stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Mäkelä (frisbeegolfaaja)

| Väinö Mäkelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1998 (ikä 26) Laukaa
Kansalaisuus:   Suomi
Frisbeegolfaaja
Lempinimi:  Väne
Kätisyys:  oikea
Seura:  Innova Champion disc
Ura
Ammattilaisuran alku:  2013
Voitot:  22
Muut saavutukset:  DGPT - Memorial Championships 2020 - 4. Sija DGPT - Dynamic Discs open 2022 - 3. sija Frisbeegolfin Junioreiden Em 2016 - Kulta Prodigy Disc Pro Tourin kokonaiskiertueen voitto - 2018, 2019, 2020, 2021
Tämänhetkinen rating:  1031 (toukokuu 2023)
Korkein rating:  1036
Palkintorahat:  54,593.46 $
Väinö Mäkelä (s. 20. syyskuuta 1998 Laukaa) on suomalainen frisbeegolfaaja. Mäkelä voitti frisbeegolfin suomenmestaruuden vuonna 2021. Mäkelä on sijoittunut frisbeegolfin Suomen-mestaruuskilpailuissa toiseksi vuonna 2017, kolmanneksi vuosina 2018 ja 2020 sekä voittanut EM-pronssia vuonna 2018. Suomalaisen Prodigy Disc Pro Tourin kokonaiskiertueen Mäkelä voitti vuosina 2018–2021. Ultiworld Disc Golf -verkkojulkaisu listasi hänet vuonna 2021 edellisvuoden 17. parhaaksi pelaajaksi maailmassa.Kesken 2024 kauden Väinö Mäkelä siirtyi Prodigy Disc:iltä Innova Champion Disc:iin
Mäkelä julkaisee frisbeegolfia käsitteleviä videoita YouTubessa. Hänet valittiin vuoden 2020 Creator Awards Finland -gaalassa vuoden tulokkaaksi.
Yksityiselämä

Mäkelä seurustelee yleisurheilija Taika Koilahden kanssa.
Aiheesta muualla

Väinö Mäkelä PDGA:n sivuilla
Väinö Mäkelän YouTube-kanava
Väinö Mäkelä (kestävyysjuoksija)

| Väinö Mäkelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. joulukuuta 1921 Mouhijärvi
Kuollut: 19. joulukuuta 1982 (60 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  Tampereen Pyrintö
Väinö Ilmari Mäkelä (20. joulukuuta 1921 Mouhijärvi – 19. joulukuuta 1982 Tampere) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja oli pituudeltaan 178 cm.
Mäkelä sijoittui Lontoon olympialaisissa 1948 kahdeksanneksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 14.43,0. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän oli samalla matkalla neljäs ajalla 14.30,8.. Pronssimitalisti Gaston Reiffille hän hävisi 4,6 sekuntia.
Mäkelä voitti 5 000 metrin maaottelujuoksun Pariisissa ja Oslossa 1948 sekä Helsingissä 1949. Kalevan kisoissa hän saavutti 5 000 metrillä kultaa 1950 ja hopeaa 1949 sekä 1 500 metrillä pronssia 1945, 1949 ja 1950.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.52,0h | Jyväskylä | 12. elokuuta 1950 |
| 3 000 m | 8.11,0h | Turku | 20. heinäkuuta 1950 |
| 5 000 m | 14.20,0h | Göteborg | 29. elokuuta 1949 |
Muusta toiminnasta

Väinö Mäkelä toimi Tampereella Finlaysonin kutomotehtaan laitosmiehenä.
830-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku
Vuosikymmenet: 790-luku · 800-luku · 810-luku · 820-luku · 830-luku · 840-luku 850-luku · 860-luku · 870-luku · 880-luku · 890-luku · 900-luku
Vuodet: 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809 810 · 811 · 812 · 813 · 814 · 815 · 816 · 817 · 818 · 819 820 · 821 · 822 · 823 · 824 · 825 · 826 · 827 · 828 · 829 830 · 831 · 832 · 833 · 834 · 835 · 836 · 837 · 838 · 839 840 · 841 · 842 · 843 · 844 · 845 · 846 · 847 · 848 · 849 850 · 851 · 852 · 853 · 854 · 855 · 856 · 857 · 858 · 859 860 · 861 · 862 · 863 · 864 · 865 · 866 · 867 · 868 · 869 870 · 871 · 872 · 873 · 874 · 875 · 876 · 877 · 878 · 879 880 · 881 · 882 · 883 · 884 · 885 · 886 · 887 · 888 · 889 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909
Afuchê

