stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Jean Genie

| ”The Jean Genie” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Aladdin Sane
 B-puoli: ”Ziggy Stardust”
 Äänitetty : 6. ja 7. lokakuuta 1972
 Studio : RCA Studios, New York ja Chicago
 Julkaistu: 24. marraskuuta 1972
 Formaatti: 7" single
 Tekijä(t): David Bowie
 Tuottaja(t): Ken Scott, David Bowie
 Tyylilaji: glam rock, bluesrock, hard rock, boogierock
 Kesto: 04.07
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
 Britannian singlelista: 2. (Lisää listasijoituksia)
David Bowien muut singlet
| ”John, I’m Only Dancing” 1972 | ”The Jean Genie” 1972 | ”Drive-In Saturday” 1973 |
The Jean Genie on brittimuusikko David Bowien marraskuussa 1972 julkaistu musiikkikappale. Kappale ilmestyi singlenä, jolloin se nousi Britannian singlelistan toiselle sijalle ja muodostui Bowien siihen mennessä suurimmaksi hitiksi. Seuraavan vuoden huhtikuussa ”The Jean Genie” julkaistiin Aladdin Sane -albumilla, jota varten kappale miksattiin uudestaan.
Kappale sai vaikutteita vanhasta blues-musiikista sekä rhythm and bluesista. Bowien taustayhtyeen rumpalin Mick Woodmanseyn mukaan ”The Jean Genie” syntyi yhteisen linja-automatkan aikana Clevelandista Memphisiin, kun taas Bowie on kertonut kirjoittaneensa sen yksin New Yorkissa.
”The Jean Genie” oli suosittu konserttinumero ja Bowien uran esitetyimpiä kappaleita. Hän lauloi sen lähes kaikilla suurilla kiertueillaan, ja kappale on julkaistu useilla livealbumeilla.
Työstö > Laulun synty

Bowie sävelsi materiaalia tulevalle Aladdin Sane -albumilleen vuoden 1972 Yhdysvaltain-kiertueellaan. ”The Jean Genie” -kappaleen on kerrottu syntyneen 23. syyskuuta linja-autossa, kun yhtye oli matkustamassa Clevelandista Memphisiin. Kappaleen soittamisesta bussissa ovat maininneet myös Bowien taustayhtye The Spiders from Marsin rumpali Mick Woodmansey ja basisti Trevor Bolder sekä roudari Will Palin.
»’The Jean Genien’ siemenet kylvettiin linja-auton takaosassa tapahtuneen improvisoidun kitarajammailun aikana, kun olimme matkalla Memphisiin. George Underwood taisi soittaa sointuja, jotka olivat hyvin samanlaisia kuin Yardbirdsin coverissa Bo Diddleyn kappaleesta ’I’m a Man’. Myös Mick (Ronson) soitti kitaraa. Koko bussi lauloi ’We’re bus, bussing, bussing along’, jotain tuollaista banaalia, ja se kiteytti vallitsevan tunnelman aika hyvin. Melodia ja fraseeraukset eivät pahemmin eronneet kappaleen lopullisesta kertosäkeestä.» 
(Mick Woodmansey, The Spiders from Marsin rumpali)
Bowie on sanonut kirjoittaneensa kappaleen New Yorkissa, jossa hän vietti muutaman yön Carnegie Hallissa 28. syyskuuta järjestetyn konsertin aikoihin. Myös kappaleen kitarariffin hän keksi omien sanojensa mukaan siellä eräänä iltana seurassaan ollutta Cyrinda Foxea viihdyttääkseen. Näyttelijä-mallina työskennellyt Foxe oli Bowien tärkein tyttöystävä vuoden 1972 lopulla. Foxe muisteli vuonna 1996 julkaistussa elämäkerrassaan Dream On, että Bowie oli sanonut haluavansa kirjoittaa hänelle laulun, jonka Foxe oli toivonut olevan Yardbirdsin tyyliä.
Bowien käsin kirjoittama sanoitus huutokaupattiin vuoden 2023 alussa 57 000 punnalla.
Työstö > Levytys

