stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haltern am See

| Haltern am See |
| --- | --- |
 Haltern am Seen vanha raatihuone
 vaakuna
 Haltern am See
 Koordinaatit: 51°45′N, 7°11′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Recklinghausenin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  159,0 km²
Korkeus:  40 m
Väkiluku (2022)  (30.11.2022):  38 168
 – Väestötiheys:  240 as./km²
Postinumero:  45721
Suuntanumero(t):  02364, 02360
 
 www.haltern-am-see.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haltern am Seen sijainti Recklinghausenin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Haltern am See on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee historiallisen Münsterlandin eteläosassa. Kaupungin alueella on useita tekojärviä.
Maantiede

Haltern am See sijaitsee Nordrhein-Westfalenin luoteisessa osassa ja Ruhrin alueen pohjoisreunalla runsaat 30 kilometriä Dortmundista luoteeseen ja noin 35 kilometriä Essenistä pohjoiskoilliseen. Etäisyys Kölnistä on noin 90 kilometriä pohjoiseen ja matka Kölnistä on maanteitse noin 115 kilometriä.
Halternin kantakaupunki sijaitsee Halternin tekojärven (Halterner Stausee) länsipuolella. Lippe virtaa kaupungin eteläpuolitse länteen kohti Pohjanmereen laskevaa Reiniä. Pohjoisesta virtaa Lippen sivujoki Stever Halternin tekojärven kautta ja yhtyy Lippeen kantakaupungin kaakkoiskulmassa. Nykyinen Haltern syntyi vuonna 1975, kun Halternin kantakaupunkiin liitettiin Kirchspiel Haltern ja useita muita maalaiskuntia. Liitoskunnista suurimmat ovat Sythen ja Lippramsdorf.
Historia

Roomalaisten sotajoukot vaelsivat nykyisen Halternin seudulla jo ajanlaskun alussa. Haltern sai kaupunkioikeudet strategisesti merkittävän sijaintinsa ansiosta 1289. Se ympäröitiin puolustusmuurein ja -tornein, joista on jäljellä Siebenteufelsturm vuodelta 1502. Kuten useat Münsterlandin kaupungit, myös Haltern kuului Hansaliittoon (1554–1611) ja sen talouselämä oli virkeää. Napoleonin sotien jälkeen 1815 Haltern liitettiin Preussiin. Halternin tekojärvi valmistui vuoden 1930 paikkeilla ja sen itäpuolelle valmistui Hullernin tekojärvi 1985.
Halternin goottilaistyylinen vanha raatihuone rakennettiin 1575–1577. Raatihuoneen päätykolmiot ovat renessanssivaikutteisia. Halternin merkittävin kirkko on 1877 valmistunut  St. Sixtuskirche. Kirkko sijaitsee vanhankaupungin torin eteläreunalla raatihuonetta vastapäätä.
Talous ja liikenne

Haltern am Seen talouselämä on palveluvaltaista ja sen logistinen sijainti on hyvä. Kaupungin rautatieasema, Bahnhof Haltern am See, sijaitsee rataosuudella Wanne-Eickel–Hampuri. Kaupungin halki kulkee moottoritie BAB 43.
Aiheesta muualla

Haltern am See, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Haltern am See
Haltern am Seen rautatieasema
Käännös suomeksi
Hermosyy

Hermosolun eli neuronin pitkä haarake, usein viejähaarake.
Sensoriset hermosyyt eli tuovat hermosyyt tuovat viestejä aistinelimistä keskushermostoon, ja motoriset hermosyyt eli vievät hermosyyt puolestaan vievät käskyjä keskushermostosta luustolihaksiin sekä autonomiseen hermostoon (esim. rauhaset).
Heinrich Hoffmann

Heinrich Hoffmann -nimisiä henkilöitä ovat:
Heinrich Hoffmann (1809–1894), saksalainen psykiatri ja kirjailija
Heinrich Hoffmann (1885–1957), saksalainen valokuvaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heinrich Hoffmann”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yrjö Blomstedt

