stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toy Story 3

| Toy Story 3 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lee Unkrich
Käsikirjoittaja:  Michael Arndt
Tarina:  John Lasseter Andrew Stanton Lee Unkrich
Tuottaja:  Darla K. Anderson
Säveltäjä:  Randy Newman
Kuvaaja:  Jeremy Lasky Kim White
Leikkaaja:  Ken Schretzmann
Pääosat:  Tom Hanks Tim Allen Joan Cusack Don Rickles Wallace Shawn John Ratzenberger Estelle Harris Blake Clark Ned Beatty Michael Keaton Jodi Benson John Morris
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Pixar Animation Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2010-06-1212. kesäkuuta 2010 (Italia)  2010-06-1818. kesäkuuta 2010 (Yhdysvallat)  2010-08-2727. elokuuta 2010 (Suomi)  
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa $
Tuotto:  1,067 miljardia $
Edeltäjä:  Toy Story 2
Seuraaja:  Toy Story 4
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toy Story 3 on kolmiulotteinen animaatioelokuva ja Toy Story 2:n jatko-osa. Elokuvan tuotti Pixar Animation Studios ja sitä levittää Walt Disney Pictures. Elokuva julkaistiin ensimmäiseksi elokuvafestivaaleilla Italiassa 12. kesäkuuta 2010. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 18. kesäkuuta, Suomessa 27. elokuuta.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Tom Hanks | Antti Pääkkönen | Woody |
| Tim Allen | Santeri Kinnunen | Buzz Lightyear |
| Javier Fernández Peña (espanjaksi) | Javier Fernández Peña (espanjaksi) | Buzz Lightyear |
| Joan Cusack | Nina Tapio | Jessie |
| John Ratzenberger | Petteri Summanen | Röh |
| Wallace Shawn | Mikko Kivinen | Rex |
| Blake Clark | Jarmo Koski | Slinky |
| Don Rickles | Pekka Autiovuori | Herra Perunapää |
| Estelle Harris | Maija-Liisa Peuhu | Rouva Perunapää |
| Jeff Pidgeon | Antti Pääkkönen | Vihreät alienit |
| Ned Beatty | Markku Huhtamo | Tuhti Karhunhali |
| John Morris (aikuinen)   Charlie Bright (nuori) | Max Wiberg (aikuinen)   Aarni Hyökki (nuori) | Andy |
| Michael Keaton | Eppu Salminen | Ken |
| Jodi Benson | Krisse Salminen | Barbie |
| Emily Hahn | Siiri Piha | Bonnie |
| Laurie Metcalf | Rinna Paatso | Andyn äiti |
| Beatrice Miller | Kea Porthan | Molly |
| Lori Alan | Kirsi Piha | Bonnien äiti |
| Timothy Dalton | Jukka Puotila | Herra Piikkis |
| Kristen Shaal | Susa Saukko | Triksi |
| Jeff Garlin | Seppo Pääkkönen | Leinikki |
| Bud Luckey | Ossi Ahlapuro | Virnu |
| Bonnie Hunt | Ella Pyhältö | Maija |
| Whoopi Goldberg | Titta Jokinen | Turski |
| Jack Angel | Juha Paananen | Jysky |
| John Cygan | Pasi Ruohonen | Sätky |
| Teddy Newton | Simo Frangén | Konkari |
| Carlos Alazraqui | Seera Alexander | sivuääniä |
| Danny Mann | Jouko Klemettilä | sivuääniä |
| Jess Harnell | Pekka Lehtosaari | sivuääniä |
| Mickie McGowan | Jari Viitanen | sivuääniä |
| Jerome Ranft | Petri Hanttu | sivuääniä |
| James Kevin Ward | Aku Laitinen | sivuääniä |
| Teresa Ganzel | Emma Kaila | sivuääniä |
| Constantivo Bravos | Juhana Vaittinen | sivuääniä |
| Leo Jergovic | Tommi Bäckman | sivuääniä |
| Nikolas Michailidis | Arttu Bäckman | sivuääniä |
| Laraine Newman | Sari Ann Moilanen | sivuääniä |
Slinky-koiran ääninäyttelijä Jim Varney kuoli keuhkosyöpään 2000. Hänen tilalleen valittiin Varneyn ystävä Blake Clark, jolla tuottaja John Lasseterin mukaan on sopivan samankaltainen ääni.
Tuotanto

