Astuvansalmen kalliomaalaukset
Astuvansalmen maalausaiheet

Astuvansalmen kalliomaalauksista voidaan laskea 18–20 hirveä, suurin piirtein yhtä monta ihmishahmoa, kymmeniä kämmenten ja tassujen jälkiä, 8–9 venettä, geometrisia kuvioita sekä kalaksi ja koiraksi tulkitut kuvat. Maalaukset on maalattu punamultavärillä, joka oli sen ajan ihmisille vahva elämän symboli.
Kun maalauksia vertaa Skandinavian, Karjalan ja Siperian kalliomaalauksiin, kansanperinteisiin, muinaisrunojen myytteihin ja vanhoihin uskomuksiin, ne antavat viitteitä kallion kuvien monitahoisuudesta. Astuvansalmen kalliomaalauksista löytyy neljä kuvayhdistelmää, joihin kuuluu hirvi sekä vene. Sen on arveltu olevan myös auringon tai maailmankaikkeuden vertauskuva. Siperian ja Pohjois-Euroopan metsävyöhykkeen asukkaiden tiedetään ajatelleen aurinkoa taivaan yli juoksevaksi peuraksi tai hirveksi.
Muinoin hirvi oli tärkeä saaliseläin karhun, peuran, jäniksen ja hylkeen lisäksi. Entisajan suomalaisille hirvi merkitsi myös maailmankaikkeuden keskusta. Astuvansalmen kalliomaalauksista löytyy 18 kokonaista hirveksi ja kaksi hirvenpääksi hahmoteltavissa olevaa kuvaa. Kaikki hirvet yhtä lukuun ottamatta ovat hirvilehmiä, ja hirvistä vain yksi katsoo lännen sijasta itään. Yhdeksällä hirvellä on sydän, ympyrä tai piste rintakehässä. Osa hirvistä on kuvattu liikkeeseen, niillä on neljä jalkaa. Toiset hirvet ovat vain jäykkiä siluetteja.
Aurinko, elämän vertauskuva, nousi ja nousee edelleenkin idästä. Tämän takia itä merkitsi ylistä maailmaa. Se oli Suuren Hirven sekä kaikkien hyvien henkien ja jumalten koti. Astuvansalmen hirvistä vain yksi katsoo itään, muut katsovat länteen päin. Länsi taas kuvasi alista maailmaa, manalaa. Sinne matkasivat kuolleet hirvipäisillä veneillä.
Veneiden esiintymiseen maalauksissa on arveltu kahta syytä. Vene oli tärkeä kulkuväline aikakauden ihmisille. Teitä ei ollut ja vesistöjä pitkin oli metsää helpompi kulkea. Toinen syy on niiden uskomuksellinen merkitys. Länttä kohti suuntaavat veneet kuljettivat kuolleiden sielut tuonpuoleiseen. Pohjolassa osattiin tehdä isoja veneitä jo ennen viikinkejäkin. Isoilla veneillä voitiin ylittää järvenselkiä tai tehdä jopa merimatkoja. Useimmat veneet olivat kuitenkin tehty nahasta puukehikon päälle. Ne olivat pitkiä, kapeita ja niitä melottiin kuten intiaanien kanootteja. Veneiden on arveltu esittävän myös skandinaavisia aurinkolaivoja. Veneen pystyviivat esittänevät miehistöä.
Maalauksiin on kuvattu šamaaneja sarvipäisinä ihmishahmoina. Suomensukuisten kansojen šamaaneilla nimittäin oli usein naamari tai päähine, joka jäljitteli hirveä. Muinaiset šamaanit olivat auttajia ja parantajia, tavallisten ihmisten yhteyslinkki tuonpuoleiseen. Šamaanin hengen kuviteltiin laulun ja rummutuksen vaikutuksesta, transsitilassa voivan irtaantua ja muuttaa muotoaan. Apuhengen tai eläimen avulla šamaani kykeni matkustamaan tuonpuoleiseen hakemaan sairastuneen henkilön sielua vainajien maasta, jolloin sairas parantui. Nälän uhatessa šamaani pystyi saalistamaan saaliseläimen sielun ja näin kasvattamaan metsästysonnea. Šamanismi on Pohjolan varhaisinta kulttuuriperintöä. Šamanismin alkumuotoa on esiintynyt jo paleoliittisellä kaudella. Šamanismi on pyyntikulttuuriin liittyvä maailmanselitysten, riittien ja tapojen kokonaisuus.
Šamaanien lisäksi on maalauksissa muitakin ihmishahmoja. Ne on kuvattu henkiolennoiksi jotka liittyvät pyyntiyhteisön riittimenoihin. Ihmisolennot ovat saattaneet kuvata myös maalaajia itseään tai henkilöitynyttä metsänväkeä. Astuvansalmen ihmishahmojen joukossa on kaksi kalliomaalauksissa hyvin harvinaista naishahmoa, joista toinen pitelee kädessään jousta. Hahmo on nimetty ”Astuvan Tellervoksi” ja sen arvellaan esittävän suvun jumalallista kantaäitiä. Metsälle naisia ei tiettävästi päästetty. Yleensä naiset esitetään kalliomaalauksissa vain, kun kyseessä oli yhdyntä tai hedelmällisyys. Astuvan Tellervon arvellaan tuoneen onnea metsälle. Poikkeava ihmishahmo Astuvansalmen maalausten joukossa on myös Astuvansalmen mieheksi nimetty ihmishahmo, joka seisoo kädet lanteilla.
Käden kuvat ovat kalliomaalauksissa varsin yleisiä, mutta tassun jäljet hieman harvinaisempia. Niiden uskotaan olevan paikan pyhyyden kuvaajia ja metsästysreviirien merkkejä. Mukana löytyy myös karhunkäpäliä. Astuvansalmen maalarien ajatellaan kuuluneen Karhun sukuun. Ihmiset uskoivat polveutuvansa luontokappaleista tai tabuista. Hirvestä polveutuvat olivat ”hirviläisiä”, joutsenista polveutuvat ”joutsenlaisia”. Karhun kämmenillä ”karhulaiset” merkitsivät reviirinsä rajoja.
Geometristen kuvioiden tulkitseminen on vaikeampaa. Pystyviivojen, joita on yhteensä seitsemän, on arveltu esittävän hirviaitauksia. Osa viivoista saattaa olla tuhoutuneita kuvia. Koiran ja kalan kuvat on tulkittu šamaanin apuhengiksi.