stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019
Toinen kierros > Lohko II

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä  | 5 | 5 | 0 | 0 | 161 | 117 | +44 | 10 |
|  Espanja  | 5 | 3 | 1 | 1 | 145 | 137 | +8 | 7 |
|  Montenegro  | 5 | 3 | 0 | 2 | 137 | 137 | 0 | 6 |
|  Ruotsi  | 5 | 2 | 1 | 2 | 141 | 132 | +9 | 5 |
|  Japani  | 5 | 1 | 0 | 4 | 143 | 150 | -7 | 2 |
|  Romania  | 5 | 0 | 0 | 5 | 102 | 156 | -54 | 0 |
| A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.12. | Romania  | 18–27 |  Venäjä |  |
| 8.12. | Montenegro  | 30–26 |  Japani |  |
| 8.12. | Espanja  | 28–28 |  Ruotsi |  |
| 10.12. | Venäjä  | 35–28 |  Montenegro |  |
| 10.12. | Japani  | 31–33 |  Espanja |  |
| 10.12. | Ruotsi  | 34–22 |  Romania |  |
| 11.12. | Espanja  | 26–36 |  Venäjä |  |
| 11.12. | Romania  | 20–37 |  Japani |  |
| 11.12. | Montenegro  | 26–23 |  Ruotsi |  |
Mitali- ja sijoitusottelut > Välierät

| Välieräottelut | Välieräottelut | Välieräottelut | Välieräottelut | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.12. | Venäjä  | 32–33 |  Alankomaat |  |
| 13.12. | Norja  | 22–28 |  Espanja |  |
Mitali- ja sijoitusottelut > Sijat 7–8

| Ottelu sijoista 7–8 | Ottelu sijoista 7–8 | Ottelu sijoista 7–8 | Ottelu sijoista 7–8 | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.12. | Saksa  | 24–35 |  Ruotsi |  |
Mitali- ja sijoitusottelut > Sijat 5–6

| Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.12. | Serbia  | 26–28 |  Montenegro |  |
Mitali- ja sijoitusottelut > Pronssiottelu

| Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.12. | Norja  | 28–33 |  Venäjä |  |
Mitali- ja sijoitusottelut > Loppuottelu

| Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.12. | Espanja  | 29–30 |  Alankomaat |  |
Loppusijoitukset

| Sijoitus | Maa |
| --- | --- |
:  Alankomaat
:  Espanja
:  Venäjä
4.:  Norja
5.:  Montenegro
6.:  Serbia
7.:  Ruotsi
8.:  Saksa
9.:  Tanska
10.:  Japani
11.:  Etelä-Korea
12.:  Romania
13.:  Ranska
14.:  Unkari
15.:  Angola
16.:  Argentiina
17.:  Brasilia
18.:  Senegal
19.:  Slovenia
20.:  Kongon demokraattinen tasavalta
21.:  Kuuba
22.:  Kazakstan
23.:  Kiina
24.:  Australia
Tähdistökentällinen

Camilla Herrem, Norja
Alexandrina Cabral Barbosa, Espanja
Estavana Polman, Alankomaat
Anna Vjahireva, Venäjä
Jovanka Radičević, Montenegro
Linn Blohm, Ruotsi
Tess Wester, Alankomaat
Luigi’s Mansion 2

| Luigi’s Mansion 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Next Level Games
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto
Pelisarja:  Luigi's Mansion
Julkaistu:  JP 20. maaliskuuta 2013 NA 24. maaliskuuta 2013 EU 28. maaliskuuta 2013 AUS 28. maaliskuuta 2013
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A ESRB: E OFLC: G PEGI: 7+
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Luigi’s Mansion 2 (Pohjois-Amerikassa Luigi’s Mansion: Dark Moon, jap. ルイージマンション2, Ruīji Manshon 2) on Next Level Gamesin kehittämä ja Nintendon julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Nintendo 3DS:lle maaliskuussa 2013. Peli on jatko-osa vuonna 2001 julkaistulle Luigi’s Mansionille.  Sen jatko-osa, Luigi’s Mansion 3, julkaistiin Nintendo Switchille syksyllä 2019. Pelistä ilmestyi visuaalisesti paranneltu versio Nintendo Switchille vuonna 2024.
Pelaaminen

