stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aino Kallas
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Aino Kallas Wikisitaateissa
Aino Kallaksen mestarivuodet. Ylen Elävä Arkisto.
Aino Kallas Estofilia. 2018. Tallinna:  Suomen suurlähetystö. Viitattu 4.5.2018. (viroksi, suomeksi)
Kai Laitinen: / Kallas, Aino (1878–1956) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 18.6.1999 (päivitetty 7.8.2009). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Aino Kallas : Lontoon ikkunasta I. Kveekkereitä, Helsingin Sanomat, 21.03.1935, nro 78, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aino Kallas : Lontoon ikkunasta II. Lontoolaisia diplomaatteja, Helsingin Sanomat, 22.03.1935, nro 79, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aino Kallas Lontoossa, Kuva, 27.04.1938, nro 9, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Timo Wallius

Timo Wallius (s. 2. heinäkuuta 1964) on suomalainen jääpalloilija ja poliitikko.
Hän on edustanut urallaan useita seuroja, joita ovat WP 35, Akilles ja HIFK Bandy. Vuoden 1998 loppuottelussa hän teki IFK:lle kaksi maalia, jälkimmäisen rangaistuslaukauksella 88. minuutilla. Hän edusti urallaan myös Suomen A-maajoukkuetta. Kausina 1999–2002 Timo Wallius oli HIFK Bandyn edustusjoukkueen valmentajana. Nämä kolme kautta tuottivat kaksi SM-pronssia ja 5. sijan.
Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut muun muassa Fonectan sähköisen liiketoiminnan johtajana. Wallius toimi vuosina Kwantic Oy:n (nyk. Quru oy) toimitusjohtajana 2010–2013 ja vuosina 2013–2018 Arena Interactive Oy:n toimitusjohtajana.
Vuonna 2008 Wallius oli Suomen Kaukalopalloliiton toiminnanjohtajana. Vuosina 2009–2013 Wallius toimi Suomen Jääpalloliiton liittohallituksen jäsenenä  ja liiton nuorisovaliokunnan puheenjohtajana..
Jääpallon parissa Wallius oli WP 35:n päävalmentajana kaudella 2018–2019 ja JPS:n päävalmentajana kaudella 2019–2020. Kausilla 2021–2023 Wallius valmensi WP-35:n U14-joukkuetta.
Timo Wallius valittiin Varkauden kaupunginvaltuustoon vuonna 2021 ensi yrittämällä, uusista ehdokkaista korkeimmalla äänimäärällä. Hän on seuraavat neljä vuotta Varkauden kaupungin valtuutettu,  elinvoimajaoston varsinainen jäsen, kaupunginhallituksen varajäsen ja maakunnan yhteistyöryhmän (MYR) varajäsen. Kirkkovaltuustoon Wallius valittiin 2022.
Timo Walliuksen tytär Tilda Wallius opiskelee Aalto-yliopistossa vaatesuunnittelua.  Poika Kalle Wallius pelasi vuodesta 2022 jalkapalloa Bologna FC -joukkueessa Italiassa, josta siirtyi syksyllä 2023 Norjaan IK Start -seuraan 3-vuotisella sopimuksella.
Timo kuuluu Walliuksen taidesukuun. Hänen isosisariaan ovat Tarja Wallius ja Tiina Wallius.
Kalle Wallius on osana pikkuhuuhkajien 2025 EM-joukkuetta.
Nicole Parker

| Nicole Parker |
| --- | --- |
 Nicole Parker syyskuussa 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicole Frances Parker
Syntynyt: 21. helmikuuta 1978 (ikä 47) Irvine, Kalifornia, USA
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb 
Nicole Frances Parker (21. helmikuuta 1978 Irvine, Kalifornia) on Emmy-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten FOXin sketsikomediasarja MadTV:n näyttelijäkaartilaisena. Hän on pisimpään sarjassa ollut naisnäyttelijä vuodesta 2003. Tällä hetkellä hän esittää Elphabaa Tony-palkitussa Wicked-musikaalissa.
Elämäkerta

