stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Itämeren rannikkokaupungeista
Kaupungit maittain > Venäjä

Venäjän Itämenren rannikkokaupunkeja ovat:
| Kaupungin nimi | Asukasluku | Pinta-ala (km²) | Kaupunkioikeudet | Sijainti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Baltijsk | &&&&&&&&&&042400.&&&&0042 400 | &&&&&&&&&&&&&049.010000049,1 | 1725 | 54°39′N, 19°55′E |
| Kaliningrad | &&&&&&&&&0430003.&&&&00430 003 | &&&&&&&&&&&&0215.0700000215,7 | 1255 | 54°43′N, 20°21′E |
| Pietari | &&&&&&&&04568000.&&&&004 568 000 | &&&&&&&&&&&01439.&&&&001 439 | 27. toukokuuta 1703 | 59°57′N, 30°19′E |
| Svetlogorsk | &&&&&&&&&&011100.&&&&0011 100 | &&&&&&&&&&&&&021.&&&&0021 | 24. kesäkuuta 1820 | 54°56′N, 20°09′E |
| Viipuri | &&&&&&&&&&079224.&&&&0079 224 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.112,27 | 1403 | 59°57′N, 30°19′E |

| Zelenogradsk | &&&&&&&&&&012138.&&&&0012 138 | &&&&&&&&&&&&&017.&&&&0017 | 1946 | 54°57′N, 20°29′E |
Kaupungit maittain > Viro

Virossa on seuraavat rannikkokaupungit:
| Kaupungin nimi | Asukasluku | Pinta-ala (km²) | Kaupunkioikeudet | Sijainti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Haapsalu | &&&&&&&&&&011876.&&&&0011 876 | &&&&&&&&&&&&&010.059000010,59 | 1279 | 58°57′N, 23°32′E |
| Kuressaari | &&&&&&&&&&014898.&&&&0014 898 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.14,95 | 1563 | 58°15′N, 22°29′E |
| Pärnu | &&&&&&&&&&044568.&&&&0044 568 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.32,22 | 1251 | 58°23′N, 24°30′E |
| Sillamäe | &&&&&&&&&&016567.&&&&0016 567 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.10,54 | 1502 | 59°24′N, 27°45′E |
| Tallinna | &&&&&&&&&0411196.&&&&00411 196 | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.159,2 | 1154 | 59°26′N, 24°44′E |
Kuvia

Viron pääkaupunki, Tallinna
Gamla stan, Tukholman vanhakaupunki
Raaseporin linna Snappertunassa
Näkymä Helsingin Kauppatorille
Kloster Eldenan luostarirauniot Saksan Greifswaldissa
Luostarin Välikatu Turussa
Liettuan suurin rannikkokaupunki, Klaipėda
Entinen Hansakaupunki Rostock sijaitsee Koillis-Saksassa
Tanskan pääkaupunki, Kööpenhamina
Neptunuksen vesiputous Puolan Gdańskissa
Rauman puukaupunki on Suomen suurimpia
Ystadin kaupunki Etelä-Ruotsin Skånessa
Pietarin Talvipalatsi Venäjällä
Riian vanhakaupunki Latviassa
Luettelo Norjan kalliopiirroksista

Norjan läänit.
Maanviljelyä harjoittavan pronssikauden väestön levinneisyys Skandinaviassa.
Luettelo Norjan kalliopiirroksista sisältää sekä kivikauden pyyntiväestön piirroskentät että kivi-, pronssi- ja rautakauden viljelijäväestön piirroskentät Norjassa. Niistä on käytetty tässä esityksessä yleisintä tai tunnettua nimitystä erisnimenä ja kentät on ryhmitelty lääneittäin. Läänit on esitetty samassa järjestyksessä kuin ne on numeroitu oheisessa kartassa.
Osa kalliopiirroksista on tehty hakkaamalla kallion pinta rikki ja toiset on piirretty hiomalla kallion pinta kivellä. Kalliomaalaukset on piirretty ainoastaan sivelemällä kallion pinta maalilla.
Østfoldin lääni

