stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jugoslavia
Väestö

Jugoslavian kansallinen koostumus:
| Kansallisuus | 1921 | 1948 | 1953 | 1961 | 1971 | 1981 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| serbi | 8 911 509   74,7 % (kuningaskunnassa ei tunnustettu kroaatteja, bosniakkeja, makedoneja ja montenegrolaisia kansallisuuksiksi) | 6 547 117   41,5 % | 7 065 923   41,7 % | 7 806 152   42,1 % | 8 143 246   39,7 % | 8 140 507   36,6 % |
| kroaatti | 8 911 509   74,7 % (kuningaskunnassa ei tunnustettu kroaatteja, bosniakkeja, makedoneja ja montenegrolaisia kansallisuuksiksi) | 3 784 353   24,0 % | 3 975 550   23,5 % | 4 293 809   23,1 % | 4 526 782   22,1 % | 4 428 043   19,8 % |
| bosniakki | 8 911 509   74,7 % (kuningaskunnassa ei tunnustettu kroaatteja, bosniakkeja, makedoneja ja montenegrolaisia kansallisuuksiksi) | 808 921   5,1 % | 998 698   5,9 % | 972 960   5,2 % | 1 729 932   8,4 % | 1 999 890   8,9 % |
| makedoni | 8 911 509   74,7 % (kuningaskunnassa ei tunnustettu kroaatteja, bosniakkeja, makedoneja ja montenegrolaisia kansallisuuksiksi) | 810 126   5,1 % | 893 247   5,3 % | 1 045 516   5,6 % | 1 194 784   5,8 % | 1 341 598   6,0 % |
| montenegrolainen | 8 911 509   74,7 % (kuningaskunnassa ei tunnustettu kroaatteja, bosniakkeja, makedoneja ja montenegrolaisia kansallisuuksiksi) | 425 703   2,7 % | 466 093   2,8 % | 513 832   2,8 % | 508 843   2,5 % | 579 043   2,6 % |
| sloveeni | 1 019 997   8,5 % | 1 415 432   9,0 % | 1 487 100   8,8 % | 1 589 211   8,6 % | 1 678 032   8,2 % | 1 753 571   7,8 % |
| jugoslaavi | jugoslaavi | - | - | 317 124   1,7 % | 273 077   1,3 % | 1 219 024   5,4 % |
| albaani | 439 657   3,8 % | 750 431   4,8 % | 754 245   4,5 % | 914 733   4,9 % | 1 309 523   6,4 % | 1 730 878   7,7 % |
| saksalainen | 505 790   4,2 % | 55 337   0,4 % | 60 536   0,4 % | 20 015   0,1 % | 12 785   0,0 % | 8 712   0,0 % |
| unkarilainen | 467 658   3,9 % | 496 492   3,2 % | 502 175   3,0 % | 504 369   2,7 % | 477 374   2,3 % | 426 867   1,9 % |
| romanialainen | 231 068   1,9 % | 64 095   0,4 % | 60 364   0,4 % | 60 862   0,3 % | 58 570   0,3 % | 54 955   0,2 % |
| turkkilainen | 150 322   1,3 % | 97 954   0,6 % | 259 535   1,5 % | 182 964   1,0 % | 127 920   0,6 % | 101 291   0,5 % |
| slovakki | 115 322   1,3 % (tšekkoslovakit) | 83 626   0,5 % | 84 999   0,5 % | 86 433   0,5 % | 83 656   0,4 % | 80 334   0,4 % |
| tšekki | 115 322   1,3 % (tšekkoslovakit) | 39 015   0,2 % | 34 517   0,2 % | 30 331   0,2 % | 24 620   0,1 % | 19 624   0,1 % |
| romani | (kuningaskunnassa ei tunnustettu romaneja kansallisuudeksi) | 72 736   0,5 % | 84 713   0,5 % | 31 674   0,2 % | 78 485   0,4 % | 168 197   0,7 % |
| muut | 143 384   1,2 % | 320 760   2,0 % | 208 608   1,2 % | 179 306   1,0 % | 295 343   1,4 % | 375 051   1,7 % |
| yhteensä | 11 984 910 | 15 772 098 | 16 936 573 | 18 549 291 | 20 522 972 | 22 427 585 |
Jugoslaviassa oli vuonna 1991 noin 23,5 miljoonaa asukasta. Maassa oli 19 yli sadan tuhannen asukkaan kaupunkia. Suurimmat kaupungit olivat Belgrad (1 168 000 asukasta) ja Zagreb (706 800 asukasta), joiden jälkeen seurasivat Sarajevo, Skopje ja Ljubljana.lähde?
Talous

