stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Odotan

| ”Odotan” Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Speedway
 A-puoli: ”Odotan (Radio Edit)”
 B-puoli: ”Odotan (Mutta Mix)”
 Äänitetty : 1997
 Studio : Bahama Music Oy / Digital Factory
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD-single
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Kesto: 04.13
 Levy-yhtiö: AXR
Odotan on Hausmyllyn vuonna 1997 levytetty elektronisen musiikin kappale. Kappaleen ovat säveltäneet Jari Karjalainen taiteilijanimellä Drome ja Petri Alanko taiteilijanimellä Lowland. Sanoituksen kappaleeseen ovat tehneet Hannu Pulkkinen (taiteilijanimi Enzo), Jari Karjalainen ja Jyrki Kemppainen. Kappale julkaistiin yhtyeen vuonna 1997 julkaistulla studioalbumilla Speedway sekä omana singlenä.
Single

Odotan (Radio Edit) – 4.13
Odotan (Mutta Mix) – 4.37
Syksyn sävel -1997 -kilpailu

Kappale osallistui MTV3-kanavan vuoden 1997 Syksyn sävel -laulukilpailuun sijoittuen toiseksi. Kappale sai yhteensä katsojien puhelinäänestyksessä 11 607 ääntä ja lisäksi se sai lehdistön palkinnon.
Hausmyllyn esitys sai mediahuomiota, joka kilpailumenestykseensä valmistautumattomana joutuikin nousemaan uudestaan lavalle esittämään kilpailukappaleensa tuloslähetyksessä. Yhtyeen jäsenet olivat tuloslähetyksen aikaan juovuksissa, ja varsinkin laulaja Jari Karjalaisella oli vaikeuksia muistaa kappaleen sanoja. Siksi televisiolähetys jouduttiin siirtämään nopeasti mainoskatkolle.
Oskari Sallinen

Oskari Sallinen (s. 22. kesäkuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa FC Hakaa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Veikkausliigassa Sallinen pelasi ensimmäisen kerran JJK:n riveissä 15. kesäkuuta 2017 ottelussa HJK:ta vastaan. Toukokuussa 2017 JJK ilmoitti Sallisen siirtyvän seuraavaksi kaudeksi lainalle Groningeniin. Sopimukseen sisältyi optio jatkosta, jonka Groningen myös käytti ja tarjosi Salliselle uuden akatemiasopimuksen toukokuussa 2018.
Apollonieis

| Apollonieis> Ἀπολλωνιεῖς |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ei tiedossa
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  201/200 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Attalis (vsta 201 eaa.)
Trittys:  ei tiedossa
Demonyymi:  Apollōnieus (Απολλωνιεύς)
Bulen jäseniä:  5 (vsta 201 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 126 jaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apollonieis (m.kreik. Ἀπολλωνιεῖς, Apollōnieis) oli antiikin aikainen Attalis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos.
Demoksen sijaintipaikkaa tai sen trittystä ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 201/200 eaa. Tuolloin ateenalaiset halusivat kunnioittaa Pergamonin kuningasta Attalos I:tä antamalla tälle oman, uuden fylen nimeltä Attalis. Fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia, ja samalla siihen luotiin yksi uusi demos eli Apollonieis. Se nimettiin Attaloksen puolison Apolloniksen mukaan. Demoksella oli viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa.
Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Apollōnieus (Απολλωνιεύς).
Antti Hurskainen

| Antti Hurskainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1986 Lapinlahti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Antti Hurskainen (s. 1986 Lapinlahti) on Helsingissä asuva suomalainen kirjailija.
Hurskainen on julkaissut esseekokoelmia ja romaaneja. Hänen tekstejään on lisäksi julkaistu muun muassa Suomen Kuvalehdessä ja Imagessa. Hurskainen käsittelee teoksissaan usein kirjallisuutta, populaarikulttuuria ja uskontoa. Hurskaisen esikoisromaani 22: Kertomus syömisestä (2019) oli Savonia-palkintoehdokkaana ja Suntio (2023) Finlandia-, Runeberg- ja Savonia-palkintoehdokkaana.
Tuotanto > Esseekokoelmat

