stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikkeli (Murmanskin alue)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikkeli (Murmanskin alue) Wikimedia Commonsissa
Nikkelin kaupunkityyppisentaajaman sivusto (venäjäksi)
| n k Murmanskin alue |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Murmansk
| Piirit |  Kantalahti  Koutero  Kuola  Lovozero  Petsamo  Turja  |  |
| Suljetut alueet |  Aleksandrovsk  Ostrovnoi  Severomorsk  Vidjajevo  Zaozjorsk  |  |
| Kaupungit |  Apatiitti  Gadžijevo  Kantalahti  Kirovsk  Koutero  Kuola  Montšegorsk  Murmansk  Olenegorsk  Ostrovnoi  Poljarnyi  Poljarnyje Zori  Severomorsk  Snežnogorsk  Zaozjorsk  Zapoljarnyi  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Kildinstroi  Molotšnyi  Murmaši  Nikkeli  Parkkina  Revda  Safonovo  Tumannyi  Umba  Ylä-Tuuloma  Zelenoborski  |  |
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Nikkelin kaupunkikunta käsittää Petsamon piirin eteläosan.
Nikkeliin v. 2003
Kaivoskombinaatin tehdasalue, 2008
Nikkelin tehdasalue 2015
Nikkeli 2015
Luettelo pikkuplaneetoista: 235001–236000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
235001:stä ja päättyen 236000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 237001–238000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
237001:stä ja päättyen 238000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nikolsk

Nikolskin vaakuna.
Nikolsk (ven. Нико́льск) on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen alkujoen Jugin rannalla 432 kilometriä Vologdasta itään. Kaupunki on Nikolskin piirin keskus. Asukkaita on 8 600 henkeä (vuonna 2005).
1300–1400-lukujen vaihteessa seudulla sijaitse Nikolskin pogosta, jossa oli laivalaituri ja Nikolskaja sloboda -niminen asutuskeskus. Tuolloin sen kautta kulki Vienanjoen, Vetlugan ja Volgan yhdistänyt kauppatie. Vuonna 1780 Nikolskista tuli samannimisen Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla kaupunki toimi poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana.
Nykyään Nikolskissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Nähtävyyksiä ovat 1700–1800-luvulla rakennetut Herran temppeliin tuomisen katedraali ja Kazanin kirkko, entisen pappiskoulun ja zemstvohallinnon rakennukset sekä koristeelliset puiset asuintalot. Kaupungissa toimii kirjailija Aleksandr Jašinille omistettu museo.
Aiheesta muualla

Nikolskin kaupunki Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Nikolske

| Nikolske Нікольське |
| --- | --- |
 Nikolsken hallintorakennuksia, kuvanottovuonna 2008 vielä piirikeskus.
 vaakuna
 Nikolske
 Koordinaatit: 47.2027°N, 37.3179°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Mariupolin piiri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  10,3 km²
Väkiluku (2021)  ():  7 867
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nikolske (ukr. Нікольське; vuosina 1855–1924 Nikolske, 1924-2016 Volodarske ukr. Володарське, V. Volodarskin mukaan) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Mariupolin piirissä.
Nikolske sijaitsee noin 22 kilometriä piirikeskus Mariupolista luoteeseen ja 120 kilometriä aluekeskus Donetskista etelälounaaseen.
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 7 867 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Nikolsken taajaman väkiluku oli 8 819. Tuolloin 63,7 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia, 23,6 prosenttia venäläisiä ja 10 prosenttia kreikkalaisia..
Nikolske on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Mariupolin piiriin; tätä ennen se oli Nikolsken piirin (vuoteen 2016 saakka nimenä Volodarsken piiri) hallintokeskus.
Kulttuuritalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolske Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Nikolaus II

