stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Folkloristiikka
Suomalaisen folkloristiikan historiaa > Yliopistoissa

Suomalaisen ja vertailevan kansanrunoudentutkimuksen oppiaine syntyi Helsingin yliopistossa vuonna 1888, kun Kaarle Krohn nimitettiin aineen dosentiksi. Vuonna 1908 hänen ylimääräinen professuurinsa vakinaistettiin alan ensimmäiseksi professorin oppituoliksi. Oppiaineen nimi muutettiin folkloristiikaksi vuonna 1989 Leea Virtasen ollessa professorina. Helsingin yliopistossa oli kaksi folkloristiikan professuuria, joista toisen haltijana toimi alun perin apulaisprofessoriksi uuteen virkaan vuonna 1991 nimitetty Satu Apo, joka jäi eläkkeelle vuonna 2011. Apon jäätyä eläkkeelle oppiaineessa on yksi professuuri, johon Anna-Leena Siikalan jäätyä vuonna 2007 eläkkeelle valittiin 1. elokuuta 2009 alkaen Lotte Tarkka. Turun yliopistossa folkloristiikan juuret ovat vuodessa 1963, jolloin Lauri Honko nimitettiin vertailevan kansanrunoudentutkimuksen ja uskontotieteen henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi. Folkloristiikka itsenäistyi täysin omaksi oppiaineekseen Turussa vuonna 1992, jolloin alun perin folkloristiikan apulaisprofessoriksi nimitettiin Annikki Kaivola-Bregenhøj, ja vähän myöhemmin virka muutettiin täydeksi professuuriksi. Vuonna 2006 folkloristiikan professoriksi nimitettiin Pekka Hakamies. Joensuun yliopistossa perinteentutkimuksen professorina on Seppo Knuuttila ja Åbo Akademin folkloristiikan professori on Ulrika Wolf-Knuts. Jyväskylän yliopistossa etnologian apulaisprofessoriksi nimitettiin Päivikki Suojanen vuonna 1992. Virka muutettiin täydeksi professuuriksi vuonna 1998, jolloin Päivikki Suojasen etnologian professorin viran opetusalaksi määritettiin folkloristiikka. Suojanen siirtyi eläkkeelle vuonna 2003.
Anna-Leena Siikala on nimitetty tieteen akateemikoksi kesäkuussa 2009. Aiempia akateemikoiksi nimitettyjä kansanrunoudentutkimuksen professoreita ovat olleet Martti Haavio ja Matti Kuusi.
Suomalaisen folkloristiikan historiaa > Alan seurat

Folkloristiikan tieteellinen seura on vuonna 1937 perustettu Suomen Kansantietouden Tutkijain Seura, jonka toiminnan näkyvin osa on verkossa avoimesti saatavilla oleva ja tiettävästi Suomen vanhin vapaan saatavuuden tieteellinen verkkolehti Elore. Kansainvälinen tieteellinen seura on nimeltään Folklore Fellows, ja sen julkaisusarja Folklore Fellows Communications on yksi Suomalaisen Tiedeakatemian vanhimpia julkaisusarjoja. Alan merkittävä tieteellinen yhteisö, julkaisija ja tutkimuslaitos on vuonna 1831 perustettu Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jonka kansanrunousarkistoa mainitaan maailman suurimmaksi perinneaineistojen kokoelmaksi.
Suomalaisia folkloristeja, perinteen- ja kansanrunoudentutkijoita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antti Aarne  Päivikki Antola  Pertti J. Anttonen  Satu Apo  Laura Aro  Elsa Enäjärvi-Haavio  Martti Haavio  Pekka Hakamies  Lauri Harvilahti  Jouko Hautala  Lauri Honko  Annikki Kaivola-Bregenhøj  Sven-Erik Klinkmann  |  Seppo Knuuttila  Julius Krohn  Kaarle Krohn  Tuulikki Kurki  Matti Kuusi  Pekka Laaksonen  Elias Lönnrot  V. J. Mansikka  Aili Nenola  A. R. Niemi  Henrik Gabriel Porthan  Ulla-Maija Peltonen  Jyrki Pöysä  |  Helena Saarikoski  Väinö Salminen  Kirsti Salmi-Niklander  Anna-Leena Siikala  Lauri Simonsuuri  Laura Stark  Päivikki Suojanen  Lotte Tarkka  Senni Timonen  Sinikka Vakimo  Leea Virtanen  Ulrika Wolf-Knuts  |
Aiheesta muualla