Walt Disney Feature Animationin piti tuottaa elokuva Circle 7 Animationin kautta ja oli tarkoitus julkaista se vuonna 2008. Tämän version tuotanto kuitenkin lopetettiin tammikuussa 2006. Helmikuussa 2006 Pixar Animation Studios, sarjan luojayhtiö, otti elokuvan teon vastuulleen.
Vastaanotto

Toy Story 3 -elokuvasta tuli elokuvahistorian toistaiseksi menestynein animaatioelokuva. Elokuva oli tuottanut 15. elokuuta mennessä 920 miljoonan dollarin (720 miljoonan euron) lipputulot. Elokuva ohitti aikaisemman listaykkösen, Shrek 2:n, joka tuotti noin 919 miljoonaa dollaria. Toy Story 3 tuotti yhteensä noin 1,063 miljardia dollaria.
Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi Toy Story 3:lle pistekeskiarvon 3,8. Kokoonpanoltaan hieman muuttuneen raadin pistekeskiarvoksi muodostui muutamaa viikkoa myöhemmin 3,3.
Episodi-lehdessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 4,25.
Vuoden 2011 Oscar-gaalassa Toy Story 3 voitti parhaan animaatioelokuvan ja parhaan laulun Oscar-palkinnot. Lisäksi se sai parhaan elokuvan, parhaan sovitetun käsikirjoituksen ja parhaiden äänitehosteiden Oscar-ehdokkuudet.
Jatko-osa

Elokuvan jatko-osa Toy Story 4 sai ensi-iltansa vuonna 2019. Jatko-osan on ohjannut Josh Cooley.
Aiheesta muualla

Virallinen suomenkielinen traileri (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Pixar |
| --- | --- |
Elokuvat:  Toy Story – leluelämää (1995)  Ötökän elämää (1998)  Toy Story 2 (2001)  Monsterit Oy (2001)  Nemoa etsimässä (2003)  Ihmeperhe (2004)  Autot (2006)  Rottatouille (2007)  WALL-E (2008)  Up – kohti korkeuksia (2009)  Toy Story 3 (2010)  Autot 2 (2011)  Urhea (2012)  Monsterit-yliopisto (2013)  Inside Out – mielen sopukoissa (2015)  Kunnon dinosaurus (2015)  Doria etsimässä (2016)  Autot 3 (2017)  Coco (2017)  Ihmeperhe 2 (2018)  Toy Story 4 (2019)  Eteenpäin (2020)  Soul – Sielun syövereissä (2020)  Luca (2021)  Punainen (2022)  Lightyear (2022)  Elemental (2023)  Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024) 
Tulevat elokuvat:  Elio (2025)  Hoppers (2025)  Toy Story 5 (2026)  Ihmeperhe 3
Latvian lippu

Latvian lippu
Latvian lippu (latv. Latvijas karogs) on Latvian tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se on otettu uudelleen käyttöön 27. helmikuuta 1990. Samaa lippua käytettiin Latvian edellisen itsenäisyyden aikana vuodesta 1918 aina Neuvostoliiton miehitykseen saakka vuonna 1940. Lipun mittasuhteet ovat 1:2 ja sen punainen väri kuvaa menneisyyden verenvuodatusta ja valkoinen väri totuutta, oikeamielisyyttä ja kunniaa.
Historia > Kansallinen lippu

