stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linnut, linnut
Tekijät > Muusikot

Hector – laulu
Maarit Hurmerinta ja Irina Milan – taustalaulut
Pekka ”Vando” Suvanto, Leo Friman ja Pekka Aarnio – taustalaulut (ei: ”Mennään pois”)
Harri Saksala – huuliharppu
Seppo Sillanpää – viulu
Markku Johansson – puhallinsoittimet; trumpetti (”Mennään pois”)
Juhani ”Junnu” Aaltonen – puhallinsoittimet; tenorisaksofoni (”Mennään pois”)
Jukka Gustavson – kosketinsoittimet; urut (”Mennään pois”)
Anssi Tikanmäki – kosketinsoittimet (”Koko hela maailma”)
Antero Jakoila – kitarat, mandoliini (ei: ”Mennään pois”)
Hasse Walli – kitarat
Antti Hytti – basso (1, 2, 8)
Harri Merilahti – basso (kaikki paitsi 1, 2 & 8)
Ronnie Österberg – rummut
Upi Sorvali – timbaalit
Tekijät > Tuotanto

Otto Donner – tuottaja
Paul Jyrälä – äänittäjä
Rishi Sunak

| Rishi Sunak |
| --- | --- |
 Pääministeri Rishi Sunakin virallinen muotokuva 2022.
Oppositiojohtaja
 5. heinäkuuta 2024 – 2. marraskuuta 2024  
Monarkki:  Charles III
Pääministeri:  Keir Starmer
Edeltäjä:  Keir Starmer
Seuraaja:  Kemi Badenoch
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 25. lokakuuta 2022 – 5. heinäkuuta 2024  
Monarkki:  Charles III
Varapääministeri:  Dominic Raab Oliver Dowden
Edeltäjä:  Liz Truss
Seuraaja:  Keir Starmer
Konservatiivipuolueen puheenjohtaja
 24. lokakuuta 2022 – 2. marraskuuta 2024  
Edeltäjä:  Liz Truss
Seuraaja:  Kemi Badenoch
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeri
 13. helmikuuta 2020 – 5. heinäkuuta 2022  
Edeltäjä:  Sajid Javid
Seuraaja:  Nadhim Zahawi
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriön kansliapäällikkö
 24. heinäkuuta 2019 – 13. helmikuuta 2020  
Edeltäjä:  Liz Truss
Seuraaja:  Stephen Barclay
Yhdistyneen kuningaskunnan paikallishallinto­alivaltiosihteeri
 9. tammikuuta 2018 – 24. heinäkuuta 2019  
Edeltäjä:  Marcus Jones
Seuraaja:  Luke Hall
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen
 Richmond (Yorks) 7. toukokuuta 2015 –  
Edeltäjä:  William Hague
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1980 (ikä 44) Southampton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  britti
Arvonimi: The Right Honourable
Puoliso:  Akshata Murthy
Tiedot
Puolue:  Konservatiivipuolue
Uskonto:  hindu
Aiheesta muualla
www.rishisunak.com
Rishi Sunak ([ˈrɪʃɪ ˈsuːnæk]; s. 12. toukokuuta 1980 Southampton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä 25. lokakuuta 2022 – 5. heinäkuuta 2024. Alahuoneen jäsen Sunak on ollut vuodesta 2015, ja Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministerinä hän toimi vuosina 2020–2022. Sunak valittiin konservatiivipuolueen johtoon 24. lokakuuta 2022, ja kuningas Charles III nimitti hänet pääministeriksi seuraavana päivänä.
Elämä

