stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula One eSports Series -kausi 2017
Karsinnat

Karsinnoissa järjestettiin kaksi vaihetta. Nämä vaiheet olivat:
Vaihe yksi: Pelaajien täytyi ajaa kilpailussa palkintokorokkeelle Force India VJM10 -autolla Monzan radalla, aloittaen kilpailuhaasteen 6.sijalta ja 5 kierrosta jäljellä ennen ruutulipulle ajamista. Suoritus oli pisteytysarviointiin perustuva tapahtuma, jossa pelaajat palkittiin pisteillä perustuen taitoon, nopeuteen ja vaikeus/ajoapuasetuksiin. Pelaajat ansaitsivat myös pisteitä ajamalla puhtaan kilpailun (ei rangaistuksia, rataoikomisia, osumia vastustajiin, jne.). Tämä haaste oli suoritettavissa 4.-12.syyskuuta 2017.
Vaihe kaksi: Pelaajien täytyi voittaa kisa Red Bull RB13 -autolla Suzukan radalla, aloittaen kilpailuhaasteen 5.sijalta ja 5 kierrosta jäljellä ennen ruutulipulle ajamista. Pelaajat keräsivät pisteitä samalla tavalla kuin ensimmäisessä tasossa. Tämä haaste oli suoritettavissa 18.-26.syyskuuta 2017.
Yhteensä 63 827 kuljettajaa osallistui karsintoihin, joista 40 eteni semifinaaleihin. Kilpailijoista valittiin 10 henkilöä/pelialusta (Xbox One, PlayStation 4 ja PC), 9 tuli F1-sarjaan liittyvistä liigoista, ja 1 oli erityisvalinnalla valittu villikortti.
Semifinaali

Semifinaali pidettiin Gfinity Arenalla Lontoossa Britanniassa 10.lokakuuta 2017. Kuljettajat jaettiin 4 ryhmään (10 henkilöä/ryhmä), ja he kilpailivat kahdessa lämmittelykilpailussa (yksi Silverstone Circuitilla ja toinen Autódromo José Carlos Pacella). Pisteille ajaneet top 5 kuljettajaa jokaisesta lämmittelykilpailusta eteni finaaliin.
Semifinaali > Tulokset

| Sija | Kuski |  SIL> Sija |  SIL> Pisteet |  JCP> Sija |  JCP> Pisteet | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brendon Leigh | 1. | 25 | 1. | 25 | 50 |
| 2 |  Nicolò Fioroni | 2. | 18 | 3. | 15 | 33 |
| 3 |  Igor Fraga | 4. | 12 | 2. | 18 | 30 |
| 4 |  Patryk Krutyj | 3. | 15 | 5. | 10 | 25 |
| 5 |  Maximilian Benecke | 9. | 2 | 4. | 12 | 14 |
| 6 |  Amos Laurito | 6. | 8 | 7. | 6 | 14 |
| 7 |  Isaac Price | 7. | 6 | 6. | 8 | 14 |
| 8 |  Miguel Ballester | 5. | 10 | 10. | 1 | 11 |
| 9 |  Sebastian Dunkel | 8. | 4 | 9. | 2 | 6 |
| 10 |  Graham Carroll | 10. | 1 | 8. | 4 | 5 |
| Sija | Kuski |  SIL> Sija |  SIL> Pisteet |  JCP> Sija |  JCP> Pisteet | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Allert van der Wal | 1. | 25 | 1. | 25 | 50 |
| 2 |  Sven Zürner | 2. | 18 | 2. | 18 | 36 |
| 3 |  Tiziano Brioni | 4. | 12 | 3. | 15 | 27 |
| 4 |  Gianfranco Giglioli | 3. | 15 | 5. | 10 | 25 |
| 5 |  Harrison Jacks | 5. | 10 | 4. | 12 | 22 |
| 6 |  Olli Pahkala | 8. | 4 | 6. | 8 | 12 |
| 7 |  Christoph Holstein | 7. | 6 | 7. | 6 | 12 |
| 8 |  Patrik Blazsan | 6. | 8 | 9. | 2 | 10 |
| 9 |  Jarl Teien | 9. | 2 | 8. | 4 | 6 |
| 10 |  Daniel Forrester | 10. | 1 | 10. | 1 | 2 |
| Sija | Kuski |  SIL> Sija |  SIL> Pisteet |  JCP> Sija |  JCP> Pisteet | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sonuc Saltunç | 1. | 25 | 1. | 25 | 50 |
| 2 |  Cedric Thome | 2. | 18 | 3. | 15 | 33 |
| 3 |  Cem Bölükbaşı | 3. | 15 | 2. | 18 | 33 |
| 4 |  Alberto Foltran | 4. | 12 | 5. | 10 | 22 |
| 5 |  Fabrizio Donoso Delgado | 5. | 10 | 6. | 8 | 18 |
| 6 |  Rosario Sinacori | 8. | 4 | 4. | 12 | 16 |
| 7 |  Nicolas Annerose | 6. | 8 | 9. | 2 | 10 |
| 8 |  Pino Macrì | 7. | 6 | 8. | 4 | 10 |
| 9 |  Daniel Bereznay | 10. | 1 | 7. | 6 | 7 |
| 10 |  Nestor Garcìa Valle | 9. | 2 | 10. | 1 | 3 |
| Sija | Kuski |  SIL> Sija |  SIL> Pisteet |  JCP> Sija |  JCP> Pisteet | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Patrik Holzmann | 1. | 25 | 1. | 25 | 50 |
| 2 |  Frederik Rasmussen | 2. | 18 | 3. | 15 | 33 |
| 3 |  Joni Törmälä | 4. | 12 | 2. | 18 | 30 |
| 4 |  Mads Sørensen | 5. | 10 | 4. | 12 | 22 |
| 5 |  Salih Saltunç | 6. | 8 | 5. | 10 | 18 |
| 6 |  Marcel Keifer | 3. | 15 | 10. | 1 | 16 |
| 7 |  Giuseppe de Fuoco | 7. | 6 | 6. | 8 | 14 |
| 8 |  Connor McDonagh | 8. | 4 | 7. | 6 | 10 |
| 9 |  Thibaut Suner | 10. | 1 | 8. | 4 | 5 |
| 10 |  Jonas Rütten | 9. | 2 | 9. | 2 | 4 |
Finaali

