stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IS-IS

| TCP/IP-pino |
| --- | --- |
sovelluskerros sovelluskerros: BGP · DHCP · DNS · ESMTP · FTP · HTTP · IMAP · IRC · LDAP · MGCP · NNTP · NTP · POP3 · RPC · RTP · RTSP · SIP · SMTP · SNMP · SOCKS · SSH · Telnet · TLS/SSL · XMPP  ·  (..lisää..)
kuljetuskerros kuljetuskerros: TCP · UDP · QUIC · DCCP · SCTP · RSVP · RIP · ECN
verkkokerros verkkokerros: IP (IPv4 ja IPv6) · ICMP (ICMPv6) · IGMP · IPsec
siirtoyhteyskerros: ARP · IS-IS · NDP · OSPF · L2TP · PPP
fyysinen kerros
IS-IS (engl. Intermediate System to Intermediate System) on sisäverkon tai autonomisen järjestelmän (engl. autonomous system, AS) sisällä toimiva Link State -reititysprotokolla (IGP). ISO suunnitteli protokollan reitittämään CLNP-liikennettä. Myöhemmin RFC 1195:ssä IS-IS:ään tehtiin laajennus, jonka mukaan sillä voidaan reitittää sekä IP- että CLNP-liikennettä samanaikaisesti.
Vuosien 1995 ja 1998 välillä IS-IS:n suosio kasvoi merkittävästi Yhdysvalloissa sen tukemien suurien reititysalueiden ja protokollan vakauden ansiosta. Nykyisin IS-IS on käytössä pääsääntöisesti operaattoreiden sisäverkoissa, koska se skaalautuu huomattavasti OSPF:ää tai EIGRP:tä paremmin. On arvioitu, että yhteen alueeseen perustuvan IS–IS-verkon enimmäiskoko voi olla noin 1 000–2 000 reititintä, kun taas OSPF:llä reititetyn verkon maksimikoko voi olla vain noin 50 reititintä [lähde? ]. Suurimmillaan alueisiin jaettujen IS-IS-verkkojen koko on nykyisin jopa 12 000–15 000 reititintä. Tämän vuoksi nykyisin myös kaikkien suurten eurooppalaisten operaattorien reititys perustuu IS-IS:ään. Sekä IS-IS että OSPF käyttävät Dijkstran algoritmia.
Protokollasta on julkaistu ISO-standardi ISO/IEC 10589:2002 ja RFC 7142.
Alueet

IS-IS:n yhteydessä käytetään alueita kaksitasoisen hierarkkisen topologian luomiseksi. IS-IS-reititin voi olla level-1, level-2 tai level-1/2-tason reititin. Reitittimien roolit toimivat siten, että L2-tason reitittimet muodostavat runkotopologian (kuten OSPF:n area0), joilla yhdistetään L1-tason reitittimien muodostamia ”saarekkeita” ja L1/L2-tason reitittimet toimivat näiden alueiden rajareitittiminä.
IS-IS-alueet voidaankin mieltää ennemmin jatkuvien naapurussuhteiden sarjoina kuin topologisina alueina. Level-1-tason alueet muodostuvat jatkuvista reitittimien välisistä L1-naapuruussuhteista samalla Area-ID:n arvolla, ja Level-2-tason alueet muodostuvat vastaavasti jatkuvista reitittimien välisistä L2-naapuruussuhteista. Huomattavaa on myös että IS-IS-reititittimet kuuluvat kokonaan alueeseen, joten alueiden rajat sijaitsevat linkeillä toisin kuin OSPF:n yhteydessä, jossa alueiden rajat ovat reitittimissä.
Osoitteistus

Vaikka nykyisin IS-IS:ää käytetään pääsääntöisesti pelkästään IP-pakettien reitittämiseen, se on myös monien muiden verkkoprotokollien (kuten ATM) tavoin perinyt ISO-standardien mukaisen osoiterakenteen NET:in (Network Entity Title). NET-osoitteilla ei ole tiukasti määrättyä pituutta ja kymmenjärjestelmän sijaan merkistönä osoitteissa käytetään heksadesimaalijärjestelmää.
Ominaisuuksia

Hierarkkinen reititys
Hyvin skaalautuva
Nopea konvergenssi
Välitön uuden tiedon levitys
Luokattomuus
Aiheesta muualla

