stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maantiepyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 2024
Mitalistit > Elite

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Miehet
| Maantieajo  |  Tim Merlier (BEL) | 4.37.10 |  Olav Kooij (NED) | sama aika |  Madis Mihkels (EST) | sama aika |
| Aika-ajo  |  Edoardo Affini (ITA) | 35.15,471 |  Stefan Küng (SUI) | +9,59 |  Mattia Cattaneo (ITA) | +19,66 |
Naiset
| Maantieajo |  Lorena Wiebes (NED) | 3.56.35 |  Elisa Balsamo (ITA) | sama aika |  Daria Pikulik (POL) | sama aika |
| Aika-ajo |  Lotte Kopecky (BEL) | 39.00,791 |  Ellen van Dijk (NED) | +43,60 |  Christina Schweinberger (AUT) | +1.02,97 |
Mitalistit > Alle 23-vuotiaat

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Miehet alle 23-v.
| Maantieajo |  Huub Artz (NED) | 3.22.34 |  Niklas Behrens (GER) | sama aika |  Léandre Lozouet (FRA) | +11 |
| Aika-ajo |  Alec Segaert (BEL) | 35.06,325 |  Jakob Söderqvist (SWE) | +30,82 |  Wessel Mouris (NED) | +34,56 |
Naiset alle 23v.
| Maantieajo |  Sofie van Rooijen (NED) | 2.26.22 |  Scarlett Souren (NED) | sama aika |  Eleonora Gasparrini (ITA) | sama aika |
| Aika-ajo |  Anniina Ahtosalo (FIN) | 40.54,782 |  Antonia Niedermaier (GER) | +29,09 |  Marie Schreiber (LUX) | +31,96 |
Mitalistit > Juniorit

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

Juniorimiehet
| Maantieajo |  Felix Ørn-Kristoff (NOR) | 2.40.41 |  Héctor Álvarez (ESP) | sama aika |  Paul Seixas (FRA) | +1 |
| Aika-ajo |  Michiel Mouris (NED) | 37.08,609 |  Jasper Schoofs (BEL) | +7,03 |  Paul Fietzke (GER) | +23,99 |
Juniorinaiset
| Maantieajo |  Puck Langenbarg (NED) | 1.43.16 |  Messane Bräutigam (GER) | sama aika |  Stepanka Dubcová (CZE) | sama aika |
| Aika-ajo |  Paula Ostiz Taco (ESP) | 17.52,317 |  Fee Knaven (NED) | +1,38 |  Viktória Chladoňová (SVK) | +10,81 |
Mitalistit > Sekakilpailut

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |


| Sekajoukkueviesti, elite |  Italia Edoardo Affini Mattia Cattaneo Mirco Maestri Elena Cecchini Vittoria Guazzini Gaia Masetti | 1.01.43,16 |  Saksa Nils Politt Jannik Steimle Maximilian Walscheid Lisa Klein Franziska Koch Mieke Kröger | +17,24 |  Belgia Edward Theuns Noah Vandenbranden Victor Vercouillie Alana Castrique Marion Norbert-Riberolle Jesse Vandenbulcke | + 1.32,99 |
| Sekajoukkueviesti, juniorit |  Alankomaat Michiel Mouris Joeri Schaper Gijs Schoonvelde Jente Koops Roos Müller Sara Sonnemans | 1.05.20,92 |  Saksa Paul Fietzke Ian Kings Paul-Felix Petry Messane Bräutigam Magdalena Leis Joelle Amelie Messemer | +12.11 |  Norja Marius Innhaug Dahl Andreas Flaatten Felix Ørn-Kristoff Kamilla Aasebø Mia Gjertsen Matilde Skjelde | +22,48 |
TAME (lentoyhtiö)

