stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Tolonen
Diskografia > Sooloartistina

Tolonen! (1971)
Summer Games (1973)
The Hook (1974)
Hysterica (1975)
A Passenger to Paramaribo (1977)
Mountain Stream (1979)
High Flyin (1979)
In a This Year Time (1981)
Radio Romance (1985)
Big Time (1994)
Cool Train – Tolonen Plays Coltrane (2004)
Juudan leijona (2011)
Crossection (1975)
Impressions (1977)
Classics – The Rarest (1989)
On the Rocky Road – A Retrospective (1997)
Diskografia > Omat yhtyeet

A Passenger to Paramaribo (1977)
Montreux Boogie (1978)
JTB (1979)
Just Those Boys (1979)
Dum's Have More Fun (1981)
Last Mohican (1990)
Valmistu, Herran kansa (2014)
Diskografia > Muissa yhtyeissä

Tasavallan Presidentti (1969)
Tasavallan Presidentti II (1971)
Lambertland (1972)
Milky Way Moses (1974)
Magneettimiehen kuolema (1970)
Tombstone Valentine (1970)
Fairyport (1971)
Nordjazz (1975)
After Three Days (1978)
Vänspel (1979)
Touch Wood (1980)
Blue Rain (1982)
Live 'n' Lively In Helsinki (1981)
Mau-Mau (1982)
Walk Don't Scream (1983)
Still Friends (1986)
Zerenade (1989)
Sillat (2002)
Guitarras Del Norte (2005)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jukka Tolonen: Django (live 1975, 12 minuuttia pitempi versio). Ylen Elävä arkisto.
Tasavallan Presidentti Readingissa 1973. Ylen Elävä arkisto.
Jukka Tolonen Band 1977–1978, kaksi esitystä ja haastattelua. Ylen Elävä arkisto.
Tolonen Pori Jazzissa 1972. Ylen Elävä arkisto.
Jukka Tolonen: vankilatuomio, nivelrikko ja evankeliumi. Ylen Elävä arkisto.
Suomirockin sensuroimaton historia. Ylen Elävä arkisto.
Tolonen, Jukka hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Tasavallan Presidentti
| --- | --- |
Studioalbumit:   Tasavallan Presidentti  Magneettimiehen kuolema  Tasavallan Presidentti  Lambertland  Milky Way Moses  Six Complete 
Livealbumit:   Still Struggling for Freedom  Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973  Live in Lambertland  Changing Times and Movements  State Visit  The Lost 1971 Studio Session  Live at Ruisrock 1971 
Kokoelmat:  Classics
EP:t:  Six
Singlet:   ”Time Alone with You”  ”Solitary”  ”Sisältäni portin löysin”  ”Drinking” 
DVD:t:  Six + Live!
Katso myös:  Diskografia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana 
Tolonen Tasavallan Presidentin esiintymisessä Ruisrockissa 1971.
Tolonen yhtyeineen esiintyy ulkoilmakonsertissa vuonna 1976. Esko Rosnell soittaa rumpuja.
Markus Jäntti

Markus Bruno Jäntti (s. 15. toukokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut kansantaloustieteen professori Tampereen yliopistossa 2000–2003, Åbo Akademissa 2003–2009 ja Tukholman yliopistossa vuodesta 2009. Lokakuusta 2015 hän on hoitanut VATT:n ja Helsingin yliopiston yhteistä julkistalouden professuuria.
Jäntti valmistui ylioppilaaksi 1984 ja valtiotieteen maisteriksi 1989. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa 1991–1992 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Åbo Akademissa 1993. Hän oli Michiganin yliopiston vieraileva professori 1996–1997.
Jäntti työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1991–1993 ja vanhempana tutkijana 1996–2000. Hän oli Åbo Akademin projektitutkija 1993–1995 ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkija 1994–1995. Jäntti toimi Tilastokeskuksen tieteellisenä johtajana 2001–2003.
Keskeisiä Jäntin tutkimusteemoja ovat olleet taloudellinen eriarvoisuus, köyhyys ja taloudellinen liikkuvuus. Jäntti moitti vuonna 2017 Sipilän hallituksen perustulokokeilun asetelmaa ja kutsui kokeilua ajantuhlaukseksi ja hyödyttömäksi pr-tempuksi.
Jäntti on poliittiselta kannaltaan vasemmistolainen ja oli perustamassa vasemmistoliittoa. Sulkapalloilija Pontus Jäntti on Markus Jäntin veli ja professori Johan Wrede on Markus Jäntin appi.
Aiheesta muualla

