stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotkajärvi (Hattula)

| Sotkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hattula
Koordinaatit:  60°54′03″N, 24°01′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Kuorijoki 
Järvinumero:  35.934.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,1 m 
Rantaviiva:  22,946 km 
Pinta-ala:  2,11235 km² 
Keskisyvyys:  1 m 
Suurin syvyys:  2,9 m 
Valuma-alue:  23 km² 
 fiSotkajärvi 
Sotkajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa ja Hattulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven pohjoiseen Kuorijoen reittiin se kuuluu.
Maantiede

Järven pinta-ala on 211 hehtaaria ja sen pituus on 3,0 kilometriä ja leveys 1,4 kilometriä. Siihen laskee 18 metsä- tai suo-ojaa. Lännestä laskee Salkoniemen pohjoispuolelle Ojajärven laskuoja ja pohjoispäähän Taipaleenlahteen laskee Pukarojärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven eteläpäässä, josta saa alkunsa kilometrin pitkä Kuorijoki, joka laskee Päällisen ja Alasen läpi Rautijärveen.
Järven rantaviiva on 23 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on vain paikoin soistunutta. Järven rantavesissä on runsaasti kiviä ja pieniä luotoja, joita on yli 50. Suurempia saaria on melkein 40, joista nimettyjä ovat Selkäsaaret ja Koivusaaret. Rannoille on rakennettu kohtuullisesti loma-asuntoja, joille johtaa tiet Kuuslammin kylältä. Hämeenlinnan ja Tammelan välinen raja kulkee järven länsipuolelta ohi noin 100−500 metrin päästä. Sen sijaan Hattulan ja Hämeenlinnan välinen raja oikaisee järven yli.
Sotkajärveä lähin kauppa on Teuron kyläkaupan lopetettua Tammelassa tai Iittalassa, joihin on hieman sijainnista riippuen melko sama matka. Matkaa Helsinkiin on noin 120 kilometriä ja Forssaan ja Hämeenlinnaan kumpaankin noin 30 kilometriä. Valtatie 10 Turusta Hämeenlinnaan kulkee vähän matkan päästä Teuron kylästä.
Luonnontila

Sotkajärvi on humuspitoinen ja karu järvi, jonka vedenlaatu on tyydyttävä tai hyvä. Veden näkösyvyys vaihtelee 1,6−2,25 metriä eli se on lievästi sameaa. Vesi on myös lievästi hapanta. Fosforin määrä vedessä on hyvin alhainen, mutta typen määrät keskimääräistä suuremmat. Yleensä järvessä on talvella tyydyttävä happitilanne, mutta happi saattaa paikoin loppuakin. Veden viipymä järvessä on keskimäärin yksi kuukausi. Järveen on istutettu lahnoja.
Historia

Sotkajärven vedenpinnan laskemisesta on tehtu anomus vuonna 1857. Järvenlasku on heikosti dokumentoitu, mutta vertaamalla nykykarttoja esimerkiksi vuoden 1884 Senaatin kartastoon, voidaan nähdä järvenlaskun aiheuttamia eroja rantaviivaan. Järven luoteiskulman rannan viereiset saaret ovat nykyään niemiä. Samoin nähdään Hevonniemen saaristossa, järven eteläosan saarissa ja niemissä ja eteläkärjen saarissa muutoksia. Karttojen perusteella tiedetään, että järven vedenpintaa on alennettu ennen 1880-lukua. Erään tarinan mukaan Sotkajärven laskun menettelystä oli syntynyt riita teurolaisten ja Saaren kartanonväen välille. Sen seurauksena Myllyharjun myllyn lasku-uoma tuhoutui liiallisen vedentuloon ja myllyn uoma syveni itsekseen. Harjun hiekka-ainesta joutui veden mukana Alaseen. Päällisen lasku-uoman syveneminen laski myös sitä.
Kesämökkejä Sotkajärven Pohjoispuolella.
Hattulan vaakuna
Kutaisin kuvernementti

