stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Islamilainen kirjallisuus
Nykyaika

Romaanikirjallisuus alkoi arabiankielisissä maissa vasta 1900-luvulla. Laaja islamilainen kulttuuripiiri ei nykyaikana ole tuottanut juurikaan kirjailijoita, jotka olisivat herättäneet kansainvälistä huomiota. Kirjallisuudessa Nobelin on saanut vain kaksi muslimia. Toinen palkituista, turkkilainen Orhan Pamuk, ei kuitenkaan pitänyt itseään uskovaisena, ja toinen, egyptiläinen Naguib Mahfouz, yritettiin murhata profeetan pilkkaamisesta. Kumpaakaan ei voi pitää "islamilaisena" kirjailijana.
Arabialainen versio Tuhannen ja yhden yön tarinoista.
Napalehväsammal

| Napalehväsammal> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen 
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Hiirensammalet Bryales
Heimo::  Lehväsammalet Mniaceae
Suku::  Lähdelehväsammalet Rhizomnium
Laji::  andrewsianum
Kaksiosainen nimi
 Rhizomnium andrewsianum  (Steere) T. J. Kop. 
Katso myös
   Napalehväsammal Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Napalehväsammal (Rhizomnium andrewsianum) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon arktisilla alueilla: Pohjois-Amerikassa Alaskassa ja pohjoisessa Kanadassa, Länsi-Grönlannissa, Islannissa, Huippuvuorilla, Ruotsissa, Norjassa, Suomessa ja Venäjällä Siperiassa. Suomen alueella laji on hyvin harvinainen ja löydetty kahdesta paikasta, Enontekiön Kilpisjärveltä ja Kuusamon Oulangalta. Lajin kasvupaikat sijaitsevat yleensä puuttomalla tundralla.
Napalehväsammal kasvaa tiiviinä mättäinä ja on pienikokoinen, yhdestä kolmeen senttimetrin mittainen. Se on väriltään punertava, varsi on voimakkaan punainen. Lehdet ovat pyöreät. Itiöpesäkkeet ovat lieriömäisiä, vaakasuorassa tai nuokkuvassa asennossa. Itiöpesäkkeitä ei ole koskaan havaittu Pohjoismaissa sijaitsevilla kasvupaikoilla. Napalehväsammal muistuttaa eniten samaan sukuun kuuluvaa kuusamonlehväsammalta tai hentolehväsammalta (Rhizomnium gracile).
Isoriippusammal

| Isoriippusammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Vaarantunut
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Palmikkosammalten lahko Hypnales
Heimo::  Riippusammalten heimo Neckeraceae
Suku::  Isoriippusammalet Exsertotheca
Laji::  crispa
Kaksiosainen nimi
 Exsertotheca crispa  (Hedw.) S. Olsson, Enroth & D. Quandt 
Synonyymit
 Neckera crispa Hedw. 
Katso myös
   Isoriippusammal Wikispeciesissä   Isoriippusammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isoriippusammal (Exsertotheca crispa) on lehtisammallaji riippusammalten heimossa (Neckeraceae). Sitä esiintyy Euroopassa ja Kaukasuksella, Pohjoismaissa keskiosan korkeudelle asti.
Isoriippusammal kasvaa epifyyttinä varjoisilla kalkkikallioilla ja vanhojen puiden rungoilla. Sen kasvutapa on riippuva tai koheneva. Lajin versot ovat viidestä 20:een senttimetriä pitkiä, litteitä, vaaleanvihreitä ja epäsäännöllisesti sulkahaaraisia. Lehdet ovat kielimäisiä, selvästi poikittaisaaltoisia, ehytlaitaisia ja pyöreäkärkisiä. Laji on kaksikotinen. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isoriippusammal (Exsertotheca crispa)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1973793  Wikispecies: Neckera crispa  EoL: 928093  EUNIS: 198347  FNA: 200001895  GBIF: 2678545  iNaturalist: 450650  IRMNG: 11024485  NBN: NBNSYS0000036745  Observation.org: 17469  Plant List: tro-35171525  Tropicos: 35171525  WFO: wfo-0001188119
Nappimalli

