stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hassan II
Kuninkaana > Länsi-Saharan kysymys

Hassan järjesti niin sanotun rauhanmarssin 9. marraskuuta 1975, johon osallistui noin 350 000 henkilöä kävelemällä ja ajamalla kuorma-autolla läpi Espanjan Saharan, josta oli kiistaa Espanjan ja Marokon välillä. Agadirissa Hassan puhui 100 000 vapaaehtoiselle ennen marssia Saharaan. Samana aikana ilmoitettiin, että Espanjan prinssi Juan Carlos olisi vierailulla El Aaiúnin kaupungissa Saharan rannikolla.
Hassanin suunnitelmista tiedettiin, sillä Algeria uhkasi sotilaallisesti Marokkoa, mikäli se toteuttaisi suunnitelmansa hyökätä. YK:ssa seurattiin tarkoin suunnitelmia, sillä Algeria oli käynyt 1960-luvulla Marokkoa vastaan niin sanotun hiekkasodan. 40 000 marssiin osallistunutta leiriytyi kahdeksan kilometrin päähän Espanjan alueen sisäpuolelle miinakenttien ja muukalaislegionalaisten eteen, jotka olivat tulleet suojelemaan aluetta. 7. marraskuuta 100 000 ihmistä vyöryi uudelleen Espanjan Saharaan, mutta samalla kerrottiin radiossa, että Marokko ja Espanja neuvottelivat Madridissa alueen tulevaisuudesta.
Espanja uhkasi aseellisesti lähettämällä sotalaivoja Marokon rannikon lähelle vastaan, kunnes Hassan määräsi karavaanit takaisin kotiin, jotta verilöylyltä vältyttäisiin. Espanjan parlamentti ilmoitti 18. marraskuuta, että Saharan asuttamisesta oltaisiin valmis luopumaan. Viikkoa myöhemmin 14. marraskuuta solmittiin Madridin sopimus Marokon, Espanjan, Mauritanian välille. Espanjan kenraalikuvernööristä tulisi Saharan väliaikaisen hallinnon päämies. Sopimuksessa Espanjan tulisi vetäytyä Saharasta viimeistään 28. helmikuuta 1976. Tilanne kuitenkin vaikeutui, koska Algeria vaati alueelle itsenäisyyttä ja vastusti sen jakamista Marokon ja Mauritanian kesken. Marokko havitteli samalla Saharan valtavaa fosfaattialuetta.
Espanjan Sahara luovutettiin Marokon ja Mauritanian haltuun 8. joulukuuta 1976. Ajankohta oli sopiva, sillä Espanjan diktaattori Francisco Franco oli kuollut. Algeria ei hyväksynyt sopimusta, jossa Sahara jaettaisiin Mauritanian ja Marokon kesken. Espanjan lippu laskettiin viimeisen kerran salosta 12. tammikuuta 1976, ja Saharan alue luovutettiin Marokolle ja Mauritanialle. Länsi-Saharan vapautusliike Polisario aloitti sissisodan Marokkoa ja Mauritaniaa vastaan.
Algeria ja Marokko katkaisivat diplomaattiset suhteet Länsi-Saharan kiistan takia 6. joulukuuta 1976. Vuonna 1984 Marokko erosi Afrikan yhtenäisyysjärjestöstä, koska se tunnusti Länsi-Saharan ja Polisario-liikkeen.
Kuninkaana > Suhteet Israeliin

