stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oulun normaalikoulu
Historiaa

Normaalikoulu on Oulun vanhan koulun perillinen. Historiansa aikana se on toiminut useissa eri rakennuksissa ja kantanut eri nimiä. Pisimmän ajanjakson, vuodesta 1682 vuoteen 1842 koulu tunnettiin Oulun Triviaalikouluna, minä aikana koulu oli ainoa yliopistoon valmistava koulu Pohjois-Suomessa. Vuonna  1822 vasta viisi vuotta aiemmin valmistunut puinen koulurakennus tuhoutui ja sen toiminta siirrettiin väliaikaisesti Raaheen, kun Oulu paloi lähes täysin Oulun suurpalossa.  Vuonna 1831 Oulun triviaalikoulu muutti C. L. Engelin suunnittelemaan koulurakennukseen Pokkitörmälle, lähelle Oulun tuomiokirkkoa. Rakennuksessa toimii nykyään Oulun Lyseon lukio, joka muutti rakennukseen vuonna 1890. Silloinen Oulun ruotsalainen lyseo joutui muuttamaan Torinrannan Svendelinin taloon, osoitteeseen Rantakatu 3. Vuodesta 1904 alkaen lyseossa sallittiin myös suomenkielinen opetus, koska ruotsinkielisistä oppilaista oli pulaa. Vuonna 1915 lyseo supistettiin Oulun suomalaiseksi keskikouluksi, jonka rinnalla toimi hetkellisesti 20-luvun vaihteessa myös maanviljelys-ja teollisuusjaostoinen lyseo.
Historiaa > Koulun vaiheita

Oulun pedagogio (1609–1682)
Oulun triviaalikoulu (1682–1842) (ensimmäinen yliopistoon johtava koulu Oulussa)
Yläalkeiskoulu (1842–1863)
Oulun alkeisoppilaitos (Elementarläsoverket i Uleåborg) (1863–1873)
Oulun ruotsalainen lyseo (Svenska lyceet i Uleåborg) (1874–1899) – ruotsi määrättiin ainoaksi opetuskieleksi
Ruotsalainen reaalilyseo (1899–1904) – määrättiin muuttumaan asteittain Suomalaiseksi reaalilyseoksi
Suomalainen reaalilyseo
Oulun suomalainen keskikoulu (1915–1955)
Merikosken yhteislyseo (1955–1960)
Oulun normaalilyseo (1960–1974)
Oulun normaalikoulu (1974–)
Historiaa > Rehtorit

Simon Appelgren 1801–1816
Johan Höckert 1816–1824
Hans Nyman 1824–1825
Simon Wilhelm Appelgren 1825–1839
Gustaf Erik Fogelholm 1839–1855
Johan Mathias Kalm 1855–1863
Viktor Lars Helander 1863–1869
Gustaf Marelius 1869–1890
G. R. Törngren 1890–1905
Einar Rancken 1905–1908
K. Östberg 1908–1916
Veikko Pakarinen 1916–1920
F. M. Nyblom (v.t.) 1920–1921
V. J. Laine 1921–1934
Elli Lempa 1934–1946
Akseli Inkala 1946–1967
Pauli Anttila 1967–1987
Erkki Vilpa 1987–1992
Timo Lappi 1992–2010
Eija Kumpulainen 2010–2012
Kari Kumpulainen 2012–2023
Sari Ahola 2023-
Historiaa > Kuuluisia oppilaita

M. A. Castrén (Oulun triviaalikoulu 1826–1830)
Anders Chydenius (Oulun triviaalikoulu)
Visa Koivunen (Oulun normaalikoulu)
Suvi Lindén (Oulun normaalikoulu)
Pirkko Mattila (Oulun normaalikoulu)
Johan Jakob Nervander (Oulun triviaalikoulu 1813–1816)
Jouko Niinimäki (Oulun normaalikoulu)
Tytti Oittinen (Oulun normaalilyseo)
Johan Ludvig Runeberg, (Oulun triviaalikoulu 1812–1814)
Gösta Serlachius (Oulun ruotsalainen lyseo yo 1895)
J. V. Snellman (Oulun triviaalikoulu 1816–1822)
Karl Emil Ståhlberg (Reaalilyseo)
Sakari Topelius (Oulun triviaalikoulu 1829–1833)
Oulun normaalikoulu, Koskela