| TAME |
| --- | --- |

 Tamen Airbus A320 vuonna 2014.
 IATA: EQ  –  ICAO: TAE 
Perustettu:  1962
Lakkautettu:  2020
Solmukohdat:  Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema José Joaquín de Olmedon kansainvälinen lentoasema
TAME EP Linea Aerea del Ecuador (IATA: EQ, ICAO: TAE) oli Ecuadorin kansallinen valtio-omisteinen lentoyhtiö. Sen tärkeimpiä solmukohtia olivat Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema Quitossa sekä José Joaquín de Olmedon kansainvälinen lentoasema Guayaquilissa.
Yhtiö perustettiin vuonna 1962. Sen nimi oli lyhenne sanoista Transportes Aereos Militares Ecuatorianos.
Tame liikennöi kotimaanlentojen ja Galápagossaarten lentojen lisäksi joitakin ulkomaanlentoja ainakin Yhdysvaltoihin ja Kolumbiaan.
Ecuadorin valtio päätti lakkauttaa Tamen vuonna 2020 osana Ecuadorin valtion säästöohjelmaa. Yhtiö oli ollut raskaasti tappiollinen jo pitkään. Ecuadorin presidentin Lenín Morenon mukaan lakkautuspäätös ei johtunut käynnissä olleesta koronaviruspandemiasta, mutta pandemia nopeutti lakkautuksen toteuttamista.
Tamen laivastoon kuului sen lakkautushetkellä yksi Airbus A320 -lentokone, yksi Airbus A319 -lentokone sekä kolme ATR 42 -potkurikonetta.
Shaoyang

| Shaoyang 邵阳市, Shàoyáng Shì |
| --- | --- |
 Shaoyangin sijainti Kiinan Hunanin maakunnassa
 Shaoyang
 Koordinaatit: 27.236°N, 111.461°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Hunan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20 829 km²
Väkiluku (2010):  7 071 735
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  422000
Suuntanumero(t):  +86 (0)739
 
 www.shaoyang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shaoyang (kiin. 邵阳市, pinyin: Shàoyáng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Hunanin maakunnan keskiosassa. Kaupungin alkuperäinen nimi oli Baoqing. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä runsas 180 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changshasta lounaaseen. Kaupungin väkiluku on 7,072 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 20 829 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu idässä Huaihuan, pohjoisessa Loudin, idässä Hengyangin sekä etelässä Yongzhoun ja Guilinin prefektuuritason kaupunkiin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 12 osaan. Osat ovat:
| --- | --- |
 Kaupunkipiirit (3)  Beita  Daxiang  Shuangqing (hallintokeskus) Piirikuntatason kaupunki (1)  Wugang Autonominen piirikunta (1) Chengbu Miao :  Piirikunnat (7)  Dongkou  Longhui  Shaodong  Shaoyang  Suining  Xinning  Xinshao 
Kaupungin läpi virtaa kaksi jokea: Zijiang ja Shaoshui. Kaupungilla on jo 2 500-vuotinen historia. Nähtävyyksiin kuuluu muun muassa kansallisen geopuiston asemassa oleva Langshanvuori Xinningin piirikunnassa ja Huangsangin luonnonpuisto.
East Avenue, Shaoyang.
Joenjumalan temppeli, Shaoyang.
Xuefeng East Road, Dongkoun piirikunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shaoyang Wikimedia Commonsissa
Shaoyang City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
China Postal code Hunan Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Flipperi

Flipperi
Flipperi. Malmö 1989.
Flipperi (engl. pinball) on elektroninen peli, jossa pelaaja yrittää metallikuulia ohjailemalla kerätä pisteitä lasin alla olevalta pelialustalta.
Historia

