stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansainvälinen vapaaehtoistyö
Historiaa

Kansainvälinen Vapaaehtoistyö syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun ulkomaalaiset vapaaehtoiset, erityisesti yhdysvaltalaiset kveekarit, halusivat auttaa Lapin jälleenrakentamisessa. Ensimmäiset jälleenrakennusleirit Lapin kylissä pidettiin vuosina 1945–1946, ja KVT perustettiin virallisesti 1947. Se liittyi Service Civil Internationalin (SCI) jäsenjärjestöksi vuonna 1981.
1950- ja 1960-luvut olivat toiminnan vakiintumisen ja kasvun aikaa. 1960-luvulta alkaen tarve auttaa asutustilallisia väheni, ja yhdistys- ja laitosleirit syrjäyttivät kyläleirit yleisimpänä työleirin muotona. 1980-lukua leimasi toimintatapojen, yhteistyökumppanien, ideoiden ja leirityyppien monimuotoisuus. Tuolloin järjestettiin esimerkiksi leirejä vaihtoehtoisten yhteisöjen parissa, kehitysmaatoiminta alkoi ja vuonna 1972 aloitettu pitkäaikaisvapaaehtoisten vaihto yleistyi. 1990-luvulla leirien määrä yhä kasvoi ja heikko taloudellinen tilanne näkyi leirien suosion kasvussa.
SCI:n ensimmäinen työleiri järjestettiin 1920 Ranskassa lähellä Verdunia, jossa oli käyty ensimmäisen maailmansodan verisimpiä taisteluita. Sveitsiläisen pasifistin Pierre Ceresolen ideoimalla leirillä oli mukana seitsemän eri kansallisuutta rakentamassa uusia koteja hävitettyjen tilalle ja korjaamassa muitakin sodan jälkiä.
Vaikka leirit ovat muuttaneet muotoaan ajan kuluessa, ne ovat silti säilyttäneet monia alkuperäisiä piirteitään, ja leirien tavoite on pysynyt muuttumattomana. Ensimmäisinä vuosina oli tärkeää korjata sodan aiheuttamia tuhoja, mutta jo silloin havaittiin yhdessä työskentelyn ja erilaisiin kylän tapahtumiin osallistumisen myös hälventävän kulttuurieroista johtuvia ennakkoluuloja ja oikaisevan väärinymmärryksiä.
Ruohonjuuritason toiminta rauhan, tasa-arvon, oikeudenmukaisuuden ja ympäristönsuojelun puolesta on edelleen KVT:n toiminnan ydin
Vapaaehtoistoiminnan eri muodot > Kansainväliset työleirit

KVT välittää suomalaisia vapaaehtoisia ulkomaisille leireille kaikkialle maailmalle. Leireille voi hakea jokainen 18 vuotta täyttänyt (tai joissain tapauksissa 16) ja yläikärajaa ei ole. Joillekin leirille voi lähteä myös koko perheen kanssa.
Kansainväliset vapaaehtoistyöleirit kestävät kymmenestä päivästä kolmeen viikkoon ja niille osallistuu viidestä kahteenkymmeneen vapaaehtoista eri maista. Leirillä tehdään vapaaehtoistyötä jonkun yleishyödyllisen projektin parissa: työ on sellaista, että se ei vaadi erityistä ammatillista osaamista, esimerkiksi rakentamista, raivaamista, helppoja korjaustöitä, puutarha- ja peltotöitä, keittiötöitä, tapahtumajärjestelyissä auttamista tai lapsille, vanhuksille tai vammaisille aktiviteettien keksimistä. Suurin osa leireistä järjestetään kesäaikaan ja vuosittain niitä järjestetään maailmanlaajuisesti yli tuhat eri puolilla maailmaa.
Kaikki leirit löytyvät leirinhakukoneesta. Sen lisäksi leireistä saa ajantasaista tietoa KVT:n internetsivuilta.
Vapaaehtoistoiminnan eri muodot > Leirit Suomessa

