stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helge Finell

| Helge Finell |
| --- | --- |
 Kaupunginjohtaja Finell Kaskisten silloisen kaupungintalon vieressä vuonna 1962.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1918 Närpiö
Kuollut: 3. kesäkuuta 2007 (88 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kaupunginjohtaja ja kirjailija
Muut tiedot
Aktiivisena:  1952–1997
Koulutus: valtiotieteen maisteri (1946)
Karl Helge Finell (9. syyskuuta 1918 Närpiö – 3. kesäkuuta 2007) oli suomalainen kaupunginjohtaja ja kirjailija. Finell valmistui vuonna 1946 valtiotieteiden maisteriksi. Hän toimi Kaskisten kaupunginjohtajana vuodesta 1952.
Teokset

Kaskisten kansakoululaitos 100 vuotta (Folkskolväsendet i Kaskö 100 år), Kaskisten kaupunki 1979
Kaskisten kaupungin historia (Kaskö stads historia, 1983), suom. Antti Virrankoski. Kaskisten kaupunki 1984 ISBN 951-99574-0-5
Sjöbobacken i Kaskö. Traditioner kring ett fiskeläge, Omakustanne 1985
Venner i Norden i 30 årHudiksvall kommun...[et al.], 1988
I fält med Er P 1 1941–1944 Söderström, 1991 ISBN 951-52-1351-7
John Ekman : fisket var hans liv : en kustfiskares levnad 1897-1970, Omakustanne 1993 ISBN 952-90-4891-2
Hur Kaskö fick sitt stadsbibliotek Kaskinen, 1994 (3 sivua)
By i förvandling Närpes : Närpes hembygdsförenings bokförlag, 1995 ISBN 951-97071-2-3
Påverkare i småstad – Pikkukaupungin vaikuttaja (1997), suom. Elsa Lafond. Vasa : Scriptum, 1997 ISBN 951-8902-65-8
Käännös suomeksi
Fields of the Nephilim
Tuotanto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Albumit Dawnrazor (1987)  The Nephilim (1988)  Elizium (1990)  Earth Inferno (1991) Live-taltiointi  Zoon (1996)  Mourning Sun (2005) |   |  Singlet Power (1986)  Preacher Man (1987)  Burning The Fields (EP) (1987)  Blue Water (1987)  Moonchild (1988)  Psychonaut (1989)  For Her Light (1990)  Sumerland (Dreamed) (1990)  From The Fire (2002)  Prophecy (2016) |
Tuotanto > Muita julkaisuja

Returning To Gehenna (1987) Kokoelma
Laura (1991) Kokoelma
BBC Radio 1 - Live in Concert (1992) Live-taltiointi
Revelations (1993) Kokoelma
From Gehenna To Here (2001) Kokoelma
One More Nightmare (Trees Come Down A.D.) (2000)
One More Nightmare (2002)
Fallen (2002) Epävirallinen demokokoelma
Genesis and Revelations (2006) Epävirallinen julkaisu
Ceromonies (2012) Live + DVD
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Finlandia (auto)