Flipperin juuret ovat bagatelle-pelissä, joka kehiteltiin 1700-luvun lopulla ja josta tuttuun rakenteeseen viittaa pelin alkuperäinen englanninkielinen nimi. Itse bagatelle oli verkapohjainen, etäisesti biljardia muistuttava peli. Siitä kehitettiin myöhemmin yleensä lasten käyttöön suunnattu pienempi versio, parlour bagatelle, joka suomalaisittain tunnetaan fortunana. Varsinaisen flipperin esi-isä, sähköfortuna onkin fortuna suuremmassa koossa sähköisellä pisteenlaskujärjestelmällä ja rahalukolla varustettuna.
Huomattava kehitysaskel ja samalla askel kohti nykyisen näköistä flipperiä tuli 1800-luvun lopulla, kun keksijä Montague Redgrave Ohiosta Yhdysvalloista patentoi teräsjouseen perustuvan shooterin vuonna 1871. Sähköfortunat sähköistyvät 1930-luvulla, ja samalla tuli mahdolliseksi automaattien pistelaskusysteemi. Ensimmäinen kaupallisesti menestynyt sähköfortuna, Baffle Ball, kehitettiin Chicagossa vuonna 1931. Chicagosta tuli vuosikymmenten ajaksi flipperiteollisuuden johtava kaupunki. Varsinainen flipperi syntyi vuonna 1947, kun markkinoille tulleeseen peliin Humpty Dumpty oli liitetty mailoja (engl. flippers), joilla kuulaa voi ohjailla pelialustalla. Mailat osoittautuivat erittäin suosituksi ominaisuudeksi ja lähes jokaiselta valmistajalta tuli markkinoille mailallisia malleja. Samalla valmistajat alkoivat käyttää koneesta nimeä flipperi (engl. flipper pinball) korostaakseen, että kyseessä on todellakin uusi, mailallinen kone. Koneen englanninkieliseksi nimeksi palasi myöhemmin alkuperäinen nimi pinball, mutta suomenkielinen nimi flipperi jäi elämään. Mailojen sijaintipaikaksi vakiintui kuitenkin vasta myöhemmin pelin alalaita.
Suomessa flipperien yksinoikeus oli välillä Raha-automaattiyhdistyksellä, mutta laki kumottiin vuonna 1995.
Pelin kulku ja tavoite

Pelin tavoite on pitää pallo pelikentällä mahdollisimman pitkään, keräten samalla pisteitä. Yhdessä erässä on 1970-luvun jälkeen ollut tyypillisesti kolme palloa ja sitä ennen viisi. Pelaaja kasvattaa pallomäärää keräämällä lisäpalloja, joita saa seuraamalla pelin tavoitteita. Moderneissa koneissa hyvät tulokset vaativat usein koneen sääntösetin tuntemusta ja lisäksi niissä on yleensä useita moodeja. Moodit ovat pelitiloja, joissa pelaajan on saavutettava tietyt tavoitteet tietyn ajan kuluessa. Tyypillinen moodi voi olla esimerkiksi saada pallo valojen ilmaisemiin monttuihin kymmenen sekunnin sisällä.
Mailojen lisäksi pelaaja voi vaikuttaa pallon kulkuun tönimällä konetta. Liiallisen tönimisen tai koneen etupään nostamisen estämiseksi koneessa on heilurikytkin, jonka ansiosta kone tilttaa (engl. tilt) liian rajusta käsittelystä. Tiltin seurauksena kone kytkee mailat pois käytöstä ja pelaaja menettää pelissä olevan pallon.
Pelihallit

Suomessa toimii flippereihin erikoistuneita pelihalleja ainakin Helsingissä, Kouvolassa, Kurikassa, Mikkelissä, Orivedellä, Riihimäellä, Lahdessa ja Tampereella. Yksittäisten flippereiden löytämisessä auttaa Flipperit.net-sivuston Flipperitutka.
Kilpailut

Flipperipelaamisessa järjestetään kilpailuja. Suomenmestaruudesta kilpaileminen alkoi uudelleen 20 vuoden tauon jälkeen vuonna 2017.
Euroopan mestaruuskilpailut järjestetään vuosittain, ja vuonna 2018 kisat järjestettiin ensimmäisen kerran Suomessa Tampereen Pakkahuoneella.
Suomessa on arvioitu olevan joitakin satoja flipperiharrastajaa ja satakunta aktiivipelaajaa.
Populaarikulttuurissa

The Whon kappale ”Pinball Wizard” kertoo kuurosokeasta pojasta, joka pelaa flipperiä erittäin taitavasti. Elton John teki kappaleesta oman coverinsa ja esitti pinball wizardia Ken Russellin elokuvassa ”Tommy”. Elokuvassa ”Tilt” taitavaa flipperinpelaajaa esittää Brooke Shields.
Flipperit videopeleissä

