stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henrietta Moon

| --- | --- |
Syntynyt:  1988 Espoo 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pia Henrietta Moon (o.s. Kekäläinen, s. 1988 Espoo) on suomalainen yrittäjä ja entinen Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen.
Wienissä ja Aalto-yliopistossa kauppatieteitä opiskellut Moon on ollut mukana Rails Girls -yhteisössä, joka kannustaa naisia koodauksen pariin. Vuonna 2014 hän perusti koululaisille robotiikan ja luovan teknologian kursseja järjestävän Mehackit-mediataideyrityksen Otso Havannon (os. Sorvettula) ja Charlotta Liukkaan kanssa. Vuonna 2016 Moon perusti Yhdysvalloissa ja Euroopassa toimivan Carbo Culture -yrityksen, jonka tavoitteena on poistaa gigatonni hiilidioksidia ilmakehästä. Carbo Culture tekee CO2-poistoa teknologian avulla, joka muuntaa antropogeenistä ja metsäjätebiomassaa stabiiliksi biohiileksi, jota voidaan käyttää muun muassa maaperän parannukseen. Moon tapasi yrityksen muut perustajat osallistuessaan vuonna 2013 NASA:lla järjestettyyn Singularity Universityn Global Solutions -ohjelmaan.
Moon on ollut Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen ja samalla Suomen nuorin pörssiyhtiön hallituksen jäsen omistajasuvun ulkopuolelta. Moon on yksi MySpeakerin puhujista, ja hän ollut puhujana muun muassa TedX:ssä ja Slushissa. Vuonna 2017 hän oli yksi Image-lehden "Imagen sankarit 2017" -listatuista.
Juha Mäenpää

| Juha Mäenpää |
| --- | --- |
 Juha Mäenpää toukokuussa 2023.
Kansanedustaja
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1971 (ikä 53) Nurmo
Asuinpaikka:  Ilmajoki
Tiedot
Puolue:  perussuomalaiset
Juha Petri Mäenpää (s. 25. lokakuuta 1971 Nurmo) on suomalainen perussuomalaisia edustava poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja hän uusi paikkansa vuoden 2023 vaaleissa.
Poliittinen ura

Mäenpää valittiin kansanedustajaksi vuonna 2019. Hän oli pyrkinyt tehtävään kaksi kertaa aiemmin. Eduskuntavaaleissa 2015 hän sai 3 342 ääntä ja pääsi varasijalle.
Joulukuussa 2015 Mäenpää kiitti Facebookissa Jumalaa Niinisalon vastaanottokeskuksen tulipalosta. Marraskuussa Mäenpää totesi kunnanhallituksen kokouksessa Ilmajoen hallinto- ja talousjohtajalle, että ”pidä turpasi kiinni, senkin räkänokka”. Rikosilmoitus asiasta ei johtanut syytteeseen. Mäenpää toimi pitkään Ilmajoen kuntapolitiikassa, mutta ei ollut ehdolla kuntavaaleissa 2017.
Mäenpää sai 2019 eduskuntavaaleissa 6 915 ääntä. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän sai 8 045 ääntä.
Mäenpää on Suomen Sisun käräjien jäsen.
Poliittinen ura > Epäily kiihotuksesta kansanryhmää vastaan eduskuntapuheenvuorossa

