stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
New York Stories

| New York Stories |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Woody Allen Francis Ford Coppola Martin Scorsese
Käsikirjoittaja:  Woody Allen Francis Ford Coppola Sofia Coppola Richard Price
Tuottaja:  Barbara De Fina Fred Fuchs Robert Greenhut Charles H. Joffe Jack Rollins Fred Roos
Säveltäjä:  Kid Creole Carmine Coppola
Kuvaaja:  Néstor Almendros Sven Nykvist Vittorio Storaro
Leikkaaja:  Barry Malkin Susan E. Morse Thelma Schoonmaker
Pääosat:  Woody Allen Larry David Kirsten Dunst Mae Questel Mia Farrow Heather McComb Talia Shire Giancarlo Giannini Don Novello Julie Kavner Nick Nolte Rosanna Arquette Steve Buscemi Jesse Borrego
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:   1. maaliskuuta 1989  28. heinäkuuta 1989
Kesto:  124 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
New York Stories on Martin Scorsesen, Woody Allenin ja Francis Ford Coppolan ohjaama episodielokuva, joka julkaistiin vuonna 1989. Elokuvan pääosissa näyttelevät Nick Nolte, Rosanna Arquette, Woody Allen ja Mia Farrow. Elokuva esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 1989.
Ensimmäinen episodi, Life Lessons, on Martin Scorsesen ohjaama ja Richard Pricen käsikirjoittama. Nick Nolte näyttelee pääosaa. Toinen osa, Life Without Zoë, on Francis Ford Coppolan ohjaama ja hänen tyttärensä Sofia Coppolan käsikirjoittama. Kolmas osa, Oedipus Wrecks (”Oidipus karilla”), on Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama, ja hän näyttelee siinä myös pääosaa. Kirsten Dunst esiintyi tässä episodissa ensi kertaa elokuvassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Woody Allen  | … |  Sheldon   |
|  Larry David  | … |  Teatterimanageri   |
|  Mae Questel  | … |  Äiti   |
|  Mia Farrow  | … |  Lisa   |
|  Heather McComb  | … |  Zoë   |
|  Talia Shire  | … |  Charlotte   |
|  Giancarlo Giannini  | … |  Claudio   |
|  Don Novello  | … |  Hector   |
|  Julie Kavner  | … |  Treva   |
|  Nick Nolte  | … |  Lionel Dobie   |
|  Rosanna Arquette  | … |  Paulette   |
|  Steve Buscemi  | … |  Gregory Stark   |
|  Jesse Borrego  | … |  Reuben Toro   |
|  Mike Starr  | … |  Hardhat   |
|  James Keane  | … |  Jimmy   |
|  Adrien Brody  | … |  Mel   |
|  Chris Elliott  | … |  Robber   |
|  Peter Gabriel  | … |  Itseään   |
Käännös suomeksi
North American Boxing Federation

The North American Boxing Federation, eli NABF, on voittoa tavoittelematon järjestö, joka jakaa alueellisia nyrkkeilymestaruuksia. Sen kattojärjestö on WBC. NABF:n, eli Pohjois-Amerikan nyrkkeilymestaruudesta on oteltu vuodesta 1969 lähtien, jolloin raskassarjalaiset Sonny Liston ja Leotis Martin kohtasivat liiton ensimmäisessä mestaruusottelussa. Martin voitti ottelun, mutta luopui mestaruudestaan myöhemmin silmävamman takia.
NABF:n mestareina on ollut monia maailmanmestareita kuten Muhammad Ali ja Ken Norton.
Neuvostoliiton korkein neuvosto