| Finlandia |
| --- | --- |
Perustettu:  1922 (Helsinki, Suomi)
Lakkautettu:  1924
Toimitusjohtaja:  P. J. Heikkilä
Avainhenkilöt:  P. J. Heikkilä, perustaja
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot, kuorma-autot
Omistaja:  P. J. Heikkilä & Co
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finlandia-merkkinen ambulanssikuorma-auto Helsingissä 1920-luvulla.
Finlandia oli suomalainen automerkki, jota insinööri P. J. Heikkilä valmisti Helsingissä neljä kappaletta vuosina 1922–1924. Valmistetuista autoista kaksi oli kevyttä kuorma-autoa ja kaksi henkilöautoa.
Paavo Johannes Heikkilä (1898–1962) hankki yhtiökumppaneineen vuonna 1920 Helsingin Eerikinkadulla toimineen I. Käcklundin kone- ja vesijohtoliikkeen – joidenkin lähteiden mukaan kyseessä oli konepaja –, johon hän perusti P. J. Heikkilä & Co -nimisen autokoritehtaan. Heikkilän ideana oli valmistaa yhtenäismallinen auton alusta, jolle voisi rakentaa suurehkon henkilöauton tai kevyen kuorma-auton. Tuotanto käynnistyi vuonna 1922 ja kumpaakin autotyyppiä valmistui kaksi kappaletta. Autot olivat oikealta ohjattavia ja niissä oli ns. kulissivaihteisto, jonka käyttövipu oli korin oikealla sivulla. Autojen moottorit olivat amerikkalaisvalmisteisia, kuorma-autoissa käytettiin myös ruotsalaisen Scania-Vabiksen osia. Toinen kuorma-autoista oli Helsingin palolaitoksen käytössä aina 1960-luvun alkuun saakka, aluksi ”syöksyautona” kuljettamassa kiireisintä palokalustoa ja myöhemmin ambulanssina. Tällä autolla ajettiin vuonna 1946 kolari, jossa yksi palomies sai surmansa. Henkilöautoista toinen romuttui Terijoella sattuneessa onnettomuudessa ja toinen kului loppuun Heikkilän omassa käytössä. Erään tarinan mukaan toinen Finlandia-kuorma-auto joutui pirtun salakuljettajien käyttöön ja katosi. Heikkilä osallistui yhdellä autolla Helsinki–Tornio–Tukholma-autokilpailuun kesällä 1923.
Heikkilä lopetti autojen valmistuksen, koska se ei osoittautunut kannattavaksi, ja keskittyi jatkossa linja-autojen korien valmistukseen. Valmistetuista autoista yksikään ei ole säilynyt nykypäivään, ainoastaan joitakin valokuvia ja yksi auton keulamerkki on jäljellä. 1930-luvun alun laman aikana P. J. Heikkilä & Co joutui talousvaikeuksiin ja häädettiin tiloistaan Eerikinkadulta. Tehtaan toiminnan loputtua P. J. Heikkilä muutti Chicagoon Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi toimintaansa autoalalla ja suoritti insinöörin tutkinnon. Kerrotaan, että hän olisi rakentanut Yhdysvalloissa vielä yhden Finlandia-henkilöauton, joka olisi tuhoutunut tulipalossa autotallin mukana. Talvisodan alla Heikkilä palasi kotimaahan ja osallistui sotiin kuljetusvälineupseerina. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1943. Sotien jälkeen Heikkilä osti maatilan Virroilta, jossa hän asui kuolemaansa saakka. 1950-luvun alussa Heikkilä oli järjestelemässä käytettyjen yhdysvaltalaisten Checker-taksiautojen tuontia Suomeen.
Linkit

PreWarCar: Not Many Left
Lyhyt artikkeli motor-car.net-sivustolla sisältäen kuvan autosta
Finlandia-automainos, Moottori : Autoliiton äänenkannattaja, 01.01.1923, nro 2-3, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Turun sanomat, 10.02.1924, Woimavaunun kehityksestä, sivu 9., vasen alakulma, 2 Finlandia kilpa-autoa vuodelta 1923
Finns

Finns folkhögskola
Espoon Finnsin kulttuurihistoriallisesti arvokas kansanopisto-alue on Suomen vanhimpia säilyneitä Folkhögskola-kokonaisuuksia. Se sijaitsee Espoonkartanon kaupunginosassa Kuninkaantien varrella.
Mellersta Nylands folkhögskola aloitti koulutustoiminnan Finnsissä 2.11.1891 Espoon kartanon omistajien Arthur ja Bertha Myrbergin lahjoitettua tyhjillään olleen Finnsin kestikievarirakennuksen kansanopiston tiloiksi. Waldemar Aspelinin suunnittelema keltainen opistotalo valmistui vuonna 1897 ja Arkkitehtitoimisto Taucher & Cajanuksen suunnittelema vanha oppilasasuntola 1909. Lisäksi alueella on vahtimestarin huvila 1900-luvun alusta. Hillittyä lisärakentamista edustavat arkkitehti Erik Kråkströmin suunnittelemat majoitustilat ja ravintolarakennus 1980-luvulta. Vanhat rakennukset muodostavat kauniin kokonaisuuden Finnsin portista sisään astuttaessa, näkymä ei ole sadassa vuodessa muuttunut juuri lainkaan.
Alue kokonaisuus siirtyi Omnian omistukseen 1.7.2011 Svenska Folkskolans Vänner r.f:ltä (SFV).
Gerhard Fieseler

