stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sniper Elite (pelisarja)
Pelit

Sniper Elite (2005)
Sniper Elite V2 (2012)
Sniper Elite 3 (2014)
Sniper Elite 4 (2017)
Sniper Elite 5 (2022)
Pelit > Spin-offit

Sniper Elite: Nazi Zombie Army (2013)
Sniper Elite: Nazi Zombie Army 2 (2013)
Zombie Army Trilogy (2015)
kaksi edellistä osaa plus kolmas osa
Myynti

Sarja oli myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta syyskuussa 2015.
Stephen Robinson

| Stephen Robinson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1955 (ikä 68) Sacramento, Kalifornia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  astronautti
Aika avaruudessa:  48 pv. 9 h 50 min.
Lennot

:  STS-85
 
:  STS-95
 
:  STS-114
 
:  STS-130
 
Stephen "Steve" Robinson (s. 26. lokakuuta 1955 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen astronautti. Robinson astui NASA:n palvelukseen vuonna 1975 ja hän on suorittanut neljä avaruuslentoa.
Stephen Robinson Canadarm2-robottikäsivarteen kiinnitettynä avaruuskävelyllä lennolla STS-114 vuonna 2005
Avaruuslennot

STS-85, 7. elokuuta – 19. elokuuta 1997
STS-95, 29. lokakuuta – 7. marraskuuta 1998
STS-114, 26. heinäkuuta – 9. elokuuta 2005
STS-130, 8. helmikuuta 2010- 22. helmikuuta 2010
Kaikki lennot tapahtuivat avaruussukkula Discoveryllä STS-130:tä lukuun ottamatta (Endeavour).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
Elämäkerta Spacefacts.de:n sivulla (englanniksi)
Pre-Recorded Q&A with Steve Robinson (Arkistoitu – Internet Archive) in NASA's Astronaut Flight Lounge; - Select "Steve Robinson" from the Astronauts tab
STS-114 Mission Specialist Steve Robinson: What a Wonderful World (Arkistoitu – Internet Archive) (31.3.2005)
Preflight Interview: Stephen K. Robinson, Mission Specialist (Arkistoitu – Internet Archive) (lentoa STS-130 edeltävä haastattelu 27.1.2010) (englanniksi)
Staffan Lundh

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1986 |  |  |
Staffan Lundh (s. 14. tammikuuta 1963 Mariestad) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja saavutti hopeaa. Lundh edusti kotimaassaan vuoteen 1984 saakka Mariestad BoIS:ää ja sen jälkeen yhdeksän kautta Färjestad BK:ta, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1986 ja 1988. Pelaajauransa lopulla hän pelasi vielä Mariestadissa ja yhden kauden Itävallassa. Sittemmin hän on toiminut pitkään valmentajana.
Slim Jedaied

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Sousse, Tunisia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
: ES Sahel
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007–2011 2010–2011 2012–2013 2013–2014 2014– | ES Sahel →AS Marsa US Monastir CS Sfaxien JS Kairouan | 16 (1) 5 (2) 9 (3) |
Maajoukkue
| 2009–2010 |  Tunisia U-21 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. heinäkuuta 2014.
Slim Jedaied (arab. سليم الجديد‎, s. 20. syyskuuta 1989 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Jedaied edustaa Tunisian pääsarjassa JS Kairouania.
Ura

Jedaied aloitti ammattilaisuransa ES Sahelissa kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Jedaied teki ensimmäisen maalinsa kaudella 2009–2010 JS Kairouania vastaan 4. lokakuuta 2009. Ottelu päättyi Kairouanin 2–1-voittoon. Marraskuussa 2011 ES Sahel ilmoitti vapauttaneensa hyökkääjän sopimuksesta.
Saavutukset

