stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikantaikapähkinä
Käyttö Suomessa

Suomessa amerikantaikapähkinää käytetään koristepensaana, mutta se on harvinainen ja varsin vähän käytetty. Amerikantaikapähkinän voi nähdä ainakin Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Kaisaniemessä sekä Turun yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Ruissalossa.
Amerikantaikapähkinän koristearvo perustuu kukkiin, jotka ilmaantuvat myöhään syksyllä. Suomessa kukinta tapahtuu vain hyvin pitkinä, lämpiminä syksyinä tai pitkien suojasäiden aikana talvella. Kukat ovat kirkkaankeltaisia, noin kaksisenttisiä ja sijaitsevat kolmittain lehtihangoissa.
Kasvattaminen ja lisäys

Suomessa amerikantaikapähkinä menestyy puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–II, mutta vain suotuisilla kasvupaikoilla. Se kasvaa parhaiten aurinkoisessa tai puolivarjoisessa, kosteassa, runsasravinteisessa ja runsashumuksisessa paikassa.
Amerikantaikapähkinää voi lisätä siemenistä. Ne ovat mustia ja kiiltäväpintaisia. Amerikantaikapähkinän kotahedelmä aukeaa kypsyttyään äkkinäisesti, jolloin siemenet sinkoutuvat maastoon. Siemenet vaativat vähintään kolmen kuukauden kylmäkäsittelyn. Itäminen voi kestää kaksi vuotta.
Aiheesta muualla

Mustila Arboretum: Amerikantaikapähkinä (Hamamelis virginiana) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Amerikantaikapähkinä (Hamamelis virginiana)
ITIS: Hamamelis virginiana (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hamamelis virginiana (englanniksi)
Flora of North America: Hamamelis virginiana (englanniksi)
European Medicines Agency Evaluation of Medicines for Human Use: Assessment report on Hamamelis virginiana, London, 12 November 2009 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
USS Ajax

USS Ajax voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksai:
USS Ajax (1864), Canonicus-luokan monitori
USS Ajax (AG-15), kuljetusalus ja myöhemmin vesilentokoneiden emälaiva
USS Ajax (SP-738), tutkimusalus
USS Ajax (AR-6), Vulcan-luokan korjausalus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Ajax”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
USS Akron

USS Akron (ZRS-4)
USS Akron
USS Akron (ZRS-4) oli toinen Yhdysvaltain laivaston kolmesta Yhdysvalloissa rakennetusta jäykkärunkoisesta ilmalaivasta. Sen rakennutti Goodyear-Zeppelin yhtiö Akronissa, Ohiossa ja se otettiin palveluskäyttöön 27. lokakuuta 1931. Sitä käytettiin yhdessä sisaraluksensa USS Maconin (ZRS-5) kanssa jäykkärunkoisten ilmalaivojen teknisen ja operationaalisen laivastokäytön tutkimiseen.
Akron joutui 4. huhtikuuta 1933 ankaraan myrskyyn New Jerseyn rannikolla ja pian keskiyön jälkeen se syöksyi pyrstö edellä mereen. Vain kolme aluksen 76:sta miehistön jäsenestä selvisi onnettomuudesta hengissä. Miehistölle ei ollut aluksessa pelastusliivejä, eikä täytettäviä kumilauttoja, joka osaltaan selittää uhrien suuren määrän.
Akron oli 239 metriä pitkä. Akron käytti lentämiseen Yhdysvalloissa riittoisaa heliumia, jota säiliöön mahtui noin 184 000 kuutiometriä. Eurooppalaiset ilmalaivat käyttivät lentämiseen vetyä; helium on painavampaa mutta sen etuna on palamattomuus. Akronin toimintamatka oli täydessä 70 000 litran bensiinilastissa 16 900 kilometriä. Liikkumiseen Akron käytti kahdeksaa bensiinikäyttöistä 420 kW:n moottoria.
Vaarala (Rovaniemi)

