stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alehinin puolustus
Jatkot > 2.e5 > Neljän sotilaan hyökkäys

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Neljän sotilaan hyökkäys
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Pääjatko 5...dxe5 6. fxe5 Rc6 7. Le3 Lf5 8. Rc3 e6 9. Rf3
Musta antaa valkean siirtää sotilaitaan tempovoitoin. Ideana on osoittaa valkean sotilaskeskustan olevan itse asiassa heikko hyökkäyksiä vastaan. Valkea aikoo pitää kiinni sotilaskeskustastaan suojaamalla e5-sotilaansa kahdesti. Musta kehittää usein lähettinsä f5:een, tai g4:ään, jos valkea on siirtänyt ratsunsa f3:een. Jossain vaiheessa musta vaihtaa e5:ssä ja painostaa valkean d4-sotilasta.
Pääjatko menee 5...dxe5 6. fxe5 Rc6 7. Le3 Lf5 8. Rc3 e6 9. Rf3. Mustalle on kuitenkin vaihtoehtoinenkin linja, terävä Planincin muunnelma 5...g5!? Jos valkea lyö sotilaan, musta vaihtaa e5:ssä, jonka jälkeen valkealla on ongelmia keskustansa kanssa. Muunnelma on nimetty suurmestari Albin Planincin mukaan. Hän pelasi sitä useasti 1970-luvulla.
Jatkot > 2.e5 > Vaihtomuunnelma

Vaihtomuunnelma on neljän sotilaan hyökkäystä hieman vähemmän kunnianhimoinen jatko valkealta. Valkea vaihtaa e-sotilaansa mustan d-sotilaaseen, ja tyytyy keskustan hallintaa rinnakkain olevilla c- ja d-sotilailla. Mustan pitää päättää, kummalla sotilaistaan lyö takaisin. 5...cxd6 johtaa yleensä mustan aktiiviseen taisteluun keskustasta. Molemmille jatkoille on tyypillistä, että musta sivustoi kuningaslähettinsä sekä pelaa ...Lg4 iskeäkseen valkean keskustan kimppuun.
Jatkot > 2.e5 > Moderni jatko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Moderni jatko
Moderni jatko on yleisin muunnelma Alehinin puolustuksessa. Kuten vaihtomuunnelmassakin, valkea hyväksyy pienemmän tilaedun ja koittaa pitää sen yllä. Mustan tärkeimmät jatkot ovat:
4...Lg4 kiinnittää valkean ratsun, johon valkea vastaa usein 5.Le2. Mustan vaihtaa yleensä lähettinsä pois, sillä valkean ratsun on niin vahvassa asemassa. Vaihdon jälkeen mustan painostaa valkean d4- ja e5-sotilaita. Tämän jatkon mestareihin kuuluvat esimerkiksi Lev Alburt, Vlatko Kovačević ja Vladimir Bagirov.
4...g6 valmistelee lähetin sivustointia taistellakseen keskustasta. Valkea voi vastata esimerkiksi 5.Lc4, jota kutsutaan Keresin muunnelmaksi.
4...dxe5 (Larsenin muunnelma) voi johtaa terävään linjaan, jossa valkea uhraa ratsunsa. 5.Rxe5 Rd7 6.Rxf7?!
4...c6 johtaa puolustavaan Hedgehog-asemaan, johon on vaikea kohdistaa hyökkäyksiä.
Suurin osa muunnelmista voi transponoitua 4...Lg4:ksi, jos musta pelaa lähetinsiirron jossain vaiheessa peliä.
Jatkot > 2.e5 > Kahden sotilaan hyökkäys

