stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
João Gilberto
Elämä ja ura

Gilberto syntyi Juazeirossa ja opiskeli kitaransoittoa ja laulamista. Hän muutti vuonna 1950 Rio de Janeiroon ja liittyi Garotos da Lua -lauluyhtyeeseen. Hänet kuitenkin erotettiin yhtyeestä noin vuoden kuluttua toistuvien harjoituksista ja esiintymisistä myöhästymisten ja poissaolojen jälkeen. Gilberto pysyi sen jälkeen poissa esiintymislavoilta seitsemisen vuotta, kärsi masennuksesta ja poltti paljon marihuanaa.
Gilbertolla ei ollut vakinaista asuntoa ennen kuin meni naimisiin Astrud Weinertin kanssa 1959. Läpi 1950-luvun Gilberto majaili ystäviensä ja sukulaistensa asunnoissa usein pitkiäkin aikoja. Hänen tyylinsä kehittymisen kannalta ratkaiseva jakso oli kahdeksan kuukauden asuminen isonsiskon ja tämän miehen luona kaivoskaupunki Diamantinassa Minas Geraisin osavaltiossa. Siellä Gilberto harjoitteli päivisin perheen kaikuisassa kylpyhuoneessa, jossa kuuli oman äänensä hyvin. Hän kehitti vähitellen esiintymistyylin, jossa hän laulaa hyvin hiljaa ja ilman vibratoa ja kykenee näin vaihtelemaan laulurytmiään helposti hieman kitaransa rytmin edelle tai jälkeen. Täysin uudenlainen, ”epämiehekkäänä” pidetty laulutyyli ei aluksi herättänyt ihastusta Gilberton ystävissä tai varsinkaan sukulaisissa, jotka pitivät häntä henkisesti sairaana. Gilberton isä jopa lähetti poikansa psykiatriseen sairaalaan, josta tämä vapautettiin viikon tutkimusten jälkeen.
Vuonna 1958 Gilberto soitti kitaraa Elizete Cardoson albumilla Canção do Amor Demais. Pian albumin julkaisun jälkeen Gilberto äänitti oman esikoisalbuminsa Chega de Saudade. Gilberto julkaisi kaksi albumia lisää vuosina 1960 ja 1961. Hän esiintyi koko 1960-luvun ajan mutta ei äänittänyt uutta albumia ennen vuotta 1968, jolloin ilmestyi hänen EP-levynsä Ela é carioca.
Ensimmäisten levyjensä menestyksen jälkeen Gilberto muutti Yhdysvaltoihin, missä hän asui 1980-luvulle asti. Siellä asuessaan hän levytti yhdysvaltalaisten muusikoiden kanssa vanhaa brasilialaista musiikkia. Palattuaan Brasiliaan hän on levyttänyt yhdessä lähes kaikkien brasilialaisen popmusiikin suurten nimien kanssa.
Gilberto julkaisi albumeja 2000-luvulle saakka.
Diskografia > Albumit

1951: Quando Você Recordar/Amar é Bom
1951: Anjo Crue/Sem Ela
1952: Quando Ela Sai/Meia Luz
1958: Chega de Saudade/Bim Bom
1958: Desafinado/Hô-bá-lá-lá
1959: Chega de Saudade
1960: O Amor, o Sorriso e a Flor
1961: João Gilberto
1962: João Gilberto Cantando as Musicás do Filme Orfeo do Carnaval
1962: Boss of Bossa Nova
1962: Bossa Nova at Carnegie Hall
1963: The Warm World of João Gilberto
1964: Getz/Gilberto (Stan Getzin kanssa)
1965: Herbie Mann & João Gilberto with Antônio Carlos Jobim
1966: Getz/Gilberto #2 (Stan Getzin kanssa)
1970: João Gilberto en Mexico
1973: João Gilberto
1976: The Best of Two Worlds (Stan Getzin kanssa)
1976: Getz/Gilberto ’76 (Stan Getzin kanssa, julkaistu vuonna 2016)
1977: Amoroso
1977: Gilberto and Jobim
1980: João Gilberto Prado Pereira de Oliveira
1981: Brasil (Caetano Veloson, Gilberto Gilin ja Maria Bethânian kanssa)
1985: Interpreta Tom Jobim
1985: Meditação
1986: Live in Montreux
1987: Live in Montreux
1988: O Mito
1990: Stan Getz meets João & Astrud Gilberto
1991: João
1994: Eu Sei que Vou Te Amar
2000: João Voz e Violão
2002: Live at Umbria Jazz
2004: In Tokyo
2007: For Tokyo
2015: Um encontro no Au bon gourmet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta João Gilberto Wikimedia Commonsissa
João Gilberton kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kaiken