Nappimalli on Stuart Kauffmanin ajatus siitä, miten yksinkertaisesta systeemistä tulee mutkikas. Kaufman havainnollistaa ajatustaan laittialle sirotelluilla napeilla. Nappimallissa lattialla hujan hajan olevien nappien yhdistely toisiinsa langoilla johtaa äkkiä
mutkikkaan nappirakenteen syntyyn. Oletetaan, että lattialle heitetään vaikkapa 10000 nappia. Yhdistetään kaksi mielivaltaisesti valittua nappia langoilla. Näin on saatu yksinkertainen "systeemi", nappipari. Kun nappipareja yhdistellään edelleen, alkaa nappeihin ilmestyä lankoja, ja tässä mallissa voi yhdistellä vapaasti jo niihinkin nappeihin, joihin on vedetty langat. Näin alkaa syntyä "mutkikkaampia systeemejä", joissa on "monia osia" eli monia nappeja eri langoin toisiinsa yhdistellyin. Koko nappikokonaisuuden mutkikkuutta mitataan nyt suurimman toisissan yhdistetyn nappiryhmän koolla. Alussa suurimman nappiryhmän koko näyttää kasvavan hitaasti, mutta kun noin puolet napeista on yhdistelty toisiinsa nappipareja yhdistävillä langoilla, suurimman nappiryhmän koko alkaa kasvaa räjähdysmäisesti. Teoreettisesti nappisysteemin kompleksisuus, mutkikkuus kasvaa ja systeemi siirtyy äkkiä nappipareja lisättäessä tilasta, faasista toiseen. Ensimmäinen tila oli yksinkertainen, toinen mutkikas. Ensimmäisessä tilassa oli pieniä nappiryhmiä, toisessa yksi suuri nappiryhmä. Kun puolenvälin paikkeilla suhteellisen harvoja nappipareja on yhdistelty, räjähdysmäinen suurimman nappiryhmän kasvu hidastuu ollen pian taas yhtä hidasta kuin alussa.
Kauffman käyttää mallia itseorganisoituvien järjestelmien vertauskuvana.
Isolatocereus dumortieri

| Isolatocereus dumortieri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Pachycereeae
Suku::  Isolatocereus  Backeb.
Laji::  dumortieri
Kaksiosainen nimi
 Isolatocereus dumortieri  (Scheidw.) Backeb. (1942) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isolatocereus dumortieri on pylväsmäinen kaktuskasvilaji, joka on suvun Isolatocereus ainoa laji. Aiemmin se on luokiteltu muihin pylväsmäisten kaktusten sukuihin, kuten Cereus-, Lemaireocereus- ja Stenocereus-sukuihin. Nyttemmin on osoitettu, että se poikkeaa muista sekä morfologialtaan että DNA-sekvensseiltään niin paljon, että se on nykyään omassa suvussaan. Tieteellinen sukunimi viittaa siihen, että kasvit kasvavat yksittäin, toisista yksilöistä erillään isolaatiossa eli eristyksissä.
Tuntomerkit

Laji on kookkaaksi kasvava (jopa 15 metriä korkea), puumainen ja kynttelikkömäinen, rungollinen kaktus. Sen varret ovat pystykasvuisia, hieman kasvin keskustaa kohti käyristyviä, sinivihreitä ja niissä on kuroutumia. Uurteita on 5–8, niiden reunat suoria, tylppiä ja kohoavat kahden sentin päähän uurteen pohjasta. Areolit kasvavat yhteen ajan myötä. Kussakin niistä on 1–4 vaaleaa ja jopa viisi cm pitkää keskuspiikkiä sekä 6–9 tai enemmän noin sentin mittaista säteittäispiikkiä. Kukat puhkeavat varren kärkiareoleihin ja avautuvat yöllä, mutta kestävät vielä seuraavan päivän. Kukat ovat putkimaisia tai suppilomaisia, lyhyitä, vaaleanvihreitä tai valkoisia. Hedelmä on soikea ja punainen.
Levinneisyys

