stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Volkswagen Passat (NMS)
Toinen sukupolvi (2019–)

| Volkswagen Passat NMS II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Passat NMS I
Teknisesti samankaltaisia:  SEAT Alhambra (Typ 7N) Škoda Superb (Typ 3T) Volkswagen CC Volkswagen Passat (B6) Volkswagen Passat (B7) Volkswagen Sharan II
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A6
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen automaatti
Toinen sukupolvi esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2019. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta autoa on kuitenkin päällisin puolin nykyaikaistettu.
Ainoa moottorivaihtoehto on 2,0-litrainen (174 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Passat (NMS) Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin Volkswagen Passat GT.
Today Was a Fairytale

| ”Today Was a Fairytale” Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Valentine’s Day
 Julkaistu: 19. tammikuuta 2010
 Formaatti: lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Taylor Swift
 Tuottaja(t): Nathan Chapman, Swift
 Tyylilaji: country pop
 Kesto: 04.02
 Levy-yhtiö: Big Machine
Listasijoitukset
  2.
Taylor Swiftin muut singlet
| ”Fearless” 2010 | ”Today Was a Fairytale” 2010 | ”Mine” 2010 |
Today Was a Fairytale on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2010. Swift säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Nathan Chapmanin kanssa. Kappale julkaistiin singlenä 19. tammikuuta 2010.
”Today Was a Fairytale” on mukana elokuvassa Ystävänpäivä (Valentine’s Day), jossa Swift esiintyy sivuosassa. Se on tyyliltään romanttinen country pop -kappale.
”Today Was a Fairytale” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kakkossijalle. Se oli iTunesissa ladatuimpien kappaleiden listan kärjessä. Kappale oli suosittu myös Kanadassa ja Australiassa. Se nousi Kanadassa listaykköseksi ja Australiassa sijalle 3.  Kappale on myynyt platinaa Yhdysvalloissa ja Australiassa.
Swift levytti kappaleen uudelleen   vuonna 2021 nimellä "Today Was a Fairytale (Taylor’s Version)". Uusi versio lisättiin hänen albumilleen Fearless (Taylor’s Version).
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Australia (ARIA Charts): 3
 Irlanti (IRMA): 41
 Iso-Britannia (Britannian singlelista): 57
 Kanada (Canadian Hot 100): 1
 Skotlanti (OCC): 46
 Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ) : 29
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 2
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 2x platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Yhdysvallat | platinaa | Recording Industry Association of America |
Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut

Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut (engl. Asian Championships in Athletics) ovat vuodesta 1973 alkaen joka toinen vuosi vuotta 1977 lukuun ottamatta järjestetyt Aasian maiden yleisurheilukilpailut. Vuosina 1997, 1999 ja 2001 ei järjestetty kisoja, vaan ne järjestettiin parillisina vuosina 1998, 2000 ja 2002. Järjestävänä organisaationa toimii Aasian yleisurheiluliitto, AAA.
Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut 1973–

1973 Manila, Filippiinit
1975 Soul, Korean tasavalta
1979 Tokio, Japani
1981 Tokio, Japani
1983 Kuwait, Kuwait
1985 Jakarta, Indonesia
1987 Singapore, Singapore
1989 New Delhi, Intia
1991 Kuala Lumpur, Malesia
1993 Manila, Filippiinit
1995 Jakarta, Indonesia
1998 Fukuoka, Japani
2000 Jakarta, Indonesia
2002 Colombo, Sri Lanka
2003 Manila, Filippiinit
2005 Incheon, Korean tasavalta
2007 Amman, Jordania
2009 Kanton, Kiina
2011 Kōbe, Japani
2013 Pune, Intia
2015 Wuhan, Kiina
2017 Bhubaneswar, Intia
2019 Doha, Qatar
EndeavourOS

| EndeavourOS |
| --- | --- |

 EndeavourOS 24.6 "Neo" ja KDE Plasma 6 työpöytäympäristö.
Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  aktiivinen
Julkaistu:  15. heinäkuuta 2019
Viimeisin vakaa versio:  2024.09.22 (22. syyskuuta 2024)
Päivitysmalli:  rolling release
Työpöytäohjelmisto:  Budgie, Cinnamon, GNOME, i3, KDE Plasma, LXQt, MATE, Xfce
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
EndeavourOS on Arch Linuxiin perustuva Linux-jakelu. EndeavourOS aloitettiin seuraajana Antergos-projektille, ja ensimmäinen vakaa versio julkaistiin vuonna 2019. Alkuvaiheen kehittäjät olivat Bryan Poerwoatmodjo, Johannes Kamprad ja Fernando Omiechuk Frozie. EndeavourOS:n tavoitteena on helpompi asennus kuin Arch Linuxissa ja panostaa muokattavuuteen. Pakettitiedostot tulevat suoraan Arch Linuxista ilman muutoksia.
Honda HR-V