Folkloristiikka - Opintopolku.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
ISO 3166-2:SK

Slovakian alueet kartalla numeroituina: 1 Bratislava, 2 Trnava, 3 Trenčín, 4 Nitra, 5 Žilina, 6 Banská Bystrica, 7 Prešov, 8 Košice.
ISO 3166-2:SK on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Slovakialle. ISO 3166-2:SK on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kahdeksan alueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Slovakian maakoodi ”SK”. Toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
SK-BC: Banskobystrický kraj
SK-BL: Bratislavský kraj
SK-KI: Košický kraj
SK-NI: Nitriansky kraj
SK-PV: Prešovský kraj
SK-TC: Trenčiansky kraj
SK-TA: Trnavský kraj
SK-ZI: Žilinský kraj
Erijärvi (Joutsa, pohjoinen)

| Erijärvi Pohjoinen Erijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°55′45″N, 25°59′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  oja Erijärveen 
Järvinumero:  14.236.1.063
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,6 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,732 km  
Pinta-ala:  1,954 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiErijärvi 
Erijärvi tai myös Pohjoinen Erijärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Selänpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Hietajärvenkankaalta tulee etelää kohti harjujakso, jossa sijaitsee Pirttiharju juuri järven kohdalla. Harju jatkuu etelään Joutsniemenä ja harjujakso jatkuu Sorsanselän takana Harjunkankaana. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Leivonmäen kansallispuisto

Järven rannat ja vesialue kuuluu Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen ohi kulkee luontopolku, joka johtaa Joutsniemelle, jonka rannassa sijaitsee laavu.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järveen ei tule muuta kuin eteläisen Erijärven yhdysoja, joten lammet voivat olla yhdessä umpijärviä. Järven vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy.
Ideaali

Ideaali voi tarkoittaa seuraavia asioita:
ideaali, ihanne tai esikuva,
ideaali, tietyntyyppinen renkaan osajoukko rengasteoriassa (matematiikkaa),
platoninen ideaali, filosofinen ajatus asioiden ideaalimuodoista.
Ideaali, suomalainen rap-artisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ideaali”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FC St. Gallen

FC St. Gallen on sveitsiläinen vuonna 1879 perustettu jalkapalloseura St. Gallenin kaupungista. Seura on Sveitsin vanhin ja sen miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla. Seura muutti vuonna 2008 läntisessä St. Gallenissa sijaitsevalle AFG Arenalle (vuodesta 2016 Kybunpark).
Historia

Vuonna 1879 perustettu FC St. Gallen on maan vanhin jalkapalloseura, mutta sen menestys on jäänyt vaisuksi. Seura on juhlinut historiansa aikana kahdesti Sveitsin mestaruutta ja kerran sekä cupin että liigacupin voittoa. 2000-luvulla seura on kärsinyt talousvaikeuksista ja kaudella 2008–2009 se pelasi Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Meriitit

Sveitsin mestaruus (2): 1904, 2000
Sveitsin cup: 1969
Hopeaa (3): 1945, 1977, 1998
Sveitsin liigacup: 1978
Challenge League (2): 2009, 2012
Entisiä pelaajia

Tranquillo Barnetta
Aziz Bouderbala
Marco Tardelli
Hakan Yakın
Entisiä valmentajia

Kurt Jara (1988–1991)
Uwe Rapolder (1993–1996)
Marcel Koller (1999–2002)
Rolf Fringer (2006–2007)
Jeff Saibene (2011–2015)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (saksaksi)
Vuoden 1881 kokoonpano.
St. Gallen vuonna 2013.
ISO 3166-2:SZ