Finaali pidettiin osana F1-sarjan oheistapahtumia vuoden 2017 Abu Dhabin Grand Prix'ssä 24.-25.marraskuuta 2017. Pelin kilparadat olivat Circuit Gilles Villeneuve, Circuit de Spa-Francorchamps ja Yas Marina Circuit. Kilpailijat saivat kahden ensimmäisen kisan aikana pisteitä samalla pistelaskujärjestelmällä kuin F1-sarjan oikeat kuljettajat. Kolmannesta kilpailusta jaettiin pisteet järjestelmällä 45-38-34-29-24-20-18-16-14-12-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1.
| Sija | Kuski |  CGV> Sija |  CGV> Pisteet |  CSF> Sija |  CSF> Pisteet |  YMC> Sija |  YMC> Pisteet | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brendon Leigh | 1. | 25 | 8. | 4 | 1. | 45 | 74 |
| 2 |  Fabrizio Donoso Delgado | 4. | 12 | 2. | 18 | 2. | 38 | 68 |
| 3 |  Sven Zürner | 2. | 18 | 4. | 12 | 3. | 34 | 64 |
| 4 |  Patrik Holzmann | 7. | 6 | 5. | 10 | 4. | 29 | 45 |
| 5 |  Cem Bölükbaşı | 19. | 0 | 1. | 25 | 11. | 10 | 35 |
| 6 |  Frederik Rasmussen | 3. | 15 | 14. | 0 | 6. | 20 | 35 |
| 7 |  Allert van der Wal | 15. | 0 | 3. | 15 | 7. | 18 | 33 |
| 8 |  Gianfranco Giglioli | 6. | 8 | 10. | 1 | 5. | 24 | 33 |
| 9 |  Harrison Jacks | 8. | 4 | 7. | 6 | 9. | 14 | 24 |
| 10 |  Joni Törmälä | 12. | 0 | 12. | 0 | 8. | 16 | 16 |
| 11 |  Nicolò Fioroni | 5. | 10 | 17. | 0 | 16. | 5 | 15 |
| 12 |  Salih Saltunç | 18. | 0 | 16. | 0 | 10. | 12 | 12 |
| 13 |  Maximilian Benecke | 20. | 0 | 6. | 8 | 18. | 3 | 11 |
| 14 |  Patryk Krutyj | 13. | 0 | 20. | 0 | 12. | 9 | 9 |
| 15 |  Mads Sørensen | 9. | 2 | 9. | 2 | 17. | 4 | 8 |
| 16 |  Alberto Foltran | 17. | 0 | 15. | 0 | 13. | 8 | 8 |
| 17 |  Cedric Thome | 11. | 0 | 13. | 0 | 14. | 7 | 7 |
| 18 |  Igor Fraga | 14. | 0 | 18. | 0 | 15. | 6 | 6 |
| 19 |  Tiziano Brioni | 16. | 0 | 11. | 0 | 19. | 2 | 2 |
| 20 |  Sonuc Saltunç | 10. | 1 | 19. | 0 | 20. | 1 | 2 |
Lähde:
Frank Brewin