Pelissä ideana on edeltäjänsä tavoin liikkua kentissä ja metsästää haamuja käyttäen uutta Poltergust 5000-imuria sekä ratkoa pulmia päästäkseen eteenpäin. Pelissä on edeltäjäänsä verrattuna viisi erilaista kartanoa tutkittavana. Pelaaja pystyy imuroimaan haamut sokaisemalla ne ensin taskulampulla ja imaisemalla ne niiden ollessa hetken aikaa tajuttomina. Pelaaja voi löytää kentässä liikkuessaan kultaisia luita, joiden avulla voi yrittää kentän läpäisemistä uudelleen, jos kuolee. Jokaisen kartanon lopussa kohdataan pomovastus, jonka jälkeen päästään seuraavaan kartanoon.
Peli sisältää myös moninpelilan, jota voi pelata joko lähiverkossa tai internetissä. Moninpelissä enintään neljä pelaajaa liikkuu Thrill Tower-nimisessä pilvenpiirtäjässä ja ideana on saada kiinni jokaisessa kerroksessa olevat haamut ennen ajan loppumista.
Juoni

Peli sijoittuu Evershade Valley -nimiseen laaksoon. Edellisestä osasta tuttu professori Elvin Gadd tutkii laboratoriossaan ystävällisiä kummituksia, jotka asuvat laaksossa. Yhtäkkiä taivaalla oleva kristallinen kuu nimeltään Dark Moon hajoaa palasiksi, minkä seurauksena ystävälliset haamut muuttuvat yllättäen vihamielisiksi. Professori kutsuu ystävänsä Luigin keräämään hänen avustuksellaan kuun sirpaleet takaisin, jotta Evershade Valleyyn tulisi taas rauha.
Vastaanotto

Luigi’s Mansion 2 sai myönteisen vastaanoton. GameRankings on laskenut arvostelujen keskiarvoksi 85,86 % ja Metacriticin laskema painotettu keskiarvo on 86. IGN antoi pelille arvosanaksi 9.3/10, GameTrailers myös 9.3/10, Game Informer 8.5/10 ja GameSpot 6.5/10.
Suomessa Ville Arvekari antoi Pelaajan sivuilla pelille arvosanaksi 9/10. Hän totesi pelin olevan ”mukavan erilainen ja omat vahvuutensa tunteva seikkailu, joka parantaa edeltäjästään lähestulkoon jokaisella osa-alueella”. Martin Eiser Gamereactorilta antoi myös 9/10. Dome.fi puolestaan antoi neljä tähteä viidestä.
Peliä oli myyty 31. maaliskuuta 2014 mennessä 3,98 miljoonaa kappaletta.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Peli Super Mario Wikissä (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Nioro Tougouné Rangabé

| Nioro Tougouné Rangabé |
| --- | --- |
 Nioro Tougouné Rangabé
 Koordinaatit: 15°16′7″N, 9°37′29″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Nioron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  13 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nioro Tougouné Rangabé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee viisi kilometriä Niorosta pohjoiseen. Kunnassa on 13 200 ja kylässä 1 100 asukasta (vuonna 2009).
Nioro Tougouné Rangabén kunta rajoittuu idässä Nioron piirin Yérérén, etelässä Nioron ja Gadiaba Kadielin sekä lännessä Gavinanén ja Diaye Couran kuntiin ja pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangot ja kukkulat. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on wolofeja, soninkeja, bambaroita ja maureja.
Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Sobela Débékouroubassa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin ja ulkomaille.
Palveluihin kuuluu yhdeksän alakoulua, yläkoulu, koraanikoulu, lukutaitokeskus, kaksi terveyskeskusta ja terveysasemaa sekä kolme viljavarastoa. Vesihuolto kattaa 82 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.
M/S Jäämeri

