stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olaf Scholz
Poliittinen ura > Liittokanslerina

Sotilasasiantuntija Edward Luttwak sanoi Die Weltille, että Saksa aiheutti Ukrainan-sodan (2022), koska Scholz näytti ”vihreää valoa Putinille” sen sijaan, että olisi ilmoittanut hyökkäyksen johtavan vastatoimiin.
Syyskuussa 2023 Scholz kaatui ollessaan lenkillä saaden lieviä vammoja kasvoihinsa. Tämän seurauksena hän käytti silmälappu oikean silmän päälle parin viikon ajaksi. Scholz kertoi asiasta Twitterissä, jonne hän myös laittoi itsestään kuvan silmälapun kanssa saatesanoin "odotan innolla meemejä". Tämän on arveltu olevan harkittu veto kohottaa Scholzin harmaaksi ja tylsäksi koettua imagoa.
Poliittinen ura > Hallituskriisi

Saksan vientijohtoisella taloudella on mennyt heikosti Venäjän hyökättyä Ukrainaan ja sitä seuranneen elinkustannus- ja energiakriisin seurauksesta. Talousvaikeuksien seurauksesta Scholzin hallitus on hyvin epäsuosittu sisäpoliittisesti, sillä sen kolmen hallituspuolueen yhteinen kannatus on runsas 30 prosenttiyksikköä. Hallituksen tukipuolue liberaalien valtionvarainministeri Christian Lindner ehdotti 1.11. vuodetussa linjapaperissa hallituksen nykyisestä talouspolitiikasta eriävää linjaa, jossa suosittaisiin veroleikkauksia ja ilmastopolitiikan höllentämistä talouskasvun edistämiseksi ja taantumasta nousemiseksi. Ilmastoministeri ja hallituksen toisen päätukipuolueen, vihreiden puheenjohtaja Robert Habeck ei hyväksynyt Lindnerin ehdotuksia. Scholz erotti valtionvarainministeri Lindnerin 6.11., joka aiheutti sisäisen hallituskriisin. Scholzin hallitukselle on kaavailtu luottamusäänestys 15. tammikuuta 2025 ja seuraavat, aikaistetut liittopäivävaalit on ehdotettu pidettäväksi maaliskuussa 2025.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olaf Scholz Wikimedia Commonsissa
Olaf Scholzin virallinen sivusto (saksaksi)
Luettelo Japanin kaupungeista

Viralliset suurkaupungit  Ydinkaupungit  Erityiskaupungit  Kaupungit  Erillisalueet
Luettelo Japanin kaupungeista sisältää ne Japanin kunnat, joilla on kaupungin (jap. 市, shi) oikeudet. Japanissa on kolmen tyyppisiä kuntia, kaupunkeja, maaseutukaupunkeja ja kyläkuntia, joita hallinnoidaan osana maan 47 prefektuuria. Toisin kuin maaseutukaupungit ja kyläkunnat, kaupungit eivät kuulu mihinkään piirikuntaan. Käytännössä kaikilla kolmentyyppisillä kunnilla on samankaltaiset velvollisuudet. Japanissa on 792 kaupunkia (vuonna 2018).
Japanin kunnallishallinnon määrittelee maan paikallishallintolaki (地方自治法, Chihō jichihō). Sen mukaan kunnalle voidaan myöntää kaupunkioikeudet, jos siellä on yli 50 000 asukasta. Tätä vaatimusta on vuoden 2004 laissa lievennetty kuntaliitosten rohkaisemiseksi. Asukasluvultaan suurin kaupunki on yli 3,5 miljoonan asukkaan Jokohama, pienin vain noin 3 000 asukkaan kaupungiksi kutistunut Utashinai. Pinta-alaltaan suurin kaupunki on yli 2 000 neliökilometrin laajuinen Takayama, pienin vain viiden neliökilometrin kokoinen Warabi.
Japanin pääkaupunki Tokio muodostaa oman prefektuurinsa. Se koostuu useista kunnista ja 23 erillisalueesta, Tokion ydinalueesta, joka muodosti Tokion kaupungin ennen vuotta 1943. Tokion erillisalueita hallinnoidaan kaupunkien tavoin, ja esimerkiksi englanninkielisessä viestinnässään ne kutsuvat itseään kaupungeiksi (city).
Maan muille suurille kaupungeille on perustettu kolme suurkaupunkiluokkaa, joiden kautta niille on myönnetty tavanomaista laajempia valtaoikeuksia. Virallisia suurkaupunkeja on 20 kappaletta, ja niissä tulee lain mukaan olla yli 500 000 asukasta. Ydinkaupunkeja on vuorostaan 60, ja niissä väkiluvun tulisi ylittää 200 000 asukkaan raja. Näiden luokkien alapuolella oli aiemmin erityiskaupunkien luokka, joka lakkautettiin virallisesti vuonna 2015 mutta jätettiin voimaan siihen kuuluvien kaupunkien osalta; jäljellä on 25 erityiskaupunkia.
Japanin nykyisenkaltainen kunnallishallinto perustettiin Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1889, kun maa jaettiin 15 859 kuntaan. Niistä vain 39:lle myönnettiin kaupunkioikeudet. Myöhemmin 1900- ja 2000-luvuilla kaupunkien määrä on jatkuvasti kasvanut, etenkin Shōwa-kauden suurissa kuntaliitoksissa 1950-luvulla, kun niiden määrä nousi yli 500:aan, ja Heisei-kauden liitoksissa 2000-luvun ensikymmenellä. Vuonna 2014 jäljellä oli 1 718 kuntaa, joista 790 oli kaupunkeja.
Luettelo kaupungeista