CAF Super Cup: 2008
Sri Lankan pommi-iskut 2019

| Sri Lankan pommi-iskut 2019 |
| --- | --- |

Paikka:  Negombo, Batticaloa, Colombo ja Dehiwala, Sri Lanka 
Ajankohta:  21. huhtikuuta 2019  8.45–14.15 (UTC+5.30)
Iskutyyppi:  aseellinen hyökkäys, pommitus, itsemurhaisku, terrori-isku
Kuolleita:  253
Haavoittuneita:  yli 500
Epäilty/epäillyt:  Thowheeth Jama'ath (jihadistijärjestö)
Tekoväline:   AK-47-rynnäkkökiväärit  käsikranaatit  räjähdevyöt 
Sri Lankan pommi-iskut kohdistuivat pääsiäisenä 2019 kirkkoihin ja hotelleihin eri puolilla Sri Lankaa. Iskuissa kuoli 253 ja loukkaantui yli 500 ihmistä. Viisi pommia räjähti 21. huhtikuuta 2019 lähes samanaikaisesti Colombossa ja sen liepeillä kahdessa kirkossa ja kolmessa loistohotellissa. Kuudes pommi räjähti kirkossa maan itäosassa Batticaloassa. Myöhemmin kaksi muuta pommia räjähti lähellä Colomboa. Lisäksi kolme poliisia kuoli tehdessään kotietsintää, kun paikan asukkaat laukaisivat räjähteet. Kuolleiden määräksi laskettiin aluksi 359 ihmistä, mutta kuolemansyytutkijoiden tekemistä ruumisavauksista selvisi myöhemmin, että osa pahimmin ruhjoutuneista ruumiista oltiin laskettu kahteen kertaan. Sri Lankan tiedustelupalvelu sai tunteja ennen iskuja varoituksen Intian tiedusteluviranomaisilta mahdollisista kirkkoihin kohdistuvista iskuista.
Sri Lankan hallituksen mukaan iskujen takana on paikallinen islamistinen ryhmä Thowheeth Jama'ath, joka on saanut tukea ulkomailta. Isis otti myöhemmin vastuun iskuista. Presidentti Maithripala Sirisena ilmoitti myöhemmin pitävänsä syyllisenä kansainvälisiä huumekauppiaita. Hän antoi lausuntonsa osana huumerikollisuuden vastaista kampanjaansa.
Sri Lankan poliisi on ottanut kiinni 13 miestä epäiltynä iskuista.
Tekopaikkoja

Pommi-iskut tehtiin Pyhän Anthonyn kirkkoon, pyhän Sebastianin kirkkoon ja Batticaloan Zion-kirkkoon, sekä luksushotelleihin Shangri-La, Kingsbury ja Cinnamon Grand sekä pienempään hotelliin Tropical Inn lähellä Dehiwalan eläintarhaa.
Pyhän Anthonyn kirkko, Kochchikade
Pyhän Sebastianin kirkko, Negombo
Kingsbury-hotelli
Shangri-La -hotelli
Hallintoon kohdistunut kritiikki

Sri Lankan entinen poliisijohtaja Pujith Jayasundara arvosteli presidentti Sirisenaa tiedusteluviranomaisten ja hallinnon viestintäkatkoksista, jotka hänen mukaansa mahdollistivat iskut. Hän arvosteli myös tiedustelujärjestö SIS:n johtaja Nilantha Jayawardenaa, joka ei hänen mukaansa ottanut Intian antamia tiedustelutietoja vakavasti. Jayasundara sai potkut kieltäytyessään ottamasta vastuuta iskuista. Entinen puolustusministeri Gotabaya Rajapaksa ilmoitti asettautuvansa ehdolle presidentinvaaleissa, jotta voisi palauttaa maan tiedustelupalvelun valmiuden entiselleen. Hän syytti Sri Lankan hallitusta siitä, että he olivat purkaneet hänen rakentamansa tiedustelujärjestelmät, jotka olisivat mahdollistaneet iskujen estämisen. Rajapaksa kritisoi myös hallituksen kyvyttömyyttä antaa selviä vastauksia iskua koskeviin kysymyksiin.
Stirlingin yliopisto

