stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsinki Design School
Opiskelu

Opetus Helsinki Design Schoolissa on maksullista. Opiskelemaan voi hakea täysi-ikäinen henkilö ilman pääsykoetta.
Monimuoto-opiskeluna suoritettava koulutus  koostuu lähiopetuspäivistä sekä itsenäisestä opiskelusta. Opintojen kesto on koulutuksesta riippuen 10–11 kuukautta. Kaikki opetus järjestetään suomen kielellä.
Helsinki Design Schoolin yhden vuoden tutkinnoissa opettaa yli sata eri alojen ammattilaista. Luennoitsijoina toimivat muun muassa Marimekon luova johtaja Laura Väinölä, sisustussuunnittelija Helena Karihtala-Koski, Rudolf Koivu -palkittu kuvittaja Sanna Mander, Pro Finlandia -mitalisti taiteilija Paola Suhonen, Young Nordic Photographer -palkinnon voittanut valokuvaaja Aapo Huhta, taiteilija Kim Simonsson, stailisti Susanna Vento, VOLTin maajohtaja Erika Ahlberg sekä iF Golden Product Design Awardin saaneet muotoilijat Klaus ja Elina Aalto.
Syrjintätapaus

Syksyllä 2014 Helsinki Design School epäsi graafisen suunnittelun opiskelupaikan kuulovammaiselta opiskelijalta. Opiskelija jätti kokonaan kertomatta koululle erityistarpeistaan. Viittomakielen tulkin otettua yhteyttä kouluun alle viikkoa ennen opintojen alkua koulu ilmoitti, ettei sillä ole yksityisenä kouluna resursseja valmistautua syntymäkuuron opiskelijan erityistarpeisiin niin lyhyellä varoitusajalla. Kela suosittelee opiskelutulkin tilaamista hyvissä ajoin. Julkisuudessa koulu ilmoitti vastustavansa syrjintää kaikissa muodoissaan. Lokakuussa 2015 Helsingin kihlakunnansyyttäjä päätti nostaa tapauksesta syytteen syrjinnästä, ja helmikuussa 2016 koulun edustaja tuomittiin käräjäoikeudessa sakkorangaistukseen.
Aiheesta muualla

Koulun verkkosivusto
Koulun facebook-sivu
Šarūnas Jasikevičius

| Šarūnas Jasikevičius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Šarūnas Jasikevičius
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1976 (ikä 48) Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Liettua
Koripalloilija
Lempinimi:  Šaras
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  193 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1994–1998:   Marylandin yliopisto
Seurajoukkueet
1998–1999 1999–2000 2000–2003 2003–2005 2005–2007 2007 2007–2010 2010 2010–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014:   BC Lietuvos Rytas  KK Union Olimpija  FC Barcelona  Maccabi Tel Aviv BC  Indiana Pacers  Golden State Warriors  Panathinaikos BC  BC Lietuvos Rytas  Fenerbahçe Ülker  Panathinaikos BC  FC Barcelona  BC Žalgiris
Maajoukkueet
1997–2012:   Liettua
Aiheesta muualla
FIBA
Šarūnas Jasikevičius (s. 5. maaliskuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän oli kilpaurallaan 193 cm pitkä takamies.
Ura > Marylandin yliopistossa

Jasikevičius pelasi nuorena Yhdysvalloissa lukiokoripalloa Solanco High Schoolin ja yliopistokoripalloa Marylandin yliopiston riveissä.
Ura > Kausi Rytasissa

Kaudeksi 1998/1999 hän palasi kotimaahansa ja pelasi BC Lietuvos Rytasin joukkueessa.
Ura > Siirto Olimpijaan

Kotimaasta lähdettyään Jasikevičius edusti slovenialaista KK Union Olimpijaa 1999–2000, espanjalaista FC Barcelonaa 2000–2003 ja israelilaista Maccabi Tel Avivia 2003–2005. Hän saavutti kolme peräkkäistä Euroliigan voittoa vuosina 2003, 2004 ja 2005.
Ura > NBA-ura