Ozzyteksti.  Turku:  Savukeidas, 2013.  ISBN 978-952-268-093-8.
Tapan sut : esseitä populaarikulttuurin vaikutusvallasta.  Turku:  Savukeidas, 2014.  ISBN 978-952-268-112-6.
Välinpitämättömyys.  Turku:  Savukeidas, 2016.  ISBN 978-952-268-166-9.
Suru ei toimi.  Helsinki:  Siltala, 2018.  ISBN 978-952-234-499-1.
Ihmisten äänet / Ihmisen ääni.  Helsinki:  Bokeh, 2021.  ISBN 978-952-69504-5-7.
En kieltäytynyt aseista.  Helsinki:  Siltala, 2024.  ISBN 978-952-388-232-4.
Tuotanto > Romaanit

22: kertomus syömisestä.  Helsinki:  Siltala, 2019.  ISBN 978-952-234-576-9.
Kuihtuminen.  Helsinki:  Siltala, 2021.  ISBN 978-952-234-723-7.
Suntio.  Helsinki:  Siltala, 2023.  ISBN 978-952-388-000-9.
Aiheesta muualla

Plainsongs Antti Hurskaisen Image-blogi
Antti Hurskainen Ylen Luomiskertomus-podcastissa 7.4.2023 ja 11.4.2020
Arizonan suuri meteoriittikraatteri

Arizonan suuri meteoriittikraatteri ilmasta kuvattuna
Arizonan suuri meteoriittikraatteri eli Barringerin kraatteri tai Barringer-kraatteri on Yhdysvaltain Arizonan osavaltiossa, Flagstaffin ja Winslow’n kaupunkien väliin jäävällä autiomaa-alueella sijaitseva törmäyskraatteri. Sen halkaisija on 1 186 m, syvyys 170 m ja reunavallien korkeus 45 m.
Kraatteri syntyi esihistoriallisella ajalla suuren meteoriitin törmätessä Maahan. Meteoriitti on nimetty läheisen kanjonin mukaan Canyon Diablo ‑meteoriitiksi. Meteoriitin sirpaleita sinkoutui kraatterin ympäristöön laajalle alueelle, jolta niitä edelleen löytyy. Törmäyksen aiheuttama suuri paine synnytti lukuisia mikroskooppisen pieniä timantteja.
Kraatteri on ilmasta katsottuna muodoltaan hieman neliömäinen. Sen iäksi on muutamia eri menetelmiä käyttäen arvioitu vain noin 49 000 vuotta.
Kraatterin sijaintipaikka

Arizonan suuri meteoriittikraatteri sijaitsee Pohjois-Arizonassa, 32 km Winslow’n kaupungista länteen. Sen koordinaatit ovat 35° 02′ pohjoista leveyttä ja 111° 01′ läntistä pituutta. Kraatterin pohja on 1 540 m:n korkeudella merenpinnasta.
Kraatteri on syntynyt hiekkakiveen noin 49 000 vuotta sitten. Silloin paikalla kasvoi kuivaa puoliaavikkomaista pensastoa ja lähistöllä myös mäntymetsää. Kraatterin alla on 213–244 m syvä kerros törmäyksen möyhentämää kiveä. Kraatterin pohjaa peittävät kuivuneen järven kerrostumat.
Kraatterin synty