Kurpitsan kuoresta valmistettu afuchê.
Afuchê on brasilialaista alkuperää oleva idiofoneihin kuuluva lyömäsoitin. Se on helistin, joka on yleensä tehty hedelmän tai kookospähkinän kuoresta, ja se päällystetään verkolla joka on tehty siemenistä. Soitinta käytetään erityisesti samba-musiikissa. Afuchên käyttö on nykyään harvinaistunut, mutta sen katsotaan olevan cabasa-nimisen soittimen edeltäjä.
Yhdysvaltain Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs

| Yhdysvaltain Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs |
| --- | --- |
 United States Ambassador to the United Nations
 
 
 Nykyinen Linda Thomas-Greenfield 25. helmikuuta 2021 lähtien
Nimittäjä:  Yhdysvaltain presidentti
Kauden pituus:  ei määritelty (Presidentin tahdosta)
Perustettu:  21. joulukuuta 1945
Ensimmäinen:  Edward Stettinius, Jr.
Kotisivut:  https://usun.usmission.gov
Yhdysvaltain Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs (engl. United States Ambassador to the United Nations) on Yhdysvaltain edustaja Yhdistyneissä kansakunnissa. Virka perustettiin 21. joulukuuta 1945. Nykyinen suurlähettiläs Linda Thomas-Greenfield aloitti työnsä YK:ssa 25. helmikuuta 2021.
Viranhaltijan kauden pituutta ei ole erikseen määritelty, vaan sen katsotaan jatkuvan nimityshetkestä toistaiseksi eli ns. presidentin tahdosta (engl. At the pleasure of the President).
Vuonna 2018 presidentti Donald Trump päätti, ettei suurlähettiläs ole enää ministerin arvoinen virka maan hallituksessa. Hän ilmoitti asiasta Nikki Haleyn erotessa virasta. Joe Bidenin nimitettyä Linda Thomas-Greenfieldin virkaan helmikuussa 2021, suurlähettiläästä tehtiin jälleen ministerin arvoinen viranhaltija.
Luettelo suurlähettiläistä