Hassan II pyrki sovittelemaan Arabimaailman ja Israelin välisissä riidoissa. Marokossa asuva juutalaisyhteisö ei joutunut milloinkaan Hassanin valtakautena minkään vainon kohteeksi. Suhteet Algeriaan horjuivat, ja vuonna 1963 puhkesi sota, joka myöhemmin jäi historiankirjoihin hiekkasodan nimisenä.
Lokakuussa 1974 Hassan järjesti arabivaltioiden kokouksen Rabatissa, jossa hän pyrki solmimaan rauhan Jordanian kuninkaan Husseinin ja PLO:n johtaja Jasser Arafatin välille. Myös Egyptin presidentti Anwar Sadat oli mukana ja korosti arabivaltioiden yhtenäisyyttä.
Israelin pääministeri Shimon Peres ja Hassan tapasivat toisensa salaisessa neuvotteluissa Ifranessa Atlas-vuoristossa Marokossa 22. heinäkuuta 1986. Tapaaminen oli ainutlaatuinen, sillä Israelin pääministeri matkusti ensi kertaa Maghreb-valtioon. Heti tämän jälkeen Syyria ja Libya katkaisivat suhteet Marokkoon, kun taas Egypti piti johtajien tapaamista edistyneenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hassan II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Muhammad V | Marokon kuningas 1961–1999 | Seuraaja: Muhammad VI |
Kuningas Hassan II kuvattuna vuonna 1978
Humboldt

Humboldt voi tarkoittaa seuraavia:
Humboldt, kaupunki Saskatchewanissa, Kanadassa.
Humboldtin piirikunta, piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Alexander von Humboldt (1769–1859), saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Wilhelm von Humboldt (1767–1935), oli saksalainen filosofi, kielitieteilijä, diplomaatti, valtiomies ja yliopiston perustaja.
Humboldt-yliopisto, Wilhelm von Humboldtin perustama yliopisto Berliinissä.
Humboldtin merivirta, merivirta Etelä-Amerikan länsirannikolla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Humboldt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hirschin raportti

Hirschin raportti (engl. Hirsch Report) oli Yhdysvaltojen energiaviraston tilaama tutkimus, jossa selvitettiin öljyhuipun ajankohtaa, seurauksia ja vastausta riskien hallitsemiseksi. Raportin virallinen nimi oli Peaking of World Oil Production: Impacts, Mitigation, and Risk Management. Raportti julkaistiin helmikuussa 2005. Pääkirjoittajana toimi energia-alan asiantuntija Robert L. Hirsch, jonka mukaan raporttia on nimitetty. Raportin johdanto alkoi sanoilla, että öljyhuippu on ennennäkemätön riskienhallintaongelma.
Aiheesta muualla

Hirschin raportti PDF-muodossa (Arkistoitu – Internet Archive) HTML-versio (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hirsch report
Käännös suomeksi
Simeon Hamilton

Simeon Hamilton
Simeon ”Simi” Hamilton (s. 14. toukokuuta 1987 Aspen) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Hamilton sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Roglan vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011. Tour de Skillä 2013–2014 Hamilton voitti Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprinttikilpailun. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hän selviytyi kärkikolmikkoon ensimmäisen kerran oltuaan toinen Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2015. Hän oli samassa kilpailussa toinen myös seuraavalla kaudella.
Hamilton sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 perinteisen hiihtotavan sprintissä 29:nneksi. Sotšissa 2014 hän oli vapaan sprintissä 27:s ja perinteisen parisprintissä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä 20:nneksi ja vapaan parisprintissä kuudenneksi. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut Oslossa 2011 vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi, Val di Fiemmessä 2013 vapaan sprintissä 34:nneksi ja Falunissa 2015 perinteisen sprintissä 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä viidenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs.
IPad Mini 3

iPad Mini 3 on Applen lokakuussa 2014 julkaisema taulutietokone. Sen ainoa tekninen ero iPad Mini 2:een on Touch ID. IPad Mini 3:n seuraaja on iPad Mini 4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IPad Mini 3 Wikimedia Commonsissa
Huminoita

Huminoita on vuonna 2009 perustettu suomalainen lähinnä instrumentaalista progressiivista rockia soittava yhtye. Se julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2010.
Diskografia > Studioalbumit

Huminoita (2010,  omakustanne; uudelleenjulkaisu 2015, Luova Records)
All Is Two (2015,  Luova Records)
Jäsenet

