkeita ja vuonna 1999 227 488 osaketta. Näiden osakkeiden arvo oli noin 30 miljoonaa markkaa. Osakkeiden myynti ratkesi välimiehen päätökseen, joka velvoitti perustamaan Onni Nurmen Säätiön. Pukkilan Hyvinvointikeskus Onni perustettiin Nurmen testamentin rahoilla ja se valmistui vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Hyvinvointikeskus Onni
Martha MacIsaac

Martha MacIsaac (s. 11. lokakuuta 1984 Charlottetown, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka esiintyi vuosina 1998–2000 pääosassa L. M. Montgomeryn kirjoihin perustuvassa Pieni runotyttö -televisiosarjassa. MacIsaac on myös näytellyt rikosdraamasarjassa Pinkertonin etsivätoimisto.
Vuonna 2007 MacIsaac näytteli Greg Mottolan ohjaamassa Superbad-komediassa ensimmäisessä Hollywood-elokuvaroolissaan.
Aiheesta muualla

Martha MacIsaac Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martha MacIsaac Elonetissä.
Paavo Pesusieni – elokuva

| Paavo Pesusieni – elokuva> The SpongeBob SquarePants Movie |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-kansi.
Ohjaaja:  Stephen Hillenburg
Käsikirjoittaja:  Stephen Hillenburg Derek Drymon Tim Hill Mark Osborne Aaron Springer Paul Tibbitt Tarina: Stephen Hillenburg
Perustuu:  Stephen Hillenburgin luomaan Paavo Pesusieni -sarjaan
Tuottaja:  Derek Drymon Albie Hecht Stephen Hillenburg Julia Pistor Gina Shay
Säveltäjä:  Gregor Narholz
Kuvaaja:  Jerzy Zielinski
Leikkaaja:  Lynn Hobson
Tuotantosuunnittelija:  Nick Jennings
Pääosat:  Tom Kenny Clancy Brown Rodger Bumpass Bill Fagerbakke Scarlett Johansson Doug Lawrence Jeffrey Tambor David Hasselhoff Alec Baldwin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures Nickelodeon Movies United Plankton Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   19. marraskuuta 2004   19. joulukuuta 2004
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  englanti, dubattu
Budjetti:  30 milj $
Tuotto:  140 161 792 $
Seuraaja:  Paavo Pesusieni kuivalla maalla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paavo Pesusieni – elokuva on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, joka perustuu Nickelodeonin tuottamaan televisiosarjaan Paavo Pesusieni. Elokuvan ohjasi alkuperäisen sarjan luonut Stephen Hillenburg ja pääosaa esitti Tom Kenny.
Juoni

