stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salival
Kappalelistaus

"Third Eye" (live) (Carey, Chancellor, Hicks, Jones, Keenan) – 14:05
"Part of Me" (live) (Carey, D'Amour, Jones, Keenan) – 3:32
"Pushit" (live) (Carey, D'Amour, Jones, Keenan) – 13:56
"Message to Harry Manback II" (Carey, Chancellor, Jones, Keenan) – 1:14
"You Lied" (Peach) (live) (Oakes, Durling, James, Chancellor) – 9:17
"Merkaba" (live) (Carey, Chancellor, Jones, Keenan) – 9:48
"No Quarter" (Led Zeppelin) (Page, Plant, Jones) – 11:12
"L.A.M.C." (Carey, Chancellor, Jones, Keenan) – 10:53
Sisältää piiloraidan "Maynard's Dick".
Videolistaus

"Ænema"
"Stinkfist"
"Prison Sex"
"Sober"
"Hush" (vain DVD:llä)
Muusikot

Maynard James Keenan - laulu
Adam Jones - kitara
Danny Carey - rummut/perkussio
Justin Chancellor - basso
Muusikot > Vierailijat

Buzz Osborne - toinen kitara ("You Lied")
David Bottrill - koskettimet ("Message to Harry Manback II")
Vince DeFranco - syntetisaattori ("Third Eye")
Aloke Dutta - akustinen tabla ("Pushit")
Timothy Leary - intro ("Third Eye")
Sandra Romain

Sandra Romain
Sandra Romain (s. 26. maaliskuuta 1978 Timișoara) on vuonna 2000 uransa aloittanut romanialainen pornonäyttelijä. Myös hänen sisarensa Alice Romain on esiintynyt pornoelokuvissa.
Romain on voittanut viisi AVN-palkintoa vuosina 2006–2007. Hän on toiminut myös Penthousen mallina. Hän on naimisissa.
Aiheesta muualla

Sandra Romain Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sandra Romain
Käännös suomeksi
Sandra Roma

| Sandra Roma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Ruotsi
Tennispelaaja
Kätisyys:  vasen
Palkintorahat:  27 321 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  431. (15.4.2013)
Voitot/tappiot:  60–42
Nelinpeli
Paras sijoitus:  431  (15. huhtikuuta 2013)
Voitot/tappiot:  39–27
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Sandra Roma (s. 31. maaliskuuta 1990 Tukholma) on ruotsalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 431 huhtikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä.
Roma oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla 11 syyskuussa 2008. Samana vuonna hän voitti Yhdysvaltain avointen tyttöjen nelinpelin Noppawan Lertcheewakarnin kanssa. He päihittivät loppuottelussa parin Mallory Burdette ja Sloane Stephens. Roma edusti Ruotsia Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Sandra Roma WTA:n sivuilla (englanniksi)
Sandra Roma ITF:n sivuilla (englanniksi)
Shakespeare (täsmennyssivu)

Shakespeare tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Henkilöt

William Shakespeare (1564–1616), englantilainen kirjailija
John Shakespeare, William Shakespearen isä
Susanna Shakespeare, William Shakespearen tytär
Judith Shakespeare, William Shakespearen tytär
Hamnet Shakespeare,  William Shakespearen poika
Craig Shakespeare (1963–2024), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Nicholas Shakespeare, (s. 1957), brittiläinen toimittaja
Tom Shakespeare (s. 1966), brittiläinen sosiologi
Henkilöt > Kuvitteelliset henkilöt

Luella "Lu" Shakespeare, toinen päähenkilö brittiläisessä komediadraamatelevisiosarjassa Etsiväpari Shakespeare & Hathaway
Muut