Kraatterin synnytti nykyisten arvioiden mukaan nopeudella 12,8 km/s törmäävä alkujaan 300 000 tonnin painoinen kappale, josta ilmanvastuksen aiheuttama kitka ehti höyrystyttää noin puolet sen läpäistessä ilmakehän. (Aiemmissa lähteissä kappaleen nopeudeksi arvioitiin 20 km/s.) Syöksyessään kohti maata kappaleen on täytynyt näyttää häikäisevältä, pyrstölliseltä Tulipallolta eli bolidilta. Arkeologit kiistelevät siitä, oliko yksikään ihminen törmäystä katselemassa.[lähde? ]
Maahan törmännyttä taivaankappaletta, luultavimmin 45–50 metrin läpimittaista rautanikkelimeteoriittia voivat jotkut kutsua asteroidiksikin. Jotkut ovat arvioineet, että pienempikin meteoriitti, läpimitaltaan ehkä vain 30 m, olisi riittänyt synnyttämään kraatterin.[lähde? ]
Törmäyksessä syntynyt 2,5 megatonnin räjähdys vastasi voimakkuudeltaan 150:tä Hiroshiman atomipommia ja lennätti ilmaan 175 miljoonaa tonnia kiveä. Seurannaisvaikutuksineen räjähdys tuotti vielä 6,5 Mt lisää räjähdysvoimaa.selvennä On myös esitetty arvioitaselvennä, että räjähdysvoima olisi ollut jopa 20–50 Mt. Kraatterin reunojen ulkopuolelle sinkoutui 30 tonnia kivimassaa.selvennä Törmäysmurskaa lensi 260 km²:n alueelle noin 9 km:n säteelle, ja se haavoitti eläimiä vielä 10–13 km:n päässä. Maa myllääntyi täysin noin 2 km:n säteellä kraatterin keskustasta reunavallin ulkopuolella. Seismologisilta vaikutuksiltaan törmäys vastasi vähintään magnitudin 5,5 maanjäristystä.[lähde? ]
Kaikki elämä tuhoutui 3–4 km:n säteellä heti. Törmäyksen aiheuttaman kaasuuntumisen synnyttämä tulipallo poltti vakavasti vielä 10 km:n päässä. Paineaalto eteni 3–5 km:n säteellä törmäyspaikasta yli 1 000 km/h nopeana iskuaaltona.selvennä Vielä 14–22 km:n etäisyydellä törmäyspaikasta se hävitti pinjoja, katajia ja muuta kasvillisuutta maan tasalle. Eläimiä vammautui jopa 16–24 km:n päässä.[lähde? ] Hurrikaanin voimalla etenevät tuulet ylsivät 40 km:n päähän, nykyisen Winslow’n kaupungin tasalle, ja idemmäksikin. Räjähdyksen paine- ja lämpövaikutukset yhdessäselvennä lienevät tuhonneet kasvillisuuden noin 800–1 500 km²:n alalta ja vaurioittaneet sitä vielä lisäksi 200–600 km²:n alalla.
Kaikesta huolimatta törmäys ei liene nostattanut ilmakehään merkittäviä määriä auringonvaloa pimentävää ja ilmastoa viilentävää pölyä. Kasvipeite palautui törmäyspaikan ympärillä ennalleen arviolta noin sadassa vuodessa.[lähde? ]
Tutkimushistoriaa

1900-luvun alussa kiisteltiin siitä, onko Arizonan suuri meteoriittikraatteri tulivuoren räjähdyksen vai meteoriitin synnyttämä. Vuonna 1891 merkittävä yhdysvaltalainen geologi Grove Karl Gilbert tutki mahdollisuutta, että kraatteri olisi syntynyt meteoriitin törmäyksestä, päätyen kuitenkin siihen, että syntytapana olisi ollut vulkaaninen kaasuräjähdys. Varakas lakimies, geologi, mineralogi ja kaivosyrittäjä Daniel Barringer puolestaan tutki kraatteria vuosina 1903–1905 yhdessä matemaatikko-fyysikko Benjamin Chew Tilghmanin kanssa ja päätyi siihen tulokseen, että kraatterin oli synnyttänyt meteoriitti.[lähde? ]
Tuohon aikaan tiedeyhteisön enemmistö suhtautui epäillen siihen, että taivaankappaleitten törmäyksillä olisi voinut olla merkittäviä vaikutuksia Maan pinnanmuotoihin. Gilbert ja Barringer kiistelivat kraatterin synnystä pitkään. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Barringer kulutti suurimman osan huomattavasta omaisuudestaan jatkotutkimuksiin, jotka jäivät taloudellisten tavoitteitten osalta hedelmättömiksi; hän uskoi löytävänsä kraatterista suunnattomat määrät arvokkaita malmeja.[lähde? ]
Barringer Crater Company ‑yhtiön palkkaama tähtitieteilijä F. R. Moulton tuli vuoteen 1929 mennessä tulokseen, että Barringerin hypoteesi suuresta meteoriitista kraatterin aiheuttajana piti paikkansa – ja että Barringerin pitkään etsimien malmirikkauksien oli täytynyt kaasuuntua törmäyksen suuresta voimasta. Barringer kuoli vuoden 1929 marraskuussa, kymmenen päivää Moultonin toisen tutkimusraportin julkaisemisen jälkeen. Tässä vaiheessa tiedeyhteisö oli kypsynyt hyväksymään Barringerin, Tilghmanin ja Moultonin tutkimustulokset.[lähde? ]
Myöhempinä aikoina kraatteria tutkivat Harvey H. Nininger ja Eugene M. Shoemaker.[lähde? ]
Antti Hulkkonen