Swazimaan alueet:
1 – Hhohho
2 – Lubombo
3 – Manzini
4 – Shiselweni
ISO 3166-2:SZ on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Swazimaalle. ISO 3166-2:SZ on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää neljän alueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Swazimaan maakoodi ”SZ”. Toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
SZ-HH: Hhohho
SZ-LU: Lubombo
SZ-MA: Manzini
SZ-SH: Shiselweni
ISO 3166-2:SS

Etelä-Sudanin entiset osavaltiot, joiden mukaan ISO 3166-2 -koodit on määritetty.
ISO 3166-2:SS on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Etelä-Sudanille. ISO 3166-2:SS on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kymmenen osavaltion koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Etelä-Sudanin maakoodi ”SS”. Toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
SS-BN: Northern Bahr el-Ghazal
SS-BW: Western Bahr el-Ghazal
SS-EC: Central Equatoria
SS-EE: Eastern Equatoria
SS-EW: Western Equatoria
SS-JG: Jonglei
SS-LK: Lakes
SS-NU: Upper Nile
SS-UY: Unity
SS-WR: Warrap
ISO 3166-2:SG

Singaporen suuralueet.
ISO 3166-2:SG on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Singaporelle. ISO 3166-2:SG on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää viiden suuralueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Singaporen maakoodi "SG" ja toinen osa on aluekohtainen kahdesta numerosta muodostuva tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
SG-01: Central Singapore
SG-02: North East
SG-03: North West
SG-04: South East
SG-05: South West
Hugo Helsten

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa järjestelmä |  |
Hugo Alexander Helsten (15. syyskuuta 1894 Frederikshavn – 25. toukokuuta 1978 Esbjerg) oli tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.
ISO 3166-2:TH

ISO 3166-2:TH on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Thaimaalle. ISO 3166-2:TH on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 76 Thaimaan provinssin, Bangkokin metropolin ja Pattayan erityisen paikallishallintoalueen koodit.
Koodit