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Kahden sotilaan hyökkäys
Kahden sotilaan hyökkäys, joka tunnetaan myös Laskerin hyökkäyksenä ja Jahtausmuunnelmana, on valkean kunnianhimoinen yritys ottaa yliote keskustasta. Valkean sotilaan c5:ssä ja e5:ssä tarjoavat hyvän tilaedun ja hyökkäävämmän aseman, mutta heikentynyt d5-ruutu tarjoaa mustan ratsulle hyvän paikan keskustassa. Useissa jatkoissa keskustasta tulee kiinteä ja peli saa strategisemman luonteen kuin muissa Alehinin puolustuksen muunnelmissa. Valkean kolmannen siirron c4 jälkeen musta voi myös vaihtoehtoisesti siirtää ratsunsa f4:ään. Tämä johtaa niin sanottuun ”oravamuunnelmaan” (The Squirrel Variation), jota ei mestaritasolla koskaan nähdä ja joka on hyvin harvinainen harrastelijatasollakin. Lichess-sivuston Stockfish-shakkitietokone pitääkin siirtoa virheenä, ja lisäksi moni näkee sen tuovan valkealle yhä selvempää etua.
Mustan selkeä vastaus valkean neljänteen siirtoon on 4...Rd5, joka tarjoaa mustan ratsulle turvallisen ja aktiivisen aseman keskustassa. Siirron jälkeen mustan mahdollisuudet voittoon ovat hieman jopa valkean mahdollisuuksia paremmat, mikä on epätavallista valkean ensimmäisen siirron edun takia.
Jatkot > 2.e5 > Kahden ratsun muunnelma

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Kahden ratsun muunnelma
Kahden ratsun muunnelmassa valkea välittömästi hyväksyy kaksoissotilaan mustan vastauksen 3...Rxc3 jälkeen. Lyönti keskustaan päin siirrolla bxc3 tarjoaa valkealle vielä mahdollisuudet vahvan sotilaskeskustan muodostamiseen. Vastaus dxc3 on kuitenkin suositumpi, ja se johtaakin nopeaan kehitykseen valkealla. Ranskalaisen puolustuksen tapainen kaksoissotilas ei useinkaan tuota ylimääräistä päävaivaa valkealle.
Lyönnin lisäksi musta voi vastata siirtoon 3...e6. Kahden ratsun muunnelma on yleisesti kuitenkin todella passiivinen valkealle verrattuna muihin muunnelmiin.
Jatkot > Valkean muut toiset siirrot

Valkea voi siirron 2.e5 sijasta myös suojella sotilastaan.
2.Rc3 on valkean toiseksi suosituin siirto. Peli voi siirron jälkeen transponoitua Wieniläiseen peliin siirrolla 2...e5 jatkua tämän jälkeen esimerkiksi siirroilla 3.f4 tai 3.Rf3. Skandinaavinen muunnelma seuraa siirrosta 2...d5. Valkea voi vaihtaa sotilaan, jolloin peli jatkuu tasaisena tai edetä siirrolla 3.e5. Sen jälkeen musta voi valita siirroista 3...d4 ja 3...Rfd7, joka transponoituu usein Ranskalaisen puolustuksen Steinitzin muunnelmaan siirtojen 4.d4 e6 jälkeen.
2.d3, niin kutsuttu Maroczyn muunnelma, on harvinaisempi. Vaikka siirto ei ole häviävä, se tukkii valkean kuningaslähetin, mikä johtaa usein sen sivustoimiseen. Avaus johtaa useimmiten valkealle passiiviseen asemaan ja Kuningasintialaiseen hyökkäykseen.
Eksklusiivinen disjunktio

Eksklusiivinen disjunktio eli eksklusiivinen tai on looginen konnektiivi, jolla muodostettu yhdistetty lause on tosi, jos ja vain jos yhdistettävillä lauseilla on eri totuusarvot (toinen on tosi ja toinen epätosi). Sen merkkinä käytetään etuliitettä J tai lauseiden väliin merkittyä operaattoria XOR, EOR, EXOR, ⊻, ⊕, ↮ tai ≢. Eksklusiivisen disjunktion negaatio on lauseiden looginen ekvivalenssi, joka on tosi, jos ja vain jos molemmilla lauseilla on sama totuusarvo.
Eksklusiivinen disjunktio vastaa tavanomaisen kielen ilmaisua "joko... tai... mutta ei molemmat". Myös sanaa tai käytetään usein vastaavassa merkityksessä. Määritettä eksklusiivinen eli poissulkeva käytetään, koska sanan "tai" merkitys tavanomaisessa kielessä ei ole yksiselitteinen, kun molemmat lauseet ovat tosia. Eksklusiivinen disjunktio sulkee pois tämän mahdollisuuden, toisin kuin propositio­logiikassa yleisemmin käytetty inklusiivinen disjunktio, joka on tosi myös, jos molemmat lauseet ovat tosia.
Kun eksklusiivisella disjunktiolla yhdistetään useampia kuin kaksi lausetta, yhdistetty lause on tosi vain, jos yhdistettävistä lauseista pariton määrä on tosia. Niinpä lause a XOR b XOR c XOR d on tosi, jos lauseista a, b, c ja d pariton määrä on tosia, ja epätosi, jos niistä parillinen määrä on tosia.
Elektroniikassa ja tietotekniikassa eksklusiivista disjunktiota vastaava looginen portti on XOR-portti.
Totuustaulu