Kremlin suuri palatsi Moskovassa oli Neuvostoliiton korkeimman neuvoston käytössä. Kuva vuodelta 1982. Kirjaimet СССР on Neuvostoliiton hajottua korvattu Venäjän symboleilla.
Neuvostoliiton korkein neuvosto oli Neuvostoliiton parlamentti vuosina 1938–1991. Se oli kaksikamarinen, ja molemmilla kamareista oli yhtäläinen valta ja niiden toimikausi neljä vuotta. Kamareiden nimet olivat liittoneuvosto ja kansallisuuksien neuvosto. Korkein neuvosto valitsi puhemiehistön eli presidiumin, muodosti hallituksen eli ministerineuvoston sekä valitsi korkeimman oikeuden jäsenet ja ylimmän syyttäjän.
Huomattavaa korkeimman neuvoston asemassa oli täydellinen parlamentarismin ja vallan kolmijaon hylkäys. Koska korkeimman neuvoston katsottiin edustavan kansaa, oli kansanedustuslaitoksella täydellinen valta oikeuslaitoksen ja toimeenpanovallan yli. Puhemiehistön puheenjohtaja (vuodesta 1989 pelkkä puhemies) oli myös virallisesti Neuvostoliiton valtionpäämies aina vuoteen 1990, jolloin perustettiin erillinen Neuvostoliiton presidentin virka.
Korkein neuvosto perustettiin Neuvostoliiton vuoden 1936 perustuslailla eli niin sanotulla Stalinin perustuslailla, jossa otettiin käyttöön yleinen äänioikeus. Tässä yhteydessä myös Neuvostoliiton kommunistinen puolue määriteltiin osaksi valtiorakennetta, jolloin keskeisten puoluevirkailijoiden ja pääsihteerin merkitys kasvoi. Korkeimman neuvoston edeltäjä oli aluksi yleisvenäläisen, vuodesta 1922 yleisliittolaisen neuvostokongressin valitsema Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea. Neuvostoliiton alkuvuosien neuvostokongressissa äänioikeus ei ollut kaikilla eivätkä äänet olleet samanarvoisia. Vaali- ja äänioikeus on vain työtätekevillä luokilla, ei omistavilla. Kaupunkeja, joissa kommunisteja asui suhteellisesti paljon väestön enemmistön asuinalueita eli maaseutua enemmän, suosittiin alueisiin (maakuntiin) verrattuna viisinkertaisella painoarvolla edustajia valittaessa.
Korkeimmassa neuvostossa oli 1980-luvulle tultaessa 1 500 jäsentä: liittoneuvostossa 750 tavallisista vaalipiireistä ja kansallisuuksien neuvostossa 750 ”alueellis-kansallisista” piireistä valittua. Presidium eli puheenjohtajisto hoiti korkeimman neuvoston päivittäiset toiminnot silloin kun se ei ollut koolla. Käytännössä korkein neuvosto oli perestroikaan asti pitkälle politbyroon kumileimasin, jolla ei ollut mitään todellista valtaa, koska vain kommunistinen puolue sai asettaa ehdokkaita vaaleissa muutamien sitoutumattomien lisäksi.
Mihail Gorbatšovin kauden uudistuksissa alkuperäinen korkein neuvosto korvattiin vuonna 1989 osin demokraattisesti valitulla 2 250 -jäsenisellä Neuvostoliiton kansanedustajien kongressilla. Tämä puolestaan valitsi keskuudestaan uuden pysyvän ja pienemmän korkeimman neuvoston, jossa oli 542 jäsentä kahdessa kamarissa. Tämä uusi parlamentti toimi vain yhden kauden vuosina 1989–1991.
Neuvostoliiton hajoamisprosessin alettua korkein neuvosto piti tasavaltojen suvereenisuusjulistuksia lokakuussa 1990 hyväksymässään päätöksessä laittomina. Neuvostoliiton korkein neuvosto lakkautettiin 26. joulukuuta 1991.
Puhemiehet

| henkilö | kausi |
| --- | --- |
Kalinin, MihailMihail Kalinin: 1938–1946
Švernik, NikolaiNikolai Švernik: 1946–1953
Vorošilov, KlimentKliment Vorošilov: 1953–1960
Brežnev, LeonidLeonid Brežnev: 1960–1964, 1977–1982
Mikojan, AnastasAnastas Mikojan: 1964–1965
Podgornyi, NikolaiNikolai Podgornyi: 1965–1977
Andropov, JuriJuri Andropov: 1983–1984
Tšernenko, KonstantinKonstantin Tšernenko: 1984–1985
Gromyko, AndreiAndrei Gromyko: 1985–1988
Gorbatšov, MihailMihail Gorbatšov: 1988–1990
Lukjanov, AnatoliAnatoli Lukjanov: 1990–1991
Neurotic World of Guilt

