stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hämeenlinnan Teatteri
Historia > 1990-luku

Verstas-näyttämö otettiin käyttöön vuonna 1991. Teatteri vietti 90-vuotisjuhlaa vuonna 1993 Marcel Pagnolin näytelmätrilogialla Marius-Fanny-César päänäyttämöllä.
Vuonna 1998 valittiin Suomen teatterihistorian nuorin teatterinjohtaja Riku Suokas. Hän toi Suomeen stand up -komiikan. Club Act One aloitti tällöin toimintansa.
Vuonna 1998 valmistui talkoilla rakennettu Kulttuuritukku, jossa päästiin esittämään suuria tuotantoja.
Historia > 2000-vuosikymmen

Vuonna 2003 vietettiin satavuotisjuhlaa Täällä Pohjantähden alla –musikaalilla.
Käynnistettiin suunnittelu ja lopulta toteutus uudesta Päänäyttämöstä.
Teatteri palasi vielä syksyllä 2009 vanhalle päänäyttämölle Palokunnankadulle uuden päänäyttämön remontin viivästyessä. Teatteri oli hetken aikaa toiminut ainoastaan Kulttuuritukussa sekä muissa ulkopuolisissa tiloissa.
Historia > 2010-luku

Hämeenlinnan Teatteri sai vuonna 2010 uuden päänäyttämön Verkatehtaan alueella sijaitsevasta kulttuuritukusta, jonka monitoimisali saneerattiin akustisesti korkeatasoiseksi, 350-paikkaiseksi teatterisaliksi.
Verkatehtaalla toimiva teatterin pukuvuokraamo siirtyi Hämeenlinnan seudun työvalmennussäätiö Luotsille.
Vuonna 2013 Rauman Kaupunginteatterin johtaja Kirsi-Kaisa Sinisalo valittiin Hämeenlinnan Kaupungin Teatteri Oy:n teatterinjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi.
Hämeenlinnan Teatterissa valmistuu rakennemuutosselvitys keväällä 2019, jonka myötä teatterin toimitusjohtajaksi valitaan Pasi Ruohonen syksyllä 2019.
Historia > 2020-luku

Toimitusjohtajan työpariksi valittiin taiteellinen johtaja Kari-Pekka Toivonen. Toivonen aloitti tehtävässään tammikuussa 2020.
Teatteri luovutti Verstas-näyttämön päävuokralaisuuden Hämeenlinnan Miniteatterille, joka joutui luopumaan omasta studionäyttämöstään, kun Hämeenlinnan kaupunki päätti sijoittaa Lyseon koulun Verkatehtaalle remontoimalla entisen ARX-talon kokonaisuudessaan koulun käyttöön.
Kesäkuussa 2021 Hämeenlinnan kaupunginhallitus päätti teatterin ja Kulttuuri- ja kongressikeskus Verkatehtaan yhdistämisestä. Yhdistymisen muodoksi valittiin tytäryhtiömalli, jolloin Hämeenlinnan Kaupungin Teatteri Oy:n osakekanta siirrettäisiin Verkatehdas Oy:n omaisuudeksi. Näin nämä kaksi kulttuurilaitosta muodostavat oman kulttuurikonsernin kaupunginhallituksen päätöksen mukaisesti 1.1.2022 alkaen.
Tytäryhtiömallista johtuen teatterissa työskennelleiden toimitusjohtajan ja taiteellisen johtajan työsopimuksia ei enää jatkettu, vaan tilalle haettiin uusi teatterinjohtaja keväällä 2022.
Syksyllä 2021 teatterin osakeyhtiön virallinen nimi muutettiin Hämeenlinnan Kaupungin Teatteri Oy:stä muotoon Hämeenlinnan Teatteri Oy.
Näyttämöt