Honda HR-V on Hondan vuosina 1998–2006 ja uudelleen vuodesta 2014 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu mallistossa suuremman CR-V:n alapuolelle.
Honda HR-V I (1998–2006)

| Honda HR-V I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Honda
Valmistusvuodet:  1998–2006
Korimalli:  3-ovinen crossover 5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Seuraaja:  Honda HR-V II
Teknisesti samankaltaisia:  Honda Capa Honda Logo
Iskutilavuus:  1,6 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Ensimmäisen sukupolven HR-V perustuu samalle pohjalevylle kuin Honda Logo. Ensimmäisenä esitelty korimalli oli kolmiovinen, ja keväällä 2000 sen rinnalle tuli myös viisiovinen versio.
Autossa oli 1,6-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana kahtena tehoversiona (105/124hv). Tehokkaammassa oli venttiilien ajoitusta muuttava VTEC-järjestelmä, ja se oli saatavana ainoastaan nelivetoisen version yhteyteen. Viisiovista mallia ei ollut saatavana etuvetoisena. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto.
Vuonna 2001 malli sai muun muassa uuden etupuskurin ja kirkaslasiset vilkut.
Honda HR-V II (2014–)

| Honda HR-V II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Brasilia  Indonesia  Japani  Malesia  Meksiko  Taiwan  Thaimaa
Valmistaja:  Honda
Valmistusvuodet:  2014–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Honda HR-V I
Teknisesti samankaltaisia:  Honda Jazz (GK) Honda Vezel Honda WR-V Honda XR-V
Iskutilavuus:  1,5–1,8 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Toisen sukupolven HR-V esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2014. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin kolmannen sukupolven Honda Jazz. Japanissa myytävä, joiltain yksityiskohdiltaan hieman eroava versio on nimeltään Honda Vezel, Kiinassa valmistettava versio puolestaan tunnetaan Honda XR-V -nimellä.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä HR-V sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2018 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut HR-V. Suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Honda HR-V Wikimedia Commonsissa
Viisiovinen Honda HR-V.
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Peugeot 408

Peugeot 408 on Peugeot’n vuodesta 2010 lähtien valmistama keskiluokan automalli. Nimestään huolimatta se ei ole Peugeot 407:n seuraaja, vaan Peugeot 308:n neliovinen sedan-versio. Mallia myydään muun muassa Kiinassa ja Etelä-Amerikassa, muttei lainkaan Länsi-Euroopassa.
Peugeot 408 I (2010–2014)

| Peugeot 408 I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Kiina  Malesia  Venäjä
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  2010–2014
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Peugeot 307
Seuraaja:  Peugeot 408 II
Teknisesti samankaltaisia:   PF2-pohjalevyn mallit * Citroën Berlingo II Citroën C4  Citroën C4 Picasso I  DS 4  DS 4S  DS 5  DS 5LS  DS 6  Peugeot 307  Peugeot 308 I  Peugeot 3008 I  Peugeot 5008 I  Peugeot Partner II  Peugeot RCZ  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  PSA PF2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Peugeot 408 esiteltiin vuonna 2010 sedan-koriseksi sisarmalliksi Peugeot 308:lle, joka oli tullut markkinoille vuonna 2008. Näin ollen 408 siis korvasi edeltäneen 307-mallin neliovisen sedan-version. Markkina-alueesta riippuen auton ulkoisessa ilmeessä oli pieniä eroavaisuuksia.
Myös moottorivalikoima vaihteli eri markkinoilla. Kiinassa tarjolla oli 1,6- (110 hv) ja 2,0-litraiset (150 hv) vapaasti hengittävät bensiinimoottorit, joiden yhteyteen sai joko viisivaihteisen manuaalivaihteiston tai neliportaisen automaatin.
Etelä-Amerikassa vapaasti hengittävän 1,6-litraisen tilalla oli samankokoinen turboahdettu bensiinimoottori, joka oli aina varustettu kuusivaihteisella automaattivaihteistolla. Lisäksi valikoimassa oli myös 1,6-litrainen (145 hv) HDi-dieselmoottori.
Malesiassa moottorivalikoiman muodostivat 1,6-litrainen turboahdettu ja 2,0-litrainen vapaasti hengittävä moottori.
Peugeot 408 II (2014–)