Tulevan albumin kappaleita äänitettiin Yhdysvaltain-kiertueen aikana. ”The Jean Genie” oli niistä ensimmäinen. Se nauhoitettiin 6. lokakuuta New Yorkin RCA-studioiden D-studiossa Manhattanilla. Kappaleen pohjaraita saatiin nauhalle yhdellä otolla, minkä jälkeen siihen lisättiin seuraavana päivänä päällekkäisäänityksiä Chicagon RCA-studioilla. Kappaleen tuottivat Bowie ja Ken Scott. Scottin mukaan ”The Jean Genie” oli tietoinen yritys tehdä iso hitti.
Kappaleen lopullisen version ensimmäiseen kertosäkeeseen jäi virhe. Woodmanseyn mukaan basisti Trevor Bolder siirtyi kertosäkeeseen liian aikaisin. Bowie kuitenkin piti siitä ja halusi jättää sen levylle. Bowie ja Ronson miksasivat kappaleesta sekä mono- että stereoversion 13. lokakuuta Nashvillen RCA-studioilla.
Sävellys ja sanoitus

Musiikkinäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
David Buckley kirjoittaa Bowie-elämäkerrassaan, että ”The Jean Genie” on kappaleena ”tavanomainen, junnaava mutta kiistämättömän tarttuva”. Kappaleessa on vaikutteita rhythm and bluesista. AllMusic-sivuston Dave Thompson vertaa kappaleen kitarariffiä The Yardbirds- ja The Deviants -yhtyeiden tuotantoon. Kappaleen on huomattu muistuttavan myös Jacques Dutroncin levytystä ”La fille du père Noël”.
Bowie soittaa kappaleessa huuliharppua. New Musical Express -lehden haastattelussa vuonna 1973 hän kertoi tavoitelleensa sillä Rolling Stonesin esikoisalbumin kaltaista saundia. Siinä ei hänen mielestään täysin onnistuttu, mutta huuliharppu toi kuitenkin kaivattua 1960-luvun tunnelmaa.
Bowie sanoi vuonna 1999, että kappaleen sanoitus perustuu Iggy Pop -tyyppisen hahmon ympärille olematta kuitenkaan varsinaisesti hän. Sävellyksen hän on kertonut olevan velkaa vanhalle bluesille. ”The Jean Genie” -nimi oli puolestaan mukaelma Jean Genet’sta, ja sanoitusten miljöö sai vaikutteita newyorkilaisesta Max’s Kansas City -yökerhosta.
»Arvelisin, että ’The Jean Genie’ oli oodi Iggylle tai Iggy-tyyppiselle henkilölle – – kaappi-intellektuelli, joka ei halua muiden tietävän, että hän lukee. Minusta se on todella hyvä kappale ja itse asiassa nautin todella sen soittamisesta ja laulamisesta. Se on yksi muutamista kappaleista, joihin voin palata. Luulen sen johtuvan siitä, että se on pohjimmiltaan suoraa vanhanaikaista bluesia.» 
(David Bowie vuonna 2002)
Sweet-yhtye julkaisi pian Bowien jälkeen, tammikuussa 1973, muun muassa Britannian listaykköseksi nousseen kappaleen ”Blockbuster”, jossa on samanlainen riffi. Kaikki osapuolet väittivät samankaltaisuutta pelkäksi sattumaksi.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

”The Jean Genie” -single ilmestyi 24. marraskuuta 1972. Singlen julkaisi RCA Records B-puolenaan Bowien edellisellä The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars -albumilla julkaistu ”Ziggy Stardust”. Yhdysvaltain-painoksessa kääntöpuolen kappale oli samalla albumilla julkaistu ”Hang on to Yourself”.
Kappale nousi Britannian singlelistalla sijalle kaksi, ja siitä tuli Bowien siihen asti suurin hitti. Nousun kärkipaikalle esti Little Jimmy Osmondin ”Long Haired Lover from Liverpool”. ”The Jean Genie” nousi listan kolmanneksi Irlannissa ja ylsi kärkikymmenikköön myös Alankomaissa. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla sen korkein sijoitus oli 71:s.
”The Jean Genie” ilmestyi 19. huhtikuuta 1973 Bowien studioalbumilla Aladdin Sane, jota varten Ken Scott miksasi kappaleen uudelleen vähentämällä kaikua. Albumin lähes jokaisen kappaleen perään on merkitty kaupungin nimi sen perusteella, missä kappale syntyi. ”The Jean Genien” kohdalla kaupungit ovat New York sekä Detroit ilmeisesti viittauksena siellä asuneeseen kappaleen innoittajaan Iggy Popiin.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