Hämeenlinnan teatteri sai vuonna 2010 uuden päänäyttämön Verkatehtaan alueella sijaitsevasta kulttuuritukusta, jonka monitoimisali saneerattiin akustisesti korkeatasoiseksi, 350-paikkaiseksi teatterisaliksi.
Vuonna 1991 Verkatehtaan entiseen pannuhuoneeseen rakennettiin studioteatteri Verstas. Verstas-näyttämö on studiotyylinen projektikohtaisesti muunteltava teatteritila, jossa on numeroimaton 100 hengen katsomo.
Vuoden 2020 alusta Verstas-näyttämön pääkäyttäjäksi vaihtui Hämeenlinnan Miniteatteri, joten Hämeenlinnan Teatterille jäi täysimääräiseen käyttöön vain päänäyttämö.
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan Teatteri
Lisätietoja Hämeenlinnan teatterin historiasta (Arkistoitu – Internet Archive), Hämewiki.
Kankarinjärvi

| Kankarinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kihniö
Koordinaatit:  62°10′43″N, 23°06′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  Koskelanjoki 
Järvinumero:  35.534.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,6 m 
Rantaviiva:  30,772 km 
Pinta-ala:  7,48457 km² 
Tilavuus:  0,01535331 km³ 
Keskisyvyys:  2,05 m 
Suurin syvyys:  11,5 m 
Valuma-alue:  256 km² 
 fiKankarinjärvi 
Kankarinjärvi  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kankarinjärvi on osa Kankarinjärven aluetta. Kankarinjärvi lukeutuu Nerkoonjärven ja Korhosjärven ohella Kihniön suurimpiin järviin.
Maantietoa

Järvi on 7,0 kilometriä pitkä, 2,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 748 hehtaaria eli 7,5 km². Se sijaitsee 3,5 kilometriä lounaaseen Kihniön kirkolta. Järvellä vaikuttaa olevan pieni valuma-alue ja se onkin vesistöalueensa ainoa järvi. Idästä siihen laskee 250 metriä pitkä Syväjärven laskujoki. Se tuo Kankarijärveen Nerkoonjärven valuma-alueen vedet (valuma-alue 162 km² ). Pohjoisessa Kankarinjärveen laskee 400 metriä pitkä Naarmijärven laskujoki, joka tuo siihen Naarmijärven valuma-alueen vedet (valuma-alue 43 km² ). Pohjoispäähän laskee myös Vääräjoki, jonka valuma-alue on 25 km²  eikä se sisällä muita järviä. Muut laskuojat ovat pienialaisia ja laskevat Kankarinjärveen lähinnä suovettä. Kankarinjärven oma laskujoki on Koskelanjoki, joka laskee 2,7 kilometrin mittaisena Linnanjärveen.
Yhtenäisen järvenselän katkaisee 1,1 kilometriä pitkä Pyhäniemi, joka on harju. Järvessä on seitsemän isompaa saarta, joita ovat Lehtisaari, Aukeasaari, Paarmasaari, Kalliosaari, Kyhäräinen, Iso Liettinen ja Pikku Liettinen. Järvi on melko matala, koska keskisyvyys on kaksi metriä ja syvin kohta on alle 12 metriä. Rannoilla onkin paljon kiviä ja pieniä nimettömiä luotoja. Järven eteläosan pohjassa on keskilinjalla puolenjärven mittainen ja 4–7 metriä syvä alue, mutta se on samalla myös kapea. Lehtisaaren länsipuolella keskellä selkää sijaitsee pienialainen syvänne, josta on mitattu 11,5 metriä vettä.
Rantaviivan pituus on 31 kilometriä. Mitta sisältää myös järven saarien rantaviivaa. Järven länsiranta on lähes katkeamatonta peltomaata, mutta itäranta on peltoa vain puoliksi. Rannoille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja, joita on myös kolmessa saaressa. Myös maatiloja on runsaasti. Pohjoispäässä sijaitsee Naarminkylä, itärannalla Pyhäniemen lomakylä  ja eteläpäässä Koskenkylä. Kankarin Kaluste Oy sijaitsee Vääräjoen äärellä. Naarmikylän kautta kulkee Kuivasjärveltä Kihniöön keskustaan yhdystie 13341 ja valtatie 23 ohittaa järven kaakossa parin kilometriä päästä seuraten läheltä Nerkoonjärven rantoja. Tampere-Seinäjoki-rata ohittaa järven kolmen kilometrin etäisyydeltä.
Luonto > Vedenlaatu

