stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarne Koskinen (matkakirjailija)
Aiheesta muualla

Kuvanäytteitä teoksesta "Suomalainen Afrikan sydämessä", Otava : kirjallinen aikakauslehti (kuukausilehti), 01.01.1932, nro 3-4, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Koskisen lehtiartikkeleita:
Päiväntasaajan neekerikylän kasvatteja, Uusi Suomi, 31.01.1932, nro 30, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Siellä missä Kongo-joki ja päiväntasaaja kohtaavat toisensa..., Aamulehti, 31.01.1932, nro 30, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alkuasukkaiden mukana Afrikan aarniometsissä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 21.02.1932, nro 8, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen sisu Afrikan auringon alla. Suomalaiskohtaloita "pimeässä maanosassa", Hakkapeliitta, 22.03.1932, nro 12-13, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vierailu mustan kuninkaan hovissa. Suomalaisen kokemuksia pimeimmästä Afrikasta, Hakkapeliitta, 06.12.1932, nro 49, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aarne Koponen

Aarne Vilhelm Koponen (17. joulukuuta 1896 Helsinki – 11. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Teoksia

Ahneuden ansa, pienoisnäytelmä.  1936
Veren veto, näytelmä.  1936
Huvilassa kummittelee, 3-näytöksinen ilveily.  Näytelmäkirjasto n:o 52.  Pori 1940
Nuori taikuri ja taituri : pieniä taikatemppuja ja rakentelutehtäviä.   Otava 1940, 2. kuvitettu painos 1940, 3. lisätty painos 1949, 4. painos 1960
Takapihalla filmataan, lastenkirja, kuvittanut Terttu Mäkinen.   Kustannus oy Smia, Helsinki 1944
Kylpyrannalla, yksinäytöksinen pila.  Tammen näytelmiä 21.  Tammi 1945
Vornan poika, yksinäytöksinen näytelmä.  Tammen näytelmiä 6.  Tammi 1945
Nerolassa, lastenkirja, kuvittanut Eero Nurmela.   Kuvataide, Helsinki 1946
Lapin lumoissa, yksinäytöksinen näytelmä.  Näytelmäkirjasto n:o 66.  Pori 1956
Veren veto, 1-näytöksinen huvinäytelmä.  Näytelmäkirjasto n:o 67.  Pori 1956
Aasinmaksaruoho

| Aasinmaksaruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Maksaruohokasvit Crassulaceae
Alaheimo::  Sempervivoideae
Suku::  Suomumaksaruohot Sedum
Laji::  burrito
Kaksiosainen nimi
 Sedum burrito  Moran 
Katso myös
   Aasinmaksaruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasinmaksaruoho (Sedum burrito) on rentokasvuinen meksikolainen mehikasvi amppelikasvatukseen. Se kuuluu maksaruohokasveihin (Crassulaceae). Laji ei siedä suoraa auringonpaistetta. Se menestyy normaalissa huoneenlämmössä, mutta suotuisaa olisi laittaa se viileämpään talven ajaksi (n. 8–10 celsiusta). Tällöin kasvi voi kukkia vaaleanpunaisin, kellomaisin kukin.
Aldabrankerttunen

| Aldabrankerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Madagaskarinkerttuset Nesillas
Laji::  aldabrana
Kaksiosainen nimi
 Nesillas aldabrana  Benson & Penny, 1968 
Katso myös
   Aldabrankerttunen Wikispeciesissä   Aldabrankerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aldabrankerttunen (Nesillas aldabrana) on kerttusten heimoon kuulunut, sukupuuttoon kuollut varpuslintu. Lajia tavattiin kotoperäisenä Aldabralla. Se löydettiin vuonna 1967 ja viimeinen havainto siitä tehtiin vuonna 1983. Lajia etsittiin saarelta vuosina 1986 ja 2003–2004, mutta etsinnät eivät tuottaneet tulosta.
Ahimelek