Singlen ilmestymisen aikaan yhdysvaltalainen Record World piti kappaletta pettymyksenä. Lehdessä harmiteltiin, kuinka Bowien kaltainen melodian ja dynamiikan mestari käyttää ikivanhaa riffiä kappaleessa, jossa korostuu rytmi.
Brittiläisessä The Guardian -lehdessä Alexis Petridis sijoitti ”The Jean Genie” -kappaleen kymmenenneksi, kun hän vuonna 2020 valitsi 50 suosikkikappalettaan Bowielta. Petridisin mielestä kappale esittää Aladdin Sane -albumin ”Ziggy Stardust matkustaa Amerikkaan” -teeman pienoiskoossa. NME:n vastaavalla listalla (2018) se sijoittui 33:nneksi. Artikkelin yhteydessä kitaristi Johnny Marr kommentoi, että vaikka Bowie teki urallaan nerokkaampiakin levyjä, ”The Jean Genie” osoittaa hänen kykynsä rocklaulajana. Uncutin listalla (2015) kappale valittiin 24:nneksi, Mojon listalla (2015) 64:nneksi ja Consequence of Soundin listalla 67:nneksi. Ultimate Classic Rock puolestaan järjesti vuonna 2016 Bowien singlet paremmuusjärjestykseen, jolloin ”The Jean Genie” sijoittui 14:nneksi.
Tuottaja Ken Scott piti kappaletta yhtenä Aladdin Sane -albumin heikoimmista. Scottin mielestä kappale on ”söpö” mutta ei hänen suosikkejaan. Sen sijaan toimittaja ja kriitikko Alexis Petridisin mielestä se on albumin ”tiukin” esitys.
Julkaisu ja vastaanotto > Live-esitykset ja cover-versiot

Dave Thompsonin mukaan ”The Jean Genie” on Bowien koko tuotannon esitetyin kappale. Bowie lauloi kappaleen lähes kaikilla suurilla kiertueillaan poikkeuksina Outside- (1995), Hours- (1999) ja Heathen (2002) -albumien kiertueet. Joskus Bowie soitti kappaleen aikana Beatlesin ”Love Me Do” -laulun huuliharppuosuutta. Ensimmäisen kerran kappale esitettiin sen valmistumispäivänä 7. lokakuuta 1972 Chicagossa. The Spiders from Mars -taustayhtyeen jäähyväiskonsertissa vuonna 1973 se esitettiin Jeff Beckin kanssa. David Buckleyn mukaan ”The Jean Genie” oli mukana Bowien ohjelmistossa ”toteemina sellaisesta kaudesta, jota olisi edustanut paremmin lähes mikä tahansa muu raita, jonka Bowie olisi halunnut valita”.
Bowie ja Spiders from Mars esittivät kappaleen 3. tammikuuta 1973 BBC:n Top of the Pops -ohjelmassa, joka näytettiin televisiossa seuraavana päivänä. Kappale esitettiin ohjelmalle epätyypillisesti playbackin sijaan studiolivenä. Kappale soitettiin useita kertoja, ja niistä kolmas otto valittiin lähetykseen. BBC käytti nauhat uudelleen, ja esitys oli kateissa vuosikymmeniä. Kameramies John Henshall oli kuitenkin teettänyt itselleen kopion, joka esitettiin 21. joulukuuta 2011 Top of the Pops 2 -ohjelman jouluspesiaalissa.
Kappaleen live-esitys Santa Monicassa 20. lokakuuta 1972 äänitettiin ja julkaistiin Aladdin Sane -albumin 30-vuotisjuhlapainoksella vuonna 2003 sekä Live Santa Monica ’72 -livealbumilla 2008. Kappale on mukana myös livealbumeilla David Live (1974), Cracked Actor (Live Los Angeles ’74) (2017) sekä Stage-albumin vuonna 2017 julkaistulla laajennetulla versiolla. Earthling-albumin (1997) kiertueella esitetty versio julkaistiin vuonna 2021 albumilla Look at the Moon! (Live Phoenix Festival 97).
Kappaleesta ovat levyttäneet cover-version muiden muassa Praga Khan (2000), Shed Seven (2001), The Dandy Warhols (2003), Enrico Ruggeri (2004), Paul Young (2006), Scott Weiland (2011), Camp Freddy (2013), Lea DeLaria (2015) ja Heartless Bastards (2015).
Video