RFC 1142
RFC 7142
RFC 3787 - Recommendations for Interoperable IP Networks using Intermediate System to Intermediate System (IS-IS)
ISO/IEC 10589:2002 (PDF-dokumentti ZIP-paketissa, vaatii lisenssiehtojen hyväksynnän) (englanniksi)
Iisalmen Sanomat

| Iisalmen Sanomat |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Savon Mediat Oy
ISSN:  ISSN 0356-2298
Levikki:  10 042 (LT 2017)
Perustettu:  1925
Päätoimittaja:  Tommi Korpihalla
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton 1925-2000 Suomen Keskusta
Kotikunta:  Iisalmi
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  ma–su
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
iisalmensanomat.fi
Iisalmen Sanomat on Iisalmessa kuusi kertaa viikossa ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Lehteä julkaisee Iisalmen Sanomat Oy ja sen päätoimittaja on Tommi Korpihalla.
Lehden markkina-alueeseen kuuluvat Iisalmi, Vieremä, Sonkajärvi, Kiuruvesi, Pielavesi sekä Lapinlahti, ja levikkialueeseen näiden lisäksi Varpaisjärvi, Pyhäjärvi, Pyhäntä, Keitele sekä Rautavaara. Sen lukijamäärä on 42 000 (KMT 2006) ja levikki 10 042 (LT 2017).
Iisalmen Sanomat alkoi ilmestyä vuonna 1925. Se sitoutui Suomen Keskustaan vuoteen 2000 asti, jolloin se muuttui sitoutumattomaksi. Vuonna 2006 lehti vaihtoi broadsheet-formaatin tabloidimuotoon.
Lehden päätoimittajat

Otto Laitinen 1925
Ville (Kalle Waldemar) Piilonen 1926–1927
Jalmari Lampela 1928
Otto Laitinen 1928
Ville Piilonen 1929–1949
Lauri Kulmala 1949–1960
Paavo Kähkölä 1960–1963
August Liimatainen 1963
Unto Kivelä 1963–1985
Risto Ylitalo 1985–2008 (toisena päätoimittajana Heikki Paltemaa 1985–1993)
Mai Koivula 2008–2012
Jarkko Ambrusin 2013–2016
Kari Angeria 2016–2022
Tarja Lappalainen va.2021-2022
Tommi Korpihalla 2022-
Icom

Icom tai ICOM voi viitata johonkin seuraavista:
Icom, radiolaitteita valmistava yritys
Kansainvälinen museoneuvosto, engl. International Council of Museums, ICOM
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Icom”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Huh Jung-moo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Huh Jung-Moo
Syntymäaika: 13. tammikuuta 1955 (ikä 69)
Syntymäpaikka:  Jindo, Etelä-Jeolla, Etelä-Korea
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Junioriseurat
1974–1978:  Yonsei University
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1980 1978–1980 1980–1983 1984–1986 |  Korea Electric Power  Korean laivasto  PSV Eindhoven  Hyundai Horang-i |     77 (11) 36 (4) |
Maajoukkue
| 1974–1986 |  Etelä-Korea | 84 (29) |
Valmennusura
1989–1990 1991–1992 1993 1993–1995 1993–1994 1995 1996–1998 1998–2000 2005–2007 2008–2010 2010–2012:  Etelä-Korea (apuv.)  POSCO Atoms (apuv.)  Hyundai Horang-i (apuv.)  Pohang Atoms  Etelä-Korea (apuv.)  Etelä-Korea  Chunnam Dragons  Etelä-Korea  Chunnam Dragons  Etelä-Korea  Incheon United
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Huh Jung-Moo (hangul: 허정무; hanja: 許丁茂, s. 13. tammikuuta 1955) on korealainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Huh aloitti jalkapallouransa opiskeluaikoinaan pelaamalla Yonsein yliopiston sekä Etelä-Korean armeijan joukkueessa. Vuonna 1980 hän siirtyi alankomaalaiseen PSV Eindhoveniin, jossa Huh pelasi kolmen kauden aikana 77 Eredivisie-ottelua. Kotimaassan hän edusti seuratasolla myös Hyundai Horang-ia.
Korean tasavallan maajoukkueessa Huh pelasi vuosina 1974–1986 yhteensä 84 maaottelua ja teki niissä 29 maalia. Hän oli mukana maansa joukkueessa MM-kisoissa 1986. Hän oli karsinnoissa ratkaissut maalillaan Etelä-Korean kisapaikan 32 vuoden tauon jälkeen. Aasian kisoissa Huh voitti maajoukkueen kanssa kaksi mestaruutta.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Aasian kisojen kultaa (2): 1978, 1986
MM-1.kierros: 1986
Ura valmentajana

