stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gustav Sule

| Gustav Sule> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1910 Tartto
Kuollut: 3. huhtikuuta 1942 (31 vuotta) Kotlas, Arkangelin alue, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Viro  Neuvostoliitto
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Kalev
Ennätykset:  75,93 m (1938)
| Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Viro> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Torino 1934 | Keihäänheitto |  |
| Intern. University Games  | Intern. University Games  | Intern. University Games  |  |
|  Hopeaa | Torino 1933 | Keihäänheitto |  |
|  Pronssia | Budapest 1935 | Keihäänheitto |  |
Gustav Sule (10. syyskuuta 1910 Tartto – 3. huhtikuuta 1942 Kotlas, Arkangelin alue) oli virolainen yleisurheilija, joka kilpaili enimmäkseen keihäänheitossa ja korkeushypyssä. Hän voitti pronssia Torinon EM-kisoista 1934 tuloksella 69,31 m. Sule kilpaili myös Berliinin olympialaisissa 1936, mutta ei päässyt finaaliin.
Sule voitti urallaan vuosina 1928–1940 yhdeksän Viron mestaruutta keihäänheitossa ja yhden korkeushypyssä. Vuosina 1931–1938 hän paransi Viron keihäänheiton ennätystä kuusi kertaa (69,54 metristä 75,93 metriin). Hän kuului kahdeksan vuoden ajan maailman kymmenen parhaan keihänheittäjän joukkoon - vuosina 1931 ja 1934 hän oli 2., vuonna 1938 3. sekä vuosina 1932, 1933, 1937 ja 1939 4. maailmanlistalla. Vuoden 1932 Los Angelesin kisoissa hän olisi ollut varteenotettava mitaliehdokas, mutta maailmanpulasta aiheutuneet rahoitusvaikeudet estivät virolaisten urheilijoiden matkustamisen kisoihin. Gustav Sule valittiin vuonna 1934 vuoden virolaiseksi urheilijaksi. Torinon vuoden 1934 EM-kisojen pronssimitalin ja Berliinin vuoden 1936 olympiakisojen jälkeen vuoden 1938 EM-kisoissa Pariisissa hän sijoittui neljänneksi suomalaisten Järvisen, Nikkasen ja Unkarin Várszegin jäjessä tuloksella 70,50 ennen maanmiestään Friedrich Issakia. Kaikkiaan Sule edusti Viroa 21 kertaa.
Gustav Sule opiskeli taloustiedettä Tarton yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kaupunginpankin työntekijänä - ensin Tartossa, vuodesta 1940 Tallinnassa. Vuonna 1941, kun Virosta oli tullut osa Neuvostoliittoa, hänet kutsuttiin palvelukseen Puna-armeijaan. Hän kuoli keuhkokuumeeseen ja aliravitsemukseen Kotlasissa maailmansodan aikaan huhtikuussa 1942 ollessaan työpataljoonassa.
Gustav Sulen urheilullisen menestyksen muistoksi Virossa on järjestetty ”Gustav Sulen muistokilpailu” vuodesta 1958 lähtien.
Frendejä, kundeja

Frendejä, kundeja (engl. Mates, Dates) on brittiläisen kirjailijan Cathy Hopkinsin kirjoittama kirjasarja. Se kertoo pohjoislontoolaisten tyttöjen Lucyn, Nestan, Izzien ja TJ:n elämästä. Ensimmäinen suomenkielinen Frendejä, kundeja -sarjan kirja ilmestyi vuonna 2008 ja viimeinen ilmestyi 2010. Suomessa sarjaa on julkaissut Otava ja suomentanut Peikko Pitkänen.
Frendejä, kundeja -kirjat

