Blaise Pascal
Elämä > Elämänvaiheet ja tutkimustyö

Pascalin perhe muutti Roueniin, kun poika oli teini-ikäinen. Tarinan mukaan muuton taustalla olisi ollut Étienne Pascalin ja kardinaali Armand de Richelieun välinen riita mitättömästä veroasiasta, ja perhe olisi joutunut kardinaalin raivon pelossa painumaan maan alle. Perheen maineen pelasti sittemmin Blaisen sisar Jacqueline, joka esiintyi nimettömänä eräässä näytelmässä joka huvitti Richelieu’ta. Richelieu sai sen jälkeen tietää, että hänet hurmannut näyttelijä oli hänen vihamiehensä Étienne Pascalin tytär. Näin ollen kardinaali leppyi ja sijoitti Étienne Pascalin poliittiseen virkaan Roueniin. Blaise Pascal jatkoi opiskelua Rouenissa. Lopullisen läpimurron tiedemaailmaan hän teki 16-vuotiaana todistettuaan matemaattisen lauseen, joka myöhemmin sai nimekseen Pascalin lause. Pascal käsitteli lausetta teoksessaan Essai pour les coniques eli Tutkielma kartioleikkauksista.
Pascal alkoi kärsiä 17-vuotiaasta lähtien terveysongelmista, jotka vaivasivat häntä säännöllisesti koko loppuelämän ajan. Päiväsaikaan hänellä oli vatsakipuja ja öisin häntä piinasi jatkuva unettomuus. Tästä huolimatta hän kykeni rakentamaan 18-vuotiaana ensimmäisen mekaanisen laskukoneen. Perustellusti voi sanoa, että laite oli kaikkien nykyisten tietokoneiden esi-isä.
Vuonna 1646 Étienne Pascal kaatui pahasti jäisellä tiellä Rouenissa. Hän sai hoitoa lääkäreiltä, jotka saattoivat perheen kosketuksiin jansenistisen uskonlahkon kanssa. Jansenismi on eräs augustinolaisuuden muodoista. Samana vuonna koko perhe kääntyi jansenisteiksi. Moni katsoo Pascalin matemaattisen uran lähteneen laskuun tämän jälkeen. Jansenismista ja terveysongelmista huolimatta Pascal teki vielä uusia matemaattis-luonnontieteellisiä keksintöjä. Näihin aikoihin Pascal kärsi pahenevista ruoansulatushäiriöistä, jotka aiheuttivat hänelle kerran jopa ohimenevän halvauksen.
Vuoden 1647 tienoilla Pascal muutti sisarensa kanssa takaisin Pariisiin. Heitä seurasi pian myös Étienne Pascal, joka oli nimitetty hallitusneuvokseksi. Pariisissa Pascal tapasi kuuluisan ranskalaisen filosofin René Descartesin, joka tuli vierailulle Pascalin luo. Descartesin ja Pascalin kohtaaminen oli täynnä jännitteitä, sillä miehillä oli lukuisia erimielisyyksiä ja keskinäistä kateutta. Descartes ei suostunut uskomaan, että Pascalin Tutkielma kartioleikkauksista voisi olla vasta 16-vuotiaan nuorukaisen kirjoittama. Lisäksi Descartes epäili, että Pascal oli varastanut häneltä ilmapuntarikokeen idean. Descartes oli kirjoittanut kirjeen Marin Mersennelle ja ehdottanut siinä ilmapuntarikokeen mahdollisia tuloksia. Pascal sai kokeistaan samat tulokset. Näiden kahden ajattelijan uskonnolliset vakaumukset eivät myöskään kohdanneet: Descartes sympatisoi jesuiittoja, joita Pascalin fanaattisesti kannattama jansenistinen liike vastusti henkeen ja vereen. Nämä kaksi liikettä poikkeavat maailmankuvaltaan: jesuiitat uskoivat ihmisen vapaaseen tahtoon, kun taas jansenistit olivat fatalisteja ja ajattelivat, että kaikki on ennalta määrättyä.
Tapaamisen jälkeisenä päivänä Descartes vieraili Pascalin luona uudestaan, mutta tällä kertaa hän saapui lääkärin ominaisuudessa hoitamaan Blaise Pascalin vaivoja. Descartes suositteli hänelle omaa elämäntyyliään, johon kuului muun muassa se, että sängyssä tuli lojua heräämisen jälkeen aina aamupäivään asti. Hän ehdotti Pascalin vatsavaivoihin ruokavaliota, johon kuului pääosin lihaliemi. Pascal ei kuitenkaan noudattanut vilpittömässä tarkoituksessa annettuja ohjeita.
Vuonna 1648 Pascal kehitti ilmanpaineen luonnonlait sen jälkeen, kun hän oli tutkinut ilmiötä Evangelista Torricellin keksimällä ilmapuntarilla.
Vuoden 1648 aikana Pascalin pikkusisko Jacqueline koki uskonnollisen herätyksen ja tahtoi siirtyä nunnaksi Pariisin lähellä olevaan Port-Royalin luostariin. Étienne Pascal ei hyväksynyt tyttärensä päätöstä. Jacqueline sai sen sijaan veljen vakuuttumaan pyrkimyksistään, sillä sisko saarnasi Blaiselle jatkuvasti. Pariisista perhe muutti takaisin Clermont-Ferrandiin ja viihtyi siellä kaksi vuotta. Tätä ajanjaksoa kutsutaan joskus Pascalin ”välikaudeksi”. Huhujen mukaan Pascal vietti Clermontissa railakasta elämää, mutta väitteille ei löydy todisteita.
Perhe palasi Pariisiin vuonna 1650, ja seuraavana vuonna Pascalin isä kuoli. Isän kuoleman jälkeen Pascalin sisar Jacqueline saattoi ryhtyä nunnaksi. Blaise Pascal taas tavoitteli René Descartes’n paikkaa Ruotsin kuningatar Kristiinan hovissa. Kristiina ei kuitenkaan vastannut nousukkaan kutsuun, vaikka Pascal lupasi laskea keksimänsä laskukoneen tämän jalkojen juureen.
Pascal kehitteli Pierre de Fermat’n kanssa loppuun kaikkein merkittävimmän työnsä matematiikan parissa: todennäköisyysteorian. Tässä vaiheessa Pascal oli noin 31-vuotias.