stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amagi-luokka
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Amagi | Yokosukan laivastontelakka | 16. joulukuuta 1920 | - | - | runko vaurioitui maanjäristyksessä 1923 romutettavaksi 14. huhtikuuta 1924 |
| Akagi | Kuren laivastontelakka | 6. joulukuuta 1920 | 22. huhtikuuta 1925 | 25. maaliskuuta 1927 | tilaus muutettu 1923 lentotukialukseksi upotettu 5. kesäkuuta 1942 |
| Atago | Kawasaki, Kōbe | 22. marraskuuta 1921 | - | - | työt keskeytetty 1922 tilaus peruutettu 31. heinäkuuta 1924 |
| Takao | Mitsubishi, Nagasaki | 19. joulukuuta 1921 | - | - | työt keskeytetty 1922 tilaus peruutettu 31. heinäkuuta 1924 |
Giuseppe Amato

Giuseppe Amato
Giuseppe Amato (oikealta nimeltään Giuseppe Vasaturo, 24. elokuuta 1899 Napoli – 3. helmikuuta 1964 Rooma) oli italialainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Napolin elokuvayhtiöissä työskennellyt Amato kokeilu onneaan Hollywoodissa, mutta palasi vuonna 1932 Italiaan, jossa hän tuotti Mario Bonnardin ohjaustyöt Cinque a zero ja Varastettu ääni (Tre uomini in frac) sekä joukon muita suosittuja komedioita. 1930- ja 1940-lukujen vaihteessa hän tuotti muun muassa Mario Camerinin komedian I grandi magazzini (1939) ja Alessandro Blasettiin elokuvan Quattro passi fra le nuvole (1942). Toisen maailmansodan jälkeen Amato tuli tunnetuksi erityisesti Vittorio De Sican neorealististen klassikkojen tuottajana. Hänen viimeinen suuri tuotantonsa oli Federico Fellinin Ihana elämä vuonna 1960. Amato myös ohjasi joukon elokuvia.
Aiheesta muualla

Elonet: Giuseppe Amato
Internet Movie Database: Giuseppe Amato (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Erin Ambrose

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erin Ambrose vuonna 2024. |  Erin Ambrose vuonna 2024. |  Erin Ambrose vuonna 2024. |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2021 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2022 |  |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2023 |  |  |
|  Pronssia | Suomi 2019 |  |  |
Erin Ambrose (s. 30. huhtikuuta 1994 Newmarket, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2021 ja 2022 ja saavuttanut hopeaa vuosina 2017 ja 2023 sekä pronssia vuonna 2019. Lisäksi hänellä on olympiakultaa Pekingin olympialaisista 2022. Hän voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuosina 2010 ja 2012 sekä saavutti hopeaa vuonna 2011. Vuoden 2012 kisoissa hänet valittiin parhaaksi puolustajaksi.
Seuratasolla Ambrose edusti juniorivuosinaan PWHL-liigan Toronto Aerosia vuosina 2008–2012 ja tämän jälkeen Clarksonin yliopiston joukkuetta vuosina 2012–2016. Kauden 2016–2017 hän pelasi CWHL-joukkue Toronto Furiesissa ja siirtyi sitten saman liigan Les Canadiennes de Montréaliin. Kaudella 2018–2019 hänet valittiin CWHL-liigan parhaaksi puolustajaksi.
Delaila Amega

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Delaila Amega (s. 21. syyskuuta 1997 Heerhugowaard) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 17 ottelua ja tehnyt niissä 30 maalia. Hän on saavuttanut EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2018.
Amega on seuratasolla pelannut kotimaassaan Westfriesland SEW:ssä vuosina 2013–2014 ja HV Quintusissa 2014–2016 sekä Saksassa TuS Metzingenissä vuodesta 2016.
Alumiinisilikaatti