| Neurotic World of Guilt Thy Disease |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2003
 Studio : Lynx Music Studio, Krakova
 Julkaistu: 28. toukokuuta 2004
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 37.05
 Levy-yhtiö: Metal Mind Productions
Thy Diseasen muut julkaisut
| Cold Skin Obsession 2002 | Neurotic World of Guilt 2004 | Rat Age (Sworn Kinds Final Verses) 2006 |
Neurotic World of Guilt on Thy Diseasen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Kappaleet

The Feast – 4.14
Spawn – 3.42
Mean, Holy Species – 4.20
Mother Death – 3.10
Humans Dust – 4.20
Hollowed Being – 5.35
Neurotic World of Guilt: Dissected God – 3.48
Neurotic World of Guilt: Slaved Sorrow – 3.12
Neurotic World of Guilt: Shame – 4.44
Kokoonpano

Michał "Psycho" Senajko – laulu
Yanuary – kitarat
Marcotic – bassokitara
Cube – syntetisaattori
Darkside – rummut
Aiheesta muualla

Neurotic World of Guilt Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Neurotic World of Guilt Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thy Disease
| --- | --- |
Studioalbumit:  Devilish Act of Creation • Cold Skin Obsession • Neurotic World of Guilt • Rat Age (Sworn Kinds Final Verses) • Anshur-Za • Costumes of Technocracy
Demot:  Art of Decadence
Videografia:  Extreme Obsession Live
Katso myös:  Crionics • Behemoth • Sceptic • Anal Stench
Neurotic Records

| Neurotic Records |
| --- | --- |
Perustettu:  2003
Perustajat:  Ruud Lemmen
Tilanne:  aktiivinen
Jakelijat:   Yhdysvallat Willowtip Records
Tyylilajit:  death metal
Kotimaa:  Alankomaat
Sijainti:  Tilburg, Pohjois-Brabant
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neurotic Records on alankomaalainen itsenäinen äärimetallin julkaisuihin toimintansa keskittävä levy-yhtiö. Sen perusti vuonna 2003 Tilburgissa Ruud Lemmen.
Kesällä 2007 Neurotic teki sopimuksen yhdysvaltalaisen Willowtip Recordsin kanssa yhtiön tuotannon julkaisemisesta Yhdysvalloissa Willowtipin alamerkillä Willowtip/Neurotic.
Yhtyeet

Disavowed
Flesh Made Sin
Kronos
The New Dominion
Visceral Bleeding
Yhtyeet > Entiset yhtyeet

Arsebreed
Corpus Mortale
Panzerchrist
Prostitute Disfigurement
Psycroptic
Ruins
Sauron
Spawn of Possession
Ulcerate
Aiheesta muualla

Neurotic Records metal-archives.com -sivustolla
Niclas Wilhelm Sutthoff

Niclas (Nikolai) Wilhelm Sutthoff (22. heinäkuuta 1766 Viipuri – 1835 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Sutthoffin vanhemmat olivat kauppias Hans Sutthoff ja Anna Catharina Weckroth, kauppias ja laivanvarustaja Johan Weckroothin tytär. Hän palveli 1808–1810 everstin arvoisena Voronežin jalkaväkirykmentin komentajana. Sutthoffille kesällä 1810 myönnetty Pyhän Yrjön ritarikunnan 4. luokan ritariristi osoittaa hänen osallistuneen Napoleonin vastaisiin sotatoimiin. Sutthoff ylennettiin kenraalimajuriksi 1814. Vuosina 1820–1826 hän toimi Henkivartioväen kevyen osaston komentajana Pietarissa ja 1826–1834 Helsingin kaupungin komendanttina. Ero sotapalveluksesta hänelle myönnettiin tammikuussa 1834.
Neuroteologia

