stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Walter Rauschenbusch
Henkilöhistoria

Rauschenbusch syntyi Rochesterissa luterilaisuuteen kääntyneeseen saksalaiseen baptistiperheeseen. Rauschenbusch opiskeli ensin Saksassa ja myöhemmin Yhydsvalloissa. Vuonna 1885 hänestä tuli saksalaisen Second Baptist Church of New Yorkin pastori. Nuori pietistinen kohtasi Hell's Kitchenin alueella paljon sosiaalisia ongelmia. Tästä sai alkunsa sosiaalisen evankeliumin muotoutuminen ja hän uskoi sosiaalisen työn olevan myös Kristuksen työtä.
Sosiaalinen evankeliumi

Rauschenbusch pyrki yhdistämään evankelisen intohimon sosiaaliseen tietoisuuteen. Rauschenbusch omaksui kriittisen lähestymistavan Raamattuun ja samaistui liberaaleihin teologeihin, kuten Albrecht Ritschliin ja Adolf Harnackiin. Rauschenbusch kokosi näkemyksensä uskonnosta ja tieteestä, vanhurskaudesta ja sosiaalisesta työstä, kristinuskosta ja kulttuurista Jumalan valtakunta-käsitteen alle. Rauschen busch oli optimisti. Hän ei uskonut, että yhteiskunta voisi tulla täydelliseksi, mutta näki ihmiskunnan edistyvän kohti valtakuntaa. Rauschenbusch hyväksyi sosialismin pitäen sosialistien vastauksia käytännöllisimpinä aikansa kysymyksiin.
Rauschenbusch työskenteli uuden ajattelun sovellutuksien parissa yhdessä muiden nuorten baptistipappien kanssa, jotka tunnettiin Brotherhood of the Kingdomina. Vuonna 1897 hän aloitti luennoimisen Rochesterin teologisessa seminaarissa sosiaalisista teemoista. Christianity and the Social Crisis (1907) toi hänen ajattelulleen suuremman yleisön. Viimeisen kymmenen vuoden aikana Rauschenbusch kirjoitti lisää ja kävi jatkuvaa vuoropuhelua.
Yhteiskunnallinen vaikutus

Rauschenbuschilla ja muilla sosiaalisen evankeliumin papeilla oli merkittävä vaikutus vuonna 1901 perustetussa Yhdysvaltain sosialistipuolueessa. Raushcenbusch ei tosin liittynyt puolueen jäseneksi.
Tehdas (täsmennyssivu)

Tehdas voi tarkoittaa seuraavia asioita:
tehdas, tuotantolaitos, jossa valmistetaan koneellisesti tuotteita
Tehdas, suomalainen televisiosarja
Tehdas (engl. Clocking Off), brittiläinen televisiosarja
Tehdas, Hyvinkään kaupunginosa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tehdas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vestmanna

| Vestmanna |
| --- | --- |
 Vestmannan sijainti
Valtio:  Färsaaret
Saari:  Streymoy
Kunta:  Vestmannan kunta
 
 Vestmanna.fo 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veneretki Streymoyn luoteisrannikon kallioille.
Vestmanna (tanskaksi: Vestmannahavn) on pieni kaupunki Färsaarilla Luoteis-Streymoyssa Vestmannan kunnassa. Vestmanna on kunnan päätaajama ja ainoa taajama. Vuonna 2015 Vestmannan asukasluku oli 1 208.
Nimi Vestmanna tarkoittaa, että ensimmäiset asukkaat olivat peräisin lännestä, mikä tarkoittaa Irlannista tulleita kelttejä.
Maantiede ja liikenne

Vestmanna on Streymoyn länsiosassa, ja siellä on satama, jota pidetään Färsaarten parhaana luonnonsatamana. Ennen tunnelin rakentamista poikkesi Vágariin menevä autolautta siellä vuosikymmeniä.
Joulukuusta 2002 on Vágartunneli yhdistänyt Streymoyn ja Vágarin, jossa on lentokenttä. Lauttayhteys lakkautettiin tunnelin rakentamisen jälkeen.
Väkiluvun kehitys

| Vestmanna |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1985 | 1985 |    | 1 304 | 1 304 |
| 1990 | 1990 |    | 1 247 | 1 247 |
| 1995 | 1995 |    | 1 143 | 1 143 |
| 2000 | 2000 |    | 1 143 | 1 143 |
| 2005 | 2005 |    | 1 250 | 1 250 |
| 2010 | 2010 |    | 1 211 | 1 211 |
| 2015 | 2015 |    | 1 208 | 1 208 |
Elinkeinohistoria