Alumiinisilikaatti (eli aluminiumsilikaatti) on yhteisnimitys joukolle kemiallisia yhdisteitä, jotka voidaan johtaa alumiinioksidista (Al2O3) ja piidioksidista (SiO2), usein hydratoituneina. Alumiinisilikaatteja esiintyy luonnossa mineraaleina, mutta niitä valmistetaan myös synteettisesti. Alumiinisilikaattien kemialliset kaavat voidaan esittää muodossa xAl2O3·ySiO2·zH2O, missä x, y ja z ovat positiivisia kokonaislukuja; z saattaa olla myös nolla.  Savi koostuu suurimmaksi osaksi alumiinisilikaateista.
Esimerkkejä

Tavallisimpia alumiinisilikaatteja ovat:
Al2SiO5 (Al2O3·SiO2), joka esiintyy luonnossa kolmena eri mineraalina, andalusiittina, kyaniittina ja sillimaniittina. Niillä on sama koostumus mutta toisistaan poikkeavat kiderakenteet.
Al2Si2O5(OH)4 (Al2O3·2SiO2·2H2O), joka esiintyy luonnossa kaoliniittina ja jota sanotaan myös alumiinihydroksisilikaatiksi. Se on valkoista hienoa jauhetta, jota käytetään paperin ja kumin täyteaineena sekä maaleissa. Kaoliini eli posliinisavi on savea, joka sisältää pääasiassa kaoliniittiryhmän mineraaleja.
Al2Si2O7(OH)4 (Al2O3·2SiO2), joka tunnetaan nimellä metakaolinaatti. Sitä saadaan kaoliinista kuumentamalla sitä noin 450 °C:n lämpötilaan.
Al6Si2O13 (3Al2O3·2SiO2), jonka nimi mineraalina on mulliitti. Saman koostumuksen omaava aine voi esiintyä eri kiderakenteissa, joista kuitenkin mulliitti on tavallisessa ilmanpaineessa ainoa termodynaamisesti stabiili. Mulliittia on myös posliinissa. Sitä sanotaan myös '3:2-mulliitiksi erotukseksi seuraavasta 2:1-mulliitista.'
Al4SiO8 (2Al2O3·SiO2), '2:1-mullitti
Alumiinisilikaateista on erotettava aluminosilikaatit. Viimeksi mainitut muistuttavat rakenteeltaan tyypillisiä silikaatteja, jotka koostuvat SiO4-tetraedreista, mutta aluminosilikaateissa osa tetraedrien keskellä olevista piiatomeista on korvautunut alumiiniatomeilla. Aluminosilikaatit on negatiivisesti varautuneita ioneja, minkä vuoksi sellaisia ioneja sisältävissä kiteissä on aina mukana myös positiivisia metalli-ioneja.
Alumiinisilikaatti komposiittimateriaalina ja kuituna

Alumiinisilikaatit ovat eräänlaisia kuitumateriaaleja, jotka koostuu alumiinioksidista ja piidioksidista. Tyypillisimmillään ne ovat pikemminkin lasimaisia kiinteitä liuoksia kuin kemiallisia yhdisteitä. Niiden koostumus ilmoitetaan usein painoprosentteina, jotka osoittavat, minkä verran niissä on alumiinioksidia ja minkä verran piidioksidia. Näitä kuitumateriaaleja on sideaineina irtonaisissa villoissa, huopapeitteissä, paperissa ja kartongissa.  Niitä käytetään myös lämmöneristeinä teollisuudessa käytettävissä uuneissa.
Elintarvikkeiden lisäaineina