Kaudeksi 2005–2006 Jasikevičius siirtyi Indiana Pacersiin kolmivuotisella sopimuksella. Pacersin toimitusjohtajan Donnie Walshin mukaan myös muut NBA-joukkueet olivat kiinnostuneita hänestä. Siirron myötä Jasikevičiuksesta tuli kaikkien aikojen vanhin tulokaspelaaja. Pacers ei odottanut Jasikevičiukselta hyviä tilastoja, vaan samanlaista syöttelyä ja johtajuutta kuin mitä Euroopassa oli nähty. Hänen piti myös totutella uuteen pelityyliin, jota pelattiin NBA:ssa. Pacersissa Jasikevičius joutui taistelemaan peliajasta Stephen Jacksonin, Fred Jonesin ja Anthony Johnsonin kanssa, jotka pelasivat myös joukkueen takakentällä. Pacers aloitti kauden 90–78 voitolla Orlando Magicista Jasikevičiuksen tehdessä viisi pistettä 17 minuutissa. Parhaan pelinsä hän pelasi tammikuussa 2006 tehtyään kaksikymmentä pistettä Seattle SuperSonicsia vastaan. Pudotuspeleissä Pacers sai vastaansa New Jersey Netsin, jolle joukkue hävisi otteluvoitin 4–2. Jasikevičiuksen peli oli tilastojen valossa vaatimatonta pudotuspeleissä. Eniten peliaikaa, lähes 17 minuuttia, hän sai viidennessä ottelussa, jossa hän myös teki pudotuspeliensä piste-ennätyksen.
Kauden 2006–2007 alussa käydyt harjoitusottelut menivät huonosti Jasikevičiukselta. Myös joukkueen toinen takamies Jamaal Tinsley haparoi harjoitusotteluissa. Kauden ensimmäisessä ottelussa Charlotte Bobcatsia vastaan Jasikevičius kuitenkin sivusi piste-ennätystään tekemällä kaksikymmentä pistettä. Lisäksi hän antoi viisi syöttöä, joka oli joukkueen korkein lukema yhdessä Stephen Jacksonin kanssa. Tammikuussa 2007 Pacers myi Jasikevičiuksen Golden State Warriorsille. Uudessa seurassa Jasikevičius aloitti pelit tiukalla kahden pisteen tappiolla Cleveland Cavaliersille. Vaihdosta kentälle tullut Jasikevičius 21 minuuttia, joiden aikana hän teki kymmenen pistettä ja antoi neljä syöttöä. Parhaan pelinsä seurassa hän pelasi helmikuussa joukkueen hävittyä Minnesota Timberwolvesille. Ottelussa Jasikevičius pelasi 32 minuuttia ja teki 20 pistettä. Loppukaudesta hänen tehonsa laskivat ja seitsemässä viimeisessä pelissä Jasikevičius teki yhteensä vain neljä pistettä. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Golden State kohtasi Dallas Mavericksin, mutta Jasikevičius sai otteluissa vain vähän peliaikaa pelaten parhaimmillaankin vain yli kaksi minuuttia. Toisella kierroksella Golden State kohtasi Utah Jazzin, mutta Jasikevičius pelasi vain ensimmäisessä ottelussa.
Ura > Paluu Eurooppaan