Kotikaupungissaan Irvinessä, Kaliforniassa, hän esiintyi South Coast Repertoryssa ja Laguna Playhousessa. Hän opiskeli myös teatteria ja laulua Indianan yliopistossa ja esiintyi improvisaatioseurueessa nimeltä The Original Full Frontal Comedy. Yliopiston jälkeen Parker esiintyi Edinburgh Fringe-festivaaleilla Second Cityssä, Chicagossa, Bloemendaalissa, Unhinged Academyssa ja Groningenissa. Lisäksi hän ja muutama hänen yliopistotoverinsa perustivat teatteriryhmän nimeltä Waterwell Productions. Parker muutti Amsterdamiin kahdeksi vuodeksi, jossa hän esiintyi komediashow Boom Chicagossa Ike Barinholtzin ja Jordan Peelen kanssa. Molemmat herrat ovat myös olleet MadTV:ssä.
MadTV

Parker liittyi MadTV:n näyttelijäkastiin vuonna 2003 tunnusmaiseksi esiintyjäksi yhdeksännelle tuotantokaudelle. Hänet liitettiin myöhemmin varsinaiseen näyttelijäkaartiin seuraavalle kaudelle. Parkerin huomattavimmat roolit sisältävät Inside Looking Out-emäntä Pat-Beth LaMontrose ja huoleton sekä lapsellinen Disney-tyttö. Hänellä on suunnaton lista julkimoimitaatioista, usein imitaatioita poptähdistä musiikkivideoparodioissa.
Vuonna 2008, kuudentena MadTV-vuotenaan, Nicole Parker jätti shown marraskuun ensimmäisellä viikolla, mutta esiintyy ainoastaan esikuvatuissa sketseissä MadTV:n sarjan finaalissa vuonna 2009.
MadTV > Hahmot (nähty MadTV:ssä)

Annetta Bussley (The Lillian Verner Show)
Beth (Sean the Floor Leader)
Candy Matsumoto (Hello Hollywood/Iraq, Hello!)
Charlene (Baby Joey)
Disney Girl
Pat-Beth LaMontrose (Inside Looking Out)
Tori McLachlan, laulaja/lauluntekijä, joka laulaa masentavia lauluja
Toni Horse (Fashion Surprise)
Elisssa (Girlicious)
Amy Little (Nice White Lady)
Sharon (Teller Conference)
MadTV > Muistettavat imitaatiot

Britney Spears
Ellen DeGeneres
Paula Abdul
Kathy Griffin
Ashlee Simpson
Jessica Simpson
Hillary Rodham Clinton
Joy Behar
Aiheesta muualla

Official MADtv website (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Ellan de la Chapelle

Albert Edelfeltin vaimostaan vuonna 1896 maalaama kuotokuva
Anna Elise (Ellan) de la Chapelle (15. tammikuuta 1857 – 21. joulukuuta 1921) oli suomalainen vapaaherratar, taiteilija Albert Edelfeltin puoliso.
Edelfeltit menivät naimisiin tammikuussa 1888. Heidän ainoa lapsensa, poika Erik (1888–1910) syntyi loppuvuodesta. Vaikka pari oli tuntenut toisensa lapsuudesta asti ja vaikutti edustavalta parilta, avioliitto ei ollut onnellinen ja lopulta he ajautuivat erilleen.
Kielitaitoinen ja edustava Ellan de la Chapelle hankki puolisolleen tuottoisia muotokuvatilauksia ja hoiti kotitalouden muuttoja asunnosta toiseen ja Pariisin ja Suomen välillä.
Kirjallisuutta

Maria Vainio-Kurtakko: Sovelias liitto, kohtauksia Ellan de la Chapellen ja Albert Edelfeltin elämästä.  Suomentanut Kaisa Sivenius. Teos, 2022.  ISBN 9789523632363
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Tšekki
Edelfelt (suku)

Edelfelt on ruotsalainen aatelisuku, joka on ollut edustettuna myös Suomen aatelissa.
Suku on lähtöisin Itä-Götanmaalta. Sen kantaisä, ratsumestari Johan Palm (1637–1700) aateloitiin vuonna 1688 nimellä Edelfelt ja esiteltiin seuraavana vuonna Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1129. Edelfeltit tunnettiin sotilassukuna. Arkkitehti Carl Albert Edelfelt, joka kuului äitinsä puolelta Benzelstierna-sukuun, muutti vuonna 1833 isänsä kuoltua 14-vuotiaana Suomeen enonsa luokse. Hänet naturalisoitiin Suomen aateliin vuonna 1864 ja Edelfelt-suku esiteltiin Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 237. Vaakunaselitykseen pujahti tuolloin pieni virhe, jonka vuoksi suvun suomalainen haara käytti aluksi erilaista aatelisvaakunaa kuin ruotsalainen.
Suvun suomalainen haara sammui mieslinjalta vuonna 1910 ja lopullisesti vuonna 1934. Ruotsissa suku sammui mieslinjalta 1933 ja naislinjalta 1967, mutta vuonna 1896 Ranskaan muuttanut sukuhaara on yhä elossa.
Jäseniä