Vestmanna sai taloudellista merkitystä vuonna 1839, kun Kuninkaallinen monopolikauppa avasi siellä sivuliikkeen, jonka oli tarkoitus palvella Streymoyta ja Vágarvia. Tavarat kuljetettiin sieltä edelleen vuoren yli soutuveneellä ja jalan.
Vuonna 1897 rakennettiin venetelakka, ja ensisijaisesti se kunnosti kalastusveneitä, joita siihen aikaan ostettiin Isosta-Britanniasta. Nykyisin telakka kuuluu pääkaupunki Tórshavniin. Vestmannassa on vesivoimala, joka on Färsaarten ensimmäisiä. Se saa veden vesialtaista, joihin kerätään sadevesi. Kunnallinen sähkövoimala SEV rakensi vuonna 1950 Färsaarten suurimman vesivoimalan, ja vuonna 1986 tuli 80 prosenttia Färsaarten vesivoimasta siitä. Nykyisin alueella on kolme vesivoimalaa.
Matkailu

Pohjoisen lintukalliot ovat hyvin suosittu matkailukohde, jossa käyvät sekä lintumatkailijat että ulkomaiset turistit. Vestmannasta tehdään veneretkiä Streymoyn koillisrannikon valtaville kallioille. Paras aika käydä vuorilla on kesä-heinäkuu, jolloin Färsaarilla on miljoonittain merilintuja. Kauniiden vuorten lisäksi pitkin rannikkoa on myös luontaisia luolia. Niihin voi käydä tutustumassa sään salliessa, jos oppaita on käytettävissä.
Vestmannalla on suurempiakin haasteita, kuten vuoren yli kulkeva vaellusreitti. Reitti on melko vaativa, ja retkelle on valmistauduttava ennen lähtöä huolellisesti.
Kuvia Vestmannabjørginista ja Vestmannasta

Veneretki Vestmannabjørginiin (Vestmannan kallioille).
Vestmannabjørgini (Vestmannan kalliot).
Vestmannan länsipuolella oleva kallio.
Vestmannan viikinkimuseo.
Fjarðastevna Cup 2012 Vestmannassa (kappróður)
VÍF on Vestmannan urheiluseura, joka pelaa käsipalloa.
Aiheesta muualla

Vestmannan kunta (fääriksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vestmanna Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Vestmanna
Käännös suomeksi
Tacnan alue

Alue Perun kartalla
Tacnan alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee Titicacan ylängöllä maan eteläkärjessä, Tyynen valtameren rannalla.
Alueen pääkaupunki on Tacna. Sen pinta-ala on 16 076 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 288 781.
Aiheesta muualla

PeruInfo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Tamworth (Staffordshire)

| Tamworth Tamworth |
| --- | --- |
 Pyhän Edithan kirkon torni kohoaa Tamworthin kattojen ylle.
 fiTamworth 
 52°37′59″N, 1°41′42″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Kreivikunta:  Staffordshire
Hallintopiiri:  Tamworth
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  17,9 km²
Metropolialue:  30,8 km²
Väestö
Väkiluku (2011):  73 924
Väestötiheys:  4 130 as./km²
Metropolialue:  76 813
Metropolialueen väestötiheys:  2 494 as./km²
 www.tamworth.gov.uk 
Tamworth on noin 74 000 asukkaan kaupunki ja 77 000 asukkaan kaupunkipiiri Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, lähellä Länsi-Midlandsin metropolikreivikunnan rajaa. Se sijaitsee keskellä maaseutua ja entistä hiilikaivosaluetta, Tame- ja Ankerjokien yhtymäkohdassa. Kaupungissa on maatalousteknologian tuotantoa sekä tekstiili- ja alumiiniteollisuutta.
Tamworthin historiallinen keskus ja Ankerjoen pohjoispuolelle ja Tamejoen länsipuolelle jäävä osa kaupunkipiiristä sijaitsevat Staffordshiren historiallisessa krevikunnassa. Muu osa kaupunkipiiristä sijaitsee puolestaan Warwickshiren historiallisessa maakunnassa.
Anglosaksien Merciaa 700-luvulla hallinnut Offa rakensi Tamworthin paikalle linnan, jonka ympärille syntyi asutusta. Keskiajalla Tamworth kasvoi torinsa ansiosta ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1560. Nykyisen linnan rakensivat normannit, ja se korjattiin perusteellisesti Jaakon aikakaudella (1603–1625).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tamworth (Staffordshire) Wikimedia Commonsissa
Tehdasseurakunta