Flippereistä on tehty lukemattomia eri versioita videopeleinä kotietokoneille ja pelikonsoleille. Yksi varhaisia esimerkkejä on Pinball. Muita aikoinaan tunnettuja ovat muun muassa Pinball Dreams ja Pinball Fantasies.
Nykyisiä videopelitoteutuksia ovat muun muassa Pinball FX2, Microsoft Pinball Arcade ja Zen Pinball.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flipperit.net Jarkko Kuoppamäki ja Juha Laurila.
APz:n pelisivut Ari Sovijärvi.
Tuukan flipperisivut Tuukka Kalliokoski. Arkistoitu 23.7.2011. Viitattu 20.1.2011.
Liukkonen, Juho: Mihin katosivat flipperit? Yle uutiset 30.4.2013.
Kaisa Juuso

| Kaisa Juuso |
| --- | --- |
 Juuso lokakuussa 2023.
Suomen sosiaali- ja terveysministeri
 Orpon hallitus 20.6.2023–  
Edeltäjä:  Hanna Sarkkinen
Kansanedustaja
 17.4.2019–  
Ryhmä/puolue:  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Lapin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1960 (ikä 64) Alatornio
Asuinpaikka:  Tornio
Tiedot
Puolue:  perussuomalaiset
Koulutus:  filosofian kandidaatti, sairaanhoitaja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kaisa Helena Juuso (s. 23. syyskuuta 1960 Alatornio) on suomalainen perussuomalainen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Lapin vaalipiiristä vuodesta 2019 alkaen ja Orpon hallituksen sosiaali- ja terveysministerinä vuodesta 2023 alkaen.
Tausta

Juuso suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon käyttäytymistieteissä Tukholman yliopistossa 1986 ja  vakuutustutkinnon vuonna 1994. Juuso on työskennellyt myös hoitoalalla. Hän suoritti sairaanhoitajan ammattikorkeakoulututkinnon vuonna 2010.
Juuso on tehnyt suuren osan työurastaan vakuutusalalla. Hän työskenteli vuosina 1989–1997 Eläkevakuutusosakeyhtiö Veritaksen palveluksessa Turussa ja vuosina 1997–2004 Lähivakuutuksen palveluksessa samassa kaupungissa.  Ennen kansanedustajuuttaan hän työskenteli viimeksi kansainvälisen sairaanhoidon erityisasiantuntijana Ruotsissa, Försäkringskassanin kansainvälisessä yksikössä Haaparannalla.
Poliittinen ura

Juuso valittiin kansanedustajaksi ensi kertaa vuoden 2019 eduskuntavaaleissa puolueensa ainoana edustajana Lapista saatuaan 5 767 ääntä, viidenneksi eniten kaikista vaalipiirin ehdokkaista. Vaalikaudella 2019–2023 hän toimi jäsenenä sosiaali- ja terveysvaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa sekä varajäsenenä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa. Juuso valittiin uudelleen kansanedustajaksi vuoden 2023 eduskuntavaaleissa 6 078 äänellä.
Juuso on toiminut Tornion kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013 ja kaupunginhallituksen jäsenenä vuodesta 2017. Hän on toiminut myös Lapin hyvinvointialueen aluevaltuutettuna, mutta erosi tehtävästä tultuaan valituksi sosiaali- ja terveysministeriksi.
Juuso on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa perussuomalaisten Lapin piirisihteerinä vuonna 2015 ja puoluehallituksen jäsenenä vuosina 2018–2019.
Poliittinen ura > Sosiaali- ja terveysministerinä

