stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jatvingit

Venäläinen näkemys itäisen Keski-Euroopan heimoista 600- ja 700-luvuilla (venäjäksi). Jatvingit mainitaan violetin alueen eteläosassa (ятвяги).
Jatvingit eli jatvjagit (valkoven. яцвя́гі, jatsvjahi, liett. jotvingiai, sūduviai, dainuviai, poleksėnai, puol. jaćwingowie, jaćwięgowie, latv.  jātvingi, ven. Ятвя́ги, jatvjagi, muin.-ven. jatvezj) olivat nykyisen Valko-Venäjän Hrodnan alueen länsiosassa, Liettuan eteläosissa sekä Puolan Lublinin ja Podalskien voivodikunnan alueilla asunut balttilainen pääheimo. Heitä pidetään kolmen itäslaavilaisten heimon ohella yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista. Heimon tärkeimmät asuinalueet sijoittuivat Hrodnan lähiseudulle, sekä Läntisen Bugjoen varsille aiempien Lomzan ja Lublinin läänien alueella.
Jatvingit mainitaan usein venäläisissä aikakirjoissa ja taistelivat 900-luvulta lähtien milloin venäläisten ja milloin puolalaisten kanssa. 1200-luvun lopussa historialliset maininnat vähenevät.
On arveltu, että jatvingit ovat ehkä kutsuneet itseään nimellä dainava (deinova, denova; valkoven. дайнава, дайнова). Sekä Valko-Venäjän Hrodnan alueella että Liettuan puolella on nykyäänkin useita kyliä, joiden nimi on Dainava (ven. Дайнава) tai Dainova ven. Дайнова). Vielä 1800-luvulla joidenkin kylien asukkaat puhuvat omituisena pidettyä, vanhanaikaista liettuan kieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jatvingit Wikimedia Commonsissa
Maria Gimbutas, 1963: The Balts. Chapter I: Linguistic and Historic Background (Thames & Hudson, London) (englanniksi) (vaidilute.com)
Inese Jaunzeme

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | keihäs |  |
Inese Vilisovna Jaunzeme (ven. Инеса Вилисовна Яунземе, 21. toukokuuta 1932 Pļaviņas – 13. helmikuuta 2011) oli latvialainen, Neuvostoliittoa edustanut keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.
Jaunzeme voitti keihäänheiton olympiakultaa Melbournen 1956 olympialaisissa. Hänen voittotuloksensa oli 53,86 m, jolla hän voitti toiseksi sijoittuneen chileläisen Marlene Ahrensin lähes 3,5 metrillä.
Jaunciems

Jaunciems Latvian kartalla
Jaunciems (liivi Ūžkilā) on kylä Latvian Liivinrannan kulttuurihistorian suojelualueella. Kylän latvian  ja liivin kieliset nimet tarkoittavat suomeksi "uusi kylä".
Jaunciems sijaitsee Itämeren rannalla Ventspilsin kunnan pohjoisimmassa kulmassa (Ventspils novads, 2009 kuntajako). Kylästä on noin 50 kilometrin matka Ventspilsiin.
Eckertin projektio