Tehdasseurakunta oli entisajan Suomessa tehtaan yhteyteen perustettu seurakunta. Sen perusti tehtaan omistaja ja hänellä oli oikeus kutsua sinne saarnaaja. Valtakirjan (lakikielessä virkavahvistuskirjan) saarnaajalle antoi tuomiokapituli, jos saarnaaja oli virkaan kelpaava. Avoimeksi jääneeseen virkaan omistajan ei ollut pakko ottaa uutta saarnaajaa (1869 voimaan tulleen kirkkolain, 30/1869, 248 pykälä). Tehdasseurakunnan suhde emäseurakuntaan oli samankaltainen kuin kappeliseurakunnan (kirkkolain 151 pykälä). Silloinen kirkkolaki nimitti tehdasseurakuntaa pruukiseurakunnaksi (151 §). Suomen viimeinen tehdasseurakunta toimi Karjaan Mustiossa vuoteen 1929 asti.
Tehdastila

Tehdastila oli entisajan Suomessa kruununtila, jonka metsät ja maakirjaverot oli varattu teollisuuslaitoksen ylläpitoon. Teollisuudenharjoittaja saattoi ostaa tehdastilan perimysmaakseen. Tilan asukas sai kuitenkin pitää sitä hallinnassaan sukupolvesta toiseen kunhan suoritti veronsa tehtaalle. Tilan asukas ei saanut käyttää tilan metsää muuhun kuin kotitarvepuun ottoon eikä raivata metsään uutta peltoa ilman tehtaanomistajan lupaa, paitsi maaherran suostumuksella. Tilan metsiä käytettiin tehtaan tarpeisiin ja asukkaan suostumuksella tilan maakirjaverot tuli suorittaa puuhiilinä ja hevosajoina.
Edellä on kuvattu tehdastilaa sanan ahtaammassa merkityksessä. Laveammin ymmärrettynä tehdastila tarkoitti maakirjaan tai maarekisteriin merkittyä tilaa, jota käytettiin tehdasliikkeen harjoittamiseen. Tällaisen tilan koko saattoi vaihdella pienestä palstasta kokonaiseen maatilaan. Ahtaammin ymmärretty tehdastila muodostettiin tehdastilaksi lain määräysten mukaan tai luovutettiin tehtaan käyttöön erikoissäännöksiin perustuen. Vielä 1800-luvun puolivälissä oli useita tehdastilalajeja. Tehdastiloja olivat saaneet erityisellä katselmuksella kaivokset, sulatot, kankirautalaitokset ja muut vasaristot, rautateostehtaat, sahat, tullijauhomyllyt, survin- ja vanutuslaitokset sekä vesivoimalat. Lisäksi valtionmetsistä luovutettiin laitoksille rekognitiometsiä.
Vine (albumi)

| Vine The Man-Eating Tree |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 50.18
 Levy-yhtiö: Cobra Records
The Man-Eating Treen muut julkaisut
|   | Vine 2010 | Harvest 2011 |
Vine on suomalaisen metalliyhtye The Man-Eating Treen ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2010.
Kappaleet

Lathing a New Man – 5.21
The White Plateau – 4.27
This Longitude of Sleep – 5.23
King of July – 3.48
Of Birth for Passing – 6.28
Out of the Wind – 3.51
Nights in White Satin – 4.23
Tide Shift – 5.37
Instead of Sand and Stone – 4.23
Amended – 6.37
Kokoonpano

