stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peukaloisen retket
Jaksot

Menninkäinen
Villihanhien kutsu
Kettu
Oravan pennut
Martti vaikeuksissa
Villihanhien kilpailu
Sadesää
Glimmingen linna
Eläinten kevätjuhla
Patsas
Smirren apurit
Siipirikko
Lampaat
Myrskyn merkki
Kadonnut kaupunki
Sunnerbon aarre
Kuhnus-Tahmus
Houkutuslintu
Suuri lintujärvi
Harmaaturkki
Tarhakäärmeen kosto
Kovasydäminen talonpoika
Karhujen luona
Ylioppilas
Vapunaatto
Joutsenkuningas
Bataki ansassa
Seppien kilpa
Hienohöyhenen perhe
Kahlekoira
Pelimanni
Gorgo-kotka
Nälkä
Eläinten uudenvuodenaatto
Tuli
Lintujen riita
Suuri kohmettaja
Lapset
Lapin kevät
Kadonnut hanhilapsi
Lapin kesä
Suomi-Maija
Ero Gorgosta
Lumottu puutarha
Seikkailu luolassa
Kalastajakylä
Jättiläiset
Smirre
Vaikea päätös
Meren lahja
Kotiinpaluu
Tiet erkanevat
Elokuva

Nils Holgerssonin ihmeellinen matka (1981)
DVD-julkaisu

Atlantic Film on julkaissut vuodesta 2012 alkaen jaksoja yksittäisinä levyinä, jokaisessa julkaisussa on neljä jaksoa. Kolme ensimmäistä levyä sisältävä kokoelma on julkaistu 2013.
Finnkino on julkaissut sarjan jaksot aiemmin kahtena kuuden DVD-levyn boksina.
Luettelo televisiosarjan Jonttu-Fantti ja hänen ystävänsä jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Jonttu-Fantti ja hänen ystävänsä jaksoista.
Jaksoluettelo: > Ensimmäinen tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 1. | ? | Beginnings |
| 2. | ? | Under the Bad |
| 3. | Parhaat ystävät | Best of Friends |
| 4. | ? | The Thing Outside |
| 5. | ? | Helpless |
| 6. | ? | Moving House |
| 7. | ? | Playing Games |
| 8. | Syntymäpäivälahjat | The Birthday Present |
| 9. | ? | Wind Chimes |
| 10. | ? | Sharing |
| 11. | Huviretkellä | The Picnic |
| 12. | ? | Cleaning Day |
Jaksoluettelo: > Toinen tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 13. | ? | The Camping Trip |
| 14. | ? | Secrets |
| 15. | ? | Homeless |
| 16. | ? | Battle of the Bed |
| 17. | ? | Crying Wolf |
| 18. | ? | A Case of Trust |
| 19. | ? | Being Good |
| 20. | ? | Baby of the Family |
| 21. | Konsertti | The Concert |
| 22. | ? | Blast Off |
| 23. | Syntymäpäivä juhla | The Birthday Party |
| 24. | ? | The Big Freeze |
| 25. | ? | Operation Squeaky |
| 26. | ? | Buried Treasure |
Jaksoluettelo: > Kolmas tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 27. | ? | Diesel Tries to Fly |
| 28. | ? | Dinosaur Tracks |
| 29. | ? | The Pink Thread |
| 30. | ? | Melissa's Dinosaur |
| 31. | ? | Diesel Who |
| 32. | ? | The Homecoming |
| 33. | Kolme pientä porsasta | The Three Little Pigs |
| 34. | ? | Disappearing Act |
| 35. | ? | Growing Up |
| 36. | ? | The Flood |
| 37. | ? | The Toy Orchestra |
| 38. | ? | The Money Box |
| 39. | ? | The Television Set |
| 40. | ? | The Toy Hospital |
| 41. | Matka kuuhun | A Trip to the Moon |
| 42. | ? | The Loose Tooth |
| 43. | ? | The Fancy Dress |
| 44. | ? | The Art Exhibition |
| 45. | ? | Finders Keepers |
| 46. | ? | Leaving Home |
| 47. | ? | Sock Soup |
| 48. | Alvarin syntymäpäivä | The Train Conductor |
| 49. | ? | The Fun Run |
| 50. | ? | The Crying Baby |
| 51. | ? | Bringing Up Baby |
| 52. | Kesäloma | Going Away |
Jaksoluettelo: > Neljäs tuotantokausi

| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 53. | ? | Left Behind |
| 54. | ? | All At Sea |
| 55. | Yllätys | The Big Surprise |
| 56. | ? | Victoria Gets Swapped |
| 57. | ? | The Thinker |
| 58. | Pieni punahilkka | Little Red Riding Hood |
| 59. | ? | The Telephone Exchange |
| 60. | ? | Putting Out the Rubbish |
| 61. | Syntymäpäivät ilmapallot | The Birthday Balloon |
| 62. | ? | Traffic Lights |
| 63. | ? | Clowing Around |
| 64. | ? | The Hypnotist |
| 65. | ? | The Tin Star |
| 66. | ? | Three Billy Goats Gruff |
| 67. | ? | Shoe Laces |
| 68. | ? | Diesel's Taxi |
| 69. | ? | Evening News |
| 70. | ? | The Toy Bus |
| 71. | ? | Alfred and Alphouse |
| 72. | ? | The Ghost Train |
| 73. | ? | Chicken Pox |
| 74. | ? | The Elf |
| 75. | ? | Superbot |
| 76. | ? | The Christmas Tree |
| 77. | ? | Christmas Presents |
| 78. | ? | Happy New Year |
New York

| New York City |
| --- | --- |

 lippu:  Sinetti

 New York City
 Koordinaatit: 40°40.2′N, 73°56.4′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New York
Piirikunnat:  Bronx Kings New York Queens Richmond
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Pormestari-valtuusto
 – Pormestari:  Eric Adams
Kunnanvaltuusto:  51 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 214 km²
 – Maa:  789 km²
 – Josta vettä:  425 km² (35 %)
Väkiluku (2020):  8 800 000
 – Väestötiheys:  10 815 as./km²
 – Metropolialue:  20 200 000
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Lempinimi::  Iso Omena (The Big Apple)
 
 www.nyc.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
New York tai New York City, viralliselta nimeltään City of New York, on Yhdysvaltain New Yorkin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. New York on Yhdysvaltain runsasväkisin ja kuudenneksi tiheimmin asuttu kaupunki. Siellä asui vuonna 2020 yli 8,8 miljoonaa asukasta, ja sen metropolialueella 20,2 miljoonaa. New York on maailman tärkeimpiä talous- ja kulttuurikeskuksia ja Globalization and World Cities Study Groupin mukaan yksi maailman neljästä tärkeimmästä maailmankaupungista Tokion, Pariisin ja Lontoon ohella. Kaupunki on myös Yhdistyneiden kansakuntien ja monien muiden kansainvälisten järjestöjen kotipaikka. Maa New Yorkin alla upposi vuosina 2007-2020 keskimäärin 1-2 mm vuodessa.
Maantiede > Sijainti

New York City sijaitsee Yhdysvaltain koillisrannikolla Hudson-joen suulla. Kaupunki on rakennettu pääosin kolmelle saarelle, jotka ovat Manhattan, Staten Island ja läntinen Long Island. Kaupungin kokonaispinta-ala on 1 214,4 km2, josta 785,6 km2 on maata ja 428,8 km2 vettä. Veden osuus on 35,31 %. Kaupunginosista vain Bronx on Pohjois-Amerikan mantereella. Manhattanin saaren länsipuolella virtaa Hudson ja itäpuolella East River.
Kaupunki sijaitsee 23 miljoonan asukkaan kokoisen New Yorkin metropolialueen sydämessä, ja se on eräs maailman suurimmista urbaaneista keskittymistä. New Yorkin metropolialueeseen kuuluu alueita myös New Jerseyn ja Connecticutin osavaltioiden puolelta sekä Long Islandilla sijaitseva Nassaun ja Suffolkin piirikunnista koostuva alue eli ”Nassau-Suffolk”, jota pidetään joissain laskelmissa itsenäisenä miljoonakaupunkina.
Maantiede > Maaperä