Mates, Dates and Inflatable Bras (suom. Frendejä, kundeja ja biletoppeja)
Mates, Dates and Cosmic Kisses (suom. Frendejä, kundeja ja tähtihetkiä)
Mates, Dates and Portobello Princesses (suom. Frendejä, kundeja ja luksuselämää)
Mates, Dates and Sleepover Secrets (suom. Frendejä, kundeja ja pyjamabileitä)
Mates, Dates and Sole Survivors (suom. Frendejä, kundeja ja muotiguruja)
Mates, Dates and Mad Mistakes (suom. Frendejä, kundeja ja megamokia)
Mates, Dates and Pulling Power (suom. Frendejä, kundeja ja vetovoimaa)
Mates, Dates and Tempting Trouble (suom. Frendejä, kundeja ja väärinkäsityksiä)
Mates, Dates and Great Escapes (suom. Frendejä, kundeja ja irtiottoja)
Mates, Dates and Chocolate Cheats (suom. Frendejä, kundeja ja suklaasydämiä)
Mates, Dates and Diamond Destiny (suom. Frendejä, kundeja ja iltapukuja)
Mates, Dates and Sizzling Summers (suom. Frendejä, kundeja ja rusketusraitoja)
Mates, Dates and The Secret Story
Mates, Dates and Guide to Life
Mates, Dates and Saving the Planet
Mates, Dates and Flirting
Mates, Dates and You
Aiheesta muualla

Goodreads.comin kirjasarjaesittely. (englanniksi)
Glasiologia

Sulavaa jäätä Alaskassa
Glasiologia eli kryosfäärin geofysiikka tutkii jäätiköitä, jääpeitteitä, lunta, routaa ja jäätä sekä niihin liittyviä luonnonilmiöitä.
Se kuuluu geotieteisiin ja niveltyy läheisesti geofysiikkaan, geologiaan, klimatologiaan, meteorologiaan, hydrologiaan, biologiaan ja maantieteeseen. Kun Marsista, Kuusta ja muutamilta muilta taivaankappaleilta on löytynyt jäätä, glasiologia on saamassa uusia ulottuvuuksia.
Glasiologiassa tutkitaan muun muassa jäätiköiden historiaa ja muutoksia ilmastonmuutoksen yhteydessä, routaa ja ikiroutaa, jäätiköiden vaikutusta ilmastoon ja päinvastoin, jään virtausfysiikkaa, vesistöjen jääpeitteitä ja jäässä eläviä elämänmuotoja. Se voidaan jakaa mannerjäätiköiden ja vuoristojäätiköiden tutkimukseen.
Glasiologiaa voi opiskella Helsingin yliopistossa Matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan Fysikaalisten tieteiden laitoksella Geofysiikan osastolla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Glacial geology photos Islannin yliopiston sivusto. Arkistoitu 4.10.2012. Viitattu 26.10.2012.
Gideonin naiset

| Gideonin naiset> Gideon’s Daughter |
| --- | --- |
 Dvd-tallenteen kansi
Ohjaaja:  Stephen Poliakoff
Käsikirjoittaja:  Stephen Poliakoff
Säveltäjä:  Adrian Johnston
Kuvaaja:  Barry Ackroyd
Leikkaaja:  Clare Douglas
Pääosat:  Bill Nighy Miranda Richardson Emily Blunt Tom Hardy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Talkback Productions, BBC
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Ystävät ja krokotiilit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gideonin naiset (Gideon's Daughter) on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Stephen Poliakoff teemalliseksi jatko-osaksi kuukautta aiemmin ensiesitetylle tv-elokuvalleen Ystävät ja krokotiilit. Ainoa yhteinen henkilöhahmo elokuvissa on molempien kertojana toimiva Sneath, jota esittää Richard Lindsay. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Nighy, Miranda Richardson ja Emily Blunt.
Juoni

Gideonin naiset tutkii rakastamisen, menettämisen, vanhemmuuden ja kuuluisuuden teemoja. Tarina sijoittuu 1990-luvun loppupuolelle Britannian työväenpuolueen uuden valtaannousun, prinsessa Dianan kuoleman ja Millennium Domen kiistellyn rakennushankkeen aikoihin. Gideon (Nighy) on menevä lontoolainen PR-mies, joka on jäänyt leskeksi ja vieraantunut tyttärestään  Natashasta. Tytär (Blunt) inhoaa isäänsä, joka äidin eläessä oli tälle toistuvasti uskoton ja soitteli jopa tämän kuolinvuoteelta rakastajattarelleen. Ottaakseen etäisyyttä isäänsä Natasha suunnittelee ensin lähtevänsä vapaaehtoistyöhön Etelä-Amerikkaan tai opiskelemaan Edinburghin yliopistoon.
Stella (Richardson) on perheenäiti, joka suree ensimmäisellä pyöräilymatkallaan auton yliajamana kuollutta poikaansa. Hän pelkää nukkumista ja on ottanut yötyön supermarketista. Hän tapaa Gideonin, ja he rakastuvat toisiinsa surun ja menetyksen tunteen yhdistäminä.
Vastaanotto