Ahimelek antaa Daavidille näkyleivät.
Ahimelek (kreik. αχιμελεχ, lat. Ahimelech) tarkoittaa hepreaksi veljeni on kuningas; kuninkaan veli.
Raamatussa

Ahitubin poika, ylipappi. Daavidin käskystä hän Noobissa antoi tälle näkyleivät, kun tämä miehineen oli Saulia paossa. Goljatin  miekankin hän antoi Daavidille. Tämän vuoksi edomilainen Dooeg Gibessa tappoi hänet ja 85 pappia ilmiannettuaan heidät ensin kuningas Saulille. Tämän tapahtuessa Ahimelekin poika Abjatar edusti isäänsä Noobin pappien päämiehenä.
Ebjatarin poika, Ahimelek I:n pojanpoika, Iitamarin suvun merkittävin pappi Daavidin aikana.
Daavidin sotajoukon heettiläisiä hänen maanpakolaisuutensa aikana.
Aiheesta muualla

Ahimelek suomenkielisessä Raamatussa 1933
Aldabra

Aldabra
Satelliittikuva atollista
| --- | --- |
Sijainti:  Seychellit 
Korkein kohta:  16  m 
Pinta-ala:  155 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
Luokitus:  Ramsar-alue (2. helmikuuta 2010) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Aldabra on Seychelleihin kuuluva atolli Intian valtameressä. Sen eläimistö on ainutlaatuinen. Atollilla elää muun muassa maailman suurin jättiläiskilpikonnien (Geochelone gigantea) populaatio, noin 152 000 yksilöä. Siellä elää myös Intian valtameren viimeinen lentokyvytön lintu, sepelmetsähuitti (Dryolimnas cuvieri), joita on jäljellä noin viisi tuhatta yksilöä.
Atolli on 34 km pitkä ja leveimmillään vajaat 15 km leveä. Se muodostuu neljästä korallisaaresta, joiden välissä on kapeat salmet ja keskellä matala laguuni. Saariryhmää kiertää ulompi riutta. Saari on vaikeapääsyinen, eikä siellä ole pysyvää ihmisasutusta.
Alue on UNESCOn maailmanperintökohde.
Albumit auki

Albumit auki on alun perin Helsinki-aiheinen valokuvatietokanta, joka keräsi vuosina 2002-2006 yli 20 000 valokuvaa helsinkiläisten kotiarkistoista. Vuodesta 2014 alkaen Albumit auki on laajentunut paperi- ja diakuvien pelastushankkeeksi ja kotialbumeihin kerätyn kulttuurihistoriallisen aineiston kerääjäksi vähitellen Suomessa.
Alkuperäiseen valokuvatietokantaan kerättiin kuvia vuodesta 2002 alkaen Kontulan ostoskeskuksessa sijaitsevassa Kontupisteessä, jonne sai tuoda valokuvia skannattavaksi.  Tietokantaa kartoitti valokuvaaja Eeva Rista vuosina 2002–2006. Projekti oli EU:n Urban II -yhteisöaloiteohjelman rahoittama. Rahoitus albumeille päättyi vuoden 2006 lopussa.
Vuonna 2014 opetus- ja kulttuuriministeriö tuki Albumit auki -jatkohanketta, jonka painopiste on alle 30-vuotiaiden työllistämisessä. Tässä yhteydessä Albumit auki -aineisto linkitetään myös Kansalliseen digitaaliseen kirjastoon. Toinen jatkohanke mahdollisti hankkeen kehittämisen koko Suomen tarpeisiin. Ensimmäiset uudet kaupungit Albumit auki -kokoelmia kartuttamassa olivat Jyväskylä, Turku, Lahti ja Raasepori.
Albumit auki -arkistoa ja sen kokoelmia ylläpitää Helsingin kaupungin tytäryhtiö Lasipalatsin Mediakeskus Oy.  Asiantuntijakumpaneita arkiston kehittämisessä ovat olleet Helsingin kaupunginmuseo ja Suomen valokuvataiteen museo.
Aiheesta muualla