Sunak syntyi Southamptonissa vuonna 1980. Hänen intialaiset vanhempansa muuttivat Britanniaan Itä-Afrikasta. He ovat hinduja ja etnisyydeltään punjabeja. Rishi Sunakin isä Yashvir syntyi Brittiläisessä Keniassa (nykyään Kenia) ja toimi lääkärinä. Sunakin äiti Usha taas syntyi Tanganjikassa (nykyään Tansania) ja toimi apteekkarina.
Sunak kävi koulua Winchester College -sisäoppilaitoksessa ja opiskeli Oxfordin yliopiston Lincoln Collegessa filosofiaa, politiikkaa ja taloustiedettä. Hän valmistui yliopistosta vuonna 2001 korkeimmilla arvosanoilla. Sunak työskenteli viikon harjoittelijana konservatiivipuolueen puoluetoimistolla ensimmäisen opiskeluvuoden aikana. Hän on suorittanut MBA-tutkinnon Stanfordin yliopistossa Fulbright-stipendin turvin.
Sunak työskenteli analyytikkona liikepankki Goldman Sachsilla ennen kuin siirtyi hedgerahastoyhtiö The Children's Investment Fund Managementiin, jonka osakkaaksi hänet nimitettiin syyskuussa 2006. TCI:ltä hän siirtyi Thélème Partners -hedgerahastoyhtiöön. Hän toimi myös hallituksen jäsenenä N. R. Narayana Murthyn suvun sijoitusyhtiössä Catamaran Venturesissa. Murthy on Sunakin appi.
Elämä > Siirtyminen politiikkaan

Sunak valittiin lokakuussa 2014 konservatiivipuolueen ehdokkaaksi vuoden 2015 parlamenttivaaleihin Richmondin (Yorkshire) vaalipiirissä. Vaalipiirin edellinen edustaja oli William Hague, konservatiivipuolueen entinen puheenjohtaja, joka ei asettunut ehdolle näihin vaaleihin. Sunak valittiin alahuoneeseen 51,4 prosentilla äänistä.
Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Sunak kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista.
Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa Sunak tuli valituksi 63,9 prosentin ääniosuudella alahuoneeseen. Hän toimi hallituksessa paikallishallinnosta vastaavana alivaltiosihteerinä vuosina 2018–2019. Vuoden 2019 konservatiivipuolueen puheenjohtajavaalin alla Sunak ilmaisi The Times -lehden mielipidekirjoituksessa, että hän kannattaa Boris Johnsonia seuraavaksi puheenjohtajaksi. Johnson takaisi konservatiiveille menestyksen Nigel Faragen Brexit Partya ja Jeremy Corbynin työväenpuoluetta vastaan. Mielipidekirjoituksen allekirjoitti myös kaksi muuta konservatiivipuolueen kansanedustajaa.
Heinäkuussa 2019 Sunak nimitettiin valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi valtiovarainministeri Sajid Javidin alaisuuteen. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin alahuoneeseen 63,6 prosentin ääniosuudella.
Elämä > Pääministeriksi

Lokakuussa 2022 Liz Truss ilmoitti eroavansa pääministerin paikalta. Tämän jälkeen konservatiivipuolueen ehdokkaat Trussin seuraajaksi olivat Rishi Sunak ja Penny Mordaunt. Mordaunt ei saanut vaadittavaa määrää kansanedustajia taakseen ja luopui ehdokkuudesta. Sunak valittiin konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi 24. lokakuuta 2022, ja kuningas Charles III nimitti hänet seuraavana päivänä pääministeriksi.
Vuoden 2024 parlamenttivaaleissa konservatiivipuolueen tulos oli sen historian huonoin. Vaalitappion jälkeen Sunak erosi pääministerin virasta ja ilmoitti eroavansa puheenjohtajan tehtävästä.
Yksityiselämä

Sunak meni vuonna 2009 naimisiin Akshata Murthyn kanssa. Murthyn isä on intialainen miljardööri N. R. Narayana Murthy, intialaisen IT-yrityksen Infosysin perustaja. Akshata Murthyn osuus Infosysin osakkeista on syynä siihen, että Sunakin ja Murthyn yhteisen omaisuuden arvo on 651 miljoonaa puntaa, mikä tekee heistä varakkaimmat ihmiset, jotka ovat koskaan asuneet Downing Street 10:ssä – jopa rikkaampia kuin itse kuningas. Sunak ja Murthy asuvat Kirby Sigstonin kylässä lähellä Northallertonia Pohjois-Yorkshiressa. Sunak on uskonnoltaan hindu, ja hän on vannonut kansanedustajan valan Bhagavad Gitalla vuodesta 2017 lähtien.
Mikaela Knapp