Jo ennen historiallista aikaa ja alueen saksalaisvalloitusta 1200-luvulla Latvian alueen heimoilla oli käytössään erilaisia lippuja. Atskanin kronikan mukaan Cēsisin kaupungin eli silloisen Wendenin asukkaat käyttivät valkohirsistä sotalippua. Lippu on ollut kaupungin tunnus ainakin vuodesta 1279 lähtien, mutta mahdollisesti jo aiemmin. Semgallien taistellessa saksalaisia vastaan heidän johtajansa Nameitisin joukot käyttivät Cēsisiläisen sotalipun kaltaista lippua. Latvialaisen lähteen mukaan taistelu Cēsisin lähellä käytiin kuitenkin virolaisia heimoja vastaan. Lippu sai alkunsa kuolettavasti haavoittuneen heimopäällikön kahdelta puolelta vereen raidoittuneesta lakanasta, joka nostettiin salkoon, ja se johdatti joukot voittoon. Viitteen tarinaan löysi latvialainen ylioppilas Jēkabs Lautenbahs-Jūsmiņš 1860-luvulla liiviläisistä kronikoista. Cēsisin kaupunginlipusta tuli latvialaisten yleinen tunnus, kun latvialaiset ylioppilaat ottivat sen vuonna 1870 käyttöön kansallistunnuksena. Lippua käytettiin muun muassa Riian laulujuhlilla vuonna 1873. Lippu oli käytössä toukokuuhun 1917 saakka, jolloin taiteilija Ansis Cīrulis kavensi lipun valkoista raitaa ja muutti punaisten raitojen aiemman verenpunaisen värin kirsikanpunaiseksi, jotta lippu erottuisi paremmin Itävallan lipusta. 1900-luvun levottomuuksien aikana Latviassa oli käytössä myös lippu, jossa oli viisisakarainen tähti, jollainen tuli käyttöön myöhemmin Venäjän kommunistien parissa. Valtiopäivät julistivat Cirulisin version lipusta kansallis-, kauppa- ja valtiolipuksi 15. kesäkuuta 1921. Kansallinen lippu otettiin uudelleen käyttöön neuvostomiehityksen aikaisissa mielenosoituksissa vuonna 1988. Samana vuonna 6. lokakuuta Latvian korkein neuvosto hyväksyi lipun Latvian lipuksi.
Historia > Neuvostotasavallan lippu

Latvian sosialistisen neuvostotasavallan lippu otettiin käyttöön Neuvostoliiton Latvian miehityksen myötä 25. lokakuuta 1940. Lipussa on kuvattu sinivalkoiset nirhakorot aaltoina, joista nousee hopeinen kultasäteinen aurinko. Säteiden päällä on kultainen sirppi ja vasara. Niitä ympäröivät kultaiset tähkät ja punainen nauha. Nauhassa luki LATVIJAS PSR latviaksi ja venäjäksi Kaikkien maiden proletaarit liittykää yhteen. Kaikkien näiden yläpuolella oli kultainen viisisakarainen tähti. Lippu poistui käytöstä saksalaisten miehitettyä maan vuonna 1941. Kun saksalaiset oli ajettu pois, Latviassa otettiin jälleen vanhat tunnukset takaisin käyttöön. Neuvostotasavallalle suunniteltiin uusi lippu vuonna 1953. Lipussa oli punaista väriä yli puolet ja siinä oli sinivalkoinen aaltokoroinen tyviö.
Lipun värit ja koko > Lipun koko

Todellisuudessa Latvian lipun ”punainen” on punaisenruskea, joka on punaisen värin tummempaa sävyä ja koostuu ruskeasta ja purppurasta. Väriä sanotaankin ”Latvian punaiseksi”. Lipun värit sijoittuvat suhteessa 2:1:2, ylhäällä ja alhaalla on punainen kenttä, jotka ovat kaksi kertaa niin leveitä kuin keskellä oleva vaalea kenttä. Lipun korkeuden ja pituuden suhde on 1:2.
Lipun värit ja koko > Lipun värit

Lipun valkoinen on normaalin väri:
PANTONE White
Lipun punainen väri on saman järjestelmän mukaan:
PANTONE 1807C
Pantonen Latvian punainen voidaan määritellä CMYK värinä:
Versio 1 – C: 0 %; M: 100 %; Y: 65 %; K: 47 %;
Versio 2 – C: 27 %; M: 97 %; Y: 81 %; K: 27 %;
Lipun värit ovat samat kuin Itävallan lipussa. Värien leveyssuhteet ovat samat kuin Botswanan lipussa.
Lipun käyttö