| Nikolaus II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Gerard Burgundilainen
Syntynyt: n. 990 Mercury
Kuollut: 27. heinäkuuta 1061 Firenze
Paavi
Paavius alkoi:  6. joulukuuta 1058
Paavius päättyi:  27. heinäkuuta 1061
Edeltäjä:  Stefanus X
Seuraaja:  Aleksanteri II
Paavi Nikolaus II (n. 990–27. heinäkuuta 1061) oli paavina joulukuusta 1058 – 27. heinäkuuta 1061. Hänen oikea nimensä oli Gerard Burgundilainen. Kun hänet valittiin paaviksi, hän oli Firenzen piispa.
Hänen valintansa takana olivat Hildebrand (myöhemmin paavi Pyhä Gregorius VII), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna Agnes de Poitou ja Lothringenin herttua Godfrey, jotka vastustivat Rooman aatelisten ehdokas Benedictus X:tä. Nikolaus kruunattiin Roomassa 24. tammikuuta 1059, kun Benedit oli karkotettu. Hänen aikanaan paavina kirkkoa uudistavat Clunyn liikkeen muutokset jatkuivat.
Varmistaakseen asemansa hän loi välittömästi yhteydet normanneihin, jotka olivat saaneet vakaan jalansijan Etelä-Italiasta. Uusi liitto vahvistettiin Melfissä, jossa Nikolaus II seuranaan Hildebrand, kardinaali Humbert ja Monte Cassinon apotti Desiderius myönsivät Robert Guiscardille Apulian, Calabarian ja Sisilian kreivikunnat sekä Rikhard Aversalaiselle Capuan ruhtinaskunnan vastineeksi valasta puolustaa kirkon oikeuksia.
Sopimuksen ensimmäinen seuraus oli vastapaavi Benedictus X:n pakopaikan, Galeran kaupungin, valtaaminen normannien avulla ja paavin riippuvuuden lopettaminen roomalaisista aatelisista.
Samaan aikaan paavi oli lähettänyt Peter Damianin ja Luccan piispa Anselmin Milanoon selvittämään selibaattia vaatineiden patariinien erimielisyyksiä arkkipiispan ja papiston kanssa. Tapaaminen oli voitto Nikolaukselle, kun Arkkipiispa Widon oli pakko hyväksyä lähettiläiden ehdot, joihin kuului Milanon alistaminen Roomalle. Tässä kirkolliskokouksessa tiukennettiin kirkonmiesten kuria ja ennen kaikkea siellä julistettiin, ettei maallisilla johtajilla ole oikeutta osallistua paavin valintaan (ks. investituurariita).
Mihail Nikolski

Mihail Nikolajevitš Nikolski (ven. Михаи́л Никола́евич Нико́льский, 20. joulukuuta 1902 Valasmo, Porajärvi – 18. toukokuuta 1938 Leningrad) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen kommunistipuolueen virkailija, joka toimi Neuvosto-Karjalan puoluejohtajana vuonna 1937.
Mihail Nikolski syntyi lukkarin perheeseen. Hän kävi Suurenmäen kyläkoulun, opiskeli opettajaseminaarissa ja suoritti toisen asteen koulun Petroskoissa vuonna 1920. Nikolski työskenteli opettajana Pyhäjärvellä vuosina 1920–1923, Krasnaja Karelijan toimittajana vuosina 1923–1924 ja palveli puna-armeijassa vuosina 1924–1925. Hän liittyi Komsomoliin vuonna 1919 ja kommunistiseen puolueeseen vuonna 1926.
Nikolski työskenteli Petroskoissa armeija- ja puoluetehtävissä vuodesta 1925. Hän oli NKP(b):n Aunuksen piirikomitean sihteeri vuonna 1934, Petroskoin kaupunkikomitean ensimmäinen sihteeri vuosina 1934–1935 ja Aunuksen piirikomitean ensimmäinen sihteeri vuosina 1935–1936. Nikolskista tuli NKP(b):n Karjalan aluekomitean toinen sihteeri huhtikuussa 1936 ja hän toimi sen ensimmäisenä sihteerinä Pjotr Irklisin jälkeen heinä-syyskuussa 1937.
Nikolski toimi Stalinin vainoissa tuomioita jakaneen NKVD:n ”troikan” jäsenenä elo-syyskuussa 1937, mutta hänet pidätettiin jo saman vuoden lokakuussa. Nikolski tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin syytettynä vakoilusta, aseellisen kapinan valmistelusta, terrorismista ja porvarillis-nationalistisen vastavallankumouksellisen järjestön jäsenyydestä. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Luettelo pikkuplaneetoista: 240001–241000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
240001:stä ja päättyen 241000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nikolaus III