Vuonna 2013 Oulun kaupungin hallinnoima Koskelan koulu lakkautettiin ja koulu siirtyi Oulun normaalikoulun osaksi. Uudeksi nimeksi yksikölle tuli Oulun normaalikoulu, Koskela.
Koskelan yksikössä opiskelee n. 260 oppilasta luokilla 1–6. Koulussa järjestetään luokanopettajakoulutuksen ohjattua opetusharjoittelua. Opiskelijat harjoittelevat kolmessa eri jaksossa. Pääosin ensimmäisen opiskeluvuoden aikana opiskelijat tutustuvat kouluun orientoivassa harjoittelussa (OKT) kolmessa kolmen päivän jaksossa. Kandidaatin tutkinnon perusharjoittelussa (KKT) opiskelijat harjoittelevat 6 viikon aikana niin ryhmissä, pareina kuin yksinkin. Maisterivaiheen harjoittelussa (MKT) opiskelijat harjoittelevat 8 viikon ajan ensin vastuuaineiden opetusta ja sen jälkeen kahden viikon ajan vastuun ottamista kokonaisista koulupäivistä.
Koskelassa toimii aktiivinen vanhempaintoimikunta Kimppa. Vuosittaisiin tapahtumiin kuuluu mm. syksyisin järjestettävä pihatapahtuma, Halloween-juhla ja kevään vappukarnevaali.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut
Sakari Topelius
Pihatapahtuma, 29.8.2015
Ahkiolahden kanava

Ahkiolahden kanava
Ahkiolahden kanava on Kuopion Maaningalla sijaitseva Väyläviraston omistama, erityisesti puutavaran uittoa silmällä pitäen rakennettu sulkukanava Vuoksen vesistön Iisalmen reitin varrella. Kanava yhdistää Maaninkajärven ja Onkiveden. Järvien vedenpintojen välinen korkeusero on 3,1–3,5 metriä.
Ahkiolahden kanavan ensisijainen tarkoitus on puutavaran uitto. Sen sulku on betoninen ja se on varustettu pystyakselisin sektoriportein sekä sähkötoimisin käyttölaittein. Sulun kokonaispituus on 240, hyötypituus 165 ja -leveys 16 metriä. Sallitut aluksen mitat kanavassa ovat pituus 160,0, leveys 11,8, syväys 2,4 ja korkeus 12,0 metriä.
Historia

