stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shakin maailmanmestaruusottelu 1986
Pelit

| MM-ottelu 1986 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Garri Kasparov | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 12½ |
|  Anatoli Karpov | ½ | ½ | ½ | 0 | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | 1 | 1 | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 11½ |
|  | Valkea | Musta | Päiväys | Tulos | Siirtoja | Voittaja | Tilanne | Avaus | Huomautuksia | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 21 |  | ½–½ | D92 |  |  |
| 2 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 52 |  | 1–1 | E20 |  |  |
| 3 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 35 |  | 1½–1½ | D79 |  |  |
| 4 | Kasparov | Karpov |  | 1–0 | 40 | Kasparov | Kasparov johti 2½–1½ | E20 |  |  |
| 5 | Karpov | Kasparov |  | 1–0 | 32 | Karpov | 2½–2½ | D82 |  |  |
| 6 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 42 |  | 3–3 | C42 |  |  |
| 7 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 41 |  | 3½–3½ | D31 |  |  |
| 8 | Kasparov | Karpov |  | 1–0 | 31 | Kasparov | Kasparov johti 4½–3½ | D35 |  |  |
| 9 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 20 |  | Kasparov johti 5–4 | D93 |  |  |
| 10 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 43 |  | Kasparov johti 5½–4½ | D55 |  |  |
| 11 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 41 |  | Kasparov johti 6–5 | D93 |  |  |
| 12 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 34 |  | Kasparov johti 6½–5½ | D55 |  |  |
| 13 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 40 |  | Kasparov johti 7–6 | D79 |  |  |
| 14 | Kasparov | Karpov |  | 1–0 | 41 | Kasparov | Kasparov johti 8–6 | C92 |  |  |
| 15 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 29 |  | Kasparov johti 8½–6½ | D98 |  |  |
| 16 | Kasparov | Karpov |  | 1–0 | 41 | Kasparov | Kasparov johti 9½–6½ | C92 |  |  |
| 17 | Karpov | Kasparov |  | 1–0 | 31 | Karpov | Kasparov johti 9½–7½ | D98 |  |  |
| 18 | Kasparov | Karpov |  | 0–1 | 58 | Karpov | Kasparov johti 9½–8½ | E13 |  |  |
| 19 | Karpov | Kasparov |  | 1–0 | 40 | Karpov | 9½–9½ | D97 |  |  |
| 20 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 21 |  | 10–10 | E05 |  |  |
| 21 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 45 |  | 10½–10½ | E15 |  |  |
| 22 | Kasparov | Karpov |  | 1–0 | 46 | Kasparov | Kasparov johti 11½–10½ | D55 |  |  |
| 23 | Karpov | Kasparov |  | ½–½ | 32 |  | Kasparov johti 12–11 | A30 | Kasparovilla oli riittävästi pisteitä säilyttääkseen mestaruuden |  |
| 24 | Kasparov | Karpov |  | ½–½ | 41 |  | Kasparov voitti 12½–11½ | E16 |  |  |
Lullacry

| Lullacry |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  (1992–1998 nimellä Coarse) 1998–2014
Tyylilaji:  heavy metal
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tanja Lainio, laulu   Sami Leppikangas, kitara   Sauli Kivilahti, kitara   Kimmo "Heavy" Hiltunen, basso   Jukka Outinen, rummut  
Levy-yhtiö:  Spinefarm, 2001–2005  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lullacry oli helsinkiläinen metalliyhtye, joka julkaisi viisi albumia. Yhtye on saanut kansainvälistä jalansijaa muun muassa kiertueillaan Nightwishin ja Edguyn kanssa.
Lullacry solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa levy-yhtiö Heart, Trust & Respect Recordsin kanssa ja julkaisi ensialbuminsa Sweet Desire vuonna 1999. Lullacryn todellinen ura alkoi, kun se julkaisi toisen albuminsa Be My God vuonna 2001 Spinefarm Recordsin kautta. Vokalisti Tanja "Tanya" Kemppainen erosi yhtyeestä 2002, jolloin aiemmin tuntematon Tanja Lainio liittyi orkesteriin. Lullacry on toiminut tällä kokoonpanolla kolmannesta albumistaan Crucify My Heart (2003) lähtien.
Vuonna 2011 muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye ilmoitti äänittävänsä uutta albumia. Ensimmäisenä Where Angels Fear -albumi julkaistiin Japanissa tammikuussa 2012, julkaisijana Hydrant Music ja EMI Music Japan -yhtiö. . Suomessa Where Angels Fear julkaistiin maaliskuussa 2012 ennen muuta Eurooppaa ja Yhdysvaltoja.
Where Angels Fearin on tuottanut, äänittänyt ja miksannut Mikko Herranen, joka myös laulaa levyllä Tanja Lainion kanssa dueton kappaleessa "Feel My Revenge".
Jäsenet

