stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Z Nation jaksoista
Jaksot > Toinen tuotantokausi (2015)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Katsojamäärä (USA; milj> ) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 | 1 | "The Murphy" | John Hyams | Karl Schaefer | 11. syyskuuta 2015 | 0.94 |
| 15 | 2 | "White Light" | John Hyams | John Hyams | 18. syyskuuta 2015 | 0.88 |
| 16 | 3 | "Zombie Road" | Dan Merchant | Dan Merchant | 25. syyskuuta 2015 | 0.99 |
| 17 | 4 | "Batch 47" | Alexander Yellen | Michael Cassutt | 2. lokakuuta 2015 | 0.90 |
| 18 | 5 | "Zombaby" | Rachel Goldenberg | Jennifer Derwingson | 9. lokakuuta 2015 | 0.88 |
| 19 | 6 | "Zombie Baby Daddy" | Tim Cox | Craig Engler | 16. lokakuuta 2015 | 0.84 |
| 20 | 7 | "Down the Mississippi" | John Hyams | John Hyams | 23. lokakuuta 2015 | 0.76 |
| 21 | 8 | "The Collector" | Dan Merchant | Dan Merchant | 30. lokakuuta 2015 | 0.87 |
| 22 | 9 | "RoZwell" | Jason McKee | Craig Engler | 6. marraskuuta 2015 | 0.84 |
| 23 | 10 | "We Were Nowhere Near the Grand Canyon" | Juan A. Mas | Eric Bernt | 13. marraskuuta 2015 | 0.67 |
| 24 | 11 | "Corporate Retreat" | Jodi Binstock | Micho Rutare | 20. marraskuuta 2015 | 0.77 |
| 25 | 12 | "Party With the Zeros" | Abram Cox | Lynelle White | 27. marraskuuta 2015 | 0.92 |
| 26 | 13 | "Adiόs, Muchachos" | Abram Cox | Jennifer Derwingson | 4. joulukuuta 2015 | 0.97 |
| 27 | 14 | "Day One" | Dan Merchant | Michael Cassutt | 11. joulukuuta 2015 | 0.83 |
| 28 | 15 | "All Good Things Must Come to an End" | John Hyams | Karl Schaefer ja Daniel Schaefer | 18. joulukuuta 2015 | 1.10 |
Aiheesta muualla

List of Z Nation episodes at the Internet Movie Database
Niagara

Niagara viittaa seuraaviin asioihin:
Niagara, joki Pohjois-Amerikassa
Niagaran putoukset, kolmen vesiputouksen ryhmä Niagarajoessa
Niagara, lautapeli
Niagara, Henry Hathawayn ohjaama, Marilyn Monroen tähdittämä elokuva vuodelta 1953
Niagara, Niagara, Bob Gossen ohjaama elokuva vuodelta 1997.
Niagara, elokuvateatteri Tampereen Kehräsaaressa.
SS Niagara (1846), 1846 vesille laskettu höyrylaiva
Niagara, Jannika B:n musiikkikappale vuodelta 2016
HMCS Niagara (tukikohta), maatukikohta
HMCS Niagara (I57), Town-luokan hävittäjä
USS Niagara (1813), priki
USS Niagara (1855), höyryfregatti
USS Niagara (1877), höyrylaiva ja tukialus
USS Niagara (1898), aseistettu höyrylaiva
USS Niagara, Fulton-luokan sukellusveneiden emälaiva
USS Niagara (SP-246), yhteysvene
USS Niagara (SP-263), jahti
USS Niagara (SP-136), jahti
USS Niagara (PG-52), tykkivene
USS Niagara (APA-87), maihinnousualus
Nawal

Nawal
Nawal (oik. Nawal Mlanao, s. 1965 Komorit) on komorilainen laulaja ja lauluntekijä. Hän syntyi musikaaliseen sukuun Komoreilla ja asui nuorena jonkin aikaa myös Ranskassa. Vuonna 1985 hän palasi synnyinmaahansa.
Hänen ensimmäinen albuminsa Kweli julkaistiin vuonna 2001. Hän on myös yksi Sahel Operan (2005) säveltäjistä.
Nawal soittaa useita soittimia, kuten gambusia, dafia ja kitaraa. Nawalin kappale "Hima" oli mukana Putumayo World Musicin kokoelmalevyllä Women of Africa (2004).
Aiheesta muualla