New Yorkin graniittinen kallioperä on 100 miljoonaa vuotta vanhaa, mutta nykyiset pinnanmuodot ovat syntyneet suurimmaksi osaksi jääkauden loppuvaiheessa noin 10 000 vuotta sitten. Mannerjään vetäytymisestä muistuttavat yhä suuret siirtolohkareet Manhattanin Keskuspuistossa, syvät supat Brooklynissä ja Queensissä ja jäätikön kasaamat moreenimuodostelmat. Jään vetäytyminen uursi myös kaupunkia ympäröivät vesialueet. Hudson ja East River ovat oikeastaan Atlantin valtameren estuaareja, ja vuorovesi nousee Hudsonia pitkin pohjoiseen Troyhin asti. New Yorkin rantaviiva muuttuu jatkuvasti, kun meri kuluttaa maata yhdestä paikasta ja kasaa sitä jonnekin muualle. Vaikka satamaa ruopataan säännöllisesti, laivaväylät täyttyvät jatkuvasti jokien tuomasta lietteestä ja ovat liian matalia moderneille syvänmeren aluksille. Kallioisen Manhattanin eteläpuolella on suojainen, syvä ankkuripaikka, josta on helppo pääsy merelle.
Manhattanin eteläkärki ja keskiosa ovat graniittia, ja korkeimmat rakennukset keskittyvät näille alueille. Greenwich Villagen ja Chelsean alueilla maaperä on pehmeämpää ja rakennuskantakin matalampaa. Brooklyn oli aikanaan suoaluetta, Queens taas maanviljelysseutua 1700-luvulle asti. New Yorkin kallioperästä on löydetty yli 90:tä arvokasta kivilajia ja 170 eri mineraalia.
Maantiede > Luonto

New Yorkin ekosysteemi on kokenut suuria ja nopeita muutoksia ihmisasutuksen vuoksi. Yleisimmät eläimet ovat torakka ja isorotta, jotka ovat tulleet kaupunkiin Euroopasta kauppareittejä pitkin. Silti kaupungissa on tavattu yhä 80 kalalajia, kymmenittäin lintulajeja muuttohaukasta kyyhkyihin ja nisäkkäitäkin, kuten pesukarhuja ja kojootteja. Jamaica Bay Long Islandissa, Clove Lakes Park Staten Islandissa ja Alley Pond Park Queensissä ovat luontosaarekkeita, jotka tarjoavat turvapaikan monille lajeille. Kasvillisuus on vähentynyt ja kärsinyt kaupungin laajetessa, ja nykyisten kaupunkikasvien pitää kestää happosateita, otsonia ja ilmansaasteita. Kaupungissa on kaksi kasvitieteellistä puutarhaa, Bronxissa ja Brooklynissa, ja useita eläintarhoja.
Maantiede > Ilmasto

New Yorkissa sataa keskimäärin hiukan harvemmin kuin joka kolmas päivä, vähiten syys-lokakuussa, jolloin sataa noin joka viides päivä.
Kaupungin aiheuttama lämpösaareke tuntuu voimakkaimmin kesäöinä, jolloin kaupunki on 2–4 astetta lämpimämpi kuin ympäröivä maaseutu.
Kylmin kuukausi on tammikuu, jonka keskimääräinen alin lämpötila on -4 °C, kuumimpia ovat heinäkuu ja elokuu, joiden keskimääräinen ylin on 28 astetta. Kaikkien aikojen kylmin oli -26 °C, joka mitattiin helmikuussa 1934. Lämpöennätys on vuodelta 1936, 41 astetta. Kaupungissa on talven aikana keskimäärin 11 lumisadepäivää.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

New York tunnetaan erityisesti korkeista pilvenpiirtäjistään, ja niitä on New Yorkissa enemmän kuin missään muussa maailmankaupungissa. Vaikka modernin pilvenpiirtäjän alkuperästä kiistelläänkin, yleisen käsityksen mukaan juuri Manhattanilla syntyi rakennustyyppi, jossa yhdistettiin teräsrunko ja hissi niin että korkeat rakennukset tulivat käyttökelpoisiksi. Itse sana ”pilvenpiirtäjä” (engl. skyscraper) otettiin käyttöön 1880-luvulla kuvaamaan tätä newyorkilaista ilmiötä.
Pilvenpiirtäjiä on rakennettu runsaasti asuin- ja toimistokäyttöön korkean maanhinnan ja väestötiheyden vuoksi. Kaupungissa on kuitenkin paljon tunnettuja rakennuksia, jotka edustavat eri arkkitehtuurisuuntauksia. Woolworth Building (1913) on tehty uusgoottilaista tyyliä noudattaen, ja 1930-luvun alussa valmistuneet Chrysler Building (1930) ja Empire State Building (1931) taas edustavat tyyliltään art decoa. Uudempaa arkkitehtuuria edustavat Seagram Building (1957) ja Condé Nast Building (2000).
Pilvenpiirtäjien ohella New Yorkissa on myös monia merkittäviä riippusiltoja, jotka pääasiassa yhdistävät Manhattanin ympäröiviin kaupunginosiin. Ikonisimpana New Yorkin silloista erottuu Brooklyn-silta, joka oli aikoinaan maailman pisin silta. Myös vuonna 1964 valmistunut, Brooklynin ja Staten Islandin yhdistävä, Verrazano-Narrows Bridge oli valmistuessaan maailman pisin riippusilta.
New Yorkissa vierailee vuosittain noin 47 miljoonaa turistia. Suosittuja turistikohteita ovat Empire State Building, Vapaudenpatsas, Ellis Island, Rockefeller Center, Times Square, teatteriesitykset Broadwaylla ja lukuisat museot, kuten MoMA eli Museum of Modern Art tai Metropolitan Museum of Art. Kuuluisia puistoja ovat Central Park, Washington Square Park, New York Botanical Garden -puutarha ja Bronx Zoo -eläintarha. Fifth Avenue ja Madison Avenue ovat tunnettuja ostoskatuja.
New Jerseystä kuvattu panoraama New Yorkista.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Alueet