Valmennusuransa Huh aloitti Korean tasavallan maajoukkueessa apuvalmentajana 1989. Ensimmäinen pesti oli kuitenkin vain vuoden mittainen ja 1991 hän siirtyi POSCO Atomsin apuvalmentajaksi. Huh työskenteli korealaisseurojen apuvalmentajana 1990-luvun alussa kunnes nousi 1993 Pohang Atomsin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sijoittui K-Leaguessa hopealle 1995. Samaan aikaan hän toimi myös maajoukkueen apuvalmentajana ja 1995 lyhyen aikaa myös päävalmentajana.
Vuonna 1995 Huh siirtyi Chunnam Dragonsin päävalmentajaksi ja oli jälleen mestaruushopealla. Korean cupissa tuli kuitenkin mestaruus 1997. Seuraavana vuonna Huh palasi maajoukkueen peräsimeen. Hänen pelaajavalintansa herättivät runsaasti kritiikkiä, sillä monet tähtipelaajat jäivät ulos joukkueesta. Vaikka Korean tasavalta voittikin Huhin johdolla Aasian mestaruuspronssia 2000, eivät tulokset tyydyttäneet tulevaa MM-isäntää ja Huh sai potkut vuonna 2000.
Tämän jälkeen Huh toimi Korean tasavallan jalkapalloliitossa teknisenä neuvonantajana ja työskenteli myös Yong-inin jalkapallokeskuksessa. Vuonna 2005 hän palasi valmennustehtäviin Chunnam Dragonsissa, jonka hän luotsasi cupin mestariksi 2006 ja 2007. Joulukuussa 2007 hän palasi Etelä-Korean maajoukkueen päävalmentajaksi. Huhuissa tehtävään oli veikattu mm. Gérard Houllieria ja Mick McCarthya.  Odotukset eivät olleet kovin korkealla, mutta Huhin johdolla Korean tasavalta selvisi MM-kisoihin 2010. Marraskuussa 2009 Huh valittiin Aasian vuoden valmentajaksi hänen johdatettuaan Korean ennätykselliseen 27 peräkkäiseen voittoon.
MM-lopputurnauksessa Huhin suojatit voittivat avausottelun Kreikkaa vastaan 2–0, mutta hävisivät Argentiinalle rumasti 4–1. Päätöskierroksella 2–2 tasapeli Nigeriasta riitti kuitenkin takaamaan Korean tasavallalle paikan 16 parhaan joukossa toista kertaa MM-historiassa. Huhin miehistö taisteli neljännesvälierässä urhoollisesti, mutta taipui lopulta Uruguaylle 2–1.  Kisojen jälkeen Huh jätti tehtävänsä ja hänen seuraajakseen palkattiin Cho Kwang-Rae.
Elokuussa 2010 Huh siirtyi takaisin K-Leagueen, kun hänestä tuli Incheon Unitedin päävalmentajaksi.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Korean tsv:n mestaruus
Hopeaa: 1995, 1997
Korean FA cup: 1997, 2006, 2007
Aasian mestaruuskisat
Pronssia: 2000
Maailmanmestaruuskisat
2.kierros: 2010
Vuoden valmentaja Aasiassa: 2009
Historiamaalaus

Robert Wilhelm Ekman, Keisari Aleksanteri II julistaa vuoden 1863 säätyvaltiopäivät avatuiksi, 1865.
Historiamaalaus tarkoittaa maalausta, jossa aiheena voi olla historialliseksi määritelty tapahtuma, kohtaus tai taistelu. Historiamaalaukset saattoivat tarkoittaa Raamatusta, antiikin Kreikan taruista ja mytologioista saatuja aiheita, mutta ne saattoivat myös kuvata aitoja tapahtumia, henkilöitä historiasta, pyhimyksiä, sotasankareita ja hallitsijoita. Historiamaalaus kehittyi omaksi maalaustaiteen lajiksi renessanssin aikana ja säilyi valokuvauksen ja television aikakaudelle asti.
Historiamaalaus
Eugène Delacroix, , 1830.
Historiamaalauksia
Aleksanteri-mosaiikki | Bayeux’n seinävaate | Guernica | Kaarle-herttua herjaa Klaus Flemingin ruumista | Kuningatar Blanka | Medusan lautta | Porilaisten marssi | Racławicen panoraama | Vapaus johtaa kansaa | Wolgastin satamassa 15. kesäkuuta 1633 | Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille
Tekijöitä
Jacques-Louis David | Eugène Delacroix | Albert Edelfelt | Théodore Géricault | Jean-Léon Gérôme | Francisco de Goya | Ilja Repin | Diego Rivera | Diego Velázquez
Historia ja myytit