| Kutaisin kuvernementti Кутаи́сская губе́рния |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Kuvernementti Venäjän keisarikunnan kartalla vuonna 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1849
Lakkautettu:  1917
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kutaisi
Väkiluku (1916):  1 034 468
Kielet:  venäjä, georgia
Kutaisin kuvernementti (myös lääni, ven. Кутаи́сская губе́рния, Kutaisskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Abhasian, Georgian ja Turkin alueella. Sen pinta-ala oli 36 470 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 058 200 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kutaisin kaupunki.
Kuvernementin kartta
1800-luvun lopulla kuvernementtiin kuului seitsemän kihlakuntaa: Kutaisi, Letškhumi (keskuspaikka Tsageri), Ozurgeti, Ratša (Oni), Senaki, Šorapani (Kvirily, nykyinen Zestaponi) ja Zugdidi. Niiden lisäksi se käsitti Artvinin, Batumin ja Suhumin piirikunnat.
Asukkaista 82,1 oli georgian ja sen lähisukukielten puhujia, 5,6 % abhaaseja, 4,4 % turkkilaisia, 2,3 % armenialaisia, 1,8 % venäläisiä ja 1,4 % kreikkalaisia. Tärkein elinkeino oli maatalous.
Vuonna 1903 Kutaisin kuvernementista erotettiin Batumin alue.
Luettelo Hailuodon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Hailuodon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hailuodon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hailuodosta talvisotaan lähteneiden miesten muistokivi | Nuorisoseurantalon pihalla, Luovontie 280 |  | 65.0226°N, 24.747°E |  | 1989 |  |  |
| Hailuodon vanhan kirkon muistokivi | Hailuodon hautausmaa, Luovontie 62 |  | 65.0093°N, 24.7164°E |  | 1987 |  |  |
| Hailuoto Organum | Petsamontie | Ulkokarvo | 65.0341°N, 24.836°E | Kuehne, LukasLukas Kuehne | 2014 |  |  |
| Majakka (myös Loisto) | Kirjaston edessä, Luovontie 61 |  | 65.0097°N, 24.7137°E | Hukkanen, ReijoReijo Hukkanen | 1997 |  |  |
| Sankarimuistomerkki | Hailuodon hautausmaa, Luovontie 62 |  | 65.0095°N, 24.7163°E | Mattila, NiiloNiilo Mattila | 1955 |  |  |
| Vapaussodan v.1918 valkoisten muistomerkki | Hailuodon hautausmaa, Luovontie 62 |  | 65.0094°N, 24.7163°E | , V.Tuomaisen KiviveistämöV.Tuomaisen Kiviveistämö  | 1923 |  |  |
Volvo FH

Volvo FH on Volvon vuodesta 1993 lähtien valmistama kuorma-automalli, joka korvasi Volvo F-sarjan. FH-mallisto on suunniteltu erityisesti raskaita kuormia ja kaukoliikenteen kuljetuksia varten.
Ensimmäinen sukupolvi (1993–2002)

| Ensimmäinen sukupolvi |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  1993–2002
Edeltäjä:  Volvo F-sarja
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  12,1–16,1 l
Polttoaine:  diesel
Vaihteisto:  14-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven mallisto esiteltiin vuonna 1993. Se valittiin vuoden kuorma-autoksi 1994. FH-sarjaa varten kehitettiin uusi D12-dieselmoottori, jossa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli ja neljä venttiiliä jokaista sylinteriä kohden. Moottori oli 12-litrainen FH12-mallissa ja 16-litrainen FH16:ssa. Saatavilla oli aluksi kolme erilaista ohjaamoa: lyhyt päiväohjaamo, makuuohjaamo sekä korotetulla katolla varustettu Globetrotter. Vuonna 1995 esiteltiin sitäkin tilavampi Globetrotter XL. Samana vuonna Volvo FH:sta tuli maailman ensimmäinen kuorma-auto, joka oli varustettu kuljettajan turvatyynyllä.
Mallistoa uudistettiin hieman vuonna 1998, kun pienempi Volvo FM esiteltiin. Ulkoiset muutokset olivat vähäisiä, mutta moottoria, vaihteistoja ja sähköjärjestelmiä uudistettiin perusteellisemmin. Uudistettu FH valittiin vuonna 2000 jälleen vuoden kuorma-autoksi.
Toinen sukupolvi (2001–2012)

| Toinen sukupolvi |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  2001–2012
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  12,1–16,1 l
Polttoaine:  diesel
Vaihteisto:  14-vaihteinen manuaali 12-vaihteinen robotti
Toisen sukupolven mallisto esiteltiin vuonna 2001. Hytti ja ohjaamo oli uudistettu perusteellisesti, lisäksi saataville tuli 12-vaihteinen automatisoitu I-Shift-vaihteisto. Vuonna 2005 esiteltiin uutena mallina FH13 12,7-litraisella moottorilla.
Vuonna 2008 suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen, muun muassa ajovaloihin ja etusäleikköön.
Kolmas sukupolvi (2012–)

