stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kreikkalaisten kansanmurha
Tausta

Turkkilainen ottomaanien valtakunta kutistui varsinkin Euroopassa 1800-luvulla. Monet turkkilaisvallan alla olleet valtiot kuten Serbia ja Kreikka itsenäistyivät. Turkissa oli jo Kreikan itsenäistyessä kreikkalaisvastaisia pogromeja. Kristityt kreikkalaiset olivat islaminuskoisessa Ottomaanien valtakunnassa syrjittyjä toisen luokan kansalaisia. Kreikka valtasi myöhemmin 1800-luvun Balkanin sodissa lisää aluetta Turkilta. 1900-luvun Balkanin sodat veivät Turkilta Itä-Traakiaa lukuun ottamatta kaikki Euroopan turkkilaisalueet. Vastauksena muiden maiden tekemiin valloituksiin kansalliskiihko nousi Turkissa. Turkin armeijan nationalistit surmasivat armenialaisia jo 1890-luvulla.
He pelkäsivät muiden kansojen hajottavan valtakunnan yhtenäisyyden. Uskontojen erilaisuus loi yhden syyn murhille. Kreikkalaiset olivat pääosin ortodoksikristittyjä, turkkilaiset muslimeja.
Tapahtumat

Kansallismieliset turkkilaiset alkoivat jo vuonna 1913 hyökätä Turkissa olevien kreikkalaisten kylien kimppuun. Nuorturkkilaiset aloittivat lehdistö- ja painostuskampanjan kreikkalaisia vastaan. Turkkilaisjoukkiot polttivat ja ryöstivät Fokaian vuonna 1914 murhaten kaupungin asukkaita.
Kun Kreikka lopulta liittyi ensimmäiseen maailmansotaan turkkilaisia vastaan, väkivalta kiihtyi. Turkkialsiet ajoivat kreikkalaisia "kuoleman marsseille". Näillä kodeistaan pois ajettuja kreikkalaisia kuoli uupumukseen  ja tauteihin. Marssien päätöksinä saattoi olla murhia, raiskauksia ja pakkokäännyttämistä islamiin.
Vuonna 1919 Kreikka hyökkäsi sodan heikentämään Turkkiin. Kreikan armeija valtasi Turkista alueita. Mutta turkkilaisten armeija ajoi hyökkääjät pois. Turkkilaiset valtasivat Smyrnan (Izmirin) takaisin. Armeija ja väkijoukko murhasivat kreikkalaisia. Kaupungin armenialaiskortteleissa syttyi tulipalo, joka levisi koko kaupunkiin. Palossa kuoli ainakin 10 000 ihmistä, ja sadattuhannet menettivät kotinsa.
Useimmat pogromista selvinneet kreikkalaiset pakenivat Kreikkaan. Kreikka ja Turkki vaihtoivat väestöjään 1923. Kreikan muslimeja siirtyi Turkkiin ja Turkin kreikkalaisia Kreikkaan.
Lachapelle (Lot-et-Garonne)

| Lachapelle |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Lachapelle
 Koordinaatit: 44°34′35″N, 0°15′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Lot-et-Garonne
Arrondissementti:  Marmande
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,6 km²
Väkiluku (2019):  95 
 – Väestötiheys:  49 as./km²
Kunnan numero:  47126
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lachapelle on kunta Lounais-Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Marmanden kaupungista koilliseen.
Saint-Roch’n kirkko
Kunnan keskustassa oleva Saint-Roch’n renessanssityylinen kirkko on rakennettu 1700-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lachapelle (Lot-et-Garonne) Wikimedia Commonsissa
Lachapelle-sous-Chanéac

| Lachapelle-sous-Chanéac |
| --- | --- |
 Lachapelle-sous-Chanéacin kylää
 Lachapelle-sous-Chanéac
 Koordinaatit: 44°56′53″N, 04°19′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Tournon-sur-Rhône
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,94 km²
Väkiluku (2013):  178
 – Väestötiheys:  19,9 as./km²
Postinumero:  07310
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lachapelle-sous-Chanéac on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 178 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 8,94 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lachapelle-sous-Chanéac Wikimedia Commonsissa
Vallenfyre