| Kaupungin tyyppi | Japaniksi | Lukumäärä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|   Virallinen suurkaupunki | 政令指定都市 | 20 |  |
|   Ydinkaupunki | 中核市 | 60 |  |
|   Erityiskaupunki | 特例市 | 25 |  |
| Kaupunki | 市 | 687 |  |
Luettelo kaupungeista

| Zushi |  | 逗子市 | Kanagawan prefektuuri | &&&&&&&&&&057425.&&&&0057 425 | &&&&&&&&&&&&&017.028000017,28 | &&&&&&&&&&&03323.02000003 323,2 |  |
Asukasluku, pinta-ala ja väestötiheys vuoden 2015 väestönlaskennan mukaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin kaupungit Wikimedia Commonsissa
Jacobs, A. J.: Japan's Evolving Nested Municipal Hierarchy: The Race for Local Power in the 2000s  3.1.2011. Urban Studies Research. (englanniksi)
Filmfare Awards 2010

Filmfare Awards 2010 oli 29. tammikuuta 2011 Mumbaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 parhaat hindinkieliset elokuvat. Se oli 56:s Filmfare Awards -tilaisuus.
Palkintojen voittajat ja ehdokkaat > Meriittipalkinnot

| Paras elokuva | Paras ohjaus |
| --- | --- |
 Dabangg Band Baaja Baaraat  Nimeni on Khan  Peepli Live  Udaan:  Karan Johar – Nimeni on Khan Abhinav Kashyap – Dabangg  Maneesh Sharma – Band Baaja Baaraat  Sanjay Leela Bhansali – Guzaarish  Vikramaditya Motwane – Udaan
Paras miespääosa: Paras naispääosa
 Shah Rukh Khan – Nimeni on Khan Ajay Devgn – Once Upon a Time in Mumbaai  Hrithik Roshan – Guzaarish  Salman Khan – Dabangg  Ranbir Kapoor – Raajneeti:  Kajol – Nimeni on Khan Aishwarya Rai – Guzaarish  Anushka Sharma – Band Baaja Baaraat  Kareena Kapoor – Golmaal 3  Vidya Balan – Ishqiya
Paras miessivuosa: Paras naissivuosa
 Ronit Roy – Udaan Arjun Rampal – Raajneeti  Arshad Warsi – Ishqiya  Emraan Hashmi – Once Upon a Time in Mumbaai  Manoj Bajpai – Raajneeti  Nana Patekar – Raajneeti:  Kareena Kapoor – We Are Family Amrita Puri – Aisha  Prachi Desai – Once Upon a Time in Mumbaai  Ratna Pathak – Golmaal 3  Supriya Pathak – Khichdi: The Movie
Paras miestulokas: Paras naistulokas
 Ranveer Singh – Band Baaja Baaraat:  Sonakshi Sinha – Dabangg
Paras musiikki: Paras sanoitus
 Sajid-Wajid, Lalit Pandit – Dabangg Pritam – Once Upon a Time in Mumbaai  Shankar-Ehsaan-Loy – Nimeni on Khan  Vishal-Shekhar – Anjaana Anjaani  Vishal-Shekhar – I Hate Luv Storys  Vishal Bhardwaj – Ishqiya:  Gulzar – ”Dil Toh Bachcha Hai Ji” – Ishqiya Faiz Anwar – ”Tere Mast Mast” – Dabangg  Niranjan Iyengar – ”Sajda” – Nimeni on Khan  Niranjan Iyengar – ”Noor-e-Khuda” – Nimeni on Khan  Vishal Dadlani – ”Bin Tere” – I Hate Luv Storys
Paras mieslaulaja: Paras naislaulaja
 Rahat Fateh Ali Khan – ”Dil Toh Bachcha Hai Ji” – Ishqiya Adnan Sami, Shankar Mahadevan – ”Noor-e-Khuda” – Nimeni on Khan  Mohit Chauhan – ”Pee Loon” – Once Upon a Time in Mumbaai  Rahat Fateh Ali Khan – ”Sajda” – Nimeni on Khan  Shafqat Amanat Ali – ”Bin Tere” – I Hate Luv Storys:  Mamta Sharma – ”Munni Badnaam Hui” – Dabangg  Sunidhi Chauhan – ”Sheila Ki Jawani” – Tees Maar Khan Shreya Ghoshal – ”Bahara” – I Hate Luv Storys  Shreya Ghoshal – ”Noor-e-Khuda” – Nimeni on Khan  Sunidhi Chauhan – ”Udi” – Guzaarish
Palkintojen voittajat ja ehdokkaat > Kriitikkopalkinnot