Gerhard Fieseler Tempelhofin lentoasemalla 1931.
Gerhard Fieseler (15. huhtikuuta 1896 – 1. syyskuuta 1987) oli saksalainen ensimmäisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä, josta tuli toisen maailmansodan aikainen lentokonesuunnittelija.
Nuoruus

Gwrhard Fieseler syntyi Gleschissä, Saksassa, kirjapainon omistajan poikana.
Hän astui asepalvelukseen Saksan armeijan lentojoukkoihin vuonna 1915. Lentokoulutuksen aikana hän romutti yhden koneen. Hän pääsi tähystäjäksi vuonna 1916. Vuonna 1917 hän oli läpikäynyt hävittäjäkoulutuksen. Hän joutui Makedonian rintamalle.
Hän saavutti 19 ilmavoittoa ensimmäisessä maailmansodassa saaden kultaisen palveluristin ja 1. ja 2. luokan rautaristit.
1920-luvulla

Hän toimi kirjapainossaan sodan jälkeen. Vuonna 1926 hän lopetti kirjapainonsa Eschweilerissa ja pestautui kasselilaisen Raab-Katzenstein-lentokonetehtaan lennonopettajaksi. Hän kehittyi hyväksi taitolentäjäksi. Vuonna 1927 hän esitti Zürichissä erityisen rohkean taitolentoesityksen ja alkoi hankkia esityksillään yhä enemmän. Vuonna 1928 hän suunnitteli oman taitolentokoneensa, joka sai nimen Fieseler F1 vaikka oli Raab-Katzensteinin tehtaan valmistama.
Hän suunnitteli Raab-Katzenstein RK-26 Tigerschwalbe-lentokoneen 1920-luvun lopussa. näiden koneiden valmistuslisenssi myytiin ruotsalaiselle AB Svenska Järnvägverkstaderna (ASJA), joka valmisti 25 konetta Ruotsin ilmavoimille. Yksi näistä lahjoitettiin Suomen ilmavoimille talvisodan aikana.
Vuonna 1930 Raab-Katzenstien meni konkurssiin. Fieseler päätti yrittää itsenäisenä yrittäjänä. Hän osti Segelflugzeugbau Kassel-tehtaan, joka oli tehnyt purjelentokoneita. Hän nimesi sen Fieseler Flugzeugbau -tehtaaksi. Vuodesta 1932 hän alkoi tehdä urheilukoneita.
Hän voitti Pariisissa vuoden 1934 taitolennon maailmanmestaruuden – 10 000 frangin palkinto meni yhtiön kehittämiseen.
Toiminta natsi-Saksassa

Fieseler oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen ja voitti Luftwaffen tilauksia vuonna 1935. Vuonna 1936 hän voitti STOL-koneen suunnittelukilvan Fieseler Fi 156 Storch -koneella.
Sodan jälkeen hän oli yhdysvaltalaisten vankina. Vankeuden jälkeen hän avasi uudelleen tehtaansa, joka alkoi valmistaa autojen osia.
Fieseler kuoli Kasselissa 91-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Thorsten Wiederhold: Gerhard Fieseler – eine Karriere. Ein Wirtschaftsführer im Dienste des Nationalsozialismus. (Nationalsozialismus in Nordhessen – Schriften zur regionalen Zeitgeschichte, Band 20) - ISBN 3-934377-98-X
Gerhard Fieseler: Meine Bahn am Himmel (omaelämäkerta)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Fieseler Fi 156 Storch.
Finn-Lassie