| Peugeot 408 II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Malesia
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  Groupe PSA
Valmistusvuodet:  2014–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Peugeot 408 I
Teknisesti samankaltaisia:   EMP2-pohjalevyn mallit * Citroën Berlingo III Citroën C4 Picasso II  Citroën C5 Aircross  Citroën C5 X  Citroën C6 (2016)  Citroën Jumpy III  Dongfeng Fengshen A9  DS 7 Crossback  DS 9  Fiat Doblò III  Fiat Scudo III  Opel Astra L  Opel Combo D  Opel Grandland  Opel Vivaro C  Peugeot 308 II  Peugeot 308 III  Peugeot 3008 II  Peugeot 508 II  Peugeot 5008 II  Peugeot Expert III  Peugeot Partner III  Toyota Proace II  Toyota Proace City  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  PSA EMP2
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,2–1,8 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali
Toisen sukupolven Peugeot 408 esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2014, vuosi toisen sukupolven 308:n markkinoilletulon jälkeen.
Vuonna 2018 mallin keulailmettä uudistettiin uudella etusäleiköllä ja -puskurilla. Myös takavaloihin tehtiin pieniä muutoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 408 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:  Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:  104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9 
Etelä-Amerikan markkinoiden Peugeot 408.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Mamia Company

10v. Juhlavuoden logo
Mamia Company on vuonna 2014 perustettu nykytanssiteatteriyhdistys, jonka ovat perustaneet näyttelijä Kasperi Nordman ja koreografi Nina Mamia. 2021 Mamia Company hyväksyttiin ensimmäisenä suomalaisena tanssiteatterina kansainvälisen tanssinjärjestön CID UNESCO:n jäseneksi.
Mamia Companyllä on järjestänyt 18 kantaesitystä Vantaalla ja VanDance-festivaalia 2019 alkaen. Lisäksi ohjelmassa on ollut Finnradion kanssa luotu Tanssii Naapureiden kanssa -lähiötanssit sekä Juperojuhlat, lasten monitaiteinen festivaali.
Lisäksi Mamia Company on esiintynyt 8 eri kantaesitysteoksella Helsingissä, ja kiertänyt esiintymässä 30 kaupungissa Suomessa sekä aikuisille, että koko perheelle suunnattuja esityksiä. Vuonna 2019 Mamia Company edusti Suomea Pohjois-Amerikan toiseksi suurimmalla esittävän taiteen festivaalilla Washington D.C.:ssä Yhdysvalloissa Sammakkolammikko -teoksellaan englannin kielellä.
Pietari Suuri

| Pietari Suuri |
| --- | --- |
 Tuntematon maalari, Jean-Marc Nattierin mukaan 1717, Eremitaašin taidemuseo, Pietari
Venäjän keisari
Valtakausi:  2. marraskuuta 1721 – 8. helmikuuta 1725
Edeltäjä:  Pietari Suuri (tsaarina)
Seuraaja:  Katariina I
Venäjän tsaari
Valtakausi:  7. toukokuuta 1682 – 2. marraskuuta 1721
Kruunajaiset:  25. kesäkuuta 1682, Uspenskin katedraali, Moskovan Kreml
Edeltäjä:  Fjodor III
Seuraaja:  Pietari Suuri (keisarina)
Sijaishallitsija:  Sofia Aleksejevna (1682–1689)

