stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aron Pollitz

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | joukkuekilpailu |  |
A(a)ron Pollitz (11. helmikuuta 1896 Basel – 13. marraskuuta 1977) oli sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi BSC Old Boys -seurassa vuosina 1920–1925 ja kuului myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen. Pollitz osallistui vuoden 1924 kesäolympialaisiin Pariisissa ja sai joukkueineen hopeaa.
Aron Kangeqilainen

"Tupilak, nainen ja mies", Aronin tekemä maalaus
Aron Kangeqilainen (9. huhtikuuta 1822 Kangeq, Grönlanti – 12. maaliskuuta 1869) oli grönlantilainen inuitti-metsästäjä, taiteilija ja suullisen perinteen osaaja. Hänen maalauksensa kuvailivat inuittien kulttuuria ja historiaa. Hänen tarinansa ovat tunnettuja grönlantilaisessa lastenkirjallisuudessa.
Argentiitti

| Argentiitti |
| --- | --- |

Luokka:  sulfidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Ag2S
Fysikaaliset ominaisuudet
Kidejärjestelmä:  kuutiollinen
Lohkeavuus:  vähäinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  2,5
Ominaispaino:  7,2–7,4
Aiheesta muualla
  Argentiitti Commonsissa 
Argentiitti on mineralogiassa kuutiomainen hopeasulfidi (Ag2S), joka voi olla olemassa vain lämpötiloissa, jotka ylittävät 177 °C. Kun se jäähtyy tavallisiin lämpötiloihin, se muuttuu sen monokliiniseksi muodoksi, akantiitiksi. Argentiitti kuuluu lyijyhohteen ryhmään.
Nimi argentiitti joskus viittaa myös argentiitin pseudomuotoihin: esimerkiksi akantiitti, jossa yhä näkyy joitakin ulkoisia merkkejä kuutiomaisesta kidemuodosta, vaikka niiden itse asiallinen kidejärjestelmä on monokliininen johtuen alhaisista lämpötiloista. Tätä akantiitin muotoa on silloin tällöin löydetty kuutiomaisena tai oktaedrina, mutta paljon yleisemmin puun muotoisena tai maamaisina massoina, joissa on lähes musta lyijynharmaa väri ja metallinkiilto.
Lohkeavuus, joka on näkyvä piirre lyijyhohteessa, on tässä vähäistä. Mineraali on täysin murrettavissa ja siinä on kiiltävä viiru. Sen kovuus on 2,5 ja ominaispaino 7,2–7,4. Sitä esiintyy mineraalijuonissa ja kun sitä löydetään suurissa määrin, kuten Meksikosta ja Comstock Lodesta Nevadasta, se muodostuu tärkeäksi hopeamalmiksi. Mineraalin mainitsi 1529 Georgius Agricola, mutta nimeä argentiitti (peräisin lat. argentum, hopea) ei käytetty ennen kuin 1845 ja se on peräisin Wilhelm Haidingeriltä. Vanhoja nimiä näille lajeille ovat "Glaserz", hopeahohde ja lasimainen hopea. Suhteellisen kuparirikas mineraali, jota esiintyy esimerkiksi Jalpassa, Meksikossa, on tunnettu nimellä jalpaite.
Aiheesta muualla

Webmineral: Argentite Mineral Data (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Aron Petäjäs

Aron Johan Alexander Petäjäs, sukunimi vuoteen 1935 Grönroos (3. marraskuuta 1888 Uusikaupunki – 5. elokuuta 1939 Turku) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja, asianajaja ja Uudenkaupungin pormestari.
Aron Petäjäksen vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Oskar Grönroos ja Anna Maria Elisabeth o.s. Cederqvist. Petäjäs tuli ylioppilaaksi vuonna 1908 Uudenkaupungin yhteislyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1915. Hän sai varatuomarin arvon 1918. Petäjäs valittiin 1917 Länsi-Suomen Osakepankin Uudenkaupungin konttorin johtajaksi ja vuonna 1919 Uudenkaupungin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmieheksi. Vuonna 1919 hän siirtyi Poriin Länsi-Suomen Osakepankin Porin konttorin johtajaksi. Hänet valittiin Uudenkaupungin pormestariksi vuonna 1921 ja tästä virasta hän terveydellisistä syistä erosi vuonna 1923. Tämän jälkeen Petäjäs toimi asianajajana Uudessakaupungissa. Hän oli pitkät ajat Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä, kunnallisten vaalien keskuslautakunnan puheenjohtajana ja holhouslautakunnan puheenjohtajana.
Petäjäs kuoli 50-vuotiaana Turun keskussairaalassa elokuussa 1939.
Avon Rubber