| University of Stirling> Oilthigh Sruighlea (Gaeli) |
| --- | --- |

 lat. Universitas Strivilinse 
Motto:  "Innovation and Excellence"
Perustettu:  1967
Säätiön varat:  83 360 000 GBP (2006) 
Rehtori:  Professori Christine Hallett
Kansleri:  Dame Diana Rigg
Henkilökunta:  1 872 
Opiskelijoita:  9 440 
Jatko-opiskelijoita:  2 110 
Sijainti:  Stirling, Skotlanti   Iso-Britannia (56°8′44″N, 3°55′5″W)
Sivusto:  University of Stirling (englanniksi)
Yliopiston hallintorakennus ja kirjasto Airthrey Lochin takana
Stirlingin yliopisto (englanniksi: University of Stirling, gaeliksi: Oilthigh Sruighlea, latinaksi: Universitas Strivilinse) on 1967 perustettu kampusyliopisto Stirlingissä, Skotlannissa.[lähde? ]
Yliopisto sijoittuu kokonaisuudessaan kampukselle, jonka keskellä on pienten metsiköiden ja nurmikenttien ympäröimä Airthrey Loch -järvi. Yliopiston rakennukset ovat 1960-luvulta peräisin. Yliopisto on menestynyt suhteellisen hyvin Britannian kansallisissa vertailuissa sijoittuen viime aikoina 15 parhaan yliopiston joukkoon.[lähde? ]
Maineikkaita entisiä opiskelijoita

Taiteet
Iain Banks, kirjailija
Alan Bissett, kirjailija
Jonathan Clements, kirjailija
Jackie Kay, runoilija
Davy King, kirjailija
Politiikka
Jack McConnell, Skotlannin työväenpuolueen johtaja ja entinen Skotlannin pääministeri
Michael Connarty, Ison-Britannian parlamentin jäsen
John Reid, Ison-Britannian parlamentin jäsen, entinen sisäministeri
Tommy Sheridan, Skotlannin sosialistiliikkeen johtaja, entinen Skotlannin parlamentin jäsen
Gordon Banks, työväenpuolueen kansanedustaja
Bill Butler, työväenpuolueen kansanedustaja
Daniel Kawczynski, konservatiivipuolueen kansanedustaja
Scott Barrie, työväenpuolueen kansanedustaja
Richard Lochhead, Skotlannin kansallispuolueen kansanedustaja
Kenneth Gibson, Skotlannin kansallispuolueen kansanedustaja
Shirley-Anne Somerville, Skotlannin kansallispuolueen kansanedustaja
Urheilu:
Gordon Sherry, golfammattilainen
Richie Ramsay, vuoden 2006 golfin Yhdysvaltojen amatöörimestaruuskilpailuiden voittaja
Sir Bill Gammell, rugbyn maajoukkuepelaaja ja liikemies
Angela Mudge, maastojuoksun maailmanmestari
Muita:
Chris Lilley, internet-suunnittelija World Wide Web Consortiumissa
Neil Brailsford, QC
Michael E. Kassotakis, konsultti, www.e-bcr.com
Derek Lambie, journalisti, Scottish Sunday Expressin päätoimittaja
Jayne Secker, journalisti, Sky News
Paul Lewis, radiotoimittaja, BBC Radio 4 Money Box
Neil Davidson, QC, Skotlannin valtakunnansyyttäjä 2000-01 ja 2006-, maaliskuusta 2006 alkaen Glen Clovan paroni Davidson
Susan Morrison, toimittaja, Talk 107
Fiona Ritchie, radiotoimittaja
Mark Hughes, Attitude-lehden päätoimittaja
Mark Cousins, elokuvakriitikko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
University of Stirling - virallinen kotisivu (englanniksi)
Stirling University Students' Association (englanniksi)
Stirling Management Centre - Conference Centre (englanniksi)
Sri Potti Sriramulu Nelloren piirikunta

Sri Potti Sriramulu Nelloren piirikunta (teluguksi శ్రీ పొట్టి శ్రీరాములు నెల్లూరు జిల్లా, Śrī Poṭṭi Śrīrāmulu Nellūru jillā), vuoteen 2008 asti Nelloren piirikunta, on yksi Andhra Pradeshin osavaltion 13 piirikunnasta Intiassa. Nellore on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 2 966 082 henkilöä.
Piirikunnan nimi

Vuonna 2008 Nelloren piirikunta uudelleennimettiin Sri Potti Sriramulu Nelloren piirikunnaksi vapaustaistelija Potti Sriramulun mukaan.
Aiheesta muualla