KVT järjestää vuosittain 8-14 kansainvälistä vapaaehtoistyöleiriä Suomessa. KVT etsii joka vuosi uusia yhteistyökumppaneita leirejä isännöimään. Kansainvälinen työleiri voi olla tapa toteuttaa projekti, jolle olisi muuten vaikea löytää tekijöitä: leireillä ulkomaalaiset vapaaehtoistyöntekijät esimerkiksi kitkevät luomupeltoja, korjaavat kylätiloja, auttavat festarijärjestelyissä, viettävät aikaa nuorten turvapaikanhakijoiden kanssa ja jakavat kasvisruokaa osana kansainvälistä rauhankampanjaa. Parhaimmillaan työleirit elävöittävät paikallisyhteisöjä ja luovat kohtaamismahdollisuuksia ihmisille, jotka eivät muuten tapaisi.
Leirin kesto on vähintään kymmenen päivää ja enintään kolme viikkoa. Vapaaehtoisia leirille osallistuu 6–15. Vapaaehtoiset tulevat KVT:n sisar- ja kumppanijärjestöistä. KVT järjestää leirille myös 1–2 leirinvetäjää, jotka huolehtivat ryhmänohjauksesta.
Viime vuosina leirejä on järjestetty yhdessä mm. eri kansalaisjärjestöjen, kyläyhdistysten, vammaisyhteisöjen ja kuntien kanssa. Työleirien teemoja olivat rasisminvastaisuus, vammaistyö, lapset, nuoret ja vanhukset, ympäristönsuojelu ja luomuviljely sekä kulttuuri, taide ja paikallishistoria.
Esimerkkejä kesän 2015 työtehtävistä: Äijälän perhekodissa leiriläiset osallistuivat peltotöihin ja tutustuivat kehitysvammaisten asukkaiden arkeen Keski-Suomessa, Herttoniemen osuuskunnan biodynaamisella tilalla KVT:n vapaaehtoiset osallistuivat peltotöihin Vantaalla, Aseistakieltäytyjäliiton Food Not Bombs -leirillä kasvisruoan valmistamista lahjoituksina saaduista tarvikkeista ja sen jako julkisilla paikoilla Helsingissä, Säpin majakkasaarella kunnostettiin majakanvartijan taloa ja siistittiin saaren ympäristöä, Marttisen nuorisokeskuksessa vapaaehtoiset siistivät piha-alueita sekä suunnittelivat aktiviteetin Virtain Perinnekylän juhannusmarkkinoille, Saaristomeren kansallispuistossa niitettiin heinää useammalla eri saarella ja opittiin alueen luonnonsuojelutyöstä, Osuuskunta Juurikkaan omistamalla Sokerikulman tilalla perustettiin kasvimaata ja tutustuttiin osuuskuntaa pyörittävän taideyhteisön toimintaan ja Vänön saarella siistittiin piha-alueita ja erityisesti saaren vanhan kappelin ympäristöä.
Vapaaehtoistoiminnan eri muodot > Pitkäaikaisvapaaehtoistyö

KVT:n kautta voi lähteä vapaaehtoistyöhön ulkomaille 1–12 kuukaudeksi. KVT:n vapaaehtoiset tekevät työtä sisar- ja kumppanijärjestöjen yleishyödyllisissä ruohonjuurirason hankkeissa. Vapaaehtoisella on mahdollisuus perehtyä syvällisesti tekemäänsä työhön ja paikallisen yhteisön kulttuuriin, sillä vapaaehtoinen on usein ainoa ulkomaalainen valitsemassaan työkohteessa. Tehtävät eivät yleensä vaadi erityistä ammatillista osaamista, vaan tärkeintä on itsenäisyys, vastuuntuntoisuus ja realistinen asenne. Vapaaehtoistyöpaikkoja on tarjolla eniten Aasiassa, Euroopassa, Afrikassa ja Yhdysvalloissa.
Talous

Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
2018: 78 000 €
2017: 75 000 €
2016: 70 000 €
2015: 65 300 €
2014: 65 430 €
2013: 66 000 €
2012: 66 000 €
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Työleirejä järjestää myös Allianssi – Suomen nuorisoyhteistyö
Kansainvälisen vapaaehtoistyön kotisivut ja leirilista
SCI:n kotisivut
KansalaisAreena ry
Leirihaku
Iloisia leiriläisiä Marttisessa 2015.
Säilörehu

Säilörehu on fermentoitua ja kosteaa rehua, jota syötetään nautakarjalle ja hevosille. AIV-rehu on säilörehun yksi tyyppi. Säilörehua tehdään nuoresta nurmesta, johon lisätään happoa rehun säilyvyyden parantamiseksi. Säilörehu on kuivaheinän lisäksi kotieläinten talviruokaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Säilörehu Wikimedia Commonsissa
TUL:n pesäpallomestaruus 1933

Työväen Urheiluliiton pesäpallomestaruus ratkaistiin neljännen kerran kesällä 1933. Helsinki vei tällä kertaa kaksi ensimmäistä sijaa Kullervon ja Kisa-Toverien voimin.
Lopputurnaus

Helsingissä 9.-10.9.
| joukkue | Ot>  | V | T | H | Juoksut | Pst | HK | HKT | NP | LTU | KuPu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Kullervo | 3 | 3 | 0 | 0 | 16-8 | 6 |  | 6-3 |  | 3-1 | 7-4 |
| Helsingin Kisa-Toverit | 3 | 2 | 0 | 1 | 14-14 | 4 |  |  | 7-5 | 4-3 |  |
| Napialan Pyrkivä | 3 | 1 | 0 | 2 | 11-13 | 2 |  |  |  | 0-3 | 6-3 |
| Lappeenrannan Työväen Urheilijat | 3 | 1 | 0 | 2 | 7-7 | 2 |  |  |  |  |  |
| Kuusankosken Puhti | 2 | 0 | 0 | 2 | 7-13 | 0 |  |  |  |  |  |
Turnaussääntöjen mukaan joukkue putosi kilpailusta kärsittyään kaksi tappiota. Näin jatkettiin, kunnes kaikki jäljelle jääneet olivat kohdanneet toisensa. Näiden keskinäiset pelit ratkaisivat mestaruuden. Muut joukkueet on sijoitettu siihen järjestykseen, jossa ne putosivat.
Kullervon joukkue

Sulo Hakkarainen
Arvi Heiskanen
Kauno Lindroos
Väinö Soininen
Onni Vainio
Tahvo Lehtonen
Sulo Haapala
Aaro Pantzar
Olavi Valpas
Stäksön

Stäksön
Näkymä rannasta pohjoiseen Skarvenille päin
| --- | --- |
Sijainti:  Upplands-Bro Tukholman läänissä, Uppland Ruotsi
Vesialue:  Görväln, Skarven, Mälaren 
Korkein kohta:  48 m mpy. 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Eteläkärjen Stäketsholmen lentokoneesta nähtynä
Almarestäkets gård
Stäksön on niemi Mälarenin järven koillisrannassa Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.
Maantietoa

