stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksanteri III (Venäjä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksanteri III Wikimedia Commonsissa
Markku Tyynilä: / Aleksanteri III (1845–1894) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 26.6.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Aleksanteri II | Venäjän keisari 1881–1894 | Seuraaja: Nikolai II |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Aleksanteri II 1855–1881 | Suomen suuriruhtinas Aleksanteri III 1881–1894 | Seuraaja: Nikolai II 1894–1917 |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Aleksanteri II 1855–1881 | Puolan kuningas Aleksanteri III 1881–1894 | Seuraaja: Nikolai II 1894–1917 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| n k Venäjän keisarit |
| --- | --- |
 Pietari Suuri (1721–1725)  Katariina I (1725–1727)  Pietari II (1727–1730)  Anna (1730–1740)  Iivana VI (1740–1741)  Elisabet (1741–1762)  Pietari III (1762)  Katariina II (1762–1796)  Paavali I (1796–1801)  Aleksanteri I (1801–1825)  Nikolai I (1825–1855)  Aleksanteri II (1855–1881)  Aleksanteri III (1881–1894)  Nikolai II (1894–1917) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  NARA  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Tsarevitš Alexandr Alexandrovitš ja suuriruhtinatar Maria Fjodorovna 1871
Aleksanteri III:n ja Maria Fjodorovnan kruunajaiset 27. toukokuuta 1883 Uspenskin katedraalissa Moskovassa, G. Becker 1888. Keisari sanoi kruunajaisissaan: "En pidä tätä päivää vapaapäivänä enkä ota vastaan ​​onnitteluja."
Keisarillisen junan onnettomuus Borkissa 17. lokakuuta 1888. Murskautunut ruokasalivaunu ja suuriruhtinaan vaunu.
Aleksanteri III 5 ruplan kolikossa, vuodelta 1888
Keisari Aleksanteri III perheineen Hatsinan palatsin yksityisessä puutarhassa 1886, kuvasta puuttuu tuolloin nelivuotias Olga
Aleksanteri III, puoliso Maria Fjodorovna ja heidän lapsensa Livadijan palatsissa Krimillä toukokuussa 1893. Viimeinen kuva koko perheestä yhdessä. Vasemmalla seisomassa isänsä seuraaja, Nikolai II.
Aleksanteri III ja Maria Fjodorovna seurueineen Langinkosken kalastushuvilalla 1889
Aleksanteri III ja Maria Fjodorovna Tanskassa 1892
Aleksanteri III:n ja Maria Fjodorovnan haudat Pietari-Paavalin katedraalissa
Käännös suomeksi
Isao Iijima

Isao Iijima
Isao Iijima (1861 - 1921) oli japanilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.
Iijima opiskeli eläintiedettä Tokiossa ja Leipzigissa. Hän työskenteli Tokion yliopistossa eläintieteen professorina. Hän oli Japanin lintutieteellisen yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja. Iijima tutki, lintujen lisäksi, muun muassa värysmatoja (Turbellaria) ja sienieläimiä (Hexactinellida), ja oli näiden alojen johtavia tutkijoita maailmassa.  Hänen väitöskirjansa selvitteli värysmatojen morfologiaa ja kehitystä.
Iijima nimesi linnuista kirjotiaisen (Parus varius) alalajin owstoni vuonna 1893 Alan Owstonin kunniaksi. Hänen kunniakseen on nimetty izunuunilintu (Phylloscopus ijimae).
Olli Tukiainen

Olli Tukiainen
Olli Tukiainen (s. 1976) on Poets of the Fall -yhtyeen kitaristi. Ennen yhtyeeseen liittymistä Tukiainen teki kappaleita yhtyeen vokalisti Marko Saareston kanssa tämän silloiselle yhtyeelle Playgroundille.
Lisäksi Tukiainen on toiminut säveltäjänä myös muutamille artisteille kuten Martti Saariselle.
Olli Tukiainen julkaisi vuonna 2024 Ollie T-nimellä ekan sooloalbumin täynnä instrumentaalimusiikkia.
Kaisu Klemetti

Kaisu Klemetti (s. 1946 Paavola) on suomalainen graafinen suunnittelija, joka on muotoillut monien suomalaisten yritysten ja järjestöjen tunnuksia ja 1990-luvulta lähtien postimerkkejä. 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun Klemetti toimi mainostoimisto Harkonmäki Oy:n keskeisenä art directorina.
Kahdeksanlapsisen perheen kuopuksena syntynyt Kaisu Klemetti kävi kansakoulun jälkeen Haapaveden Opiston ja Oulaisten kauppakoulun. Ensimmäisen mainosalan paikan Klemetti löysi Oulun Pohjois-Mainoksesta, kunnes pääsi Helsinkiin Mainosgraafikkojen kouluun ja Turkama & Kumppanit -mainostoimistoon. Sieltä Klemetti siirtyi Liikemainonta-McCannille ja vuonna 1974 Matti Harkonmäen nimeä kantavaan toimistoon. Siellä Klemetti suunnitteli mainontaa ja yritysgrafiikkaa suurille organisaatioille kuten hotelli- ravintolayhtiö Arctia, Neste, Tielaitos, Maaseudun Sivistysliitto ja Sosiaali- ja terveyshallitus. Harkonmäen tunnetuin mainoskampanja oli 1980-luvun puolivälissä metsäteollisuusjärjestöille tehty Suomi elää metsästä.  Harkonmäki Oy ajautui monen muun mainostoimiston tavoin konkurssiin Suomen 1990-luvun alun lamassa.
Vuonna 1991 Klemetti perusti oman yrityksen, jonka puitteissa suunnittelee muun muassa monia postimerkkejä. Ruunaan retkeilyaluetta kuvaava Klemetin suunnittelema merkki valittiin maailman kauneimmaksi postimerkiksi 2001.
Klemetti asuu nykyisin puolet vuodesta Uudessa-Seelannissa.
Helmiveneet

| Helmiveneet |
| --- | --- |
 Nautilus pompilius
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Pääjalkaiset Cephalopoda
Alaluokka::  Helmiveneet Nautiloidea  Agassiz, 1847
Lahkot
 †Plectronocerida  †Ellesmerocerida  †Actinocerida  †Pseudorthocerida  †Endocerida  †Tarphycerida  †Oncocerida  †Discosorida  Nautilida  †Orthocerida  †Ascocerida  †Bactritida 
Katso myös
   Helmiveneet Wikispeciesissä   Helmiveneet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmiveneet (Nautiloidea) ovat kuorellisia, merissä eläviä pääjalkaisten luokkaan luettavia nilviäisiä. Helmiveneet olivat varhaisimpia pääjalkaisia ja niiden valtakausi oli jo paleotsooisella maailmankaudella 400–500 miljoonaa vuotta sitten, jolloin ne olivat merten hallitsevia petoja. Noin 2 500 lajia tunnetaan fossiileista. Kaikkien muiden pääjalkaisten katsotaan kehittyneen varhaisista helmiveneistä noin 400 miljoonaa vuotta sitten.
Nykyiset lajit

Nykyisin eläviä helmiveneitä tunnetaan vain kuusi lajia, kaikki Nautilida-lahkon Nautilidae-heimon kahdessa suvussa: Allonautilus ja Nautilus. Nämä lajit ovat noin 20 senttimetriä pitkiä ja elävät trooppisissa merissä. Ne viettävät suuren osan ajastaan yli sadan metrin syvyydessä ja niitä on löydetty usein 500–700 metrin syvyyksistä. Samojen sukujen helmiveneitä tunnetaan eoseenikauden fossiileina.
Allonautilus perforatus
Allonautilus scrobiculatus
Nautilus belauensis
Nautilus macromphalus
Nautilus pompilius
Nautilus stenomphalus
Rakenne

Nykyisillä helmiveneillä on spiraalimainen kuori, jonka väliseinät (septat) jakavat erillisiin lokeroihin. Alkeellisten helmiveneiden kuori oli kuitenkin suora, kartiomainen ja monenlaisia muotoja esiintyi helmiveneiden valta-aikoina.
Helmiveneen kuoren sisällä kammiosta toiseen ja väliseinissä olevien reikien kautta kulkee yhtenäinen kudosrihma. Se säätelee eri kammioissa olevan veden ja ilman määrää ja helmiveneen kelluvuutta.
Helmiveneellä on kaksi silmää ja samanlaisia lonkeroita kuin muillakin pääjalkaisilla. Lonkeroita voi olla jopa 90 kappaletta, eikä niissä ole imukuppeja. Helmiveneen silmissä ei ole linssiä, ja on arveltu, että se näkee ympäristön mustavalkoisena ja epäselvänä.
Helmiveneiden aivot eivät ole kovin kehittyneet verrattuna muihin pääjalkaisiin, vaan niillä on aivojen tilalla ns. aivosolmukkeet, joiden sijainti on silmien takana.
Helmivene hengittää kahdella kidusparilla. Helmiveneen sydän sijaitsee sen vaippaontelon takana. Sydän pumppaa helmiveneen tarvitseman veren sen alkeelliseen verenkiertoon.
Uhat

Helmiveneen kuori on haluttu matkamuisto ja monet etupäässä köyhät helmiveneiden levinneisyysalueella elävät kalastajat tienaavat lisäansioita pyydystämällä ja myymällä helmiveneitä. Pyydystäminen on kuitenkin fyysisesti raskasta, sillä helmiveneet voivat painaa jopa kaksi kiloa. Tutkijat ja luonnonsuojelijat ovat vastanneet helmiveneiden pyydystämiseen nostamalla helmiveneitä jopa kolmensadan metrin syvyydestä ja tutkituttamalla sekä merkitsemällä näitä.selvennä
Fossiili todistaa, ettei eläin ole juurikaan muuttunut miljoonien vuosien aikana.
Helmiveneen linssitön alkeellinen silmä muistuttaa rakenteeltaan neulanreikäkameraa.
Helmiveneen halkaistu kuori – logaritminen spiraali.
Leuanveto

Leuanvetoa New Yorkissa vastaotteella. Huomaa erittäin voimakas loppusupistus yläasennossa, jossa leuka nousee selvästi tangon yli.
Leuanveto on lihaskuntoharjoittelun liike, jossa vedetään vartaloa rekkitangossa ylös siten, että leuka ylittää tangon. Suorituksen alkuasennossa roikutaan suorilla käsillä. Liike voidaan suorittaa vastaotteella, jossa rystyset ovat itsestä poispäin tai myötäotteella, jossa rystyset ovat vetäjään itseensä päin.
Suoritus > Suoritustapa

Liike voidaan tehdä myös ristiotteella siten, että toisen käden ote on toisin päin kuin toisin. Lisäksi voidaan käyttää neutraalia otetta, jossa peukalot ovat itseen päin, jolloin kyynärnivelessä ei tapahdu ulkokiertoa eikä sisäkiertoa. Liikkeessä voidaan käyttää myös erilaisia oteleveyksiä.
Suoritus > Suorituksessa työskentelevät lihakset

Leuanveto on moninivelliike, jossa tapahtuu aina ojennus olkanivelessä ja koukistus kyynärnivelessä. Leveällä otteella vedettäessä tapahtuu myös olkanivelen lähennys. Lisäksi leuanvedossa tapahtuu usein myös lapaluiden lähennystä. Lapaluiden lähennys tapahtuu etenkin silloin, kun leuka työnnetään myös sivuttaissuunnassa tangon ylitse. Tärkein olkanivelen ojentaja on leveä selkälihas, jota avustavat olkanivelen ojennuksessa iso liereä lihas, kolmipäisen olkalihaksen pitkä pää ja hartialihaksen takaosa. Leveä selkälihas, iso liereälihas ja kolmipäisen olkalihaksen pitkä pää osallistuvat myös olkanivelen lähennykseen, johon myös iso rintalihas osallistuu. Kyynärniveltä koukistavat hauislihas, olkalihas ja olka-värttinäluulihas. Tärkeimmät lapaluiden lähentäjät ovat iso suunnikaslihas, pieni suunnikaslihas ja epäkäslihaksen keskiosa. Lisäksi leuanvetoon osallistuvat roikkumisen mahdollistavat sormien koukistajat ja vetosuorituksessa asentoa vakauttavat (ja jopa vetoa vauhdittavat) vatsalihakset ja selän ojentajalihas. Myös jaloilla on mahdollista vauhdittaa leuanvetoliikettä. Leveät selkälihakset ovat ulkoiselta pinta-alaltaan ihmiskehon suurimmat lihakset ja tuottavat leuanvedossa suurimman kehoa nostavan voiman kaikilla eri otteilla ja oteleveyksillä.
Leuanveto urheilulajina Suomessa

Leuanvedossa kilpaillaan Suomen-mestaruustasolla neljässä eri kilpailumuodossa: toistoleuanvedossa, lisäpainoleuanvedossa, voimaleuanvedossa sekä Super Max One -kilpailussa. Toisto- ja lisäpainoleuanvetokilpailut järjestää Suomen Leuanveto ry, joka on Suomen Antidopingtoimikunta ADT ry:n alainen lajiliitto. Voimaleuanvetokilpailujen järjestäjä on Rautakoura toiminta ja Super Max One -kilpailuja on järjestänyt Heavy-Sport ry.
Leuanveto urheilulajina Suomessa > Toistoleuanveto

Toistoleuanvedossa kilpailija suorittaa enimmäismäärän toistoja omalla kehonpainollaan. Toistoleuanvedossa jokaisen vedon saa aloittaa tuomarin merkin jälkeen. Merkki annetaan, kun kyynärnivelet ovat ala-asennossa täysin ojentuneina. Ylhäällä leuan kärjen tulee mennä tangon yli sekä pysty- että sivuttaissuunnassa. Lisäksi 47,5 cm päässä vetotangon pystylinjasta on pleksi, joka rajoittaa heilumista ja keinuliikettä vetosuorituksessa. Vetäjän jalat saavat osua pleksiin, mutta siitä ei saa potkaista vauhtia vetoon. Jalkojen tulee olla jokaisen vedon aikana ristissä nilkkojen kohdalta. Varpaat eivät saa nousta lantion yläpuolelle. Suoritus päättyy, kun toinen tai molemmat kilpailijan kädet irtoavat tangosta. Puristusotetta saa kuitenkin kohentaa käsiä tangosta irroittamatta. Otetta ei saa leventää eikä kaventaa kilpailusuorituksen aikana. Kilpailija ei saa painaa leukaansa tankoa vasten, eli siten tangon päällä lepääminen on kielletty. Videotuomarointi on käytössä.
SM-kisoissa ja Suomen Cup -kilpailuissa telineen korkeus lattiasta mitattuna on 260 cm ja vetoalustan korkeus on säädettävissä kilpailijan haluamalle korkeudelle. Kaikissa kilpailuissa tangon halkaisija on 28 millimetriä, ja se on 120 cm leveä. Tanko on karhennettu, suora ja taipumaton. Tangossa ei saa olla teippauksia.
Miesten sarjassa kilpailijan vaatetuksena on oltava urheiluhousut, sukat ja hihaton paita, joka jättää olkapäät näkyviin. Kilpailija voi tehdä suorituksensa myös paidatta ja avojaloin. Naisten sarjassa kilpailijan vaatetuksena on oltava urheiluhousut ja hihaton paita. Kilpailija voi tehdä suorituksensa myös avojaloin.
Kilpailija ei saa käyttää käsissään siteitä, teippauksia eikä pihkaa. Ainut käsissä sallittu aine on kisajärjestäjän tarjoama magnesium. Pitkäpartaisten kilpailijoiden on tuomarin pyynnöstä sidottava partansa kumilenkillä, hiuslenkillä tai muulla vastaavalla. Mikäli tuomari ei urheilijan parran vuoksi kykene varmuudella havaitsemaan leuan kärjen ylittäneen tankoa sekä pysty- että sivuttaissuunnassa, tuomitaan veto hylätyksi. Myös sääntöjenvastainen varustus kilpailusuorituksen aikana aiheuttaa kilpailusuorituksen hylkäämisen.
Leuanveto urheilulajina Suomessa > Lisäpainoleuanveto

Lisäpainoleuanvedossa kilpailija vetää yhden leuan mahdollisimman suurella lisäpainolla. Lisäpainot roikkuvat lisäpainovyöhön kiinnitettyinä jalkojen välissä. Veto lähtee suoriltä käsin roikkuen, ja päätuomarin "Vedä!"-komennon jälkeen kilpailija saa tuottaa koko kehollaan kaiken mahdollisen voiman saadakseen leuan tangon ylitse. Veto on hyväksytty, kun leuan kärki ylittää vetotangon sekä pysty- että sivuttaissuunnassa. Tärkeimmät lihakset leuanvedossa ovat olkaniveltä ojentavat selän lihakset, mutta myös kyynärniveltä koukistavilla lihaksilla on tärkeä osa lisäpainoleuanvedossa. Lisäksi keskivartalo ja jalat tuovat oman pienen lisänsä kokonaisvaltaiseen lisäpainoleuanvetosuoritukseen.
Lisäpainoleuanvedossa käytetään samanlaista tankoa kuin toistoleuanvedossa. Myös kilpailijoiden vaatetussäännöt ovat samanlaisia kuin toistoleuanvedossa. Otetta ei saa korjata, mutta puristusotetta saa kohentaa otetta irroittamatta. Virallinen lisäpainovyö painaa 3 kilogrammaa. Levypainojen koot ovat 50 kg, 25 kg, 20 kg, 15 kg, 10 kg, 5 kg, 2 kg, 1 kg ja 0,5 kg. Kilpailun toimitsijat lastaavat lisäpainovyön mahdollisimman symmetrisesti eikä kilpailijalla ole mahdollisuutta vaikuttaa käytettäviin levypainoihin. Painojen lastauksessa käytetään korkeintaan kolmea isoa levypainoa (5–50 kg) ja kolmea pientä levypainoa (0,5–2 kg). Videotuomarointi on käytössä.
Leuanveto urheilulajina Suomessa > Voimaleuanveto

Voimaleuanvedossa suoritetaan yksi leuanveto, ja vetäjän lopputulokseksi lasketaan yhteen leuanvetäjän oma massa ja lisäpainojen massa. Tämä sääntö tekee lisäpainoleuanvedosta ja voimaleuanvedosta aivan erilaiset lajit. Lisäksi vetosuorituksen säännöt ovat erilaiset. Lisäpainoleuanvedossa suhteellisen ja absoluuttisen voiman optimaalinen suhde ratkaisevat, kun taas voimaleuanvedossa vain absoluuttinen voima ratkaisee. Voimaleuanvedossa hyväksytty veto lähtee suorilta käsiltä heilumattomasta roikunnasta ja ylhäällä leuan tulee mennä tangon yli sekä pysty- että sivuttaissuunnassa. Jalkojen kulma ei saa ylittää 45 astetta lattiasta ja voimaleuanvedossa vauhdin potkiminen jaloilla on kielletty. Suurin sallittu oteleveys tangosta on 81 cm. Pienin sallittu korotus lisäpainoissa ensimmäisen suorituksen jälkeen on 2,5 kg. Sen jälkeen nostaja saa päättää korotuksen. Lisäpainot roikkuvat jalkojen välissä lisäpainovyöhön kiinnitettyinä. Myös itse vyön massa lasketaan mukaan tulokseen.
Leuanveto urheilulajina Suomessa > Super Max One

Super Max One -kilpailussa pyritään tekemään yksi leuanveto mahdollisimman suurella lisäpainolla. Suoritukseen lähdetään siten, että vetäjän jalkaterät ovat kiinni lattiassa. Vedon aikana nilkat on pidettävä tukipuolan takana ja jalkoja ei saa koukistaa siten, että jalkaterät ovat kiinni tukipuolassa. Veto katsotaan loppuun viedyksi, kun vetäjän leuankärjen alapinta on käynyt vähintään vetotangon yläpinnan tasolla.
Suomen ennätykset eri kilpailumuodoissa

Voimassa olevat ennätykset, jotka on pääosin päivitetty 28. kesäkuuta 2019, toistoleuanvetoennätykset 18.–19. lokakuuta 2022:
Suomen ennätykset eri kilpailumuodoissa > Lisäpainoleuanveto

Miehet 60 kg: 80,0 kg, Sakari Mäntyselkä, 11.5.2019
M 70 kg: 96,0 kg, Harri Kangas, 15.6.2019
M 80 kg: 100,0 kg, Vili Suorsa, 1.7.2022, maailmanennätys
M 90 kg: 102,0 kg, Teemu Ojala, 1.7.2022, maailmanennätys
M 100 kg: 108,0 kg, Tapio Hokkanen, 22.1.2022, maailmanennätys
M 110 kg: 97,0 kg, Timo Lauttamus, 17.2.2019
M yli 110 kg: 70,0 kg, Tero Hurtamo, 11.5.2019
Naiset 50 kg: 47,0 kg, Han Vo, 15.6.2019
N 60 kg: 49,0 kg, Mari Kallioinen, 11.5.2019
N 70 kg: 54,0 kg, Laura-Maija Suur-Askola, 22.1.2022
N yli 70 kg: 40,5 kg, Anne-Elina Kinnunen, 15.6.2019
Suomen ennätykset eri kilpailumuodoissa > Toistoleuanveto > Naiset ja tytöt

(suluissa edustusseura)
Naiset alle 50 kg: 52 kpl, Maria Kojoukhova (Veikkola), Jyväskylä 27.11.2021
N alle 55 kg: 37, Aivika Kullas (KiskonKi), Salo 29.10.2016
N alle 60 kg, 53, Maria Kojoukhova, Lahti 8.10.2022
N alle 70 kg: 43, Nelli Riihuhta (KelVi), Jyväskylä 10.9.2022
N yli 70 kg: 42, Anne-Elina Kinnunen, Helsinki 23.1.2022, maailmanennätys
Tytöt alle 7 vuotta: 23 kpl, Sofia Ukkonen (Seinäjoki), Jyväskylä 30.11.2019
T alle 11 v.: 42, Aivika Kullas, Hyvinkää 18.11.2017
T alle 15 v.: 44, Aivika Kullas, Espoo 16.6.2019
T alle 19 v. alle 40 kg: 37, Aivika Kullas, Salo 29.10.2016
T alle 19 v. alle 50 kg: 44, Aivika Kullas, Espoo 16.6.2019
T alle 19 v. yli 50 kg: 39, Heini Haapkylä (Pyhtään Kisa), Tampere 28.11.2020
Naiset yli 40 v. alle 50 kg: 40 kpl, Heli Heikkinen (VesivehVi), Huittinen 2.9.2017
N yli 40 v. alle 60 kg: 46, Heli Heikkinen, Turku 29.9.2018
N yli 40 v. yli 60 kg: 24, Tiina Valli (NokianSW), Jyväskylä 21.11.2015
N yli 40 v. alle 70 kg: 42, Marita Harju (Jyväskylä), Salo 30.6.2022
N yli 40 v. yli 70 kg: 34, Elina Luontila, Helsinki 23.1.2022
N yli 50 v. alle 50 kg: 40, Heli Heikkinen, Huittinen 2.9.2017
N yli 50 v. alle 60 kg: 46, Heli Heikkinen, Turku 29.9.2018
N yli 50 v. yli 60 kg: 14, Maj-Lis Rantanen (Kaarina), Salo 29.10.2016
N yli 50 v. alle 70 kg: 42, Marita Harju, Salo 30.6.2022
N yli 60 v. alle 60 kg: 17, Maj-Lis Rantanen, Jyväskylä 10.9.2022
N yli 60 v. yli 60 kg: 16, Maj-Lis Rantanen, Jyväskylä joulukuu 2021
N yli 60 v. alle 70 kg: 17, Maj-Lis Rantanen, Jyväskylä 28.9.2019
N yli 70 v. alle 60 kg: 17, Maj-Lis Rantanen, Jyväskylä 10.9.2022
Suomen ennätykset eri kilpailumuodoissa > Voimaleuanveto

Naiset, avoin: 105,75 kg Annika Eräkannas, Kirkkonummi 2010
Naiset -65 kg: 95,6 kg Sanna Savolainen, Oulu 2012
Naiset -60 kg: 88,6 kg Mataleena Pöyhtäri, 2012
Naiset -55 kg: 72,5 kg Heli Lahdenperä, 2011
Miehet, avoin: 200 kg Esa Qvintus, Heinola 2010
Miehet -90 kg: 178,5 kg Kai Penttilä, Hauho 2007
Miehet -75 kg; 153,25 kg Teemu Sorvari, Isojoki 2012
Suomen ennätykset eri kilpailumuodoissa > Super Max One

Naiset: 44,10 kg, Iina Laine (Uusikaupunki) 22.4.2006 Tampere
Miehet alle 75 kg: 83,05 kg, Timo Paukku (Pihtipudas) 24.4.2010 Tampere
Miehet alle 85 kg: 90,30 kg, Teemu Ojala (Espoo) 23.5.2015 Tampere
Miehet yli 85 kg: 101,10 kg, Pauli Palinperä (Tampere) 22.4.2006 Tampere
Miehet yli 60 v., yli 85 kg: 86,80 kg, Pauli Palinperä (Tampere) 23.5.2015 Tampere
Kuntoilumuotona

Leuanveto on yksi kuntosaliharjoittelun perusliikkeistä. Se on monipuolinen harjoite ylävartalon lihaksille. Käytännössä leuanveto on voimaharjoittelua. Suotava tulos työikäiselle leuanvedossa on 5–10 leukaa. Tosin, naisilla on selkeästi vähemmän lihasmassaa ylävartalossa miehiin verrattuna. Tämä tekee leuanvedon lähtökohdat naisille haastavammiksi kuin miehillä. Siksi hyvä leuanvetotulos naisilla on 1–5 leukaa. Hyvä miesten tulos on lähempänä kymmentä leukaa kuin viittä. Nykyisin moni työikäinen Suomessa ei saa vedettyä yhtään leukaa.
Omalla kehonpainolla tehtävä toistoleuanveto määritellään enimmäisvoimaa tai kestovoimaa vaativaksi lajiksi sen perusteella, onko leuanvetäjä aloittelija vai ei. Aloittelijoilla kyse on usein enimmäisvoiman käytöstä. Jos henkilö kykenee vetämään kerralla useita leukoja, suorituksesta tulee asteittain kestovoimaa vaativa. Jos esimerkiksi 55 kiloa painava nainen pystyy vetämään yhden leuan 13,75 kilon lisäpainoilla, niin hän on siirtymässä toistoleuanvedossa käyttämään kestovoimaa enimmäisvoiman sijaan.
Kuntoilumuotona > Harjoittelu

Monesti leuanvedon harjoittelun ongelmana on, että monilla ei ole tarpeeksi puristusvoimaa roikkua ja kannatella omaa painoaan. Mikäli kuntoilija ei saa vedettyä yhtään leukaa, on leuanvetoharjoittelu suotavaa aloittaa roikkumisharjoituksilla. Peruskuntoilijan olisi hyvä pystyä kannattelemaan itseään vähintään 30 sekuntia. Usein on tavallista, että kuntoilijan kehittyessä pisteeseen, jossa hän saa vedettyä yhden leuan, harjoittelu helpottuu selvästi. Liikettä voi keventää myös vastuskuminauhalla. Aloittelijat voivat harjoitella myös liikkeen jarruttavaa vaihetta, mikäli yhden leuan vetäminen ei onnistu.
Kuntotesteissä

Suomessa pelastusopiston kuntotesteissä kuudella toistolla saa hyväksytyn ja 14 leualla täydet pisteet. Poliisiammattikorkeakoulun pääsykokeissa leuanveto ei ole pakollinen liike, mutta miehet voivat suorittaa sen myötäotteella ja jalat ristissä ylätaljavedon sijaan. Tulos hylätään, mikäli kokelas saa alle neljä leukaa. Täydet pisteet saa vetämällä yli 15 leukaa. Sukeltajakoulussa kokelaan vähimmäistoistomäärä on 10, ja täydet pisteet saavuttaa 18 toistolla. Laskuvarjojääkärikoulutukseen Uttiin päästäkseen on vedettävä 6 leukaa, ja täydet pisteet saavuttaa 14 leualla. Suomen Jääkiekkoliiton kansainvälinen tavoitearvo nuorisomaajoukkueiden pelaajille toistoleuanvedossa on 25 leukaa kaikissa ikäluokissa: alle 16-vuotiaiden, alle 17-vuotiaiden, alle 18-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.slry.fi
Yhdysvaltain merijalkaväen leuanvetokilpailu myötäotteella. Voimien ehtyessä leuanvetäjät tapaavat tasapainottaa suoritustaan siirtämällä jalkansa tangon etupuolelle.
Kušeljev-Bezborodko

Bezborodko-suvun vaakuna
Kušeljev-Bezborodko (ven. Кушелев-Безбородко, Kušelev-Bezborodko, Suomen aatelissa Kuscheleff-Besborodko) oli venäläinen kreivillinen aatelissuku, joka naturalisoitiin ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1849 kreivillisenä sukuna numero 10. Suku sammui miespuolelta vuonna 1870 kun Nikolai Kušeljev-Bezborodkon vanhempi veli Grigori kuoli ilman miespuolista perillistä.
Sukunimi muodostuu kahdesta venäläisen kreivillisen suvun nimestä. Molemmat suvut sammuivat mieslinjalla kreivi Grigori Kušeljev-Bezborodkon kuollessa vuonna 1870. Suku hallitsi Besborodko-suvulta perittyjä lahjoitus­maita Vanhassa Suomessa mm. Tervun hovia Kurkijoella ja suurinta osaa Kurkijoen ja Jaakkiman pitäjistä. Pietarissa suku omisti palatsin nykyisellä Gagarininkadulla. Vuonna 1847 kreivi Kuscheleff-Besborodko osti Meilahden kartanon Helsingin ulkopuolelta 55 000 paperiruplalla.
Vuonna 1877 Suomen valtio lunasti 500 000 markalla (138 3/8 arvioruplaa) suvun lahjoitusmaat Jaakkiman pitäjästä: Bezborodkon kartanon sekä maatilat Harvian, Huhtervun, Ihalanojan, Kalksalon, Kesvalahden, Kostamojärven, Kuhkaan, Oinaanvaaran ja Tervajärven kylistä. Jaakkiman ja Kurkijoen pitäjistä oli lunastettu  maita valtiolle myös vuosina 1862 ja 1864.
Bezborodko on Vähä-Venäjältä lähtöisin oleva aatelissuku. Kreivin arvon sai Jakov Ivanovitš Bezborodko (k. n. 1730). Hänen pojanpoikansa Aleksandr Bezborodko kohosi Paavali I:n aikana ruhtinaan arvoon.
Kušeljev-suvun ensimmäinen kreivi oli amiraali Grigori Kušeljev. Hänen aateloitiin 1700-luvun lopulla, ja korotettiin kreiviksi vuonna 1799. Hänen puolisonsa oli Ilja Andrejevitš Bezborodkon tytär kreivitär Ljubov Iljinitšna Bezborodko (1783–1809). Koska nainen ei voinut tuohon aikaan periä isänsä titteliä, kreivi Bezborodkon kuoltua amiraali Kušeljevin poika Aleksandr sai vuonna 1816 keisarilta oikeuden käyttää sukunimeä Kušeljev-Bezborodko.