Neuroteologia tutkii uskonnollisten kokemusten ja hermoston, erityisesti aivojen toiminnan korrelaatioita. Tutkimus tapahtuu laboratorioissa EEG- ja PET-tutkimuksina. Näissä tutkimuksissa on osoitettu, että aivot ja hermosto toimivat uskonnollisen kokemuksen aikana normaalista poikkeavalla tavalla.
Neuroteologeja

Aldous Huxley käytti ensimmäisenä termiä "neuroteologia" romaanissaan Island (1962).
Tri. Michael Persinger Laurentian yliopistosta Kanadassa pyrki 1980-luvulla tutkimuksissaan tuottamaan uskonnollisia kokemuksia ärsyttämällä ohimolohkoja magneettikentillä.  Hän suunnitteli tätä varten kypärän, jonka tarkoituksena oli tuottaa "selittämättömiä" läsnäolokokemuksia. Vuonna 2003 näihin tutkimuksiin osallistui myös kuuluisa ateisti Richard Dawkins. Persingerin mukaan monet koehenkilöistä raportoivat selittämättömistä "läsnäolokokemuksista". Dawkins ei tällaisia tuntenut, vaikka olisi omien sanojensa mukaan halunnut sellaisen kokea. Persingerin mukaan ihmiset sijoittuvat tässä janalle, jonka toinen pää on täysin epäherkkä. Dawkins edustaa hänen mukaansa tätä epäherkkää päätä.
Pehr Granqvist (2005) Uppsalan yliopistosta kritisoi Persingerin kokeiden tieteellisyyttä, mutta keskustelu heidän välillään jatkuu vilkkaana.
Andrew Newberg tutki fransiskaaninunnien ja buddhalaisten aivojen toimintaa syvän rukouksen tai meditaation aikana PET-laitteella. Tutkimuksissa kävi ilmi, että fransiskaaninunnien otsalohkot aktivoituivat rukouksen aikana, mutta päälakilohkon toiminta vaimeni, mikä Newbergin mukaan liittyy uskonnolliseen ajasta ja paikasta irrottautumisen tunteeseen ja Jumalan läsnäolon kokemuksiin. Samanlaisia aivotoiminnan muutoksia oli havaittavissa myös buddhalaisilla meditoijilla. Erona oli kuitenkin se, että nunnilla aktivoitui kielellinen alue aivoista, kun taas buddhalaisilla aktivoitui visuaalinen alue, mikä liittyy erilaisiin meditaatio- ja rukoilutapoihin. Epileptikot ovat alttiimpia tällaisiin kokemuksiin.
Tulosten tulkinta

Luonnontieteellisesti suuntautuneet ajattelevat, että uskonnolliset kokemukset johtuvat aivojen toiminnasta. Andrew Newbergin mukaan hänen tutkimuksensa perusteella ei voi kuitenkaan arvioida uskonnollisten kokemusten "objektiivista totuudenmukaisuutta". Tutkimus ei hänen mukaansa pysty myöskään antamaan vastausta kysymykseen, onko ihmisellä kuolematon sielu tai onko Jumala olemassa. Se voidaan kuitenkin hänen mukaansa sanoa, että mikäli Jumala on olemassa, se pitää kokea aivojen välityksellä. Selvää on myös, että hengellinen elämä saa aivoissa aikaan biologisia muutoksia.
Anglikaanipiispa Stephen Sykesin mukaan tutkimuksen tulokset eivät osoita, että uskonnollisten kokemusten merkitys tai arvo pitäisi käsittää aikaisempaa vähäisemmäksi. Hän puhuu tutkimuksiin viitaten myös "uskonnollisesta lahjakkuudesta" ja ehdottaa, että ennemminkin tulisi olla kiinnostunut kaikesta uudesta tiedosta, mitä tutkimus saa selville. Professori Ramachandran ehdottaa lisäksi, että tulokset osoittavat vain, että Jumala saattaa olla rakentanut aivoihin "antennin", jotta olisimme vastaanottavaisempia hänelle.
Aiheesta muualla

Neuroteologisia tutkimuksia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Searching for God in the Brain, Scientific American (englanniksi)
Turun Sanomat 13.9.2003 Asuuko Jumala ihmisen aivoissa?[vanhentunut linkki]
Mélanie Laurentin filmografia