Tanja Lainio – laulu (2002–2014)
Sami Leppikangas – kitara
Sauli Kivilahti – kitara
Kimmo "Heavy" Hiltunen – basso (1998–2014)
Jukka Outinen – rummut (1999–2014)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Kimmo Aroluoma – basso (1998)
Nalle Österman – rummut (1998)
Tanya Kemppainen – laulu (1998–2002)
Diskografia > Studioalbumit

Sweet Desire (1999,  Heart, Trust & Respect Records)
Be My God (2001,  Spinefarm Records)
Crucify My Heart (2003, Spinefarm)
Vol. 4 (Spinefarm,  2005)
Where Angels Fear (OUTO recordings,  2012)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Legacy: 1998–2014 (2014,  Spinefarm)
Diskografia > EP:t

Fire Within (2004,  Spinefarm)
Diskografia > Demot & promot

Coarse: Downwards (1997)
Weeper's Aeon (1998)
Whisper in the Chaos – 03.36
Weeper's Aeon – 03.31
The Autumn – 04.18
I Will Make My Paradise – 03.18
Sweet Desire (1998)
Sweet Desire
Downwards
Alone (1999)
Alone – 04.28
Whisper in the Chaos – 03.23
Aiheesta muualla

Lullacry – viralliset sivut
Lullacry Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Lullacry
| --- | --- |
Studioalbumit:   Sweet Desire  Be My God  Crucify My Heart  Vol. 4  Where Angels Fear 
Kokoelmat:   Legacy: 1998–2014 
EP:t:   Fire Within 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz
Tommi Laine

| Tommi Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1986 (ikä 38) Naantali, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  EK Zell am See
Sarja:  AlpsHL
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  TPS (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) TuTo (Mestis) EfB Ishockey (Tanska) Sport (Mestis)   HCK (Mestis) Kiruna IF (Ruotsi I) Hull Pirates (EPIHL) EC Kitzbühel (AlpsHL)
Tommi Laine (s. 20. toukokuuta 1986 Naantali) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EK Zell am Seessä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Laine on pelannut urallaan Turun Palloseuran SM-liigajoukkueessa yhteensä 104 runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua tehopistein 1+5=6 ja keräten 12 jäähyminuuttia. Hän on pelannut ulkomailla myös Tanskassa, Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa.
Ura > Maajoukkueura

Laine on pelannut 13 poikien maaottelua.
Pristinamysiini

| --- | --- |


Pristinamysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 270076-60-3
ATC-koodi: J01FG01
PubChem CID: 11979535
DrugBank: DB13704
Kemialliset tiedot
Kaava:  ?
Moolimassa:  ?
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: Ei liukene veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1,3–2,0 h
Ekskreetio: ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Pristinamysiini on seos makrolidi- ja peptidijohdannaisiin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Pristinamysiiniä tuottaa aktinobakteereihin kuuluva laji Streptomyces pristinaespiralis. Seoksessa on useita komponentteja, joista tärkeimmät ovat pristinamysiini IA ja pristinamysiini IIA. Näistä pristinamysiini IA on peptidimakrolidi ja pristinamysiini IIA on monityydyttymätön makrolidi, joka on osa myös virginiamysiiniä. Pristinamysiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin. Seoksen kaikki komponentit estävät proteiinisynteesiä. Pristinamysiini II sitoutuu ensin 30S-alayksikköön ja muuttaa ribosomin konformaatiota siten, että pristinamysiini I:n sitoutuminen tehostuu. Lääkeaine tehoaa pääasiallisesti grampositiivisiin bakteereihin, muun muassa eräisiin MRSA-kantoihin. Suurin osa gramnegatiivisista bakteereista on pristinamysiinille vastustuskykyisiä, koska se ei kulkeudu niiden soluseinän läpi, mutta esimerkiksi mykoplasmat ovat sille alttiita. Seosta käytetään keuhkokuumeen, keuhkoputkentulehduksen, poskiontelon tulehduksen ja vaikeiden ihoinfektioiden hoitoon. Pristinamysiini annostellaan tablettina. Pristinamysiinistä on kehitetty puolisynteettiset johdannaiset kinupristiini ja dalfopristiini.
Haittavaikutukset