Albumit auki -arkisto - vuodesta 2014 eteenpäin kerätyt kokoelmat
Aleksandra Stepanova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksandra Stepanova ja Ivan Bukin Skate Americassa 2019. |  Aleksandra Stepanova ja Ivan Bukin Skate Americassa 2019. |  Aleksandra Stepanova ja Ivan Bukin Skate Americassa 2019. |  |
Taitoluistelu
Maa:   Venäjä
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | jäätanssi |  |
|  Pronssia | Tukholma 2015 | jäätanssi |  |
|  Pronssia | Moskova 2018 | jäätanssi |  |
|  Pronssia | Graz 2020 | jäätanssi |  |
Aleksandra Nikolajevna Stepanova (ven. Александра Николаевна Степанова; s. 19. elokuuta 1995 Pietari) on venäläinen taitoluistelija. Hän on jäätanssin moninkertainen Euroopan-mestaruusmitalisti ja nuorten maailmanmestari.
Stepanova saavutti parinsa Ivan Bukinin kanssa jäätanssissa nuorten MM-hopeaa vuonna 2012 ja voitti seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuden. Aikuisten arvokilpailuissa he ovat kilpailleet vuodesta 2015. Euroopan-mestaruuskilpailuissa he ovat saavuttaneet pronssia vuosina 2015 ja 2018, hopeaa vuonna 2019 sekä jälleen pronssia vuonna 2020. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat parhaimmillaan sijoittuneet neljänneksi vuonna 2019 ja viidenneksi vuonna 2021.
Aarno Vihantola

Aarno Johannes Vihantola (vuoteen 1906 Grönroos, 23. toukokuuta 1903 Turku – 13. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen lääninrovasti ja toimittaja.
Aarno Vihantolan isä oli toimittaja ja maallikkosaarnaaja Oskari Vihantola. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Vihantola kuului jyrkän nationalistiseen heränneiden teologianopiskelijoiden keskustelukerhoon, jossa hänen ohellaan olivat muun muassa Reino Ala-Kulju, Armas Antila, Olavi Kares ja Toivo Laitinen. Vihantola oli Lehtimäen  vt. kirkkoherra 1928–1934), Pyhäjärven pitäjänapulainen 1934–1956 ja Ristijärven kirkkoherra 1956–1963. Hän toimi myös Heräävä Nuoriso -lehden päätoimittajana. Jatkosodan aikana vuonna 1944 Vihtantola oli Päämajan Kirkollisasiain osaston palvelukseen kutsumana sotilaspastorina.
Aarno Vihantolan poika oli Haapajärven pitkäaikainen kirkkoherra Jussi Vihantola (1936–2019).
Teokset

Vihantola, Oskari ; Vihantola, Aarno: Minun sydämeni valvoi.  Lapua:  Herättäjä-yhdistys, 1957.
Uskonvanhurskaus.  Helsinki:  Suomen Lähetysseura, 1963.
Aheru järv

| Aheru järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Valgamaa
Kunnat:  Valgan kunta
Koordinaatit:  57°41′10″N, 26°20′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  Laanemetsa oja
Järvinumero:  VEE2136600
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  69,3  m 
Rantaviiva:  10,127 km
Pinta-ala:  244,4  ha 
Tilavuus:  0,008775 km³
Keskisyvyys:  3,7 m
Suurin syvyys:  4,5 m
Valuma-alue:  52,4 km²
 fiAheru järv 
Aheru järv (myös Kandsi järv, Kansi järv, Suurjärv, Aherjärv) on Virossa Valgamaalla Valgan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 233 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 69,3 metriä mpy. Kuussaarõ järven ja Härjäsilmän yhteinen laskuoja sekä Murujärven laskuoja laskevat eteläpäässä sijaitsevaan Karaskin lahteen. Sen huomattavin laskuoja on Laanemetsa oja, joka on samalla järven läpivirtausoja. Se lähtee järven luoteispäästä ja se laskee 200 metrin jälkeen pieneen Mudajärveen, josta se jatkaa matkaansa ensin etelään ja sitten länteen. Se yhtyy rajajokeen Koiva jõgeen 7,5 kilometrin päässä Aheru järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 52,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00880 kuutiokilometriä eli 8,78 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai soistunutta metsää. Seutu on harvaan asuttua seutua.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on samalla rehevöitynyt.
AlbumiPromo – TKUG Mixtape