Mikaela Knapp (s. 7. joulukuuta 1988) on ruotsalainen näyttelijä ja henkilöohjaaja. Hän on ollut mukana muun muassa  televisiosarjassa Irene Huss (2011–2017), elokuvassa Den som söker (2013) ja pääosassa aloittelevana nuorena journalistina nimeltä Karin Ström kesään 1968 sijoittuvassa kolmiosaisessa tv-sarjassa Systrar, joka esitettiin Suomessakin Yle Teemalla keväällä 2019, ja jossa on arvioitu miljöökuvauksen vastaavan sangen hyvin sen ajan todellisuutta.
Ekkedien tanssi

| Ekkedien tanssi Tabula Rasa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu & huhtikuu 1976
 Studio : Marcus Music AB Studios, Tukholma
 Julkaistu: syyskuu 1976
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Tapio Korjus, Jukka Gustavson
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 48.47 (CD-versio)
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
 Suomi: Ei sijoitusta.
Tabula Rasan muut julkaisut
| Tabula Rasa 1975 | Ekkedien tanssi 1976 | Pop-Liisa 18: Donna / Tabula Rasa 1976 2018 |
Ekkedien tanssi on suomalaisen Tabula Rasa -yhtyeen toinen ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1976. Yhtyeen esikoisalbumin tavoin se äänitettiin Marcus Music -studiolla Tukholmassa. Ekkedien tanssi ei saavuttanut listasijoituksia, eikä siltä julkaistu singlejä.
Yhtyeen kokoonpano oli muuttunut esikoisalbumin julkaisun jälkeen. Huilisti Jarmo Sormunen oli lähtenyt, rumpaliksi oli liittynyt Juke Aronen ja kosketinsoittajaksi Jarno Sinisalo. Albumin julkaisun jälkeen laulusolisti Jukka Leppilampi jätti yhtyeen uskonnollisista syistä ja hänet korvasi Jukka Salmela.
Työstö

Yhtyeen esikoisalbumin tavoin Ekkedien tanssi äänitettiin Tukholman Marcus Music -studiolla helmi- ja huhtikuussa 1976. Albumin tuottivat Tapio Korjus ja Jukka Gustavson.
Albumin kannen teki Pirjo Sundqvist-Silver.
Teemat

Albumin sanoitukset kirjoitti Mikko Alatalo, joka oli sanoittanut valtaosan edellisalbuminkin teksteistä. Hänen mukaansa Ekkedien tanssi -albumin sanoitukset muodostuivat kolmesta eri vaikutteesta. Kitaristi Heikki Silvennoisen sanoitukset ohjasivat sanoitusta tiettyyn tunnelmaan.
Yhtyeen jäsenet Jukka Leppilampi ja Tapio Suominen olivat ennen albumin tekoa kokeneet vahvan hengellisen herätyksen, ja Leppilampi halusi teksteihin tätä ulottuvuutta. Kappaleet ”Uskollinen” ja ”Omantunnon rukous” perustuvat Leppilammen alkuperäisideaan. ”Uskollisen” teemana on ihmisen uudistuminen poltetun maan jälkeen: ”Toiset osaavat tuhota, mutta kuka saa maan kukoistamaan?”. ”Omantunnon rukouksessa” hengellinen herääminen on vielä vahvemmin esillä. Kappaleessa muun muassa kritisoidaan pappeja, mutta kappaleen ultimatum on ”yksilön etsikkoaika uuteen tasoon”. Sitä seuraa hymnimäinen loppusoitto.
Sanoitusten kolmantena synteesinä toimi Alatalon oma tutustuminen kirjallisiin teoksiin. Vaikutteita antoi esimerkiksi Hermann Hesse, jota Alatalo tuolloin luki paljon. Kappale ”Lasihelmipeli” on nimetty Hessen samannimisen teoksen mukaan. Alatalon mielestä Tabula Rasan musiikki oli lasihelmipeliä, nuorukaisten henkistä kasvua taiteen alttarilla. Lasihelmipeli oli myös Alatalon ehdotus albumin nimeksi. Nimeksi valittiin kuitenkin Ekkedien tanssi, albumin avaavan samannimisen instrumentaalikappaleen mukaan. Albumin viimeinen kappale ”Säästä mun pää” tilittää turhautumista 1970-luvun aatteiden ja ”oikean taiteen vartijoihin”. Alatalo koki pakkosyöttöä vastustavan teeman sopivan Tabula Rasan vapautta etsivään ja puoluepoliittisesti neutraaliin asennoitumiseen.
Julkaisu ja vastaanotto