| Nikolaus III |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Gaetano Orsini
Syntynyt: n. 1216 Rooma, Kirkkovaltio
Kuollut: 22. elokuuta 1280 Viterbo, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  25. marraskuuta 1277
Paavius päättyi:  22. elokuuta 1280
Edeltäjä:  Johannes XXI
Seuraaja:  Martinus IV
Nikolaus III:n vaakuna.
Nikolaus III, syntymänimeltään Giovanni Gaetano Orsini, (n. 1216 – 22. elokuuta 1280) oli paavina 25. marraskuuta 1277 – 22. elokuuta 1280. Hän vahvisti paavin asemaa Italiassa ja korjautti Rooman Lateraanipalatsin.
Nikolski

Nikolski (ven. Нико́льский, suom. joskus Niiniselkä tai Niiselkä) on kaupunkityyppinen taajama Syvärijoen varrella Koskenalan piirissä Venäjän Leningradin alueella. Taajama on samannimisen kaupunkikunnan keskus ja se sijaitsee noin 15 km Koskenalasta länteen Syvärijoen pohjoisrannalla paikassa, jossa joenmutka muodostaa etelään työntyvän niemen. Nikolskissa on laivanrakennustelakka ja metsäteollisuutta. Asukasluku vuonna 2005 oli noin 2900 henkeä.
Aiheesta muualla

Kartta (Arkistoitu – Internet Archive).   Водные пути России. www.map.infoflot.ru.
| n k Leningradin alueen kaupungit ja taajamat |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Antrea  Boksitogorsk  Enso  Hatsina  Ivangorod  Jaama  Kiriši  Koivisto  Kommunar  Korotka  Koskenala  Käkisalmi  Laukaa  Lotinapelto  Lomkka  Lupana  Olhava  Pella  Pikaljovo  Pähkinälinna  Seuloskoi  Sierattala  Sjasstroi  Slantsy  Sosnovyi Bor  Tihvinä  Tusina  Uuras  Uusi-Laatokka  Viipuri  Volossova  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Budogoštš  Haisevaisi  Imeni Morozova  Imeni Sverdlova  Jefimovski  Johannes  Jääski  Kaarlahti  Kuismala  Lepäsi  Naasia  Namkku  Nikolski  Orinansavotta  Paulova  Priladožski  Punaporu  Rahja  Raivola  Rjabovo  Siiverska  Svirstroi  Taaitsa  Toksova  Tolmatšovo  Tuprova  Uljana  Vaaseni  Vahriselkä  Viiritsa  Vornasuo  Voznesenje  |  |
Luettelo pikkuplaneetoista: 244001–245000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
244001:stä ja päättyen 245000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nikomakhos (Aristoteleen poika)