Japanilaisia kaiken/kwaiken tyylisiä tantoja
Kaiken (jap. 懐剣 tai かいけん) on japanilainen 20–25 cm pitkä yksi tai kaksiteräinen tikari. Sitä käyttivät mies ja -naissamurait. Kaiken oli hyödyllinen itsepuolustusväline sisätiloissa missä katana, ja wakizashi olivat liian pitkiä. Naiset kantoivat kaikenia kimonon sisällä ja käyttivät sitä itsepuolustukseen, sekä rituaalisen itsemurhan suorittamiseen. Kun naissamurai meni naimisiin, niin hänen odotettiin aina kantavan mukanaan kaikenia silloin kun ei ollut aviomiehensä seurassa.
Käännös suomeksi
Kaamasjoki

| Kaamasjoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Muotkatunturit
Laskupaikka:  Muddusjärvi
Maat:  Suomi
Pituus:  90 km
Kaamasjoki on joki Inarin Lapissa. Sen pituus on noin 90 kilometriä. Se saa alkunsa Muotkatuntureilta, ja se laskee Muddusjärveen. Sen suurimmat sivujoet ovat Kielajoki ja Syysjoki.
Jorge Molina

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jorge Molina Vidal
Syntymäaika: 22. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Alcoy, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 senttimetriä
Seura
Seura: Granada
Pelinumero: 23
Junioriseurat
: Alcoyano
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2002 | Alcoyano | 28 | (12) |
| 2002–2004 | Benidorm | 18 | (7) |
| 2004–2005 | Gandía | 22 | (5) |
| 2005–2007 | Benidorm | 72 | (34) |
| 2007–2009 | Poli Ejido | 68 | (24) |
| 2009–2010 | Elche | 38 | (26) |
| 2010–2016 | Betis | 180 | (66) |
| 2016–2020 | Getafe | 147 | (46) |
| 2020– | Granada | 68 | (18) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. kesäkuuta 2022.
Jorge Molina Vidal (s. 22. huhtikuuta 1982 Alcoy, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Molina edusti lähes koko alku-uransa ajan alemman sarjatason joukkueita Alcoyanoa, Benidormia ja Gandía. Ensimmäistä kertaa Segunda División B:ssä hän pelasi vuonna 2005 Benidormin riveissä.
Kesällä 2009 hän siirtyi Elcheen, joka pelasi Segunda Divisiónissa. 19. kesäkuuta 2010 hän teki joukkueensa kaikki maalit, kun Elche vei voiton Real Sociedadista numeroin 4–1. Hän pelasi joukkueessa kaiken kaikkiaan erinomaisen kauden tehden 38 ottelussa 26 maalia, jolla hän voitti myös sarjan maalikuninkuuden.
29. kesäkuuta 2010 Molina teki nelivuotisen sopimuksen Real Betisin kanssa ja hänestä maksettiin 1,6 miljoonan euron siirtokorvaus. Siirtosumma voi vielä nousta 500 000 eurolla, mikäli joukkue nousee sarjakauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Aiheesta muualla

Jorge Molinan tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Granada – Primera División
1 Raúl |
3 Manafá |
4 Rubio |
5 Vallejo |
7 Boyé |
9 Callejón |
10 Puertas |
11 Uzuni |
12 R. Sánchez |
13 Ferreira |
14 Miquel |
15 Neva |
16 V. Díaz |
17 Weissman |
18 Petrović |
19 Diédhiou |
20 Ruiz |
21 Melendo |
22 Perea |
23 Gumbau |
24 Villar |
26 Zaragoza |
28 Torrente |
Valmentaja P. López
Josef Wolontis