| AlbumiPromo – TKUG Mixtape Ritarikunta |
| --- | --- | --- |

Mixtapen tiedot
 Julkaistu: 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Ritarikunta
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Ritarikunnan muut julkaisut
| RK – Kroonisesti akuutti 2005 | AlbumiPromo – TKUG Mixtape 2010 | Ritarikunta-albumi 2010 |
AlbumiPromo – TKUG Mixtape on rap-yhtye Ritarikunnan alkuvuodesta 2010 julkaistu mixtape. Sen julkaisi Monsp Records.
Kappaleet

Chyde: Takastaas (LempiJoe)
Hot'n'Totti: Monta rautaa tules (Dj Oddjob)
Chyde: Ei o hallus (Staffro)
LempiJoe: Hoilaa pojalles! (Oddjob)
Chyde: Ropstenin suuntaan (Ollimaine Jäbä)
LempiJoe: Saanko luvan? (LempiJoe)
LempiJoe: Basistivitsi (LempiJoe)
Pietari: Tupakkalakko (Oddjob)
LempiJoe: Jees minä!!! (LempiJoe)
Chyde: Huuhaa (Flam)
Xilef Foniboksi
Hot'n'Totti: Kello tikittää (LempiJoe)
Hot'n'Totti: Ryyppykaupunki (LempiJoe)
LempiJoe: Lempi saa sut mukana.V-ra (b.d.p)
Hot'n'Totti, LempiJoe & K!rby: Varkaat, kulkurit (LempiJoe)
Elokuutio (albumi)

| Elokuutio Stam1na |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 2015
 Studio : SF Sound -studio, Lehmo
 Julkaistu: 18. maaliskuuta 2016
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Janne Joutsenniemi
 Tyylilaji: thrash metal, death metal, progressiivinen metalli
 Kesto: 47.52
 Levy-yhtiö: Sakara Records
Listasijoitukset
  1.
Stam1nan muut julkaisut
| SLK 2014 | Elokuutio 2016 | Taival 2018 |
Singlet albumilta Elokuutio
 ”Kuudet raamit” Julkaistu: 19. helmikuuta 2016
Elokuutio on Stam1na-yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2016. Albumin tuotti Janne Joutsenniemi, joka oli aiemmin tuottanut yhtyeen Raja-albumin vuodelta 2008, ja miksasi Jens Bogren. Sanoittaja Antti Hyyrynen kuvailee levyn teemaa ”uskonnottoman digitaaliseksi helvetiksi”.
Albumin julkaisukiertueena toimi huhtikuun 2016 Sakara Tour -jäähallikiertue, jolla Stam1na soitti Lappeenrannassa, Espoossa ja Oulussa yhdessä Mokoman ja Diablon kanssa.
Taustaa