| # | Nimi | Nimi | Virassa | Presidentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Edward Stettinius, Jr. | 1946 | Harry S. Truman |
| — |  | Herschel Johnson | 1946–1947 (vt.) | Harry S. Truman |
| 2 |  | Warren Austin | 1947–1953 | Harry S. Truman |
| 2 |  | Warren Austin | 1947–1953 | Dwight D. Eisenhower |
| 3 |  | Henry Cabot Lodge, Jr. | 1953–1960 | Dwight D. Eisenhower |
| 4 |  | James Jeremiah Wadsworth | 1960–1961 | Dwight D. Eisenhower |
| 4 |  | James Jeremiah Wadsworth | 1960–1961 | John F. Kennedy |
| 5 |  | Adlai Stevenson | 1961–1965 | John F. Kennedy |
| 5 |  | Adlai Stevenson | 1961–1965 | Lyndon B. Johnson |
| 6 |  | Arthur Goldberg | 1965–1968 | Lyndon B. Johnson |
| 7 |  | George W. Ball | 1968 | Lyndon B. Johnson |
| 8 |  | James Russell Wiggins | 1968–1969 | Lyndon B. Johnson |
| 9 |  | Charles Yost | 1969–1971 | Richard Nixon |
| 10 |  | George H. W. Bush | 1971–1973 | Richard Nixon |
| 11 |  | John A. Scali | 1973–1975 | Richard Nixon |
| 11 |  | John A. Scali | 1973–1975 | Gerald Ford |
| 12 |  | Daniel Patrick Moynihan | 1975–1976 | Gerald Ford |
| 13 |  | William Scranton | 1976–1977 | Gerald Ford |
| 14 |  | Andrew Young | 1977–1979 | Jimmy Carter |
| 15 |  | Donald McHenry | 1979–1981 | Jimmy Carter |
| 16 |  | Jeane Kirkpatrick | 1981–1985 | Ronald Reagan |
| 17 |  | Vernon A. Walters | 1985–1989 | Ronald Reagan |
| 17 |  | Vernon A. Walters | 1985–1989 | George H. W. Bush |
| 18 |  | Thomas R. Pickering | 1989–1992 | George H. W. Bush |
| 19 |  | Edward J. Perkins | 1992–1993 | George H. W. Bush |
| 19 |  | Edward J. Perkins | 1992–1993 | Bill Clinton |
| 20 |  | Madeleine Albright | 1993–1997 | Bill Clinton |
| 21 |  | Bill Richardson | 1997–1998 | Bill Clinton |
| — |  | Peter Burleigh | 1998–1999 (vt.) | Bill Clinton |
| 22 |  | Richard Holbrooke | 1999–2001 | Bill Clinton |
| — |  | James B. Cunningham | 2001 (vt.) | George W. Bush |
| 23 |  | John Negroponte | 2001–2004 | George W. Bush |
| 24 |  | John Danforth | 2004–2005 | George W. Bush |
| — |  | Anne W. Patterson | 2005 (vt.) | George W. Bush |
| 25 |  | John Bolton | 2005–2006 | George W. Bush |
| — |  | Alejandro Daniel Wolff | 2006–2007 (vt.) | George W. Bush |
| 26 |  | Zalmay Khalilzad | 2007–2009 | George W. Bush |
| 26 |  | Zalmay Khalilzad | 2007–2009 | Barack Obama |
| 27 |  | Susan Rice | 2009–2013 | Barack Obama |
| — |  | Rosemary DiCarlo | 2013 (vt.) | Barack Obama |
| 28 |  | Samantha Power | 2013–2017 | Barack Obama |
| – |  | Michele J. Sison | 2017 (vt.) | Donald Trump |
| 29 |  | Nikki Haley | 2017–2018 | Donald Trump |
| – |  | Jonathan Cohen | 2019 (vt.) | Donald Trump |
| 29 |  | Kelly Craft | 2019–2021 | Donald Trump |
| – |  | Linda Thomas-Greenfield | 2021– | Joe Biden |
Yhdysvaltain YK-edustusto New Yorkissa.
Yasuyo Yamagishi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yasuyo Yamagishi
Syntymäaika: 28. marraskuuta 1979 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 163 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2006 2007–2008 | Iga FC Kunoichi INAC Leonessa | 131 (27)  |
Maajoukkue
| 1998–2005 | Japani | 60 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yasuyo Yamagishi (jap. 山岸 靖代, Yamagishi Yasuyo; s. 28. marraskuuta 1979 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yamagishi debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1998. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2003 ja kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 60 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Aaltolevy

Manuaalinen kone aaltolevyn muovaamiseen. Kapundan museo, Etelä-Australia
Aaltolevy on rakennuslevy, joka on tehty aaltomaiseksi, jotta saavutetaan suurempi jäykkyys. Aaltolevyt valmistetaan yleensä metallista tai muovista. Aaltolevyjä käytetään katto- ja seinärakenteissa sekä nopeasti pystytettävissä tilapäisrakennuksissa.
ATP-haastajakiertue

ATP-haastajakiertue (engl. ATP Challenger Tour) on miesten kansainvälinen tennisturnaussarja. Haastajakiertue on toiseksi korkeatasoisin tennisturnaussarja ATP Tour -turnausten jälkeen. Kolmas ja viimeisin taso on Futures, joka kuuluu Kansainvälisen tennisliiton kalenteriin. ATP-haastajakiertueita järjestää Association of Tennis Professionals.
Monet tennispelaajat nousevat huipulle haastajakiertueen turnausten kautta. Turnauksista saatavat ATP-pisteet määräytyvät turnauksista saatavien palkintorahojen mukaan. Turnauksista saatavien pisteiden avulla voi saada paikan isompiin turnauksiin. Vuonna 2008 järjestettiin 177 ATP-haastajaturnausta yli 40 maassa, jolloin niissä oli yhteensä 10,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria palkintorahoja.
Vuonna 2010 kiertueen parhaaksi turnaukseksi valittiin Helsingissä pelattava IPP Open.
Aiheesta muualla