Yrjö Blomstedt voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Yrjö Blomstedt (1871–1912), arkkitehti
Yrjö Blomstedt (1926–1994), historioitsija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yrjö Blomstedt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hichem Hamdouni

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten taekwondo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten taekwondo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten taekwondo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Abuja 2003 | alle 78 kg |  |
Hichem Hamdouni (s. 2. helmikuuta 1981) on tunisialainen taekwondoini, joka saavutti pronssia vuoden 2003 Afrikan-mestaruuskilpailuissa alle 78-kiloisten sarjassa.
HiSilicon

| HiSilicon |
| --- | --- |
Toimitusjohtaja:  Teresa He Tingbo
Kotipaikka:  Shenzhen, Kiina
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Omistaja:  Huawei
Kotisivu:  www.hisilicon.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HiSilicon on Huawein omistama puolijohdeteollisuuden yritys, joka sijaitsee Shenzhenissä Kiinassa.
Yritys on "tehtaaton" (engl. fabless) yritys, joka suunnittelee Huaweille mikropiirejä ja mikroprosessoreja sekä ohjelmistoja, kuten Harmony OS:aa. Yrityksen suorittimet perustuvat ARM-arkkitehtuuriin. Yritys on perustettu vuonna 2004.
Vuoden 2020 ensimmäisellä neljänneksellä yhtiö on noussut maailman kymmenen suurimman puolijohdevalmistajan joukkoon. Arvioiden mukaan suuri osa yhtiön myynnistä menee emoyhtiölle Huaweille.
Väitteiden mukaan yhtiö olisi perustamassa omia valmistuslaitoksia piireille, jolloin se ei enää olisi tehtaaton.
HiSilicon kehittää myös HarmonyOS:saa.
Henna Aho

Henna Aho (s. 1977 Raisio) on suomalainen kuvataiteilija, jonka teokset ovat usein suurikokoisia, erilaisia materiaaleja yhdisteleviä abstrakteja maalauksia tai maalausinstallaatioita. Ahon muotokieli on rajua ja ekspressiivistä ja hän sisällyttää toisinaan maalauksiinsa valmisesineitä kuten pensseleitä, henkareita, kauhoja ja harjoja sekä tekstiilejä, kuten naruja, nauhoja, kangassuikaleita ja matonkuteita. Aho kuvaa kiinnostuksen kohteikseen värin, muodon ja materiaalisuuden ohella  suomalaisen kansantaiteen, joogan hengitystekniikat sekä uushengellisen mystiikan. Hänen tuotannossaan perinteisen käsityön muodot kietoutuvat nykymaalauksen ilmaisukieleen. Ahon teosten on tulkittu kytkeytyvän muassa kodin piirin ja naisten työn teemoihin.  Aho on vuodesta 2013 asti esitellyt teoksiaan ryhmä- ja yksityisnäyttelyissä muun muassa Turussa, Helsingissä, Riihimäellä ja Tampereella. Vuosina 2024-26 Aho toimii Turun Taideyhdistyksen Henry Lönnforsin ateljeestipendiaattina.
Opinnot

Aho on valmistunut kuvataiteilijaksi Turun Taideakatemian kuvataiteen koulutusohjelmasta vuonna 2002 ja on tehnyt lisäksi taiteen maisterin tutkinnon Taideteollisen korkeakoulun kuvataideopetuksen koulutusohjelmassa, josta hän valmistui vuonna 2006. Aho valmistui vuonna 2022 Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta Kuvataiteen maisteriksi pääaineenaan maalaus. Ahon opinnäytteen kirjallinen osa palkittiin vuonna 2022 Kuvataideakatemian neuvoston palkinnolla.
Aiheesta muualla

Henna Ahon esittely Kuvataiteilijamatrikkelissa
Henna Aho kertoo maalauksissaan Kulttuuri Tampere -YouTube-kanavalla
Henrik Håkansson

