stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Materiaalitiede
Tutkimuskohteet ja -menetelmät

Materiaalitiede tutkii aineen fysikaalista rakennetta mm. röntgendiffraktiolla (kiteisyys ja amorfisuus), elektronimikroskopioilla (kidevirheet, kiteisyys, raerajat, erkaumat) ja atomivoimamikroskoopeilla (pinnan rakenne). Kemiallista koostumusta tutkitaan erilaisilla optisilla ja spektroskooppisilla menetelmillä (kuten atomiabsorptio-, röntgenfluoresenssi ja massaspektrometria). Sähköisistä ominaisuuksista tärkeimpiä ovat johtavuus (resistiivisyys), dielektrisyysvakio, energiavyöt, tai suprajohtavuus. Optisista ominaisuuksista mielenkiintoisia ovat mm. transmissio, absorptio, heijastavuus tai kahtaistaittavuus. Materiaalitiede kattaa myös aineen termiset ominaisuudet (lämmönjohtavuus, ominaislämpökapasiteetti, faasimuutoslämpötilat), magneettiset ominaisuudet (paramagneettisuus, ferromagneettisuus, diamagneettisuus), ja mekaaniset ominaisuudet (puristuslujuus, kimmokerroin, kovuus). Mekaanisia ominaisuuksia tutkitaan erilaisilla veto-, puristus- ja taivutuskokeilla.
Nanomateriaalit

Nanomittakaavassa monet aineen ominaisuudet muuttuvat merkittävästi. Jos metallin kiteet ovat nanometrin kokoluokkaa, aineen mekaaniset ominaisuudet usein paranevat, mm. lujuus kasvaa, mutta sähkönjohtavuus heikkenee. Jos metalli muodostuu muutamien satojen tai tuhansien atomien klustereista, näillä on vain joitakin makroskooppisen materiaalin ominaisuuksia, ja esimerkiksi kultaklustereiden sulamispiste on vain muutamia satoja asteita, kun kullan normaali sulamispiste on yli 1000 astetta. Hiilellä on useita allotroppisia muotoja, kuten fullereenit, nanoputket ja grafeeni, ja niiden poikkeuksellisia ominaisuuksia, kuten erittäin suurta sähkön ja lämmönjohtavuutta ja mekaanista lujuutta, tutkitaan lukuisiin sovelluksiin.
Ohutkalvot

Ohutkalvot ovat muutamasta atomikerroksesta muutamaan mikrometriin paksuisia kalvoja. Niiden ominaisuudet ovat vahvasti kalvon paksuudesta riippuvaisia: mm. resistiivisyys, dielektrisyysvakio ja taitekerroin ovat voimakkaasti paksuuden funktiota. Koska tarvittavat ainemäärät mikrometrin tai nanometrin paksuisissa kalvoissa ovat erittäin pienet, ei kalliiden tai harvinaisten materiaalien (kuten kulta, iridium tai timantti) käyttö ole hintakysymys. Ohutkalvon kasvatus tapahtuu joko fysikaalisilla tai kemiallisilla menetelmillä joko tyhjiössä tai nestefaasissa. Höyrystyksessä kuumasta metallista irtoaa atomeja, jotka kulkeutuvat tyhjiössä pinnoitettavan aineen päälle. Plasmamenetelmissä energeettisten atomien törmäykset irrottavat kohtiosta atomeja, jotka kulkeutuvat tyhjiössä pinnalle kondensoituen siellä kalvoksi. Höyrystys ja plasmamenetelmät tunnetaan yhteisesti fysikaalisina kasvatusmenetelminä (PVD, Physical Vapor Deposition). Kemiallisessa kaasufaasikasvatuksessa (CVD, Chemical Vapor Deposition) kuumat kaasut reagoivat aineen pinnalla muodostaen kalvoa. Atomikerroskasvatuksessa (ALD, Atomic Layer Deposition) käytetään myös kemiallisia pintareaktiota, mutta pulssitettuna, jolloin kalvon paksuus saadaan helposti atomikerroksen paksuudesta ja pulssien lukumäärästä. Ohutkalvoja käytetään mikroelektroniikassa sähköjohtoina ja eristeinä; optiikassa heijastuksenestokerroksina, kemiassa katalyytteinä, ja konepajatekniikassa kulutusta kestävinä pinnoitteina.
Komposiittimateriaalit