Carl Albert Edelfelt (1818–1869), arkkitehti, Suomen rakennushallituksen ylijohtaja
Albert Edelfelt (1854–1905), taidemaalari, Carl Albert Edelfeltin poika (puoliso Ellan de la Chapelle)
Annie Edelfelt (1866–1934), opettaja ja kuvittaja, Carl Albert Edelfeltin tytär
Berta Edelfelt (1869–1934), kirjailija, Carl Albert Edelfeltin tytär
Goudy Old Style

Goudy Old Style
Goudy Old Style on perinteinen antiikva, jonka Frederic W. Goudy suunnitteli alun perin kirjasinvalimo American Type Foundersille vuonna 1915. Kirjaintyypin muodot ovat saaneet vaikutteita Gutenbergin oppipojan pojan Peter Schoeffer nuoremman leikkaamista kirjaimista. Goudy Old Style muistuttaa venetsialaistyyppisiä antiikvoja.
Goudy Old Style on tunnetuin Frederic Goudyn suunnittelemista kirjaintyypeistä. Goudy lisäsi kirjaintyyppiin kursiivin vuonna 1918. Myöhemmin American Type Foundersin pääsuunnittelija Morris Fuller Benton täydensi kirjaintyyppiä lihavalla ja erittäin lihavalla versiolla.
Brian Wren

Brian Aarthur Wren (s. 1939 Romford, Essex, Englanti) on englantilainen reformoitu pappi, kansainvälisesti tunnettu virsirunoilija ja kirjailija.
Elämänvaiheet ja työ

Wren on opiskellut Oxfordsissa Mansfield Collegessa moderneja kieliä ja teologiaa. Hän on väitellyt tohtoriksi Oxfordissa aiheenaan Vanhan Testamentin profeettojen kieli (The language of prophetic eschatology in the Old Testament) Hänet on vihitty papiksi 1965 Britannian Yhdistyneessä reformoidussa kirkossa (United Reformed Church) ja hän työskenteli kongregationaalisen seurakunnan pastorina Essexissä ja sen jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan kirkkojen neuvostossa (British Council of Churches) rauhan ja kansainvälisen oikeuden puolesta. Hän on toiminut sittemmin vapaana saarnaajana ja luennoitsijana.
Vuodesta 1991 hän työskenteli Yhdysvalloissa luennoitsijana ja saarnaajana sekä virsien kirjoittajana yhdessä vaimonsa Susan Heafieldin kanssa, joka oli metodistipastori. Vuodesta 2000 alkaen hän toimi professorina Columbia Theological Seminaryssä, Georgiassa.
Vuonna 1999 hänen virtensä "Hidden Christ, alive for ever" palkittiin Lontoon St Paulin katedraalia varten järjestetyssä Millenium-virsikilpailussa.
Wren on koko englanninkielisessä maailmassa tunnettu ja arvostettu virsirunoilija. Hän on julkaissut noin 250 virttä ja yhdeksän virsikokoelmaa, muun muassa: Faith Looking Forward (1983), Praising a Mystery (1986), Bring Many Names (1989), New Beginnings (1993), ja Faith Renewed: 33 Hymns Reissued and Revised (1995)
Hän on myös toimittanut kirjan What Language Shall I Borrow (1989), keskusteluoppaana inklusiivisen kielen asemasta kristillisessä jumalanpalveluksessa.
Suomeksi hänen virsiään on ilmestynyt vain muutama: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 416 "Nyt on aika kiitoksen", (There’s a spirit in the air) vuodelta 1969, suom. Anna-Maija Raittila 1984; Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 591 "Rauhaa ja oikeutta puolustamaan" (This we can do for justice and for peace) 1975, suom. Niilo Rauhala 1997, 2000 sekä Seurakunta laulaa -kirjassa laulu 161 "Hän voiton sai" (Christ is alive), suom. Joel Niininen 2001.
Aiheesta muualla