Markus Jäntin esittely VATT:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Markus Jäntti Twitterissä
Markus Jäntti Ajantasan lauantaivieraana 25.10.2014 Yle Areena / Radio Suomi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Egidius Ginström

Ginström vuonna 1927.
Egidius Konstantin Ginström (7. maaliskuuta 1890 Dragsfjärd (kuuluu nyk. Kemiönsaareen) – 31. toukokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.
Henkilöhistoria

Egidius Ginströmin vanhemmat olivat merikapateeni Karl Anton Ginström ja Maria Söderström ja puoliso vuodesta 1930 Elisabeth Harrison. Ginström tuli ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916. Opintomatkoja Keski-Eurooppaan hän teki 1920-luvun vaihteessa ja 1920-luvulla. Hän aloitti toimittajan uransa työskentelemällä Åbo Underrättelserissä 1919–1922. Ginström oli Hufvudstadsbladetin toimittaja vuodesta 1922, nimitettiin 2. päätoimittajaksi 1930 ja oli päätoimittaja 1936–1959. Hän oli myös lehden pakinoitsija, nimimerkeillä Jack Godeman ja Giles. Kontorsvärlden-lehden toimittajana Ginström työskenteli 1928 ja 1929.
Julkaisuja

Huru Sveriges allmänna exportförening arbetar : dess organisation i huvuddrag, 1919, suom. Kuinka Ruotsin yleinen vientiyhdistys työskentelee : sen rakenne pääpiirteissään
Julius Tallberg och hans verk, 1930
Städernas allmänna brandstodsförening, kirj. Egidius Ginström, Åke Dahlberg ja Axel Th. Möller. 1932, suom. Kaupunkien yleinen paloapuyhdistys 1832-1932 : muistojulkaisu
Finnish Woodpulp and Board Union = Suomen Puuhiomoyhdistys = Finska Träsliperiföreningen : forty years of business 1893-1933, 1934
Helsingfors aktiebank, 1962, suom. Helsingin osakepankki puolen vuosisadan taipaleella
Hufvudstadsbladet under 50 år 1864-1914, 1964
Transistorien peruskytkennät

NPN-transistorin symboli.
Transistorien peruskytkennät ovat yhteisemitteri-, yhteiskollektori- ja yhteiskantakytkennät.
Yhteisemitterikytkentä

Yhteisemitterikytkennässä transistorin emitteri on kytketty maahan. Kytkentä on invertoiva.
Yhteiskollektorikytkentä

Yhteiskollektorikytkennässä transistorin kollektori on kytketty käyttöjännitteeseen. Tunnetaan myös nimellä emitteriseuraaja. Ei invertoiva. Jannitevahvistus noin yksi.
Yhteiskantakytkentä

Yhteiskantakytkennässä transistorin kanta on kytketty maahan.
Kirjallisuutta

Salste, Mikko; Porra, Veikko: Elektroniikka: sovelletun elektroniikan ja digitaalitekniikan perusteet.  Otaniemi:  Otakustantamo, 1973.  ISBN 951-671-053-0
Silvonen, Kimmo: Sähkötekniikka ja elektroniikka.  Helsinki:  Otatieto, 2003.  ISBN 951-672-335-7
Silvonen, Kimmo; Tiilikainen, Matti; Helenius Kari: Analogiaelektroniikka.  Helsinki:  Edita, 2004 (2002).  ISBN 951-37-3839-6
Yhteisemitterikytkentä NPN-transistorilla.
Yhteiskollektorikytkentä NPN-transistorilla, emitteriseuraaja.
Yhteiskantakytkentä NPN-transistorilla.
Pentti Uusivirta

Pentti Lauri Jalmari Uusivirta (16. toukokuuta 1923 Helsinki – 25. lokakuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen ministeri, pankinjohtaja ja diplomaatti. Hänelle myönnettiin vuonna 1970 arvonimi erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri. Hän oli ulkoministeriön palveluksessa 1950–1973, ensin eri tehtävissä muun muassa lähetystöissä ja vuodesta 1969 kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä. 1974–1990 hän oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen.
Bengt Pohjanen

