stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radhika Apte
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Kieli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Vaah! Life Ho Toh Aisi! | Anjali | Hindi |  |
| 2009 | Antaheen | Brinda | Bengali |  |
| 2009 | Samaantar | Rewa | Marathi |  |
| 2009 | Gho Mala Asla Hava | Savitri | Marathi |  |
| 2010 | The Waiting Room | Tina | Hindi |  |
| 2010 | Rakta Charitra I | Nandini | Hindi/telugu |  |
| 2010 | Rakta Charitra II | Nandini | Hindi/telugu |  |
| 2011 | I Am | Natasha | Hindi | Osassa Abhimanyu |
| 2011 | Shor in the City | Sapna | Hindi |  |
| 2012 | Dhoni | Nalini | Tamili/telugu |  |
| 2012 | Ha Bharat Maza |  | Marathi |  |
| 2012 | Tukaram | Aavli | Marathi |  |
| 2013 | Rupkatha Noy | Sananda | Bengali |  |
| 2013 | All in All Azhagu Raja | Meenakshi | Tamili |  |
| 2014 | Pendulum | Nandita | Bengali |  |
| 2014 | Legend | Jaidevin serkku | Telugu |  |
| 2014 | Postcard | Gulzar | Marathi |  |
| 2014 | Vetri Selvan | Sujatha | Tamili |  |
| 2014 | Lai Bhaari | Kavita | Marathi |  |
| 2015 | Badlapur | Kanchan (Koko) | Hindi |  |
| 2015 | Haram | Isha | Malajalam |  |
| 2015 | Hunterrr | Tripti Gokhale | Hindi |  |
| 2015 | Lion | Sarayu | Telugu |  |
| 2015 | Manjhi – The Mountain Man | Phaguniya | Hindi |  |
| 2015 | Kaun Kitne Paani Mein | Paro | Hindi |  |
| 2015 | The Bright Day | Rukmini | Hindi |  |
| 2015 | X: Past Is Present | Rija | Hindi | Osassa Biryani |
| 2016 | Parched | Lajjo | Hindi |  |
| 2016 | Phobia | Mehak Deo | Hindi |  |
| 2016 | Kabali | Kumudhavalli | Tamili |  |
| 2017 | Madly | Archana | Hindi | Osassa Clean Shaven |
| 2018 | Pad Man | Gayatri | Hindi |  |
| 2018 | Lust Stories | Kalindi | Hindi | Anurag Kashyapin osassa |
| 2018 | Andhadhun | Sofie | Hindi |  |
| 2018 | Baazaar | Priya Rai | Hindi |  |
| 2019 | Bombairiya | Meghna | Hindi |  |
| 2019 | Chithiram Pesuthadi 2 | Durga | Tamili |  |
| 2019 | The Wedding Guest | Samira | Englanti |  |
| 2019 | The Ashram | Gayatri | Englanti |  |
| 2019 | A Call to Spy | Noor Inayat Khan | Englanti |  |
| 2020 | Raat Akeli Hai | Radha | Hindi |  |
Televisio

| Vuosi | Ohjelma | Rooli | Kieli | Kanava |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Stories by Rabindranath Tagore | Binodini | Hindi | Epic Channel |
| 2018 | Sacred Games | Anjali Mathur | Hindi | Netflix |
| 2018 | Ghoul | Nida Rahim | Hindi/englanti | Netflix |
| 2021 | OK Computer | Laxmi Suri | Hindi | Disney+ Hotstar |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Radhika Apte Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Radhika Apte Allmoviessa (englanniksi)
Päivi Ikola

| Päivi Ikola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Ikaalinen
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Pökki
Seura:  
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
1983–1994:  Ikaalisten Tarmo
Päivi Ikola (o.s. Lähteenmäki, s. 23. huhtikuuta 1965 Ikaalinen) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti koko uransa ajan Ikaalisten Tarmoa ja voitti joukkueen riveissä neljä mestaruutta, yhden hopean ja kaksi pronssia.
Hän profiloitui uransa aikana eritoten etenijäksi, josta osoituksena 530 tuotua juoksua. Määrä riittää edelleen kaikkien aikojen tilastossa neljänteen sijaan. Kausilla 1990 ja 1991 Ikola voitti kauden etenijätilaston 88 ja 72 tuodulla juoksulla. Kausilla 1987, 1988, 1990 ja 1991 hän voitti myös kärkilyöntitilastot.
Ikola valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi kahdesti, vuosina 1985 ja 1991. Naisten pesispörssissä Ikola on 2080 pörssipisteellään viides (7.1.2017).
Saavutukset

