stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Paralympiakomitea

| Suomen Paralympiakomitea ry |
| --- | --- |
Perustettu:  Tammikuussa 2020, kun Suomen Paralympiakomitea (perustettu 1994) ja VAU ry (perustettu 2009) yhdistyivät.
Toimiala:  Vammaisurheilu, elinsiirron saaneiden urheilu, paralympialaiset
Kotipaikka:  Helsinki
Pääsihteeri:  Riikka Juntunen
Puheenjohtaja:  Sari Rautio
Hallitus (2021–2024):  Päivi Tolppanen, Pia Julin, Harri Lammi, Kimmo Oila, Jani Peltopuro, Riikka Pyykkö
Aiheesta muualla
[www.paralympia.fi Sivusto]
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Paralympiakomitea on valtakunnallinen urheilu- ja liikuntajärjestö liikunta-, näkö- ja kehitysvammaisille sekä elinsiirron saaneille ja dialyysissä oleville henkilöille. Paralympiakomitean tehtävänä on kehittää ja koordinoida suomalaista vammaisurheilua ja -liikuntaa matalan kynnyksen harrastamisesta aina kansainväliseen huippu-urheiluun saakka.
Paralympiakomitea toimii vammaisten ja erityistä tukea tarvitsevien henkilöiden edunvalvojana kilpaurheilussa ja harrasteliikunnassa, mm. harrastamisolosuhteita ja harrastamisen edellytyksiä edistäen. Paralympiakomitea vastaa vammaisurheilun kansainvälisestä vaikuttamisesta sekä sen viestinnästä ja mielikuvista Suomessa. Suomen Paralympiakomitea vastaa yhteistyössä Olympiakomitean huippu-urheiluyksikön kanssa Suomen paralympiajoukkueesta. Joukkueen vahvistaa Paralympiakomitean hallitus.
Suomen Paralympiakomitea on Kansainvälisen Paralympiakomitean (IPC) jäsenjärjestö. Muita tärkeitä yhteistyötahoja ovat lajiliitot, opetus- ja kulttuuriministeriö, urheiluakatemiat, valmennuskeskukset sekä KIHU.
Loppuvuonna 2018 solmittiin Paralympiakomitean ja VAU:n välien aiesopimus, jossa järjestöt päättivät yhdistymisestä vuoden 2020 alusta alkaen. Yhdistymisen myötä Suomen Paralympiakomitea -yhdistys purettiin ja VAU:n nimi vaihtui Suomen Paralympiakomiteaksi. Järjestössä työskentelee noin 25 henkilöä ja sillä on kahden eri tason jäseniä, paikallisia yhdistyksiä ja urheiluseuroja sekä valtakunnallisia lajiliittoja.
Lasten ja nuorten harrastustoiminta

Paralympiakomitea vastaa lajiin katsomatta vammaisurheilijan polun alkupäästä, eli lasten ja nuorten urheilusta ja liikunnasta sekä aikuisena vammautuneiden saattamisesta urheilun ja liikunnan pariin yhteistyössä lajiliittojen, urheiluseurojen ja muiden toimijoien kanssa. Paralympiakomitea järjestää Junior Games -kilpailuja, ylläpitää Sporttiklubia ja Valtti-ohjelman avulla etsii erityistä tukea tarvitseville lapsille ja nuorille liikuntaharrastuksen.
Special Olympics -toiminta

Special Olympics on kehitysvammaisten henkilöiden urheilujärjestö, jonka tehtävänä on järjestää ympärivuotista urheilu- ja liikuntatoimintaa sekä urheilukilpailuja lapsille ja aikuisille, joilla on kehitysvamma, antaen heille mahdollisuuden säännölliseen harjoitteluun, kilpailemiseen sekä urheilun ilon jakamiseen ystävien, perheiden ja yhteisön kanssa. Suomessa Special Olympics -toiminnasta vastaa Suomen Paralympiakomitean alainen Special Olympics Finland.
Vammaishuippu-urheilu