Kankarinjärvi on runsashumuksinen ja sekä kirkas- että ruskeavetinen järvi. Järveen johdetaankin 16 turvetutantoalueen vedet. Levätutkimuksien mukaan järven levien biomassa on 2,98 mg/l (milligrammaa litrassa), mikä tekee järvestä rehevän. Kasviplanktonin yleisimmät levät ovat viherleviä (31% biomassasta), sinileviä (27%), piileviä (13%) ja kultaleviä (12%). Sinilevien osuus viittaa vedenlaadussa tyydyttävään tai hyvään ekologiseen tilaan. Veden happipitoisuus on järven syvänteessä välttävä (kylläisyysaste 51%), mutta esimerkiksi talvella 2011 veden laatu oli hapen vähenemisen takia heikkoa.
Pintaveden kokonaisfosforipitoisuudet ovat olleet lopputalvella noin 20 µg/l (mikrogrammaa litrassa) ja loppukesällä noin 30 µg/l. Fosforin keskipitoisuudet ovat olleet vuosina 1989–2002 hiljalleen laskussa.
Luonto > Järven kunnostus

Järven luusuaan on rakennettu pohjapato, joka nostaa kesällä matalanvedenaikaan vedenpintaa 27 senttimetriä ja keskivedenkorkeutta 10 senttimetriä.
Luonto > Kalastus

Kalastajat ovat saaneet järvestä lähinnä haukea, ahventa, kuhaa, lahnaa ja särkeä. Järveen on istutettu rapuja, jonka kanta on saatu elpymään. Myös lohikaloja ja kuhaa on istutettu, mutta vain kuha näyttää menestyvän.
Historiaa

Pyhäniemen alueella ja Aittalammen ympäristössä on tutkittu neljää kivikautista asuinpaikkaa, jossa on asuttu ainakin myöhaisellä kivikaudella. Järven vanha nimitys on ollut myös Kangarjärvi.
Vuonna 1859 talollinen Michel Asumaniemi jätti kumppaniensa puolesta anomuksen saada laskea järven vedenpintaa. Päätös annettiin vuonna 1862. Toinen samansisältöisen hakemuksen jätti talollinen J. Luomalahti vuonna 1893 ja siihen tuli päätös samana vuonna. Hakemus sisälsi kaksi karttaa ja kolme piirrosta.
Vanhassa vuoden 1800-luvun pitäjänkartassa järven rantaviiva ei ole aivan nykyisenlainen. Pitkä Pyhäniemi on vanhassa kartassa lyhyt ja sen päässä on saari. Niemen nimi oli "Majaniemi" ja saaren nimi "Pyhäniemi" (?). Niemen pohjoispuolella oli pieni luot nimeltään "Paarma" ja sen pohjoispuolella "Talassaari", joka on pienempi kuin nykyinen Aukeasaari. Näiden saarien ypärillä olevia luotoja ei vanhassa kartassa ole piirretty. Pohjoisempana piirretty "Mäntysaari" on nykyään isompi Lehtisaari. Etelässä ollut "Wähä Liettinen" on nykyään suurempi. Näiden erojen perusteella on järvessä hakemuksissa anottu järvenlasku toteutettiin.
Aiheesta muualla

Kihniön kunta: Uimavedet (Arkistoitu – Internet Archive)
(35.5)
Kauppakeskus Komppi