Lauseen A XOR B totuustaulu osoittaa, että yhdistetty lause on tosi, jos yhdistettävillä lauseilla on eri totuusarvo
| Yhdistettävät lauseet> A | Yhdistettävät lauseet> B | Yhdistetty lause |
| --- | --- | --- |
0
0: 1
| 1 | 0 | 1 |
| 1 | 1 | 0 |
jossa:
Yhtäpitäviä muotoiluja

Eksklusiivinen disjunktio merkitsee oleellisesti: 'jompikumpi mutta ei molemmat'. Toisin sanoen se merkitsee, että toinen vaihto­ehdoista toteutuu, jos ja vain jos toinen ei toteudu. Esimerkiksi kahdesta hevosesta jompikumpi voittaa ravikilpailussa, mutta eivät molemmat. Eksklusiivinen disjunktio  p\oplus q eli Jpq, voidaan ilmaista loogisen konjunktion ("looginen ja",  \land ) disjunktion ("looginen tai",  \lor ) ja negaation ( \lnot ) avulla seuraavasti:
Eksklusiivinen disjunktio  p\oplus q voidaan ilmaista myös seuraavasti:
Tämä esitysmuoto on usein hyödyllinen muodostettaessa loogisia piirejä tai verkkoja, koska siinä on vain yksi  \lnot -operaatio ja pieni määrä  \land - ja  \lor  -operaatioita. Että tämä on yhtäpitävä eksklusiivisen disjunktion kanssa, voidaan todistaa seuraavasti:
Joskus on edullista kirjoittaa  p\oplus q seuraavaan tapaan:
Tämä voidaan osoittaa yhtäpitäväksi eksklusiivisen disjunktion kanssa soveltamalla De Morganin lakeja kahteen kertaan edellisen todistuksen neljännelle riville.
Eksklusiivinen disjunktio on myös yhtäpitävä loogisen bikonditionaalin negaation kanssa.
Kaiken kaikkiaan matematiikassa ja insinööri­tieteissä käytettyjä merkintöjä käyttäen pätevät seuraavat tulokset:
Eksklusiivinen disjunktio ja moderni algebra

Propositiologiikassa lauseet muodostavat eräänlaisen algebrallisen struktuurin, jossa laskutoimituksina toimivat esimerkiksi  \wedge  (konjunktio) ja  \lor . Vaikka nämä kaksi laskutoimitusta ovat hyvin hyödyllisiä loogisissa systeemeissä, seuraavassa mielessä niistä ei muodostaa yleistettävämpää struktuuria.
Systeemit  (\{T,F\},\wedge ) ja  (\{T,F\},\lor ) ovat molemmat monoideja, eivät ryhmiä. Tämän vuoksi näitä kahta ei voida yhdistää laajemmiksi struktuureiksi kuten renkaaksi.
Jos kuitenkin laskutoimitukseksi valitaan eksklusiivinen disjunktio, systeemi  (\{T,F\},\oplus ) on Abelin ryhmä. Yhdessä laskutoimitukset  \wedge  ja  \oplus  joukossa  \{T,F\} muodostavat kunnan  F_{2}. Tämä kunta voi esittää mitä tahansa logiikkaa, joka saadaan systeemistä  (\land ,\lor ), ja lisäetuna on, että käytettävissä ovat kuntien algebrallisen analyysin tulokset.
Erityisesti jos totuusarvoa  F (epätosi) merkitään 0:lla ja arvoa  T 1:llä, looginen "JA"-operaatio voidaan tulkita kerto­laskuksi ja eksklusiivinen disjunktio "XOR" yhteen­laskuksi kunnassa  F_{2}:
{\begin{matrix}r=p\land q&\Leftrightarrow &r=p\cdot q{\pmod {2}}\\\\r=p\oplus q&\Leftrightarrow &r=p+q{\pmod {2}}\\\end{matrix}}
Kun Boolen algebraa käsitellään tältä pohjalta, puhutaan algebrallisesta normaali­muodosta.
Vaihtoehtoisia merkintöjä