Juuso nimitettiin sosiaali- ja terveysministeriksi Orpon hallituksen 20. kesäkuuta 2023.
Huhtikuussa 2024 Juuso kertoi Helsingin Sanomien haastattelussa yllättyneensä hallituksen kehysriihessä päättämästä 100 miljoonan euron leikkauksesta sosiaalihuoltoon. Hän myös nosti haastattelussa esille lääketieteelliseen tutkimukseen perustuvien Käypä hoito -suositusten päivittämisen yhtenä keinona rajata erikoissairaanhoidon palveluvalikoimaa. Useat oppositiopuolueiden poliitikot kritisoivat Juusoa haastattelun johdosta siitä, ettei hän heidän mukaansa ollut tehtäviensä tasalla, ja Vasemmistoliitto esitti hänelle epäluottamusta. Hallituspuolueiden edustajat ja Juuso itse tyrmäsivät arvostelun. Luottamusäänestyksessä Juuso sai eduskunnan luottamuksen äänin 85–69.
Aiheesta muualla

Kaisa Juuson kotisivut
Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Kaisa Juuso (ps.)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Hanna Sarkkinen | Suomen sosiaali- ja terveysministeri 2023− | Seuraaja: – |
| n k Orpon hallitus |
| --- | --- |
Orpo
 Adlercreutz  Bergqvist  Essayah  Grahn-Laasonen  Henriksson  Häkkänen  Ikonen  Junnila  Juuso  Meri  Multala  Mykkänen  Purra  Ranne  Rantanen  Rydman  Satonen  Strand  Tavio  Valtonen 
Perussuomalaisten kansanedustajat
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Antikainen  Eerola  Elomaa  Halla-aho (2019–)1  Hakkarainen (2019)2  Huhtasaari (2019)3  Huru (2019–)3  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kankaanniemi (2019–)2  Koponen  Koskela  Kotiaho  Laakso  Lehto  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Mäkynen  Niemi  Niikko  Packalén  Peltokangas  Puisto  Purra  Raatikainen (2019)1  Ranne  Rantanen  Reijonen  Ronkainen  Rydman (2023–)5  Savio  Simula  Slunga-Poutsalo  Tavio  Turtiainen (2019–2020)4  Tynkkynen  Vallin  Vähämäki  Wihonen 
 1 Jussi Halla-aho aloitti kansanedustajana vasta heinäkuussa 2019. Mika Raatikainen toimi hänen varaedustajanaan siihen saakka.  2 Teuvo Hakkarainen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Toimi Kankaanniemi.  3 Laura Huhtasaari siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2019, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Petri Huru.  4 Ano Turtiainen erotettiin ryhmästä kesäkuussa 2020.  5 Wille Rydman erosi kokoomuksesta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään tammikuussa 2023. 
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (46):  Aittakumpu (2024–)3  Antikainen  Bergbom  Eerola  Elomaa  Garedew  Halla-aho  Huhtasaari  Huru  Immonen  Junnila  Juuso  Juvonen  Kangas  Keskisarja  Koponen  Koskela  Laakso  Lehtinen  Lundén  Meri  Mäenpää  Mäkelä  Niemi  Nieminen  Peltokangas  Piisinen  Polvinen  Puisto  Purra  Ranne  Rantanen  Rasinkangas (2024–)2  Reijonen  Rintamäki  Ronkainen  Rostila  Rydman  Savio  Seppänen  Sillanpää  Simula  Strandman  Tavio  Tynkkynen (2023–2024)2  Vigelius  Vornanen (2023–2024)1  Vähämäki 
 1  Timo Vornanen erotettiin ryhmästä toukokuussa 2024.  2  Sebastian Tynkkynen siirtyi Euroopan parlamenttiin heinäkuussa 2024, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Merja Rasinkangas.  3 Pekka Aittakumpu erosi keskustasta ja liittyi perussuomalaisten eduskuntaryhmään lokakuussa 2024. 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Festivali i Këngës