M/S Jäämeri oli suomalainen Suomen valtion omistama rahti- ja matkustajalaiva, jota käytettiin 1930-luvulla Petsamon yhteysliikenteessä.
Laiva valmistui vuonna 1933 Hietalahden telakalta Helsingissä, laivan tilaaja oli sisäministeriö. Laivalle tehtiin vuonna 1934 korjaus- ja muutostöitä, jotta se olisi kestänyt arktisten vesien myrskyjä. M/S Jäämeri alkoi kuljettaa matkustajia, rahtia ja postia Petsamon Liinahamarin, Heinäsaarten ja Kalastajasaarennon välillä sekä kävi kerran tai kaksi kuukaudessa Norjan Kirkkoniemessä. Laiva upotettiin talvisodan alkaessa joulukuussa 1939 Petsamon Trifonassa.
Laivan pituus oli 36,90 metriä, leveys 7,50 ja syväys 3,74 metriä. Sen bruttovetoisuus oli 299 tonnia ja kuollut paino 50 tonnia. Laivan dieselmoottorin teho oli 333 hevosvoimaa.
Aiheesta muualla

M/S Jäämeri kuvattuna Helsingissä, Merimuseon kuvakokoelma (Suomen Museot Online) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lust Stories

| Lust Stories |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Anurag Kashyap  Zoya Akhtar  Dibakar Banerjee  Karan Johar 
Käsikirjoittaja:   Anurag Kashyap  Radhika Apte  Ruchika Oberoi  Dibakar Banerjee  Sumit Saxena 
Tuottaja:  Ronnie Screwvala Ashi Dua
Kuvaaja:   Sylvester Fonseca  Álvaro Gutiérrez  K. U. Mohanan  Mitesh Mirchandani 
Leikkaaja:   Nitesh Bhatia  Namrata Rao  Pooja Ladha Surti  Utsav Bhagat  Nitin Baid 
Pääosat:   Radhika Apte  Bhumi Pednekar  Manisha Koirala  Kiara Advani  Sanjay Kapoor  Neha Dhupia  Vicky Kaushal  Akash Thosar  Neil Bhoopalam  Jaideep Ahlawat 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  RSVP Movies Flying Unicorn Entertainment
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  15. kesäkuuta 2018
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Seuraaja:  Lust Stories 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lust Stories (suom. ”Himotarinoita”) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen episodielokuva, joka koostuu neljästä lyhyestä elokuvaosasta, jotka ovat ohjanneet Anurag Kashyap, Zoya Akhtar, Dibakar Banerjee ja Karan Johar, ja joka perustuu vuoden 2013 episodielokuvan Bombay Talkies konseptiin. Elokuvan tuottajina toimivat Ronnie Screwvala RSVP:stä ja Ashi Dua Flying Unicorn Entertainmentista. Näyttelijäkokoonpanoon kuuluvat Kiara Advani, Radhika Apte, Bhumi Pednekar, Manisha Koirala, Vicky Kaushal, Neil Bhoopalam, Neha Dhupia, Sanjay Kapoor, Jaideep Ahlawat ja Akash Thosar.
Elokuva oli ehdolla kahteen palkintoon 47. International Emmy Awards -palkintogaalassa; paras televisioelokuva tai minisarja ja paras naisnäyttelijä Aptelle.
Lust Stories on toinen kolmesta Joharin, Banerjeen, Akhtarin ja Kashyapin episodielokuvasta, jota edelsi Bombay Talkies vuonna 2013 ja seurasi Ghost Stories vuonna 2020, joka julkaistiin myös Netflixissä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Radhika Apte  | … |  Kalindi Dasgupta   |
|  Akash Thosar  | … |  Tejas Khandelwal   |
|  Ridhi Khakhar  | … |  Natasha Thakral   |
|  Randeep Jha  | … |  Neeraj Choudhry   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bhumi Pednekar  | … |  Sudha Maheshwari   |
|  Neil Bhoopalam  | … |  Ajit Khanna   |
|  Nikita Dutta  | … |  Rukmini Sonkari   |
|  Rasika Duggal  | … |  Sonalika Atiharan   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Manisha Koirala  | … |  Reena Bahl   |
|  Jaideep Ahlawat  | … |  Sudhir   |
|  Sanjay Kapoor  | … |  Salman Ahmed Bahl   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kiara Advani  | … |  Megha Upadhyay   |
|  Vicky Kaushal  | … |  Paras Upadhyay   |
|  Neha Dhupia  | … |  Rekha   |
Aiheesta muualla