Nawalin kotisivut (englanniksi), (ranskaksi)
Leo (laulaja)

| Leo |
| --- | --- |
 Leo esiintymässä Kotkassa kesäkuussa 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Leo Stillman
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Helsinki
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Leo 
Laulukielet:  englanti, suomi
Aktiivisena:  2007–
Tyylilajit:  poprock
Soittimet:  laulu, kitara, rummut
Yhtyeet:  Deep Vain, Santa Cruz, Face of God, Kuohu
Levy-yhtiöt:  Sony Music Finland (2016–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Leo (oik. Leo Stillman; s. 24. huhtikuuta 1991 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän aloitti uransa Face of God -yhtyeessä, kunnes siirtyi soolouralle vuonna 2016. Leo on sittemmin julkaissut kaksi studioalbumia, ja vieraillut monien muiden artistien kappaleilla. Hänet on myös palkittu vuoden 2017 tulokkaan Emma-palkinnolla.
Tausta

Leo Stillman syntyi 24. huhtikuuta 1991. Hänen äitinsä Pirjo on röntgenhoitaja ja isä rakensi veneitä Suomenlinnan telakalla. Leolla on neljä siskoa ja yksi veli. Stillmanit asuivat Leon lapsuuden aikana monella eri paikkakunnalla ympäri Suomea. Vanhempiensa eron jälkeen Leo asui Hugo-veljensä kanssa äidin luona Helsingin Käpylässä ja ajoittain isän kunnostamalla Kathrina-purjelaivalla. Leon isä kuoli sairauteen vuonna 2012.
Leo aloitti rumpujensoiton 11-vuotiaana. Hän perusti 13-vuotiaana Väinö Walleniuksen kanssa ensimmäisen yhtyeensä Deep Vain. Yhtye esiintyi eri nuorisotaloilla ympäri pääkaupunkiseutua. Peruskoulun jälkeen Leo jatkoi kymppiluokalle, jonka hän jätti kesken lähteäkseen esiintymään Deep Vainin kanssa Espanjaan. Myöhemmin Leo opiskeli ruoanlaittoa Roihuvuoren kokkikoulussa. Hän lopulta keskeytti opintonsa keskittyäkseen musiikkiuraansa.
Ura > Face of God

Vuonna 2010 Leo oli mukana perustamassa Face of God -yhtyettä yhdessä basisti Benjamin Lehden ja rumpali Oscar Kuuston kanssa. Leo lauloi ja soitti yhtyeessä kitaraa. Ennen tätä hän oli rumpalina Santa Cruz -yhtyeessä. Face of Godin äänitti ensimmäiset demonsa vuoden 2010 lopussa, ja yhtyeen ensimmäinen EP julkaistiin vuonna 2011. Vuonna 2012 Face of Godin kappale ”Elephant” valittiin YleX:n järjestämän kilpailun kautta Teemu Nikin ohjaaman 3 Simoa -elokuvan tunnuskappaleeksi. Joulukuussa yhtye lämmitteli HIMiä Tavastia-klubilla. Huhtikuussa 2014 Face of God julkaisi cover-version Pharrell Williamsin kappaleesta ”Happy”, jolla vierailee Yona. Yhtye jättäytyi tauolle lokakuussa lämmiteltyään Santa Cruzia Tavastia-klubilla. Face of God palasi yhteen heinäkuussa 2015 Helsingin olympiastadionilla järjestetyssä Gymnaestrad-tapahtumassa. Yhtyeen kappale ”Be There” oli valittu tapahtuman viralliseksi tunnuskappaleeksi.
Face of God ei onnistunut aikanaan samaan levytyssopimusta, mutta yhtye äänitti yhden julkaisemattoman omakustannelevyn. Face of God esiintyi Suomen lisäksi myös Britanniassa, Yhdysvalloissa, Venäjällä ja Saksassa. Vuonna 2015 Face of God tiedotti lopettavan toimintansa. Leo kommentoi päätöstä: ”Hommassa ei tuntunut olevan enää mitään järkeä. Rumpalit vaihtuivat ja koko juttu alkoi tuntua Spinal Tapiltä, eikä yhteistä musiikillista säveltä enää löytynyt. Tauon aikana kaikki muut jutut alkoivat tuntua hyviltä ja päätimme lopettaa.” Face of God soitti viimeisen konserttinsa 24. lokakuuta 2015 Helsingin Kuudennella linjalla.
Ura > Sooloura

