stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
...Ready for It?
Aiheesta muualla

...Ready for It? -kappaleen musiikkivideo
| n k Taylor Swift |
| --- | --- |
 Diskografia  Palkinnot 
Studioalbumit:  Taylor Swift  Fearless  Speak Now  Red  1989  Reputation  Lover  Folklore  Evermore  Midnights  The Tortured Poets Department 
Uudelleen levytetyt albumit:  Fearless (Taylor’s Version)  Red (Taylor’s Version)  Speak Now (Taylor’s Version)  1989 (Taylor’s Version) 
Livealbumit:  Speak Now World Tour – Live  Lover (Live from Paris)  Folklore: The Long Pond Studio Sessions 
EP:t:  The Taylor Swift Holiday Collection  Beautiful Eyes 
Kappaleet:  Luettelo kappaleista  ”The 1”  ”22”  ”All Too Well”  ”Anti-Hero”  ”Back to December”  ”Bad Blood”  ”Begin Again”  ”Bejeweled”  ”Betty”  ”Blank Space”  ”Cardigan”  ”Carolina”  ”Change”  ”Christmas Tree Farm”  ”Coney Island”  ”Cruel Summer”  ”Delicate”  ”End Game”  ”Everything Has Changed”  ”Exile”  ”Eyes Open”  ”Fearless”  ”Fifteen”  ”Fortnight”  ”Getaway Car”  ”I Bet You Think About Me”  ”I Can Do It with a Broken Heart”  ”I Can See You”  ”I Don’t Wanna Live Forever”  ”I Knew You Were Trouble”  ”Is It Over Now?”  ”Karma”  ”The Lakes”  ”The Last Time”  ”Lavender Haze”  ”Look What You Made Me Do”  ”Love Story”  ”Lover”  ”The Man”  ”Me!”  ”Mean”  ”Message in a Bottle”  ”Mine”  ”New Romantics”  ”New Year’s Day”  ”No Body, No Crime”  ”Our Song”  ”Ours”  ”Out of the Woods”  ”Picture to Burn”  ”...Ready for It?”  ”Red”  ”Ronan”  ”Safe & Sound”  ”Shake It Off”  ”Should’ve Said No”  ”"Slut!"”  ”Sparks Fly”  ”The Story of Us”  ”Style”  ”Teardrops on My Guitar”  ”Tim McGraw”  ”Today Was a Fairytale”  ”We Are Never Ever Getting Back Together”  ”White Horse”  ”Wildest Dreams”  ”Willow”  ”You Belong with Me”  ”You Need to Calm Down” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”Highway Don’t Care”  ”The Joker and the Queen”  ”Renegade” 
Kappaleet muille artisteille:  ”This Is What You Came For” 
Videojulkaisut:  Speak Now World Tour – Live  City of Lover  Folklore: The Long Pond Studio Sessions  Taylor Swift: The Eras Tour 
Kiertueet ja konsertit:  Luettelo kiertueista  Fearless Tour  Speak Now World Tour  The Red Tour  The 1989 World Tour  Reputation Stadium Tour  The Eras Tour  City of Lover
Kaitalampi (Sysmä, läntinen)

| Kaitalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°36′34″N, 25°48′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Kiimasjärveen 
Järvinumero:  14.833.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,9 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,861 km  
Pinta-ala:  1,995 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaitalampi 
Kaitalampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Taipaleen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,9 metriä mpy.
Keski-Saukkolampi

| Keski-Saukkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Luhanka
Koordinaatit:  61°44′45″N, 25°48′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Vääräjärveen 
Järvinumero:  14.833.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,648 km  
Pinta-ala:  2,064 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeski-Saukkolampi 
Keski-Saukkolampi tai Keski Saukkolampi on Keski-Suomessa Luhangalla  Vuorenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142 metriä mpy.
Kiimasjärvi (Sysmä)

| Kiimasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°38′00″N, 25°47′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  14.833.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,3 m  
Pituus:  1,9 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  11,89 km  
Pinta-ala:  1,02112 km²   
Saaria:  15 
 fiKiimasjärvi 
Kiimasjärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Taipaleen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 102 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 15 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 11,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,3 metriä mpy.
Tuusulan Rantatie