| Antti Hulkkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Liperi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  AaB Ishockey
Sarja:  AL-Bank Ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–
Aik. seurat:  Jokerit (SM-liiga) Brynäs IF (Elitserien) TPS (SM-liiga) SaiPa (SM-liiga) Jokerit (SM-liiga) Ilves (SM-liiga) Leksands IF (Allsvenskan) Örebro HK (Allsvenskan)
Antti Hulkkonen (s. 15. heinäkuuta 1977 Liperi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja voittanut urallaan kolme SM-hopeaa ja yhden sm-kullan.
Hulkkonen teki ensiesiintymisensä SM-liigassa kaudella 1996–1997. Hän pelasi viiden kauden ajan Jokereissa, muttei saanut juurikaan peliaikaa. Kaudella 2000–2001 hän kävi hakemassa pelituntumaa myös Mestiksen Kiekko-Vantaasta. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi SaiPaan.
SaiPassa Hulkkonen pelasi kaksi kautta. Kaudella 2002–2003 Hulkkonen nousi SM-liigan tehokkaimpien puolustajien joukkoon. Hän teki 55 ottelussa tehopisteet 14+12 ja oli puolustajien pistepörssin neljäs. Neljällätoista maalillaan Hulkkonen teki puolustajista eniten maaleja SM-liigassa.
Hulkkonen siirtyi TPS:aan kaudeksi 2003–2004. Hulkkonen nousi TPS:ssa fanien suosikiksi kovien taklaustensa ansiosta. Hän pelasi lopulta TPS:ssa kolme kautta, joista viimeinen, 2005–2006 oli huonoin. Pisteitä hän teki vain 3+8, ja tehotilastossa hänen saldonsa oli -11. Keväällä 2006 Hulkkonen teki kahden vuoden sopimuksen Elitserienin Brynäsin kanssa.
Hulkkonen palasi Jokereihin kaudeksi 2008–2009. Kausi sujui Hulkkoselta heikosti, ja hän teki kauden aikana vain pisteet 1+4. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ilvekseen. Ilveksessä Hulkkonen ei pystynyt pelaamaan joukkueen odottamalla tasolla. SM-liigan viimeisenä ollut joukkue myi Hulkkosen tammikuussa 2010 Allsvenskanin Leksandiin.
Seurat

1994–2001 Jokerit
2001–2003 SaiPa
2003–2006 TPS
2006–2008 Brynäs IF
2008–2009 Jokerit
2009–2010 Ilves
2010–2011 Leksands IF
2011– Örebro HK, AaB Ishockey
Aiheesta muualla

Antti Hulkkonen Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Uutinen Hulkkosen sopimuksesta Jokereiden kanssa
Asen Lekarski

Asen Georgiev Lekarski (bulg. Асен Георгиев Лекарски; 12. toukokuuta 1901 – 2. syyskuuta 1952 Varna) oli bulgarialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa, mutta putosi miesten säilän yksilökilpailussa ensimmäisellä kierroksella. Hän oli ratsastaja Krum Lekarskin veli.
Odottanut oon

| Odottanut oon G-Powered |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: eurodance
 Kesto: 42.57
 Levy-yhtiö: Ugalabugala Records
G-Poweredin muut julkaisut
|   | Odottanut oon 2006 | Todellisuus 2008 |
Odottanut oon on suomalaisen eurodance-yhtye G-Poweredin debyyttialbumi vuodelta 2006.
Kappaleet