Komposiittimateriaalit ovat kahden erilaisen aineen yhdistelmiä. Komposiitissa molemmat ainesosat säilyvät erillisinä myös lopputuotteessa, toisin kuin seoksissa, joissa aineet sekoittuvat atomitasolla (kuten hiili rautaan teräksessä). Kansanomainen ”lasikuitu” on komposiittimateriaali, jossa epoksihartsia on vahvistettu lasikuiduilla. Uusien lentokoneiden kevyt, mutta luja rakennusmateriaali on samantapaista komposiittia, mutta epoksia on vahvistettu hiilikuiduilla. Staattiselta sähköltä suojautumisessa käytettävä sähköäjohtava kumi on komposiitti jossa kumiin on sekoitettu hiilipölyä, joka tekee materiaalista johtavaa.
Materiaalien ympäristövuorovaikutukset

Materiaalien vuorovaikutukset ympäristönsä kanssa muodostavat laajan kentän, jota tutkitaan monien eri sovellusten näkökulmasta. Korroosio on metallisten materiaalien suuri ongelma. Säteilynkestävyys on elintärkeää ydinvoimaloissa. Laivojen pinnan pitäisi estää mikro-organismien kiinnittyminen. Hammaspaikkojen pitää kestää mekaanista rasitusta ja suun bakteerien hyökkäyksiä. Kierrätystekniikka on oleellinen osa materiaalien hallintaa.
Materiaalitieteen opiskelu

Materiaalitiedettä voi opiskella Aalto-yliopistossa sekä Tampereen teknillisessä yliopistossa (TTY). Aalto-yliopiston Kemiantekniikan korkeakoulussa. Materiaalitekniikan laitoksella tutkitaan mm. ohutkalvoja ja mikro- ja nanomateriaaleja, magneettisia materiaaleja, materiaalien kierrätystä, metallurgiaa, korroosiota ja komposiittimateriaaleja. Kemian laitoksella tutkitaan materiaaleja mm. energiatekniikan sovelluksiin (polttokennoihin, akkuihin, superkondensaattoreihin). Polymeeriteknologian laboratoriossa tutkitaan mm. polymeerejä lääke- ja solukasvatussovellutuksiin. Puunjalostustekniikan laitoksella tutkitaan mm. nanoselluloosaa ja puun soluseinän rakennetta.
TTY:llä materiaalitekniikan koulutusohjelmassa voi opiskella metalli-, polymeeri-, keraami-, tekstiili-, ja komposiittimateriaaleja sekä esimerkiksi materiaalikemiaa ja materiaali karakterisointia. TTY:llä tutkimusalueita on mm. materiaalien kuluminen ja pinnoittaminen.
Lisäksi Aallossa on Sähkötekniikan korkeakoulussa elektroniikan, optiikan ja nanomateriaalien tutkimusta ja opetusta; Aallon Perustieteiden korkeakoulussa on laajaa materiaalifysiikan tutkimusta ja opetusta (mm. hiilen nanomateriaalit, biomimeettiset materiaalit, puolijohdemateriaalit, energiatekniikan materiaalit).
Helsingin yliopiston kemian laitoksella on laaja materiaalikemian tutkimus, mm. atomikerroskasvatus (ALD). HY:n fysiikan laitoksella tutkitaan materiaalifysiikkaa laajasti sekä laskennallisesti että kokeellisesti, mm. säteilyn vuorovaikutusta aineen kanssa, nanomateriaaleja, biomateriaaleja, sekä kehitetään röntgentutkimus- ja ionisuihkumenetelmiä aineen rakenteen tutkimiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Materiaalitiede Wikimedia Commonsissa
Genitaalivaihe

Genitaalivaihe on Sigmund Freudin mukaan ihmisen seksuaalisen kehityksen viimeinen vaihe, kun tämä murrosiän läpikäytyään vihdoin saavuttaa aikuisen seksuaalisuuden.
Félix Balyu

| Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:   Belgia> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Félix Balyu (5. elokuuta 1891 Brugge – 15. tammikuuta 1971) oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Metterinjärvi

| Metterinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°23′48″N, 23°52′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskujoki:  Tatimonjoki 
Järvinumero:  35.422.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,5 m  
Rantaviiva:  5,027 km  
Pinta-ala:  65,119 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMetterinjärvi 
Metterinjärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Killinkosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 65 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä.
.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Soininjoen alueeseen (35.422) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy.
Golf Halt