Syyskuussa 2007 Jasikevičius siirtyi Panathinaikosiin kaksivuotisella sopimuksella. Samalla hänestä tuli kaikkien aikojen kallein pelaajasiirto Kreikan urheilijahistoriassa. Ennen kautta Panathinaikos pelasi harjoitusotteluita NBA-joukkueita vastaan. Lokakuussa Panathinaikos kohtasi Houston Rocketsin. Ottelu päättyi Houstonin 107–70-voittoon Jasikeviciuksen tehtyä kuusi pistettä. Panathinaikos hävisi myös toisen ottelun San Antonio Spursille luvuin 113–91 Jasikeviciuksen tehdessä kahdeksantoista pistettä, joka oli yhdessä Mike Batisten kanssa joukkueen korkein pistemäärä. Panathinaikos aloitti Kreikan liigan 90–81-voitolla AGOR Almecosta. Jasikevičius teki ottelussa yhdeksän pistettä. Panathinaikos pelasi myös Euroliigaa, jossa se aloitti kauden 86–83-voitolla Lottomatica Romasta Jasikevičiuksen tehdessä yksitoista pistettä. Kauden parhaan Euroliiga-pelinsä hän pelasi tammikuussa, jolloin joukkue voitti Fenerbahçe Ülkerin. Jasikevičius teki joukkueelleen 23 pistettä, jolla Panathinaikos varmisti myös lohkovoiton. Lopulta Panathinaikos pääsi Euroliigassa vain kuudentoista parhaan joukkoon. Viimeisen ottelun joukkue hävisi KK Partizanille Jasikevičiun tehtyä kaksikymmentä pistettä. Kreikassa seura kuitenkin voitti runkosarjan ja sai pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaansa Olympia Larissan. Panathinaikos voitti Larissan suoraan voitoin 2–0, sekä myös välierissä Panionisin voitoin 3–0, jolloin seura pääsi loppuotteluihin Olympiakosia vastaan. Loppuottelusarja venyi viidenteen peliin, jonka Panathinaikos voitti luvuin 90–76.
Kauden 2008–2009 jälkeen Jasikevičius teki Panathinaikosin kanssa vuoden jatkosopimuksen.
Alkukauden 2010–2011 hän harjoitteli Peristerin mukana, mutta siirtyi marraskuussa 2010 BC Lietuvos Rytasiin vuoden mittaisella sopimuksella. Hän aloitti kauden Euroliiga-ottelulla Cibona Zagrebia vastaan. Jasikevičius pelasi ottelussa vain viisi minuuttia ja jäi pisteittä. Liettun liigan ensimmäisessä ottelussa Jasikevičius teki kymmenen pistettä, kun Rytas hävisi Žalgirisille. Hän edusti seuraa kuudessa Euroliiga-ottelussa, mutta siirtyi joulukuun 2010 lopulla turkkilaiseen Fenerbahçe Ülkeriin. Fenerbahçessa Jasikevičius voitti Turkin-mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi takaisin Panathinaikosiin. Yhden kauden jälkeen Jasikevičius palasi FC Barcelonaan.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Liettua> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2003 |  |  |
|  Pronssia | Espanja 2007 |  |  |
Jasikevičius saavutti olympiapronssia Sydneyssä 2000. Vuonna 2003 hän voitti EM-kisoissa kultaa ja valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Ateenan 2004 olympialaisissa hän teki lohkovaiheen voittoisassa ottelussa Yhdysvaltoja vastaan 28 pistettä joista 21 kolmen pisteen heitoilla. Pronssiottelussa Yhdysvallat otti revanssin ja Liettua jäi neljänneksi. Vuoden 2007 EM-kisoissa Jasikevičius sai pronssia. Hän oli joukkueensa tehokkain syöttäjä (5,6 syöttöä ottelua kohti) ja kolmanneksi tehokkain korintekijä (10,4 pistettä ottelua kohti).
Pelityyli

Jasikevičius pelasi kentällä molempia takamiehen pelipaikkoja eli sekä pelintekijää että heittävää takamiestä. Erityisesti yliopistossa hän pelasi heittävänä takamiehenä, mutta myöhemmin urallaan hän siirtyi pelaamaan pelintekijänä.
Pelintekijäksi Jasikevičius oli pitkä, minkä ansiosta hän pystyi näkemään pelikentän paremmin ja jakamaan syöttöjä puolustajan yli. Kykyjenetsijät kehuivat myös hänen pelitajuaan ja pelinjohtamistaitojaan. Lisäksi Jasikevičius tunnettiin hyvänä heittäjänä.
Kykyjenetsijät kritisoivat Jasikevičiusta huonosta puolustuspelaamisesta. Lisäksi häntä pidettiin fyysisesti hitaana pelaajana.
Saavutukset

