stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urho Karhumäki
Teoksia

Rantasuon sankarit : romaani. WSOY, 1924. (Perustuu Karhumäen isoisän elämänvaiheisiin)
Kilpakihlat : kaksiosainen urheilunäytelmä. WSOY, 1927.
Syöttöpaikassa : kaksiosainen maalaisaiheinen huvinäytelmä. Pellervo-seura, 1927.
Kolkkakala ja muita kalapaloja. WSOY, 1929.
Muotilääkäri : yksinäytöksinen pila. Kustannusoy Näytelmä, 1929.
Kymi nousee : kaksinäytöksinen näytelmä. Kustannusoy Näytelmä, 1930.
Taistelun takaa : romaani. WSOY, 1930.
Ajasta vaari : nykyaiheisia maatalousnovelleja. Kuvittanut Hannes Autere, kansilehden sommitellut P. Leinonen. Pellervo-seura,1931.
Herpmanin pojat : kolmiosainen viisikuvaelmainen näytelmä Ison-Vihan ajalta Suomessa. WSOY, 1931.
Kallista maata : kaksiosainen näytelmä. WSOY, 1931.
Kerhoista ja kotoa : kertoelmia. Valistus, 1931.
Mylly pyörii : romaani. WSOY, 1931.
Nurkkalan nuorten säästökilpailu. Pellervo-seura, 1931.
Juoksijan rata : kolminäytöksinen urheilunäytelmä. WSOY, 1932.
Korpiherra : romaani. WSOY, 1932.
Halki vuoren : romaani. WSOY, 1933.
Hiihtäjän latu. Kp.-oy Maa, 1933.
Möttösen äijän menninkäiset : hullunkurinen hupailu kerholaisten illanviettoja varten.  Pellervo-seura, 1934.
Ukkonen uhkaa : romaani. WSOY, 1934.
Elämännälkä : yksinäytöksinen näytelmä. Arvi A. Karisto Oy, 1935.
Tuli ja leimaus : novelleja. WSOY, 1935.
Vortuna ja Tiapoolo : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto, 1935.
Sinä saavut. Kirjeromaani. Nimimerkki Tavi Ylämaa ja Elsa Heporauta, WSOY, 1935.
Avoveteen, romaani. WSOY, 1936.
Elämän kouluun. Pellervo-seura, 1936.
Elotalkoot ynnä muita pakinoita. WSOY, 1937.
A.I.V.-rehua : kaksinäytöksinen näytelmä. Nimimerkki Jussi Haukka. Pellervo-seura, 1938.
Testamentti : romaani. WSOY, 1938.
Yli rajan : romaani. Karisto, 1938.
Olympiakuumetta : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto, 1939.
Työ Suomen hyväks' : vuoropuhelu Pellervo-seuran 40-vuotisjuhliin. Pellervo-seura, 1939.
Tunturille : nuorisoromaani. WSOY, 1940.
Nuorison raittiustieto. Muu tekijä O. A. Kärnä. WSOY, 1940.
Miesten matkassa : romaani talvisodastamme. Arvi A. Karisto Oy, 1941.
Kun käki kuukahti : yksinäytöksinen näytelmä talkoojuhlia ja iltamia varten. Pellervo-seura, 1942.
Voittajana maaliin. WSOY, 1942.
Rantasuon raivaajat : romaani. WSOY, 1943.
Kello soi : nuorisoromaani. Kirjapaja, 1944.
Päivärannan kesä. Pellervo-seura, 1944.
Terve sielu terveessä ruumiissa. Suomen opettajain raittiusliitto, 1944.
Viulu ja posetiivi : romaani. Arvi A. Karisto Oy, 1944.
Keväisiä tippavesiä. Henkivakuutusyhtiö Suomi, 1945.
Nuori kansalainen. WSOY, 1945.
Jaakopin tikapuut : kaksinäytöksinen näytelmä. Tammi, 1945.
Kylä järven rannalla : romaani. Pellervo-Seura, 1945.
Pääsiäisestä helluntaihin : kertomus keväästä luonnossa ja ihmissydämissä. WSOY, 1945.
Rakkaus rakentaa : romaani. Pellervo-seura, 1946.
Nallen pakinoita. Pellervo-seura, 1947.
Yrjö juoksija : romaani. WSOY, 1947. (Lyhennetty versio romaaneista Avoveteen ja Testamentti)
Valitut teokset. WSOY, 1960.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Urho Karhumäen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta.
Y. R. Mäkihovi (toim.): Uranuurtajia ja rakentajia. Osuustoimintamiesten elämäkertoja, s. 316-326.  Helsinki:  Pellervo-Seura, 1950.
Suomen ensimmäinen taide-kultamitali. Urho Karhumäki maineenniitossa, Suomen Kuvalehti, 22.08.1936, nro 34, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Olympiavoittajan juhannus, Kuva, 19.07.1939, nro 15, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vincent Ri Pyung-ho