Eckertin I projektion mukainen maailmankartta
Eckertin II projektion mukainen maailmankartta
Eckertin IV projektion mukainen maailmankartta
Eckertin VI projektion mukainen maailmankartta
Eckertin projektiot ovat kuusi saksalaisen maantieteilijä Max Eckertin vuonna 1906 laatimaa, maailmankartoissa käytettäviksi tarkoitettua karttaprojektiota. Niissä kaikissa leveyspiirit näkyvät yhdensuuntaisina vaakasuorina janoina, myös pohjois- ja etelänapa, joita vastaavien janojen pituus on puolet päiväntasaajaa vastaavan janan pituudesta. Kartan keskipisteen kautta kulkeva pituuspiiri näkyy pystysuorana janana, jonka pituus on puolet päiväntasaajan pituudesta.
Eckertin eri projektioista käytetään järjestyslukuja, jotka merkitään tavallisesti roomalaisilla numeroilla. Eckertin I ja II projektioissa pituuspiirit, keskimmäistä lukuun ottamatta, näkyvät kahdesta janasta koostuvina murtoviivoina, jotka tekevät mutkan päiväntasaajan kohdalla. III ja IV projektioissa ne ovat muodoltaan ellipsin kaaria paitsi kartan reunalla olevat puoliympyröitä. V ja VI projektioissa ne ovat sinikäyrän kaaria. I, III ja V projektioissa leveyspiirit ovat tasavälein siten, että eri paikkojen etäisyydet päiväntasaajasta näkyvät oikeassa suhteessa. II, IV ja VI projektiot sen sijaan ovat oikeapintaisia eli niissä eri alueiden pinta-alat näkyvät oikeassa suhteessa. Tämä kuitenkin edellyttää, että leveyspiirit eivät niissä ole tasaväliset, vaan pohjois-eteläsuuntainen mittakaava pienenee napoja kohti mentäessä.
Käyttö

Eckertin projektioista yleisimmin käytössä ovat IV ja VI projektio. IV projektio on tullut suosituksi erityisesti Yhdysvalloissa, joissa muun muassa National Geographic Society on käyttänyt sitä julkaisemissaan maailman­kartoissa. Sitä käytetään myös erilaisissa teemakartoissa, esimerkiksi eri alueiden ilmastoja kuvaavissa. Myös Eckertin VI projektiota on käytetty Yhdys­valloissakin kartastoissa ja koulukirjoissa, mutta aikoinaan se tuli suosituksi erityisesti Neuvosto­liitossa. Myös suomalaisissa koulukartastoissa se on esiintynyt, ja siitä on käytetty nimitystä ”Eckertin oikeapintainen polarongkoidi nro 6”.
Matemaattiset määritelmät

Merkitään paikkakunnan leveysastetta kreikkalaisella kirjaimella φ ja pituusastetta
kirjaimella λ.  Tällöin paikkakunta, jonka leveysaste on φ ja pituusaste λ, tulee Eckertin IV projektiossa pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ovat
missä λ0 on kartan keskimeridiaani ja θ on ratkaistava yhtälöstä
Tästä yhtälöstä  \theta :lle voidaan lasketa likiarvoja esimerkiksi Newtonin menetelmällä.
Eckertin VI projektiossa sama paikkakunta tulee pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ovat:
missä  \theta  on ratkaistava yhtälöstä
Aiheesta muualla

Radical Cartography, Wall Maps of the World radicalcartography.net. Viitattu 21.11.2015.
Echinometra mathaei

| Echinometra mathaei |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Piikkinahkaiset Echinodermata
Luokka::  Merisiilit Echinoidea
Lahko::  Echinoida
Heimo::  Echinometridae
Suku::  Echinometra
Laji::  mathaei
Kaksiosainen nimi
 Echinometra mathaei  (Blainville, 1825) 
Katso myös
   Echinometra mathaei Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Echinometra mathaei on tummasävyinen merisiili, jota pidetään joskus meriakvaariossa.
Ulkonäkö ja koko

E. mathaei voi kasvattaa kymmensenttisen keskiosan. Piikkien pituus on yleensä alle puolet keskiosan halkaisijasta. Keskiosan väri vaihtelee, mutta on yleensä ruskeansävyinen. Piikit ovat vaaleammat kuin keskiosa, ja niiden tyvessä on tavallisesti lähes valkoinen rengas.
Alkuperä

E. mathaei on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Sitä on tavattu Intian valtameren länsiosilta Havaijille ja etelässä Cookinsaarille asti. Sopivilla alueilla koralliriutoilla on tuhansittain tämän lajin merisiilejä. Ne pysyttelevät yleensä matalassa vedessä.
Käyttäytyminen