| --- | --- |
 Henkilökohtaiset saavutukset ACB:n arvokkain pelaaja: 2003  Mr. Europa: 2003  Euroliigan tähdistöjoukkue: 2004, 2005  Euroliigan Final Fourin arvokkain pelaaja: 2005  EM-kilpailuiden arvokkain pelaaja: 2005  Euroliigan 50 merkittävintä: 2008  Euroliigan vuosikymmenen tähdistöjoukkue: 2010  Kreikan cupin arvokkain pelaaja: 2012 :  Joukkuesaavutukset Slovenian cup: 2000  Espanjan cup: 2001, 2003, 2013  Espanjan mestaruus: 2001, 2003  Euroliigan mestaruus: 2003, 2004, 2005, 2009  Israelin mestaruus: 2004, 2005  Israelin cup: 2004, 2005  Kreikan mestaruus: 2008, 2009, 2010  Kreikan cup: 2008, 2009, 2012  Turkin mestaruus: 2011  Turkin cup: 2011
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Miesten koripallon EM-kilpailujen arvokkaimmat pelaajat
Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 2000
4 Jasikevičius |
5 Marčiulionis |
6 Timinskas |
7 Štombergas |
8 Šiškauskas |
9 Giedraitis |
10 Adomaitis |
11 Žukauskas |
12 Masiulis |
13 Maskoliūnas |
14 Einikis |
15 Songaila |
Valmentaja Kazlauskas
Liettuan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2003
4 Gustas |
5 M. Žukauskas |
6 Macijauskas |
7 Štombergas |
8 Šiškauskas |
9 Songaila |
10 Slanina |
11 E. Žukauskas |
12 Lavrinovič |
13 Jasikevičius |
14 Šalenga |
15 Praškevičius |
Valmentaja Sireika
Liettuan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2007
4 Kaukėnas |
5 Gustas |
6 Mačiulis |
7 D. Lavrinovič |
8 Šiškauskas |
9 Songaila |
10 Jasaitis |
11 Kleiza |
12 K. Lavrinovič |
13 Jasikevičius |
14 Jankūnas |
15 Javtokas |
Valmentaja Butautas
Jasikevičius Panathinaikosin asussa
Syngman Rhee

| Syngman Rhee |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1948).
Korean tasavallan presidentti
 24. heinäkuuta 1948 – 27. huhtikuuta 1960  
Pääministeri:  Lee Beom-seok Shin Sung-mo Chang Myon Yi Yun-yong Chang Taek-sang Baek Du-jin Byeon Yeong-tae
Seuraaja:  Yun Bo-seon
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1875 Haeju, Hwanghae, Joseon
Kuollut: 19. heinäkuuta 1965 (90 vuotta) Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat
Tiedot
 Nimikirjoitus
Syngman Rhee (hangul: 이승만; hanja: 李承晩; uudistettu latinisaatio: I Seungman; 26. maaliskuuta 1875 – 19. heinäkuuta 1965) oli Korean tasavallan eli Etelä-Korean pitkäaikainen presidentti vuodesta 1948 vuoteen 1960. Rhee oli toiminut toista maailmansotaa edeltäneessä Korean pakolaishallituksessa ja sodan aikana hänestä tuli yksi tunnetuimmista Korean itsenäisyystaistelijoista. Koreaa hallinneen Japanin kärsittyä tappion Rhee valittiin Korean tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi vuonna 1948 Korean niemimaan jakautuessa samalla tasavallan hallitsemaan etelään ja kommunistien hallitsemaan Pohjois-Koreaan. Rhee halusi yhdistää Korean ja hän vastusti myös Korean sodan aikaisia rauhanneuvotteluja ennen kommunistien kukistamista. Rauha solmittiin lopulta kuitenkin vuonna 1953. Sodan jälkeen Rheen hallinto alkoi saada yhä enemmän autoritäärisiä piirteitä ja taloudellisten ongelmien ohella se johti hänen hallintonsa yhä kasvavaan epäsuosioon. Epärehellisenä pidettyjen vaalien jälkeen maaliskuussa 1960 syttyi opiskelijamielenosoituksia, joiden jälkeen Rheen oli lopulta erottava 27. huhtikuuta 1960. Hän eli loppuelämänsä maanpaossa Yhdysvalloissa.
Elämäkerta > Nuoruus ja Itsenäisyysseura

Syngman Rhee syntyi 26. maaliskuuta 1875 Joseon-dynastian Pyongsanin piirikunnassa Hwanghaen maakunnassa nykyisen Pohjois-Korean alueella. Nuorena Rhee sai ensin perinteisen kungfutselaisen koulutuksen, mutta sittemmin hän opiskeli metodistikoulussa ja hänestä tuli kristitty. Metodistikoulussa hän oppi myös puhumaan englantia. Kansallismielisyyden omaksunut Rhee liittyi vuonna 1896 korealaiseen Itsenäisyysseuraan. Soh Jaipil eli Philip Jaisohnin perustama seura oli Korean ensimmäinen moderni poliittinen liike, joka arvosteli esimerkiksi maan hallituksen politiikkaa ja korruptiota. Sen poliittisiin vaatimuksiin kuului esimerkiksi perustuslaillisen monarkian perustaminen ja länsimaalainen laillisuuskanta hallinnossa. Rhee oli noussut seuran johtohenkilöiden joukkoon. Korean keisarin Gojongin oli aluksi taivuttava joihinkin seuran vaatimuksiin kasvavan painostuksen edessä, mutta 8. marraskuuta 1898 keisari kielsi seuran toiminnan ja määräsi sen johtajat pidätettäväksi. Armeija hajotti seuranneet mielenosoitukset. Rhee oli pidätettynä vuodesta 1898 vuoteen 1904, jolloin hänet viimein vapautettiin. Vapauduttuaan Rhee muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän valmistui maan ensimmäisenä korealaisena Princetonin yliopistosta vuonna 1910.
Elämäkerta > Korean pakolaishallitus