Kappaleeseen kuvattiin Mick Rockin ohjaama promovideo 27. ja 28. lokakuuta 1972 San Franciscossa. Videossa Bowie ja The Spiders from Mars kuvataan esiintymässä sisätiloissa ja konserttilavalla. Konserttipätkät ovat peräisin Bowien jälkimmäisestä esiintymisestä San Franciscon Winterland Ballroomissa. Lisäksi Bowie nähdään ulkona Mars Hotelin ympäristössä seuranaan Cyrinda Foxe. Bowie halusi, että video esittää hänen Ziggy Stardust -roolihahmonsa ”Hollywoodin katuretkuna”, jonka puoliso on ”Marilyn-laatua”. Foxea pidettiin erinomaisena puolison rooliin, joten hänet lennätettiin pikimmiten New Yorkista San Franciscoon.
»Tämä lyhytelokuva toimitettiin brittiläisille ja amerikkalaisille musiikkiohjelmille, vaikka totta puhuen siihen aikaan oli vain vähän kanavia tällaisille ’promofilmeille’, kuten niitä silloin kutsuttiin. Se kuvattiin yhden päivän ja yhden illan aikana kengännauhabudjetilla uuden singlen ’Jean Genien’ markkinoimiseksi. Editointiin käytettiin yksi kahdeksantuntinen päivä, ja minä tein leikkaajan hulluksi. Hän ilmoitti, ettei enää koskaan tee minun kanssani töitä. Huomaat, että se on täynnä leikkauksia. Ei erikoisefektejä, ei edes ristikuvia.» 
(Mick Rock, filmin ohjaaja)
Yksi videon kuvaajista oli Jefferson Airplane -yhtyeen laulajan Grace Slickin aviomies Jerry Slick.
Viittaukset kulttuurissa

Televisiosarjassa Life on Mars rikosylikomisario Gene Hunt käyttää useissa jaksoissa nimeä Gene Genie. Itse kappale kuullaan sarjan neljännessa jaksossa. Kappaleeseen viitataan vuoden 2007 elokuvassa Control, jossa Sam Rileyn näyttelemä teini-ikäinen Ian Curtis hyräilee sitä makuuhuoneensa peilin edessä. ”The Jean Genie” on mukana myös elokuvassa American Hustle (2013).
Listasijoitukset

| Valtio ja lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat (Nederlandse Top 40): 7.
Alankomaat (Single Top 100): 5.
Belgia (Ultratop 50 Flanders): 26.
Belgia (Ultratop 50 Wallonia): 7.
Britannia (Britannian singlelista): 2.
Espanja (Espanjan singlelista): 8.
Irlanti (Irlannin singlelista): 3.
Kanada (RPM Top Singles): 75.
Saksan liittotasavalta: 37.
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 71.
Sertifiointi

| Valtio | Sertifikaatti | Myöntäjä | Myönnetty |
| --- | --- | --- | --- |
| Britannia |  hopealevy | BPI | 4.2.2022 |
Kokoonpano

David Bowie – laulu, kitara, huuliharppu
Mick Ronson – sähkökitara, laulu
Trevor Bolder – bassokitara
Mick Woodmansey – rummut, tamburiini, marakassit
Aiheesta muualla

Kappaleen promovideo (David Bowien virallinen YouTube-kanava)
Promovideon esitys Yle TV2:n Iltatähti-ohjelmassa 5.6.1973 (Yle Areena)
Britannialaisen vinyylisinglen etiketti.
Kuvakaappaus Bowiesta kappaleen promovideolla.
Ensimmäinen analytiikka