Avon Rubber p.l.c. on brittiläinen yritys, joka on erikoistunut suunnittelemaan ja valmistamaan hengityssuojavarusteita, kumi- ja polymeerituotteita sekä lypsykoneiden osia. Yhtiön päämaja sijaitsee Melkshamissa Englannissa.
Historia

Vuonna 1885 Messrs E. G. Browne ja J. C. Margetson ostivat omistukseensa kumiesineisiin erikoistuneen myllyn (Avon Mill -myllyn) Avonin läheltä. Yhtiön tuotteita olivat aluksi, mm. kiinteät renkaat sekä tehtaiden liukuhihnat, mutta jo 1900-luvun alussa yhtiö aloitti paineistettujen polkupyörien ja autonrenkaiden tuotannon. 1950-luvulla yhtiö laajensi toimintaansa ostamalla kilpailevia yrityksiä sekä alkoi valmistaa lentokoneiden osia ja täytettäviä veneitä. Myös kilpa-autojen renkaiden valmistaminen ja toimittaminen urheiluautoluokkiin sekä Formula 1 -sarjaan alkoi (vuoden 1958 lisäksi Avon toimitti F1-renkaita myös vuosina 1981–82).
Vuonna 1994 yhtiön meriosasto Avon Inflatables Ltd. myytiin ja vuodesta 1998 yritys on kuulunut ranskalaiseen Zodiac Marineen. Yhtiön rengasosasto Avon Tyres myytiin yhdysvaltalaiselle renkaita valmistavalle Cooper Tire & Rubber Companylle vuonna 1997.
Kesäkuussa 2005 Avon hankki omistukseensa turvavarusteosasto International Safety Instruments, Inc. (ISI).
Elokuussa 2006 yhdysvaltalainen johtoporras osti Avonin auto-osasto Avon Automotiven, josta muodostui erillinen osasto Avon Automotive Holdings Inc.. Myös vuonna 2008 Avon myi omistamansa aerosoliosaston Crosslinks Ltd.:lle ja kumiseostehtaan SPC UK:lle.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
SPC UK kotisivu
Aron Livson

Aron Livson (25. toukokuuta 1916 Sortavala, Suomen suuriruhtinaskunta – 5. kesäkuuta 2016 Espoo) oli suomalainen kiinteistönvälittäjä.
Livson oli Suomen Kiinteistönvälittäjäliitto ry:n kunniapuheenjohtaja ja Suomen juutalaiset sotaveteraanit ry:n puheenjohtaja.
Livsonin isä oli hattutehtailija Simon Lifson, joka perusti Itä-Suomen lakkitehtaan. Lifson oli kotoisin Ulan kylästä Vitebskistä, Venäjän keisarikunnasta, nykyisen Valko-Venäjän alueelta. Aaron Livson muutti äitinsä kuoleman jälkeen vuonna 1918 perheensä kanssa Viipuriin, jossa hän vietti lapsuutensa.
Asterix and the Great Rescue

| Asterix and the Great Rescue |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Core Design
Julkaisija:  Sega
Säveltäjä:  Nathan McCree
Julkaistu:  1994
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Sega Mega Drive, Sega Master System ja Sega Game Gear
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Asterix and the Great Rescue on Core Designin ja Segan kehittämä videopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle vuonna 1993 ja sen jälkeen Sega Game Gearille sekä Sega Master Systemille vuonna 1994. Peli perustuu pitkäkestoiseen juoksuun, etenkin Ranskassa julkaistun ensimmäisen sarjakuva-albumin Asterix gallialainen-nimen kannalta. Pelattavina hahmoina ovat Asterix ja Obelix, joiden tehtävänä on pelastaa Akvavitix ja Idefix Rooman valtakunnasta, silloin he ovat roomalaisten vankeina alusta pitäen gallialaisten suhteen. Tasohyppelyn näytössä on kuitenkin päävalikko, jossa voi vaihtaa vaikeustasoa ja/tai äänenvoimakkuutta siinä pelissä ihan niin kuin eri konsoleissa.
Aiheesta muualla