Shakespeare, Merkuriuksen kraatteri
Shakespeare, ohjelmointikieli
Shakespeare & Company, ranskalainen kirjakauppa
Rakastunut Shakespeare, yhdysvaltalainen elokuva
Royal Shakespeare Company, teatteri Stratford-on-Avonissa
2985 Shakespeare, asteroidi
HMS Shakespeare (1917), Shakespeare-luokan laivueenjohtaja
HMS Shakespeare (P221), S-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Shakespeare”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sairaanhoito-opisto

| Helsingin sairaanhoito-opisto, ent>  Metropolia ammattikorkeakoulu.Sairaanhoitajatar-opisto |
| --- | --- |
 Sairaanhoito-opisto, Tukholmankatu 10 Helsinki
Osoite:  Tukholmankatu 10, 00290 Helsinki
Sijainti:  Meilahti
Rakennustyyppi:  entinen oppilaitos
Valmistumisvuosi:  1940
Suunnittelija:  Uno Ullberg, sisustussuunnittelu Elli Ruuth
Omistaja:  Kojamo
Tyylisuunta:  funktionalismi
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  rappaus
Kerrosluku:  3 / 8
Bruttoala:  17 815 m²
Tilavuus:  55 936 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingin sairaanhoito-opisto, alk. Sairaanhoitajatar-opisto (ruots. Sjuksköterskeinstitutet) oli Helsingissä, Tukholmankatu 10:ssä sijaitsevassa rakennuksessa Meilahdessa sijainnut oppilaitos, jossa koulutettiin sairaanhoitajia vuosina 1940−2017.
Tukholmankatu 10 on aikaisemmin toiminut SPR:n sotasairaalana vuosina 1939−1945, Helsingin olympialaisten aikaan naisten kisakylänä vuonna 1952 sekä sairaanhoito-opistona vuodesta 1946. Helsingin sairaanhoito-opistosta tuli osa Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiaa vuonna 1996. Vuonna 2008 Stadia yhdistettiin EVTEKin kanssa Metropolia-ammattikorkeakouluksi. Tilat olivat Metropolia ammattikorkeakoulun käytössä vuoteen 2018 asti.
Helsingin kaupunki myi vuonna 2017 kiinteistön Kojamolle eli entiselle VVO:lle ja Tukholmankatu 10:n opetustoiminta siirtyi Metropolian Myllypuron kampukselle vuodesta 2018 alkaen. Rakennukseen oli suunniteltu rakennettavaksi asuntoja ja toimitiloja. Vuoden 2024 kevättalvesta lähtien tiloissa on ollut vuokralaisena Tilajakamo osuuskunta, jonka tarkoituksena on tehdä rakennuksesta taiteilijatalo.
Rakennus on suojeltu kaupunkikuvallisesti, rakennustaiteellisesti sekä kulttuurihistoriallisesti arvokkaana vuonna 2015.
Sairaanhoitaja-opisto, Tukholmankatu 10, Constantin Grünberg 1955
Historia

Tukholmankatu 10 on vuonna 1940 valmistunut rakennus sairaanhoidon opetusta varten. Tukholmankatu 10 rakennuksen valmistuttua sairaanhoitajatar-opistoksi sen oli määrä toimia vuoden 1940 Helsingin olympialaisten naisten majoituspaikkana, mutta vastavalmistunut koulurakennus jouduttiin ottamaan jatkosodan alettua Suomen Punaisen Ristin käyttöön invalidisairaalaksi ja myöhemmin 54. sotasairaalan jaossairaala B:ksi vuoteen 1947 asti. Vuonna 1946 puolet rakennuksesta saatiin sairaanhoitajakoulun käyttöön, mutta tilanne oli ankea, sillä sairaanhoitajakoulun ja sairaalan tilat oli jaettu toisistaan pahvisella väliseinällä. Helsingin olympialaisten alkaessa vuonna 1952 sairaanhoitajaopisto pääsi viimeinkin toimimaan naisurheilijoiden majoituspaikkana.
Historia > Taustaa