Ville Mäkäräinen – kitara, huilu, syntetisaattori, laulu
Matti Salo – koskettimet, saksofoni, laulu
Timo Keränen – kitara, perkussiot
Ville Mäkinen – basso
Jonne Ketola – rummut
Aiheesta muualla

http://www.luovarecords.com
Hirschberg an der Bergstraße

| Hirschberg an der Bergstraße |
| --- | --- |
 Oberrheinische Eisenbahn-Gesellschaftin juna Hirschbergissä
 vaakuna
 Hirschberg an der Bergstraße
 Koordinaatit: 49°30′N, 08°39′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  Rhein-Neckar-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,35 km²
Korkeus:  126 m
Väkiluku (30.6.2022):  9 826
 – Väestötiheys:  796 as./km²
Postinumero:  69493
Suuntanumero(t):  06201
Rekisterikilpi:  HD
 
 www.hirschberg-bergstrasse.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirschberg an der Bergstraße on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Weinheimistä ja 10 kilometriä pohjoiseen Heidelbergistä, vanhan Bergstraße-tien reitin varrella. Kunnassa oli kesäkuun 2022 lopussa 9 826 asukasta (vuonna 2018), ja sen pinta-ala on 12,4 neliökilometriä.
Nykyinen kunta muodostettiin vuonna 1975 Großsachsenin ja Leutershausen an der Bergstraßen kuntien liittyessä yhteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hirschberg an der Bergstraße Wikimedia Commonsissa
Kunnan internetsivut (saksaksi)
Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnan kaupungit ja kunnat
Altlußheim
Angelbachtal
Bammental
Brühl
Dielheim
Dossenheim
Eberbach
Edingen-Neckarhausen
Epfenbach
Eppelheim
Eschelbronn
Gaiberg
Heddesbach
Heddesheim
Heiligkreuzsteinach
Helmstadt-Bargen
Hemsbach
Hirschberg an der Bergstraße
Hockenheim
Ilvesheim
Ketsch
Ladenburg
Laudenbach
Leimen
Lobbach
Malsch
Mauer
Meckesheim
Mühlhausen
Neckarbischofsheim
Neckargemünd
Neidenstein
Neulußheim
Nußloch
Oftersheim
Plankstadt
Rauenberg
Reichartshausen
Reilingen
Sandhausen
Schönau
Schönbrunn
Schriesheim
Schwetzingen
Sinsheim
Spechbach
St. Leon-Rot
Waibstadt
Walldorf
Weinheim
Wiesenbach
Wiesloch
Wilhelmsfeld
Zuzenhausen
Simeon Bekbulatovitš

Sain-Bulat Bek-Bulatinpoika.
Simeon Bekbulatovitš tai Sain-Bulat han (ven. Симеóн Бекбулáтович / Саин-Булат хан / ساین بولاط; kuollut 5. tammikuuta 1616) oli tataaritaustainen venäläinen valtiomies, Tšingis-kaanin jälkeläinen, joka toimi hetkellisesti Venäjän hallitsijana.
Hessu

Hessu tarkoittaa seuraavia asioita:
Hessu, järvi Lahdessa
Nimi

Suomalainen lempinimi; käytetään tavallisesti Heikki-nimisistä miehistä
Harvinainen suomalainen etunimi; esiintyy sekä miehen- että naisennimenä
Henkilöt

Hessu Reijonen, suomalaisen managerin Heikki Reijosen taiteilijanimi
Henkilöt > Kuvitteelliset henkilöt

Hessu Hopo, Disney-sarjakuvien eläinhahmo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hessu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Humina