Monarkistisen Jugoslavian talousjärjestelmä oli markkinatalous.lähde?
Sosialistisen Jugoslavian talous oli ”markkinasosialistinen”, joka poikkesi merkittävästi sekä Neuvostoliiton että länsimaiden talousjärjestelmistä. Tehtaat olivat työntekijöiden muodostamien yhteisöjen valvonnassa ja käyttivät voittonsa omiin tarpeisiinsa ja maksoivat veroja valtiolle. Yritykset myös kilpailivat markkinoilla.
Jugoslavian rahayksikkönä oli Jugoslavian dinaari. Laivateollisuus oli merkittävä ala Kroatiassa.lähde?
Turismi

Sosialistinen Jugoslavia oli 1960-luvulta 1980-luvun lopulle yksi Euroopan suosituimmista kesäturistien matkakohteista. Miljoonat turistit viettivät lomaa Adrianmeren rannikolla ja saarilla. Käydyin osavaltio oli Kroatia. Talviturismi keskittyi Alpeille Kranjska Goraan sekä Sarajevoon, jossa pidettiin talviolympialaiset 1984.lähde?
Tiede ja koulutus

Jugoslavian merkittävimmät yliopistot olivat Belgradin yliopisto ja Zagrebin yliopisto. Yliopistojen lisäksi oli useita ammattikorkeakouluja. Zagrebin, Ljubljanan ja Pristinan kaupungeissa oli taideakatemioita. Muita taide- ja musiikkikorkeakouluja oli muun muassa Novi Sadissa ja Dubrovnikissa.lähde?
Kulttuuri

Jugoslavian viralliset kielet olivat toisen maailmansodan jälkeen serbokroaatti, sloveeni ja makedonia. Serbokroaattia kirjoitettiin Bosnian serbialueilla, Serbiassa ja Montenegrossa sekä latinalaisilla että kyrillisillä aakkosilla, Bosnia ja Hertsegovinassa sekä Kroatiassa latinalaisilla aakkosilla. Sloveenia kirjoitettiin latinalaisilla ja makedoniaa kyrillisellä kirjaimistolla. Serbokroaatti jakautui sosialistisen Jugoslavian ja Jugoslavian liittotasavallan hajoamisten myötä kroaatiksi, serbiaksi, bosniaksi ja montenegroksi. Serbeille ja kroaateille oli pyritty luomaan yhtenäinen kirjakieli jo 1800-luvun puolivälissä. Vielä ensimmäisen maailmansodan jälkeen Jugoslaviaa perustettaessa myös sloveeni luettiin samaan murrejatkumoon, jolloin puhuttiin serbokroaattisloveenista. Myöhemmin sloveeni luettiin omaksi kielekseen. Maan eteläosissa puhuttu makedonia taas eroaa näistä kielistä ja muistuttaa läheisesti bulgariaa. Eurovision laulukilpailu 1990 järjestettiin Zagrebissa.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Jugoslavian tunnetuin kirjailija oli Ivo Andrić (1892–1975), joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1961. Muita nimekkäitä kirjailijoita olivat Mehmed Meša Selimović (1910–1982), Miroslav Krleža (1893–1981) ja Aleksandar Tišma (1924–2003).lähde?
Monarkistisessa Jugoslaviassa tehtiin vain vähän elokuvia, mutta sosialistisessa Jugoslaviassa 1950-luvulla maassa suosittiin italialaiseen uusrealismiin pohjautuvaa tyyliä, jonka tilalle tuli Novi Film -tyylisuunta. 1980-luvulla Emir Kusturican ohjaamat elokuvat menestyivät kansainvälisesti.lähde?
Jugoslaviassa toimi joitakin naivistisen kuvataiteen merkittävimpiä edustajia (muun muassa Ivan Generalić). Lukemattomien historiallisten muistomerkkien lisäksi maassa oli myös modernia arkkitehtuuria.lähde?
Kulttuuri > Urheilu