Ennen Tukholmankatu 10 rakennusta, sairaanhoitajatarkoulu oli jakautunut useaan eri toimipisteeseen, se toimi Stenbäckinkatu 21:ssä ja Kasarmikatu 12:ssa. Tuli ajankohtaiseksi yhdistää oppilaitosten toiminnat ja saada ne saman katon alle. Ajan taloustilanne oli kuitenkin huono ja varojen hankinta haastavaa. Sairaanhoitajatarkoulun johtajattaret Aino Durchman ja Tyyne Luoma sekä lehtori Irja Pohjala päättivät käyttää hyödykseen tulevia vuoden 1940 Helsingin olympialaisia. He päättivät käydä silloisen sisäasiainministeri Urho Kekkosen luona kertomassa oppilaitoksen tarpeellisuudesta. He korostivat rakennuksen mahdollisuutta palvella urheilijoiden majapaikkana olympialaisten aikana. Päätös uuden oppilaitoksen rakentamisesta tuli varsin nopeasti. Aluksi Helsingin sairaanhoito-opiston osoitteena on ollut Munkkinimenkatu 7, sen jälkeen numeroksi on vaihtunut 6, sitten kadun nimi muutettiin Tukholmankaduksi. Nimi muutettiin Munkkiniemenkadusta Tukholmankaduksi vuonna 1948 huomionosoituksena Helsingin kummikaupungille Tukholmalle muun muassa siltä saadun lastensairaalapaviljonki­lahjoituksen vuoksi. Nykyinen osoite on Tukholmankatu 10.
Opiston rakentaminen viivästytti tuolloin kipeästi kaivatun Lastensairaalan rakentamista ja tällöin käyntiin kiivasta sanomalehtikeskustelua, että rahat olivat menneet sairaanhoitajataropiston rakentamiseen. Oppilaskodin suunnittelu tehtiin huolella. Asuintilojen suunnittelussa katsottiin yhden ja kahden hengen huoneet parhaiksi. Oppilaskotiin suunniteltiin erikseen huoneita yövuorossa oleville sekä terveydenhuolto-osasto vuodepaikkoineen. Asuinkerroksiin suunniteltiin erilliset seurusteluhuoneet sekä tila yhteisiä tilaisuuksia varten. Sali on myöhemmin saanut nimekseen Sophie Mannerheim -sali. Oppilaskotiin suunniteltiin myös voimistelusali, joka tulisi iltaisin olemaan opiskelijoiden käytössä.
Rakennuksen suunnitteli vuosina 1938–1939 arkkitehti Uno Ullberg, joka oli vuonna 1936 hakeutunut Helsinkiin Lääkintöhallituksen arkkitehdiksi. Keskussairaalaneuvottelukunta antoi vuonna 1936 arkkitehti Uno Ullbergin tehtäväksi laatia myös yleissuunnitelman Meilahden sairaala-alueelle.
Historia > Opisto-rakennus

Rakennukseen suunniteltiin tulevaksi kaksi 8-kerroksista osaa, joita yhdistää matala, 2-kerroksinen koulurakennussiipi. Tukholmankatu 10 rakennuksen bruttoala on 17 815 m² ja tilavuus 55 936 m³. Sodan aikana rakennusmateriaalien rajoitettu saatavuus asetti omat reunaehtonsa arkkitehtuurille. Tässä ja Meilahden alueen muissa rakennuksissa käytettiin vuoteen 1951 asti funktionalistista tyylisuuntausta. Tämä ilmeni selkeytenä, tarkoituksenmukaisuutena ja linjakkuutena. Rakennuksen omisti alun perin Suomen valtio, sen jälkeen Helsingin kaupunki. Korkeissa osissa oli asuinhuoneet noin 500 sairaanhoitajatar-oppilaalle sekä johtajattaren, opettajien ja muun henkilökunnan asunnot. Oppilaitos toimi internaattina eli sisäoppilaitoksena 1960-luvulle asti. Opiskelijoitten asuntolana sitä käytettiin vuoteen 2000 asti.
Rakennuksen kuvailtiin olevan siisti, kaunis sekä turvallinen paikka. Rakennuksen sisustusarkkitehtinä toimi Elli Ruuth. Rakennuksen pääsisäänkäynti sijaitsi Tukholmankadulla. Rakennuksen sisääntuloaulassa puolella sijaitsi puhelinkeskus sekä puhelinkoppeja, joista oppilaat pystyivät soittamaan talon ulkopuolelle.
Tukholmankatu 10:n rakennus valmistui 29. helmikuuta vuonna 1940, mutta sodan vuoksi Helsingin sairaanhoito-opisto vihittiin käyttöön vasta 29. helmikuuta vuonna 1948. Opiston vihkiäistilaisuuteen osallistui useita arvovaltaisia vieraita, muun muassa sisäasiainministeriön ja lääkintöhallituksen edustajia, sairaaloiden ylilääkäreitä ja ylihoitajia, Suomen sairaanhoitajain liitto ja Suomen sairaanhoitajataryhdistys sekä Tanskan, Ruotsin ja Norjan sairaanhoitajajärjestöjen edustajia.
Historia > Sotasairaalana 1940–1947