| Koodi | Alueen nimi | Alueen tyyppi |
| --- | --- | --- |
| TH-10 | Krung Thep Maha Nakhon (Bangkok) | metropoli |
| TH-S | Pattaya | Erityinen paikallishallintoalue |
| TH-37 | Amnat Charoen | provinssi |
| TH-15 | Ang Thong | provinssi |
| TH-38 | Bueng Kan | provinssi |
| TH-31 | Buriram | provinssi |
| TH-24 | Chachoengsao | provinssi |
| TH-18 | Chainat | provinssi |
| TH-36 | Chaiyaphum | provinssi |
| TH-22 | Chanthaburi | provinssi |
| TH-50 | Chiang Mai | provinssi |
| TH-57 | Chiang Rai | provinssi |
| TH-20 | Chonburi | provinssi |
| TH-86 | Chumphon | provinssi |
| TH-46 | Kalasin | provinssi |
| TH-62 | Kamphaeng Phet | provinssi |
| TH-71 | Kanchanaburi | provinssi |
| TH-40 | Khon Kaen | provinssi |
| TH-81 | Krabi | provinssi |
| TH-52 | Lampang | provinssi |
| TH-51 | Lamphun | provinssi |
| TH-42 | Loei | provinssi |
| TH-16 | Lopburi | provinssi |
| TH-58 | Mae Hong Son | provinssi |
| TH-44 | Maha Sarakham | provinssi |
| TH-49 | Mukdahan | provinssi |
| TH-26 | Nakhon Nayok | provinssi |
| TH-73 | Nakhon Pathom | provinssi |
| TH-48 | Nakhon Phanom | provinssi |
| TH-30 | Nakhon Ratchasima | provinssi |
| TH-60 | Nakhon Sawan | provinssi |
| TH-80 | Nakhon Si Thammarat | provinssi |
| TH-55 | Nan | provinssi |
| TH-96 | Narathiwat | provinssi |
| TH-39 | Nongbua Lamphu | provinssi |
| TH-43 | Nong Khai | provinssi |
| TH-12 | Nonthaburi | provinssi |
| TH-13 | Pathumthani | provinssi |
| TH-94 | Pattani | provinssi |
| TH-82 | Phang Nga | provinssi |
| TH-93 | Phattalung | provinssi |
| TH-56 | Phayao | provinssi |
| TH-67 | Phetchabun | provinssi |
| TH-76 | Phetchaburi | provinssi |
| TH-66 | Phichit | provinssi |
| TH-65 | Phitsanulok | provinssi |
| TH-54 | Phrae | provinssi |
| TH-14 | Ayutthaya | provinssi |
| TH-83 | Phuket | provinssi |
| TH-25 | Prachinburi | provinssi |
| TH-77 | Prachuap Khiri Khan | provinssi |
| TH-85 | Ranong | provinssi |
| TH-70 | Ratchaburi | provinssi |
| TH-21 | Rayong | provinssi |
| TH-45 | Roi Et | provinssi |
| TH-27 | Srakaeo | provinssi |
| TH-47 | Sakon Nakhon | provinssi |
| TH-11 | Samut Prakan | provinssi |
| TH-74 | Samut Sakhon | provinssi |
| TH-75 | Samut Songkhram | provinssi |
| TH-19 | Saraburi | provinssi |
| TH-91 | Satun | provinssi |
| TH-17 | Sing Buri | provinssi |
| TH-33 | Sisaket | provinssi |
| TH-90 | Songkhla | provinssi |
| TH-64 | Sukhothai | provinssi |
| TH-72 | Suphanburi | provinssi |
| TH-84 | Surat Thani | provinssi |
| TH-32 | Surin | provinssi |
| TH-63 | Tak | provinssi |
| TH-92 | Trang | provinssi |
| TH-23 | Trat | provinssi |
| TH-34 | Ubon Ratchathani | provinssi |
| TH-41 | Udon Thani | provinssi |
| TH-61 | Uthai Thani | provinssi |
| TH-53 | Uttaradit | provinssi |
| TH-95 | Yala | provinssi |
| TH-35 | Yasothon | provinssi |
Houssem Aouar

Houssem Aouar joulukuussa 2017.
Houssem Aouar (s. 30. kesäkuuta 1998 Lyon, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän pelasi pitkään Ranskan Ligue 1:ssä Olympique Lyonnais'n joukkueessa kunnes siirtyi kesällä 2023 italialaisseura AS Romaan.
Seurajoukkueura

Aouar pelasi Olympique Lyonnais'n junioreissa vuodesta 2009 alkaen. Hän nousi edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran huhtikuussa 2017 ja pelasi kauden lopussa kolme Ligue 1 -ottelua. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Ligue 1:ssä 32 ottelua, joista 27 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kuusi maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 37 liigaottelua, joista 35 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä seitsemän maalia. Koronavirusepidemian keskeyttämällä Ligue 1 -kaudella 2019–2020 hän pelasi 25 ottelua, joista 23 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kolme maalia.
Seuraavilla kausilla Aouar pelasi 30, 36 ja loukkaantumisten vaivaamana 16 liigaottelua ja niistä avauskokoonpanossa vastaavasti 23, 29 ja kuusi ottelua. Hän teki noilla kausilla seitsemän ja kuusi maalia sekä viimeisellä kaudella yhden.
Aouar pelasi Lyon-vuosinaan Mestarien liigassa 15 ottelua ja teki maalin joulukuussa 2019 alkulohkon kotiottelussa RB Leipzigia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi 19 ottelua ja teki neljä maalia.
Aouar siirtyi heinäkuussa 2023 Italian Serie A:ssa pelaavaan AS Romaan.
Maajoukkueura