Tuomas Tuominen – laulu
Janne Markus – kitara
Mikko Uusimaa – basso
Vesa Ranta – rummut
Heidi Määttä – koskettimet
Hiili Hiilesmaa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Immu Ilmarinen – äänittäjä
Akin Dicle – valokuvat
Vesa Ranta – valokuvat, grafiikka
Kimmo Määttä – valokuvat
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 7–
Lammaszine:
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Vine (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vine (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tehtävä Suomessa, James Bond

| Tehtävä Suomessa, James Bond> Icebreaker.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  John Gardner
Kieli:  englanti
Genre:  jännitys
Julkaistu:  7. kesäkuuta 1983
Suomennos
Kustantaja:  BB kirjat
Sivumäärä:  287
Sarja: James Bond
Edeltävä:  Koston hetki, James Bond
Seuraava:  James Bond ja salainen koodi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tehtävä Suomessa, James Bond (Icebreaker) on John Gardnerin kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1983. Saadakseen kirjansa mahdollisimman aidoksi Gardner vieraili Suomessa.
Taavi Kilpi

Taavi Kilpi (1917–2008) oli suomalainen Kustavissa Koilan kylässä Isokartanon tilalla asunut maanviljelijä ja Kustavin merenkulkuperinteen tuntija joka julkaisi aiheesta useita artikkeleita Uudenkaupungin Sanomissa. Hän oli kirjailija Volter Kilven veljenpoika.
Julkaisuja

Kustavin kaukomerenkulun kehitysvaiheet. Uusikaupunki 1967
Kustavin talonpoikaisretarien reiteillä : 1. Kustavin kaukomerenkulun kehitysvaiheet ; 2. Kuunariparkki Saaren purjehdukset. Uusikaupunki 1968
Matin kapteenin perhepiiri : elämää vuosisadan vaihteessa. Uusikaupunki 1969
Parkki Kaitaisen rakennusvaiheita : Vanhojen tilikirjojen kertomaa. Uusikaupunki 1969
Parrupurjehtijasta parkinpatruunaksi : Piirteitä laivuri J. S. Janssonista. Uusikaupunki 1971
Kylä väylän varrella. Tekijä, Lypyrtti 1973
Kustavin kunnan 100-vuotiset vaiheet : esitetty Kustavin kunnan 100-vuotisjuhlassa 1.11.1974. Kustavin kunta, Uusikaupunki 1975
Pirtusaarron särkijät. Uusikaupunki 1976, uusi painos Areopagus, Turku 2010
Historian kuteita : eteläisen Vakka-Suomen talonpoikaispurjehduksen vaiheita ; Uudenkaupungin Sanomissa v. 1986-87 julkaistuja kirjoituksia. Uudenkaupungin kirjapaino, Uusikaupunki 1987
Kustavin maamiesseuran 100-vuotisjulkaisu : 1987. Kustavin maamiesseura, Kustavi 1987
Volter Kilpi ja vanha Kustavi.  Volter Kilven seura, Uusikaupunki 1989, 2. painos 1999
Aiheesta muualla

Taavi Kilpi : Kustavin kaukomerenkulun kehitysvaiheet, artikkeli vuodelta 1997 (Arkistoitu – Internet Archive)
Taco

Taco [tako] on perinteinen meksikolainen ruoka, jossa maissista tai vehnästä tehty ohut leipä, tortilla, täytetään esimerkiksi lihalla, vihanneksilla ja kastikkeilla. Tacoa syödään käsin.
Meksikolaisen keittiön tacossa käytetään yleensä valkoisista maissijauhoista tehtyä tortillaa, jota tarjoillaan lämpimänä ja pehmeänä. Myös keltaisia, sinisiä tai punaisia jauhoja käytetään. Texmexkeittiön suosittu taco on tehty maissikuoresta eli keltaisista maissijauhoista tehdystä, kovaksi kuivatusta tortillasta. Meksikon pohjoisissa osissa tortilla on yleensä tehty vehnästä.
Tuoreesta tortillasta tehtyjä tacoja.
Texmextyylinen kovasta kuoresta tehty taco.
Uppopaistetusta leivästä valmistettu taco.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taco Wikimedia Commonsissa
Ohutleivät ja niihin liittyvät ruokalajit
Erityyppiset ohutleivät

