stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiskonjoen–Perniönjoen vesistö
Valuma-alue > Pääuoma

Valuma-alueen jokiverkosto muodostuu kahdesta jokihaarasta, jotka yhtyvät toisiinsa aivan valuma-alueen alajuoksulla. Pohjoisesta tuleva Perniönjoen valuma-alueen pinta-ala on 417 ja Kiskojoen 630 neliökilometriä . Kun valuma-alueen pääuomaa määritetään, voidaan jokihaarojen kohdalla käyttää valintaperusteena joen virtaamaa tai latvaosuuden pituutta. Tässä artikkelissa käytetään virtaamaperusteista uoman valintaa, jolloin runsaammin vettä sisältävä uoma valitaan pääuomaan. Virtaamatietojen puuttuessa käytetään yleensä valuma-alueen pinta-alaoja. Siksi pääuoman uomaan on valittu Kiskonjoki. Kiskonjoki alkaa Kirkkojärvestä, johon laskee suurina jokina Metolanjoki, Mommolanjoki ja Uitmuksenjoki eli Kurkelanjoki. Kurkelanjoen valuma-alueen pinta-ala on 322 neliökilometriä, joten se valitaan pääuomaan. Kurkelanjoki alkaa Kurkelanjärvestä, mutta Kurkelanjokeen yhtyy jokihaarana pohjoisesta tuleva Aneriojoki. Aneriojoen valuma-alueen pinta-ala on 126 neliökilometriä ja Kurkelanjoen haaralla 171 neliökilometriä, joten pääuomaan valitaan Kurkelanjoen haara. Kurkelanjärveen laskee Kärkelänjoki, joka alkaa Sikajärvestä ja Nummijärvestä, ja ylempänä Myllyjoki, joka alkaa sokkeloisesta Enäjärvestä. Enäjärvi on yläjuoksun vesiä kokoava pääjärvi ja siihen laskevat uomat ovat lyhyitä ojia. Suurin niistä on Suomusjärvenjoki, joka saa vetensä sekä Suomusjärvestä että Lahnajärvestä. Suomusjärvestä tulevan haavan valuma-alue on 11,1 neliökilometriä ja Lahnajärvestä tulevan 15,9 neliökilometriä suuri. Tämän vuoksi pääuoman ylimmäksi osuudeksi valitaan Lahnajärvestä virtaava uoma. Lahnajärveen laskee vielä kaksi ojaa, joista toinen on Pirinoja eli Myllyoja. Niiden asemaa pääuomassa ei tässä yritetä määrittää lähteiden puuttumisen vuoksi.
Pääuoman pituus saadaan yhdistämällä kartoista mitatut eri osuuksien pituudet toisiinsa. Alajuoksun pituus Kirkkojärveen (noin 28 km), Kirkkojärven selkä (8 km), Kurkelanjoki ja Kurkelanjärvi (10 km), Kärkelänjoki (4 km), Sikajärvi ja Nummijärvi (3 km), Myllyjoki (2 km), Enäjärvi (13 km), Suomusjärvenjoki (yli 5 km) ja Lahnajärvellä (alle 1 km) Piriojan suulle. Nämä osuudet tekevät yhteensä kartasta mitattuna noin 75 kilometriä.
Monissa kartoissa on alajuoksun laskujoki nimeltään Perniönjoki, mutta toisaalta vesistöviranomaisten teksteissä sanotaan, että Perniönjoki yhtyy Kiskonjokeen. Tämä ei ehkä vaikuta siihen asiaan, että paikalliset kutsuvat yhteistä osuutta Perniönjokena. Sijaitseehan Perniö ihan yhtymäkohdan lähellä.
Osa-alueet > Yleistä

Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennetyt valuma-alueet tai alueet laskevat siihen yläpuoliseen vesistöalueeseen, joka on sisennetty vähemmän, ja yhtä paljon sisennetyt vesistöalueet laskevat yhteiseen vähemmän sisennettyyn vesistöalueeseen. Vesistöalueen rakenne voidaan kuvata seuraavasti:
Kiskonjoen alue (24.01)
Kirkkojärven alue (24.02)
Kurkelanjoen alue (24.03)
Aneriojoen valuma-alue (24.07)
Hirsijärven valuma-alue (24.06)
Perniönjoen alue (24.04)
Asteljoen valuma-alue (24.05)
Nämä rajautuvat toisiinsa seuraavasti:
Kiikalasta Salossa ja Nummelta Lohjalla Suomusjärvelle Salossa ulottuu Aneriojärven alue, jonka alaraja on Kurkelanjoessa.
Tästä itään on Suomusjärven alueelta Salossa sekä Sammatin ja Karjalohjan alueelta Lohjalla alkunsa saava Kurkelanjoen alue. Se laskee Kiskossa Salossa vesistöalueen keskusjärveen Kiskon Kirkkojärveen.
Lännestä Hirsijärven  valuma-alueelta vedet laskevat Kiskon kirkkojärveen Mommolanjokea pitkin Suomusjärven, Kiikalasta ja Kiskosta Salossa.
Kirkkojärven osa-alue Kiskossa Salossa Raaseporin (aiemmin Pohjan) rajalla kerää vedet kolmelta edellä mainitulta alueelta.
Kirkkojärven alueelta vedet laskevat mereen Kiskonjoen alueen läpi pitkin Salon ja Raaseporin (aiemmin Perniön ja Tenholan) rajaa virtaavaa Kiskonjokea.
Alajuoksulla Perniössä Kiskonjokeen yhtyy pohjoisesta Perniönjoki, joka tuo vettä Perniönjoen alueelta Perniöstä, Uskelasta, Muurlasta, Perttelistä ja Kiikalasta.
Koillisesta Perniönjokeen yhtyy Kiskon ja Perniön rajalla olevasta Naarjärvestä laskeva Asteljoki, jonka valuma-alueesta muodostuu Asteljoen valuma-alue.
Vesistöalueen vedet laskevat mereen Perniönjoen suulla Särkisalon Hakkalanlahdella Salossa.
Vesistöalueen suurin järvi, 10,5 km²:n laajuinen Enäjärvi sijaitsee Kurkelanjoen osa-alueella ja järven sokkeloisuuden johdosta rantaviivan pituudeksi kertyy 77 km. Vesistöalueen keskiosan järvet Hirsijärvi, Iso-Kisko ja Kirkkojärvi ovat säännösteltyjä. Iso-Kiskoa ja Kirkkojärveä säännöstellään Kiskonjoen Koskenkoskessa sijaitsevan voimalaitoksen vesivoiman tarpeisiin.
Osa-alueet > Kiskonjoen valuma-alue

Valuma-alueen harjualueiden latvavesistöt ovat kirkasvetisiä, mutta sen vedet keräävät väriä ja sameutuvat virratessaan alaspäin savimaiden ja metsämaiden kautta. Kiskonjoki luokitellaan kangasmaiden jokityyppiin. Kiskonjoen tila on tyydyttävä tai välttävä. Kiskonjoki on kesäisin kirkasta, mutta tulvien aikana se muuttuu selvästi sameaksi. Osa savi- ja liejumaista sisältävät rikkiyhdisteitä. Ne voivat vapautua kostealla kaudella vesistöön, kun savet saavat ensin kuivalla kaudella ilmasta happea. Rikkiyhdisteet muodostavat silloin rikin happoja, jotka laskevat veden happamuustasoa.
Vesistöalueen ravinnekuormitusta on mitattu Perniönjoen ja Kiskonjoen kohdalla erikseen vuosina 1970–2012. Niiden yhteinen vuotuinen kokonaisfosforikuoritus on vaihdellut tänä aikana 9–63 tonnia ja kokonaistyppikuormitus 154–784 tonnia. Fosforikuormitus kasvoi 1970-luvulla ja se on säilynyt samanlaisena nykypäivään asti. Vuosina 2008–2012 ravinnepitoisuuksia mitattiin jokien yhtymäkohdan alapuolelta. Siellä vastaavat luvut olivat fosforin osalta keskimäärin 88 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typen osalta 1 328 μg/l. Maatalous aiheuttaa Kiskonjoella fosforikuormituksesta 80 % ja typpikuormituksesta 54 %. Muu kuormitus tulee haja-asutusalueelta ja metsätaloudesta, mutta myös Toijassa sijaitsevalta jäteveden puhdistamolta. Saarenjärven ja Kirkkojärven tila on välttävä ja jokiosuuksien tila tyydyttävä. Kiskojoki  ja Perniönjoki yhtyvät toisiinsa ja niiden alajuoksun osuus on välttävä. Joensuistossa sijaitsee matala Laukanlahti, joka on rehevöitynyt ja toimii runsaslukuisten lintujen elinpiirinä.
Osa-alueet > Perniönjoen valuma-alue