Rhee palasi Koreaan vuonna 1910, mutta Japani liitti maan itseensä virallisesti samana vuonna. Rhee muutti takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän asettui Havaijille. Maaliskuun 1. päivän liikkeen mielenosoitusten jälkeen ulkokorealaiset Kiinassa perustivat Korean pakolaishallituksen Shanghaissa huhtikuussa 1919. Rhee valittiin hallituksen johtoon. Rhee toimi hallituksen johdossa seuraavat 20 vuotta muuttaen ensin Shanghaihin ja vuonna 1925 jälleen Havaijille. Pakolaishallitus oli esimerkiksi lähettänyt valtuuskunnan Versailles’n rauhanneuvotteluihin, mutta epäonnistui tavoitteessaan tulla tunnustetuksi Korean legitiimisenä hallituksena. Lopulta hallituksen kiinalaiset toimijat syrjäyttivät Rheen hallituksen johdosta. Rhee siirtyi Washingtoniin, jossa hän yritti saada toisen maailmansodan aikana liittoutuneilta lupausta Korean itsenäisyydestä. Sodan aikana hän nousi tunnetuimmaksi Korean asian ajajaksi Yhdysvalloissa.
Elämäkerta > Korean sota

Korean sota syttyi 25. kesäkuuta 1950, kun Pohjois-Korean joukot ylittivät maiden vastaisen rajan. Etelän armeija kärsi nopeasti huomattavia tappioita ja pääkaupunki Soul menetettiin vain muutaman päivän kuluessa. Pohjoisessa oli uskottu kommunisteilla olevan laajaa kannatusta ja etelän romahtavan nopeasti, jolloin länsivaltojen olisi ollut hyväksyttävä tilanne tapahtuneena tosiasiana. Rhee kuitenkin teloitutti kymmeniätuhansia pidättämiään vasemmistolaisia ja kohdisti kommunistien tukialueiden siviiliväestöön laajamittaisia terroritoimia etelän jatkaessa vastarintaa tappioista huolimatta. Tämä mahdollisti Yhdysvaltojen puuttua asiaan. Korean tilanne nähtiin laajemmassa mittakaavassa kommunistien vaikutusvallan leviämisessä, joka uhkaisi myös muuta maailmaa. Harry S. Truman määräsi yhdysvaltojen asevoimat puuttumaan tilanteeseen etelän puolella jo kesäkuussa. Pohjoinen tuomittiin YK:n turvallisuusneuvoston kokouksissa, joita neuvostoliitto boikotoi, jolloin sodalle saatiin kansainvälinen tuki. Yhdysvaltojen ja YK:n joukkojen puuttuminen sotaan käänsi tilanteen pohjoista vastaan. 26. lokakuuta 1950 YK:n joukot olivat edenneet jo pohjoisen Kiinan vastaiselle rajalle. 25. marraskuuta tilanteeseen puuttui kuitenkin Kiina, jonka joukot hyökkäsivät YK:n joukkoja vastaan. YK:n joukot ajettiin takaisin kohti etelää, mutta keväällä 1951 taistelut olivat jääneet jumiin suurin piirtein 38. leveysasteen paikkeille. Molemmat osapuolet alkoivat lopulta suunnitella sodan päättämistä. Rhee oli kuitenkin rauhan solmimisen kannalta vastahakoinen. Rhee yritti jopa sabotoida alkaneita rauhantunnusteluja. Osapuolten alustavan sopimuksen mukaisesti sotavangit olisi luovutettu takaisin pohjoiseen, mutta kesäkuussa 1953 Rhee vapautti 25 000 eteläkorealaisten ottamaa sotavankia, jotka halusivat jäädä etelään. 27. heinäkuuta 1953 päästiin kuitenkin lopulta sodan päättäneeseen aseleposopimukseen. Rheen hallitus ei suostunut allekirjoittamaan sopimusta, mutta ilmoitti kuitenkin aikovansa noudattaa sitä. Korea oli jakautunut lopullisesti kahteen blokkiin.
Elämäkerta > Sodan jälkeen