Arepa
– Chapati
– Injera
– Kistibi
– Lavash
– Naan-leipä
– Näkkileipä
– Pita
– Rieska
– Roti
– Tortilla
Täytettyjä ja kuorrutettuja ohutleipiä

Focaccia
– Pannukakku
– Pizza
Ohutleipiä käyttäviä ruokalajeja

Burrito
– Enchilada
– Fajita
– Nacho
– Taco
– Quesadilla
– Wrap
Virta-alli

| Virta-alli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Histrionicus
Laji::  histrionicus
Kaksiosainen nimi
 Histrionicus histrionicus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Virta-alli Wikispeciesissä   Virta-alli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Virta-allin munia.
Virta-alli (Histrionicus histrionicus) on sorsien heimoon kuuluva lintu.
Koko ja ulkonäkö

Aikuisen koiraan höyhenpeite on pohjaväriltään tumman siniharmaa, ja siinä on valkoisia ja punaruskeita kuvioita. Naaras on ruskeanharmaa. Aikuisen linnun pituus on 38–51 cm, paino 500–800 g ja siipien kärkiväli 65 cm.
Levinneisyys

Virta-allit pesivät Pohjois-Amerikan pohjoisosissa, Grönlannissa, Islannissa ja Pohjois-Venäjällä. Eurooppaan ne päätyvät erittäin harvoin, joko muuttoharhailijoina tai tarhakarkulaisina. Suurinta osaa Euroopan havainnoista pidetään luonnonvaraisesti harhautuneina lintuina. Suomessa tavattu kerran.
Elinympäristö

Virta-allit viihtyvät nopeasti virtaavien jokien ja koskipaikkojen lähellä ja tyrskyisillä rannoilla.
Lisääntyminen

Virta-alli piilottaa pesänsä huolellisesti rantakasvillisuuden sekaan. Munia on 3–10 kappaletta, ja alli hautoo niitä melkein kuukauden.
Ravinto

Virta-allit sukeltavat kokonaan veden alle ja syövät pohjasta simpukoita ja kotiloita.
Aiheesta muualla

Virta-alli Lintukuva-verkkopalvelussa
Tahdittomat
Aiheesta muualla

Jokioisten Nuorisoseura Tahdittomat ry. (Arkistoitu – Internet Archive)
Suzanne Courtal

| Suzanne Courtal> Suzanne Couteau.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1896 Pariisi
Kuollut: 27. lokakuuta 1978 (82 vuotta) Sancerre
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Suzanne Courtal (oikealta nimeltään Suzanne Couteau 30. maaliskuuta 1896 Pariisi – 27. lokakuuta 1978 Sancerre) oli ranskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta Kielletyt leikit (1952), joka voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Filmografia

Le Dernier sou (ou La Merveille blanche), 1946
Les Amoureux sont seuls au monde, 1948
Retour à la vie, 1949
Kielletyt leikit Jeux interdits, rouva Dollé, 1952
Elle et moi, 1952
Le Chevalier de la nuit, 1953
Les Aristocrates, 1955
La Mort de Belle, 1961
Les Hommes veulent vivre, 1961
Les Arnaud, 1967
Lähde:
Tahar Tamsamani

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tahar Tamsamani vuonna 2008. |  Tahar Tamsamani vuonna 2008. |  Tahar Tamsamani vuonna 2008. |  |
Miesten nyrkkeily
Maa:   Marokko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 57 kg |  |
Tahar Tamsamani (arab. طاهر التمسماني‎, Ṭāhir at-Tamsamānī, s. 10. syyskuuta 1980 Marrakech, Marokko) on marokkolainen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 57 kilon luokassa. Hän osallistui myös Ateenan olympialaisiin 2004 ja Pekingin olympialaisiin 2008, joissa molemmissa hän sijoittui seitsemänneksitoista 60 kilon luokassa.
Aiheesta muualla

Tahar Tamsamani BoxRec.com. (englanniksi)
Tahar Tamsamani Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Tehonsäätölaite