Lust Stories Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lust Stories AllMoviessa. (englanniksi)
Lynette Bell

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
Lynette Chipchase (o.s. Bell, 24. tammikuuta 1947) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Tokiosta 1964.
Ura

Kansainvälisen arvokilpailudebyyttinsä Bell teki vuonna 1962, osallistumalla Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoihin Perthissä. Hän osallistui kilpailuissa 110 jaardin vapaauintiin, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän oli myös Australian hopeaa voittaneen 4 × 110 jaardin viestiuintijoukkueen jäsen. Hän oli suurimman osan urastaan Australian tuolloisen ykkösuimarin Dawn Fraserin varjossa.
Tokion olympialaisissa 1964 Bell osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa sijoitus oli finaalin viimeinen, eli kahdeksas, edellään muun muassa Fraser. Hän osallistui yhdessä Fraserin, Robyn Thornin ja Janice Murphyn kanssa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin, josta tuloksena oli olympiahopeaa 3,1 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen takana. Kahta vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa 1966 Bell voitti kaksi hopeaa sekä pronssin. Hän lopetti uransa Méxicon kesäolympialaisiin 1968. Siellä hän osallistui 100 ja 200 metrin vapaauinteihin, joista lyhyemmästä tuloksena välieräpaikka, ja pidemmästä finaalin seitsemäs sija. Hän sijoittui myös neljänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Aiheesta muualla

HouseOfNames (englanniksi)
MASS

MASS-omasuojajärjestelmä suomalaisessa Hamina-luokan ohjusveneessä.
MASS, lyhenne sanoista Multi Ammunition Softkill System, on saksalaisen Rheinmetallin valmistama laivaston omasuojajärjestelmä. Se on yhdistetty  sota-aluksen sensoreihin ja se suojaa alusta vihollisen ohjusiskuilta laukaisemalla harhautusmaaleja. Tilanteesta riippuen ne häiritsevät vihollisen ohjuksen sensoreita ultaravioletti-, näkyvän valon-, laser-, infrapuna- tai tutkasäteilyllä. MASS voidaan kytkeä aluksen johtamisjärjestelmään tai se voi toimia täysin itsenäisesti. Rheinmetall on ilmoittanut MASS:n olevan valittu vuoteen 2009 mennessä yhdeksän eri valtion merivoimille, viiteentoista erilaiseen alusluokkaan. Vuoteen 2012 mennessä järjestelmän valinneiden määrä lisääntyi kahdella tuntemattomalla ostajalla.
Käyttäjävaltiot

Etelä-Korea: LST-II -luokan maihinnousualus
Kanada: Halifax-luokan fregatti
Norja:  Skjold-luokan ohjusvene
Oman: Khareef-luokan korvetti
Peru: Lupo-luokan fregatti
Ruotsi: Göteborg-luokan korvetti, Stockholm-luokan korvetti, Visby-luokan korvetti
Saksa: Braunschweig-luokan korvetti, Brandenburg-luokan fregatti, Frankenthal-luokan miinanraivaaja, Kulmbach-luokan miinanraivaaja, Baden-Württemberg -luokan fregatti
Suomi: Hamina- ja Rauma-luokan ohjusveneet, Hämeenmaa-luokan miinalaiva
Yhdistyneet arabiemiraatit
Länsi-Maito

| Osuuskunta Länsi-Maito |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  2007
Toimitusjohtaja:  Kari Aakula
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  Pirkanmaa, Varsinais-Suomi
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  maitotuotteiden kauppa
Liikevaihto:  102 milj. € (2013)
Henkilöstö:  23
Kotisivu:  ei kotisivua
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Osuuskunta Länsi-Maito on maidontuottajien omistama osuuskunta, joka toimii maidonhankintaosuuskuntana toimittaen omistajiensa tuottaman maidon Valio Oy:lle jalostettavaksi. Osuuskunta perustettiin Osuuskunta Maito-Auran ja Osuuskunta Maito-Pirkan fuusioituessa vuonna 2007.
Länsi-Maito omistaa Valiosta noin 13 prosenttia.
Aiheesta muualla

Touko Perkon aliokirjoitus: Maito-Aura sinnitteli pitkään Valion yhteistyökumppanina, (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat 24.11.2005
Luis Fernández