Yrityksen Lassie-tuotemerkki.
Finn-Lassie Oy (nimi vuoteen 1976 Lasten Pukutehdas Oy) oli Kokkolassa vuosina 1949–1988 toiminut vaatetusteollisuusyritys, joka oli erikoistunut lähinnä Suomen markkinoille Lassie-tuotemerkillä myytyihin lasten- ja urheiluvaatteisiin. Se työllisti suurimmillaan noin 250 ihmistä.
Yritys sai alkunsa, kun Aimo ja Ulla-Stina Vallila ryhtyivät vuonna 1949 valmistamaan lapsille käytännöllisiä ulkoiluvaatteita Kokkolan Mesilässä. Välittömänä syynä oli Aimo Vallilan mukaan se, että hänen oli keksittävä keino estää morsiamensa lähtö toiselle paikkakunnalle opiskelemaan. 1950-luvulla yrityksen tuotevalikoimaan otettiin myös nuorten ja aikuisten verryttelypuvut. Myös tehdasta laajennettiin, ja vuonna 1963 Aimo Vallilan veli lähti johtamaan yrityksen Mikkeliin perustettua toista tehdasta, joka toimi omana yhtiönään nimeltä Ulkovaate Oy vuoteen 1991 ja käytti myös vaatteissaan Lassie-tuotemerkkiä.
Tehtaan toiminnot koottiin yhteiseen uuteen rakennukseen 1972. Vuonna 1976 yrityksen nimeksi otettiin Finn-Lassie, koska Lassiesta oli tullut yksi tunnetuimmista vaatemerkeistä Suomessa. Vuonna 1983 Vallilat myivät yrityksen, ja sen toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1988.
1980-luvun lopulla kankaanpääläinen Reima osti Lassie-tuotemerkin itselleen ja jatkoi Lassie-vaatteiden tuotantoa  keskittyen yksinomaan lasten ulkoiluvaatteisiin.
Aiheesta muualla

Yhtiön historiaa Pörssitiedossa
Fir Bolg

Fir Bolgien ja Tuatha Dé Dannanin edustajat tapaavat ennen Mag Tuiredin ensimmäistä taistelua.
Fir Bolg (myös Fir Bholg tai Firbolg) olivat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa yksi niistä kansoista, jotka ensimmäisinä asuttivat Irlannin. Heidän nimensä alkuperä on epäselvä, ja sen on arveltu merkitsevän esimerkiksi ”laukkumiehiä” tai ”keihäsmiehiä”. On myös mahdollista, että nimen taustalla on belgien kelttiläis-germaaninen heimo.
Tarujen mukaan myyttinen Tuatha Dé Danann -niminen kansa löi firbolgit Magh Tuiredhin ensimmäisessä taistelussa ja ajoi heidät pois Irlannista.
Mauritania

Mauritanian islamilainen tasavalta eli Mauritania on noin neljän miljoonan asukkaan islamilainen valtio Länsi-Afrikassa. Sen rajanaapurit ovat Marokon hallitsema Länsi-Sahara, Algeria, Mali ja Senegal. Laaja, mutta harvaan asuttu maa ulottuu Atlantin rannikolta Saharan autiomaahan.
Politiikka