E. mathaei viettää päivänsä kivenkolossa tai hiekkaisella pohjalla korallien alla. Yön aikana se liikuskelee kotikolonsa lähistöllä ja syö levää. Se kaivaa pieniä kuoppia ja kanavia koralliriutan kalkkikivirunkoon.
Se saattaa elää symbioosissa pienten rapujen, esimerkiksi Athanas areteformi kanssa.
Ravinto ja vesiolot

E. mathaei syö levää, myös punaista kalkkilevää.
Jasmoni

| Jasmoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-metyyli-2-[(Z)-pent-2-enyyli]syklopent-2-en-1-oni
CAS-numero:  488-10-8
PubChem CID:  10261
SMILES:  CCC=CCC1=C(CCC1=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H16O
Moolimassa:  164,238 g/mol
Kiehumispiste:  257-258 °C
Tiheys:  0,944 g/cm3
Liukoisuus veteen:  1,48 g/l (20 °C)
Jasmoni (C11H16O) on tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa sen miellyttävän tuoksun vuoksi.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa jasmoni on kellertävää öljymäistä nestettä. Sillä on miellyttävä jasmiininkukkien tuoksu. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin useaan orgaaniseen liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin.
Luonnossa jasmonia esiintyy useissa kasveissa, muun muassa jasmiinien kukissa, sitrushedelmissä, ja puuvillan lehdissä. Tämän lisäksi yhdiste esiintyy hormonina eräissä hyönteisissä. Kasvit biosyntetisoivat jasmonia lähtien alfalinoleenihaposta, josta muodostuu hapettumisien ja syklisoitumisten jälkeen jasmonihappoa ja edelleen jasmonia. Kasveissa jasmoni toimii signaalimolekyylinä osana puolustusmekanismeja kasveja syöviä hyönteisiä vastaan.
Valmistus ja käyttö

Jasmonia voidaan eristää tislaamalla jasmiinien kukista. Sitä voidaan valmistaa myös synteettisesti. Käytettyjä synteettisiä valmistusmenetelmiä ovat muun muassa (Z)-8-undekeeni-2,5-dionin molekyylinsisäinen aldolikondensaatio emäksisissä olosuhteissa tai 3-metyyli-2-syklopenten-1-onin ja (Z)-2-pentenyylikloridin välisellä reaktiolla. Jasmonia käytetään hajusteissa tuomaan niihin jasmiininkukkien tuoksua.
Aiheesta muualla

Pherobase: Floral Compound - cis-jasmone (englanniksi)
Edea

Edea on suomalainen etnistä musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Marika Krook.
Edea edusti Suomea vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa sijoittuen 25 kilpailijan joukossa sijalle 15. Yhtye esitti Euroviisuissa kappaleen "Aava", jonka sanat pohjautuivat muinaiseen pohjoiseurooppalaiseen symbolikieleen. Kappale koostui sanoista aava, maa, avaa, avara, kauneus, suuruus ja Isa.
Jäsenet

Marika Krook – laulu
Alexi Ahoniemi – kosketinsoittimet, huilu, sopraanosaksofoni, laulu
Tommy Mansikka-aho – didgeridoo, munniharppu, kitara, Jaffa-pullo
Abdissa Assefa – lyömäsoittimet
Samuli Kosminen – rummut
Levytykset

Edea (1998)
Aiheesta muualla

Suomen Äänitearkisto[vanhentunut linkki]
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
Sonja Edström-Ruthström