Hjelmungen, Halden, noin 10 km Haldenista: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Alkerød, Idd, Halden: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Solberg, Skjeberg, Sarpsborg, noin 1,3 kilometriä Skjebergistä: ihmishahmoja, veneitä, aurinkokuvia
Kolstad, Skjeberg, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä
Løkke, Skjeberg, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä
Busgård, Skjeberg, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Post-Hornes, Skjeberg, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Østre Vik, Sarpsborg, noin 2 km Skjebergista pohjoiseen (viljelijäväestö)
Bø, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Flatbeggårdene, Sarpsborg, noin 5 km etelään (viljelijäväestö)
Bjørnstad, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä
Borgen, Sarpsborg, noin 2 km Sarpsborgista (viljelijäväestö)
Hafslund, Sarpsborg (viljelijäväestö)
Årum, Sarpsborg, noin 3 km etelään (viljelijäväestö)
Glomma, Sarpsborg (viljelijäväestö)
Kalnes Landbruksskole, Tune, Sarpsborg: ihmishahmoja, veneitä (viljelijäväestö)
Alvim, Sarpsborg (viljelijäväestö)
Begeby, Borge, Fredrikstad: veneitä, kärryjä, ihmisiä ja eläimiä (viljelijäväestö)
Lilleborge, Borge, Fredrikstad (viljelijäväestö)
Skjelin, Borge, Fredrikstad (viljelijäväestö)
Hauge, Fredrikstad, 10,4 kilometriä kaupungista (viljelijäväestö)
Rå, Fredrikstad, 3,5 kilometriä kaupungista (viljelijäväestö)
Evje, Fredrikstad (viljelijäväestö)
Bossum, Onsøy (viljelijäväestö)
Bakkehaugen, Ingedal: ihmishahmoja, veneitä
Akershusin lääni

Kolsås, Dalbon maatila Dælivannetissa, Bærum: ihmishahmoja, veneitä
Bingfoss (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Skjellerud gård, Frogn
Søndre Ski gård, Ski, Follo (viljelijäväestö)
Nordre Ski gård, Ski, Follo (viljelijäväestö)
Oslo

Sjømannsskolen, Ekeberg, Oslo (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Ekebergsletta ja Brannfjell, Oslo (viljelijäväestö)
Oslon yliopisto, Blindern, Kjemibygningen, Oslo
Stovner, Fossumberget tai Bjerget, Oslo (viljelijäväestö)
Gaustad, Forskningsveien 1, Oslo (viljelijäväestö)
Skillebekk, Nils Juelsin katu 13, Oslo
Hedmarkin lääni

Stein, Ringsaker (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Moelv, Ringsaker: eläimiä
Opplandin lääni

Drotten, Fåberg,  Lillehammer, kalliolla Lagenin joessa: 11 kuviota 4 m² alalla, joista useimmat hirviä (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Glemmestad, Kapp, Østre Toten (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Stein, Østre Toten
Eidefossen, Fossen, Nord-Fron : kaksi hirveä (31–35 senttimetriä) (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Møllerstufossen, Nordre Land, noin 10 metriä Etna-joesta, kuvakenttä 20 m² kokoinen, enimmäkseen hirviä (suurin 90 senttimetriä) (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Vang, Øvre Valdres, Vang, kirkon läheisyydessä: kuppeja
Buskerudin lääni

Skogerveien, Drammen (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Åskollen, Skoger, Drammen (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Hvittingfoss, Kongsberg (viljelijäväestö)
Katsundholmen, Kattfoss, Modum (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Klöftefoss, Modum (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Vestfoldin lääni

Haugen gård, Sandefjord (viljelijäväestö)
Virikin koulu (viljelijäväestö)
Telemarkin lääni

Rønningen, Lunde, Nome
Ulveneset, Seljord
Kvithammeren, Fjone, Nissedal
Trontveit, Nissedal
Sporaneset, Rauland, Vinje
Bergheim, Gjerpen, Skien
Fossum, Gjerpen, Skien
Løberhaugen, Gjerpen, Skien
Mæla, Gjerpen, Skien
Itä-Agderin lääni

Itä-Agderin läänissä ei ole kalliopiirroksia.
Länsi-Agderin lääni

Jærberget, Farsund
Grobstranda, Farsund (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Forbergodden, Spind, Farsund (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Gerdberget, Penne på Lista, Farsund (viljelijäväestö)
Lista, Farsund
Rogalandin lääni