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
Frank Gerald Singlehurst Brewin (s. 21. lokakuuta 1909 Poona, Intia – k. 21. huhtikuuta 1976 Lontoo, Iso-Britannia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1932 ja oli mukana Intian olympiakultaa voittaneessa joukkueessa.
Frank Braley

Frank Braley
Frank Braley (s. 1968) on ranskalainen pianisti.
Braley aloitti pianonsoiton opiskelun 4-vuotiaana. Kuusi vuotta myöhemmin hän piti ensikonsertin Orchestre Philharmonique de Radio Francen kanssa Pariisin Salle Pleyelissä. Vuonna 1986 hän päätti omistautua päätoimisesti musiikille luonnontieteellisten opintojen sijaan. Hän pääsi Pariisin konservatorioon ja voitti siellä kolme vuotta myöhemmin ensipalkinnot pianonsoitossa ja kamarimusiikissa. Vuonna 1991 Braley voitti Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa Belgiassa ensipalkinnon.
Kapellimestareita, joiden kanssa Braley on työskennellyt, ovat olleet Stéphane Denève, Charles Dutoit, Hans Graf, Günther Herbig, Christopher Hogwood, Eliahu Inbal, Marek Janowski, Armin Jordan, Neville Marriner, Kurt Masur, Jehudi Menuhin, Antonio Pappano, Jean-Claude Casadesus, Michel Plasson, Yutaka Sado, Michael Schønwandt, Walter Weller ja Myung-whun Chung. Hän on saanut Diapason d'Or -palkinnot Franz Schubertin ja Francis Poulencin teosten levytyksistään sekä Le Monde de la musiquen Choc-palkinnon Franz Lisztin, Claude Debussyn ja George Gershwinin teosten DVD:stään. Lisäksi hän on levyttänyt esimerkiksi Ludwig van Beethovenin sonaatit.
Kamarimusiikissa Braley on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Renaud Capuçonin, Gautier Capuçonin, Maria João Piresin, Augustin Dumayn, Paul Meyerin, Gérard Caussén, Éric Le Sagen, Emmanuel Pahudin, Mischa Maiskyn, Juri Bašmetin ja Nicholas Angelichin kanssa.
Braley on opettanut Pariisin konservatoriossa ja työskennellyt Belgian Orchestre Royal de Chambre de Wallonien musiikillisena johtajana.
Fred Savage

Fred Savage vuonna 1989.
Fredrick Aaron ”Fred” Savage (s. 9. heinäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli varhaisteini-ikäisenä pääosaa palkitussa televisiosarjassa Kesä 68 (The Wonder Years, 1988–1993).
Stanfordin yliopistosta valmistunut Savage on myöhemmällä iällään tehnyt myös ohjaustöitä.
Savage on ollut ehdolla kahden Emmy-palkinnon ja kahden Golden Globen saajaksi. Hän voitti vuosina 1987, 1988 ja 1989 kolme Young Artist -palkintoa.
Hän on näyttelijä Ben Savagen veli.
Aiheesta muualla

Fred Savage Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juhani Liedevaara

Juhani Erkki ”Liehu” Liedevaara (13. elokuuta 1937 Jyväskylän maalaiskunta – 10. kesäkuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen radio- ja tv-toimittaja.
Liedevaaran vanhemmat olivat kauppias Johannes Liedevaara ja Maria Rohkimainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1958. Vuonna 1965 Liedevaarasta tuli Mainostelevision palveluksessa Suomen ensimmäinen miespuolinen tv-kuuluttaja. Liedevaara toimi Yleisradion Jyväskylän aluetoimituksen toimittajana 1965–1972.
Liedevaara toimi taustatiedon kerääjänä Mikko Niskasen tv-elokuvaa Kahdeksan surmanluotia kuvattaessa. Hän oli lähettänyt myös ensimmäisen raportin Pihtiputaan poliisisurmien tapahtumapaikalta Yleisradion ylimääräiseen uutislähetykseen maaliskuussa 1969.
John Tonelli