Viannan venekanavan korvannut Ahkiolahden vanha kanava rakennettiin vuosina 1866–1868 ja 1872–1874. Yksisulkuinen kanava avattiin liikenteelle toukokuussa 1874, jolloin suora höyrylaivaliikenne Kuopiosta Iisalmeen mahdollistui. Ahkiolahden vanha kanava muutettiin jo 1884–1885 kaksisulkuiseksi, kunnes se vuonna 1916 palautettiin jälleen yksisulkuiseksi. 1930-luvulla se kivettiin noin 1,6 kilometrin matkalta. Vanha kanava on nykyään nähtävyytenä. Nykyisin käytössä oleva kanava rakennettiin vuosina 1981–1983 osittain samaa reittiä pitkin.
Vanhan ja uuden kanavan välissä, Väyläviraston levähdysalueella sijaitsee Ahkiolahden kanavakahvio, joka on avoinna kesäaikana toukokuun alusta syyskuun alkuun.lähde?
Kanava on itsepalvelusulku. Ahkiolahden ja Nerkoon kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ahkiolahden kanava Wikimedia Commonsissa
Väylävirasto - Ahkiolahden kanava
Vuoksen vesistön kanavat
| --- | --- |
Heinäveden reitti:  Karvion kanava  Kerman kanava  Pilpan kanava  Vihovuonteen kanava 
Iisalmen reitti:  Ahkiolahden kanava  Nerkoon kanava 
Juojärven reitti:  Kaavinkosken kanava  Taivallahden kanava  Varistaipaleen kanava 
Leppävirran reitti:  Konnuksen kanava  Naapuskosken kanava  Taipaleen kanava 
Nilsiän reitti:  Lastukosken kanava  Juankosken kanava  Karjalankosken kanava 
Pielisen reitti:  Joensuun kanava  Kaltimon kanava  Kuurnan kanava 
Muita kanavia:  Ketveleen kanava  Kuivataipaleen kanava  Saarikosken kanava  Raikuun kanava  Saimaan kanava 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Ahkiolahden kanava (Q400307)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kanaali
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kuopio
sijainti: Maaninka
koordinaatit: 63°12′30″N 27°13′46″E﻿ / ﻿63.2083°N 27.2294°E﻿ / 63.2083; 27.2294
Beach Volley Tampere

Beach Volley Tampere on pirkanmaalainen beach volley -seura, joka järjestää kilpailu- ja harrastustoimintaa junioreista veteraaneihin.
Aiheesta muualla

Beach Volley Tampere
Salmisen rautatieasema

Salmisen rautatieasema (lyh. Sln) on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Kouvola–Iisalmi. Liikennepaikka sijaitsee Suonenjoen kaupungin Salmisen kylässä noin 12 kilometriä Suonenjoen rautatieasemalta koilliseen Pieksämäen ja Iisalmen välisellä osuudella. Salminen avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889. Asemarakennus on samalta vuodelta. Se rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaisesti. Rakennusta on laajennettu myöhemmin.
Salmisen asemanseudulle ei kehittynyt merkittävää asutusta. Salminen muutettiin miehittämättömäksi 15. maaliskuuta 1983. Tavaraliikenne lakkautettiin 1984 ja henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Nykyään Salminen toimii ainoastaan junakohtauspaikkana, eikä siellä ole kaupallista liikennettä. Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi kaksi sivuraidetta, joita käytetään junaliikenteessä. Ratapihalla on myös neljäs raide vaunujen säilytystä varten. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Pieksämäen rautatieasemalta käsin.
Asemarakennus on osittain laitetilana. Rakennuksen alkuperäinen henkilökunnan asuinhuoneistopääty on kesäasuntona.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: kuvia Salmiselta
| n k Perustiedot Wikidatassa: Salmisen rautatieasema (Q18661835)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Suonenjoki
koordinaatit: 62°40′33″N 27°17′08″E﻿ / ﻿62.6758°N 27.2856°E﻿ / 62.6758; 27.2856
Peloteteoria

Peloteteoria on yleensä sotilas- ja oikeusteoriassa esitetty ajatus, jonka mukaan vastatoimien pelko estää toimimasta vastoin pelotteen käyttäjän haluamaa tapaa. Oikeustieteessä peloteteoria väittää, että rangaistuksen pelko estää rikoksia. Sotilasopissa peloteteoria väittää, että hyökkäyksen lyömisen tai vastahyökkäyksen pelko estää vihollista hyökkäämästä. Yleensä nykyaikana pelotteella tarkoitetaan joukkotuhoaseisiin, lähinnä ydinaseisiin liittyvää pelotetta johon liittyi kauhun tasapaino.
Sotilaallinen pelotetetoria