Alumiinisilikaatin käyttö paakkuuntumisenestoaineena oli sallittua 31. tammikuuta 2014 saakka, jolloin se poistettiin sallittujen lisäaineiden luettelosta. Sen E-koodi oli E559.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aluminium silicate
Faasidiagrammi, joka osoittaa, minkä lämpötilan ja paineen vallitessa alumiinidisilikaatin Al2SiO5 vakain kiteymisuoto on andalusiitti, kyaniitti tai sillmaniitti.
Käännös suomeksi
Ambalavao

| Ambalavao |
| --- | --- |
 Ambalavaon pääkatu.
 vaakuna
 Ambalavao
 Koordinaatit: 21°50′S, 46°56′E 
Valtio:  Madagaskar
Alue:  Haute Matsiatra
Väkiluku (2001):  30 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ambalavao [amˌbalaˈvaw] on kaupunki Madagaskarin Haute Matsiatran alueella. Se sijaitsee maan keskiosan vuoristoseudulla 56 kilometriä Fianarantsoasta lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee RN7-valtatie. Asukkaita on 30 000 henkeä (vuonna 2001).
Talo kaupungin keskustassa.
Perinteiseen tyyliin rakennettu Ambalavao on yksi Madagaskarin kauneimmista kaupungeista. Nähtävyyksiin kuuluvat silkkikutomo, koristepaperia valmistava tehdas sekä seitsemän kilometrin päässä sijaitseva Anjan luonnonsuojelualue. Ambalavaossa pidetään kerran viikossa maan suurimmat karjamarkkinat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambalavao Wikimedia Commonsissa
Amanitaceae

| Amanitaceae |
| --- | --- |
 Punakärpässieni (Amanita muscaria)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Alalahko::  Pluteineae
Heimo::  Amanitaceae  E.-J. Gilbert
Katso myös
   Amanitaceae Wikispeciesissä   Amanitaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amanitaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Siihen kuuluu kuusi sukua, joista kärpässieniä ja limalakkeja tavataan Suomessa ja lähiympäristössä.
Suvut

Heimo sisältää seuraavat suvut:
Kärpässienet (Amanita)
Saproamanita
Catatrama
Limalakit (Limacella)
Limacellopsis
Zhuliangomyces
Louis Althusser

| Louis Althusser |
| --- | --- |
 Luonnospiirros Louis Althusserista.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1918 Bir Mourad Raïs, Algeria
Kuollut: 22. lokakuuta 1990 (72 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Michel Foucault, Bernard-Henri Lévy ja Marta Harnecker
Tutkimusalue:  filosofia
Louis Pierre Althusser (16. lokakuuta 1918 – 22. lokakuuta 1990) oli ranskalainen filosofi. Hän oli strukturalistinen marxisti ja kommunisti, joka tuli tunnetuksi filosofiassa myös teoreettisena antihumanistina. Hän syntyi Ranskan Algeriassa ja muutti sitten Pariisiin opiskelemaan huippukoulu École Normale Supérieuressa.
Althusser toimi aktiivisesti Ranskan kommunistisen puolueen parissa. Kuitenkin hänen suhteensa puolueeseen oli monesti ristiriitainen, eikä hän säästänyt edes sitä kritiikiltään.
Elämä

Isänsä kuoleman jälkeen Althusserin perhe muutti Algeriasta Ranskaan. Toisen maailmansodan aikana Althusser palveli sotajoukoissa ja päätyi lopulta vankileirille, jonne hän jäi loppusodan ajaksi. Vankileirillä hän tutustui kommunistiseen toimintaan.
Vuonna 1946 Althusser tapasi Hélène Rytmanin, jonka kanssa hän avioitui ja pysyi naimisissa tämän kuolemaan asti.
Sotien jälkeen Althusser aktivoitui poliittisesti. Hän otti hyvin paljon vaikutteita Karl Marxilta seuraten tämän jalanjälkiä. Althusser kärsi pitkään niin fyysisistä kuin psyykkisistä terveysongelmista. Vuonna 1980 hän kuristi vaimonsa kuoliaaksi, ja vietti tämän jälkeen kolme vuotta psykiatrisessa sairaalassa.
Althusser kuoli sydänkohtaukseen 72-vuotiaana vuonna 1990.
Ajatukset