Aubeberget, Sunde, Hafrsfjord, Stavanger: ihmishahmoja, veneitä
Københavnerbukta, Hafrsfjord, Stavanger: ihmishahmoja, veneitä
Vardeneset, Stavanger: ihmishahmoja, veneitä
Fluberget, Revheim, Hafrsfjord, Stavanger: ihmishahmoja, veneitä
Åmøy, Austre Åmøy, Stavanger: ihmishahmoja, veneitä
Stavangerin arkeologinen museo
Buøy, Stavanger
Rudlå, Stokkaveien 29, Stavangerin keskusta
Harestad, Randaberg, Randaberg: ihmishahmoja, veneitä
Dysjaland, Sola
Helland, Sola
Øbør, Sola
Særheim, Klepp
Bru, Ryfylke, Rennesøy
Nag, Ryfylke, Strand
Løland, Ombo, Ryfylke, Finnøy
Sævlandsvik, Karmøy
Husabø, Dalane, Eigersund
Bø, Hauge i Dalane, Sokndal
Hanaberg, Dalane, Sokndal
Sandeidin kirkko, Vindafjord
Utbjoa, Ølen, Vindafjord
Hordalandin lääni

Vangdal, Kvam
Rykkje, Kvam
Rolland, Åsane, Bergen
Skjerve, Voss
Samnøy, Fusa
Haljem, Os
Bakko, Jondal
Herand, Jondal
Geithidleren, Kvinnherad
Hamarhaug, Kvinnherad
Flote, Etne
Vinja, Etne
Bergen

Katso Hordalandin lääni yllä.
Sognin ja Fjordanen lääni

Ausevik, Flora: eläimiä ja ihmisiä (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Brandöy, Flora
Domba, Flora
Vingen, Bremanger: eläimiä (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Krabbestig, Bremanger
Møren ja Romsdalin lääni

Boggestranda, Eresfjord, Nesset
Nord-Heggdal, Midsund (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Søbstad, Bremnes, Kvernes, Averøy
Røsand, Averøy
Reitaneset, Otterøy, Aukra (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Bjørset, Aukra
Hinna, Honhammer, Tingvoll (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Honhammerneset, Honhammer, Tingvoll
Bogge, Tingvoll
Sylte, Tingvoll ?
Etelä-Trøndelagin lääni

Rauhammerfjellet, Gjøljavatn, Stjørn, Bjugn
Almfjellet, Gjøljavatn, Stjørn, Bjugn
Sandhalsen, Åfjord
Strand, Bjørnør, Osen
Stykket, Rissa
Rein, Rissa
Pohjois-Trøndelagin lääni

Evenhus, Frosta: valaita, hirviä, ihmisiä ja veneitä sekä kuppeja (metsästäjä- ja kalastajaväestö, viljelijäväestö)
Hell, Lånke, Stjørdal: kaksi suurta ja yksi pieni poro, kuvio (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Hommelvik, Stjørdal ?
Innlegget, Gauldalen, kunta??
Holtås, Skogn, Ronglan, Levanger
Kvennavika, Verran, Ytterøy, Levanger
Skotrøa, Beitstad, Steinkjer
Buvika av Nedre Skjevik, Beitstad, Steinkjer: hirviä, valaita, veneitä, hevosia ja ihmisiä (metsästäjä- ja kalastajaväestö, viljelijäväestö)
Bardal og Lamtrøa, Beitstad, Steinkjer: suuri poro, karhu, hirvi ja hiihtäjä  (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Hammer, Beitstaden, Steinkjer
Homnes, Steinkjer ?
Helge med By, Steinkjer ?
Bøla, Steinkjer
Solsemhulen og Fingalshulen, Leka
Leirfall, Stjørdal: ihmisiä ja jalanjälkiä (viljelijäväestö)
Ydstines, Stjørdal
Reppen, Stjørdal
Horjem
Nordlandin lääni

