stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julien Gracq

Julien Gracq, oikealta nimeltään Louis Poirier, oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi 29. heinäkuuta 1910 Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevassa Saint-Florent-le-Vieilin kunnassa ja kuoli 22. joulukuuta 2007 samassa departementissa, Angersin kunnassa. Hän kirjoitti romaaneja, runoja, näytelmiä sekä esseitä.
Gracq kävi koulua sisäoppilaitoksessa Nantesissa, josta jatkoi opiskelemaan Henri-IV-lyseoon. Vuonna 1930 hänet hyväksyttiin maineikkaaseen École normale supérieureen.
Gracqin teoksissa näkyy surrealismin ja saksalaisen romantiikan vaikutus. Surrealismiin hän tutustui lukiessaan surrealismin oppi-isän André Bretonin teoksia opiskellessaan ENS:ssä. Gracq ei kuitenkaan koskaan liittynyt surrealisteihin.
Gracqille myönnettiin teoksesta Le rivage des Syrtes vuoden 1951 Goncourt-palkinto, josta hän kieltäytyi, koska inhosi kirjailijoiden nousua mediapersooniksi.
Viimeisen teoksensa, esseekokoelman Carnets du grand chemin (1992) hän kirjoitti, kun muistivaikeudet ja nivelvaivat haittasivat jo työtä. Vuonna 2002 ilmestyi vielä kirja Entretiens, johon on koottu Gracqin haastatteluja vuosilta 1970—2001.
Teokset

Au château d’Argol, romaani (1938)
Un beau ténébreux, romaani (1945)
Liberté grande, runokokoelma (1946)
André Breton, quelques aspects de l’écrivain, esseekokoelma (1948)
Le Roi pêcheur, näytelmä (1948)
La Littérature à l’estomac, pamfletti (1950)
Le Rivage des Syrtes, romaani (1951)
Prose pour l’étrangère, 63 kappaleen painos, HC (1952)
Un balcon en forêt, romaani (1958)
Préférences, esseekokoelma, sisältää myös uudelleen julkaistuna La Littérature à l’estomac -pamfletin (1961)
Lettrines I, esseekokoelma(1967)
La Presqu’île, novelleja (1970)
Lettrines II, esseekokoelma (1974)
Les Eaux étroites, esseekokoelma (1976)
En lisant en écrivant, esseekokoelma (1980)
La Forme d’une ville, esseekokoelma (1985)
Autour des sept collines, esseekokoelma (1988)
Carnets du grand chemin, esseekokoelma (1992)
Entretiens, haastattelukokoelma (2002)
Gracqin kootut teokset (Œuvres complètes) vuoteen 1992 saakka on julkaistu kahtena niteenä Bibliothèque de la Pléiade -sarjassa vuosina 1989 ja 1995.
Juri Andruzkyi

| Juri Andruzkyi> Андрузький Георгій Левович.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1827 Vetširky, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Juri Andruzkyi, (8. kesäkuuta 1827 Vetširky, Pultavan kuvernementti – kuolinvuosi tuntematon) oli ukrainalainen vallankumouksellinen ja runoilija. Andruzky opiskeli Kiovan yliopistossa. Hänen runoissaan on vaikutteita Taras Ševtšenkolta. Hän oli Kyrilloksen ja Metodioksen seuran jäsen. Hänet pidätettiin 1847 ja karkotettiin ensin Kazaniin, sitten Petroskoihin. Kun hän kirjoitti vallankumouksellisen artikkelin ”Konstytutsija respubliky” (suom. Tasavallan perustuslaki), hänet karkotettiin uudestaan, tällä kertaa Solovetskin saarille vuosiksi 1850–1854. Vapauduttuaan hän työskenteli Arkangelissa.
Jussi Pohjonen