Jugoslavia järjesti jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1976 ja talviolympialaiset pidettiin Sarajevossa 1984.
Kuuluisia jugoslavialaisia urheilijoita:
Dragan Džajić, jalkapalloilija
Miroslav Cerar, telinevoimistelija
Ivica Osim, jalkapalloilija
Đurđica Bjedov, uimari
Bora Milutinović, jalkapalloilija
Darko Pančev, jalkapalloilija
Krešimir Ćosić, koripalloilija
Stjepan Bobek, jalkapalloilija
Mirza Delibašić, koripalloilija
Matija Ljubek, meloja
Predrag Mijatović, jalkapalloilija
Slobodan Živojinović, tennispelaaja
Monica Seles, tennispelaaja
Kirjallisuutta

Laitila, Teuvo: Veljeys ja epäsopu: Monikansallinen Jugoslavia teoriana ja käytäntönä.  (Rauhan- ja konfliktintutkimuskeskus: Tutkimuksia 67)  Tampere:  Rauhan- ja konfliktintutkimuskeskus, 1997.  ISBN 951-706-149-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jugoslavia Wikimedia Commonsissa
Jugoslavian väestökehitys vuosina 1961–1991.
Juovakiekkorausku

| Juovakiekkorausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Suurrauskut Myliobatiformes
Heimo::  Kiekkorauskut Urolophidae
Suku::  Trygonoptera
Laji::  ovalis
Kaksiosainen nimi
 Trygonoptera ovalis  Last & Gomon, 1987 
Katso myös
   Juovakiekkorausku Wikispeciesissä   Juovakiekkorausku Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Juovakiekkorausku (Trygonoptera ovalis) on kiekkorauskuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtamerestä.
Koko ja ulkonäkö

Juovakiekkorausku voi kasvaa suurimmillaan 60–61cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea, litteä ja pitkäpyrstöinen.	Pyrstöevä on keihäsmäinen ja pyrstönvarressa on myrkkypiikki. Kala on väriltään selästään tumman harmaa tai ruskehtava ja silmien ympärillä ja keskellä ruumista on mustia juovia. Vatsa on vaalea mustin kuvioin.
Levinneisyys ja elintavat

Juovakiekkorauskua tavataan vain Länsi-Australian rannikolta. Laji liikkuu riuttojen läheisyydessä hiekkapohjaisilla alueilla, joilla voi kasvaa meriheinää. Se kaivautuu usein pohjaan. Juovakiekkorausku on vivipaarinen ja kerrallaan syntyy yksi tai kaksi poikasta.
Jukka Poika