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Fernández
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Tarifa, Cádizin maakunta, Espanja
Seura
Seura: -
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1986 1986–1989 1989–1993 |  Paris SG  RC Paris  AS Cannes |   |
Maajoukkue
| 1982–1992 |  Ranskan maajoukkue | 60 (6)  |
Valmennusura
1992–1994 1994–1996 1996–2000 2000–2003 2003–2004 2005 2005–2006 2006–2007 2008–2009 2010–2011 2015–2016:  AS Cannes  Paris SG  Athletic Bilbao  Paris SG  RCD Espanyol  Al-Rayyan SC  Beitar Jerusalem  Real Betis  Stade de Reims   Israelin maajoukkue  Guinean maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luis Fernández (s. 2. lokakuuta 1959) on espanjalaissyntyinen ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Pelaajaura

Fernández aloitti pelaajauransa Paris Saint-Germainissa 19-vuotiaana 1978. Hän löi itsensä nopeasti läpi puolustavana keskikenttäpelaajana ja 1982 Michel Hidalgo kutsui hänet maajoukkueeseen. Fernández debytoi Ranskan paidassa Alankomaita vastaan marraskuussa 1982. Samoin kuin PSG:ssä, Fernándezista tuli maajoukkueen avainpelaaja jo 23-vuotiaana. Fernández pelasi maajoukkueessa yhdessä suurten ranskalaisten kuten Jean Tiganan, Alain Giressen ja Michel Platinin kanssa.
Maajoukkueuran kohokohta sattui EM-kotikisoihin 1984, kun Ranska juhli Euroopan-mestaruutta kaatamalla loppuottelussa Espanjan 2–0. Fernandez oli joukkueensa avainhahmoja myös MM-kisoissa kaksi vuotta myöhemmin. Saaliina oli MM-pronssia, kun Belgia kaatui pronssiottelussa 4–2.
1986 Fernándezin edustama PSG oli juhlinut Ranskan mestaruutta, mutta Fernández päätti lähteä seurasta ja siirtyi liikemies Jean-Luc Lagarderen omistamaan Racing Club de Parisiin. Paperilla vahva RC Paris ei kuitenkaan menestynyt ja Fernández jätti seuran 1989 ja siirtyi AS Cannesiin. Samaan aikaan myös maajoukkueen menestys jäi mitättömäksi, sillä Ranska ei selvinnyt EM-kisoihin 1988 eikä MM-kisoihin 1990.
Entisen pelaajatoverinsa Michel Platinin valmentaessa maajoukkuetta Ranska selviytyi vuoden 1992 EM-kisoihin, mutta tie nousi pystyyn jo lohkovaiheessa ja Fernández päätti lopettaa maajoukkueuransa esiinnyttyään 60 kertaa Ranskan paidassa. Seuratasolla AS Cannes putosi Ligue 2 -sarjatasolle kauden 1991–1992 päätteeksi ja Fernández päätti lopettaa uransa seurassa sopimuksen päätyttyä 1993.
Pelaajaura > Meriitit pelaajana

Coupe de France (2): 1982, 1983
Euroopan-mestaruus: 1984
Artemio Franchi Trophy: 1985
MM-pronssia: 1986
Ranskan mestaruus: 1986
Valmentajana > Meriitit valmentajana

Coupe de France: 1995
Coupe de la Ligue: 1995
Ranskan mestaruus
Hopeaa:1996
Cup-voittajien Cup: 1996
Espanjan mestaruus
Hopeaa 1998
Trophée des Champions: 2001
UEFA Intertoto Cup: 2001
Vuoden valmentaja Ranskassa: 1993
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä: 1994
Lukujärjestys