Rantatien pohjoispää
Opastaulu Rantatien eteläpäässä
Rantatie (myös Tuusulanjärven rantatie tai Tuusulan Rantatie) on noin neljä kilometriä pitkä museotie Tuusulassa. Se on aikoinaan ollut osa Helsingistä Heinolaan johtaneesta päätiestä, mutta parhaiten se tunnetaan tien varteen 1900-luvun alussa muodostuneesta Tuusulanjärven taiteilijayhteisöstä.  Rantatie kulkee Tuusulan­järven itä­rannan suuntaisesti noin 100–200 metrin päässä rannasta ja johtaa Tuusulan kirkonkylästä lähelle Järvenpään rajaa. Se liittyy molemmissa päissään Järven­pään­tiehen (seututiehen 145), joka myös kulkee järven suuntaisena, mutta hieman kauempana sen rannasta.
Historiallisen tieverkon osana

Nykyisen Rantatien paikalla on todennäköisesti ollut paikallinen tie jo ennen vuotta 1643, jolloin Tuusulan kirkko rakennettiin. Vuonna 1680 sen paikalle päätettiin Helsingin porvarien pyynnöstä rakentaa Hyrylästä Mäntsälään johtanut maantie, joka yhdisti toisiinsa vanhemmat, Helsingistä (alun perin Helsingin pitäjän kirkonkylästä) Hyrylän kautta Hämeenlinnaan sekä Porvoosta Mäntsälän kautta Hollolaan johtaneet tiet. Tämä tie, joka tunnettiin myös Ohkolan maantienä,  muodosti entistä suoremman liikenneyhteyden Helsingin ja Itä-Hämeen välille. Vanhin säilynyt kartta, johon tie on merkitty valmiina, on vuodelta 1693.
Kun Suomen tienumerointijärjestelmä vuonna 1938 otettiin käyttöön, Rantatiestä tuli osa valta­tietä 5, joka johti Helsingistä Lahden, Mikkelin, Kuopion ja Kuusamon kautta Kemi­järvelle. Jo samoihin aikoihin alettiin Hyrylän ja Järvenpään välille kuitenkin suunnitella uutta, suorempaa tietä. Uusi tie, hieman idempänä kulkeva Järvenpääntie, rakennettiinkin 1950-luvun lopulla ja valmistui vuonna 1959.. Samoihin aikoihin rakennettiin myös Keravan ja Järvenpään itä­puolitse kulkeva Lahdentie, jota pitkin valta­tie 5 siirrettiin kulkemaan. Täten Rantatie jäi sivutieksi, jolla nykyisin on paikallistienä tie­numero 11609, mutta tätä numeroa ei tien varrella ole merkitty opasteisiin.
Rantatie oli soratie vuosiin 1978–1979 saakka, jolloin se asfaltoitiin. Museo­tieksi Ranta­tie julistettiin vuonna 1982.
Rantatien jatkeeksi käsitetään nykyisin usein Kirkkotie, joka johtaa Tuusulan kirkonkylästä Tuusulanjoen ylittävälle Kosken­sillalle ja jonka varrella Tuusulan kirkko sijaitsee. Kirkkotiekin on ollut olemassa jo 1700-luvulla, mutta pohjoisinta osaansa lukuun ottamatta se ei ole koskaan ollut osa vanhaa päätietä, joka Hyrylän ja kirkonkylän välillä Hyökkälän kautta nykyisen Mahla­mäen­tien kohdalla.
Tien varrella olevia kohteita > Taiteilijayhteisö