Mäenpää piti eduskunnan täysistunnossa kesäkuussa 2019 turvapaikanhakijoita käsittelevän puheenvuoron, jossa hän vertasi turvapaikanhakijoita vieraslajeihin. Poliisi aloitti elokuussa Mäenpään puheista esitutkinnan. Valtakunnansyyttäjä Raija Toiviainen pyysi tammikuussa 2020 eduskunnalta lupaa asettaa Mäenpää syytteeseen kiihottamisesta kansanryhmää vastaan.
Suomen perustuslain mukaan kansanedustajan saa asettaa syytteeseen hänen valtiopäivillä lausumiensa mielipiteiden johdosta, jos vähintään viisi kuudesosaa eduskunnasta eli 167 edustajaa 200:sta antaa tähän suostumuksen. Eduskunnan äänestys pyynnöstä kansanedustajan syytesuojan murtamiseen on vuodesta 1906 lähtien neljäs Suomen historiassa. 17. kesäkuuta 2020 perustuslakivaliokunta antoi äänin 12−5 luvan Mäenpään syyttämiselle. Eduskunta ei myöntänyt lupaa Juha Mäenpään syytesuojan poistamiseen. Syytesuojan poistamista kannatti 121 kansanedustajaa, vastusti 54, ja 24 oli poissa äänestyksestä.
Mäenpään tapaus herätti vilkkaan julkisen keskustelun sananvapauden ja kansanedustajan syytesuojan välisestä suhteesta. Perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-aho syytti vasemmistopuolueita ja Vihreää liittoa tapauksen politisoinnista. Valtakunnansyyttäjä Raija Toiviainen ilmaisi pettymyksensä eduskunnan päätökseen. Asiaan ottivat kantaa myös muiden muassa Helsingin yliopiston oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori Jukka Kekkonen ja Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen. Kekkonen olisi henkilökohtaisesti toivonut Mäenpään asian käsittelyä oikeudessa sen ennakkotapausluonteen vuoksi.
Kesällä 2023 Mäenpää poistettiin Provinssista. Tapahtuman järjestäjä oli perunut Mäenpään kutsun tapahtumaan tämän Ilkka-Pohjalaisessa julkaistun yleisökirjoituksen vuoksi.
Näkemykset

Mäenpää luonnehtii itseään ”isänmaalliseksi, kansallismieliseksi ja kristillissosiaaliseksi oikeistokonservatiiviksi”, joka ei ole ostettavissa rahalla. Timo Soini on luonnehtinut Mäenpäätä ”poliittiseksi pökkelöksi”.
Vuoden 2024 presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen jälkeen pidetyssä vaalilähetyksessä Mäenpää totesi, että kokisi vaikeaksi kätellä ehdolla ollutta Pekka Haavistoa ja tämän puolisoa Antonio Floresia Linnan juhlissa, jos Haavisto valittaisiin presidentiksi. Mäenpää kertoi, että hänen mielestään presidentin tehtävässä tulisi olla "perinteistä avioliittokäsitystä", jota hän sanoi pitävänsä "luonnollisempana" tapana olla parisuhteessa, vastaava henkilö.
Yksityiselämä

Mäenpää asuu Ilmajoen Koskenkorvalla. Hänellä on neljä lasta. Mäenpää on koulutukseltaan koneinsinööri ja ammatillinen erityisopettaja. Hän on johtanut kuljetusjoukkuetta YK-joukoissa Libanonissa. Mäenpää on ollut tapaturmaeläkkeellä vuosina 2011–2019.
Aiheesta muualla

