M/S Viking Grace
Suunnittelusta sopimukseen

Viking Line oli jo pitkään suunnitellut uusia aluksia Turun ja Tukholman väliselle reitille. Reitillä olivat liikennöineet 1980-luvun lopulla rakennetut M/S Isabella ja M/S Amorella.
Viking Line kehitteli Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitille kehittyneitä teknillisiä ratkaisuja. Teknisen johtajan Kaj Janssonin mukaan tarkoituksena oli suunnitella nopeita kapearunkoisia aluksia, jotka kulkisivat kevyesti vedessä ja joiden ympäristövaikutukset olisivat vähäiset.
Viking Line neuvotteli jo vuonna 2009 suomalaisen maakaasuyhtiö Gasum Oy:n kanssa LNG:n käyttämisestä uuden aluksen polttoaineena. Silloinen Viking Linen toimitusjohtaja Nils-Erik Eklund sanoi, että LNG oli tulevaisuuden polttoaine laivaliikenteessä ja että Viking Line on tutkinut sitä jo kauan. Vielä vuonna 2009 Eklund ei halunnut kommentoida, tuleeko uusi laiva käyttämään LNG:tä, muun muassa sen hintakehityksen takia. Hän kuitenkin painotti, että LNG tarjoaa huomattavat ympäristöystävälliset edut. LNG:tä varten rakennettaisiin LNG-terminaali Naantaliin tai Turun Pansion sataman alueelle.
Tammikuussa 2010 Mikael Backman kertoi Viking Linen käyvän neuvotteluita yhdeksän telakan kanssa. Tarjouspyyntöihin odotettiin vastauksia kevään aikana. Samassa haastattelussa Backman sanoi Viking Linen päättävän tilauksesta vuoden 2010 aikana. Hän kuitenkin korosti, ettei tarkoituksena ole rakentaa M/S Amorellan tyyppistä alusta vaan täysin erilainen ja huomattavasti suurempi. Myös laivojen suurenemisen takia Turun ja Tukholman terminaaleissa tultaisiin tekemään laajennustöitä, jotta ne pystyisivät toimimaan lisääntyneiden matkustajamäärien myötä. Turun terminaalin toista kerrosta laajennettaisiin, matkustajasiltoja nostettaisiin ja satamaan tulisi mahdollisesti uusi pysäköintitalo. Backman myös kertoi Viking Linen valitsevan Turun telakan mielellään, vaikka hinta olisi korkeampi kuin kilpailijamaiden telakoilla. Tosin kilpailijamaiden telakoiden saamat tuet antavat niille etulyöntiaseman hintakilpailussa.
Viking Line tiedotti 3. kesäkuuta 2010, ettei se ollut saanut tyydyttävää tarjousta telakoilta, joille se jätti tarjouspyynnön. Etenkin Turun telakalla tieto otettiin raskaasti, sillä Viking Linellä oli käytännössä kaksi vaihtoehtoa: tilata Turun telakalta tai ei ollenkaan. Arvioiden mukaan Viking Line olisi saanut valtavan imagotappion tilaamalla laivansa ulkomailta. Uusi laivatilaus ei olisi kuitenkaan täyttänyt Turun telakan kapasiteettia sen luovutettua lokakuussa 2010 silloisen viimeisen laivatilauksen, M/S Allure of the Seasin, mutta olisi kuitenkin pitänyt sen toiminnassa ja alihankkijaverkoston kunnossa. Backmanin mukaan alukset tultaisiin yhä hankkimaan, mutta hän sanoi, ettei ollut tietoa siitä, kuinka pitkälle tilaus lykkääntyisi.
Viking Linen mukaan hinta ei kuitenkaan ollut lähelläkään kohdallaan millään telakoista. Telakoiden olemattoman kysynnän takia toimitushintojen piti olla kohtuullisia, ja valtion tukipaketin piti tasata hintaeroja kaupan osapuolien välillä. Viking Line tarvitsi uutta kalustoa vanhan tilalle, ja varustamoiden välisen kilpailutilanteenkin piti suosia laivatilauksia. Tästä huolimatta tilausta ei tuolloin syntynyt.
Mikael Backman kertoi Viking Linen jättäneen uuden tilauksen STX Finlandille hyväksyttäväksi kesäkuussa 2010. Tuolloin mukana oli vielä kaksi telakkaa neuvotteluissa.