Kemijokea Vaaralassa heinäkuussa 2010.
Vaarala on kylä Rovaniemellä. Vaarala sijaitsee Kemijoen varrella noin 7 kilometrin päässä kaupungista Kuusamon suuntaan. Toisella puolella Kemijokea sijaitsee Koskenkylä ja Vaaralasta noin 10 kilometriä Kuusamon suuntaan sijaitsee Oikarainen. Vaaralan kautta kulkee Rovaniemi–Kemijärvi-rata, ja kylässä sijaitsee Vaaralan ratapiha.
Rovaniemen kaupunginosat ja kylät
Alakorkalo
Ala-Nampa
Auttinseutu
Hirvas
Jaatila
Juotasniemi
Karvonranta
Katajaranta
Kauko
Kiiruna
Kivitaipale
Kolpene
Korkalovaara
Koskenkylä
Lehtojärvi
Leipee
Lohiniva
Marrasjärvi
Marraskoski
Meltaus
Misi
Muurola
Narkaus
Niesi
Nivankylä
Nivavaara
Norvajärvi
Oikarainen
Ojanperä
Olkkajärvi
Ounasrinne
Paavalniemi
Patokoski
Pekkala
Perunkajärvi
Petäjäinen
Pisa
Pullinranta
Pöykkölä
Rantaviiri
Rautiosaari
Ruikka
Saarenkylä
Sinettä
Santamäki
Sonka
Syväsenvaara
Tapionkylä
Tennilä
Teollisuuskylä
Tiainen
Tuhnaja
Vaarala
Vanttausjärvi
Vanttauskoski
Vennivaara
Viiri
Vikajärvi
Välijoki
Ylikylä
Yli-Nampa
VR-2A-C

VR 2 "Panu" B ja C mallit
VR-2A-C "Panu" oli Suomen puolustusvoimien käytössä ollut pataljoonaradio. Tekniikaltaan se oli sveitsiläinen Autophon-radio, jota valmistettiin Suomessa lisenssillä 2 830 kappaletta vuosina 1957–1963 Valtion Sähköpajalla jalkaväkipataljoonia ja kranaatinheittimistöä varten. Myöhemmin VR-2A-C nimettiin LV 203:ksi.
Sveitsiläistä Autophon:ia oli tilattu jo 1954 pieni koe-erä ja lisenssivalmistus voitiin aloittaa 1957 eduskunnan myöntämään puolustusmäärärahaan liittyen.
VR-2A-C:n seuraajaksi pataljoonaradiona tuli vuodesta 1973 Oy Nokia Ab:n Oulun tehtaillaan lisenssillä valmistama LV 217.
Tekniset ominaisuudet