Perniönjoen valuma-aluetta luonnehtii laajat peltoalueet ja Perniönjoki voidaan siksi luokitella savimaiden jokityyppiin. Latvavesissä on hyvälaatuista vettä, koska niihin purkautuu pintaveden joukkoon pohjavettä. Alempana vesi virtaa peltoalueella ja siellä vesi sameutuu. Joen vedenlaatu kärsii muun muassa jätevesien käsittelystä ja vesi on yleisesti ottaen sameampaa, ravinteikkaampaa ja hygienialtaan heikompaa kuin Kiskonjoessa. Perniönjoen ja Ylisjärven tila on kokonaisuudessaan välttävä. Myös Perniönjoen savimailla esiintyy rikkipitoisia maalajeja, jotka voivat happamoittaa virtaavan veden.
Perniönjoen valuma-alueen ravinnekuormitukset on ilmoitettu yhdessä Kiskonjoen arvojen kanssa edellä kerrotulla tavalla. Maatalous aiheuttaa Perniönjoella fosforikuormituksesta 84 % ja typpikuormituksesta 71 %. Muu kuormitus tulee puhdistetuista jätevedestä, haja-asutusalueelta ja metsätaloudesta. Jätevesiä käsitellään joen yläjuoksulla Muurlassa ja keskijuoksulla Perniössä.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Vesistöalueen ravinnekuormitusta on mitattu Perniönjoen ja Kiskonjoen kohdalla erikseen vuosina 1970–2012. Niiden yhteinen vuotuinen kokonaisfosforikuoritus on vaihdellut tänä aikana 9–63 tonnia ja kokonaistyppikuormitus 154–784tonnial. Fosforikuormitus kasvoi 1970-luvulla ja se on säilynyt samanlaisena nykypäivään asti. Vuosina 2008–2012 ravinnepitoisuuksia mitattiin jokien yhtymäkohdan alapuolelta. Siellä vastaavat luvut olivat fosforin osalta keskimäärin 88 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typen osalta 1 328 μg/l. Maatalous aiheuttaa Kiskonjoella fosforikuormituksesta 80 % ja typpikuormityksesta 54 % ja Perniönjoella vastaavasti 84 % ja 71 %. Muu kuormitus tulee haja-asutusalueelta, metsätaloudesta ja puhdistetuista jätevesistä. Perniön ja Muurlan puhdistetut vedet johdetaan vielä Perniönjokeen.
Luontoarvoja > Luonnontila

Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöalue on yksi harvoista Suomen etelärannikon jokivesistöistä, jossa on jäljellä vielä melko luonnontilaisia osia ja sen merkitys virkistyskäytölle tiheään asutussa Lounais-Suomessa on erityisen arvokas. Vesistöalueen kirkkaat latvavedet, lukuisat erämaalammet, paikoin luonnontilaiset puro-osuudet ja eräät kosket ovat kaikki lajissaan arvokkaita luontokohteita ja ainutlaatuisia Varsinais-Suomessa. Arvokkaat lintuvedet sekä vesistöalueeseen liittyvät luonnontilaiset suot tuovat oman tärkeän lisänsä vesistöalueen luontoon. Vesiluonnon monipuolisuus heijastuu myös alueen eläimistöön ja kasvistoon, jotka täydentävät kokonaisuutta.
Kiskonjoki kuuluu Kirkkojärvestä alaspäin Natura 2000 -verkostoon Kiskonjoen vesistö FI0200083, joka on aluetyypiltään SCI- ja SPA-alue. Kosken voimalaitoksen alapuolella Kiskonjoki laajenee ruohikkoiseksi linnustoltaan arvokkaaksi Saarenjärveksi, joka kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Saarenjärvi on pääosin suojeltu luonnonsuojelulailla. Kiskonjoen–Perniönjoen vesistö on suojeltu koskiensuojelulailla. Kiskonjoen alaosassa tavataan luontodirektiivin liitteen II lajeista vuollejokisimpukkaa ja siellä esiintyy myös jokihelmisimpukkaa. Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöalueella tavataan merivaelluksen tekevää taimenta (luonnonvarainen, äärimmäisen uhanalainen), lohta (luonnonvarainen, vaarantunut), vaellussiikaa (erittäin uhanalainen), vimpaa ja sisäveden taimenta (luonnonvarainen, erittäin uhanalainen). Vesistössä tavataan säännöllisesti myös saukkoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiskonjoen–Perniönjoen vesistö Wikimedia Commonsissa
Vesistöennusteet: Kiskonjoen–Perniönjoen vesistö, vesi.fi
Kartta Kiskonjoen, Uskelanjoen ja Halikonjoen vesistöalueista Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 17.1.2009.
Google Chat

| Google Chat |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Google
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  9. maaliskuuta 2017
Tiedot
Alusta:  Android, iOS, verkko
Lisenssi:  ilmaisohjelma
Edeltäjä:  Hangouts
Google Chat on Googlen kehittämä viestintäohjelma. Se julkaistiin alun perin nimellä Hangouts Chat 9. maaliskuuta 2017, osana Google Hangouts -ohjelmaa. Nimi vaihtui Google Chatiksi koronapandemian aikaan 9. huhtikuuta 2020. Google Hangoutsin käyttäjät siirrettiin Chat ja Meet -palveluihin Hangoutsin lakkautuessa vuonna 2022.
Google Chat oli alun perin tarkoitettu yrityskäyttöön sopivaksi versioksi Hangoutsista. Sen ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa keskusteleminen chat-osiossa, tiedostojen välittäminen, tehtävien vastaanottaminen, kalenterin luominen ja dokumenttien näyttäminen yhdessä keskustelun kanssa. Kesäkuussa 2023 Google Chat ilmoitti parannelluista ominaisuuksista liittyen muun muassa viestien muokkaamiseen ja poistamiseen, linkittämiseen ja älylliseen vastaustyökaluun.
Käännös suomeksi
Henrik Raspe

Henrik Raspen sinetti kuninkaana
Henrik Raspe (saks. Heinrich Raspe); (n. 1204 – 16. helmikuuta 1247 Wartburgin linna, Thüringenin maakreivikunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) oli Thüringenin maakreivi vuosina 1231–1239 ja 1241–1247. Vuonna 1246 hänet valittiin paavi Innocentius IV:n tuella Saksan kuninkaaksi Konrad IV:n vastakuninkaana, mutta hänen hallituskautensa kesti vain yhdeksän kuukautta.
Suku