Vuonna 2014 Leo solmi kustannussopimuksen Kaiho Republic -tuotantoyhtiön kanssa. Vuonna 2016 hän solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa. Keväällä Leo kiersi Suomea Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani -yhtyeen lämmittelijänä. Leon ensisingle ”Mun piti olla sun” julkaistiin toukokuussa 2016. Se nousi parhaimmillaan Suomen radiosoittolistan 69. sijalle. Syksyllä Leo julkaisi kaksi singleä lisää.
Toukokuussa 2017 julkaistu Leon neljäs single ”Sano mitä sanot” nousi jälleen radiosoittolistan 69. sijalle. Syyskuussa julkaistiin single ”Kaikki mitä rakastin”, joka kapusi radiosoittolistan sijalle 14 ja striimatuimpien listan sijalle 45. Se striimasi lopulta kultaa. Leon debyyttialbumi julkaistiin 13. lokakuuta 2017, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 24. Leo myös vieraili Oinaan lokakuussa julkaistulla ”Iho vasten ihoa” -singlellä. Emma-gaalassa hänet palkittiin Vuoden tulokas -palkinnolla. Leon kiitospuheen kiroilun määrä herätti kohua sosiaalisessa mediassa, ja hän joutui myöhemmin pyytämään julkisesti anteeksi kielenkäyttöään.
Helmikuussa 2018 julkaistiin Leon seuraava single ”Jos käykin niin”. Maaliskuussa hän vieraili Junon platinaa striimanneella ”Katumuksen sakramentti” -singlellä. Kesällä Leo allekirjoitti uuden managerisopimuksen Samu Haberin Comusic Managementin kanssa ja kiersi Suomea Iskelmäkesä-festivaalin mukana. Kesäkuussa hän vieraili myös Yksi totuus -rap-duon kultaa striimannella kappaleella ”Juodaan viinaa”. Heinäkuussa 2018 Leo julkaisi singlen ”Mul on sut”, jolla vierailee Janna. Kappale nousi parhaimmillaan radiosoittolistan sijalle 37. Elokuussa Leo lämmitteli Sunrise Avenueta Seinäjoen OmaSp Stadionilla. Lokakuussa hän julkaisi singlen ”Pieni laulu”, joka kuului marraskuussa julkaistulle Anna laulu lahjaksi -kokoelmalevylle. Leo nähtiin myös samannimisessä konsertissa, joka järjestettiin joulukuussa.
Leon toisen studioalbumin ensimmäinen single ”Nuori, kaunis ja vapaa” julkaistiin huhtikuussa 2019, ja se nousi radiosoittolistan sijalle 60. Kesäkuussa Leo lämmitteli Sunrise Avenueta Helsingin Telia 5G Areenalla. Heinäkuussa hän julkaisi singlen ”Mikä laulaen tulee se bailaten menee”. Marraskuussa julkaistu single ”Kultaa” nousi radiosoittolistan sijalle 50. Vuoden 2019 Emma-gaalassa Leo on ehdolla Vuoden artisti/yhtye -kategoriassa. Maaliskuussa 2020 hän julkaisi singlen ”Koko yön”, jolla vierailee Irina. Leon toinen studioalbumi Mä rakastan sua julkaistiin 24. huhtikuuta 2020. Se nousi albumilistan sijalle 41.
Ura > Muuta