Huminaksi kutsutaan ääni-ilmiötä, jonka lähde on tuntematon, ja jota lukuisat ihmiset kuulevat tai uskovat kuulevansa useilla paikoilla ympäri maapalloa. Vain osa ihmisistä kuulee tai väittää kuulevansa huminaa. Erotuksena tinnituksesta eli korvien soimisesta huminan kerrotaan kuulostavan kuin etäiseltä, tyhjäkäynnillä olevalta diesel-moottorilta. Monet huminasta kärsivät väittävät ilmiön olevan pahempi sisällä kuin ulkona.
Joillakin paikoilla huminaa kuullaan enemmän kuin muilla, ja yleensä sitä kuullaan kaupunkiympäristöissä. Eräs kuuluisa huminatapaus on Taosin kaupungista Yhdysvaltain New Mexicosta 1990-luvulta. Yliopisto alkoi tutkia tapausta useiden kaupunkilaisten valitettua huminasta. Yhdysvaltojen lisäksi huminasta kerrotaan esimerkiksi Isossa-Britanniassa ja Uudessa Seelannissa. 1990-luvulla humina on tullut tunnetuksi, mutta huminasta valitettiin ja tehtiin tutkimuksia jo 1970- ja 1980-luvuilla.
Halifaxissa humina on jatkunut vuoden ajan. Brooklynissä on kuultu huminaa, joka muistuttaa lasiharmonikan ääntä.  Pohjois-Irlannin Tyronen kreivikunnassa on havaittu tärisevää surinaa tai huminaa, joka alkaa iltakymmeneltä ja jatkuu puolenyön tienoille, mahdollisesti siksi että tuohon aikaan liikenteen melu ei peitä sitä alleen.
Suomessa

Tuntematonta huminaa on kuultu myös Helsingin Eirassa ja Ullanlinnassa. Sen mahdolliseksi lähteeksi arveltiin mm. merellä kulkevien laivojen apukoneita.
Joitain mahdollisia selityksiä

Ilmiötä on pyritty selittämään useilla tavoilla. Tässä niistä joitakin.
Kaukaiset teollisuuden äänet. Äänen kulkiessa pitkän matkan korkeat taajuudet vaimentuvat nopeammin kuin matalat, jättäen jäljelle matalan huminan. Humina voi vahvistua rakennuksissa, jotka toimivat kaikukopan tapaan. Tutkimuksissa huminaa ei kuitenkaan olla saatu nauhoitettua mikrofonilla.
Infraäänet useista mahdollisista lähteistä, kuten tektonisista tapahtumista
Mikroaallot tai muu sähkömagneettinen säteily vaikuttaa korvan lähelle tai suoraan korvaan, saaden aikaan äänen tai kokemuksen äänestä. Näin on selitetty revontulten ja meteorien putoamisen aikana kuultuja ääniä. Säteilyn lähde voi olla ihmisten tekemä laite kuten tutka, tai jotain muuta, kuten meteori.
Ihmisruumis saa aikaan äänet kuten tinnituksen. Tämä selitysmalli ei kerro, miksi huminaa kuuluu joillain paikoilla enemmän kuin muualla ja sisällä paljon enemmän kuin ulkona.
Ilmiö on psykologinen. Ilmiöt ovat harha-aistimuksia, tai kyse on itsesuggestiosta. Jos tarpeeksi tarkasti yrittää kuulla jotain, voi todella alkaa luulla kuulevansa. Myös väitettyä sähköyliherkkyyttä on kritisoitu samaan tapaan.
Sekoitus joitain yllä mainittuja syitä.
Auringon aktiivisuuden ja huminan yhteyttä ei ole vielä tutkittu riittävästi.
Meren aaltojen muodostamaa väreilyä maapallon pintaa vasten.
Aiheesta muualla

Mark Pilkington, Humdinger, The Guardian, July 22, 2004.  - General background.
The Guardian staff, What's that noise?, The Guardian October 18, 2001. - Article on the Largs Hum (Scotland) and the Hum in general.
John Dawes, The Hum (Arkistoitu – Internet Archive)  - Independent site, claims the hum is an electrical interference effect with buildings.
William J. Beaty, Taos Hum  - Independent site concerning mostly the Hum in Taos, New Mexico.
Joe Mullins, Summary of a study about the Taos Hum (Arkistoitu – Internet Archive)
Association for research about the Hum  - In German, with quite a few pages in English, including a FAQ about the Hum and the two parts of the Kokomo study.
Internet discussion group about the Hum (Arkistoitu – Internet Archive)
The Controversial Sound Only 2% Of People Hear Tubettaja Benn Jordan esittelee ja punnitsee teorioita ilmiön syistä ja jäljittää äänen alkulähdettä kenttätutkimuksilla. 33 min, YouTube. (englanniksi)
The World Hum Map and Database Project Maailmanlaajuista huminakarttaa ylläpitävä hanke
Huhtalampi (Toivakka)

| Huhtalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°03′49″N, 26°16′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kälkäjoen valuma-alue (14.95)
Laskujoki:  Huhtapuru Havujokeen 
Järvinumero:  14.952.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  178,4 m  
Pituus:  870 m  
Leveys:  370 m  
Rantaviiva:  2,075 km  
Pinta-ala:  15,555 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHuhtalampi 
Huhtalampi  on Keski-Suomessa Toivakassa  Taka-Toivokan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 870 metriä pitkä, 370 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 15,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kälkäjoen valuma-alueella (14.95), jonka Havujoen alueeseen (14.952) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178,4 metriä mpy.
Hessenin suurherttuakunta

Hessenin suurherttuakunta (saks. Großherzogtum Hessen und bei Rhein) oli valtio nykyisen Hessenin osavaltion alueella Reinin rannalla Saksassa. Se oli olemassa vuosien 1806 ja 1918 välillä.
Erotuksena Hessenin vaaliruhtinaskunnasta eli Hessen-Kasselista maasta käytettiin täsmennystä Hessen-Darmstadt maan pääkaupungin mukaan.
Historia

Suurherttuakunta perustettiin vuonna 1806, jolloin Hessen-Darmstadtin maakreivikunta erosi Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta ja liittyi Reinin liittoon. Valtio liittyi Saksan keisarikuntaan 1871. Weimarin tasavallan perustamisen myötä monarkia lakkautettiin myös Hessen-Darmstadtissa ja Hessenin kansanvaltio perustettiin suurherttuakunnan seuraajaksi.
Hessenin suurherttuat

Ludvig I 1806–1830
Ludvig II 1830–1848
Ludvig III 1848–1877
Ludvig IV 1877–1892
Ernst Ludvig 1892–1918
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hessenin suurherttuakunta Wikimedia Commonsissa
Humberto Solás

Humberto Solás (14. joulukuuta 1941 Havanna – 18. syyskuuta 2008 Havanna) oli kuubalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, jonka tunnetuimpia elokuvia ovat Manuela (1966) ja Lucía (1967).
Humberto Solás tuli Kuuban elokuvainstituuttiin (ICAIC) 17-vuotiaana vuonna 1959. Alkuvaiheen kokeellisista elokuvistaan hän sanoutui myöhemmin irti. Hän koki uransa alun muiden Kuuban vallankumouksen jälkeisten elokuvantekijöiden tapaan vaikeaksi, koska piti valita kansallisen kulttuurin ja elitistisen perinteen välillä.
Solásin elokuva Manuela (1966) on kertomus naisesta vallankumouksen pyörteissä. Sitä seurannut Lucía (1967) kuvaa naishahmoa vuoden 1895 itsenäisyystaistelussa, vuoden 1930  vallankumouksessa ja myöhemmän vallankumouksen jälkeisellä 1960-luvulla. Solásin mukaan juuri naiset jäävät sosiaalisten yhteenottojen uhreiksi, mutta myös aiheutettujen vahinkojen korjaajiksi. Hän piti naishahmoja myös draamallisempina kuin mieshahmoja. Molemmissa Solásin pääteoksissa valtaosa näyttelijöitä on harrastelijoita.
Myöhemmissä elokuvissaan Solás käsitteli muun muassa Haitin historiaa (Simparelé, 1974), Chilen 1900-luvun alun tapahtumia (Cantata de Chile, 1975) ja Kuuban 1830-luvun orjuutta (Cecilia, 1982). Niiden tyyli on oopperaa ja melodraamaa muistuttava, ja Solás yhdistelee niissä musiikkia, tanssia, dokumentaarista kuva-aineistoa, kansantaidetta ja historiallisia kuvaelmia. Solásin elokuva Menestyksen mies (1985) kertoo opportunistisesta miehestä, joka selviytyy Kuuban 1900-luvun alkupuolen poliittisista käänteistä toisin kuin vasemmistolaisuudesta vainottu veljensä.
Aiheesta muualla