Eksklusiiviselle disjunktiolle käytetään eri yhteydessä eri merkintöjä, jotka riippuvat siitäkin, mitä ominaisuuksia kulloinkin tähdennetään. Lyhenteen "XOR" ohella käytetään seuraavia merkintöjä:
Plusmerkki (+). Tämä on matemaattisesti perusteltua, koska eksklusiivinen disjunktio vastaa yhteenlaskua
modulo 2, jolle pätee seuraava taulukko ja joka on selvästi isomorfinen edellä esitetyn kanssa:
|  p |  q |  p+q |
| --- | --- | --- |
0
0: 1
| 1 | 0 | 1 |
| 1 | 1 | 0 |
Plusmerkin käytöllä on se lisäetu, että kaikki matemaattisen renkaan ja kunnan algebralliset ominaisuudet pätevät sellaisenaan myös konjunktion ja eksklusiivisen disjunktion muodostamalle loogiselle systeemille. Kuitenkin joissakin yhteyksissä plusmerkillä tarkoitetaan myös inklusiivista disjunktiota.
Eri tavoin muotoiltu, esimerkiksi ympyröity plus­merkki ( \oplus ). Tätä käytäntöä vastaan on huomautettu, että samaa symbolia käytetään matematiikassa myös algebrallisten systeemien suoralle summalle.
Etuliite J, kuten merkinnässä pq.
Inklusiivisen disjunktion symbolia ( \lor ) eri tavoin muotoiltuna, esimerkiksi alleviivattuna ( {\underline {\lor }}) tai lisäämällä sen yläpuolelle piste ( {\dot {\vee }}).
Joissakin ohjelmointikielissä kuten C:ssä, C++:ssa, C#:ssa, Javassa, Perlissä, Rubyssä ja Pythonissa biteittäisen eksklusiivisen disjunktion merkkinä käytetään "hattu­merkkiä" (^). Tätä ei käytetä muissa yhteyksissä kuin ohjelmoinnissa, koska se voisi helposti sekaantua merkin muihin merkityksiin.
Symboli , joka joskus kirjoitetaan myös as >< tai as >-<.
IEC symbologiassa eksklusiivisen disjunktion merkki on "=1".
Vaihtoehtoisia merkintöjä > Merkit Unicodessa ja HTML:ssä

Unicodessa alleviivatun disjunktiomerkin  {\underline {\lor }} koodiarvo heksadesimaalilukuna on U+22BB, kun taas ympyröidyn plusmerkin  \oplus  koodiarvo on U+2295. Kymmenjärjestelmässä edellinen vastaa lukua 8891, jälkimmäinen lukua 8853, minkä vuoksi HTML:ssä ne voidaan merkitä koodeilla &#8891; ja &#8853;. Jälkimmäiselle on HTML:ssä myös merkintä &⊕.
Ominaisuudet

Eksklusiivinen disjunktio noudattaa lasku­lakeja, jotka pitkälti ovat analogisia esi­merkiksi reaalilukujen lasku­säännöille. Niinpä sille pätevät vaihdanta- ja liitäntälaki. Tätä havainnollistavat seuraavat kaaviot:

Vaihdannaisuus
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  A\oplus B |      \Leftrightarrow      |  B\oplus A |
|  |      \Leftrightarrow      |  |
Liitännäisyys
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ~A |  ~~~\oplus ~~~ |  (B\oplus C) |      \Leftrightarrow      |  |  |  (A\oplus B) |  ~~~\oplus ~~~ |  ~C |
|  |  ~~~\oplus ~~~ |  |      \Leftrightarrow      |  |      \Leftrightarrow      |  |  ~~~\oplus ~~~ |  |
Osittelulaki:
Eksklusiivinen disjunktio ei ole ositeltavissa minkään toisen loogisen konnektiivin eikä myöskään itsensä kanssa, mutta looginen konjunktio on ositeltavissa eksklusiivisen disjunktion suhteen. Tämä seuraa siitä, että konjunktio ja eksklusiivinen disjunktio vastaavat kerto- ja yhteenlaskua kunnassa GF(2),
Idempotenssi ei päde:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ~A~ |  ~\oplus ~ |  ~A~ |      \Leftrightarrow      |  ~0~ |      \nLeftrightarrow      |  ~A~ |
|  |  ~\oplus ~ |  |      \Leftrightarrow      |  |      \nLeftrightarrow      |  |
Monotonisuus ei päde:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  A\rightarrow B |      \nRightarrow      |  |  |  (A\oplus C) |  \rightarrow  |  (B\oplus C) |
|  |      \nRightarrow      |  |      \Leftrightarrow      |  |  \rightarrow  |  |
Totuuden säilyttävä validiteetti ei päde:

Kun kaikki yhdistettävät lauseet ovat tosia, eksklusiivinen disjunktio ei ole tosi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  A\land B |      \nRightarrow      |  A\oplus B |
|  |      \nRightarrow      |  |
Epätotuuden säilyttävä validiteetti pätee:

Kun kaikki yhdistettävät lauseet ovat epätosia, eksklusiivinen disjunktio on myös epätosi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  A\oplus B |      \Rightarrow      |  A\lor B |
|  |      \Rightarrow      |  |
Walshin spektri: (2,0,0,-2)
Epälineaarisuus: 0 (funktio on lineaarinen)
Jos arvoille tosi ja epätosi käytetään binäärilukuarvoja 1 ja 0, eksklusiivinen tai toimii aivan samoin kuin yhteenlasku modulaari­aritmetiikassa modulo 2.
Rakkauden välittäjä

| Rakkauden välittäjä: Kulttuurikritiikki ja eettisen ihmisen ideaali Simone Weilin ajattelussa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jukka Hankamäki
Genre:  etiikka, uskonnonfilosofia, yhteiskuntafilosofia
Kustantaja:  1. painos J. Hankamäki [jakaja Like], 2. painos Like
Julkaistu:  1. painos 1997, 2. painos 2006
Ulkoasu:  1. painos nidottu, 2. painos nidottu
Sivumäärä:  1. painos 249, 2. painos 380
ISBN:  1. painos 952-90-8598-2, 2. painos 952-471-688-7
Sarja: 2. painos, Like-pokkari 140
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rakkauden välittäjä: Kulttuurikritiikki ja eettisen ihmisen ideaali Simone Weilin ajattelussa on Jukka Hankamäen teoreettisen filosofian alaan kuuluva väitöskirja vuodelta 1997.
Kirjassa tarkastellaan ranskalaisen filosofin Simone Weilin (1909–1943) yhteiskunta-ajattelua, etiikkaa ja mystiikkaa. Teoksessa pyritään Weilin ajattelua koskevaan kokonaistulkintaan ja synteesiin. Päähuomio on keskitetty Weilin ja Platonin filosofian yhteyksiin.
Teos on julkaistu laajennettuna ja ajantasaistettuna painoksena vuonna 2006 Like-pokkarien sarjassa nimikkeenään Rakkauden välittäjä: Kulttuurikritiikki ja eettisen ihmisen idea Simone Weilin ajattelussa.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely kustantamon sivuilla like.fi. Arkistoitu 5.10.2013.
Unter den Linden

Max Liebermannin maalaus Unter den Linden. Näkymä taiteilijan asunnosta 19.1.1900.
Unter den Linden (suom. ”Lehmusten alla”) on Berliinin vanhaa keskustaa halkova lehmusbulevardi, kaupungin historiallinen pääkatu.
Katu on 1,4 kilometriä pitkä ja 60 metriä leveä.
Yleiskuva