Syntynyt:  Pjotr Aleksejevitš Romanov 9. kesäkuuta (J: 30. toukokuuta) 1672 Terem-palatsi, Moskovan Kreml, Moskovan Venäjä
Kuollut:  8. helmikuuta (J: 28. tammikuuta) 1725 (52 vuotta) Talvipalatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta
Hautapaikka:  Pietari-Paavali katedraali, Pietari
Puoliso:  Eudoksia Fjodorovna Lopuhina  Katariina I
Lapset:  Aleksei Anna Elisabet
Suku:  Romanov
Isä:  Aleksei I
Äiti:  Natalja Naryškina
Uskonto:  Venäjän ortodoksinen kirkko
Nimikirjoitus:  
Pietari I:n keisarillinen monogrammi.
Pietari I Suuri (ven. Пётр I, Пётр Великий, Pjotr I, Pjotr Veliki; Pjotr Aleksejevitš Romanov, ven. Пётр Алексеевич Романов; 9. kesäkuuta (J: 30. toukokuuta) 1672 Moskova, Moskovan Venäjä – 8. helmikuuta (J: 28. tammikuuta) 1725 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän valtakunnan hallitsija vuosina 1682–1725, ensin tsaarina ja 2. marraskuuta 1721 alkaen Uudenkaupungin rauhan juhlistamiseksi Venäjän keisarikunnan keisarina (Imperator).
Hän länsimaisti Venäjän hallintoa, ja hänen aikanaan Venäjästä tuli eurooppalainen suurvalta. Pietari Suuren johdolla Venäjällä aloitettiin 1700-luvun ensimmäisellä neljänneksellä tieteellinen opetus, valtion hallintoa uudistettiin kovalla kädellä ja Venäjä rakensi Euroopan valtioiden esimerkkiä seuraten vahvan laivaston. Pietari Suuren valtakaudella Venäjään liitettiin alueita Itämeren ja Asovanmeren rannikoilta, millä oli valtava merkitys Venäjän laivaston kehityksessä ja Ruotsin suurvalta-ajan lopettamisessa.
Suku ja nuoruus

Pietari syntyi Moskovassa Aleksei I Mihailovitšin ja tämän toisen vaimon Natalja Naryškinan esikoisena. Ensimmäisestä liitosta puolalaisyntyisen pajarintyttären Maria Miloslavskajan kanssa Alekseilla oli viisi poikaa ja kahdeksan tytärtä, joista viisi kuoli jo lapsina. Pietarin syntyessä elossa oli enää vain kaksi pojista: Iivana ja Fjodor. Aleksei I:n kuoltua vuonna 1676 hänen vanhimmasta elossa olleesta pojastaan tuli hallitsija Fjodor III.
Pietarin opetti lukemaan hänen äitinsä kolmivuotiaana. Poika sai koulutuksensa viisivuotiaasta lähtien isänsä Aleksis Mihailovitsin määräämiltä opettajilta, joita olivat alkeisopetuksessa, uskonnossa sekä laulussa kreivi, vaatimaton kirkon virkamies Nikita Zotov; skotlantilaistaustainen amiraali Patrick Gordon ja skotlantilainen sotilas, diplomaatti Paul Menesius. Vuoden 1683 paikkeilla 11-vuotias poika ei ollut vielä oppinut kaikkia kirjaimia eikä koko loppuelämänsä aikana piitannut kieliopista ja oikeinkirjoituksesta. Myös hänen sanavarastonsa oli varsin rajoittunut. Poika oli kiinnostunein matematiikasta, linnoitusopista ja navigaatiosta.
Pietari vietti nuoruutensa elämällä vapaata elämää Preobraženskojen kylässä Moskovan lähellä äitinsä kanssa, jonne hänelle oli rakennettu palatsi. Hän pääsi tutustumaan ulkomaalaisiin lähistöllä sijaitsevan saksalaissiirtokunnan eli nemetskaja slobodan ansioista. Häntä kiinnostivat rajut ulkoleikit, sotilasmanööverit, puusepän työt, puuliitosten tekeminen, sepäntyöt sekä painamistyö.
Fjodor kuoli ilman perillisiä, joten vuonna 1682 Pietarista tuli Venäjän tsaari yhdessä veljensä Iivana V:n kanssa. Kymmenvuotias Pietari todisti 16-vuotiaan veljensä kanssa kuinka heidän läheisiään ja sukulaisiaan heitettiin Fasettipalatsin ikkunoista ulos alhaalla pihalla odottaviin keihäänkärkiin. Tämä tapahtuma jätti pysyvät jäljet molempiin poikiin heidän loppuiäkseen.
Vallasta taisteli kuitenkin myös tytär Aleksein ensimmäisestä avioliitosta: Sofia Aleksejevna. Tsarevna Sofia oli Venäjän todellinen hallitsija vuoteen 1689, jolloin Pietari sulki hänet streltsien kapinoinnista syytettynä Novodevitšin nunnaluostariin. Kanssahallitsija Iivanan kuoltua vuonna 1696 Pietarista tuli ainoa hallitsija. Samaan aikaan Venäjä soti Turkkia vastaan ja onnistui valtaamaan Azovin kaupungin.
Pietarin sisar Natalja Aleksejevna (1673–1716) oli kolmivuotias isänsä tsaari Aleksei Mihailovitšin kuollessa. Hän pysyi naimattomana ja läheisenä veljensä kanssa. Hän eli vastaperustetussa Pietarissa vuodesta 1708 lähtien, omassa palatsissaan vuodesta 1713 lähtien ja omisti Hatsinan palatsia edeltäneen asuinkartanon vuodesta 1712 lähtien. Suuriruhtinatar Natalja Aleksejevna perusti kotiinsa Moskovaan teatterin 1706–1707, järjesti teatteriesityksiä Pietarissa vuodesta 1710 lähtien, kirjoitti neljä näytelmää sekä perusti Pietarin kaupungin ensimmäisen sairaalan ja köyhäintalon.
Perhe