Rakennus otettiin heti valmistuttuaan vuonna 1940 Suomen Punaisen Ristin käyttöön sotainvalidisairaalaksi, jossa hoidettiin talvisodan invalideja. Invalidisairaala lakkautettiin ja sen tilalle perustettiin 54. sotasairaala 18. kesäkuuta vuonna 1941 Päämajan Lääkintäosaston määräyksestä. Silloisesta Munkkiniemenkatu 6:sta tulisi 54. sotasairaalan jaossairaala B, tällöin siviilipotilaista suurin osa kotiutettiin sekä ne sotilaspotilaista, jotka hoidon puolesta voitiin päästää toipumislomalle. Potilaista osa evakuoitiin Kauniaisissa sijaitsevaan Jorvin kartanoon, joka toimi sairaalaosastona.
Sairaalan alkuperäinen paikkaluku oli 365 potilaspaikkaa, 3. syyskuuta vuonna 1941 paikkaluku korotettiin 600 paikaksi. Sairaalalla oli viisi leikkauspöytää, joista yksi oli leukaosastolla. Henkilökunnan määrä oli sairaalassa kuitenkin riittämätöntä siihen, että kaikilla leikkauspöydillä olisi voinut yhtäaikaisesti suorittaa leikkauksia. Sairaala ei Helsingin helmikuun 1944 pommituksissa kärsinyt aineellisia tai henkilömenetyksiä, sillä sairaalassa oli kellarissa pommisuoja.
Rakennuksen arkkitehtuuri

Rakennuskompleksi on avoimen, leveän H-kirjaimen muotoinen. Nykyinen ulkorappaus on väriltään punertava, kivijalka on päällystetty terastirapatuilla levyillä. Rakennuksen julkisivuja jäsentävät säännöllisin välein tehdyt ikkuna-aukotukset, jotka on ympäröity ajalle varsin modernisti ja rakennusajan materiaalipulaan nähden hieman ylellisestikin, lasittamattomilla keltasavesta poltetuilla keraamisilla laatoilla. Samaa materiaalia on käytetty myös sisäänvedetyissä oviaukoissa. Tämä materiaali ja rakenneratkaisu on selvästi kestänyt hyvin koko rakennuksen käyttöiän ajan.
Pääsisäänkäynnin vasemmanpuoleisella seinämällä on kuvanveistäjä Gunnar Finnen vuonna 1939 tekemä, lasittamattomasta keltasavesta muovailu reliefi Sairaanhoito. Vastakkaisella seinämällä samasta materiaalista on Suomen valtion leijonavaakuna.
Rakennuksen porrashuoneita jäsentävät ylhäältä alas ulottuvat metallikehyksiset ikkunaseinät, jotka korostavat rakennuksen korkeutta. Ulko-ovet ovat joko metallikehyksistä lasia tai puuta.
Pohjoisen korkean asuinrakennuksen päädyssä on matalampi, kolmikerroksinen rakennus, johon on oma sisäänkäynti kadulta. Eteläisen korkean asuinrakennuksen päädyssä Paciuksenkadulle päin, on myös matalampi kolmikerroksinen asuinrakennus, jossa on avoparvekkeita, oma muurein suojattu puistopiha sekä harvinainen metallikehyksisen ikkunaseinän muodostama kaksoisjulkisivu, jonka sisäpuolella on galleriamaisesti avoparvekkeita. Korkeitten asuinsiipien kattotasanteet on rajattu kaitein eli niitä on mahdollisesti käytetty aurinkoterasseina. Ylimmissä kerroksissa on myös pitkät avoparvekkeet.
Rakennuksen keskirisaliitti on matalampi, kolmikerroksinen ja siinä on sisäpihan puolella ylimmässä kerroksessa lähes koko keskiosan pituudelle ulottuva galleria-tyyppinen avoparveke. Sisäpiha on suojainen ja avara, sinne avautuvat asuinsiipien pystyrimoista tehdyt puolipyöreät kerros/tuuletusparvekkeet sekä porrashuoneiden sisäänkäynnit ja keskiosan sisäänkäynti.
Sairaanhoito-opisto 1957, ilmakuva
Sairaanhoito-opisto sotasairaalana, Väinö Kannisto 1942
Helsingin sairaanhoitajaopisto toimi sodan aikana Suomen Punaisen Ristin Invalidisairaalana, Väinö Kannisto 1942
Gunnar Finnen reliefi Sairaanhoito vuodelta 1939 sisäänkäynnin vasemmalla puolella, Tukholmankatu 10
Sijaishuolto