ATP Challenger Tour
Aasiantrogonit

| Aasiantrogonit |
| --- | --- |
 Ruusutrogoni (Harpactes erythrocephalus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Aasiantrogonit Harpactes  Swainson, 1833
Katso myös
   Aasiantrogonit Wikispeciesissä   Aasiantrogonit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasiantrogonit (Harpactes) on trogonien (Trogonidae) heimoon kuuluva lintusuku, johon kuuluu kymmenen Aasiassa elävää lajia.
Aasiantrogonilajit

Intiantrogoni (Harpactes fasciatus)
Sepeltrogoni (Harpactes kasumba)
Pitsipyrstötrogoni (Harpactes diardii)
Filippiinientrogoni (Harpactes ardens
Borneontrogoni (Harpactes whiteheadi)
Kaneliperätrogoni (Harpactes orrhophaeus)
Punaperätrogoni (Harpactes duvaucelii)
Mandariinitrogoni (Harpactes oreskios)
Ruusutrogoni (Harpactes erythrocephalus)
Isotrogoni (Harpactes wardi)
Abdullahi Danjouma

Abdullahi Danjouma (s. 17. elokuuta 1988) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut myös Suomessa, edustaen silloin Kakkosessa pelannutta TP-Seinäjokea. Danjouma on pelannut Nigerian U20-maajoukkueessa 6 peliä, joissa on syntynyt kolme maalia. Hän kävi keväällä 2007 testissä VPS:n, FC Hakan sekä FC Interin liigajoukkueissa. Ennen Suomeen tuloaan hän pelasi Nigerian liigan Festac FC:n joukkueessa.
Aiheesta muualla

Pelaajakortti (Arkistoitu – Internet Archive)
Aito

Aito voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Aito, miehen etunimi
Aito, suunnittelualue Tampereella
Aito HSO ry, HSO-sihteerien ammattijärjestö
AITO hyvän olon kauppa, suomalainen luontaistuotealan yritys
Aito Media, suomalainen elokuvia ja tv-ohjelmia tuottava yritys
Aito Records, suomalainen levy-yhtiö
Aito Säästöpankki, suomalainen säästöpankkiosakeyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aito”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Volcano

| Volcano Satyricon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001–2002
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Satyr
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 64.52
 Levy-yhtiö: Capitol
Satyriconin muut julkaisut
| Ten Horns – Ten Diadems 2002 | Volcano 2002 | Now, Diabolical 2006 |
Volcano on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin viides albumi.
Kappaleet

With Ravenous Hunger – 6.40
Angstridden – 6.23
Fuel for Hatred – 3.53
Suffering the Tyrants – 5.08
Possessed – 5.21
Repined Bastard Nation – 5.44
Mental Mercury – 6.53
Black Lava – 14.29
Kokoonpano

Satyr – kitara, basso, laulu
Frost – rummut
Anja Garbarek – laulu
Erik Ljungren – syntetisaattori, ohjelmointi
Arviot

Allmusic:
Chronicles of Chaos:
Imperiumi (Serpent): 8/10
Imperiumi (Lauri Lävistys): 8,5/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi battlegrim.net-sivustolla (englanniksi)
Volcano Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Volcano Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Agamat (suku)

| Agamat |
| --- | --- |
 Kyläagama (Agama agama)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Iguania
Heimo::  Agamat Agamidae
Alaheimo::  Agaminae
Suku::  Agama  Daudin, 1802
Katso myös
   Agamat (suku) Wikispeciesissä   Agamat (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agamat (Agama) on agamien heimoon kuuluva kuivilla alueilla viihtyvä liskosuku. Suvussa on noin 30 lajia, jotka ovat levinneet eteläisimpään Eurooppaan, Afrikkaan ja eteläiseen Aasiaan.  Agaman pää on kolmikulmainen, ja kaulassa on kaksi poikkisuuntaista vekkiä. Useimmat agamat ovat hyönteissyöjiä. Ne kaivavat pesänsä hiekkaan ja laskevat sinne munia.
Joitakin agama-lajeja, kuten Afrikasta kotoisin olevaa maa-agamaa (Agama aculeata) pidetään terraarioissa harvinaisena lemmikkinä.
Aikaparadoksi

