stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juankoski (kaupunginosa)

| Juankoski |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Suuralue:  Juankoski
Koordinaatit:  63.0640°N, 28.3271°E
Kaupunginosa nro:  70
Pinta-ala:  6,31 km² 
Väkiluku:  2 066 (31.12.2016)
Juankoski on Kuopion 70. kaupunginosa, joka on muodostettu vuoden 2017 kuntaliitoksen jälkeen aiemman Juankosken kaupungin keskustaajamasta. Juankosken kaupunginosa sijaitsee maanteitse 62 kilometriä Kuopion keskustasta koilliseen.
Tilastokeskuksen mukaan Juankosken kirkonseutu -nimisen taajaman pinta-ala oli 6,31 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2016 lopussa yhteensä 2 066 ihmistä. Kyseessä on Kuopion kolmanneksi suurin taajama Kuopion ja Nilsiän keskustaajamien jälkeen. On todettava, ettei Tilastokeskuksen taajaman maantieteellinen rajaus näy tilastoarvosta eikä välttämättä ole yhtenevä Kuopion Juankosken kaupunginosan rajojen kanssa. Kaikkiaan Juankosken väkiluku (aiemman kunnan alue) on vajaa 5 000.
Kuopion Juankosken kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Juankosken päiväkoti, Juantehtaan koulu (alakoulu), Juankosken koulu (yläkoulu), Juankosken lukio, Juankosken lähikirjasto, Juicen tori, Juankosken linja-autoasema, aiempi Juankosken rautatieasema, Juankosken terveysasema, Juankosken paloasema, Juankosken kirkko, Juankosken vanha kirkko, Juankosken tehtaan ja työväen museo Masuuni Brunou ja Savon Voiman Juankosken voimalaitos. Juankosken keskustaajamassa on myös monia kauppoja ja muita kaupallisia palveluja.
Juanma

| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Maa:  Espanja> Miesten beachfutis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tahiti 2013 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 2008 |  |  |
Juan Manuel Martin Lima (pelaajanimeltään Juanma; s. 6. kesäkuuta 1979) on espanjalainen beachfutispelaaja, joka edustaa Espanjan beachfutismaajoukkuetta ja FC Barcelonaa. Pelipaikaltaan Juanma on puolustaja.
MM-kilpailuista Juanma on saavuttanut hopeaa vuodelta 2013 Tahitilta ja pronssia vuodelta 2008 Marseillesta. Hän on osallistunut MM-kilpailuihin kuudesti, ensimmäisen kerran vuonna 2005. Vuonna 2014 Juanma valittiin Euro Beach Soccer Cupin parhaaksi pelaajaksi Espanjan voittaessa turnauksen[lähde? ].
Seuratasolla Juanma on voittanut Espanjan mestaruuden FC Barcelonan kanssa viidesti peräkkäin vuosina 2010-2014.
Juha Vahe