Sri Potti Sriramulu Nelloren piirikunnan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sri Potti Sriramulu Nelloren piirikunta Wikimedia Commonsissa
Andhra Pradeshin piirikunnat
Anantapur
Chittoor
Guntur
Itä-Godavari
Krishna
Kurnool
Länsi-Godavari
Prakasam
Srikakulam
Sri Potti Sriramulu Nellore
Visakhapatnam
Vizianagaram
YSR:n piirikunta
Sonja O. kävi täällä

| Sonja O>  kävi täällä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Anja Kauranen
Kieli:  suomi
Genre:  romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1981
Sivumäärä:  275

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sonja O. kävi täällä on suomalaisen Anja Snellmanin, silloisen Kaurasen, esikoisromaani vuodelta 1981. Se ilmestyi WSOY:n kustantamana. Teos voitti J. H. Erkon palkinnon vuonna 1981, ja sen päähenkilö Sonja O. oli ehdolla Satusuomalaiseksi.
Teos synnytti kohun ennen julkaisemistaan, sillä se kuvasi seksuaalisuutta räväkästi ja päähenkilö Sonja O. ei täyttänyt naiselle asetettuja oletuksia. Romaani sai lukijoilta vaihtelevan vastaanoton.
Strateginen pommikone

Nykyaikainen Yhdysvaltain ilmavoimien strateginen pommikone, Rockwell B-1 Lancer.
Strateginen pommikone on keskipitkän tai pitkän kantaman pommikone, joka on suunniteltu pudottamaan suuria määriä ilmasta-maahan aseita kaukaiseen kohteeseen heikentämään vihollisen kykyä käydä sotaa. Toisin kuin taktiset pommittajat, hävittäjäpommittajat ja hävittäjät, joita käytetään lentokieltooperaatioissa vihollisen taistelijoiden ja sotilasvarusteiden hyökkäämiseen.
Strategiset pommittajat ovat suunniteltu lentämään vihollisen alueelle strategisten kohteiden tuhoamiseksi. Strategisia kohteita voivat olla esimerkiksi infrastruktuuri, sotilaalliset tukikohdat, tehtaat ja muut vastaavat rakennelmat. Strategisten pommitusten lisäksi strategisia pommikoneita voidaan käyttää taktisiin tehtäviin.
Tällä hetkellä vain kolme maata käyttää strategisia pommittajia: Yhdysvallat, venäjä, ja Kiina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strateginen pommikone Wikimedia Commonsissa
Valkoposkisaukko

| Valkoposkisaukko |
| --- | --- |
 Koiraspuolinen valkoposkisaukko.
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Alaheimo::  Saukot Lutrinae
Suku::  Afrikansaukot Aonyx
Laji::  capensis
Kaksiosainen nimi
 Aonyx capensis  (Schinz, 1821) 
 Valkoposkisaukon levinneisyysalue, jos A. c. congicus -alalaji lasketaan omaksi lajikseen.
Katso myös
   Valkoposkisaukko Wikispeciesissä   Valkoposkisaukko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoposkisaukko eli ravustajasaukko (Aonyx capensis) on saukkoihin kuuluva näätäeläin. Se on suurin vanhan maailman saukoista, ja sen vartalon pituus on noin 80 senttimetriä ja paino 10–22 kilogrammaa. Lajin tiheä ja kiiltävä turkki on pääosin tummanruskea, mutta siinä on valkoinen alue ylähuulessa, naaman sivuilla, kaulassa, kurkussa ja vatsassa. Sitä tavataan laajalla alueella Afrikassa Senegalista ja Etiopiasta Etelä-Afrikkaan asti. Se on erityisesti makeiden vesien laji, mutta jotkin populaatiot elävät meressä.
Ulkonäkö ja koko