Suurin osa pristinamysiinin aiheuttamista haittavaikutuksista on lieviä. Niistä tavallisimpia ovat vatsakipu, ripuli ja ihottuma.
Punasavannisieppo

| Punasavannisieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Empidornis
Laji::  semipartitus
Kaksiosainen nimi
 Empidornis semipartitus  (Rüppell, 1840) 
Katso myös
   Punasavannisieppo Wikispeciesissä   Punasavannisieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punasavannisieppo (Empidornis semipartitus) on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois- ja Itä-Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö

Punasavannisieppo kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat hopeanharmaat. Punasavannisiepon rinta ja vatsa ovat oranssit.
Levinneisyys ja elintavat

Punasavannisiepon levinneisyysalue ulottuu Sudanin eteläosasta Tansaniaan. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoiset ja yksittäisiä puita kasvavat ruohomaat. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. Punasavannisieppo rakentaa katetun pesän ruohoista ja risuista. Naaras munii kaksi tai kolme munaa.
Jarmo Wahlström

| Jarmo Wahlström> liikenneministeri |
| --- | --- |
 Sorsan III hallitus 19.2.1982 – 30.12.1982  
ministeri maa- ja metsätalousministeriössä
 Sorsan III hallitus 19.2.1982 – 31.12.1982  
Kansanedustaja
 27.09.1975–25.03.1983 21.03.1987–23.03.1999  
Ryhmä/puolue:  Suomen kansan demokraattisen liiton eduskuntaryhmä Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1938 Vaasa
Kuollut: 19. marraskuuta 2013 (74 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kansakoulunopettaja
Tiedot
Puolue:  SKDL, Vasemmistoliitto
Valiokunnat:  Perustuslakivaliokunta (jäsen) 1975 II–1975 II Lakivaliokunta (jäsen) 1975 II–1975 II Puolustusasiainvaliokunta (jäsen) 1975 II–1982 Sivistysvaliokunta (varajäsen) 1975 II–1978 Laki- ja talousvaliokunta (jäsen) 1976–1978 Liikennevaliokunta (jäsen) 1979–1979 Toinen lakivaliokunta (varajäsen) 1980–1982 Ulkoasiainvaliokunta (jäsen) 1987–1998 Sosiaali- ja terveysvaliokunta (varajäsen) 1990–1990, (varajäsen) 1995–1995 (Sosiaalivaliokunta) –21.03.1991 Tulevaisuusvaliokunta (jäsen) 1993–1994, (jäsen) 1996–1998 (Tulevaisuusvaliokunta) –23.03.1995
Jarmo Johannes Wahlström (2. joulukuuta 1938 Vaasa – 19. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Wahlström toimi kansanedustajana ensin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (1975–1983, 1987–1990) ja myöhemmin Vasemmistoliiton (1990–1999) ryhmässä. Hän oli lyhyen aikaa liikenneministerinä vuonna 1982 ja johti vanhaa Suomen Kommunistista Puoluetta sen poliittisen toiminnan kaksi viimeistä vuotta 1988–1990. Wahlström toimi aktiivisesti myös ystävyysseuroissa ja osuusliikkeessä. Hän johti 25 vuotta Parasta Lapsille -järjestöä.
Elämä

Wahlström nousi kansandemokraattien listalta Vaasan kaupunginvaltuustoon ensi kerran vuonna 1969. Hän putosi valtuustosta niukasti vaaleissa 2004. SKP:n keskuskomiteaan Wahlström yleni noustuaan eduskuntaan 1975. Puolueen puheenjohtajuuden hän otti vastaan 1988 Arvo Aallon jouduttua eroamaan talousskandaalin johdosta. Wahlströmin epäkiitolliseksi tehtäväksi jäi velkaantuneen puolueen poliittisen toiminnan lopettaminen.
Wahlström kotiutui Vasemmistoliittoon jatkaen sen johtoelimissä vuoden 2004 puoluekokoukseen. 1990-luvun alussa hänet tunnettiin kiihkeänä Euroopan yhteisön vastustajana. Kansanedustajaurallaan Wahlström toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Hän putosi eduskunnasta hyvin niukasti vaaleissa 1999.
Yksityiselämä