Vincent Ri Pyung-ho (s. 10. maaliskuuta 1941) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jeonjun hiippakuntaan 15. joulukuuta 1969 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Angelo Kim Nam-su. Ri Pyung-ho jäi eläkkeelle maaliskuussa 2017.
Valkoinenlampi (Kannonkoski, Selänranta, pohjoinen)

| Valkoinenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  62°53′45″N, 25°21′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.444.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,5 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,522 km  
Pinta-ala:  1,606 ha  
Keskisyvyys:  3,7 m  
Suurin syvyys:  11,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkoinenlampi 
Valkoinenlampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Selänrannan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,5 metriä mpy.
Vanylvenin kirkko

| Vanylvenin kirkko Vanylven kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Vanylven, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1864
Suunnittelija:  Georg Andreas Bull
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  320
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanylvenin kirkko (norj. Vanylven kyrkje) on Vanylvenin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1864.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanylvenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Vincent Persichetti

Vincent Persichetti (6. kesäkuuta 1915 Philadelphia, Pennsylvania – 14. elokuuta 1987 Philadelphia, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Persichetti aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana ja teki ensimmäiset sävellyksensä 14-vuotiaana. Hänen myöhempien opettajiensa joukossa olivat Roy Harris ja Fritz Reiner, jälkimmäinen Curtis Institute of Musicissa. Vuonna 1942 Persichetti aloitti opettamisen Philadelphian konservatoriossa, ja vuodesta 1947 hän opetti Juilliard Schoolissa.
Persichetti yhdisteli klassismin, romantiikan ja modernismin aineksia sävellystyyleissään. Hänen tuotantoonsa kuuluvat muiden muassa pianokvintetto (1955), yhdeksän sinfoniaa, konserttoja, lauluja, soolosonaatteja (esimerkiksi yksi cembalolle) ja balettimusiikkia. Persichetti laati sekä yksinkertaisia, elegantteja kappaleita että kompleksisia virtuoositeoksia. Hänen viehätyksensä puhallinsoittimia kohtaan juonsi juurensa jo hänen lapsuuteensa, ja hän sävelsikin paljon musiikkia puhallinkokoonpanoille. Hän julkaisi kirjan Twentieth-Century Harmony: Creative Aspects and Practice (1961).
Uskila

Uskila on Hollolan kylä, joka sijaitsee kirkonkylästä länteen päin. Kylässä on Hollolan vanhin 1867 perustettu 53 oppilaan (20.9.2006) 1-5 luokkien koulu, joka päätettiin säilyttää.  Koulua johdetaan yhdessä Pyhäniemen koulun kanssa ja se sijaitsee Hatsinantien (paikallistie 3161) varrella. Uskila on mainittu ensimmäisen kerran historiallisessa kirjallisessa lähteessä 1458. Hannulan, Koukkulan ja Palkkilan talot on perustettu 1600-luvulla.
Uskilassa sijaitsee merkittävä vesilähde, neljäntoista maanalaisen lähteen Kiikunlähde, josta otetaan suoraan juomavettä läheisiin kahteen kiinteistöön, ja siellä on Hammonjoen perhokalastusalue. Uskilan keskuspaikan muodostaa Uskilan koulun ympäristö. Siitä Hatsinantietä eteenpäin on toinen suuri rakennus, Uskilan työväentalo. Ensimmäinen työväentalo saatiin valmiiksi 1909 kaksi vuotta aikaisemmin ostetulle tontille, mutta se paloi 1930. Toinen työväentalo avattiin heinäkuussa 1937. Talo on hirsirakenteinen, ja se on vuorattu mineriittilevyillä. Talossa on toiminut viisi vuotta suurehko posliinikauppa.[lähde? ]
Päijät-Hämeen liitto on inventoinut Uskilan alueen ja määritellyt sen maakunnallisesti arvokkaaksi agraarimaisemaksi.
Uskilan koulu