Ekkedien tanssi julkaisiin syyskuussa 1976. Se ilmestyi alun perin vinyylilevynä (LRLP 170) ja C-kasettina. Albumi ei noussut Suomessa listalle.
Ensimmäinen CD-versio ilmestyi vuonna 1992 Japanissa. Ensimmäinen suomalainen CD-versio julkaistiin vuonna 1995. Kyseinen Love Recordsin julkaisema levy sisältää bonuskappaleina yhtyeen viimeisen singlen kappaleet ”Rakastatko vielä kun on ilta” ja ”Yksin”. Svart Records julkaisi vuonna 2014 uuden vinyylipainoksen.
Kappaleet

Sävellykset Heikki Silvennoinen, ellei toisin mainita
Sanoitukset Mikko Alatalo (kappaleiden ”Uskollinen” ja ”Omantunnon rukous” sanat perustuvat Jukka Leppilammen alkuperäisteksteihin)
Sovitukset Tabula Rasa
A-puoli
Ekkedien tanssi – 4.43
Uskollinen – 6.05
Aamukasteen laiva – 3.57
Omantunnon rukous – 6.04
B-puoli
Lasihelmipeli – 4.08 (säv. Heikki Silvennoinen & Jarno Sinisalo)
Rakastaa – 2.56
Kehto – 4.05
Babyla Rasa – 3.16
Säästä mun pää – 5.28
Kappaleet > Bonuskappaleet vuoden 1995 CD-versiolla

Rakastatko vielä kun on ilta – 4.29 (säv. Silvennoinen, san. Juice Leskinen, sov. Juke Aronen, Jukka Salmela, Silvennoinen, Sinisalo)
Yksin – 3.27 (säv. Silvennoinen, san. Mikko Alatalo, sov. Aronen, Salmela, Silvennoinen, Sinisalo)
Kokoonpano

Heikki Silvennoinen – kitarat
Jarno Sinisalo – piano, sähköpiano, urut, string-kone, syntetisaattori, cembalo
Tapio Suominen – bassokitara
Jukka ”Juke” Aronen – rummut, patarummut, lyömäsoittimet
Jukka Leppilampi – laulu, taustakuorot
Jukka Salmela – laulu
Jarno Sinisalo – kosketinsoittimet
Heikki Silvennoinen – kitarat
Tapio Suominen – basso
Jukka ”Juke” Aronen – rummut
Sofia Streng

| Sofia Kristina Streng |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1851 Helsinki
Kuollut: 18. lokakuuta 1938 (86 vuotta) Helsinki
Ammatti:  opettaja, koulunjohtaja
Vanhemmat:  Johan Herman Streng ja Kristina Elisabet Torkel (Ahlskog)
Sukulaiset:  Edvard Richter (sisarenpoika)
Muut tiedot
Tunnustukset:  Suomen Opettajayhdistyksen ja Helsingin Opettajayhdistyksen kunniajäsen, SVR ansiomerkki
Järjestö:  Nuorsuomalainen puolue, Marttaliitto, Suomalainen Naisliitto Sylviayhdistys, Suomalainen Konkordia-liitto
Sofia Kristina Streng (5. joulukuuta 1851 Helsinki – 18. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen koulunjohtaja, nuorsuomalainen poliitikko ja Marttaliiton perustajajäsen. Streng työskenteli yli 40 vuotta Helsingissä opettajana ja koulunjohtajana ja toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Hän oli taidehistorioitsija Edvard Richterin täti.
Yksityiselämä

Streng syntyi Helsingissä, missä hänen isänsä Johan Herman Matinpoika Streng (s. 5.9.1823) työskenteli raatimiehenä, neljännesmiehenä Tie- ja vesirakennushallituksessa ja myöhemmin kruunun rakennusmestarina. Sofia Strengin äiti Kristina Elisabet Torkel (Lolax, Ahlskog) (s. 13.6.1816) oli mennyt naimisiin Johan Strengin kanssa 7. maaliskuuta 1848 Helsingissä. Perheeseen oli syntynyt myös toinen tytär Johanna Elisabeth 17. syyskuuta 1849, mutta tämä oli kuollut isorokkoon jo 8. helmikuuta 1851 ennen Sofian syntymää.
Ura > Ura opettajana