Wahlströmillä on kaksi lasta avioliitostaan Eva Wahlströmin (o.s. Kakkuri) kanssa. Jäätyään leskeksi 2000-luvun alussa hän avioitui kokoomuksen kaupunginvaltuutettuna aiemmin toimineen Liisa Wahlströmin (o.s. Mättö) kanssa.
Wahlström menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen 19. marraskuuta 2013 ollessaan Helsingissä veteraanikansanedustajien juhlissa.
Kreikkalaisortodoksinen kirkko

Kreikkalaisortodoksisen kirkon lippu.
Kreikkalaisortodoksinen kirkko (kreik. Ἑλληνορθόδοξη Ἑκκλησία, Ellinorthódoxi Ekklisía) tai kreikkalaisortodoksisuus viittaa ortodoksisiin kirkkoihin, joiden liturgia toimitetaan perinteisesti koinee-kreikaksi eli Uuden testamentin alkukielellä. Kreikkalaisortodoksisuuden historia, perinteet ja teologia pohjautuvat varhaisen kirkon kirkkoisiin ja bysanttilaiseen perinteeseen, ja se on perinteisesti arvostanut luostarielämää ja asketismia.
Kreikkalaisortodoksisuus on ortodoksisuuden vallitseva muoto Kreikassa, Kyproksella, Turkissa, Lähi-idässä ja muualla itäisen Välimeren alueella. Siirtolaisten mukana se on levinnyt myös muualle, kuten Pohjois-Amerikkaan ja Australiaan. Kreikkalaisortodoksisuudella on useita keskuksia, mutta Konstantinopolin ekumeenisella patriarkaatilla on erityinen hengellinen asema. Kreikkalaisortodoksisuuden tunnuksena esiintyy usein kreikkalaisortodoksisen kirkon lippu.
Joskus termillä ”kreikkalaisortodoksinen kirkko” viitataan koko ortodoksiseen kirkkoon. Kreikkalaisortodoksista kirkkoa ei tule sekoittaa Kreikan ortodoksiseen kirkkoon, joka on vain yksi osa kreikkalaisortodoksisuutta.
Historia

Kreikkalaisortodoksisen kirkon voidaan katsoa syntyneen kristinuskon levittyä kreikkalais-roomalaiseen maailmaan, jolloin se erkaantui juutalaiskristillisyydestä. Antiikin maailman lingua franca oli kreikka, ja myös Uusi testamentti ja monet muut varhaiskristilliset teokset kirjoitettiin kreikaksi. Näin kreikan kielen käytöstä tuli keskeinen osa varhaista kristinuskoa. Ajan kuluessa kreikankielinen kristillisyys alkoi erkaantua Rooman länsiosien latinalaisesta kristillisyydestä. Kielieron lisäksi niiden välille alkoi kehittyä kulttuurieroja ja myös opillisia painotuseroja.
Erot kreikkalaisen ja latinalaisen kristillisyyden välillä voimistuivat Rooman valtakunnan jakaantumisen jälkeisinä vuosisatoina. Idän bysanttilaisessa, kreikankielisessä kristillisyydessä keskeisiksi opilliselle perustalle muodostuivat kreikankieliset kirkkoisät, itäinen luostariperinne, kanoninen perinne ja oma liturginen perinne. Erot idän ja lännen välillä huipentuivat suureen skismaan vuonna 1054, joka johti lännen katolisen ja idän vielä pitkälti kreikankielisen ortodoksisen kirkon eroon. Jo aiemmin 400-luvulla kreikkalaisesta ortodoksiasta olivat erkaantuneet orientaaliortodoksiset kirkot ja idän apostolinen kirkko.
Keskiajalla ja erityisesti Konstantinopolin kukistumisen jälkeen kreikkalaisortodoksisuudesta erkaantuivat slaavilaiset ja muut itäisen Euroopan ortodoksiset perinteet. Kreikkalaisortodoksisuuden erityiseksi keskukseksi kehittyi Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti, vaikka siihen luetaan myös idän muut vanhat patriarkaatit.
Nykyisin kreikkalaisortodoksisella kirkolla viitataan niihin ortodoksisiin paikallisperinteisiin, joiden liturgiassa ja muussa elämässä ortodoksisuus, kreikan kieli ja muut kreikkalaiset etniset perinteet ovat läheisissä yhteyksissä toisiinsa. Niin kutsutun kreikkalaisten diasporan eli kreikkalaisten siirtolaisuuden myötä kreikkalaisortodoksinen kirkko on levinnyt perinteisiltä alueiltaan muun muassa Pohjois-Amerikkaan ja Australiaan.
Kirkot