Mauritania on semipresidentiaalinen tasavalta. Mauritaniassa on kaksikamarinen parlamentti. Senaatin 56 jäsentä valitaan kuudeksi vuodeksi kerrallaan kuntatason päälliköiden vaalilla siten, että kahden vuoden välein vaihtuu kolmannes senaattoreista. Kansalliskokouksen 95 jäsentä valitaan yleisillä vaaleilla viisivuotiskaudelle. Perustuslain mukaan myös presidentti valitaan viisivuotiskaudelle yleisillä vaaleilla.
Mauritanian 21 puolueesta 11 on järjestäytynyt kahteen ryhmään: enemmistöpuolueiden koalitioksi CPM ja opposition koalitioksi COD. Maltillinen islamistipuolue RNRD-TAWASSOUL ei kuulu kumpaankaan. Vuonna 2009 valitussa senaatissa CPM:llä on 45 paikkaa, CODilla seitsemän ja koalitioiden ulkopuolisella RNRD-TAWASSOULilla neljä. Vuonna 2006 valitussa kansalliskokouksessa CPM:llä on 63 paikkaa, CODilla 27 ja koalitioiden ulkopuolisilla RNRD-TAWASSOULilla neljä ja FP:llä yksi paikka.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan ensin valtaan sotilasvallankaappauksella noussut Mohamed Ould Abdel Aziz, joka voitti toisen kauden syvästi puutteellisissa 2014 vaaleissa, erosi rauhanomaisesti vuoden 2019 vaalien jälkeen. Vuonna 2018 pidetyt parlamenttivaalit olivat moniarvoisempia kuin aikaisemmat vaalit. Useat tiedotusvälineet toimivat, mutta toimittajia uhkaa pidätys arkaluonteisista aiheista raportoimisesta ja monet itsesensuroivat. Mustaihoiset mauritanialaiset, haratinit, naiset ja LGBT+-ihmiset kohtaavat syrjintää. Hallitus on ryhtynyt lisätoimiin pannakseen täytäntöön sellaisia lakeja, jotka käsittelevät institutionalisoidun orjuuden ja syrjinnän ongelmaa, mutta jatkavat orjuuden ja syrjinnän vastaisten aktivistien pidättämistä.
Mauritania kielsi virallisesti orjuuden vuonna 1981, mutta orjuuttaminen kriminalisoitiin vasta vuonna 2007. Monien tietojen mukaan mustan kansanosan orjuus jatkuu edelleen ja koskee kahtakymmentä prosenttia Mauritanian asukkaista.
Maantiede

Suurin osa Mauritaniasta on Saharan autiomaata. Etelässä Senegalin rajalla virtaava Senegaljoki on maan ainoa makean veden lähde. Maalla on 754 kilometriä Atlantin rannikkoa.
Mauritania on enimmäkseen alavaa, mutta luoteisosan ylänkö (Adrarin hiekkakiviylänkö) kohoaa jopa 500 metrin korkeuteen. Eroosio on muovannut sinne yksittäisiä kukkuloita. Ylängön juurella on useita pieniä keitaita sekä suola-altaita. Maan korkein huippu on 915 metriä korkea Kediet ljill. Kaksi kolmasosaa Mauritaniasta kuuluu Saharan alueeseen (Pohjois-Mauritania), jolla ei yleensä kasva juuri mitään kasvillisuutta, mutta siellä täällä on keitaita, joissa voidaan kasvattaa taatelipalmuja ja harjoittaa maanviljelyä. Mauritanian rannikolla on myös laidunmaita ja karjatalous on siellä erityisen tärkeää.
Eteläinen kolmannes maasta kuuluu Sahelin alueeseen, jossa kasvaa lyhyttä ruohoa, piikkipensaita, yksittäisiä akaasiapuita ja morko-nimellä tunnettua hirssiä (Panicum turgidum), mutta Sahelin eteläosassa on myös aroa tai savannia, missä kasvaa apinanleipäpuita ja palmuja.
Eläimistöä on yleensä vähän, mutta Sahelissa tavataan aron eläimistöä eli antilooppeja, gaselleja, strutseja ja pahkasikoja.
Banc d’Arguinin kansallispuisto maan länsirannikolla on tärkeä lintujen talvehtimis- ja pesimäalue. Se on Unescon maailmanperintökohde.
Vuonna 1970 80 prosenttia väestöstä asui Mauritanian ainoalla viljelykelpoisella alueella, Chemamassa Senegaljoen tulvatasangolla, mutta vuosien 1969–1974 kuivuus pakotti asukkaat siirtymään kaupunkeihin. Senegaljoki on Mauritanian ainoa suuri joki (muut joet virtaavat vain tulva-aikaan) ja se muodostaa Senegalin vastaisen rajan.
Ilmasto