Juha Vahe (s. 1957 Rauma) on Turussa asuva tietokirjailija, jonka tuotanto kattaa laajalti suomalaista talous-, paikallis- ja sotahistoriaa. Monet hänen historiaa käsittelevät teoksensa keskittyvät Lounais-Suomen yhteiskunnalliseen kehitykseen. Vaheen tapa kuvata todellisuutta ympäristön ja siinä toimivien ihmisten tekojen kautta on omiaan esimerkiksi sotahistoriallisissa kuvauksissa, jota edustaa esim. ”Kenraali Paavo Talvela sodan ja rauhan tehtävissä”.
Tuotanto
Rauma-Repola Oy:n Rauman tehtaat, 1987
Turun Seudun Kodinpuolustus - Åbo Nejdens Hemvärn -säätiö 1940-90, 1990
Ensimmäinen suurfuusio, Rauma-Repolan muodostaminen, Rauma-Repola 1991
Maskun historia II, 1991
Hollming-yhtymän historia, 1992
Kenraali Paavo Talvela sodan ja rauhan tehtävissä, WSOY 1994
(Turun) Rettigin tontin ihmisiä Ruotsin suurvaltakaudella, 1995
Turun alueen teknistä historiaa 1947-97, Turun Teknillinen Seura 1997
Viljo Lundelinin kirjan Laivanrakentajana vuosina 1945-1988 toimittajana ja stilisoijana, 1998
Vuosisata turkulaista makeisteollisuutta, Leaf 2000
Suomen Salpa Miehikkälässä 1940-1944, 2001
Sata vuotta takana - tulevaisuus edessä. Turun Liikemiesyhdistyksen historia, 2005
Omalla rahalla, Suomen Talousjulkaisut Oy 2011 (yhdessä Jarkko Peltomäen kanssa)
Artikkeleita Kansallibiografian Suomen Talouselämän vaikuttajat -hankkeessa 2008–13
Sotataidon mestareita. Teollistuvan yhteiskunnan sotahistoriaa 1700-luvulta nykypäiviin, Klaava Media 2016
Kiestingistä Viipuriin 1941 – 1944. Isäni Jouko Vaheen sotatie, BoD 2018
Tehtävät
Editor in chief, Piksu 2009–2010
Toimittaja, Satakunnan Kansa 1977
Opettaja, Turun yliopisto 1984–1987
Opettaja, Euran lukio 1982–1983
Aiheesta muualla

Linkedin:  Juha Vahe (Arkistoitu – Internet Archive)
Arsnet
Jussi Aamuvuori

Jussi Aamuvuori (12. kesäkuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009 Keski-Savon Paterin joukkueessa, Lentopallon SM-liigassa.  Suomenmestaruuden Aamuvuori on voittanut kertaalleen Perungan Poikien väreissä kaudella 2002-2003.
Ura

Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Aamuvuori pelasi kaudella 1996, Kuopion KuPS-Volleyn väreissä. Tuolloin 16-vuotiaan Aamuvuoren kausi päättyi finaalisarjaan, jossa KuPS-Volleyn hävisi Raision Loimulle. Pelattuaan vuoden KuPS-Volleyssa, Aamuvuori lähti pelaamaan Lentopallon 1-sarjaan Tornion Lentikseen, sekä samalla opiskelemaan lentopallolukioon. Kaudella 1998-1999 Aamuvuori palasi KuPS-Volleyn joukkueeseen ja voitti SM-hopeaa sekä Suomen cupin.
Perungan Poikien noustua SM-liigaan Aamuvuori alkoi pelata Rovaniemellä, jossa voitti joukkueen kanssa kaudella 2002 hopeaa ja kaudella 2003 suomenmestaruuden. Perungan Poikien jälkeen Aamuvuori lähti Mutalan Rientoon pelaamaan, ja nosti joukkueen 1-sarjasta SM-liigaan. Lopulta Aamuvuori jatkoi Joensuussa nousun jälkeen, ja varmisti joukkueen kanssa sarjapaikan säilyttämisen suoraan ilman karsintoja. Tämän jälkeen hän siirtyi Pielaveden Sampoon vuodeksi, josta hän siirtyi Hollantiin seuraavaksi kaudeksi. Loppukaudesta hän pelasi muutaman ottelun Ranskan pääsarjassa, kun Avingon suomalaisvahvistus Tuomas Tihinen loukkaantui, ja joukkue tarvitsi uutta yleispelaajaa. Kauden jälkeen hän palasi Suomeen, Pielaveden Sampoon.
Pielaveden Sampossa Aamuvuori voitti kauden 2008 aikana SM-hopeaa sekä Suomen Cupin mestaruuden. Lisäksi joukkue raivasi tiensä kahdeksan parhaan joukkoon Euroopan Cupissa. Seuraavalla kaudella Aamuvuori edustu Keski-Savon Pateria.
Muuta