Valkoposkisaukko on suurin Afro-Euraasian saukkolajeista ja kokonaisuudessa kolmanneksi suurin saukko. Vartalon pituus ilman häntää on 76,2–88,0 senttimetriä ja hännän pituus 46,5–51,5 senttimetriä. Paino on 10–22 kilogrammaa, ja koiraat ovat hieman naaraita painavampia ja pidempiä. Pää on etenkin takaa leveä, ja se kapenee lyhyttä kuonoa kohti mennessä. Korvat ovat pienet.
Valkoposkisaukon tiheä ja kiiltävä turkki on tummanruskea, mutta siinä on luonteenpiirteistä valkoista väritystä ylähuulessa, naaman sivulla, kaulassa, kurkussa, vatsassa ja korvien sivuilla. Turkissa on kahdenlaisia karvoja: peitinkarva on 25 millimetriä pitkää ja aluskarva on valkoista tai luonnonvalkoista ja noin 10 millimetriä pitkää sekä kiharaista. Lajin poskissa, leuassa ja kulmakarvoissa on pitkiä karvoja, joita se käyttää saaliin tunnistamiseen sameissa vesissä. Valkoposkisaukot ovat lähes kynnettömiä, niillä on vain pienet kynnet takajalkojen 2., 3. ja 4. varpaassa. Takajaloissa on osittainen räpylä, joka on pienin kaikista saukkolajien räpylöistä. Näppärissä etutassuissa on tarttumapeukalo, ja kämmenissä ja sormissa on karkeaa ihoa, joka auttaa saaliin kiinnipitämisestä.
Valkoposkisaukkojen aivokoppa on leveä ja litistynyt. Aivot ovat kalloon verrettuna suuret. Lajilla on suuret poskihampaat, jotka ovat erikoistuneet murskaamaan äyriäisiä ja kalojen kalloja. Poskihampaiden muoto vaihtelee asuinpaikan mukaan. Yläkulmahampaat ovat suuret ja terävät. Valkoposkisaukoilla on anaalirauhaset, joita se käyttää hajujen merkitsemiseen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Valkoposkisaukko on laajimmalle levinnyt afrikkalainen saukko. Sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Länsi-Afrikan Senegalista ja Malista Sudaniin ja Etiopiaan. Etelässä se on levinnyt aina Etelä-Afrikan Länsi-Kapin alueelle saakka. Sitä ei kuitenkaan tavata Kongojoen valuma-alueelta.
Valkoposkisaukot ovat vesieläimiä, ja ne asuvat pysyvien ja kausittaisten virtojen lähettyvillä. Jotkut populaatiot elävät myös merellisissä ympäristöissä, mutta tällöin lähettyvillä pitää olla saatavilla myös makeaa vettä. Meriympäristössä valkoposkisaukot suosivat kivisiä rantoja, mutta muualla niitä löytyy monipuolisesti useista erilaisista elinympäristöistä. Lajia on tavattu muun muassa estuaareista, mangroveilta ja jopa aavikkoympäristöistä Doring- ja Fishjoista. Niitä elää lisäksi Karoon kausittaisissa joissa ja Etiopiassa jopa 3 000 metrin korkeudesta. Lajia tavataan myös kaupungeista, ja ne voivat elää pahastikin saastuneissa tai rehevöityneissä joissa.
Käyttäytyminen