Stäksönin pituus on 4,5 kilometriä ja leveys 1,8 kilometriä. Niemi on pääasiassa metsän peittämä, mutta sen alavissa osissa on peltoja ja keskellä niemeä sijaitsee soiden ympäröimä lampi Finnkärret, joka on vesilintujen suosiossa. Stäksönin niemi sijaitsee järven lahdensuulla Görvälnin ja Skarvenin välissä ja Kungsängenin ja Stäketin asuinalueiden välissä. Niemen itäpuolella virtaa Stäksundet, joka on 3,6 kilometriä pitkä ja 50–800 metriä leveä. Niemi on entinen saari, joka on länsirannastaan alle 200 metriä leveällä kannaksella kiinni mantereessa. Kannaksen pohjoispuolella sijaitsee Ryssgraven, joka on 2,1 kilometriä pitkä ja 200–450 metriä leveä lahti. Kannaksen eteläpuolella sijaitsee kannakseen ulottuva 900 metriä pitkä Svartviken. Skarvenin puoli on saaretonta järvenselkää, mutta eteläisellä Görvälnillä on pieniä saaria. Eteläkärjen Högnäsuddenin ympärillä sijaitsevat Bockholmen ja Pilskär. Stäksundetin suulla on sijainnut Stäketsholmenin saari, joka on maatunut kiinni Stäksöniin.
Itäpuolella sijaitsee rantaan asti levinnyt Kungsängenin taajama ja itäpuolella pienempi Stäketin asuinalue. Niemellä on jonkin verran kiinteää omakotitaloasutusta. Niemen eteläpäässä sijaitsee entinen säteritila Almare-Stäkets gård, jossa on nykyään konferenssi-, hotelli- ja hevosurheilutoimintaa. Kungsängenin ja Stäketin välillä kulkee paikallistie niemen ylitse. Tien rinnalle on rakennettu moottoritie (Eurooppatie 18). Moottoritien pohjoispuolella sijaitsee laaja soranottamo. Vanha rautatie on aikoinaan ylittänyt niemen tekemällä pohjoispäässä mäkiä kiertävän kaarteen. Rata on myöhemmin oikaistu siirtämällä se lammen pohjoispuolelle. Mälarbanan, kuten sitä kutsutaan, on niemellä louhittu kulkemaan kolmessa tunnelissa. Paikallistie ylittää Stäksundetin lyhyttä ja matalaa siltaa pitkin, moottoritielle ja rautatielle on rakennettu korkeat sillat. Rautatie ylittää myös Svartvikenin siltaa pitkin. Sillalla on kaksi rinnakkaista raidetta, jotka kulkevat puolen kilometrin päässä olevan Kungsängenin aseman kautta.
Luontoarvoja

Lintujärvi Finnkärretin lisäksi Stäksönissä sijaitsee Stäketskogenin luonnonsuojelualue (Stäketskogens naturreservat, 13 hehtaaria). Niemen länsirannalla sijaitseva alue on vuonna 1989 suojeltua yksityisen maanomistajan metsämaata, jonka suojeluarvo muodostuu vanhasta havupuumetsiköstä ja hyvin säilyneistä De Geer-moreenikoista. Metsiköstä löytyy harvinaisia ja uhattuja hyönteislajeja ja lahottajasieniä.
Historiaa

Stäksön on muinoin ollut saari, jonka salmet ovat maankohoamisen takia madaltuneet, ja saari on läntisen salmen umpeenkasvun ja täyttämisen vuoksi kiinnittynyt mantereeseen nykyään jo 200 metriä leveän kannaksen kautta. Perimätiedon mukaan kannaksella olisi ollut venäläisten sotavankien kaivama kanava, jonka kaivutyön olisivat aloittaneet virolaiset jo keskiajalla. Myös Stäketsholmen on ollut oma saarensa. Saarella on sijainnut muinaislinna, joka tunnetaan nimellä Sankt Eriks borg tai Almarestäkets borg, Stäksönin vanhan nimen Almarestäketin mukaisesti.
Mälarbanan Stäksönillä
Vesilintuja Finnkärretissä
Linnan jäännökset
Maalaus linnan jäännöksistä 1600-luvun puolivälistä
Kartano maalauksessa vuodelta 1824
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stäksön Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Stäksön
Käännös suomeksi
Such a Night! Live in London

| Such a Night! Live in London Dr>  John |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 4. marraskuuta 1983, Albany Empire Theatre, Lontoo
 Julkaistu: 1984
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Peter Van Hooke
 Tyylilaji: New Orleans R&B, Bayou Funk
 Levy-yhtiö: Spindrift
Dr. Johnin muut julkaisut
| The Brightest Smile in Town 1983 | Such a Night! Live in London 1984 | The Ultimate Dr. John 1987 |
Such a Night! Live in London on Dr. Johnin livelevy vuodelta 1984.
Kappaleet > A-puoli