Aamuvuori on edellisen kerran edustanut Sampoa 2005–2006 kaudella. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Hollannin pääsarjaa Groningenin joukkueessa, sekä loppukaudesta hän kävi pelaamassa muutaman pelin Ranskan pääsarjassa, Avignonin joukkueessa. Aamuvuori korvasi Avignonin joukkueessa loukkaantuneen Tuomas Tihisen.
Saavutukset

SM-kultaa 2003
SM-hopeaa 1997, 1999, 2002
Suomen cupin voitto 1998, 2007
Suomen cupin hopeaa 2003
1-sarjan voitto 2004
30 nuorten A-maaottelua
Joukkueet

1996−1999 KuPS-Volley
1999−2001 Tornion Lentis
2001−2002 Perungan Pojat
2002−2003 Perungan Pojat
2003−2004 Mutalan Riento
2004−2005 Mutalan Riento
2005−2006 Pielaveden Sampo
2006−2007 Groningen, Hollanti
2007−2008 Pielaveden Sampo
2008–2009 Keski-Savon Pateri
Jorkka ja Palle

Jorkka ja Palle oli Reino Palmrothin ja Georg Malmsténin muodostama esittäjäpari. Ennen sotia duo esitti iskelmäkappaleita ja sittemmin sodan aikana mm. Mottimatit marssilla -nimisiä suomalaisista propagandalauluista koottuja potpureita.
Aiheesta muualla

http://www.aanitearkisto.fi/firs2/nimike.php?Id=Jorkka+ja+palle%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.aanitearkisto.fi/firs2/kappale.php?Id=Mottimatit+marssilla%5Bvanhentunut+linkki%5D
Jörg Faerber

Jörg Faerber (18. kesäkuuta 1929 Stuttgart – 15. syyskuuta 2022 Willich, Nordrhein-Westfalen) oli saksalainen kapellimestari. Hän opiskeli Stuttgartissa ja aloitti uransa siellä johtamalla teatteriorkestereita. Vuonna 1960 hän perusti Württembergisches Kammerorchester Heilbronn -kokoonpanon, jossa hän toimi yli neljän vuosikymmenen ajan. Faerber oli tuottelias levyttäjä.
Aiheesta muualla

AllMusic.com: Jörg Faerber (englanniksi)
Jussi Aaltonen

| Jussi Aaltonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1965 (ikä 59)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  rock, suomirock
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Mustat Enkelit
Levy-yhtiöt:  MMA-Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Aaltonen (s. 15. huhtikuuta 1965) on tamperelainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Mustat Enkelit -yhtyeen laulusolistina.
Jussi Aaltonen on Popeda-yhtyeen Pate Mustajärven siskonpoika ja tuurannut Mustajärveä Popedan keikoilla. Jussi Aaltosen poika Valtteri Aaltonen on Rockwalli -nimisen bändin laulaja.
Diskografia > Singlet

Musta aurinko nousee (2008)
Ihana aamu (2008)
Tämä yö (2010)
Villi pohjola (2012)
Kohti parempaa päivää (2014)
Ollako vai eikö olla (2014)
Uudelleen (2015)
Suomi 100-v (2017)
Diskografia > Albumit

Guru (2007)
Voimakenttä (2008)
Rakkauden kaava (2010)
Kuudestoista aamu (2012)
Diskografia > Singlet

Ilmakitaransoittaja (2005)
Ei aina voi voittaa / Nyt olen vapaa (2006)
Voimakenttä (2007)
Nyt aika on (2008)
Kaksi maailmaa / Onnen pohjasakkaa (2008)
Hän pukee sinut huntuun (2009)
Tuhansien rantojen maa (2010)
Kuudestoista aamu (2011)
Aiheesta muualla

Jussi Aaltosen esittely Mustat Enkelit-yhtyeen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
Jokiperän Järjestötalo

| Jokiperän Järjestötalo |
| --- | --- |
Osoite:  Laihia
Sijainti:  Laihia
Valmistumisvuosi:  1956
Omistaja:  Jokiperän Järjestötaloyhdistys
Runkorakenne:  rankarakenne
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jokiperän Järjestötalo oli vuonna 1956 valmistunut Laihian Jokiperän kylässä sijainnut rakennus.
Historiaa