Uskilan koulu on Hollolan vanhin. Se on perustettu 1867. Nykyinen koulurakennus valmistui 1916, ja sitä on jatkettu myöhemmin. Koulua on uudistettu 2005. Uskilan koulussa ei ollut monta oppilasta, mikä vuoksi toisen luokan jälkeen siirryttiin Pyhäniemen kouluun kolmanneksi, neljänneksi, viidenneksi ja kuudenneksi luokaksi. Aikaisemmin Uskilan koulussa oli myös neljäsluokkalaisia. Uskilan koulu kuitenkin lakkautettiin vuonna 2012 huonon sisäilman takia, ja kaikki koulun oppilaat siirrettiin Pyhäniemen kouluun.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kyläkoulut | Uskilan koulu | Pyhäniemen koulu |
| sijainti | Uskila | Pyhäniemi |
| vaikutusalue | Kirkonkylä | Hollolan kirkonseutu |
| luokat | 1-2 | 1-6 |
| oppilaita | 35 20.9.2011  | 145 20.9.2011  |
| perustettu | 1867 | 2009 |
verkkosivut:  (Arkistoitu – Internet Archive)
rehtori: Timo Kosonen
Muuta

Uskila kuuluu Hollolan kirkonkylän seutuun tilastoalueena. Uskilasta (Uskela) on valittu Matti Brandt, talonpoikaissäädyn valtiopäivämies, 1649-1664.
Aiheesta muualla

perhorasia.fi Hammonjoen perhokalastualue
Etelä-Hämeen Kalatalouskeskus Hammonjoen perhokalastualue (Arkistoitu – Internet Archive)
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta • Hankaa • Hedelmätarha • Heinlammi • Herrala • Hälvälä • Kalliola • Kirkonkylä • Kukkila • Kukonkoivu • Laitiala • Länsi-Hollola • Messilä • Miekkiö • Noitala • Okeroinen • Paimela • Pyhäniemi • Sairakkala • Salpakangas • Sarva • Tennilä • Tiirismaa • Uskila • |Vaania • Vanhatalo • Vesala • Vesikansa
Luonto:  Hahmajärvi • Hammonjoki • Iso-Tiilijärvi • Keski-Tiilijärvi • Kiikunlähde • Kintterönsuon aarnimetsä • Kivijärvi • Kotajärvi • Kutajärvi • Kutajärven alue • Laasonpohja • Pirunpesä • Pähkinäkukkula • Riihikallio-Pilkanmäki • Sairakkalanjärvi • Tiirismaan luonnonsuojelualue • Työtjärvi • Vesijärvi • Vähä-Tiilijärvi
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo • Hiljaisuuden huone • Hollo ja Martta • Hollolan Hirvi • Hollolan keskiaikainen kivikirkko • Hollolan keskiaikatapahtuma • Hollolan kotiseutumuseo • Hollolan kunnantupa • Hälvälän ampumarata • Kapatuosia • Laitialan kartano • Linnamäki • Messilän kartano • Pyhäniemen kartano
Liikenne:  Herralan rautatieasema • Hollolan lentokenttä • valtatie 12 • kantatie 54 • seututie 296 • yhdystie 2955 • yhdystie 2956 • yhdystie 3173 • Launeen tie
Muuta:  Camping Messilä • Hollolan kunnanvaltuusto • Hollolan lukio • Hollolan seurakunta • Hollolan Sanomat • Hollolan Seutu • Hollolan vaakuna
Vanuvuori

| --- | --- |
Tyyppi:  mäki
Sijainti:  Vanuvuori (kaupunginosa), Kuopio Suomi
Korkeus merenpinnasta:  212 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vanuvuori on mäki ja Kuopion 39. kaupunginosa kaupungin eteläosassa noin 13 kilometriä keskustasta etelään. Näkymä vanhalta viitostieltä, etualan rakennus ja puut ovat Hiltulanlahden puolella.
| Vanuvuori |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Kaupunginosa nro:  39
Lähialueet:  Hiltulanlahti lännessä, Litmanen pohjoisessa ja Pirtti koillisessa. Idässä on Kallaveden Mustalahti, kaakossa kaupunginosanumeroimatonta  maaseutua
Vanuvuori on mäki Kuopion kaupungin eteläosissa noin 13 kilometriä keskustasta etelään. Mäen korkin huippu Ukko-Vanu on 212 metriä merenpinnasta, joten se on Kuopion neljänneksi korkein mäki. Vanuvuori kohoaa Kallaveden pinnasta 130 metriä, ja se sijaitsee Hiltulanlahden rannalla. Vanuvuorella sijaitsee yksi Kuopion suurimmista luonnonsuojelualueista.
Vanuvuoren kaupunginosa