| Jukka Poika> Jukka Stormi-Rousu |
| --- | --- |
 Jukka Poika esiintymässä Summer Up -festivaaleilla heinäkuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1980 (ikä 44) Haukipudas
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jukka Poika
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  reggae, pop
Soittimet:  rytmikone melodika nokkahuilu kitara kosketinsoitin lyömäsoitin kontrabasso
Yhtyeet:  Old Folks Twist & Barrbeque Lumps of Royal Honey Sielukapteenit Soul Captain Band Salamaryhmä Kompostikopla Kapteeni Ä-ni RePekka Jenkkarekka Kuules Crew
Levy-yhtiöt:  Kaiku Recordings Wolfram Jenkkarekkaäänite Suomen Musiikki
Aiheesta muualla
jukkapoika.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jukka Poika (oikealta nimeltään Jukka Antero Stormi-Rousu, o.s. Rousu; s. 19. heinäkuuta 1980 Haukipudas) on suomalainen reggaemuusikko. Hän aloitti musiikillisen uransa Soul Captain Band -yhtyeessä 2000-luvun alussa ja on toiminut myös yhtyeissä Kapteeni Ä-ni, Jukka Poika ja Kompostikopla ja Jukka Poika ja Jenkkarekka.
Rousu on menestynyt myös soolouralla ja nousi suuren yleisön tietoisuuteen keväällä 2011 julkaistun ”Silkkii”-singlen myötä.
Ura > Alku

Jukka Rousu syntyi Haukiputaalla vuonna 1980. Hänen isänsä oli yrittäjä ja äitinsä kiinteistönvälittäjä. Torniossa asuessaan Rousu kiinnostui musiikista ja kuunteli tuolloin muun muassa Alice in Chainsia ja Nirvanaa. Vuonna 1994 perhe muutti laman myötä Torniosta Helsinkiin. Rousun kiinnostus musiikkiin jatkui Helsingissä, ja hän alkoi tehdä reggaekappaleita Lumps of Royal Honey -nimisen folkyhtyeen kanssa. Tästä yhtyeestä kehittyi myöhemmin Soul Captain Band.
Ura > Soul Captain Band

Jukka Pojan kaupallinen ura alkoi 1990-luvun loppupuolella Soul Captain Bandissa. Vuonna 1999 yhtye julkaisi nimikko-EP:n, ja yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Jokaiselle tulta julkaistiin vuonna 2001. Albumilta julkaistiin singlet ”Taistelun arvoinen / Hypnoosiin” ja ”Mitä suurempi puu / Älä juo tota juttuu”. Jukka Poika erosi yhtyeestä vuonna 2002.lähde?
Ura > Kapteeni Ä-ni

Vuonna 2000 Jukka Poika ja Soul Captain Bandissa myös vaikuttanut reggaeartisti Nopsajalka perustivat Kapteeni Ä-ni -nimisen reggaeyhtyeen. Yhtyeen toistaiseksi ainoaksi jäänyt studioalbumi Parhaat julkaistiin maaliskuussa 2002. Albumilta julkaistiin singlet ”Kiipeli 2 / Seis”, ”Sitä & tätä”, ”Tiettyä tunnelmaa / Tylppä kärki edellä / Syyää eka” ja ”Rullaan / Lunki kuski”. Kapteeni Ä-ni lopetti toimintansa vuonna 2003, mutta aloitti keikkailemisen jälleen vuonna 2010.lähde?
Ura > Jukka Poika ja Kompostikopla

Kapteeni Ä-nen lopetettua toimintansa Jukka Poika aloitti jälleen uuden projektin, Jukka Poika ja Kompostikopla. Kompostikopla julkaisi omaa nimeään kantavan debyyttialbuminsa syyskuussa 2003. Tämäkin yhtye jäi kuitenkin vain yhden levyn ihmeeksi. Yhtye julkaisi singleinä kappaleet ”Äijä”, ”Täyteen”, ”Syvälle”, ”Etupiha” ja ”Äijä / Sivilisaatio”.
Ura > Jukka Poika ja Jenkkarekka

Vuonna 2003 Jukka Poika perusti jälleen uuden reggaekokoonpanon, Jukka Poika ja Jenkkarekka. Jenkkarekan esikoisalbumi Vapautunut viihdyttäjä julkaistiin 22. lokakuuta 2004. Albumilta julkaistiin yksi single ”Juokse sinä humma”. Albumin kappaleesta ”Soita se uudestaan” on julkaistu musiikkivideo. Huhtikuussa 2006 julkaistiin yhtyeen toinen studioalbumi Apajilla. Toiselta albumilta julkaistiin kaksi singleä, ”Joka maataan viljelee..” ja ”Ei kilpailuu”. Samana vuonna yhtye lopetti toimintansa.
Ura > Sooloura