Sotilaallisen pelotteen ajatus on se, että voimakas aseistautuminen estää sodan, koska vihollinen ei uskalla hyökätä voimakkaasti aseistetun kimppuun. Tämä on ilmaistu myöhäisantiikin sotilasteoreetikko Vegetiuksen kirjoituksissa tunnetuin sanoin Si vis pacem, para bellum. Tähän liittyy myös 1980-luvun MX-ohjuskeskustelun yhteydessä puhuttu "rauha voiman kautta". Sotilaallinen tyhjiö tarkoittaa aseistautumatonta tai heikosti puolustautumaan kykenevää aluetta, joka on helppo vallata. Vihollinen hyökkää helpoiten sotilaallisiin tyhjiöihin. Niinpä sotilaallisen tyhjiön alueella olevat eivät kykene luomaan uskottavaa pelotetta. Tällöin peloteteoria väittää armeijoiden olevan osaltaan rauhaa takaamassa.
Sotilaallinen pelote on sitä uskottavampi, mitä tehokkaampi armeija tai aseistus on. Voimakas armeija tai aseistus aiheuttaisi viholliselle suuret tappiot ja/tai hyökkäyksen epäonnistumisen, tai jopa sodan kääntymisen viholliselle itselleen tappiolliseksi. Nykyaikana pelotteesta puhutaan yleensä ydinpelotteena, joka on ydinaseisiin liittyvä pelote. Ydinaseiden voimakas pelotevaikutus perustuu niiden suureen tuhovoimaan. Kylmän sodan aikana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä vallitsi kauhun tasapaino, johon liittyi ydinhyökkäyksen sattuessa molemminpuolinen varma tuho (engl. Mutual Assured Destruction, MAD). Maailmanlaajuisessa ydinpelotteessa ydinsota tuhoaisi sivilisaation, minkä vuoksi kukaan ei halua sellaista aloittaa. Eräs sotilaallisen pelotteen äärimuoto on se, että jo pelkällä voimakkaan hyökkäyksen uhkauksella saadaan vastustaja antautumaan. Vanhalla ajalla esimerkiksi Assyria sai pienet kaupungit maksamaan veroa itselleen uhkaamalla kaupunkien hävityksillä. Näin voimakkaan pelotteen omaavat valtiot kykenevät käyttämään pelotettaan heikompien valtioiden kiristämiseen. Toisaalta pelotetta voi käyttää sekin, jolla ei ole pelotteen vaatimaa kapasiteettia, jos pystyy vastustajaa hämäämällä uskottelemaan että peloteaseistus, esimerkiksi ydinase, on hallussa. Tällöin pelotteeseen turvautuminen on osa psykologista sodankäyntiä.
Oikeustieteellinen peloteteoria

Oikeustieteessä pelote tarkoittaa sitä, että ihmiset välttävät rikoksia rangaistusten pelossa. Rangaistus ajatellaan pelotteena, ja sillä pyritään estämään tulevaisuuden rikoksia. Rangaistuksella ajatellaan olevan erityisesti kaksi tehtävää: yleisestävä ja erityisestävä vaikutus. Yleisestävä vaikutus estää muita syyllistymästä samaan rikokseen, koska muut pelkäävät saavansa myös tuomion. Erityisestävän vaikutuksen tehtävä on turvata ulkopuolisia ja eristää vaarallinen rikollinen ulkomaailmasta sekä antaa rikolliselle mahdollisuus rangaistuksen kärsittyään ymmärtää, ettei rikos kannata.
Oikeustieteellinen peloteteoria > Kritiikki