Talo on myöhemmin palanut.
Rakennus

Rankarakenteinen ja laudoilla vuorattu rakennus rakennettiin talkoilla. Rakennuksessa oli juhlasali, näyttämö, ravintolatilat ja eteinen. Rakennuksessa oli aluksi huopakatto, mutta sen tilalle tehtiin peltikatto vuonna 1978. Pihassa oli erillinen käymälärakennus.
Toimintaa järjestötalolla

Järjestötalo oli omistajajärjestöjen käytössä, ja siellä järjestettiin kokouksia, elokuvanäytöksiä ja juhlia.
Joseph John Gerry

Joseph John Gerry
Joseph John Gerry (12. syyskuuta 1928 Millinocket – 2. heinäkuuta 2023 Manchester, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 2. heinäkuuta 1948, ja hän sai pappisvihkimyksensä 12. kesäkuuta 1954. Hänet nimitettiin Manchesterin hiippakunnan vihkipiispaksi ja Praecausan titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta; pääkonsekraattorina toimi Odore Joseph Gendron, jota avustivat Ernest John Primeau ja Robert Edward Mulvee.
Gerry sai 27. joulukuuta 1988 nimityksen Portlandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 21. helmikuuta 1989. Hän jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2004.
Juhani Nousuniemi

| Juhani Nousuniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  toimittaja
Juhani Nousuniemi (s. 1949) on Yleisradion saamelaisradion eläkkeellä oleva  aluepäällikkö.
Nousuniemi aloitti saamelaisradion avustajana 1970-luvulla. Hän oli vakituinen toimittaja vuosina 1978–1979 ja toimituksen esimies ja vastaava toimittaja 1980–1984. Nousuniemi nimitettiin aluepäälliköksi vuonna 1985.
Toimituksen esimiehenä Nousuniemi pyrki rakentamaan saamelaisradiota kattavammaksi niin alueellisesti kuin kielellisesti. Koltansaamenkielisiä ohjelmia lisättiin ja inarinsaameksi ohjelmia alettiin tehdä säännöllisemmin vuonna 1982.
Nousuniemi ohjasi yhteispohjoismaisena saamenkielisenä tuotantona toteutetun aboriginaaleista kertovan dokumentin Čáhppes Australia (Musta Australia) vuonna 1981.
Jukka Riikonen

Jukka Riikonen (s. 10. huhtikuuta 1947 Helsinki) on entinen Helsingin poliisipäällikkö.
Riikonen on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän on työskennellyt apulaisnimismiehenä ja nimismiehenä useilla paikkakunnilla, mm. kuusi vuotta Espoossa. Tämän jälkeen hän oli Etelä-Suomen läänin poliisijohtajana, kunnes hänet nimitettiin vuonna 2002 Helsingin poliisikomentajaksi. Hän on ollut myös sotilaslakimiehenä YK-joukoissa.
Riikonen on kuvaillut Helsingin poliisikomentajan tointa uransa vaativimmaksi mutta myös antoisimmaksi. Helsingin poliisin toimenkuvaan kuuluu muun muassa järjestyksenpito ja turvatoimista huolehtiminen valtiovierailujen aikana.
Stadin slangi -yhdistys nimitti Riikosen vuoden 2006 Stadin Kundiksi.
Valtakunnansyyttäjä nosti toukokuussa 2018 Riikosta vastaan syytteen virkavelvollisuuden rikkomisesta. Hänen epäillään laiminlyöneen velvollisuutensa valvoa Helsingin poliisin tietolähdetoimintaa vuosina 2009–2013.
Helsingin käräjäoikeus hylkästi syytteet syyskuussa 2019.  Helsingin hovioikeus antoi tuomionsa maaliskuussa 2021. Riikonen tuomittiin virkarikoksesta sakkoihin.
Joseph Joubert