Tangalassa on ongelmia: kuningas Neptunuksen kruunu on kateissa, ja johtaja Rapua epäillään sen kähveltämisestä. Hankkiakseen kruunun takaisin ja pelastaakseen johtaja Ravun Paavo Pesusieni suuntaa yhdessä parhaan ystävänsä Patrik Tähtösen kanssa kohti kavalaa Kotilokaupunkia.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Kenny   | … |   Paavo Pesusieni, kertoja   |
|   Clancy Brown   | … |   Einari Rapu   |
|   Rodger Bumpass   | … |   Jalmari Kalmari   |
|   Bill Fagerbakke   | … |   Patrik Tähtönen   |
|   Scarlett Johansson   | … |   Minna   |
|   Doug Lawrence   | … |   Plankton   |
|   Jeffrey Tambor   | … |   Kuningas Neptunus   |
|   David Hasselhoff   | … |   oma itsensä   |
|   Alec Baldwin   | … |   Dennis   |
|   Jill Talley   | … |   Kaarina (Planktonin tietokonevaimo)   |
|   Carolyn Lawrence   | … |   Santa-Sanna   |
|   Mary Jo Catlett   | … |   Rouva Pöhö   |
|   Kristopher Logan   | … |   Squinty the Pirate   |
|   D. P. FitzGerald   | … |   Bonesy the Pirate   |
|   Cole S. McKay   | … |   Scruffy the Pirate   |
|   Dee Bradley Baker   | … |   miespoliisi, Phil, Perch Perkins, tarjoilija, sivuäänet   |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Juha Paananen   | … |   Paavo Pesusieni (dialogi), kertoja   |
|   Jari Salo   | … |   Paavo Pesusieni (laulu), Kuningas Neptunus   |
|   Pasi Ruohonen   | … |   Patrik Tähtönen, Teppo (Dennis), tunnuslaulu   |
|   Pauli Virta   | … |   Jalmari Kalmari   |
|   Arto Nieminen   | … |   Einari Rapu, sivuäänet   |
|   Hanna Savikko   | … |   Minna, Sanna   |
|   Elise Langenoja   | … |   Kaarina, sivuäänet   |
|   Jari Viitanen   | … |   Plankton   |
|   Joonas Suominen   | … |   sivuäänet   |
|   Petri Liski   | … |   Pete-Pähkinä   |
Suomenkielisen version on tehnyt PVP Voice Oy.
Paavo Pesusieni
| --- | --- |
Hahmot::  Paavo Pesusieni | Patrik Tähtönen | Jalmari Kalmari | Einari Rapu | Santa-Sanna | Sulevi Plankton | Kaarina | Rouva Pöhö | Helmi Rapu | Merenneitomies ja Merirokkopoika | Luettelo Paavo Pesusieni -hahmoista
Luettelot::  Luettelo televisiosarjan Paavo Pesusieni jaksoista
Tuotantokaudet::   1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  KPL1  PTS1 
Televisiosarjat::  Paavo Pesusieni | Korallileiri: Paavon lapsuusvuodet | Patrik Tähtönen Show
Elokuvat::  Paavo Pesusieni – elokuva (2004) | Paavo Pesusieni kuivalla maalla (2015) | Paavo Pesusieni vapaalla jalalla (2020) | Paavo Pesusieni ja Santa-Sanna pelastavat Tangalan (2024)
Videopelit::  Atlantis SquarePantis | Battle for Bikini Bottom | Creature from the Krusty Krab | Employee of the Month  | Globs of Doom | Legend of the Lost Spatula | Lights, Camera, Pants! | The SpongeBob SquarePants Movie | Operation Krabby Patty | Revenge of the Flying Dutchman | SuperSponge | The Yellow Avenger | Unite! | Battle for Volcano Island | Freeze Frame Frenzy | Attack of the Toybots | Nicktoons Racing | Underpants Slam
Diskografia::  Original Theme Highlights | The SpongeBob SquarePants Movie | The Yellow Album | The Best Day Ever
Martha Hyer

Martha Hyer vuonna 1954.
Martha Hyer (10. elokuuta 1924 – 31. toukokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hyer syntyi Fort Worthissa, Texasissa. Hän näytteli lukuisissa elokuvissa, kuten Kaunis Sabrina (1954), Yli kaiken ymmärryksen (1958), Ensimmäiset miehet kuussa (1964) ja Voittamattomat veljekset (1965). Viimeiset elokuvaroolinsa hän teki 1970-luvun alussa.
Hyer oli vuonna 1959 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi työstä elokuvassa Yli kaiken ymmärryksen. Hän oli naimisissa maineikkaan tuottaja Hal B. Wallisin kanssa, kunnes jäi leskeksi vuonna 1986.
Hyerin omaelämäkerta Finding My Way julkaistiin vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martha Hyer Wikimedia Commonsissa
Martha Hyer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matti Sarén