Unter den Linden alkaa länsipäästään Brandenburgin portin edessä olevalta Pariser Platzilta, jolla sijaitsee muun muassa maailmankuulu hotelli Adlon. Osuus Pariser Platzilta Friedrichstraßelle on suurimmaksi osaksi jälleenrakennettu toisen maailmansodan jälkeen. Sen huomattavin rakennus on Venäjän suurlähetystö (entinen Neuvostoliiton lähetystö), joka on rakennettu Stalinin ajan kermakakkutyyliin. Osuus Friedrichstraßen jälkeen on vanhempaa ja paremmin säilynyttä. Itäpäässä lehmuskuja loppuu ja Fredrik Suuren ratsastajapatsaan jälkeen katu laajenee Bebelplatziksi. Aukion ympärillä on lukuisia huomattavia historiallisia rakennuksia, kuten Humboldt-yliopiston päärakennus, valtionooppera (entinen kuninkaallinen ooppera), yliopistoon kuuluva kirjastorakennus, entinen päävartiorakennus Neue Wache sekä Zeughaus, jossa toimii Saksan historiallinen museo. Katu loppuu idässä Spreejoen ylittävään Schloßbrückeen eli Linnasiltaan, jonka toisella puolella on aikanaan kohonnut Berliinin kuninkaanlinna.
Unter den Linden on osa niin kutsuttua itä-länsi-akselia, Berliinin kaupungin halkaisevaa 12 kilometriä pitkää viivasuoraa katulinjaa. Akselin eri osilla on eri kadunnimet, jotka ovat lännestä itään Heerstraße, Kaiserdamm, Bismarckstraße, Straße des 17. Juni ja Unter den Linden. Unter den Lindenin jälkeen katu jatkuu edelleen itään Karl-Liebknecht-Straßena, mutta suuntautuu samalla koilliseen päin eikä näin enää noudata itä-länsi-akselia.
Historia > Vaaliruhtinaiden ratsastustie

Unter den Lindenin loi Brandenburgin hallitsija, ”Suuri vaaliruhtinas” Fredrik Vilhelm. Hän antoi 16. huhtikuuta 1647 hovipuutarhureille kirjallisen käskyn muuttaa Berliinin linnasta länteen johtaneen ratsastustien alkupää puistokujaksi, jonka varrelle istutettaisiin lehmuksia ja pähkinäpuita. Puut antaisivat ratsastajille ja heidän hevosilleen vilvoittavan varjon. Puutarhanhoidosta kiinnostunut Suuri vaaliruhtinas antoi puutarhureille tarkat istutusohjeet: jokaiselle istutettavalle lehmukselle tuli valmistaa suuri, ravinteikkaalla mullalla täytettävä kuoppa, sillä jalot lehtipuut eivät viihtyisi Brandenburgin karussa hiekkamaassa. Fredrik Vilhelm oli Hollannissa vieraillessaan innostunut alankomaalaisista puistokaduista ja halusi vastaavan omaan residenssikaupunkiinsa.
Käskyn tuloksena syntyi noin puolentoista kilometrin mittainen puistokujanne, jossa oli tuhat lehmusta ja tuhat pähkinäpuuta kuudessa rivissä. Tämä puistokujanne alkoi Berliinin kaupunginmuurilta idässä ja päättyi vaaliruhtinaan metsästysmaiden (nykyisen Tiergartenin puiston) reunaan lännessä. Lehmuskujan loputtua ratsastustie jatkui metsästysmaiden läpi länteen, kohti Charlottenburgin linnaa ja Potsdamia.
Aluksi Unter den Linden oli kaupungin ulkopuolella ja johti läpi asumattoman havumetsän. Jo 1600-luvun lopulla Berliinin kaupunkiasutus alkoi kuitenkin levitä länteen. Fredrik Vilhelm perusti Berliinin länsipuolelle kaksi tytärkaupunkia: Friedrichstadtin Unter den Lindenin eteläpuolelle ja Dorotheenstadtin sen pohjoispuolelle. Näin Unter den Lindenin varrelle kohosivat ensimmäiset rakennukset. Vuonna 1709 Friedrichstadt ja Dorotheenstadt yhdistettiin virallisesti Berliiniin. Näin Unter den Linden siirtyi kokonaisuudessaan kaupungin sisäpuolelle.
Historia > Kuninkaiden ja keisarien paraatikatu