Humberto Solás Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Humberto Solás Elonetissä.
Scott Anderson (kilpapurjehtija)

| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | Tornado |  |
John Scott Anderson (s. 31. maaliskuuta 1954) on australialainen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän sai pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 tornado-luokassa yhdessä Christopher Cairnsin kanssa.
Hjalmar V. Pohjanheimo

Hjalmar V. Pohjanheimo
Hjalmar Viktor Pohjanheimo, sukunimi vuoteen 1888 Sikanen ja vuoteen 1907 Saarinen (22. joulukuuta 1867 Jyväskylä – 20. elokuuta 1936 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen elokuvatuottaja, joka tuotti useita elokuvia vuosien 1913–1921 välillä. Hän omisti myös elokuvateattereita ja harjoitti elokuvien maahantuontia ja vuokrausta.
Puutavara-alan liikemiehenä ja sahamestarina uransa aloittanut Pohjanheimo siirtyi elokuva-alalle vuonna 1910 muutettuaan perheineen Helsinkiin. Hän omisti 1910-luvulla Lyyra-elokuvateatteriketjun ja hänellä oli myös 1911 perustettu Lyyra Filmi -niminen elokuvien tuotantoyhtiö.  Pohjanheimon Lyyra-yhtiöllä oli useita elokuvateattereita ympäri Suomea, jotka kaikki olivat Lyyra-nimisiä, ja ne oli erotettu toisistaan roomalaisilla numeroilla. Yksi niistä toimi Helsingin Yrjönkadulla samalla tontilla, jossa myöhemmin oli elokuvateatteri Edison.
Pohjanheimo osti vuonna 1911 kuvatun Sylvi-näytelmäelokuvan 4 500 markalla sen tekijäkolmikolta Teuvo Purolta, Teppo Raikkaalta ja Frans Engströmiltä. Elokuvan ensi-ilta oli Viipurin Lyyra-teatterissa 24. helmikuuta 1913, ja sitä esitettiin saman vuoden aikana teattereissa ympäri Suomea. Elokuvan hyvä katsojamenestys sai Pohjanheimon aloittamaan myös itse elokuvien tuottamisen. Teatteriohjaaja ja -näyttelijä Kaarle Halme ohjasi Lyyra Filmille vuosina 1913–1914 neljä näytelmäelokuvaa (Nuori luotsi, Verettömät, Kesä, Vieraalla maaperällä), joiden teossa oli mukana myös Halmeen johtama teatteriseurue.  Muut elokuvansa, jotka olivat lähinnä kevyitä farsseja, Pohjanheimo teki poikiensa Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa. Kaikkiaan Pohjanheimo tuotti autonomian ajan kotimaisista 25 näytelmäelokuvasta peräti 15. Pohjanheimo aloitti 1914 ensimmäisten suomalaisten uutiskatsausfilmien tuottamisen nimellä Lyyran Viikkolehti.
Pohjanheimo siirtyi pois elokuva-alalta vuonna 1922, jolloin hän myi jäljellä olleet teatterinsa. Hän omisti Kyyhkylän kartanon Mikkelin maalaiskunnassa ja sen jälkeen hänellä oli vuosina 1922-1930 Numlahden kartano Nurmijärvellä. Pohjanheimo menetti omaisuutensa 1930-luvun pulavuosina ja viimeiset vuotensa hän toimi halkokauppiaana Helsingin maalaiskunnan Tapanilassa. Hän kuoli varattomana vuonna 1936.
Elokuvat joissa Hjalmar V. Pohjanheimo oli tuottajana