Matti Sarén (1971 – 6. joulukuuta 2022 Helsinki) oli ruotsinsuomalainen entinen arvokuljetusryöstäjä, joka osallistui yli 20 arvokuljetusryöstöön sekä Suomessa että Ruotsissa.
Matti Sarén syntyi Suomessa mutta hän muutti kuusivuotiaana isänsä kuoltua Ruotsiin ja asui Järfällan lähiössä Tukholmassa. Hän liittyi Ruotsissa kaveriporukkaan, joka alkoi tehdä ensin pikkurikoksia ja sittemmin päästyään italialaistaustaisten rikollisten oppiin kassakaappikeikkoja ja arvonkuljetusryöstöjä. Ensimmäisen kerran hän joutui vankilaan 21-vuotiaana. Ryhmä, johon Sarén Ruotsissa kuului esiintyi ulkopuolisille ravintoloitsijina ja arvokuljetuskeikkojen ulkopuolella eli tavallista arkielämää. Ryöstöjä ryhmä valmisteli huolella useiden kuukausien ajan. Sarén kertoi ansainneensa ryöstöistä kymmeniä miljoonia euroja. Rahoja hän kertoi käyttäneensä ostaakseen ravintoloita, joita käytettiin lähinnä rahanpesuun. Loput rahoista kuluivat Sarénin mukaan juhlimiseen. Sarén piti ravintolaa muun muassa Karlskronassa Ruotsissa ja Saint-Tropezissa Ranskassa.
Talvella 2007 Suomen Pankin Turun-konttorin pihalla tehdystä ryöstöstä Sarén kumppaneineen sai saaliiksi noin 1,5 miljoonaa euroa. Syksyllä 2007 uusi Liedossa tapahtunut ryöstöyritys sen sijaan epäonnistui poliisin väliintulon vuoksi. Sen jälkeen kun hovioikeus ei tuominnut Liedon ryöstöyrityksen tekijöitä ryöstön suunnittelusta Suomen rikoslainsäädäntöä muutettiin niin, että myös törkeän ryöstön valmistelusta tuli jatkossa rangaistavaa. Suomen Pankin arvokuljetusryöstöstä Sarén tuomittiin 8 vuoden ja 2 kuukauden vankeuteen. Hän vapautui vankilasta 2011, meni naimisiin ja muutti perheineen takaisin Ruotsiin. Hän palasi kuitenkin Suomeen kun hänen ryhmänsä joutui Ruotsissa sotaan erään toisen rikollisryhmän kanssa. Uusi Turun moottoritiellä Salossa vuonna 2016 tehty arvokuljetusryöstö, jossa Sarén oli mukana epäonnistui myös koska pysäytettyä arvokuljetusautoa ei saatu räjäytettyä auki ja saalis jäi autoon.
Vapauduttuaan viimeisestä Salon arvokuljetusryöstöstä saamastaan kuuden vuoden vankilatuomiosta joulukuussa 2018 Sarén asui yksiössä itä-Helsingissä. Hän työskenteli rakennusmiehenä sekä toimi Kriminaalihuollon tukisäätiössä vertaistukihenkilönä. Vuonna 2022 hänen kerrottiin vieneen avustuslasteja Ukrainaan sodan sytyttyä siellä.
Rikostoimittaja ja kirjailija Harri Nykänen toimitti Sarénin muistelmakirjan Arvokuljetusryöstäjä – Matti Sarénin mafiaelämä (Docendo 2019). Sarén kuoli 51-vuotiaana Helsingissä joulukuussa 2022.
Aiheesta muualla

30 vuotta rötöstellyt Matti Sarén: Olen tienannut ryöstöillä kymmeniä miljoonia euroja – harvinainen haastattelu!, Seiska 9.11.2017
Matti Sarvimäki

Matti Sarvimäki on suomalainen taloustieteilijä ja työmarkkinatutkija. Hän työskentelee johtavana tutkijana Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa ja on professori Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun taloustieteen laitoksella. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa tutkijana London School of Economicsissa sekä vierailevana tutkijana Massachusetts Institute of Technologyssa ja University College Londonissa.
Sarvimäki on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 2009 otsikolla "Essays on migration"
Sarvimäki on tutkinut muun muassa maahanmuuton taloudellisia vaikutuksia, sosiaalista liikkuvuutta, nuorten koulutusvalintoja, kansainvälisen kaupan työmarkkinavaikutuksia ja kotitalouksien valintoja rahoitusmarkkinoilla.
Aiheesta muualla

Sarvimäen kotisivu
Sarvimäen tutkimukset IDEASissa
Medal of Honor: Warfighter

| Medal of Honor: Warfighter |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Danger Close
Julkaisija:  Electronic Arts
Tuottaja:  Greg Goodrich
Suunnittelija:  Electronic Arts
Säveltäjä:  Ramin Djawadi
Pelisarja:  Medal of Honor
Pelimoottori:  Frostbite 2
Julkaistu:  NA 23. lokakuuta 2012AUS 25. lokakuuta 2012EU 26. lokakuuta 2012JP 15. marraskuuta 2012
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Medal of Honor: Warfighter on Danger Close Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli Se on suora jatko-osa vuoden 2010 Medal of Honorille ja on Medal of Honor -pelisarjan 14. osa. Peli paljastettiin virallisesti 23. helmikuuta 2012 ja se julkaistiin lokakuussa 2012.
Warfighterin tapahtumat sijoittuvat muun muassa Somalian rannikoille, Jemeniin ja Filippiineille.
Vastaanotto