Asterix and the Great Rescue MobyGamesissa (englanniksi)
Anttilanmäki

Ihmisiä Anttilanmäen kyläjuhlassa elokuussa 2019.
Anttilanmäki on Lahden Asemantaustan kaupunginosaan kuuluva asuinalue, joka sijaitsee välittömästi keskustan ja Lahti–Kouvola-radan eteläpuolella.
Alue on saanut nimensä Anttilan talosta, joka oli yksi Hollolan Lahden kylän kantatiloista. Koska Lahden kaupungin itsenäistyttyä epäitsenäisestä kauppalasta itsenäiseksi Lahden kaupungiksi 1905 ja koska Anttilanmäki kuului Hollolan kunnan puolelle rajaa ja siellä oli halpaa kaavoittamatonta rakennusmaat, oli alue kauempaa maaseudulta muuttaneiden ja Lahden työväestön suosiossa. Alue tuli Lahden kaupunkisuunnittelun piiriin 1933, kun se liitettiin Lahden kaupunkiin Hollolan kunnasta toisessa alueliitoksessa. Edellinen alueliitos toteutettiin 1916.
Alueella on runsaasti suojeltua 1930–1950 -luvuilla rakennettua puutaloasutusta. Alkuperäinen Anttilanmäki käsitti asukkaiden itsensä pystyttämiä mökkejä. Alue oli joutumassa purkamisen kohteeksi, mutta 1975 se sai osittain säilyttävän asemakaavan ja rakentamisohjeistot, joita täydennettiin 1984. Museovirasto ja ympäristöministeriö julkaisivat 1993 valtakunnallisesti arvokkaiden kulttuurihistoriallisten kohteiden luettelon, johon kuului myös Anttilanmäki. Anttilanmäen esikaupunkiasutus on mukana myös tätä luetteloa vuonna 2009 korvaamaan tulleessa Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt -luettelossa. Samoin Anttilanmäki kuuluu Lahden kulttuurihistoriallisesti arvokkaiden kohteiden luetteloon, niin kutsuttuun harmaaseen kirjaan
Anttilanmäellä toimi koulu, joka perustettiin jo vuonna 1910. Tällä hetkellä Anttilanmäen koulun rakennuksessa toimii Svenska gården. Siihen kuuluu svenska skolan eli ruotsinkielinen koulu sekä Folkhälsanin yksityinen päiväkoti. Anttilanmäessä on toiminut 1920–1960 orpolastenkodissa Liisankatu 8:ssa myös toinen koulu, alakansakoulu.
Kaupunginosatoimintaa Anttilanmäellä järjestää Anttilanmäki-Kittelän asukasyhdistys r.y, joka on pitänyt yllä kasvipankkia ja asukastupaa sekä järjestänyt talkoita.
Tunnustuksia Anttilanmäelle

Päijät-Hämeen vuoden 2020 kylä.
Suomen Kotiseutuliiton kunniamaininta Suomen vuoden kaupunginosa 2008.
Lahden kaupungin kaunein maisema 1994
Lahden kaupungin aktiivisin asukasyhteisö 1994, Asemantaustan asukasyhdistys ry.
Elinkeinoelämä

Anttilanmäellä ovat toiminnut monia yrityksiä :
Asko perustettiin 1918. Se muutti alueelle 1927.
Harja ja Sivellin
Helmi Vuorelma
Luhta
Pyörä ja Puuteollisuus Oy, joka tuotti kärrynpyöriä ja hihnapyöriä, mutta myös ovia ja ikkunoita. Yritys perustettiin Vihdin Puuseppien 1918 poltetun laitoksen tilalle Pyhäniemen Pyörätehtaasta ostetuilla koneilla. 1920-luvulla tehtaan tuotanto oli noin 40 000 pyörää vuodessa. Tehtaalle perustettiin myös suksituotantolinja Anton Collinin johdolla.
Selman kutomo
Viljasen Puusepäntehdas 1919.
Väinö Hilpisen Suksivalmistamo.
Muuta

Vladimir Lenin yöpyi Anttilanmäellä Kurhilankatu 4:ssä 7.8.–8.8.1917 yhdellä 23 matkastaan Suomen suuriruhtinaskunnassa. Reino Helismaa asui Anttilanmäellä Harjantekijänkatu 13:ssa 1920- ja 1930-luvuilla.
Aiheesta muualla