| Paras elokuva |
| --- | --- |
 Udaan (Vikramaditya Motwane)
Paras suoritus
Mies: Nainen
 Rishi Kapoor   – Do Dooni Chaar:  Vidya Balan   – Ishqiya
Palkintojen voittajat ja ehdokkaat > Tekniset palkinnot

| Paras tarina | Paras käsikirjoitus |
| --- | --- |
 Anurag Kashyap, Vikramaditya Motwane – Udaan
Paras dialogi: Paras leikkaus
 Habib Faisal – Do Dooni Chaar:  Namrata Rao – Love Sex aur Dhokha
Paras koreografia: Paras kuvaus
 Farah Khan – ”Sheila Ki Jawani” – Tees Maar Khan:  Mahendra Shetty – Udaan
Paras lavastus: Paras äänitys
 Mukund Gupta – Do Dooni Chaar:  Kunal Sharma – Udaan    Pritam Das – Love Sex aur Dhokha
Paras puvustus: Paras taustamusiikki
 Varsha Shilpa – Do Dooni Chaar:  Amit Trivedi – Udaan
Parhaat erikoistehosteet: Paras toiminta
:  Vijayan Master – Dabangg
Eniten voittoja saaneet elokuvat

7 voittoa: Udaan
5 voittoa: Dabangg
4 voittoa: Do Dooni Chaar
3 voittoa: Love Sex aur Dhokha, Nimeni on Khan
2 voittoa: Band Baaja Baaraat, Ishqiya, Tees Maar Khan
Tatra T813

| Tatra T813 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia
Valmistaja:  Tatra Narodni Podnik, Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1963–1982
Tuotantomäärä:  11 751 kappaletta
Edeltäjä:  Tatra T141
Seuraaja:  Tatra T815
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  17 643 cm³
Teho:  198,6 kW / 2000 1/min
Vääntö:  990 Nm /1300 1/min
Polttoaine:  dieselöljy
Kulutus:  alkaen 44 l /100 km, sovelluksesta riippuen
Vetotapa:  4×4 / 6×6 / 8×8
Vaihteisto:  5+1; vaihteet 2-5 synkronoitu; joissain sovelluksissa kaksiportainen alennusvaihde
Jarrut:  paineilmakäyttöiset kaksipiiriset rumpujarrut; erillinen seisontajarrurumpu vaihdelaatikon takana
Tatra T813 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama raskas kuorma-auto. Se suunniteltiin seuraajaksi T141-mallille.
Ensimmäinen prototyyppi autosta valmistui vuonna 1960. Se oli ensimmäinen bulldog-ohjaamollaselvennä ja myös ensimmäinen neljällä vetävällä akselilla varustettu Tatra. Auto perustui pitkälti T111:n ja T138:n komponentteihin valmistuskustannusten minimoimiseksi. Hyvin pian kuitenkin huomattiin että monet osat vaativat uudelleensuunnittelua.
Teknisiä tietoja > Moottori