Golf Halt on Fairbourne & Barmouth Steam Railwayn omistaman kapearaiteisen rautatien varrella sijaitseva rautatieasema Gwyneddissä, Walesin pohjoisosassa. Vuoteen 2007 asti aseman nimi oli Gorsafawddacha'idraigodanheddogleddollônpenrhynareurdraethceredigion ([ˌɡɔrsaˌvauðaχaɪˌdraɪɡɔˌdanhɛðˌɔɡlɛðɔˌɬoːnpɛnˌr̥ɪnarˌɛɨrˌdraːɨθkɛrɛˈdɪɡjɔn]). Pitkällä nimellä rautatieyhtiö tavoitteli pääsyä Guinnessin ennätysten kirjaan sekä Yhdistyneen kuningaskunnan pisimmän paikannimen asemaa, joka oli Walesissa sijaitsevan Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogochin kylän hallussa. Ennätysten kirjaan se pääsi maailman pisimpänä rautatieaseman nimenä, mutta se ei ole saavuttanut juurikaan suosiota pisimpänä paikannimenä.
Vanha, pidempi nimi on kymriä ja sen merkitys on "Mawddachin asema ja sen lohikäärmeen hammas Pohjois-Penhrynin tien varrella Cardiganinlahden kultaisella rannalla". Nykyisen nimensä asema on saanut lähellä sijaitsevan 9-reikäisen golfkentän mukaan.
Vanhan, pidemmän nimen sisältävä kyltti.
Aiheesta muualla

Fairbourne & Barmouth Steam Railway (englanniksi)
Gerhard Klopfer

Gerhard Klopfer, 1942
Gerhard Klopfer (18. helmikuuta 1905 Schreibersdorf, Sleesia, Saksan keisarikunta – 29. tammikuuta 1987 Heilbronn, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa) oli saksalainen natsivirkamies ja puoluekanslian johtajan Martin Bormannin avustaja. Klopfer oli yksi Wannseen konferenssiin osallistuneista.
Klopfer opiskeli lakia ja taloutta. Vuonna 1931 hänet nimitettiin tuomariksi Düsseldorfiin. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun aikoihin vuonna 1933 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen ja SA-joukkoihin. Seuraavana vuonna hän työskenteli Gestapolle. Vuonna 1935 Klopferista tuli Rudolf Hessin avustaja ja SS:n jäsen. Hänen arvonsa oli SS-Oberführer. Hän hoiti muun muassa juutalaisten yritysten kaappaamista kansallissosialisteille ja työskenteli miehitettyjä alueita koskevien asioiden parissa.
20. tammikuuta 1942 pidetyssä Wannseen konferenssissa puoluekanslian valtiosihteeri Klopfer toimi Martin Bormannin edustajana. Kokouksessa käsiteltiin nk. juutalaiskysymyksen lopullista ratkaisua, joka tarkoitti juutalaisten lopullisen hävittämisen käynnistämistä. SS-kenraali Reinhard Heydrichin johtamaa kokousta pidetään yhtenä juutalaisten joukkotuhoon vaikuttaneista merkkipaaluista.
Kun puna-armeija lähestyi Berliiniä, Klopfer pakeni kaupungista. Liittoutuneet vangitsivat hänet ja häntä syytettiin rikoksista ihmiskuntaa vastaan. Todisteiden puuttuessa hänet kuitenkin vapautettiin, jonka jälkeen hän työskenteli veroneuvojana Ulmissa. Klopfer kuoli 81-vuotiaana, ollen viimeinen elossa oleva Wannseen konferenssiin osallistunut.
Aiheesta muualla

New York Timesin muistokirjoitus 5. helmikuuta 1987
Mercedes-Benz SL-sarja (R230)

| Mercedes-Benz R230 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2001–2011
Korimalli:  2-ovinen coupé-cabriolet
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz R129
Seuraaja:  Mercedes-Benz R231
Tekniset tiedot
Moottori:  V6 V8 V12
Iskutilavuus:  3,0–6,2 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz R230 on Mercedes-Benz SL-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2001–2011. Se korvasi edeltäneen R129-mallin ja seuraajaksi tuli R231.
Mercedes-Benz R230 (2001–2011)