Antihumanistiseen tapaan Althusserin mukaan ihmisellä ei ole vapaata tahtoa. Yhteiskunnan rakenteet määräävät tapahtumia, ja ideologia valtaa ihmiset allensa. Ideologian käsite oli Althusserille keskeinen: ideologiat ovat "mielteiden järjestelmiä, joilla on tietty yhteiskunnallinen funktio". Ideologiat saavat aikaan sen, että toimija luulee haluavansa toimia niiden mukaan.
Valtiokoneistoja on kahdenlaisia: sortavia ja ideologisia. Mitään "porvareiden salaliittoa" ei Althusserin mukaan ole, vaan porvaritkin ovat ideologiansa orjia. Koneisto koostuu yhteiskunnallisista rakenteista, eikä sitä hallitse kukaan. Althusser erittelee ideologiset valtiokoneistot muun muassa uskonnolliseen, koulutukselliseen, oikeudelliseen, poliittiseen ja tiedotukselliseen.
Epistemologinen katkos (ransk. coupure épistémologique) oli eräs Althusserin keskeisiä käsitteitä, joka tarkoitti katkosta ideologian ja tieteen välillä.
Althusser sai mainetta ansiokkaana argumentoijana; toisaalta hänet tavattiin myös käyttämästä muun muassa Marxilta lainauksia, joita Marx ei tosiasiassa ollut lausunut.
Kirjallisuutta

Althusser, Louis: Ideologiset valtiokoneistot.  (Alkuteoksesta suomentaneet Leevi Lehto ja Hannu Sivenius)  Helsinki & Tampere:  Kansankulttuuri & Vastapaino, 1984.  ISBN 951-9066-09-8
Aiheesta muualla

Lewis, William: Louis Althusser The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Nykyaikaiset filosofit
| --- | --- |
Analyyttiset filosofit:   William Alston  Simon Blackburn  Ned Block  J. Budziszewski  David Chalmers  Patricia Churchland  Paul Churchland  Donald Davidson  Daniel Dennett  Jerry Fodor  Susan Haack  Jaakko Hintikka  Jaegwon Kim  Saul Kripke  Thomas Kuhn  Bryan Magee  Ruth Barcan Marcus  Colin McGinn  Bradley Monton  Thomas Nagel  Robert Nozick  Martha Nussbaum  Alvin Plantinga  Karl Popper  Hilary Putnam  W. V. Quine  John Rawls  Richard Rorty  Roger Scruton  John Searle  Peter Singer  David Stove  Eleonore Stump  Charles Taylor  Nicholas Wolterstorff  Georg Henrik von Wright 
Mannermaiset filosofit:   Louis Althusser  Giorgio Agamben  Roland Barthes  Jean Baudrillard  Isaiah Berlin  Maurice Blanchot  Pierre Bourdieu  Hélène Cixous  Guy Debord  Gilles Deleuze  Jacques Derrida  Herman Dooyeweerd  Michel Foucault  Hans-Georg Gadamer  Jürgen Habermas  Werner Hamacher  Luce Irigaray  Julia Kristeva  Henri Lefebvre  Claude Lévi-Strauss  Emmanuel Lévinas  Jean-François Lyotard  Paul de Man  Jean-Luc Nancy  Antonio Negri  Paul Ricoeur  Michel Serres  Paul Virilio  Slavoj Žižek 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Amagi

| Amagi / 天城 |
| --- | --- |
 Amagi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Nagasaki
Kölinlasku:  1. lokakuuta 1942
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1943
Palveluskäyttöön:  10. elokuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  kaatui ilmahyökkäyksen seurauksena 29. heinäkuuta 1945
Loppuvaihe:  romutettu 1946–1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  20 450 t
Pituus:  227,35 m
Leveys:  22 m
Syväys:  8,73 m
Koneteho:  8 Kampon-höyrykattilaa, 4 höyryturbiinia 152 000 shp (113 MW)
Nopeus:  34 solmua (63 km/h)
Miehistöä:  1 595
Panssarointi:  48–140 mm (panssarivyö) 25–56 mm (kansi)
Aseistus
Aseistus:  57 (+ 8) × lentokonetta 12 × 12,7 cm/40 type 89 -ilmatorjuntatykkiä 45 × 2,5 cm ilmatorjuntatykkiä 6 × 12 cm kuusiputkista ilmatorjuntarakettienlaukaisualustaa
Amagi (jap. 天城) oli keisarillisen Japanin laivaston Unryū-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1943 ja se valmistui 10. elokuuta 1944.
Palvelus