Sijaishuolto voi olla lapsen huostaanottamista, eli lapsi voidaan ottaa pidemmäksi jopa pysyväksi aikaa kodin ulkopuolelle tai lapsen kiireellisesti kiireesti ttamista pois kodista. Lapsi voidaan sijoittaa kiireellisesti pois kodista, jos huoltajat eivät pysty huolehtimaan lapsesta. Kiireellinen sijoitus ei ole kuitenkaan ikinä pysyvä.
Huostaanotto on viimeinen vaihtoehto ja se tehdään yleensä perheen kanssa yhteisymmärryksessä, mutta huostaanotto voidaan tehdä myös pakottamalla, jos perhe vastustaa ja lapsi on yli 12-vuotias.
Shigeharu Ueki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shigeharu Ueki
Syntymäaika: 13. syyskuuta 1954
Syntymäpaikka: Kawasaki, Japani
Kuolinaika: 11. huhtikuuta 2024 (69 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1988 | Fujita Industries | 144 (16) |
Maajoukkue
| 1979 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shigeharu Ueki (jap. 植木 繁晴, Ueki Shigeharu; 13. syyskuuta 1954 Kawasaki – 11. huhtikuuta 2024) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ueki debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 1979.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Samarskiitti

Samarskiitti-(Y)
Samarskiitti on rakenteeltaan kompleksinen, harvinaisia maametalleja sisältävä oksidimineraali. Tarkemmin sanoen samarskiitti on joukko toisistaan hieman poikkeavia mineraaleja riippuen siitä, mitä kaikkia metalleja ja missä suhteessa toisiinsa niitä mineraalissa esiintyy.
Alkuaine samarium löytyi 1800-luvulla samarskiittimineraalista spektroskooppisesti. Samarskiitti, ja sen kautta samarium, on nimetty tuntemattoman venäläisen kaivosvirkamiehen Vasilij Evgrafovič Samarskij-Byhovecin (1803–1870) mukaan.
Samarskiittien kemiallinen kaava on muotoa XXO4, jossa ensimmäisen X:n kohdalla on jonkin yhden tai useamman harvinaisen maametallin, yttriumin, toriumin, uraanin tai kalsiumin ioneja ja jälkimmäisen X:n kohdalla niobium- tai tantaali-ioneja. Lisäksi osa kumman tahansa X:n kohdalla olevista metalli-ioneista voi korvautua rauta- (Fe2+ tai Fe3+) tai titaani-ioneilla. Yttriumrikkaassa samarskiitti-(Y):ssä ensimmäisen X:n kohdalla on jonkin tai joidenkin harvinaisten maametallien ioneja sekä yttriumioni, joista yttriumia on eniten. Kalsiumsamarskiitissa ensimmäisen X:n kohdalla on puolestaan runsaimmin kalsiumioneja ja ishikawaiitissa uraani- tai toriumioneja.
Sijainen

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Sijainen tarkoittaa seuraavia asioita:
viransijainen (lyh. vs.), henkilö, joka hoitaa virkaa sen varsinaisen haltijan ollessa estyneenä
Sijainen (Der Stellvertreter), Rolf Hochhuthin näytelmä vuodelta 1963
Sijainen, Antti Peipon ohjaama suomalainen lyhytelokuva vuodelta 1989
Sijainen (The Substitute), Martin Donovanin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1993
Sijainen, suomalainen psykologinen trillerisarja vuodelta 2022
Sijainen, Marilyn Kayen Replica-kirjasarjan osa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sijainen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sijainti