Vistnesdalen, Vevelstad, Tjøtta, Alstahaug (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Rødøy, Tjøtta (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Klubba, (Åmøy) Meløy: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Fykanvatn, (Glomfjord) Meløy: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Vågan, (Bodin) Bodø: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Sagelva, Hamarøy: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Leiknes, Tysfjord: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Valle, myös Finnhågen, (Efjord) Lødingen: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Forså, (Efjord) Lødingen
Nes, (Kanstadfjorden) Lødingen: piirretty hiomalla (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Sandvågmoen, Steigen: kuppeja
Forselv, (Skjomenn, Ankenes) Narvik
Brennholtet, Narvik (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Sletjord eli Herjangen, (Ankenes) Narvik (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Dønna, Dønna
Tromssan lääni

Kirkely, Tennes, Balsfjord (metsästäjä- ja kalastajaväestö)
Tennes, (Prestegården), Balsfjord
Åsli, Malangen, Balsfjord: 8 poroa ja pyöriäinen, pinta-alaltaan 20 m²
Skavberg, Tromsøysund, Tromsø
Tromsøn yliopiston museo, Tromsø: useita museoon siirrettyjä kalliopiirroksia
Vik, Rolla, Ibestad
Kjeøy, Harstad
Skjervøy, ?
Lillestraumen, ?
Finnmarkin lääni

Alattio, Alttio (eli Alta)
Amtmannsnes, Alttio
Hjemmeluft, Alttio
Storsteinen, Alttio
Ytre Kåfjorden, Alttio
Apanes, Alttio
Bossekop, Alttio
Transferdalen, Alttio
Isnestoften, Talvik, Alttio
Langnesholmen, Alttio
Sandbukt på Sørøya, Sørøysundet, Hammerfest
Gåshopen, Sørøy, Hammerfest
Gåshopen, ?
Slettnes, ?
Helleristningsparken, Kvalsund: Leirbuktin, Stokkebergetin ja Fægfjordin siirrettyjä piirroksia
Aldon, Nesseby (Unjàrgga)
Kvalsund, ?
Leirbukt, ?
Stokkeberg, ?
Brennelv, ?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Norjan kalliopiirroksista Wikimedia Commonsissa
Arild Hauge: Kalliopiirroksia
Sjømannsskolen, Ekeber, Oslo
Moelv, Hedmark
Møllerstufossen, Oppland
Bøla, Nord-Trøndelag, renne
Vågan, Nordland
Narvik, Nordland
Tennes, Troms
Tennes, Troms
Alta, Finnmark
Karen Muir

Karen Muir vuonna 1967.
Karen Yvette Muir (16. syyskuuta 1952 – 1. huhtikuuta 2013) oli eteläafrikkalainen uimari.
Muir on kaikkien aikojen nuorin aikuisten sarjan maailmanennätyksen tekijä missään urheilulajissa. Hän ui 10. elokuuta 1965 Englannissa 110 jaardin selkäuinnin maailmanennätyksen 1.08,7 12 vuoden, 10 kuukauden ja 25 päivän ikäisenä. Hän paransi selkäuintimatkojen maailmanennätyksiä kaikkiaan 15 kertaa vuosina 1965–1969. 100 metrin selkäuinnin ME:tä hän paransi kolmesti päätyen aikaan 1.05,6 heinäkuussa 1969. 200 metrin selkäuinnin maailmanennätystä hän paransi neljä kertaa vuosina 1966–1969. Hänen nimissään ovat yhä 110 jaardin (1.06,7) ja 220 jaardin (2.24,1) selkäuintien viralliset maailmanennätykset, koska FINA ei enää tunnusta uusia jaardimatkojen maailmanennätyksiä.
Muir voitti 22 Etelä-Afrikan ja kolme Yhdysvaltojen-mestaruutta ja teki 15 Etelä-Afrikan ennätystä. Hän ei voinut osallistua olympialaisiin, koska Etelä-Afrikka oli suljettu olympialiikkeestä apartheid-politiikkansa vuoksi. Hän lopetti uintiuransa vuonna 1970. Hänet nimettiin kansainväliseen uinnin Hall of fameen 1980.
Muir kouluttautui lääkäriksi ja toimi ammatissa ensin Afrikassa ja sittemmin Kanadassa, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Gerda Thesleff

