stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Końskowola
Historia

Kylä perustettiin luultavasti 1300-luvulla Witowska Wola -nimisenä. Sen nimi muutettiin 1800-luvulla Konińskawolaksi. Kaupunki kaupparekisteröitiin 8. kesäkuuta 1532. Yksittäisenä kaupunkina Końskowolalla oli keskeinen rooli ruokatarvikkeiden tarjoajana ympäröiville alueille. Lisäksi siellä oli useita tekstiilitehtaita. Moni muutti Końskowolaan muista Puolan osista, mutta myös muualta: muun muassa saksilaisia muutti sinne.
Puolan kolmannen jakovaiheen vuonna 1795 jälkeen se liitettiin Itävaltaan. Vuonna 1809 siitä tuli muun Puolan mukana osa Varsovan herttuakuntaa. Vain muutaman vuoden kuluttua vuonna 1815 siitä tuli osa niin sanottua Kongressi-Puolaa, joka kuului Venäjälle. Tammikuun kansannousun jälkeen vuonna 1870 kaupunki menetti kaupunkiluonteensa eikä koskaan saanut sitä takaisin. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana Końskowolassa järjestettiin monia solidaarisia mielenosoituksia ja lakkoja. Vuodesta 1918 Końskowola oli taas osa itsenäistä Puolaa, kun maa itsenäistyi uudelleen.
Toisen maailmansodan syttyi, ja saksalaisjoukot miehittivät Końskowolan 15. syyskuuta 1939. Saksalaisjoukot perustivat Końskowolaan sotavanki- ja orjatyövoimaleirejä. Sotavankileirit lopetettiin pian, mutta orjaleirit säilyivät aina vuoteen 1943. Orjaleireillä olleet työskentelivät saksalaisille maatiloilla ja teiden ja rautateiden rakennustyömailla.
Ghetto vakiinnutettiin Końskowolaan. Sinne uudelleensijoitettiin juutalaisia useista maista, kuten Slovakiasta. Lokakuussa 1942 gheton asukasluku vakiintui. Saksalaisten johtamissa joukkoteloituksissa 800–1 000 juutalaista tapettiin. Heidät tapettiin leirin lähellä olleessa metsässä. Jäljelle jääneet kuljetettiin toiseen leiriin.
Puna-armeijan lähestyessä kesällä 1944 saksalaiset olivat suunnitelleet polttavansa Końskowolan. Saksalaiset hallintajoukot ryhtyivät 25. heinäkuuta 1944 taistelemaan Armia Krajowaa ja myöhemmin Bataliony Chłopskien puolalaisia partisaaneja vastaan. Puna-armeijan joukot saapuivat ja Końskowola onnistuttiin säästämään.
Turismi

Końskowolan tunnettuja turistinähtävyyksiä ovat kaksi katolista kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670. Lisäksi kylässä on Opaliński- ja Lubomirski-sukujen sukuhaudat. Kylässä on lisäksi luterilaisen hautausmaan jäänteet.
Końskowola on lisäksi tunnettu siitä, että kaksi kuuluisaa puolalaista runoilijaa Franciszek Dionizy Kniaźnin ja Franciszek Zabłockin kuolivat siellä.
Aiheesta muualla

Valokuvia Końskowolasta sodan aikana (Arkistoitu – Internet Archive)
Końskowolan historia (puolaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Końskowola
Käännös suomeksi
Kugelblitz

| Flakpanzer IV "Kugelblitz" |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  Ilmatorjuntavaunu
Alkuperämaa:   Saksa
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1945
Valtion käytössä:   Saksa
Sodissa:  toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1945
Valmistusvuodet:  1945
Valmistusmäärä:  2–7 kpl
Tekniset tiedot
Paino:  23 t
Pituus:  5,92 m
Leveys:  2,95 m
Korkeus:  2,40 m
Miehistö:  5 (komentaja, kaksi tulittajaa, radisti, ajaja)
Panssarointi:  maksimissaan 80 mm
Pääaseistus:  2 × 30 mm Zwillingsflak 103/38
Muu aseistus:  1 × MG-34-konekivääri
Moottori:  Maybach HL 120 TRM (V-12 bensiini)
Teho:  300 hv (? kW)
Polttoaineen määrä:  470 l
Toimintasäde:  200 km
Huippunopeus:  38 km/h
Leichte Flakpanzer IV (3 cm) Kugelblitz (suom. pallosalama) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Panzer IV -alustalle perustuva ilmatorjuntapanssarivaunu, joka jäi sodan päättyessä prototyypiksi. Kugelblitziä valmistettiin varmuudella ainakin kaksi kappaletta, arviot kokonaisvalmistusmäärästä vaihtelevat eri lähteissä 2–7 kappaleen välillä.
Mallin edeltäjiä olivat Flakpanzer I, Flakpanzer 38(t) ja Wirbelwind.
Krista Varantola