Jussi Pohjonen (s. 1969) on helsinkiläinen liikenneopettaja ja -toimittaja, entinen poliisi.
Pohjonen toimi päätyössään Liikkuvan poliisin viestintäpäällikkönä. Poliisiarvoltaan hän oli ylikonstaapeli. Liikkuvan poliisin lakkauttamisen jälkeen hän toimi lyhyen aikaa Poliisihallituksen viestinnässä josta hän siirtyi liikenteen turvallisuusvirasto Trafiin. Tämän lisäksi hän on toiminut poliisin valtakunnallisena ajokouluttajana, liikenneopettajana eri autokouluissa sekä kouluttajana erilaisilla liikenneaiheisilla kursseilla.
Pohjonen oli yhdessä Esko Riihelän, Teppo Välimäen, Riika Rasilaisen ja Arto Grönroosin kanssa toimittajana MTV3 MAXilla esitetyssä Valot päällä -liikenneohjelmassa. Hän oli myös tekemässä SuomiTV:llä Saija ratissa -nimistä ohjelmaa.
MTV3 MAXilla ja Subilla esitetyssä Suomen surkein kuski -ohjelmassa Pohjonen toimi yhtenä tuomareista Emma Kimiläinen-Liuskin ja Sari Nuolikosken kanssa. MTV3:lla esitetyssä Suomen surkein kuski -ohjelmassa hän on toiminut tuomaristossa Sari Nuolikosken ja Tuomo Nikkolan kanssa kaudesta 2 lähtien.
Radio Suomipopilla Pohjonen oli toimittamassa ja juontamassa Lauantai Liikenteessä -ohjelmaa ja viikonloppuohjelmia vuosina 2011–2012. Kesällä 2013 hän juonsi Radio Novalla Radio Nova kesäliikenteessä -ohjelmaa yhdessä Sari Seppälän ja Lauri Salovaaran kanssa.
Liikenneministeri myönsi Pohjoselle Moottoriliikenteen ansiomitalin 2014.
Pohjonen on Bussiammattilainen-lehden kolumnisti.
Aiheesta muualla

http://www.lvm.fi/tiedote/4400094/ansiomitalit-tyosta-moottoriliikenteen-hyvaksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Liikenneturva palkitsi Jussi Pohjosen Turun Sanomat.  29.5.2013.[vanhentunut linkki]
Kaarlo Julenius

Kaarlo Kosti Julenius (21. elokuuta 1896 Mäntsälä – 17. kesäkuuta 1956) oli suomalainen everstiluutnantti. Hän toimi 1930-luvulla tykistönkenraali Vilho Nenosen apulaisena, oli tykistökomentajana Perkjärven tykistöleireillä ja kirjoitti tykistöaiheista sotilasalan julkaisuihin.  Julenius toimi Tykistökoulun johtajana vuosina 1930–1941.
Julkaisuja

Nimillä K. Julenius ja K. K. Julenius:
Tulevaisuuden tykistö. Tiede ja ase 1/1933
Jalkaväen ja tykistön yhteistoiminnasta. Reserviupseeri 1934
Tykistön  toimintamahdollisuuksista  metsämaastossa. Sotilasaikakauslehti 1936
Mario Paint

| Mario Paint |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo Research & Development 1
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Hirofumi Matsuoka
Säveltäjä:  Hirokazu Tanaka Ryoji Yoshitomi Kazumi Totaka
Pelisarja:  Mario
Julkaistu:  JP 14. heinäkuuta 1992NA 1. elokuuta 1992EU 10. joulukuuta 1992
Lajityyppi:  yksinpeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  SNES
Jakelumuoto:  Q1942227
Oheislaite:  SNES-hiiri
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
SNES-Hiiri joka tuli pelin mukana.
Mario Paint on Nintendon luoma videopeli SNES-konsolille. Pelin mukana julkaistiin SNES-hiiri jota käytettiin Mario Paintin ohjaimena.
Pelaaminen

Pelin päätarkoitus on piirtäminen, mutta pelissä on muutakin tekemistä kuten:
Yksinkertaisten animaatioiden luominen
Musiikin tekeminen
Gnat Attack minipeli jossa pelaajan tarkoitus on tuhota hyttysiä.
Alkuruutu