Gerda Thesleff noin vuonna 1900.
Gerda Thesleff (15. elokuuta 1871 Helsinki – 25. lokakuuta 1939 Kauniainen) oli suomalainen keraamikko ja taidemaalari Ellen Thesleffin sisar.
Gerda Thesleff opiskeli lääkintävoimistelijaksi Tukholmassa. Lisäksi hän opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa vuosina 1898–1906 ja 1909–1910. Hän oli Alfred William Finchin ensimmäisiä oppilaita. Thesleff työskenteli Arabialla vuosina 1922–1924 tehden yhteistyötä muun muassa Elin Juseliuksen kanssa. He pitivät yhteisnäyttelyn vuonna 1922.
Thesleff loi käyttökeramiikkaa, joka oli koristeltu kasvi- ja kukka-aihein. Lisäksi hänen koristeaiheensa saivat vaikutteita pitkistä Italian matkoista, joita Gerda teki yhdessä sisarensa Ellenin kanssa. Gerda Thesleffin keramiikkaa kuuluu Ruotsin kansallismuseon kokoelmiin.
Aiheesta muualla

Thesleff-arkisto Svenska litteratursällskapetin arkistossa.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gerda Thesleff
Käännös suomeksi
Karen Horney

| Karen Horney |
| --- | --- |
 Karen Horney vuonna 1938.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1885 Blankenese, Hampuri, Saksa
Kuollut: 4. joulukuuta 1952 (67 vuotta) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  psykiatri, psykoanalyytikko
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Freiburgin yliopisto, Göttingenin yliopisto, Berliinin yliopisto (1911 M.D.)
Tutkimusalue:  Psykoanalyysi
Karen Horney (synt. Karen Theodora Clementina Danielsen 16. syyskuuta 1885, Blankenese, Hampuri, Saksa – 4. joulukuuta 1952 New York) oli saksalais-yhdysvaltalainen uusfreudilaisesti suuntautunut psykoanalyytikko ja naisnäkökulmaa esille tuonut psykiatri. Erotuksena Sigmund Freudiin hän esitti ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden vaikuttavan merkittävästi yksilön persoonallisuuteen ja persoonallisuushäiriöiden kehittymiseen.
Aiheesta muualla

Psychoanalysis and Everyday Living (WNYC-radiokanavan luentosarja vuodelta 1950,  17.4.1950- ohjelmat pohjautuvat keskeisesti Karen Horneyn ajatteluun ja 23.5.1950 radioluennon Over Emphasis on Love antaa Karen Horney) (englanniksi) (wnyc.org)
International Karen Horney Society (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ufl.edu)
Karen Horney Biography (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (verywell.com)
Karen Horney -klinikka, New York (englanniksi) (karenhorneyclinic.org)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Teutoburgin taistelu

Kartta taistelun tapahtumapaikoista
Teutoburgin taistelu (tai Teutoburgin metsän taistelu) käytiin vuonna 9 jaa. Taistelussa Arminiuksen johtamat germaaniheimot tuhosivat Publius Quinctilius Varuksen johtaman roomalaisen armeijan, kolme kokonaista legioonaa (XVII, XVIII ja XIX). Roomalaiset käyttivät taistelusta nimeä clades Variana, Varuksen tuho .
Teutoburgin taistelu oli yksi Rooman sotavoimien pahimmista tappioista kautta aikain. Taistelu pysäytti roomalaisten valloitukset Germaniassa ja vakiinnutti Reinin aseman roomalaisten ja germaanien välisenä rajana.
Tausta