Juha Mäenpää Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Perussuomalaisten kansanedustajat
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Antikainen  Eerola  Elomaa  Halla-aho (2019–)1  Hakkarainen (2019)2  Huhtasaari (2019)3  Huru (2019–)3  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kankaanniemi (2019–)2  Koponen  Koskela  Kotiaho  Laakso  Lehto  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Mäkynen  Niemi  Niikko  Packalén  Peltokangas  Puisto  Purra  Raatikainen (2019)1  Ranne  Rantanen  Reijonen  Ronkainen  Rydman (2023–)5  Savio  Simula  Slunga-Poutsalo  Tavio  Turtiainen (2019–2020)4  Tynkkynen  Vallin  Vähämäki  Wihonen 
 1 Jussi Halla-aho aloitti kansanedustajana vasta heinäkuussa 2019. Mika Raatikainen toimi hänen varaedustajanaan siihen saakka.  2 Teuvo Hakkarainen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Toimi Kankaanniemi.  3 Laura Huhtasaari siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Petri Huru.  4 Ano Turtiainen erotettiin ryhmästä kesäkuussa 2020.  5 Wille Rydman erosi kokoomuksesta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään tammikuussa 2023. 
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (46):  Aittakumpu (2024–)3  Antikainen  Bergbom  Eerola  Elomaa  Garedew  Halla-aho  Huhtasaari  Huru  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kangas  Keskisarja  Koponen  Koskela  Laakso  Lehtinen  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Niemi  Nieminen  Peltokangas  Piisinen  Polvinen  Puisto  Purra  Ranne  Rantanen  Rasinkangas (2024–)2  Reijonen  Rintamäki  Ronkainen  Rostila  Rydman  Savio  Seppänen  Sillanpää  Simula  Strandman  Tavio  Tynkkynen (2023–2024)2  Vigelius  Vornanen (2023–2024)1  Vähämäki 
 1  Timo Vornanen erotettiin ryhmästä toukokuussa 2024.  2  Sebastian Tynkkynen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2024, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Merja Rasinkangas.  3 Pekka Aittakumpu erosi keskustasta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään lokakuussa 2024. 
Vaasan vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (16):  Berg  Henriksson  Kivisaari  Kurvinen  Lintilä  Mäenpää  J. Mäkynen  M. Mäkynen (2019–)  Norrback  Ollikainen  Peltokangas  Risikko  Sankelo  Savola  Strand  Urpilainen (2019)  Östman 
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (16):  Berg  Henriksson (2023–2024)  Ingo (2024–)  Jukkola  Kurvinen  Lintilä  Mäenpää  Mäkynen  Norrback  Ollikainen  Peltokangas  Rintamäki  Risikko  Savola  Sillanpää  Strand  Östman 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle 
Perussuomalainen verkkolehti Suomen Uutiset haastattelee Juha Mäenpäätä turvetuottajien mielenosoituksessa 2021.
Matti Viialainen

| Matti Tapani Viialainen |
| --- | --- |
 Matti Viialainen vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1953 (ikä 71) Leppävirta
Poliitikko
Puolue:  SDP
Entiset puolueet:  SKDL   Vasemmistoliitto
Asema:  puoluesihteeri (1990-1995)
Kotipaikka:  Puumala
Matti Tapani Viialainen (s. 16. helmikuuta 1953 Leppävirta) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Etelä-Karjalan maakuntajohtajana vuosina 2013–2020 ja Etelä-Savon maakuntajohtajana vuosina 2007–2013. Vuodet 2000–2007 Viialainen oli SAK:n apulaisjohtaja. Hän on Puumalan kunnanvaltuuston puheenjohtaja kaudella 2021–2025.
Viialainen oli vasemmistoliiton puoluesihteeri vuosina 1990–1995 ja Eurooppalainen Suomi ry:n toiminnanjohtaja vuosina 1996–1999.
Viialainen on tunnettu erityisesti valtavirrasta poikkeavista mielipiteistään koskien uhanalaisen saimaannorpan suojelua. Viialaisen mukaan saimaannorppa ei ole uhanalainen. Hän on vastustanut verkkokalastuskieltoja ja halunnut pikemminkin löysentää rajoituksia. Viialaisen mukaan tutkijat ovat valehdelleet norppakannan olevan suurempiselvennä kuin mitä se todellisuudessa on. Viialainen sai 2011 huomautuksen eduskunnan oikeusasiamieheltä pakotettuaan norppatutkija Juha Taskisen poistumaan tilaisuudesta, jossa käsiteltiin norpan suojelua. Oikeusasiamiehen mukaan Viialainen rajoitti näin perustuslaillista sananvapautta.
Ura