Voimanlähteenä autossa oli nelitahtinen, ilmajäähdytteinen V12-dieselmoottori mallinimeltään T930. Se oli kehitetty T138-mallissa käytetyn, Julius Mackerlen suunnitteleman V8-moottorin pohjalta kahdella sylinteriparilla jatkamalla. Jäähdytyspuhallin sijaitsi sylinteririvien välissä ja se sai voimansa kampiakselilta hammaspyöräparin välityksellä. Puhaltimessa oli nestemäinen termostaattikytkin, joka sääti puhaltimen kierrosnopeutta moottorin lämpötilan mukaan.
Moottori oli varustettu kahdella 4,4 kW tehoisella käynnistysmoottorilla. Ratkaisu paransi kylmäkäynnistysominaisuuksia ja toimintavarmuutta.
Teknisiä tietoja > Alusta ja voimansiirto

Kantavana rakenteena oli Tatralle tuttuun tapaan keskusputkirunko. Rungon modulaarisuus mahdollisti useita eri akselivälivaihtoehtoja. Jokaisella akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja tasauspyörästöjen lukot. Etu- ja taka-akselistojen välillä oli myös pitkittäistasaus, jonka niin ikään sai lukittua. Pyörien navoissa oli planeettavälitys, mikä mahdollisti suuren momentinsiirtokyvyn. Autosta suunniteltiin 4×4-, 6×6-, 8×8-vetoiset versiot. Nelivetoisissa malleissa oli edessä vääntösauvajousitus. Kuusi- ja kahdeksanpyörävetoisissa kaksi etummaista akselia olivat ohjaavia, ja niissä oli pitkittäiset, puolielliptiset lehtijouset. Kahdeksanvetoisen mallin takana oli telin kummankin akselin välille asetetut pitkittäiset puolielliptiset lehtijouset, neli- ja kuusipyörävetoisten taka-akselilla käytettiin lehtijousitusta. Joissain nelivetoisissa sovelluksissa käytettiin takana ilmajousitusta.
Teknisiä tietoja > Mittoja ja massoja

| Sovellus | 4×4 | 6×6 | 8×8 |
| --- | --- | --- | --- |
| Omamassa, kg | 15 440 | 21 050 | 13000 |
| Kokonaismassa, kg | 16 600 | 22 000 | 21300 |
| Suurin perävaunun massa, kg | 65 000 (rekkaveturi 31 000) | 65 000 | 65 000 |
| Pituus, mm | 7 000 | 7 760 | 9040 |
Leveys, mm: 2 500
| Korkeus, mm | 2 570 | 2 620 | 3480 |
| Akseliväli, mm | 3 500 (rekkaveturi 3 700) | 1 650 + 2 700 | 1 650 + 3 200 + 1 450 |

8×8-mallista tehtiin myös lyhyempää versiota (KOLOS) jossa keskimmäisten akselien väli oli 1 000 mm normaalia lyhyempi.
Teknisiä tietoja > Jarrujärjestelmä

Käyttöjarruina oli paineilmakäyttöiset rumpujarrut sekä pakokaasujarru. Seisontajarrua varten oli erillinen kardaaniakseliin vaikuttava jarrurumpu vaihteiston takana.
Teknisiä tietoja > Sähköjärjestelmä

Auton sähköjärjestelmä oli 24-volttinen ja autossa oli kaksi 12 voltin akkua. Sähkölaitteet olivat PAL Magnetonin valmistamat.
Sovellukset > Sotilassovellukset

Armeijan autot oli varustettu renkaiden keskustäyttöjärjestelmällä, jolla rengaspaineita kyettiin säätämään ajon aikana. Tämän lisäksi keulalla oli vetokyvyltään 20 tonnin vinssi. Nämä paransivat entisestään auton muutenkin erinomaista maastokelpoisuutta.
Sovellukset > Sotilassovellukset > Tšekkoslovakian armeija

Vuonna 1967 autosta alettiin valmistaa armeijan käyttöön muunneltua KOLOS-mallia, joka suunniteltiin korvaajaksi T141B-mallille. Niitä käytettiin tela-ajoneuvojen, kuten panssarivaunujen kuljetuslavettien vetämiseen. Tykistön käytössä niillä vedettiin esimerkiksi ML-20-mallisia 152 mm haupitseja ja myöhemmin myös 130 mm M-46-kenttäkanuunoita. Merkittävin rooli ajoneuvoilla oli kuitenkin pioneerikäytössä, jossa ne kuljettivat koottavia ponttonisiltoja ja muita vastaavia järjestelmiä sekä raivasivat kulku-uria. Erikoisversiolla IP-T813-1 kuljetettiin SCUD-ohjusten taistelukärkiä. Huoltojoukkojen käytössä oli malli jossa oli päälle rakennettu pesula.
Sovellukset > Sotilassovellukset > Muut armeijat