Drusus ja Tiberius tekivät useita sotaretkiä Germaniaan, joiden menestystä juhlittiin Roomassa näkyvästi. He eivät kuitenkaan perustaneet syvemmälle Germaniaan pysyviä varuskuntia, vaan palasivat aina joukkoineen Reinin taakse. Tästä huolimatta Germanian katsottiin jo olevan lähes Rooman provinssi.
Augustus nimitti Publius Quinctilius Varuksen Germanian maaherraksi vuonna 7. Varus aloitti heti alueen voimakkaan roomalaistamisen. Hän sovelsi roomalaisia lakeja ja suhtautui muutenkin germaaneihin kuin alistettuun kansaan. Tämä raivostutti ylpeät germaanit, ja he ryhtyivät suunnittelemaan vastarintaa. Salassa valmistellun kapinan johtoon nousi nuori keruskiylimys Arminius, joka oli Rooman kansalainen ja tunsi roomalaisten taistelutavat, sillä hän oli palvellut Rooman armeijassa. Kapinaan osallistuivat keruskien lisäksi brukterit ja marsit, mahdollisesti myös khaukit sekä muutamat muut heimot.
Kaikki germaanipäälliköt eivät kuitenkaan kannattaneet kapinaa. Roomalaislähteiden mukaan eräs germaanipäällikkö paljasti kapinallisten suunnitelmat Varukselle. Paterculuksen, Tacituksen ja Floruksen mukaan petturi oli keruskipäällikkö Segestes, Arminiuksen vastustaja. Varus ei kuitenkaan uskonut Segestestä.
Lopputulos

Teutoburgissa koetulla tappiolla oli suuri vaikutus Rooman laajentumispyrkimyksiin. Augustus ja hänen seuraajansa Tiberius tulivat varovaisemmiksi, ja Rein vakiintui Rooman ja germaanien väliseksi rajaksi. Suurin syy tähän tosin lienee ollut se, että taloudellisesti takapajuinen Germania ei ollut vaivalloisen valloittamisen arvoinen. Reinille ja Tonavalle rakennettiin linnoitettu rajalinja, limes. Taistelussa tuhoutuneiden legioonien numeroita ei enää koskaan käytetty .
Rooma pystyi kuitenkin jo vuonna 14 lähettämään Germanicuksen johtaman kuuden legioonan armeijan murskaamaan Arminiuksen kokoamaa germaaniheimojen liittoa. Roomalaiset saivat joitakin voittoja, mutta lopullista tavoitettaan he eivät saavuttaneet. Kesällä vuonna 15 Germanicus palasi Teutoburgin taistelupaikalle haudatakseen kuolleet asianmukaisesti. Germanicus jatkoi vielä vuonna 16 rangaistusretkiä Germaniaan. Sotaretkillään Germanicus onnistui saamaan takaisin kaksi Varuksen legioonien kotkaa. Saman vuoden lopussa Tiberius kuitenkin kutsui Germanicuksen takaisin Roomaan. Sen jälkeen roomalaiset vetäytyivät Reinin taakse.
Taistelupaikka

Taistelupaikan tarkka sijainti oli pitkään hämärän peitossa. 1980- ja 1990-luvulla suoritettujen arkeologisten kaivausten jälkeen pidetään kuitenkin käytännöllisesti katsoen varmana, että lopullinen taistelu käytiin Kalkriesessä, Osnabrückin pohjoispuolella.
Kirjallisuutta

Tony Clunn: In Quest of the Lost Legions: The Varusschlacht.  London: Arminius, 1999.  ISBN 0-9544190-0-6
Adrian Murdoch: Rome's Greatest Defeat. Massacre in the Teutoburg Forest.  Gloucestershire: Sutton, 2006.  ISBN 0-7509-4015-8
Peter S. Wells: Teutoburgerskogen. Slaget som stoppade Rom.  Stockholm: Norstedt, 2004.  ISBN 91-1-301284-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalkriesen museon ja arkeologisten kaivausten sivusto
Poliittinen tilanne Teutoburgin taistelun jälkeen. Rooman hallitsema alue merkitty vihreällä, vasallialueet keltaisella ja vihollisalueet vaaleanpunaisella
That’s All Right

| ”That's All Right” Elvis Presley |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 5. heinäkuuta 1954
 Julkaistu: 19. heinäkuuta 1954
 Formaatti: 7″-vinyylisingle
 Tuottaja(t): Sam Phillips
 Tyylilaji: Rockabilly
 Kesto: 01.57
 Levy-yhtiö: Sun Records
Elvis Presleyn muut singlet
|   | ”That's All Right” 1954 | ”Good Rockin' Tonight” 1955 |
Ääninäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
That's All Right on Elvis Presleyn ensimmäisen kaupallisen singlen nimikappale. Se on alun perin blues-laulaja Arthur Crudupin tekemä ja levyttämä. Presleyn versio on äänitetty 5. heinäkuuta 1954 ja julkaistu 19. heinäkuuta. Singlen B-puolelle levytettiin kappale "Blue Moon of Kentucky".
Vuonna 2004 "That's All Right" oli sijaluvulla 112 Rolling Stone -lehden listatessa kaikkien aikojen merkittävimpiä lauluja.
Historia