Viimein – 3.43
Valon lapsi – 2.23
Isä – 2.26
Unohtaa – 3.19
Toiseen maailmaan – 3.20
Et hylkää – 3.25
Odottanut oon – 3.08
Sinulle – 3.08
Kun surun kohtaat – 3.14
Yhdessä – 3.34
Uudestisyntynyt – 3.15
Poika – 3.58
Ota luoksesi – 3.57
Aiheesta muualla

Odottanut oon discogs.com -sivustolla
Näin pilvet kuolevat

| Näin pilvet kuolevat> How to Kill a Cloud |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Tuija Halttunen
Käsikirjoittaja:  Tuija Halttunen
Tuottaja:   Niina Virtanen  Pasi Hakkio  Ulrik Gutkin (co-producer) 
Säveltäjä:  Kristian Eidnes Andersen
Kuvaaja:  Ville Hakonen
Leikkaaja:  Jussi Sandhu
Pääosat:  Hannele Korhonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi, Tanska
Tuotantoyhtiö:  Wacky Tie Films
Ensi-ilta:   2021-09-1010. syyskuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, suomi, arabia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näin pilvet kuolevat on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalais-tanskalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Tuija Halttunen. Elokuva kertoo kunnianhimosta, tieteen etiikasta ja ilmastonmuokkauksesta.
Juoni

Ilmastotutkija Hannele Korhosella on unelma: olla maailman paras työssään ja saada siitä tunnustusta. Korhosen elämä muuttuu dramaattisesti kun Arabiemiraatit myöntää hänelle 1,5 miljoonan dollarin tutkimusapurahan selvittääkseen miten saada satamaan pilvet rutikuivalla aavikolla. Mahdollisuus näin isoon tutkimukseen kuulostaa täydelliseltä. Mutta hiljalleen Hannele ymmärtää, että rahoittajilla on oma agendansa. Hänen intonsa laantuu ja muuttuu eettiseksi konfliktiksi. Jos Hannele onnistuu, onko hän valmis hyväksymään seuraukset, jotka pilvien hallinnasta voi seurata? Mikä on kunnianhimon lopullinen hinta?
Tuotanto

Elokuvan on tuottanut Wacky Tie Films. Yhteistuottajana on toiminut Copenhagen Film Company.
Vastaanotto

Elokuvan Tanskan ensi-ilta oli CPH:DOX -festivaaleilla Kööpenhaminassa ja Suomen ensi-ilta Sodankylän elokuvajuhlilla 2021. Kansainvälisen ensi-iltansa elokuva sai arvostettujen Locarnon elokuvajuhlien Semaine de la critique -sarjassa Sveitsissä elokuussa 2021. Elokuva voitti Premio Zonta Club Locarno -palkinnon, joka myönnetään erityistä yhteiskunnallista ja eettistä arvoa kantavalle elokuvalle.
Näin pilvet kuolevat oli ehdolla parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon saajaksi vuonna 2022. Elokuva sai myös Jussi-ehdokkuuden parhaasta musiikista.
Suomen elokuvateatteriensi-ilta oli 10. syyskuuta 2021.
Aiheesta muualla

Näin pilvet kuolevat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Asetylaatio

Asetylaatio tarkoittaa asetyyliryhmän liittämistä johonkin aineeseen. Asetylaation avulla voidaan muuttaa elimistölle haitallisia aineita turvallisiksi. Lisäksi sitä käytetään geenien toiminnan säätelymekanismina. Asetylaation vaikutus geenien aktiivisuuteen perustuu DNA:n ja histoniproteiinien välisten vastakkaisten sähkövarausten vähentämiseen. DNA on negatiivisesti varautunutta, kun histonit taas omaavat voimakkaan positiivisen varauksen lysiini-aminohappojen suuresta määrästä johtuen. Näin ollen asetyyliryhmien liittäminen lysiinitähteisiin heikentää histonien positiivista varausta ja siten niiden vuorovaikutusta DNA:n kanssa. Tämän seurauksena kromatiini löyhentyy, ja geenien transkriptio mahdollistuu. Deasetylaatio on asetylaatiolle vastakkainen reaktio; siinä asetyyliryhmät irrotetaan lysiinitähteistä, ja kromatiini pakkautuu tiukemmin. Deasetylaatio siis vähentää geenien luentaa, ja asetylaatio lisää sitä.
Asetus isyyden vahvistamisesta ja kumoamisesta sekä lapsen elatuksesta