12 Itä-Länsi-ottelua: 1983-1994
Vuoden pesäpalloilija (2): 1985, 1991
Superpesiksen etenijäkuningatar (2): 1990, 1991
Superpesiksen kärkilyöntikuningatar (4): 1987, 1988, 1990, 1991
Puttanjoki

| Puttanjoki |
| --- | --- |
 Puttanjoki kohdassa, jossa seututie 192 eli Kustavintie ylittää sen.
Alkulähde:  Vihtijärvi, Vehmaa
Laskupaikka:  Mynälahti, Vehmaa, Saaristomeri
Maat:  Suomi
Virtaama:  0,8 (arvio) m³/s
Valuma-alue:  95 km²
Puttanjoki (myös nimellä Puttaanjoki ja Puttanoja) on vähävetinen joki Vehmaalla. Joki saa alkunsa Vihtijärvestä ja laskee Saaristomereen Mynälahden länsiosaan. Puttanjoen valuma-alueen koko on 95 km² ja sen järvisyys on 1,3 %, metsäisyys 55 % ja peltojen osuus 36 %. Turvemaata ei valuma-alueeseen kuulu. Puttanjoen valuma-alueen tunnus on 82.056.
Vesistön tila

Puttanjoen vesi on käyttökelpoisuudeltaan välttävä. Joen vesi on ajoittain hyvin hapanta johtuen valumalueen happamista sulfidimaista. Vehmaan jätevedenpuhdistamon vedet lasketaan Puttanjokeen, mutta niiden osuus kokonaiskuormituksesta on kuitenkin vähäinen. Joen vedenlaadussa on ajoittain ollut hygieniaongelmia ja talvella typpipitoisuus on noussut ajoittain hyvin suureksi. Lietelannan levitys vaikuttanee joen tilaan merkittävästi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puttanjoki Wikimedia Commonsissa
Vesistö (pdf) Ympäristölupapäätös Vehmaan kunnan jätevedenpuhdistamon toiminnasta (LOS-2003-Y-1067-121).  9.12.2005. Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.1.2012.
Puttanjoen valuma-alue (82.056) Järviwiki. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.1.2012.
Ralf Parve

Ralf Parve (25. kesäkuuta 1919 Rakvere, Viro – 29. huhtikuuta 2011) oli virolainen prosaisti ja runoilija. Hän kirjoitti puolen tusinaa runokokoelmaa, lastenkirjoja ja näytelmiä. Häneltä ilmestyi myös artikkelikokoelmia, muistelmat ja yhdessä puolison Lilli Prometin kanssa kirjoitettuja matkakertomuksia.
Ensimmäiset epäkypsinä pidetyt runonsa Parve kirjoitti rintamasotilaana. Sodan jälkeen hänen runoutensa teemoja olivat kansainvälisyys, rauhantyö ja vallankumoustyön menneisyys. Hänen runonsa olivat kaavamaisen julistavia ja ajankohtaansa sidottuja. Hänen lastenrunoteoksensa saivat suosiota monina käännöksinä eri puolilla Neuvostoliittoa. Myöhemmässä tuotannossa ilmenee lyyrisiä pohdintoja, huumoria ja henkilökohtaisempia tuntoja ja ahdistusta.
Raz Hershko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Raz Hershko esittelee Tokion olympiamitalia. |  Raz Hershko esittelee Tokion olympiamitalia. |  Raz Hershko esittelee Tokion olympiamitalia. |  |
Maa:   Israel
Naisten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | yli 78 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | sekajoukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Taškent 2022 | sekajoukkue |  |
|  Pronssia | Doha 2023 | yli 78 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zagreb 2024 | yli 78 kg |  |
|  Hopeaa | Sofia 2022 | yli 78 kg |  |
|  Hopeaa | Montpellier 2023 | yli 78 kg |  |
Raz Hershko (hepr. ‏רז הרשקו‎; s. 19. kesäkuuta 1998) on israelilainen judon olympia-, MM- ja EM-mitalisti. Hän ottelee yli 78 kilogramman sarjassa.
Hershko saavutti vuonna 2015 yli 70 kg:n painoluokassa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja hopeaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen yli 78 kg:n sarjassa hopeaa 2017 ja pronssia 2018.
Hershko sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa jaetulle yhdeksännelle sijalle yli 78 kg:n sarjassa. Lisäksi hän kuului sekajoukkuekilpailussa pronssia saavuttaneeseen Israelin joukkueeseen. Hän saavutti EM-hopeaa yli 78-kiloisissa Sofiassa 2022. Saman vuoden Taškentin MM-kilpailuissa hän sijoittui yli 78 kg:n painoluokassa viidenneksi ja saavutti pronssia sekajoukkuekilpailussa. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2023 pronssia yli 78 kg:n sarjassa. Hän sai samassa sarjassa hopeaa Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023. Hän voitti yli 78-kiloisten Euroopan-mestaruduen Zagrebissa 2024. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti yli 78 kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa brasilialaiselle Beatriz Souzalle.
Hershko on voittanut Grand Slam -kilpailun Antalyassa ja Pariisissa 2021, Ulaanbaatarissa 2022 sekä Tel Avivissa ja Tbilisissä 2023 ja Grand Prix -kilpailun Zagrebissa 2022 sekä sijoittunut IJF Tourin kilpailuissa lisäksi kolme kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi. Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kuusi Israelin-mestaruutta.
Punsarin rukoushuone