Latvian lain mukaan maan lipun ja kansallisten värien käyttö ja esittäminen ovat sallittuja ornamentteina, jos lipun kunnioittaminen on taattu. Lipun tuhoaminen, epäkunnioittava käyttäminen ja epäasiallinen esittäminen ovat laissa rangaistuja tekoja.
Lippu on sijoitettava vähintään 2,5 metriä maan pinnasta ja mieluiten se on sijoitettava lippusalkoon. Lipputangon tulee olla pidempi kuin lipun pidempi sivu, suora ja valkoiseksi maalattu sekä mieluiten puusta tehty. Lipputangon pää saa olla tankoa laajempi. Missä lippu oli ole esillä jatkuvasti, niin sen saa nostaa salkoon auringon nousun aikaa ja laskea auringonlaskun aikaan. Jos lippu liehuu juhlien tai hautajaisten aikana, niin sen pitää nostaa ennen tilaisuutta ja laskea sen jälkeen.
Jos lippu sijoitetaan suruasentoon, niin musta nauha, joka on ½ lipun pituudesta, voidaan liittää lippuun. Jo kyseessä on aluksen masto, niin silloin nauhaa ei sijoiteta lippuun, vaan lippu lasketaan puolitankoon.
Jos liputetaan useilla Latvian sisäisillä lipuilla, niin kaikkien Latvian kansallislippujen tulee olla samankokoisia. Jos nämä liput ovat ulkosalla, niin Latvian kansallislippu sijoitetaan aina vasemmalla tai molempiin reunoihin. Jos kyseessä on muiden valtioiden lippuja tai kansainvälisten järjestöjen lippuja, niin liput sijoitetaan niiden latviankielisessä aakkosjärjestyksessä, tai jos kyseessä on joku muut erikoistoivomus valtion tai järjestön puolelta. Jos kaksi lippua sijoitetaan ulos, niin Latvian kansallislippu pitää sijoittaa aina oikealle puolella. Jos kyseessä on useita lippuja, niin latvian lippu sijoitetaan keskelle ja muun liput latviankielisessä aakkosjärjestyksessä.
Liputuspäivät

16. helmikuuta – Liettuan itsenäisyyspäivä
24. helmikuuta – Viron itsenäisyyspäivä
25. maaliskuuta (puolitangossa) – Kommunistien kansanmurhan uhrien muistopäivä
1. toukokuuta – Työn päivä, Perustuslain päivä
4. toukokuuta – Uudelleen saavutetun itsenäisyyden päivä (1990)
14. kesäkuuta (puolitangossa) – Kommunistien kansanmurhan uhrien muistopäivä
17. kesäkuuta (puolitangossa) – Venäläisten Latvian miehityksen alkamisen muistopäivä
4. heinäkuuta (puolitangossa) – Holokaustin uhrien muistopäivä
11. marraskuuta – Lāčplēsis’in päivä
18. marraskuuta – Itsenäisyyspäivä (1918)
Joulukuun ensimmäinen sunnuntai (puolitangossa) – Kommunistien kansanmurhan uhrien muistopäivä
Lähde:
Viralliset liput > Latvian presidentin lippu

Latvian tasavallan presidentin lipussa on säännöllinen risti, ja värit ovat kansallislipun punainen risti ja valkoisella alustalla. Ristin suhteet ovat kansallislipun suhteet. Ristin keskellä punainen väri katkeaa ja siihen on sijoitettu Latvian kansallisvaakuna. Vaakunan korkeus on 1/3 koko lipun korkeudesta. Näin ollen vaakunan aurinko on koko presidentin lipun keskipisteessä. Presidentin standardin ja valtiolipun kokosuhde on 1:5 ja standardin mittasuhteet ovat 3:2.
Viralliset liput > Latvian pääministerin lippu

Myös Latvian pääministerin lipussa on symmetristen sijoitettu risti, joka on punainen ja valkoisella alustalla. Vasempaan yläpiiriin, tangon puolelle, on sijoitettu kansallisvaakuna, joka on yläpiirin korkeudesta 5/6 osaa korkea. Tällöin vaakunan aurinko on sijoitettu keskellä yläpiirin kenttää. Pääministerin standardin ja valtiolipun kokosuhde on 1:5 ja standardin mittasuhteet ovat 3:2.
Viralliset liput > Parlamentin puhemiehen lippu