Saksankielinen lukujärjestys
Lukujärjestys eli työjärjestys on kouluissa käytettävä aikasuunnitelma, josta oppilaat ja opettajat voivat katsoa milloin heillä on minkäkin oppiaineen oppitunti. Lukujärjestykset suunnitellaan yleensä ennen lukukauden alkua ja jaetaan kaikille asianosaisille. Kullakin vuosikurssilla on oma lukujärjestyksensä. Luokattomassa koulussa opiskelijat tekevät itse omat lukujärjestyksensä valitsemalla ns. kurssitarjottimelta kursseja. Tällöin lukujärjestys muodostuu viikon sisällä useasti toistuvista kiertotunneista, ja jokainen valittu kurssi asettuu jonkin kiertotunnin sisään. Näin lukio-opiskelijat voivat luoda omat lukujärjestyksensä.
Lukujärjestykset on suunniteltu ensisijaisesti oppilaita varten. Oppitunnit sijaitsevat lukujärjestyksessä niin, että oppilaalle tulee mahdollisimman vähän ns. hyppytunteja eli tunteja, jolloin oppilailla ei ole mitään oppituntia. Pitää myös ottaa huomioon, että opettajilla on sujuva lukujärjestys eikä esimerkiksi kahta samanaikaista tuntia. Tietyt luokkatilat voivat olla niin varattuja, että niiden varaukset vaikuttavat lukujärjestykseen. Opettajien toiveet pyritään ottamaan huomioon lukujärjestyksiä suunniteltaessa. Lukujärjestysten teko on monitahoinen suunnitteluprosessi, joka vaatii tekijältä avaruudellista ajattelukykyä. Lukujärjestys on aina kompromissi eri henkilöiden eri tarpeiden välillä. Lukujärjestyksen suunnitteluun on olemassa myös tietokoneohjelmia.
Lukujärjestykset ovat hyvin usein koulun kotisivuilla nähtävänä sähköisessä muodossa. Sieltä oppituntien tarkistaminen onkin järkevää sellaisissa kouluissa, joissa kursseihin ja oppitunteihin tulee paljon muutoksia lukukauden aikana.
Peruskoulun jälkeisissä oppilaitoksissa opiskelijaryhmillä on pakollisia ja valinnaisia kursseja. Näiden kurssien oppitunnit voivat olla eroteltu eri lukujärjestyksiin.
Lukujärjestyksen rakenne

Lukujärjestys on tavallisesti kaksiulotteinen taulukko. Pystysarakkeilla on viikonpäivät. Normaalisti oppitunteja on maanantaista perjantaihin. Joskus myös lauantaisin. Vaakariveillä on kellonajat. Tunti on tavallisesti 45 minuutin pituinen. Tuntien välillä on lyhyt välitunti. Tunnit voivat olla ryhmitelty kahden oppitunnin pituisiksi, jonka jälkeen on välitunti.
Lain mukaan perusopetuksessa ja lukiokoulutuksessa oppitunnin pituus on 60 minuuttia, ja siitä vähintään 45 minuuttia on käytettävä opetukseen loppuajan jäädessä välituntiajaksi. Monissa Suomen lukioissa on käytössä ns. 75 minuutin oppitunti, jolloin normaalisti lukioissa yleisessä käytössä olevan 5-jaksonjärjestelmän mukaiset 5 viikoittaista kurssin oppituntia (5*45 minuuttia = 225 minuuttia) on järjestetty kolmeksi viikoittaiseksi 75 minuutin mittaiseksi oppitunniksi (3*75 minuuttia = 225 minuuttia).
Ruokailuaikaa on järjestetty normaalia välituntia pidempi aika, yleensä 30–60 minuuttia. Lukujärjestyksessä voi olla myös ns. iltatunteja normaalin toimistoajan jälkeen.
Lukujärjestyksessä oppitunneista on tieto, minkä aiheen oppitunti on kyseessä. Oppitunnin luokasta on myös tieto, missä opetus järjestetään. Lukujärjestyksessä on opettajan nimi, joka opettaa kyseistä aihetta. Toisen asteen kouluissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa oppitunnista on myös kurssin toteutusnumero näkyvillä. Oppitunnissa voi olla myös opetettavan ryhmän tunnus.
Lukujärjestykset perusopetuksen alimpia luokkia lukuun ottamatta on yleensä tehty periodeittain tai jaksoittain. Jokaisella periodilla on oma lukujärjestyksensä. Yksi kurssi voi kestää useita periodeja.
Lukujärjestystyyppejä

Erilaisia lukujärjestyksiä on
oppilaan lukujärjestys
opettajan lukujärjestys
luokkatilan lukujärjestys
oppilasryhmän lukujärjestys