Pelin alkuruudussa on kikka, jos pelaaja painaa tiettyjä kirjaimia ja jotain tapahtuu. Jotkut kirjaimet muuttavat musiikkia, yhdestä kirjaimesta tulee Yoshi esiin ja alkaa juoksentelemaan ympäri alkuruutua, joistakin kirjaimista Mario pienenee ja joistakin kasvaa ja yhdestä pystyi jopa piirtämään alkuruudun taustaa. Välillä alkuruudulla vilahtaa tähti, ja jos tähteä ehtii painamaan ennen kuin se katoaa, rupeaa satamaan lisää tähtiä ja musiikki muuttuu.
Aiheesta muualla

Mario Paint MobyGamesissa (englanniksi)
Junkers G 24

Aero Oy:n Junkers G 24 "Suomi" K-SALC -vesilentokone Katajanokalla 1930-luvun vaihteessa
Junkers G 24 oli saksalainen kolmimoottorinen, täysmetallinen matalasiipinen yksitasoinen matkustajalentokone, jota Junkers valmisti vuodesta 1925 alkaen. Junkers F 24 oli saman lentokoneen yksimoottoristen versioiden nimitys.
Lisääntynyt lentoliikenne 1920-luvun Saksassa johti siihen, että tarvittiin suurempia matkustajakuljetuskoneita. G 24 oli Junkers F 13:n suurennettu kehitysversio. Ernst Zindel suunnitteli sen alun perin yksimoottoriseksi koneeksi. Versaillesin sopimuksen Saksassa lentokoneille asettamien rajoitusten mukaan vain pienitehoiset moottorit olivat sallittuja. Niinpä Junkers-yhtiö suunnitteli suuren G24-matkustajakoneensa yksimoottoriseksi, mutta rakensi sen kolmimoottorisena. Kolmella pienitehoisella moottorilla G24 pystyi lentämään, mutta se ei ollut käyttökelpoinen matkustajakone. Suunnitelmana oli myydä kolmimoottoriset koneet Saksan ulkopuolisille lentoyhtiöille, jotka asentaisivat nokkaan yhden suuritehoisen moottorin (esim. 450 hv Napier Lion) ja poistaisivat yksinkertaisesti siiven keskiosassa olevat tulpat, joissa oli kaksi muuta moottoria. Liittoutuneiden välinen sotilasvalvontakomissio julisti kuitenkin G24-mallin sotilaslentokoneeksi ja kielsi sen käytön.
Junkers esitti sitten uudelleen periaatteessa saman mallin, mutta uudella nimityksellä: Junkers G23. Liittoutuneiden komissio antoi lopulta Junkersille luvan rakentaa G23:n, jopa yksimoottorisena versiona, koska se oli selvästi lentoyhtiötyyppi. Konetta markkinoitiin aina nimellä G24.
Käyttö Suomessa

Vuonna 1926 Aero O/Y hankki Junkers G 24W -koneen, joka aloitti liikennöinnin Tukholman reitillä. Koneessa oli kellukkeet, mutta ei suksia, joten sitä voitiin käyttää vain kesäisin. Kone sai käytön aikana uuden rekisteritunnuksen OH-ALC ja poistui yhtiön käytöstä joulukuussa 1934. Kone myytiin Junkersille kesäkuussa 1935.
Tekniset tiedot (G 24)

Lähde: ,
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 14
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.080000015,80 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&029.037000029,37 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.08000005,80 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&099.&&&&0099,0 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&04330.&&&&004 330 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&07100.&&&&007 100 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&03.&&&&003 × Junkers L5 -rivimäntämoottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0210.&&&&00210 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0170.&&&&00170 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0660.&&&&00660 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&04000.&&&&004 000 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&&&02.04700002,47 m/s
Nousuaika: 13,5 min 2 000 metriin
Junkers Ju 288