Kuopion 39. kaupunginosana Vanuvuori sijaitsee Hiltulanlahden kaupunginosan itäpuolella ja Pirtin kaupunginosan eteläpuolella. Se on veden rajaama kolmesta ilmansuunnasta: idässä se rajoittuu Kallaveden Mustalahteen, pohjoisessa Koiraveteen ja lännessä (Koiraveden) Hiltulanlahteen. Tieyhteys kaupunginosaan johtaa etelästä Hiltulanlahden kautta.
Vuosina 2023-2027 kaupunki selvittää asuinalueen rakentamista Vanuvuoren alueelle.
Varsinais-Suomen Yrittäjät

Varsinais-Suomen Yrittäjien logo
Varsinais-Suomen Yrittäjät on varsinaissuomalaisten yrittäjien maakunnallinen edunvalvonta- ja palvelujärjestö. Se on yksi Suomen Yrittäjien, elinkeinoelämän suurimman etujärjestön, 21 aluejärjestöstä. Varsinais-Suomen Yrittäjissä on noin 8500 yrittäjäjäsentä. Varsinais-Suomen Yrittäjillä on 35 paikallisyhdistystä, jotka työskentelevät kunnallisen elinkeinopolitiikan kehittäjinä ja kuntatason yhteistyön rakentajina. Varsinais-Suomen Yrittäjien puheenjohtaja on yrittäjä Jyrki Hakkarainen ja toimitusjohtaja Hanna Munter. Aluejärjestön toimisto sijaitsee Turussa Linja-autoaseman vieressä Brahenkadulla.
Varsinais-Suomen Yrittäjät tarjoaa jäsenilleen tiedotusta, neuvontaa, tapahtumia ja koulutusta sekä yhteistyökumppaneiden etuja. Yrittäjien edunvalvonta nähdään usein tärkeäksi syyksi liittyä yrittäjäjärjestöön. Varsinais-Suomen yrittäjät järjestää vuosittain lukuisia tapahtumia, mm. lähes tuhannen osallistujan Yrittäjägaalan, jossa palkitaan ansioituneita yrittäjiä. Lisäksi Varsinais-Suomen Yrittäjät julkaisee jäsenilleen Varsinais-Suomen Yrittäjä -lehteä.
Varsinais-Suomen Yrittäjänuorten verkosto kokoaa yhteen yrittäjähenkisiä, aktiivisia ihmisiä, joilla on halua olla vaikuttamassa nuorten yrittäjien toimintaympäristön kehittämiseen. Verkoston jäsenet ovat nuoria yrittäjiä tai yrittäjinä nuoria, mahdollisesti yrittäjäksi ryhtymistä harkitsevia, opiskelijoita tai tulevat kenties tulevaisuudessa perimään yrittäjyyden vanhemmiltaan.
Paikallisyhdistykset ja nuorten yrittäjien verkosto

Varsinais-Suomen Yrittäjät muodostuu 35 paikallisyhdistyksestä:
Alastaron Yrittäjät
Auran Yrittäjät ry
Halikon Yrittäjät ry
Kaarinan Yrittäjät ry
Kemiönsaaren Yksityisyrittäjät ry
Kosken TI Yrittäjät
Kustavin Yrittäjät ry
Laitilan-Pyhärannan Yrittäjät ry
Liedon Yrittäjät ry
Loimaan Yrittäjät ry
Länsi-Turunmaan Yrittäjät ry
Marttilan Yrittäjät ry
Maskun Yrittäjät ry
Mynämäen Yrittäjät ry
Naantalin Yrittäjät ry
Nousiaisten Yrittäjät ry
Paimion Yrittäjät ry
Pöytyän Yrittäjät ry
Raision Yrittäjät
Ruskon ja Vahdon Yrittäjät
Rymättylän Yrittäjät ry
Salon Yrittäjät ry
Salon Alueen Yrittäjät ry
Sauvon Yrittäjät ry
Someron Yrittäjät ry
Taivassalon Yrittäjät
Turun Yrittäjät ry
Uudenkaupungin Yrittäjät
Vehmaan Yrittäjät ry
Västkustens Företagare rf
Yläneen Yrittäjät ry.
Järjestöllä on lisäksi nuorten yrittäjien oma verkostonsa Varsinais-Suomen Nuoret Yrittäjät.
Historia