Molemmat elokuvat saivat Britannian ensiesityksissään yli 10 miljoonaa katsojaa. Nighy ja Blunt olivat rooleistaan Golden Globe -ehdokkaina. Elokuva voitti Peabody-palkinnon huhtikuussa 2007.
Aiheesta muualla

Gideonin naiset Yle Vintin sivustolla[vanhentunut linkki]
Gideon's Daughter BBC:n sivustolla
Käännös suomeksi
First Degree Suicide

| First Degree Suicide Obscurant |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 9.-21. elokuuta 2004
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2005
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 38.49
 Levy-yhtiö: Woodcut Records
Obscurantin muut julkaisut
| Lifeform;Dead 2002 | First Degree Suicide 2005 |   |
First Degree Suicide on suomalaisen death metal -yhtye Obscurantin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2006.
Kappaleet

In the End – 4.16
The Redemption – 4.02
Guardian Angel – 4.28
First Degree Suicide – 4.19
A Wasteland – 3.00
Light From Above – 4.11
Blinded by Love – 4.05
Dead Calm Surface – 5.01
170603 (Memoir) – 5.27
Kokoonpano

Mynni Luukkainen – laulu, kitara, basso
Kaakkolahti – kitara
Simonen – syntetisaattori
Järvinen – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

First Degree Suicide Discogsissa. (englanniksi)
Albumi First Degree Suicide Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Gustav Tegengren

Ernst Gustav (Gustaf) Tegengren (16. kesäkuuta 1871 Vaasa – 18. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja virka- sekä kunnallismies, joka julkaisi oppikirjoja.
Gustav  Tegengrenin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Ernst Wilhelm Tegengren ja Aline Irene Boy ja puoliso vuodesta 1901 Elin Olga Sofia Österberg. Kirjailijat Jacob Tegengren ja  K. V. Tegengren olivat hänen veljiään. Gustav Tegengren tuli ylioppilaaksi 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1894, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1907. Hän toimi matemaattisten aineiden ja saksan kielen opettajana Helsingissä 1896–1909, lehtorina Tammisaaren seminaarissa 1909–1916 ja lehtorina ja rehtorina Porvoon lyseossa 1916–1926. Kouluhallituksen ruotsinkielisen osaston kouluneuvos hän oli 1926–1939 ja osastopäällikkö 1935–1939. Tegengren julkaisi useita matematiikan oppikirjoja. Hän oli myös sekä Tammisaaren että Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen.
Gustav Thöni

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gustav Thöni vuonna 2010. |  Gustav Thöni vuonna 2010. |  Gustav Thöni vuonna 2010. |  |
Maa:   Italia
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Sapporo 1972 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | St. Moritz 1974 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | St. Moritz 1974 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | alppiyhdistetty |  |
Gustavo ”Gustav” Thöni (s. 28. helmikuuta 1951 Trafoi, Italia) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Hän voitti olympiakultaa suurpujottelussa vuonna 1972 ja hopeaa pujottelussa vuosina 1972 ja 1976. Thöni voitti maailmanmestaruuden pujottelussa ja suurpujottelussa vuonna 1974 sekä alppiyhdistetyssä vuosina 1972 ja 1976.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Thöni voitti neljä kertaa vuosina 1971-73 ja 1975. Suurpujottelucupin hän voitti kolme kertaa ja pujottelucupin kahdesti. Hänellä on yhteensä 24 osakilpailuvoittoa.
Gustav Thönin serkku Roland Thöni saavutti olympiapronssia pujottelussa vuonna 1972.
George Grey

| George Grey |
| --- | --- |
 George Grey
Uuden-Seelannin pääministeri
 13. lokakuuta 1877 – 8. lokakuuta 1879  
Edeltäjä:  Harry Atkinson
Seuraaja:  John Hall
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1812 Lissabon, Portugali
Kuollut: 19. syyskuuta 1898 (86 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimi: Sir ja The Right Honourable
Tiedot
 Nimikirjoitus
George Grey (14. huhtikuuta 1812 Lissabon, Portugali – 19. syyskuuta 1898 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen sotilas ja tutkimusmatkailija sekä Etelä-Australian, Uuden-Seelannin ja Kapmaan kuvernööri ja Uuden-Seelannin 11. pääministeri.
Elämä > Nuoruus ja tutkimusmatkat