Yhtye paljasti 8. tammikuuta 2016 albumin kappalelistan ja kansikuvan. Ensimmäinen single ”Kuudet raamit” julkaistiin 19. helmikuuta. Viikko myöhemmin kappaleesta julkaistiin Tuomas Petsalon ohjaama ja Rami Saarikorven kuvaama 360-tekniikalla toteutettu musiikkivideo. 23. maaliskuuta 2016 yhtye julkaisi Elokuutio-nimisen applikaation, joka on saatavilla iPhonelle, iPadille ja Androidille. ”Tämän applikaation avulla viedään kuuntelu- ja katselukokemus sähköisen rajan tuolle puolelle. Lisämateriaali vie meidät entistä syvemmälle albumin ja digitaalisen maailman syvyyksiin. Ja tämä kaikki tehtiin rakkaudenosoituksena levyn ostajia kohtaan”, kommentoi Stam1nan Antti Hyyrynen.
18. maaliskuuta ilmestyneen Elokuutio-albumin kansissa on jokaisesta albumin kappaleesta oma symboli, joiden kautta avautuu lisäsisältöä. Löydettävissä on mm. kymmenen making of -videota albumin tekoprosessista sekä yksi extrakappale. Kyseinen kappale on nimeltään "Verisateenkaari". Albumi nousi ensimmäisellä viikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja 7. huhtikuuta albumille myönnettiin kultalevy eli sitä oli myyty yli 10 000 kappaletta.
Albumilta ylijäänyt kappale ”Verisateenkaari” julkaistiin myöhemmin singlenä 23. syyskuuta 2016.
Kappaleet

Kaikki sanat Antti Hyyrynen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ikoneklasmia | Kai-Pekka Kangasmäki | 6.23 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Elokuutio | Hyyrynen | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Meidänkaltaisillemme | Pekka Olkkonen | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pala palalta | Olkkonen | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Pienet vihreät miehet | Hyyrynen | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Mätä hohtava omena | Olkkonen | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | D.S.M. | Kangasmäki | 4.37 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Marttyyri | Kangasmäki | 6.27 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kuudet raamit | Olkkonen | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Valhe | Hyyrynen | 6.37 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 47.52 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Antti Hyyrynen – laulu, kitara
Kai-Pekka Kangasmäki – basso, taustalaulu
Emil Lähteenmäki – kosketinsoittimet
Pekka Olkkonen – kitara
Teppo Velin – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Tomi Joutsen – laulu kappaleessa ”Meidänkaltaisillemme”
Kalle Lindberg – laulu kappaleessa ”D.S.M.”
Tuomo Saikkonen – taustalaulu kappaleissa ”Meidänkaltaisillemme” ja ”Marttyyri”
Janne Joutsenniemi – taustalaulu kappaleissa ”Marttyyri” ja ”Kuudet raamit”
Hyyrynen, Kangasmäki, Velin, Olkkonen sekä Teemu Leinonen – huutoryhmä
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Imperiumi.net:
Kaaoszine.fi: 9/10
Mesta.net: positiivinen
Savon Sanomat: ylistävä
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Albumin studiopäiväkirja
”Kuudet raamit” -musiikkivideo YouTube-sivustolla
Elokuutio (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Elokuutio (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Aalten

| Aalten |
| --- | --- |
 Näkymä Aaltenin Hogestraatille.
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51°56′N, 6°35′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Gelderland
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Bert Berghoef
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97.09 km²
 – Maa:  96.57 km²
 – Josta vettä:  0.52 km² 
Väkiluku (30.11.2009):  27 542
 – Väestötiheys:  285 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  7090-7091, 7095, 7120-7123, 7125-7126
 
 www.aalten.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aalten on kunta Alankomaissa, Gelderlandin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 27 542 (30.11.2009) ja väestötiheys on 285 as./km². Kunnan pinta-ala on 97,09 neliökilometriä, josta vettä on 0,52 km². Aaltenin pormestarina toimii Bert Berghoef.
Aaltenin naapurikunnat ovat Oost Gelre pohjoisessa, Winterswijk koillisessa, Bocholt (osa Saksaa) etelässä ja Oude IJsselstreek lännessä. Alankomaiden pääkaupunkiin Amsterdamiin on Aaltenista alle kahden tunnin ajomatka.
Historia