Jukka Pojan ensimmäinen sooloalbumi Äänipää julkaistiin vuonna 2007. Albumilta julkaistiin singlenä ”Matalaenergiamies/Pläski”. Kappaleesta ”Pläski” on kuvattu myös musiikkivideo. Jukka Poika julkaisi 27. elokuuta 2008 Laulajan testamentti -nimisen albumin. Albumin kaikki kappaleet ovat covereita Jukka Poikaa inspiroineen kuplettilaulaja Veikko Lavin kappaleista.
Jukka Pojan toinen virallinen sooloalbumi Kylmästä lämpimään julkaistiin 9. kesäkuuta 2010. Albumin ensimmäinen single ”Mielihyvää” julkaistiin huhtikuussa 2010 ja toinen single ”Ikirouta” elokuussa 2010. Albumi nousi ilmestymisviikollaan (24/2010) Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Jukka Pojalle yhtyeineen myönnettiin albumista kultalevy 5. maaliskuuta 2011 Jyväskylän Lutakossa.
23. toukokuuta 2011 julkaistiin Jukka Pojan single ”Silkkii”. Kappale nosti Jukka Pojan suuren yleisön tietoisuuteen ja nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle (29/2011). Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.
Jukka Poika palkittiin Emma-gaalassa 2011 kategorioissa Vuoden biisi (”Silkkii”) ja Vuoden live-esiintyjä. Vuonna 2012 Jukka Poika palkittiin vuoden miessolistin Emmalla.
Albumi Yhdestä puusta julkaistiin 14. maaliskuuta 2012. Silkkii-kappaleen lisäksi siltä julkaistiin single ”Älä tyri nyt”. Yhdestä puusta nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen viikolla 12/2012.
Jukka Poika on esiintynyt myös Cheekin kappaleella ”Jossu” sekä tämän keikoilla vierailijana.
Jukka Poika keikkailee sekä yhdessä DJ Stormyn kanssa että yhtyeen kanssa. Yhtyeeseen kuuluvat vuonna 2018 Jukka Pojan ja DJ Stormyn lisäksi rumpali Toni Puskala ja kitaristi-lyömäsoittaja Jori Hulkkonen.
Yksityiselämä

Rousun nykyinen vaimo on valtiotieteilijä Teija Stormi-Rousu. Stormi myös kiertää Jukan mukana toimien keikoilla DJ:nä taiteilijanimellä DJ Stormy. He kihlautuivat vuonna 2016, avioituvat huhtikuussa 2018, asuvat Turun Kakskerrassa, ja heidän ensimmäinen yhteinen lapsensa syntyi heinäkuussa 2019. Rousulla on aiemmasta avioliitostaan matemaatikko Sandra Luhtaniemen kanssa kolme lasta. Rousu on asunut aiemmin Kirkkonummella, Torniossa, Raaseporin Bromarvissa ja Helsingissä.
Aikaisemmin Rousun maailmankatsomukseen kuuluivat rastafari-uskonto ja taolaisuus, mutta hän on sittemmin kertonut olevansa uskonnoton ja saavansa hengellisyytensä ilman uskontoja. Rousu kävi rippikoulun ja liittyi kirkkoon ennen häitään Teija Stormi-Rousun kanssa. Rousu on suorittanut siviilipalveluksen Espoossa.
Rousu on aiemmin ollut absolutisti ja kasvissyöjä. Rousu tuomittiin Helsingin hovioikeudessa 35 päiväsakkoon huumausainerikoksesta. Hänen asunnostaan löytyi 14 kannabiskasvin viljelmä hänen vielä asuessaan Kirkkonummella. Rousun oman väitteen mukaan muutamia kymmeniä grammoja tuottava viljelmä oli tarkoitettu kokonaan kotikäyttöön. Rousu on kertonut aikaisemmin käyttävänsä kannabista muun muassa tehdessään kappaleita, mutta kertoo lopettaneensa käytön kokonaan.
Diskografia