Henry Raspen vanhemmat olivat Thüringenin maakreivi Hermann I (k. 1217) ja tämän toinen puoliso Sofia von Wittelsbach (1170–1238), joka oli Baijerin paladiinikreivi Otto I:n ja Agnes von Loonin tytär.
Hän kuului Ludowinger-sukuun. Hänellä oli viisi sisarusta, joista hän oli toiseksi vanhin aikuiseksi elänyt poika sekä kaksi sisaruspuolta isän ensimmäisestä avioliitosta. Irmgard (s. 1197) avioitui Anhaltin kreivi Henrik I:n kanssa; Lugvig IV (1200–1227) seurasi isäänsä maakreivinä; Konrad (1206–1247) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari; Agnes avioitui (1) vuonna 1225 Heinrich "Profaani" von Babenbergin (1208–1228) kanssa, joka oli Itävallan herttua Leopold VI:n poika. Heidän tyttärensä Gertrude von Babenberg oli hallitsijasuvun pääperijä; avioitui (2) vuonna 1229 Saksin herttua Albert I:n (n.  1175–1261) kanssa. Sisarpuoli Jutta (1184–1235) avioitui vuonna 1194 Meißenin rajakreivi Theodorik I:n (1161–1221) kanssa ja vuonna 1223 Hennebergin kreivi Poppo VII:n (k. 1245) kanssa ja sisarpuoli Hedwig avioitui vuonna 1211 Weimar-Orlamünden kreivi Albert II:n kanssa.
Maakreivi

Vuonna 1226 Henrikin vanhempi veli Thüringenin maakreivi Ludvig IV (1200–1227) kuoli matkalla kuudennnelle ristiretkelle, ja Henrikistä tuli alaikäisen veljenpoikansa, maakreivi Hermann II:n valtionhoitaja. Hän syrjäytti perintöjärjestyksessä veljenpoikansa sekä pojan äidin, Unkarin Pyhän Elisabetin ja noin vuonna 1231 hän seurasi virallisesti veljeään maakreivinä.
Vuonna 1236 hän auttoi keisari Fredrik II:ta, joka oli katsonut läpi sormiensa Henrikin vallankaappauksen Thüringenissä, Babenberg-sukuisen Itävallan herttua Fredrik II:n kapinan murskaamisessa. Hän oli myös yksi niistä 11 vaaliruhtinaasta, jotka valitsivat keisarin pojan Konrad IV:n Saksan kuninkaaksi Wienissä vuonna 1237. Vuonna 1238 Henrikin ja keisarin välisiä suhteita heikensi Henrikin avioliitto Gertrude von Babenbergin, Itävallan herttua Fredrikin sisaren kanssa.
Kun keisari Fredrik asetettiin kirkonkiroukseen maaliskuussa 1239 Henrik harkitsi hylkäävänsä tämän, mutta Mainzin arkkipiispa Siegfried, joka tuolloin oli keisarin kannattaja, suostutteli hänet pysymään uskollisena keisarille. Tämän seurauksena Henrik itse asetettiin kirkonkiroukseen keväällä 1240.
Vuonna 1242 keisari Fredrik II valitsi hänet yhdessä Böömin kuninkaan Venceslaus I:n kanssa Fredrikin alaikäisen pojan Konradin Saksan vara sijaishallitsijaksi. Henrik ei yrittänytkään suorittaa velvollisuuksiaan, ja kaksi vuotta myöhemmin hän hylkäsi keisarin.
Kuningas

Paavi Innocentius IV:n määrättyä Fredrik II:n kirkonkiroukseen vuonna 1245, Raspe vaihtoi puolta, ja 22. toukokuuta 1246 hänet valittiin Konradin vastakuninkaaksi kirkkoruhtinaitten kokouksessa. Paavi oli määrännyt Konrad IV:n syrjäytettäväksi. Hänen valintaansa johtanut voimakas paavin yllytys antoi Raspelle halventavan lisänimen "Pfaffenkönig" (saks. 'pappien kuningas'). Paavin legaattina Saksassa oli Filippo da Pistoia.
Elokuussa 1246 Henrikin joukot voittivat Konradin joukot Niddan taistelussa lähellä Frankfurtia Etelä-Hessenissä pääasiassa Konradin armeijan riveissä tapahtuneen petoksen vuoksi. Talvella 1246–1247 Henrik yritti valloittaa Svaabian, joka oli avain Hohenstaufen-suvun valtaan Saksassa. Tammikuussa 1247 hän piiritti joukkoineen Reutlingenia ja Ulmia, mutta ei onnistunut valloittamaan jälkimmäistä kaupunkia. Talvisen sotaretken ankarat olot heikensivät hänen terveyttään, ja hän kuoli helmikuussa 1247.
Toisten tietojen mukaan Henrik Raspe haavoittui taistelussa vakavasti ja kuoli noin 42-43 -vuotiaana 16. helmikuuta 1247 Wartburgin linnassa, lähellä Eisenachia Thüringenissä.
Avioliitot ja perintö