Asetus isyyden vahvistamisesta ja kumoamisesta sekä lapsen elatuksesta (SDK 673/1976) on Suomen oikeusministeriön asetus, joka tuli voimaan 1. lokakuuta 1976. Tämä asetus koskee avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsen isyystunnustusta ja vanhempien eron jälkeistä elatusvelvollisuutta. Isyyden vahvistamista varten tai sen kumoamiseksi asiantuntijalausunnon antaa sen synnytyslaitoksen lääkäri, missä lapsi on syntynyt tai oikeuslääkäri. Jos isyyden vahvistamista ennen tarvitaan Dna-testi, asian selvittää lastenvalvoja. Isyystunnustuksen lopullisen hyväksymisen tekee tuomari, joka lähettää paperit asiasta lastenvalvojalle, joka puolestaan ilmoittaa asiasta isyyden tunnustaneelle miehelle.
Lapsen elatuksesta antaa lausunnon sosiaalilautakunta ja tämä päätös kirjataan lomakkeelle. Elatukseen liittyvät asiat hoitaa lastenvalvoja.
Oboekonsertto (Vaughan Williams)

Ralph Vaughan Williams sävelsi oboekonserttonsa a-mollissa vuonna 1944. Työ alkoi heti viidennen sinfonian valmistuttua. Säveltäjä myös käyttää teoksessaan teemoja, jotka alun perin tarkoitettiin kyseistä sinfoniaa varten. Konsertto sävellettiin Léon Goossensille, joka kantaesitti teoksen Liverpoolissa 30. syyskuuta 1944.
Osat

Rondo pastorale (Allegro moderato)
Minuet and Musette (Allegro moderato)
Finale (Scherzo) (Presto – Lento – Presto)
Antioch (Kalifornia)

| Antioch |
| --- | --- |


 Antioch
 Koordinaatit: 38°00′18″N, 121°48′21″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Contra Costan piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  77,55 km²
 – Maa:  75,55 km²
 – Josta vettä:  2,0 km² (2,6 %)
Korkeus:  13 m
Väkiluku (2022):  115 264
 – Väestötiheys:  1 486 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8
 – Kesäaika:  UTC-7
Postinumero:  94509, 94531
Suuntanumero(t):  925
 
 www.antiochca.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antioch on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee San Franciscon lahden ympäristössä ja kuuluu San Franciscon paikallisliikenteen piiriin. Asukasluku on noin 115 000 (vuonna 2022).
Maantiede

Antioch sijaitsee Contra Costan piirikunnan pohjoisosassa ja San Franciscon lahden ympäristön itäosassa (East Bay). Mount Diablo kohoaa Concordin lounaispuolella. Antiochin etäisyys San Franciscon keskustasta on noin 60 kilometriä koilliseen. Antiochin pohjoispuolella sijaitsee San Joaquinin ja Sacramenton suisto (Kalifornia Delta).
Historia

Antioch perustettiin San Joaquinin etelärannalle 1849. Alkuaan nimi oli Smith’s Landing , mutta jo 1851 nimeksi annettiin Antioch. Se oli pieni kaivoskaupunki, josta kaivostoiminnan hiipuessa kehittyi suotuisan ilmastonsa ja otollisen maaperänsä ansiosta maatalouden keskus. Maataloustuotteita kuljetettiin jokea pitkin San Franciscoon. Toisen maailmansodan aikana Antioch oli merkittävä laivaston telakkansa ansiosta. Sodan jälkeen kaupunki kasvoi ja modernisoitui nopeasti. Infrastruktuuria kohennettiin.
Talous ja liikenne