Kautta aikojen taiteessa on kuvattu historian tapahtumia. Historiamaalaus kehittyi Egyptin ja Mesopotamian taiteessa, joissa kuvattiin maalausten ja reliefien avulla taisteluvoittoja. Keskiajalla historia oli osa yliluonnollista pelastushistoriaa, jossa yksilöllä ei ollut kovinkaan suurta merkitystä. Niinpä todelliset historialliset tapahtumat sekoittuivat Raamatun tapahtumiin, pyhimyslegendoihin ja myytteihin.
Renessanssin taiteessakin historia-aiheet upotettiin usein raamatullisiin aiheisiin, eikä oikealla ajoituksella tai aidoilla tapahtumapaikoilla ollut suurtakaan merkitystä. Vastauskonpuhdistuksen aikana 1600-luvulla alkoi kukoistaa akateeminen historiamaalaus, jota Euroopan taideakatemioiden opetuksessa korostettiin. Historiamaalauksesta tuli yli kahden sadan vuoden ajaksi grand genre, maalaustaiteen genreistä suurin ja merkittävin. Poussin mytologisoi, kun taas Velázquez tutki autenttisia tapahtumaympäristöjä ja käytti eläviä malleja maalauksissaan. Euroopan taideakatemioissa ohjenuoraksi tuli Rubensin maalausperiaate, jossa historiallisia aiheita mytologisoitiin sekä historiallisissa että uskonnollisissa maalauksissa. Ranskan vallankumouksen vaikutuksesta käsitys antiikin Kreikasta muuttui kirjallisesta ja mytologisesta poliittiseksi. Historiallinen todenmukaisuus alkoi syrjäyttää antiikin asusteet esimerkiksi Benjamin Westin Kenraali Wolfen kuolemassa (1771), mikä herätti aluksi keskustelua ja kohua.
Suuria tunteita ja isänmaallisuutta

Historian tutkimuksen kehittyminen 1800-luvulla toi yhä tarkempaa dokumentaarisuutta ja uutta, joskus teatraalista draamaa historiamaalauksiin. Romantiikan maalaustaide vuosisadan alussa suhtautui historia-aiheisiin tunteellisesti, kuten Goyan Toukokuun kolmas 1808 (1814). Nationalismi suosi myös takautuvia historiallisia aiheita, kuten keskiaikaa ja barokkia. Vuosisadan lopulla esiintyivät isänmaallinen ja konservatiivinen historiamaalaus sekä radikaalit realistiset, suuriin yhteiskunnallisiin ongelmiin pureutuvat aiheet, kuten Ilja Repinin Volgan lautturit (1870–1873).
Kansallisromantiikan aikana suomalaisia taiteilijoita yritettiin rohkaista historiamaalauksen harjoittamiseen. Kansallisen kulttuurin ohjelma tarvitsi kipeästi sankareita ja tarinoita, mutta Suomessa ei muun muassa Fredrik Cygnaeuksen toiveista ja ohjeista huolimatta kehittynyt suurta historiamaalauksen linjaa, vaikka monet aihetta toki kokeilivat. Syynä oli se, että taidemaalarit ja kriitikot alkoivat kapinoida Ranskan akatemian sääntöjä vastaan, myös historiamaalauksen asettamista ensisijalle.
Vuosisadan lopulla realismi ja modernismin uudet tuulet veivät voiton ihanteellisesta ja akateemisesta historian kuvittamisesta. Realistit ja impressionistit pyrkivät tarttumaan jokapäiväiseen elämään sellaisena kuin silmä sen näki ja hetken kuvauksena.
Jäykänvirallista ja radikaalia