Sijainti on paikka, jossa jokin sijaitsee.
Sijainti ilmoitetaan suoran sijainnin tai epäsuoran sijainnin avulla. Suora sijainti on koordinaattijärjestelmän ja sen mukaisten koordinaattien avulla ilmaistu sijainti. Epäsuora sijainti on hilarakenteen, paikantavan tunnuksen, osoitteen, tai yksiulotteisena etäisyytenä lähtöpisteestä, kuten rautateillä tai maanteillä, tai muun vastaavan yksikäsitteisen järjestelmän avulla ilmaistu sijainti. Hilarakenteella voidaan tarkoittaa esimerkiksi aluejakoa tai hakuruudustoa.
Merenkulussa sijainnin ilmoittamiseen on käytetty perinteisesti asteita, jotka määrittävät kahdella vapausasteella sijainnin leveyspiirin ja pituuspiirin asteina.
Lennettäessä kolmen vapausasteen paikanmääritykseen voidaan käyttää kolmiulotteisia koordinaatteja, joista yksi on korkeus.
ISO 19100 -standardisarjassa englannin termillä position viitataan sijainnin ilmaisevaan tietotyyppiin ja termillä location paikkaan.
Sielunlaulu

| Sielunlaulu Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. syyskuuta 2022
 Kesto: 48.44
 Levy-yhtiö: Magnum Music
Listasijoitukset
  49.
Tapani Kansan muut julkaisut
| Särkyneen toiveen katu 2013 | Sielunlaulu 2018 |   |
Sielunlaulu on Tapani Kansan albumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2018.
Kappaleet

Älä kiiruhda – 3.53
Aika kulkee kulkuansa – 5.26
Sielunlaulu – 3.09
Inspiraation ihana kukka – 3.15
Iltarukous – 4.02
Minä tein Luojalle laulun – 3.50
Elämän helminauha – 4.04
Nuoruuden haaveet – 3.17
Kun maailma räjähtää – 3.22
Istunmäki – 4.20
Suomi runojen ja laulujen maa – 6.16
Pohjolan kevät – 3.44
Shigeki Morimoto

| Shigeki Morimoto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. lokakuuta 1967 (ikä 57)
Kansalaisuus:  japanilainen
Ammatti:  ohjelmoija
Muut tiedot
Aktiivisena:  1993–nykyhetki
Merkittävät teokset: Pokémon
Järjestö:  Game Freak
Shigeki Morimoto (jap. 森本 茂樹, Morimoto Shigeki) on japanilainen ohjelmoija ja videopelisuunnittelija.
Ura

Morimoto työskentelee Pokémon-pelisarjaa valmistavassa yhtiössä Game Freakissa. Hän on työskennellyt lähes jokaisen pääsarjan Pokémon-pelin parissa, aina Pokémon Redistä ja Bluesta lähtien. Redissä ja Bluessa Morimoton työtehtävänä oli suunnitella ja luoda pelien taistelujärjestelmä. Morimoto on työskennellyt myöhemmin myös Pokémon-pelien ohjaajana.
Hän on myös vastuussa harvinaisen legendaarisen Pokémonin Mewn ohjelmoinnista peliin.
Pelit

| Vuosi | Peli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Mario & Wario | kartan suunnittelu |
| 1996 | Pokémon Red & Green | ohjelmoija, hahmosuunnittelu |
| 1996 | Pokémon Blue | ohjelmoija, hahmosuunnittelu |
| 1997 | Bushi Seiryūden: Futari no Yūsha | kartansuunnittelija, pelin tasapainottaminen |
| 1998 | Game Boy Camera | erityiskiitos |
| 1998 | Pokemon Stadium | hahmosuunnittelu |
| 1998 | Pokémon Yellow | ohjelmoija |
| 1999 | Pokémon Gold ja Silver | ohjelmoija, pelisuunnittelu |
| 2000 | Pokémon Crystal | ohjelmoija, pelisuunnittelu |
| 2000 | Pokémon Stadium 2 | hahmojen suunnittelu |
| 2001 | Super Smash Bros. Melee | esiintyvän hahmon pelikehittäjä (Pokémon) |
| 2002 | Pokémon Ruby & Sapphire | taisteluohjaaja, pelisuunnittelu |
| 2003 | Pokémon Colosseum | avustaja |
| 2004 | Pokémon FireRed ja LeafGreen | taisteluohjaaja, pelisuunnittelu |
| 2004 | Pokémon Emerald | ohjaaja |
| 2005 | Pokémon XD: Gale of Darkness | avustaja |
| 2006 | Pokémon Diamond & Pearl | taisteluohjaaja, pelisuunnittelu |
| 2006 | Pokémon Battle Revolution | avustaja |
| 2008 | Super Smash Bros. Brawl | esiintyvän hahmon pelikehittäjä (Pokémon) |
| 2008 | Pokémon Platinum | pelisuunnittelu |
| 2009 | Pokémon HeartGold & SoulSilver | ohjaaja |
| 2010 | Pokémon Black & White | pelisuunnittelu |
| 2012 | Pokémon Black 2 & White 2 | pelisuunnittelu |
| 2013 | Pocket Card Jockey | erityiskiitos |
| 2013 | Pokémon X & Y | taistelujen suunnittelu |
| 2016 | Pokémon Sun & Moon | taistelujen suunnittelu |
| 2017 | Pokémon Ultra Sun & Ultra Moon | taistelujen suunnittelu |
| 2019 | Little Town Hero | päällikkö |
| 2019 | Pokémon Sword & Shield | taistelujen ohjaaja |
Shigemi Ishii

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shigemi Ishii
Syntymäaika: 7. heinäkuuta 1951 (ikä 73)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1986 | Furukawa Electric | 149 (5) |
Maajoukkue
| 1974–1979 | Japani | 15 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Shigemi Ishii (jap. 石井 茂巳, Ishii Shigemi; s. 7. heinäkuuta 1951) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ishii debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 1974. Hän on pelannut 15 maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Santer

Santer on muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anna Santer (s. 1975), italialainen maastohiihtäjä
Benjamin D. Santer (s. 1955), Lawrence Livermoren kansallisen laboratorion ilmastotutkija
Diederick Santer (s. 1969), brittiläinen elokuvatuottaja
Ingrid Santer (s. 1955), saksalainen voimistelija
Jacques Santer (s. 1937), luxemburgilainen poliitikko
Nathalie Santer (s. 1972), italialainen ampumahiihtäjä
Patrick Santer (s. 1970), luxemburgilainen lakimies ja Kristillissosiaalisen kansanpuolueen poliitikko
Saskia Santer (s. 1977), italialainen ampumahiihtäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Santer”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Savusukellus

Palokunta sammuttamassa paloa Kanadassa.
Savusukellus on palokuntien käyttämä työmenetelmä tulipaloissa. Savusukellus on savuiseen tilaan menemistä sammutusasussa ja paineilmalaitteessa, mukana paineellinen vesiletku, jonka päässä on suihkuputki. Savusukeltaessa hengitetään ilmaa paineilmasäiliöstä siihen kytketyn letkuston ja maskin kautta, jotta altistusta palokaasuille ei tapahdu. Savusukellusta suoritetaan pareittain tai kolmistaan. Savusukelluksen tarkoitus on saada sammutettua savuisen tilan sisältämä tulipalo ja tarkistaa tilat mahdollisten ihmisuhrien varalta.
Savusukelluksessa on arvioitava savusukeltajiin kohdistuvat riskit ja sisään menolla saavutettavan hyödyn määrä. Joskus savusukellusta ei suoriteta ollenkaan vaan sammuttaminen tapahtuu kohteen ulkopuolelta vesisuihkuin ja esimerkiksi nostolavan avulla. Nykyään suuntaus on kohti ulkopuolelta käytettäviä sammutusmenetelmiä ja savusukellusta voidaan tehdä vain jälkisammutuksessa.