Grey syntyi Lissabonissa vuonna 1812. Hän oli everstiluutnantti George Greyn ja irlantilaisen Elizabeth Annen (o.s. Vignoles) ainoa poika. George Grey vanhempi kuoli kahdeksan päivää ennen poikansa syntymää Badajozin taistelussa, joka käytiin Napoleonin joukkoja vastaan. Vuonna 1820 George Grey pääsi sisäoppilaitokseen Guildfordiin. Hän karkasi kuitenkin koulusta, ja vuonna 1826 hän kirjautui Sandhurstin Royal Military Collegeen (joka tunnetaan nykyisin nimellä Sandhurstin kuninkaallinen sotakorkeakoulu). Tammikuussa 1830 Grey liittyi Irlannissa sijainneeseen 83. rykmenttiin. Hänet korotettiin luutnantiksi vuonna 1833, ja kolme vuotta myöhemmin hän lähti Irlannista. Grey oli kiinnostunut armeijaa enemmän tutkimusmatkoista Charles Sturtin matkojen jälkeen ja tarjoutui Colonial Officelle johtamaan retkikuntaa luoteiseen Australiaan.
Grey teki kaksi tutkimusmatkaa Länsi-Australiaan vuosina 1837 ja 1839, toisen Hanover Bayhin ja toisen Shark Bayhin. Tutkimusretket olivat huonosti suunniteltuja ja toteutettuja; tuskin mitään maantieteellisesti merkittävää löytyi. Ensimmäisellä retkellä Grey ampui aboriginaalin, joka oli haavoittanut Greytä keihäällä. Toisella retkellä seurue haaksirikkoutui ja hädin tuskin selvisi hengissä takaisin Perthiin. Grey kiinnostui alkuperäiskansojen kulttuureista ja kirjoitti paperin, jossa hän esitteli teoriansa kulttuurisesta assimilaatiosta. Hän kirjoitti raportissaan Vocabulary of the Dialects spoken by the Aboriginal Races of South-Western Australia, että ainoa keino estää aboriginaalien häviäminen on heidän vieroittaminen omasta kulttuuristaan kristityiksi ja brittiläisen lain piiriin. Vuonna 1840 Grey määrättiin palaamaan Australiasta takaisin Englantiin. Hän lähti vaimonsa Eliza Lucyn (o.s. Spencer) kanssa Albanystä maaliskuussa, ja he saapuivat Englantiin syyskuussa.
Elämä > Ura kuvernöörinä

Lokakuussa Grey suostui ottamaan vastaan Etelä-Australian kuvernöörin viran. Pian tämän jälkeen hän kuuli, että Etelä-Australian siirtokunta oli käytännössä konkurssissa. Hän onnistui elvyttämään siirtokunnan talouden, mutta ei onnistunut hoitamaan vaikeita rotuongelmia, joita esiintyi alueella. Grey nimitettiin Uuden-Seelannin kuvernööriksi vuonna 1845, ja hän kohtasi siellä samat ongelmat kuin Etelä-Australiassakin. Hän sai käyttöönsä kuitenkin enemmän varoja ja joukkoja kuin edeltäjänsä Robert FitzRoy. Grey onnistuikin kukistamaan maorien kapinat Bay of Islandsin alueella ja Wellingtonin lähistöllä. Häntä arvostettiin Englannissa, ja hän sai ritarin arvon 1848. Uusiseelantilaiset pitivät häntä kuitenkin tyrannina, ja hän joutui lopulta eroamaan 1853.
Kesäkuussa 1854 Grey nimitettiin Kapmaan kuvernööriksi. Hänen tavoitteenaan oli lopettaa xhosien sodat ja tuoda Kapmaan ja Natalin rajaseudulla olevat heimot siirtomaahallinnon alaisuuteen. Lisäksi hänen lopullinen päämääränsä oli yhdistää koko Etelä-Afrikka.
Greyn vaikeuksissa ollut avioliitto kariutui eräällä merimatkalla Englannista Etelä-Afrikkaan, kun Eliza aloitti romanttisen suhteen Sir Henry Keppelin kanssa. Grey jätti Elizan maihin Rio de Janeirossa eikä solminut sovintoa hänen kanssaan 36 vuoteen.
Grey jätti Kapmaan vuonna syyskuussa 1861 ja palasi seuraavassa kuussa Uuden-Seelannin kuvernööriksi. Colonial Office toivoi, että hän onnistuisi tuomaan rauhan maorien kanssa. Grey epäonnistui ja toinen Tarakani-sota alkoi 1863. Sen jälkeen kun Grey oli kukistanut Tarakani-kapinalliset, hän päätti vallata Waikaton, joka oli maorien kuningashankkeen Kīngitangan keskus. Grey ajoi maorikuninkaan ja hänen seuraajansa pois mailtaan, jotka Grey takavarikoi vuonna 1864. Seuraavana vuonna brittihallinto halusi vetää omat joukkonsa pois Uudesta-Seelannista. Grey tiesi, että siirtokuntien oma armeija ei ollut vielä tarpeeksi voimakas, ja hän kieltäytyi tottelemasta käskyä vetäytyä. Grey syrjäytettiin kuvernöörin paikalta 1868.
Elämä > Uuden-Seelannin pääministerinä