Joseph Joubert
Joseph Joubert (7. huhtikuuta 1754 Montignac – 4. huhtikuuta 1824 Pariisi) oli ranskalainen moralisti ja esseisti, joka tunnetaan nykyään laajalti hänen kuolemansa jälkeen julkaistusta teoksesta Pensées.
Jouko Laivuori

Jouko Laivuori (s. 1959) on suomalainen pianisti, joka toimii Radion sinfoniaorkesterin kosketinsoittajana. Hän on Suomen ainoa virassa toimiva orkesteripianisti. Laivuori on myös Avanti!-kamariorkesterin perustajajäsen.
Laivuori aloitti pianonsoiton Tampereella ja suoritti Sibelius-Akatemian pianodiplomin vuonna 1984 ja cembalodiplomin vuonna 2016. Helsingin Sanomien Olavi Kauko arvosteli Laivuoren ensikonsertin joulukuussa 1985 hyvin myönteisesti ja kirjoitti tämän olevan ”syntynyt pianistiksi”, erityisesti uuden musiikin taitavaksi ja persoonalliseksi tulkiksi.
Uransa alussa Jouko Laivuori toimi Suomen Kansallisbaletin oopperaorkesterin pianistina 1985–1987. Lisäksi hän on toiminut Sibelius-Akatemian tuntisäestäjänä. RSO:n kosketinsoittajana hän on ollut vuodesta 1989.
Laivuori on kantaesittänyt muun muassa Eero Hämeenniemen ja Magnus Lindbergin sooloteoksia sekä Kirmo Lintisen pianokonserton.
Jouko Laivuori on levyttänyt Paavo Heinisen sooloteoksia (Finlandia Records 1991) ja taidemusiikkia myös muun muassa Avantin kanssa. Sellisti Eeva Rysän kanssa hän on levyttänyt Leevi Madetojan, Francis Poulencin, Henri Dutilleux’n ja Magnus Lindbergin teoksia (Alba Records 1998).
Laivuori on ollut mukana myös noin 60:llä hengellisen ja kevyen musiikin äänilevyllä studiomuusikkona, laulajana, sovittajana ja tuottajana. 1980-luvun alussa Laivuori soitti sähköurkuja ja syntetisaattoria Heikki Silvennoisen Frendz-yhtyeen albumeilla A New Kind of Day (1981) ja Final Awakening (1982)..
Aiheesta muualla

Jouko Laivuori Elonetissä.
Joseph Juran

Joseph Moses Juran.
Joseph Moses Juran (24. joulukuuta 1904 – 28. helmikuuta 2008) oli tuotantotalousvaikuttaja, joka kuuluu 1900-luvun laatujohtamisen keskeisiin nimiin. Hän syntyi Brăilassa, Romaniassa juutalaiseen perheeseen, mutta asui vuodesta 1912 Yhdysvalloissa.
Juran valmistui Minnesotan yliopistosta. Hänen veljensä oli tunnettu elokuvaohjaaja Nathan Juran, joka kuoli 95 vuoden ikäisenä 23. lokakuuta 2002.
Vilfredo Pareton elämäntyöhön perehdyttyään Juran kehitti Pareton periaatteen.
Juran Institute perustettiin vuonna 1979. Juran julkaisi Japanissa ja Yhdysvalloissa lukuisia kirjoja, joista eräs on omaelämäkerta Architect of Quality (2003). Ohjaajaveljensä tavoin hän oli erittäin pitkäikäinen; hän menehtyi 103-vuotiaana kärsittyään aivoverenkiertohäiriön.
Jouko Kukkonen

Jouko Kukkonen (8. elokuuta 1920 Suonenjoki – 10. maaliskuuta 1964 Piippola) oli suomalainen sanoittaja. Hän toimi Kajaanissa Kainuun Sanomien toimittajana ja toimitussihteerinä. Sen jälkeen hän teki kartoittajan ja sähköasentajan töitä. Jouko Kukkonen kuoli keuhkosyöpään.
Kukkosen tunnetuimpia sanoituksia ovat Kesäinen muisto, Pihapihlaja ja Yö pustalla. Thekstejä syntyi runsaasti rintamalla mutta myös sodan päätyttyä. Hän käytti myös nimimerkkiä J. Kukkonen.
Aiheesta muualla