Kreikkalaisortodoksisuuteen luetaan kuuluviksi seuraavat paikalliskirkot:
Vanhat patriarkaatit:
Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti
Kreetan kirkko (puoliautonominen)
Thyateiran ja Ison-Britannian ortodoksinen arkkihiippakunta
Italian ja Maltan ortodoksinen arkkihiippakunta
Amerikan ortodoksinen arkkihiippakunta
Australian ortodoksinen arkkihiippakunta
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti
Antiokian ja koko Idän patriarkaatti
Jerusalemin patriarkaatti
Siinain kirkko (autonominen)
Autokefaliset kirkot:
Kreikan kirkko
Kyproksen kirkko
Albanian ortodoksinen kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kreikkalaisortodoksinen kirkko Wikimedia Commonsissa
Punakylkitimali

| Punakylkitimali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Timalit Timaliidae
Suku::  Isosirppitimalit Erythrogenys
Laji::  erythrogenys
Kaksiosainen nimi
 Erythrogenys erythrogenys  (Vigors, 1832) 
Synonyymit
 Pomatorhinus erythrogenys 
Alalajit
 E. e. celatus  E. e. erythrogenys  E. e. ferrugilatus  E. e. imberbis 
Katso myös
   Punakylkitimali Wikispeciesissä   Punakylkitimali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punakylkitimali (Erythrogenys erythrogenys) on timaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Punakylkitimali voi kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Punakylkitimalin pää on punaruskea ja niska on väriltään ruskea harmain raidoin. Selkä ja siivet ovat oliivinruskeat. Lajin rinta, kyljet ja perä ovat väriltään punaruskeat ja vatsa on valkoinen. Rinnassa voi olla harmahtavia laikkuja tai viiruja. Linnun nokka on pitkä ja voimakkaasti alaspäinkaartuva.
Levinneisyys ja elinympäristö

Punakylkitimalia tavataan Himalajalta Pakistanista Bhutanin ja lisäksi Myanmarista ja Thaimaasta. Lajin elinympäristöä ovat monentyyppiset metsät, tiheiköt ja pensaikot. Laji liikkuu pareittain tai pienissä ryhmissä useimmiten lähellä maata. Punakylkitimalin ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat ja myös hedelmät. Linnun pesimäkausi on huhtikuusta kesäkuulle ja laji rakentaa pallomaisen pesän pensaaseen tai maahan.
Tommi Leinonen

| Tommi Leinonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1987 (ikä 37) Kajaani, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Leiska
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Uleåborg A.I.K
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) HPK (SML) Hokki (Mestis) Kiekko-Laser (Mestis) HC Merano (Serie A2) Ahmat (S-S) EHC Lustenau (INL)
NHL-varaus:  125. varaus, 2005 Pittsburgh Penguins
Tommi Leinonen (s. 14. toukokuuta 1987 Kajaani) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Uleåborg A.I.K:ssa. Hän on aiemmin pelannut myös 94 SM-liigaottelua tehopistein 2+3=5 ja keräten 36 jäähyminuuttia.
Ura > Seuraura