Nikomakhos (m.kreik. Νικόμαχος, lat. Nicomachus; n. 325 eaa.) oli Aristoteleen poika. Hänen äitinsä oli joko Pythias tai Herpyllis, joka oli Aristoteleen rakastajatar Pythiaan kuoleman jälkeen.
Sudan mukaan Nikomakhos oli kotoisin Stageirasta, isänsä tavoin filosofi, sekä Theofrastoksen oppilas ja eromenos eli poikarakastettu. Hänet oli nimetty Aristoteleen isän Nikomakhoksen mukaan. Aristoteleen testamentti määräsi Nikomakhoksen Aristoteleen ottopojan Nikanorin hoitoon.
Nikomakhos on mahdollisesti kirjoittanut kommentaarin isänsä fysiikan luennoista. Tutkijat ovat ajatelleet, että Aristoteleen etiikan luennoista tehty kokoelma Nikomakhoksen etiikka olisi nimettu Nikomakhoksen mukaan. Useat antiikin aikaiset toimittajat ovat saattaneet sulauttaa Aristoteleen eettiset teokset yhteen Nikomakhoksen niistä tekemien kommentaarien kanssa.
Antiikin ajan lähteiden mukaan Nikomakhos kuoli taistelussa ollessaan vielä nuori.
Käännös suomeksi
Newcastle upon Tyne

| Newcastle upon Tyne |
| --- | --- |

 vaakuna
 Newcastlen sijainti Englannissa ja Tyne ja Wearissa.
 Koordinaatit: 54°58′26″N, 1°36′48″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Englanti
Alue:  Koillis-Englanti
Kreivikunta:  Tyne ja Wear
Perustettu:  noin 120
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Metropolihallintopiiri
 – Lord Mayor:  George Pattison
Kaupunginvaltuusto:  78 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  113 km²
Väkiluku (2021):  300 100
 – Väestötiheys:  2 656 as./km²
 – Metropolialue:  1 650 000 (Tyne & Wear City Region)
Aikavyöhyke:  UTC+0
 
 www.newcastle.gov.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Newcastle upon Tyne (tavallisesti Newcastle) on Englannin koillisosassa sijaitseva Tyne ja Wearin metropolikreivikunnan pääkaupunki. Ennen hallinnonuudistuksia se oli Northumberlandin pääkaupunki. Newcastle tunnetaan pitkästä historiasta, yliopistoista, jalkapallojoukkueesta, panimosta ja geordieiksi kutsuttujen asukkaidensa murteesta.
Newcastle on sijainnut lähellä Tynejoen suuta sopivan joenylityspaikan kohdalla jo roomalaisajoista asti. Sataman ja hiilikaivosten ansiosta se oli pitkään kukoistava teollisuuskaupunki. Teollisuuden taantumisen ja yhteiskunnan rakennemuutosten jälkeen sitä on voimakkaasti kehitetty nykyaikaisen tekniikan ja kulttuurin keskukseksi.
Varsinaisen kaupungin asukasluku oli vuonna 2021 noin 300 100. Kaupungin metropolialueella (Tyne & Wear City Region), asuu 1 650 000 asukasta. Ilman Sunderlandin taajama-aluetta metropolia kutsutaan nimellä Tyneside, jossa on noin 880 000 asukasta ja joka oli vuonna 2001 Englannin kuudenneksi suurin taajama.
Newcastlessa on kaksi yliopistoa, ja opiskelijoiden suuren määrän vuoksi kaupungissa on vilkas yöelämä. Newcastle on valittu maailman kahdeksanneksi parhaaksi juhlimispaikaksi. Se on myös Ison-Britannian suosituimpia paikkoja polttareiden järjestämiseen. Kaupungin jalkapallo-, jääkiekko-, rugby- ja koripallojoukkueet pelaavat pääsarjassa.
Maantiede ja kaupungin rakenne > Metropolialueen rakenne

Tyne ja Wear muodostuu viidestä metropolihallintopiiristä. Tynejoki kiemurtelee päälinjaltaan länsi-itäsuuntaisena. Sen pohjoispuolella on taajama-alueen kunnista kaksi: lännessä varsinainen Newcastle ja idässä North Tyneside. Joen eteläpuolella on lännessä Gateshead ja idässä South Tyneside, ja sen eteläpuolella on Sunderland.
Maantiede ja kaupungin rakenne > Kirkkoja