Kanavamäärä: 24
USRC Thomas Corwin

USRC Corwin, lähdössä kohti Alaskaa  1885. Aikalaispiirros.
Thomas Corwin oli Yhdysvaltojen tullivene ja sen jälkeen kauppalaiva. Kummassakin tehtävässä laiva toimi Alaskassa Beringinmerellä. Frank Willard Kimball kirjoitti vuonna 1912: "Corwinin ura on luultavasti ollut moninaisempi ja kiinnostavampi kuin minkään muun aluksen, joka liikkuu Alaskan vesillä."
Yhdysvaltojen tullivene Thomas Corwin (eli Corwin) oli aluksi tulliveneenä säännöllisesti Beringinmerellä ja Pohjoisella jäämerellä. Se rakennettiin Oregonissa, ja viimeistely ja vesillelasku tapahtuivat San Franciscossa, josta tuli sen kotisatama. Sen ura liittovaltion palveluksessa kesti 23 vuotta, jona aikana se osallistui Jeannetten etsintään, vei tieteellisiä tutkimusryhmiä Wrangelinsaarelle ja Geraldinsaarelle, tuhosi tlingitien kylän Angoonin, esti viskin salakuljetusta, pelasti haaksirikkoutuneita valaanpyytäjiä, osallistui Alaskan tutkimusmatkoihin ja pidätti hylkeen salametsästäjä. Laivalla oli liittovaltion uransa aikana ainakin kahdeksan kapteenia, mutta se liitetään etenkin kahteen: rauhalliseen ja päättäväiseen Calvin L. Hooperiin ja äkkipikaiseen Michael Healyyn. Kun alus oli myyty 1900, se jatkoi toimintaa Beringinmerellä kauppalaivana ja rahtilaivana.
Thomas Corwin ja Rodgers varustettiin etsimään pohjoisnavalle lähtenyttä mutta sittemmin kadonnutta Jeannettea. Ensin kohti Wrangelinsaarta lähti Thomas Corwin kapteenina Calvin Hooper ja puolentoista kuukauden kuluttua Rodgers. Corwin saapui Wrangelinsaaren itärannalle 12. elokuuta 1881, ja kapteeni ja etsintämiehistö nousivat maihin. Saarelle pystytettiin Yhdysvaltojen lippu, ja saari sai nimen New Columbia. Etsityistä ei löytynyt merkkejä, ja hiilien vähetessä alus lähti paluumatkalle.
SS Corwin sai 1902 luvan matkustajien ja rahdin kuljetukseen. Se aloitti kauppalaivana kaivannaisten etsinnän tukilaivana, ja sen jälkeen siihen tehtiin suuria muutoksia matkustajia kuljettavaksi laivaksi. Se palveli purjehduskaudella rannikon satamissa Nortonissa Kotzebue Soundsissa, Sewardinniemessä ja Beringinsalmessa ja talvehti yleensä Pugetinsalmessa. Se oli useina vuosina ensimmäinen höyrylaiva, joka keväällä meni Nomeen, ja se oli myös usein viimeinen, joka sieltä lähti syksyllä. Melkein koko sen kaupallisen palveluksen ajan sen päällikkö oli Ellsworth Luce West.
Liikemies Jafet Lindeberg vuokrasi Corwinin vuonna 1914, ja kapteenina R. J. Healy laiva osallistui Karlukilta selviytyneiden pelastusyritykseen Wrangelinsaarelta, mutta heidät oli käyty hakemassa edellisenä päivänä. Sen jälkeen se oli mukana etsimässä Karlukin neljää kadonnutta miehistönjäsentä, joita ei kuitenkaan löytynyt.
Käännös suomeksi
Vakavesi

Vakavesiä ovat järvet, lammet ja tekoaltaat. Tarkemmin määriteltynä vakaveden muodostaa makean veden pysyvästi peittämä maanpinnan painanne tai painenneryhmä, jonka vesi täyttää kokonaan tai osittain. Vedenpinnan korkeus alueen eri osissa on sama ja aluetta voidaan pitää pinta-alansa perusteella vesialueena. Edelleen vesialueen tulovirtaaman suhde tilavuuteen on niin pieni, että valtaosa veteen sekoittuneesta maa-aineksesta saostuu altaan pohjaan. Vakavesi tarkoittaa sekä avovesialuetta että kasvukautena täysin tai osin kasvipeitteistä vesialuetta, joka täyttää aiemmat ehdot. Tuulen tai jään aiheuttamia poikkeamia vedenpinnan tasossa ei huomioida. Merialueet eivät ole vakavesiä.
Termiä käytetään lähinnä tarkennuksena kartastojen hakemistoissa ja kohdeluokkana paikkatietoaineistoissa.
Unohtumattomat (Metro-tytöt)

| Unohtumattomat Metro-tytöt |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP, musiikkikasetti
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 35.08
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Metro-tyttöjen muut julkaisut
| Sininen hetki Metro-tyttöjen seurassa 1970 | Unohtumattomat 1979 | Sävelkansio 1982 |
Unohtumattomat on Finnlevyn vuonna 1979 julkaisema monofoninen kokoelma-albumi Metro-tyttöjen tuotannosta vuosilta 1953–1960. Kappaleella "Mummon kaappikello" laulaa myös Matti Louhivuori.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Unto Torniainen. Siinä hän nostaa esiin muutamia yhtyeen suosituimpia kappaleita: "Äidin syntymäpäivä", "Ethän minua unhoita" ja "Hiljainen kylätie". Hän siteeraa myös Tanssimusiikin vuosikirjaa vuodelta 1960: "Ilman Metro-tyttöjä olisi viihdemusiikissamme suuri vajaus".
Kappaleet > A-puoli