T813:ia myytiin paljon Itä-Saksan kansanarmeijalle etupäässä tykinvetäjiksi. Saksan jälleenyhdistyttyä ne periytyivät Bundeswehrille. Persianlahden sodan aikaan lähetettiin 151 T813:a Saudi-Arabiaan Yhdysvaltain armeijan kuljetustehtäviin, useimmat ajoneuvoista palautettiin sodan jälkeen. Vuonna 1990 Saksa myi kaikkiaan 969 entisen Itä-Saksan T813:a ja niitä päätyi mahdollisesti Kroatian armeijalle. Osa päätyi Intian armeijalle, joka oli ollut alusta asti T813:ien merkittävä asiakas; autot olivat kunnostautuneet Pakistanin vastaisessa sodassa 1971. Loput myytiin Kambodžaan, Pohjois-Koreaan ja Libyaan.
Sovellukset > Sotilassovellukset > T813:een pohjautuvat sotilassovellukset

T813:n alustaa ja komponentteja hyödynnettiin myös erilaisissa asejärjestelmissä ja erikoisajoneuvoissa. Näistä merkittävimpiä olivat raketinheitinjärjestelmä RM-70, panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo OT-64 SKOT sekä ajoneuvoalustainen haupitsi DANA.
Sovellukset > Siviilisovellukset

Siviilipuolella merkittävä asiakas oli saksalainen Semex, joka rakensi niiden päälle lentokoneensiirtoajoneuvoja, nosturiautoja sekä erilaisiin erikoistehtäviin, kuten öljynporauskaluston siirtoon ja pystytykseen suunniteltuja ajoneuvoja.
Hyvä etenemiskyky on tehnyt vanhoista T813-yksilöistä suosittuja off road -ajoneuvoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Teknisiä tietoja ja kuvia T813:sta (tšekiksi) ja (englanniksi)
Tietoa ja kuvia sotilassovelluksista (englanniksi)
T813:n moottori, V12-diesel.
Tatra T813 4×4 nosturiauto.
T813-malleja Itä-Saksan kansanarmeijan paraatissa vuonna 1974.
Kaksi T813:a off-road -näytöksessä.
Savonlinnan tuomiokirkko

| Savonlinnan tuomiokirkko |
| --- | --- |
 Savonlinnan tuomiokirkko nähtynä idästä.
Sijainti:  Pappilankatu 8, Savonlinna
Koordinaatit:  61°52′06″N, 028°52′38″E
Seurakunta:  Savonlinnan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1878
Suunnittelija:  Axel Hampus Dalström
Materiaali:  punatiili
Istumapaikkoja:  1 000
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä kohti alttaria
Savonlinnan tuomiokirkko on Savonlinnan seurakunnan pääkirkko, joka sijaitsee Savonlinnassa. Kirkko on rakennettu vuosina 1874–1878. Tyyliltään kirkko noudattaa uusgotiikkaa. Se oli vuosina 1897–1925 silloisen Savonlinnan hiippakunnan tuomiokirkkona ja on säilyttänyt tuomiokirkon nimen. Nykyään Mikkelin hiippakuntaan kuuluvana se on Suomen ainoa tuomiokirkko, joka ei ole hiippakuntansa pääkirkko.
Ulkoasu

Kirkossa on korkea, suippo torni sekä holvissa, ovissa ja ikkunoissa on suippokaaret. Täten se edustaa tyyliltään uusgotiikkaa. Kirkkoon mahtuu 1000 henkilöä ja sen korkeus ristin huippuun on 51 metriä. Kirkon valmistuttua se ei ollut kaikkien vanhaan puukirkkoon tottuneiden mieleen, joten tiilistä kirkkoa alettiin kutsua ”kirahviksi”.
Ensimmäisen suunnitelman kirkon rakentamiseksi oli tehnyt Carl Albert Edelfelt, mutta sitä pidettiin liian suurena toteutettavaksi. Merkittävin ero alkuperäisen ja toteutuneen suunnitelman välillä oli kirkon koko.
Paavo Leinonen on maalannut uuden alttaritaulun Jeesus Getsemanessa ja Antti Salmenlinna alttarikuorin kattofreskon.
Historia > Ennen rakentamista