Jouko Kukkosen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jari Matinolli

Jari Matinolli (s. 8. kesäkuuta 1965) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen moukarinheittäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Tyrnävän Tempaus ja hänen valmentajanaan toimi Antti Matinolli. Kalevan kisoista Matinolli saavutti moukarinheiton pronssia vuonna 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen.
Juan Carlos I

| Juan Carlos I |
| --- | --- |
 
Espanjan kuningas
Valtakausi:  22. marraskuuta 1975 – 19. kesäkuuta 2014
Kruunajaiset:  27. marraskuuta 1975
Edeltäjä:  Alfonso XIII (kuningas) Francisco Franco (caudillo)
Seuraaja:  Felipe VI

Syntynyt:  Juan de Borbón 5. tammikuuta 1938 (ikä 86) Rooma, Italia
Puoliso:  Kreikan ja Tanskan prinsessa Sofía
Lapset:  Elena Cristina Felipe VI
Koko nimi:  Juan Carlos Alfonso Victor María de Borbón y Borbón-Dos Sicilias
Suku:  Bourbon
Isä:  Juan de Borbón
Äiti:  María de las Mercedes
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Juan Carlos I (koko nimeltään Juan Carlos Alfonso Víctor María de Borbón y Borbón-Dos Sicilias, s. 5. tammikuuta 1938 Rooma, Italia) on Espanjan entinen kuningas. Hänen isoisänsä Alfonso XIII oli Espanjan kuningas ennen vuonna 1931 syntynyttä toista tasavaltaa. Tasavalta koki loppunsa Espanjan sisällissodan myötä ja sitä seurasi Francisco Francon diktatuuri, joka jatkui Francon kuolemaan 20. marraskuuta 1975 asti. Juan Carlos kruunattiin Espanjan kuninkaaksi 22. marraskuuta 1975, minkä myötä Espanjasta tuli jälleen perustuslaillinen monarkia. Juan Carlos kuuluu Bourbon-sukuun.
Vuoden 2014 kesäkuussa Juan Carlos ilmoitti aikovansa luopua kruunusta poikansa Felipen hyväksi. Kruunusta luopuminen edellytti maan perustuslain muuttamista ja vallanvaihdos toteutui vuorokauden päättyessä 18. kesäkuuta 2014. Elokuussa 2020 Juan Carlos ilmoitti poistuvansa maasta jälleen, nyt ”palvellakseen parhaiten Espanjan kansaa ja sen instituutioita”. Lähdön takana epäillään olevan valtavan lahjussumman vastaanottaminen saudiarabialaisen luotijunahankkeen yhteydessä. Hän asuu omaehtoisessa maanpaossa Arabiemiraateissa.
Lapsuus ja nuoruus

Juan Carlos syntyi Roomassa, jossa hänen vanhempansa, Juan de Borbón ja María de las Mercedes, elivät maanpaossa. Hänen isänsä oli Espanjan edellisen kuninkaan, vuonna 1931 vallasta luopuneen Alfonso XIII:n poika ja hänen äitinsä oli Molempain Sisiliain kuningas Ferdinand II:n lapsenlapsenlapsi. Hänellä on kolme sisarusta, prinsessat Pilar ja Margarita ja edesmennyt prinssi Alfonso. Vuonna 1948 hän muutti Espanjaan, koska Francon vaatimuksena monarkian palauttamiselle oli, että Juan Carlos suorittaisi opintonsa hänen tarkkailunsa alaisena. Hän aloitti opintonsa San Sebastiánissa ja päätti ne vuonna 1954 Madridin San Isidro -instituutissa. Tämän jälkeen hän liittyi maavoimiin, ja suoritti upseerikoulutuksen Zaragozassa vuosina 1955–1957.
Vuonna 1956 Juan Carlosin nuorempi veli, prinssi Alfonso, kuoli ampumavälikohtauksen seurauksena perheen asunnolla Estorilissa, Portugalissa. Virallinen selitys oli asetta puhdistaessa tapahtunut tapaturma, mutta on epäselvää laukaisiko aseen Alfonso vai Juan Carlos.
Vuosina 1957–1958 Juan Carlos opiskeli Pontevedran merisotakoulussa ja vuosina 1958–1959 San Javierin ilmasotakoulussa. Vuonna 1961 hän valmistui Complutensen yliopistosta. Hän muutti asumaan La Zarzuelan palatsiin ja ryhtyi hoitamaan virallisia tehtäviä.
Francon seuraaja