Latvian parlamentin, saeiman, puhemiehen standardissa on myös symmetrinen risti, joka noudattelee kansallislipun värejä. Kuitenkin oikeaan yläpiiriin, siis tuulen puoleen, on sijoitettu Latvian kansallisvaakuna, joka on yläpiirin korkeudesta 5/6 korkuinen ja vaakunan aurinko on yläpiirin keskiössä. Puhemiehen standardin ja valtiolipun kokosuhde on 1:5 ja standardin mittasuhteet ovat 3:2.
Viralliset liput > Puolustusministerin lippu

Myös Latvian puolustusministerillä on oma lippunsa. Hänen lipussaan on myös symmetrinen risti, joka noudattelee kansallislipun värejä. Kuitenkin vasempaan yläpiiriin, tangon puolella, on sijoitettu hänen sotilaallinen arvomerkkinsä, jonka korkeus on 3/5 yläpiirin korkeudesta. Latvian puolustusministerin standardin ja valtiolipun kokosuhde on 1:5 ja standardin mittasuhteet ovat 3:2.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liivanmaan riiminkronikka (englanniksi)
Faktatietoja Latvian lipusta, Latvia-instituutin kotisivu (englanniksi)
Latvian merivoiminen lipputietoa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Latvian sosialistisen neuvostotasavallan lippu 1953–1990.
Latvian tasavallan presidentin lippu.
Latvian pääministerin lippu.
Latvian puolustusministerin lippu.
Francesco D’Aniello

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | kaksoistrap |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nikosia 2007 | kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Nikosia 2007 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Maribor 2009 | kaksoistrap |  |
|  Hopeaa | Maribor 2009 | kaksoistrap, joukkue |  |
Francesco D’Aniello (s. 21. maaliskuuta 1969 Nettuno, Italia) on italialainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Pekingissä 2008 D’Aniello voitti olympia hopeaa kaksoistrapissa. Hän ampui finaalisarjan parhaan tuloksen, mutta hävisi silti peruskilpailun jälkeen selvästi johdossa olleelle Yhdysvaltain Walton Ellerille kolmella kiekolla.
Lisäksi D’Aniello on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi henkilökohtaista kultaa, sekä joukkuekultaa ja -hopeaa. Hän on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin (2006, 2007 ja 2009).
Tähtiportti

| Tähtiportti> Stargate SG-1 |
| --- | --- |
 Aktivoitu tähtiportti
Tyyli:  science fiction
Kestoaika:  42 min
Luoja(t):  Jonathan Glassner Brad Wright
Pääosissa:  Katso näyttelijät
Alkuperämaa:   Kanada  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Showtime (1-5)  Sci-Fi Channel (6-10)  MTV3, Sub
Esitetty:  27. heinäkuuta 1997 – 13. maaliskuuta 2007
Tuotantokausia:  10
Jaksoja:  214 + 2 dvd-elokuvaa
Tuotanto
Tuottaja(t):  Brad Wright Robert C. Cooper Michael Greenburg Joseph Mallozzi Paul Mullie Richard Dean Anderson Jonathan Glassner
Ohjaaja(t):  Peter DeLuise Martin Wood Andy Mikita
Käsikirjoittaja(t):  Jonathan Glassner Brad Wright Robert C. Cooper Joseph Mallozzi Paul Mullie
Tuotantoyhtiö(t):  MGM Worldwide Television
Palkinnot
Voitetut:  Gemini (Best Visual Effects, 2003) Gemini (Best Production Design or Art Direction in a Dramatic Program or Series, 2000)
Ehdokkuudet:  (7) Emmya (Outstanding Special Visual Effects for a Series, 2005, 2004, 2002 (2), 2001 (2), 2000) Emmy (Outstanding Music Composition for a Series / Dramatic Underscore, Joel Goldsmith 1998) (2) Hugoa (Best Dramatic Presentation - Short Form, 2007 ja 2005)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Tähtiportti (engl. Stargate SG-1) on vuonna 1994 julkaistuun samannimiseen scifi-elokuvaan perustuva kanadalais-yhdysvaltalainen tv-sarja. Tähtiportti-sarjaa tehtiin vuodesta 1997 lähtien kymmenen tuotantokautta. Sarjaa kuvattiin Kanadan Vancouverissa. Tähtiportti SG-1 piti hallussaan kaikkien aikojen pisimpään jatkuneen pohjoisamerikkalaisen scifi-televisiosarjan titteliä, kunnes Smallville ohitti sen neljällä jaksolla vuonna 2010.
Vaikka sarjan tuotanto lopetettiin kymmenen tuotantokauden jälkeen, Tähtiportin tarina jatkuu suoraan DVD:lle tulevilla elokuvilla, joita on tullut vuoden 2008 loppuun mennessä kaksi. Ensimmäinen DVD-elokuva Stargate: The Ark of Truth on jatkoa sarjan 10. kaudelle ja toinen Stargate Continuum on irrallinen tarina. Sarjan tekijät haluaisivat tehdä tulevaisuudessa vähintään yhden Tähtiportti-elokuvan vuodessa. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3- ja SubTV-kanavilla viidennen kauden loppuun asti. 6. tuotantokauden jaksot alkoivat Subilla toukokuussa 2010.
Tähtiportti on saanut kolme spin-off-sarjaa. Käsikirjoittajat aikoivat myös korvata alkuperäisen Tähtiportti-sarjan 8. kauden jälkeen sarjalla Stargate Command, mutta Sci-Fi Channel päätti tuolloin jatkaa sarjaa kymmenenteen kauteensa.
Suuren suosionsa vuoksi Tähtiporttia on myös parodioitu lukuisia kertoja. Muun muassa televisiosarja South Parkin 11. tuotantokauden jaksossa 11 Mielikuvitusmaa osa II (engl. Imaginationland pt. II) esiintyy Yhdysvaltojen hallituksen salainen, vuosikymmeniä vanha portaaliprojekti, joka on jo kohtauksen taustamusiikinkin perusteella täysi parodia Tähtiportista.
Juoni