Josef Wolontis (10. tammikuuta 1886 Helsinki – 20. tammikuuta 1972 Gränna) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Wolontis lukeutui niin sanottuihin ”marraskuun sosialisteihin”, jotka lähtivät sosialidemokraattiseen työväenliikkeeseen vuoden 1905 suurlakon innoittamina. Hän kirjoitti muun muassa Arbetaren-lehteen.
Wolontis oli naimisissa Sigrid Björkquistin (1888–1943) kanssa. Hänen isänsä oli liettualaissyntyinen ravintoloitsija Josef Wolontis.
Teoksia

Livsmakter. Schildt, Borgå 1916
Samhällets tregrening. Social tregrening, Stockholm 1920
Sädesslagen i världens hushållning. Tidens förlag, Stockholm 1925
Människans hushållning genom tiderna. Kooperativa förbundet, Stockholm 1927
Handelspolitiken : grunddragen i dess utveckling. Kooperativa förbundet, Stockholm 1929
Industrialismens tidsålder. Kooperativa förbundet, Stockholm 1930
Några synpunkter på kopparmyntfoten och penningförhållandena i Sverige 1624-1714. Tekijä, Stockholm 1935
Kopparmyntningen i Sverige 1624-1714. Lindstedts univ.-bokh., Lund 1936
Ruotsinnoksia

Rudolf Steiner : Kärnpunkterna i den sociala frågan sådana de framträda i dagens och framtidens livskrav. Social tregrening, Stockholm 1919, 3. uppl. 1920
P. E. Benzon : Levande och döda : noveller. Sv. kristl. stud.-rör., Stockholm 1925
Kaama-antilooppi

| Kaama-antilooppi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Lehmäantiloopit Alcelaphinae
Suku::  Lehmäantiloopit Alcelaphus
Laji::  A. b. caama
Kaksiosainen nimi
 Alcelaphus buselaphus caama  (Étienne Geoffroy Saint-Hilaire, 1803) 

Katso myös
   Kaama-antilooppi Wikispeciesissä   Kaama-antilooppi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kaama-antilooppi (Alcelaphus buselaphus caama) on afrikkalainen lehmäantilooppien alaheimoon kuuluva sorkkaeläin, joka luetaan joissain tapauksissa lehmäantiloopin (Alcelaphus buselaphus) alalajiksi.
Kaama-antilooppi on värikkäin lehmäantilooppi, ja sen mustat merkit erottuvat sen valkoisesta vatsasta ja takaa. Kaama-antiloopilla on muita alalajeja pidemmät kasvot, ja sillä on monimutkaiset kaarevat sarvet, jotka yhdistyvät tyvestä. Uroksen keskimäärinen paino on noin 150 kg ja naaraan 120 kg. Lajin keskimääräinen hartiakorkeus on 135 cm, ja sarvet ovat 60 cm pitkät. Kaama-antiloopin elinajanodote on noin 19 vuotta.
KV26

| KV26 |
| --- | --- |
 KV26 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  190,15 m
Mitat
Korkein kohta:  ? m
Kapein kohta:  0,8 m
Levein kohta:  2,84 m
Kokonaispituus:  11,26 m
Pinta-ala yhteensä:  20,05 m2
Tilavuus yhteensä:  ? m3
Muita tietoja
Omistaja:  ei tietoa
Sisäänkäynnin tyyppi:  kuilu
Akseli:  suora
Koristelu:  ei tietoa
KV26 on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta on arvioitu arkkitehtuuristen piirteidensä vuoksi Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.
Hautaa ovat tutkineet James Burton vuonna 1825 ja Victor Loret vuonna 1898. Hauta on täynnä kiviromua, joten sen tarkasta kunnosta ja esineistöstä ei ole tietoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV26 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
KV27