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sonja Edström-Ruthström |  Sonja Edström-Ruthström |  Sonja Edström-Ruthström |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten hiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | 3 × 5 km |  |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 1956 | 10 km |  |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 1956 | 3 × 5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Falun 1954 | 3 × 5 km |  |
|  Pronssia | Lahti 1958 | 3 × 5 km |  |
Sonja Edström-Ruthström (o.s. Edström) (18. marraskuuta 1930 Luulaja – 15. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa. Hän voitti kolme olympiamitalia: yhden kullan Squaw Valleyssä 1960 ja kaksi pronssia Cortina d’Ampezzossa 1956. Hän saavutti kaksi pronssimitalia MM-kilpailujen viesteissä (1954 ja 1958). Parhaimmillaan hän oli vuonna 1956, jolloin hän saavutti olympialaisissa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa ja nosti viestin nopeimmalla yksityisajalla Ruotsin pronssille sekä voitti olympialaisten jälkeen Falunin, Salpausselän, Holmenkollenin ja Ounasvaaran 10 kilometrin kilpailut. Falunin kympin hän voitti kaikkiaan neljänä peräkkäisenä vuonna 1954–1957. Ensimmäisen kerran hän hiihti arvokilpailuissa Oslon talviolympialaisissa 1952 sijoittuen 10 kilometrillä 11:nneksi.
Aiheesta muualla

Sonja Edström-Ruthström Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Taiteenala:  KulturNav
Jayavarman II

Jayavarman II oli Khmerien valtakunnan perustaja ja hallitsija n. 770–n. 834. Jayavarman II yhdisti Kambodžan alueen ja perusti khmerien valtakunnan n. 802. Hän perusti uuden valtakuntansa pääkaupungiksi Hariharalayan (nykyisen Roluosin lähellä). Useimmat hänen elämäänsä liittyvät yksityiskohdat ovat epävarmoja ja tarut ovat sekoittuneet totuuteen. Kaikki hänen ansioitaan ylistävät piirtokirjoitukset on tehty vähintään 200 vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Hänet mainitaan aikaisemmissakin piirtokirjoituksessa, mutta niissä hän on vain yksi kuningas muiden joukossa ilman merkittäviä saavutuksia.
Tunnetuimman tarinan mukaan hän oli nuorena Chenlan prinssinä panttivankina Jaavan hovissa. Palattuaan kotimaahansa hän nousi kuninkaaksi vuonna 790, ja perusti pääkaupunkinsa Tônlé Sab -järven luoteispuolelle. Vuonna 802 hän julistautui kaikkien khmerien jumalkuninkaaksi. Se tarkoitti myös julistautumista vapaaksi Jaavan vasalliudesta. George Cœdès tulkitsi 1944 piirtokirjoituksessa esiintyneen Javâ-sanan tarkoittamaan nykyistä Jaavan saarta, jossa tuolloin oli vallassa Sailendran kuningaskunta. Myöhemmin sen on tulkittu tarkoittavan vain ”saarta” tai jotain nykyisin tuntematonta valtakuntaa tai aluetta, jolla ei kuitenkaan olisi mitään tekemistä Jaavan kanssa.
"Jaya" tarkoittaa voittoisaa ja "varman" suojelijaa.
Maud Jayet

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kemah 2022 | ILCA 6 |  |
|  Hopeaa | Haag 2023 | ILCA 6 |  |
Maud Jayet (s. 3. huhtikuuta 1996) on sveitsiläinen kilpapurjehtija. Hän on kaksinkertainen MM-hopeamitalisti ILCA 6 -luokassa.
Jayet sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Laser Radialissa 19:nneksi. Hän kilpaili aikuisten MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2014 mutta jäi kahdella ensimmäisellä yrittämällään kauas kärjestä. Vuonna 2017 hän sijoittui 18:nneksi ja ylsi seuraavana vuonna yhdeksänneksi. Vuosina 2019–2020 hän oli 17:s ja 16:s, ja vuonna 2021 hän palasi yhdeksänneksi. Vuosina 2022 ja 2023 hän saavutti MM-hopeaa. Vuonna 2024 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi.
EC-numero

EC-numero (Enzyme Commission) on entsyymien katalysoimiin reaktioihin perustuva niiden luokitteluun käytettävä numerosarja.
Historia