| Kauppakeskus Komppi |
| --- | --- |

 Kauppakeskus maaliskuussa 2014
Sijainti:  Läykkälänlahti, Ikaalinen
Avattu:  20. maaliskuuta 2014
Omistaja:  Cibus Nordic Real Estate
Liikkeiden määrä:  11
Päävuokralaisia:  K-Supermarket, Tokmanni, Nanso Outlet, Reima Outlet
Kerrospinta-ala:  9 000 m²
Kerrosten määrä:  1
Kävijämäärä:  620 000
Vuosimyynti:  14,1 milj. euroa
Pysäköintipaikkoja:  680
Kotisivu
Kauppakeskus Komppi on Ikaalisten Läykkälänlahden kaupunginosassa Nummenrinteen alueella, Valtatien 3 välittömässä läheisyydessä sijaitseva kauppakeskus, joka avattiin 20. maaliskuuta 2014. Liikekeskuksen pinta-ala on 9 000 m², josta liikkeiden pinta-alaa on noin 8 000 m². Keskuksen 12 liikkeestä niin kutsutut ankkuriliikkeet ovat K-Supermarket ja Tokmanni. Sen sijoittajina olivat muun muassa CastorCon Finland Oy, joka rakensi keskuksen, sekä Veikko Laine Oy. Keskus työllistää yli 100 henkilöä.
Liikkeet

Hesburger
K-Supermarket
Reima Outlet
Tokmanni
Kylpyläkaupunki Oy / Mökkiavain
Nanso Shop
Parturiliike Rauskitar
Subway
Kahvila-ravintola Tähkä
LähiTapiola Länsi-Suomi
Ilmainen lasten leikkipaikka Komppis
Lähde:
Kake 40 v.

| Kake 40 v>  |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Anssi Mänttäri
Käsikirjoittaja:  Anssi Mänttäri
Pääosat:   Juhani Laitala  Ilkka Merivaara  Tarja Omenainen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  11. huhtikuuta 1994 (Yle TV1)
Kesto:  54 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kake 40 v. on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen televisioelokuva, joka ensiesitettiin 11. huhtikuuta 1994 Yle TV1:n Kotikatsomo-ohjelmapaikalla.
Elokuvassa esimiehenä toimiva Kake viettää 40-vuotisjuhliaan ravintolassa, jonne saapuvat vain ne, joiden on pakko.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juhani Laitala  | … |  Kake   |
|  Ilkka Merivaara  | … |  Pena   |
|  Tarja Omenainen  | … |  Jonna   |
|  Pertti Sveholm  | … |     |
|  Tiina Harpf  | … |     |
|  Heikki Peltonen  | … |     |
|  Seppo Sädevuo  | … |     |
|  Jens Walentinsson  | … |     |
Kavinsky

| Kavinsky |
| --- | --- |
 Kavinsky Montrealissa elokuussa 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vincent Pierre Claude Belorgey
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Seine-Saint-Denis, Ranska
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kavinsky
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  French house, synthpop, synthwave, electroclash
Levy-yhtiöt:  Record Makers, Fool’s Gold
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kavinsky (joskus tyyliteltynä KΔVINϟKY (oikealta nimeltään Vincent Pierre Claude Belorgey, s. 31. heinäkuuta 1975 Seine-Saint-Denis, Ranska) on ranskalainen elektronista musiikkia tekevä artisti. Hän on myös esiintynyt useissa elokuvissa, kuten Steakissa, jonka on ohjannut hänen pitkäaikainen ystävänsä Mr. Oizo. Kavinskyn musikaalista tyyliä on verrattu muun muassa Daft Punkiin ja Dangeriin. Kavinsky on esiintynyt Suomessa kahdesti: vuonna 2009 Basso-festivaalilla ja vuonna 2014 Flow-festivaalilla.
Diskografia > Studioalbumit

OutRun (2013,  Record Makers)
Diskografia > EP-levyt

Teddy Boy (2006,  Record Makers)
1986 (2007,  Record Makers)
Blazer (2008,  Fool’s Gold Records)
Nightcall (2010,  Record Makers)
Nightcall (Anniversary Edition) (2011,  Record Makers)
ProtoVision (2013,  Record Makers)
Odd Look (2013,  Record Makers)
Diskografia > Singlet

”Nightcall” (featuring Lovefoxxx) (2010)
”Roadgame” (2012)
”ProtoVision” (2012)
”Odd Look” (featuring SebastiAn) (2013)
”Blizzard” (2013)
”Odd Look” (featuring The Weeknd) (2013)
Diskografia > Remixit