| Vallenfyre |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  2010–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:  Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Gregor Mackintosh, laulu   Hamish Glencross, kitara   Chris Casket, basso (live)   Sam Wallace, kitara (live)   Waltteri Väyrynen, rummut  
Entiset jäsenet:  Mully, kitara (2010–2013)  Adrian Erlandsson, rummut (2010–2015)  Scoot, basso (2010–2016) 
Levy-yhtiö:  Century Media, (2011–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vallenfyre on Gregor Mackintoshin vuonna 2010 perustama, brittiläinen, death metalia soittava yhtye. Yhtye syntyi sivuprojektina, kun etupäässä Paradise Lostin kitaristina tunnetun Mackintoshin isä kuoli syöpään 2009, jolloin Mackintosh omien sanojensa mukaan purki tuntemuksiaan sanoituksiin.
Jäsenet

Gregor Mackintosh – laulu, kitara (2010–)
Hamish Glencross – kitara (2010–)
Waltteri Väyrynen – rummut (2014–)
Jäsenet > Livejäsenet

Sam Kelly-Wallace – kitara (2014–), basso (2013)
Alejandro Coredor – basso (2015)
Chris Casket – basso (2016–)
Jäsenet > Entiset

Mully – kitara (2010–2013)
Adrian Erlandsson – rummut (2010–2015)
Scoot – basso (2010–2016)
Diskografia > Studioalbumit

A Fragile King (2011,  Century Media Records)
Splinters (2014,  Century Media Records)
Fear Those Who Fear Him (2017,  Century Media Records)
Diskografia > EP:t

Desecration (2011,  Imperium Productions)
The Last of Our Kind (2015,  Century Media Records)
Diskografia > Singlet

The Great Divide (2014,  Decibel)
Diskografia > Musiikkivideot

Cathedrals of Dread (2011)
Splinters (2014)
Kill All Your Masters (2017)
The Merciless Tide (2017)
Aiheesta muualla

Vallenfyre Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vallenfyre
Käännös suomeksi
Kyle Turris

| Kyle Turris |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1989 (ikä 35) New Westminster, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Edmonton Oilers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2022
Aik. seurat:  Phoenix Coyotes (NHL)   San Antonio Rampage (AHL) Kärpät (SML)   Ottawa Senators (NHL)   Nashville Predators (NHL)
NHL-varaus:  3. varaus, 2007 Phoenix Coyotes
Kyle Turris (s. 14. elokuuta 1989 New Westminster, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka edusti viimeksi NHL-joukkue Edmonton Oilersia. Turris on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu peliäly, maalintekotaidot, pelinrakentaminen, kahden suunnan pelaaminen ja luistelu. Turrisin heikkouksiin kuuluu fysiikan puute ja ruuhkatilanteiden välttäminen. Hän laukoo oikealta.
Pelaajauransa päätettyään Turris on valmentanut BCHL junioriliigan Coquitlam Express joukkuetta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
Turris pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden ja oli Kanadan paras pistemies tehoilla 4+4=8. Turris pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hän edusti myös vuonna 2006 Canada Pacificin joukkuetta alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa ja Canada Westiä alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa. Turris voitti jälkimmäisestä turnauksesta kultaa, voitti pistepörssin tehoilla 5+6=11 ja valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Muuta

Turris pelasi myös 15-vuotiaaksi asti lacrossea, jota hänen isänsä Bruce pelasi ammatikseen.
Tilastot

Turris NHL-joukkue Phoenix Coyotesin harjoituksissa syyskuussa 2010.
Kontioniemi

Kontioniemi on kylä Kontiolahdella Höytiäisen rannassa.
Kontioniemen entinen sairaala kuvattuna 2020.
Kontioniemellä sijaitsee vanha 1920-luvulla rakennettu parantola. Parantola toimi sotasairaalana 1939–1945, ja se kunnostettiin keskussairaalan käyttöön 1990-luvulla juuri ennen kuin sairaanhoidon kuntainliitto päätyi luopumaan siitä. Nykyisin Kontiolinnassa toimii mm. ympärivuorokautinen Hyvinvointi- ja palvelutalo Kontiolinna. Suomen Punaisen Ristin ylläpitämä 120-paikkainen vastaanottokeskus aloitti maaliskuussa 2009 Kontioniemen sairaalassa.
Elokuvakylä