Aikaparadoksi on aikamatkustukseen liittyvä paradoksi. Se voi aiheutua siitä, kun syy ja seuraus vaihtavat aikajärjestystä, jolloin esimerkiksi menneisyyteen matkustanut ihminen olisikin olemassa (seuraus) aikana ennen omaa syntymäänsä (syy).
Eräs kuuluisa aikaparadoksi on isoisäparadoksi. Siinä on kyse tilanteesta, jossa menneisyyteen matkustanut yrittää tehdä jotain, jonka seurauksena häntä itseään ei voisi koskaan olla ollut olemassa. Tästä kuviosta syntyy epäjohdonmukainen kausaalinen silmukka.
830-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku eaa. · 800-luku eaa. · 700-luku eaa.
Vuosikymmenet: 900-luku eaa. · 890-luku eaa. · 880-luku eaa. · 870-luku eaa. · 860-luku eaa. · 850-luku eaa. · 840-luku eaa. · 830-luku eaa. · 820-luku eaa. · 810-luku eaa. · 800-luku eaa. · 790-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

kuningas Sardur I (840-830) anasti vallan Urartussa ja perusti parisataavuotisen mahtidynastian.
Ahmet Yürür

Ahmet Yürür (s. 14. elokuuta 1941 Istanbul) on turkkilainen säveltäjä ja musiikintutkija. Hän on säveltänyt pääasiassa orkesteriteoksia. Hänen tuotantoaan on esitetty Turkin lisäksi myös kansainvälisesti Itävallassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Venäjällä, Syyriassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Yürür opiskeli varhain viulun- ja alttoviulunsoittoa. Vuosina 1961–2 hän opiskeli Sorbonnessa ranskalaista kirjallisuutta ja tämän jälkeen vuoteen 1963 politiikan tutkimusta Ankaran yliopistossa. Vuosina 1962–1970 Yürür sai sävellysopetusta Ulvi Cemal Erkiniltä ja Ahmet Adnan Saygunilta Ankaran valtionkonservatoriossa, ja lisäksi Saygun jatkoi hänen opettamistaan Istanbulin Mimar Sinan -yliopistossa 1971–5. Vuosina 1978–1981 Yürür opiskeli Indianan yliopistossa sävellystä, etnomusikologiaa ja musiikkitiedettä. Hän jatkoi etnomusikologian opintojaan Marylandin yliopistossa 1981–9 ja sai sieltä filosofian tohtorin arvonsa.
Yürür on luennoinut Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa ja Pittsburghin yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimustyötä Aasian maissa, kuten Intiassa, sekä Kreikassa. Yürür on opettanut Mimar Sinan -yliopistossa, Hacettepen yliopistossa, Yıldızin teknillisessä yliopistossa ja Egen yliopistossa.
Yürürin orkesteriteosten joukossa ovat Teema ja muunnelmia (1969), Ovvertura Concertante (1979), concertino pianolle ja pienelle orkesterille (1982) ja sellokonsertto (1988). Hän on säveltänyt lisäksi muun muassa kamarimusiikkia ja pianoteoksia, kuten sonaatin (1968) ja amerikkalaisia sarjoja, sekä näyttämöteoksia (baletti The Smile, 1977, 4-näytöksinen ooppera Gül Baba, 2000–) ja elokuvamusiikkia.
491

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku
Vuosikymmenet: 390-luku · 400-luku · 410-luku · 420-luku · 430-luku · 440-luku 450-luku · 460-luku · 470-luku · 480-luku · 490-luku · 500-luku
Vuodet: 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409 410 · 411 · 412 · 413 · 414 · 415 · 416 · 417 · 418 · 419 420 · 421 · 422 · 423 · 424 · 425 · 426 · 427 · 428 · 429 430 · 431 · 432 · 433 · 434 · 435 · 436 · 437 · 438 · 439 440 · 441 · 442 · 443 · 444 · 445 · 446 · 447 · 448 · 449 450 · 451 · 452 · 453 · 454 · 455 · 456 · 457 · 458 · 459 460 · 461 · 462 · 463 · 464 · 465 · 466 · 467 · 468 · 469 470 · 471 · 472 · 473 · 474 · 475 · 476 · 477 · 478 · 479 480 · 481 · 482 · 483 · 484 · 485 · 486 · 487 · 488 · 489 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509
Kuolleita