John Tonelli
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1984 | jääkiekko |  |
John A. Tonelli (s. 23. maaliskuuta 1957 Hamilton, Ontario) on entinen kanadalainen National Hockey Leaguessa pelannut jääkiekkoilija. Hän aloitti uransa ammattilaisena kilpailevassa WHA-liigassa vuonna 1975 Houston Aeros -joukkueessa. Kesällä 1978 hän siirtyi NHL:een Aerosin lopetettua toimintansa ja edusti urallaan New York Islandersia, Calgary Flamesia ja Los Angeles Kingsia. Tonelli pelasi sekä keskushyökkääjänä että laitahyökkääjänä.  Aivan uransa lopulla hän pelasi joitain otteluita Chicago Blackhawksin ja Quebec Nordiquesin joukkueissa.
Saavutuksia

OMJHL-liigan tähdistössä 1975
Neljä Stanley Cup -mestaruutta Islandersissa vuosina 1980-83
NHL:n kakkostähdistössä 1982 ja 1985 (laitahyökkääjänä)
Kanada-cupin arvokkain pelaaja 1984
Fiskars (tavaramerkki)

Fiskars-brändi tai -tavaramerkki on Suomen vanhimpia ja arvostetuimpia brändejä . Sille myönnettiin tavaramerkki vuonna 1889. Fiskars-brändättyjä tuotteita, joita käytetään askartelussa,  puutarhanhoidossa, ruoanlaitossa, rakentamisessa ja korjaamisessa myydään Fiskarsin Functional-liiketoimintayksikön kautta.
Suomessa puutarhatyökaluja valmistavat Fiskars Brands Finlandin tehtaat entisen Pohjan kunnan Pinjaisissa, lähellä Billnäsin ruukkia. Tehtaat valmistavat myös muun muassa saksia ja kirveitä. Myös tuotekehityksestä pääosa toimii Pinjaisissa, mutta Yhdysvalloissa on erillinen tuotekehitysyksikkö.
Fiskars-sakset

Fiskarsin oranssikahvaisia saksia on valmistettu vuodesta 1967 lähtien. Vuonna 1972 Fiskars aloitti myös vasenkätisille muotoiltujen saksien massatuotannon ensimmäisenä yrityksenä maailmassa. Fiskarsin vasenkätisten sakset ovat väriltään punaisia.
Vuoteen 2010 mennessä  Fiskarsin oranssipäisiä saksia oli myyty maailmanlaajuisesti yli miljardi paria, mikä tekee Fiskarsista maailman suurimman saksibrändin. Fiskars on rekisteröinyt saksiensa oranssin sävyn. Vuoteen 2012 mennessä Fiskarsin lisäksi Suomessa olivat rekisteröineet värisävyjä vain Fazer (Fazerin suklaan sininen sävy) ja Huoneistokeskus (oranssi). Ne olivat osoittaneet Patentti - ja rekisterihallitukselle, että yritysten tuotteet erotetaan pitkän toiminnan jälkeen juuri värisävyn perusteella.
Vuonna 2017 Helsingin Designmuseossa järjestettiin näyttely oranssikahvaisten saksien 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Fiskars-kirveet

Vuonna 2019 esitelty Fiskars Norden -kirvesmallisto on palkittu tuotemuotoilustaan ja toiminnallisista ominaisuuksistaan. Sarjaan kuuluvat retkikirves, rakentajan kirves ja järeä halkaisukirves. Norden-sarjan retkikirveen leikkausreuna on lähes yhtä terävä kuin kirurginveitsi ja sen hiiliteräksinen ja kahdesti karkaistu palko on käsitelty erikoispinnoitteella, joka estää terän juuttumisen halkaistavaan puuhun. Norden-kirveiden varsi on tehty hikkoripuusta.
Tunnustuksia