Klaxons – ”Gravity’s Rainbow” (2007)
M.I.A. – ”Roder” (A-Trak Re-work) (2007)
Sébastien Tellier – ”Roche” (2008)
SebastiAn – ”Embody” (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kavinsky Wikimedia Commonsissa
Kapteeni Bumerangi

| Kapteeni Bumerangi |
| --- | --- |
Luoja(t):  John Broome Carmine Infantino
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Flash nro 177 (joulukuu 1960)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  George Harkness
Status:  aktiivinen
Pituus:  175 cm
Paino:  76 kg
Ryhmäsidokset:  Peilien Mestari Superrikollisten Salainen Yhteisö Suicide Squad
Henkilöllisyydet:  Digger Harkness
Voimat:  Ei yli-inhimillisiä kykyjä
Suhteet
Sukulaiset:  Owen Mercer (poika)
Kapteeni Bumerangi (oikealta nimeltään George "Digger" Harkness) on kuvitteellinen superroisto joka esiintyy DC Comicsin luomissa sarjakuvissa. Kapteeni Bumerangi esiintyy yleensä supersankari Salaman vastustajana, joka käyttää aseinaan veitsenteräviä bumerangeja. Hahmon loivat John Broome ja Carmine Infantino.
Taustaa

George Harkness oli amerikkalaisen sotilaan ja australialaisen naisen avioton poika, joka varttui köyhyydessä australialaisessa kaupungissa nimeltä Korumburra, ja sinä aikana hän kehittyi erinomaisesti bumerangien valmistamiseen ja niiden käyttämiseen aseina. Nuorena aikuisena hänet palkattiin esiintyjäksi ja bumerangipromoottoriksi leluyhtiöön, joka oli hänen tietämättään hänen biologisen isänsä omistuksessa. Juuri tähän aikaan hän kehitti Kapteeni Bumerangi -persoonan, jota hän jatkoi myöhemmällä rikollisella urallaan. Yleisö pilkkasi häntä, ja katkera Harkness kääntyi käyttämään bumerangejaan rikoksiin.
Kun hän aloitti rikosten tekemisen, hän heitti epäilyksen pois itsestään teeskentelemällä lyhyesti toisen miehen esiintyvän hänenä ja näyttäen hänen "vanhempansa" (todella muita roistoja) Salamalle sen jälkeen, kun Salama sai hänet kiinni rikospaikalta. Hän melkein onnistui tappamaan Salaman, kun hän tyrmäsi hänet bumerangilla ja sitten sitoi hänet ampumaansa jättiläisbumerangiin, joka sitten lähetettiin avaruuteen ja putosi sitten mereen. Salama kuitenkin pääsi kitkankestävistä sidoksistaan ​​värähtelemällä molekyylejä nopeasti. Hän myös lisäsi bumerangin nopeutta niin paljon, että pystyi käyttämään sitä voittamaan ja vangitsemaan Harknessin ja kaksi roistoa.
Hänestä tuli Salaman toistuva vihollinen, tyypillisesti suunnittelemalla muunneltuja bumerangeja, jotka saattoivat tuottaa hämmästyttäviä vaikutuksia (jotkut räjähtäisivät, toisilla oli veitsenterävät reunat jne.) ja käyttämällä niitä säälimättömästi. Hänestä tuli pääjäsen Rogues-joukkoon, joka on Salaman vastustamiseen omistautunut roistoryhmä, joka järjestettiin ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun Gorilla Grodd murtautui vankilasta. Vaikka heidät vangittiin, kun Salama sai heidän aseensa osumaan toisiinsa, he jatkoivat toimintaansa.
Myöhemmin Harknessista tuli vähemmän kuin tehokas Suicide Squadin jäsen vastineeksi armahduksesta rikoksistaan. Kapteeni Bumerangin räikeä persoonallisuus ja räikeä rasismi (muun muassa hän viittasi mustaan ​​joukkueen jäseneen Pronssitiikeriin jatkuvasti nimellä "Abo") aiheuttivat kuitenkin huomattavaa kitkaa hänen joukkuetoveriensa keskuudessa, ja häntä pidettiin vaarallisena, julma, pelkurimainen ja epäluotettava. joukkueen jäsen – toimimaton jopa joukkueen standardien mukaan ja vastaa luokan pelleä.
Myöhemmin Harknessin kuoleman jälkeen hänen pojastaan Owen Mercerista tuli hänen seuraajansa uutena Kapteeni Bumerangina.
Muissa medioissa > Animaatiot > Batman – pelottomat