Pohjanen vuonna 2020.
Bengt Pohjanen (s. 1944 Kassan kylä, Pajalan kunta) on kolmikielinen kirjailija, joka kirjoittaa ruotsiksi, suomeksi ja meänkielellä. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori ja teologian kandidaatti. Hän väitteli tohtoriksi 1979 Tukholman yliopistossa. Väitöskirja käsitteli suomalaisen kirjailijan, Antti Hyryn tuotantoa. Pohjanen on Oulun yliopiston kunniatohtori.
Pohjanen on kirjoittanut romaaneja, runoja, näytelmiä ja televisiodokumentteja. Monet teoksista käsittelevät pohjoisen uskonnollisuutta: ne kertovat Lars Levi Laestadiuksesta ja Korpela-liikkeestä. Pohjanen on aktiivinen meänkielen puolestapuhuja. Hän on myös toinen Meänmaan lipun suunnittelijoista.
Bengt Pohjanen on meänkielisissä teoksissaan kehittänyt meänkieltä kirjakieleksi. Hänen 1985 julkaistu romaaninsa, Lyykeri, on ensimmäinen meänkielinen romaani. Pohjasen meänkielinen näytelmä Kuutot (1987) oli ensimmäinen meänkielinen näytelmä, joka myös rakensi perustaa Tornionlaakson Teatterin tulevaisuudelle.
Unohtaa ei myöskään sovi Pohjasen meänkielelle kääntämää Uutta Testamenttia. Pohjanen on kirjoittanut Joppausoopperan, jota esitettiin yhden kesän Pellossa (2004) ja yhden kesän Övertorneålla (2005). Hän on myös kirjoittanut Laestadiusoopperan, jota esitettiin Pajalassa kesinä 2007 ja 2008. Trilogian kolmas osa Sotaooppera esitettiin Haaparannalla kesällä 2009.
Pohjanen on kääntänyt suomalaista kirjallisuutta, muun muassa Antti Tuurin teoksia.
Bengt Pohjasella on oma säätiö, josta hän on jakanut muun muassa kirjallisuus- ja vähemmistöpalkintoja sekä "Meän vanhin" ja "Meän kuopus" -palkintoja.
Aiheesta muualla

Helena Lessing: Ruotsin historia uusiksi. Pohjolan sanomat 26.9.2009.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Muut:  Europeana  IdRef
Transsendenttinen meditaatio

Transsendenttisen meditaation perustaja Maharishi Mahesh Yogi.
Transsendenttinen meditaatio (TM) on menetelmä, jolla tavoitellaan henkistä ja fyysistä hyvinvointia sekä hyödyllisiä muutoksia niin yksilötasolla kuin yhteisön ja koko maailman tasollakin.
Historia

TM:n kehitti intialainen joogaguru Maharish Mahesh Yogi Pohjois-Intiassa varhaiseen intialaiseen filosofi Adi Shankaraan liitetyn advaita vedanta -menetelmän pohjalta. Maharishi uskoi länsimaalaisten olevan vastaanottavaisempia ajatuksilleen kuin intialaisten, joten hän toi menetelmänsä länteen 1950-luvun lopulla. TM sai lännessä harjoittajakseen useita julkisuuden henkilöitä, kuten The Beatles -yhtyeen. Maharishin henkisen uudistumisen liikkeestä tuli hyvin suosittu 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun loppuun, ja pelkästään Yhdysvalloissa TM-menetelmällä oli lähes miljoona harjoittajaa. Menetelmää opetettiin Yhdysvalloissa myös muun muassa julkisissa kouluissa stressin lievittämiseksi sekä terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi.
TM:llä oli vuonna 2000 keskuksia jo 108 maassa, ja kuusi miljoonaa ihmistä oli käynyt meditaation peruskurssilla. Politiikkaan TM:ää on tuonut monessa maassa toimiva Luonnonlain puolue, joka perustettiin vuonna 1992.
Menetelmä