Aouar on pelannut yhden ottelun Ranskan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja toistakymmentä ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kolme ottelua, mukaan lukien tappiollinen välierä Espanjaa vastaan.
Aouar pelasi Ranskan A-maajoukkueessa lokakuussa 2020 ystävyysottelun Ukrainaa vastaan mutta on edustanut kesäkuusta 2023 alkaen Algeriaa, jonka A-maajoukkueessa hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut viisi ottelua ja tehnyt kaksi maalia, molemmat lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Kap Verdeä vastaan.
ISO 3166-2:TL

Itä-Timorin alueet.
ISO 3166-2:TL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Itä-Timorille. ISO 3166-2:TL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 14 alueen koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Itä-Timorin maakoodi "TL" ja toinen osa on aluekohtainen kahdesta kirjaimesta muodostuva tunnus.
| Koodi | Alue (portugaliksi) | Alue (tetumiksi) |
| --- | --- | --- |
TL-AL: Aileu
| TL-AN | Ainaro | Ainaru |
TL-AT: Atauro
| TL-BA | Baucau | Baukau |
| TL-BO | Bobonaro | Bobonaru |
| TL-CO | Cova Lima | Kovalima |
TL-DI: Díli
TL-ER: Ermera
| TL-LA | Lautem | Lautém |
| TL-LI | Liquiça | Likisá |
TL-MF: Manufahi
| TL-MT | Manatuto | Manatutu |
| TL-OE | Oecussi | Oekusi-Ambenu |
| TL-VI | Viqueque | Vikeke |
Francis-turbiini

Francis-turbiinin poikkileikkaus.
Imatrankosken vesivoimalan juoksupyörä.
Francis-turbiini on James Bienco Francisin kehittämä vesiturbiini. Francis-turbiinissa vesi kulkee juoksupyörän ulkokehältä sisäkehälle, ja poistuu juoksupyörän keskeltä.
Francis-turbiini oli jatkokehitystä aiemmin käytössä olleisiin vesiturbiineihin.
Francis-turbiinin etu on sen soveltuvuus hyvin laajoihin käyttöolosuhteisiin. Sitä voidaan käyttää hyvin monen kokoisissa turbiineissa alkaen pienistä muutaman metrin ja kilowatin turbiineista aina jopa tuhansien metrien ja satojen megawattien turbiineihin.selvennä Tämän vuoksi se on hyvin levinnyt turbiinityyppi, tosin esimerkiksi Suomessa Kaplan-turbiini on, monimutkaisemmasta rakenteestaan ja suhteellisesta kalleudestaan, huolimatta syrjäyttänyt Francis-turbiinia. Syynä on Kaplan-turbiinin huomattavasti parempi hyötysuhde osakuormilla ja pienempi kavitaatioriski. Francis-turbiinilla on myös muita heikkouksia, mm. turbiiniin joutunut materiaali voi jumiuttaa veden virtausta säätävän johtopyörän liikkeen jolloin ainoa keino pysäyttää turbiini on pysäyttää veden tulo ja käydä tyhjentämässä turbiini sinne joutuneesta tavarasta. Lisäksi Francis-turbiinin juoksupyörä on herkkä sinne joutuneille puille, käytännön elämässä on useita kertoja käynyt niin että voimalaitoksen välpistä läpi päässyt puu on jumiutunut johto- ja juoksupyörän väliin ja hajottanut mm. turbiinin ohjauslaakerin. Kaplan-turbiinit selviävät useasti samasta tilanteesta kovalla kolinalla ja kappaleiksi silpoutuneella, läpi menneellä puulla.
Toimintaperiaate