Kapteeni Bumerangilla oli erittäin pieni rooli animaatiosarjassa Batman – pelottomat, jossa hän yritti päästä eroon Salamasta kiinnittämällä sankarin jättiläismäiseen bumerangiin. Batman ehti kuitenkin pelastaa Salaman, ja he kukistivat yhdessä Kapteeni Bumerangin. Häntä ääninäytteli sarjassa John DiMaggio.
Muissa medioissa > Animaatiot > Justice League Unlimited

Kapteeni Bumerangi esiintyi animaatiosarjassa Justice League Unlimited, jossa häntä ääninäytteli Donal Gibson.
Muissa medioissa > Televisiossa > Arrow

Televisiosarjassa Arrow Kapteeni Bumerangia esitti Nick E. Tarabay.
Muissa medioissa > Televisiossa > The Flash

Televisiosarjassa The Flash Owen Mercerin versiota Kapteeni Bumerangista esitti Richard Harmon.
Muissa medioissa > Elokuvat > Suicide Squad

Elokuvassa Suicide Squad Kapteeni Bumerangia esittää Jai Courtney. Courtney esittää Kapteeni Bumerangia myös elokuvan jatko-osassa The Suicide Squad: Suicide Mission.
Muissa medioissa > Videopelit

Kapteeni Bumerangi esiintyy vuonna 2010 DC Universe Online -pelissä, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Kapteeni Bumerangi on pelattava hahmo pelissä Lego Batman 2 DC Super Heroes.
Kerameikós

| Kerameikós Κεραμεικός |
| --- | --- |
 Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Agía Triáda) ja antiikin Kerameikoksen arkeologisia kaivauksia.
 Kaupungin kartta, jossa Kerameikós korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  3.
Koordinaatit:  37°58′42″N, 23°43′05″E
Lähialueet:  Psyrí, Thiseío
Kerameikós (kreik. Κεραμεικός; myös Keramikós) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan Agoran alueen luoteispuolella ja kuuluu kaupungin 3. suuralueeseen.
Kerameikós on kaupunginosana peräisin jo antiikin ajalta. Se on perinyt nimensä Kerameikoksen (myös Kerameis) kaupunginosasta ja demoksesta, ja käsittää sen alueen sekä ympäröivää kaupunkia. Alueen nimi tulee muinaiskreikan sanasta keramos (κέραμος, ”valusavi”). Samasta kreikan sanasta johtuu sana keramiikka. Kaupunginosassa asuikin alun perin runsaasti savenvalajia. Antiikin Kerameikos tunnetaan ennen kaikkea hautausmaastaan ja hienoista hautamuistomerkeistään.
Kerameikoksen tärkein nähtävyys on antiikin Kerameikoksen arkeologinen alue sekä sen yhteydessä toimiva Kerameikoksen arkeologinen museo. Merkittävin kirkko on Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Agía Triáda) arkeologisen alueen laidalla. Kerameikóksessa sijaitsevat myös muun muassa Ateenan pääsynagoga Beth Shalomin synagoga sekä Islamilaisen taiteen museo. Kerameikóksen metroasema sijaitsee kaupunginosan länsipuolella sijaitsevassa Gkázin kaupunginosassa.
Kerameikóksen kaakkoispuolella sijaitsee Thiseíon kaupunginosa, koillispuolella Psyrí.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kerameikós Wikimedia Commonsissa
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Kasari (radiokanava)