| Kolmas sukupolvi |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  2012–
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  12,8–16,1 l
Polttoaine:  diesel
Vaihteisto:  12-vaihteinen robotti 12-vaihteinen kaksoiskytkin
Täysin uusi kolmannen sukupolven mallisto esiteltiin vuonna 2012. Sen hytin koko on yhden kuutiometrin verran aiempaa suurempi, joka lisää mukavuutta ja turvallisuutta. Uusi FH valittiin Vuoden kuorma-autoksi 2014.
Vuonna 2014 Volvo esitteli kaksoiskytkinperiaatteella toimivan I-Shift DC -vaihteiston, jonka vaihteenvaihdot ovat perinteistä automatisoitua vaihteistoa nopeammat. Suorituskyky on siten parempi, mutta valmistajan mukaan polttoaineenkulutus ei ole normaalia I-Shift-vaihteistoa suurempi.
Vuonna 2020 muun muassa ajovaloista tuli aiempaa kapeammat ja ohjaamossa tehtiin pieniä uudistuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volvo FH Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin Volvo FH13.
Toyota Avensis

Toyota Avensis on Toyotan vuosina 1997–2018 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Toyota Carinan. Valmistuksen päätyttyä Avensis ei saanut itselleen suoraa seuraajaa, mutta mallistossa sen jättämää aukkoa täydensivät Euroopan markkinoille palannut Toyota Camry ja aiempaa suuremmaksi kasvanut uusi Corolla.
Toyota Avensis T220 (1997–2003)

| Toyota Avensis T220 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  1997–2003
Muut nimet:  Toyota Caldina Toyota Corona
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Carina (T190)
Seuraaja:  Toyota Avensis (T250)
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Avensis esiteltiin syksyllä 1997. Korimalleina olivat neliovinen sedan, viisiovinen hatchback sekä farmari. Etelä-Amerikassa mallin nimenä oli Toyota Corona, Japanissa farmaria myytiin Toyota Caldina -nimisenä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (101 hv), 1,8- (110 hv) ja 2,0-litraiset (128 hv) bensiinimoottorit sekä esikammioruiskutteinen dieselmoottori 2,0 TD (98 hv). Vuoden 1999 lopulla tuli toiseksi dieselmoottoriksi nykyaikaisempi yhteispaineruiskutteinen 2,0 D-4D (110 hv).
Vuoden 1998 Euro NCAP -kolaritestistä Avensis sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Vuonna 2000 Avensis sai uuden etusäleikön sekä muutoksia etu- ja takavalojen laseihin. 1,6- (110 hv), 1,8- (129 hv) ja 2,0-litraiset (150 hv) bensiinimoottorit olivat uusia ja niissä oli muuttuva venttiilien ajoitus (VVT-i), suurimmassa moottorissa lisäksi suorasuihkutus. Vanha esikammiodiesel poistui valikoimasta.
Toyota Avensis T250 (2003–2009)

| Toyota Avensis T250 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  2003–2009
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Avensis (T220)
Seuraaja:  Toyota Avensis (T270)
Teknisesti samankaltaisia:   MC-pohjalevyn mallit  * Pontiac Vibe Scion tC (AT10)  Toyota Allion  Toyota Avensis Verso  Toyota Caldina (T240)  Toyota Celica (T230)  Toyota Corolla (E120)  Toyota Corolla Verso  Toyota Isis  Toyota Matrix  Toyota Opa  Toyota Prius (XW10)  Toyota Prius (XW20)  Toyota RAV4 (XA20)  Toyota Vista (V50)  Toyota WiLL VS  Toyota Wish  
Pohjalevy:  Toyota MC
Iskutilavuus:  1,6–2,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Avensis esiteltiin helmikuussa 2003. Se kasvoi kokoa edeltäjäänsä verrattuna, ja autosta oli pyritty tekemään aiempaa laadukkaamman oloinen sekä paremmin eurooppalaiseen makuun sopiva. Malli perustuu samalle MC-pohjalevylle kuin esimerkiksi pienempi Toyota Corolla.
Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Avensis sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoiman muodostivat edellisestä sukupolvesta periytyvät 1,6- (110 hv), 1,8- (129 hv) ja 2,0-litraiset (147 hv) VVT-i-bensiinimoottorit sekä dieselmoottori 2,0 D-4D (115 hv). Syksyllä 2003 valikoimaan lisättiin Camryn 2,4-litrainen (163 hv) bensiinimoottori, jonka yhteydessä oli aina viisiportainen automaattivaihteisto. Kesällä 2005 esiteltiin lisäksi uusi dieselmoottori 2,2 D-4D (177 hv), josta tuli samana syksynä tarjolle myös 150-hevosvoimainen versio.
Vuonna 2006 Avensis sai uuden etupuskurin ja -säleikön sekä mustapohjaiset ajovalot. Sivuvilkut siirtyivät lokasuojista peilien yhteyteen. 2,0-litraisen dieselmoottorin teho nousi 126 hevosvoimaan ja sen yhteyteen tuli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Toyota Avensis T270 (2008–2018)