Valkoposkisaukot ovat yksineläjiä, mutta joskus niitä näkee noin 4–6 yksilön ryhmissä, joissa on 2–3 täyskasvuista ja 2–3 nuorta yksilöä. Suurempia klaaneja näkyy joskus ruokailemassa yhdessä. Laji on aktiivisimmillaan hämärän aikaan. Päivät se nukkuu onkaloissa tai pesissä. Lähes puolet pesistä ovat luonnollisia muodostumia, mutta toinen puolisko niistä on saukkojen pehmeään materiaaliin kaivamia. Hereilläoloaikansa valkoposkisaukot käyttävät pääosin uimiseen, metsästämiseen, syömiseen, leikkimiseen tai auringossa loikoiluun. Uidessaan ne käyttävät takajalkoja ja häntää propulsion aikaansaamiseksi, ja häntä toimii samalla peräsimenä. Maalla valkoposkisaukot liikkuvat joskus jopa seitsemän kilometriä vesiväylien välillä. Ne joko kävelevät hitaasti tai liikkuvat hylkeiden tapaan.
Valkoposkisaukkojen ruokavalio koostuu makeissa vesissä lähinnä Potamonautes-suvun ravuista. Ne syövät kuitenkin myös Xenopus-suvun sammakoita, hyönteisiä ja useita kalalajeja. Merellisissä ympäristöissä ruokavalio koostuu pääosin kalasta, mutta meressä elävät yksilöt syövät myös rapuja, Jasus lalandii -langustilajia ja merikorvia. Valkoposkisaukot metsästävät pääosin matalissa, noin 1,5 metriä syvissä vesissä. Saukko laskee ensin päänsä veden alle ja etsii saalista samalla, kun tunnustelee maata kivien alta etujaloillaan. Sen jälkeen saukko ottaa saaliinsa etujalkoihinsa ja tuo sen pinnalle syötäväksi. Pienet ravut laji syö kohtisuorassa vedenpintaan nähden, mutta suuremmat ravut se syö selällään, jotta se pystyy nappaamaan suusta tippuvat saaliin osat. Valkoposkisaukot tekevät myös sukelluksia kalojen pyydystämiseksi. Yksi sukellus kestää keskimäärin 18 sekuntia. Pienet kalat se syö vedessä, mutta isommat kalat se tuo rantaveteen tai rannalle. Syönnin jälkeen saukot puhdistavat naamansa etujaloillansa. Saalistuksen jälkeen saukkoyksilöt saattavat nousta vedestä kuivattelemaan. Ne kuivattavat itsensä pyörimällä tai hankaamalla vartaloaan ruohoa, kiviä tai hiekkaa vasten ja lisäksi loikoilemalla auringossa. Nuoret yksilöt käyttävät merkittävän osan ajastaan leikkimiseen. Niiden on nähty leikkitappelevan, liukuvan kivillä tai leikkivän ruoalla.
Valkoposkisaukkojen lisääntymisestä tiedetään melko vähän. Lisääntyminen tapahtuu kuivanakautena, jonka ajankohta vaihtelee sijainnin mukaan. Poikiminen tapahtuu puolestaan sadekauden alussa, ja tiineysaika kestää noin 63 päivää. Poikasia on yhdestä kolmeen, mutta vankeudessa elävät naaraat ovat synnyttäneet jopa viisi poikasta. Vastasyntyneet yksilöt painavat 200 grammaa, ja kaksiviikkoisina ne painavat jo yli 1 400 grammaa. Poikaset lähtevät pesästä 16–30 päivän ikäisenä, ja sukukypsiksi ne tulevat noin vuoden vanhoina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ravustajasaukko (valkoposkisaukko) – (Aonyx capensis)
iNaturalist: Ravustajasaukko (Aonyx capensis)
Luomus: Ravustajasaukko eli valkoposkisaukko (Aonyx capensis) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Aonyx capensis (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Aonyx capensis, African clawless otter (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Aonyx capensis (englanniksi)
Suomen Hammaslääkäriliitto

| Suomen Hammaslääkäriliitto |
| --- | --- |

Perustettu:  1924
Toimiala:  Hammaslääkärien ja hammaslääketieteen opiskelijoiden ammattijärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  noin 6 800 jäsentä.
Puheenjohtaja:  Sirpa Tilander
Jäsenlehti:  Suomen Hammaslääkärilehti
Aiheesta muualla
Suomen Hammaslääkäriliitto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Hammaslääkäriliitto (SHL) on suomalaisten hammaslääkärien ja hammaslääketieteen opiskelijoiden ammattijärjestö. Se on perustettu vuonna 1924.
Hammaslääkäriliiton tarkoituksena on liittää Suomen hammaslääkärit ja hammaslääketieteen opiskelijat yhteen yhteiskunnallisten ja ammatillisten etujen valvomiseksi. Hammaslääkäriliitto myös edistää suun ja hammassairauksien hoitoa Suomessa sekä tukee suun terveydenhoitotyötä. Valtuustoon kuuluu 40 jäsentä. Suomen Hammaslääkäriliitto kuuluu AKAVAan.
Varansa SHL saa jäsenmaksuista. Liittoon kuuluu noin 95 prosenttia Suomen hammaslääkäreistä eli noin 6 800 jäsentä.
Hammaslääkäriliitto julkaisee 14 kertaa vuodessa ilmestyvää Suomen Hammaslääkärilehteä.
Aiheesta muualla