9. huhtikuuta - Zenon, Rooman keisari
Välikausitakki (albumi)

| Välikausitakki Välikausitakki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP, CD (2000)
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Love Records
Listasijoitukset
  Suomi: 11. (albumit, 22/2021)    Suomi: 3. (fyysiset albumit, 22/2021)
Välikausitakki on vuonna 1978 julkaistu Välikausitakki-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi. Levy äänitettiin Microvoxin studiolla yhtyeen jo varsinaisesti lopetettua toimintansa. Sillä soitti muusikoita Juice Leskisen yhtyeestä, Tabula Rasasta, Mummi Kutoo -yhtyeestä sekä vierailijana iskelmälaulaja Esko Rahkonen. Edesmenneen Coitus Intin urkuri Pena Penninkilampi laulaa yhden kappaleen.
Levyn kappaleista vastasivat pääosin Mikko Alatalo, Leskinen, Harri Rinne ja Veltto Virtanen. Poikkeuksina ovat Kari Peitsamon "Danny, Go Home" ja Phil Spector -käännös "Anne on kaunein" (alun perin "Baby, I Love You"). Levyn CD-versio ilmestyi vuonna 2000.[lähde? ] Lipposen Levy Ja Kasetti julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen vuonna 2021. Se nousi Suomessa albumilistan 11:nneksi ja fyysisen albumilistan kolmanneksi.
Albumi sisälsi myös mainoksia: "Iso-Hymy", "MustaCasio on ihan jees" ja "Soundi".
Kappaleet

Ne tekee teistä rehua – 3.52 (säv. Välikausitakki)
Anne on kaunein (- Baby I Love You -) – 1.43 (säv. Phil Spector, san. Juice Leskinen)
Danny Go Home – 1.29 (säv. säv. san. ja sov. Kari Peitsamo)
Å, Å, Å, Åström – 0.46 (säv. san. ja sov. Harri Rinne, Leskinen & Mikko Alatalo)
Popvammanen – 2.53 (säv. san. ja sov. Rinne, Alatalo & Veltto Virtanen)
Pitäis päästä telkkariin – 2.44 (säv. Välikausitakki)
Kulttuurihuora – 1.57 (säv. Rinne & Virtanen)
Mutta onko siinä sanoma? – 1.00 (säv. Leskinen)
Pikajenkka – 1.42 (säv. Alatalo, san. Rinne)
Taikuri – 1.56 (säv. Alatalo, san. Rinne & Virtanen)
Uusfasismia vastaan – 1.54 (säv. Rinne & Virtanen)
Voihan Sylvi – 2.57 (säv. Rinne & Alatalo)
Depressio-blues – 3.38 (säv. Rinne)
Vittu – 0.24 (säv. Rinne)
Deval-voi – 1.27 (säv. Rinne & Virtanen)
Oikeat miehet – 3.48 (säv. Rinne & Alatalo)
Työvoima on valtiovallan – 2.03 (säv. Rinne & Virtanen)
Talouselämän rautaiset lait – 3.18 (säv. Rinne & Alatalo)
Veltto Virtanen ja Juice-yhtye – Lainelautaileva Kana (- Surfing Bird -) – 4.03 (säv. Wilson, Frazier, White, Harris, san. Pertti Virtanen)
Juice-Yhtye – Popidoli – 3.39 (säv. san. ja sov. Juice Leskinen)
Kappa papanoita -trio feat. Akko (=Alatalo) - Hyvää jatkoa jos oma ei riitä – 1.21 (säv. san. ja sov. Mikko Alatalo)
Heikki Hämeenoja (=Alatalo) - Särkynyt illuusio – 1.02 (säv. L. Eminence Grise)
Taavetti Hämeenoja (=Alatalo) – Poltetaan tupakkii – 1.05 (säv. The Great and I Mean the Great Pendulum Leak)
Juhani Hämeenoja (=Alatalo) – Lyyli lyyli – 0.52 (säv. san. ja sov. Juice Leskinen)
Miika Hämeenoja (=Alatalo) – If She Don't Love Me She Must Be Insane – 3.01 (säv. T.V. Grinflasher)
Tekijät

Välikausitakki: Mikko Alatalo, Juice Leskinen, Veltto Virtanen, Harri Rinne. Mukana myös:
Tabula Rasa: Heikki Silvennoinen, Jarno Sinisalo, Tapio Suominen ja Jukka "Juke" Aronen.
Mummi Kutoo: Hannu Saha, Vesa Kaartinen, Heikki Saha, Jari Sikander ja Ossi Kohijoki.
Lisäksi: Pentti Penninkilampi, Pekka Eriksson, Olli Haavisto, Seppo Sillanpää, Pekka Nurmikallio, Lasse Vehviläinen, Esko Rahkonen
Väinö Mäkelä (elokuva-alan vaikuttaja)