Historiamaalausta on ilmeisesti aina käytetty myös propagandatarkoituksiin. Ainakin konservatiiviset sankarilliset eli herooiset historialliset maalaukset olivat vallanpitäjien suosiossa Saksan kolmannen valtakunnan taiteessa, eikä mahtipontinen, jäykän virallinen, pedanttinen paatos ollut vierasta sosialististen maiden sosialistisessa realismissakaan. Historiamaalauksen radikaalin tradition taas voi nähdä myös esimerkiksi Meksikon muralistien, Diego Riveran ja José Clemente Orozcon suurissa seinämaalausprojekteissa.
Historiamaalauksen tarve vähentyi, kun valokuvauskamera, elokuva ja televisio ottivat haltuunsa sen aseman maailman tapahtumien kuvittajana. Nykyaika tuli myös taiteeseen ja vain harvat nykyaikaiset maalaukset, kuten Picasson Guernica (1937), ylsivät suurten historiamaalausten seuraan.
Kuuluisia historiamaalauksia

Aleksanteri-mosaiikki Pompejissa 100-luvulta.
Bayeux’n seinävaate, keskiaika.
Nicolas Poussin, Sabiinitarten ryöstö, 1637–1638.
Peter-Paul Rubens, Betlehemin lasten joukkomurha, n. 1638.
Benjamin West, Kenraali Wolfen kuolema, 1771.
Jacques-Louis David, Marat’n kuolema, 1793.
January Suchodolski, Ranskan armeija ylittää Berezinan, 1797.
Antoine-Jean Gros, Napoleon Eylaussa 1807, 1808.
Francisco de Goya, Toukokuun kolmas 1808, 1814.
Eugène Delacroix, Vapaus johtaa kansaa, 1830.
Emanuel Gottlieb Leutze, Washington ylittää Delawarejoen, 1851.
Edouard Manet, Keisari Maksimilianin teloitus, 1868.
Ilja Repin, Iivana Julma tappaa poikansa, 1885.
Léon Bakst, Terror Antiquus, 1908.
Pablo Picasso, Guernica, 1936.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Picasson Guernica (englanniksi)
Mark Tansey (s. 1949) käyttää historiamaalauksen ideoita taiteessaan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vanhan maalaustaiteen genret
Historiamaalaus  Laatukuva- eli genremaalaus  Muotokuva  Maisemamaalaus  Asetelma
Rautakolmonen

| Rautakolmonen> 빈집 (Bin-jip) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kim Ki-duk
Käsikirjoittaja:  Kim Ki-duk
Tuottaja:  Ki-duk Kim
Säveltäjä:  Slvian
Kuvaaja:  Seong-back Jang
Leikkaaja:  Kim Ki-duk
Pukusuunnittelija:  Gu Je-hyeon (käännä suomeksi)
Lavastaja:  Shung Sol Art
Pääosat:   Jae Hee  Lee Seung-yeon  Hyuk-ho Kwon 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Etelä-Korea
Tuotantoyhtiö:   Kim Ki-Duk Film  Cineclick Asia 
Levittäjä:  Mikado Film Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   Etelä-Korea 15. lokakuuta 2004  Suomi 30. syyskuuta 2005 
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  korea
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rautakolmonen (kor. 빈집, Bin-jip) on vuonna 2004 valmistunut eteläkorealainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kim Ki-duk. Elokuva voitti muun muassa pienen kultaisen leijonan ja FIPRESCI Prize -palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla 2004, Valladolid International Film Festivalin "Golden Spike" -palkinnon sekä San Sebastián International Film Festivalin "FIPRESCI Film of The Year" -palkinnon (2005).
Elokuva kertoo nuorukaisesta, joka murtautuu ihmisten taloihin silloin, kun he eivät ole kotona. Nuorukainen ei varasta tai riko taloissa mitään vaan sen sijaan muun muassa pesee pyykit ja korjaa esineitä. Myöhemmin hän tapaa eräässä talossa naisen, jonka tämän aviomies on pahoinpidellyt. Nainen lähtee pojan matkaan ja heille kehkeytyy romanttinen, hiljainen suhde. Erikoista elokuvassa on se, että sen kaksi päähenkilöä eivät puhu siinä lähes ollenkaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jae Hee  | … |  Tae-suk   |
|  Lee Seung-yeon  | … |  Sun-hwa   |
|  Hyuk-ho Kwon  | … |  Min-gyu, aviomies   |
|  Jeong-ho Choi  | … |  Vanginvartija   |
|  Ju-seok Lee  | … |  Vanhan miehen poika   |
|  Mi-suk Lee  | … |  Vanhan miehen miniä   |
|  Sung-hyuk Moon  | … |  Sung-hyuk   |
|  Jee-ah Park  | … |  Jee-ah   |
|  Dong-jin Park  | … |  Etsivä Lee   |
Aiheesta muualla