Alus osallistui partiotehtäviin Japanin aluevesillä, kunnes se saapui Kureen helmikuussa 1945. Alus vaurioitui lievästi liittoutuneiden ilmapommituksessa 19. maaliskuuta 1945, ja 24. – 28. heinäkuuta 1945 tehdyssä Kuren pommituksissa alus vaurioitui vakavasti kaatuen kyljelleen sataman lähistöllä. Alus nostettiin 31. heinäkuuta 1946, ja se romutettiin 12. joulukuuta 1947 mennessä.
Amagi kaatuneena Kuren satamassa vuonna 1946.
Amerikan alkuperäiskielet

Amerikan merkittävimmät kielet nykyisin, mukaan lukien eurooppalaisperäiset valtakielet
Amerikan alkuperäiskielet kattavat nykyisin noin tuhat kieltä, joita Amerikan alkuperäiskansat edelleen puhuvat. Eurooppalaisten saapuessa 1500-luvun vaihteessa kieliä Amerikassa oli arviolta 1500–2000, mutta nykyisin eurooppalaiset kielet kuten espanja, englanti, ranska ja portugali ovat nousseet valtakieliksi ja alkuperäiskielten määrä vähenee nopeasti.
Amerikan alkuperäiskielten sukulaisuussuhteet ovat edelleen osin epävarmat. Pohjois-Amerikassa arvioidaan olevan lähes 80 kielikuntaa ja Etelä-Amerikassa yli 100. Amerikan kielissä ei ole yhteisiä rakenteellisia piirteitä kielten suuren määrän ja maantieteellisen alueen laajuuden johdosta. Polysynteettinen morfologia on kuitenkin suhteellisen yleistä etenkin Pohjois-Amerikan pohjois- ja länsiosissa.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa puhutaan 200:aa alkuperäiskieltä. Niistä vain muutama kymmenen on enää siirtymässä lapsille, ja loput katoavat pian. Pohjois-Amerikan suurin alkuperäiskieli on navaho, jolla on puhujia noin 150 000.
Meksikossa on joitain elinvoimaisia alkuperäiskieliä. Nahuakieliä puhuu 1,5 miljoonaa ihmistä ja mayakieliä kuusi miljoonaa ihmistä.
Etelä-Amerikassa inkojen aikoinaan käyttämillä ketšualaiskieliä on edelleen 10 miljoonaa puhujaa. Toinen merkittävä kieli on aimara, jolla on pari miljoonaa puhujaa.
Koko Amerikan ainoa sekä enemmistökielen että virallisen kielen asemassa oleva alkuperäiskieli on Paraguayssa puhuttu guarani. Suurin kielellinen monimuotoisuus Amerikassa on Amazonin alueella, eikä suurimmasta osasta sen kielistä ole vielä tehty vähäisintäkään lingvististä peruskuvausta. Amazonin erikoisuus on objektialkuinen perussanajärjestys, jota siellä esiintyy muutamassa kielessä.
Álvaro de Bazán -luokka

| Álvaro de Bazán -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  5 800 t (standardi)
Pituus:  146,7 m
Leveys:  18,6 m
Syväys:  4,75 m
Nopeus:  28,5 solmua
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 5"/54 Mk45 Mod 2 -tykki 4 × 324 mm Mk32 Mod 9 -sukellusveneentorjuntatorpedoputkea, joihin 12 Honeywell Mk 46 Mod 5 ASW-torpedoa 1 × Sikorsky SH-60 Seahawk LAMPS III -helikopteri
Ilmatorjunta:  1 × 48 siilon Mk 41 VLS
Álvaro de Bazán -luokka on Espanjan laivaston viiden 2000- ja 2010-luvuilla valmistetun aluksen muodostama fregattiluokka.
Suunnittelu