| Kasari |
| --- | --- |
 ”Suomen paras kasarihittikanava!”
Perustettu:  1. tammikuuta 2020
Kuuluvuus: valtakunnallinen
Helsinki: 90,0 MHz
Hyvinkää: 89,4 MHz
Hämeenlinna: 95,2 MHz
Iisalmi: 102,5 MHz
Joensuu: 98,7 MHz
Jyväskylä: 107,8 MHz
Kuopio: 92,0 MHz
Lahti: 103,8 MHz
Lappeenranta: 97,4 MHz
Loimaa: 91,8 MHz
Mikkeli: 95,0 MHz
Oulu: 101,0 MHz
Pori: 101,0 MHz
Rovaniemi: 104,5 MHz
Salo: 88,2 MHz
Savonlinna: 93,6 MHz
Seinäjoki: 101,8 MHz
Turku: 89,0 MHz
Uusikaupunki: 88,5 MHz
Vaasa: 91,2 MHz
Ylöjärvi: 94,1 MHz
Ohjelmat ja juontajat
Kasarin Aamu: Salsa Sinisalo (ma–pe klo 6–10)
Kasarin Päivä ja Musiikkimaraton: Jani Jääskeläinen (ma-pe klo 10-13)
Kasarin Iltapäivä: Minna Ottavainen (ma–pe klo 13–17)
Mediatiedot
Omistaja:  Bauer Media Oy
radioplay.fi/kasari/
Kasari on Bauer Media Oy:n omistama suomalainen 1980-luvun musiikkia soittava kaupallinen radiokanava, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2020.
K. C. Jones

| K>  C. Jones |
| --- | --- |
 Jones kauden 1964–1965 aikoihin.
Henkilötiedot
Koko nimi:  K. C. Jones
Syntynyt: 25. toukokuuta 1932 Taylor, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 25. joulukuuta 2020 (88 vuotta) Connecticut, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
NBA-varaus:  13. varaus 1956 (Boston Celtics)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1952–1956:  San Franciscon yliopisto
Seurajoukkueet
1958–1967:  Boston Celtics
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 |  |  |
K. C. Jones (25. toukokuuta 1932 Taylor, Texas – 25. joulukuuta 2020 Connecticut) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Jones on yksi harvoista koripalloilijoista, jotka ovat voittaneet niin NCAA:n yliopistomestaruuden, NBA-mestaruuden kuin olympiakullankin. Hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1989.
Ura

Jones pelasi ennen ammattilaisuraansa San Franciscon yliopiston joukkueessa, joka voitti NCAA-koripallon I-divisioonan mestaruuden vuosina 1955 ja 1956; jälkimmäisenä vuonna Jones pelasi tosin vain runkosarjassa. Lisäksi hän kuului Melbournessa 1956 olympiakultaa voittaneeseen Yhdysvaltain maajoukkueeseen.
Jones varattiin NBA:han vuonna 1956, mutta peliuran etenemiseen toi pienen viivästyksen asepalvelu. Lopulta hän kuitenkin oli Boston Celticsin vakituisena pelaajana aina vuoteen 1967 ja voitti kahdeksan NBA-mestaruutta vuosina 1959–1966. Useampaan mestaruuteen on yltänyt vain kaksi pelaajaa, molemmat samasta Celticsin ryhmästä. Celtics on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa, numeron 25.
Jones toimi sittemmin useiden seurojen päävalmentajana – myös Boston Celticsin (1983–1988). Hän valmensi Celticsin NBA:n mestariksi kausina 1983–1984 ja 1985–1986. Hän oli voittamassa mestaruutta myös apuvalmentajana, kerran Celticsissä ja kerran Los Angeles Lakersissä. Hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1989.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta K. C. Jones Wikimedia Commonsissa
K. C. Jones Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1956
3 Cain |
4 Hougland |
5 Jones |
6 Russell |
7 Walsh |
8 Evans |
9 Haldorson |
10 Tomsic |
11 Boushka |
12 Ford |
13 Jeangerard |
14 Darling |
Valmentaja Tucker
Kieferngartenin metroasema

| Kieferngarten |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  KG
Metrolinjat:  U6
Paikkakunta:  München
Avattu:  19. lokakuuta 1971
Rakenne
Tyyppi:  pinta-asema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Kieferngarten on U6-linjan metroasema Münchenin metrossa. Se oli metron ensimmäisen vaiheen pääteasema, ja avattiin 19. lokakuuta 1971.