Soul Captain Band
Soul Captain Band (1999,  EP, omakustanne)
Jokaiselle tulta (2001,  Wolfram Records)
Kapteeni Ä-ni
Parhaat (2002,  Wolfgang Records)
Jukka Poika ja Kompostikopla
Jukka Poika ja Kompostikopla (2003,  Wolfram Records)
Jukka Poika ja Jenkkarekka
Vapautunut viihdyttäjä (2004,  Jenkkisäänite)
Apajilla (2006,  Jenkkisäänite)
Soolo
Äänipää (2007,  Suomen Musiikki)
Laulajan testamentti (2008,  Suomen Musiikki)
Kylmästä lämpimään (2010,  Suomen Musiikki)
Yhdestä puusta (2012,  Suomen Musiikki)
Kokoelma (2013,  Suomen Musiikki)
Elämäntyyli (2015,  Suomen Musiikki)
Teoksia

Rajasaari, Kati & Rousu, Jukka & Lipponen, Kaj (toim.): Jukka Poika.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2011.  ISBN 978-951-0-36895-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Jukka Poika Myspacessa (englanniksi)
Jukka Poika Meteli.netissä
Saarinen, Pauli: Jukka Pojan suomireggae soi Bob Marleyn hengessä Länsiväylä.  8.3.2011. Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 15.4.2011.
Jukka Poika YLE:n Elävässä arkistossa
| n k Jukka Poika |
| --- | --- |
Yhtyeet: Soul Captain Band · Salamaryhmä · Kapteeni Ä-ni · Kompostikopla · Jenkkarekka
Albumit: Jokaiselle tulta · Parhaat · Todistaja · Kaikki on mahdollista · Jukka Poika ja Kompostikopla · Tanssijan valinta · Vapautunut viihdyttäjä · Apajilla · Äänipää · Laulajan testamentti · Kylmästä lämpimään · Yhdestä puusta · Elämäntyyli
Kokoelmat: Kokoelma
EP:t: Soul Captain Band · Kapteeni Ä-ni · Vinyyli EP
Singlet: "Taistelun arvoinen / Hypnoosiin" · "Mitä suurempi puu / Älä juo tota juttuu" · "Täyteen" · "Syvälle" · "Etupiha" · "Äijä / Sivilisaatio" · "Kiipeli 2 / Seis" · "Sitä & tätä" · "Tiettyä tunnelmaa / Tylppä kärki edellä / Syyää eka" · "Rullaan / Lunki kuski" · "Juokse sinä humma" · "Joka maataan viljele.." · "Ei kilpailuu" · "Matalaenergiamies / Pläski" · "Mielihyvää" · "Ikirouta" · "Silkkii" · "Älä tyri nyt" · "Siideripissis" · "Laineet" · "Brand New Ihanuus" · "Crzybailaaja" · "Isot laivat" · "Elä vähän" · "Rakkaus on meissä" · "Kurkota tähtiin" · "Ikivihree" · "Souda Kesämies" · "Papaija"
Demot: Lumps of Royal Honey · Suuntavaisto
Muut artikkelit: Diskografia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana 
Jukka Poika elokuussa 2009.
Jukka Poika Lappeenrannassa elokuussa 2011.
Jurjuzan

| Jurjuzan Юрюзань |
| --- | --- |
 lippu

 Jurjuzan
 Koordinaatit: 54°52′N, 58°26′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tšeljabinskin alue
Piiri:  Katav-Ivanovsk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20 km²
Väkiluku (2010):  12 571
 – Väestötiheys:  629 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
 