Isän kuoleman jälkeen kahden kuunarin omistus ja ylläpito siirtyivät Leolle ja Hugo-veljelle. He perustivat Markus Jämsenin ja Jani Tuomisalon kanssa Suomen Merihistoriallisen Purjelaivayhdistyksen, jonka kautta he hallinoivat Jan Mayen -kuunaria. Vuonna 2019 Jan Mayen toimi kahdeksan viikonlopun ajan ravintola Soromnoona. Projektista vastasivat Leo ja Hugo Stillman sekä Matti ja Markus Jämsen. Ravintola herätti paheksuntaa sosiaalisessa mediassa muun muassa siksi, että erikoisruokavalioita ei otettu huomioon tarjoilussa. Tästä huolimatta ravintolan kaikki 16 illallista varattiin loppuun muutamassa päivässä. Soromnoo järjestetään toistamiseen Helsingissä vuonna 2020.
Leo nähtiin Dave Lindholmin roolissa Aleksi Mäkelän elokuvassa Love Records – Anna mulle Lovee, joka sai ensi-iltansa 29. tammikuuta 2016. Maaliskuussa 2018 alkoi Leon toimittama Biisintekijän päiväkirja -podcast Radio Play -palvelussa. Hänet nähtiin syksyllä 2020 Nelosen Tähdet, tähdet -musiikkiohjelman kuudennella tuotantokaudella. Keväällä 2021 Leo nähdään Iholla -tositelevisiosarjan viidennellä tuotantokaudella, joka julkaistaan Dplay-suoratoistopalvelussa.
Leo tiedotti tammikuussa 2021 hänen, Junon ja Väinö Walleniuksen perustaneen uuden yhtyeen Kuohu. Projekti sai alkunsa, kun Leo vieraili Junon kappaleella ”Katumuksen sakramentti” vuonna 2018. Tuolloin he ryhtyivät suunnittelemaan duon perustamista. Wallenius valikoitui tuottajaksi, mutta lopulta hän päätyi liittymään yhtyeeseen. Kuohun ensimmäinen single ”Kevyet kullat” julkaistiin tammikuussa.
Yksityiselämä

Leo eli avoliitossa stylisti Maryam Razavin kanssa vuoden 2020 syksyyn saakka. He aloittivat suhteensa maaliskuussa 2018 tavattuaan Emma-gaalassa. Parin esikoislapsi syntyi toukokuussa 2020. Seiska uutisoi marraskuussa 2020 pariskunnan eronneen. Leo kertoi tammikuussa 2022 olevansa sinkku.
Leo on Tuure Kilpeläisen ja Manuela Boscon lapsen kummisetä. Leo ja Razavi ovat myös Jannan lapsen kummeja.
Stillman jäi kesäkuussa 2023 kiinni rattijuopumuksesta ja sai rikoksestaan syytteen syyskuussa 2023. Hän puhalsi 0,9 ‰ poliisin alkometriin. Lokakuussa 2023 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet rattijuopumuksesta 55 päiväsakon rangaistukseen, josta kertyi maksettavaa 2 255 euroa. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan 40 euron rikosuhrimaksu ja 107 euron päihdetutkimuskustannukset.
Leo on julkisesti myöntänyt olevansa päihdeongelmainen ja hän hakeutui sen vuoksi vuonna 2024 Minnesota-hoitoon.
Diskografia > Studioalbumit

Leo (2017)
Mä rakastan sua (2020)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Leon virallinen Facebook-sivusto
Santa Cruz
| --- | --- |
Studioalbumit:   Screaming for Adrenaline  Santa Cruz  Bad Blood Rising  Katharsis  The Return of the Kings 
EP:t:   Another Rush of Adrenaline  Anthems for the Young 'n' Restless 
Singlet:   ”Relentless Renegades”  ”Nothing Compares to You”  ”We Are the Ones to Fall”  ”Wasted & Wounded”  ”My Remedy”  ”Skydiving Without a Parachute”  ”Drag Me Down”  ”River Phoenix”  ”Young Blood Rising”  ”Changing of Seasons”  ”Tell Me Why”  ”Into the War”  ”Testify”  ”Under The Gun”  ”Crossfire”  ”Here Comes The Revolution” 
Muuta:   Santa Cruzin diskografia 
Leo yhtyeineen Kotka Soi -tapahtumassa kesäkuussa 2019.
Necropsar rodericanus

| Necropsar rodericanus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Necropsar
Laji::  rodericanus
Kaksiosainen nimi
 Necropsar rodericanus  Slater, 1879 
Katso myös
   Necropsar rodericanus Wikispeciesissä   Necropsar rodericanus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Necropsar rodericanus on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu. Aiemmin sillä on ollut käytössä suomenkielinen nimi rodriguesinkottarainen, joka on kuitenkin poistettu BirdLifen listalta, eikä siten ole enää käytössä.
Necropsar rodericanusta tavattiin kotoperäisenä Rodriguesin saarella ja viimeisin havainto siitä tehtiin vuonna 1726. Lajin häviämisen syytä ei tiedetä tarkkaan, mutta siihen on varmasti vaikuttanut metsästys, elinympäristöjen tuhoutuminen ja vieraslajinisäkkäiden aiheuttama saalistus.
Nasrin Sotoudeh