Mélanie Laurent vuonna 2016 César-palkintogaalassa.
Tämä on Mélanie Laurentin filmografia.
Näyttelijänä > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Silta | Lisbeth |
| 2001 | Ceci est mon corps | Clara |
| 2002 | Embrassez qui vous voudrez | Carole |
| 2003 | Snowboarder | Célia |
| 2004 | Une vie à t'attendre | nuori tehtaan tyttö |
| 2004 | Rice Rhapsody | Sabine |
| 2004 | Le Dernier jour | Louise |
| 2005 | Kun sydän lakkaa lyömästä | Minskovin tyttöystävä |
| 2006 | Indigènes | Marguerite Vosgesista |
| 2006 | Dikkenek | Natacha |
| 2006 | Je vais bien, ne t'en fais pas | Élise "Lili" Tellier |
| 2007 | L’amore nascosto | Sophie Marquand |
| 2007 | Le Tueur | Stella |
| 2007 | La Chambre des morts | Lucie Hennebelle |
| 2008 | Paris | Lætitia |
| 2009 | Shoe at Your Foot | Chloé |
| 2009 | Kunniattomat paskiaiset | Shosanna Dreyfus / Emmanuelle Mimieux |
| 2009 | Konsertti | Anne-Marie Jacquet |
| 2010 | Pariisin vainotut | Annette |
| 2011 | Beginners | Anna |
| 2013 | Yöjuna Lissaboniin | nuori Estefania |
| 2013 | Suuri puhallus | Alma Vargas |
| 2013 | Enemy | Mary |
| 2014 | Aloft | Jannia Ressmore |
| 2015 | Boomerang | Agathe Rey |
| 2015 | Meren äärellä | Lea |
| 2016 | Éternité | Mathilde |
| 2016 | Mon nom à Pigalle |  |
| 2016 | Mike | tohtori Bauer |
| 2018 | Operation Finale | Hanna |
| 2018 | Le retour du héros | Elisabeth Beaugrand |
| 2018 | Mia et le lion blanc | Alice Owen |
| 2019 | 6 Underground | Two |
| 2021 | Happi  | Elizabeth Hansen |
Näyttelijänä > Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Route de nuit | Francesca |
| 2003 | Jean Moulin, une affaire française | nuori Alice Arguel |
Näyttelijänä > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2003 | La Faucheuse | Isabelle |
| 2005 | Les Visages d'Alice | Alice |
| 2008 | The Business Trip | hotellin aulatyöntekijä |
Näyttelijänä > Ääninäyttelijänä

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Salainen valtakunta | Mary Katherine |
| 2015 | Inside Out – mielen sopukoissa | Inho |
Ohjaajana ja käsikirjoittajana

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Muuta | Elokuvat>  | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | De moins en moins | lyhytelokuva |  |  |
| 2008 | X Femmes | lyhytelokuva (1 episodi) |  |  |
| 2011 | Les adoptés |  |  |  |
| 2012 | Surpêche | lyhtydokumentti |  |  |
| 2014 | Respire |  |  |  |
| 2017 | Plonger |  |  |  |
Naurun parlamentti

| Nauru Parliament> Tyyppi |
| --- | --- |
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  Cyril Buraman 
Presidentti:  Lionel Aingimea 
Edustajia:  19
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  24 elokuuta 2019
Kokouspaikka
 Parlamentin istuntosali joulukuussa 2018
 Naurun parlamenttitalo, Yaren
Kotisivut
 http://www.naurugov.nr/parliament-of-nauru.aspx
Naurun parlamentti (engl. Nauru Parliament) on Naurun tasavallan yksihuoneinen kansanedustuslaitos. Parlamentissa on 19 jäsentä, jotka valitaan yleisillä vaaleilla kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Äänestäminen on pakollista jokaiselle vähintään 20-vuotiaalle Naurun kansalaiselle. Äänestämättä jättäminen on rikos, josta voidaan tuomita sakkoihin
Parlamentti nimittää joukostaan Naurun presidentin, joka puolestaan muodostaa hallituksen. Naurun ainoa rekisteröity ja toiminnassa oleva poliittinen puolue on Nauru First (Naoero Amo).
Puhemies nimittää parlamentin kirjurin (eng. Clerk), joka on vastuussa käytännön järjestelyistä parlamentissa ja johtaa parlamentissa työskentelevän sihteeristön työtä. Perustuslain mukaan kirjuri ei ole parlamentin jäsen..
Edustajat