Isolatocereus kasvaa Meksikossa Oaxacan, Hidalgon, Morelosin, Guerreron, Pueblan ja Michoacánin alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isolatocereus dumortieri Wikimedia Commonsissa
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Isolatocereus dumortieri:  Wikidata: Q1559876  Wikispecies: Isolatocereus dumortieri  CoL: 8S72H  GBIF: 3943747  iNaturalist: 274354  IPNI: 130623-2  Plant List: tro-5107511  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:130623-2  Tropicos: 5107511  WFO: wfo-0001289481 
Cereus dumortieri:  Wikidata: Q12155525  CoL: 8S4NX  GBIF: 5624064  IPNI: 130152-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:130152-1  Tropicos: 5103374  WFO: wfo-0000597036
Atsushi Nakajima

| Atsushi Nakajima |
| --- | --- |
 Atsushi Nakajima
Henkilötiedot
Syntynyt: 1909 Tokio, Japani
Kuollut: 1942 (32–33 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: japani
Tuotannon kieli: japani
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Atsushi Nakajima (1909 Tokio, Japani – 1942) oli japanilainen kirjailija. Hän valmistui Tokion yliopistosta 1933 pääaineena Japanin kirjallisuus. Sen jälkeen hän opetti äidinkieltä ja englantia. Kirjailijana hän julkaisi ensimmäisen kerran kuolinvuonnaan 1942. Julkaisut olivat hänen aiemmin lehtiin kirjoittamiaan kertomuksia ja novelleja. Osa tuotannosta tuli julki vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hän poti astmaa ja kuoli keuhkokuumeeseen.
Suomennettu tuotanto

Mestari, novelli (Meijinden, 1942), teoksessa Shōsetsu: japanilaisia kertojia, toim. Veikko Polameri, Otava 1983 ISBN 951-1-07298-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atsushi Nakajima Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Isosittiäinen

| Isosittiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 {{{status}}} 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Sittiäiset Geotrupidae
Alaheimo::  Sittiäiset Geotrupinae
Tribus::  Geotrupini
Suku::  Geotrupes
Laji::  stercorarius
Kaksiosainen nimi
 Geotrupes stercorarius  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Isosittiäinen Wikispeciesissä   Isosittiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isosittiäinen eli sontiainen (Geotrupes stercorarius), puhekielessä usein sittisontiainen, on sittiäisiin kuuluva kovakuoriaislaji.
Isosittiäinen on 2,5 senttimetrin pituinen. Se on kauttaaltaan kiiltävän musta, joskus väri vivahtaa siniseen. Sontiainen on ruumiinrakenteeltaan hyvin kompakti ja sen selkä on kupera. Jokaisessa peitinsiivessään sillä on seitsemän heikosti erottuvaa riviä pisteitä. Selkeästi ruumiin etupuolella sijaitseva pää on muodoltaan lapiomainen. Tuntosarvet ovat lyhyet ja päitään kohden paksunevat. Jokaisessa jalassaan sillä on lukuisia väkäsiä.
Isosittiäistä esiintyy laajalti Euroopassa. Sen kanta on kuitenkin ollut selvästi pienenemässä.
Isosittiäinen on koprofaginen laji. Se syö kasvinsyöjäeläinten jätöksiä ja esiintyy tämän takia aina siellä missä on karjaa. Illalla sontiaisia voidaan nähdä maassa karjaeläinten ympärillä. Laji synnyttää luonteenomaisen visertävän ääntelynsä takajaloillaan. Keväällä koiras ja naaras kaivavat lantakasan alle jopa puolen metrin pituisen onkalon. Siihen naaras kaivaa sivuonkaloita. Niistä jokaiseen se tuo vähän lantaa ja laskee munansa. Myöhemmin se tukkii onkalon lannalla. Munista kuoriutuvat toukat käyttävät ravinnokseen lantaa noin vuoden ennen siirtymistään kotelovaiheeseen, josta ne aikanaan tulevat esiin täysikasvuisina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Isosittiäinen (sontiainen) (Geotrupes stercorarius)
iNaturalist: Isosittiäinen (Geotrupes stercorarius)
ITIS: Geotrupes stercorarius (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Geotrupes stercorarius (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Geotrupes stercorarius (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Species Geotrupes stercorarius - Dor Beetle (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Geotrupes stercorarius (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Geotrupes stercorarius:  Wikidata: Q21190  Wikispecies: Geotrupes stercorarius  ADW: Geotrupes_stercorarius  BioLib: 7883  BOLD: 173480  BugGuide: 56466  EoL: 232554  EPPO: GEOUSR  EUNIS: 232210  Fauna Europaea: 188497  Fauna Europaea (new): cb9cd801-867c-49c5-b529-047748f2e739  GBIF: 4994132  iNaturalist: 122190  ITIS: 929865  NatureServe: 2.918783  NBN: NBNSYS0000011460  NCBI: 166345  Open Tree of Life: 94938  Laji.fi: MX.192204 
Scarabaeus stercorarius:  Wikidata: Q109599929  GBIF: 7463063
Nanda Devi