Vuonna 1977 syntyi SYKL eli Suomen Yrittäjäin Keskusliitto vahvistamaan useiden järjestöjen yhteistyötä Suomessa. Varsinais-Suomesta silloin puuttui maakunnallinen yrittäjäjärjestö. Yläneeltä tammikuussa 1978 lähetetty viesti kokosi hajallaan olevat paikallisyhdistykset yhteiseen neuvonpitoon, ja niin kutsu uuden aluejärjestön perustamiseen toimitettiin. Uudenkaupungin perustamiskokouksessa 1.4.1978 päätettiin perustaa Varsinais-Suomen Yrittäjät, jonka kotipaikka on maakunnan keskus eli Turku.
Yhdeksästä perustamisyhdistyksestä ja 1000 jäsenestä järjestö on kasvanut koko maakunnan kattavaksi ja jäsenmäärä noussut yli 8000:een. Yritysympäristössä, yrittäjyydessä ja asenteissa yrittäjyyteen on tapahtunut huikea muutos. Yrittäjyyden arvostus on nykyisin korkeammalla kuin koskaan ennen. Myös yrittäjäjärjestö etenee hyvässä myötätuulessa. Kaikki ei vielä ole valmista, vaan työtä riittää edelleen. Olosuhteet muuttuvat, mutta yrittäjät tuntevat tekevänsä työnsä arvostettuina ja tärkeänä osana Varsinais-Suomea.
Valtakunnalliset Yrittäjäpäivät vietettiin ensi kertaa Turussa vuonna 1979, jolloin mukana oli 800 yrittäjää eri puolita Suomea.  Sen jälkeen niitä on vietetty Turussa vuosina 1996 ja 2010. Lamavuosina 1991-92 luotiin alueellinen konkurssien torjunnan kriisiryhmä ja "Yrittäjän pelastusrengas" laman seurauksista kärsiville yrittäjille. Vuonna 1994 Varsinais-Suomen Yrittäjät nousi SYKL:n suurimmaksi aluejärjestöksi 39 paikallisyhdiksellä ja  3600 jäsenyrityksellä. Aktiviteetit ja panostukset yrittäjän hyvinvoinnin ja jaksamisen parantamiseen alkoivat toden teolla 90-luvun puolivälissä. SYKL ja Pienteollisuuden keskusliitto yhdistyvät ja Suomen Yrittäjät syntyi vuonna 1996. Varsinais-Suomalaisten Yrittäjänuorten verkosto syntyi vuonna 1997. 2000-luvun alussa yritysten sukupolvenvaihdosasiat nousivat huomion kohteeksi sekä yhteistyö kuntien, yrittäjien ja oppilaitosten välillä alkoi kehittyä, kun kunnissa tehtiin elinkeino- ja yrittäjyysstrategioita. Vuonna 2005 Suomen Yrittäjien ja Finnveran laatupalkinto jaettiin Varsinais-Suomen Yrittäjille. Varsinais-Suomen Yrittäjät järjesti yhdessä Suomen Yrittäjien kanssa Valtakunnalliset Yrittäjäpäivät Turussa lokakuussa 2010.
Keväällä 2013 Varsinais-Suomen Yrittäjät järjesti yhdessä kattojärjestö Suomen Yrittäjien kanssa valtakunnallisen nuorten yrittäjien verkostoitumistapahtuman GeTTogetherin. Vuoden 2018 Valtakunnalliset Yrittäjäpäivät järjestettiin jälleen Turussa lokakuussa.
Aiheesta muualla