Ensimmäinen analytiikka (m.kreik. Ἀναλυτικὰ πρότερα, Analytika protera; lat. Analytica priora) on Aristoteleen logiikan alan Organon-kokoelmaan kuuluva teos, joka käsittelee syllogistista logiikkaa.
Historia

Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Ensimmäisen analytiikan lisäksi viisi muuta teosta.
Organonin teoksista Topiikka, Ensimmäinen analytiikka ja Toinen analytiikka liittyvät läheisesti toisiinsa ja viittaavat toisiinsa usein. Aristoteles itse luki Ensimmäisen ja Toisen analytiikan yhdeksi teokseksi nimellä Analytiikat. Ne ovat kummatkin länsimaisen logiikan ja tieteenfilosofian perusklassikoita.
Ensimmäinen analytiikka vaikuttaa kirjoitetun Topiikan jälkeen. Simo Knuuttilan mukaan Aristoteleelle vaikuttaa kehittyneen Topiikan kirjoittamisen jälkeen uudenlainen näkemys yleisestä dialektisesta menetelmästä, joka voidaan yleistää formaaliksi logiikaksi. Ensimmäinen analytiikka on tämän logiikan ensimmäinen systemaattinen esitys. Tarkemmin teos on ajoitettu noin vuoteen 350 eaa. Siinä on kuitenkin eri ajoilta peräisin olevia osia.
Sisältö

Ensimmäinen analytiikka käsittää kaksi kirjaa. Aristoteles kehittelee teoksessa syllogistiikan loogisen, rationaalisen ajattelun yleiseksi teoriaksi. Hän määrittelee muun muassa seuraavat käsitteet:
Premissi
Päätelmä eli syllogismi (syllogismi yleensä, täydellinen syllogismi, epätäydellinen syllogismi)
Predikointi
Hänen mukaansa päätelmässä premisseistä seuraa, eli voidaan johtaa, jotain muuta kuin ne itsessään ovat, siksi että ne ovat sitä mitä ne ovat. Syllogistiset premissit voidaan esittää neljällä tavalla:
Klassinen esimerkki Sokrateen kuolevaisuudesta esitettäisiin tällöin seuraavalla tavalla:
Kirjallisuutta > Suomennokset

Aristoteles: Ensimmäinen analytiikka. Teoksessa Aristoteles: Teokset I. Kategoriat. Tulkinnasta. Ensimmäinen analytiikka. Toinen analytiikka.  ((Katēgoriai. Peri érmēneias.) Suomentanut ja selitykset laatinut Lauri Carlson. (Analutika protera.) Suomentanut ja selitykset laatinut Simo Knuuttila. (Analutika ústera.) Suomentanut ja selitykset laatinut Juha Sihvola)  Helsinki:  Gaudeamus, 1994.  ISBN 951-662-581-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristotle: Analytica Priora. Teoksessa Aristotle: Analytica Priora et Posteriora.  (Toimittanut David Ross & L. Minio-Paluello. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145622  Kreikankielinen alkuteksti.
Aristotle: Prior Analytics. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume I. Categories. On Interpretation. Prior Analytics. Loeb Classical Library 325)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99359-4  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Aristotle: Prior Analytics The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Aleksanteri Afrodisiaslaisen Ensimmäisen analytiikan kommentaarin kansilehti, 1549.
Entelekheia

Entelekheia (m.kreik. ἐντελέχεια) on antiikin filosofian termi, joka tarkoittaa aktuaalisuutta täydellisenä toteutuneisuutena, aktualisoituneena muotona. Termi on peräisin Aristoteleen teoksista. Uudemmassa filosofiassa sitä on käytetty elämänvoimasta, joka liikuttaa ja ohjaa organismia kohti sen itsetoteutumista.
Aristoteles