V2.fi antoi pelille arvosanaksi 2/5 tähteä arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 4/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Medal of Honor: Warfighter MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen sivusto (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Konsoli:   Medal of Honor  Underground  Frontline  Rising Sun  European Assault  Vanguard  Airborne  Heroes 2  Medal of Honor (2010)  Warfighter 
PC:   Allied Assault  Spearhead  Breakthrough  Pacific Assault  Airborne  Medal of Honor (2010)  Warfighter 
Käsikonsolit:   Underground  Infiltrator  Heroes
Oravaisten baptistiseurakunta

| Oravaisten baptistiseurakunta> Oravais baptistförsamling |
| --- | --- |
 Oravaisten baptistiseurakunta maaliskuussa 2023.
Suuntautuminen:  baptismi
Kirkkokunta:  Finlands svenska baptistsamfund
Pääkirkko:  Betel Eljasuksentie 42 66800 Oravainen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oravaisten baptistiseurakunta (ruots. Oravais baptistförsamling) on Vöyrin Oravaisissa toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1932 ja se kuuluu Finlands svenska baptistsamfund -kirkkokuntaan. Seurakunnan Elim-kappeli sijaitsee Eljasuksentiellä Oravaisissa.
Vuonna 1966 baptistiseurakunnan rukoushuonetta remontoitiin ja laajennettiin. Seurakunta on osallistunut pakolaistyöhön siitä lähtien kun kuntaan perustettiin vastaanottokeskus vuonna 1991. Karenit on baptistiseurakunnan suurin pakolaisryhmä. Seurakunta on tehnyt yhteistyötä Flyktingvännerna-yhdistyksen kanssa. Vuonna 2016 seurakunta neuvotteli nuorisotyöpajan perustamisesta.
Seurakunnan johtajat

1931–1934: Hugo Holmlund
1935–1937: Johannes Klemetz
1937–1938: Samuel Klemetz
1944–1948: Gustaf Uppgård
1951–1960: Otto Kronkvist
1961–1963: Villard Wallin
1964–1967: Mikael Lidman
1968–1970: Villard Wallin
1970– Tor Smith
Nokia X2-02

| Nokia X2-02 |
| --- | --- |
 Nokia X2-02 venäläisellä näppäimistöllä
Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  joulukuu 2011
Käyttöverkot:  GSM/EDGE 900/1800
Mitat:  113 × 50 × 15 mm
Paino:  71 g
Näyttö:  2,2" TFT-näyttö
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 pikseliä (QVGA)
Muisti:  MicroSD-muistikorttipaikka (tuki max 32 Gt korteille)
Kamera:  2 megapikseliä (1 600 × 1 200) videokuvauksella
Radio:  on
Musiikkisoitin:  MP3/MP4/AAC/AAC+/AMR
Valmiusaika:  443 h
Puheaika:  noin 9 ½ h
Käyttöjärjestelmä:  Dual SIM Series 40
Tiedonsiirto:  GPRS/EGPRS multislot-luokka 12, EDGE, Bluetooth 2.1
Liitännät:  MicroUSB 2.0-liitäntä, 2 mm latausliitäntä, 3,5 mm audioliitäntä
Muuta:  kaksi SIM-korttipaikkaa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia X2-02 on joulukuussa 2011 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kahdella SIM-korttipaikalla varustettu matkapuhelin. Sen hintaluokka on noin 60 euroa ilman veroja.
Tietoja > Käyttöverkot

GSM/EDGE 900/1800
Tietoja > Näyttö

Halkaisija: 2,2 tuumaa
Resoluutio: QVGA 240 × 320
Tekniikat: TFT
Tietoja > Muisti

MicroSD-muistikorttipaikka, tuki max 32 Gt korteille
Tietoja > Kamera

2 megapikseliä (1 600 × 1 200)
Videokuvaus
Tietoja > Selain

Nokia Selain
Tuetut protokollat: WAP 2.0
Tietoja > Viestintä

Nokia Messaging Service 3.1
Sähköposti
MMS 13.1
Tietoja > Tiedonsiirto

Bluetooth 2.1
EDGE
GPRS/EGPRS multislot-luokka 12
MicroUSB 2.0 -liitäntä
Tietoja > Virranhallinta

Valmiusaika: noin 440 tuntia
Puheaika: noin 9 ½ tuntia
1 020 mAh BL-5C-akku (Li-Ion)
2 mm latausliitäntä
Tietoja > Ääniominaisuudet

Tuetut audioformaatit: MP3, AAC, AAC+ ja AMR
Tuetut videoformaatit: MP4
3,5 mm audioliitäntä
Tietoja > Muut sovellukset

Kalenteri, ääninauhuri, kello ja laskin
Nokia Kauppa 2.8
Kiinan kielen sanakirja
Pelit: Diamond Rush, Bounce Tales ja City Bloxx
Java-tuki