| Nasrin Sotoudeh> pers. ‏نسرین ستوده‎ |
| --- | --- |
 Nasrin Sotoudeh vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1963 (ikä 60–61)
Kansalaisuus:  Iran
Ammatti:  asianajaja ja toimittaja
Muut tiedot
Tunnustukset:  Saharov-palkinto (2012)
Nasrin Sotoudeh (pers. ‏نسرین ستوده‎, Nasrin Sotude, s. 1963) on iranilainen asianajaja ja toimittaja. Sotoudeh on puolustanut erityisesti kuolemaantuomittuja lapsia ja naisia sekä juristina että lehtikirjoituksissaan. Vuonna 2011 hän sai 11 vuoden vankeustuomion propagandan levittämisestä ja juonittelusta Iranin valtiota vastaan. Tuomio lyheni myöhemmin kuuteen vuoteen. Hänet kuitenkin vapautettiin jo syyskuussa 2013. Häntä on kielletty harjoittamasta asianajajan tointa.
Suomen PEN valitsi hänet vuonna 2011 adoptiovangikseen ja kunniajäsenekseen. Sotoudeh on saanut vuoden 2012 Saharov-palkinnon.
Vuonna 2019 Sotoudeh tuomittiin 38 vuoden vankeuteen ja 148 raipaniskuun. Tuomiosta kertoi hänen aviomiehensä Reza Khandan, joka itsekin on ihmisoikeusasianajaja, mutta syytä tuomioon hän ei kertonut. Sotoudehin asianajaja Payam Derafshan ilmoitti kuitenkin ennen oikeudenkäyntiä, että Sotoudehia syytetään valtionvastaisen informaation levittämisestä, Iranin ylimmän johtajan Ali Khamenein loukkaamisesta ja vakoilusta. Tiedot tuomiosta ovat ristiriitaiset. Iranin valtion media ilmoitti, että tuomio on seitsemän vuotta, josta kaksi vuotta on Khamenein loukkaamisesta. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto tunnustuksena hänen pelottomalle aktivismilleen poliittisen vapauden ja ihmisoikeuksien edistämiseksi Iranissa.
Sotoudeh on puolustanut naisia, jotka protestoivat pakollisen huivin käyttöä vastaan. Protestit huivia vastaan olivat lisääntyneet Iranissa, ja monet naiset riisuvat huivinsa julkisilla paikoilla ja heiluttavat niitä mielenosoituksellisesti.
Nervander

Nervander on ollut seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ellen Nervander (1842–1936), suomalainen opettaja, kirjailija ja kääntäjä, Johan Jakob Nervanderin tytär
Emil Nervander (1840–1914), suomalainen kirjailija ja taidehistorioitsija, Johan Jakob Nervanderin poika
Greger Nervander (s. 1951), suomalainen iskelmälaulaja
Johan Jakob Nervander (1805–1848), suomalainen runoilija, fyysikko ja meteorologi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nervander”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nawal al-Mutawakkil

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nawal al-Mutawakkil |  Nawal al-Mutawakkil |  Nawal al-Mutawakkil |  |
Maa:   Marokko
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | 400 m aidat |  |
Nawal al-Mutawakkil (s. 15. huhtikuuta 1962 Casablanca, Marokko) on marokkolainen poliitikko ja entinen 400 metrin aitajuoksija. Hän voitti kultamitalin ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa olleissa naisten pitkissä aidoissa Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Nawal al-Mutawakkilista tuli olympiavoittonsa myötä kautta aikojen ensimmäinen marokkolainen olympiavoittaja ja myös ensimmäinen naispuolinen afrikkalainen muslimi olympiavoittaja. Hänen voittojuoksunsa näytettiin Marokossa televisiossa kahden aikaan yöllä, ja voiton varmistuttua ihmiset kerääntyivät juhlimaan Casablancan kaduille. Marokon kuningas Hassan II julisti, että kaikki kyseisenä päivänä syntyneet tyttölapset tulisi nimetä hänen mukaansa.
Afrikan mestaruuden al-Mutawakkil on voittanut viidesti: 200 metrin juoksussa vuonna 1984, 100 metrin aitajuoksussa 1982 ja 400 metrin aitajuoksussa 1982, 1984 ja 1985.
Vuonna 1995 al-Mutawakkil valittiin IAAF:n jäseneksi ja vuonna 1998 KOK:n jäseneksi. Hän on mukana valitsemassa vuoden 2012 kesäolympialaisten isäntäkaupunkia. Lokakuussa 2007 al-Mutawakkil nimitettiin Marokon nuoriso- ja urheiluasioista vastaavaksi ministeriksi. Elokuussa 2008 hänet valittiin KOK:n hallitukseen.
Aiheesta muualla