Viialainen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Vuonna 2005 hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta. Gradunsa hän teki 22 vuoden opintotauon jälkeen SKP:n 14. edustajakokouksesta ja siihen johtaneesta kehityksestä. Edita julkaisi tutkielman vuonna 2005 nimellä Neljä järisyttävää päivää. SKP:n puolinainen vallanvaihdos 1966.
Politiikkaan Viialainen lähti Vietnam-solidaarisuustyön kautta.lähde? Hän oli Teiniliiton järjestösihteeri vuonna 1972 ja puheenjohtaja vuosina 1974–1975.. Kommunistiksi hän ryhtyi vuonna 1969.lähde?
Vuosina 1990–1995 Viialainen toimi vasemmistoliiton puoluesihteerinä. 1990-luvun alussa hän oli yhtenä harvoista vasemmistoliittolaisista Suomen EU-jäsenyyden kannalla.lähde? Viialainen oli Eurooppalainen Suomi ry:n toiminnanjohtaja vuosina 1996–1999. Vuosina 2000–2007 hän oli SAK:n apulaisjohtaja.
Keväällä 2005 Viialainen perusti vasemmistoliiton ja SDP:n yhdistymistä ajavan Vasemmisto yhteen -yhdistyksen. Hän erosi puolueesta keväällä 2006. Eron syynä Viialainen piti sitä että Vasemmistoliiton linja oli muuttunut liian äärivasemmistolaiseksi kun Martti Korhonen oli  voittanut Vasemmistoliiton puheenjohtajuuden. Viilainen katsoi että Vasemmistoliitto   kääntyi   jyrkkään vasemmistolaisuuteensitten sitten 1980-luvun Skdl:n ja Devan aikana.  . Viialainen  asettui vuoden 2007 eduskuntavaaleissa SDP:n ehdokkaaksi tulematta kuitenkaan valituksi.
Viialainen asettui ehdolle kuntavaaleissa kotikunnassaan Puumalassa kevään 2021 vaaleissa. Hän tuli valituksi valtuustoon 65 äänellä. Valituksi tulemisen jälkeen hänet valittiin vielä valtuuston puheenjohtajaksi.
Ura > Maakuntajohtaja

Viialainen toimi vuosina 2007–2013 Etelä-Savon maakuntajohtajana. Hänet valittiin kesäkuussa 2013 Etelä-Karjalan uudeksi maakuntajohtajaksi. Viialainen aloitti tehtävässä joulukuussa edeltäjänsä Timo Puttosen jäätyä eläkkeelle.
Ura > Muut luottamustehtävät

Vuosina 1995–1997 Viialainen oli Yrjö Sirolan Säätiön puheenjohtaja ja vuodesta 1998 varapuheenjohtaja.
Yksityiselämä

Viialainen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hän asuu Puumalan Lintusalossa ja pyörittää siellä matkailuyritys Nestorinrantaa yhdessä vaimonsa kanssa.
Ammattikorkeakouluosakeyhtiö

Ammattikorkeakouluosakeyhtiö on suomalainen yhtiömuoto. Suomalaiset ammattikorkeakoulut ovat ammattikorkeakouluosakeyhtiöitä vuodesta 2015 alkaen.
Muista osakeyhtiöistä ammattikorkeakouluosakeyhtiöt poikkeavat siten, että ne eivät saa tavoitella voittoa eivätkä jakaa osinkoa. Ne eivät saa tuottaa muutakaan taloudellista etua osakkeenomistajille tai toimintaan osallistuville. Ammattikorkeakouluosakeyhtiö saa harjoittaa liiketoimintaa rajoitetusti. Liiketoiminnan on palveltava ammattikorkeakoulun laissa määriteltyjä tehtäviä.
Ammattikorkeakouluosakeyhtiön hallinto ja asiakirjojen julkisuus poikkeavat joiltain osin muista osakeyhtiöistä. Ammattikorkeakouluosakeyhtiön toimitusjohtaja on rehtori. Osakkeenomistajina ovat yleensä kunnat, mutta myös kuntayhtymät, koulutuskuntayhtymät, yliopistot, säätiöt, yritykset, maakuntien liitot ja kauppakamarit.
Aiheesta muualla