The Honeydripper
Georgia On My Mind
Tipitina
Life
Kappaleet > B-puoli

I Got Mine
Junco Partner
Right Place, Wrong Time
Such A Night
Kokoonpano

Dr. John – piano, kitara, laulu
Richie Brunton – kitara
Chas Jankel – urut (Hammond)
Diz Watson – piano
Pete Scott – basso
Kieran O'Connor – rummut
John Altman – saksofoni
Digby Fairweather – trumpetti
Linda Taylor – taustalaulu
Arviot

Allmusic:
Takaraivo

Miehen takaraivo.
Takaraivo (lat. occiput) on pään tai kallon takaosa. Takaraivon alueella on takaraivonluu. Luja isku tai osuma takaraivoon voi aiheuttaa kuoleman.
Raivo on vanhassa suomen kielessä tarkoittanut kalloa, eikä sillä ole suoraa yhteyttä raivo-tunnetilaan.
Synnytysopissa takaraivon tunnistaminen on tärkeää. Joskus takaraivo voi litistyä synnytyksen yhteydessä. Jos lasta vielä nukutetaan selällään, takaraivo voi jäädä pysyvästi litteäksi. Siksi suositellaankin, että pientä lasta nukutettaisiin välillä kyljellään tai päätä käännettäisiin aika ajoin.
Svanberg

Svanberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl-Henric Svanberg (s. 1952), ruotsalainen liikemies
Gustaf Svanberg (1802–1882), ruotsalainen tähtitieteilijä
Henrik Svanberg (1826–1900), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
Hjalmar Svanberg (1869–1954), suomalainen kirkkoherra
Mattias Svanberg (s. 1999), ruotsalainen jalkapalloilija
Olavi Svanberg (1941–2002), suomalainen hiihtosuunnistaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Takfir

Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Takfir  (arab. تكفير‎) on islamissa käsite, joka tarkoittaa uskonnollisen yhteisön jäsenen julistamista kafiriksi eli uskottomaksi. Se on erityisesti ääri-islamilaisten käytössä, koska šarian mukaan muslimit eivät saa sotia toisiaan vastaan, mutta sota uskottomia vastaan on sallittua. Usein tämä oikeus katsotaan kuitenkin olevan vain Jumalalla. Käytäntö juontaa juurensa islamin alkuaikoihin, joskin se on pääosin määritelty vasta 1800-luvulla Iranissa. Nykyisin takfiria käyttävät pääasiassa sunnimuslimit. Takfirin julistamiseen ei ole vakiintunutta käytäntöä. Äärimmilleen sen ovat vieneet islamin varhaisessa historiassa sen ensimmäinen lahko kharijiitit, joiden näkemyksen mukaan jokainen syntiä tehnyt on kafir.
Suur-Apja järv

| Suur-Apja järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Valgamaa
Kunnat:  Valgan kunta
Koordinaatit:  57°40′47″N, 26°24′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  Hargla oja
Järvinumero:  VEE2136700
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  71,7  m 
Rantaviiva:  2,791 km
Pinta-ala:  41,4  ha 
Keskisyvyys:  2 m
Suurin syvyys:  4,9 m
Valuma-alue:  4,5 km²
 fiSuur-Apja järv 
Suur-Apja järv (myös Koobassaare järv) on Virossa Valgamaalla Valgan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Koobasaaren kylän harjujakson kaakkoispuolella ja Koobasaaren raban luoteispuolella. Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järveen laskee kaksi lyhyttä metsäojaa. Sen laskuoja on Hargla oja, joka laskee Väiku-Apja järven läpi ja yhtyy kahdeksan kilometrin päässä Harglan eteläpuolella Mustjõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,5 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 4,9 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00083 kuutiokilometriä eli 0,83 miljoonaa kuutiometriä .
Aution järven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven kaakkoispuolella kulkee Haglan ja Lüllemägin yhdistävä maantie.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Luontoarvoja