Nimittämällä Juan Carlosin seuraajakseen vuonna 1969 Franco jätti huomioimatta tämän isän Juan de Borbónin perimisoikeuden. Franco leikki pitkään ajatuksella luovuttaa valtaistuin Juan Carlosin serkulle, Alfonso de Borbón Dampierrelle. Francon ollessa kykenemätön hoitamaan tehtäviään vuosina 1974 ja 1975 Juan Carlos toimi virkaatekevänä valtionpäämiehenä. Lähellä kuolemaansa, 30. lokakuuta 1975, Franco siirsi tehtävänsä lopullisesti Juan Carlosille. 22. marraskuuta Espanjan parlamentti nimitti Juan Carlosin Espanjan kuninkaaksi.
Monarkian palautuminen

Francon kuoleman jälkeen Juan Carlos suoritti nopeaan tahtiin useita demokraattisia uudistuksia. Tämä närkästytti joitain konservatiivisia tahoja, etenkin asevoimissa, jotka odottivat hänen jatkavan Francon autoritaarisella linjalla. Hän nimitti Adolfo Suárezin pääministeriksi (Presidente del Gobierno). 15. heinäkuuta 1977 järjestettiin ensimmäiset Francon ajan jälkeiset demokraattiset vaalit. Vuonna 1978 julistettiin uusi perustuslaki, joka tunnustaa Juan Carlosin kruunun lailliseksi perijäksi ja kuninkaaksi. Vallankaappausyritys 23. helmikuuta 1981, jossa uutta hallitusmuotoa vastustaneet aseistetut Guardia Civilin sotilaat Antonio Tejeron johdolla ottivat haltuunsa parlamenttirakennuksen, päättyi Juan Carlosin esiinnyttyä ennennäkemättömällä tavalla kansallisessa televisiolähetyksessä vaatien varauksetonta tukea laillisilla ja demokraattisilla vaaleilla valitulle hallitukselle. Jos tietyt tahot, varsinkin demokraattien ja vasemmistolaisten parissa, olivat tähän asti olleet epäileväisiä monarkian suhteen, kääntyivät he tapauksen johdosta sen kannattajiksi.
Vuonna 1977 Juan Carlosin isä Juan de Borbón luopui virallisesti vaatimuksestaan kruunuun. Juan Carlos kiitti vahvistamalla hänelle Barcelonan kreivin tittelin, jota hän oli 'epävirallisesti' käyttänyt ollessaan maanpaossa.
Rooli nykyaikaisessa espanjalaisessa politiikassa

Kuninkaalla on nykypäivänä vain vähän todellista vaikutusvaltaa Espanjan politiikassa, mutta häntä pidetään merkittävänä maan yhtenäisyyden symbolina. Perustuslain mukaan kuningas on koskematon syytteille hänen virallisiin tehtäviinsä liittyvissä asioissa. Juan Carlos piti vuosittain puheen kansalle jouluaattona. Hän oli Espanjan asevoimien ylipäällikkö, ja hänen syntymäpäivänsä on ollut sotilaallinen juhlapäivä.
Hänen kuninkaallinen korkeutensa Espanjan prinssi Juan Carlos ja Hänen kuninkaallinen korkeutensa Espanjan prinsessa Sofia vierailivat Suomessa 3.–6. kesäkuuta 1975.
Vuonna 1987 hänestä tuli ensimmäinen Espanjan kuningas, joka on vieraillut Espanjan entisessä siirtomaassa Puerto Ricossa.
Perhe- ja yksityiselämä