Francis-turbiini on reaktioturbiini, joka tarkoittaa, että virtaava vesi muuttaa painettaan kulkiessaan turbiinin läpi ja samalla se luovuttaa energiansa turbiinin siipien liikuttamiseen.
Spiraalinmuotoinen tuloputki kiertyy turbiinin ympärille ja kapenee loppua kohden. Vesi ohjautuu tangentiaalisesti johtosolukkeiden läpi  juoksupyörälle jossa vesi kulkee juoksupyörän ulkokehältä sisäkehälle, ja poistuu juoksupyörän keskeltä. Juoksupyörien muoto vaihtelee, turbiinin laajasta käyttöalueesta johtuen, melko paljon.
Vesi ohjautuu turbiinista alas imuputkeen. Imuputki on muotoiltu siten, että putken poikkipinta-ala kasvaa, jolloin vesi hidastuu ja virtaa tasaisesti ulos turbiinista. Näin ollen pois virtaava vesi sisältää mahdollisimman vähän liike-energiaa, joten turbiinin käyttöön jää vastaavasti enemmän turbiiniin tulevan veden energiasta (muutettavaksi esim. sähköenergiaksi).
Turbiinin ei ole välttämätöntä olla alaveden alapuolella, kunhan imuputki on koko ajan täynnä vettä. Kuitenkin, mitä korkeammalla turbiini on, sitä enemmän alapuolinen vesimassa imee juoksupyörän siipiä. Imu ja siitä seuraava paineenalenema voi aiheuttaa kavitointia. Lisäksi, mikäli alavedenpinta pääsee laskemaan liian alas, ilmaa "hörppivä" imuputki on altis mekaanisille vaurioille.
Johtopyörän johtosolukkeiden säätö on nykyisin toteutettu sähköhydraulisesti jossa turbiinikannella oleva välitysmekanismi ohjaa hydraulisylinteriltä tulevan voiman johtosolukkeille. Mekanismissa on myös ns. murtolenkit- tai tapit siltä varalta että mikäli johtosolukkeet jumiutuvat niin välitysmekanismin rikkova voima hajottaa ne ilman suurempia vaurioita. Vanhoissa säätäjissä hydrauliikkajärjestelmän säätö oli tehty mekaanisesti heilurisäätäjällä, nykyisin säätö tapahtuu automatiikan ohjaamalla sähköisellä venttiilillä.
Muunnokset

Koska Francis-turbiinin valtakausi osui vesivoiman voimakkaan kehityksen ja käyttöönoton aikaan, on siitä kehitetty monta versiota. Nämä ovat kuitenkin pääosin syrjäytyneet mutta vesivoimalaitteiden pitkäikäisyyden takia niitä on edelleen käytössä.
Francis-turbiinit olivat Suomessa hyvin yleisiä pienten myllyjen ja sahojen voimanlähteinä. Niiden käytön kultakausi ajoittuu 1890-luvun ja 1930-luvun väliseen ajanjaksoon, jolloin pieniä vesilaitoksia rakennettiin ja vanhoja muutettiin turbiinikäyttöisiksi. Francis-turbiineja asennettiin vielä 1940-luvulla kyseisiin laitoksiin. Yleisimmin turbiini sijoitettiin joko puisen tai betonisen turbiinisäiliön/-kammion pohjalle niin, että imuputki kulki pohjan läpi alaveden puolelle. Joissakin tapauksissa turbiineja oli saman kammion pohjalla useita. Turbiinin pystyakseli nousi veden yläpuolelle ja päättyi yleensä kulmavaihteeseen. Pystyakseli oli yleensä laakeroitu yläpäästään painelaakerilla (liukulaakeri) ja alapäästään vesivoidellulla puulaakerilla (esim. ebenholtz) tai valkometallilaakerilla. Kulmavaihteen turbiinista tulevassa pystyakselissa oli suuri valurautainen kartiohammaspyörä minkä irtohampaat valmistettiin yleisimmin koivusta tai tammesta. Kulmavaihteen vaaka-akselin (yleensä valta-akseli) päässä oli vastaava mutta pienempi valurautainen kartiohammaspyörä. Vesi johdettiin turbiinikammioon patolaitteista yleisimmin puista tai betonista ränniä pitkin, joissakin tapauksissa jopa useiden kymmenien metrien päähän. Vaaka-akseliset turbiinit asennettiin vastaavalla tavalla turbiinisäiliön pohjalle. Niiden vaaka-akseli kulki suoraan turbiinisäiliön seinän läpi ulkopuolelle. Turbiinikammion seinässä oli vesitiivis läpivienti akselia varten ja akselin päässä oli suoraan kiinnioleva hihnapyörä. Tällöin energiaahukkaavia ja äänekkäitä kulmavaihteita ei tarvittu.
Turbiineista voidaan erottaa ainakin pysty- ja vaaka-akseliset versiot. Pystyakselisissa on vain yksi juoksupyörä, sen sijaan vaaka-akselissa niitä voi olla useampia samalla akselilla. Hyvin tyypillinen ratkaisu oli kaksijuoksupyöräinen versio jossa molemmat juoksupyörät käyttivät samaa imuputkea. Näitä kahden turbiinin yhdistelmiä saattoi puolestaan olla useampikin kytkettynä peräkkäin. Useammalla juoksupyörällä saadaan akselin kierrosnopeus korkeammaksi ja siihen liitetyn generaattorin hinta halvemmaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hugo Helander