Valmistuttuaan Joensuun Tyttökoulusta vuonna 1869 Streng toimi 1869–1870 koulussaan köyhien lasten opettajana, kunnes jatkoi opintojaan Jyväskylän seminaariin. Seminaarista opettajaksi valmistumisen jälkeen vuonna 1874 hän palasi Joensuuhun opettamaan entiseen kouluunsa vuosiksi 1874–1879. Vuosiksi 1879–1880 hän siirtyi Uudenkirkon Kirkonkylän kansakoulun opettajaksi.
Syksyllä 1879 hänet valittiin Helsingin ylempäin suomalaisten kansakoulujen johtajaksi, jossa hän lopulta työskenteli vuodet 1880–1926. Streng työskenteli Helsingin kaupungin opetustoimessa yhteensä siis 46 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle 74-vuotiaana keväällä 1926. Hän työskenteli lähes koko työuransa ajan Tehtaankadun koulun johtajana. Muutamia vuosia hän opetti myös H. Tavastjernan yksityisessä ruotsalaisessa tyttökoulussa sekä vuosina 1888–1906 yksityisessä Läroverket för gossar och flickor oppikoulussa. Työnsä ohella Streng toimi aktiivisesti myös Helsingin opettajien yhdistyksessä sen perustamisesta lähtien. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaiden koulukokouksiin Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan sekä Saksaan ja Sveitsiin. Hänet valittiin edustamaan Helsingin kaupungin kansakoulujen opettajia myös kansakoulujen johtokuntaan vuosina 1902–1907 ja 1908–1910. Hän toimi myös kaupungin vaivaishoitohallituksessa.
Ura > Järjestöaktivismi

Streng ei ollut mukana Marttajärjestön ensimmäisessä perustamiskokouksessa helmikuussa 1899, mutta  tuli mukaan yhdistystä valmistelevaan komiteaan jo 30. maaliskuuta 1899. Vuonna 1900 Streng valittiin järjestön varapuheenjohtajaksi, Lucina Hagmanin toimiessa puheenjohtajana. Marttajärjestön puheenjohtajaksi hänet valittiin vuosina 1902-1903.
Streng oli Marttayhdistyksen ohella aktiivinen useissa muissakin järjestöissä. Hän toimi pitkään Suomalaisen Konkordia-liiton toiminnassa sen perustamisesta vuodesta 1885 lähtien. Hän oli mukana perustamassa myös Raajarikkoisten auttamisyhdistystä vuonna 1889 yhdessä Vera Hjeltin, Rosina Heikelin ja Cely Mechelinin kanssa.
Eläinsuojelusta kiinnostunut Streng toimi puheenjohtajana vuonna 1896 perustetussa Sylviayhdistyksessä, joka oli Zachris Topeliuksen aloitteesta perustettu lapsille suunnattu eläinsuojeluyhdistys. Streng oli myös vuonna 1901 perustetun Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen jäsen.
Ura > Politiikka

Streng oli Nuorsuomalaisen puolueen ehdokkaana Oulun läänin pohjoisesta vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1907, 1908 ja 1913.
Vuoden 1907 vaalien tulos oli pettymys Suomen naisasianaisille, sillä uuteen 200-jäseniseen eduskuntaan valittiin vain 19 naista. Vaalitappion kokivat varsinkin Strengin puolueen naiset, sillä Nuorsuomalaisten 14 ehdokkaasta vain Lucina Hagman ja Alli Nissinen valittiin eduskuntaan. Valitsematta jäivät Strengin lisäksi muun muassa Maikki Friberg ja Tekla Hultin. Hagman ehdotti heti vuoden 1907 vaalien jälkeen poliittisesti sitoutumattoman Suomalaisen Naisliiton perustamista naisten yhteen liittämiseksi ja yhteiskunnallisten asioiden edistämiseksi. Myös Streng oli mukana perustamassa uutta järjestöä.
Matti Hyökki

Matti Anton Hyökki (s. 8. kesäkuuta 1946 Helsinki) on suomalainen kuorokapellimestari, musiikin tohtori ja kuoronjohdon emeritusprofessori.
Hyökki toimi Sibelius-Akatemian kuoronjohdon lehtorina vuodesta 1982 ja professorina 2007–2014. Hän on toiminut taiteellisena johtajana, kuoronjohtajana ja kuoromestarina muun muassa seuraavissa kuoroissa: Helsingin Poliisilaulajat (HPL) 1972–1982, Ylioppilaskunnan Laulajat (YL) 1980–2010, Akateeminen Laulu (AL) 1987–1990, Suomen Kansallisoopperan kuoro 1992–1995, Klemetti-Opiston Kamarikuoro 1992–2004, Savonlinnan Oopperajuhlakuoro 2008–2021, Laulu-Miehet (L-M) 1998–.
Kunniatehtävät