| Punsarin rukoushuone |
| --- | --- |
 Punsarin rukoushuone joulukuussa 2023.
Sijainti:  Ytteressevägen 411, Ähtävä, Pedersöre
Koordinaatit:  
Seurakunta:  Punsar Bönehusförening r.f. (Laestadianernas Fridsföreningars Förbund)
Rakentamisvuosi:  1996
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Punsarin rukoushuone (ruots. Punsar bönehus) on Ähtävän kylässä Pedersöressä sijaitseva rukoushuone. Se edustaa ruotsinkielistä rauhansanalaislestadiolaisuutta, jonka kattojärjestö on Laestadianernas Fridsföreningars Förbund. Rukoushuoneen omistaa itsenäinen rukoushuoneyhdistys.
Historia

Lestadiolainen herätys saapui Ähtävälle 1870-luvun alussa. Liike sai vahvan aseman Yli-Ähtävällä. Kokouksia järjestettiin alkujaan kodeissa, mutta uskovien määrän kasvaessa tarve omalle rukoushuoneelle kasvoi. Ähtäväläiset ostivat ensimmäiseksi rukoushuoneeksi vuonna 1909 rakennetun hirsitalon. 1960-luvulla jäsenmäärä alkoi jälleen kasvaa, minkä vuoksi vanha rukoushuone kävi lopulta liian ahtaaksi. Uusi rukoushuone otettiin käyttöön vuonna 1996 ja siinä on 505 paikan sali.
Aiheesta muualla

Rukoushuoneen kotisivut
Rantakylä (Kontiolahti)

Rantakylä on kylä Kontiolahden pohjoisosassa, Juuan rajalla. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Höytiäisen rannalla. Valtatie 6 kulkee kylän itäpuolella. Rantakylä on Romppalan naapurikylä; kylien raja on häilyvä, ja niillä on paljon yhteistä toimintaa. Kylässä on paljon kesäasutusta.[lähde? ]
Rantakylän peruskoulun ala-aste lakkautettiin vuonna 2003. Koulutalo oli valmistunut 1958. Ensimmäinen kansakoulu Rantakylässä aloitti 1939.
Rafael Donner

Rudolf Rafael Donner (s. 1990) on suomalainen kirjailija. Donner on koulutukseltaan medianomi, ja hän on ohjannut lyhytelokuvia. Hän on julkaissut esseekirjan Ihminen on herkkä eläin (2017) ja yhdessä isänsä Jörn Donnerin kanssa keskustelukirjan Ennen kuin olet poissa (2018). Donnerin äiti on toimittaja Bitte Westerlund.
Rafael Donner on Donner Productions -yhtiön toimitusjohtaja. Hän asuu puolisonsa taidehistorioitsija Ninni Stenbergin kanssa Raaseporissa entisessä kyläkoulussa, jonka he ovat kunnostaneet asuin- ja työkäyttöön; kunnostustyötä seurataan televisiosarjassa Kaipuu maalle – kyläkoulusta koti (Längtan till landet).
Aiheesta muualla