Kylä tunnetaan elokuvakylänä. Markku Pölösen televisiosarjan Karjalan kunnailla Miikkulan kylä sijaitsee Kontioniemessä. Kontioniemen sairaala, jossa sarjan hotelli toimii, esitti Koirankynnen leikkaaja -elokuvassa sotasairaalaa.
Elokuvakylä purettiin vuonna 2017.
Kontiorannan varuskunta

Kontioniemeen lasketaan kuuluvaksi myös Kontiorannan varuskunta asuinalueineen. Varuskunnassa toimi Pohjois-Karjalan Prikaati siihen kuuluvine Karjalan Sotilassoittokuntineen. Varuskunta työllisti vuonna 2012 vajaat 300 henkilöä. Varuskunta lakkautettiin 31.12.2013 osana puolustusvoimien helmikuussa 2012 julkistamia säästösuunnitelmia.
Muuta

Kontioniemessä on täysmittainen golfkenttä, josta on näkymä Höytiäiselle.
Aiheesta muualla

Kyläyhdistyksen kotisivut.
Kontiolahden kylät
Harivaara
Herajärvi
Iiksi
Jakokoski
Kontiolahti
Kontioniemi
Kulho
Kunnasniemi
Kupluskylä
Kylmäoja
Lehmo
Mönni
Onttola
Paihola
Puntarikoski
Puso
Pyytivaara
Rantakylä
Romppala
Selkie
Varparanta
Venejoki
Kontioniemen rapistunut elokuvakylä kuvattuna vuonna 2017.
Kontiorannan entisen varuskunnan hylätty uimahalli kuvattuna vuonna 2021.
Kuubankultatikka

| Kuubankultatikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Kultatikat Colaptes
Laji::  fernandinae
Kaksiosainen nimi
 Colaptes fernandinae  Vigors, 1827 
 Kuubankultatikan levinneisyys
Katso myös
   Kuubankultatikka Wikispeciesissä   Kuubankultatikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuubankultatikka (Colaptes fernandinae) on Kuubassa elävä uhanalainen tikkalaji.
Koko ja ulkonäkö

Kuubankultatikan pituus on noin 30 senttiä. Laji on väritykseltään hyvin voimakasraitainen. Selkäpuoli ja siivet ovat ruskeanmustat, keltaisten ristikkokuvioiden kirjomat. Vatsapuolella on enemmän keltaista, eivätkä ruskeanmustat kuviot ole yhtä tiheässä kuin selkäpuolella. Päälaki on kanelinvärinen, mutta korvien ympäristö on kellertävämpi. Koirailla on poskien kohdalla selvä musta juova, kun taas naaraiden poskissa on runsaasti valkoista täplitystä. Nokka on pitkä, kapea ja käyrä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kuubankultatikka on Kuuban endeeminen laji. Se ei koskaan ole ollut runsaslukuinen, mutta oli aiemmin saarella laajalle levinnyt. Nykyään lajin levinneisyys on sirpaleinen. Lajin kanta on mahdollisesti vain alle 900 yksilöä. Suurin kanta on Zapatasuolla Matanzasin maakunnassa, jossa arvioitiin vuonna 2007 elävän 250–300 paria.
Kuubankultatikan suosimia elinympäristöjä ovat avoimet metsät ja palmuja pasvavat laidunalueet. Lajia tavataan myös tiheämmistä metsistä ja soilta.
Elintavat

Kuubankultatikka etsii ruokansa usein maasta. Sen ravintoa ovat muurahaiset, toukat ja muut hyönteiset sekä madot ja siemenet. Kuubankultatikat ovat pääosin yksineläjiä ja liikkuvat lajikumppanien seurassa vain pesimäaikaan. Ne pesivät joskus löyhissä yhdyskunnissa, mutta eivät ole sosiaalisia toisiaan kohtaan, vaan lintujen väliset aggressiot ovat tavallisia. Soidinaika on joulu-tammikuussa ja pari alkaa rakentaa pesää helmi-maaliskuussa. Pesä rakennetaan aina kuolleeseen tai elävään palmuun, usein Palma cana -palmuun. Pesintä ajoittuu maalis-heinäkuulle. Pesyeeseen kuuluu 3–5 munaa, joita vanhemmat hautovat noin 18 vuorokauden ajan. Poikaset lähtevät pesäkolosta noin 22 vuorokauden ikäisinä.
Uhat ja suojelu