New York on jaettu viiteen hallintoalueeseen, joista jokainen on väestömäärältään suurkaupungin kokoinen. Väestöarviot ovat vuodelta 2007:
Manhattan – New Yorkin piirikunta, 1 620 867 asukasta. Manhattan on tiheimmin asuttu kaupunginosa.
Bronx – Bronxin piirikunta, 1 373 659 asukasta. Bronx on kaupungin pohjoisosa, ja ainut kaupunginosa, joka sijaitsee mantereella.
Brooklyn – Kingsin piirikunta, 2 528 050 asukasta. Brooklyn on kaupungin väkirikkain kaupunginosa.
Queens – Queensin piirikunta, 2 270 338 asukasta. Queens on pinta-alaltaan suurin kaupunginosa.
Staten Island – Richmondin piirikunta, 481 613 asukasta.
Historia > Varhainen historia ja eurooppalaisten tulo

New Yorkin alueen alkuperäisiä asukkaita ovat Lenape-intiaanit. He olivat metsästäjä-keräilijöitä, mutta harjoittivat myös maanviljelystä ja viljelivät maissia sekä tupakkaa. Eurooppalaisten saapuessa heitä oli noin 20 000, mutta Euroopasta tulleet taudit tuhosivat heistä pian suuren osan.
Hollantilaiset uudisasukkaat perustivat Manhattanin saaren eteläosaan Nieuw Amsterdamin (suom. Uusi Amsterdam) vuonna 1626. Englantilaiset valtasivat kaupungin vuonna 1664 ilman taistelua, ja se nimettiin Yorkin herttuan mukaan New Yorkiksi. Toisen Englannin ja Hollannin välisen sodan jälkeen, vuonna 1667, Alankomaat luovutti New Yorkin englantilaisille ja sai vastineeksi Surinamen siirtokunnan.
Historia > Brittihallinnon aika

New Yorkissa oli hyvä satama, mikä kasvatti suuresti kaupungin merkitystä 1700-luvulla, kun Uuden-Englannin siirtokunnat vaurastuivat kaupankäynnillä. Uuden-Englannin hollantilaista ja englantilaista alkuperää olevien asukkaiden joukossa oli erinomaisia merenkulkijoita. Tyypillisesti kauppaa käytiin kolmiokauppana. Tuottoisin kolmioreiteistä oli ”orjakolmio”, jonka liikenteelle eteläisten siirtokuntien maataloustuotteiden massatuotanto merkitsi paljon.
Legitiimin kaupankäynnin lisäksi jenkit olivat valmiita suoranaiseen merirosvoukseenkin. Utrechtin rauha 1713 vei kapteeneilta laillisen oikeuden ryöstää Englannin vihollisia, mutta käytännössä se merkitsi vain kaikkien maiden kauppalaivojen joutumista saaliiksi. New York oli johtavien merirosvopäälliköiden turvapaikka ja heidän miehistöjensä eniten suosima satama. New Yorkin kauppiaat pitivät merirosvojen tuomista edullisista kauppatavaroista sekä heidän avokätisestä rahankäytöstään. Vuoden 1700 vaiheilla kapteeni William Kidd ja hänen miehensä pitivät New Yorkia kohtauspaikkanaan. Hieman myöhemmin siirtokunnan kuvernööri vaati Lontoon amiraliteetilta laivaa, joka olisi riittävän nopea tuhoamaan merirosvot. Mitään ei kuitenkaan tapahtunut pariinkymmeneen vuoteen, ja säännöllisen kaupan harjoittajat suosivat Bostonia, jossa vallitsi kunnollisen kveekarikaupungin järjestys ja vakaus. Vielä 1770 New York oli vasta siirtokuntien neljänneksi merkittävin satama Philadelphian, Bostonin ja Charlestonin jälkeen, mihin kylläkin vaikutti myös Hudson- ja Mohawk-joen laakson taloudellisen kehityksen hitaus. Yhdysvaltain itsenäisyyssodassa britit valtasivat New Yorkin, ja se vapautui vasta 1783 brittien peräännyttyä.
Historia > 1800- ja 1900-luvut