Kaipuu maalle – kyläkoulusta koti. Yle Areena.
Rafael Cañizares

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kuuba> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Cali 1971 |  |  |
Rafael Cañizares Poey (s. 24. maaliskuuta 1950) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Cañizares voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon 1968 ja Montréalin 1976 kesäolympialaisissa sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kuuban joukkue – Kesäolympialaiset 1972
4 Domecq |
5 R. Herrera |
6 Roca |
7 Chappé |
8 Álvarez |
9 Cañizares |
10 Pérez |
11 Calderón |
12 T. Herrera |
13 Varona |
14 Urgellés |
15 Standard |
Valmentaja Ortega
Pinta-alavektori

Pyöreän, tasomaisen levyn pinta-alavektori 




S



{\textstyle \mathbf {S} }
Pinta-alavektori tai suunnattu pinta-ala on rajoitetulle tasopinnalle määriteltävä vektorisuure, jonka suunta on pintaa vastaan kohtisuorassa ja jonka suuruus on pinnan pinta-ala. Jos tasopinnan pinta-ala on 



A


{\textstyle A}

 ja sillä on yksikkönormaali (pintaa vastaan kohtisuora yksikkövektori) 






n
^





{\textstyle \mathbf {\hat {n}} }

, niin sen pinta-alavektori on
Suunnistuvan pinnan pinta-alavektori > Pintaelementtivektori

Jos  U\subset \mathbb {R} ^{2} on avoin joukko ja  {\mathcal {S}}\subset \mathbb {R} ^{3} on suunnistuva pinta, joka voidaan esittää parametrien 



u


{\textstyle u}

 ja 



v


{\textstyle v}

 avulla 




r

:
U
→


R


3


,
 

r

(
u
,
v
)


{\textstyle \mathbf {r} :U\to \mathbb {R} ^{3},~\mathbf {r} (u,v)}

, niin pinnalle 





S




{\textstyle {\mathcal {S}}}

 voidaan määritellä jokaisessa sen pisteessä differentiaalinen pintaelementtivektori
missä  






n
^



=




n
^




1




{\textstyle \mathbf {\hat {n}} =\mathbf {\hat {n}} _{1}}

 tai 






n
^



=




n
^




2




{\textstyle \mathbf {\hat {n}} =\mathbf {\hat {n}} _{2}}

 riippuen pinnan suunnistuksessa tehdystä valinnasta. 




d

S
=

|




∂

r



∂
u



×



∂

r



∂
v




|



d

u


d

v


{\textstyle \mathrm {d} S=\left|{\frac {\partial \mathbf {r} }{\partial u}}\times {\frac {\partial \mathbf {r} }{\partial v}}\right|\,\mathrm {d} u\,\mathrm {d} v}

 on pinnan differentiaalinen pinta-ala-alkio.
Mikäli pinta 





S




{\textstyle {\mathcal {S}}}

 voidaan esittää implisiittisesti funktion 



G
(
x
,
y
,
z
)
=
0


{\textstyle G(x,y,z)=0}

 kuvaajana, voidaan pintaelementtivektori kirjoittaa
\mathrm {d} \mathbf {S} =\pm {\frac {\nabla G(x,y,z)}{G_{3}(x,y,z)}}\,\mathrm {d} x\,\mathrm {d} y,
missä 




G

3




{\textstyle G_{3}}

 on vektorin 



∇
G


{\textstyle \nabla G}

 



z


{\textstyle z}

-komponentti. Ts. 




G

3


(
x
,
y
,
z
)
=
∇
G
(
x
,
y
,
z
)
⋅

k



{\textstyle G_{3}(x,y,z)=\nabla G(x,y,z)\cdot \mathbf {k} }

. Etumerkki 



±


{\textstyle \pm }

 valitaan siten, että pinnan 





S




{\textstyle {\mathcal {S}}}

 suunnistus on haluttu. Esimerkiksi jos 




G

3


>
0


{\textstyle G_{3}>0}

 ja pinnan positiivisen puolen halutaan olevan positiivisen 



z


{\textstyle z}

-akselin suuntaan, valitaan etumerkki 



+


{\textstyle +}

.
Mikäli pinta 





S




{\textstyle {\mathcal {S}}}

 voidaan esittää funktion  f:U\to \mathbb {R} ,~f(x,y)=z kuvaajana, voidaan pintaelementtivektori kirjoittaa
\mathrm {d} \mathbf {S} =\pm \left(-\mathbf {i} {\frac {\partial f}{\partial x}}(x,y)-\mathbf {j} {\frac {\partial f}{\partial y}}(x,y)+\mathbf {k} \right)\,\mathrm {d} x\,\mathrm {d} y,
missä etumerkki 