Savonlinnan asukkaat joutuivat käymään Säämingin kirkossa Poukkusalmessa, koska kaupungissa ei ollut omaa kirkkoa. Läänin kuvernööri Aleksander Thesleff määräsi kirkon rakentamisesta vuonna 1850, ja Savonlinnan asukkaiden ja sääminkiläisten riita Savonlinnaan rakennettavan kirkon sijaintipaikasta päättyi kuvernöörin määrättyä sijaintipaikaksi Savonniemen. Vanha kirkko alkoi rappeutua ja käydä pieneksi. Rakentamispäätös tehtiin kuitenkin vasta vuonna 1869, sillä suuret nälkävuodet ja sääminkiläisten jarrutus lykkäsivät kirkon rakentamista.
Historia > Rakentaminen

Kirkon on suunnitellut arkkitehti Axel Hampus Dalström ja se on rakennettu vuosina 1874–1878.
Pietarista tuli töihin muurareita ja Viipurista puuseppiä. Johan Kolis valittiin urakoitsijaksi ja hänen vävynsä Otto Stadius jatkoi hänen työtään hänen kuoltuaan. Erik Kuorikoski toimi vastaavana rakennusmestarina, mutta käytännössä työstä vastasi Kustaa Laukkanen.
Historia > Tuomiokirkkona

Vuonna 1896 Viipurin ja Mikkelin läänien seurakunnista sekä osasta Kuopion läänin alueilla sijaitsevia seurakuntia muodostettiin uusi Savonlinnan hiippakunta. Tällöin Savonlinnan kirkosta tuli uuden hiippakunnan tuomiokirkko. Ensimmäinen piispa oli Gustaf Johansson, joka oli sittemmin pitkäaikainen Suomen arkkipiispa. Koska piispanistuin siirrettiin vuonna 1925 Viipuriin ja sieltä myöhemmin Mikkeliin, kirkko ei enää nykyään ole minkään hiippakunnan tuomiokirkko, mutta sillä on yhä tuomiokirkon nimi.
Historia > Tuho ja uudelleen rakentaminen

Talvisodassa 1. maaliskuuta 1940 Savonlinnan kaupunkia pommitettiin ja kirkko raunioitui pahasti. Kirkko rakennettiin uudelleen vuosina 1947–1948 arkkitehti Bertel Liljequistin suunnitelmien mukaan ja vihittiin uudelleen käyttöön 4. joulukuuta 1949. Kirkko ei rakentamisen jäljiltä noudattanut täysin alkuperäistä tyyliä, vaan esimerkiksi goottilaisia piirteitä vähennettiin.
Historia > Peruskorjaus

Kirkko peruskorjattiin 1990–1991 Ansu Ånströmin suunnitelmien mukaan. Alkuperäisessä asussaan kirkossa oli paljon puupintaa. Peruskorjauksen yhteydessä taiteilija Lauri Ahlgrén toteutti Paratiisin neljä virtaa -lasimaalauksen alttarin yläpuolella olevaan ikkunaan.
Historia > Salamanisku torniin

Toukokuun 25. päivä vuonna 2017 salama iski kirkon kellotorniin aiheuttaen pienen tulipalon. Palo saatiin kuitenkin nopeasti taltutetuksi, eikä suurempaa vahinkoa ehtinyt syntyä.
Urut

Kirkon peruskorjauksen yhteydessä rakennettiin uudet urut, jotka toteutti urkurakentamo Martti Porthan. Porthanin suunnittelemien urkujen lähtökohtana oli saksalaisen barokin mestarin Gottfried Silbermanin urkutyyppi.
Uruissa on 43 äänikertaa, kolme sormiota ja jalkio. Soittokoneisto on mekaaninen riippuva koneisto. Uruissa on sekä mekaaninen että sähköinen rekisterikoneisto, jossa on 256 kombinaatiota.
Yhdistelmät: III/II, I/II, I/P, II/P, III/P.
Kuvia kirkosta