Junkers Ju 288.
Junkers Ju 288 on saksalainen Junkersin valmistama nopea pitkän kantaman pommituskone, joka teki ensilentonsa 29. lokakuuta 1940. Se ei saapunut varsinaisesti tuotantoon, sillä sitä valmistettiin vain 22 yksilöä. Ju 288:aa edelsivät Junkers Ju 88, ja siihen pohjautunut Ju 188. Koska Ju 288 oli jokseenkin epäonnistunut Messerschmitt Me 210:n tavoin, se ei onnistunut saavuttamaan laajamittaista palveluskäyttöä. Ju 288:n heikko kohta oli epäluotettava moottorien konstruktio. Moottoriratkaisu oli vastaava Heinkel He 177:n Greif kanssa. 21 000 kilogramman enimmäismassalla koneen pommikuormaksi tuli 3 000 kilogrammaa. Kantama oli juuri strategisuuteen riittävä 2 700 kilometriä. Konetyypin seuraaja oli Junkers Ju 388.
Konetyypin Ju 288 V1-version prototyyppikone, jossa oli kaksois-BMW 801 -moottorit.
Tekniset tiedot (Ju 288B)

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 4
Pituus: &&&&&&&&&&&&&017.080000017,8 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&022.070000022,7 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.05000004,50 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&064.060000064,6 m²
Lentopaino: &&&&&&&&&&020950.&&&&0020 950 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&021000.&&&&0021 000 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Daimler-Benz DB 606 24-syl. "parittain" tai "tuplattu" moottorijärjestelmä, tehty kahdesta DB 601 V12-moottorista; &&&&&&&&&&&01985.&&&&001 985 kW (&&&&&&&&&&&02663.&&&&002 663 hv 2 700 PS) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0620.&&&&00620 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&02700.&&&&002 700 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&09300.&&&&009 300 m (käytännöllinen lakikorkeus)
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0435.&&&&00435 m/min
Aseistus
4 × 13 mm MG 131 konekivääriä
1 × 15 mm MG 151 tykki tai 20 mm MG 151/20 tykki
3 000 kg pommeja
Aiheesta muualla

http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Waffen/Ju288.htm (saksaksi)
http://www.flugzeug-lorenz.de/index.php?id=109 (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
http://www.historyofwar.org/articles/weapons_ju288.html
http://1000aircraftphotos.com/Contributions/Braas/11503.htm
http://www.avionslegendaires.net/avion-militaire/junkers-ju-288/ (ranskaksi)
http://www.airwar.ru/enc/bww2/ju288c.html (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Junkers Ju 288
Käännös suomeksi
Jukka Toivola (juoksija)

Jukka Toivola vuonna 1979 maratonin SM-kisoissa Maarianhaminassa.
Jukka Olavi Toivola (7. syyskuuta 1949 Liperi – 27. toukokuuta 2011 Pori) oli suomalainen maratonjuoksija ja kemianopettaja. Toivola edusti urallaan Liperin Taimea, Joensuun Katajaa, Turun Urheiluliittoa, LSD Oulua ja Porin Tarmoa. Koulutukseltaan Toivola oli kemisti ja hän opetti kemiaa Porin ammattiopistossa. Jukka Toivolan poika Pekka Toivola on kansallisen tason kestävyysjuoksija.
Urheilu-ura

Toivola juoksi ensimmäisen maratoninsa vuonna 1973 aikaan 2.17.26. Toivola osallistui Montrealin olympialaisten maratonille ja sijoittui 27:nneksi. Loukkaantumiset estivät hänen osallistumisen vuoden 1978 Prahan Euroopan mestaruuskilpailuihin ja vuoden 1980 Moskovan olympialaisiin. Vuonna 1979 Toivola voitti ensimmäistä kertaa järjestetyn Tukholman maratonin ja sijoittui toiseksi New Yorkin maratonilla vuonna 1981. Toivola osallistui myös vuoden 1982 Ateenan Euroopan-mestaruuskilpailuihin ja sijoittui viidenneksi.
Toivola piti pitkään hallussaan maratonjuoksun Suomen ennätystä. Suomen Urheiluliiton vahvistama tulos oli 2.11.35, jonka hän juoksi vuonna 1983 New Yorkin maratonilla missä hän sijoittui kymmenenneksi. Janne Holmén alitti Toivolan ajan Rotterdamin maratonilla 2008 juostuaan 2.10.46.
Urallaan Toivola juoksi 61 maratonia. Näistä nopein aika 2.10.52 syntyi vuonna 1981 New Yorkin maratonilla. Tuloksellaan Toivola sijoittui toiseksi, mutta ennätykseksi aikaa ei hyväksytty, koska maratonreitti oli 150 metriä liian lyhyt.
Sairaus ja kuolema