Joitakin rikoksia tehdessä rangaistuksen pelon vaikutus on olematon. Pelotevaikutuksen kannalta ei ole tärkeää, onko rikollinen oikeasti syyllinen, kunhan muut vain pelkäävät rangaistusta.
Pelotevaikutus on erityisesti Yhdysvaltojen rangaistuskäytännössä käytetty teoria. Sitä on käytetty myös Suomessa esimerkiksi tekijänoikeuksien suojelemisessa eli tekijänoikeuksien loukkauksissa. Näin Suomessakin on tuomittu ihmisiä korvaamaan todellisia menetyksiä suurempia summia tekijänoikeuksien haltijoille. Suomen kansalaiset äänestivät kansalaisaloitteen tekijänoikeustuomioiden alentamiseksi eduskunnan käsittelyyn marraskuussa 2013. Kansalaisaloitteen perusteluissa arvosteltiin muun muassa pelotevaikutuksen käyttöä, joka ei perinteisesti sovi suomalaisen oikeuskäytännön linjaan. Kaikkiaan tuomioita on pidetty suomalaisittain kohtuuttomina.
Yhdysvalloissa toiminut "Scared Straight" -niminen pikkurikoksiin syyllistyneiden nuorien pelotteluohjelma ei toiminut odotetulla tavalla. Ohjelmassa vangit pelottelevat nuoria ja näyttävät vankilaelämän ankeuden. Ajatuksena oli että pelotteluohjelmaan osallistunut välttäisi vankilaan joutumista aiempaa enemmän. Tosiasiassa ohjelmaan osallistuneiden riski tehdä uusia rikoksia oli huomattavasti suurempi kuin sellaiseen osallistumattomilla verrokeilla. Riski osallistuneilla kasvoi 20–70 % riippuen tutkimuskohteesta ja -lähteestä. Asiasta esitetyn arvion mukaan yksi vankilavierailu aiheutti jopa 11 000 Yhdysvaltain dollarin haitat veronmaksajille ja rikosten uhreille.
Suonteen seisake

Suonteen seisake (lyh. Snt) oli Suomen rataverkolla Savon radalla Suonenjoen kaupungin Suonteen kylässä sijainnut rautatien seisake. 4,2 kilometriä Haapakosken rautatieaseman pohjoispuolella sijainnut seisake oli toiminnassa vuosina 1889–2003. Henkilöliikenne lakkautettiin Kouvola–Kuopio-välisen paikallisjunaliikenteen loputtua 2. kesäkuuta 2002. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 1. kesäkuuta 2003.
Suonteen pysäkkirakennus on jo purettu aiemmin. Myös laituri on purettu.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: kuvia Suonteesta
| n k Perustiedot Wikidatassa: Suonteen seisake (Q11895297)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Suonenjoki
koordinaatit: 62°29′N 27°12′E﻿ / ﻿62.49°N 27.2°E﻿ / 62.49; 27.2
Huumetestaus

Virtsatesti
Huumetestaus on biologisen näytteen – esimerkiksi virtsan, karvoituksen, hien tai syljen – teknistä analysointia, jonka tarkoituksena on tutkia, löytyykö testattavan henkilön elimistöstä tiettyjä aineita tai niihin viittaavia aineenvaihduntatuotteita. Eniten testejä käytetään doping-aineiden, steroidien sekä kiellettyjen huumausaineiden, esimerkiksi kannabiksen, kokaiinin ja heroiinin havaitsemiseen.
Toteamisajat