Suomen Paralympiakomitea edistää vammaishuippu-urheilua yhdessä Olympiakomitean Huippu-urheiluyksikön kanssa. HUY:n vastuulla on erityisesti paralympiajoukkue. Vammaishuippu-urheilu on määrätietoista ja suunnitelmallista maajoukkuetasoista toimintaa, jonka päämääränä on vammaisurheilijoiden menestyminen kansainvälisissä arvokilpailuissa, ennen kaikkea paralympialaisissa. Paralympialajien lisäksi menestystä pyritään hakemaan myös esimerkiksi maailmanmestaruuskilpailuissa.
Huippu-urheiluyksikkö

Huippu-urheiluyksikkö johtaa ja koordinoi huippu-urheiluverkoston toimintaa mukaan lukien vammaishuippu-urheilu ja vastaa yhdessä lajiliittojen kanssa pitkän aikavälin huippu-urheilumenestyksestä. Huippu-urheiluyksikkö vastaa talous-, osaamis- ja olosuhderesurssien ohjaamisesta verkoston käyttöön ja vahvistaa yhteistyöhön ohjaavan toimintatavan kehittymistä. Huippu-urheiluyksikön kautta resurssit kohdistetaan urheilijoiden, valmentajien ja muiden verkoston toimijoiden arjen tukemiseen kolmen ohjelman kautta. Ohjelmat ovat Huippuvaiheen ohjelma, Urheiluakatemiaohjelma ja Osaamisohjelma.
Huippu-urheiluyksikön osana kisayksikkö vastaa joukkueiden valmistelusta ja lähettämisestä monilajiseen arvokilpailuun kunkin nelivuotisen olympiadin aikana.
Paralympialajit

Kesäparalympialaisissa kilpaillaan 22 lajissa ja talviparalympialaisissa kuudessa lajissa. Uuden lajin lisääminen paralympialaisiin vaatii muun muassa laajaa harrastustoimintaa ja kansainvälistä kilpailutoimintaa sekä kovia tuloksia. Tällä hetkellä kehitellään lajimäärien lisäämistä sekä kesä- että talvikisoihin. Vuoden 2020 Tokion kesäparalympialaisissa uusina lajeina paralympialaisiin tulevat taekwondo ja sulkapallo. Uusiin kesäparalympialajeihin lukeutuvat myös triathlon ja melonta, jotka olivat Riossa 2016 ensimmäistä kertaa virallisina lajeina. Talvilajeista uusin on lumilautailu, jossa kilpailtiin ensimmäistä kertaa vuoden 2014 talviparalympialaisissa Sotšissa.
Luokittelu

Luokittelun tavoitteena on taata kaikille kilpailijoille tasapuoliset lähtökohdat, jossa lopputuloksen ratkaisee urheilulliset tekijät ja suoritus, ei vamman haitta-aste. Sitä voidaan verrata vammattomien painoluokkiin (esimerkiksi judo, paini tai nyrkkeily). Luokittelu on aina lajikohtaista, sillä lajit vaativat urheilijoilta erilaisia ominaisuuksia. Tällöin myös vamman vaikutus urheilusuoritukseen on erilainen.
Luokittelussa on tarkoituksena selvittää kolme asiaa: onko urheilijan vamma soveltuva paralympiaurheiluun, täyttääkö urheilijan vamma minimikriteerit, ja mikä luokka on oikea urheilijan toimintakyvyn rajoite huomioiden.
Luokitteluprosessissa on tyypillisesti kolme vaihetta, joiden pohjalta päädytään lopputulokseen. Prosessissa arvioidaan joko fyysinen, visuaalinen tai kognitiivinen toiminta, kuten mahdolliset liikerajoitukset, lihasvoima tai esimerkiksi näkökyky. Sen lisäksi tavallisesti havainnoidaan lajitekninen suoritus sekä kilpailusuoritus.
Soveltuvat vammat

Urheilijat luokitellaan kolmessa eri vammaryhmässä: näkövammaiset, liikuntavammaiset ja kehitysvammaiset. Jokainen paralympialaji määrittelee mille vammaryhmille laji on tarkoitettu. Osa lajeista on vain yhden vammaryhmän lajeja, kuten maalipallo. Sen sijaan jotkut lajit, kuten uinti ja yleisurheilu, sisältävät kaikki vammaryhmät.
Urheilijan vamman tulee aiheutua pysyvästä terveydentilasta, ja sen tulee kuulua johonkin kymmenestä vammaryhmästä.
Soveltuvat vammat > Vammaryhmät