Henrik Håkansson
| --- | --- |
Syntynyt:  1968  Helsingborgin kunta  
Kansalaisuus:  Ruotsi  
Koulutus:  Konstfack (1993)  
Ammatit:  installaatiotaiteilija, taiteilija  
| --- | --- |
Edustajat:  The Modern Institute, Galleria Franco Noero, Meyer Riegger  
Verkkosivusto:  henrikhakansson.com 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Henrik Håkansson (s. 1968 Helsingborg, Ruotsi) on kansainvälisesti tunnettu ruotsalainen nykytaiteilija, joka työskentelee sekä Berliinissä (Saksassa) että Falkenbergissä (Ruotsissa). Hän valmistui Tukholmassa toimivasta Konstfack-taidekorkeakoulusta vuonna 1993. Hänen tuotantoaan on ollut julkisesti esillä niin Ruotsissa kuin ulkomaillakin vuodesta 1992 lähtien.
Monet Håkanssonin töistä tarkastelevat ympäristöä, sen kasveja ja eläimiä sekä ihmisten luontosuhdetta. Hän on tarkastellut esimerkiksi useiden uhanalaisten lintujen elinoloja maailmalla ja ekosysteemejä  Teoksissaan hän on yhdistellyt useita taiteen muotoja esimerkiksi rakentamalla hyönteisyhteiskunnille (ilmeisesti mehiläisille) paviljonki-installaation pellolle tai tutkimalla teoksessaan, miten sammakkoyhteisö hyppii elävän dj:n säestyksellä. Hän on kuvannut ihmistä tappajana ja saalistajana näyttäessään esteettisen teosasun muodossa dokumentointeja hyönteispyydyspaperiin kertyneistä Idänkurokas-kukkakärpäsistä. Taiteellisessa luomisprosessissaan hän saattaa olla vuorovaikutuksessa eläintieteen tutkijoiden kanssa. Useissa teoksissa hän käyttää aineksenaan musiikkia ja elokuvaa.
Håkansson pitää itseään erityisesti luonnon tarkkailijana. Suomessa Håkanssonin tuotantoa on ollut esillä esillä ainakin vuonna 2018 Ihme-nykytaidefestivaalilla Helsingissä. Hän tarkasteli elokuvassaan The Beetle (2018) Mätäojan varrella Vantaan Myyrmäen alueella eläviä uhanalaisia Halavasepikkä-kovakuoriaisia ja niiden elinympäristöä.
Aiheesta muualla

Taiteilijan kotisivu (englanniksi) (henrikhakansson.com)
Taiteilijan FB-sivu (englanniksi) (facebook.com)
IHME Project 2018: Henrik Håkansson's The Beetle (lyhyt teoksen esittely) (englanniksi) (youtube.com)
IHME-teos 2018: The Beetle (ohjelman kesto: 1 h 21 min; pe 25.5.2018; katsottavissa keväälle 2018 saakka (englanniksi) (areena.yle.fi)
Konst på Filosofisk natt (17.6 2017) (ruotsiksi) (modernamuseet.se)
Henrik Håkansson (Emscherkunst 2016) (englanniksi) (emscherkunst.de)
Henrik Håkansson (Sten A Olssons Stiftelse för Forskning och Kultur; Culture scholarships Year: 2011) (englanniksi) (stenastiftelsen.se)
Henrik Håkansson ‘The End’ (2011) (englanniksi) (themoderninstitute.com)
Henrik Haakonson - Aug.7., 2009 (englanniksi) (youtube.com)
Will Bugler (19.6.2009) Radical Nature art exhibition (englanniksi) (theecologist.org)
Regine (6.7.2009) Radical Nature – Art and Architecture for a Changing Planet 1969-2009 (englanniksi) (we-make-money-not-art.com)
Linda Fagerström (13.12.2005) Djur möter snäll konstnär (ruotsiksi) (hd.se)
Henna (väriaine)

Hiusten värjäämiseen tarkoitettua hennajauhetta.
Henna on hennapensaan (Lawsonia inermis) kuivatuista lehdistä saatavaa väriainetta. Hennapensas on rantakukkakasvien heimon pensas, jota kasvaa muun muassa Etelä-Euroopassa. Kasvin versot sisältävät lawsonia (oksinaftokinoni, C16H16O5), väriainetta, jota on käytetty jo esihistoriallisella ajalla. Hennatatuoinnit ovat Intiassa ja muualla Aasiassa maalattavia kuvioita. Hennan värimolekyyli sitoutuu ihon keratiiniin, joten kuviot haalistuvat ihon uusiutumisen myötä. Tämä vie ihon paksuudesta riippuen muutamista päivistä muutamiin viikkoihin. Hennalla värjätään ihon lisäksi kynsiä, kehon karvoitusta, puuta, luuta, sarvea, lankoja ja kankaita.
Galleria

Pieni hennakasvi
Hennaa myynnissä istanbulilaisessa basaarissa
Hennaa Hyderabadissa Intiassa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henna. Coloria.net.
Hennatatuoinnit. Ylen Elävä arkisto.
www.hennapage.com Kattava sivusto hennasta. (englanniksi)
Ghana kesäolympialaisissa 2016

Ghana osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului 14 urheilijaa viidestä eri lajista, eli kyseessä oli Ghanan historian suurin olympiajoukkue. Seuraavaksi suurimmat ovat vuosien 2008 ja 2012 yhdeksän urheilijan joukkueet. Lisäksi kisoissa nähtiin ensimmäiset ghanalaiset uimarit olympialaisissa. Tämä oli maan 14. esiintyminen kesäolympialaisissa sitten maan olympiadebyytin vuoden 1952 olympialaisissa, tuolloin vielä Kultarannikon nimellä. Montrealin olympialaisiin vuonna 1976 maa ei osallistunut Afrikan maiden, ja Moskovan olympialaisiin vuonna 1980 Yhdysvaltojen kisojen boikotoinnin vuoksi. Lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä toimi pikajuoksija Flings-Owusu-Agyapong ja maan kapteenina keihäänheittäjä John Ampomah. Mitaleita Ghana ei saavuttanut.
Joukkue > Judo

Ghana sai yhden "maanosapaikan" Rio de Janeiron judoihin. Tämän paikan täytti unkarilaissyntyinen Szandra Szögedi naisten alle 63-kiloisten sarjassa hänen ollessa Ghanan parhaiten rankingissa sijoittunut suoraan kisoihin pääsemätön judoka. Hän ei kuitenkaan päässyt jatkoon ensimmäiseltä, 32 judokan kierrokselta.
Szandra Szögedi - Naisten alle 63 kg
Joukkue > Nyrkkeily

Ghana lähetti yhden urheilijan miesten alle 56-kiloisten sarjaan. Abdul Omar pääsi kisoihin, koska oli sijoittunut Afrikan karsintakilpailussa parhaaksi ei kisoihin suoraa paikkaa saavista. Mutta yksi näistä, jotka olisivat päässeet suoraan kisoihin, eli marokkolainen Mohamed Hamout, päätti olla osallistumatta olympialaisiin, joten Abdul Omar sai paikan kisoihin, joissa matka kuitenkin katkesi jo ensimmäisellä kierroksella.
Abdul Omar - Miesten alle 56 kg
Joukkue > Painonnosto

Ghana sai yhden paikan Rio de Janeiron painonostotapahtumiin, kun 17-vuotias Christian Amoah sijoittui Afrikanmestaruuskilpailuissa
viiden parhaan joukkoon miesten alle 85-kiloisten sarjassa. Hänen loppusijoitus kisoissa oli 21.
Christian Amoah - Miesten alle 85 kg
Joukkue > Uinti

Ghana sai kaksi uimaria kisoihin "kansainvälisien paikkojen" avulla. He olivat myös Ghanan ensimmäiset uimarit olympialaisissa. Kumpikaan heistä ei päässyt jatkoon alkueristä.
Abeiku Jackson - Miesten 50 metrin vapaauinti
Kaya Forson - Naisten 200 metrin vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Seuraavat yhdeksän urheilijaa edustivat Ghanaa yleisurheiluissa. Heistä kukaan ei päässyt jatkoon ensimmäiseltä kierrokselta tai karsinnasta.
Sean Safo-Antwi - Miesten 100 metrin juoksu
Emmanuel Dasot - Miesten 200 metrin juoksu
Alex Amankwah - Miesten 800 metrin juoksu
John Ampomah - Miesten keihäänheitto
Flings Owusu-Aguapong - Naisten 100 metrin juoksu ja 4 x 100 metrin viesti
Janet Amponsah - Naisten 200 metrin juoksu ja varalla 4 x 100 metrin viestiin
Gemma Acheampong - Naisten 4 x 100 metrin viesti
Beatrice Gyaman - Naisten 4 x 100 metrin viesti
Dorcas Gyimah - Naisten 4 x 100 metrin viesti
Harri Nyman

Harri Nyman (s. 1. tammikuuta 1959) on suomalainen jääkiekkoilija, isokokoinen pakki. Hän pelasi melkein 400 SM-ottelua. Hän tuli 19-vuotiaana Kiekkoreippaaseen, joka nousi heti kauden päätteeksi SM-liigaan. A-maajoukkueessa hän pelasi kuusi ottelua kaudella 1983–1984. Hän siirtyi 1985 Kouvolaan KooKoon paitaan, jossa hän pelasi 1985–1989 puolustajana, ja KooKoo nousi 1-divisioonasta SM-liigaan 1987.
392 SM-liigaottelua
14 A-maaottelua
Nyman toimii nykyään valmentajana salibandyssa.
Harmaapäähansu

| Harmaapäähansu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Hansut Chloephaga
Laji::  poliocephala
Kaksiosainen nimi
 Chloephaga poliocephala  P.L. Sclater, 1857 
Katso myös
   Harmaapäähansu Wikispeciesissä   Harmaapäähansu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chloephaga poliocephala
Harmaapäähansu (Chloephaga poliocephala) on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Levinneisyys

Harmaapäähansua tavataan luonnonvaraisena Chilessä ja Argentiinassa. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hichem Haj Kacem

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura: Stade Tunisien
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|   ?–2006 2006– | CS Sfaxien CS Hammam-Lif EGS Gafsa Stade Tunisien |  ? (4)  ? (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. toukokuuta 2010.
Hichem Haj Kacem (arab. هشاام الحاج قاسم‎, s. 2. tammikuuta 1976 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia. Haj Kacem on aikaisemmin edustanut CS Sfaxienia, CS Hammam-Lifia ja EGS Gafsaa.
Hannō

| Hannō (飯能市) |
| --- | --- |
 Metsä-teemapuistoa
 lippu:  symboli
 Hannōn sijainti Saitaman prefektuurissa
 Hannō
 Koordinaatit: 35°51′20″N, 139°19′40″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  193,05 km²
Väkiluku (08/2020):  79 278
 – Väestötiheys:  410,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Sugi
 – Kukka:  Alppiruusu
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen
 
 https://www.city.hanno.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hannō (jap. 飯能市, Hannō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Chichibuvuorten itäreunalla. Kaupunki on rakentunut Irumajoen yläjuoksulle. Etelässä se rajautuu Tokion metropoliin. Hannōssa on 79 278 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 193,05 neliökilometriä.
Hannō kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana, jossa kaupattiin erityisesti tekstiilejä ja puuta, lähinnä sugia ja japaninsypressiä. Alueelta saatava puu tunnetaan yleisnimellä Nishikawa-zai. Meiji-kaudelta lähtien kaupunkiin sijoittui tekstiiliteollisuutta ja sittemmin myös elektroniikkateollisuutta, mutta metsäteollisuus on edelleen tärkeä elinkeino. Kaupunkioikeudet Hannō sai vuonna 1954. Se on kasvanut yhtenä Suur-Tokion metropolialueen esikaupungeista. Kaupunki laajeni kuntaliitoksella vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Nagurin kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään teetä, japaninkastanjaa, vihanneksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan karjanhoitoa.
Hannōn nähtävyyksiin kuuluvat Chichibuvuorten kauniit luonnonalueet, kuten Tenranvuori ja Tōnosuvuori, Shōmarun sola, Nagurijoen laakso ja Miyazawajärvi. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat useat buddhalaiset temppelit, kuten Takayama-fudō eli Jōraku-in, Fukutoku-ji ja Chōkō-ji. Kaupungissa toimivat Tove Janssonilta inspiraationsa saanut Akebono kodomo no morin lastenpuisto ja vuosina 2018–2019 avattu Metsä-teemapuisto, jossa yhdistyvät pohjoismaisiin tuotteisiin keskittyvä Metsä Village -ostoskeskus ja Moominvalley Park -muumilaakso. Hannōta palvelevat JR Higashi-Nihonin Hachikō-linja sekä Seibu-rautateiden Ikebukuro-linja ja Chichibu-linja.
Kuvia

Hannōn kaupunginkirjasto
Nōnin-ji
Akebono kodomo no mori kōen
Hannōn rautatieasema
Hannō vuoden 1989 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Hashima (saari)

Hashiman sijainti
Hashima ilmakuvassa vuodelta 2008.
Hashiman saari huhtikuussa 2009.
Hashiman rakennuksia
Hashima (jap. 端島, myös jap. 軍艦島, Gunkanjima) on yksi Nagasakin prefektuurin 505 asumattomasta saaresta Japanissa. Se sijaitsee noin viidentoista kilometrin päässä Nagasakista. Saarella oli asutusta vuodesta 1887 vuoteen 1974, kun siellä harjoitettiin kaivostoimintaa. Hiilikaivoksen sulkeuduttua saari autioitui ja on nykyään täynnä hylättyjä betonirakennuksia, jotka ränsistyvät vähitellen. Huhtikuussa 2009 maihinnousu saarelle sallittiin jälleen. Saarelle matkustaminen oli kiellettyä yli 20 vuotta.
Historia

Hashiman lähellä sijaitsevalle Takashiman saarelle syntyi brittien avustuksella Japanin ensimmäinen moderni hiilikaivos 1800-luvun loppupuolella. Saarella oli harjoitettu hiilenlouhintaa jo vuosisatoja alkeellisin menetelmin. Kaivoksen menestys toi vaurautta Nagasakille ja herätti kiinnostusta naapurisaaria kohtaan.
Ensimmäiset louhintakokeilut Hashimalla tehtiin vuonna 1887, jolloin saarelle muutti ihmisiä ensimmäisen kerran. Mitsubishi osti saaren kolme vuotta myöhemmin ja aloitti projektin, jonka tarkoituksena oli louhia hiiltä merenpohjasta. Kaivoksesta sivutuotteena saatua jätemaata käytettiin  saaren pinta-alan kasvattamiseen rakennuksia varten. Työntekijöiden asunnoiksi rakennettiin Japanin ensimmäiset suuret betonirakennukset. Suojaksi merenkäyntiä vastaan valmistuivat vuonna 1907 korkeat muurit, jotka saivat saaren näyttämään taistelulaivalta. Tästä Hashima sai lempinimen Gunkanjima (taistelulaivasaari).
Vuoteen 1916 mennessä Hashiman väkiluku oli noussut yli kolmeen tuhanteen, ja saari tuotti noin 150 000 tonnia hiiltä vuodessa. Lisää asumuksia tarvittiin, ja pienellä saarella kohosi pian yli 30 korkeaa betonirakennusta, jotka olivat tuohon aikaan harvinaisuuksia Japanissa. Rakentaminen jatkui myös toisen maailmansodan aikana maan suuren hiilentarpeen tyydyttämiseksi. Vuonna 1941 saavutettiin tuotantohuippu: 410 000 tonnia hiiltä vuodessa. Merenalaisessa kaivoksessa työskentely oli kuitenkin raskasta ja vaarallista. Myös elinolot saarella olivat kehnot, ja onnettomuuksiin sekä uupumuksen ja aliravitsemuksen aiheuttamiin sairauksiin kuoli noin 1 300 työntekijää. Kun japanilaisia tarvittiin sotarintamalla, tehtaisiin tuotiin pakkotyöläisiä muun muassa Koreasta ja Kiinasta. Jotkut yrittivät paeta uimalla mantereelle.
Maailmansodan päätyttyä teollisuus alkoi taas kukoistaa, ja vuonna 1959 Hashiman väkimäärä oli ennätyslukemissa. Tila kävi todella ahtaaksi 5 259 asukkaalle, ja Hashiman tuon ajan asukastiheyden sanotaan olevan korkein maailmassa. Asunnon koko oli suoraan verrannollinen henkilön arvoasemaan. Saari tarjosi asukkailleen kaikki välttämättömät palvelut: siellä oli kouluja, ravintoloita, kauppoja, sairaala, elokuvateatteri, kampaamo, buddhalainen temppeli ja bordelli. Moottoroituja ajoneuvoja ei käytännössä ollut, sillä saaren läpi saattoi kävellä muutamassa minuutissa.
Ruoka saarelle tuotiin mantereelta, samoin juomavesi, kunnes merenalaiset vesiputket saatiin valmiiksi vuonna 1957. Myrskyjä pelättiin, sillä ne eristivät saaren ulkomaailmasta. Minkäänlaista kasvillisuutta saarella ei esiintynyt ennen kuin asukkaat alkoivat vuonna 1963 tuoda maata mantereelta ja istuttaa puutarhoja talojensa katoille.
Kaivostoiminta alkoi muuttua kannattamattomaksi, kun öljy korvasi hiilen Japanin energiantuotannossa 1960-luvun lopulla. Hiilikaivoksia alettiin sulkea ympäri maata, eikä Hashiman kaivos ollut poikkeus. Saaren työväestöä alettiin vähitellen vähentää, ja virallisesti kaivoksen sulkemisesta ilmoitettiin 15. tammikuuta 1974. Hashima tyhjentyi hyvin nopeasti: viimeinen asukas poistui 20. huhtikuuta.
Hashima taiteessa