Antiochin työllistävimpiä elinkeinoja ovat terveydenhuolto, vähittäiskauppa ja rakentaminen. Antiochin metroasema on Bay Area Rapid Transit -metroradan (BART) keltaisen linjan päätepiste. Maantieliikenteen valtaväylä on California State Route 4.
Aiheesta muualla

Antioch, California, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antioch (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Antioch, California
Käännös suomeksi
Oskari Santaholma

Oskari Heikki Santaholma (24. huhtikuuta 1878 Kalajoki – 26. elokuuta 1956 Kalajoki) oli suomalainen kauppaneuvos ja sahateollisuusalalla toimineen kalajokelaisen A. Santaholma Oy:n toimitusjohtaja.
Oskari Santaholman vanhemmat olivat kauppias, laivanvarustaja, sahateollisuusmies Antti Pahikkala-Santaholma ja Josefiina Amalia Helander (s. 1834). Hän oli naimisissa vuodesta 1905 Siiri Johanna Selinin (1882–1954) kanssa.
Santaholma kävi muutaman luokan verran Oulun suomalaista lyseota ja sen jälkeen 1897 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Tehtyään vielä 1901–1902 vuoden mittaisen opintomatkan Englantiin hän alkoi työskennellä isänsä perustamassa A. Santaholma Oy:ssa aluksi konttoripäällikkönä. Oskari Santaholmasta tuli yhtiön toimitusjohtaja vuonna 1924. Vuodesta 1926 lähtien hän omisti yhtiön yhdessä veljiensä kauppaneuvos Sivert Santaholman (1864–1936) ja Olli Santaholman (1875–1940) kanssa. Oskari Santaholman aikana Santaholma oY uudisti 1926 omistamansa Jokirannan sahan Haukiputaalla ja vuonna 1934 yhtiö osti raahelaisen Pirttiniemen sahan Sigrid Juseliuksen säätiöltä. Tämän jälkeen tehtiin uudistustöitä 1937 Jokirannan sahalla, 1938 Jokisuun sahalla ja vuonna 1939 Pirrtiniemen ja Jokirannan sahoilla. Jokirannan sahan yhteyteen valmistui vuonna 1937 21 miilun hiiltämö jonka tuottama sysi myytiin Ruotsiin. A. Santaholma oy:llä oli myös oma telakka joka rakensi useita pieniä hinaajia ja yhteensä 80 proomua. Santaholman sahojen toiminta supistui sota-aikana huomattavasti. Sotien jälkeen yhtiö rakennutti työväen asuntoja työntekijöilleen Raaheen ja Haukiputaalle. Vuonna 1949 Jokirannan ja Pirttiniemen sahoille saatiin selluloosahakkurit käsittelemään sahaustoiminnassa syntyvää jätepuuta.
Oskari Santaholma oli Santaholma Oy:n johtokunnan jäsenenä 1911–1956 ja Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1931 alkaen. Hän oli Kalajoen kunnanvaltuuston jäsenenä ja Oulun kauppakamarin hallituksen jäsenenä. Santaholma sai kunnallisneuvoksen arvon 1928 ja kauppaneuvoksen arvon 1943. Hän rakennutti vuonna 1912 Kalajoelle jugendtyylisen, helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Palmqvist & Sjöströmin suunnitteleman Havula-nimisen asuinhuvilan. Tämä huvila siirtyi alkuperäisine irtamistoineen vuonna 1992 Santaholman perikunnalta Kalajoen kunnalle. Kunnostustöiden jälkeen Havula avattiin yleisölle vuonna 1997.
Arvi Mustalahti

Arvi Taavetti Mustalahti (30. heinäkuuta 1904 Tyrvää – 4. joulukuuta 1984) oli suomalainen maanviljelijä ja kirjailija.
Teoksia

Suomalaiskansallista viihdettä nuorille ja vanhoille 1. A. Mustalahti, Lantula 1978
Kaikille Suomen työttömille työtä ja mielenkiintoista luettavaa. A. Mustalahti, Vammala 1979
Krapalankylän kahinat ym. : romaani. A. Mustalahti, Lantula 1981
Suomen kansan nopea tuho ja tuhon syyt. A. Mustalahti, Vammala 1981