Leinonen aloitti jääkiekon Kajaanin Hokissa. Hän pelasi siellä F-junioriksi asti, jonka jälkeen Leinonen muutti Ouluun ja siirtyi pelaamaan varsinaiseen kasvattajaseuraansa Kärppiin. Kaudella 2004–2005 hän oli joukkueen A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 9+11=20, joilla Leinonen sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Pittsburgh Penguins varasi hänet neljännellä kierroksella 125. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2005.
Lokakuussa 2005 Leinonen solmi kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Kärppien kanssa. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta 2005–2006 vielä joukkueen A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Leinonen oli tehoilla 8+7=15. Hän voitti siellä kauden päätteeksi SM-hopeaa. Leinonen pelasi kauden aikana myös kolme SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudella 2006–2007 Leinonen pelasi 13 SM-liigaottelua ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa seitsemän Mestis-ottelua.
Kaudeksi 2007–2008 Leinonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa SM-liigassa ja teki 53 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5. Leinosen liigauran avausmaali syntyi 23. lokakuuta 2007 vieraissa Tapparaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhden Mestis-ottelun lainalla TuTossa lokakuussa 2007. Kaudella 2008–2009 Leinonen pelasi 25 SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös Mestistä Lempäälän Kisassa ja Kajaanin Hokissa, jonne Leinonen siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella siirtorajan kynnyksellä tammikuussa 2009. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Heinäkuussa 2009 Leinonen palasi try-out-sopimuksella kasvattajaseuraansa Kärppiin, mutta jäi ilman sopimusta ja palasi elokuussa vuoden mittaisella sopimuksella Hokkiin. Yhden siellä vietetyn kauden jälkeen hän palasi Ouluun ja siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin riveihin kaudeksi 2010–2011. Leinonen oli 13 syötöllään joukkueen eniten syöttöpisteitä tehnyt puolustaja. Hän jatkoi sopimustaan vuodella heinäkuussa 2011.
Kiekko-Laserin Mestis-kausi 2011–2012 päättyi joulukuussa 2011 konkurssiin. Leinonen löysi samassa kuussa uuden seuran tehdessään loppukauden kattavan sopimuksen Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Serie A2:ssa pelaavan HC Meranon kanssa. Kauden 2012–2013 hän aloitti Suomi-sarjajoukkue Haukiputaan Ahmoissa, mutta Leinonen siirtyi marraskuussa 2012 loppukaudeksi Inter-National-League -joukkue EHC Lustenaun riveihin. Hän oli kauden 2013–2014 pelaamatta, kunnes Leinonen palasi kaudeksi 2014–2015 taas Ouluun ja siirtyi II-divisioonajoukkue Uleåborg A.I.K:n paitaan. Hän oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi Suomi-sarjaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2006 | jääkiekko |  |
Leinonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005.
Kakodemoni

Kakodemoni (kreik. κακοδαίμων, kakodaimōn; lat. cacodaemon) on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä demoni tai pahantahtoinen henki. Sen uskotaan kykenevän vaihtamaan olomuotoaan. Kakodemonin vastakohta on agatodemoni tai eudemoni, joka vastaa "hyvää henkeä" tai "enkeliä".
Psykologiassa "kakodemonia" (tai nimellä "kakodemonomania") mielletään terminä hulluuden muotoksi, jossa potilas uskoo olevansa pahan hengen riivaama. Kakodemoni -sanan ensimmäinen tunnettu esiintyminen on vuodelta 1593, jolloin William Shakespearen laatiman Richard III -näytelmän 1. näytöksen 3. kohtauksessa kuningatar Margaret kutsuu Richardia "kakodemoniksi" hänen rikosten tekojensa ja manipulaatioidensa vuoksi. Sana on myös esiintynyt astrologisessa yhteydessä.
Populaarikulttuurissa

Doom -pelisarjassa esiintyviin vihollisiin lukeutuvat kakodemonit, jotka kuvataan peleissä leijuvina yksisilmäisinä hirviöinä, jotka sylkevät tulta.
Yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Deiciden luomassa Legion -albumissa esiintyy kappale "Satan Spawn, the Caco-daemon".
Pungu

| Pungu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Pungu
Laji::  maclareni
Kaksiosainen nimi
 Pungu maclareni  (Trewavas, 1962) 
Katso myös
   Pungu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pungu (Pungu maclareni) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö

Pungu voi kasvaa korkeintaan 10 cm pitkäksi. Sen väritys vaihtelee, mutta on useimmiten kellertävän harmaa. Päässä ja kylkiviivan ympärillä on mustia täpliä. Pungun huulet ovat paksut ja huulet ja suu työntyy eteenpäin. Kalan selkä- ja pyrstöevissä on sinertävä vivahde.