Mercedes-Benz R230 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2001. Siinä on sähköisesti avautuva ja sulkeutuva kovakatto.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2006 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut malli. Suurimmat ulkonäölliset uudistukset kohdistuivat etupuskuriin. Myös takavaloihin oli tehty muutoksia.
Toisen kasvojenkohotuksensa kokenut malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2008. Tällöin uudistukset olivat perusteellisempia, ja auton keulailme muotoiltiin uudempia Mercedes-Benz-malleja vastaavaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz SL-sarja (R230) Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin (2006) Mercedes-Benz R230.
Facelift-mallin (2008) Mercedes-Benz R230.
Mercury Tracer

Mercury Tracer on Mercuryn vuosina 1987–1999 Pohjois-Amerikan markkinoille valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Mercury Lynxin.
Mercury Tracer I (1987–1989)

| Mercury Tracer I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Meksiko  Taiwan
Valmistaja:  Mercury
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1987–1989
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Mercury Lynx
Seuraaja:  Mercury Tracer II
Teknisesti samankaltaisia:  Mazda 323 (BF) Ford Capri Ford Laser (KC/KE)
Pohjalevy:  Mazda BF
Iskutilavuus:  1,6 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Tracer on ylellisempi versio Aasiassa ja Australaasiassa myydystä Ford Laserista, joka puolestaan perustuu Mazda 323 -malliin.
Mercury Tracer II (1990–1996)

| Mercury Tracer II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Meksiko
Valmistaja:  Mercury
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1990–1996
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Mercury Tracer I
Seuraaja:  Mercury Tracer III
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Escort II Kia Sephia I Mazda 323 (BG)
Pohjalevy:  Mazda BG
Iskutilavuus:  1,8–1,9 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Vuonna 1990 esitelty toisen sukupolven Tracer on pohjoisamerikkalaisen Ford Escortin ylellisempi sisarmalli. Autot perustuvat Mazdan kehittämälle pohjalevylle.
Mercury Tracer III (1996–1999)

| Mercury Tracer III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Mercury
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1996–1999
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Mercury Tracer II
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Escort III Kia Sephia I Mazda 323 (BG)
Pohjalevy:  Mazda BG
Iskutilavuus:  2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Kolmannen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1996. Ulkoisesti auto koki perusteellisen uudistumisen, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercury Tracer Wikimedia Commonsissa
Farmarikorinen Mercury Tracer.
Farmarikorinen Mercury Tracer.
Mauritania kesäolympialaisissa 2000

Mauritania osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat urheilijat osallistuivat yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Sidi Mohamed Ould Bidjel.
Osallistujat > Yleisurheilu

Sidi Mohamed Ould Bidjel - Miesten 1500 metrin juoksu
Fatou Dieng - Naisten 100 metrin juoksu
Mercedes-Benz S-sarja (W140)

| Mercedes-Benz W140 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Meksiko  Saksa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  1991–1998
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz W126
Seuraaja:  Mercedes-Benz W220
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz C140
Tekniset tiedot
Moottori:  R6 V8 V12
Iskutilavuus:  2,8–6,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W140 on Mercedes-Benz S-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1991–1998. Se korvasi edeltäneen W126-mallin ja seuraajaksi tuli W220. Malliin perustuu kaksiovinen coupé-korinen CL-sarja (C140).
Mercedes-Benz W140 (1991–1998)