Nanda Devi
| --- | --- |
Sijainti:  Uttarakhand, Intia
Vuoristo:  Himalaja
Korkeus merenpinnasta:  7 816 m
Prominenssi:  3 139  m 
Ensimmäinen nousu huipulle:  29. elokuuta 1936 Noel Odell ja Bill Tilman.
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nanda Devi on Intian korkein vuori, joka sijaitsee kokonaan maan alueella. Nanda Devia korkeampi on vain Kanchenjunga, joka sijaitsee Intian ja Nepalin rajalla. Se sijaitsee Himalajan vuoristossa Uttarakhandin osavaltiossa. Vuori on 7 816 metriä korkea ja kokonaisuudessakin maailman 23. korkein.
Nanda Devi on kaksihuippuinen massiivi, joka muodostaa kaksi kilometriä pitkän itä-länsi-suuntaisen harjanteen. Itähuippua kutsutaan nimellä Nanda Devi East ja se kohoaa 7 434 metriin.
Nanda Devi on huomattavasti korkeammalla kuin sen ympäristö ja se kohoaa todella jyrkästi. Se nousee 3 300 metriä 4,2 kilometrin matkalla Dakkhni Nanda Devin jäätiköstä, joka sijaitsee vuoren lounaisella rinteellä, ja samaan tyyliin vuoren pohjoispuolen jäätiköiltä. Tämä tekee Nanda Devistä yhden jyrkimmistä huipuista tässä mittasuhteessa. Nanda Devin tekee vielä vaikuttavammaksi ympäröivät syvät jokilaaksot. Vuori kohoaa 6 500 metriä korkeammalle kuin 50 kilometrin päässä oleva Ghori Ganga -joen laakso.
Nanda Devi sijaitsee kansallispuistossa, joka on myös UNESCOn maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nanda Devi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nanda Devi
Käännös suomeksi
Nadar

| Nadar |
| --- | --- |
 Nadar (omakuva).
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gaspard-Félix Tournachon
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1820 Pariisi
Kuollut: 21. huhtikuuta 1910 (90 vuotta) Pariisi
Ammatti:  valokuvaaja, karikatyristi, toimittaja, kirjailija ja kuumailmapalloilija.
Taiteilija
Salanimi:  Nadar
Ala:  valokuvaus
 Nimikirjoitus
Gaspard-Félix Tournachon eli Nadar (5. huhtikuuta 1820 Pariisi – 21. maaliskuuta 1910 Pariisi) oli ranskalainen valokuvaaja, karikatyristi, toimittaja, kirjailija ja kuumailmapalloilija.
Nadar julkaisi henkilövalokuvauksen pioneerina kuuluisien aikalaistensa muotokuvia, heidän joukossaan Franz Liszt, Charles Baudelaire, Guy de Maupassant, Édouard Manet, Gustave Doré, Gustave Courbet ja Jean-Baptiste Corot. Useimpien kanssa hän ystävystyi henkilökohtaisesti.
Elämäkerta > Nuoruus