Alla olevassa taulukossa on testityypin mukaan järjestettyjä, likimääräisiä arvioita siitä, kuinka kauan mikäkin aine on havaittavissa.
Havaitsemisen aikaikkuna riippuu useista tekijöistä: aineen luokasta, käyttömäärästä, käyttötiheydestä, aineenvaihdunnan nopeudesta, painosta, iästä, terveydentilasta ja virtsan pH-arvosta. Taulukkoon on listattu myös aineiden aineenvaihduntatuotteiden paikannusajat. Esimerkiksi heroiini ja kokaiini näkyvät käytön jälkeen vain muutaman tunnin ajan, kun taas niiden aineenvaihduntatuotteet näkyvät useita vuorokausia. Tässä tapauksessa on esitetty aineenvaihduntatuotteiden pidemmät toteamisajat.
Sylkitestien tulokset vastaavat pitkälti verinäytteiden tuloksia. Poikkeuksena ovat tetrahydrokannabinoli (THC) ja bentsodiatsepiinit. Kannabiksen näyttö näkyy sylkitesteissä 6–12 tunnin ajan. Alhainen sylki/plasma-suhde tuottaa ongelmia mainittujen aineiden havaitsemisessa syljen kautta.
| Aine | Virtsa | Karvat | Veri / Sylki |
| --- | --- | --- | --- |
| Alkoholi | 6–24 tuntia Huom: Alkoholitesteissä saatetaan mitata etyyliglukuronidia (EtG) joka saattaa näkyä virtsassa jopa 80 tunnin ajan | enintään 1 kuukausi | 12–24 tuntia |
| Amfetamiinit (pois lukien metamfetamiini) | 1–5 päivää | enintään 1 vuosi | 12 tuntia |
| Metamfetamiini | 3–5 päivää | enintään 1 vuosi | 1–3 päivää |
| MDMA (Ekstaasi) | 72 tuntia | enintään 1 vuosi | 24 tuntia |
| Barbituraatit (pois lukien fenobarbitaali) | 1 päivä | enintään 90 päivää | 1–2 päivää |
| Fenobarbitaali | 2–3 viikkoa | enintään 90 päivää | 4–7 päivää |
| Bentsodiatsepiinit | Lyhytaikaisessa käytössä: Enintään 14 päivää, yli vuoden jatkunut lääkitys tai pitkään jatkunut väärinkäyttö: 2–6 viikkoa | enintään 90 päivää | 12–72 tuntia |
| Kannabis | 2–7 päivää. Henkilöillä, joiden kehon rasvapitoisuus on korkea: 30 päivää. Runsaan ja pitkäaikaisen käytön jälkeen 1-2 kk. | enintään 1 vuosi | veressä 2–3 päivää, runsaasti käyttäneillä jopa 2 viikkoa Testien tulos riippuu siitä, testataanko suoraan THC:tä vai sen hajoamistuotteita, jälkimmäisen toteamisaikojen ollessa huomattavasti edellistä pidemmät. Useimmissa tapauksissa THC on havaittavissa syljen kautta vain 2–24 tunnin ajan. |
| Kokaiini | 2–5 päivää; tietyt munuaissairaudet voivat aiheuttaa poikkeuksia | enintään 1 vuosi | 2–5 päivää |
| Kodeiini | 2–3 päivää | enintään 1 vuosi |  |
| Kotiniini (nikotiinin hajoamistuote) | 2–4 päivää | enintään 90 päivää | 2–4 päivää |
| Morfiini | 2–4 päivää | enintään 1 vuosi | 1–3 päivää |
| Heroiini | 1–4 päivää | enintään 1 vuosi | 1–2 päivää |
| LSD | 12–24 tuntia | Ei havaittavissalähde? | 2–4 päivää |
| Metadoni | 3 päivää | enintään 1 vuosi | 24 tuntia |
| Fensyklidiini (PCP) | Yksittäisellä käyttökerralla 3–7 päivää; kroonisilla käyttäjillä enintään 30 päivää | enintään 90 päivää | 1–3 päivää |
Yleiset huumetestityypit > Virtsanäyte

Työnantajan vaatiessa huumetestiä tai lääkärin vaatiessa testiä potilaalta henkilö ohjataan näytteenottopaikkaan. Joskus testi voidaan antaa myös kotioloissa. Virtsanäyte lähetetään testattavaksi suljetussa astiassa, joka on sinetöity peukaloinnin estävällä teipillä.
Laboratoriossa näyte jaetaan kahteen osaan. Ensimmäiselle osalle tehdään immuunimääritys. Jos näyte osoittautuu positiiviseksi, näytteen toista osaa käytetään tuloksen varmistamiseksi kaasukromatografia-massaspektrometri-metodologian (GC-MS) avulla. Näytettä vaatineen tahon pyynnön mukaan voidaan testata tiettyjä, yksittäisiä aineita. Yleensä nämä ovat aineita, joiden haitta- tai väärinkäyttöpotentiaalia pidetään merkittävänä. Jos ainekohtaista testiä ei pyydetä, aineet voidaan havaita yleisemmän testin avulla, jolloin positiivinen tulos ei tarkennu tietyksi aineeksi.
Paikan päällä tapahtuvat huumetestit ovat viime aikoina yleistyneet johtuen niiden edullisuudesta. Niitä käytetään myös vieroitusohjelmissa potilaiden edistyksen seuraamiseksi. Pikatestejä on saatavilla sekä virtsa- että sylkitesteinä.
Yleiset huumetestityypit > Karvanäyte