±


{\textstyle \pm }

 valitaan kuten edellä.
Esimerkkejä > Suorakulmion muotoisen tasopinnan pinta-alavektori

Suorakulmio makaa 



x
y


{\textstyle xy}

-tasossa siten, että sitä rajoittavat suorat 



x
=
0


{\textstyle x=0}

, 



x
=
a


{\textstyle x=a}

, 



y
=
0


{\textstyle y=0}

 ja 



y
=
b


{\textstyle y=b}

 ( a,b>0). Suorakulmio on taso, jota kuvaa funktio  f:[0,a]\times [0,b]\to \mathbb {R} ,~f(x,y)=0. Näin ollen sen yksikkönormaalit ovat
\mathbf {\hat {n}} _{1,2}(x,y)=\pm {\frac {-\mathbf {i} {\frac {\partial f}{\partial x}}(x,y)-\mathbf {j} {\frac {\partial f}{\partial y}}(x,y)+\mathbf {k} }{\sqrt {1+\left({\frac {\partial f}{\partial x}}(x,y)\right)^{2}+\left({\frac {\partial f}{\partial y}}(x,y)\right)^{2}}}}=\pm \mathbf {k} .
Jos valitaan pinnan positiiviseksi puoleksi positiivisen 



z


{\textstyle z}

-akselin puoli, on suunnistetun pinnan yksikkönormaali 






n
^



=

k



{\textstyle \mathbf {\hat {n}} =\mathbf {k} }

. Pinta-alavektori on tällöin
\mathbf {S} =A\,\mathbf {\hat {n}} =ab\,\mathbf {k} .
Esimerkkejä > Pinta-alavektori ristitulon avulla

Tarkastellaan 





R


3




{\textstyle \mathbb {R} ^{3}}

:n vektoreita  \mathbf {a}  ja  \mathbf {b} . Mikäli nämä vektorit ovat lineaarisesti riippumattomia (eli ei-yhdensuuntaisia), ne virittävät suunnikkaan, jonka sivujen pituudet ovat  \|\mathbf {a} \| ja  \|\mathbf {b} \|. Vektorien välillä on mitattavissa kulma  \theta \in \,]0,\pi [. Suunnikkas on pinta, jolla on parametriesitys  \mathbf {r} (u,v)=u\mathbf {a} +v\mathbf {b} , missä  0\leq u\leq 1 ja  0\leq v\leq 1. Suunnikkaan yksikkönormaalit ovat tällöin
\mathbf {\hat {n}} _{1,2}(u,v)=\pm {\frac {{\frac {\partial \mathbf {r} (u,v)}{\partial u}}\times {\frac {\partial \mathbf {r} (u,v)}{\partial v}}}{\left\Vert {\frac {\partial \mathbf {r} (u,v)}{\partial u}}\times {\frac {\partial \mathbf {r} (u,v)}{\partial v}}\right\Vert }}=\pm {\frac {\mathbf {a} \times \mathbf {b} }{\|\mathbf {a} \times \mathbf {b} \|}}.
Vektorien  \mathbf {a}  ja  \mathbf {b}  virittämän suunnikkaan pinta-ala on
A=\|\mathbf {a} \|\|\mathbf {b} \|\sin \theta .
Positiivisen puolen valinnasta riippuen suunnikkaan pinta-alavektori on tällöin
\mathbf {S} =A\,\mathbf {\hat {n}} =\pm \|\mathbf {a} \|\|\mathbf {b} \|\sin \theta \,{\frac {\mathbf {a} \times \mathbf {b} }{\|\mathbf {a} \times \mathbf {b} \|}}.
Toisaalta ristitulon määritelmän mukaan  \|\mathbf {a} \times \mathbf {b} \|=\|\mathbf {a} \|\|\mathbf {b} \|\sin \theta , joten
\mathbf {S} =\pm \mathbf {a} \times \mathbf {b} .
Suunnistus määrää lopulta yksikkönormaalin suunnan, mutta valitsemalla ristitulovektorin suunta positiiviseksi puoleksi saadaan
\mathbf {S} =\mathbf {a} \times \mathbf {b} .
Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus

Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus (PVJJK) on Suomen puolustusvoimiin kuuluva Pääesikunnan alainen laitos. Sen tehtävänä on luoda eri aselajeille ja puolustushaaroille tarvittavat johtamisedellytykset puolustusvalmiuden kaikissa vaiheissa. Keskus järjestää puolustusvoimien tietotekniset palvelut ja organisoi kyberpuolustusta.
Johtamisjärjestelmäkeskus toimii 18 paikkakunnalla eri puolilla Suomea ja sen palveluksessa on noin 400 työntekijää. Laitoksen Esikunta sijaitsee Jyväskylässä. Esikunnan ohella Johtamisjärjestelmäkeskuksen alle kuuluvat Palveluosasto (Jyväskylä, Mikkeli, Tampere), Kyberosasto (Jyväskylä) ja 1.-5. Verkko-osastot (Turku, Tampere, Mikkeli, Kajaani, Rovaniemi).
Historia

PVJJK:ta edeltäneen Puolustusvoimien tietotekniikkalaitoksen (PvTietoTL) toiminta alkoi 1. tammikuuta 1955, jolloin perustettiin Pääesikunnan tilastotoimisto. Vuoden 1961 alussa siitä muodostettiin Pääesikunnan tietokoneosasto, jonka tehtävänä oli johtaa puolustuslaitoksen tietokonepalvelua. Tietokoneosastosta tuli itsenäinen sotilaslaitos 1. maaliskuuta 1968 nimellä Puolustuslaitoksen tietokonekeskus. Nimi muutettiin vuoden 1974 alussa Puolustusvoimien ATK-laitokseksi, jonka alaisuudessa oli Tietokonetoimisto Luonetjärvellä (TkTsto/PvAtkL). Organisaatiouudistuksessa 1. heinäkuuta 1997 nimeksi palautettiin Puolustusvoimien tietotekniikkalaitos. Siihen liitettiin samana vuonna Elektroniikkakeskuskorjaamon telejaosto ja Keski-Suomen rykmentin Pääkäyttökeskus.
1. tammikuuta 2007 Tietotekniikkalaitos, maanpuolustusalueiden johtamisjärjestelmäosastot ja tietotekniikkakeskukset lakkautettiin ja Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen toiminta alkoi. PVJKK:n vuosipäivä on 22. kesäkuuta. Se perustuu puolustusministerin PVJJK:n perustamisesta tekemään päätökseen, joka tehtiin 22.6.2005.
Johto

Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen johtaja on vuoden 2024 maaliskuun alusta ollut insinöörieversti Janne Jokinen.
Tähänastiset johtajat ovat:
eversti (2004) Harri Virtanen (s. 1959) (1.8.2006–28.2.2009)
eversti (2006) Pertti Hyvärinen (s.1959) (1.3.2009–31.12.2011)
kommodori (2008) Timo Saastamoinen (s. 1961) (1.1.2012–31.10.2013)
everstiluutnantti (2002) Yrjö Sairanen (s.1961) (ma. 1.11.2013–31.1.2014)
prikaatikenraali (2015) Mikko Heiskanen (s.1963) (1.2.2014–31.12.2015)
eversti (2015) Mikko Soikkeli (s.1965) 1.1.2016–31.7.2018
eversti (2016) Harri Suni (s.1967) 1.8.2018–31.12.2020
kommodori (6.12.2018) Juha Ravanti 1.1.2021-29.2.2024
insinöörieversti Janne Jokinen 1.3.2024 alkaen
Aiheesta muualla

Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus
Rafael Caldera

| Rafael Caldera> Rafael Antonio Caldera Rodríguez |
| --- | --- |
 1971
Venezuelan presidentti
 2. helmikuuta 1994 – 2. helmikuuta 1999  
Edeltäjä:  Ramón José Velásquez
Seuraaja:  Hugo Chávez
 11. maaliskuuta 1969 – 12. maaliskuuta 1974  
Edeltäjä:  Raúl Leoni
Seuraaja:  Carlos Andrés Pérez
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1916 San Felipe del Rey, Venezuela
Kuollut: 24. joulukuuta 2009 (ikä 93) Caracas, Venezuela
Ammatti:  juristi
Puoliso:  Alicia Pietri Montemayor
Tiedot
Puolue:  Convergencia Nacional (1993–2009)
Muut puolueet:  COPEI (1946–1993)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.rafaelcaldera.com
Rafael Caldera Rodríguez (24. tammikuuta 1916 San Felipe, Yaracuy – 24. joulukuuta 2009 Caracas, Venezuela) oli Venezuelan presidentti vuosina 1969–1974 ja 1994–1999.
Caldera tuli politiikkaan 1930-luvun puolivälissä. Hän oli perustamassa kristillisdemokraattista COPEI-puoluetta ja asettui ensimmäistä kertaa presidenttiehdokkaaksi vuonna 1947. Hän oli tulevissa vaaleissa ehdolla aina, kun mahdollista, ja nousi virkaan lopulta 11. maaliskuuta 1969. Häntä seurasi vuonna 1974 Carlos Andrés Pérez.
Ensimmäisen presidenttikautensa aikana Caldera solmi suhteet Neuvostoliittoon ja Latinalaisen Amerikan diktatuureihin. Hän armahti kiellettyjen vasemmistopuolueiden jäseniä ja rohkaisi heitä mukaan politiikkaan rauhanomaisin keinoin. Hän pyrki saamaan öljystä riippuvaisen talouden monipuolisemmaksi.
Caldera erosi vuonna 1993 perustamastaan COPEI-puolueesta ja perusti Convergencia Nacionalin. Hän nousi uudelleen presidentiksi 1994. Presidenttinä Caldera armahti vuonna 1992 vallankaappausyrityksestä tuomitun Hugo Chávezin. Tämä seurasi häntä presidenttinä vuonna 1999.
Caldera oli naimisissa Alicia Pietri Montemayorin kanssa, ja parilla oli kuusi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rafael Caldera Wikimedia Commonsissa
Venezuelan presidentit
Páez | Vargas | Navarte | Carreño | Soublette | Páez | Soublette | J. T. Monagas | J. G. Monagas | J. T. Monagas | Gual | J. Castro | Gual | Tovar | Gual | Páez | Falcón | Bruzual | Villegas | J. R. Monagas | Villegas | Guzmán | Linares | Varela | Guzmán | Crespo | Guzmán | H. López | Rojas | Andueza | Villegas | Crespo | Andrade | C. Castro | Gómez | Márques | Gómez | J. Pérez | Gómez | E. López | Medina | Betancourt | Gallegos | Delgado Chalbaud | Suárez Flamerich | Pérez Jiménez | Larrazábal | Sanabria | Betancourt | Leoni | Caldera | C. Pérez | Herrera | Lusinchi | C. Pérez | Velásquez | Caldera | Chávez | Carmona | Cabello | Chávez | Maduro
Rantakylä (Liminka)

Rantakylän virkistysalue.
Rantakylän kappeli.
Rantakylä on Limingan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee noin neljä kilometriä Limingan keskustaajamasta länteen. Ensimmäiset tiedot Rantakylän asutuksesta on vuodelta 1548.
Rantakylässä on virkistysalue, jossa voi harrastaa muun muassa ulkoilua, rantalentopalloa, uimista ja frisbeegolfia. Alueelta löytyy kahdeksan kilometrin pituinen valaistu kuntorata ja talviaikana hiihtolatu. Kylässä on toiminut oma peruskoulu; Rantakylän koulu, joka on nykyään suljettu.
Rantakylässä on vuonna 1961 rakennettu Rantakylän kappeli. Kappelin yhteydessä sijaitsee Limingan nykyinen hautausmaa eli Rantakylän hautausmaa, joka on perustettu vuonna 1899. Muun muassa tunnetut liminkalaiset kuuluisuudet taidemaalari Vilho Lampi ja oopperalaulaja Abraham Ojanperä on haudattu Rantakylän hautausmaalle.
Rantakylässä toimii yhteinen kyläyhdistys Virkkulan kylän kanssa.
Rantakylän kappeli

| Rantakylän kappeli |
| --- | --- |

Sijainti:  Rantakylä, Liminka
Koordinaatit:  64°48′26.5″N, 25°21′09.9″E
Seurakunta:  Limingan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1961
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rantakylän kappeli Limingan uudella hautausmaalla 13.9.1964. (Lehtikuva)
Rantakylän kappeli on Limingan Rantakylässä sijaitseva vuonna 1961 valmistunut kappeli. Kappelissa siunataan vainajia, mutta siellä järjestetään silloin tällöin myös jumalanpalveluksia ja muita kirkollisia tilaisuuksia. Kappelin yhteydessä sijaitsee Limingan nykyinen hautausmaa eli Rantakylän hautausmaa, joka on perustettu vuonna 1899. Kappeli on peruskorjattu vuonna 2001.