Rhee oli valittu uudestaan presidentiksi sodan aikaisissa vaaleissa 1952. Sodan aikana hän ajoi myös läpi säädöksen, jonka mukaan presidentti valittaisiin kansanvaaleilla, mikä heikensi häntä vastustaneen opposition asemaa. Vuonna 1954 Rheen puolueen hallitsema kansalliskokous muutti myös perustuslakia siten, että Rheen oli mahdollsita asettua uudelleen ehdolle laissa määritellystä kahdesta virkakaudesta huolimatta. Rhee valittiin jälleen presidentiksi vuonna 1956. Rheen näkemys oli, että ”hyvä poliittinen järjestelmä vaati hyviä ihmisiä ja hyvät ihmiset tarvitsivat oikeata ajattelua”. Hänen vastustajiaan vangittiin ja osaa jopa kidutettiin. Rheen autoritaarisuus ja edelleen jatkuva huono taloudellinen tilanne lisäsivät hänen hallituksensa vastustusta. Maaliskuussa 1960 järjestettiin jälleen presidentinvaalit, joita ei pidetty vapaina tai rehellisinä. Rheen sanottiin saaneen yli 90 prosenttia äänistä, kun vielä vuonna 1956 hänen kannatuksensa oli ollut 55 prosenttia. Opiskelijat alkoivat järjestää mielenosoituksia, jotka tulivat tunnetuksi huhtikuun 19. päivän opiskelijakansannousuna. Mielenosoituksista syntyi kuollonuhreja ja Rheen vastainen paine kasvoi. Kansalliskokous ja Yhdysvallat alkoivat vaatia Rheen eroa. Lopulta 27. huhtikuuta 1960 Rhee suostui eroamaan ja hän lähti maanpakoon Yhdysvaltoihin. Rhee kuoli Honolulussa Havaijilla 19. heinäkuuta 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syngman Rhee Wikimedia Commonsissa
Korean tasavallan presidentit
Rhee
Yun
Park CH
Choe
Chun
Roh TW
Kim YS
Kim DJ
Roh MH
Lee
Park GH
Moon
Yoon
Rhee valokuvassa vuodelta 1905.
Korean tasavallan perustamistilaisuus 15. elokuuta 1948.
Rhee ja Douglas MacArthur vuonna 1948.
Rhee TIME-lehden kannessa maaliskuussa 1953.
Rheen hallintoa vastustavia mielenosoittajia huhtikuussa 1960.
Tempo

Metronomi.
Tempo on musiikkitermi, joka määrittää kappaleen nopeuden. Sana tempo juontuu italian kielestä, jossa se tarkoittaa yleensä aikaa. Kappaleen ihanteellinen esitystempo merkitään nuotteihin tavallisesti käyttämällä vakiintuneita italialaisperäisiä ilmaisuja.
Tempo voidaan ilmaista myös täsmällisesti lukuna. Esimerkiksi tempo 120 tarkoittaa 120 iskua minuutissa. Tästä merkintätavasta käytetään toisinaan ilmaisua BPM (beats per minute).
Joitakin tempomerkintöjä hitaimmasta nopeimpaan summittaisessa järjestyksessä:
| Italiaksi | Suomeksi |
| --- | --- |
Larghissimo: erittäin hitaasti
Largo: hyvin hitaasti
Lento: hitaasti
Grave: raskaasti
Adagio: hitaasti
Andante: käyden
Andantino: kepeästi käyden
Moderato: kohtalaisesti
Allegro: nopeasti
Allegro vivace: eloisan nopeasti
Presto: kiireisesti
Prestissimo: erittäin kiireisesti
Sanalliset tempomerkinnät ovat hyvin tulkinnanvaraisia. Haluttaessa ilmaista tempo täsmällisesti voidaan ilmoittaa iskujen määrä minuutissa (niin sanottu MM- eli Mälzelin metronominotaatio) tai määrättyjen (yleensä neljäsosa) nuottien määrä minuutissa. Joillakin 1900-luvun säveltäjillä, kuten Béla Bartókilla, on myös ollut tapana ilmoittaa kappaleen kokonaiskesto, joka auttaa arvioimaan oikeaa tempoa.
Tempon muutoksille on omat niin ikään italialaisperäiset ilmaisunsa. Näistä tyypillisimmät ovat accelerando (kiihdyttäen) ja ritardando (hidastaen). Halutun tempomuutoksen määrää voidaan vielä tarkentaa etuliitteillä molto (paljon) tai poco (vähän).
Temposanoja voi muuntaa diminutiivimuodoilla (adagietto "vähän hitaasti") tai superlatiiveilla (prestissimo "erittäin nopeasti") tai ilmaisulla ma non troppo ("muttei liikaa").
Harvinaisempia tempomerkintöjä