Vuonna 1701 Brandenburgin vaaliruhtinaskunta muuttui Preussin kuningaskunnaksi, ja Berliinistä tuli Preussin kuninkaan residenssikaupunki. Seuraavien vuosisatojen aikana Unter den Lindenin itäpäästä muokattiin Berliinin paraatikatu, jonka varteen nousi palatseja ja julkisia rakennuksia kuvastamaan Preussin mahtia.
Ensimmäinen Preussin kuningas Fredrik I toteutti Unter den Lindenin varhaisimmat monumentaaliset rakennushankkeet: hän muutti keskiaikaisen Berliinin kaupunkilinnan muhkeaksi barokkipalatsiksi sekä rakennutti sen viereen kuninkaallisen asearsenaalin Zeughausin vuonna 1706 arkkitehtinaan saksalaisen barokin mestari Andreas Schlüter. Hänen poikansa ja seuraajansa Fredrik Vilhelm I puratutti Berliinin keskiaikaiset kaupunginmuurit ja rakennutti laajentuneen kaupungin ympärille uuden tullimuurin. Yksi tämän muurin tärkeimmistä tulliporteista, Brandenburgin portti, sijoitettiin Unter den Lindenin länsipäähän.
Fredrik Vilhelm I:n pojalla Fredrik Suurella oli ratkaiseva vaikutus Unter den Lindenin ulkoasuun. Hän rakennutti kivetyt kadut lehmuskujanteen kahden puolen ja muutti siten vanhan ratsastustien kaupunkibulevardiksi. Fredrik ja hänen hoviarkkitehtinsa Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff suunnittelivat bulevardin itäpään muuttamista mahtavaksi edustusaukioksi Forum Fridericianumiksi, jota hallitsisi kolme monumentaalirakennusta: uusi kuninkaanlinna, oopperatalo sekä tiede- ja taideakatemia. Tästä alkuperäisestä suunnitelmasta valmistui kuitenkin vain yksi rakennus eli Valtionooppera vuonna 1742. Akatemiatalon tilalle Fredrik rakennutti Kuninkaallisen kirjaston vuonna 1780, ja uuden kuninkaanlinnan tilalle palatsin nuorempaa veljeään, prinssi Heinrichia varten; tästä palatsista tuli myöhemmin Humboldt-yliopiston päärakennus. Uskonnollista suvaitsevaisuuttaan korostaakseen Fredrik rakennutti Unter den Lindenille myös Berliinin roomalaiskatolisen pääkirkon, Pyhän Hedwigin katedraalin vuonna 1773.
1800-luvulla Unter den Lindenin itäpään monumentaalirakentaminen jatkui. Preussin suurin uusklassinen arkkitehti Karl Friedrich Schinkel piirsi kadulle päävartiorakennuksen, Neue Wachen, joka valmistui vuonna 1818. Schinckel suunnitteli myös patsailla koristetun Schloßbrücken eli Linnansillan, jolla vuonna 1824 korvattiin Spreeinselille ja kuninkaanlinnalle johtanut vanha puusilta. 1800-luvun statuomania kosketti myös Unter den Lindeniä: kadulle pystytettiin sen rakentajan Fredrik Suuren ratsastajapatsas, yliopiston perustajien Alexander ja Wilhelm von Humboldtin sekä viiden preussilaisen sotapäällikön patsaat. Viimeisenä kadun varren monumentaalirakennuksista valmistui uusi Kuninkaallinen kirjasto vuonna 1914.
Historia > Kaupungin vilkkain liikekatu

Samaan aikaan kun Unter den Lindenin itäpäästä rakennettiin mahtipontinen edustuskatu, sen länsipää sai aivan toisenlaisen ulkoasun. Vielä 1700-luvulla katua reunustivat matalat asuintalot ja kaupunkipalatsit, mutta 1800-luvun aikana kadun valtasivat korkeat liiketalot. Friedrichstraßen ja Brandenburgin portin välisestä katuosuudesta tuli kaupungin vilkkain liikekatu, jota reunustivat kauppaliikkeet, kahvilat ja hotellit.
Unter den Linden päättyi länsipäässään Brandenburgin porttiin, jonka edustalla oli nelikulmainen aukio Pariser Platz.