Elokuva Rottentomatoesissa (englanniksi)
Relais Group

| Relais Group Oyj |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Pidetään pyörät pyörimässä
Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: RELAIS
Perustettu:  1996 (Tampere, Suomi)
Toimitusjohtaja:  Arni Ekholm
Puheenjohtaja:  Kari Stadigh
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Ajoneuvojen varuste- ja varaosaliiketoiminta
Liikevaihto:  72,5 milj.€ 128,9 (2020)
Liikevoitto:  18,7 milj.€ (2020)
Henkilöstö:  296 (2020)
Kotisivu:  relais.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Relais Group Oyj on suomalainen ajoneuvojen sähkövaruste- ja varaosaliiketoimintaa Pohjoismaissa ja Baltiassa harjoittava maahantuoja ja tekninen tukkuliike. Yhtiön osake noteerataan Helsingin pörssissä.
Relais toimii ajoneuvovalmistajista riippumattomalla jälkimarkkinalla Startax-, Awimex-, ABR-, Huzells, SEC ja TD Tunga Delar -yritystensä kautta Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Baltiassa.
Liiketoiminta

Relais tarjoaa varaosia, varusteita ja tarvikkeita henkilöautoihin, kevyisiin hyötyajoneuvoihin, raskaisiin hyötyajoneuvoihin (esim. rekat, kuorma-autot, linja-autot) sekä maataloudessa, metsäteollisuudessa ja rakennusalalla käytettäviin ajoneuvoihin. Yhtiö on erikoistunut erityisesti sähkövaraosiin ja tarvikkeisiin.
Relais hankkii tuotteet eri toimittajilta pääasiassa Euroopasta, Pohjois-Amerikasta ja Aasiasta. Tärkeimmät tavarantoimittajat ovat enimmäkseen kansainvälisiä varaosien ja varusteiden valmistajia. Relaisin omilla tuotemerkeillä myytävien tuotteiden valmistajat ovat pääasiassa paikallisia sopimusvalmistajia Aasiassa. Yhtiöllä on useita omia tuotemerkkejä erityisesti LED-valaisintuoteissa (esim. työ-, lisä- ja varoitusvalot).
Historia ja yritysostot