Eeva Krista Johanna Varantola, o.s. Laaksonen, (s. 23. elokuuta 1946 Pori) on suomalainen professori emerita ja kielitieteilijä.
Henkilöhistoria

Varantola syntyi apteekkari Vilho Uolevi Laaksosen ja rehtori Sirkka Helena Rintalan perheeseen. Hänen puolisonsa on ollut vuodesta 1968 diplomi-insinööri Heikki T. Varantola. Varantola tuli ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta 1965 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1969 ja lisensiaatiksi 1969. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Turun yliopistossa 1985 ja toimi samasta vuodesta alkaen  sekä Vaasan yliopiston että Turun yliopiston englannin kielen dosenttina.
Ura

Varantola toimi Turun yliopiston kieli-instituutin lehtorina 1971–1981, Turun yliopiston lehtorina 1981–1989 ja Suomen Akatemian tutkijana useaan otteeseen 1981–1986. Tampereen yliopiston englannin kielen apulaisprofessorina ja professorina hän toimi vuodesta 1989, erityisalanaan kääntämisen teoria ja käytäntö. Hän oli Tampereen yliopiston humanistisen tiedekunnan dekaani 1995–1996 ja toimi yliopiston vararehtorina vuodesta 1997. Tampereen yliopiston rehtorina hän toimi 2004–2009 ja yliopiston kansleriksi hänet valittiin 2009. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 2014 asti, jolloin kanslerin tehtävä Tampereen yliopistossa lakkautettiin. Varantola on toiminut myös Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan ja Jyväskylän yliopiston hallituksen jäsenenä. Vuonna 2005 hänet kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Kóstas Axelós

Kóstas Axelós (kreik. Κώστας Αξελός; 26. kesäkuuta 1924 – 4. helmikuuta 2010) oli Ateenassa, Kreikassa syntynyt filosofi, joka asui suurimman osan iästään Ranskassa. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa, jossa hän myöhemmin opetti pitkään.
Axelós julkaisi kirjoituksensa pääosin ranskaksi. Keskeisimpiin teoksiin kuuluu Le jeu du monde (1969).
Teokset

Marx, penseur de la technique, Pariisi, UGE/Les Éditions de Minuit, 1961.
Héraclite et la philosophie, 1962.
Arguments d'une recherche, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1963.
Vers la pensée planétaire, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1964.
Le Jeu du monde, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1969.
Pour une éthique problématique, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1972.
Entretiens, Pariisi, Scholies/Fata Morgana, 1973.
Horizons du monde, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1974.
Contribution à la logique, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1977.
Problèmes de l'enjeu, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1979.
Systématique ouverte, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1984.
Métamorphoses, 1991.
L'errance érotique, 1992.
Lettres à un jeune penseur, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 1996.
Notices autobiographiques, 1997.
Ce questionnement, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 2001
Réponses énigmatiques, Pariisi, Les Éditions de Minuit, 2005.
Ce qui advient. Fragments d'une approche, Pariisi, Les Belles-Lettres, 2009.
Aiheesta muualla