Hyökki on toiminut Helsingin yliopisto 350 vuotta -juhlatoimikunnan jäsenenä, Maamme-laulu 150 vuotta taiteellisena johtajana, kansainvälisen Choir Olympics -kilpailun taiteellisen komitean jäsenenä, Tampereen Sävel -kuorokatselmuksen puheenjohtajana, Tampereen Sävel 2015 taiteellisena johtajana, Klemetti-Opiston neuvottelukunnan puheenjohtajana, yhteispohjoismaisen Northlights-projektin (Lamentabile Consort, Ruotsi, Quattro Stagioni, Norja, Lauluyhtye Talla, Suomi) taiteellisena johtajana, Mexico Cityssä toimivan Voce in Tempore -kuoronjohtajakoulutuksen suunnittelijana ja valvojana, Kansainvälisen Harald Andersén -kamarikuorokilpailun kilpailutoimikunnan puheenjohtajana, usean koti- ja ulkomaisen kuorokilpailun tuomaristossa ja Savonlinnan Oopperajuhlien taiteellisen toimikunnan jäsenenä.. Hyökki on toistuvasti kutsuttu Nordklang- ja Europa Cantat -kuorofestivaalien klinikkajohtajaksi.
Vierailevana kuoronjohtajana ja kouluttajana

Hyökki on vieraillut johtajana Tanskan ja Alankomaiden radiokuoroissa, Viron Kansallisessa mieskuorossa (RAM), Orphei Drängar (OD)-mieskuorossa Ruotsissa, University of Minnesotan ja Western Washington Universityn (USA) kuoroissa. Workshopien ja mestarikurssien pitäjänä sekä johtajana kuorofestivaaleilla Hyökki on vieraillut kaikissa Pohjoismaissa, Virossa, Keski-Euroopassa, Sloveniassa, Meksikossa, USA:ssa, Kanadassa, Kiinassa ja Japanissa. Kuoro- ja orkesteriteosten johtajana Hyökki on vieraillut Kokkolan orkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa, Sibelius-Akatemian Sinfoniaorkesterissa, Tapiola Sinfoniettassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla.
Levytykset ja julkaisut

Hyökki on johtanut yli 200 kanta- ja Suomen ensiesitystä sekä tehnyt yli 60 kuoroäänitettä, levyttänyt ensimmäisenä Toivo Kuulan, Jean Sibeliuksen, Leevi Madetojan, Selim Palmgrenin, Erkki Melartinin, Eino Linnalan ja Einojuhani Rautavaaran koko mieskuorotuotannon ja äänittänyt laajasti Erik Bergmanin ja Erik Fordellin mieskuorotuotantoa eri levy-yhtiöilleja Suomen Yleisradiolle (n. 500 teostalähde?). Hyökin johtama levytys on neljästi (1994, 1997, 2004, 2016) valittu Vuoden kuorolevyksi Suomessa. Hyökin valmentama Ylioppilaskunnan Laulajat ja Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti olivat Gramophone-palkintoehdokkaana ja saivat Cannes Classical Award -palkinnon kuoroteosten sarjassa Jean Sibeliuksen Kullervon levytyksestä vuonna 2002. Vänskän, Hyökin, YL:n ja Sinfonia Lahden Kullervo-esitys valittiin vuoden 2003 parhaaksi klassisen musiikin konsertiksi Japanissa. Hyökin johtama albumi Jouluyö, juhlayö (Soile Isokoski ja YL) myi kahdessa kuukaudessa kultaa loppuvuodesta 2006. Hyökin valmentama YL ja Leif Segerstamin johtama Helsingin kaupunginorkesteri saivat ranskalaisen Diapason d'Or -levypalkinnon Jean Sibeliuksen Kullervon levytyksestä (Ondine) 2008. Tammikuussa 2009 englantilainen Gramophone-lehti valitsi YL:n ja lauluyhtye Tallan levytyksen Einojuhani Rautavaara, Complete Works for Male Voice Choir (Ondine) kuukauden äänitteeksi.
Hyökki on toiminut johtajana kahdellatoista Laulu-Miesten CD-tallenteella: Keinutan kaikua 2001, Särkyneille 2003, Kuusisto 2009, Laulu-Miesten Joulu 2010, Joulu saapuu 2013, Eino Linnala, Mieskuorolaulut I-III, 2012–2017, Suomessa syntynyt 2017, Taas kaikki kauniit muistot 2019, Erkki Melartin, Mieskuorolaulut a cappella 2021 ja Erik Fordell: Armaan läheisyys – Mieskuorolauluja 2022, jonka musiikkilehti Rondo Classic valitsi Kuukauden levyksi helmikuussa 2023. Lisäksi L-M on hänen johdollaan tehnyt kantanauhoituksia Yleisradiolle.
Taiteellisen tohtorintutkintonsa kirjallisessa työssä Hiilestä timantiksi (2003) Hyökki käsittelee Jean Sibeliuksen Kalevala- ja Kanteletar –lähtöisten mieskuorolaulujen ominaispiirteitä.
Huomionosoitukset