Parlamentin nykyiset edustajat vuosina 2019–2022 olivat:
| Nimi | Vaalipiiri | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Isabella Dageago | Yaren | Ministeri |
| Charmaine Eraidinomo Scotty | Yaren |  |
| Rennier Gadabu | Aiwo | Ministeri |
| Milton Ross Dube | Aiwo |  |
| Maverick Eoe | Anabar | Ministeri |
| Pyon Deiye | Anabar | Varaministeri |
| Marcus Stephen | Anetan |  |
| Timothy John Ika | Anetan |  |
| Asterio Appi | Boe | Varaministeri |
| Martin Porky Hunt | Boe | Ministeri |
| Shadlog Armait Bernicke | Buada |  |
| Bingham Agir | Buada | Varaministeri |
| Khyde Menke | Meneng | Varaministeri |
| Tawaki Kam | Meneng |  |
| Lionel Rouwen Aingimea | Meneng | Presidentti, ministeri |
| David Ranibok Waiau Adeang | Ubenide |  |
| Reagan Winson Aliklik | Ubenide | Ministeri |
| Wawani Joe-Grant Dowiyogo | Ubenide | Ministeri |
| Russ Kun | Ubenide | Varaministeri |
Vaalipiirit ja äänestäminen

Parlamenttivaaleja varten Nauru on jaettu kahdeksaan vaalipiiriin, jotka vastaavat osittain maan alueita (districts). Vaalipiirit (sulkeissa valittavien edustajien määrä) ovat Aiwo (2), Anabar (2), Anetan (2), Boe (2), Buada (2), Meneng (3), Ubenide (4) ja Yaren (2). Ulkomailla oleskelevat kansalaiset voivat vaihtaa vaalipiiriään hakemuksella ja maksamalla 150 dollarin maksun.
Koska äänestäminen on Naurulla pakollista, valtiovalta järjestää esim. liikkuvan äänestyspaikan tuomisen henkilön luo hakemuksen perusteella. Valtakirjalla voi äänestää, mikäli henkilö on ulkomailla vaalien aikana. Ennakkoäänestys on mahdollista sairaille, viimeisillään raskaana oleville sekä henkilöille, jotka eivät työnsä tai uskonnollisen vakaumuksensa vuoksi voi äänestää itse vaalipäivänä..
Niia Little

Niia Little (s. 2001) on suomalainen koripalloilija. Hän pelaa naisten korisliigassa Tampereen Pyrinnön joukkueessa.
Littlen veli Miro on myös koripalloilija. Heidän äitinsä Kati Packalén aloitti vuonna 2022 Suomen Koripalloliiton toimitusjohtajana.
Niclas Meyer

| Niclas Meyer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Suomi
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Seura:  SSV
Pelinumero:  10
Pituus:  183 cm
Paino:  79
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2009–2012 | Espoon Oilers | 76(37+30=67) | 76(37+30=67) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Niclas Meyer (s. 15. kesäkuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja, joka edustaa Esport Oilersia. Hän nousi Salibandyliigaan kaudella 2009–2010. Ennen Esport Oilersiin tuloa Meyer pelasi Salibandyliigassa Viikinkien, SSV:n ja Espoon Oilersin sekä kakkosdivaria GrIFK:n riveissä. Hän on pelannut myös Suomen maajoukkueessa. Niclaksen veli Petter Meyer on pelannut Veikkausliigaa FF Jarossa ja edustaa tällä kaudellamilloin? SJK:ta.
Neochóri (Sámos)