Juan Carlos solmi avioliiton Kreikan prinsessa Sofían kanssa Ateenassa 14. toukokuuta 1962. Heillä on kaksi tytärtä, prinsessat Elena (1963) ja Cristina (1965) sekä kuopuksena poika, kuningas Felipe VI (1968). Hänellä on ollut avioliiton aikana naissuhteita, joista yksi on Corinna zu Sayn-Wittgenstein (o.s. Larsen).
Juan Carlos puhuu espanjan lisäksi viittä kieltä: englantia, ranskaa, italiaa, portugalia ja katalaania. Vuonna 1972 hän otti osaa Münchenin kesäolympialaisten Louhi-luokan kilpailuun purjehduksessa, mutta ei yltänyt mitaleille. Juan Carlos on myös radioamatööri, hänen henkilökohtainen asematunnuksensa on EA0JC.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juan Carlos I Wikimedia Commonsissa
Juan Carlos Espanjan kuningasperheen sivustolla (espanjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Alfonso XIII | Espanjan kuningas 22. marraskuuta 1975 – 19. kesäkuuta 2014 | Seuraaja: Felipe VI |
Kaarle Suuren palkinnon saajat
| --- | --- |
1950–1975:  1950 Richard Coudenhove-Kalergi · 1951 Hendrik Brugmans · 1952 Alcide De Gasperi · 1953 Jean Monnet · 1954 Konrad Adenauer · 1956 Winston Churchill · 1957 Paul-Henri Spaak · 1958 Robert Schuman · 1959 George Marshall · 1960 Joseph Bech · 1961 Walter Hallstein · 1963 Edward Heath · 1964 Antonio Segni · 1966 Jens Otto Krag · 1967 Joseph Luns · 1969 Euroopan komissio · 1970 François Seydoux de Clausonne · 1972 Roy Jenkins · 1973 Salvador de Madariaga
1976–2000:  1976 Leo Tindemans · 1977 Walter Scheel · 1978 Konstantínos Karamanlís · 1979 Emilio Colombo · 1981 Simone Veil · 1982 kuningas Juan Carlos I · 1984 Karl Carstens · 1986 Luxemburgin kansa · 1987 Henry Kissinger · 1988 François Mitterrand, Helmut Kohl · 1989 Veli Roger (Taizé-yhteisö) · 1990 Gyula Horn · 1991 Václav Havel · 1992 Jacques Delors · 1993 Felipe González · 1994 Gro Harlem Brundtland · 1995 Franz Vranitzky · 1996 kuningatar Beatrix · 1997 Roman Herzog · 1998 Bronisław Geremek · 1999 Tony Blair · 2000 Bill Clinton
2001–:  2001 György Konrád · 2002 Euro-valuutta     · 2003 Valéry Giscard d’Estaing · 2004 Pat Cox, paavi Johannes Paavali II (erikoispalkinto) · 2005 Carlo Azeglio Ciampi · 2006 Jean-Claude Juncker · 2007 Javier Solana · 2008 Angela Merkel · 2009 Andrea Riccardi · 2010 Donald Tusk · 2011 Jean-Claude Trichet · 2012 Wolfgang Schäuble · 2013 Dalia Grybauskaitė · 2014 Herman Van Rompuy · 2015 Martin Schulz · 2016 paavi Franciscus · 2017 Timothy Garton Ash · 2018 Emmanuel Macron · 2019 António Guterres · 2020 Klaus Johannis · 2022 Svjatlana Tsih’anouskaja, Maryja Kalesnikava, Veronika Tsapkala · 2023 Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan kansa · 2024 Pinchas Goldschmidt ja Euroopan juutalaisyhteisöt