Järvi sisältyy Karulan kansallispuistoon.
Ote alueen suunnistuskartasta
Swordquest

Swordquest on pelisarja, joka julkaistiin Atari 2600 -pelikonsolille. Swordquest -pelisarjaan kuuluivat Earthworld, Fireworld ja Waterworld-pelit. Pelisarjassa piti olla neljäskin osa, Airworld.
Kilpailu

Atari piti kilpailun, jossa pelattiin Swordquest -pelejä ja yritettiin löytää vihjeitä, jotka lähetettiin sitten Atarille. Kilpailua ei kuitenkaan pidetty loppuun, koska Atari ostettiin.
Swordquest-pelit > Earthworld

Earthworld oli ensimmäinen Swordquest-peli.
Swordquest-pelit > Fireworld

Fireworld oli toinen Swordquest-peli
Swordquest-pelit > Waterworld

Waterworld oli kolmas ja viimeinen Swordquest-peli. Palkintoa ei saanut kukaan, koska Atarin ostettiin, kun Swordquest-kilpailu oli käynnissä. Tämä tekee Waterworldin todella harvinaiseksi peliksi.
TUL Cup 1952

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1952 ilmoittautui 17 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen joukkueilla sekä suursarjan kevätkierroksen lohkovoittajilla. Välierä JBK-KTP ja loppuottelu pelattiin vasta 1953, kun aikainen talvi pääsi yllättämään.
Tamtam

Tamtam ja sen soittaja.
Tamtam (myös tam-tam) on halkaisijaltaan suurikokoinen, pronssista (kuparin ja tinan metalliseos) valmistettu metallinen lyömäsoitin, joka on kooltaan yli 75 senttimetriä. Siinä on taaksepäin käännetyt leveät reunat. Ne on ripustettu metalliseen kehykseen köysillä.
Tamtamia soitetaan pehmustetulla nuijalla. Sen soittaja seisoo hieman tamtamista sivussa ja sen eri kohdista tulee hieman erilaisia ääniä. Sitä käytetään usein musiikin kohokohtien korostamiseen yhdellä voimakkaalla lyönnillä, mutta joskus soittajat lyövät useita vaimeampia lyöntejä ennen voimakasta lyöntiä. Joskus soittajan pitää vaimentaa ääni ennen kun se vaimenee luonnollisesti.
Tiedot tamtamin alkuperästä ovat epävarmoja, mutta sen uskotaan syntyneen Tiibetin ja Myanmarin välisellä alueella 500-luvulla. Se on perinteinen osa kaakkoisaasialaista ja varsinkin kiinalaista musiikkikulttuuria. Länsimaihin tamtam on levinnyt jo satoja vuosia sitten, ja 1900-luvusta lähtien sitä on käytetty myös orkesterimusiikissa. Tamtam sekoitetaan hyvin usein gongiin, koska ne näyttävät hieman toisiltaan, mutta tamtamissa ei ole keskellä kohoumaa niin kun gongissa on. Siinä missä gongi on säveltasoltaan viritetty, tamtamin ääni on hyvin epämääräinen sekoitus sekä hyvin matalia että hyvin korkeita taajuuksia. Tamtam on myös kooltaan gongia suurempi.
TUL Cup 1953

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1953 ilmoittautui 17 joukkuetta. Mestaruuden voitti Turun Pyrkivä. Osallistumisoikeus oli kaikilla Yhteisten sarjojen joukkueilla sekä suursarjan kevätkierroksen lohkovoittajilla.
Stäfa

| Stäfa |
| --- | --- |
 Stäfa lännestä Zürichinjärven yli nähtynä, etualalla Wollerau.
 vaakuna

 Stäfa
 Koordinaatit: 47°14′30″N, 8°43′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürich
Hallintoalue:  Meilenin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,61 km²
Korkeus:  406–625 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  14 435
 – Väestötiheys:  1 677 as./km²
 
 www.staefa.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stäfa on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2017 lopulla 14 435 vakinaista asukasta.
Sijainti