Fiskars-tuotemerkki on menestynyt hyvin Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä.
Vuonna 2015 Fiskars valittiin Taloustutkimuksen ja Markkinointi & Mainonta -lehden kyselyssä Suomen arvostetuimmaksi brändiksi.
Vuonna 2016 Fiskars oli Suomen kolmanneksi arvostetuin brändi.
Vuonna 2017 Fiskars oli Arvostetuimmat brändit -kyselyssä toisella sijalla.
Vuoden 2018 Arvostetuimmat brändit -listauksessa Fiskarsin sijoitus oli toinen
Fiskars on ollut Suomen arvostetuimmat brändit -kyselyn kärkipaikalla viisi kertaa peräkkäin, vuosina 2019, 2020, 2021, 2022 ja 2023
Muotoilupalkintoja:
Vuonna 2017 Fiskarsin PowerGear X- puutarhasakset palkittiin tuotemuotoilun Red Dot -palkinnolla Product Design -sarjassa Best of the best -palkinnolla.
Vuonna 2019 Fiskarsin puutarhanhoitotuotteet ja pihatyökalut saivat yhteensä seitsemän Red Dot Design -palkintoa. Fiskarsin uudet, puuvartiset Fiskars Norden-kirveet ja Kastelukela XL saivat kilpailun arvostetuimman tunnustuksen. Kastelukela XL on muotoiltu niin, että sen voi helposti sijoittaa vaakatasossa erilaisiin maastoihin. Myös Xact-istutustyökalut, Fiskars-kasteluliittimet ja -puutarhaleikkurit ja Pro-leikkurit ja -lapiot palkittiin.
Aiheesta muualla

Brändin verkkosivut
Business Insider: These perfectly-designed orange scissors are iconic — take a look at their history
Tekniikka & Talous: Fiskarsin oranssi klassikko täyttää 40 vuotta
Fast Company: How A Pair Of Orange Scissors Made Design History
CNN: One billion and counting: Why the scissors in your kitchen are a work of genius
Oranssikahvaiset Fiskars-sakset, joiden väri hyväksyttiin tavaramerkiksi vuonna 2003.
Framed

| Framed The Sensational Alex Harvey Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Morgan Studio
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Alex Harvey
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 43.33
 Levy-yhtiö: Vertigo Records
The Sensational Alex Harvey Bandin muut studioalbumit
|   | Framed 1972 | Next... 1973 |
Framed on Skotlannin Glasgowsta lähtöisin olevan ja Suomessakin vierailleen The Sensational Alex Harvey Bandin vuonna 1972 ilmestynyt esikoisalbumi. Tuottaja on levyetiketin mukaan Alex Harvey ja levykannen tekstin mukaan The Alex Harvey Band. Levy-yhtiö on Vertigo Records.
Kahta lainakappaletta lukuun ottamatta kappaleet on tehnyt Alex Harvey. Nimikappale "Framed" on levytetty jo Alex Harvey & His Soul Bandin albumille Live (Brunswick 2911 510), joka on 1960-luvun alkuvuosilta. Se oli Sensational Alex Harvey Bandin konsertin päätöskappale vielä muun muassa Knebworthin festivaaleilla vuonna 1974, ja sen aikana teatraaliseen esiintymiseen pyrkinyt Harvey pukeutui "Framed"-pummiksi ja "veti nahkatakin yllensä ja iski kaljaa tukkaan."
Toinen lainakappale on Willie Dixonin "I Just Want to Make Love to You", jonka on sittemmin levyttänyt muun muassa Foghat vuoden 2000 albumilleen Return of the Boogie Men.
Framed-albumi on äänitetty Morgan-studioilla ja äänittäjänä on toiminut Mike Bobak.
Levykannen valokuvat on ottanut Jim Wilson ja kannen on suunnitellut Bloomsbury Group. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäkannessa on suurempi kuva vankilasta, jonka ikkunassa Alex Harvey näkyy.
Yleistuotannosta on vastannut Mountain Records. Levykannen on tehnyt Saksassa Druckhaus Maack KG, 5880 Lüdenscheid.
Kiitoksissa on mainittu Dave Batchelor ja roudarit Rab ja John.
Kappaleet