Festivali i Këngës on vuosittain järjestettävä albanialainen laulukilpailu, jonka järjestäjänä toimii Albanian yleisradioyhtiö RTSH. Kilpailu on järjestetty joka vuosi joulukuisin vuodesta 1962. Vuodesta 2003 alkaen kilpailu on toiminut myös Albanian karsintana Eurovision laulukilpailuun. Vuosina 2022–2023  kilpailun voittaja ei automaattisesti edustanut Albaniaa Euroviisuissa, vaan eniten yleisöääniä saanut sai edustuspaikan.
Pryazovan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Zaporižžjan alue, Ukraina
Pinta-ala:  781,2692 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  10.2.2010
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pryazovan kansallispuisto tai Asovan kansallispuisto (ukr. Приазовський національний природний парк, Pryazovskyi natsionalnyi pryrodnyi park) on kansallispuisto Ukrainan Zaporižžjan alueella. Vuonna 2010 perustetun suuren kansallispuiston pinta-ala on 781,2692 neliökilometriä, josta vesialueita on huomattava osa. Kansallispuiston maa-alueet sijaitsevat Asovanmeren rantakaistaleella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pryazovan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Natsionalnyi pryrodnyi park Pryazovskyi (ukrainaksi) (uncg.org.ua)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pryazovskyi National Nature Park
Käännös suomeksi
Tries

Tries-yhtye esiintyy Vesilahdella 1979.
Tries oli vuosien 1977–1980 välillä toiminut tamperelainen rockyhtye, joka soitti heavy rock -tyylistä musiikkia. Yhtye julkaisi kolme singleä ja kaksi albumia.
Triesin Microvox-studiossa 29. marraskuuta 1977 äänitetty debyyttisingle ”Thunderball” oli Poko Rekordsin kolmas single. Se julkaistiin elokuussa 1978.
Diskografia > Albumit

Tries (Kräk!, 1978)
Auringonnousun neitsyt (Tilt Records, 1980)
Diskografia > Singlet

”Thunderball” (Poko Rekords, 1978)
”Nainen kaataa” (Kräk!, 1979)
”Buugi bändi” (Tilt Records, 1980)
Jäsenet > Debyyttisinglellä

Risto Aarnio – laulu
Risto Konttinen – kitara
Eino Tolonen – kitara
Jorma Pelamo – basso
Harri Pelamo – rummut
Jäsenet > Auringonnousun neitsyt -albumilla

Risto Aarnio – laulu
Olli ”Oke” Harala – laulu
Esa Niva – kitara, koskettimet
Eino ”Eiska” Tolonen – kitara, taustalaulu
Pertsa Tolonen – basso, taustalaulu, koskettimet
Arto Rautajoki – rummut, taustalaulu
Tarmo Koivuranta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. huhtikuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Kolari, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
0000–1991: KoVe
1991–1995: Ratanat
1995–1997: KuPS
1998–2000: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2003 | Haka | 27 | (0) |
| 2001 | → Atlantis (laina) | 5 | (0) |
| 2002–2003 | → PS-44 (laina) | 7 | (0) |
| 2004–2006 | TP-47 | 51 | (5) |
| 2007 | AC Oulu | 20 | (1) |
| 2007 | → OLS (laina) | 1 | (0) |
| 2008–2010 | KPV | 61 | (9) |
| 2011–2013 | JIPPO | 59 | (3) |
| 2014 | AC Kajaani | 15 | (0) |
| 2015 | TP-47 | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 250 | (18) |
Maajoukkue
| 1995 | Suomi U16 | 5 | (0) |
| 1998 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 2000–2001 | Suomi U21 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tarmo Koivuranta (s. 3. huhtikuuta 1980 Kolari) on uransa lopettanut suomalanen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Aikaisemmin Kontio-Veljiä, Ratanoita, Kuopion Palloseuraa, Valkeakosken Hakaa, Atlantista, Tornion Palloa, AC Oulua ja KPV:tä edustanut Koivuranta on pelannut Veikkausliigassa 79 ottelua, antanut kymmenen maalisyöttöä ja tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut Ykkösessä yli sata peliä ja tehnyt niissä 17 maalia. Poikien maaotteluita hänellä on tilillään 14 kappaletta ja nuorten maaotteluita 5 kappaletta. Koivuranta on opiskellut pelaamisen ohessa kauppatieteiden maisteriksi Itä-Suomen yliopistossa.
Torniossa pelatessaan kauden 2004 lopulla hän loukkaantui niin, että kausi 2005 meni kuntoutuessa leikkauksesta. Koivuranta tunnetaan taitavana erikoistilanteiden antajana ja vahvana joukkuepelaajana, joka antaa kaikkensa illasta toiseen. AC Oulun kannattajaryhmä Sinitähdet valitsi Koivurannan Veikkausliigakaudella 2007 vuoden taistelijaksi. Hän on voittanut FC Hakan paidassa hopeaa veikkausliigakaudella 2003 ja Pronssia veikkausliigakaudella 2002.Lisäksi palkintokaapista löytyy Suomen cupin voitto vuodelta 2002 FC Hakan riveistä.
Tarmo Koivuranta siirtyi kaudeksi 2011 kotiseudulleen Joensuuhun JIPPOn riveihin, jossa hän teki jatkosopimuksen kausille 2012-2013. Sen jälkeen Koivuranta pelasi Kakkosta AC Kajaanissa kauden 2014 ja TP-47:ssä kauden 2015.
Aktiiviuransa jälkeen Koivuranta siirtyi pelaajauransa jälkeen siviilitöiden ohella valmennustehtäviin Tornion Pallo -47:n junioreihin. Hän on suorittanut UEFA B-valmentajatutkinnon valmennustehtävien hoitamiseksi.
Matti Klinga