Mauritanian sääolot vaihtuvat vuodenaikojen mukaan, kun vallitseva tuulensuunta muuttuu. Talvisin Saharasta puhaltaa harmattan, jonka takia ilmasto on kuiva ja lämpötilavaihtelut suuria. Aavikolla sataa alle 100 mm vuodessa ja lämpötilavaihtelut päivän ja yön välillä ovat suuria (talvella yöllä 0°C, päivällä 38°C – kesällä yöllä 16°C ja päivällä jopa 49°C).
Kesäiset monsuunisateet tuovat kosteutta Mauritanian eteläosaan. Sahelissa sademäärä on noin 600 mm vuodessa ja tammikuun lämpötila on +24 astetta (toukokuussa +35°C). Kylmä Kanarianvirta viilentää rannikkoseutua, missä lämpötila on kautta vuoden +24 astetta sekä sademäärä pohjoisessa 100 mm ja etelässä 400 mm.
Senegaljoen laaksossa sadetta saadaan 400–600 mm.
Talous

Mauritanian bruttokansantuote vuonna 2015 oli 16,43 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Taloutta hallitsevat maatalous ja luonnonvarat. Noin puolet maan väestöstä on edelleen riippuvaisia viljelystä tai karjataloudesta, vaikkakin 1900-luvun aikana toistuneet kuivuudet ovat ajaneet monet paimentolaiset kaupunkeihin. Pohjois-Mauritaniassa lähellä Zouératia on suuri rautakaivos, ja rauta kattaakin yli 40 prosenttia maan viennistä. Kaivokselta satamaan kulkee Mauritanian ainoa rautatie, jota liikennöi maailman pisin juna. Raudan lisäksi Mauritaniassa louhitaan esimerkiksi kultaa, kuparia, fosfaattia ja kipsiä. Mauritanian aluevedet ovat maailman rikkaimpia kalastusvesiä, mutta niitä uhkaa ulkomaalaisten harjoittama laiton kalastus.
Mauritanian tärkeimpiä viljelyskasveja ovat hirssi ja taatelit,joita täydentävät durra, palkokasvit, jamssi, maissi ja puuvilla. Jokilaaksoissa kasvatetaan myös riisiä ja vesimeloneita, ja riisin tuotantoa pyritään lisäämään keinokastelun avulla omavaraisuuden lisäämiseksi. 1800-luvun tärkeimmän vientituotteen arabikumin tuotanto on lähes kokonaan lakannut
Väestöjakauma

Vuonna 2022 Mauritaniassa arvioitiin olevan 4 161 925 asukasta. Mauritaniassa on suuria kiistoja vallitsevan arabienemmistön ja tummaihoisemman väestön välillä. Orjuus kiellettiin virallisesti vuonna 1981, mutta käytännössä se on yhä erittäin yleistä. Tyypillisesti orjuus kulkee suvuissa: orjien lapsista tulee orjia.
Ylivoimaisesti suurin kieli on hassaniyya (arabian murre, johon on sekoittunut berberikielen piirteitä). Sitä puhuvat valkoiset maurit ja haratinit. Fulania puhutaan rannikolla ja Sahelin alueella. Soninkea puhutaan Malin ja Senegalin rajoilla. Wolofia puhutaan laajasti, ja bambaraa maan kaakkoisosassa.
Mauritanian johto on pyrkinyt arabian kielen käytön edistämiseen työ-, hallinnon ja koulutuksen kielenä paikallisten kielten ja murteiden kustannuksella.
Kulttuuri