New York oli 1800- ja 1900-luvuilla tärkeä Euroopasta tulevien siirtolaisten tulosatama.
Italialaistaustainen järjestäytynyt rikollisuus sai lujan otteen kaupungista 1920-luvun kieltolain aikana. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki ajautui talousvaikeuksiin ja New York rappeutui väestön muutettua lähiöihin ja teollisuuden vähennyttyä. Vuosina 1953–1968 murhien lukumäärä suhteessa asukaslukuun kasvoi kolminkertaiseksi. New York kärsi vakavista rotumellakoista 1960-luvulla, ja 1970-luvulla se sai maineen rikollisuuden pesänä. Pohjanoteerauksena vuonna 1975 kaupunki oli lähellä ajautua konkurssiin.
Wall Streetistä ja New Yorkista tuli jälleen kansainvälisen rahoitusteollisuuden ja pankkitoiminnan keskus 1980-luvulla. Kaupunkiin muutti kosmopoliittisen elämäntyylin omaksuneita ihmisiä ja siirtolaisia. 1990-luvulla rikollisuus väheni merkittävästi pormestari Rudolph Giulianin (1994–2001) käyttöön ottaman nollatoleranssipolitiikan ja poliisivoimien lisäyksen ansiosta.
Historia > 2000-luku

Vuonna 2001, syyskuun 11. päivän iskuissa terroristit ajoivat kaksi matkustajalentokonetta World Trade Centerin kaksoistorneihin ja tuhosivat rakennukset. Iskussa kuoli yli 2 700 ihmistä. Tuhoutuneiden rakennusten paikalle on rakennettu uusi World Trade Center, jonka tunnetuimpana ja korkeimpana rakennuksena on One World Trade Center.
Hurrikaani Sandy aiheutti kaupungissa vuonna 2012 yli 15 miljardin dollarin tuhot. Se pysäytti sekä lento- että raideliikennettä. Asukkaat joutuivat paikoin olemaan ilman sähköä jopa kahden viikon ajan. Vuonna 2020 kaupunki ja laajemmin koko osavaltio oli yksi Yhdysvalloissa puhjenneen koronavirusepidemian keskuksista.
Hallinto