Fonds Kostas Axelos – Internet Archive
Kuggböle

Kuggböle on pieni kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön koillisosassa Angelniemelle vievän Suomenkulmantien varrella.
Kuggböle muodostuu kolmesta maatilasta, jotka sijaitsevat vierekkäin metsäisellä kalliomäellä. Suomenkulmantie kulkee tämän mäen läpi itä–länsi-suunnassa, siten että maatilat jäävät tien eteläpuolelle.  Kuggbölen kapea kyläalue ulottuu mäeltä pohjoisen peltolaaksoon ja etelän peltojen yli Ornaistenlahdelle. Lahden rannalla on kesäasutusta. Suomenkulmantie yhdistää Kuggbölen Rugnolaan ja Skäggböleen, minkä lisäksi kylästä on tieyhteys Måsaan.
Kuggböle on perua keskiajalla perustetusta Kuggeböhlen rälssitilasta. Kuggeböhle on ollut yhden talon muostama kylä eli yksinäistila. Se on menettänyt rälssioikeutensa 1600-luvun lopulla ja muuttunut ratsutilaksi. Ratsutila on jaettu kahtia vuonna 1855 ja kylään on perustettu yksi palstatila vuonna 1916. Uudempaa asutusta kylään ei ole syntynyt. Merenrannan kesäasutus on vuosituhannen vaihteesta.
Kuningas Fahdin cup 1995

| 1995 King Fahd Cup> 1995 كأس الملك فهد |
| --- | --- |
Joukkueet:  6
Isäntämaa:  Saudi-Arabia
Ajankohta:  6. tammikuuta – 13. tammikuuta
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Tanska
–  Hopeaa:   Argentiina
–  Pronssia:   Meksiko
Ottelut:  8
Maalit:  19 (2,38 ottelua kohti)
Yleisö:  165 000 (20 625 ottelua kohti)
Maalintekijä:   Luis García (3 maalia)
Kuningas Fahdin cup 1995 järjestettiin 6.-13. tammikuuta Saudi-Arabian Riadissa. Turnaus oli nimetty Saudi-Arabian kuningas Fahdin mukaan. Turnauksen voitti Tanska, joka voitti loppuottelussa Argentiinan 2-0. Paras maalintekijä oli Meksikon Luis García kolmella maalilla. Kummankin lohkon voittaja eteni suoraan loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun.
Joukkueet

| Joukkue | Maanosaliitto | Karsiutuminen | Osallistumiskerta |
| --- | --- | --- | --- |
|  Saudi-Arabia | AFC | Isäntämaa | 2. |
|  Tanska | UEFA | EM-kilpailujen 1992 voittaja | 1. |
|  Japani | AFC | Aasian-mestaruuskilpailuiden 1992 voittaja | 1. |
|  Argentiina | CONMEBOL | Copa Américan 1993 voittaja | 2. |
|  Meksiko | CONCACAF | 1993 CONCACAF Gold Cupin voittaja | 1. |
|  Nigeria | CAF | 1994 African Cup of Nationsin voittaja | 1. |
Ottelupaikka

Kaikki ottelut pelattiin King Fahd Stadiumilla Riadissa.
Lohkovaihe > Lohko A

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tanska | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | +2 | 4 |
|  Meksiko | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | +2 | 4 |
|  Saudi-Arabia | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 4 | −4 | 0 |
Lohkovaihe > Lohko B

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Argentiina | 2 | 1 | 1 | 0 | 5 | 1 | +4 | 4 |
|  Nigeria | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | +3 | 4 |
|  Japani | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 8 | -7 | 0 |
Hele Haapaniemi

Hele Henriikka Haapaniemi (s. 15. marraskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuosina 2014–2017 Pekka Muinonen ja vuodesta 2017 lähtien Jani Lehtinen.
Kalevan kisoista Haapaniemi on saavuttanut hopeaa 10 kilometrin kävelyssä vuosina 2016 ja 2019. 20 kilometrin kävelyssä hän on saavuttanut SM-kultaa 2019, SM-hopeaa 2016 sekä SM-pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä kultaa vuosina 2016, 2019, 2022 ja 2023, hopeaa 2015 sekä pronssia 2014 ja 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista Haapaniemi on voittanut kultaa 3 000 metrin kävelystä vuonna 2018 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2016.
Haapaniemi sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Kugartšin piiri