Sarjassa seurataan USA:n hallituksen erittäin salaista SG-1-erikoisjoukkuetta, johon kuuluvat Jack O'Neill, Samantha Carter, Daniel Jackson ja Teal'c. 6. kaudella Jonas Quinn korvasi väliaikaisesti Daniel Jacksonin, ja 9. kauden alussa Cameron Mitchell korvasi O'Neillin. Myöhemmin myös Vala Mal Doran liittyi joukkueeseen. SG-1:n tehtävänä on tutkia toisia maailmoja tähtiportin avulla tavoitteena saada haltuun uutta teknologiaa ja uusia liittolaisia maapallon ulkopuolelta. Ryhmä toimii SGC (Stargate Command) -tukikohdasta käsin, joka sijaitsee Cheyenne-vuoren uumenissa Coloradossa. USA:n hallituksella oleva portti löydettiin Egyptistä, Gizasta vuonna 1928. Myöhemmin toinen portti löytyi sattumalta Antarktiksen jään alta. Egyptistä löytynyt portti päätyy venäläisille, mutta saadaan lainaksi (vuokrataan), kun Antarktiksesta löytynyt tuhoutuu.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amanda Tapping  | … |  Samantha ”Sam” Carter   |
|  Michael Shanks  | … |  Daniel Jackson / Thor   |
|  Christopher Judge  | … |  Teal’c   |
|  Ben Browder  | … |  Cameron Mitchell (kaudet 9 ja 10)   |
|  Claudia Black  | … |  Vala Mal Doran (8–10)   |
|  Beau Bridges  | … |  Hank Landry (kaudet 9 ja 10)   |
|  Richard Dean Anderson  | … |  Jack O’Neill   |
|  Don S. Davis  | … |  George Hammond   |
|  Corin Nemec  | … |  Jonas Quinn (6. kausi, satunnaisia esiintymisiä kausilla 5 ja 7)   |
|  Lexa Doig  | … |  Tri Carolyn Lam (satunnaisia esiintymisiä kausilla 9 ja 10)   |
|  Teryl Rothery  | … |  Tri Janet Fraser / Heimdall    |
|  Carmen Argenziano  | … |  Jacob Carter / Selmak   |
|  Tony Amendola  | … |  Bra’tac   |
|  Gary Jones  | … |  Walter Harriman   |
|  Dan Shea  | … |  Siler   |
Don S. Davis (kenraali Hammond) näytteli Richard Dean Andersonin (Jack O'Neill) kanssa jo 1980-luvulla televisiosarjassa Ihmemies MacGyver. Davis näytteli sarjassa olevan Phoenix Foundationin johtajan Pete Thortonin (Dana Elcar) sijaista ja toimi usein tämän stunt-miehenä. Christopher Judge näytteli yhdessä MacGyver-sarjan jaksossa vuonna 1990. Amanda Tapping (Samatha Carter) on ainoa SG-1-nelikosta, joka ei ollut aikaisemmin työskennellyt muiden pääosanäyttelijöiden kanssa.
Tähtiportti