Kautta historian New Yorkin hallinnossa on vallinnut kaksi jännitettä: toisaalta osavaltion kanssa käyty kamppailu kaupungin itsehallinnosta ja toisaalta kaupungin osa-alueiden pyrkimys hallinnon hajauttamiseen.
New Yorkin kaupunkia johtavat pormestari ja kaupunginvaltuusto (engl. New York City Council). Kaupungin pormestarina on vuoden 2022 alusta lähtien toiminut demokraatti Eric Adams.
Pormestari valitsee kaupungin laitosten johtajat (engl. department head) ja rikosoikeuden tuomarit (engl. criminal-court justice) ja valmistelee vuosibudjetin. Pormestarilla on huomattavasti valtaa, mutta hän joutuu jatkuvasti kamppailemaan siitä kaupunginvaltuuston kanssa. Pormestari ja kaupunginvaltuutetut valitaan yleisillä vaaleilla kerran neljässä vuodessa, enimmillään kolmeksi kaudeksi. La Guardian ajasta 1930-luvulla lähtien pormestarit ovat yleensä olleet myös oman puolueensa johtajia ja heillä on ollut enemmän valtaa kuin muilla puoluejohtajilla.
Valtuusto hyväksyy kaupungin budjetin, valvoo kaupungin virastojen, laitosten ja virkamiesten toimintaa, päättää maankäytöstä ja antaa määräyksiä monista muista asioista. Tällaisia ovat olleet tupakoinnin rajoittaminen julkisilla alueilla, rynnäkköaseiden rajoitukset, jätteiden kierrätys ja vaalirahoitus. Kaupunginvaltuustossa on 51 jäsentä, jotka valitaan 51 vaalipiiristä: Bronxissa on 8 vaalipiiriä, Brooklynissä 16, Manhattanilla 10, Queensissä 15 ja Staten Islandilla kolme. Vuonna 2012 valtuustossa oli viisi republikaania ja 46 demokraattisen puolueen edustajaa.
New Yorkin hallintorakenne muotoutui, kun nykyiset kaupunginosat yhdistettiin tammikuussa 1898. Manhattaniin liitettiin kansanäänestyksien jälkeen itsenäinen Brooklynin kaupunki, Westchesterin piirikuntaan kuulunut Bronx, Staten Island ja valtaosa Queensin piirikunnasta. Nämä viisi kaupunginosaa, joista tehtiin pian myös New Yorkin osavaltion piirikuntia, muodostivat alueellisen hallinnon perusyksiköt. Jokaiselle kaupunginosalle perustettiin puheenjohtajan (engl. Borough president) virka. Vuosina 1901–1990 kaupunginosien puheenjohtajat olivat jäseniä New Yorkin talouslautakunnassa (engl. Board of Estimate), joka vastasi kaupungin budjetista. Nykyään puheenjohtajat toimivat välittäjinä kaupunginosan ja pormestarin välillä ja nimittävät jäsenet paikallislautakuntiin (engl. Community boards), kaupunkisuunnittelukomiteaan (engl. City Planning Comission) ja sivistyslautakuntaan (engl. Board of Education). He kohtaavat paljon painetta, joka syntyy jatkuvasta kamppailusta vahvaa keskushallintoa ajavien pormestarien ja itsenäisyyteen pyrkivien paikallisjohtajien välillä.
Staten Islandia lukuun ottamatta jokainen New Yorkin kaupunginosa kuuluisi itsenäisenä Yhdysvaltojen suurimpien kaupunkien joukkoon. Kaupunginosien edustajat valittavat jatkuvasti, että heidän huolenaiheistaan ei välitetä, ja monet uskovat että paikallinen hyöty uhrataan New Yorkin piirikunnan eli Manhattanin hyväksi. Tämä näkemys johti Staten Islandin selvittämään 1990-luvulla mahdollisuuksia erota New Yorkista ja alkaa itsenäiseksi kaupungiksi.
Liikenne

New Yorkilla on kolme päälentokenttää, joiden kautta kulkee miljoonia matkustajia vuodessa: John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema, LaGuardian lentoasema ja Newarkin kansainvälinen lentoasema, joka tosin sijaitsee New Jerseyn puolella. Suomesta Finnair lentää päivittäin New Yorkiin.
New Yorkin seudun julkisessa liikenteessä tehdään vuosittain 2,63 miljardia matkaa – kolmasosa Yhdysvaltojen joukkoliikennematkoista. New Yorkin metro avattiin 1904. Staten Island Ferry on myös osa kaupungin joukkoliikennettä.
New Yorkissa on kaksi päärautatieasemaa, Grand Central Terminal Midtownin itäosassa ja Penn Station Midtownin länsiosassa. Grand Central Terminalia käyttävät Metro-North Commuter Railroadin paikallisjunat ja Penn Stationia Long Island Rail Roadin ja New Jersey Transitin paikallisjunat sekä Amtrakin kaukojunat. Molempien asemien kautta kulkee lisäksi useita metro- ja bussilinjoja. Grand Central Terminal on asemalaiturien määrän perusteella suurin rautatieasema maailmassa, kun taas Penn Station on matkustajamäärältään vilkkain rautatieasema Pohjois-Amerikassa.
Kuusi merkittävää siltaa on rakennettu 1900-luvun alussa: Madison Avenue Bridge, Pelham Bay Bridge, Borden Avenue Bridge, Manhattan Bridge, University Heights Bridge ja Queensboro Bridge.
Suuri osa Manhattanin kaduista on nimetty numeroilla. Useimpien itä-länsisuuntaisten nimi on Street (esim. 42nd Street), ja pohjois-eteläsuuntaisten Avenue (esim. Third Avenue).
New Yorkin ja New Jerseyn satamatoimintoja hallinnoi yhteinen yhtiö, jonka seitsemästä terminaalista kaksi sijaitsee New Yorkin kaupungin alueella: Brooklyn Marine Terminal ja Howland Hook Marine Terminal Staten Islandin pohjoisrannalla.
Väestö > Uskonto