1. Rakasta, kärsi ja unhoita – 2:49
2. Ethän minua unhoita – 3:05
3. Mummon kaappikello – 3:08
4. Pyynikki valssi – 2:37
5. Hiljainen kylätie – 2:52
6. Murtunut elämä – 3:16
Kappaleet > B-puoli

1. Leskiäidin tyttäret – 2:49
2. Äidin syntymäpäivä – 2:30
3. Tosca – 3:04
4. Kaunis pesijätär – Les Lavandieres Du Portugal – 2:38
5. Surujen kitara – Johnny Guitar – 3:00
6. Kesäilta – 3:20
VPK:n talo

VPK:n talolla tarkoitetaan vapaaehtoisen palokunnan taloa.
Tunnettuja VPK:n taloja

Helsingin vapaaehtoisen palokunnan talo
Palokunnantalo, Hämeenlinnan VPK:n talo
Tampereen VPK:n talo
Turun VPK:n talo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VPK:n talo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Turun Mikaelinseurakunta

| Turun Mikaelinseurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Mikaelinkirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Turun tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Mikaelinkirkko
Perustettu:  1921
Jäsenmäärä:  20 512 (2022)
– Osuus asukkaista:  56,7 %
Kirkollisvero:  1,20 %
Kirkkoherra:  Jouni Lehikoinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Mikaelinseurakunta on seurakunta Varsinais-Suomessa, Turkun kaupungissa. Seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan ja on osa Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii  Jouni Lehikoinen. Vuoden 2022 lopussa seurakuntaan kuului 20 512 jäsentä, mikä on 56,7 % alueen asukkaista.
Tapahtumat

Turun Mikaelinseurakunta järjestää vuosittain nuorille Maata -näkyvissä -festarit yhteistyössä Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY), Turun Henrikinseurakunnan, Turun Katariinanseurakunnan, Maarian seurakunnan, Paattisten seurakunnan ja Turun tuomiokirkkoseurakunnan kanssa.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Mikaelinseurakunnan kirkkoherroina:
1923–1942: kirkkoherra Johan Kallio
1944–1961: kirkkoherra Taimi Joutsi
1962–1966: kirkkoherra Oiva Kojo
1968–1971: kirkkoherra Toivo Väinölä
1974–1995: kirkkoherra Eeli Vuola
1995–2001: kirkkoherra Seppo Rissanen
2003– kirkkoherra Jouni Lehikoinen
USS Ronquil (SS-396)

| USS Ronquil |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin laivastontelakka, Kittery, Maine
Kölinlasku:  9. syyskuuta 1943
Laskettu vesille:  27. tammikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  22. huhtikuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 550 t (pinnalla) 2 463 t (sukellus)
Pituus:  95,02 m
Leveys:  8,31 m
Syväys:  5,13 m
Koneteho:  5 400 shp (pinnalla) 2 740 shp (sukellus)
Nopeus:  20,25 solmua (pinnalla) 8,75 solmua (sukellus)
Miehistöä:  80-81
Aseistus
Aseistus:  1 × 5"/25 tykki 1 × Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykki 1 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykki 10 × 21" torpedoputkea
USS Ronquil (runkonumero SS-396) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu Balao-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin laivastontelakalta Kitterystä Mainesta, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1944 kumminaan rouva C. M. Elder ja otettiin palvelukseen 22. huhtikuuta ensimmäisenä päällikkönään H. S. Monroe.
Espanjan laivasto

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen ostopäivänä nimellä Isaac Peral (S32). Alus lähti espanjalaisella miehistöllä varustettuna San Diegosta Cartagenaan, jonne se saapui 22. elokuuta. Alus siirrettiin reserviin jo vuonna 1982, mutta se poistettiin palveluksesta vasta 3. huhtikuuta 1984 uuden sukellusvene Sirocon palvelukseenoton yhteydessä.
VOF de Kunst