A-puoli
Framed – 5.24 (säv. Valens)
Hammer Song – 4.20 (säv. Harvey)
Midnight Moses – 4.22 (säv. Harvey)
Isobel Goudie – 7.32 ( säv. Harvey )
Part 1. My Lady of the Night
Part 2. Coitus Interruptus
Part 3. Virgin and the Hunter
B-puoli
Buff's Bar Blues – 3.10 (säv. Harvey)
I Just Want to Make Love to You – 6.45 (säv. Willie Dixon)
Hole in Her Stocking – 4.20 (säv. Harvey, san. Russell)
There's No Lights on the Christmas Tree Mother, They're Burning Big Louie Tonight – 3.20 (säv. Harvey, san. Condron, sov. Harvey)
St. Anthony – 4.20 (säv. Harvey)
Kappaleet "Hammer Song" ja "Midnight Moses" ovat vuodelta 1969. Julkaisijoista on mainittu 1.2: Chrysalis Music Ltd., 1.3: Loner Music Ltd. 2.2: Jewel Music Pub. Co. Ltd., 2.3: April Music Ltd.
Kokoonpano

Alex Harvey – laulu
Zal Cleminson – soolokitara
Hugh McKenna – sähköpiano
Chris Glen – bassokitara
Eddie McKenna – rummut
Phil Kenzie – tenorisaksofoni
Big Bud's Brass – puhallinsektio
Franziska Weber

Weber vuonna 2012
Franziska Weber (s. 24. toukokuuta 1989 Potsdam) on saksalainen meloja ja olympiavoittaja. Weber voitti olympiakultaa Lontoon olympialaisissa kajakkikaksikon 500 metrin kilpailuissa. Hän oli myös mukana Lontoossa kajakkinelikon Saksan joukkueessa, joka voitti hopeaa. Neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeirossa Weber sijoittui kajakkikaksikon 500 metrin kilpailuissa toiseksi. Hän saavutti myös toisen olympiahopean Rio de Janeirossa kajakkinelikon 500 metrin kilpailussa.
John Torrey

| John Torrey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1796 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 1873 New York, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Asa Gray
Tutkimusalue:  lääketiede, kasvitiede
 Nimikirjoitus
John Torrey (1796–1873) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä. Hän syntyi New Yorkissa William Torreyn ja Margaret Nichols Torreyn perheeseen. John Torrey oli toinen perheen yhdeksästä lapsesta. Perhe muutti vuonna 1811 Greenwichiin ja John tutki yhdessä veljensä Williamin kanssa lähialueiden ympäristöä. John oli jo nuoresta pitäen kiinnostunut luonnosta ja kiinnostuksensa myötä hän päätyi lopulta kasvitieteen pariin.
Vuonna 1814 John Torrey kirjautui sisään New Yorkin lääketieteelliseen korkeakouluun College of Physicians and Surgeons, joka on nykyisin osa Columbian yliopistoa. Siellä hän opiskeli muun muassa David Hosackin ja Samuel Mitchillin alaisuudessa. Torrey oli myös yksi New Yorkin lyseon, nykyisen New Yorkin tiedeakatemian (New York Academy of Sciences), perustajajäsenistä. Vuosina 1818–1822 Torrey opiskeli lääketiedettä, vaikka halusikin eniten kasvitieteilijäksi. Torreyn ensimmäinen virallinen painettu kirja oli vuonna 1819 julkaistu A Catalogue of Plants, Growing Spontaneously Within Thirty Miles of the City of New York. Kirja oli raporttimainen teos, jonka Torrey koosti yhdessä muiden lyseon jäsenten kanssa, mutta kirjan myötä Torrey pääsi amerikkalaisen kasvitieteen parrasvaloihin.
Opintojensa jälkeen Torrey teki pitkän uran tieteellisenä opettajana ja hänet nimitettiin kemian, geologian ja mineralogian professoriksi West Pointissa vuonna 1824. Sen jälkeen hän opetti College of Physicians and Surgeonsissa, Princetonin yliopistossa sekä New Yorkin yliopistossa.
Kasvitieteilijänä Torrey oli tuottoisa kirjoittaja ihan uransa alusta lähtien. Useiden muiden kasvitieteilijöiden tavoin Torrey tutki, luokitteli ja kuvasi eri tutkimusmatkoilta hänelle tuotuja kasvinäytteitä. Tällaisista näytteistä Torrey kuvasi ja nimesi muun muassa Erigeron canus -kallioislajin, Krameria lanceolata -ratanialajin sekä Acer glabrum -vaahteralajin.
Luutnantti John Charles Frémontin johtamilta viideltä tutkimusmatkalta tuotiin yhteensä yli 1000 näytettä, joista kuvattiin yhteensä 137 uutta lajia ja 19 uutta sukua. Yksi noista suvuista nimettiin Torreyn mukaan nimellä Torreya.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Torrey Wikimedia Commonsissa
Finland Ice Marathon