Karvoista otettavat huumetestit ovat kasvattaneet suosiotaan, koska ne eivät uhkaa yksityisyyttä samalla tavalla kuin virtsanäytteet, minkä lisäksi näytteiden väärentäminen tai peukaloiminen on vaikeampaa, ja toteamisjakso on pidempi, jopa kolme kuukautta. Näyte on mahdollista ottaa hiusten lisäksi mistä tahansa muustakin kehon karvoituksesta, joten testi on mahdollista toteuttaa kaljuillekin. Testiä käytetään tarkkuuden ja pitkän toteamisjakson vuoksi erityisesti sellaisissa viroissa työskenteleviin, joiden alalla turvallisuus on erityisen kriittistä, ja joilla laittomien aineiden käytölle on nollatoleranssi. Näyte otetaan läheltä päänahkaa; testiin tarvitaan 80–120 karvaa.
Väitteet siitä, ettei karvatestejä ole mahdollista peukaloida, on kyseenalaistettu. Erään tutkimuksen mukaan THC ei tartu kovinkaan hyvin pintasoluihin, jonka vuoksi kosmetiikan ja muiden laimennuskeinojen avulla on mahdollista vähentää testattavissa olevien kannabinoidien määrää karvanäytteessä.
Yleiset huumetestityypit > Sylkinäyte

Syljestä on pääsääntöisesti mahdollista testata maksimissaan kahden päivän aikana tapahtunutta käyttöä. Useimmissa tapauksissa THC on havaittavissa alle 12 tunnin ajan.
Internetissä myydään runsaasti välineitä sylkitestin väärentämiseen.
Yleiset huumetestityypit > Hikinäyte

Hikilaastari asetetaan iholle keräämään näytettä pitkältä ajalta. Tätä testimuotoa käytetään lähinnä lastensuojelun yhteydessä ja ehdonalaisvalvonnassa sekä sellaisten valtiollisten instituutioiden toiminnassa, joille pitkäaikainen päihteidenkäytön arviointi on tärkeää. Pääosin nämä ovat tapauksia, joissa virtsatestit eivät olisi käytännöllisiä.
Menetelmä on helppokäyttöinen ja epäinvasiivinen. Hikitestiä on vaikea väärentää, ja toteamisajat ovat pitkiä. Huonoja puolia ovat mm. eri havaittavien aineiden vähäinen määrä, testin korkea hinta ja hientuotannon eroista johtuvat epätarkat testitulokset. Näytteet ovat myös pilaantumisalttiita.
Yleiset huumetestityypit > Verinäyte

Verinäytteessä testataan tiettyä ainetta tai sen hajoamistuotteita. Tämäntyyppistä testiä pidetään kaikista tarkimpana keinona päihtymystilan tarkistamiseen. Sitä ei käytetä kovinkaan usein, koska se vaatii erityislaitteistoa ja koulutettua henkilöstöä, minkä vuoksi se on kallis testauskeino.
Yleiset huumetestityypit > Alkoholi