VOF de Kunst on alankomaalainen popyhtye Tilburgista, joka perustettiin vuonna 1983. Heidän hittikappaleensa on ”Suzanne” (englanninkielinen versio ”Susanna”), joka sijoittui Alankomaiden musiikkilistan ensimmäiselle sijalle ja Yhdistyneen kuningaskunnan musiikkilistan 12. sijalle. VOF de Kunstin päälaulaja on Nol Havens ja yhtye on esiintynyt kiertueilla myös nimellä The Art Company.
Diskografia > Albumit

Maandagmorgen 6:30 (1983)
Dikkertje Dap (1991)
De kunst live (1991)
De lapjeskat (1992)
Sinterklaasfeest met VOF de Kunst – Deel 1 (1993)
De Griezel CD (1994)
Sinterklaasfeest met VOF de Kunst – Deel 2 (2013)
2(013) (2013)
Vaittinen

Vaittinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aleksi Vaittinen, Aztra (s. 1982), suomalainen rap-artisti ja -tuottaja
Alli Vaittinen-Kuikka (1918–2006), kansanedustaja (kok.)
Reijo Vaittinen (s. 1956), jalkapalloilija
Risto Vaittinen (s. 1949), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, energianeuvos
Timo Vaittinen (s. 1976), kuvataiteilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vakavaa

| ”Vakavaa” Juulia |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2015
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Axel Ehnström Jonas W. Karlsson Mikko Kuoppala Juulia Vuojala
 Tuottaja(t): Jonas W. Karlsson
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: Universal Music
Juulian muut singlet
|   | ”Vakavaa” 2015 | ”Huomenna mä meen” 2016 |
”Vakavaa” on suomalaisen pop-artisti Juulian ensimmäinen single. Sen julkaisi Universal Music 23. lokakuuta 2015. Kappaleen ovat säveltäneet Axel Ehnström, Jonas W. Karlsson, Mikko Kuoppala sekä Juulia Vuojala ja sanoittaneet Ehnström, Kuoppala ja Vuojala.
Vuoden 2015 viimeisellä viikolla kappale nousi Suomen 29. soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Viivi Huuskan ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin YouTubessa 6. marraskuuta 2015.
Amadou-Mahtar M’Bow

| Amadou-Mahtar M’Bow |
| --- | --- |
 Amadou-Mahtar M’Bow Unescon pääsihteerinä 1974.
Unescon pääsihteeri
 1974–1987  
Edeltäjä:  René Maheu
Seuraaja:  Federico Mayor Zaragoza
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1921 Dakar, Ranskan Länsi-Afrikka
Kuollut: 24. syyskuuta 2024 (103 vuotta) Dakar, Senegal
Amadou-Mahtar M’Bow (20. maaliskuuta 1921 Dakar – 24. syyskuuta 2024 Dakar) oli senegalilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Unescon pääsihteerinä 1974–1987. Hänen kaudellaan Unesco perusti muun muassa Maailmanperintökomitean ja Tiedonvälityksen kansainvälinen kehitysohjelman. M’Bow sai kaudellaan paljon kritiikkiä taloudellisista epäselvyyksistä, ja muun muassa Yhdysvallat vetäytyi järjestön toiminnasta. M’Bow toimi kotimaassaan Senegalissa opetusministerinä sekä kulttuuri- ja nuorisoministerinä.
Nuoruus ja opiskelu

Amadou-Mahtar M’Bow syntyi Dakarissa 1921 ja kasvoi pienellä paikkakunnalla. Hän oppi perinteisiä maanviljely- ja eläintenhoitotaitoja. Hän osallistui vapaaehtoisena toiseen maailmansotaan Ranskan maavoimissa.
M’Bow opiskeli sodan jälkeen historiaa Pariisin yliopistoossa ja palasi vuonna 1951 Senegaliin. Hän toimi opetustehtävissä kahden vuoden ajan ja sitten johti Senegalin ja Mauritanian perusopetusjärjestelmän luomista.
Ura > Ministerinä ja itsenäisyystaistelijana