Pietarin äiti Natalja Naryškina valitsi 16-vuotialle pojalleen vuonna 1689 morsiameksi jalosukuisen Jevdokija Fjodorovna Lopuhinan (1669–1731), joka oli viimeinen venäläisyntyinen hallitsijan aviopuoliso Romanov-suvussa. Jevdokija Fjodorovna kruunattiin tsaarittareksi ja heille syntyi poika, suuriruhtinas Aleksei Petrovitš (1690-1718). Kaksi seuraavaa poikaa Aleksandr 1691 ja Pavel 1693, kuolivat jo pieninä. Vuonna 1691 Pietari hylkäsi vaimonsa ja aloitti suhteen hollantilaisen kaunottaren, viinikauppiaan tyttären Anna Monsin (1672–1714) kanssa, joka kesti 12 vuotta. Avioliitto epäonnistui lähinnä vaimon sukulaisten vuoksi, joita tuli hoviin jopa 30 hengen verran vaatimaan oikeuksiaan ja vuonna 1698 Pietari sai vaimonsa vihdoin menemään Suzdalin luostariin.
Muutama vuosi Pietarin kuoleman jälkeen vuonna 1727 suuriruhtinatar Jevdokija Fjodorovna Lopuhina vapautettiin vankeudesta Pähkinänlinnan linnoituksesta, josta hän pääsi asumaan Kristuksen taivaaseenastumisen luostariin Moskovaan kolmeksi vuodeksi. Hän vietti viimeisen elinvuotensa Novodevitšin luostarissa.
Pietarin toinen avioliitto oli puolalaissyntyisen, sukutaustaltaan suhteellisen epämääräisen Marta Helena Skowrońska Crusen kanssa, Pietarissa loppuvuodesta 1707. Marta oli kuulunut marsalkka Boris Šeremetjevin ja ruhtinas Aleksandr Menšikovin talouksiin Marienburgin valtauksen jälkeen Suuressa Pohjan sodassa. Tarkkaa avioliiton solmimispäivämäärää ei tiedetä, koska mitään dokumenttia salassa suoritetusta vihkimisestä ei ole olemassa.
Ainoastaan Marta-Jekaterina pystyi rauhoittamaan Pietarin raivokohtauksia, joita tämä sai aina kun koki vastustusta, ja vaimo kutsuttiin paikalle aina kun niitä ilmaantui. Pietari kärsi lapsuudessaan näkemiensä streltsi kapinan raakuuksien vuoksi tic-liikkeestä, joka aiheutti hänelle pahoja kasvo-oireita. Heille syntyi ainakin kahdeksan lasta, joista kaksi eli aikuisikään: suuriruhtinatar Anna Petrovna ja suuriruhtinatar Jelisaveta Petrovna (keisarinna Elisabet). Pietari ja Jekaterina menivät virallisesti naimisiin vuonna 1712 ja hänestä tuli myöhemmin keisarinna sekä kanssahallitsija Katariina I.
Venäjän länsimaistaminen alkaa