Aaltenin historia alkaa 700-luvun puolivälissä, kun frankkien kuningas Kaarle Suuri hallitsi aluetta, jolla Aalten sijaitsi. Alueen kaikkien yhteisöjen tuli luovuttaa paikka tulevalla kirkolle. Aaltenin ensimmäinen kirkko rakennettiin paikalle, joka nykyisin tunnetaan nimellä ”Pol”.
Ensimmäinen maininta Dinxperlosta on vuodelta 1260. Luultavasti jo ennen tätä vuotta nykyisen Dinxperlon itäosassa oli ollut asutusta. Dinxperlo kuului Lohnin jaarlille (holl. Earl Van Lohn) 1000-luvulla, ja 1300-luvulla siitä tuli osa Bredevoortia. Toisen maailmansota raunioitti Dinxperlon. Vuoden 2005 alussa Dinxperlon kunta liittyi Aalteniin.
Asutuskeskukset

Aaltenin kunnan asutuskeskukset (holl. kernen) ja niiden väkiluvut 1. tammikuuta 2010:
| Nimi | Väkiluku |
| --- | --- |
Aalten: 12 926
Dinxperlo: 7 455
De Heurne ja Dinxperlon maaseutu: 983
Barlo: 112
Bredevoort: 1 523
Lintelo: 154
IJzerlo: 155
Aaltenin maaseutu: 4 198
Tunnettuja asukkaita

Loek Beernink, näyttelijä ja laulaja
Sandra Vanreys, laulaja
Wim Mateman, poliitikko
Angus Young, AC/DC:n kitaristi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aalten Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kartta Aaltenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Ilmakuva Bredevoortin asutuskeskuksesta.
Aino Hausmann

Aino Hausmann (o.s. Kaartinen, 25. helmikuuta 1901 Helsinki – 17. syyskuuta 1972) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja käsityönopettaja.
Henkilöhistoria

Hausmannin vanhemmat olivat talousneuvos Heikki Kaartinen ja Matilda Kosonen ja puoliso 1924–1942 liikemies Heinrich Carl Aleksander Hausmann. Aino Hausmann tuli ylioppilaaksi 1919 ja suoritti käsityöseminaarin 1922, Berliinissä hän opiskeli Schule Reimannissa 1922–1923 ja Taideteollisen keskuskoulun käsityöosastolla 1931–1934, josta hän valmistui tekstiilitaiteilijaksi. Hän oli Suomen Käsityön Ystävät -yhtiön toimitusjohtaja 1943 ja yhtiön kotitalouskeskuksen käsityökonsulentti 1944–1949. Hausmannin nimeä kantava SKR:n rahasto vuodelta 1962, joka perustuu hänen lahjoitukseensa, tukee taidekäsityön harjoittajia, taideteollisuusjärjestöjä ja sokeiden henkistä työtä ja akateemista koulutusta sekä edistää taidekäsityön tekemistä tunnetuksi. Myös hänen vuonna 1950 perustamansa Aino-koti-säätiö jakaa apurahoja jatko-opintoihin käsityönopettajille.
Julkaisuja

Leluja, 1945, Aino Hausmann, Kaj Franck
Neulemalleja lasten ja aikuisten pukimiin, 1946
Villa emännän käsissä, 1947
Neuletöitä ja kankaita: lajittelusta maatiaislampaan villasta, 1950
Talvea pakoon etelän kesään: lähikuvia Etelä-Afrikan matkalta, 1951
Ommeltavia  kirjaimia,  1952, Aino Hausmann, Juhani Hausmann
Kapiokirstu, 1956
4 × 100 m viestijuoksu olympialaisissa

| Yleisurheilu olympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksu  |
| --- | --- |
 USA:n miesten pikaviestijoukkue vuonna 2012
Laji:  Yleisurheilu
Olympialajina:  Miehet 1912– Naiset 1928–
Olympiaennätykset
Miehet:   Jamaika 36,84 (2012)
Naiset:   Yhdysvallat 40,82 (2012)
4 × 100 metrin viestijuoksu eli pikaviesti, on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan miehillä vuodesta 1912 ja naisilla vuodesta 1928. Menestynein pikaviestin olympiakilpailuissa on Yhdysvallat. Sillä on eniten sekä miesten että naisten kilpailujen olympiavoittoja.
Akiko Naka

| Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:  Japani> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Gangwon 1999 | naisten jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Aomori 2003 | naisten jääkiekko |  |
Akiko Naka (jap. 仲 晶子; s. 5. kesäkuuta 1980 Sapporo, Hokkaidō, Japani) on japanilainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Japanin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan sen ollessa A-sarjatasolla Kanadassa 2000 ja sen ollessa B-sarjatasolla Yhdysvalloissa 2001 sekä Latviassa 2003.
Al Khums

| Al Khums ‏الخمس |
| --- | --- |
 Leptis Magnan teatteri Al Khumsista itään.
 Al Khums
 Koordinaatit: 32°38′59″N, 14°15′52″E 
Valtio:  Libya
Kunta:  Al Murgub
Korkeus:  2 m
Väkiluku (2006):  126 348
Aikavyöhyke:  UTC+2
Suuntanumero(t):  31
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Al Khums (arab. الخمس‎) on kaupunki Libyassa Al Murgubin kunnassa Välimeren rannalla. 
Sen väkiluku vuoden 2006 väestönlaskennassa  oli 126 000.
Kaupungin perustivat turkkilaiset. 1870-luvulta alkaen se oli merkittävä espartohöyhenheinän vientisatama. Nykyisin siellä tuotetaan myös saippuaa ja välitetään lähialueen taateleita ja oliiviöljyä. Turistit tekevät sieltä retkiä Leptisin rommalaisille ranioille kaupngin läheisyydessä.
Vuosina 1983-1995 kaupunki oli Khomsin kunnan hallinnollinen keskus.
Afrikantöpökerttuset

| Afrikantöpökerttuset |
| --- | --- |
 Ruskohuiskukerttu Macrosphenus kempi
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikantöpökerttuset  Macrosphenidae  Wolters, 1983
Katso myös
   Afrikantöpökerttuset Wikispeciesissä   Afrikantöpökerttuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Afrikantöpökerttuset (Macrosphenidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit luettiin aikaisemmin kerttujen heimoon, mutta ne on molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella luokiteltu nykyään omaksi heimokseen. BirdLife Suomen luokituksen mukaan afrikantöpökerttusiin kuuluu 6 sukua ja 18 lajia.
Afrikantöpökerttusia tavataan Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta. Ne elävät monenlaisissa ympäristöissä kivikoista sademetsiin.
Suvut ja lajit > Afrikantöpökerttuset Sylvietta

| --- | --- |
 Arotöpökerttunen Sylvietta isabellina  Nakkelitöpökerttunen Sylvietta brachyura  Punatöpökerttunen Sylvietta whytii  Rusotöpökerttunen Sylvietta ruficapilla  Savannitöpökerttunen Sylvietta rufescens:  Sitruunatöpökerttunen Sylvietta denti  Somaliantöpökerttunen Sylvietta philippae  Vihertöpökerttunen Sylvietta virens  Vuoritöpökerttunen Sylvietta leucophrys
Suvut ja lajit > Huiskukertut Macrosphenus

Angolanhuiskukerttu Macrosphenus pulitzeri
Isohuiskukerttu Macrosphenus kretschmeri
Keltahuiskukerttu Macrosphenus flavicans
Ruskohuiskukerttu Macrosphenus kempi
Viherhuiskukerttu Macrosphenus concolor
Suvut ja lajit > Lajit, joilla on oma sukunsa

Bulbulikerttu Melocichla mentalis
Kapinmetsäkerttunen Cryptillas victorini
Louhikkokerttu Achaetops pycnopygius
Ruskopääkerttu Sphenoeacus afer