Entsyymien nimeäminen on ollut sekavaa ja yleisesti käytetyt triviaalinimet eivät välttämättä kertoneet tarkasti entsyymin katalysoimasta reaktiosta. Niinpä IUBMB perusti komitean selkeyttämään entsyymien nimeämistä. Komitean työn tuloksena valmistui vuonna 1961 ensimmäinen versio entsyymien luokittelusta, jossa entsyymit jaettiin kuuteen luokkaan niiden katalysoimien reaktioiden mukaan.
EC-numeron muodostaminen

EC-numero koostuu Tunnuksesta EC ja neljästä luvusta, jotka erotetaan toisitaan pisteillä. Ensimmäinen numero kertoo pääluokan, johon entsyymi kuuluu ja minkä tyyppistä reaktiota se katalysoi. Toinen numero kertoo alaluokan ja lisätietoa reaktiosta. Kolmas numero antaa lisätietoa reaktiosta ja neljäs numero kertoo substraattispesifisyyden.
EC-numeron muodostaminen > Entsyymien pääluokat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ryhmä | Katalysoitu reaktio | Tyypillinen reaktio  |

| EC1.x.x.x  Oksidoreduktaasit | Hapetus-pelkistysreaktio | AH + B → A + BH (pelkistynyt)  A + O → AO (hapettunut)    |

| EC2.x.x.x  Transferaasit | Ryhmänsiirto substraatilta toiselle | AB + C → A + BC   |

| EC3.x.x.x  Hydrolaasit | Hydrolyysi | AB + H2O → AOH + BH    |

| EC4.x.x.x  Lyaasit | Eliminaatio muodostaen kaksoissidoksia tai renkaita, additio kaksoissidokseen | [X-A-B-Y] → [A=B + X-Y]   |

| EC5.x.x.x  Isomeraasit | Isomerointi | AB → BA   |

| EC6.x.x.x  Ligaasit | Substraattien välisen sidoksen muodostaminen ATP-molekyylin hydrolyysin vapauttaman energian avulla | X + Y+ ATP → XY + ADP + Pi |
Aiheesta muualla

Enzyme nomenclature IUBMB
BRENDA Enzyme Database (englanniksi)
Hr. Ms. Java (1885)

| Hr> Ms. Java |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Rotterdamin telakka
Laskettu vesille:  1885
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 280 t
Pituus:  62,56 m
Koneteho:  1 017 ihp
Nopeus:  12,6 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 × 5,9"/25 tykki 3 × 4,7"/18 tykkiä 2 × 1 naulan tykkiä
Hr. Ms. Java oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston sluuppi. Se oli pieni siirtomaiden hallintaan suunniteltu alus, joka oli suurempi kuin useimmat tykkiveneet ja pienempi kuin panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Rotterdamista. Alus laskettiin vesille 1885.
S.S. Edward F. Dix

| SS Edward F>  Dix |
| --- | --- |
Tyyppi:  siipiratahöyrylaiva
Lippuvaltio:   Yhdysvallat
Kotipaikka:  Madison, Indiana
Vesillelasku:  1864
Status:  Upposi 15. kesäkuuta 1865
Tekniset tiedot
Pituus:  81 m
Leveys:  12,2 m
Syväys:  1,7 m
S.S. Edward F. Dix oli yhdysvaltalainen siipiratashöyrylaiva. Alus rakennettiin Madisonissa, Indianassa 1864.
Palvelus