Verotusohje korkeakouluille
Hirvas (Karjalan tasavalta)

| Hirvas Гирвас, Girvas |
| --- | --- |
 Päljärven vesivoimala
 Hirvas
 Koordinaatit: 62°28′3″N, 33°40′45″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kontupohjan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 955,3 km²
Väkiluku (2012):  1 800
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirvaan kunta Kontupohjan piirin kartalla.
Hirvas (ven. Ги́рвас, Girvas) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Suunujoen ja Pionernyi-kanavan rannalla 53 kilometriä Kontupohjasta luoteeseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Hirvaksen kunnan pinta-ala on 1 955,3 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Kontupohjan piirin Käppäselän, kaakossa Tedjärven ja etelässä Kentjärven ja Petrovskin kuntiin sekä lännessä Suojärven piirin Naistenjärven ja luoteessa Porajärven kuntiin. Pinta-alasta 79,6 % on metsää ja 18,8 % vesistöjä.
Seudun maisemaa leimaavat luoteis-kaakkoissuunnassa kohoavat harjut, joiden välissä on järviä, jokia ja soita. Tärkeimmät joet ovat Suunujoki, Semsjoki (ven. Semtša), Bolšaja Vinka ja Talpus. Järviä ovat Sandaljärvi, Päljärvi, Suunujärvi, Lavalampi, Kuivajärvi (Suhoje), Kodanlampi ja Elmus. Kunnan alueella sijaitsee kolme luonnonmuistomerkkeinä suojeltua suoaluetta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Raiguban ja Elmuksen asutukset sekä Antipinskajan, Jouhojan (ven. Jevhoja), Jyrkänmäen (Jurkostrov), Juustjärven, Tiutian, Koikarin, Lintujärven, Lismajärven (Ližmozero), Pyhäniemen, Sagarvojan (Krasnaja Retška), Sununsuun (Ussuna) ja Valkeamäen (Belaja Gora) kylät. Sadan–kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Tiutia, Jyrkänmäki ja Elmus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 68 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 22 % karjalaisia, 4 % valkovenäläisiä, 1 % ukrainalaisia ja 1 % suomalaisia.
Historia

Seudun kanta-asukkaat ovat pääosin lyydiläisiä, osin varsinaiskarjalaisia, aunuksenkarjalaisia ja venäläisiä. Lintujärvi oli 1500–1600-luvuilla eteläisimmän Lapin pogostan keskus.. Tiutia on kuuluisa marmorilouhoksistaan.
Hirvaksen taajama on syntynyt vuonna 1931 Kontupohjan vesivoimalaan kuuluvan padon ja siihen liittyvän uittokourun rakentamisen yhteydessä. Vuodesta 1940 lähtien siellä toimi sotilaslentokenttä. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä. Neuvostoaikana Hirvaksella oli kaupunkimaisen taajaman status (vuodesta 1950).
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan kautta kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18 sekä Kontupohjan, Juustjärven, Porajärven ja Suojärven välinen maantie. Hirvakseen johtaa maantie Suojun asemalta. Taajamasta ja kylistä on linja-autoyhteydet Kontupohjaan.
Talous perustuu kaivosteollisuuteen ja sähköntuotantoon. Tärkeimmät yritykset ovat liuskekiveä louhiva Karelmineral ja Päläjärven vesivoimalaitos. Maataloutta edustavat Kontupohjan maatalousyrityksen kolme karjatilaa, kahdeksan yksityistilaa, kolme kalanviljelylaitosta, kaksi mehiläistarhaa sekä asukkaiden palstaviljelmät.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti, pankki, joukko kauppoja ja leipomo. Eräitä palveluja on myös Tiutiassa ja Jyrkänmäessä. Hirvaksessa on vuonna 2007 valmistunut ortodoksinen kirkko.
Nähtävyydet ja matkailu