Vuoden 2014 tutkimuksen mukaan katolilaisia kaupunkilaisista on 33 prosenttia, protestantteja 23 prosenttia, juutalaisia kahdeksan prosenttia, muslimeja kolme prosenttia, hinduja kolme prosenttia, buddhalaisia yksi prosentti, ortodokseja yksi prosentti, Jehovan todistajia yksi prosentti, muita uskontoja kaksi prosenttia ja uskonnottomia 24 prosenttia väestöstä. Suurimpia protestanttisia kirkkokuntia New Yorkissa ovat metodistikirkko ja baptistikirkot.
Pyhän Patrickin tuomiokirkko on New Yorkin katolisen arkkihiippakunnan piispanistuin ja yksi katolisen elämän keskeisistä paikoista Yhdysvalloissa. Emanu-Elin temppeli on maailman suurin synagoga, sinne mahtuu yli 2 500 henkeä, mikä on enemmän kuin Pyhän Patrickin tuomiokirkkoon.
Väestö > Rikollisuus

Järjestäytyneellä rikollisuudella on pitkään ollut aktiivista toimintaa New Yorkissa. Kaupungin ensimmäinen organisoitu rikollisjärjestö oli 1820-luvulla perustettu 40 Thieves. New Yorkissa oli jo 1850-luvulla yli 200 jengien välistä ”sotaa”. Tuolloin jengit käyttivät aseina esimerkiksi nyrkkirautoja. Tuon ajan jengejä olivat esimerkiksi Daybreak Boys, Swamp Angels ja Fourth Avenue Tunnel Gang. 2000-luvulla kaupungissa ovat voimistuneet niin mafiat kuin Bloodsin, Cripsin, Latin Kingsin ja MS-13:n tapaiset nuorisojengit.
1990-luvulla New Yorkin rikollisuus romahti niin poliisin tilastojen kuin uhritutkimustenkin mukaan alle puoleen entisestä. Vuonna 2009 New Yorkin murhaluvut olivat pudonneet alimmilleen yli 40 vuoteen, ja New Yorkista oli tullut FBI:n mukaan Yhdysvaltain turvallisin suuri kaupunki.
Palvelut > Koulutus

Julkisessa perus- ja keskiasteen koulutuksessa New Yorkissa on noin 1,1 miljoonaa opiskelijaa. Julkinen peruskoulutus on kuitenkin ollut New Yorkissa pitkään kriisissä. 1960-luvulta lähtien koulujen hallinto politisoitui ja korruptio levisi samalla kun opettajien arvostus ja palkkataso aleni. Etnisten vähemmistöjen erityistarpeita ei huomioitu, rotujen eriytyminen kasvoi ja väkivallasta tuli yleistä. Samalla oppimistulokset heikkenivät ja koulupudokkaiden määrä lisääntyi. Julkisen koulujärjestelmän pitkällinen rappio on hyödyttänyt kirkkojen ja yksityisten ylläpitämiä kouluja, vaikka lukukausimaksut ovatkin kasvaneet huomattavasti.
Monet New Yorkin julkiset high schoolit ovat säilyttäneet kuitenkin hyvän maineensa, kuten yliopistoon valmistava Stuyvestant, luonnontieteisiin ja tekniikkaan erikoistuneet Bronx Science ja Brooklyn Tech sekä musiikki- ja teatterialan LaGuardia. Koulutusjärjestelmä tarjoaa myös iltakouluja aikuisille ja käytännön kursseja laajalle maahanmuuttajien joukolle.
New York on yksi Yhdysvaltojen tärkeimmistä yliopistokaupungeista. Metropolialueella on yli 80 korkeakoulua Ivy Leaguesta julkisiin korkeakouluihin. Koko Yhdysvalloissa arvostettuja ovat Columbian yliopisto (perustettu 1754), New Yorkin yliopisto (1831), Fordhamin yliopisto (1841), Cooper Union (1859) ja Rockefeller-yliopisto (1901). Valtavassa julkisessa New Yorkin kaupunginyliopistossa (City University of New York, CUNY) on yli 20 yksikköä, ja sen juuret ovat City Collegessa vuodelta 1847.