| Toyota Avensis T270 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  2008–2018
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Avensis (T250)
Seuraaja:  Toyota Camry (XV70) Toyota Corolla (E210)
Teknisesti samankaltaisia:   New MC -pohjalevyn mallit * Lexus CT Lexus HS  Lexus NX  Scion tC (AT20)  Scion xB (E150)  Toyota Alphard (AH20)  Toyota Alphard (AH30)  Toyota Auris (E150)  Toyota Corolla (E150)  Toyota Corolla (E170)  Toyota Harrier (XU60)  Toyota Mark X ZiO  Toyota Previa (XR50)  Toyota Prius (XW30)  Toyota Prius V  Toyota RAV4 (XA30)  Toyota RAV4 (XA40)  Toyota Sai  Toyota Verso  
Pohjalevy:  Toyota New MC
Iskutilavuus:  1,6–2,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti CVT-automaatti
Kolmannen sukupolven Avensis esiteltiin syksyllä 2008 Pariisin autonäyttelyssä. Edeltäjäänsä verrattuna se kasvoi viisi senttimetriä pituudeltaan ja leveydeltään. Kahdesta edellisestä sukupolvesta poiketen viisiovinen hatchback ei enää kuulunut mallistoon.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Avensis sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2011 esiteltiin uudistunut Avensis, jonka keulan ilmettä oli muokattu uusilla ajovaloilla ja aiempaa leveämmällä etusäleiköllä.
Keväällä 2015 Geneven autonäyttelyssä esiteltiin toisen faceliftin jälkeinen Avensis, jonka keulan ilmettä oli muokattu vastaamaan uudempia Toyota-malleja. Peräosaan tuli uudenmalliset LED-takavalot ja myös sisusta koki uudistuksia. Aiemmat 2,0- ja 2,2-litraiset dieselmoottorit korvattiin uusilla 1,6- ja 2,0-litraisilla, jotka olivat peräisin BMW:ltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Avensis Wikimedia Commonsissa
Sedan-korinen Toyota Avensis.
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Facelift-mallin farmarikorinen Toyota Avensis.
Hatchback-korinen Toyota Avensis.
Facelift-mallin farmarikorinen Toyota Avensis.
Farmarikorinen Toyota Avensis.
Facelift-mallin (2011) farmarikorinen Toyota Avensis.
Facelift-mallin (2015) farmarikorinen Toyota Avensis.
Täysikuu (veistos)

Täysikuu on Antonio da Cudanin veistos vuodelta 1996 Raahen keskustassa Rautatalon (purettu 2018) edessä. Patsasehdotuksia pyydettiin kolmelta alueen kuvanveistäjältä, ja vaihtoehdoista päädyttiin läänintaiteilijana toimineen Antonio da Cudanin Täysikuu-veistokseen. Raahe-seura ja Raahen kaupunki ovat rahoittaneet teoksen puoliksi. Teokselle on etsitty uutta paikkaa Rautatalon purkamisen jälkeen.
Tataarisinivalvatti