Alentunut lihasvoima: Lihasten tai lihasryhmien alentunut voima esimerkiksi yhdessä raajassa tai alaraajoissa, minkä aiheuttajana voi olla esimerkiksi selkäydinvamma, selkäydintyrä tai polio.
Nivelten alentunut passiivinen liikkuvuus: Yhden tai useamman nivelen pysyvästi alentunut tai pienentynyt liikerata, johtuen esimerkiksi artogrypoosista.
Raajapuutos: Totaalinen tai osittainen luiden tai nivelten puutos (raajapuutos) johtuen traumasta (esimerkiksi onnettomuus tai luusyöpä) tai synnynnäisestä syystä (dysmelia).
Raajojen pituusero: Raajojen pituusero toisessa alaraajassa johtuen traumasta tai perinnöllisestä puutoksesta.
Lyhytkasvuisuus: Lääketieteellisistä syistä (esimerkiksi kasvuhormonin puutos) johtuva alentunut kokonaispituus johtuen ylä- ja alaraajojen tai vartalon epänormaalista mittasuhteista.
Hypertonia: Poikkeava, lisääntynyt lihastonus ja lihasten alentunut venyvyys johtuen neurologisesta sairaudesta kuten cp-vamma, aivovamma tai ms-tauti.
Ataksia: Tahdonalaisen lihastoiminnan koordinaatiohäiriö johtuen neurologisesta sairaudesta kuten cp-vamma, aivovamma tai ms-tauti.
Atetoosi: Tahattomat liikkeet ja vaikeus pitää yllä symmetrisiä asentoja johtuen neurologisesta sairaudesta kuten cp-vamma, aivovamma tai ms-tauti.
Näkövamma: Alentunut näkökyky joko silmän rakenteellisesta, näköhermon, -ratojen tai näköaivokuoren vammasta johtuen.
Kehitysvamma: Alentunut kehitys erityisesti yleiseen älykkyystasoon vaikuttavissa älyllisissä, kielellisissä, motorisissa ja sosiaalisissa kyvyissä. Kehitysvamma tulee olla todennettuna ennen 18 vuoden ikää.
Urheilijavaliokunta

Suomen Paralympiakomitean urheilijavaliokunta on urheilijoiden yhteinen ääni kansallisessa paralympiakomiteassa sekä paralympialiikkeessä. Urheiliakeskeisyys on Paralympiakomitean toiminnan lähtökohta, jonka vuoksi Paralympiakomitea haluaa vahvistaa urheilijoiden ääntä päätöksenteossaan. Urheilijavaliokunnan puheenjohtaja otetaan heti keväällä 2018 hallituksen kokouksiin mukaan puhe- ja läsnäolo-oikeudella. Suomen Paralympiakomitean sääntömuutoksen kautta valiokunnan puheenjohtajasta tulee hallituksen täysivaltainen jäsen.
Urheilijavaliokunnan jäsenen tehtävän on kommentoida Paralympiakomitean strategiaa ja sen kehittämistä, tehdä suosituksia hallitukselle urheilijoille tärkeistä asioista ja puhua sekä urheilijoiden oikeuksien, että urheilijakeskeisen päätöksenteon puolesta. Sen lisäksi jäsenen tehtäviin kuuluu toimia asiantuntijatehtävissä Paralympiakomitean työ- ja ohjausryhmissä ja edistää urheilijoiden vaikuttamisen mahdollisuutta myös Paralympiakomitean ulkopuolella.
Valiokuntaan kuuluvat urheilijat:
Sini Pyy (ampuma- ja maastohiihto)
Antti Latikka (parauinti)
Esa-Pekka Mattila (yleisurheilu, ratakelaus)
Jani Peltopuro (käsipyöräily)
Antti Sinisaari (pyörätuolirugby)
Esa Miettinen (pöytätennis)
Pinja Ekström o.s. Söyrilä (yleisurheilu)
Sami Korhonen (lumikenkäily)
Para School Day