M’Bow toimi vuosina 1957–1958 Senegalian itsehallinnollisen ajan hallituksessa opetus- ja kulttuuriministerinä. M’Bow riitautui Senegalin tulevan presidentin Léopold Sédar Senghorin kanssa. Tämä kannatti monien muiden kansallismielisten johtajien kanssa pidempää yhteyttä Ranskaa, kun taas M’Bow kannatti nopeaa ja täydellistä itsenäistymistä. M’Bow erosi ministerin tehtävistä osallistuakseen taisteluun itsenäisyydestä.
Senegalin itsenäistymisen jälkeen M'Bow toimi vuosina 1966–1968 opetusministerinä ja 1968–1970 kulttuuri- ja nuorisoministerinä sekä istui samaan aikaan kansalliskokouksessa. Hän oli myös Senegalin Unesco-delegaation johdossa.
Ura > Unescossa

M’Bow valittiin 1970 Unescon apulaispääsihteeriksi ja vuonna 1974 pääsihteeriksi. Hänet valittiin René Maheun seuraajaksi, ja hänestä tuli ensimmäinen mustan Afrikan edustaja merkittävän kansainvälisen järjestön johdossa. Hän toimi pääsihteerinä kaksi kautta, sillä hänet valittiin toiselle kaudella 1980. Hän keskittyi pääsihteerikaudellaan edistämään konsesusta Unescon päätöksentekoprosessissa ja puolustamaan virkamiesten itsenäisyyttä.
M’Bowin aikana Unesco loi useita pitkäaikaisia projekteja ja ohjelmia. Maailmanperintökomitea perustettiin 1976 neljä vuotta aiemmin solmitun maailmanperintösopimuksen pohjalta. Tiedonvälityksen kansainvälinen kehitysohjelma puolestaan luotiin 1981.
M’Bow sai paljon kritiikkiä varsinkin toisen virkakautensa aikana. Hän perusti 1980 viestinnän haasteita käsittelevän komission, jota johti irlantilainen Seán MacBride. MacBriden reportin mukaan kehitysmaiden valtioiden tulisi päästä helpommin käsiksi uuteen mediatekniikkaan. Komission raportin ongelmallisin kohta koski hallitusten mahdollisuuksia epäreiluina pidettyinä juttujen kiistämiseen. Monet valtiot syyttivät MacBridea ja M’Bowia sensuurin edistämisestä. Unescon ohjelma lakkautettiin 1983.
M’Bow keskitti Unescon toiminnan Pariisin päämajaan ja käytti 80 prosenttia budjetista siellä. Häntä syytettiin myös nepotismista ja taloudellisista epäselvyyksistä. Hänellä oli kuusi virallista autoa ja suurempi henkilöstö kuin YK:n pääshteerillä. Hän myös otti vastaan erilaisia kunnianosoituksia, vaikka Unescon säännöt kielsivät ne. Yhdysvallat vetäytyi Unescosta 1984. Britannia ja Singapore seurasivat seuraavana vuonna. M'Bowin puolustajat sanoivat hänen antaneen äänen kehitysmaille.
M’Bow kampanjoi kolmannen kauden puolesta Sambian presidentin Kenneth Kaundan tuella. Uneon 50-jäseninen johtoryhmä äänesti syyskuussa 1987 uudesta pääsihteeristä. M’Bow sai ensimmäisellä kierroksella vain kolmen äänen päähän jatkokaudesta. Hän vetäytyi kuitenkin kisasta neljän äänestyskierroksen jälkeen. Neuvostoliiton johtamat maat todennäköisesti pelkäsivät jäävänsä ainoina maina maksamaan Unescon kustannuksia muiden maiden vetäytyessä, jos M’Bow valittaisiin uudestaan pääsihteeriksi. Espanjalainen Federico Mayor Zaragoza valittiin hänen seuraajakseen.
M’Bow vetäytyi Unescon pääsihteerikausiensa jälkeen kotimaahansa Senegaliin. Hän kuoli 103-vuotiaana vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amadou-Mahtar M’Bow Wikimedia Commonsissa
Valkoinen armeija

Valkoinen armeija voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Suomen sisällissodan valkoinen armeija
Venäjän sisällissodan valkoinen armeija
Valkoinen armeija, musta paroni, venäläinen vallankumouslaulu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valkoinen armeija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uibopuu