Seudulta on löydetty lukuisia muinaisia asuinpaikkoja. Jyrkänmäen, Lismajärven Suurisaaren ja Pienisaaren sekä Niinisaaren kylillä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkejä ovat Niinisaaren, Sununsuun ja Valkeamäen kirkot, Jorššin ja Lismajärven Pienisaaren tsasounat sekä Suurisaaren vanhat asuintalot. Niinisaaren vuonna 1620 rakennettu puukirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Pienisaaren karsikkometsä, Valkeamäen marmorilouhos sekä Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden hautapaikat. Muita nähtävyyksiä ovat Suunujoen kanjoni ja Hirvaksen hylätty lentokenttä. Nautjärven (ven. Navdozero) rannalla on kalastus- ja metsästysmaja. Läheisyydessä sijaitsevat korkea Porokoski sekä myös Hirvas-niminen koski että sen läheinen tulivuoripuisto.
.
Aiheesta muualla

Hirvaksen kunta Kontupohjan piirin sivustolla (venäjäksi)
Valokuvia Niinisaaren kirkosta (venäjäksi)
| n k Kontupohjan piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Kontupohja  Hirvas  Kentjärvi  Käppäselkä  Ketrajärvi  Novinka  Petrovski  Jänispelto
Vaskivita

| Vaskivita |
| --- | --- |
 Vaskivita
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Lapavidat Potamogeton
Laji::  × angustifolius
Kaksiosainen nimi
 Potamogeton × angustifolius  J.Presl. 
Synonyymit
 Potamogeton × zizii W.D.J.Koch ex Roth 
Katso myös
   Vaskivita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaskivita (Potamogeton × angustifolius) on vesikasvi lapavitojen (Potamogeton) suvussa. Se on heinävidan (Potamogeton gramineus) ja välkevidan (Potamogeton lucens) risteymä.
Vaskividan kelluslehdet ovat läpikuultavia, jos niitä on. Uposlehdet ovat pienempiä ja käyrempiä välkevidan lehtiin verrattuna. Uposlehdissä on tuskin lainkaan ruotia ja niiden otakärki on lyhyt. Vaskivita on usein hedelmällinen.
Vaskivita Suomessa

Suomessa vaskivita on harvinainen. Sitä on löydetty hajallaan olevista paikoista Ahvenanmaalta, Etelä-, Keski- ja Pohjois-Suomesta. Vaskivita kasvaa välkevidan levinneisyysalueella ja joskus myös sen ulkopuolella.
Aiheesta muualla

World Checklist of Selected Plant Families: Royal Botanic Gardens, Kew Potamogeton × angustifolius (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q12048997  BioLib: 41903  EUNIS: 193953  GBIF: 5301140  IPNI: 603122-1  IRMNG: 10975004  ITIS: 519504  NCBI: 2592381  Plant List: kew-308485  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:603122-1  Tropicos: 100246377  WFO: wfo-0000769732  Laji.fi: MX.40133
Russell Allen

| Russell Allen |
| --- | --- |
 Allen Symphony X:n konsertissa 2024
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1971
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sir Russel Allen
Tyylilajit:  Progressiivinen metalli
Soittimet:  bassokitara 
Yhtyeet:  Symphony X  Adrenaline Mob
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Russell Allen (s. 19. heinäkuuta 1971 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalaisen progressiivista metallia soittavan Symphony X -yhtyeen laulaja. Hän on laulanut myös Star One -kokoonpanossa. Hän perusti vuonna 2011 myös Adrenaline Mob -nimisen heavy-yhtyeen, jonka kanssa hän myös esiintyy.
Diskografia

Russell Allen's Atomic Soul (2005)
Jørn Landen kanssa: The Battle (2005)
Jørn Landen kanssa: The Revenge (2007)
Jørn Landen kanssa: The Showdown (2010)
Jørn Landen kanssa: The Great Divide (2014)
Allen/Olzon: Worlds Apart (2020)
Allen/Olzon: Army of Dreamers (2022)
Gävleborgin lääni

| Gävleborgin lääni |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Gästrikland, Hälsingland ja Taalainmaa
Maakäräjät:  Gävleborgin läänin maakäräjät
Pääkaupunki:  Gävle
Perustamisvuosi:  1762
Hallinto:  
 – Maaherra:  Barbro Holmberg
Pinta-ala:  
 – Maa:  18 119,34 km²
Väkiluku:  276 130
 – Väestötiheys:  15,2 as./km²
Symbolit:  
 – Läänikirjain:  X
 – Läänikoodi:  21
 