Maharishi on pyrkinyt TM:ssä yhdistämään omia tiedeopintojaan myöhempiin hengellisiin opintoihinsa. TM:n etuja onkin markkinoitu tieteellisin termein, ja Maharishi on rohkaissut menetelmänsä tieteellistä tutkimusta.
TM:n perusajatus on, että mikrotasolla saadut yksilökohtaiset hyödyt, kuten stressin lievennys, henkinen kasvu ja joogakykyjen kehittyminen, voidaan onnistuneesti moninkertaistaa niin, että asuinalueen rikollisuustaso laskee, kansanterveys paranee ja koko maailmaan saadaan rauha. Tämän tekee Maharishin mukaan mahdolliseksi ”luonnonlain yhdistynyt kenttä”. Kun tätä lakia rikotaan, syntyy henkilökohtaisia ja sosiaalisia ongelmia. Ne korjataan hengellisellä uudistumisella, joka alkaa yksilöistä ja laajenee koko maapalloon.
TM-prosessi alkaa meditaatiolla, jossa käytetään henkilökohtaista ja salaista mantraa, jonka harjoittaja saa erityisessä seremoniassa. Mantrasta tulee kahdesti päivässä harjoitettavan meditaation keskipiste. Säännöllisen meditaation luvataan johtavan kaikenlaisiin fyysisiin, henkisiin ja hengellisiin hyötyihin. Kun harjoittaja on oppinut perusmenetelmän, hän opettelee kehittyneempiä menetelmiä, kuten TM-Sidhi-ohjelman. Siinä harjoittaja opetetaan levitoimaan hengellisten voimiensa avulla. Menetelmän edistyneisiin vaiheisiin voi liittyä myös korkeampien henkisten tasojen tavoittelua, ayurvedahoitoja ja vedalaista astrologiaa.
Arvostelu

Arvostelijoiden mukaan TM on kallista ja johtaa harjoittajiensa riippuvuuteen käytetyistä tekniikoista. On myös asetettu kyseenalaiseksi, saako TM:stä luvattuja hyötyjä. Ranskan parlamentti luokitteli transsendenttisen meditaation vaaralliseksi lahkoksi vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Transsendenttinen meditaatio
Kai Warras

Kai Jorma Rafael Warras, vuoteen 1935 Wikman (31. maaliskuuta 1917 Helsinki – 19. syyskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen varatuomari. Hän toimi Suomen Punaisen Ristin (SPR) pääsihteerinä 1956–1985.
Warras loi 1950-luvulla SPR:n paikallisverkoston ja kehitti vapaaehtoistoiminnan. Hänelle myönnettiin 1980 valtiotieteiden kunniatohtorin arvo.
Warraksen veli on Teppo Warras.
Michaëlle Jean
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michaëlle Jean Wikimedia Commonsissa
Kenraalikuvernöörin kotisivu (englanniksi) (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Belgia  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Transpadana

| Transpadana Regio XI Transpadana> Italian alue |
| --- | --- |

 Regio XI Transpadanan sijainti Italiassa.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Italia (Piemonte, Lombardia ja Aostanlaakso)
Perustettu:  n. 7 eaa.
Lakkautettu:  n. 293 jaa.
Transpadana (lat. Regio XI Transpadana) oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti Gallia transpadanan länsiosan eli suunnilleen nykyisen Italian Piemonten ja Aostanlaakson alueet ja osan Lombardian alueesta.
Maantiede

Transpadanan alue sijaitsi sisämaassa Italian luoteisosassa ja käsitti Gallia transpadanan länsiosan Alppien ja Padus (nyk. Po) -joen välillä. Gallia transpadana oli pohjoisin osa Gallia cisalpinasta eli Alppien ”tämänpuoleisesta” (eteläpuoleisesta) Galliasta. Nimi ”Transpadana” viittasi alueen sijaintiin Paduksen ”toisella” eli pohjoispuolella. Alueen pohjoisin osa Alpeilla oli oikeastaan Raetiaa Gallian sijasta. Transpadanan itäpuolella sijaitsi Venetia et Histria (Regio X), jonka puoleisena rajajokena toimi Addua (nyk. Adda). Paduksen toisella puolella Transpadanasta kaakkoon sijaitsi Aemilia (Regio VIII) ja etelään Liguria (Regio IX).
Maantiede > Kaupunkeja