Vuosina 1697–1699 Pietari matkusti Euroopassa suuressa diplomaattiseurueessa salanimellä Pjotr Mihailov, jolloin hän tutustui laivanrakennukseen Alankomaissa ja Englannissa, tuon ajan johtavissa merivalloissa. Saadakseen oikean kuvan telakkatyöstä hän otti neljän kuukauden pestin tavalliseksi työläiseksi Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian laivanrakennustelakalla Zaandamissa ja Amsterdamissa. Hän vieraili sen jälkeen Englannissa; tutustumassa laivanrakentamiseen ja kaupunkirakentamiseen Greenwichissä, Oxfordissa, Deptfordissa ja Lontoossa, jossa tapasi Vilhelm III Oranialaisen; ja osallisui jopa parlamentin instuntoon;  sitten Leipzigissa, Dresdenissä, Prahassa, Wienissä ja tapasi August II:n ja Leopold I:n.
Matkan päätarkoituksena oli muodostaa liittokunta Turkkia vastaan länsivaltojen avulla, sillä Pietari halusi laajentaa alueitaan Mustanmeren rannikolle, Ukrainaan ja Krimin niemimaalle.
Liittokunnan muodostaminen ei kuitenkaan onnistunut. Pietari joutui palaamaan Venäjälle, kun streltsit, Venäjän armeijan eliittijoukot, nousivat kapinaan. Kapina oli jo kukistettu tsaarin palatessa Moskovaan. Pietarin palattua yli tuhat kapinallista teloitettiin – osan Pietari tappoi omin käsin.
Venäjän länsimaistaminen alkaa > Suuri Pohjan sota

Turkin-vastaisen liittokunnan epäonnistuttua Pietari kokosi Ruotsin vastaisen liittokunnan, jossa Venäjän ohella olivat Puola-Liettua ja Tanska. Suuri Pohjan sota (1700–1721) alkoi Venäjän kannalta onnettomasti. Narvan taistelussa 20. marraskuuta 1700 ruotsalaiset löivät venäläiset joukot. Tämän jälkeen ruotsalaiset siirtyivät Puolan alueelle, jolloin Pietari sai aikaa uuden armeijan varustamiseen. 27. kesäkuuta 1709 Pultavan taistelussa venäläiset voittivat Kaarle XII:n ja tuhosivat hänen armeijansa. Ruotsin kuningas pakeni kuitenkin Osmanien valtakuntaan ja sai taivuteltua sulttaani Ahmed III:n julistamaan sodan Venäjälle. Venäjän–Turkin sodassa suurvisiiri Baltacı Mehmet paššan johtama armeija päihitti Pietari Suuren pienemmän armeijan Prutin taistelussa ja Pietari antautui kesken taistelun 23. heinäkuuta. Seuranneessa rauhansopimuksessa osmanit kuitenkin sallivat Pietarin pitää henkensä, vapautensa ja valtaistuimensa.
Venäläiset valloittivat Viron vuonna 1710 ja miehittivät Suomen aluetta vuosina 1714–1721 niin kutsutun isonvihan aikana. Sota päättyi Uudenkaupungin rauhaan vuonna 1721, jossa Venäjä sai Inkerin, osia Karjalasta sekä Ruotsin alueet Baltiassa. Käytännössä sota nosti Venäjän Pohjois-Euroopan johtavaksi suurvallaksi Ruotsin tilalle.
Venäjän länsimaistaminen alkaa > Uusi pääkaupunki

Pietari I perusti Pietarin kaupungin Nevan suistoon 27. toukokuuta 1703. Nimensä kaupunki sai Pietarin nimikkopyhimyksen, apostoli Pietarin mukaan. Tällöin alue kuului vielä virallisesti Ruotsiin, mutta oli Venäjän miehittämä. Ruotsin kuningaskunta luovutti alueen Venäjälle vasta vuonna 1721 Uudenkaupungin rauhassa. Pietari perustettiin symboloimaan uudistuksia ja juhlistamaan maallistuneen ja valistuneen Venäjän syntyä.
Venäjän pääkaupunki siirrettiin Moskovasta Pietariin vuonna 1712. Pietarhovin Suuri palatsi valmistui vuonna 1725 Pietarin kaupungin ulkopuolelle.