Kolmannen sukupolven S-sarja esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1991. Mallimerkinnät olivat aluksi vanhaa muotoa, jossa numerot tulivat ennen kirjaimia, esimerkiksi 300SEL ja 500SE. Kesäkuussa 1993 Mercedes-Benz uudisti mallimerkintätapansa siten, että mallisarjaa kuvaava kirjain tulee ennen numeroita (esim. S 320 ja S 500).
W140:tä pidetään monissa yhteyksissä viimeisenä ”ylisuunniteltuna” Mercedes-Benz-mallina. Sen suunnittelun arvioitiin maksaneen yli miljardi dollaria. Auto myöhästyi alkuperäisestä aikataulustaan puolellatoista vuodella. 1990-luvulla valmistaja alkoikin siirtyä kohti kustannustehokkaampaa suunnittelufilosofiaa. W140 jäi historiaan myös erittäin suurikokoisena automallina. Seuraajamalli W220 olikin kooltaan hieman aiempaa pienempi. Suurikokoinen kori nähtiin Euroopassa hieman negatiivisenakin asiana ja markkinoilletulo 1990-luvun laman alussa piti myyntiluvut aluksi alhaisina, mutta muun muassa Aasiassa autosta tuli suosittu. Lisäksi malli muistetaan Walesin prinsessa Dianan autona, jolla hän matkusti kohtalokkaana elokuun 1997 yönä, jolloin auto törmäsi betonipilariin pariisilaisessa tunnelissa. Auto on silti hyvin tunnettu turvallisuudestaan. Mallissa oli vakiovarusteina jo alusta alkaen muun muassa kuljettajan ja etumatkustajan turvatyynyt, ABS-jarrut ja kolmipisteturvavyöt kaikilla istuinpaikoilla. Dianan onnettomuuden kuolonuhrit tulivatkin sen seurauksena, ettei kukaan muu kuin Dianan miesystävän henkivartija käyttänyt onnettomuushetkellä turvavöitä.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 1994 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut W140. Ajovalojen vilkuista tuli kirkaslasiset ja muutoksia tehtiin myös takavalojen laseihin.
Vuonna 1995 saataville tulivat ESP-ajovakaudenhallintajärjestelmä ja pysäköintitutka, joka oli vakiovarusteena S 600-mallissa. Tätä ennen autossa oli ollut takaluukun reunoista peruuttaessa esiin nousevat ”antennit”, jotka helpottivat auton kulmien sijainnin arvioimista. Vuonna 1996 kaikkiin malleihin tuli vakiovarusteiksi sivuturvatyynyt eteen, luistonesto ja tuulilasinpyyhinten sadetunnistin. Lisävarusteena saataville tuli myös xenon-lähivalot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz S-sarja (W140) Wikimedia Commonsissa
Facelift-mallin Mercedes-Benz W140.
Glen Amerson

Glen Douglas Amerson (s. 24. marraskuuta 1938 Munday, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelasi takapuolustajana. Hänen yliopistonsa oli Texas Tech. Vuonna 1961 Amerson pelasi National Football League -tasolla 14 ottelua Philadelphia Eagles -seurassa. Hänen pelipaitansa numero oli 46.
Gennadi Gusev

Gennadi Gusev on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet on valittu Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1967.
Mertanen

Mertanen voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Mertanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Inkeri Mertanen (s. 1949), näyttelijä
Janne Mertanen (s. 1967), pianisti
Jani Mertanen (s. 1974), rullakiekkoilija
Teo Mertanen (1925–1992), päätoimittaja
Terhi Mertanen (s. 1981), jääkiekkoilija, olympiamitalisti
Visa-Pekka Mertanen (Visa Oscar, s. 1976), jazzpianisti, -kosketinsoittaja ja -säveltäjä
Maantieteellinen paikka

Mertanen, järvi Perhossa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Golestanin palatsi