| --- | --- |
Sijainti:  4533ХХ Baškortostan Venäjä
Pääkaupunki:  Mrakovo, Kugartšin piiri, Baškortostanin tasavalta (en) 
Pinta-ala:  3 400 km2 
Väkiluku:  31 000  as.  (2010) 
Asukastiheys:  9,2  as./km2  (2010)
Perustettu:  20. elokuuta 1930 
Postinumero:  4533ХХ 
Suuntanumero:  34789 
Verkkosivusto:  admkugarchi.bashkortostan.ru 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kugartšin piiri (ven. Кугарчинский район, Kugartšinski raion, baškiiriksi Күгәрсен районы, Kügärsen raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Venäjällä Baškortostanin tasavallan eteläosassa Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus Mrakovon kylä sijaitsee 271 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiri on perustettu vuonna 1930. Piiri koostuu 20 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta), joista suurimmat ovat Mrakovo, Jumaguzino, Maksjutovo ja Kugartši.
Kugartšin piirin pinta-ala on 3 371 km². Vuonna 2002 piirin asukasluku oli noin 32 200 ja asukastiheys 9,6 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat suuruusjärjestyksessä baškiirit, venäläiset ja tataarit.
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Hamamatsu

| Hamamatsu (浜松市) |
| --- | --- |
 Näkymiä Hamamatsuun
 lippu:  Symboli
 Hamamatsun sijainti Shizuokan prefektuurissa.
 Hamamatsu
 Koordinaatit: 34°42′39″N, 137°43′39″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu (Tōkai)
Prefektuuri:  Shizuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 558,06 km²
Väkiluku (2017):  806 407
 – Väestötiheys:  518 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Citrus unshiu (mikan)
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen
 
 www.city.hamamatsu.shizuoka.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hamamatsu (jap. 浜松市, Hamamatsu-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren rannikolla Shizuokan länsi- ja Nagoyan kaakkoispuolella. Kaupungissa on 806 407 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 1 558,06 neliökilometriä. Hamamatsu on nimitetty yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Hamamatsu sai kaupunkioikeudet 1. heinäkuuta 1911. Se laajeni huomattavasti 1. heinäkuuta 2005, kun sen osaksi liitettiin 11 läheistä kaupunkia. Hamamatsu on tärkeä kauppakeskus ja liikenneristeys, jossa on muun muassa moottoripyörä-, tekstiili- ja kemianteollisuutta.
Aluejako

Hamamatsu jakautuu seitsemään suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Naka-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Tenryū-ku.
| Nimi | Japaniksi | Pinta-ala (km²) | Asukasluku (2010) | Väestötiheys (as> /km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hamakita-ku | 浜北区 | 66,50 | 98 472 | 1 481 |
| Higashi-ku | 東区 | 46,29 | 129 981 | 2 808 |
| Kita-ku | 北区 | 295,54 | 93 792 | 317 |
| Minami-ku | 南区 | 46,84　 | 102 954　 | 2 198 |
| Naka-ku | 中区 | 44,34 | 239 068 | 5 392 |
| Nishi-ku | 西区 | 114,71 | 112 054 | 977 |
| Tenryū-ku | 天竜区 | 943,84 | 30 086 | 32 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamamatsu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset englanninkieliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Matkaopas aiheesta Hamamatsu Wikivoyagessa (englanniksi)
Hakimsan

Hakimsan on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aisja Hakimsan (1896–1972), Tampereen tataariyhteisön taiteilija, johtaja ja julkaisija
Räshid Hakimsan (1934–1997), suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkotuomari; Aisja Hakimsanin poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
HMS Bonaventure (31)