Nawal al-Mutawakkil KOK:n sivuilla
Naisten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat
Nervit

Nervit (lat. Nervii) olivat gallialainen heimo, joka eli Gallian pohjoisosissa Belgicassa 100-luvulla eaa. Nervit kapinoivat Julius Caesaria vastaan vuonna 57 eaa., mutta kapina kukistettiin. Strabonin ja Tacituksen mukaan nervit polveutuivat germaanisista heimoista.
Nigel Glockler

Nigel Glockler
Nigel Glockler (s. 24. tammikuuta 1953) on brittiläinen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan Saxon-yhtyeessä.
Hänen ensimmäinen kokoonpanonsa oli Toyah Willcoxin yhtye. Vuonna 1981 Saxonin rumpali Pete Gill vaurioitti kätensä, ja Glockler kutsuttiin paikkaamaan häntä. Hän jätti yhtyeen 1987 liittyäkseen GTR-yhtyeeseen. Kuitenkin vuonna 1988 hän palasi Saxoniin.
Vuonna 1998 Glockler poistui jälleen Saxonista ja saksalainen Fritz Randow korvasi hänet. Vuonna 2001 hän nauhoitti sooloalbumin nimeltä Mad Men and English Dogs Saxon-kitaristi Doug Scarrattin kanssa. Kun Jörg Michael erosi Saxonista liittyäkseen takaisin Stratovariukseen, Glockler teki paluun yhtyeeseen 2005.
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Maamiesten Kauppa

Maamiesten Kauppa Osakeyhtiö (MKO) oli suomalainen vuosina 1892–1977 toiminut tukkuliike. Maamiesten Kauppa harjoitti aluksi myös vähittäiskauppaa mutta keskittyi sitten tukkukauppaan. Maamiesten Kauppa harjoitti siirtomaatavarain, viljan, rehujen ja lannoitteiden sekä aikaisemmin lisäksi kankaiden ja lyhyttavaroiden tukkukauppaa. Alkuaikoina Maamiesten Kauppa harjoitti lisäksi maataloustarpeiden- ja koneiden kauppaa. Maamiesten Kauppa oli 689 maanviljelijän perustama.
Maamiesten Kauppa sai alkunsa kun kustavilainen lyseolehtori A. W. Jahnsson kutsui 1891 Turkuun syysmarkkinoille saapuneita maanviljelijöitä yhteiseen neuvonpitoon maataloustuotteiden myynnin edistämiseksi. Kokouksen tuloksena perustettiin Varsinais-Suomen Pienten Maanviljelijäin Seura ja sen yhteyteen 1892 Maamiesten Kauppa Osakeyhtiö, joka oli Suomen ensimmäinen osakeyhtiönä perustettu kauppaliike. Liikkeen yhtiöjärjestys ja toimintaperiaatteet kirjattiin sekä ruotsiksi että suomeksi. Vuonna 1898 Maamiesten Kauppa osti Turun toimitalokseen Kauppiaskadun ja Venäjän Kirkkokadun (nykyinen Yliopistonkatu) kulmassa sijainneen kauppias Strandellin talon.
Maamiesten Kauppa aloitti toimintansa Uudessakaupungissa, jossa sillä oli liike Alinenkatu 30:ssä. Maamiesten Kauppa muutti 1903 Uudessakaupungista Turkuun. Uusi viisikerroksinen kauppatalo valmistui vuosina 1927–1928. 1920-luvun klassisismia edustaneen talon suunnitteli arkkitehti Väinö Toivio. Talossa sijaitsi myös elokuvateatteri Kinola, yleinen sauna ja kellarikerroksessa torikauppiaiden varastotila.
Maamiesten Kaupalla oli vuosina 1928–1967 oma kahvipaahtimo (kahvin tuotemerkki Maku), vuodesta 1936 sulatejuustotehdas (Sisu-sulatejuusto), maustepakkaamo (MKO-mausteet), kovasinhiomo (valmisti MKO-kovasimia vientiä varten) ja myyntivarasto Tampereella. Vuonna 1932 Maamiesten Kauppa osti turkulaisen tukkuliikkeen Oy A. E. Himberg Ab:n. 1940-luvulla Maamiesten Kaupalla oli myyntikonttorit Tampereella, Hämeenlinnassa, Porissa ja Salossa. Vuonna 1957 Maamiesten Kaupan palveluksessa oli 135 henkilöä ja liikevaihto oli 2 619 miljoonaa markkaa. Naantalilainen motelli Kultainen Aurinko Oy oli Maamiesten Kauppa Oy:n tytäryhtiö.
Viimeksi 1970-luvulla Maamiesten Kauppa Osakeyhtiö toimi Spar-elintarviketukkurina Turussa, Hämeenlinnassa, Salossa, Loimaalla ja Valkeakoskella. Wihuri Oy Aarnio osti Maamiesten Kauppa Osakeyhtiön 1970 ja fuusioi sen 1976. Turun toimitalo siirtyi 1993 Veritaksen haltuun.
Toimitusjohtajia