| Golestanin palatsi |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Teheran, Iran  35°40′49.32″N, 51°25′13.84″E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  II, III, IV
Tunnusnumero:  1422
Valintahistoria
Valintavuosi:  2013
 Teheran
Golestanin palatsi on muurien ympäröimä rakennusryhmä Teheranissa. Se on Qajar-dynastian ajan arkkitehtuurin mestariteos, jossa yhdistyvät persialaiset perinteet ja länsimaiset vaikutteet. Pääosa palatsin nykyisistä piirteistä on 1800-luvulta. Nykymuodossaan se koostuu kahdeksasta rakennuksesta, jotka ovat pääosin museoina, ja niiden keskellä olevasta puutarhasta. Palatsi on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2013.
Nimi Gol-e-stan tarkoittaa "kukkien maata", palatsin nimi ei liity Golestanin kaupunkiin tai provinssiin.
Palatsin paikalla oli Safavidien aikainen linnoitus, mutta pääosan nykyisistä rakennuksista rakennutti Nasser al-Din Shah (hallitsijana 1848–1896). Rakennusryhmä oli aikoinaan laajempi, siihen kuului toimistoja, ministeriöitä ja asuintiloja, mutta monia osia purettiin Pahlavien hallituskaudella.
Shams-Al Emarat eli Auringon talo sijaitsee alueen itäreunassa. Nasser al-Din Shah rakennutti sen 1865–1867 voidakseen nauttia esteettömästä näkymästä Teheraniin. Rakennuksessa on kaksi samanlaista tornia, jotka ovat kopioita Esfahanissa sijaitsevasta Safavidien linnasta. Rakennuksessa on monia holvikaaria, koristeellisia ikkunoita ja keraamisia laattoja.
Ivan-e Takht-e Marmar on sali, jota hallitsee Yazdin alabasterista tehty valtava valtaistuin. Tässä salissa on järjestetty monia seremonioita, kuten Reza Pahlavin kruunajaiset vuonna 1925.
Khalvat-e Karim Khani on jäljellä oleva osa Karim Khan Zandin (hallitsi 1750–1779) Teheranin asuinpalatsista. Nasser al-Din Shah viihtyi täällä, ja hänen marmorinen hautakivensä on terassilla.
Negar Khanen taidemuseossa on maalauksia Qajarien valtakaudelta, esimerkiksi kuvat shaaheista käyttämässä kruununjalokiviä.
Talar-e Ayaheh peilisalin keskiössä oli riikinkukkovaltaistuin ennen kuin se siirrettiin kruununjalokivien museoon. Siellä on järjestetty monia kuninkaallisia häitä ja Mohammad Reza Pahlavin kruunajaiset. Salissa ja sitä ympäröivissä tiloissa säilytetään ulkomailta saatuja näyttäviä lahjoja.
Howze Khaneh on suihkulähteen koristama rakennus, jossa on esillä eurooppalaisten kuninkaallisten muotokuvia.
Talar-e Almas eli Timanttisali on punaseinäinen rakennus, jossa on esillä eurooppalaisia koriste-esineitä kuten ranskalaista posliinia.
Emarat-e Badgir poikkeaa muista ilmanvaihtoon liittyvien torniensa takia. Sen alakerrassa on valokuvagalleria.
Shams-Al Emarat
Marmorisalin valtaistuin
Khalvat-e Karim Khani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Golestanin palatsi Wikimedia Commonsissa
Golestan Palace (Arkistoitu – Internet Archive)
Glele

Kuningas Glelen symboli.
Glele (1858–1889) seurasi Dahomeyn kuninkaana kuningas Guézon kuoltua. Molemmat olivat vahvoja kuninkaita nopeasti muuttuvissa tilanteissa. Hänen hallintoaikanaan Dahomey laajeni nopeasti, kun se oli irtautunut Oyon jorubavaltakunnan vasallisuhteesta, selvinnyt kahdesta uudesta hyökkäyksestä Abeokutaan Nigeriassa vuosina 1864 ja 1873 ja useista muista sotaretkistä Abeokutaa, Mahia ja Porto-Novoa vastaan.
Glelen hallintoaikana sekä Ranska että Britannia kilpailivat saadakseen jalansijaa rannikolla. Glelen vaikeudet ranskalaisten kanssa olivat ennusmerkki sotilaallisesta yhteenotosta, joka oli muodostumassa kahden suurvallan välillä. Se käynnistyi hänen seuraajansa Béhanzinin noustua valtaan.
Granstedt

Granstedt on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Anders Fredrik Granstedt (1800–1849), arkkitehti
Hilda Granstedt (1841–1932), taidemaalari ja piirustuksenopettaja
Pehr Granstedt (1764–1828), linnoitusupseeri ja arkkitehti
Theodor Granstedt (1842–1927), arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Grant Bramwell

| Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Uusi-Seelanti> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | K-4 1000 m |  |
| Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Mechelen 1985 | K-1 10000 m |  |
Grant Digby Bramwell (s. 28. tammikuuta 1961 Gisborne) on uusiseelantilainen entinen meloja ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa kultaa miesten 1 000 metrin kajakkinelikossa. Hän kilpaili myös vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa.
Bramwell sai ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa yhden pronssimitalin (1985).