Korkea kirkonmäki
Pääsisäänkäynti
Ikkunoita ja sivuseinää
Savonlinnan tuomiokirkon urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savonlinnan tuomiokirkko Wikimedia Commonsissa
Savonlinnan tuomiokirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Tietoa Savonlinnan seurakunnan kotisivuilla
The Human Equation

| The Human Equation Ayreon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Arjen Anthony Lucassen
 Tyylilaji: Progressiivinen metalli
 Kesto: 01.42.14
 Levy-yhtiö: InsideOut Music
Ayreonin muut julkaisut
| Ayreonauts Only 2000 | The Human Equation 2004 | Actual Fantasy: Revisited 2004 |
The Human Equation on 25. toukokuuta 2004 julkaistu Ayreonin kuudes albumi. Albumilla on muiden Ayeronin levyjen tapaan paljon vierailevia muusikoita ja laulajia muista yhtyeistä jotka esittävät Arjen Anthony Lucassenin kirjoittamaa musiikkia, kuten James LaBrie (Dream Theater), Mikael Åkerfeldt (Opeth), Eric Clayton (Saviour Machine) ja Devin Townsend (Strapping Young Lad).
The Human Equation on tarina auto-onnettomuuden seurauksena koomaan joutuneesta miehestä, jonka tunteita ja muistoja käydään läpi kahdenkymmenen päivän aikana.
Kappalelista

CD 1
Kaikki sanat Arjen Lucassen/Devin Townsend/Heather Findlay/Devon Graves, kaikki sävellykset Arjen Lucassen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Day One: Vigil | 1.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Day Two: Isolation | 8.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Day Three: Pain | 4.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Day Four: Mystery | 5.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Day Five: Voices | 7.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Day Six: Childhood | 5.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Day Seven: Hope | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Day Eight: School | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Day Nine: Playground | 2.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Day Ten: Memories | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Day Eleven: Love | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 50.20 |  |  |  |  |  |  |  |
CD 2
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Day Twelve: Trauma | 9.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Day Thirteen: Sign | 4.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Day Fourteen: Pride | 4.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Day Fifteen: Betrayal | 5.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Day Sixteen: Loser | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Day Seventeen: Accident? | 5.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Day Eighteen: Realization | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Day Nineteen: Disclosure | 4.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Day Twenty: Confrontation | 7.03 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 51.41 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano > Lauluroolit

James LaBrie - Minä
Mikael Åkerfeldt - Pelko
Eric Clayton - Järki
Heather Findlay - Rakkaus
Irene Jansen - Intohimo
Magnus Ekwall - Ylpeys
Devon Graves - Tuska
Marcela Bovio - Vaimo
Arjen Anthony Lucassen - Paras ystävä
Mike Baker - Isä
Devin Townsend - Viha
Kokoonpano > Instrumentit

Arjen Anthony Lucassen - Kaikki sähkö- ja akustiset kitarat, bassokitarat, mandoliini, steel-kitara, kosketinsoittimet, syntetisaattorit, Hammond-urut
Ed Warby - Kaikki rummut ja lyömäsoittimet
Robert Baba - Kaikki viulut
Marieke van den Broek - Kaikki sellot
John McManus - Puuhuilu raidoilla 13, 16 ja 18 sekä pilli raidalla 18
Jeroen Goossens - Poikkihuilu raidoilla 3, 5, 9, 14 ja 18, alttohuilu raidalla 2, bassohuilu raidoilla 5 ja 14, pan-huilu raidalla 6, nokkahuilu raidalla 13, didgeridoo raidalla 16, fagotti raidalla 18
Joost van den Broek - Syntetisaattorisoolo raidalla 2, spinetti raidalla 13
Martin Orford - Syntetisaattorisoolo raidalla 15
Ken Hensley - Hammond-soolo raidalla 16
Oliver Wakeman - Syntetisaattorisoolo raidalla 17
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

The Human Equation Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Human Equation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pressbyrån

Pressbyrån-kioski Tukholman keskusrautatieasemalla.
Pressbyrån on ruotsalainen elintarvikekioskiketju, jolla on noin 320 myymälää eri puolilla maata.
Alun perin Svenska Telegrambyrånina tunnettu yhtiö perustettiin 1899 myymään sanomalehtiä Ruotsin rautatieasemilla. Yhtiön ensimmäinen kohde avattiin 1903 Helsingborgin keskusaseman liepeille. Nimi muuttui Pressbyråniksi vuonna 1906. Nykyisin Pressbyrånin omistaa Reitan Convenience.
Aiheesta muualla

Pressbyrånin kotisivut (ruotsiksi)