Varsinais-Suomen Yrittäjät (Arkistoitu – Internet Archive)
Varsinais-Suomen Yrittäjänuoret (Arkistoitu – Internet Archive)
Varva

| Varva (Варва) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Varva
 Koordinaatit: 50.4983°N, 32.7229°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Prylukyn piiri
Väkiluku (2021):  7 689
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  17600
Suuntanumero(t):  +380 4636
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varva (ukr. Варва) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Varva on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2021 alussa Varvan taajamassa arvioitiin asuvan 7 689 henkeä.
Kuvagalleria

Katunäkymä Varvasta
Muistomerkki Varvan keskustassa
Verkko-osuuskunta

Verkko-osuuskunta tarkoittaa osuuskuntaa, jonka palvelu on tietoliikenneverkko kuten laajakaistaverkko. Verkko-osuuskuntia on Suomessa erityisesti maaseudulla.
Toiminnassa olevia verkko-osuuskuntia on muutamia kymmeniä. Niitä on perustettu erityisesti Länsi-Suomen alueelle 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Osuuskuntien tarkoitus on mahdollistaa nopeat tietoliikenneyhteydet myös haja-asutusalueille. Osuuskuntamallin etu on, ettei kunta voi myydä asukkaiden osuuskunnan kautta omistamaa verkkoa pois eikä kaupallinen operaattori voi purkaa yhteyksiä yksipuolisella ilmoituksella.
Verkko-osuuskunnat muistuttavat ajasta, jolloin puhelin saatiin maaseudulle perustamalla pieniä puhelinosuuskuntia, -yhdistyksiä tai -yhtiöitä.
Kiinan taide

Kiinalainen maalaus, Ma Lin, mustetta ja väriä silkillä, 1200-luvun alkupuoli.
Kiinan taide on tärkeä osa Kiinan kulttuuriperintöä, ja se on muovannut myös muun Itä-Aasian taidetta. Kiinan taiteen merkittävimpiä ja tunnetuimpia muotoja ovat maisemamaalaus, kalligrafia, posliinitaide ja jadeveistokset, sekä arkkitehtuurista etenkin puutarha-arkkitehtuuri. Myös kiinalainen käsityö ja taideteollisuus ovat aina olleet arvostettuja, ja maan käsityöperinne elää yhä voimakkaana.
Kiinalaisessa taiteessa on aina ollut tärkeää perinne ja symboliikka. Aihevalintoihin ovat maan perinteisessä maalaustaiteessa vaikuttaneet taiteen tavoitteet: kiinalaisten maalausten on täytynyt olla mieltä virkistäviä, hyvää moraalia ilmentäviä tai esteettisesti kiehtovia. Näköisyyteen tai realismiin ei ole kovin tiukasti pyritty, vaan kohteen luonteesta on pyritty tavoittamaan jotain oleellista. Erityistä huomiota on kiinnitetty viivankäyttöön ja sivellintekniikkaan.
Kiinalaisen nykytaiteen katsotaan syntyneen vuonna 1978 kulttuurivallankumouksen päätyttyä. Kiinan taidemarkkinoiden myynti on 2000-luvulla moninkertaistunut.
Piirteet

Kiinalaiselle taiteelle on tyypillistä läheinen suhde traditioon, sillä maan yhteiskunnan arvoja ovat määränneet ja hallinneet perinteistä johtuvat arviointiperusteet ja menneisyyden mallit. Muinaisilla taideteoksilla on ollut esikuvallinen tehtävä ja yleispätevä arvo. Ihanteena on toiminut fugu; käsite kuvaa muinaisuuden tuomista nykyisyyteen, ”henkistä yhteydenpitoa” vanhojen mestarien kanssa, ilman kuitenkaan vanhojen mallien orjallista kopioimista. Perinne on vain tarjonnut yleiset puitteet, mikä on taannut kulttuurin ja tyylin jatkuvuuden. Samalla on kuitenkin säilynyt mahdollisuus luovuuteen.
Taiteella on Kiinassa katsottu olevan eettinen tehtävä heijastamassa ja rakentamassa kaikkeuden ja yhteiskunnan sopusointua. Tämän seurauksena myös maan arvot ja oppijärjestelmät ovat heijastuneet taiteessa.
Symboliikalla on Kiinassa pitkä historiallinen pohja, ja symbolit esiintyvät Kiinan taiteessa yhä laajasti. Tunnetuimpia kiinalaisen symboliikan vertauskuvia on lohikäärme, jossa yhdistyvät monet mytologiset ja kosmologiset käsitykset. Myös kukkasymboliikka on hyvin yleistä maalauksissa, tekstiileissä, posliinissa, matoissa ja rakennustaiteessa. Muita paljon symbolisesti käytettyjä aiheita ovat esimerkiksi lepakko, kala ja bambu.
Maalaustaide > Hovimaalarit ja litteraatit