Nuoruudessaan Nadar vietti kuljeskelevaa elämää, ja hän määritteli itsensä: ”Todellinen rämäpää, jokapaikanhöylä, huonosti kasvatettu, joka kutsui asioita niiden oikeilla nimillä, kuten ihmisiäkin.” Hänen vanhempansa olivat alun perin kotoisin Lyonista. Isä oli kirjanpainaja ja kirjakauppias, joka oli asettunut asumaan pääkaupunkiin.
Nadar kävi koulua useissa Pariisin ympäristön sisäoppilaitoksissa ja opiskeli lopulta myös lycée Condorcet’ssa. Isänsä kuoltua hän aloitti 1837 lääketieteen opiskelun Lyonissa. Hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta saada opiskelulleen taloudellista tukea, joten hän katsoi parhaaksi luopua opiskeluista ja mennä töihin. Hänellä oli elätettävänään myös muu perheensä, äiti ja viisi vuotta nuorempi veli Adrien Tournachon.
Hän työskenteli Lyonissa useissa sanomalehdissä mutta palasi myöhemmin Pariisiin, missä hän työskenteli useissa pienlehdissä. Hän perusti ystävänsä Polydore Millaudin kanssa oikeustieteellisen sanomalehden nimeltään L’Audience. Tuolloin hän ystävystyi useiden aikakauden kulttuurihenkilöiden kanssa ja vietti aikaansa nuorten taiteilijoiden parissa. Näin hän tutustui esimerkiksi Gérard de Nervaliin, Charles Baudelaireen ja Théodore de Banvilleen. Ystävät nimittivät häntä liikanimellä Tournader, sillä itse keksimänsä kielen mukaisesti hän lisäsi kaikkiin sanoihin päätteet -dar. Tästä muodostui sittemmin hänen lisänimensä Nadar.
Nuorukaisen elämä Pariisissa oli ankaraa, ja hän yritti tulla toimeen monilla keinoilla: hän kirjoitti romaaneja, toimi karikatyristinä jne. Erään varakkaan ystävänsä ansiosta hän saattoi perustaa arvostetun ja laadukkaasti painetun lehden Le Livre d’or, jonka päätoimittajaksi hän itse ryhtyi. Hänen lehteään avustivat monet ajankohdan tunnetut henkilöt, kuten Honoré de Balzac, Alexandre Dumas, Théophile Gautier ja Honoré Daumier. Lehti ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen, sillä sen toiminta päättyi yhdeksännen numeron ilmestyttyä.
Elämäkerta > Kuohuva aikuisikä

Tämän epäonnistumisen jälkeen Gaspard-Félix Tournachon aloitti uudestaan aikakauslehtien pilapiirtäjänä. Vuoden 1848 vallankumouksen aattona hän hänen onnistui saada julkaistuksi ensimmäinen pilapiirroksensa Le Charivari -lehdessä.
Hän liittyi 30. maaliskuuta 1848 Puolan legioonaan, jonka oli tarkoitus tukea Puolaa sen kapinassa venäläisiä vastaan. Hänellä oli nimelle Nadarsky kirjoitettu passi. Hän joutui kuitenkin vangiksi, ja hänet tuomittiin pakkotyöhön kaivokseen. Vapauduttuaan hän kieltäytyi ilmaisesta paluumatkasta ja päätti palata kotiin jalkaisin. Kahden kuukauden kuluttua hän oli Pariisissa päähineenä paksu karvalakki. Pitkän matkansa aikana hän oli joutunut Preussin sotilaiden pidättämäksi Saksissa.
Heti hänen palattuaan Ranskan väliaikainen hallitus otti häneen yhteyttä ja palkkasi hänet salaisen palvelun jäseneksi. Palkkaaja oli kustantaja Jules Hetzel, joka oli sillä hetkellä ulkoministeriön kabinettipäällikkö. Mutta Nadarin seikkailunhalu ei vieläkään ollut saanut tyydytystä Puolan epäonnistuneesta retkestä huolimatta. Hän lähti hankkimaan tietoja venäläisten joukkojen liikehdinnästä Preussin rajan tuntumassa.
Palattuaan Pariisiin hän toimi jälleen pilapiirtäjänä pienissä julkaisuissa ja alkoi vähitellen saada suurempaa arvostusta. Vuonna 1851 hän ryhtyi suureen Musée des gloires contemporaines -hankkeeseen, johon hänen tarkoituksenaan oli saada mukaan mahdollisimman monta yhteistyökumppania. Hankkeen päämääränä oli tehdä karikatyyrit kaikista aikakauden merkittävistä henkilöistä. Hankkeesta saatiin valmiiksi suunnitellun sijasta vain 300 henkilön piirrokset.
Elämäkerta > Valokuvaaja