Finland Ice Marathon 2006
Finland Ice Marathon on vuosittain helmi–maaliskuussa Kuopiossa järjetettävä maratonluistelukilpailu ja luistelutapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984 nimellä Kuopion luistelumaraton.
Maratonluistelu Suomeen

Maratonluistelumatkoiksi kutsutaan luistelumatkoja, jotka ovat pidempiä kuin pisin kilpailtava pikaluistelumatka 10 000 m. Maratonluistelu tuli Suomeen vuonna 1976 Hollannin kanaaleissa järjestettyjen Elfstedentocht-kilpailujen muututtua epävarmoiksi, kanaalit eivät jäätyneet joka vuosi. Tapahtuman ideoivat MEK ja Finnair jotka perustivat Finse Meren Marathon (Suomen Järvimaraton) -yhdistyksen, joka järjesti tapahtuman Suomeen. Tapahtuman hollantilaisen oman kansallisen kilpailun nimeksi tuli Alternative Elfstedentocht.
1976–1983 Lahti, Oulu, USA

Aluksi kilpailu järjestettiin lähes vuorovuosina Lahdessa ja Oulussa. Oulussa maraton on järjestetty vuosina 1977 ja 1979 - 1981. Lahden epävarmat jääolosuhteet ja Oulun tuulinen merijää eivät tyydyttäneet kilpailijoita ja vuonna 1983 se järjestettiin USA:ssa.
1984–1985 Kuopion luistelumaraton

Tapahtuma siirtyi Kallaveden luonnonjäälle vuonna 1984. Ensimmäisenä vuonna Kuopion luistelumaraton keräsi 400 osallistujaa ja radan pituus oli 50 kilometriä. Kilpailumatkat olivat 200, 100, 50, 25 ja 10 kilometriä ja katsojia noin 10 000. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Finnair, MEK, Suomen Luisteluliitto ja Kuopion Matkailupalvelu.
1986–1991 Finland Ice Marathon

Tapahtuman koko kasvoi ja oli huipussaan vuonna 1988, jolloin kilpailijoita oli 1 500, ja katsojia noin 15 000. Vuonna 1989 tapahtuma jouduttiin kuitenkin perumaan. Vuonna 1990 järjestettiin samanaikaisesti kaksi kilpailua, Finland Ice Marathon ja epäviralliset MM-kilpailut Marathon Skating World Games 100 km, mutta jälkimmäinen päivä jouduttiin tuolloinkin perumaan, joka aiheutti hollantilaisluistelijoiden Alternative Elfstedentocht:in siirtymisen Rovaniemelle seuraavina vuosina.
1992–2008

1992 alkaen kilpailun järjesti Kuopiossa KuLS. Vuoden 2008 kilpailun jälkeen seura siirsi järjestelyvastuun pois, resurssipulan, kisaväsymyksen ja taloudellisen kannattamattomuuden vuoksi. Tapahtuman show-puoli väheni ja keskityttiin enemmän itse lajiin. Tätä kautta se laajeni koululaisluisteluun, joka vetää paikalle 5000–7500 koululaista.
2009–2010

Järjestelyvastuussa oli Kuopion Matkailupalvelu Oy apunaan Kuopion Luisteluseura ja Kuopion kaupungin vapaa-ajankeskus. Tapahtuman pääpaikka siirtyi matkustajasatamaan. Pisimmän luisteluradan pituus oli 12,5 km ja pisin luistelumatka oli 200 kilometriä. Vuonna 2010 tapahtuma järjestettiin –32 asteen aamupakkasen viivästyttämänä ja tapahtumassa oli 600 kilpailijaa.
2011–

Vuonna 2011 järjestelyvastuu siirtyi Pohjois-Savon Liikunta ry:lle, mutta käytännön järjestelyt hoiti Kuopion Luistinseura. Tapahtumassa luistelurata jäi jääolosuhteiden vuoksi 4 kilometrin mittaiseksi lenkiksi jossa pisimmillään luisteltiin 140 kilometrin matka. Hollantilaiset olivat jättäneet kilpailun pois cup-sarjastaan, joten ulkomaalaisten kilpailijoiden osuus oli aiempaa pienempi. Kilpailun aikana pakkasta oli –29...–19 astetta.