| HMS Bonaventure |
| --- | --- |
 HMS Bonaventure

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock, Skotlanti
Kölinlasku:  30. elokuuta 1937
Laskettu vesille:  19. huhtikuuta 1939
Palveluskäyttöön:  24. toukokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 31. maaliskuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 600 t (standardi) 6 850 t (kuormattu)
Pituus:  148 m
Leveys:  15,4 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  62 000 shp
Nopeus:  32,25 solmua
Miehistöä:  480
Aseistus
Aseistus:  4 × kaksiputkista 5,25" (133 mm) Mk I -tykkiä 4" × valaisutykki (X-tornin tilalla) 2 × neliputkista QF 2 naulan -ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Bonaventure (viirinumero 31) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1936 laivastoohjelmaa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 24. toukokuuta 1940.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Alukselle asennettiin tutkajärjestelmä lokakuussa 1940. Alus saattoi WS-saattueita. Saattue WS5a joutui 25. joulukuuta 1940 Saksan laivaston risteilijän Admiral Hipperin hyökkäyksen kohteeksi, mutta Bonaventure ei kärsinyt vaurioita. Pian tämän jälkeen alus siirrettiin Välimerelle, jossa se osana operaatio Excessin Force F:ää joutui Italian laivaston torpedoveneiden Circen ja Vegan hyökkäyksen kohteeksi Pantellarian eteläpuolella. Seuranneessa taistelussa Bonaventure upotti 10. tammikuuta 1940 Vegan.
Alus suojasi Välimeren laivastoon liitettynä Maltan saattueita ja se vaurioita 22. maaliskuuta lähelle osuneesta lentopommista Maltalla.  Alus osallistui Kreikan operaatioihin. Aluksen ollessa 31. maaliskuuta suojaamassa saattuetta Aleksandriasta Kreikkaan siihen osui italialaisen sukellusveneen Ambran laukaisema torpedo. Osuma upotti aluksen Kreetan eteläpuolelle.
Kuolemainen (Keuruu)

| Kuolemainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°24′39″N, 24°24′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Martinjärveen 
Järvinumero:  35.483.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,6 m  
Rantaviiva:  1,054 km  
Pinta-ala:  6,049 ha  
Saaria:  1 
 fiKuolemainen 
Kuolemainen  on Keski-Suomessa Keuruulla Valkeajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,6 metriä mpy.
HOPE/HOSBO

HOPE/HOSBO-liitopommi.
HOPE (Hochleistungs-Penetrator=korkean suorituskyvyn tunkeutuja) ja HOSBO (Hochleistungs-spreng-bombe=korkean suorituskyvyn räjähdepommi) ovat Saksassa kehitettäviä liitopommeja. Niitä kehittää Diehl Defence Saksan ilmavoimille.
Kehitys

HOPE:n ensimmäinen testilento tapahtui vuonna huhtikuussa 2008 Saksassa. Onnistuneempi testi tehtiin syyskuussa 2008 Ruotsissa.
HOPE

HOPE on ohjattava liitopommi, jolla voidaan tuhota mm. tunneleita, bunkkereita ja myös liikkuvia ajoneuvoja. Pommin kantama on yli 160 kilometriä ja sitä ohjataan sähkö-optisesti. Pommissa on sisäänrakennettu GPS/INS paikannus.
HOSBO

HOSBO on ohjattava liitopommi, joka on suunniteltu modulaatiseksi, ja siihen voidaan asentaa erilaisia taistelukärkiä, myös ei-tappavia mikroaaltoaseita. Pommin ohjaus on identtinen HOPE:n kanssa.
Teknisiä tietoja

Kantama: 160 km
Pituus: 5m/3,5m
Paino: 1400 kg/907 kg
Halkaisija: noin 40 cm
Ohjaus: GPS/INS sekä sähkö-optinen videopalaute -pohjainen
Laukaisualustat
Eurofighter Typhoon
Panavia Tornado
Käännös suomeksi
HMS Bombay Castle (1782)