Vaurastuttuaan hän saattoi muuttaa erään rue Saint-Lazaren rakennuksen ylimpään kerrokseen. Siellä hänellä oli ateljeetila, jota valaisi luonnonvalo. Juuri tässä studiossa hän loi ehkä merkittävimmät teoksensa. Hän jatkoi muotokuvien tekemistä, jotka olivat jatkoa karikatyyreille, mutta nyt hän käytti uutta tekniikkaa, valokuvausta.
Nyt hän hallitsi muotokuvien tekniikan, ja laatu oli ensiluokkainen. Myös työn hinta oli edullisempi. Useat aikakauden valokuvastudiot kuvasivat juuri henkilöitä – taiteen, kirjallisuuden, politiikan, teatterin ja kirkon eliittiä.
Vuonna 1854 Nadar avioitui Ernestinen kanssa, joka oli varakkaasta protestanttisesta perheestä, mutta avioitumisestaan huolimatta hän vietti runsaasti aikaansa tuttavapiirinsä kanssa ja eli boheemia elämää. Samoihin aikoihin särkyi Nadarin suhde nuorempaan veljeensä, joka veljensä avustuksella oli ryhtynyt valokuvaaja-muotokuvaajaksi. Pikkuveli halusi käyttää samaa nimeä kuin Nadar.
Nadar halusi jo 1850-luvulla, että vastaisuudessa valokuvausvälineistöä voitaisiin kuljettaa mukana matkoille lähdettäessä. Hän oli ensimmäinen, joka kokeili kuvaamista kuumailmapallosta, ja näin hänestä tuli ilmavalokuvauksen uranuurtaja. Vuoteen 1869 mennessä ateljeen tilat olivat käyneet pieniksi, joten Nadar muutti Sait-Lazare-kadun studiosta Boulevard des Capucines -kadun tiloihin. Uusissa tiloissa hän aloitti kokeilut keinovalossa kuvaamiseksi.
Nadarin kuvaamia aikalaisia

Charles Baudelaire, 1855
Sarah Bernhardt, 1864
Gustave Courbet
Eugène Delacroix
Gustave Doré, 1859
Alexandre Dumas vanhempi
Théophile Gautier, 1856
Léon Gambetta, 1870
Franz Liszt
Stéphane Mallarmé, 1896
Jules Verne, 1908.
Émile Zola
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brocard, Laurent: Vintage Photo Gallery Past to Present – Photographs by Nadar. Viitattu 24.1.2021. (englanniksi)
Traumat, Zed van: Nadar, Zedvan van Traumat’n laulu (mp3) Zedvan.com. Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 24.1.2021. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Scientific illustrators  FID  KulturNav  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
George Sand.
Nadarin ateljee osoitteessa 35 boulevard des Capucines vuonna 1860.
Iso vaalee

| Iso vaalee |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Veikko Kerttula
Käsikirjoittaja:  Veikko Kerttula
Perustuu:  Veijo Meren romaaniin Jääkiekkoilijan kesä (1980)
Tuottaja:  Jorma K. Virtanen Tapio Suominen
Säveltäjä:  Heikki Valpola
Kuvaaja:  Pekka Aine
Leikkaaja:  Marjatta Niiranen
Lavastaja:  Asko Apajalahti
Pääosat:  Kirsti Otsamo Kimmo Tuppurainen Risto Salmi Kaarina Perola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Sateenkaarifilmi Oy
Ensi-ilta:  21. tammikuuta 1983
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 933 260 mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iso vaalee on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1983.
Elokuva perustuu Veijo Meren romaaniin Jääkiekkoilijan kesä (1980) ja noudattaa varsin tarkkaan alkuperäistekstiä. Elokuva sijoittuu 1950-luvun Hämeenlinnaan, aiheena on kolmikymppisen ”Ison vaaleen” eli Salme Isolan sielunelämä ja hänen suhteensa nuoreen jääkiekkoilijaan Illuun.
Juoni