Suomen Paralympiakomitea on järjestänyt Para School Day -liikuntapäiviä joka kevät vuodesta 2010. Para School Day -liikuntapäivän tavoitteena on luoda elämyksellinen liikuntapäivä, joka ohjaa nuoria oivaltamaan paraurheilun kulttuuria.
Toiminnan kautta on luontevaa tutustua erilaisuuteen, yhdenvertaisuuteen sekä vieraisiin apuvälineisiin. Liikuntapäivään osallistuu urheilijavieras, jolta oppilaat voivat kysellä mieltä askarruttavia kysymyksiä. Sen lisäksi liikuntapäivän tavoitteena on sekä kannustaa nuoria panostamaan parempaan yhteishenkeen, että innostaa omaan liikkumiseen. Para School Day -liikuntapäivän sisältö monipuolistaa koulun liikuntatuntien sisältöä ja antaa opettajille uusia ideoita ja toimintamalleja soveltaa liikunnanopetusta.
Para Talent Day

Para Talent Day on vammaisurheilun testipäivä, joka on suunnattu yli 13-vuotiaille henkilöille, joilla on jokin vamma ja jotka ovat innostuneita urheilusta. Tapahtuman tavoitteena on löytää uusia urheilijoita vammaiskilpaurheiluun ja auttaa heitä eteenpäin urheilijan polullaan.
Para Talent Day koostuu vammaiskilpaurheilu-infosta sekä Kasva Urheilijaksi -taitovalmiustesteistä. Testin eri osiot antavat urheilijalle, valmentajalle ja vanhemmille arvokasta tietoa urheilijan perusliikuntataidoista sekä valmiuksista edetä vaativimpien motoristen taitojen opetteluun ja niiden kehittämiseen.
Para Talent Day:n tavoitteena on kertoa urheilijoille niistä kanavista ja paikoista, mitä kautta voi tulla mukaan eri lajeihin sekä antaa konkreettisia keinoja kuinka omaa urheilijan polkua ja uraa voi lähteä rakentamaan ja kehittämään. Testitapahtumassa urheilijan on myös mahdollista tavata lajien valmentajia, luokittelijoita, Paralympiakomitean väkeä sekä muita urheilusta innostuneita nuoria.
Nuorten paralympiaryhmä

Urheilijat valitaan nuorten paralympiaryhmään uudestaan joka vuosi, ja suurin osa heistä jatkavat ryhmän mukana muutaman vuoden ajan. Nuoret leireilevät liikuntakeskus Pajulahdessa neljästi vuodessa vaihtuvilla teemoilla. Leireillä tehdään lajiharjoittelua, yleisharjoittelua sekä lajikokeiluja, minkä lisäksi ohjelma sisältää myös asiantuntijaluentoja sekä urheilijavieraita.
Talous

Suomen Paralympiakomitea on saanut vuosina 2018–2022 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 5 138 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2021 lähtien 2 062 000 euroa. Suomen Paralympiakomitea jätti vuoden 2023 yleisavustuksen hakematta määräaikaan mennessä, eikä saanut valtiontukea vuodelle 2023.
Aiheesta muualla

Suomen Paralympiakomitean kotisivut
Hans-Jochen Vogel

Hans-Jochen Vogel
Hans-Jochen Vogel (3. helmikuuta 1926 Göttingen – 26. heinäkuuta 2020 München) oli saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko.
Vogel opiskeli oikeustiedettä, kunnes joutui asepalvelukseen toisessa maailmansodassa. Hän jatkoi opiskelua sodan jälkeen, sai tohtorinarvon vuonna 1952 ja työskenteli Baijerissa juristina ennen poliittista uraansa. Vogel kuului sosiaalidemokraatteihin vuodesta 1950. Hän toimi Münchenin pormestarina vuosina 1960–1972 ja isännöi tässä asemassa vuoden 1972 kesäolympialaisia. Vuonna 1972 hän sai nimityksen Länsi-Saksan rakennus- ja kaupunkisuunnitteluministeriksi, ja vuosina 1974–1981 hän toimi oikeusministerinä. Vuonna 1981 Vogel toimi muutaman kuukauden ajan Berliinin pormestarina. Hän oli sosiaalidemokraattien liittokansleriehdokkaana vuonna 1983, mutta hävisi Helmut Kohlille. Vuosina 1987–1991 hän toimi puolueensa puheenjohtajana.
Vuosina 2001–2004 Vogel istui Kansallisen etiikkaneuvoston jäsenenä. Vuodesta 2006 hän asui vaimonsa Liselotten kanssa vanhainkodissa Münchenissä. Vuonna 2014 hän julkisti tiedon sairastamastaan Parkinsonin taudista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans-Jochen Vogel Wikimedia Commonsissa
Hiukkajärvi

| Hiukkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Kauhajoki
Koordinaatit:  62°18′29″N, 22°06′12″E
Järvinumero:  42.097.1.002 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156  m 
 fiHiukkajärvi 
Hiukkajärvi on Kauhajoella Päntäneen kylässä sijaitseva järvi. Kooltaan se on varsin pieni, vain 0,15 km2. Järvi kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen. Järven ympäristö on kaikkineen luonnoltaan karu kangasmaisemaan sijoittuva järvi, mutta silti hyvän hiekkarannan johdosta se on asiallisessa kunnossa halukkaiden käyttöön. Hiukkajärven rannassa sijaitsee myös Päntäneen metsästysseuran omistama maja, mutta se ei ole esteenä yksityishenkilöiden virkistyskäytölle.
Aiheesta muualla

Hiukkajärvi matkailupohjanmaa.fi-sivustolla
Hiukkajärvi järviwiki.fi-sivustolla
Hermann Cohen

Cohen
Hermann Cohen (4. heinäkuuta 1842 Coswig, Anhalt, Saksa – 4. huhtikuuta 1918 Berliini, Saksa) oli saksanjuutalainen filosofi ja yksi uuskantilaisen Marburgin koulukunnan perustajista. Hän on yksi 1800-luvun merkittävimmistä juutalaisista filosofeista.
Elämä

Cohen aloitti filosofian opinnot varhain, ja hänet tunnettiin pian Immanuel Kantin tuntijana. Hän opiskeli gymnaasissa Dessaussa, juutalaisessa teologisessa seminaarissa Breslaussa, sekä Breslaun, Berliinin ja Hallen yliopistoissa. Hänen väitöksensä nimi oli Die systematischen Begriffe in Kant’s vorkritischen Schriften nach ihrem Verhältniss zum kritischen Idealismus. Vuonna 1873 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofisen tiedekunnan privatdozent. Vuonna 1875 Cohen valittiin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi ja seuraavana vuonna varsinaiseksi professoriksi.
Cohen oli yksi Juutalaisen tieteen edistämisyhdistyksen (Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaft des Judentums) -yhdistyksen perustajista. Yhdistys piti ensimmäisen kokouksensa Berliinissä marraskuussa 1902.
Teokset

”Die Platonische Ideenlehre Psychologisch Entwickelt”, julkaisussa Zeitschrift für Völkerpsychologie 1866, iv.
”Mythologische Vorstellungen von Gott und Seele,” ib. 1869
”Die dichterische Phantasie und der Mechanismus des Bewusstseins,” ib.
”Zur Kontroverse zwischen Trendelenburg und Kuno Fischer,” ib. 1871
Kant's Theorie der Erfahrung (1871)
Platon’s Ideenlehre und die Mathematik (1878)
Kant’s Begründung der Ethik (1877)
Das Prinzip der Infinitesimalmethode und seine Geschichte: ein Kapitel zur Grundlegung der Erkenntnisskritik (1883)
Von Kant’s Einfluss auf die Deutsche Kultur (1883)
Kant’s Begründung der Aesthetik (1889)
”Zur Orientirung in den Losen Blättern aus Kant’s Nachlass”, julkaisussa Philosophische Monatshefte 1890, xx.
”Leopold Schmidt”, julkaisussa Neue Jahrbücher für Philologie und Pädagogik 1896, cliv.
Cohen myös toimitti ja julkaisi Friedrich Albert Langen viimeisen filosofisen teoksen Logische Studien (1877).
Aiheesta muualla

Hermann-Cohen-Gesellschaft. (saksaksi)
Hermann Cohen Archiv (Arkistoitu – Internet Archive). (saksaksi)
Helge Roswaenge