Grey palasi Englantiin 1869 ja pyrki parlamenttiin, mutta ei päässyt sinne. Hän muutti Uuteen-Seelantiin 1870 ja vetäytyi eläkkeelle Kawau Islandille.  Hän palasi politiikkaan 1874, kun hänen asettamansa maakuntahallintoa oltiin lopettamassa. Grey valittiin vuonna 1875 Aucklandin maakunnan johtoon ja Uuden-Seelannin parlamenttiin. Hän istui parlamentissa kahdenkymmenen vuoden ajan ja toimi pääministerinä 1877–1879. Greyn pääministerikausi oli vaikea, sillä hänen ideansa nähtiin liian radikaaleina, hän ei onnistunut tukemaan lakialoitteita eikä saanut missään vaiheessa kunnollista puoluetukea.
Grey jätti Uuden-Seelannin ja palasi Lontooseen vuonna 1894. Hän kuoli 19. syyskuuta 1898, ja hänet haudattin St Paulin katedraaliin. Hänen mukaansa on nimetty monia paikkoja, kuten Uuden-Seelannin Grey-joki ja siten epäsuorasti sen suulla sijaitseva Greymouthin kaupunki. Greyn kirjalliseen tuotantoon kuuluu teoksia Australian alkuperäiskansojen kielistä, tutkimusmatkoista Länsi-Australiassa ja maorien kulttuurista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Grey Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin pääministerit
Henry Sewell | William Fox | Edward Stafford | Alfred Domett |  Frederick Whitaker | Frederick Weld | George Waterhouse | Julius Vogel | Daniel Pollen | Harry Atkinson | George Grey | John Hall | Robert Stout | John Ballance | Richard Seddon | William Hall-Jones | Joseph Ward | Thomas Mackenzie | William Massey | Francis Bell | Gordon Coates | George Forbes | Michael Joseph Savage | Peter Fraser | Sidney Holland | Keith Holyoake | Walter Nash | Jack Marshall | Norman Kirk | Bill Rowling | Robert Muldoon | David Lange | Geoffrey Palmer | Mike Moore | Jim Bolger | Jenny Shipley | Helen Clark | John Key | Bill English | Jacinda Ardern | Chris Hipkins | Christopher Luxon
Shinhwa

| Shinhwa |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1998-
Tyylilaji:  rock, rap, pop, balladi ja R&B
Kotipaikka:  Etelä-Korea
Laulukieli:  korea
Jäsenet:  Eric Mun   Shin Hye Sung   Lee Min Woo   Kim Dong Wan   Jun Jin   Andy Lee  
Levy-yhtiö:  SM Entertainment, (1998–2003)  Good Entertainment, (2004–2008)  Shinhwa Company, (2011–)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shinhwa on eteläkorealainen kuusihenkinen yhtye, jonka tyylisuuntina on pop, rock, rap ja R&B. Shinhwan musiikki on monipuolista ja hidas- ja nopeatempoista. Shinhwa perustettiin vuoden 1998 maaliskuussa ja se on toiminut alkuperäisellä kokoonpanollaan tähän asti. Shinhwassa on kolme laulajaa ja kolme räppäriä. Shinhwa on koreaa ja tarkoittaa myyttiä tai tarinaa.
Jäsenet