Uibopuu on virolainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Artur Uibopuu (myös Arthur Uibopuu; 1878–1930), virolainen pankinjohtaja
Tuuli Reijonen-Uibopuu (1904–1997), suomalainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja
Valev Uibopuu (1913–1997), virolainen kirjailija ja toimittaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Työelämään tutustuminen

Työelämään tutustuminen eli TET (ruots. Prao, praktisk arbetslivsorientering) on peruskoulun yläkoulun oppimäärään sisältyvä lyhyt työharjoittelu. TET on osa koulunkäyntiä, joten siitä ei makseta palkkaa eikä oppilas ole työsuhteessa TET-paikkaansa. TET järjestetään yleensä 8. ja 9. luokalla (joissain kouluissa pelkästään 9:nnellä), mutta joissain oppilaitoksissa myös 7. luokat käyvät TET:issä esimerkiksi oman koulun keittiössä tai vanhempansa/lähisukulaisensa työpaikalla. TETin kesto vaihtelee. Lyhyimmillään se voi olla 7. luokalla yhden päivän ja joissakin kouluissa kaksi viikkoa 9. luokalla.
TET-jakson aikana oppilaat tutustuvat ohjatusti yritysten ja työyhteisön toimintaan. TET on monelle nuorelle ensimmäinen kokemus työelämästä. Nuori pääsee näkemään, millaista on työelämä, millaista on olla työntekijä, millaista on toimia työyhteisössä. Tutustumisjakson aikana nuori voi päästä tutustumaan useampiin ammatteihin ja aloihin ja saada näin tietoa ammatinvalintasuunnitelmiensa tueksi. TET:n tavoitteena on koulutuksen ja työelämän vuorovaikutuksen laajentaminen ja tehostaminen. Nuoret saavat ainutkertaista tietoa ja omakohtaista kokemusta työelämän vaatimuksista, asetelmista ja oikeasta tekemisestä. Yrityksille puolestaan avautuu mahdollisuus vaikuttaa oppilaiden asenteisiin.
TET-jakso on vuonna 1979 Airiston Nuorkauppakamarin (ent. Kaarinan Nuorkauppakamari) käynnistämä hanke, jonka alkuvaiheessa työharjoittelun lisäksi koululaisille järjestettiin osallistavia luentoja yrittäjyydestä. Hanke laajeni nopeasti Suomen Nuorkauppakamarin valtakunnalliseksi projektiksi ja vuonna 1981 se luovutettiin yhteiskunnan käyttöön.
Aiheesta muualla

Yleistä tietoa TET:istä Taloudellisen tiedotustoimiston Opetin-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa TET:istä nuorille Taloudellisen tiedotustoimiston Kunkoululoppuu-sivustolla
TET-harjoittelussa GTK:lla (Arkistoitu – Internet Archive)
USP Victorville

Kuva vankilasta.
United States Penitentiary, Victorville (lyh. USP Victorville) on Yhdysvaltain liittovaltion hallinnon korkean turvatason vankila miesvangeille Victorvillessa, Kaliforniassa. Yhdysvaltain oikeusministeriön alainen vankeinhoitolaitos ylläpitää vankilaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USP Victorville Wikimedia Commonsissa
Trücizna

| Trücizna Witchmaster |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2008 Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2009
 Tyylilaji: black metal, thrash metal
 Kesto: 29.49
 Levy-yhtiö: Agonia Records (Puola) Ibex Moon Records (USA)
Witchmasterin muut julkaisut
| Witchmaster 2004 | Trücizna 2009 | Sex Drugs and Natural Selection 2009 |
Trücizna on puolalaisen black metal -yhtye Witchmasterin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2009.
Puolan sana trucizna tarkoittaa myrkkyä.
Kappaleet

Trücizna – 2.46
Self-inflicted Divinity – 3.18
Total Annihilation – 4.58
Road to Treblinka – 4.32
Two-point Suicide – 3.20
Back to the Bunker – 3.28
Bred in Captivity – 3.14
Black Scum – 4.13
Troops of Doom – 2.39 (Sepultura-cover)
Kokoonpano

Bastis – laulu
Kali – kitara
Reyash – bassokitara
Bastek – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8/10