Helge Roswaenge (29. elokuuta 1897, Kööpenhamina – 1972) oli tanskalais-saksalainen oopperalaulaja (lyyrinen tenori) vuodesta 1929 Berliinin ja vuodesta 1949 Wienin valtionoopperassa. Hän julkaisi omaelämäkerran Lache Bajazzo vuonna 1945.
HMS Colossus (R15)

| HMS Colossus |
| --- | --- |
 HMS Colossus Shanghain edustalla 1945

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong
Kölinlasku:  1. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  1. joulukuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Ranskalle 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 600 t (standardi)
Pituus:  212 m
Leveys:  24,4 m
Syväys:  7,2 m
Koneteho:  40 000 hp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  1 300
Aseistus
Aseistus:  6 x neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 10 x Oerlikon 20 mm 48 lentokonetta
HMS Colossus (viirinumero R15) oli vuonna 1943 vesillelaskettu Britannian kuninkaallisen laivaston Colossus-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa Tyynellämerellä. Alus lainattiin 1946 Ranskalle, joka nimesi aluksen Arromanchesiksi. Ranskan laivastosta alus poistettiin 1970-luvun alussa ja romutettiin 1974.
Valmistus

Alus tilattiin Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1942 eli kolme päivää ennen ratkaisevaa Midwayn taistelua, jota pidetään Tyynenmeren sodan käännekohtana. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1943.
Aluksen ensimmäinen päällikkö komentaja Graham Henry Stokes astui alukseen 26. heinäkuuta 1944 tarkastamaan aluksen ennen sen käyttöönottoa. Alus määrättiin palvelukseen 1. joulukuuta, jolloin pääosa sen uudesta miehistöstä siirtyi alukselle. Muutaman päivän alus oli lähivesillä valmistajan koeajoissa, kunnes se 5. joulukuuta hinattiin North Shieldsiin viralliseen luovutukseen. Alus miehistöineen joutui odottamaan luovutuspoijulla yhdeksän vuorokautta, kun telakan edustajat säätivät aluksen propulsiojärjestelmää.
Palvelus

Colossus lähti 14. joulukuuta Rosythiin, jossa varsinaiset koeajot toteutettiin. Koeajoissa alusta suojasi hävittäjä HMS Verdun. Alus lähti 26. joulukuuta Greenockiin, jonne se saapui 27. joulukuuta hävittäjien HMS Obedient ja HMS Orwell suojaamana. Greenockissa aloitettiin varsinainen miehistökoulutus.
Ensimmäinen lentokone, Supermarine Seafire, laskeutui lentokannelle 2. tammikuuta 1945 kello 11.26. Sen jälkeen laskeutuivat Grumman F4F Wildcat, Fairey Barracuda, Grumman TBF Avenger ja Vought F4U Corsair, josta alkoi kolmipäiväinen lentotoiminnan testaaminen. Aluksen koeajot katsottiin päättyneiksi 8. tammikuuta, jolloin alus palasi Greenockiin.
Palvelus > Koulutus

Colossus lähti 13. tammikuuta Firth of Clydestä Irlanninmerelle, jossa alukselle laskeutui 18 827 laivueen Fairey Barracudaa. Myöhemmin samana päivänä alus ankkuroitui Belfast Loughiin vastaanottamaan laivueen henkilöstön. Vielä samana yönä se palasi Firth of Clydeen. Seuraavana päivänä lentäjät harjoittelivat toimintaa lentotukialuksella.
Alus liittyi 15. tammikuuta HMS Venerablen ja HMS Vengeancen kanssa osastoon, jossa ne harjoittelivat itsenäisesti Irlanninmeren alueella. Alukselle laskeutui 22. tammikuuta 1846 laivueen 10 Vought Corsairia. Uusi laivue osallistui koulutukseen, kunnes 17 aluksella olleista 21 lentokoneesta siirtyi 27. tammikuuta maihin RNAS Eglintoniin. Alus ankkuroitiin kahdeksi viikoksi Greenockiin, jolloin suuri osa miehistöstä päästettiin lomalle maihin.
Koulutus jatkui 13. helmikuuta, kunnes koulutustaso tarkastettiin 26. helmikuuta. Alus kiinnittyi Greenockin laituriin uudelleen seitsemäksi vuorokaudeksi, jolloin aluksen pääkattilat huollettiin ja osa miehistöstä pääsi lomalle.
Alus lähti 5. maaliskuuta suorittamaan edelleen koulutuslentoja saattajanaan apuristeilijä HMS Pretoria Castle, kunnes se ankkuroitui 9. maaliskuuta Greenockiin, josta se purjehti seuraavana päivänä ylävirtaan Glasgow'n King George V -laituriin lähelle RNAS Abborsichia (nykyinen Glasgow'n kansainvälinen lentoasema). Siellä aluksen varastot täydennettiin ja lentokoneet siirrettiin alukseen. Alukselle siirtyi myös 11. lentotukialusviirikön komentaja kontra-amiraali Cecil Halliday Jepson Harcourt, joka nosti lippunsa alukselle.
Palvelus > Siirtyminen Intian valtamerelle