Aluksille asennettiin Aegis-komento- ja taistelunjohtojärjestelmä, AN/SPY-1 tutkat ja niihin liitetyt SPG-62 Mk99 maalinosoitusjärjestelmät sekä 48-siiloinen Mk-41 VLS-järjestelmä, johon voi sijoittaa Standard SM-2 ja ESSM -ilmatorjuntaohjukset. Neljä kahden tonnin painoista AN/SPY-1 antennielementtiä muodostavat valvontajärjestelmän. Elementtien paino rajoittaa niiden sijoituskorkeuden, mikä taas tarkoittaa valvonta-alueen laajuutta. Toisena rajoittavana tekijänä on valittu taajuusalue 2 000 - 4 000 MHz E/F -taajuusalue. Tutkan valvontaetäisyydeksi ilmoitetaan noin 175 merimailia.
Ilmatorjuntajärjestelmän lisäksi aluksilla on keskilaivaan sijoitettuna kaksi neliohjuksista Boeing Harpoon merimaaliohjusten laukaisualustaa. Alusten etukannella VLS-järjestelmän etupuolella on yhdysvaltalainen yksiputkinen 127 millimetrin Mk 45 tykkitorni. VLS-järjestelmän siiloihin voidaan myös sijoittaa muita ohjuksia kuten Tomahawk-risteilyohjuksia. Sukellusveneidentorjuntaan aluksilla on helikopteri sekä runkoon sijoitettu  Raytheonin DE1160 matalataajuuskaikuluotain, sukellusveneidentorjuntatorpedot sekä SQL-26 Nixie valemaalijärjestelmä. Elektronisen sodankäynnin järjestelminä aluksilla on Indran Aldebaran ja Regulus-järjestelmät.
Viestijärjestelmät mahdollistavat Link 11 ja 16 yhteydet ja tulevaisuudessa niiden viestikykyä on tarkoitus parantaa edelleen paremmin yhteensopiviksi muiden Natomaiden kanssa.
Alusten voimanlähteenä on CODOG-järjestelmä, johon kuuluu GE LM-2500 kaasuturbiinit ja lisenssivalmisteiset Caterpillarin dieselmoottorit.
Alukset

Luokan neljä ensimmäistä alusta tilattiin tammikuussa 1997. Tästä alkoi projektin määrittelytyö yhdessä Saksan ja Alankomaiden laivastojen kanssa, mikä kesti 2000-luvun alkuun. Suunnitteluvaiheen jälkeinen siirtymävaihe päätettäessä ottaa käyttöön Yhdysvaltain laivaston AEGIS-järjestelmä vuoden 1995 puolivälissä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Álvaro de Bazán | Navantia |  | 31. lokakuuta 2000 | 19. syyskuuta 2002 |  |
| Almirante Juan de Borbón | Navantia | lokakuu 2001 | 28. helmikuuta 2002 | 3. joulukuuta 2003 |  |
| Blas de Lezo | Navantia |  | 16. toukokuuta 2003 | 16. joulukuuta 2004 |  |
| Méndez Núñez | Navantia | 16. toukokuuta 2003 | 12. marraskuuta 2004 | 21. maaliskuuta 2006 |  |
| Cristóbal Colón | Navantia | 29. kesäkuuta 2007 | 4. marraskuuta 2010 | 23. lokakuuta 2012 |  |
| Juan de Austria (F106) | Navantia |  |  |  | tilaus peruutettu |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Álvaro de Bazán -luokka Wikimedia Commonsissa
Ambrosius (nimi)