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. joulukuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Tukholma, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Reipas
Pelinumero: 15
Junioriseurat
1999: HIFK
2000–2005: PK-35
2006–2011: Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | FC Lahti | 84 | (5) |
| 2015 | HJK | 18 | (1) |
| 2016–2018 | SJK | 74 | (4) |
| 2018 | → SJK Akatemia | 1 | (0) |
| 2019–2023 | FC Lahti | 102 | (3) |
| 2024– | Reipas | 21 | (0) |
Maajoukkue
| 2010 | Suomi U16 | 9 | (2) |
| 2011 | Suomi U17 | 5 | (0) |
| 2011–2012 | Suomi U18 | 18 | (2) |
| 2012 | Suomi U20 | 1 | (0) |
| 2012–2015 | Suomi U21 | 8 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. maaliskuuta 2016 .
Matti Klinga (s. 10. joulukuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Lahden Reipasta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Klinga on Lahden Reippaan kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös HIFK:ssa ja PK-35:ssä. Jälkimmäisessä hänen joukkuetovereihinsa kuuluivat Joel Pohjanpalo ja Youness Rahimi. Klinga teki debyyttinsä miesten tasolla Ykkösen ottelussa FC PoPaa vastaan 30. toukokuuta 2011. Klinga  pelasi FC Lahden paidassa kolme kautta, jonka jälkeen hän siirtyi HJK:n riveihin kaudella 2015. Maaliskuussa 2016 Klinga solmi vuoden sopimuksen SJK:n kanssa.
Klinga on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita.
Kultasiipikotinga

| Kultasiipikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Kultasiipikotingat Tijuca
Laji::  atra
Kaksiosainen nimi
 Tijuca atra  Férussac, 1829 

Katso myös
   Kultasiipikotinga Wikispeciesissä   Kultasiipikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultasiipikotinga (Tijuca atra) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kultasiipikotingaa tavataan Kaakkois-Brasiliassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Johan Fredrik Oskar von Kræmer

| Johan Fredrik Oskar von Kræmer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1829 Hauho, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 10. syyskuuta 1904 (74 vuotta) Ruovesi
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  merivoimien upseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Venäjän keisarikunta
Palvelusvuodet:  1837–1896
Komentajuudet:   Meriväen pääesikunnan päällikkö 1886-1896
Taistelut ja sodat:  Itämainen sota
Sotilasarvo:  amiraali
Johan Fredrik Oskar (Oscar) von Kræmer (ven. О́скар Ка́рлович Кре́мер, Oskar Karlovitš Kremer; 19. toukokuuta 1829 Hauho – 10. syyskuuta 1904 Ruovesi) oli suomalainen sotilas, joka vuonna 1896 ylennettiin Venäjän laivaston amiraaliksi.