Relais Groupin historia juontaa juurensa Tampereella vuonna 1996 perustettuun henkilö- ja hyötyajoneuvojen autoelektroniikkaan erikoistuneeseen Startax Auto-Electronics Oy:hyn. Relais Investment Oy perustettiin Startax Auto-Electronics Oy:n emoyhtiöksi vuonna 2010 tukemaan Startaxin kasvua ja kansainvälistymistä.
Liiketoiminta laajeni Suomesta Viroon vuonna 2011, kun Startax AS perustettiin. Vuonna 2014 konserniin hankittiin suomalainen JA Tools JA Elektro Oy ja norjalainen Maskin-Teknisk AS. Startax Auto-Electronics Oy ja JA Tools JA Elektro Oy yhdistettiin Startax Finland Oy:ksi vuonna 2016. Samana vuonna Relais Investment Oy muutti nimensä Relais Group Oy:ksi. Vuosina 2017 ja 2018 Relaisin toiminta laajeni ja kansainvälistyi, kun yhtiö hankki Ruotsissa omistukseensa Awimex International AB:n ja Startax Sweden Ab:n.
Kesäkuussa 2019 yhdistyivät Relais Group ja ruotsalaiset ABR ja Huzells, jolloin Relais Groupista tuli yksi Pohjoismaiden johtavista ajoneuvojen sähkövarusteiden ja varaosien tarjoajista.
Relais Group osti 70 % enemmistöosuuden tanskalaisesta SEC Scandinavia A/S:sta 16.1.2020. Yrityskaupan myötä yhtiön toiminta laajenee Tanskan markkinoille.
6.2.2020 Relais Group osti 95,25 % ruotsalaisen TD Tunga Delar Sverige AB:n osakekannasta yhtiön omistajilta. Tunga Delar on Ruotsissa toimiva valtakunnallinen tukkuliike, joka on erikoistunut raskaiden hyötyajoneuvojen varaosiin ja varusteisiin.
14.12.2020 Relais Group osti ruotsalaisen Strands Group AB:n koko osakekannan. Strands Group AB on yksi nopeimmin kasvavista ajoneuvojen jälkimarkkinoiden valaisin- ja lisävarustelutuotemerkeistä Euroopassa. Yrityskauppa avasi yhtiölle uusia markkinoita Euroopassa ja muualla sekä vahvisti entisestään ajoneuvojen valaisinratkaisuiden jälkimarkkinoiden merkitystä Relaisin strategisena kasvualueena.
29.1.2021 Relais Group osti suomalaisen hyötyajoneuvojen huolto- ja korjausliiketoimintaan erikoistuneen Raskone Oy:n osakekannan. Raskone on Suomen suurin valtakunnallinen hyötyajoneuvojen monimerkkihuolto- ja korjaamoketju, jolla on yhteensä 19 korjaamoa ympäri Suomea. Yritysosto oli osa Relaisin kasvustrategiaa ja se loi Relais-konsernin kasvulle uuden merkittävän tukijalan hyötyajoneuvojen segmentissä.
31.3.2021 Relais Group osti ajoneuvojen valaisinratkaisuja tarjoavan verkkokauppatoimija Lumise Oy:n sekä hankintayhtiö Optisell Oy:n koko osakekannat. Suomalainen Lumise on yksi Euroopan johtavista ajoneuvojen ja työkoneiden valaisinratkaisuihin erikoistunut verkkokauppatoimija. Lumise Oy on ajoneuvovalaisimien verkkokauppaan erikoistunut, alansa johtava toimija Pohjoismaissa ja nopeasti kasvava toimija Euroopassa. Lumisella on Ruotsissa tytäryhtiö Design by Scandinavian Metal AB, joka kehittää verkkokaupan ohella ajoneuvojen mallikohtaisia lisävalosarjoja. Lumisen verkkokaupoista toimitetaan tilauksia kymmeniin muihin maihin - Euroopan maiden lisäksi muun muassa Australiaan ja Yhdysvaltoihin.
Yhtiöt

Relais Groupin yhtiöitä ovat
Startax Finland Oy
Startax AS
Startax Maskin-Teknisk AS
Awimex International AB
AB Reservdelar, ABR
Huzells AB
SEC Scandinavia A/S
TD Tunga Delar AB
Strands Group
Raskone Oy
Lumise Oy
Hotaru

Hotaru voi tarkoittaa:
kiiltomadon japaninkielinen nimi
Hotaru Akane (1983–2016), japanilainen näyttelijä ja aktivisti
Hotaru Yamaguchi (s. 1990), japanilainen jalkapalloilija
Hotaru (2001), Yasuo Furuhatan ohjaama japanilainen elokuva
Hotaru, fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hotaru”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Häämarssi (elokuva)

| Häämarssi> The Wedding March |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Erich von Stroheim
Käsikirjoittaja:  Harry Carr  Erich von Stroheim
Tuottaja:  Jesse L. Lasky   Pat Powers  Adolph Zukor
Säveltäjä:  Vernon Duke
Kuvaaja:  Hal Mohr
Leikkaaja:  Josef von Sternberg
Tuotantosuunnittelija:  Richard Day
Pukusuunnittelija:  Max Rée
Pääosat:  Erich von Stroheim   Fay Wray   Matthew Betz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   6. lokakuuta 1928    21. marraskuuta 1929
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti (välitekstit)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häämarssi (The Wedding March) on vuonna 1928 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva. Ohjaajana toimineen Erich von Stroheimin tarkoituksena oli tehdä elokuvasta kaksiosainen, mutta kun Stroheim ei saanut pidettyä tuotantokustannuksia kurissa, elokuvan teko keskeytettiin ja Stroheim sai potkut. Häämarssin jälkimmäisen osan, The Honeymoonin (1928), ainoa olemassa ollut kopio tuhoutui vuonna 1959.
Juoni

Häämarssin tapahtumat sijoittuvat Wieniin ennen ensimmäistä maailmansotaa. Se kertoo ylimyssuvun pojasta, joka vastoin tahtoaan on määrätty menemään naimisiin varakkaan suvun tyttären kanssa.