Transpadanan alueen kaupunkeja olivat muun muassa:
Arebrigium
Augusta Praetoria
Augusta Taurinorum
Bilitio
Bergomum
Bugella
Clavenna
Comum
Cuttiae
Eporedia
Forum Diuguntorum
Forum Licinii
Forum novum
Forum Vibii
Laumellum
Laus Pompeia
Mediolanum
Modicia
Montunates
Novaria
Ocelum
Oscela
Retovium
Sibrium
Subinates
Ticinum
Vercellae
Vitricium
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Regio XI Transpadana Wikimedia Commonsissa
Italian alueet ja Rooman provinssit vuonna 117
| --- | --- |
AugustuksenItalian alueet:   Regio I Latium et Campania  Regio II Apulia et Calabria  Regio III Lucania et Bruttii  Regio IV Samnium  Regio V Picenum  Regio VI Umbria  Regio VII Etruria  Regio VIII Aemilia  Regio IX Liguria  Regio X Venetia et Histria  Regio XI Transpadana 
Provinssit:   Achaea  Aegyptus  Africa proconsularis  Alpes Cottiae  Alpes maritimae  Alpes Poeninae et Graiae  Arabia Petraea  Armenia  Asia  Assyria  Bithynia et Pontus  Britannia  Cappadocia  Cilicia  Creta et Cyrene  Cyprus  Dacia  Dalmatia  Epirus  Galatia  Gallia Aquitania  Gallia Belgica  Gallia Lugdunensis  Gallia Narbonensis  Germania inferior  Germania superior  Hispania Baetica  Hispania Tarraconensis  Judaea  Lusitania  Lycia et Pamphylia  Macedonia  Mauretania Caesariensis  Mauretania Tingitana  Mesopotamia  Moesia inferior  Moesia superior  Noricum  Pannonia inferior  Pannonia superior  Raetia  Sardinia et Corsica  Sicilia  Syria  Thracia 
Transpadanan alueen kartta.
Luettelo Ruotsin korkeimmista rakennuksista

Karlatornet, Ruotsin ja Pohjoismaiden korkein rakennus.
Tämä on päivitettävä luettelo korkeimmista rakennuksista Ruotsissa. Listassa on yli 50 metriä korkeat rakennukset.
V kaupunginosa (Turku)

| V kaupunginosa - Itäranta> V stadsdel - Öststranden |
| --- | --- |
 Itärantaa marraskuussa 2018.
 Kaupungin kartta, jossa V kaupunginosa - Itäranta korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Keskusta
Väkiluku:  4 201 (31.12.2016)
Osa-alueet:  Telakkaranta
Postinumero(t):  20810
V kaupunginosa (myös Itäranta, ruots. Öststranden) on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Aurajoen "itäisellä rannalla" eli eteläpuolella. Naapurikaupunginosia ovat IV kaupunginosa (Martti) koillisessa, Vähäheikkilä kaakossa ja Korppolaismäki etelässä.
Kaupunginosa on rakennettu pääasiassa vanhalle telakka-alueelle, ja uudet kadut on nimetty merellisen teeman mukaan. Muun muassa Vilkkilänmäelle rakennettujen kerrostalojen jokinäköalahuoneistot ovat Turun kalleimpia asuntoja, mutta toisaalta Laivurinrannan (tunnetaan myös nimellä Kaasukellonmäki) aluetta on moitittu liian ahtaasti rakennetuksi.
Vanhaa rakennuskantaa edustaa Manillan vanha keltainen teollisuusrakennus, joka nykyisin toimii kulttuurin keskuksena. Aurajoen ylittävä jokilautta Föri kulkee Itärannan ja VIII kaupunginosan välillä.
Kaupunginosan väkiluku oli 4 201 vuoden 2016 lopussa. Kaupunginosan väestöstä alle 15-vuotiaita oli 11,9 %, 15–64-vuotiaita 71,3 % ja yli 64-vuotiaita 15,0 %. Äidinkielenään suomea puhui 87,8 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 5,3 %, ja muita kieliä 6,8 %.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta V kaupunginosa Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Esko Vaartela