Suomen Hammaslääkäriliitto
Suomen Kustannusyhdistys

Suomen Kustannusyhdistys r.y. (SKY) on vuonna 1858 perustettu suomalaisten kirjankustantajien yhteistyö- ja edunvalvontajärjestö. Yhdistys valvoo jäsentensä ammatillisia etuja ja edistää kustannustoimintaa, kirjallisuuden levitystä, lukemisharrastusta sekä sananvapautta.
Kustannusyhdistyksellä on jäsenenä noin sata kirjankustantajaa, jotka vastaavat 80 % Suomen kaupallisesti kustannetuista kirjanimikkeistä ja 75 % niiden myynnistä. Yhdistys tukee kustantajien toimintaa muun muassa erilaisten tapahtumien, kuten Helsingin kirjamessujen avulla. Lisäksi se kokoaa tilastotietoa kirja-alasta ja tukee tutkimustyötä.
Yhdistyksen vuonna 1983 opetusministeriön kanssa perustama Suomen Kirjasäätiö jakaa vuosittain Finlandia-, Tieto-Finlandia- ja Finlandia Junior -palkinnot.
Lokakuussa 1944 ja lokakuussa 1945 kustannusyhdistys lähetti kirjakaupoille kaksi kirjettä, joissa pyydettiin lopettamaan yhteensä 288 teoksen myynti. Myöhemmin näistä kirjoista on käytetty nimitystä kielletyt kirjat.
150-vuotisjuhlavuonnaan 2008 kustannusyhdistys järjesti Hannu Taanilan juontamia kirjojen esittelytilaisuuksia G18:n juhlasalissa nimellä Taanilan sauna.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen sivut
Stora Nygatan

Stora Nygatan lokakuussa 2015.
Stora Nygatan on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva suora katu, joka ulottuu Riddarhustorgilta Kornhamnstorgille. Se muodostettiin vuoden 1625 suuren palon jälkeen kaupungin uudeksi pääkaduksi ja sen rinnalla kulkee Lilla Nygatan.
Kuvia

Stora Nygatan 5. Alun perin hugenottien seurakunnalle rakennetussa talossa on nykyisin kuuluisa jazzklubi Stampen.
Wirströmin konditorian tiloissa Stora Nygatan 13:ssa on nykyisin samanniminen pubi.
Tukholman vanhin tupakkakauppa osoitteessa Stora Nygatan 19.
Frövi skor -kenkäkaupan valomainos, Stora Nygatan 41.
Stora Nygatanin taloja Eric Dahlbergin piirtämänä 1660.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Nygatan Wikimedia Commonsissa
Suomen rahvaan historia

| Suomen rahvaan historia |
| --- | --- |
 Teoksen kansikuva on osa Hjalmar Munsterhjelmin maalauksesta Ruiskuhilaita (1877).
Kirjailija:  Perttu Immonen
Genre:  tietokirjallisuus, historia
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2017
Sivumäärä:  639
ISBN:  978-952-300-335-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen rahvaan historia on tietokirjailija Perttu Immosen teos vuodelta 2017. Se kuvaa kolmen suomalaisen suvun vaiheita 1450-luvulta 1800-luvun alkuun Tyrväällä, Kokkolassa ja Rantasalmella.
Rahvaalla tarkoitetaan teoksessa sitä kansanosaa, joka ei kuulunut aatelistoon, papistoon eikä porvaristoon. Sen elämä oli enimmältä osin varsin niukkaa. Useissa kohdissa teoksen päähuomio onkin kansan selviytymiskeinoissa katovuosina ja kulkutautien raivotessa. Valitut kolme eri sukua eroavat toisistaan: länsisuomalaisten viljelykset tuottivat satoa mutta olivat alttiita hallalle, savolaiset pärjäsivät hallaa vastaan työlään kaskiviljelyn avulla ja pohjalaisten vahvuuksia olivat karjatalous ja tervanpoltto. Historiantutkija Petri Karosen arvion mukaan Immonen pystyy aidosti yhdistämään yleisen tapahtumahistorian ja kolmen suvun vaiheet toisiinsa. Nykyaikainen tutkimus on toisaalta osoittanut, että kansalla oli enemmän vaikutusvaltaa asioihinsa kuin vanhastaan on esitetty, joten Immosen antama kuva rahvaasta on paikoin liiankin lohduton. Karonen kuitenkin kiittää Immosen osuvaa kuvausta ankarista 1630-, 1690- ja 1710-luvun oloista ja eri alueiden erilaisista kohtaloista vaikeuksien keskellä.