Väinö Mäkelä
Väinö Vilho Mäkelä (26. toukokuuta 1890 Hollola – 25. helmikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuva-alan vaikuttaja. Hän oli Kinosto-yhtymän perustaja vaimonsa Annan ja kahden muun elokuva-alan toimijan kanssa.
Elämä ja ura

Perustaessaan Kinoston vuonna 1928 Mäkelä asui Porissa, missä oli perustettu elokuvateatteri Fennia jo vuonna 1920. Kinoston kotipaikaksi tuli kuitenkin Tampere, jossa oli Kinoston elokuvateatteri Maxim Tuomiokirkonkadulla. Myöhemmin vuonna 1928 Hatanpään valtatielle perustettiin elokuvateatteri Häme. Vuonna 1929 perustetut Petit ja Tuulensuu olivat elokuvateattereita Hämeenkadulla. Kino-Palatsiksi myöhemmin Suomi-Filmin omistuksessa muuttunut Tuulensuu on silloisista elokuvateattereista yhä jäljellä. Vuonna 1940 avattu Hällä oli myös Mäkelän perustamia elokuvateattereita.
Mäkelä oli Suomi-Filmin toimitusjohtajana puoli vuotta 1934, mutta erosi tehtävästä myrskyisten vaiheiden jälkeen marraskuussa. Hän toimi Filmikamarin varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.
Jälkeläiset

Mäkelällä oli neljä poikaa, joista Veikko Mäkelä vastasi tekniikasta, Tuukka Mäkelä elokuvateattereista, muistelmat myöhemmin kirjoittanut Mauno Mäkelä johti elokuvien tuotantoa (Fennada-Filmi) ja Ilmo Mäkelä johti ulkomaisten elokuvien hankintaa. Väinö Mäkelä asui Tampereella kuolemaansa saakka. Väinö Mäkelän lapsenlapsia ovat Visa Mäkelä ja tämän sisar Kirsi Keskinen, jotka molemmat asuvat yhä Tampereella.
Tuukka Mäkelän tytär Taru Mäkelä on perustanut uuden Kinoston. Hän on tehnyt suvusta kertovan elokuvan Saalis. Väinö Mäkelän lapsenlapsia ovat myös Jukka Mäkelä (Ilmo Mäkelän poika) sekä Juha "Jussi" Mäkelä (Tuukka Mäkelän poika), joka on Walt Disney Studios Motion Pictures Finland -elokuvalevitysyhtiön johtaja ja Filmikamarin puheenjohtaja. Jussi Mäkelä sai joulukuussa 2015 elokuvaneuvoksen arvonimen.
Jatkosodan aikaisessa filmiriidassa Mäkelöiden yhtiö piti amerikkalaisen elokuvan esitysoikeuksien puolta muun muassa Risto Orkon edustamaa saksalaista propaganda- ja sensuurisuuntausta vastaan.
Kinosto teki tilaa myöhemmin Finnkinolle, jonka perustivat Jukka Mäkelä, Jussi Mäkelä ja Markku Koistinen.
Suvun tunnettuja jäseniä ovat:
Väinö Mäkelä (1890–1965), Oy Kinoston perustaja
Mauno Mäkelä (1916–1987), elokuvatuottaja, Väinö Mäkelän poika
Ilmo Mäkelä (1924–2005), ekonomi, Kinoston toimitusjohtaja. Väinö Mäkelän poika.
Tuukka Mäkelä (1927–2005), Väinö Mäkelän poika
Jukka Mäkelä (s. 1952), elokuvaneuvos, elokuvatuottaja, Finnkinon ensimmäinen toimitusjohtaja, Ilmo Mäkelän poika
Juha ”Jussi” Mäkelä (s. 1956) on suomalainen elokuvaneuvos, kauppatieteiden maisteri ja Finnkinon perustajia. Tuukka Mäkelän poika.
Taru Mäkelä (s. 1959), elokuvaohjaaja, Tuukka Mäkelän tytär