Newcastlessa on sekä katolinen että anglikaaninen katedraali. Anglikaaninen Pyhän Nikolaoksen katedraali on rakennettu nykymuodossaan vuonna 1474. Samalla paikalla oli Pyhälle Nikolaokselle pyhitetty kirkko ainakin vuodesta 1194 ja ylipäätänsä joku kirkko ainakin sata vuotta pidempään. Siitä tuli Englannin pohjoisin katedraali, kun 1882 perustettiin uusi hiippakunta. Koska katedraali on kehittynyt seurakuntakirkosta eikä luostarista, sen ympärillä ei ole muille alueen katedraaleille tyypillisiä luostari- ja piharakennelmia. Katolinen Pyhän Marian katedraali on rakennettu 1840-luvulla, ja siitä tuli katedraali vuonna 1850. Se sijaitsee aivan kaupungin keskustassa keskusrautatieasemaa vastapäätä. Katedraalin ikkunoiden lasimaalaukset vaurioituivat pahoin toisen maailmansodan pommituksissa, ja niitä on vähitellen korjattu ja korvattu uusilla. Jesmondin seurakunnan kirkkoon mahtuu 1 100 henkeä, ja se on Englannin suurimpia anglikaanisia seurakuntakirkkoja. 1800-luvulta aina 1950-luvulle asti Newcastle oli herätysliike Plymouthin veljien tärkeä paikka, ja veljestöllä on vieläkin joitakin pieniä seurakuntia.
Maantiede ja kaupungin rakenne > Nähtävyyksiä

Pitkän historian ansiosta Newcastlessa on muistomerkkejä monilta aikakausilta. 1600-luvun puolivälissä rakennetussa porvaristalossa Alderman Fenwick's Housessa on tuon ajan portaikko, torni ja sisäkatto. Toinen tunnettu rakennus on 1500-luvulta peräisin oleva kaupunkitalo Bessie Surtees House, johon liittyy romanttinen tarina ja joka on English Heritagen omistuksessa. Vielä vanhempaa rakennuskantaa edustavat linnan keskustorni, etuvartiolinnoitus ja muurinpätkä sekä Blackfriarsin luostarin säilyneet osat. Greyn jaarlin monumenttia ympäröivä 1830-luvulla rakennettu Grainger Town on suojelukohde aikakaudelle tyypillisine kaupunkitaloineen.
Kaupungin viheralueita edustavat Town Moor ja 1860-luvulla puistoksi muokattu jyrkkärinteinen puronvarsilaakso Jesmond Dene vesiputouksineen ja alppiruusuineen.
Kaupungin suurin museo on alueen historiaa popularisoituna esittelevä Discovery Museum. Muita museoita ovat vuonna 2009 avattu Great North Museum, jonka kokoelmat ovat pääasiassa luonnontieteellisen Hancock-museon tiloissa. Siellä on esillä luonnontieteen lisäksi historiallisia ja arkeologista aineistoa Great North Museumiin yhdistetyistä museoista. sekä tiedekeskus Centre for Life. Taidemuseo Baltic on Gatesheadin puolella ja Beamishin ulkoilmamuseo Durhamissa 20 km kaupungista etelään.
Newcastlessa käyvät matkailijat tutustuvat yleensä Hadrianuksen valliin ja siihen liittyviin roomalaisajan raunioihin, joita on parhaiten säilynyt kaupungin ulkopuolella. Alnwickin linna noin 50 km kaupungista pohjoiseen on saanut lisää kävijöitä siellä osittain kuvattujen Harry Potter -elokuvien ansiosta.
Ilmasto

