Lucas Cranach vanhempi
Elämä

Kronikoitsija Matthias Gunderam kirjoitti vuonna 1556, että Cranach syntyi 14. lokakuuta 1472 Kronachissa. Cranachin tarkkaa syntymäaikaa koskevia asiakirjoja kuitenkaan ei ole olemassa. Cranachin isä oli varakas kronachilainen taiteilija Hans Maler. Cranachin äiti Barbara Maler oli omaa sukua Hübner. Cranachilla oli vähintään kuusi sisarta ja kaksi veljeä. Cranach sai taidemaalarinoppinsa isältään.
Cranach asui Wienissä vuosina 1501–1504, liikkui humanistipiireissä ja maalasi oppineiden muotokuvia sekä raamatullisia aiheita kuten teoksen Lepo pakomatkalla Egyptiin. Wienissä ollessaan Cranach alkoi allekirjoittaa maalauksiaan Lucas Cranach (”Lucas Kronachista”).
Vuonna 1504 Cranach kutsuttiin vaaliruhtinas Fredrik Viisaan hovimaalariksi Wittenbergiin. Hänen edeltäjänään toimi Jacopo de’ Barbari. Alussa Wittenbergin linnassa toiminut maalari teki Saksin vaaliruhtinaiden Fredrik Viisaan, Juhana Horjumattoman ja Juhana Fredrik Jalomielisen tilauksesta maalauksia kirkkoihin ja linnoihin, koristeli kirjoja, teki kultauksia ja suunnitteli juhlakoristeita ja maalasi jopa seiniä.
Hovimaalarina Cranach teki ruhtinaasta lukuisia muotokuvia, joista ensimmäisen vuonna 1507 Nürnbergin Dominikaaniseen kirkkoon. Ruhtinas lähetti hänet 1508 diplomaattisissa tehtävissä Hollannin Mecheleniin, jossa hän maalasi muotokuvat keisari Maximilian I:stä ja myöhemmin keisari Kaarle V:stä. Vuonna 1510 Wittenbergin kaupungin asiakirjoissa on maininta ”Lucas Molerin” maksamista erityismaksuista. Lisäksi hän hankki samana vuonna rakennusmateriaaleja. Mahdollisesti syynä oli maalaustyöhuoneen muutto linnasta kaupunkiin.
Noin vuonna 1512/13 Cranach meni naimisiin Gothan pormestarin tyttären Barbara Brengbierin (k. 1541) kanssa. He saivat kaksi poikaa: Hansin (s. 1513) ja Lucasin (s. 1515). Molemmat pojat ryhtyivät maalareiksi. Tyttäret Ursula, Barbara ja Anna syntyivät vuosina 1517, 1519 ja 1520.
Vuonna 1520 Cranach osti Wittenbergistä apteekin ja tiedetään, että muutamaa vuotta myöhemmin hän toimi myös kirja- ja paperikauppiaana ja piti kirjapainoa. Yhdessä liikekumppaninsa, kultaseppä Christian Döringin kanssa hän julkaisi Martti Lutherin Syyskuun raamatun vuonna 1522. Cranach oli arvostettu ja vaikutusvaltainen henkilö Wittenbergissä. Cranach valittiin ensimmäistä kertaa Wittenbergin raadin jäseneksi toimikaudelle 1519/1520. Vuosina 1537/1538–1543/1544 Cranach toimi myös Wittenbergin pormestarina kolmena kautena.
Wittenbergissä Cranach ystävystyi Philipp Melanchthonin ja Martti Lutherin kanssa. Yhdessä vaimonsa kanssa hän toimi todistajina Lutherin ja Katharina von Boran häissä vuonna 1525. Cranach oli myös Lutherin vanhimman Johannes-pojan kummi. Hänestä tuli Saksan reformaatioliikkeen tärkeä taidemaalari ja hän osallistui myös grafiikkatuotantonsa kautta aikansa uskontokeskusteluun. Cranach otti kuitenkin tilauksia vastaan sekä reformaation kannattajilta että katolisilta asiakkailta. Hän maalasi laajan alttarimaalaussarjan Hallen tuomiokirkkoon kardinaali Albrekt Brandenburgilaisen tilauksesta.
Vuonna 1524 hän tapasi Nürnbergissä Albrecht Dürerin, joka teki hopeakynällä muotokuvan Cranachista. Albrecht Dürerin välillinen vaikutus näkyy useissa Lucas Cranachin teoksissa. Tosin Cranach käytti Düreria vähemmän klassista italialaista muotokieltä ja tulkitsi näkemänsä Alppien pohjoisosan maisemat perinteisemmällä tyylillä kuin Dürer. Hänet onkin tässä suhteessa usein nähty Dürerin vastakohtana.
Saksin vaaliruhtinaskunnan hovimaalarina toiminut Cranach menetti työnsä vuonna 1547, kun Schmalkaldenin liitto hävisi Mühlbergin taistelun ja ruhtinas Juhana Fredrik vangittiin. Vangitun ruhtinaan pyynnöstä Cranachkin antautui vangiksi. Kolme vuotta myöhemmin Cranach muutti vaaliruhtinaan mukana ensin Augsburgiin ja sitten Innsbruckiin. Augsburgissa hän tutustui Tizianiin. Vuonna 1552 Cranachin muutti Juhana Fredrik -herttuan perässä Weimariin, jossa hän asui tyttärensä Barbara Cranachin luona. Lucas Cranach vanhempi kuoli 16. lokakuuta 1553. Hänet on haudattu Weimarin Jakobsfriedhof-hautausmaalle. Hautakivessä häntä kutsutaan ”nopeimmaksi maalariksi”.