| KV27 |
| --- | --- |
 KV27 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  178,765 m
Mitat
Korkein kohta:  2,89 m
Kapein kohta:  0,89 m
Levein kohta:  7,65 m
Kokonaispituus:  20,78 m
Pinta-ala yhteensä:  91,87 m2
Tilavuus yhteensä:  178,5 m3
Muita tietoja
Omistaja:  ei tietoa
Sisäänkäynnin tyyppi:  kuilu
Akseli:  taitettu
Koristelu:  ei koristelua
KV27 on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta on arvioitu arkkitehtuurisen tyylin ja KV20:n ja KV43:n läheisyyden perusteella Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.
Hautaa ovat tutkineet John Gardner Wilkinson (1825–1828) kartoituksin ja Donald Ryan (1990) kaivauksin. Haudasta on löydetty muumioita ja astioita. Se on kärsinyt tulvavahingoista ja varastokäytöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV27 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
KV32

| KV32 |
| --- | --- |
 KV32 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  191,99 m
Mitat
Korkein kohta:  6,11 m
Kapein kohta:  1,03 m
Levein kohta:  6,17 m
Kokonaispituus:  39,67 m
Pinta-ala yhteensä:  106,3 m2
Tilavuus yhteensä:  312,42 m3
Muita tietoja
Omistaja:  kuningatar
Sisäänkäynnin tyyppi:  portaat
Akseli:  suora
Koristelu:  ei koristelua
KV32 on Amenhotep II:n vaimon, kuningatar Tiaan hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta ajoittuu Uuden valtakunnan 18. dynastiaan. Hauta ei koskaan valmistunut eikä sitä koristeltu.
Haudan löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Victor Loret vuonna 1898. Myös MISR-projekti on vuosina 2000–2001 kartoittanut hautaa. Haudasta on löydetty lähinnä hautakalusteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV32 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Kreikan kunnat

Kreikan kuntakartta.
Kreikan kunnat (kreik. δήμος, dímos) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 332 paikallishallinnon alueeseen. Kukin kunta kuuluu johonkin Kreikan 74 alueyksiköstä ja alueyksiköt edelleen johonkin maan 13 alueesta.
Luettelo kunnista

Luettelo esittää Kreikan kunnat aakkosjärjestyksessä sekä muun muassa tiedot asukasluvusta, pinta-alasta sekä väestötiheydestä.
Kuntauudistukset

Ennen vuoden 1997 Kapodistrias-suunnitelmana tunnettua aluehallintouudistusta Kreikassa oli 5 775 kuntaa. Uudistuksen myötä määrä laski 1 033 kuntaan. Vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetussa aluehallintouudistuksessa kuntien määrä putosi edelleen 325 kuntaan. Uudistuksen myötä kunnille siirtyi osa tuolloin lakkautettujen prefektuurien tehtävistä. Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelman myötä kuntien määrä nousi 332:een.
Kuntien osat

Ne kunnat, jotka muodostettiin Kallikrates-uudistuksessa useammasta vanhasta kunnasta, jakaantuvat edelleen kunnallisyksiköihin (δημοτική ενότητα, dimotikí enótita), jotka vastaavat alueeltaan ja nimeltään uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt voivat jakaantua edelleen yhdyskuntiin (κοινότητα, koinótita), jotka jakaantuvat kahteen lajiin: kylä(yhdys)kuntiin eli "paikallisyhdyskuntiin" (τοπική κοινότητα, topikí koinótita), jotka vastaavat aiempia, Kapodistrias-suunnitelman mukaisia paikallisyksiköitä (τοπικό διαμέρισμα, topikó diamérisma); sekä kaupunki(yhdys)kuntiin eli "kunnallisyhdyskuntiin" (δημοτική κοινότητα, dimotikí koinótita), jotka vastaavat Kapodistrias-suunnitelman mukaisia kunnallisyksiköitä (δημοτικό διαμέρισμα, dimotikó diamérisma) sekä niitä yksiköitä, joissa on yli 2 000 asukasta tai saarilla yli 1 000 asukasta. Nämä yhdyskunnat muodostuvat puolestaan joukosta asutuksia (οικισμός, oikismós) eli kyliä, kaupunkeja tai muita asutuksia.
Kunnan hallinnollisena keskuksena voi olla kaupunki tai kylä. Varsinkin Kallikrates-uudistuksen jälkeen yhdessä kunnassa voi olla useita kaupunkeja.
Kunnallishallinto ja kuntien tehtävät