Esko Kalervo Vaartela (vuoteen 1935 Vilkman; 3. maaliskuuta 1927 Helsinki – 26. toukokuuta 1983 Sofia, Bulgaria) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli Itä-Berliinissä pääkonsuli ja kaupallisen edustuston päällikkö 1969–1973 ja suurlähettiläs 1973–1974, ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1974–1979 ja suurlähettiläs Sofiassa 1979–1983.
Vaartela aloitti uransa tilastollisen päätoimiston toimistosihteerinä 1950–1951 ja oli sen jälkeen pääesikunnan ulkomaanosaston toimistosihteeri 1952–1954, ulkoasiainministeriön avustaja 1954–1956, lähetystöavustaja Pariisissa 1956–1958, 2. luokan lähetystösihteeri Bernissä 1958–1960, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri 1960–1962, 1. luokan lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1962–1964 ja ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1965–1969.
Tranyylisypromiini

| --- | --- |

Tranyylisypromiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1R,2S)- &  (1S,2R)-2-fenyylisyklopropan-1-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 155-09-9
ATC-koodi: N06AF04
PubChem CID: 5530
DrugBank: DB00752
Kemialliset tiedot
Kaava: C9H11N 
Moolimassa: 133,188
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Kiehumispiste: 79–80 °C
Liukoisuus veteen: 48,6 g/l (25 °C)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 50%
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 2,5 tuntia
Ekskreetio: Fekaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C(US) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tranyylisypromiini (C9H11N) on fenetyyliamiineihin kuuluva epäselektiivinen ja irreversiibeli monoamiinioksidaasin inhibiittori. Yhdistettä käytetään masennuslääkkeenä.
Vaikutusmekanismi ja metabolia

Tranyylisypromiini kehitettiin vuonna 1946 amfetamiinin analogiksi ja sitä kokeiltiin inhalaattoreissa, mutta tämä tapa ei ollut toimiva. Yhdisteen huomattiin olevan monoamiinioksidaasin estäjä ja se tuotiin Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1961. Tranyylisypromiini on monoamiinioksidaasin estäjä ja entsyymin inhiboituminen kohottaa noradrenaliinin, serotoniinin ja adrenaliinin pitoisuuksia aivoissa. Yhdiste on myös mieto stimulantti. Tranyylisypromiinin farmakologinen profiili on malko samankaltainen feneltsiinin kanssa, joskin entsyymin inhibitoituminen ei ole yhtä usein pitkittynyt.
Tranyylisypromiinin imeytyminen ruuansulatuskanavasta vaihtelee potilailla, mutta on yleensä melko hyvä. Ihmisen elimistössä lääkeaine metaboloituu maksassa. Aineen vaihduntatuotteet ovat tranyylisypromiinin N-asetyylijohdannaisia ja aromaattisen renkaan hydroksylaatiossa muodostuvia johdannaisia. On kiistelty muodostuuko tranyylisypromiinista ihmiskehossa amfetamiinia, mutta näin ei todennäköisesti ole. Aine inhiboi sen aineenvaihduntaan osallistuvia entsyymejä CYP2C19, CYP2D6 ja CYP2C9, jotka kuuluvat sytokromi P450-ryhmään.
Sivuvaikutukset

Tranyylisypromiini on piristävä aine, joten sivuvaikutuksena aineen käytöstä voi seurata unettomuutta ja hermostuneisuutta. Myös antidiureettisen hormonin hypersekreetiotapauksia on raportoitu. Tranyylisypromiini voi aiheuttaa myös fyysistä riippuvaisuutta ja vieroitusoireina on päänsärkyä, ahdistuneisuutta ja rauhattomuutta. Yhdiste ei useinkaan ole ensimmäinen valinta masennuksen hoitoon.
Synteesi

Tranyylisypromiinia voidaan syntetisoida usealla eri tavalla. Tadeschin vuonna 1961 ja Burgerin ja Yostin vuonna 1984 kehittelemä synteesi menee seuraavasti. Lähtöaineiden styreenin ja etyylidiatsoasetaatin reaktiossa muodostuu 2-fenyylisyklopropaanikarboksyylihapon etyyliesterin cis- ja trans-isomeereja, joista trans-isomeeri on vallitseva. Tämän jälkeen esteri hydrolysoidaan natriumhydroksidin avulla. Trans-isomeeri hydrolysoituu nopeammin, jolloin tuote oli pääasiassa trans-2-fenyylisyklopropaanikarboksyylihappoa. Puhtautta voidaan parantaa uudelleenkiteytyksen avulla. Tämä karboksyylihappo reagoi tionyylikloridin kanssa, jolloin muodostuu happokloridijohdannainen. Tämä happokloridi reagoi natriumatsidin kanssa ja tätä reaktiota seuraa atsidin toisiintuminen isosyanaatiksi eli tapahtuu Curtius-toisiintuminen. Isosyanaatin hydrolyysin tuotteena muodostuu tranyylisypromiinia.