Hugo Alexander Helander (24. joulukuuta 1873 Turku – 16. toukokuuta 1963 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Helanderin vanhemmat olivat kenkätehtailija, suutarimestari Johan Helander ja Augusta Magdalena Jansson ja puoliso vuodesta 1902 Thyra Elisabeth Gyberg. Pappi, kirjailija ja kansanedustaja Bror Hannes Päivänsalo oli Helanderin veli. Helander kävi Turun ruotsalaista klassillista lyseosta ja Turun kauppaopiston 1892. Ylioppilas hänestä tuli 1895 ja oikeustieteen opintoja hän harjoitti 1896–1898. Helander oli konttoripäällikkö John Dalberg & Co -yhtiössä, Axel Wiklundin yhtiön prokuristi 1895–1900, toiminimi W:m Helanderin yhtiömies 1900–1904 ja Kauppahuone Hugo Helanderin, myöhemmin Hugo Helander & Poika ja Oy Hugo Helander & Poika, pääosakas ja -johtaja vuodesta 1904. Hänen poikansa Bror Päiväsalo (1913–1993) tuli kangas- ja lyhyttavarakauppaa harjoittaneen yhtiön johtajaksi 1950. Helander oli myös osakas ja johdossa muissa yhtiöissä, Puolan konsuli Turussa 1939–1941 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1944 saanut Helander tunnettiin myös lahjoittajana.
IdeaPad

| IdeaPad |
| --- | --- |

Valmistaja:  Lenovo
Julkaistu:  2008
IdeaPad on Lenovon valmistama kannettavien kotitietokoneiden mallisto. Ensimmäiset IdeaPadit julkistettiin tammikuussa 2008, ja tuotelinjan ensimmäiset mallit olivat Y710, Y510 ja U110.
Lenovon työkoneet ovat ThinkPad -sarjassa.
Aiheesta muualla

Lenovo – IdeaPad
How Men Are

| How Men Are Heaven 17 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: syyskuu 1984
 Tuottaja(t): B.E.F. Greg Walsh
 Tyylilaji: synthpop
 Kesto: 38.18
 Levy-yhtiö: Virgin
Listasijoitukset
  Britannian albumilista: 12.  Topplistan: 28.
Heaven 17:n muut julkaisut
| The Luxury Gap 1983 | How Men Are 1984 | Pleasure One 1986 |
Singlet albumilta How Men Are
 ”Sunset Now” Julkaistu: elokuu 1984  ”This Is Mine” Julkaistu: lokakuu 1984  ”...(And That’s No Lie)” Julkaistu: tammikuu 1985
How Men Are on englantilaisen synthpop-yhtyeen Heaven 17:n kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin alun perin Virgin Recordsilla syyskuussa 1984. Se sijoittui Britannian albumilistan sijalle 12. ja myi hopeaa. Ruotsissa albumi sijoittui Topplistanin sijalle 28.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Sunset Now” ja ”This Is Mine” vuonna 1984 ja ”...(And That’s No Lie)” vuoden 1985 alussa.