Eric Mun; oikea nimi Mun Jung Hyuk; 16. helmikuuta 1979; räppää englanniksi
Lee Min Woo; 28. heinäkuuta 1979; laulaja
Kim Dong Wan; 21. marraskuuta 1979; laulaja
Shin Hye Sung; oikea nimi Jung Pil Kyo; 27. marraskuuta 1979; johtava laulaja
Jun Jin; oikea nimi Park Choong Jae; 19. elokuuta 1980; räppäri & laulaja
Andy Lee; oikea nimi Lee Sun Ho; 21. tammikuuta 1981; räppäri ja yhtyeen nuorin
Bänditriviaa

Hyesung liittyi ensimmäisenä yhtyeeseen Amerikan koe-esiintymisen jälkeen.
Seuraavaksi yhtyeeseen valittiin Andy Lee, jonka oli tarkoitus aloittaa ura H.O.T-nimisessä yhtyeessä. Vanhempien päätöksestä Andy ei kuitenkaan ryhmään liittynyt nuoren iän takia, vaan liittyi noin vuoden päästä Shinhwaan.
Eric liittyi pian Andyn jälkeen.
Minwoo löydettiin tanssi-yhtyeestä SM-levy-yhtiön etsijän kautta.
Dongwan liittyi yhtyeeseen nähtyään esittelyvideon muista yhtyeen jäsenistä.
Junjin pääsi viimeiseksi jäseneksi koe-esiintymisen, jonka oli pitänyt hänen lukioystävänsä Kangta (entinen H.O.T-yhtyeen jäsen), kautta.
Vuoden 2003 lopussa Shinhwan sopimusaika päättyi SM Entertainmentilla ja yhtye siirtyi Good Entertainmentin omistukseen
Julkaisut > Albumit

1. albumi: Hae Gyul Sah, 5. toukokuuta 1998 (SM Entertainment)
2. albumi: T.O.P, 4. huhtikuuta 1999 (SM Entertainment)
3. albumi: Only One, toukokuussa 2000 (SM Entertainment)
4. albumi: Hey, Come On!, 28. kesäkuuta 2001 (SM Entertainment)
5. albumi: Perfect Man, 29. maaliskuuta 2002 (SM Entertainment)
6. albumi: Wedding, 26. joulukuuta 2002 (SM Entertainment)
7. albumi: Brand New, 27. elokuuta 2004 (Good Entertainment)
8. albumi: State of the Art, 16. toukokuuta 2006 (Good Entertainment)
State of the Artista julkaistiin 16 elokuuta 2006 myös erikoisversio, joka sisältää kaksi uutta biisiä ja joissakin painoksissa DVD, jossa on musavideot Once In a Lifetime ja Throw My Fist.
Julkaisut > Japaninkieliset julkaisut

1. single: Bokura no Kokoro wa Taiyo ga Aru(Sun in our hearts) Kesäkuussa 2006
1. albumi: Inspiration #1 16 elokuuta 2006
Julkaisut > Erikoisjulkaisut

Concert — Shinhwa 1st Live Concert 2001: Huhtikuussa 2001 (SM Entertainment)
Best album — My Choice: tammikuussa 2002 (SM Entertainment)
Concert — Everlasting Mythology: 27. heinäkuuta 2003 (SM Entertainment)
Special — Winter Story: 30. joulukuuta 2003 (Good Entertainment)
Special — Winter Story 2004-2005: 20. joulukuuta 2004 (Good Entertainment)
Special — Summer Story Tropical 2005: heinäkuussa 2005 (Good Entertainment)
Sooloaktiviteetit