Stäfa sijaitsee Zürichinjärven itärannalla parikymmentä kilometriä Zürichstä kaakkoon.
Talous

Stäfa on maailmanlaajuisesti toimivan kuulolaiteyritys Sonovan kotipaikka.
Kaupunki on Zürichin seudun merkittävintä viininviljelyaluetta.
Liikenne

Zürichinjärven itärantaa seuraileva SBB:n rautatie ja valtatie 17 (saks. Hauptstrasse 17) Zürichistä Rapperswiliin kulkevat Stäfan kautta. Kaupungista on ZSG:n (Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft) säännöllinen laivayhteys Zürichinjärven yli Wädenswiliin, ja Zürichin ja Rapperswilin väliset risteilylaivat poikkeavat Stäfassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stäfa Wikimedia Commonsissa
Säilöönotto

Säilöönotto oikeustieteellisenä terminä tarkoittaa vapaudenmenetystä, joka ei perustu rikosepäilyyn tai rangaistukseen. Säilöönoton muotoja Suomessa ovat muun muassa ulkomaalaisen säilöönotto ja päihtyneen säilöönotto.
Ulkomaalaisen säilöönotto

Ulkomaalaisten säilöönottoa sovelletaan usein turvapaikanhakijoihin joiden henkilöllisyydessä tai matkareitissä Suomeen on epäselvyyksiä. Arviolta noin 10−15 prosenttia turvapaikanhakijoista otetaan vuosittain säilöön. Myös kielteisen päätöksen saanut eli käännytettävä turvapaikanhakija tai muutoin karkotettava ulkomaalainen voidaan ottaa säilöön ennen hänen maastapoistamistaan.[lähde? ]
Säilöönotosta päättää kihlakunnan poliisilaitoksen, keskusrikospoliisin, suojelupoliisin tai liikkuvan poliisin päällystöön kuuluva viranhaltija, lyhyessä säilöönotossa myös rajavartiolaitoksen vähintään majurin arvoinen upseeri. Säilöönottopäätös on käsiteltävä käräjäoikeudessa viimeistään neljän vuorokauden kuluessa sen alkamisesta ja sen jälkeen päätös on uudistettava oikeudessa kahden viikon välein. Käytännössä tuomistuin yhtyy aina poliisin vaatimukseen säilöönoton jatkamisesta (Streng, 2000). Säilöönoton kestolle ei ole säädetty takarajaa. VAHO:n selvityksessä (2000) keskimääräinen säilöönottoaika oli 22,3 vuorokautta.[lähde? ]
Säilöönottoyksikkö on laitos, joka toimii säilöönotettujen ulkomaalaisten sijoituspaikkana. Suomen ensimmäinen säilöönottoyksikkö toimi syksystä 2002 alkaen Helsingissä Katajanokan entisen vankilan tiloissa. Nykyään säilöönottoyksikkö toimii vastaanottokeskuksen yhteydessä Helsingin Metsälässä vanhassa toimistorakennuksessa ja Joutsenossa. Kaikkien säilöönottoyksiköiden hallinto siirtyi Maahanmuuttovirastolle vuoden 2017 kuluessa.
Aiheesta muualla

Laki ulkomaalaislain muuttamisesta. Säilöönotto
Muutos alaikäisen säilöönottoon valmisteilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin säilöönottoyksikkö, Niittylänpolku 10, Helsinki.
Tarquinius

Tarquinius oli merkittävän etruskisuvun nimi.
Lucius Tarquinius Priscus, Rooman viides myyttinen kuningas
Lucius Tarquinius Superbus, Rooman seitsemäs ja viimeinen myyttinen kuningas
Sextus Tarquinius, L. Tarquinius Superbuksen poika. Lucretian raiskaaja.
Lucius Tarquinius Collatinus, Rooman ensimmäinen konsuli Lucius Junius Brutuksen kanssa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tarquinius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.