Vuonna 1228 Henrik Raspe avioitui Elisabeth von Brandenburgin (1206–1231) kanssa, joka oli Brandenburgin rajakreivi Albert II:n ja Matilda von Groitzsch zu Wettinin tytär. Elisabeth kuoli 25-vuotiaana kolmen avioliittovuoden jälkeen.
Henrik avioitui vuonna 1238 Gertrude von Babenbergin kanssa (n. 1210/1215–1241) kanssa, joka oli Itävallan herttua Leopold VI:n ja bysanttilaisen prinsessa Theodora Angeloksen tytär. Gertruden kuoleman jälkeen hän avioitui maaliskuussa 1241 Beatrix de Brabantin (1225–1288) kanssa, joka oli Brabantin herttua Henrik II:n ja Maria von Hohenstaufenin (kuningas Filip Schwabenilaisen ja bysanttilaisen prinsessa Irene Angeloksen tytär) tytär. Henrikin kuoleman jälkeen Beatrix avioitui uudelleen vuonna 1247 Flanderin kreivi Guillaume III de Dampierren (1224–1251) kanssa.
Kaikki kolme avioliittoa olivat lapsettomia. Henrikin kuoleman jälkeen keisari antoi Thüringenin Meiẞenin rajakreivi Henrik III:lle (n. 1215–1288), joka oli Henrikin vanhemman sisarpuolen Jutta von Thüringenin (1184–1235) poika. Henrikin vanhempi veli Ludvig IV oli aikoinaan ollut kiinnostunut hallitsemaan Meißenia kolmivuotiaan sisarpuolenpoikansa sijaan Jutan leskeydyttyä vuonna 1221.
Toinen puoliso Gertrude von Babenberg, Thüringenin maakreivitär
Käännös suomeksi
Pälvi Pulli

Pälvi Pulli on Suomessa syntynyt, nykyään Sveitsissä asuva virkamies. Hän on toiminut Sveitsin puolustusministeriön turvallisuuspoliittisen osaston ylijohtajana vuodesta 2018 alkaen.
Pulli on kotoisin Jyväskylästä. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Pulli muutti Sveitsiin alun perin kesätöihin, mutta sitten jäi opiskelemaan ja asettui maahan. Sveitsissä hän on työskennellyt muun muassa poliisi- ja oikeusministeriössä sekä poliisivirastossa. Vuonna 2018 hänet nimitettiin puolustusministeriön turvallisuuspoliittisen osaston ylijohtajaksi, joka toimii Sveitsin hallituksen ylimpänä neuvonantajana puolustuspolitiikassa. Pulli on saanut Sveitsissä huomiota etenkin liittyen Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan.
Aiheesta muualla

Kauhanen, Anna-Liisa: Sveitsi ja Suomi hankkivat samaan aikaan hävittäjiä, ja Sveitsin hävittäjät hankkii nainen Suomesta Helsingin Sanomat.  11.8.2019.
Ostrogoottien valtakunta