| Neochóri Νεοχώρι |
| --- | --- |
 Neochórin kylä Pýrgos–Karlóvasi-tieltä nähtynä.
 Neochóri
 Koordinaatit: 37°42′30″N, 26°46′16″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Sámos
Kunta:  Dytikí Sámos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5601030401
Korkeus:  275 m
Väkiluku (2011):  62
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neochóri (kreik. Νεοχώρι; transl. myös Neohóri) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 62 (vuonna 2011).
Neochórin kylä sijaitsee Sámoksen eteläisissä sisäosissa noin 37 kilometriä länsilounaaseen saaren keskuksesta Sámoksen kaupungista ja noin 23 kilometriä itään Pythagóreion kylästä. Se on rakennettu Karvoúnis- eli Ámpelos-vuoren rinteeseen noin 275 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.
Neochóri muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νεοχωρίου, Topikí Koinótita Neochoríou). Aiemmin kylä kuului Marathókampoksen kuntaan, vuodesta 2011 Sámoksen kuntaan ja Marathókampoksen kunnallisyksikköön, ja vuodesta 2019 lähtien Dytikí Sámoksen kuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neochóri Wikimedia Commonsissa
Nihriyan taistelu

Assyrialaisten ja Heettiläisten välinen taistelu. Assyrian laajentuminen Syyriaan jatkui kuningas Salmanassar I:n ja Tukulti-Ninurta I:n komennossa, se laukaisi kriisin Assyrian ja Hettiläisten välillä, joka kontrolloi Nairin alueita joita Assyria himoitsi. Heettiläiset katsoivat Assyrian tehneen selvästi hyökkäyksen heidän valtakuntansa rajoille ja meni taisteluun kuningas Tudhaliya IV:n johdolla. Tämä johti suureen taisteluun, joka tunnetaan nykyään Nihriyan taisteluna. Konfliktin tarkasta päivämäärästä ei ole varmuutta.
Viime aikoina hajanaista ​​Ugaritin kirjettä RS 34,165 on tulkittu siten, että se saattaa osoittaa Nihriyan taistelun osapuolten olleen Salmanassar I ja Tudhaliya IV. Nihriya sijaitsi Balih joen yläjuoksulla Syyriassa.
Neurotiede

Santiago Ramón y Cajalin piirros neuroneista vuodelta 1899.
Neurotiede tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista.[lähde? ]
Monet neurotieteen osat on perinteisesti luettu biologian aloiksi. Nykyisin neurotiede käsitetään usein monitieteiseksi alaksi, johon kuuluu myös kognitiivisen psykologian, neuropsykologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen, fysiikan ja lääketieteen (neurologia) tutkimusta. Neurotiede onkin laajentunut kattamaan kaiken kokeellisen ja teoreettisen tutkimuksen, joka koskee eliöiden keskus- ja ääreishermostojen toimintaa ja rakennetta.[lähde? ]
Suomessa on vietetty kolmena vuotena aivoviikkoa, jonka aikana on pyritty tekemään neurotiedettä tutuksi yleisölle. Aivoviikon ajatus on lähtöisin Yhdysvalloista, ja kansainvälistä aivoviikkoa on vietetty kaksitoista kertaa.
Suomen aivotutkimusseura yhdistää eri alojen tutkijoita, joiden työ kohdistuu hermostoon. Seurassa on noin 200 jäsentä.
Osa-alueita

Neurotieteiden aloiksi luetaan
kliiniset neurotieteet ja neurologia
kognitiivinen neurotiede
laskennallinen neurotiede ja neuroinformatiikka
molekulaarinen neurotiede
neuroanatomia
neurobiologia
neurofarmakologia
neurofysiologia
neuropatologia
neuropsykiatria
neuropsykologia
Kirjallisuutta

Paavilainen, Petri: Toimivat aivot: Kognitiivisen neurotieteen perusteita. Helsinki: Edita, 2016.
Revonsuo, Antti, Heikki Lang & Olli Aaltonen (toim.): Mieli ja aivot: Kognitiivinen neurotiede. Turku: Kognitiivisen neurotieteen tutkimusyksikkö, Turun yliopisto, 1996.