Anttilanmäki-Kittelän asukasyhdistys ry
Asterix at the Olympic Games (videopeli)

| Asterix at the Olympic Games |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Étranges Libellules
Julkaisija:  Atari
Ohjaaja:  Marc Dutriez
Suunnittelija:  Marc Dutriez
Pelisarja:  Asterix
Julkaistu:  2007 2008 (Xbox 360)
Lajityyppi:  tasohyppely, urheilu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7+
Alusta:  PlayStation 2, Microsoft Windows, Wii, Nintendo DS, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Asterix at the Olympic Games on samannimiseen elokuvaan ja sarjakuvakirjaan perustuva toimintaseikkailu-, tasohyppely- ja urheilupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Windowsille, Wiille, Nintendo DS:lle ja Xbox 360:lle
Pelissä on tarinatilan lisäksi olympiatila, jossa pelataan minipelejä. Näihin kuuluvat pituushyppy, köydenveto, sammakkopallo (lentopallo sammakoilla), kukkulan kuningas, moukarinheitto, keihäänheitto, The Romanophone ja hevoskärrykisa.
Juoni

Asterix ja Obelix tapaavat Autobus-nimisen roomalaisen metsässä, jonka perässä on mustavioletti vana. He saavat selville, että vanaa käyttää ilkeä tiedemies Doctormabus, joka pääsee vanan synnyttävällä avaimella eri ulottuvuuksiin. Myöhemmin gallialaissankarit saavat selville, että kaiken takana onkin hallitsija Julius Caesarin kiero poika Brutus, joka aikoo hakea eri ulottuvuuksista roomalaisia muodostamaan jättiarmeijan, jolla hän aikoo syrjäyttää isänsä.
Avon Products

Avon Products, Inc. NYSE: AVP on yhdysvaltalainen kosmetiikan, hajuvesien ja lelujen valmistaja ja  jälleenmyyjä. Vuonna 2006 yrityksen liikevaihto oli 8,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitto verojen jälkeen 478 miljoonaa dollaria. Vuoden 2006 lopussa yrityksen taseen loppusumma oli 5,2 miljardia dollaria ja sillä oli 40 300 työntekijää. Valtaosa Avonin liikevaihdosta muodostuu suorasta myynnistä kuluttajille yli sadassa maassa. Maailmanlaajuisesti Avonin tuotteita markkinoi kaikkiaan yli viisi miljoona itsenäistä edustajaa. Avonin pääjohtajana on vuodesta 1997 toiminut Andrea Jung.
Suomessa toimivan Avon Cosmetics Finland Oy:n emoyhtiö on Caymansaarille rekisteröity Avon International Holdings Company.
Yrityksen historiaa

Avonin edeltäjän, California Perfume Companyn, perusti kirjoja ovelta ovelle kaupannut David McConnell vuonna 1886. Yrityksen liikeideana on alusta alkaen ollut suoramyynti kuluttajille edustajien kautta. Yrityksen nimeksi vaihdettiin Avon Products, Inc vuonna 1939, yrityksen oman ilmoituksen mukaan kunnianosoituksena yrityksen perustajan lempikirjailijan, William Shakespearen, kotikaupungin läpi virtaavan joen Avonin mukaan. New Yorkin pörssiin yhtiö listautui vuonna 1964.
1960-luvulla Avonin kosmetiikkatuotteita valmisti Suomessa lisenssillä Huhtamäki-yhtymään kuulunut Fincos. Tuotteita ei kuitenkaan myyty kotimyyntinä vaan tuolloin tavalliseen tapaan pienten kemikaliomyymälöiden kautta.
Aiheesta muualla

Avon Products, Inc:n verkkosivut (englanniksi)
Avonin suomenkieliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Asterix gladiaattorina

Asterix gladiaattorina on neljäs Ranskassa, ja toinen Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1964 Ranskassa, ja vuonna 1969 Suomessa.
Aiheesta muualla