Hyökille on myönnetty Opettajien Ammattijärjestö OAJ:n Kultainen Kulttuurin Hyväksi -mitali 2024, Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali 2018, Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki 2005 ja Suomen Leijonan ritarimerkki 1995. Suomen laulajain ja soittajain liitto (SULASOL) kutsui Hyökin kunniajäsenekseen 2017, Suomen Mieskuoroliitto kunniajohtajakseen 2004 ja perusti Matti Hyökki -kuoronjohtajapalkinnon 2013.
Hyökille on myönnetty Poliisin ansioristi 2003, Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinto 2000, Vuoden kuoronjohtaja -palkinto 1996, Heikki Klemetti -palkinto 1989, Pohjoismaisen kuoroliiton ja Suomen säveltaiteen tukisäätiön tunnustuspalkinnot 1988 sekä director musices -arvonimi 1984.
Perhe

Matti Hyökin pojista Pasi Hyökki ja Paavo Hyökki ovat kuoronjohtajia. Nuorin veljeksistä, Anton Valle (Hyökki) on työskennellyt säveltäjänä, yrittäjänä ja uranvaihdoksen myötä nyt ohjelmistokehittäjänä. Matti Hyökin puoliso, Marianne Borg Hyökki on maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja psykoterapeutti, yritys- ja työyhteisökouluttaja sekä Stor-Kroksnäs Kokouskartanon emäntä (1999–2020).
Matti Hyökin kuoronjohtajarahasto

Suomen Kulttuurirahastoon kuuluva nimikkorahasto perustuu Matti Hyökin lahjoitukseen 2022 tarkoituksena rahoittaa suomalaisissa kuoronjohtaja- ja kuorokilpailuissa tai -katselmuksissa jaettavaa Matti Hyökki -kuoronjohtajapalkintoa ja tukea tallentavaa, tutkivaa, esittävää ja luovaa suomalaista kuorotaidetta sekä kuoronjohtajakoulutusta.
Aiheesta muualla

Tarpila, Laila: Emeritusprofessori Matti Hyökki on Suomen kuorolaulun joviaali Grand Old Man – Musiikin syntymäpäiväkalenteri Musiikin syntymäpäiväkalenteri. 8.6.2020. Yle.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Hiljainen enemmistö

Hiljainen enemmistö on määrittelemätön suuri joukko jossakin maassa tai ryhmässä olevia ihmisiä, jotka eivät ilmaise mielipiteitään julkisesti.  Eri tasojen mielipidejohtajat, kuten poliitikot ja journalistit, sanovat toimivansa hiljaisen enemmistön nimissä ja edustavansa tämän ajatuksia, näkemyksiä ja mielipiteitä, mutta käytännössä hiljaista enemmistöä ei ole mahdollista identifioida.
Käsitteen otti käyttöön Yhdysvaltain konservatiivinen varapresidentti Spiro Agnew 1960-luvun lopussa. Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon teki käsitteen suosituksi televisiopuheessaan 3. marraskuuta 1969. Suomessa termiä viljeli lähinnä oikeistolehdistö 1970-luvulla.