Kuubankultatikka luokitellaan erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Kannat ovat sirpaleisia, pieniä ja taantuvia. Vielä vuonna 1998 arvioitiin, että Zapatasuolla elää 300–400 paria, mutta 2013 niitä arvioitiin olevan enää 230–270. Bermejan alueella arvioitiin 1990-luvun alussa elävän 60–80 paria, mutta 2007 enää 14–18 paria. Elinympäristöjen muuttaminen maatalousalueiksi ja hakkuut ovat lajille vakava uhka. Kuubankultatikka pesii usein samassa puussa kuin kuubanamatsonit, joiden poikasia ihmiset usein pyytävät. Saadakseen poikaset he kaatavat puun ja tuhoavat samalla myös kuubankultatikkojen poikueen. Linnuilta häviää samalla pesäpuu. Arvokkaita pesäpuita tuhoavat myös hurrikaanit sekä tikanmunia ja poikasia syövät ihmiset. Myös kuubanraitatikan tiedetään saalistavan lajin poikasia.
Kurt Kuschela

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kurt Kuschela  |  Kurt Kuschela  |  Kurt Kuschela  |  |
Maa:  Saksa
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | C-2, 1 000 m |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Duisburg 2013 | C-4, 1 000 m |  |
|  Pronssia | Szeged 2011 | C-2, 500 m |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2012 | C-2, 1 000 m |  |
Kurt Kuschela (s. 30. syyskuuta 1988 Berliini) on saksalainen ratamelonnan olympiavoittaja ja maailmanmestari. 182 senttimetriä pitkä ja 86 kilogrammaa painava Kuschela edustaa KC Potsdam -seuraa.
Kuschela saavutti olympiakultaa kanoottikaksikon 1 000 metriltä yhdessä Peter Kretschmerin kanssa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista hänellä on kultaa kanoottinelosen 1 000 metriltä vuodelta 2013 ja pronssia kaksikosta vuodelta 2011. EM-kilpailuista Kuschela on saavuttanut yhden hopeamitalin vuodelta 2012.
LZ-30

LZ-30 on Lanzaroten saarella, Espanjassa sijaitseva alueellinen päätie, joka alkaa Yaizan kunnassa sijaitsevasta Ugasta. Ugasta tie jatkuu San Bartolomén kautta Teguiseen. Tiellä on pituutta noin 23 kilometriä ja se on kokonaan päällystettyä kaksiajorataistatietä.
Reitti

Yaiza
Uga (LZ-2)
Tías
Tegoyo (LZ-501, LZ-56)
Masdache (LZ-503, LZ-58)
San Bartolomé
La Florida
San Bartolomé (LZ-20)
Teguise
Nazaret (LZ-408, LZ-402)
Teguise (LZ-10)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta LZ-30 Wikimedia Commonsissa
Kuningvere järv

| Kuningvere järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Tartumaa
Kunnat:  Peipsiäären kunta
Koordinaatit:  58°37′08″N, 27°04′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Alatskivi jõen valuma-alue
Laskuoja:  oja Alatskivi jõgeen
Järvinumero:  VEE2058800
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  55,8 m  mpy. 
Pituus:  0,76 km  
Leveys:  0,47 km  
Rantaviiva:  1,927 km  
Pinta-ala:  25 ha  
Tilavuus:  0,0012 km³  
Keskisyvyys:  4,8 m  
Suurin syvyys:  7,4 m  
Valuma-alue:  3,1 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuningvere järv 
Kuningvere järv on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Kuningveren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 760 metriä pitkä, 470 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee metsäisen laakson pohjalla ja se on soikean muotoinen järvi. Kokoraan vievä tie kulkee järven lounaispuolelta ohi pitkin harjumaista mäkeä ja muualla on järven ympärillä mäkialueen yhtenäisiä rinteitä. Järvi on 7,4 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,8 metriä. Sen syvänne sijaitsee järven keskustan luoteispuolella . Vaikka järvi on matala, ovat sen rannat paikoitellen jyrkät . Järvi on saareton. Pohjoispuolella on Kuningveren kylän asutus rakennettu mäen rinteiden yläpäähän. Sieltä tulee järvelle polkuja ja yksi oja. Lounaispuolella kulkevalta tieltä tulee yksinäinen tie suoraan rantaan. Rannat ovat suurimmaksi osaksi autiot.
Historiaa

Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjoen jokilaaksossa. Järven erottaa Mustjärvestä niiden välissä sijaitseva harjujakso Tagamägi. Suulisen perinteen mukaan järven nimi johtuu kuninkaasta, joka asui järvellä tai hukkui siihen. Järveltä tunnetaan arkeologine kohde ensimmäiseltä esikristilliseltä vuosituhannelta.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Järven veden kalkkipitoisuus on siten keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järven rannat ovat pääasiassa hiekkaa, joka jatkuu rantaveden pohjassakin. Keskellä järveä hiekkapohja vaihtuu metrin paksuiseen mutapohjaan. Vedenväri on vihertävän keltaista ja näkösyvyys on 0,9–1,3 metriä. Vesi vaihtuu järvessä keskimäärin kerran vuodessa eli sen laskennallinen viipymä on noin 12 kuukautta. Vuonna 1957 kartoitettiin vesikasvillisuus, jolloin löytyi 18 eri kasvilajia. Järven pohjaeliöstön määrä on niukka, mutta järvessä elää jokirapua. Järvessä elää ainakin ahven, hauki, kiiski, kuha, ruutana, särki, lahna, salakka ja pasuri.
Vesistösuhteita

Kuningvere järv kuuluu Alatskivi jõen valuma-alueeseen ja sen laskuoja yhtyy jokeen pari sataa metriä Savastvere järven alapuolella. Kuningvereen tule vain muutama erittäin lyhyt oja, mutta järven pohjassa olevat lähteet tuovat järveen niin paljon vettä, että laskuoja on 1,5 metriä leveä. Järven valuma-alueen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä, josta järven osuus on 8 %. Alatskivi jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Kyläjärvi (Pälkäne, Puutikkala)

| Kyläjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Pälkäne
Koordinaatit:  61°17′14″N, 24°42′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Vuollekeskiseen/Raholahteen 
Järvinumero:  35.781.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,4 m  
Rantaviiva:  2,216 km  
Pinta-ala:  23,252 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKyläjärvi 
Kyläjärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä Puutikkalan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,4 metriä mpy.
Krysanteemit

| Krysanteemit |
| --- | --- |
 Krysanteemi (Chrysanthemum × grandiflorum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Krysanteemit Chrysanthemum  L.
Katso myös
   Krysanteemit Wikispeciesissä   Krysanteemit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Krysanteemit (Chrysanthemum) on monivuotisten asterikasvien suku, johon kuuluu noin 30 lajia. Niitä käytetään yleisesti koristekasveina sekä leikkokukkina. Krysanteemeja on viljelty koristeena Kiinassa ja Japanissa jo tuhansien vuosien ajan. Japanissa se yhdistetään kuolemattomuuteen ja keisariin.
Euroopassa krysanteemi on ollut suosittu leikkokukka 1700-luvulta asti, ja nykyisin se yleistyy myös ruukkukukkana. Kasvi kukkii vain lyhyen päivän jälkeen eli kun sitä on pidetty pimeässä ainakin 12 tuntia vuorokaudesta.
Chrysanthemum-suvun kasveista saadaan pyretriini-nimistä luonnon hyönteismyrkkyseosta.[lähde? ]selvennä
Lajeja

jäämerenkakkara (Chrysanthemum arcticum, syn. Arctanthemum arcticum)
kiinankrysanteemi (Chrysanthemum indicum)
tarhakrysanteemi (Chrysanthemum morifolium)
Sukuun on aiemmin kuulunut:
keltasuvikakkara (Glebionis segetum, syn. Chrysanthemum segetum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Chrysanthemum
Suomen Lajitietokeskus: Krysanteemit (Chrysanthemum)
United States Department of Agriculture (USDA): Chrysanthemum (englanniksi)
Flora of China: Chrysanthemum (englanniksi)
Kurt Krenn