Kiinan taiteilijat olivat usein joko keisarillisen hovin tukemia hovimaalareita tai oppineistoa eli litteraattia. Hovimaalarien tehtävä oli paitsi tarjota kuninkaalle tai keisarille taide-elämyksiä, myös toimia propagandan apuna. Tang-dynastian loppuvaiheessa ja sen jälkeen 800- ja 900-luvuilla parhaiten olivat säilyneet Jinglinin ja Sichuanin hovien keisarilliset taideperinteet. Tuon ajan hovimaalarit maalasivat etupäässä lintuja, kukkia, vuoria ja jokia. Aiheiden valintaan vaikutti se, että kungfutselaisen näkemyksen mukaan yhteiskuntaan saattoi vaikuttaa tutkiskelemalla luonnonjärjestystä sen kaikessa loistossaan.
Song-hovin aikana 900-luvulta alkaen hovimaalaustaide muuttui entistä hienostuneemmaksi ja tyypillisen kiinalaiseksi tyyliksi. Ming-hovin taiteilijat synnyttivät zhe-koulukunnan, joka kehitti kiinalaisen maalauksen kertovat ja opetukselliset elementit täydellisyyteen. Qing-dynastian hovitaide muuttui yhä pikkutarkemmaksi ja koristeellisemmaksi, ja siinä keisarilliseen makuun yhdistyivät länsimaiset vaikutteet, joita Kiinaan tuli esimerkiksi lähetyssaarnaaja-maalarien mukana.
Litteraatti-maalaussuunta sai alkunsa pohjoisen Song-dynastian loppuaikoina noin 1050. Tyylin perustivat oppineet virkamiehet Su Shi, Mi Fu ja Li Gonglin. Mongolit olivat vallanneet Kiinan, ja moni koulutettu kiinalainen oli menettänyt asemansa yhteiskunnassa. Oppineet muodostivat silloin keskinäisiä tukiryhmiä, joissa varakkaat auttoivat heikompiosaisia, ja nämä palkitsivat auttajansa usein maalauksilla. Litteraattien maalauksissa korostuu kalligrafia, sillä he olivat koulutuksensa kautta taitavia kirjoittajia. He suosivat yksivärisiä maalauksia ja kasviaiheita, jotka olivat ihailtavien inhimillisten ominaisuuksien symboleja.
Taiteilija, kirjanpainaja ja julkaisija Hu Zhengyan (1584–1674) julkaisi vuonna 1633 Nanjingissa painetun monivärisen painetun ohjekirjan nimeltä Kymmenen bambun työhuoneen ohjekirja maalaustaiteeseen ja kalligrafiaan. Kirjassa käytettiin tekniikkana moniväripuupiirrosta ja se tunnetaan moniväripainannan varhaisena mestariteoksena.
Kuvanveisto

Kuvanveistolla on kiinalaisessa kulttuurissa ollut maalaustaidetta vähäisempi merkitys. Sillä ei ole ollut samanlaista itsenäistä arvoa eikä se ole samoin liittynyt yhteiskunnan johtavan luokan harrastuksiin. Kuvanveistäjillä oli vain käsityöläisen asema siinä kun taidemaalarit kuuluivat Kiinassa usein oppineistoon tai hoviin.
Kuvanveisto oli Kiinassa merkityksellistä etupäässä aikoina, jolloin uskonnolla oli vahva asema. Kuvanveisto liittyi joko jumalien palvontaan tai hautojen varustamiseen. Se tuotti temppeleille kulttikuvia sekä suurmiehille seuralaisia kuolemantakaiseen elämään. Esimerkiksi keisari Qin Shi Huangdin (hallitsi 221–210 eaa.) mukana haudattiin yli 7000 luonnollisen kokoisen terrakottasotilaan armeija. Kiinan kuvanveiston suurin kukoistus päättyi varhaisemman keisarikauden aikana. Sen jälkeen se jäi käsityömäiseksi koristelutaiteeksi, joka ei enää uudistunut. Entisaikojen kiinalaisten kuvanveistäjien nimiäkään ei tunneta.