Tehonsäätölaite on höyryvetureissa oleva ruuvi- tai vipuohjauksella toimiva vipulaite, jolla veturin sylinterien täytöstä voidaan säädellä halutulla tavalla eli hienosäätää tehoa. Samalla laitteella valittiin myös kulkusuunta.
Höyryveturin tehonsäätöruuvi (oikealla reunassa)
Ruuvikoneistoa, jolla säätö on hitaampaa, käytetään linjavetureissa ja suurimmissa höyrysäiliövetureissa, mm. Veturimuseon Hanomagissa, joiden luistilaitteisto on liian raskas kankiohjaukselle, nopeammin reagoivaa vipua eli "paakia" käytetään järjestelyvetureissa ja kapearaiteisilla, joissa sellaisesta on enemmän hyötyä. Samoin jotkut veturit, mm. Jokioisten Museorautatien Tubizet, ovat nimenomaan vivulla ohjattavia.  Kaikissa muissa säilyneissä höyrysäiliövetureissa on vipuohjaus.
Järjestelyvetureista Vr3 Kukko oli jo tehtaalla varustettu tehonsäätöruuvilla veturin suuren tehon vuoksi. Myös Vr2- ja Vr5-vetureihin vaihdettiin vivun tilalle ruuviohjaus, koska vetureita käytettiin myös linja-ajossa; Vr5-veturi oli alkuperäisessä Vr4-muodossaan vivulla varustettu, mutta nopeasti todettiin että tällä ohjauksella veturi oli varsinainen radanrikkoja, varsinkin kun se oli akselipainoltaan jopa 20-tonninen ja erittäin herkkä suistumaan kiskoilta.
Joissakin suurissa vetureissa, kuten Haapamäen höyryveturipuiston venäläisessä L-veturissa, käytetään koosta huolimatta vipuohjausta; tällaisissa vetureissa ohjausta on yleensä kevennetty erillisellä yleensä paineilmakäyttöisellä koneistolla.
Tawadros II

Tawadros II.
Tawadros II (kopt. Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉόⲇⲱⲣⲟⲥ, arab. البابا تواضروس الثاني‎, Al-Bābā Tawāḍrūs aṯ-Ṯānī, syntymänimeltään Wagih Sobhi Baki Soliman, arab. وجيه صبحى باقى سليمان‎, Wajīh Ṣubḥī Bāqī Sulaymān; 4. marraskuuta 1952 Al-Mansura) on 118. Aleksandrian paavi eli Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkon johtaja. Hänet valittiin tehtäväänsä marraskuussa 2012 aikaisemmin samana vuonna kuolleen Shenouda III:n seuraajaksi.
Sulaymān opiskeli 1970-luvulla farmasiaa Aleksandrian yliopistossa ja ryhtyi munkiksi vuonna 1988. Hänet nimitettiin Al-Buhairan hiippakunnan piispaksi vuonna 1997 nimellä Tawadros.
Paaviksi Tawadros valittiin 4. päivänä marraskuuta 2012. Ehdokkaita oli yhteensä kolme ja valinta suoritettiin arpomalla. Ehdokkaiden nimet oli kirjoitettu paperilapuille, joista arpojana toiminut poika valitsi silmät sidottuina yhden. Paavin tehtävään vihkiminen tapahtui 18. marraskuuta.
Tawangin piirikunta

Tawangin piirikunta (engl. Tawang district, hindiksi तवांग जिला, Tavāṅga jilā) on yksi Intian Arunachal Pradeshin osavaltion 17 piirikunnasta. Se rajautuu etelästä ja lännestä Bhutaniin, pohjoisesta Kiinaan ja idästä Länsi-Kamengin piirikuntaan.
Suomen Kansallisteatteri