Laulun kirjoitti Arthur "Big Boy" Crudup ja hän levytti sen Chicagossa 6. syyskuuta 1946 nimellä "That's All Right". Singlen levymerkki oli RCA Victor ja luettelotunnus 20-2205. Kappale ei ollut niin suosittu kuin jotkin aikaisemmat Crudupin levytykset. Samassa sessiossa hän levytti käytännössä saman sävellyksen erilaisella sanoituksella, "I Don't Know It", joka julkaistiin singlenä RCA Victor 20-2307. Maaliskuun alussa 1949 laulu julkaistiin uudelleen nimellä "That's All Right, Mama" (RCA Victor 50-0000). Se oli RCA:n ensimmäinen rhythm and blues -levy uudella 45 kierrosta minuutissa pyörivällä single-formaatilla kirkkaan oranssisella vinyylillä.
Elvis Presleyn versio äänitettiin heinäkuussa 1954 ja singlen kääntöpuolelle laitettiin kappale "Blue Moon of Kentucky". Singlen luettelonumero on Sun 209. Levyetiketissä lukee "That's All Right" ("Mama" on poistettu alkuperäisestä nimestä) ja esittäjiksi on merkitty Elvis Presley, Scotty ja Bill. Arthur Crudup on merkitty laulun tekijäksi, mutta hän ei ehkä ole koskaan saanut tekijänoikeusmaksuja levytyksestä. Crudupin esitys on saanut vaikutteita Blind Lemon Jeffersonin vuoden 1926 laulusta That Black Snake Moan.
Vuonna 1955 Marty Robbins teki kappaleesta country-version, joka oli korkeimmillaan sijalla 7 Billboardin Hot Country Singles -listalla.
Presleyn levytys

Heinäkuun 5. päivänä vuonna 1954 Elvis Presley, Scotty Moore ja Bill Black olivat levyttämässä Sam Phillipsin johtaman Sun Recordsin studiolla Memphisissä osoitteessa 706, Union Avenue. Äänitettävänä oli balladi "I Love You Because". Illalla tauon aikana Elvis alkoi hullutella nopeatempoisella versiolla Arthur Crudupin laulusta "That's All Right, Mama". Black liittyi mukaan pystybassollaan ja pian myös Moore kitarallaan. Tuottaja Sam Phillips innostui esitystavasta niin paljon,  että pyysi kolmikkoa aloittamaan kappaleen uudelleen, jotta hän voisi nauhoittaa sen. Elvis oli kuullut Crudupin esityksen levyautomaatista.
Elviksen laulun ja akustisen kitaran lisäksi nauhoituksella ovat siis mukana vain Blackin basso ja Mooren kitara. Rumpujen puuttumista ei välttämättä edes huomaa. Laulu tuotettiin ns. live-äänityksenä, jossa esitys taltioidaan sellaisenaan reaaliajassa. Seuraavana iltana trio äänitti Bill Monroen "Blue Moon of Kentuckyn" samanlaisella tyylillä, ja se valittiin B-puoleksi singlelle That's All Right. Elviksen muutkin Sun-singlet tehtiin sitten samalla reseptillä, eli A-puolella oli "valkaistua" bluesia ja B-puolella "mustattua" countrya.
Äänityssessio oli Presleyn viides vierailu Sunin studiolle. Kahden ensimmäisen vierailunsa aikana kesällä 1953 ja tammikuussa 1954 Elvis teki äänityksiä maksua vastaan omaan käyttöönsä. Kaksi muuta vierailua olivat kesällä 1954.
Scotty Mooren mukaan Bill Black totesi äänityssession päätyttyä: "Damn. Get that on the radio and they'll run us out of town". ("Hittolainen. Kun tuo päättyy radioon niin meidät ajetaan kaupungista.")