Alus oli Pohjoisvaltioiden käytössä Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Konfederaatin agentit sytyttivät sen palamaan 15. heinäkuuta 1864 St. Louisissa Mississippi-joella. Alus korjattiin käyttöön.
15. huhtikuuta 1864 pohjoisvaltioiden ironclad USS Eastport oli törmännyt miinaan Mississippin sivujoella Red Riverillä. Panssarialus oli upotettu 26. huhtikuuta 1864, koska sitä ei haluttu jättää vihollisen käsiin. 15. kesäkuuta 1865 Edward F. Dix kulki samaa jokea pitkin. Alus törmäsi pinnan alla piilleen ironcladin hylkyyn ja upposi.
Yhdysvaltain armeijan pioneerijoukkojen sukeltajat löysivät molempien alusten hylyt ja tutki ne 1995.. Niitä peittää yli 10 metrin mudasta, hiekasta ja muusta pohjapeitteestä koostuva kerros. Kerroksen arvioidaan säilyttävän aluksia hyvin.
Jarygin-pistooli

| Jarygin-pistooli Jarygin PJa / MP-443 Gratš |
| --- | --- |
 MP-443 Gratš
Aseen tyyppi:  itselataava pistooli
Alkuperämaa:  Venäjä
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  2003-
Valtion käytössä:  Venäjä
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Vladimir Jarygin
Suunniteltu:  1993-2003
Valmistajat:  Iževskin asetehdas
Tekniset tiedot
Malli:  MP-443 Gratš
Paino:  950 gr. tyhjänä
Pituus:  198 mm
Piipun pituus:  112,5 mm
Leveys:  38 mm
Korkeus:  140 mm
Patruuna:  9×19 mm Parabellum  9 x 19 mm 7N21 +P+
Kaliiperi:  9 mm
Toimintatapa:  kaksitoiminen
Lippaan kapasiteetti:  aluksi 17, vuodesta 2004 alkaen valmistettu 18 patruunan lippaita
Tähtäimet:  avotähtäin
Jarygin-pistooli (ven. Пистолет Ярыгина, Pistolet Jarygina), myös nimillä Jarygin PJa ja MP-443 Gratš, on Venäjän armeijan nykyinen palveluspistooli. Ase kehitettiin Venäjän puolustusministeriön tilauksesta, ja se on tarkoitettu korvaamaan Makarov PM palvelusaseena. Se on lyhytrekyyliperiaatteella toimiva itselataava pistooli, jonka lippaaseen mahtuu 18 patruunaa. Aseen lukko on kaksitoiminen perinteisen Browningin mallin mukaisesti. Iskuri on esillä, sen voi virittää tai virityksen voi purkaa käsin. Vaikka kahvalevyt ovat polymeerimuovia, ase on pääosin valmistettu metallista: piippu on ruostumatonta terästä sekä runko ja luisti hiiliterästä.
Ase on nimetty suunnittelijansa Vladimir Jaryginin mukaan. Jarygin on aiemmin suunnitellut mm. urheiluaseita. Kymmenvuotisen kehittelyjakson aikana ase tunnettiin lisänimellä "Gratš" (Грач = torni). Nimi MP-443 Gratš (engl. Grach) säilyi kansainväliseen käyttöön.
Patruuna

Aseessa voi käyttää tavallista 9x19 mm Parabellum -patruunaa, mutta sille on suunniteltu oma 9x19 mm 7N21 -patruunansa, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan pitempää 9x21 mm Giurza -patruunaa. 9x19 mm 7N21 +P+ on hyvin ylipaineisesti ladattu patruuna, joka on erityisesti suunniteltu läpäisemään luotiliivin. Alun perin aseen oli tarkoitus käyttää 7,62×25mm Tokarev -patruunaa, joita Venäjän varastoissa on yhä paljon jäljellä.
Lisäosat

Jarygin-pistooliin voi kiinnittää seuraavanlaisia lisäosia:
"крепление Б-8" - kiinnitettävä ja irrotettava Weaver-kisko.
"2КС+ЛЦУ мини-Клещ" - piipun alle kiinnitettävä valaisin- ja laser-tähtäinyhdistelmä.
Versioita