| Italiaksi | Suomeksi |
| --- | --- |
Amorevole tai Amoroso: rakastettavasti, hyväilevästi, viehättävästi
Animoso: vireästi, uljaasti
Apassionato: intohimoisesti
Appenato: tuskallisesti, kärsien
Giubiloso: riemuisasti
Piacevole: miellyttävästi
Tempomerkintöjä muilla kielillä

Monet säveltäjät ovat käyttäneet saksankielisiä tempomerkintöjä. Näitä ovat esimerkiksi:
Langsam – hitaasti
Mäßig – kohtalaisesti
Lebhaft – eloisasti
Rasch – nopeasti
Schnell – nopeasti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tempo Wikimedia Commonsissa
Suomi kesäolympialaisissa 2012

Suomi osallistui Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa 14 lajiin yhteensä 56 urheilijan joukkueella. Suomalaiset urheilijat saavuttivat Lontoon olympiakisoihin maa- tai henkilökohtaisia paikkoja seitsemän purjehduksessa, neljä ammunnassa, kolme judossa, kaksi melonnassa, pyöräilyssä, painissa, ratsastuksessa ja sulkapallossa sekä yhden paikan voimistelussa, taekwondossa, tenniksessä ja painonnostossa, minkä lisäksi uinnissa ja yleisurheilussa rikottiin vaadittuja tulosrajoja. Suurimmat urheilijaryhmät Suomella olivat yleisurheilussa, purjehduksessa ja uinnissa. Maan joukkue oli urheilijamäärältään sen historian toiseksi pienin kesäkisoissa. Suomalaisurheilijat saavuttivat Lontoossa kolme mitalia ja seitsemän pistesijaa eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon. Tuuli Petäjä saavutti ensimmäisenä suomalaisnaisena olympiamitalin purjehduksessa. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kahdella hopea- ja yhdellä pronssimitalilla 57. sijalle.
Suomen Olympiakomitea vastasi myönteisesti KOK:n kilpailukutsuun 25. elokuuta 2011. Ensimmäisessä valintakokouksessa joulukuussa 2011 Suomen olympiajoukkueeseen valittiin kahdeksan kilpailuoikeuden saavuttanutta urheilijaa. Toinen valintakokous järjestettiin 24. toukokuuta 2012, ja siinä nimettiin olympiajoukkueeseen 22 urheilijaa lisää. Kolmas valintakokous järjestettiin yleisurheilun EM-kilpailujen jälkeen 5. heinäkuuta 2012, ja siinä nimettiin joukkueeseen 17 uutta urheilijaa. Suomen joukkuetta täydennettiin vielä 8. heinäkuuta Lapinlahden eliittikisojen jälkeen viidellä yleisurheilijalla ja yhdellä kouluratsastajalla. Tämän jälkeen joukkueeseen nimettiin vielä kaksi yleisurheilijaa ja painonnostaja.
Maan lipunkantajana kisojen avajaisissa toimi edellisissä kesäolympialaisissa päämatkallaan neljänneksi sijoittunut uimari Hanna-Maria Seppälä, joka oli Suomen joukkueen ensimmäinen naispuolinen lipunkantaja kesäolympialaisissa. Kisojen päättäjäisissä Suomen lippua kantoi miesten keihäänheitossa pronssia voittanut ja myöhemmin dopingkäryn johdosta hopealle noussut Antti Ruuskanen.
Mitalistit > Hopeaa

Tuuli Petäjä – Purjehdus, naisten RS:X
Antti Ruuskanen - Yleisurheilu, miesten keihäänheitto
Mitalistit > Pronssia

Silja Lehtinen, Silja Kanerva ja Mikaela Wulff – Purjehdus, Match racing