Toisin kuin muut aineet, alkoholi ei tartu karvoihin. Tästä syystä testattaessa keskitytään alkoholin hajoamistuotteisiin. Pääosin alkoholi hapettuu ihmiskehossa, mikä tarkoittaa sen vapautuvan vetenä ja hiilidioksidina. Yksi alkoholin osa reagoi rasvahappojen kanssa, tuottaen estereitä. Alkoholin kulutusta arvioidaan näiden rasvahappojen etyyliesterien pitoisuuksien summan avulla. Karvoista löytyvät määrät lasketaan nanogrammoissa (yksi nanogramma on gramman miljardisosa). Etyyliglukuronidia testattaessa jopa pikogrammojen (0.001 nanogrammaa) suuruisia pitoisuuksia voidaan mitata.
Huumetestimenetelmistä

Erilaiset aineet testataan samankaltaisilla tavoilla. Ennen näytteen analysoimista tarkistetaan, että näyte on pysynyt suljettuna. Jos ilmenee viitteitä siitä, että näytettä on peukaloitu, näyte hylätään.
Seuraavaksi näyte muutetaan testattavaan muotoon. Osa aineista on havaittavissa virtsasta ja syljestä sellaisenaan, toiset taas on eristettävä. Karvat, laastarit ja veri on valmisteltava ennen testausta. Karvat pestään, jotta muualta hiuksiin päätyneet aineet saataisiin poistettua karvojen pinnalla. Tämän jälkeen keratiini hajotetaan entsyymien avulla. Veriplasma saatetaan joutua erottelemaan verisoluista sentrifugin avulla. Hikilaastarit avataan ja kerääntynyt hiki upotetaan liuottimeen.
Laboratoriotestit ovat kaksiosaisia. Ensin tehdään kaikkiin näytteisiin kohdistettu seulonta. Tätä seuraa varmistustesti, joka kohdistetaan ainoastaan ensimmäisessä osassa positiiviseksi osoittautuneisiin näytteisiin. Seulonta tehdään yleensä immuunimäärityksellä. Varmistustesti toteutetaan useimmissa laboratorioissa massaspektrometrian avulla. Menetelmä on tarkka mutta kallis. Seulonnan toisinaan tuottamat väärät positiiviset tulokset havaitaan lähes aina varmistustestissä. Yleensä positiivisia tuloksia antaneita näytteitä säilytetään jonkin aikaa mahdollisten riitatilanteiden tai lakiseuraamusten varalta. Työpaikkojen huumetesteissä positiivisia tuloksia ei yleensä varmisteta ilman testattavan henkilön haastattelua.
Testaustilanteista > Anaboliset steroidit

Anabolisia steroideja käytetään suorituskyvyn voimistamiseen urheilussa. Koska steroidit on kielletty useimmissa korkean tason urheilukilpailuissa, huumetestejä käytetään kiellon tehostamiseen. Erityisesti testejä toteutetaan yksilöurheilulajeissa, esimerkiksi yleisurheilussa ja kilpapyöräilyssä.
Testaustilanteista > Satunnaistestit

Suoritetaan yllättävinä hetkinä, yleensä silloin kun kohdehenkilön on syytä olettaa väärinkäyttävän päihteitä.
Testaustilanteista > Diagnostinen seulonta

Hengenvaarallisten oireiden, tajuttomuuden tai oudon käytöksen ilmetessä, yleisten päihdeaineiden ja myrkkyjen seulonta voi auttaa löytämään syyn potilaan tilalle. Tätä kutsutaan toksikologiatestiksi, joka kattaa itseannosteltuja aineita laajemman ryhmän. Yleensä testi toteutetaan neljän vuorokauden sisällä päihtymyksestä laskien. Seulonta voidaan toteuttaa niin virtsanäytteen kuin verinäytteenkin avulla. Etanoli, metanoli, asetylisalisyylihappo ja aspiriini voidaan testata verestä. Virtsanäytteistä voidaan testata mm. amfetamiini, bentsodiatsepiinit, kokaiini, opiaatit, kannabis, barbituraatit ja trisykliset antidepressantit. Tulokset näkyvät 10–15 minuutissalähde?. Samanlaisia seuloja käytetään myös selvitettäessä mahdollisten tyrmäystippojen käyttöä, yleensä virtsan välityksellä.