Praise Partners Worship (Arkistoitu – Internet Archive) Brian Wrenin kotisivu (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Korea  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Piman piirikunta

Piman piirikunta (engl. Pima County) on piirikunta Arizonan eteläosassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2019 arvion mukaan piirikunnassa asui 1 047 279 asukasta. Sen pinta-ala on 23 794 neliökilometriä. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Tucsonin kaupunki.
Historia

Piman piirikunta on yksi Arizonan alkuperäisistä piirikunnasta. Se perustettiin 1864, kun maata oli hankittu Meksikolta Gadsden kaupassa 1853. Alun perin piirikunta kattoi koko Etelä-Arizonan. Pian kuitenkin Cochisen, Grahamin ja Santa Cruzin piirikunnat erotettiin Pimasta.
Väestö

Vuoden 2019 arvion mukaan piirikunnassa asui 1 047 279 asukasta, mikä tarkoittaa 6,8 prosentin kasvua vuodesta 2010, jolloin piirikunnassa asui 980 263 asukasta. Piman väestötiheys on 42 asukasta neliökilometriä kohden.
Vuonna 2018 asukkaista 51,4 prosenttia oli valkoisia, 37,6 % latinoita, 4,3 % alkuperäisasukkaita, 4,2 % mustia tai afroamerikkalaisia, 3,4 % aasialaisia ja 3,0 % muista roduista. Yli viisivuotiaista 28,5 prosenttia puhui äidinkielenään jotakin muuta kuin englantia.
29,20 %:ssa kotitalouksissa oli alle 18-vuotiaita lapsia, 47,70 %:ssa oli aviossa asuvia pareja, 11,80 %:ssa oli yksinhuoltajaäitejä ja 36,20 %:ssa ei ollut perheitä. 9,40 % kotitalouksista asui yli 65-vuotias yksin.milloin?lähde? Vuosina 2014–2018 keskimääräinen perheen koko oli 2,47 henkilöä.
Väestö > Väestökehitys

1870: 5 716
1880: 17 006
1890: 12 673
1900: 14 689
1910: 22 818
1920: 34 680
1930: 55 676
1940: 72 838
1950: 141 216
1960: 265 660
1970: 351 667
1980: 531 443
1990: 666 880
2000: 843 746
2010: 980 263
Väestö > Ikäjakauma

Vuonna 2018 ikäjakauma oli seuraavanlainen:
0–18: 20,9 %
18–64: 59,3 %
65–: 19,8 %
Vuonna 2018 väestöstä 50,8 prosenttia oli naisia.
Väestö > Keskitulot

Kotitalouksissa: 36 758 dollaria
Perheissä: 44 446 dollaria
Miehillä: 32 156 dollaria
Naisilla: 24 959 dollaria
Piirikunnassa: 19 785 dollaria
Vuonna 2018 köyhyysrajan alapuolella asui 16,2 prosenttia piirikunnan väestöstä.
Kylät ja kaupungit

Ajo
Avra Valley
Casas Adobes
Catalina
Catalina Foothills
Corona de Tucson
Drexel Heights
Drexel-Alvernon
East Sahuarita
Flowing Wells
Green Valley
Littletown
Lukeville
Marana
Oro Valley
Picture Rocks
Pisinemo
Sahuarita
Santa Rosa
Sells
South Tucson
Summit
Tanque Verde
Three Points
Tortolita
Tucson
Tucson Estates
Vail
Valencia West
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piman piirikunta Wikimedia Commonsissa
Arizonan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:  Arizona Strip  Coconino Plateau  Etelä-Arizona  Grand Canyon  Koillis-Arizona  Mojaven aavikko  North Central Arizona  Phoenix Metropolitan Area  Pohjois-Arizona 
Piirikunnat:  Apache  Cochise  Coconino  Gila  Graham  Greenlee  La Paz  Maricopa  Mohave  Navajo  Pima  Pinal  Santa Cruz  Yavapai  Yuma 
Kaupungit (suurimmat):  Chandler  Flagstaff  Gilbert  Glendale  Mesa  Peoria  Phoenix (pääkaupunki)  Prescott  Scottsdale  Tempe  Tucson  Yuma
Paavo Karikko