Rantatie tunnetaan parhaiten sen varsille 1900-luvun alussa muodostuneesta Tuusulanjärven taiteilijayhteisöstä. Jo ennen taiteilija­yhteisön muodostumista, vuonna 1872, Aleksis Kivi vietti tien varrella sijainneessa, hänen veljensä asuttamassa mökissä elämänsä viimeiset kuu­kaudet maalis­kuun alusta vuoden viimeisen päivän aamu­varhaiseen.
Rantatien taiteilijayhteisön perusti  Juhani Aho vuokratessaan keväällä 1897 nykyisestä Järvenpäästä Vårbackan talon. Rantatien varrella asuivat ja tekivät työtä muun muassa Pekka Halonen ja J. H. Erkko. Lisäksi sen läheisyydessä Järvenpään puolella, mutta alkujaan saman tien varrella, ovat asuneet Jean Sibelius, Eero Järnefelt ja Venny Soldan-Brofeldt.
Edellä mainittujen pysyvästi alueella asuneiden taiteilija­yhteisön jäsenten lisäksi Rantatien huviloissa asui ja vieraili lukuisa joukko kulttuuri­henkilöitä. Merkittävänä oleskelu­paikkana toimi muun muassa Syväranta, jonka 1900-luvun alku­vuosina omisti venäläinen nimineuvos K. K. Uschkoff. Hänen luonaan nähtiin usein venäläistä yläluokkaa sekä taiteilijoita, muun muassa kirjailija Maksim Gorki ja oopperalaulaja Fjodor Šaljapin. Myöhemmin huvila toimi suomalaisten sanomalehtimiesten lepokotina, jossa asustelivat muun muassa Eino Leino, Uuno Kailas, Olavi Paavolainen ja Einari Vuorela. Vuonna 1947 tulipalossa tuhoutumisen jälkeen uudelleen rakennetussa huvilassa toimii nykyisin Lottamuseo.
Syvärannan ja sen kanssa Rantatien vastakkaisella puolella sijaitsevan Onnelan historiat liittyvät läheisesti toisiinsa. 1920-luvulla Onnelassa pidettiin täysihoitolaa, jossa tulevaisuuttaan etsivien venäläisten emigranttien lisäksi asusti ja vieraili lukuisa joukko suomalaisia kulttuuri­henkilöitä. Nykyisin Onnela toimii Näkö­vammaisten Keskus­liiton loma- ja kurssikeskuksena.
Suomen lääketieteen isänä tunnetun arkkiatri Otto E. A. Hjeltin 1860-luvulla kesähuvilakseen rakennuttama ja 1881 talvi­asuttavaksi kunnostama Lepola sijaitsi Aholan ja Suvirannan välissä. Valtioneuvos E. N. Setälän omistukseen vuonna 1922 siirtyessään se sai nimen Toimela. Huvila tuhoutui tulipalossa kirjasto­siipeä lukuun ottamatta vuonna 1943.
Nykyisin Järvenpäässä sijaitsevat Ahola ja Ainola sekä Tuusulassa Rantatien varrella sijaitsevat Erkkola, Halosenniemi ja Syväranta ovat museoita. Rantatien etelä­päässä sijaitsee Krapin tila, joka toimii hotellina ja ravintolana.
Tien varrella olevia kohteita > Sotilaallisia kohteita

Rantatien varrella, Halosenniemen eteläpuolella on myös Puolustusvoimien käytössä oleva kasarmialue, joka tunnetaan Taistelukoulun alueena. Suojeluskuntajärjestö osti paikalla sijainneen vanhan huvilan vuonna 1921, minkä jälkeen siellä toimi Suojeluskuntain päällystökoulu vuoteen 1944 saakka. Myöhemmin Taistelukoulu toimi alueella vuosina 1949–1992, kunnes se muutettiin osaksi Maanpuolustuskorkeakoulua. Nykyään siellä toimii mm. Puolustusvoimien palvelukeskus, aiemmin Maanpuolustuskorkeakoulun Täydennyskoulutus- ja kehittämiskeskus, Etelä-Suomen sotilasläänin Itä-Uudenmaan aluetoimisto ja Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen Uudenmaan piiritoimisto.
Kirjallisuutta

Veijo Meri: Tuusulan Rantatie.  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06206-9
Petri Hiltunen: Tuusulan Rantatie Ruotsin vallan aikana.  Uudenmaan tie- ja vesirakennuspiiri, 1988.  ISBN 951-47-1431-8
Aiheesta muualla