Kosto on suloista (1913)
Nuori luotsi (1913)
Verettömät (1913)
Vieraalla maaperällä (1914)
Käpäsen rakkausseikkailu (1914)
Nainen, jonkas minulle annoit (1914)
Salainen perintömääräys (1914)
Se kolmas (1914)
Kaksi sankaria (1914)
Pirteä ja kadonnut kori (1914)
Tuiskusen kuherruskuukausi (1914)
Väärennetty osoite (1914)
Rikosten runtelema (1915)
Kesä (1915)
Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki (1920)
Sunnuntaimetsästäjät (1921)
Kun solttu-Juusosta tuli herra (1921)
Elokuvat joissa Hjalmar V. Pohjanheimo oli ohjaajana

Kosto on suloista (1913)
Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki (1920)
Sunnuntaimetsästäjät (1921)
Kun solttu-Juusosta tuli herra (1921)
Kirjallisuutta

Hannu Salmi: Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916.  SKS 2002
Suomen Kansallisfilmografia. Osa 1: Vuosien 1907–1935 suomalaiset kokoillan elokuvat. 1996
Aiheesta muualla

Suomalaisia filmifarsseja, Suomen Kuvalehti, 18.09.1920, nro 37, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henschel P.75

| Henschel P> 75 |
| --- | --- |
Tyyppi:  Hävittäjä
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Henschel
Valmistusmäärä:  0 
Henschel P.75 oli suunniteltu saksalainen yksimoottorinen hävittäjä.
Konetyypin kehitys

Työt Henschel P.75 parissa käynnistyivät 1941. Yhtiön suunnittelijat valitsivat koneelle erittäin epätavallisen canard-siipikonfiguraation, minkä lisäksi koneen moottori ja potkuri päätettiin sijoittaa ajalle tyypillisistä hävittäjistä poiketen koneen peräosaan. Erikoinen rakenne tarjosi P.75:lle merkittäviä etuja, kuten tilaa aseistukselle koneen nokassa.
P.75:ssä suunniteltiin käytettävän 24-sylinteristä Daimler-Benz DB 613 A/B -rivimoottoria, joka oli rakennettu yhdistämällä kaksi pienempää DB 603 -moottoria yhdeksi suuremmaksi. Moottori oli suunniteltu sijoitettavaksi P.75:n ohjaamon taakse, ja sen oli tarkoitus pyörittää kahta koneen perään asennettua vastakkainpyörivää potkuria.
P.75:n ohjaamo oli ajateltu sijoittaa koneen pääsiiven eteen, korkeusperäsin koneen nokkaan ja sivuperäsin ajan muista koneista poiketen rungon alle. Rungon alle asennettu peräsin esti kahta potkuria osumasta vahingossa maahan tai muihin esteisiin nousun ja laskun aikana. P.75:ssä oli tarkoitus käyttää kolmipyörälaskutelinettä.
Projekti pääsi laajoihin tuulitunnelikokeisiin, joista se suoriutui hyvin tuloksin. Tämä teki koneen viimeistelystä prototyyppiä varten helppoa. P.75 jäi lopulta kesken, kun OKL peruutti projektin Henscelin suunnitellessa ensimmäisen prototyypin rakentamista. Viralliseksi syyksi peruutukseen kerrottiin Luftwaffen epäilevä suhtautuminen koneen erikoisiin rakenteellisiin ratkaisuihin. Projektin peruutuksen takana olivat tosin enemmänkin muut syyt. Vuonna 1941 Saksan ilmailuministeriössä (RLM) vallitsi esimerkiksi edelleen luulo siitä, että jo käytössä olevat hävittäjät riittäisivät sodan voittamiseen. Toisena syynä oli todennäköisesti myös Messerschmittin Bf 109:n ympärille rakentunut hävittäjämonopoli, jota RLM suojeli.
Henschel palasi vielä 1943 canard-koneiden pariin yhtiön kehittäessä Argus As 014 -sysäysputkimoottoria voimanlähteenään käyttävää P.87-hävittäjää. Tämäkään projekti ei tosin ehtinyt piirustuksia pidemmälle ennen sodan päättymistä.