Mauritanialaisten kansallistunne liittyy voimakkaasti sunni-islamiin. Kolme lahkoa tai veljestöä on tärkeässä asemassa: tijaniya, qadriya ja hamaliya. Suurin niistä on oppineisuutta korostava quadriya, joka perustettiin 1200-luvulla Mesopotamiassa. Toiseksi suurin on tijaniya. Perinteisesti etelän maataviljelevät mustat afrikkalaiset ja pohjoisen paimentolaiset ovat pysyneet erossa toisistaan.
Yhdessä ruokaileminen on tärkeä sosiaalinen tapahtuma. Arabit syövät pääateriansa illalla, mustat afrikkalaiset lounasaikaan. Ateria syödään yhteisestä astiasta oikealla kädellä. Ruokavalion perustana ovat liha, hirssi, riisi, kala, perunat ja bataatit.
Mauritanian radio ja televisio ovat valtion omistuksessa, mutta vuonna 2010 hyväksyttiin laki, jonka mukaan yksityisten asemien perustaminen on laillista. Sen sijaan islamin opetuksia ei saa kyseenalaistaa. Maassa ilmestyy päivittäin ja viikoittain useita sekä yksityisiä että valtion omistamia sanomalehtiä sekä arabiaksi että ranskaksi.
Kulttuuri > Urheilu

Mauritanian suosituin urheilulaji on muiden Afrikan maiden tapaan jalkapallo. Mauritanian jalkapallomaajoukkue on pelannut kerran arvokisoissa, kun se selviytyi vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskisoihin. Kesäkuussa 2022 se oli FIFA-rankingissa sijalla 110. Maa on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1984 lähtien, mutta ei ole saavuttanut yhtään mitalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mauritania Wikimedia Commonsissa
Maan virallinen sivusto (arabiaksi, ranskaksi ja englanniksi).
Kirjallisuutta

Vakkuri, Juha: Afrikan ympäri.  Like.  ISBN 978-952-01-0791-8
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Mauritanian kartta
Syyskuinen Mauritania satelliittikuvassa
Mauritanian rautatien malmijuna Nouadhiboun asemalla
Äiti ja tytär myymässä käsitöitä Adarissa.
Richard Feynman

| Richard Feynman |
| --- | --- |
 Richard Feynman Los Alamosissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1918 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 15. helmikuuta 1988 (69 vuotta) Los Angeles, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Princetonin yliopisto MIT
Väitöstyön ohjaaja:  John Archibald Wheeler
Instituutti:  California Institute of Technology Cornellin yliopisto
Oppilaat:  Robert Barro ja Danny Hillis
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  kvanttisähködynamiikka eli QED, Feynmanin graafit
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1965) Albert Einstein -palkinto (1954)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
richardfeynman.com
Richard Phillips Feynman (11. toukokuuta 1918 – 15. helmikuuta 1988) oli 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia fyysikkoja. Hän laajensi merkittävästi kvanttielektrodynamiikan teoriaa, mistä hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Julian Schwingerin ja Shin’ichirō Tomonagan kanssa 1965. Feynmanin ansiona oli esittää kvanttielektrodynamiikka polkuintegraalien avulla ja johtaa tästä säännöt nykyään Feynmanin graafeina tunnetulle tavalle esittää sähkömagneettiset prosessit kuvina.
Muita tieteellisiä saavutuksia olivat nestemäisen heliumin teoria, betahajoamisen teoria sekä partonimalli. Feynman tunnetaan erinomaisena opettajana, ja hänen luennoistaan tehty Feynman Lectures on Physics on alan klassikko. Feynman esitelmöi vuonna 1959 aiheesta There's plenty of room at the bottom (”Pohjalla on tilaa yllin kyllin”), joka oli vaikuttamassa nanoteknologian kehitykseen.
Feynman kykeni poikkeuksellisen taitavasti visualisoimaan mielessään fysiikkaa kuvina ja intuitioimaan sitä sekä edelleen kääntämään näkemyksensä matematiikan kielelle.