Vuonna 2007 Toivolalla todettiin liikehermoja rappeuttava ALS-tauti. Toivola kuoli toukokuussa 2011.
Juvenal Roriz

Juvenal Roriz (12. lokakuuta 1920 Goiás – 13. joulukuuta 1994) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 28. heinäkuuta 1946 ja nimitettiin Rubiataban prelaatiksi 27. lokakuuta 1966. Hänet nimitettiin lisäksi Lemellefan titulaaripiispaksi 15. elokuuta 1967. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. lokakuuta Sebastiano Baggio, jota avustivat Fernando Gomes dos Santos ja José Brandão de Castro.
Roriz sai 5. toukokuuta 1978 nimityksen Juiz de Foran arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 7. helmikuuta 1990.
Malmöhusin lääni

| Malmöhusin lääni |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Skåne
Maakäräjäkunta:  Malmöhusin läänin maakäräjäkunta ja Malmön kunta
Pääkaupunki:  Malmö
Perustamisvuosi:  1669
Pinta-ala:  
 – Maa:  4 921,29 km²
Väkiluku:  950 026
 – Väestötiheys:  193,0 as./km²
Symbolit:  
 – Läänikirjain:  M
 – Läänikoodi:  12
 Läänin nykyinen väkiluku ja pinta-ala on laskettu summaamalla siihen kuuluneiden kuntien väkiluvut ja pinta-alat. Kuntien tilastotietojen lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan 1.1.2012. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malmöhusin lääni (ruots. Malmöhus län) on yksi Ruotsin entisistä lääneistä. Se koostui Skånen maakunnan etelä-, keski- ja luoteisosista. Läänin pääkaupunkina toimi Malmö. Vuonna 1997 Malmöhusin lääni yhdistettiin Kristianstadin läänin kanssa nykyiseksi Skånen lääniksi.
Lääninhallitus Malmössä.
Skånen kuuluessa vielä Tanskaan oli jo olemassa samanniminen lääni, mutta se oli kooltaan pienempi kuin myöhempi ruotsalainen lääni. Vuonna 1669 tuo lääni yhdistettiin Helsingborgin läänin ja Landskronan läänin kanssa, jolloin se sai vuoteen 1997 asti voimassa olleet rajansa. Skånen sodan (1675–1679) ja vuoden 1719 välillä vanhojen tanskalaisten läänien tilalla oli kenraalikuvernementti.
Maakäräjäkunta

Malmöhusin läänin maakäräjäkunta käsitti vuoteen 1999 asti koko läänin lukuun ottamatta Malmön kuntaa. Malmöhusin ja Kristianstadin läänien maakäräjäkunnat sekä Malmön kunta kuuluvat nykyään Region Skåne -nimiseen alueeseen.
Kaupungit

Vuoden 1971 kuntauudistukseen asti läänissä oli 9 kaupunkia.
Eslöv
Helsingborg
Höganäs
Landskrona
Lund
Malmö
Skanör med Falsterbo
Trelleborg
Ystad
Kihlakunnat

Malmöhusin läänissä oli 13 kihlakuntaa, jotka on sittemmin lakkautettu.
Baran kihlakunta
Frostan kihlakunta
Färin kihlakunta
Harjagerin kihlakunta
Herrestadin kihlakunta
Ljunitin kihlakunta
Lugguden kihlakunta
Onsjön kihlakunta
Oxien kihlakunta
Rönnebergin kihlakunta
Skyttin kihlakunta
Tornan kihlakunta
Vemmenhögin kihlakunta
Kihlakuntien käyttämät vaakunat olivat seuraavanlaiset:
Baran kihlakunta
Frostan kihlakunta
Färin kihlakunta
Harjagerin kihlakunta
Herrestadin kihlakunta
Ljunitin kihlakunta
Lugguden kihlakunta
Onsjön kihlakunta
Oxien kihlakunta
Rönnebergin kihlakunta
Skyttin kihlakunta
Tornan kihlakunta
Vemmenhögin kihlakunta
Kunnat