| Italian kuningaskunta Regnum Italiae> 493–553 |
| --- | --- |
   Ostrogoottien valtakunta vuosina 508–534. 
Valtiomuoto:  monarkia
Kuningas:  Ensimmäinen: Teoderik Suuri (493–526) Viimeinen: Teja (552–553)
Pääkaupunki:  Ravenna
Uskonnot:  areiolaisuus
Edeltäjä:  Italian kuningaskunta
Seuraaja:   Bysantin valtakunta
Ostrogoottien valtakunta, virallisesti Italian kuningaskunta (lat. Regnum Italiae), oli ostrogoottien Italiaan perustama lyhytaikainen kuningaskunta. Se pysyi koossa vuodesta 493 vuoteen 553.
Valtakunta syntyi, kun ostrogootit syrjäyttivät Italian hallitsijan Odovakarin, joka oli puolestaan syrjäyttänyt Länsi-Rooman viimeisen keisarin vuonna 476. Ostrogoottien valtakunnan ensimmäinen hallitsija oli Teoderik Suuri, jonka aikana goottien valtakunta oli voimakkaimmillaan. Teoderik yhdisti valtakuntaan osia Etelä-Galliasta ja Pannoniasta.
Valtakunta alkoi kuitenkin heikentyä heti Teoderikin kuoleman jälkeen, ja sitä ahdistivat niin frankit kuin bysanttilaiset. Bysantin joukot löivät lopulta heikentyneet ostrogootit vuonna 553. Osa gooteista palasi Pannoniaan, osa sulautui Italian muuhun väestöön.
Ostrogoottien aika oli väestölle ja elinkeinoille tuhoisa. Sodat muuttuivat helposti ryöstelyksi, Rooman vesijohtojärjestelmä tuhoutui ja väkiluku väheni esimerkiksi veristen taistelujen ja piiritysten takia niin paljon että puhutaan suorastaan väestökadosta.
Kuninkaat

Teoderik Suuri 493–526
Atalarik 526–534
Theodahad 534–536
Vitiges 536–540
Ildibad 540–541
Eraric 541
Totila (Baduila) 541–552
Teja 552–553
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ostrogoottien valtakunta Wikimedia Commonsissa
SKZ-Replay

| SKZ-Replay Stray Kids |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 21. joulukuuta 2022
 Tuottaja(t): 3racha, Versachoi, HotSauce, Millionboy, Nickko Young, Shim Eun-jee, Hong Ji-sang, Semi Kim, Bush, Nick Lee, Josh Wei
 Kesto: 80.01
 Levy-yhtiö: JYP Entertainment, Republic Records
Stray Kidsin muut julkaisut
| Maxident 2022 | SKZ-Replay 2022 | The Sound 2023 |
SKZ-Replay on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 21. joulukuuta 2022. Albumi sisältää 25 kappaletta ja koostuu kahdesta levystä. A-puoli sisältää jäsenten soolokappaleita ja B-puoli yhtyeen aiemmin julkaisemia SKZ-Player ja SKZ-Record kappaleita.
Tausta ja julkaisu