SM Entertainmentiltä siirtymisensä jälkeen kirjoitettuaan sopimukset Good! Entertainmentin kanssa yhtyeen jäsenet päättivät ottaa aikaa soolourilleen. Huhuttiin että he olisivat eronneet, mutta he eivät eronneet. Min Woo Lee aloitti artikkelissaan, että yhtye ei ikinä eroa, vaikka mikä olisi. On sanottu, että kun he ovat kaikki suorittaneet armeijatehtävänsä, he julkaisevat uuden levyn, jonka huhuttiin julkaistavan toukokuussa 2006.
Jäsenet Andy, Jun Jin, Min Woo, Eric Mun ja Dong Wan valitsivat näyttelemisen muutamissa tv-sarjoissa ja elokuvissa.
Jun Jin näytteli KBS-kanavan draama-sarjassa Kumiho Waejon(Let's go to the Beach)
Andy näytteli MBC:een Sitcom Nonstop IV -ohjelmassa ja SBS draama-sarjassa Lover's in Prague
Dong Wan näytteli päähenkilöä elokuvassa Spin Kick ja esiintyi muutamissa televisio-draamoissa kuten Beating Hearts, Heavens Children, Magic Power Alcohol ja Goodbye Sadness.
Eric esitti yhtä päähenkilöä erittäin suositussa ja ylistetyssä draamassa Firebird (josta hänet palkittiin vuonna 2004 ”MBC paras uusi näyttelijätulokas” -palkinnolla, hänen huomatusta hyvästä esityksestään sarjassa), hän oli myös mukana sarjoissa: I'm Running aka Breathless (2003) ja New Employee aka Super Rookie (2005) (Hänet myös palkittiin MBC ”paras näytteilijä” -palkinnolla, hänen huomatusta esiintymisestaan sarjassa New Employee aka Super Rookie). Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa A Bittersweet Life, jossa hän esitti tappajaa. Joulukuussa 2005 julkaistiin elokuva, jossa hän oli ensimmäistä kertaa pääosassa elokuvassa, June's Diary, jossa hän esitti etsivää. Hänen viimeisin draama-sarjansa, jossa hän esiintyy, on Wolf, jota MBC on esittänyt 16. tammikuuta 2006 lähtien.
Min Woo julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa (valiten erilaisen sooloartistinimen, ”M”), levyn nimi oli Un-touch-able (Koskematon), ja julkaisi toisen soololevyn IInd Winds (Toiset tuulet), jonka sinkut olivat Bump ja erikoisversiossa oli myös Girl Friend, jossa oli myös mukana hänen kevään 2005 hitti If You...
Hye Sung yhdistyi kahden läheisen ystävänsä kanssa Kangtan ja Lee Ji Hoonin kanssa ja perustivat yhtyeen nimeltä ”S”, ja he julkaisivat albumin Fr.in.Cl.
Hye Sung myös julkaisi soololevyn toukokuussa 2005. Tämä albumi oli listattuna ykköseksi HMV:een ennakkotilauslistalla Japanissa helmikuussa 2005.
Shinhwa on myös esiintynyt muutamissa korealaisissa mainoksissa, yhtyeestä Eric kuitenkin enemmän. ”Hey, Dude” -kappale on itse asiassa laulu, jota soitettiin korealaisessa Coca-Cola mainoksessa ja siitä tehtiin sinkku.
Heidän uusin levynsä, joka on heidän kahdeksas albuminsa, ilmestyi toukokuussa. Albumin tulon myötä aloittavat Aasian-kiertueensa Soulista, Etelä-Koreasta.
He myös julkaisevat kesäkuussa ensimmäisen japaninkielisen sinkun, joka on tällä hetkellä HMV Japanin top 10 ennakkotilauksissa. Singlen nimi on Bokura no Kokoro niwa Taiyo ga aru, joka on suomeksi Sydämissämme on aurinko (engalnniksi, sun in our hearts).
Julkaisut sooloartisteina

M (Lee Minwoo) Un-touch-able: 22. marraskuuta 2003 Albumi (Good Entertainment)
Group ‘S’ Fr.in.Cl (feat. Shin Hyesung) 25. syyskuuta 2003 Albumi (SM Entertainment)
M (Lee Minwoo) If You...: 10. maaliskuuta 2005 Single (Good Entertainment)
Shin Hyesung (Love of May): 9. toukokuuta 2005 Albumi (Good Entertainment)
M (Lee Minwoo) IInd Winds: 3. syyskuuta 2005 Albumi (Good Entertainment)
Aiheesta muualla

Shinhwojen virallinen kotisivu (koreaksi, englanniksi)
Frendit (6. tuotantokausi)

Frendien kuudennen tuotantokauden esitys alkoi Yhdysvalloissa 23. syyskuuta 1999 ja päättyi 18. toukokuuta 2000. Kausi sisältää 25 jaksoa. Se keräsi Yhdysvalloissa keskimäärin 22.6 miljoonaa katsojaa, ja parhaiten menestyi kaksiosainen päätösjakso.