Viimeinen kuntaliitos toteutettiin 1.1.1977, jonka jälkeen läänissä olivat seuraavat kunnat:
Kunnat > Kunnat 1970-luvulta lähtien

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bjuvin kunta  Burlövin kunta  Eslövin kunta  Helsingborgin kunta  Höganäsin kunta  Hörbyn kunta  Höörin kunta |  Kävlingen kunta  Landskronan kunta  Lomman kunta  Lundin kunta  Malmön kunta  Sjöbon kunta  Skurupin kunta |  Staffanstorpin kunta  Svalövin kunta  Svedalan kunta  Trelleborgin kunta  Vellingen kunta  Ystadin kunta |
Kunnat > Kunnat 1950-luvulta 1970-luvulle

| --- | --- |
 Kaupungit (9 kpl): Eslöv  Helsingborg  Höganäs  Landskrona  Lund  Malmö  Skanör med Falsterbo  Trelleborg  Ystad:  Kauppalat (7 kpl): Bjuv  Furulund  Hörby  Höör  Kävlinge  Lomma  Sjöbo
Maalaiskunnat (56 kpl):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alstadin maalaiskunta  Anderslövin maalaiskunta  Baran maalaiskunta  Billesholmin maalaiskunta  Bjärsjölagårdin maalaiskunta  Blentarpin maalaiskunta  Bosarpin maalaiskunta  Brunnbyn maalaiskunta  Bunkeflon maalaiskunta  Burlövin maalaiskunta  Dalbyn maalaiskunta  Dösjebron maalaiskunta  Ekebyn maalaiskunta  Flädien maalaiskunta  Genarpin maalaiskunta  Gislövin maalaiskunta  Harrien maalaiskunta  Herrestadin maalaiskunta  Härslövin maalaiskunta  Jonstorpin maalaiskunta |  Kattarpin maalaiskunta  Klagstorpin maalaiskunta  Kågerödin maalaiskunta  Ljunitin maalaiskunta  Långarödin maalaiskunta  Löberödin maalaiskunta  Löddeköpinge landskommun  Marieholmin maalaiskunta  Månstorpin maalaiskunta  Mörarpin maalaiskunta  Norra Frostan maalaiskunta  Oxien maalaiskunta  Rydsgårdin maalaiskunta  Rängin maalaiskunta  Rönnebergan maalaiskunta  Röstångan maalaiskunta  Sankt Ibbin maalaiskunta  Skarhultin maalaiskunta  Skegrien maalaiskunta  Skurupin maalaiskunta |  Snogerödin maalaiskunta  Staffanstorpin maalaiskunta  Svalövin maalaiskunta  Svedalan maalaiskunta  Södra Sandbyn maalaiskunta  Teckomatorpin maalaiskunta  Tornin maalaiskunta  Vallåkran maalaiskunta  Veberödin maalaiskunta  Vellingen maalaiskunta  Vemmenhögin maalaiskunta  Vollsjön maalaiskunta  Väsbyn maalaiskunta  Ödåkran maalaiskunta  Östra Frostan maalaiskunta  Östra Färin maalaiskunta |
Väestönkehitys