Tuusulan Rantatie, aktiivinen kulttuurimaisema Tuusulan ja Järvenpään syleilyssä tuusulanrantatie.fi.
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:  Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:  Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:  Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:  Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:  Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:  Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:  Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:  Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:  Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:  Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:  Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:  Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:  Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:  Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:  Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:  Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:  Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
| --- | --- |
Huom!: Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tuusulanjärven rantatie (Q11898925)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: tie, Suomen museotie, katu
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Tuusula
koordinaatit: 60°26′03″N 25°03′27″E﻿ / ﻿60.434078°N 25.057622°E﻿ / 60.434078; 25.057622
Koilampi (Hartola)

| Koilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°41′42″N, 25°47′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Laskujoki:  oja Siitimenjärveen 
Järvinumero:  14.833.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,2 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  0,723 km  
Pinta-ala:  2,64 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoilampi 
Koilampi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Hirvipohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Sääksjärven valuma-alueeseen (14.833) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120,2 metriä mpy.
Helmi Krohn

| Helmi Krohn |
| --- | --- |
 Kirjailija, suomentaja Helmi Krohn
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1871 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 18. lokakuuta 1967 (95 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä
Vanhemmat:  Emma ja Julius Krohn
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Helmi Anni Krohn (vuosina 1891–1913 Setälä; 31. lokakuuta 1871 Helsinki – 18. lokakuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, suomentaja, kirjallisuuskriitikko, päätoimittaja ja kustannustoimittaja.
Ura

Helmi Krohn oli laaja-alainen kirjoittamisen ammattilainen; hän aloitti uransa kääntämällä Burnettin teoksen Pikku Lordi ja hänen käännösuransa kasvoi useaan sataan niteeseen. Lisäksi hän oli toimittaja, päätoimittaja, kriitikko, lastenkirjailija, romaanikirjailija, esitelmöijä, elämäkertojen, tietoteosten ja matkakirjojen kirjoittaja. Krohn oli naimisissa kielitieteilijä E. N. Setälän kanssa vuosina 1891–1913, jona aikana käytti sukunimeä Setälä. Hänestä tuli suurperheen äiti, ja hänen neljästä lapsestaan kaksi (Salme Setälä ja Annikki Setälä) olivat muun ammatillisen toimensa ohella myös kirjailijoita, Vilho Setälä esperantisti ja valokuvaaja, Sirkka Setälä sairaanhoitaja. Krohnin laaja ja monipuolinen kirjallinen työ jäi jossakin määrin hänen puolisonsa sekä hänen tunnetumpien sisarustensa professori Kaarle Krohnin ja kirjailija Aino Kallaksen varjoon. Helmi Krohn teki ajassaan poikkeuksellisen ratkaisun erotessaan puolisostaan 1911 ja elättäessään sen jälkeen itsensä ja tyttärensä kirjallisella työllään.
Krohn kirjoitti uransa alkuvaiheessa toimittajan ja kääntäjän työn ohessa romaaneja, kunnes kääntyi enemmän elämäkertakirjoittamisen puolelle 1910-luvun alussa. Esikoisromaaninsa hän kirjoitti salanimellä Anni Kurki, muut romaanit Helmi Setälän nimellä. 1910-luvun alusta teokset ovat Helmi Krohnin nimellä. Hän oli lastenkirjallisuuden pioneeri niin kääntäjänä, lastenlehtien toimittajana kuin kirjailijana.  Hän suomensi yli kolmisensataa teosta, joista osa on lasten- ja nuortenkirjallisuuden klassikkoja (esimerkiksi F. H. Burnettin Pikku lordi, Tuhannen ja yhden yön tarinoita, Grimmin veljesten Lasten ja kotisatuja, Hilma Pylkkänen esikoisteos Saimi Tervola sekä Kiplingin Intian viidakoista I–II). Osa Krohnin teoksista on julkaistu nimellä Helmi Setälä, osa nimimerkillä Anni Kurki.
Krohn toimi Valvoja-lehden toimittajana vuodesta 1897 1910-luvulle, lastenlehti Pääskysen päätoimittajana vuosina 1907–1934, Valvoja-lehden päätoimittajana vuosina 1909–1910 ja kulttuurilehti Otavan päätoimittajana vuosina 1912–1919.
Krohn sai Aleksis Kiven palkinnon vuonna 1924.
Helmi Krohnin elämäntyöstä merkittävä osa liittyi spritualismin edistämiseen. Usean vuosikymmenen henkisen etsinnän jälkeen hän löysi spiritualismin henkiseksi kodikseen 1929 Lontoosta ja teki sen jälkeen spiritualismia tunnetuksi Suomessa kääntämällä alan englanninkielistä kirjallisuutta ja luomalla kansainvälisiä yhteyksiä. Hän perusti Suomen Spiritualistisen seuran 1946 ja toimi meediona. Krohn halusi käyttää termiä spiritualismi eikä spiritismi, koska koki että se oli saanut Suomessa negatiivisen kaiun ja liittyi alhaisiin henkiyhteyksiin. Spiritualismi piti Krohnin käsityksen mukaan sisällään kanavoinnin, selvänäkemisen ja aineellistumisen. Helmi Krohn oli saanut vaikutteita maailmankatsomukseensa teosofiasta: hän uskoi, että Jeesus oli ihminen, joka oli käynyt hakemassa oppia idästä ja oli samalla tavalla täydellinen kuin esimerkiksi Buddha.
Teoksia > Kirjoittajana