| Tataarisinivalvatti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Salaatit Lactuca
Laji::  tatarica
Kaksiosainen nimi
 Lactuca tatarica  (L.) C.A.Mey. 
Synonyymit
 Mulgedium tataricum (L.) DC. 
Katso myös
   Tataarisinivalvatti Wikispeciesissä   Tataarisinivalvatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tataarisinivalvatti (Lactuca tatarica) on monivuotinen salaattien sukuun kuuluva asterikasvilaji.
Tataarisinivalvatti kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi haaroo yläosasta ja päättyy mykeröstöön, joka koostuu noin 2,5 cm leveistä sinikukkaisista mykeröistä. Tataarisinivalvatti muistuttaa paljon siperiansinivalvattia, mutta se kasvattaa maarönsyjä ja sen lehdet ovat varren ala- ja keskiosassa pariliuskaisia.
Tataarisinivalvatti esiintyy alkuperäisenä Itä-Euroopassa. Se kasvaa Pohjoismaissa harvinaisena uustulokkaana Etelä-Ruotsissa, Etelä-Suomessa ja Tanskassa. Suomessa se kasvaa myllyjen, rautateiden ja kaatopaikkojen alueella, Helsingissä ja Hangossa myös merenrannoilla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tataarisinivalvatti – Lactuca tatarica
Pohjolan kasvien pauloissa: Lactuca tatarica - tataarisinivalvatti
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lactuca tatarica:  Wikidata: Q2395449  Wikispecies: Lactuca tatarica  BioLib: 41653  Calflora: 10035  CoL: 6NSGF  EoL: 468089  EPPO: LACTT  EUNIS: 157416  FNA: 200024120  FoC: 200024120  GBIF: 3140270  GRIN: 21370  iNaturalist: 77617  IPA: 14084  IPNI: 228306-1  IRMNG: 11287117  ISC: 115098  ITIS: 36610  NatureServe: 2.138890  NBN: NHMSYS0000460061  NCBI: 75952  Observation.org: 6936  Open Tree of Life: 678390  Plant List: gcc-136895  PLANTS: LATA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:228306-1  Tropicos: 2702759  WFO: wfo-0000038158  WoRMS: 1112926  Laji.fi: MX.39940 
Sonchus tataricus:  Wikidata: Q38749597  CoL: 4Y9FB  GBIF: 8215964  GRIN: 34944  IPNI: 250368-1  IRMNG: 10209335  ITIS: 521790  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:250368-1  Tropicos: 50129460  WFO: wfo-0000065977  WoRMS: 1173347
Nabil Elaraby

| Nabil Elaraby |
| --- | --- |

Arabiliiton pääsihteeri
 1.7. 2011 – 1.7. 2016  
Edeltäjä:  Amr Musa
Seuraaja:  Ahmed Aboul Gheit
Egyptin ulkoministeri
 6.3. 2011 – 1.6. 2011  
Edeltäjä:  Ahmed Aboul Gheit
Seuraaja:  Mohamed Orabi
Egyptin YK-suurlähettiläs
 20.5. 1991 – 20.5. 1995  
Edeltäjä:  Amr Moussa
Seuraaja:  Ahmed Asmat Abdel-Meguid
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1935 Kairo, Egypti
Kuollut: 26. elokuuta 2024 (89 vuotta)
Nabil Elaraby (arab. نبيل العربي‎, Nabīl al-‘Arabī; 15. maaliskuuta 1935 – 26. elokuuta 2024) oli egyptiläinen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Arabiliiton pääsihteerinä 15. toukokuuta 2011 alkaen heinäkuuhun 2016 asti. Tätä ennen hän toimi muutaman kuukauden ajan Egyptin ulkoministerinä Essam Sharafin hallituksessa.
Elaraby oli opiskellut lakia New Yorkin ja Kairon yliopistoissa. Hän oli jäsenenä YK:n Kansainvälisen oikeuden toimikunnassa (eng. International Law Commission) vuosina 1994–2004 ja YK:n korvaustoimikunnassa (Compensation Commission) Genevessä vuosina 1999–2001. Vuosina 2001–2006 Elaraby oli Kansainvälisen tuomioistuimen tuomari. Hän toimi Tukholman kansainvälisen rauhantutkimusinstituutin (SIPRI) hallituksessa vuosina 2000–2010.
Elaraby (toinen oikealta) Vladimir Putinin kanssa (2005).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nabil Elaraby Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat
Volvo XC40