| Ambrosius |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  7. joulukuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Ambrosios, Ambros, Ambrose, Ambroise, Ambrogio
Nimen alkuperä:  kreikkalainen, kuolematon
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ambrosius (kreik. Αμβροσιος, Ambrosios) on kreikkalaisperäinen miehen nimi, joka tarkoittaa kuolematonta. Samaa alkuperää on kreikkalaisessa mytologiassa mainitun jumalten ruoan nimi ambrosia. Tunnetuin Ambrosius on ollut varhaiskristillinen kirkkoisä ja Milanon piispa Ambrosius Milanolainen. Nimestä esiintyvät eräissä kielissä myös muodot Ambros ja Ambrose.
Nimi Ambrosius esiintyi vuoteen 1928 saakka suomalaisessa kalenterissakin 4. huhtikuuta, Ambrosius Milanolaisen kuolinpäivänä. Nykyisin se esiintyy vain ortodoksisessa kalenterissa 7. joulukuuta, jota myös on vanhastaan vietetty hänen muistopäivänänään hänen piispaksi vihkimisensä vuosipäivänä.
Tunnettuja Ambrosius-nimisiä

Ambrosius, Risto Tapani Jääskeläinen (s. 1945), Helsingin ortodoksisen kirkon metropoliitta
Ambrosius Aurelianus (400-luvulla), brittiläinen sotapäällikkö
Ambrosius Bosschaert (1573–1621), alankomaalainen taidemaalari
Ambrosius Camaldulensis, Ambrogio Traversari (1386–1439), italialainen teologi, kirjailija ja kirjallisuuden kääntäjä
Ambrosius Theodosius Macrobius (400-luvulla), roomalainen grammaatikko ja uusplatonilainen filosofi
Ambrosius Milanolainen (340–397), Milanon piispa ja kirkkoisä
Aurelius Ambrosius, Britannian tarunomainen kuningas, Arthurin setä
Eläinten käyttö sodassa

Kaasunaamarilla varustettua kuormahevosta lastataan Passchendaelen taistelun aikana 31. lokakuuta 1917.
Eläinten käyttö sodassa vartiokoirista sekä kuorma- ja vetojuhdista ja jatkuu nykyisiin pommi- ja miinakoiriin asti.
Hevoset

Hevonen on tärkein ihmisen sodissa käyttämistä eläimistä. Hevosia käytettiin vetämään sotavaunuja jo noin vuonna 2000 eaa. Myöhemmin sotavaunuista luovuttiin ja siirryttiin siihen, että soturi ratsasti hevosella. Muutos saattoi johtua hevosten koon kasvusta jalostuksen tuloksena. Aluksi hevoset eivät ilmeisesti kyenneet kantamaan ratsastajaa. Saharan aavikolta on löydetty kalliopiirroksia, jotka kuvaavat pienikokoisia hevosia, joita käytettiin vetämään neljän hevosen kärryjä. Ne vastasivat rautakauden pieniä hevosia Euroopassa.
1600-luvulla hakkapeliittojen aikaan ratsuväki oli armeijan eliittijoukko. Miekkaa heiluttavan sotilaan kantaminen ei ole suinkaan ollut hevosten ainoa tehtävä sodassa; varusteiden ja tykkien raahaaminen tiettömien taipaleiden päähän on ollut tärkeää vielä tuliaseiden tultua käyttöön.
Talvisodan alussa Suomen kenttäarmeijan palveluksessa oli yhteensä yli 64 000 hevosta. Sodan kuluessa otettiin palvelukseen 12 000 hevosta lisää. Talvisodan suoranaisissa taisteluissa kuoli 4 000 hevosta ja saman verran sotahevosia menehtyi muuten sodan aikana.
Saksan hyökkäyksessä Neuvostoliittoon vuonna 1941 mukana hyökkäysjoukoissa oli 625 000 hevosta. Vuonna 1939 saksalaiseen jalkaväkidivisioonaan kuului 4 000–6 000 hevosta. Niitä käytettiin kaikissa joukoissa, myös panssaridivisioonissa.
Suomen Puolustusvoimat luopui hevosista vuonna 1994.