| HMS Bombay Castle |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Perry and Company, Blackwall
Kölinlasku:  kesäkuu 1780
Laskettu vesille:  14. kesäkuuta 1782
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1782
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 1796
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 628 bm
Pituus:  51,36 m (tykkikansi) 41,95 m (köli)
Leveys:  14,33 m
Syväys:  6,02 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Bombay Castle oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 14. heinäkuuta 1779 Perry and Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1780. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1782 ja se varustettiin 19. kesäkuuta - 19. syyskuuta Woolwichissa. Aluksen rakentamiskustannuksista vastasi Itä-Intian komppania ja ainoastaan 13 139 punnan 9 shillingin ja 2 dimen varustamiskustannukset jäivät laivaston maksettaviksi.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1782 ensimmäisenä päällikkönään James Cranston, mutta se poistettiin palveluksesta jo samana vuonna.
Alus otettiin uudelleen palvelukseen huhtikuussa 1783 Plymouthin vartiolaivaksi päällikkönään Herbert Sawyer. Alus varustettiin tehtävää varten elokuussa. Aluksen päälliköksi vaihtui 1785 Robert Fanshaw. Alus oli telakalla Plymouthissa lokakuusta 1786 lokakuuhun 1787, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1787.
Anthony Malloy vastaanotti aluksen päällikkyyden vuonna 1789 ja alus varustettiin merelle lähtöön toukokuussa 1790 Plymouthissa. Alus liitettiin 1790 Espanjan laivaston alaisuuteen päällikkönään John Duckworth. Se poistettiin palveluksesta syyskuussa 1791. Alus kunnostettiin Plymouthissa heinäkuusta 1792 - tammikuuhun 1795, jolloin se palautettiin palvelukseen elokuussa 1784 päällikkönään Thomas Sotherby.
Alus lähti Välimerelle helmikuussa 1795. Alus ajoi matalikolle 21. joulukuuta 1796 Tagus-joen suulla, minne se hylättiin kuusi päivää myöhemmin.
HMS Blonde (1910)

| HMS Blonde |
| --- | --- |
 HMS Blonde

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  6. joulukuuta 1909
Laskettu vesille:  22. heinäkuuta 1910
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1911
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 6. toukokuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 350 t (standardi) 3 400 t (max)
Pituus:  123 m
Leveys:  12,65 m
Syväys:  4,72 m
Koneteho:  18 000 shp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  314
Aseistus
Aseistus:  8 x BL 4"/L50 (102 mm) Mk VII -tykkiä 4 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 1 x .303" konekivääri 2 x 18" torpedoputkea
HMS Blonde oli Britannian kuninkaallisen laivaston Blonde-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1909 laivasto-ohjelmaa Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1910 ja valmistui toukokuussa 1911.
Palvelus

Blonde oli 1911-1912 Välimeren laivastossa 7. hävittäjälaivueen johtoaluksena, mutta se oli jo 1912 vähintään 2,5 solmua hitaampi kuin johdettavansa. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Suureen laivastoon, jossa se liitettiin erilaisiin kokoonpanoihin. Aluksen ensimmäisenä yksikkönä oli 4. taistelulaivue, jossa se palveli tiedustelu- ja yhteysaluksena. Alus ei kuitenkaan palvellut viirikössä enää Skagerrakin taistelun aikana vuonna 1916. Syyskuussa 1917 alus muutettiin miinalaivaksi, mutta se ei koskaan toiminut tehtävässä.
Sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin reserviin. Alus myytiin 6. toukokuuta 1920 romutettavaksi T. C. Pasille ja se romutettiin Alankomaissa.
Kugler

Kugler:
Frank Kugler (1879–1952), saksalainen painonnostaja, painija ja köydenvetäjä
Victor Kugler (k. 1981), keskitysleiriläinen
Kügler

Kügler (Kuegler):
Michael Kügler
Rudolf Kügler
Sabine Kuegler (s. 1972), saksalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kuningas Henrik V (elokuva)

| Kuningas Henrik V> Henry V |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenneth Branagh
Käsikirjoittaja:  Kenneth Branagh
Perustuu:  William Shakespearen näytelmään Henrik V
Tuottaja:  Bruce Sharman
Säveltäjä:  Patrick Doyle
Kuvaaja:  Kenneth MacMillan
Tuotantosuunnittelija:  Tim Harvey
Pukusuunnittelija:  Phyllis Dalton
Pääosat:   Kenneth Branagh  Paul Scofield  Derek Jacobi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  BBC Films Renaissance Films
Levittäjä:  The Samuel Goldwyn Company
Ensi-ilta:   1989-10-066. lokakuuta 1989 (Iso-Britannia)  
Kesto:  131 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  9 miljoonaa dollaria
Tuotto:  10 161 099 dollaria (Yhdysvalloissa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuningas Henrik V on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Kenneth Branagh. Elokuva on sovitus William Shakespearen näytelmästä Henrik V.
Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta, Branagh oli ehdolla parhaan miespääosan ja parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Elokuva voitti parhaan puvustuksen palkinnon, jonka sai Phyllis Dalton.