1892–1927 Johan Gustaf Nordström (1865–1953)
vuoteen 1932 konsuli Urho Laakso (1893–1966), hankki MKO:n osake-enemmistön 1923
vuodesta 1932 Akseli Hietakari (1894–1956), entinen Oy A. E. Himberg Ab:n toimitusjohtaja, osti Urho Laakson osakkeet ja omisti 1949 98 prosenttia MKO:sta.
Kirjallisuutta

Maamiesten kauppa osakeyhtiö v. 1892-1916. Maamiesten kauppa osakeyhtiö, Turku 1917
45 v. 1892-1937 Maamiesten kauppa osakeyhtiö Turku; tekijä Niilo Havulinna. Maamiesten kauppa, Turku 1937
Maamiesten kauppa osakeyhtiö Turku 1892-1942; tekijät Yrjö Kontuniemi ja Niilo Havulinna. Turku 1942
Mko 55-vuotias: 1892-1947. Mko, Turku 1947
Luhtakastikkahitukoi

| Luhtakastikkahitukoi> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
 
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Jäytäjäkoimaiset Gelechioidea
Heimo::  Pystykotelokoit Elachistidae
Alaheimo::  Hitukoit Elachistinae
Suku::  Elachista
Laji::  vonschantzi
Kaksiosainen nimi
 Elachista vonschantzi  Svensson, 1976 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luhtakastikkahitukoi eli perämerenhitukoi (Elachista vonschantzi) on pieni, jäytäjäkoimaisiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Luhtakastikkahitukoi on hyvin pieni, tumma perhonen. Etusiivissä on kaksi paria vaaleita täpliä, ja keskivyön ulkopuolella on muuta siipeä tummempaa kehnää. Takasiivet ovat kauttaaltaan tummat. Naaraiden kuviointi on koiraita selkeämpää. Siipiväli on 8–10 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Luhtakastikkahitukoi on endeeminen Perämeren rannikolle ja sen esiintymiä tunnetaan ainoastaan Ruotsin ja Suomen pohjoisosien rannikoilta. Suomessa merkittävimmät esiintymät ovat Hailuodossa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun lopulla.
Suomen uhanalaisarvioinnissa laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Elinympäristö ja elintavat

Laji elää lähellä rantaviivaa ja on toukan ravintokasviin sidoksissa. Perhonen lentää vain lyhyenä ajanjaksona auringonlaskun aikoihin, naaraita löytyy useammin istumassa lehdillä varhain aamulla. Yksilöt lentävät nopeasti ja mutkitellen ja viettävät ilmeisesti muun ajan syvällä heinämättäiden seassa. Toukka elää lehtimiinaajana ravintokasvin lehtien sisällä.