Kansan hyväksi. Kustannusosakeyhtiö Otava 1902.
Surun lapsi. Otava 1905.
Mennyt päivä. Otava 1906.
Vanhan kartanon tarina. Otava 1907.
Kaksi ihmistä. Otava 1909.
Elämäkerrallisia kuvia nuorisolle 1–3. Otava 1910–1920.
Minna Canth: Ääriviivoja. Otava 1910.
Johannes Linnankoski: Ääriviivoja. Otava 1911.
Kun suuret olivat pieniä: Lapsuudenmuistoja suomalaisten taiteilijoiden ja kirjailijoiden elämästä. Otava 1911, laajennettu painos 1919, laajennettu painos 1949.
Isa Asp: Nuoren pohjalaisen runoilijaneidon elämäntarina. Otava 1912.
Juhani Aho: Ääriviivoja. Otava 1912.
Siipirikko: Ernst Ahlgren kirjailijana ja ihmisenä. Otava 1915.
Suomen suuria miehiä: Lukukirja kouluja varten. Otava 1915.
Emilie Bergbom: Elämä ja työ. Otava 1917.
Jenny Lind. WSOY 1917.
Naisia. Elämäkerrallisia kuvia. Otava 1918.
Lea Hedvid Charlotte Winterhjelm ihmisenä ja taiteilijana. Otava 1922.
Kulissien takaa: 20 suomalaisen näyttelijän lapsuus- ja nuoruusmuistoja. Otava 1924.
Jack London. Elämä. Otava 1925.
Suomalaisen oopperan ensimmäinen tähti. Emmy Achtén elämä ja työ. Otava 1927.
Englantia oppimassa: Matkamuistelmia Englannista. Otava 1931.
Meri matkustaa: Koulukertomus. Otava 1934.
Pikkupojista sotaherroiksi: Muistelmia Suomen vapaussodan sankarien lapsuudesta ja nuoruudesta. Otava 1935. — Kirjan digitoitu versio.[vanhentunut linkki]
Olipa kerran: Satuja lapsille. Otava 1937.
Kultainen sydän: Satuja lapsille. Otava 1938.
Yhdeksän yötä: Valveunia. WSOY 1939.
Isäni Julius Krohn ja hänen sukunsa. Otava 1942.
Eeva-Liisa: Entisen koulutytön päiväkirja. Otava 1943.
Toiveitten saari. 1943.
Satu-Maijan satukirja. Satuja lapsille. Otava 1943.
Ystäviäni kirjeittensä valossa. Otava 1945.
Järvien, vuorien ja sankarien maa: Kuvia Skotlannista. Otava 1946.
Joulupukin satukontti. Otava 1951.
Lapsesta elämä alkaa: Elämäkertoja nuorisolle. Otava 1957.
Valon kantajia: Neljäntoista etenevän meedion elämänvaiheet. Suomen Spiritualistinen Seura 1963.
Yhdeksän yötä valveunia. Suomen Spiritualistinen Seura 1977.
Mitä on Spiritualismi. Suomen Spiritualistinen Seura 1978.
Lasten satuaarteita.  (Valikoima Helmi Setälän toimitteista Tyttöjen joulukirja I (1918) ja Tyttöjen kirja II (1919))  Karisto, 1990.  ISBN 951-23-2913-1
Teoksia > Kanavoituja teoksia