Markku Reunanen: Asterix gladiaattorina. V2.fi.
Axel Alexander Haveman

Axel Alexander Haveman (25. helmikuuta 1841 – 1919 Hämeenlinna) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Havemanin isä oli everstiluutnantti Wilhelm Haveman. Axel Alexander Haveman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1853, mutta Krimin sodan aikana hänet komennettiin Pietarin  puolustukseen. Kadettikoulusta valmistuttuaan Haveman määrättiin 1858 junkkarina palvelukseen armeijan ratsuväkeen. 1860-luvulla hänet komennettiin ratsumestarina Kaukasiassa toimineisiin kasakkajoukkoihin. Haveman osallistui siellä liki 40 vuoden ajan taisteluihin paikallisia vuoristoheimoja vastaan. Hänet ylennettiin everstiksi 1902, siirrettiin reserviin ja nimitettiin Hämeenlinnan poliisimestariksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1906 saakka, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Haveman kutsuttiin kuitenkin uudelleen palvelukseen Venäjän rajavartiojoukkoihin. Hän toimi Pietarin sotilaspiirin sotilassensuurin sotilassensoriosaston päällikkönä 1914–1917.
Bishōjo-peli

Bishōjo-peli (jap. 美少女ゲーム, bishōjo gēmu, jap. ギャルゲーム, gyaru gēmu, gal game, usein lyhennetty muotoon galge) on treffisimulaattorin lajityyppi, joka keskittyy kanssakäymiseen viehättävien naisten kanssa.
Bishōjo tarkoittaa sananmukaisesti viehättävää naista. Vastaavasti bishounen tarkoittaa viehättävää miestä.
Lajityyppi koostuu pitkälti visual novel ja seikkailupelien tyypeistä.
Aron Ralston

Aron Ralston coloradolaisen vuoren huipulla helmikuussa 2003, kolmisen kuukautta ennen onnettomuuttaan.
Aron Lee Ralston (s. 27. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalainen vuorikiipeilijä. Hän sai kuuluisuutta onnettomuudesta, joka tapahtui huhtikuussa 2003 hänen ollessaan vuorikiipeilemässä Utahissa lähellä Canyonlandsin kansallispuistoa.
Onnettomuus tapahtui Ralstonin kulkiessa kapeassa kanjonissa. Hän astui siirtolohkareen päälle, mutta se liikahti ja hänen oikea kätensä jäi loukkuun lohkareen ja seinämän väliin. Ralston yritti saada kättään vapaaksi monin tavoin, muun muassa lohkomalla lohkaretta linkkuveitsellä. Oltuaan loukussa yli viisi päivää hän päätti amputoida kätensä omatoimisesti päästäkseen vapaaksi.
Viiden päivän ”vankeuden” aikana Ralston kävi läpi elämäänsä ja tajusi, että hänen koko elämänsä on johdattanut hänet kyseiseen loukkuun, ja juuri tämä siirtolohkare on odottanut häntä koko elämänsä ajan. Ruoan ja veden puutteen takia hänellä oli hallusinaatioita ja hän joutui juomaan omaa virtsaansa.
Käden irtileikkaamisen jälkeen hänen piti kävellä monta kilometriä ennen kuin hän tapasi ihmisiä. He soittivat apua, ja Ralston vietiin sairaalaan.
Ralston kirjoitti onnettomuudesta omaelämäkerran nimeltä Between a Rock and a Hard Place. Hänen onnettomuutensa on myös aiheena vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa 127 tuntia, jossa Ralstonia näyttelee James Franco.
Aurelio Marena

Aurelio Marena (25. elokuuta 1893 Napoli – 24. maaliskuuta 1983) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Napolin arkkihiippakuntaan 25. elokuuta 1917, ja 25. elokuuta 1946 hänet nimitettiin Napolin vihkipiispaksi ja Lampsacuksen titulaaripiispaksi 25. elokuuta 1946. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. lokakuuta Alessio Ascalesi, jota avustivat Gaetano De Cicco ja Giuseppe De Nicola.
16. maaliskuuta 1950 Marena sai nimityksen Ruvo e Bitonton piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. maaliskuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Axel Adolf Laurell