| Kansallisteatteri> Suomalainen teatteri |
| --- | --- |
 Suomen Kansallisteatteri
Osoite:  Läntinen Teatterikuja 1
Sijainti:  Rautatientori, Kluuvi, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′21″N, 24°56′37″E
Rakennustyyppi:  teatteri
Valmistumisvuosi:  1902
Suunnittelija:  Onni Tarjanne
Omistaja:  Suomen Kansallisteatterin Osakeyhtiö
Runkorakenne:  betoni
Julkisivumateriaali:  Graniitti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Kansallisteatteri (alkuperäiseltä nimeltään Suomalainen teatteri) on vuonna 1872 perustettu, vanhin suomenkielinen ammattiteatteri. Se on taiteellinen teatteri, jonka tavoitteena on tarjota kaikille suomalaisille suomenkielistä teatteritaidetta. Ohjelmistossa ovat alusta alkaen vaihdelleet kotimainen draama, ulkomaiset näytelmät sekä klassikot.
Kansallisteatteri kuuluu teatteri- ja orkesterilain piiriin. Se on yhtiömuodoltaan osakeyhtiö. Teatterin suurin osakkeenomistaja on Suomen Kansallisteatterin Säätiö. Teatterirakennus sijaitsee Helsingin keskustassa Rautatientorin laidalla.
Kansallisteatteri on kansallinen kulttuurilaitos ja sen toiminnan on tarkoitus ulottua kaikkiin kansalaisiin. Varhaisvuosinaan Suomalainen teatteri esiintyi paljonkin Helsingin ulkopuolella, esimerkiksi Porissa, Viipurissa ja Turussa. Nykyisin Kansallisteatterin vuonna 2010 perustettu Kiertuenäyttämö vie teatteria paikkoihin, joista katsojat eivät teatteriin pääse kuten sosiaalityön ja terveydenhuollon yksiköihin, vankiloihin ja vastaanottokeskuksiin. Kiertuenäyttämön tavoitteena on edistää terveyttä, hyvinvointia ja tasa-arvoa taiteen keinoin.
Kansallisteatteri on Suomen kansallinen päänäyttämö. Siellä on esiintynyt useita merkittäviä näyttelijöitä, kuten Ida Aalberg, Arthur ja Selma Lundahl, Jalmari ja Joel Rinne, Uuno Laakso, Ella Eronen, Aku Korhonen, Tarmo Manni, Tauno Palo, Ansa Ikonen, Eeva-Kaarina Volanen, Jussi Jurkka, Hannes Häyrinen, Seela Sella, Pentti Siimes sekä Esko Salminen. Merkittävimpiä ohjaajia ovat olleet muun muassa Wilho Ilmari, Pekka Alpo, Edvin Laine, Esko Elstelä, Eugen Terttula, Arto af Hällström, Antti Einari Halonen, Mika Myllyaho, Laura Ruohonen, Kristian Smeds ja Paavo Westerberg.
Historia > Uusi teatterirakennus ja nimenmuutos

Uusi teatterirakennus kohosi vuonna 1902 Rautatientorin varrelle. Arkkitehti Onni Törnqvist-Tarjanteen suunnittelema kansallisromanttinen talo rakennettiin Uudenkaupungin harmaasta graniitista, jota louhittiin muun muassa Lepäisten saaresta. Uuden teatteritalon vihkiäisissä 9. huhtikuuta 1902 teatterin nimi vaihdettiin virallisesti Suomen Kansallisteatteriksi. Rakennusta laajennettiin 1930-luvulla, ja 1954 valmistui rakennuksen takaosaan Pieni Näyttämö, jonka sisäänkäynti on Kaisaniemen puiston puolella. Uudisrakennuksen arkkitehteina toimivat Kaija ja Heikki Siren.
Kaarlo Bergbomin kaudella esitettiin suomalaisista kirjailijoista Aleksis Kiven ja Minna Canthin sekä maailmankirjallisuuden klassikoista Goethen, Molièren, Schillerin ja Shakespearen näytelmiä sekä oman aikansa teoksista muun muassa Henrik Ibsenin Nukkekoti. Teatterin johtajina ovat toimineet lisäksi muun muassa Eino Kalima (1917–1950), Arvi Kivimaa (1950–1974), Kai Savola (1974-1992) ja Maria-Liisa Nevala (1992–2010) ja apulaisjohtajina muun muassa Pekka Alpo, Wilho Ilmari, Jack Witikka, Eugen Terttula ja Lars Svedberg. Vuodesta 2010 lähtien Kansallisteatterin pääjohtajana on toiminut Mika Myllyaho.