| Malmöhusin läänin väestönkehitys 1810–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1810 | 1810 |    | 153 824 | 153 824 |
| 1820 | 1820 |    | 176 637 | 176 637 |
| 1830 | 1830 |    | 200 103 | 200 103 |
| 1840 | 1840 |    | 221 670 | 221 670 |
| 1850 | 1850 |    | 253 084 | 253 084 |
| 1860 | 1860 |    | 284 430 | 284 430 |
| 1870 | 1870 |    | 316 042 | 316 042 |
| 1880 | 1880 |    | 349 310 | 349 310 |
| 1890 | 1890 |    | 368 817 | 368 817 |
| 1900 | 1900 |    | 409 304 | 409 304 |
| 1910 | 1910 |    | 457 214 | 457 214 |
| 1920 | 1920 |    | 487 459 | 487 459 |
| 1930 | 1930 |    | 510 607 | 510 607 |
| 1940 | 1940 |    | 530 185 | 530 185 |
| 1950 | 1950 |    | 582 333 | 582 333 |
| 1960 | 1960 |    | 626 086 | 626 086 |
| 1970 | 1970 |    | 719 597 | 719 597 |
| 1980 | 1980 |    | 743 286 | 743 286 |
| 1990 | 1990 |    | 779 309 | 779 309 |
| 2000 | 2000 |    |  |  |
| 2010 | 2010 |    |  |  |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mahdolliset aluejaotuksen muutokset saattavat heikentää tietojen vertailtavuutta eri vuosina. Lääni ei ollut olemassa enää vuosina 2000 ja 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malmöhusin lääni Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Malmöhusin lääni
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Skånen läänijako ennen vuotta 1997. Punainen lääninraja oli ollut voimassa 1970-luvulta lähtien. Vaaleanpunainen raja tarkoittaa sitä ennen voimassa ollutta lääninrajaa, joten näiden kahden rajan välillä olleet alueet ovat vaihtaneet lääniä. Esimerkiksi Båstadin kuntaan kuuluu aiemmin Hallandin lääniin kuuluneita alueita, Höörin ja Ystadin kuntiin puolestaan aiemmin Kristianstadin lääniin kuuluneita alueita.
Vuoden 1952 kuntajako Malmöhusin ja Kristianstadin lääneissä.
Skånen pitäjät ja Östra Karupin pitäjä Hallandin maakunnasta.
Käännös suomeksi
Jurgen Van Den Broeck

| Jurgen Van Den Broeck |
| --- | --- |
 Jurgen Van Den Broeck vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Pituus:  186 cm
Paino:  69 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2004 2005–2006 2007 2008–2009 2010–2011 2012–2014 2015 2016 2017:  US Postal Discovery Channel Predictor-Lotto Silence-Lotto Omega Pharma-Lotto Lotto-Belisol Lotto Soudal Katjuša Team LottoNL-Jumbo
Suurimmat voitot
  Aika-ajon Belgian-mestaruus 2015 
 Tiedot päivitetty: 6. helmikuuta 2018 
Aiheesta muualla
www.jurgenvandenbroeck.be
Jurgen Van Den Broeck (s. 1. helmikuuta 1983 Herentals, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa US Postal / Discovery Channel -tallissa 2004–2006. Hän kilpaili vuosina 2007–2015 belgialaistallissa, viimeksi nimeltään Lotto Soudal. Kaudella 2016 hän edusti venäläistä Katjuša-joukkuetta ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017 alankomaalaista Team LottoNL-Jumboa.
Van Den Broeck voitti junioreiden aika-ajon maailmanmestaruuden vuonna 2001 ja Belgian ympäriajon mäkikilpailun 2006. Vuoden 2008 Italian ympäriajossa hän sijoittui seitsemänneksi oltuaan parhaimmillaan kahdella etapilla kahdeksas. Ranskan ympäriajossa 2009 hän oli viidestoista ja saman vuoden Eneco Tourilla neljäs.
Vuonna 2010 Van Den Broeck sijoittui Vuelta a Andalucía -etappikilpailussa toiseksi ja Critérium du Dauphinéssa neljänneksi. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui Alberto Contadorin hylkäyksen jälkeen neljänneksi ja 12. etapilla kolmanneksi. Ammattilaisuransa ensimmäisen voiton hän sai 2011 Critérium du Dauphiné'n ensimmäisellä etapilla. Kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 2012 hän oli kolmas Katalonian ympäriajossa, viides Critérium du Dauphinéssa ja neljäs Ranskan ympäriajossa.
Van Den Broeck sijoittui vuonna 2013 toiseksi Vuelta a Andalucían kokonaiskilpailussa ja voitti yhdistelmäkilpailun. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Critérium du Dauphinéssa ja kolmastoista Ranskan ympäriajossa. Italian ympäriajossa 2015 hän sijoittui 12:nneksi. Hän voitti samana vuonna Belgian aika-ajomestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jurgen Van Den Broeck Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)