Aristoteleen kehittämän termin entelekheia osat en (”-ssa”), telos (”päämäärä” tai ”tarkoitus”) ja ekhein (”omistaa”) viittaavat jonkin tilaan, jossa sen olemus tai tarkoitus on täysin toteutunut, eli sen olemuksellinen potentiaalisuus on aktualisoitunut täysin. Entelekheia käännetään joskus ”aktuaalisuudeksi”, joskus ”aktualisoituneeksi muodoksi” tai ”toteutuneisuudeksi”.
Aristoteleen Metafysiikassa entelekheia erotetaan ensimmäiseksi aktuaalisuudeksi energeiasta, toisesta aktuaalisuudesta. Entelekheia on nähty aktualisoitumisen täyteytenä, joka vaatii jatkuvaa panostusta, jotta se säilyisi — päinvastoin kuin energeia, joka on aktualisoitumisen toimintaa, joka ei välttämättä ole vielä täyttynyt. Aristoteleen hylemorfismissa entelekheia yhdistetään usein muotoon; esimerkiksi sielun sanotaan olevan ”substanssi sellaisen luonnollisen kappaleen muotona, joka kykenee elämään” ja täten ”tällaisen luonnollisen kappaleen aktuaalisuus (entelekheia)”. Potentiaalisuus sen sijaan yhdistyy aineeseen, jolla tämä muoto on potentiaalisesti. Ensimmäinen entelekheia tarkoittaa sitä, että jokin on täydessä käyttökunnossa; toinen entelekheia (eli energeia) tarkoittaa sitä, että jokin on käytössä tai toiminnassa.
Vaikka entelekheia ja energeia ovatkin asetettavissa vastakkain, niiden käyttöalue on kuitenkin usein sama. Jokin, esimerkiksi puu, on itsessään jo aktuaalinen, täydellinen ja muotoutunut. Tällöin se on puu (ensimmäisenä) entelekheiana. Samalla se voi olla potentiaalisesti jotain muuta; se voi olla potentiaalisesti esimerkiksi talo, koska sitä voidaan käyttää talon rakentamiseen. Tämän tilan (”potentiaalinen olemaan rakennettu”) toinen entelekheia eli energeia on rakentamisprosessi; se, että puusta rakennetaan talo. Liike tai muutos on potentiaalisuuden entelekheia potentiaalisuutena, eli silloin kun se vielä on potentiaalisuutta. Kun rakennettavissa ollut talo on valmis, rakennettavissa oleva ei enää ole rakennettavissa.
Tomismi

Tuomas Akvinolainen tukeutui keskiajalla Aristoteleen entelekheian käsitteeseen määritellessään Jumalan ilmaisulla actus purus, ”puhdasta aktuaalisuutta”. Tämä johti erimielisyyksiin itäisen ortodoksisen kirkon kanssa, jossa uskottiin ei-luotuihin olemuksiin. Lännessä sen sijaan katsottiin, että aktuaalisuudet ja olemukset ovat samaa substanssia ja että ne olivat aina luotuja.
Uuden ajan filosofia

Saksalaisessa idealismissa entelekheia tarkoitti joskus voimaa, joka saa jonkun liikkumaan kohti itsensä toteutumista. Käsite oli tullut keskeiseksi Gottfried Leibnizin metafysiikassa, ja liittyi läheisesti hänen monadologiaansa siinä, että jokainen aistiva olio pitää koko kaikkeutensa sisällään. Leibniz käytti entelekheiaa monadi-termin rinnalla nimityksenä yksinkertaisesta substanssista, jolla ei ole korkeampia perseptioita. G. W. F. Hegel viittasi entelekheiaan teoksessaan Hengen fenomenologia (1807).
Hans Driesch omaksui entelekheian käsitteen omaan biologiseen vitalismiinsa. Hän katsoi, että elävät olennot kehittyvät entelekheian, yhteisen tarkoitusta luovan ja organisoivan periaatteen, kautta. Vitalistit katsoivat, ettei biologian ongelmia voida ratkaista, mikäli organismit nähdään vain koneina ilman jotain tällaista periaatetta.
Kirjallisuutta

Blair, George Alfred: Energeia and Entelecheia: "act" in Aristotle.  University of Ottawa Press, 1992.  ISBN 978-0776603643
Ensimmäinen oopiumisota

Ensimmäinen oopiumisota käytiin Kiinan ja Britannian välillä 1839–1842. Toinen oopiumisota seurasi vuosina 1856–1860.
Sodan kulku