Kunnan johdossa on kunnanjohtaja (δήμαρχος, dímarchos). Tämä johtaa kunnanvaltuustoa (δημοτικό συμβούλιο, dimotikó symvoúlio). Kummatkin valitaan viiden (aiemmin neljän) vuoden välein. Kunnanvaltuuston päätösten toimeenpanevana elimenä toimii kunnanhallitus (εκτελεστική επιτροπή δήμου, ektelestikí epitropí dímou).
Kuntien vastuualueisiin kuuluvat muun muassa maankäytön suunnittelu, rakennusluvat, sosiaalitoimi, terveydenhoito, koulutus ja liikenneinfrastruktuuri.
Kuntien nimet

Kuntien virallinen nimi on muotoa "Týrnavoksen kunta" (Δήμος Τυρνάβου, Dímos Tyrnávou), mutta kunnista käytetään usein lyhyempää nimimuotoa kuten "Týrnavos" (Τύρναβος). Kunnan nimi saattaa olla sama kuin kuntakeskuksen nimi, mutta aina näin ei ole. Joissain tapauksissa kunta on nimetty jonkun toisen asutuksen kuin kuntakeskuksena toimivan asutuksen mukaan. Joissain tapauksissa kunnan nimi taas ei vastaa lainkaan mitään asutusta tai maantieteellistä kohdetta sen alueella; eräät kunnat, kuten Geórgios Karaïskákis ja Nikólaos Skoufás, on esimerkiksi nimetty merkkihenkilöiden mukaan. Joidenkin kuntien nimi pitää sisällään kuntaliitosta edeltäneiden kuntien nimet; näin nimettyjä ovat esimerkiksi Ampelókipoi-Meneméni ja Vári-Voúla-Vouliagméni.
Juuso Jalasmäki

| Juuso Mikael Jalasmäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1973 (ikä 51)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  rock, alternative, metallimusiikki
Soittimet:  kitara, taustalaulu
Yhtyeet:  Cascade (1994–1997) Aenima (1997–2000) Sethian (1998–) Gotham O.D (2007–)
Levy-yhtiöt:  Spinefarm Records Off Records Shiny Mama Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juuso Mikael Jalasmäki (s. 27. huhtikuuta 1973) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja tuottaja. Hän on Gotham O.D -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän on soittanut myös yhtyeissä Aenima, Cascade ja Sethian. Musiikin lisäksi Jalasmäki on esiintynyt teatterin lavalla lähinnä Savonlinnan teatterissa. Nykyään musiikkiuran ohella Jalasmäki toimii yrittäjänä Toimistotarviketukku.fi-verkkokaupassa.
Jalasmäki on säveltänyt pelimusiikkia PandemicZ-peliin salanimellä Dreamachine.
Diskografia

Cast in Reflections (1999,  Cyber Factory)
Into the Silence (2003,  Spinefarm Records)
Disbeliever (2010)
Monochromatic (2007)
Singlet
My Day of Reckoning (2007)
Escape to Salvation (2012)
Musiikkivideot
Blame (2008)
Disbeliever (2010)
Escape to Salvation (2012)
Aiheesta muualla

Juuso Jalasmäki metal-archives.com -sivustolla
Juuso Jalasmäki metalfromfinland.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
www.gothamod.com
www.facebook.com/gothamod
Kaiken maailman ennätykset