| Paavo Karikko |
| --- | --- |
 Paavo Karikko valmenustyössä ennen Helsingin vuoden 1952 kesäolympialaisia suomalaisten yleisurheilijoiden keskuudessa Pajulahden urheiluopistolla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1903 Keuruu, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 15. elokuuta 1978 (75 vuotta) Turku
Ammatti:  urheiluohjaaja, urheiluvalmentaja
Pauli (Paavo) Allan Antero Karikko (15. helmikuuta 1903 Keuruu – 15. elokuuta 1978 Turku) oli suomalainen urheiluvalmentaja, joka toimi muun muassa Turun kunnallisena urheiluohjaajana vuosina 1938–1969.
Elämä

Karikon isä oli kirjailija Kaarle Karikko. Hän osallistui sisällissotaan valkoisten puolella vasta 15-vuotiaana ja kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1923. Opiskellessaan lakitiedettä Helsingin yliopistossa Karikko kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan ja oli Suomen Akateemisen Urheiluliiton sihteeri.
1930-luvun alussa Karikko toimi muun muassa ohjaajana Suomen urheiluopistossa ja Suomen Urheiluliiton yleisurheilun päävalmentajana. Hän kuului myös SUL:n johtokuntaan. Vuosina 1933–1936 Karikko työskenteli Italian yleisurheiluliiton päävalmentajana. Vuonna 1938 hän aloitti Suomen ensimmäisenä kunnallisena urheilunohjaajana Turussa. Jatkosodan aikana Karikko oli vastuussa vuosittaisten Karhumäen kisojen järjestelyistä. Vuosina 1947–1948 hän toimi Sveitsin yleisurheiluliiton valmentajana Magglingenin urheiluopistossa.
Karikko kirjoitti Mauno Kosken kanssa vuonna 1975 julkaistun Paavo Nurmen elämäkerran, vaikkei tiettävästi ollut hänen kanssaan edes puheväleissä arvosteltuaan Nurmen harjoitusmenetelmiä. Vuonna 2006 elämäkerta julkaistiin myös englanninkielisenä käännöksenä. Karikon lähipiiriin kuului muun muassa presidentti Urho Kekkonen, johon hän tutustui opiskeluaikoinaan 1920-luvulla.
Turun urheilupuistoa kiertävä 1,4 kilometrin pituinen kuntorata on nimetty hänen mukaansa Karikonlenkiksi.
Teokset

Karikko, Paavo ; Koski, Mauno: Paavo Nurmi : 36 valokuvaa.  Helsinki:  Weilin + Göös, 1965.
Karikko, Paavo ; Koski, Mauno ; Raig, Kulle: Paavo Nurmi.  Tallinn:  Eesti raamat, 1973.
Karikko, Paavo ; Koski, Mauno: Yksin aikaa vastaan : Paavo Nurmen elämäkerta.  Helsinki:  Weilin + Göös, 1975.  ISBN 951-35140-7-2
Karikko, Paavo ; Koski, Mauno: Legendary runner: A Biography of Paavo Nurmi.  (Suomen urheilumuseosäätiön julkaisuja n:o 34)  Helsinki:  Sports Museum Foundation of Finland, 2006.  ISBN 952-99075-7-5
Karhumäen yleisurheilukilpailujen johtajaa, kersantti Paavo Karikkoa haastatellaan kesällä 1942 kaupungin kisojen aikana.
Syklononaani

| Syklononaani |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  293-55-0
SMILES:  C1CCCCCCCC1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H18
Moolimassa:  126,24 g/mol
Syklononaani on rengasrakenteinen hiilivety, jossa hiilet ovat kytkeytyneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Yhdiste kuuluu sykloalkaanien aineryhmään. Syklononaanin kemiallinen kaava on C9H18, moolimassa 126,24 g/mol ja ja CAS-numero 293-55-0.
Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Suomen alle 21-vuotiaiden miesten jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 21-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa. Maajoukkueesta käytetään lempinimeä Pikkuhuuhkajat.
Joukkue selviytyi Ruotsissa järjestettyyn vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mikä oli joukkueen ensimmäinen kerta EM-lopputurnauksessa. Suorituksen ansiosta joukkue valittiin vuoden 2008 parhaaksi joukkueeksi Suomen urheilugaalassa. Joukkue selviytyi Slovakiassa järjestettäviin vuoden 2025 alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mikä on historian toinen kerta EM-lopputurnauksessa.
EM-karsintahistoria