Newcastlessa aloitettiin vuonna 2002 hanke, jolla pyritään vähentämään kaupungin hiilidioksidipäästöjä. Esimerkiksi hankkeessa mukana oleva Newcastlen yliopisto kehittää hankkeita, joiden avulla matkustamista pyritään korvaamaan sähköisellä viestinnällä. Päästöjä vähennetään edistämällä aurinkoenergian käyttöä ja metsänkasvatushankkeilla.
Newcastlen ilmasto on lauhkea. Joulu-helmikuun keskimääräinen alin lämpötila on lähellä nollaa, ja lunta sataa ajoittain. Lämpimimpien kuukausien, heinä- ja elokuun, keskimääräinen ylin lämpötila on 18 astetta. Sateita saadaan ympäri vuoden, eniten elokuussa. Penniinien aiheuttaman föhntuulen vuoksi sademäärät ovat hiukan pienemmät kuin muualla Englannissa.
Historia > Roomalais- ja normanniaika

Newcastlen historia alkaa roomalaisajalla. Ensimmäinen tunnettu rakenne paikalla oli Tynen ylittävä silta Pons Aelius, joka on saanut nimensä keisari Hadrianuksen mukaan noin vuonna 122. Sillan ympäristössä oli sitä suojaava linnoitus ja noin kahdentuhannen asukkaan kylä. Hadrianuksen valli näkyy edelleen kaupungissa. Siihen liittyvät entisöidyt Segedunumin ja Arbeian linnoitukset sijaitsevat hiukan nykyisen kaupungin rajojen ulkopuolella. Roomalaisten rakentama varsinainen Newcastlen linnoitus on jäänyt myöhempien linnoitusrakennelmien alle.
Roomalaisten vetäydyttyä Britanniasta Newcastlesta tuli osa anglosaksien mahtavaa Northumbrian kuningaskuntaa. Newcastlea kutsuttiin nimellä Monkchester. Se joutui tanskalaisten hyökkäyksien kohteeksi, ja myöhemmin se kapinoi normanneja vastaan normannien maihinnousun aikoihin, eikä Monkchesterista jäänyt juuri mitään jäljelle. Sijainti oli kuitenkin strateginen, ja niin Vilhelm Valloittajan poika Robert II perusti paikalle puisen paaluvarustuksen ja kutsui sitä uudeksi linnaksi: Novum Castellum eli New Castle.
Historia > Englannin kruunulle