 www.yuryuzan.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jurjuzan (ven. Юрюза́нь) on kaupunki Tšeljabinskin alueen Katav-Ivanovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä, Kaman vesistöön kuuluvan Jurjuzan-joen varrella 294 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupungin läpi kulkee Vjazovajan ja Katav-Ivanovskin välinen rautatie (Jurjuzanin asema). Asukkaita on 12 600 henkeä (vuonna 2010).lähde?
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1758 perustetusta rautatehtaasta, joka toimi vuoteen 1908 saakka. Vuonna 1829 paikkakunnalla tapahtui yksi 1800-luvun alun suurimmista talonpoikaiskapinoista. Kaupunki Jurjuzanista tuli vuonna 1943. Se on tunnettu lähinnä neuvostoaikana valmistetuista samannimisistä jääkaapeista.
Juppi

Juppi-sanaa (engl. yuppie, ”young urban professional”) on käytetty koulutetusta, menevästä ja muodikkaasta (kaupunkilais)nuoresta, joka pyrkii etenkin taloudelliseen menestykseen. Sanaa käytetään yleensä kielteisessä sävyssä kuvaamaan kaupunkilaista hienostelijaa. Jupin vastakohta on juntti.
Historiaa

Termi young urban professional syntyi  Yhdysvalloissa 1980-luvun alussa markkinatutkimuksen piirissä kuvaamaan tiettyä kuluttajaryhmää. Lehtitoimittajat ottivat sen pian kriittiseksi tavaksi kuvata uutta nuorta, itsevarmaa ja materialistista työelämän sukupolvea. Vuonna 1984 liikemieheksi ryhtyneestä entisestä anarkististen YIP-puolueen (Youth International Party) johtajasta Jerry Rubinista tehty lehtijuttu ”From Yippies to Yuppies” (Chicago-aikakauslehti, toukokuu 1980) kiteytti yhdysvaltalaisten nuorten muuttumisen 1970-luvulta 1980-luvulle tultaessa sodanvastaisista idealisteista opportunistisiksi oman edun tavoittelijoiksi. Vuonna 1983 ilmestyi satiirinen The Yuppie Handbook pukeutumisohjeineen, ja Newsweek-aikakauslehti julisti vuoden 1984 ”juppien vuodeksi”. Kirjailija   Jay McInerney (Manhattanin valot, 1984) kiteytti New Yorkin 1980-luvun juppikulttuurin taidoksi ”olla oikeassa paikassa oikeaan aikaan oikeissa vaatteissa”.
Suomessa juppi-termiä alettiin käyttää keskusteluissa keväällä 1985. Sosiologi Jeja-Pekka Roos määritteli jupin 
vuonna 1986 Talouselämä-lehdessä seuraavin kriteerein, jotka tosin olivat peräisin Yuppie Handbookista:
”Mies tai nainen, joka 1) asuu suurkaupungissa, 2) väittää olevansa 25–45-vuotias, 3) tavoittelee kunniaa, arvostusta, tunnustusta, kuuluisuutta, sosiaalista asemaa, valtaa tai rahaa, 4) harrastaa bruncheja viikonloppuisin ja tekee iltaisin töitä.”
Roosin mielestä jupit olivat uutta keskiluokkaa, nuoria joilla oli vanhempiaan parempi koulutus ja paremmat tulot ja jotka nauttivat luksustavaroiden ja -palvelujen ostamisesta. Aiemmin tällaisia ihmisiä oli kutsuttu nousukkaiksi. Suomessa jupin vastakohdaksi löydettiin suomalaisperäinen sana juntti, köyhä ja kouluttamaton maalaistollo.
Kirjan Jupin muistelmat (Otava, 1997) kirjoittanut Pekka Rislakki sanoo juppiutta parhaiten kuvaavan kolme ”ismiä”: hedonismi, individualismi ja materialismi.
Juovamaakäki

| Juovamaakäki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Käkilinnut  Cuculiformes
Heimo::  Käet  Cuculidae
Suku::  Maakäet  Neomorphus
Laji::  radiolosus
Kaksiosainen nimi
 Neomorphus radiolosus  P. L. Sclater & Salvin, 1878 