Axel Adolf Laurell (9. huhtikuuta 1801 – 14. huhtikuuta 1852 Helsinki) oli suomalainen filosofi ja teologian professori.
Laurell toimi Turun akatemian teoreettisen filosofian dosenttina vuodesta 1826 ja uudestaan vuonna 1830, ja välillä Haminan kadettikoulun alkeiskoulun opettajana vuosina 1828–1830. Hän toimi Helsingfors lyceumin esimiehenä vuosina 1831–1839. Hänestä tuli Helsingin yliopiston dogmatiikan ja siveysopin professori vuonna 1836.
Samanaikaisesti Laurell oli myös Halikon (1829–1832, ei astunut virkaan), Siuntion (1836), Inkoon (1839) ja Janakkalan (1843) kirkkoherrana. Laurellin puoliso oli Josefina Fredrika von Kothen (k. 1905).
Filosofisesti Laurell oli suuntautunut Hegeliin ja Schleiermacheriin. Laurell perusti filosofisia ja pedagogisia artikkeleita julkaisseen Väktaren-lehden.
Aurelio José Kühn Hergenreder

Aurelio José Kühn Hergenreder (s. 8. joulukuuta 1938) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 11. elokuuta 1963 ja nimitettiin Deán Funesin prelaatiksi 18. tammikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Eugenio Conrado Martina, jota avustivat Eduardo Vicente Mirás, Lucas Luis Dónnelly ja Raúl Marcelo Pacífico Scozzina. Kühn Hergenreder asetettiin virkaansa 8. huhtikuuta 2000. Hän jäi eläkkeelle 21. joulukuuta 2013.
Bishopstonen rautatieasema

Bishopstonen rautatieasema on rautatieasema lähellä Bishopstonen kylää Seafordissa East Sussexissa. Se on East Coastway Linesta haarautuvalla Seafordin radalla. Asemalle liikennöi Southern-junayhtiö. Bishopstonen asema sijaitsi aiemmin kilometrin päässä nykyisestä asemasta länteen, mutta uuden aseman valmistuttua 26. syyskuuta 1938 vanha suljettiin. Se avattiin kuitenkin uudestaan Bishopstone Beach Haltin nimellä, ja se pysyi auki vielä vuoteen 1942.
Vuonna 1938 valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut James Robb Scott. Art deco -rakennuksen sanotaan saaneen vaikutteita Charles Holdenin suunnittelemasta Arnos Groven metroasemasta. Sen piti olla keskipiste uudella asuinalueella, joka jäi lopulta rakentamatta toisen maailmansodan syttymisen vuoksi.
Asemaa käytti 30 934 matkustajaa kaudella 2014–2015.
Käännös suomeksi
Aurelio Galleppini

Aurelio Galleppini, 1948
Aurelio Galleppini, tunnettu myös taiteilijanimellä Galep, (28. elokuuta 1917 Casal di Pari, Italia – 10. maaliskuuta 1994 Chiavari, Italia) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä ja taidegraafikko. Hänet tunnetaan erityisesti Tex Willer -sarjakuvahahmon luojana yhdessä Giovanni Luigi Bonellin kanssa. Hän piirsi Tex Willer -sarjakuvaa yli 40 vuoden ajan.
Attikalaiset puhujat

Demosthenes harjoittamassa puhetaitoaan (Démosthène s'exerçant à la parole), Jean Lecomte du Nouÿ.
Attikalaiset puhujat on nimitys, jota käytetään antiikin Kreikan klassisen kauden (400-luvulta 300-luvulle eaa.) kymmenestä suurimmasta puhujasta ja puheenkirjoittajasta. Nämä puhujat olivat:
Antifon
Andokides
Lysias
Isokrates
Isaios
Aiskhines
Lykurgos
Demosthenes
Hypereides
Deinarkhos
Heidän kirjoituksensa kuuluvat Aleksandrialaiseen kaanoniin, jonka kokosivat Aristofanes Byzantionlainen ja Aristarkhos Samothrakelainen. Heidän työstään sai alkunsa myöhempi retoriikan alaan kuulunut liike nimeltä attikismi.
Aiheesta muualla

Pseudo-Plutarkhos: Lives of the Ten Orators (Arkistoitu – Internet Archive), attikalaisten puhujien elämäkerrat (englanniksi)
Arje Scheinin

Arje Nahum Scheinin (12. heinäkuuta 1923 Helsinki – 25. lokakuuta 2003 Turku) oli suomalainen hammaslääketieteen tutkija. Hänen johtamansa Turun yliopiston tutkijaryhmä saavutti kansainvälistä mainetta ksylitolitutkimuksillaan. Scheinin toimi myös Turun yliopiston rehtorina.
Ura