| Kaiken maailman ennätykset |
| --- | --- |
Tyyli:  sketsiviihde
Kestoaika:  30 minuuttia (mainokset mukaan lukien) 
Pääosissa:  Mikko Penttilä
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  27. maaliskuuta 2021 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Kaiken maailman ennätykset on vuonna 2021 alkanut viihdeohjelma, jota juontaa Mikko Penttilä. Ohjelma käsittelee Guinness World Recordsin ennätyksiä. Ensimmäinen jakso esitettiin 27. maaliskuuta 2021 MTV3-kanavalla. Lisäksi jokaisessa jaksossa vierailee julkisuudesta tuttu henkilö eli Tähtivieras, joka yrittää etukäteen valitun ennätyksen rikkomista.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Tähtivieras | Tähtivieraan ennätysyritys | Esitetty |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Työelämä ja eläimet | Jenni Poikelus | Pisin tyynyn pyörittäminen yhdellä kädellä | 27. maaliskuuta 2021 |
| 2. | Karate ja vesimelonit | Alina Voronkova | - | 3. huhtikuuta 2021 |
| 3. | Keittiö ja keho | Anne Kukkohovi | - | 10. huhtikuuta 2021 |
| 4. | Etu- ja takaperin | Jenni Kokander | Eniten suuhun napattuja vaahtokarkkeja minuutissa | 17. huhtikuuta 2021 |
| 5. | Meteli ja ahmatit | Jaakko Parkkali | Eniten syötyjä hotdogeja minuutissa | 1. toukokuuta 2021 |
| 6. | Saksa ja karvat | Ali Jahangiri | Pisin kävelty matka legopalikoiden päällä | 8. toukokuuta 2021 |
| 7. | Tuli ja tie | Karoliina Tuominen | Nopeimmin luettu Hamletin puhe | 15. toukokuuta 2021 |
8.: -
9.: -
10.: -
Jumalten tuho

Jumalten tuho (Götterdämmerung) on Richard Wagnerin säveltämä ooppera. Oopperan saksankielinen nimi Götterdämmerung tarkoittaa sanatarkasti käännettynä ”Jumalten hämärää”.
Jumalten tuho on Nibelungin sormus -tetralogian viimeinen osa.
Oopperan synty

Wagner sävelsi oopperan vuosina 1865–1874. Librettoa hän alkoi hahmotella jo 1840-luvun lopulla[lähde? ], ennen muita tetralogian osia. Alun perin oopperan nimeksi piti tulla Siegfrieds Tod, mutta säveltäjä muutti nimen Götterdämmerungiksi.
Henkilöt

Kolme nornaa – Erdan tyttäriä, kohtalottaria (sopraano, mezzosopraano ja altto)
Siegfried – nuori ja rohkea mies, sankari, joka ei tunne pelkoa, Siegmundin ja Sieglinden poika (sankaritenori)
Brünnhilde – valkyyri, Wotanin ja Erdan tytär, Siegfriedin rakastettu (Wagner-sopraano)
Hagen – Guntherin ja Gutrunen velipuoli, Alberichin ja kuningatar Grimhilden poika (basso)
Gunther – Gibichungin kuningas, Gutrunen veli, kuningas Gibichin ja kuningatar Grimhilden poika (baritoni)
Gutrune – Guntherin sisar, Siegfriedin vaimo, kuningas Gibichin ja kuningatar Grimhilden tytär (sopraano)
Waltraute – valkyyri, Wotanin ja Erdan tytär, Brünnhilden sisko, kuljettaa sankareita Valhallaan (mezzosopraano/altto)
Alberich – Nibelungien herra, kääpiö, Sormuksen takoja (bassobaritoni)
Reinintyttäret – veden nymfit, seireenit Woglinde, Wellgunde ja Flosshilde (sopraano, mezzosopraano ja altto)
Kuoro: miehiä ja naisia
Synopsis > Prologi

Nornat ovat maaäiti Erdan tyttäriä, ja tyttäret näkevät kehräämästään kultaisesta kohtalonlangasta menneisyyden ja tulevaisuuden.
Oopperan alussa kolme nornaa lukee kohtalonlangasta Ring-tetralogian kolmen aiemman osan (Reininkulta, Valkyyria ja Siegfried) tapahtumia. Sitten he alkavat lankoineen hahmotella tulevaisuutta. Lanka kuitenkin sotkeentuu yhä pahemmin ja pahemmin, sillä nornat eivät osaa tulkita niitä uusia tuhoisia voimia, jotka ovat lähteneet liikkeelle Nibelungin sormuksen kirouksen seurauksena. Lopulta lanka katkeaa ja nornat menettävät kykynsä nähdä tulevaisuuteen.
Tetralogian edellisen osan Siegfried päättyessä Siegfried ja Brünnhilde ovat löytäneet toisensa ja riemuitsevat siitä. Siegfried ei kuitenkaan viihdy pitkään yhdessä paikassa vaan on jo lähdössä kohti uusia seikkailuja. Hän antaa Brünnhildelle Nibelungin sormuksen, ja pariskunta vannoo toisilleen ikuista uskollisuutta. Siegfried ratsastaa kohti taivaanrantaa, ja Brünnhilde jää odottamaan miehensä paluuta.
Synopsis > 1. näytös