Kurt Krenn (28. kesäkuuta 1936 Rannariedl, Ylä-Itävalta – 25. tammikuuta 2014 Gerersdorf, Ala-Itävalta) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. lokakuuta 1962 ja nimitettiin Wienin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aulonin titulaaripiispaksi 3. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hans Hermann Groër, jota avustivat Maximilian Aichern ja Marian Jaworski.
Krenn sai 11. heinäkuuta 1991 nimityksen Sankt Pöltenin piispaksi, joksi hänet asetettiin 15. syyskuuta. Hän erosi tehtävästään 7. lokakuuta 2004.
Kumano

Daimonzaka-rinne, osa Kumanon pyhiinvaellusreittejä
Kumano (jap. 熊野) on alue Japanin Honshūn saarella Kiin niemimaan eteläosassa. Se käsittää Mien ja Wakayaman prefektuurien eteläosat Tyynenmeren rannikolla. Hallinnollisen merkityksensä se menetti jo Taika-uudistuksissa vuonna 645. Sittemmin sitä on käytetty vanhana yleisnimenä entisen Meiji-restauraatiota edeltäneen Kiin provinssin Muron piirikunnalle.
Edo-kaudelta Kumanon länsiosia on nimitetty suu- eli etu-Kumanoksi (jap. 口熊野, kuchi-Kumano), itäosia sisä-Kumanoksi (jap. 奥熊野, oku-Kumano). Alueella sijaitsevia kaupunkeja ovat Mien prefektuurissa Kumano ja Owase, Wakayaman prefektuurissa Tanabe ja Shingū. Etelärannikkoa seurailee JR:n Kisei-rautatielinja.
Kumano on Kiivuoriin kuuluvaa vuoristoista ja vaikeakulkuista aluetta, jota halkovat syvät, mutkittelevat jokilaaksot. Pohjoisessa maasto nousee 1 122 metriä korkealle Ōtōvuorelle. Suurimpia jokia ovat Kumano ja Koza. Myös alueen rannikko on pitkälti rikkonainen ja mutkitteleva. Ilmasto on Kuroshiovirran ansiosta subtrooppinen ja runsassateinen; vuorilla sataa jopa 4 000 mm vuodessa. Alueelta saadaankin hyvälaatuista sugi- ja japaninsypressipuuta. Metsätalouden lisäksi toinen merkittävä elinkeino on kalastus.
Kumano tunnetaan erityisesti kolmesta šintolaisesta pyhäköstään (Kumano sanzan), joista tuli tärkeä pyhiinvaelluskohde jo Japanin klassisella kaudella. Ne ovat Hongū-taisha, Hayatama-taisha ja Nachi-taisha. Pyhäkköjen yhteydet Kiotoon olivat vanhastaan heikot, mutta muun muassa taitavan markkinoinnin avulla ne nousivat jo varhain aatelin, myöhemmin keskiajalla sotilasluokan ja sittemmin myös tavallisen kansan suosioon. Myös alueelle johtavat pyhiinvaellusreitit ovat hyvin vanhoja. Ne on hyväksytty yhdessä kolmen pyhäkön kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit”.
Kuvia

Kumano Hongū-taisha
Seiganto-jin temppeli
Kitayamajoki
Kumanon rannikkoa, Sandanbeki
Kumano (Hiroshima)

| Kumano |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Hiroshiman prefektuuri
Piirikunta:  Akin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,76 km²
Väkiluku (2020):  22 844
 – Väestötiheys:  676,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kumano (jap. 熊野町, Kumano-chō) on Japanin maaseutukaupunki Hiroshiman prefektuurin Akin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku on ollut viime vuosina laskussa, ja nyt se on 22 844 asukasta. Pinta-ala on 33,76 neliökilometriä, ja väestötiheys on 676,6 asukasta neliökilometrillä. Suurimmillaan kaupungissa on asunut yli 25 000 asukasta.
Väestönkehitys

Lähde:
| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 24 953 |  |
| 2000 | 25 392 | 439 |
| 2005 | 25 103 | -289 |
| 2010 | 24 533 | -570 |
| 2015 | 23 755 | -778 |
| 2020 | 22 844 | -911 |