Muinaisten rotu (engl. the Ancients) loi tähtiportit miljoonia vuosia sitten. Tähtiportti on naquadah-metalliseoksesta valmistettu laite, jolla pystytään matkustamaan mille tahansa planeetalle, jolla on tähtiportti. Tähtiportti on malliltaan pystyssä seisova rengas, halkaisijaltaan 4,5 metriä ja painaa 29 tuhatta kiloa. Tähtiportti aktivoidaan DHD-laitteella (Dial Home Device) eli osoitteenvalitsimella. Se on erillinen laite, joka on yhteydessä porttiin. DHD-osoitteenvalitsin on jalustalla seisova laite, jonka yläosa on pyöreä ja kalteva. Kaltevalla tasolla on kaksi sisäkkäistä rengasta, joissa kummassakin on 19 symbolia. Keskellä on punainen kuultava puolipallon muotoinen osa, ikään kuin enter-painike, jota painamalla portti osoitteen valinnan jälkeen aktivoidaan.
Portti aktivoidaan näppäilemällä osoitteenvalitsimeen seitsemästä symbolista koostuva osoite, jos yhdistetään samassa galaksissa olevaan tähtiporttiin. Toisessa galaksissa olevan tähtiportin osoite muodostuu kahdeksasta symbolista. Stargate Universe -sarjassa Destiny-nimisellä Muinaisten aluksella oleva tähtiportti käyttää osoitteenvalinnassa yhdeksää merkkiä.
On mahdollista aktivoida portti myös ilman DHD:tä, mutta silloin tarvitaan ulkoinen voimanlähde ja portissa olevaa rengasta on pyöritettävä manuaalisesti. Maan oma tietokoneohjattu DHD toimii juuri tällä periaatteella. Yhdysvaltain hallinnassa olevassa portissa osoitteenvalitsin ei ole säilynyt, joten ihmiset rakensivat osoitteenvalitsimen tilalle tietokoneohjatun järjestelmän, joka korvaa valitsimen. Kun tähtiportti aktivoidaan, se muodostaa madonreiän kahden tähtiportin välille. Maasta on löydetty myös toinen tähtiportti Etelämantereelta, jossa on mukana myös osoitteenvalitsin, mutta kyseisen osoitteenvalitsimen kylmäfuusioydin kuoli vähäisen testauksen jälkeen.
Spin-off-sarjat

Tähtiportista on tehty neljä spin-off-sarjaa: Stargate Atlantis, Stargate Universe, animaatiosarja Stargate Infinity, sekä websarja Stargate Origins. Atlantis-sarjaa tehtiin viisi kautta ja Universe-sarjaa kaksi kautta. Infinity on Metro-Goldwyn-Mayerin tuottama animaatiosarja jota tehtiin yhden kauden verran heikkojen katsoja-arvostelujen vuoksi. Origins on Mark Ilvedsonin ja Justin Michael Terryn luoma 10-osainen websarja, joka sijoittuu aikaan ennen Tähtiportti-elokuvan tapahtumia.
Pelit

Stargate SG-1 Roleplaying Game (roolipeli)
Stargate Trading Card Game (tietokonepeli)
Stargate Worlds (Tähtiportti-maailmaan sijoittuva MMORPG-peli)
Stargate Resistance (Tähtiportti-maailmaan sijoittuva toimintapeli)
Stargate SG-1: The Alliance (tietokonepeli; pelin tuotanto lopetettiin helmikuussa 2006)
Stargate Space Conflict (tietokonepeli; Homeworld 2 -pelin modifikaatio, 2015)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Metro-Goldwyn-Mayerin virallinen Tähtiportti-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Syfy-kanavan virallinen Tähtiportti-sivusto (englanniksi)
Stargate Wiki – Universe, Atlantis, SG-1 (englanniksi)