Kääpiö Alberichin poika Hagen vihjailee velipuolelleen Guntherille, että tämän olisi aika avioitua. Hagenin mielestä Brünnhilde olisi sopivan ylhäissyntyinen vaimo Guntherille. Gunther kiinnostuu Brünnhildestä mutta pettyy suuresti, kun Hagen kertoo Guntherin olevan liian heikko, jotta hän voisi lähestyä Brünnhildeä. Brünnhilden turvana kun on edelleenkin se liekkikehä, jonka Wotan ja Loge nostattivat hänen ympärilleen Valkyyrian 3. näytöksessä. Vain Siegfriedillä on tarvittava voima ja rohkeus liekkien läpi kulkemiseen. Hagen on kuitenkin laatinut suunnitelman, jonka avulla Brünnhilde saadaan Guntherin vaimoksi käyttämällä Siegfriediä hyväksi. Suunnitelman mukaan Siegfriedille on juotettava lemmenjuomaa, joka saa hänet unohtamaan Brünnhilden ja rakastumaan Guntherin siskoon Gutruneen. Näin Siegfriedistä saadaan Guntherin liittolainen, ja hänet on helppo suostutella tekemään Guntherille se palvelus, että hän pakottaa Brünnhilden Guntherille puolisoksi.
Hagenin suunnitelma toteutuu. Siegfried juo lemmenjuoman, unohtaa Brünnhilden ja rakastuu Gutruneen. Hän liittoutuu Guntherin kanssa ja vannoo ansaitsevansa kuoleman, jos hän joskus pettää Guntherin luottamuksen. Seuraavaksi aletaan valmistella Brünnhilden pakottamista Guntherin puolisoksi. Siegfried päättää käyttää hyväkseen hallussaan olevaa taikakypärä Tarnhelmia, jonka avulla hän voi muuttaa itsensä Guntherin näköiseksi. Jos Siegfried tunkeutuu Brünnhildeä suojaavien liekkien läpi näyttäen Guntherilta, Brünnhilde joutuu  sellaisen harhan valtaan, että myös Guntherissa on riittävästi sankariainesta liekkien läpäisemiseen. Näin Brünnhilde saadaan alistumaan Guntherin puolisoksi.
Samalla kun Siegfried joutuu Hagenin ja Guntherin juonittelujen uhriksi, saa Brünnhilde yllätysvieraan. Hänen siskonsa valkyyri Waltraute käy kertomassa hänelle, että ylijumala Wotan ei enää hallitse tapahtumien kulkua ja että kaikki jumalat ovat tuhoutumassa Nibelungin sormuksen kirouksen vuoksi. Waltraute yrittää saada siskonsa palauttamaan sormuksen Reinintyttärille, jotta kirous haihtuisi ja jumalat voisivat jatkaa hallitsemistaan. Brünnhilde ei kuitenkaan välitä siitä, mitä jumalille tapahtuu, sillä hän on siirtynyt ihmisten puolelle ja saanut kokea Siegfriedin rakkauden, jonka symboli sormus on. Hän ei siis luovu sormuksesta. Waltraute poistuu pettyneenä.
Näytös päättyy dramaattisesti: Guntherin näköinen Siegfried murtautuu läpi liekkikehän ja riistää sormuksen Brünnhildeltä, joka tekee turhaan raivoisaa vastarintaa. Lopulta hän päättelee, että tämäkin on osa Wotanin hänelle määräämää rangaistusta, eikä hän voi muuta kuin alistua kohtaloonsa. Guntherin näköinen Siegfried majoittuu Brünnhilden luokse yhdeksi yöksi, mutta hän ei koske Brünnhildeen, jotta hän ei pettäisi Guntherin luottamusta.