Katso myös
   Juovamaakäki Wikispeciesissä   Juovamaakäki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Juovamaakäki (Neomorphus radiolosus) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vaarantuneena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Juovamaakäki on käkilinnuksi suurikokoinen ja voi saavuttaa 46 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan se muistuttaa juoksukäkiä (Geococcyx). Juovamaakäen otsa, rinta, vatsa ja yläselkä ovat pohjaväriltään mustat ja tihein valkoisin vaakaraidoin. Silmien ympärillä on väriltään sininen höyhenetön alue. Päälaella on tumma hieman sinertävä töyhtö, siivet ja alaselkä ovat väriltään tumman kastanjanruskeat. Juovamaakäen pyrstö on pitkä ja väriltään tumman vihreä. Linnun nokka on kookas ja tukeva. Nokan yläosa on väriltään harmaa ja alaosa keltainen.
Levinneisyys ja elintavat

Juovamaakäkeä tavataan lounaisesta Kolumbiasta Ecuadorin luoteisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät vuorten rinteillä ja laji viettää suuren osan ajastaan maassa. Lajia tavataan tyypillisesti noin 35–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevissa metsissä. Juovamaakäki vaatii melko suuria yhtenäisiä metsäalueita menestyäkseen. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienikokoiset selkärangattomat eläimet. Toisinaan juovamaakäet muodostavat sekaparvia muiden lintulajien kanssa. Pesänsä lintu rakentaa puuhun noin 5 metrin korkeuteen ja naaras munii mahdollisesti vain yhden munan. Juovamaakäen pesimäkausi on keväällä.
Juovamaakäkikannan kooksi arvioidaan 2 500–12 000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat metsien hakkuut polttopuiksi, viljelysmaaksi ja teiden ja kaivosten rakentamisen vuoksi.
Epäkäslihas

Kuvassa epäkäslihas väritettynä punaiseksi.
Epäkäslihakset (yks. lat. musculus trapezius) ovat suuret yläselässä sijaitsevat lihakset, jotka osallistuvat olkavarren/olkapään vetämiseen ylöspäin, mediaalisuuntaan ja alaspäin, myös scapulan (lapaluun) kiertoon. Epäkäslihas on pinnallinen ohut, leveä ja kolmionmuotoinen lihas, jota hermottaa lisähermo.
Lihaksen lähtökohdat: takaraivon ylempi niskaligamentin linja (Linea nuchae superior), C7-TH12 nikamien okahaarakkeet. Lihaksen kiinnityskohdat: Ylempi osa kiinnittyy solisluuhun (clavicula), keskimmäinen osa olkalisäkkeeseen (acromion), alempi osa lapaluun harjuun (spina scapulae).
Mutta ennen kaikkea se ankkuroi (fiksoi) lapaluun paikoilleen olkavartta liikutettaessa. Muita lapaluuta fiksoivia lihaksia ovat mm. musculus rhomboideus minor ja major (suunnikaslihas).
Lihaksen toiminta

Epäkäslihas (trapezius) on tärkeä lihas hartian ja niskan liikkeissä. Sen yläosa auttaa nostamaan olkapäitä ja lapaluuta, mikä on olennaista käsien nostamisessa ja pään liikuttamisessa.
Keskiosa lihaksesta tukee hyvää ryhtiä vetämällä lapaluut taakse ja yhteen, kun taas alaosa tasapainottaa lapaluun liikkeitä alaspäin. Epäkäslihas vaikuttaa merkittävästi ryhdin ylläpitämiseen, mikä on tärkeää kehon optimaaliselle toiminnalle, lihasten ja nivelten kuormituksen vähentämiselle, paremmalle hengitykselle ja mielialan parantamiselle, tehden siitä keskeisen lihaksen kehon hyvinvoinnissa ja terveydessä.