Stray Kids on uransa aikana julkaissut YouTuben kautta sarjoja SKZ-Player ja SKZ-Record, jotka sisältävät covereita ja yhtyeen tuottamia kappaleita. SKZ-Player sisältää videon ja SKZ-Record pelkän audion. Ensimmäisen SKZ-Playerin julkaisivat Lee Know, Hyunjin ja Felix elokuussa 2018. Ensimmäisen SKZ-Recordin julkaisi Seungmin toukokuussa 2020.
Kokoelma-albumin julkaisusta ilmoitettiin jo vuoden 2022 alussa. Marraskuussa yhtye esitteli uusia fanituotteitansa, johon sisältyi myös SKZ-Replay albumin fyysinen CD. Yhtye ilmoitti sen jälkeen julkaisevansa kokoelma-albumin digitaalisesti joulukuussa 2022. Joulukuun 16. päivä julkistettiin albumin kappalelista, joka sisälsi A- ja B-puolen. ”Fam” kappaleen koreankieliseen versioon julkaistiin musiikkivideo albumin julkaisupäivänä.
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | Fam (koreankielinen versio)  | 3racha | 3racha, Versachoi | Bang Chan, Versachoi | 3.32 |  |  |  |  |
| 2. | Connected (Bang Chan)  | Bang Chan | Bang Chan, Versachoi | Bang Chan, Versachoi | 2.51 |  |  |  |  |
| 3. | Limbo (Lee Know)  | Lee Know | Lee Know, HotSauce | HotSauce | 3.17 |  |  |  |  |
| 4. | Doodle (Changbin)  | Changbin | Changbin, Millionboy | Millionboy, Bang Chan | 3.04 |  |  |  |  |
| 5. | Love Untold (Hyunjin)  | Hyunjin | Hyunjin, Bang Chan | Bang Chan, Nickko Young | 3.30 |  |  |  |  |
| 6. | Run (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 2.58 |  |  |  |  |
| 7. | Deep End (Felix)  | Felix | Shim Eun-jee, Felix | Shim Eun-jee | 3.28 |  |  |  |  |
| 8. | Stars and Raindrops (Seungmin)  | Seungmin, Hong Ji-sang | Seungmin, Hong Ji-sang | Hong Ji-sang | 3.49 |  |  |  |  |
| 9. | Hug Me (I.N)  | I.N | I.N, Bang Chan, Nickko Young | Bang Chan, Nickko Young | 3.00 |  |  |  |  |
| 10. | #LoveStay | Hyunjin, Felix, I.N | Hyunjin, Semi Kim | Semi Kim, Bang Chan | 3.17 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 32.46 |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | Zone (Bang Chan, Changbin, Han)  | 3racha | 3racha | Bang Chan | 3.32 |  |  |  |  |
| 2. | Close (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 3.46 |  |  |  |  |
| 3. | Streetlight (Changbin ft. Bang Chan)  | Changbin | Changbin, Bang Chan | Bang Chan | 3.09 |  |  |  |  |
| 4. | I Hate to Admit (Bang Chan)  | Bang Chan | Bang Chan | Bang Chan | 2.50 |  |  |  |  |
| 5. | I Got It (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 2.50 |  |  |  |  |
| 6. | Miss You (Hyunjin)  | Hyunjin | Hyunjin, Bush | Bush | 3.08 |  |  |  |  |
| 7. | Maknae on Top (I.N ft. Bang Chan, Changbin)  | I.N | I.N, Bang Chan, Changbin | Bang Chan | 3.28 |  |  |  |  |
| 8. | Alien (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 3.19 |  |  |  |  |
| 9. | Because (Changbin, Felix)  | Changbin, Felix | Changbin, Bang Chan | Bang Chan | 3.18 |  |  |  |  |
| 10. | Piece of a Puzzle (Changbin, Seungmin)  | Changbin, Seungmin | Changbin, Seungmin, Bang Chan | Bang Chan | 2.53 |  |  |  |  |
| 11. | Wish You Back (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 3.18 |  |  |  |  |
| 12. | Happy (Han)  | Han | Han, Bang Chan | Bang Chan | 3.29 |  |  |  |  |
| 13. | Up All Night (Bang Chan, Changbin, Felix, Seungmin)  | Bang Chan, Changbin | Bang Chan, Nick Lee, Josh Wei | Nick Lee, Josh Wei, Bang Chan | 3.21 |  |  |  |  |
| 14. | Drive (Bang Chan, Lee Know)  | Bang Chan, Lee Know | Bang Chan, Taalthechoi | Taalthechoi | 2.44 |  |  |  |  |
| 15. | Ice.Cream (Hyunjin)  | Hyunjin | Hyunjin, Bang Chan | Bang Chan | 2.50 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 47.55 |  |  |  |  |
↑  Taaelthechoi on tuottaja Versachoin pseudonyymi.
Laamanni (arvonimi)

Laamannin nimi ja arvo (ruots. lagman) on nykyisin Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 16 400 euroa tai 4 100 euroa.
Laamanninoikeudet lakkautettiin Suomessa vuonna 1868. Tämän jälkeen laamannin arvo oli käytössä vain ansioituneille tuomareille ja lakimiehille myönnettävänä arvonimenä.
Suomen itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Vuosina 1918–2013 laamannin arvonimi on myönnetty 95 henkilölle.
Arvonimen saajia > Huomautus

Yllä olevan lähteistetyn ja numeroidun luettelon lisäksi on todennäköistä, että lääninsihteeri Karl Ottelinille on myönnetty laamannin arvo vuonna 1920.
Aura

Aura voi tarkoittaa seuraavia: