stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polyteknikkojen Orkesteri

Polyteknikkojen Orkesteri Helsingin Ritarihuoneella vuonna 1936.
Polyteknikkojen Orkesteri (PO) on Espoon Otaniemessä toimiva sinfoniaorkesteri. Se on perustettu vuonna 1922 ja on siten vanhin suomalainen akateeminen opiskelijaorkesteri. Orkesterin kapellimestarina toimii tällä hetkellä Vuokko Lahtinen. Aktiivisia soittajia PO:ssa on noin 100, joista suuri osa on Aalto-yliopiston teekkariopiskelijoita, mutta mukana on myös muiden pääkaupunkiseudun akateemisten oppilaitosten opiskelijoita ja musiikin harrastajia.
PO:n vuosittaiseen konserttiohjelmaan kuuluvat syys-, joulu- ja kevätkonsertit pääkaupunkiseudulla sekä eri puolille Suomea suuntautuva kevätkiertue. Orkesteri on konsertoinut myös ulkomailla: mm. Saksassa, Unkarissa, Tšekissä, Baltian maissa, Ruotsissa sekä Skotlannissa. Orkesterin vakio-ohjelmistoon on kuulunut alusta asti Julius Fučíkin Firenzeläinen marssi, joka nykyisin esitetään tavallisesti kevätkonsertin päätteeksi.
Orkesteri on järjestänyt vuosittain vuodesta 1928 alkaen Waputin-konserttitanssiaiset Wanhalla Polilla (nyk. GLO Hotel Art) vapunpäivänä. Tapahtumalla on vuosittain vaihtuva humoristinen teema, ja sen pääsylippuna on Waputin-vappulehti. Konserttitanssiaisissa esiintyvät myös Retuperän WBK ja orkesterilaisista koostuva Polyteknikkojen Salonkiorkesteri eli salonkiyhtye Jorma.
PO:n konserttiohjelmaa täydentävät lisäksi erilaiset hyväntekeväisyys- ja tilauskonsertit, kuten Printempo-konsertti Aalto-yliopiston muiden musiikkiyhteisöjen (Dominante, Polyteknikkojen Kuoro, Retuperän WBK, Boston Promenade, Polirytmi, Humpsvakar, Kauppakorkeakoulun Ylioppilaskunnan Laulajat ja Kauppakorkeakoulun Ylioppilaskunnan Naislaulajat) kanssa. Orkesterissa toimii myös useita pienyhtyeitä, mm. jousikvartetteja, käyrätorvikvartetti Cornostarat sekä Polyteknikkojen Salonkiorkesteri, joka vappuisin tunnetaan nimellä salonkiyhtye Jorma.
Kapellimestarit

Eero Saari, 1922–1923
Eero Koskimies, 1923–1935
Sulho Ranta, 1935–1939
Heikki Aaltoila, 1940–1956
Aarre Hemming, 1956–1958
Jorma Panula, 1958–1960
Pentti Antila, 1964–1966
Kari Tikka, 1966–1968
Seppo Laamanen, 1968–1969
Ylermi Poijärvi, 1970–1973
Atso Almila, 1975–1979
Ari Rasilainen, 1979–1981
Timo Pulakka, 1982–1983
Juhani Lamminmäki, 1983–1986
Juha Nikkola, 1987–1990
Sakari Oramo, 1990–1992
Hannu Norjanen, 1992–1999, 2003
Dmitri Slobodeniouk, 1999–2002
Eva Ollikainen, 2003–2005
Petri Komulainen, 2005–2013
Andreas Vogelsberger, 2013–2016
Eero Lehtimäki, 2016–2018
James S. Kahane, 2018–2024
[[Vuokko Lahtinen], 2024-
Levytykset

Teekkarimarsseja (1937) (esittänyt Polyteknikkojen orkesteri ja kuoro; savikiekko, ODEON levy-yhtiö)
Polyteknikkojen Orkesteri 75 vuotta (1997)
Puun aika (1997) (Yhteistyössä Dominante-kuoron kanssa)
Polifoniaa (1998) (Yhteislevy muiden TKY:n musiikkiyhdistysten kanssa)
Sibelius-levy (2000)
Tupsahdus-levy (2002) (Yhteislevy muiden Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan musiikkiyhdistysten kanssa)
Ouverture solennelle 1812 (säv. Pjotr Tšaikovski; äänitys Kallion kirkossa 9/2002)
Nordgren-levy (2005)
Polyteknikkojen Salonkiorkesterin Salonkijoulu-levy (2017)
Aiheesta muualla

Polyteknikkojen Orkesterin kotisivut
Roope Hämäläinen

| Roope Hämäläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 1992 (ikä 32) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hämis
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Kopla
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  SaiPa (SML) Jukurit (Mestis) Jokipojat (Mestis)
Roope Hämäläinen (s. 18. elokuuta 1992 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Karjalan Koplassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Hämäläinen on Saimaan Pallon kasvatti. Hän oli voittamassa B-nuorten I-divisioonan hopeaa vuonna 2009. Hämäläinen teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen heinäkuussa 2009. Hän debytoi SM-liigassa 24. syyskuuta 2009 vierasottelussa Turun Palloseuraa vastaan 17-vuotiaana. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.58 minuuttia ja teholukeman –1. Ottelu oli Hämäläiselle kauden ainoa SM-liigassa. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudestaan SaiPan A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies Hämäläinen oli tehoilla 9+10=19.
Kaudella 2010–2011 Hämäläinen pelasi kolme SM-liigaottelua. Pitkään selän rasitusmurtuman takia sivussa ollut Hämäläinen ei pelannut kauden aikana muualla. SaiPa lainasi hänet koko kauden 2011–2012 ajaksi Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Maaliskuussa 2012 Hämäläinen teki SaiPan kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2012–2013 aikana hän on pelannut SaiPan SM-liigajoukkueessa, A-nuorissa sekä lainalla Mestiksessä Savonlinnan Pallokerhon ja Jukurien joukkueessa. Hän pelasi Jukureissa kauden loppuun ja voitti Mestiksen-mestaruuden keväällä 2013. SaiPan SM-liigajoukkueessa Hämäläinen pelasi kauden aikana neljä runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 27. lokakuuta 2012 Pelicansia vastaan.
Kaudella 2013–2014 Hämäläinen sai loukkaantumisten myötä peliaikaa SaiPassa, jossa hän pelasi yhdeksän runkosarjaottelua. Hämäläinen kärsi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vaikeasta aivotärähdyksestä, jonka hän sai Jokereiden Jarkko Ruudun päähän kohdistuneesta taklauksesta marraskuussa 2013. Hämäläinen pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla SaPKossa loka-marraskuussa.
Hämäläinen palasi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Jukureihin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden. Kaudeksi 2015–2016 Hämäläinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Jokipoikiin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kaudella 2016–2017 Hämäläinen kärsi loukkaantumisista ja hän pelasi alkukaudella vain yhdeksän ottelua ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2017 Jokipojat lainasi Hämäläisen Suomi-sarjajoukkue Joensuun Kiekkokoplaan. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2017 hänen kerrottiin pelaavan siellä kauden loppuun. Joukkueen kausi päättyi putoamiseen II-divisioonaan.
Toukokuussa 2017 Hämäläinen palasi try-out -sopimuksella hakemaan pelipaikkaa Jokipojista. Syyskuussa hänen koejaksonsa purettiin yhteisymmärryksessä. Saman kuun lopulla Hämäläinen palasi loppukauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella pelaamaan II-divisioonaa Kiekkokoplaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Valko-Venäjä 2010 | jääkiekko |  |
Hämäläinen edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, joista jälkimmäisenä mainittu turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Hämäläinen edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut 18 nuorten ja 46 poikien maaottelua.
Hämäläinen valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2007.
Muuta

Hämäläisen pikkuveli Rasmus pelaa SaPKon Mestis-joukkueessa.
Madridin junapommit 11. maaliskuuta 2004
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madridin junapommit 11. maaliskuuta 2004 Wikimedia Commonsissa
El País (Arkistoitu – Internet Archive) -lehden sivut maaliskuun 11. päivän tapahtumista (kuvagalleria espanjankielisin kuvatekstein)
Asociación 11M:n espanjankieliset, iskujen uhreille ja heidän omaisilleen omistetut sivut
11M-tutkimuskomitean loppuraportti [vanhentunut linkki] (Arkisto) (espanjaksi)
Madrid-iskuilla ei al-Qaida-kytköstä Yle.fi, uutiset, 11.3.2006
Espanjassa laaja terroristioikeudenkäynti Yle.fi, uutiset, 22.3.2006
Pommi-iskut raatelivat Madridia Yle Uutisvuosi 2004
Madridin junapommit, Ylen Elävä arkisto
Madridin pommi-iskujen syyllisten etsintä vaikutti Espanjan vaaleihin, Ylen Elävä arkisto
Terrorisminvastainen sota (2001–)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtumat (2001–2004) | Tapahtumat (2005–) | Erityisartikkelit | Operaatioiden osanottajat | Terroristijärjestöt |
|  2001: Syyskuun 11. päivän iskut  Afganistanin sota (2001–)  Pernaruttokirjeet  Operaatio Enduring Freedom (2001–) 2002: Balin pommi-iskut 2002 2003: Irakin sota (2003–)  Istanbulin pommi-iskut 2003 2004: Madridin junapommit 11. maaliskuuta 2004  Beslanin koulukaappaus |  2005: Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005  Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005 2006: Libanonin sota 2006  Somalian sota 2006– (20. joulukuuta 2006 –) 2007: Hyökkäys Glasgow’n kansainväliselle lentoasemalle 2007  Lontoon autopommit 2007  Benazir Bhutton murha 2008: Pommi-isku Tanskan Pakistanin suurlähetystöön  Mumbain terrori-iskut |  Abu Ghraibin vankila  CIA:n vankilennot  Laiton taistelija  Guantanamo Bay  NSA:n puhelutietokanta  Pahan akseli  Patriot Act |   Afganistan   Alankomaat   Australia   Yhdysvallat   Israel   Korean tasavalta   Tanska   Espanja   Etiopia   Filippiinit   Indonesia   Intia   Irak   ISAF   Italia   Kanada   Nato   Pakistan   Puola   Ranska   Romania   Saksa   Saudi-Arabia   Turkki   Iso-Britannia |  Abu Sayyaf   Al-Qaida  Hamas  Hizbollah  Irakin vastarinta  Islamilaisten oikeusistuinten liitto   Taliban  Jemaah Islamiyah |
Satu Erra

| Satu Erra> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 Kuusamo
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Esikoisteos:  Hetkenä minä
Palkinnot
 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto -ehdokas 2021 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Satu Erra (s. 1979) on suomalainen runoilija.
Erran esikoisteos on Poesian julkaisema runokokoelma Hetkenä minä, joka oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ehdokkaiden joukossa 2021. Hänen toinen runokokoelmansa Tämä kaikki on liikaa ilmestyi Tammen kustantamana 2024.
Erra on koulutukseltaan filosofian tohtori, joka on väitellyt lukiolaisten kirjoittamisesta. Hän on kotoisin Kuusamosta ja asuu nykyisin Sveitsissä. Erra on toiminut runoyhdistys Nihil Interitissä, ja hän on Suomen Lausujain Liiton taiteilijajäsen. Hänen runojaan on julkaistu Parnassossa, Nuoressa Voimassa ja useissa antologioissa.
Teokset

Hetkenä minä.  Poesia, 2021.  ISBN 978-952-305-168-3
Tämä kaikki on liikaa.  Tammi, 2024.  ISBN 978-952-046-382-3
Merenalainen vuori

Merenalaisten vuorten sijainti kartalla.
Merenalainen vuori on vuori, joka on kokonaan meren alla tai suurin osa siitä on meren alla. Merenalaisia vuoria syntyy, kun merellinen laatta työntyy mannerlaatan alle. Tällä tavalla syntyneet vuoret ovat syntyessään tulivuoria. Merenalaisia vuoria on myös Valtamerten keskiselänteillä, missä merelliset laatat erkanevat toisistaan. Tästä on esimerkkejä Atlantin keskiselänteellä. Japanin alueella on tuhansia saaria, joista osa koostuu merenalaisista vuorista.
Suolankukka

Vielä keräämätöntä suolankukkaa veden pinnalla.
Suolankukka (ransk. fleur de sel, port. flor de sal) on kiteinen, hiutalemainen, kivennäisaineita sisältävä, tavallista ruokasuolaa hienojakoisempi valmiin ruoan maustamiseen käytettävä merisuola. Sitä ei ole keräämisen jälkeen pesty, eikä se sisällä lisäaineita.lähde?
Valmistus

Hienoimpana suolankukkana pidetään Etelä-Bretagnessa, Ranskassa sijaitsevassa Guérandessa tuotettua Fleur de sel de Guérandea.kenen mukaan? Muita tunnettuja tuotantopaikkoja on muun muassa Camarguessa Rhônen alueella, Algarvessa Portugalissa, Kanadan länsirannikolla ja Espanjassa.
Sitä syntyy niin kutsuttujen œillet-altaiden pinnalle meren, auringon ja tuulen vaikutuksesta iltapäivisin, jolloin haihtuminen on voimakkainta. Suolankukka koostuu valkoisista kiteistä, jotka muodostuvat altaiden pinnalle. Tuuli kuljettaa pieniä kiteitä, ja ne kerääntyvät ohueksi kerrokseksi altaan nurkkaan, Fleur de sel de Guéranden tapauksessa altaan keskelle. Suolankukka kerätään käsin veden pinnalta haravaa muistuttavalla puisella työvälineellä nimeltä lousse, Fleur de sel de Guéranden tapauksessa las-työvälineellä. Tarkkuutta vaativa keruu on perinteisesti ollut naisten työtä. Suola kuivataan auringossa; muuta käsittelyä ei tarvita. Hidas, käsityötä vaativa keräystapa selittää osin tuotteen suhteellisen kalliin hinnan.
Koostumus ja käyttö

Suolankukka on hienojakoisempaa kuin tavallinen ruokasuola. Sitä arvostetaan ulkonäön ja maun lisäksi mikroskooppisen Dunaliella salina -levän aiheuttaman orvokkimaisen tuoksun takia. Levän sisältämät karotenoidit antavat suolankukalle toisinaan myös kauniin vaaleanpunertavan sävyn. Suolankukka sisältää muun merisuolan tavoin natriumkloridin lisäksi magnesiumia, kalsiumia, kaliumia ja muita kivennäisaineita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPSelDeGuerandeFleurDeSelDeGuerande.pdf
Yrtit ja mausteet
Velma Middleton

Velma Middleton
Velma Middleton (1. syyskuuta 1915 tai 1917 St. Louis, Missouri – 10. helmikuuta 1961 Freetown, Sierra Leone) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja.
Middleton kertoi syntyneensä 1. syyskuuta 1917, mutta virallisissa asiakirjoissa on esiintynyt syntymävuosi 1915. Hän työskenteli alun perin tanssijana. Middleton esiintyi Louis Armstrongin kanssa ensimmäisen kerran vuonna 1936 ja liittyi tämän big bandiin vuonna 1942. Suurimman osan urastaan hän loikin yhteistyössä Armstrongin kanssa. Armstrongin hajotettua big bandinsa vuonna 1947 Middleton liittyi tämän All-Stars-kokoonpanoon. Middleton teki yhteistyötä myös Erskine Hawkinsin, Jimmie Luncefordin, Bill Robinsonin ja Connie McLeanin kanssa. Hän meni naimisiin pianisti Avery Parrishin kanssa.
Middleton teki levytyksiä Dootone-levymerkille. Hän sairastui ollessaan kiertueella Sierra Leonessa ja kuoli paikallisessa sairaalassa.
Pikku Huopalahden ala-aste

| Pikku Huopalahden ala-asteen koulu |
| --- | --- |
 Koulun sisäänkäynti.
Sijainti:  Tilkankatu 19, Pikku Huopalahti, Helsinki
Koordinaatit:  60°12′07.3″N, 024°53′42.1″E
Tyyppi:   peruskoulun ala-aste
Perustettu:  1997
Rehtori:  Juha Hirvonen
Luokat:  1.–6. (peruskoulu)
Oppilaita:  220
Verkkosivut
Pikku Huopalahden ala-asteen koulu, puhekielellä Pikkis, on Helsingin Pikku Huopalahden asuinalueella sijaitseva peruskoulun ala-aste. Koulurakennus on arkkitehtitoimisto Esa Piironen Oy:n suunnittelema ja valmistunut vuonna 1997, joka on myös koulun perustamisvuosi. Koulussa toimivat perusopetuksen luokat 1.–6. sekä kaksi valmistavaa luokkaa ja alueellinen pienryhmä. Koulurakennus sijaitsee osoitteessa Tilkankatu 19. Samassa rakennuksessa toimivat myös Pikku Huopalahden lastenkirjasto, nuorisotalo ja päiväkoti.
Helsingin kaupunginkirjaston Pikku Huopalahden lastenkirjasto (1998) toimii koulurakennuksen alakerrassa, koulun pääoven vasemmalla puolella
Vuonna 2024 koulussa oli noin 250 oppilasta.
Rehtorit

Vilma Tuomi (1997–2016)
Silva Lehtisalo (vs. 2013–2016, 2016–2017)
Juha Hirvonen (2017–2024)
Muuta

Suomen entinen valtiovarainministeri ja kansanedustaja Jutta Urpilainen työskenteli koulussa opettajana vuosina 2001–2002.
Paavo Korhonen (kansanrunoilija)

Paavo Korhosen hauta Rautalammilla vuonna 1930
Paavo Korhonen (1. huhtikuuta 1775 Rautalampi – 1. lokakuuta 1840 Rautalampi) oli suomalainen kansanrunoilija. Hänet tunnettiin nimellä Vihta-Paavo ja hän oli kotoisin Rautalammilta Vihtajärven talosta. Vihta-Paavo tuli tunnetuksi tehtyään pilkkarunon talonpoikia taloudellisesti hyväksikäyttäneestä nimismies Kokista. Vihta-Paavon maine kasvoi tämän pilkkarunon myötä, ja häneltä alettiin pyytää runoja erilaisiin tilaisuuksiin kuten häihin ja talkoisiin. Hänen runonsa julkaistiin vuonna 1848, uusi painos vuonna 1908. Elias Lönnrot kävi tapaamassa Korhosta runonkeruumatkoillaan vuosina 1828 ja 1831.
Korhonen asui Rautalammilla Vihtajärvi nimisessä uudistalossa ja oli tuotteliain ja kuuluisin itäsuomalaisista talonpoikaisrunoilijoista. jotka vanhalla Kalevalanmitalla kirjoittelivat tilapäärunoja erilaisista aineista. Korhosen runohenki on yleensä matalaa ja arkista, mutta muoto sujuu häneltä luontevasti ja ajatukset ovat kansanomaisia ia selkeitä. Tunnetuimpia hänen tuotteistaan ovat Häälaulu, Entisestä ja nykyisestä ajasta ja ivaruno Nimismies Kokista. Korhosen runoista useimmat olivat ilmestyneet sanomalehdissä, arkkiveisuina tai kirjasina. Lönnrot toimitti ne painosta 1848 (uusi painos 1908: Paavo Korhosen viisikymmentä runoa ja kuusi laulua). Vanhan Rautalammin Korhosten sukuseura on julkaissut 2001 selityksillä varustetun kokoelman nimellä Vihta-Paavon runot ja laulut.
Paavo Korhonen löydettiin lokakuussa 1840 kuolleena veneestään. Hänen tyttärensä kansanrunoilija Anna-Reeta Korhonen laati isänsä muistoksi kuolinrunon. Paavo Korhosen hauta on Rautalammin hautausmaalla.
Teoksia

Kolme hengellistä virttä. O! Minun Jumalan, O! Sitä onnettomuutta, Veljet, sisaret kaikki kuin täsä olemme. Annetut Pavali Matin Pojalda Korhoin Rautalammen pitäjästä 1799
Runo mustalaisista. 1835 (Om zigenarna, kääntänyt August Ahlqvist 1852)
Paavo Korhosen viisikymmentä runoa ja kuusi laulua.  1848 (toimittanut Elias Lönnrot)
Suomen kielestä neljä virttä. 1848 (kirjoittajat Paavo Korhonen, Pietari Makkonen ja Antti Puhakka)
Kaksi huvittavaista hää-laulua, kunniallisissa hää-pidoissa laulanut Pavali Martin Poika Korhonen Rautalammen pitäjästä  1853
Kahdeksantoista runoniekkaa  1889 (toimittanut Kustavi Grotenfelt)
Veljet ja sisaret kaikki  1893 (Nåh, bröder allihop!, kääntänyt Elias Lönnrot 1832)
Kirjallisuutta

Kahdeksantoista runoniekkaa. Walikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen y.m. runoja ja lauluja. Toimittanut Kustavi Grotenfelt. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1889.
Vanhan Rautalammin Korhosia. Paavo Matinpoika Korhonen 1775-1840. Vihta-Paavo. Martti Korhonen. Omakustanne, 100 sivua, Siilinjärvi 2014.
Aiheesta muualla

Yrjö Teppo : Runoilijahautoja Rautalammin hautausmaalla, Suomen Kuvalehti, 29.09.1928, nro 40, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
T. Valavirta : Muutamia 1800-luvun kansanrunoilijoita, Helsingin Sanomat, 09.01.1938, nro 7, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kansanrunoilija Paavo Korhosen eli Vihta-Paavon hauta Rautalammilla 1930-luvulla, Museovirasto, Kansatieteen kuvakokoelma, Pekka Kyytisen kokoelma (Finna)
Lisää luettavaa aiheesta Paavo Korhonen (kansanrunoilija) on Wikiaineistossa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Matkalla pohjoiseen

| ”Matkalla pohjoiseen” Juha Vainio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Elämää ja erotiikkaa
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): Jaakko Salo
 Kesto: 02.25
Juha Vainion muut singlet
| ”Kun mä rupesin ryyppäämään” 1981 | ”Matkalla pohjoiseen” 1981 | ”Hullunhalpa heinäkuu” 1981 |
Matkalla pohjoiseen on Juha ”Watt” Vainion säveltämä, sanoittama ja esittämä kappale vuodelta 1981. Kappale julkaistiin singlenä, ja sen b-puolella on ”Jaska ja Eetu ja Eikka”. Se julkaistiin myös neljä vuotta myöhemmin ilmestyneellä albumilla Elämää ja erotiikkaa. Kappaleen sanoitukset käsittelevät muun muassa impotenssia ja muita miehisiä ongelmia. Sanoista nousikin kohu, jota ruodittiin kiivaasti muun muassa lehtien palstoilla. Vainio osallistui laulullaan Syksyn sävel -laulukilpailuun.
Laulun tarina

Kappaleessa ryhmä vanhempia miehiä ajelee autolla Kaamasen tiellä. Keskustelut liittyvät miehisiin ongelmiin, kuten impotenssiin. Kappale sisältääkin kuuluisat lauseet ”Mies kun tulee tiettyyn ikään, niin ei sillä pelaa mikään” ja ”Sen näkee naamasta, kun lakkaa saamasta”. Laulun henkilöitä ovat laulun minän lisäksi Masa, Mattson ja Numminen sekä potenssiuutetta myynyt Nuorgamin Jouni. Kappaleen Mattson sai nimensä Vainion ystävältä Antero Mattsonilta ja autoa ajanut Numminen toimittaja Juha Nummiselta, joka ei todellisuudessa edes ajanut autoa.
Kappaleen tarinan tausta

Kappaleen tarinan taustasta on useampia, toisistaan hieman eroavia versioita. Se on saanut alkunsa Vainion, hänen vaimonsa Pirkon ja heidän tyttärensä Katin lomamatkalta. He olivat menossa Kirkkoniemeen, Pohjois-Norjaan ja ajoivat Nuorgamin suoralla, kunnes lujaa ajanut norjalainen auto osui heidän autoonsa, vaikka Vainio yritti väistää. Autossa oli ollut kaksi vanhaa pariskuntaa. Samaan aikaan paikalle saapui suomalaisia eläkeläisiä kuljettanut linja-auto. Bussissa ollut eläkkeelle jäänyt poliisi alkoi hoitaa tilannetta. Vesisateen takia Vainioiden porukka ja norjalaiset pariskunnat siirtyivät tekemään paperitöitä matkamuistomyymälän suojaan. Reijo Ikävalkon kirjan mukaan Vainio sai matkamuistomyymälän pitäjältä muistoksi lapinleukun.
Perillä Kirkkoniemessä tarinasta alkoi löytyä hauskoja puolia. Vainion pariskunta vitsaili, että norjalaispapoilla oli ollut kova kiire hakemaan poronsarviuutetta eivätkä he siksi olleet huomanneet muuta liikennettä.
Äänitys

”Matkalla pohjoiseen” äänitettiin Takomo-studiolla Helsingissä vuonna 1981. Äänittäjänä toimi Jukka Teittinen, ja kappaleen tuotti ja sovitti Jaakko Salo. Kapellimestarina oli Veikko Samuli.
Alkuperäisversiossa oli mukana seuraavat muusikot:
Juha ”Watt” Vainio – laulu
Veikko Samuli – kapellimestari, sähköpiano
Unto Haapa-aho – baritonisaksofoni
Aaro Kurkela – haitari
Kalle Lae – kitara
Lasse Luoto – kitara
Heikki ”Häkä” Virtanen – basso
Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut
Muiden julkaisuja

Oman versionsa kappaleesta ovat julkaisseet muun muassa Vesa-Matti Loiri ja Erkki Liikanen. Loirin versio on hänen albuminsa Ystävän laulut II avauskappale. Liikasen versio on albumilla Juha Vainion lauluja. Molempien albumien sisältö koostuu Vainion sanoittamista kappaleista.
High Speed 2

| High Speed 2 |
| --- | --- |

Perustiedot
Reitti:  Eustonin rautatieasema (mahdollisesti)–Birmingham Interchange
High Speed 2 (lyh. HS2) on rakenteilla oleva suurnopeusrata Englannissa. Valmistuessaan rata yhdistää Birminghamin ja Lontoon, joiden välinen matka-aika laskee radan avulla aiemmasta 81 minuutista 52 minuuttiin.
Alkuperäisten suunnitelmien mukaan HS2:n oli tarkoitus yhdistää Lontoon ja Birminghamin lisäksi myös Manchesterin ja Leedsin kaupungit. Nämä yhteydet kuitenkin peruttiin, Leeds vuonna 2021 ja Manchester vuonna 2023. HS2:n junat jatkavat suunnitelmien mukaan edelleen Manchesteriin asti, mutta Birminghamista eteenpäin ne kulkevat normaaleilla rautateillä. HS2-junien liikennenopeus saattaa kuitenkin olla normaaleilla radoilla jopa alempi kuin muilla junilla.
Hallituksen mukaan perutuista rataosuuksista säästyvät varat voidaan käyttää muihin liikenneprojekteihin. Ehdotettuihin korvaaviin projekteihin on lukeutunut ainakin Bristolin joukkoliikenteen kehittäminen.
Hankkeen eteneminen

HS2 on ylittänyt suunnitellun budjettinsa merkittävästi. Kun projektin Lontoosta Birminghamiin -osa hyväksyttiin alkuvuonna 2012, sen budjetiksi arvioitiin 33 miljardia puntaa. Lokakuuhun 2023 mennessä rataosuuden kulut olivat nousseet 68 miljardiin puntaan.
Lontoossa HS2:n pääteaseman on suunnitelmien mukaan tarkoitus olla Eustonissa. HS2-projekti kuitenkin vapautettiin Eustonin aseman jälleenrakentamisen vastuusta lokakuussa 2023, ja Britannian hallituksen mukaan aseman rakennustöihin tarvitaan luultavasti yksityisen sektorin rahoitusta. Mikäli Eustonin asemaa ei saada HS2-yhteydelle käyttökelpoiseksi, yhteyden pääteasema Lontoossa on lännempänä Old Oak Commonin asemalla.
Birminghamin päässä HS2-asema Birmingham Interchange on tarkoitus rakentaa Solihullin kaupunkiin lähelle National Exhibition Centre -messukeskusta ja Birminghamin lentoasemaa. Aseman rakennustöiden on tarkoitus alkaa vuonna 2024, ja asema avataan vuonna 2026.
Työväenpuolueen puheenjohtaja Keir Starmer on ilmoittanut, ettei aio käynnistää HS2-projektin peruttuja osia uudelleen, jos työväenpuolue voittaa seuraavat parlamenttivaalit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta High Speed 2 Wikimedia Commonsissa