Scania
Linja-autot

Scania laskee linja-autojen valmistuksensa alkaneen vuonna 1911, jolloin yhtiö toimitti ensimmäisen 12 hengen Nordmarkbussen-linja-autonsa. Vastaperustetussa Scania-Vabis-yhtiössä Scania valmisti alustat Malmössä ja Vabis korit ja moottorit Södertäljessä. Ruotsin postilaitoksen 1920-luvulla tekemien postilinja-autojen suurhankintojen myötä Scania-Vabis aloitti bussialustojen sarjatuotannon . Eräs tärkeä virstanpylväs linja-autojen valmistuksessa oli vuosi 1932, jolloin yhtiö alkoi valmistaa pystykeulaisia busseja amerikkalaisen Twin Coach -yhtiön lisenssillä. Vuonna 1932 Scania-Vabis valmisti enemmän linja- kuin kuorma-autoja. Linja-autojen korittaminen siirrettiin ulkopuolisille valmistajille.
Toisen maailmansodan aikana linja-autojen valmistus oli lähes olematonta yhtiön keskittyessä sotilaskuorma-autojen valmistukseen. Sodan jälkeen linja-autojen tuotanto kasvoi, mutta yhtiön päätuote oli nyt raskaat kuorma-autot. Vuonna 1948 yhtiö aloitti linja-autojen viennin Brasiliaan. Vuonna 1953 yhtiö lanseerasi markkinoille Metropol-lähiliikennebussin, joka oli kehitetty yhteistyössä amerikkalaisen Mack Trucks -yhtiön kanssa. Se oli ensimmäinen ruotsalaisvalmisteinen, itsekantavalla korilla varustettu linja-auto. Muita yhtiölle merkittäviä bussimalleja ovat olleet vuoden 1966 lähiliikennebussi CR76 sekä vuonna 1971 esitelty CR111.
Vuonna 1968 tapahtuneen Saab-Scanian perustamisen myötä kaikki linja-autojen valmistamiseen liittyvät toiminnot siirtyivät Scania Bussar AB -yhtiön alaisuuteen. Kaupungistumisen myötä uusien ja myös käytettyjen paikallisliikenteen bussien markkinat olivat kovassa kasvussa ympäri Euroopan. Vuonna 1980 Scania toi markkinoille ensimmäisen kaasukäyttöisen bussimallinsa. 1980-luvulla Scania aloitti etanolikäyttöisten bussien kenttäkokeet, ensimmäisenä etanolibussina markkinoille tuotiin vuonna 1985 kaupunkibussi CR113. 2000-luvulta lähtien Scania on lisääntyvässä määrin keskittynyt kasvavien suurkaupunkien BRT (Bus rapid transit) -järjestelmien ja vaihtoehtoisilla polttoaineilla toimivien bussien kehittämiseen. Yhtiön 1990-luvun puolivälin ja 2000-luvun tuotelinja kaupunkiliikenteeseen olivat OmniCity-, OmniLink- ja OmniLine-sarjat. Näiden korvaajaksi esiteltiin vuonna 2011 Scania Citywide -sarja.
Scania valmisti etumoottorisia linja-auton alustoja Pohjoismaiden markkinoita varten 1980-luvun lopulle saakka, ja viimeiset tehdyt etumoottoriset alustat menivät lähinnä kehitysmaihin, joissa suosittiin tällaista yksinkertaista ja karua rakennetta. Manner-Euroopassa takamoottoriset linja-autot olivat 1980-luvulla jo syrjäyttäneet muunlaiset linja-autotyypit.
Scania on maailman kolmanneksi suurin linja-autojen valmistaja  ja yhtiö valmistaa lähi- ja kaukoliikenteen bussialustoja oman Omni-tuoteperheensä lisäksi myös muille korivalmistajille. Scanian linja-autojen valmistuksesta on vastannut nyt jo toimintansa lopettanut tanskalainen Scania A/B, Silkeborg. Yhtiö tekee läheistä yhteistyötä mm. espanjalaisen Irizar-yhtiön kanssa. Nykyisin yksi Scanian tärkeistä kumppaneista on linja-autoja globaaleille markkinoille toimittava kiinalainen Higer Bus. Suomalaisista korittajista Scanian alustoja käyttivät Carrus ja Lahden Autokori sekä monet muut.
Vuosien 2002–2004 välisenä aikana linja-autojen valmistusta yhtiön Katrineholmin tehtaalla Ruotsissa ajettiin alas ja siirrettiin enenevässä määrin Puolaan. Vuonna 2013 sama kohtalo uhkasi Lahden Autokoria, mutta konkurssin jälkeen Scania otti yrityksen toiminnot haltuunsa ja jatkoi toimintaa SOE Busproduction -nimisenä.