Alus lähti 12. maaliskuuta hitaasti alavirtaan ja palasi Firth of Clydeen, jossa se kohtasi Venerablen ja Vengeancen sekä lentotukialusviirikön saattajat HMCS Assiniboinen, HMS Escortin, HMS Inmanin, HMS Stockhamin, HMS Tartarin ja HMS Ulysseksen ennen lähtöä Välimerelle.
Osaston lähestyessä 16. maaliskuuta Gibraltaria siihen liittyivät hävittäjät HMS Malcolm, HMS Verity ja HMS Wolverine. Gibraltarilla osasto pysähtyi tunniksi täydentämään varastoja ja vastaanottamaan postia, minkä jälkeen osasto jatkoi matkaa ja saapui 20. maaliskuuta Maltalle, minne osasto pysähtyi. Kontra-amiraali Harcourt siirsi lippunsa Venerablelle. Colossus jätti sisaraluksensa Maltalle. Pääosa aluksen koneista siirtyi 22. maaliskuuta maatukikohtaan ennen siirtymistä huollettavaksi Alexandriaan.
Alus viipyi telakalla lähes kuusi viikkoa ja ollen kaksi vuorokautta kuivatelakalla. Se lähti 2. toukokuuta merelle vastaanottaakseen maissa olleet laivueet, jotka aloittivat kolmiviikkoisen koulutusjakson. Alus palasi 22. toukokuuta satamaan ja kohtasi kaksi päivää myöhemmin loppuosan lentotukialusviiriköstä saattajineen, johon oli nyt liittynyt myös HMS Glory.
Alus lähti Vengeancen ja Venerablen sekä saattavien hävittäjien HMS Tuscanin ja HMS Tyrianin kanssa 27. toukokuuta Port Saidiin, jonne osasto saapui seuraavana aamuna. Vielä samana päivänä osaston alukset aloittivat siirtymisen etelään läpi Suezin kanavan, jonka läpäistyään osasto jatkoi Adeniin, jonne se saapui 1. kesäkuuta.
Osasto jatkoi 2. kesäkuuta Adenista Trincomaleehen, jonne Colossus saapui 9. kesäkuuta. Alus jatkoi Bengalinlahdelle ja edelleen Madrasiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Madrasissa alukselta siirrettiin maihin 1846 laivue. Alus jatkoi Colomboon, jossa siirrettiin 13. kesäkuuta maihin 827 laivue. Alus jatkoi matkaa Trincomaleehen, jonne se saapui huollettavaksi 15. kesäkuuta.
Alus lähti 24. kesäkuuta Madrasiin vastaanottaakseen 1846 laivueen Corsairit henkilökuntineen. Alus jatkoi matkaa Colomboon, jossa se vastaanotti 27. kesäkuuta 827 laivueen. Alus liittyi 7. heinäkuuta Trincomaleessa kontra-amiraali Harcourtin lentotukialusosastoon, jonka mukana se purjehti Fremantleen. Fremantlen edustalle 16. heinäkuuta saavuttuaan alus viipyi vuorokauden ankkurissa ennen matkan jatkamista Sydneyyn, jossa aluksen koneet siirrettiin RNAS Nowraan. Alus ankkuroitui 23. heinäkuuta Sydneyn laituriin No6.