Kaikille yhteinen: Sanomia henkimaailmasta Ispahanin sanelun mukaan. Kirjoittanut opetuslapsi. 1936.
Uusi usko: Sanomia henkimaailmasta II. Sanellut Homo. Kirjoittanut muistiin opetuslapsi. 1937.
Tie kirkkauteen: Spiritualismin seitsemän pykälää. Sanomia henkimaailmasta IV. Sanellut Homo. Kirjoittanut muistiin opetuslapsi. 1942.
Poikasi elää: Sanomia henkimaailmasta IV. Sanellut Homo. Kirjoittanut muistiin opetuslapsi. 1942.
Kaksi vaeltajaa: Sanomia henkimaailmasta VI. Ispahanin sanelun mukaan muistiinmerkinnyt opetuslapsi. 1947.
Syntisen tunnustus: Homon sanelun mukaan kirjoittanut opetuslapsi. Sanomia henkimaailmasta. Keski-Uusimaa Oy. (1975.
Kirjallisuutta

Hirvonen, Maija – Harmainen, Antti: ”Krohn, Helmi (1871–1967)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 455–457.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Hjelt, Marjut (toim.): Helmi: Helmi Krohnin kirjeitä läheisilleen 1884–1936.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 961)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISSN 0355-1768  ISBN 951-746-504-1
Leskelä-Kärki, Maarit: Kirjoittaen maailmassa. Krohnin sisaret ja kirjallinen elämä. SKS 2006
Hjelt, Marjut – Leskelä-Kärki, Maarit – Oksama-Valtonen, Hilkka: Helmi Krohnin ihmeellinen elämä kulttuurivaikuttajana ja spiritualismin edelläkävijänä.  Helsinki:  Into, 2021.  ISBN 978-952-351-666-3
Vares, Vesa: Helmi Krohn 1871–1913: Naisen velvollisuusetiikka ja yksilön ratkaisu.  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-624-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helmi Krohn Wikimedia Commonsissa
Kurjet-näytelmä, käsikirjoitus Hanna Suutela ja Tiina Puumalainen, ohjaus Tiina Puumalainen. Ensi-ilta Kansallisteatteri 14.2.2024. https://www.kansallisteatteri.fi/esitys/kurjet
Velvollisuuden varjosta oman tien kulkijaksi. Kirja-arvostelu.
Krohn, Helmi hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Helmi Krohn : Vähän Lontoon museoista, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 05.02.1928, nro 6, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
MLS-kausi 2016

| MLS 2016 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Ajankohta:  6. maaliskuuta – 23. lokakuuta
Ottelut:  20
Maalit:  63 (3,15 per ottelu)
Paras maalintekijä:  3 maalia:   Piatti (MON)
Suurin kotivoitto:  HOU 5–0 DAL 12. maaliskuuta
Suurin vierasvoitto:  NYRB 0–2 TOR 6. maaliskuuta
Yleisökeskiarvo:  23 903
  ← 2015 :  2017 → 
MLS-kausi 2016 oli Yhdysvaltain ja Kanadan jalkapallosarjan Major League Soccerin 21. kausi. Kauteen hallitsevana mestarina lähti Portland Timbers ja hallitsevana MLS Supporters’ Shield-voittajana kauteen lähti New York Red Bulls.
Televisiointi

Kaudella 2016 tullaan näyttämään 96 ottelua Yhdysvaltain kansallisessa televisiossa. Englanninkieliset lähetykset tulevat ESPN-, ESPN2-, Fox- ja Fox Sports 1-kanavilta. Tämä on ensimmäinen kausi kun MLS:ää lähettää Foxilta. Espanjankielisestä lähetyksestä vastaa UniMás. Englanninkielisiä lähetyksiä on 68 ja espanjankielisiä 28.
Kanadassa MLS:ää lähettävät TSN ja RDS, näyttäen pääasiassa liigan kanadalaisten joukkueiden otteluita. Iso-Britannissa MLS:ää näyttää Sky Sports, manner-Euroopassa Eurosport, Lähi-idässä ja Länsi-Afrikassa Abu Dhabi Media, Kiinassa Letv Sports, Aasian ja Tyynenmeren ympäristössä beIN Sports ja latinalaisessa Amerikassa sekä Afrikassa Fox Sports.