Kesäkuussa 1839 kaksi brittimerimiestä murhasi kiinalaisen miehen Guangzhoussa. Britannian oikeusistuin päästi heidät lähes ilman rangaistusta ja Kiina vaati heidän luovuttamistaan Kiinan viranomaisille. Britit kieltäytyivät ja perääntyivät Hongkongiin. Sotatoimet alkoivat, kun Kiinan laivasto suojeli kauppakiellon allekirjoittanutta brittialusta. Britannian laivaston alukset HMS Volage ja HMS Hyacinth upottivat 29 kiinalaislaivaa. Kiina asetettiin merisaartoon.
Lin Zexu linnoitti Guangzhoun valmistautuessaan taisteluun. Britit eivät kuitenkaan hyökänneet sinne, vaan suuntasivatkin pohjoiseen. Kiina pyrki neuvottelemaan Britannian kanssa, mutta britit halusivat esitellä tykkejään ja hävittivät seutua. Molemmat osapuolet vaihtoivat neuvottelijoita.
Kiinan virallinen armeija osoitti voimattomuutensa, sen sijaan paikallismilitiat tuottivat tappioita briteille. Uudeksi brittiedustajaksi valittu Henry Pottinger päätti katkaista suuren kanaalin ja pysäyttää Kiinan hovin tulot hyökkäämällä Nankingiin (Nanjing). Tämä onnistui, ja vuonna 1842 Kiina taipui solmimaan Nanjingin sopimuksen, jossa Hongkong luovutettiin Britannialle, viisi kaupunkia avattiin kaupalle, annettiin Britannialle eksterritoriaalioikeudet ja määriteltiin uusi tariffikäytäntö.
Sodan seuraukset

Kiinalaiset näkivät hallintonsa heikkoudet sodassa. Ulkomaat lisäsivät läsnäoloaan Kiinassa sodan seurauksena ja saivat oikeuksia tehdä lähetystyötä ja oleskella kiinalaisissa satamissa. Yhdysvallat neuvotteli itselleen suosituimmuuslausekkeen, jonka mukaan kaikki muiden Kiinalta saamat myönnytykset koskisivat automaattisesti myös Yhdysvaltoja. Kiinalaiset ajattelivat tämän aiheuttavan tasapainoa ulkomaiden vahtiessa toisiaan, joten se solmi tällaiset sopimukset kaikkien kanssa. Nämä olivat ensimmäisiä sopimuksia, jotka Kiina teki pitäen länsimaalaisia yhdenveroisina kumppaneina. Venäjän kanssa se oli jo aiemmin tehnyt tasapuolisia sopimuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensimmäinen oopiumisota Wikimedia Commonsissa
Ensimmäinen oopiumisota Radio86.fi 02.05.2007.
Lin Zexu
Ensimmäisen oopiumisodan taistelut.
Epidauros Limera

| Epidauros Limera> Ἐπίδαυρος Λιμηρά.Sijainti |
| --- | --- |
 Epidauros Limera
Koordinaatit:  36°43′53″N, 23°01′35″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Monemvasiá, Lakonia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lakonia
Kaupunki:  Sparta
Aiheesta muualla
  Epidauros Limera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epidauros Limera (m.kreik. Ἐπίδαυρος Λιμηρά, Epidauros Limēra, lat. Epidaurus Limera) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lakoniassa Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Monemvasián kunnassa noin viisi kilometriä pohjoiseen nykyisestä Monemvasián kylästä ja kolme kilometriä kaakkoon Ágios Ioánniksen kylästä.
Maantiede

Epidauros Limera sijaitsi sen mukaan nykyisin Epídavros Limirán lahtena tunnetun lahden rannalla. Lahden pohjoispäässä on Kremmýdin niemi ja eteläpäässä Monemvasián niemi. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi rannikon lähellä sijainnut kukkula. Alakaupunki sijaitsi akropoliin itä- ja kaakkoisrinteessä. Kaupunki vartioi helpointa reittiä Spartasta Peloponnesoksen itärannikolle. Myöhemmin kaupungin paikka on tunnettu ”Vanhana Monemvasiána” (Paliá Monemvasiá).
Epidauros Limeraa ei tule sekoittaa tunnetumpaan Epidauroksen kaupunkiin pohjoisempana Argoliin rannikolla.