Hashiman saarella kuvattiin elokuva Midori Naki Shima vuonna 1949. Myös James Bond vierailee saarella elokuvassa 007 Skyfall (2012). Helsingissä sijaitsevan nykytaiteen museo Kiasman ARS 06 -näyttelyssä oli esillä Carl Michael von Hausswolffin ja Thomas Nordanstadin videoteos Hashima, Japani, joka sisältää kuvia saarelta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uer.ca: tietoa, valokuvia (englanniksi)
Helsingin kaupungin rakennusvirasto

Rakennusviraston työmaataulu
Rakennusvirasto, viralliselta nimeltään Helsingin kaupungin rakennusvirasto (HKR), oli yksi Helsingin kaupungin virastoista. Se vastasi Helsingin katujen ja viheralueiden suunnittelusta, rakennuttamisesta ja hoidosta sekä pysäköinninvalvonnasta. Myös kaupungin toimitilojen suunnittelu ja rakennuttaminen kuuluivat viraston tehtäviin. Helsingin kaupungin hallinnon organisaatiomuutoksessa nämä tehtävät siirtyivät Kaupunkiympäristön toimialan hoidettavaksi 1. kesäkuuta 2017 lähtien.
Rakennusvirasto koostui vuoden 2008 loppuun saakka kuudesta osastosta: hallinto-osasto, katu- ja puisto-osasto, arkkitehtuuriosasto, HKR-Rakennuttaja, HKR-Tekniikka ja HKR-Ympäristötuotanto. Virastoa johtaa kaupungininsinööri. Vuoden 2009 alusta rakennusvirasto muuttui tilaajaorganisaatioksi tuottajayksiköiden - HKR-ympäristötuotanto ja HKR-tekniikka - siirryttyä Helsingin kaupungin Rakentamispalvelu -nimiseen virastoon. Rakentamispalvelun nimi on vuoden 2010 alusta lähtien Stara.
Rakennusviraston toimintaa ohjasi ja valvoi yleisten töiden lautakunta. Stara (Helsingin kaupungin rakentamispalvelu) toimi teknisen palvelun lautakunnan alaisena.
Aiheesta muualla

Kaupunkiympäristön toimialan kotisivut