Vuonna 1095 Northumbrian jaarli kapinoi kuningasta vastaan, ja kuningas Vilhelm Punainen lähetti joukkonsa pohjoiseen valtaamaan Newcastlea. Siitä lähtien Newcastle on kuulunut Englannin kruunulle, ja se on ollut tärkeä tukikohta hallittaessa pohjoisen niskuroivia ylimyksiä. Henrik II korvasi puisen paaluvarustuksen ja vallihaudan kivisellä nelikulmaisella tornilinnalla, joka rakennettiin vuosina 1172–1177. Skotlantilaisten hyökätessä kaupunkilaiset vetäytyivät linnan vallien suojaan. Tämän turvamahdollisuuden arvellaan houkuttaneen kauppiaita asettumaan Newcastleen, ja väkiluku alkoi kasvaa. Linnan ulompaan valliin lisättiin vuoden 1250 tienoilla nimellä Black gate kutsuttu etuvartiolinnoitus. Se on säilynyt nykypäivään keskellä kaupunkia.
Koko keskiajan Newcastle oli tärkeä linnoitus Skotlannin vastaisella rajalla. Sen ympäri rakennettiin kaupunginmuuri 1200-luvun lopussa ja 1300-luvun alussa. Muurissa oli kuusi pääporttia ja 17 tornia. Kaupunki laajeni pohjoiseen. Viisi munkkijärjestöä perusti Newcastleen kaupunkiluostarinsa: ensimmäisenä dominikaanit 1239, karmeliitat 1262, augustinolaiset 1290, fransiskaanit 1274 ja Pyhän Kolminaisuuden veljeskunta 1360. Nunnaluostari oli toiminut vuodesta 1086. Munkit saarnasivat kaupunkilaisille ja pitivät yllä sairaaloita.
Newcastle oli 1200-luvulla alueen tärkein satamakaupunki ja vuonna 1203 koko Englannin kahdeksanneksi suurin vientisatama. Villaa vietiin Manner-Eurooppaan, etenkin Flanderin kehittyvän tekstiiliteollisuuden tarpeisiin. Muita tärkeitä vientituotteita olivat taljat ja hiili. 1200-luvun alussa Juhana Maaton antoi Newcastlelle oikeuden valita oman pormestarinsa. Hiilenvienti Lontooseen alkoi 1300-luvun lopulla, vaikka kaivostoiminta Newcastlen seudulla oli alkanut jo aiemmin. Newcastlella oli oikeus Tynejoen hallintaan, joten kaupungin ulkopuoleltakin kaivettu hiili toimitettiin eteenpäin sen satamista. Vuosien 1565–1625 aikana hiilikauppa 12-kertaistui, minkä ansiosta Newcastle talous ei romahtanut, vaikka villakaupan arvo laski.
Tudorien aikana levottomuudet Skotlannin vastaisella rajalla jatkuivat. Henrik VIII otti 1500-luvun alkupuolella luostarirakennukset kruunun haltuun. Muut luostarit säilyvät enää paikannimissä, mutta dominikaanimunkkien rakennus, ”Blackfriars”, joka muunnettiin köyhäintaloksi ja 1900-luvulla käsityöläispajoiksi, on edelleen matkailunähtävyys.
Englannin sisällissodan edellä kuningas Kaarle I huomasi Newcastlen hiilisataman arvon ja asetti kaupunkiin omia joukkojaan. Vuonna 1644 parlamentin joukot estivät hiilen kuljettamisen Newcastlesta. Hiilen vienti romahti, ja Lontoossa kärsittiin polttoainepulasta ja kylmästä talvesta. Vuonna 1644 kaupunkia piirittivät sisällissotaan parlamentaristien puolelle liittyneet skotlantilaiset. He valtasivat kaupungin vasta kolmen kuukauden piirityksen jälkeen, ja Kaarle antoi kaupungille rohkean puolustustaistelun ansiosta tunnuslauseen ”Fortiter Defendit Triumphans”. Skotlantilaiset miehittivät Newcastlea ympäröiviä Durhamin ja Northumberlandin kreivikuntia kaksi vuotta, ja heille maksettiin Riponin sopimuksen mukaan sotakorvauksia.
Historia > 1700-luku

Newcastle oli 1700-luvulla Lontoon, Oxfordin ja Cambridgen jälkeen kirjapainojen suurimpia keskittymiä. Sinne perustettiin vuonna 1793 filosofinen keskusteluseura Literary and Philosophical Society. Seura keräsi huomattavan kirjakokoelman ajan sivistyskielillä latinaksi, saksaksi, ranskaksi ja espanjaksi ja järjesti jäsenilleen keskustelutilaisuuksia. Nykyisin seuran kirjakokoelmiin kuuluu noin 150 000 nidettä. Newcastleen perustettiin 1700-luvulla myös Pohjois-Englannin ensimmäiset sanomalehdet. Vaikka kaupunki menestyi ja sen älyllinen ilmapiiri oli houkutteleva, oli kaupungissa myös paljon köyhyyttä. Osa sen vanhasta keskustasta oli ränsistynyt, ja Daniel Defoe kommentoi vuonna 1722 Newcastlen köyhien valtavaa määrää. Monet varakkaat muuttivat kaupungin keskustasta puhtaammille esikaupunkialueille, joista ensimmäisenä kehittyi Westgate.
Jakobiittikapinoissa vuosina 1715 ja 1745 Newcastle pysyi uskollisena kuningas Yrjö I:lle, toisin kuin useimmat alueen asukkaat. Tältä ajalta juontaa juurensa newcastlelaisista käytetty lempinimi geordie, 'yrjöläinen'.
Newcastle kärsi vuonna 1771 pahoista tulvista, ja siltoja piti rakentaa uudestaan.