Arje Scheinin kirjoitti ylioppilaaksi vuonna Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1941. Hän valmistui Helsingin yliopistosta hammaslääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1950 ja tohtoriksi vuonna 1958. Vuonna 1960 Scheinin siirtyi Turun yliopistoon perustettuun hammaslääketieteen laitokseen kariesopin professoriksi ja laitoksen johtajaksi. Vuosina 1981–1987 hän toimi Turun yliopiston rehtorina.
Kotimaisten tehtävien lisäksi Arje Scheinin toimi muun muassa Fédération Dentaire Internationale -järjestön puheenjohtajana.
Scheinin oli juutalainen. Hänen veljensä on kirurgian professori Theodor Scheinin ja poikansa oikeustieteilijä Martin Scheinin.
Tuotanto

Scheinin julkaisi yli 220 tieteellistä artikkelia muun muassa fluoriyhdisteiden ja ksylitolin hampaistovaikutuksista.
Birnin Kebbi

Katunäkymä Birnin Kebbissä
Birnin Kebbi on kaupunki Nigeriassa ja siihen kuuluvan Kebbin osavaltion pääkaupunki. Se sijaitsee Sokotojoen varrella Argungusta, Jegasta ja Bunzasta lähtevien teiden risteyksessä.
Birnin Kebbi oli hausojen alaryhmän, kebbawa-kansan varhainen asutuskeskus. Noin vuonna 1516 sen otti valtansa alle Kebbin kuningaskunnan perustaja Muhammadu Kanta. Noin vuonna 1700 kuningaskunnan pääkaupunki siirrettiin Suramesta Birnin Kebbiin. Birnin Kebbi pysyi pääkaupunkina vuoteen 1805, jolloin fulanien käymän jihadin yhteydessä Abdullahi dan Fodio poltti sen. Birnin Kebbi sulautettiin fulanien hallitsemaan Gwandun emiraattiin. Vuonna 1906 siitä tuli emiiri Halirun astuttua valtaan Gwandun emiraatin keskuskaupunki. Vuonna 1991 Birnin Kebbistä tehtiin Kebbin osavaltion perustamisen yhteydessä sen pääkaupunki.
Birnin Kebbissä sijaitsevat valtion polyteknillinen korkeakoulu ja hallituksen riisintutkimuslaitos. Kaupungin enimmäkseen hausoista ja fulaneista koostuvat asukkaat ovat valtaosin muslimeita. Vuonna 2016 Birnin Kebbin paikallishallinnon alueella asui arviolta 366 200 ihmistä. Kaupunkia palvelee marraskuussa 2014 käyttöön vihitty Birnin Kebbin kansainvälinen Sir Ahmadu Bello -lentoasema.
Aron Nimzowitsch

Aron Nimzowitsch
Aron Nimzowitsch (latv. Ārons Ņimcovičs; 7. marraskuuta 1886 Riika – 16. maaliskuuta 1935 Kööpenhamina) oli latvialainen shakinpelaaja. Hän oli shakin hypermodernin suuntauksen keskeinen perustaja. Hän ei koskaan voittanut shakin maailmanmestaruutta, mutta oli erinomainen lajin opettaja.
Nimzowitsch oli muun muassa ranskalaisen puolustuksen 1.e4 e6 erityinen taitaja. Shakkiavauksista Nimzo-intialainen puolustus 1.d4 Rf6 2. c4 e6 3. Rc3 Lb4 on yksi hänen mukaansa nimetyistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aron Nimzowitsch ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Bishopsgaten pommi-isku

| Bishopsgaten pommi-isku |
| --- | --- |

Paikka:  Lontoo
Kohde:  Bishopsgaten finanssialue
Ajankohta:  24. huhtikuuta 1993
Iskutyyppi:  autopommi
Kuolleita:  1
Haavoittuneita:  44
Epäilty/epäillyt:  IRA
Bishopsgaten pommi-isku oli Irlannin tasavaltalaisarmeijan 24. huhtikuuta 1993 Lontoossa tekemä autopommi-isku, jossa kuoli yksi ihminen ja haavoittui yli 40. Aineellisten vahinkojen määräksi arvioitiin noin miljardi puntaa. St Ethelburgan keskiaikainen kirkko romahti täysin ja Liverpool Streetin metroasema vaurioitui.