1978: 3. sija kolmen joukkueen karsintalohkossa
1980: 3. sija kolmen joukkueen karsintalohkossa
1982: 4. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1984: 3. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1986: 2. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1988: 3. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1990: 4. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1992: 3. sija neljän joukkueen karsintalohkossa
1994: 3. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
1996: 2. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
1998: 4. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
2000: 3. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
2002: 4. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
2004: 3. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
2006: 5. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2007: 3. sija kolmen joukkueen karsintalohkossa
2009: 1. sija viiden joukkueen karsintalohkossa, selviytyi lopputurnaukseen voitettuaan jatkokarsinnassa Itävallan
2011: 3. sija viiden joukkueen karsintalohkossa
2013: 4. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2015: 2. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2017: 3. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2019: 4. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2021: 4. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2023: 3. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa
2025: 2. sija kuuden joukkueen karsintalohkossa, selviytyi lopputurnaukseen voitettuaan jatkokarsinnassa Norjan
Pelaajat > Nykyinen joukkue

Seuraavat pelaajat valittiin Suomen joukkueeseen lokakuun 2024 EM-karsintaotteluihin Sveitsiä ja Montenegroa vastaan.
Ottelut ja maalit päivitetty 15. lokakuuta 2024 pelatun Montenegro-ottelun jälkeen.
| # | Pel>  | Pelaaja | Syntymäaika (ikä) | Ottelut | Maalit | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - | 1M | Lucas Bergström | 5. syyskuuta 2002 (ikä 22) | 13 | 0 |  Chelsea |
| - | 1M | Elmo Henriksson | 10. maaliskuuta 2003 (ikä 22) | 2 | 0 |  Sporting Gijón |
| - | 1M | Roope Paunio | 14. joulukuuta 2002 (ikä 22) | 0 | 0 |  SJK |

| - | 2P | Luka Kuittinen | 29. maaliskuuta 2003 (ikä 21) | 0 | 0 |  FC Inter |
| - | 2P | Rony Jansson | 10. tammikuuta 2004 (ikä 21) | 8 | 0 |  Kalmar |
| - | 2P | Tony Miettinen | 23. syyskuuta 2002 (ikä 22) | 13 | 1 |  Odd |
| - | 2P | Dario Naamo | 14. toukokuuta 2005 (ikä 19) | 5 | 0 |  St. Pölten |
| - | 2P | Ville Koski (kapteeni) | 27. tammikuuta 2002 (ikä 23) | 25 | 1 |  Istra 1961 |
| - | 2P | Miska Ylitolva | 23. toukokuuta 2004 (ikä 20) | 11 | 1 |  HJK |
| - | 2P | Jussi Niska | 15. elokuuta 2002 (ikä 22) | 8 | 0 |  FC Inter |
| - | 2P | Kalle Wallius | 2. tammikuuta 2003 (ikä 22) | 14 | 0 |  IFK Mariehamn |
| - | 2P | Daniel Armstrong | 24. maaliskuuta 2005 (ikä 19) | 2 | 0 |  Atalanta |

| - | 3KK | Adam Marhiev | 17. maaliskuuta 2002 (ikä 22) | 22 | 0 |  RFS |
| - | 3KK | Naatan Skyttä | 7. toukokuuta 2002 (ikä 22) | 24 | 10 |  Dunkerque |
| - | 3KK | Doni Arifi | 11. huhtikuuta 2002 (ikä 22) | 2 | 0 |  Ilves |
| - | 3KK | Luka Hyryläinen | 25. elokuuta 2004 (ikä 20) | 6 | 0 |  SSV Ulm |
| - | 3KK | Liam Möller | 21. joulukuuta 2004 (ikä 20) | 3 | 0 |  HJK |
| - | 3KK | Otso Liimatta | 10. heinäkuuta 2004 (ikä 20) | 15 | 8 |  Famalicão |

| - | 4H | Teemu Hytönen | 15. elokuuta 2002 (ikä 22) | 2 | 0 |  VPS |
| - | 4H | Oiva Jukkola | 21. toukokuuta 2002 (ikä 22) | 4 | 2 |  Ilves |
| - | 4H | Casper Terho | 24. kesäkuuta 2003 (ikä 21) | 17 | 2 |  Union SG |
| - | 4H | Juho Talvitie | 25. maaliskuuta 2005 (ikä 19) | 12 | 1 |  Heracles Almelo |
| - | 4H | Henri Salomaa | 14. helmikuuta 2003 (ikä 22) | 10 | 1 |  Casertana |
Pelaajat > Suomen joukkue EM-kilpailuissa 2009

Maalivahdit:
01 Anssi Jaakkola,  Colligiana (1987)
12 Jon Masalin,  HamKam (1986)
23 Jukka Lehtovaara,  TPS (1988)
Puolustajat:
02 Ville Jalasto,  Aalesund (1986)
03 Jukka Raitala,  Hoffenheim (1988)
04 Jonas Portin,  Ascoli (1986)
05 Tuomo Turunen,  Honka (1987)
13 Pyry Kärkkäinen,  HJK (1986)
14 Joni Aho,  Inter (1986)
21 Petri Viljanen,  Haka (1987)
22 Joona Toivio,  Telstar (1988)
Keskikenttäpelaajat:
06 Tim Sparv,  Halmstad (1987)
07 Kasper Hämäläinen,  TPS (1986)
08 Mehmet Hetemaj,  Thrasivoulos (1987)
10 Nicholas Otaru,  Honka (1986)
15 Ilari Äijälä,  MYPA (1986)
16 Perparim Hetemaj,  AEK (1986)
17 Juha Hakola,  Heracles Almelo (1987)
18 Jussi Vasara,  Honka (1987)
Hyökkääjät:
09 Berat Sadik,  Arminia Bielefeld (1986)
11 Jarno Parikka,  HJK (1986)
19 Aleksandr Kokko,  Honka (1987)
20 Teemu Pukki,  Sevilla Atlético (1990)
Aiheesta muualla

Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue Suomen Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue Uefan sivustolla (englanniksi)
Suomen avauskokoonpano Sloveniaa vastaan Porissa elokuussa 2011.
Elam

| Elam 𒁹𒄬𒆷𒁶𒋾 > n. 3200 eaa.–539 eaa. |
| --- | --- |
  
Kieli:  elamin kieli
Seuraaja(t):  Akhaimenidien valtakunta
Elam (elamiksi 𒁹𒄬𒆷𒁶𒋾, Haltamti) oli muinaisiranilainen alue ja valtio nykyisessä Iranin Khūzestānissa, Etelä-Irakista hieman itään Persianlahden pohjukassa. Elamin sivilisaatio vaikutti noin vuosina 3200–539 eaa.
Elamilaiset eivät olleet koskaan yhtenäinen etninen ryhmä, vaan heidän valtionsa oli erilaisten kansojen muodostama liitto, jota hallittiin yhdestä kaupungista, kuten Awanista, Anšanista, Šimaškista tai Susasta.
Etymologia

Elamin nimi tulee akkadin ja sumerin kielisestä sanasta, joka tarkoittaa ylänköä. Elamilaiset itse kutsuivat maataan nimellä Haltami, jonka uskotaan tarkoittaneen niin ikään ylänköä. Raamatun mukaan alue on nimetty Elamin, Seemin pojan ja Nooan pojanpojan mukaan.
Kulttuuri

Elam sijaitsi lännen ja idän välisellä kauppareitillä, ja sen kautta käytiin kauppaa Mesopotamian ja idän välillä.
Elamin kielellä ei ole tunnettuja sukulaiskieliä, eikä sitä ole vielä opittu tulkitsemaan. Tämän vuoksi tiedot Elamin varhaishistoriasta on saatu mesopotamialaisista lähteistä. Kun elamilaiset ottivat käyttöön sumerilaisten nuolenpääkirjoituksen, he alkoivat kirjoittaa sillä omaakin kieltään.
Elamissa palvottiin noin 200 eri jumalaa. Kussakin temppelissä palvottiin yhden jumalan patsasta. Kuolema ja kuolemanjälkeinen elämä olivat elamilaiselle erityisen tärkeitä, ja monessa heidän rukouksistaan ja kaiverruksistaan pyydetään turvallista matkaa seuraavaan elämään.
Kirjallisuutta

Armas Salonen: Persian muinaisuus ja kulttuuri.