MP-446 Viking - kevyempi 870 grammaa painava polymeerirunkoinen siviilimarkkinoille tarkoitettu malli. MP-446 käyttää tavallisia 9x19 mm patruunoita, eikä sitä ole suunniteltu kestämään ylipaineisten +P ja +P+ -patruunoiden käyttöä.
MP-446C Viking - siviilimarkkinoille tähdätty malli, jonka lippaaseen mahtuu vain 10 patruunaa.
MP-353 - siviilimarkkinoille tähdätty ei-tappava ase, joka käyttää ainoastaan kumiluoteja.
MP-472 - ei-tappava ase
‎Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:MP-443 Grach
Käännös suomeksi
Ecublens (Fribourg)

| Ecublens |
| --- | --- |

 vaakuna

 Ecublens
 Koordinaatit: 46°37′0″N, 6°48′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Fribourg
Hallintoalue (district):  Glâne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,86 km²
Korkeus:  531–760 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  344
 – Väestötiheys:  71 as./km²
 
 www.ecublens-fr.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ecublens on kunta Sveitsissä Fribourgin kantonissa. Kunnassa on runsaat 300 asukasta.
Historiaa

Nykyinen Ecublens syntyi vuonna 1969, kun kolme pikkukuntaa Ecublens, Eschiens ja Villangeaux yhdistyivät uudeksi Ecublensin kunnaksi.
Maantiede

Ecublens sijaitsee Broyejoen laaksossa, joen länsipuolella, parikymmentä kilometriä Lausannesta koilliseen ja saman verran Bullestä länteen.
Liikenne

SBB:n rautatie Payernesta Palézieux’hön kulkee kunnan kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ecublens (Fribourg) Wikimedia Commonsissa
| n k Fribourgin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (ransk. district, saks. Bezirk) ja kunnat (133 kpl, 1.1.2020–)
 Broye: Belmont-Broye •  Châtillon •  Chery • Cheyres-Châbles • Cugy • Delley-Portalban • Estavayer • Fétigny • Gletterens • Les Montets •  Lully • Ménières • Montagny • Nuvilly • Prévondavaux • Saint-Aubin • Sévaz • Surpierre • Vallon
 Glâne: Auboranges • Billens-Hennens •  Chapelle • Châtonnaye • Ecublens • Grangettes • Le Châtelard • Massonnens • Mézières • Montet • Romont • Rue • Siviriez • Torny • Ursy • Villaz • Villorsonnens • Vuisternens-devant-Romont
 Gruyère: Bas-Intyamon • Botterens  • Broc •  Bulle • Châtel-sur-Montsalvens • Corbières • Crésuz • Echarlens • Grandvillard • Gruyères •  Hauteville • Haut-Intyamon • Jaun • Roche • Le Pâquier • Marsens • Morlon • Pont-en-Ogoz • Pont-la-Ville • Riaz • Sâles • Sorens • Val-de-Charmey • Vaulruz • Vuadens
 Sarine: Arconciel • Autigny • Avry • Belfaux • Chénens • Corminboeuf • Cottens • Ependes • Ferpicloz • Fribourg • Gibloux • Givisiez • Granges-Paccot • Grolley • Hauterive • La Brillaz • La Sonnaz • Le Mouret • Marly • Matran • Neyruz • Pierrafortscha • Ponthaux • Prez • Senèdes • Treyvaux • Villars-sur-Glâne • Villarsel-sur-Marly
 See: Charmey • Courtepin • Cressier • Fräschels • Gempenach • Greng • Gurmels • Gurwolf • Kerzers • Kleinbösingen • Meyriez • Misery-Courtion • Mont-Vully • Murten • Muntelier • Ried bei Kerzers • Ulmiz
 Sense: Alterswil • Bösingen • Brünisried • Düdingen • Giffers • Heitenried • Plaffeien • Plasselb • Rechthalten • Schmitten • St. Antoni • St. Silvester • St. Ursen • Tafers • Tentlingen • Ueberstorf • Wünnewil-Flamatt
 Veveyse: Attalens • Bossonnens • Châtel-Saint-Denis • Granges • La Verrerie • Le Flon • Remaufens •  Saint-Martin • Semsales