| Volvo XC40 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Belgia  Kiina  Malesia
Valmistaja:  Volvo
Valmistusvuodet:  2017–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Geely Xingrui Geely Xingyue Geely Xingyue L Lynk & Co 01 Lynk & Co 02 Lynk & Co 03 Lynk & Co 05 Polestar 2 Volvo C40
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  CMA
Moottori:  R3 R4
Akku:  10,7 kWh (PHEV) 75 kWh (Recharge)
Hybridivoimalinja:  lataushybridi
Iskutilavuus:  1,5–2,0 l
Käyttövoima:  bensiini diesel sähkö
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti kiinteä välityssuhde
Mitat
Massa:  1 574–2 188 kg
Pituus:  4 425 mm
Akseliväli:  2 702 mm
Leveys:  1 863 m
Korkeus:  1 652 m
Volvo XC40 on Volvon vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sen ulkomuoto perustuu keväällä 2016 Göteborgissa esiteltyyn Volvo 40.1 -konseptiautoon. XC40:n perusrakenne on sama kuin Volvon henkilöauto-osaston omistavan Geelyn Lynk & Co 01 -mallissa. XC40 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2018. XC40:n viistoperäisemmäksi rinnakkaismalliksi esiteltiin vuonna 2020 Volvo C40.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä XC40 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Syksyllä 2019 esiteltiin täyssähköversio XC40 Recharge, jossa on sama voimalinja kuin Polestar 2 -mallissa. Suurin toimintamatka on yli 400 kilometriä.
Volvo XC40 Recharge
Alkuvuodesta 2022 malliin tehtiin uudistuksia muun muassa ajovaloihin ja etupuskuriin. Takapuskurista poistettiin pakoputkien ulostuloaukot, sillä putkenpäät siirtyivät takapuskurin helman alle pois näkyvistä.
Facelift-mallin Volvo XC40 Recharge.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volvo XC40 Wikimedia Commonsissa
Luettelo 1980-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso Luokka:Suomalaiset elokuvat
Aiheesta muualla

Elonet: Suomalainen elokuvatuotanto 1980–1989
Suomalainen elokuva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Luettelot suomalaisista elokuvista |
| --- | --- |
 1900- ja 1910-luku  1920-luku  1930-luku  1940-luku  1950-luku  1960-luku  1970-luku  1980-luku  1990-luku  2000-luku  2010-luku  2020-luku
Mercedes-Benz CLK-sarja (C208)

| Mercedes-Benz C208 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  1997–2003
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz C124
Seuraaja:  Mercedes-Benz C209
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz R170 Mercedes-Benz W202
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6 V8
Iskutilavuus:  2,0–5,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz C208 on Mercedes-Benz CLK-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1997–2003. Se korvasi E-sarjan (W124) coupé- ja cabriolet-korimallit ja seuraajaksi tuli C209.
Mercedes-Benz C208 (1997–2003)

Mercedes-Benz C208 esiteltiin coupé-korisena vuonna 1997. Se perustuu C-sarjan (W202) alustalle, mutta muistuttaa muotoilultaan hyvin läheisesti vuonna 1995 esiteltyä E-sarjaa (W210). Kesällä 1998 tuli markkinoille kangaskattoinen avomalli (koritunnus A208).
Syksyllä 1999 puskureista ja sivuhelmoista tuli kokonaan korinväriset. Mittaristo oli uusi, samoin kuin ohjauspyörä, jossa oli nyt audiojärjestelmän säätimet. Sivuvilkut siirtyivät lokasuojista sivupeileihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz CLK-sarja (C208) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benz A208
Facelift-mallin Mercedes-Benz C208.
Facelift-mallin Mercedes-Benz A208.
Luettelo kokoillan animaatioelokuvista

Tämä on luettelo animaatioelokuvista.
Nukkeanimaatioelokuvat

Coraline ja toinen todellisuus (Coraline, 2009)
Tim Burtonin Corpse Bride (Tim Burton's Corpse Bride, 2005)
Disaster (2005)
Fantastic Mr. Fox (2009)
James ja jättipersikka (James and the Giant Peach, 1996)
Kaislikossa suhisee (The Wind in the Willows, 1983)
Kananlento (Chicken Run, 2000)
Muumi ja vaarallinen juhannus (2008)
Muumi ja punainen pyrstötähti (2010)
Tim Burtonin Painajainen ennen joulua (Tim Burton's The Nightmare Before Christmas, 1993)
Pilvikallion vauhtikisat (Flåklypa Grand Prix, 1975)
Wallace & Gromit: Kanin kirous (Wallace & Gromit: The Curse of The Were-Rabbit, 2005)