"...sillä on kesäloma, sillä on sandaalit ja hame." Miehet puhuvat Isosta vaaleesta eli Salme Isolasta ravintolan terassilla. Tuo kiehtova kaunotar hulmuavine hiuksineen on lumonnut varuskuntakaupungin uroot, mukaan luettuna nuoren jääkiekkoilijan, Illun. Hän ei tosin tuo itseään erityisemmin tykö Salmelle, kun tämä saapuu terassille kapteeni Kurjenmatkan seurassa. Terassille pyrkii myös 32-vuotias Unto eli Uti, Salmen ikätoveri ja entinen miesystävä. Kurjenmatka taasen yrittää epätoivoisesti valloittaa Salmen, päästä blondin suosioon. Ollaan 1950-luvun puolenvälin Suomessa, suursodasta on kulunut kymmenisen vuotta ja kaikilla on omat sotakokemuksensa tuoreessa muistissa. Uti kertoo tietävänsä totuuden Portinhoikan taistelusta. Seuraa Utin ja Kurjenmatkan välistä suukopua. Pian Salme on Utin kanssa kahden, Illu on jäänyt istumaan naapuripöytään yksin ja Salme pyytää häntä liittymään seuraan.
Illan tullen Illu palaa kotiinsa, joka on parakki hänen isänsä johtamalla suotyömaalla. Paikalla on vain keittäjätär, jonka kanssa Illu päätyy sänkyyn. Yöllä Uti tapetaan. Kurjenmatka puolestaan mouruaa Salmen perään. Aamulla Illun isä ilmoittaa jättävänsä taloudellisesti kannattamattoman suotyömaan ja lähtevänsä Urjalaan. Illu taasen on lähdössä "Salmisen leirille" Salmen kanssa. Isolla vaaleella on Volkswagen Kupla, jolla hän ja Illu käyvät hautausmaalla ja kirkossa. Siellä Salme hetken aikaa näkee Illun Utin hahmossa. He poikkeavat myös Salmen edesmenneen isotädin autiotalossa, jossa Salme alkaa muistella lapsuuttaan. Peuhatessaan kedolla Illu ja Salme päättävät mennä kihloihin; avioliitosta Salme ei kuitenkaan ole järin kiinnostunut. Matka jatkuu suomökille ja sieltä edelleen Aulangolle. Kerros kerrokselta Salme avaa menneisyyttään Illulle.
Uti haudataan vaatimattomin menoin. Paikalla ovat vainajan äiti ja sisko sekä parhaat ystävät. Kapteeni Kurjenmatka pitää pienen muistopuheen haudan reunalla. Hautajaisten jälkeen Salme ja Illu menevät Salmen asuntoon, jossa he ensi kertaa rakastelevat. Aktin aikana Salme puhuu puhelimessa Kurjenmatkan kanssa. Hän sopii lähtevänsä tämän kanssa Aulangolle syömään, mistä Illu raivostuu. Suoritettuaan aktin hän paiskaa kihlasormuksensa lattialle ja häipyy Salmen asunnosta ovet paukkuen. Suoparakiltaan Illu soittaa Salmelle Aulankoon, hän pyytää tätä ottamaan kihlasormuksensa sormesta ja jättämään sen puhelinkoneen päälle. Hetken kuluttua Illu soittaa ravintolan henkilökunnalle ja pyytää heitä hakemaan sormuksen talteen. Aamulla Salmella on hillitön krapula. Hän pyytää Illua tulemaan luokseen: nuorimies lähtee hevoskärryllä Salmen luo.