 Lääninhallituksen sivut 
 Tilastotietojen lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan 1.1.2012. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gävleborgin läänin kunnat.
Eteläisen Norlannin läänijaon kehitys. Sekä keltaiset että siniset alueet olivat aluksi Västernorrlandin lääniä. Sittemmin lääni jaettiin Gävleborgin lääniin (sinisellä) ja Västernorrlandin lääniin (keltaisella). Kun Jämtlandin lääni erotettiin Västernorrlandin läänistä, niin siihen liitettiin myös Härjedalen Gävleborgin läänistä. Nykyiset lääninrajat ovat kartassa paksuilla viivoilla.
Maakäräjävaaleissa käytettävä vaalipiirijako.
Gävleborgin lääni (ruots. Gävleborgs län) on lääni Selkämeren länsirannikolla Norlannissa Ruotsissa. Lääniin kuuluu lähes koko Gästriklandin maakunta (paitsi pieni alue Söderforsin pitäjästä) ja melkein koko Hälsingland (lukuun ottamatta Ytterhogdalin ja Ängersjön pitäjiä). Lisäksi lääniin kuuluu pieni osa Taalainmaan maakuntaa (Hamran seurakunta Orsan suomalaismetsien alueelta). Läänin pääkaupunki ja suurin taajama on Gävle aivan läänin etelärannikolla. Gävlen kunta on myös läänin väkimäärältään suurin kunta.
Vuonna 2007 läänissä oli 686,49 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,8 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Historia

Gävleborgin lääni perustettiin vuonna 1762 erottamalla Gästriklandin, Hälsinglandin ja Härjedalenin maakunnat silloisesta Västernorrlandin läänistä. Härjedalenin maakunta liitettiin vuonna 1810 tuolloin perustettuun Jämtlandin lääniin. Västernorrlandin läänin artikkelissa on kerrottu tarkemmin lääninjaon kehityksesta alueella.
Vaakuna

Vaakunaselitys: Neliöosaisen kilven I ja IV kentissä Gästriklandin vaakuna, II ja III kentissä Hälsinglandin vaakuna. (Ruotsiksi Kvadrerad sköld, i fält I och IV Gästriklands vapen, fält II och III Hälsinglands.)
Aluksi lääninhallitus käytti maakuntavaakunoita kaksijakoisessa kilvessä. Kun vaakuna vahvistettiin läänin käyttöön vuonna 1938, valittiin kaksijakoisen kilven sijaan nelijakoinen kilpi. Vaikka lääniin kuuluu pieni osa Taalainmaata, niin sitä ei ole huomioitu vaakunassa.
Maantiedettä

Läänin suurimmat taajamat
Maantiedettä > Suurimmat taajamat

Vuonna 2010 Gävleborgin läänissä sijaitsi 87 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Gävle | &&&&&&&&&&071033.&&&&0071 033 |
| 2 | Sandviken | &&&&&&&&&&022965.&&&&0022 965 |
| 3 | Hudiksvall | &&&&&&&&&&015015.&&&&0015 015 |
| 4 | Bollnäs | &&&&&&&&&&012842.&&&&0012 842 |
| 5 | Söderhamn | &&&&&&&&&&011761.&&&&0011 761 |
| 6 | Valbo | &&&&&&&&&&&07065.&&&&007 065 |
| 7 | Hofors | &&&&&&&&&&&06681.&&&&006 681 |
| 8 | Ljusdal | &&&&&&&&&&&06230.&&&&006 230 |
| 9 | Edsbyn | &&&&&&&&&&&03985.&&&&003 985 |
| 10 | Iggesund | &&&&&&&&&&&03362.&&&&003 362 |
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu.