stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakson 7 alkuaine
Ominaisuudet

Seitsemännen jakson alkuaineista yhdelläkään ei ole vakaita isotooppeja, vaan ne kaikki ovat radioaktiivisia. Uraani-isotooppien 235U ja 238U sekä toriumisotoopin 232Th puoliintumisajat ovat kuitenkin useita miljardeja vuosia, minkä vuoksi maapallolla yhä esiintyy sen muodostuessa jo ollutta uraania ja toriumia.  Eräitä muitakin tämän jakson alkuaineita esiintyy luonnossa pieniä määriä pääasiassa uraanin ja toriumin hajoamistuotteina eli niistä alkavien hajoamissarjojen välijäseninä.
Uraania raskaammista alkuaineista eli transuraaneista useimpia ei luonnossa esiinny lainkaan, ainoastaan keinotekoisesti ydinreaktioiden avulla valmistettuna. Neptuniumia ja plutoniumia on kuitenkin löydetty hyvin pieniä määriä eräistä uraanimalmeista, joissa niitä syntyy uraanin absorboidessa neutroneja.
Seitsemännen jakson loppupään alku­aineista monia on keino­tekoisestikin voitu valmistaa vain niin pieniä määriä, ettei niiden kemiallisia ominaisuuksia ole juuri voitu tutkia. Useimmat tämän jakson alkuaineista ovat metalleja. Sijaintinsa perusteella jaksollisessa järjestelmässä odottaisi tennessiinin olevan halogeeni ja oganessonin jalokaasu. On kuitenkin päätelty, että suhteellisuus­teoreettisten ilmiöiden vuoksi tennessiini saattaa olla eräiltä ominaisuuksiltaan metalli­mainen, ja eräiden laskelmien mukaan oganesson saattaa olla kiinteä aine.
Yhdelläkään tämän jakson alkuaineella ei tiettävästi ole mitään biologista tehtävää.
Seitsemännen jakson alku­aineista kauimmin tunnettu on uraani. Se tunnettiin jo 1700-luvun lopulla. Torium löydettiin 1800-luvun alussa ja radium aivan saman vuosisadan lopussa. Muut on löydetty tai valmistettu vasta 1900- ja 2000-luvuilla.
Jakson alkuaineet

frankium
radium
aktinium
torium
protaktinium
uraani
neptunium
plutonium
amerikium
curium
berkelium
kalifornium
einsteinium
fermium
mendelevium
nobelium
lawrencium
rutherfordium
dubnium
seaborgium
bohrium
hassium
meitnerium
darmstadtium
röntgenium
kopernikium
nihonium
flerovium
moskovium
livermorium
tennessiini
oganesson
Luettelo ominaisuuksista

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Alkuaine | Alkuaine | Alkuaine | Ryhmä | Elektronikonfiguraatio |
| 87 | Fr | frankium | alkalimetalli | [Rn] 7s1 |
| 88 | Ra | radium | maa-alkalimetalli | [Rn] 7s2 |
| 89 | Ac | aktinium | aktinoidi | [Rn] 6d1 7s2 |
| 90 | Th | torium | aktinoidi | [Rn] 6d2 7s2 |
| 91 | Pa | protaktinium | aktinoidi | [Rn] 5f2 6d1 7s2 (*) |
| 92 | U | uraani | aktinoidi | [Rn] 5f3 6d1 7s2 (*) |
| 93 | Np | neptunium | aktinoidi | [Rn] 5f4 6d1 7s2 (*) |
| 94 | Pu | plutonium | aktinoidi | [Rn] 5f6 7s2 |
| 95 | Am | amerikium | aktinoidi | [Rn] 5f7 7s2 |
| 96 | Cm | curium | aktinoidi | [Rn] 5f7 6d1 7s2 (*) |
| 97 | Bk | berkelium | aktinoidi | [Rn] 5f9 7s2 |
| 98 | Cf | kalifornium | aktinoidi | [Rn] 5f10 7s2 |
| 99 | Es | einsteinium | aktinoidi | [Rn]5f11 7s2 |
| 100 | Fm | fermium | aktinoidi | [Rn] 5f12 7s2 |
| 101 | Mv | mendelevium | aktinoidi | [Rn] 5f13 7s2 |
| 102 | No | nobelium | aktinoidi | [Rn] 5f14 7s2 |
| 103 | Lw | lawrencium | aktinoidi | [Rn] 5f14 6d1 7s2 7p1 (todennäköisesti) (*) |
| 104 | Rf | rutherfordium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d2 7s2 (todennäköisesti) |
| 105 | Db | dubnium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d3 7s2 (?) |
| 106 | Sg | seaborgium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d4 7s2 (?) |
| 107 | Bh | bohrium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d5 7s2 (?) |
| 108 | Hs | hassium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d6 7s2 (?) |
| 109 | Mt | meitnerium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d7 7s2 (?) |
| 110 | Ds | darmstadtium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d8 7s2 (?) |
| 111 | Rg | röntgenium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d9 7s2 (*) |
| 112 | Cn | kopernikium | siirtymämetalli | [Rn] 5f14 6d10 7s2 (*) |
| 113 | Nh | nihonium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p1 (*) |
| 114 | Fl | flerovium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p2 (*) |
| 115 | Mc | moskovium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p3 (?) |
| 116 | Lv | livermorium | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p4 (?) |
| 117 | Ts | tennessiini | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p5 (?) |
| 118 | Og | oganesson | ominaisuudet tuntemattomat | [Rn] 5f14 6d10 7s2 7p6 (?) |
(*) Poikkeus Madelungin säännöstä
Lippumäen ylipainehalli

| Lippumäen ylipainehalli |
| --- | --- |
Osoite:  Rauhalahdentie 66, 70820 Kuopio
Sijainti:  Litmanen, Kuopio
Koordinaatit:  62.84014°N, 27.65935°E
Rakennustyyppi:  kuplahalli (ylipainehalli)
Valmistumisvuosi:  2019
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lippumäen ylipainehalli on Pohjoismaiden suurimmaksi mainittu kuplahalli eli ylipainehalli Kuopion Petosen alueen Lippumäessä. Hallin 10 000 neliömetrin tilaan mahtuu kolme tekonurmipäällysteistä jalkapallokenttää, missä voivat harjoitella jalkapalloilijoiden lisäksi muun muassa pesäpalloilijat, rugbyn ja amerikkalaisen jalkapallon pelaajat, sekä yksilölajien urheilijoista esimerkiksi keihäänheittäjät ja frisbeegolfin pelaajat. Ylipainehallin kokonaisuuteen kuuluu lisäksi 251 neliömetrin kokoinen huoltorakennus, sisältäen neljä pukukoppia, taukotilan ja keittiön. Huoltorakennus palvelee laajemman Lippumäen urheilualueen kaikkia lajeja. Halli valmistui syksyllä 2019.
Aiheesta muualla

Marita Tiihonen (15.9.2016) Keskuskentän korvaava Lippumäen kuplahalli maksaa 3,7 miljoonaa (savonsanomat.fi)
Markku Malinen (16.7.2018) Kuopion kaupunki valitsi Lippumäen uuden palloiluhallin urakoitsijan – Keskuskentän kuplahalli puretaan, kun uusi valmistuu (yle.fi)
Liettuan presidentinvaalit 2019

Liettuan presidentinvaalit 2019 järjestettiin Liettuassa 12. toukokuuta 2019. Kaksi kautta presidenttinä toiminut Dalia Grybauskaitė ei voinut enää asettua ehdolle.
Koska kukaan ehdokas ei saanut 50 % äänistä ensimmäisellä kierroksella, kahden parhaan ehdokkaan, Ingrida Šimonyten ja Gitanas Nausėdan, välillä järjestettiin toinen kierros 26. toukokuuta 2019. Nausėda valittiin presidentiksi 67 % ääniosuudella. Nauséda astui virkaansa 12. heinäkuuta 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liettuan presidentinvaalit 2019 Wikimedia Commonsissa
Jalkapallon Suomen Cup 1982

Jalkapallon Suomen Cup 1982 oli cupin 28. järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 275 joukkuetta joista 40 liiton sarjojen ulkopuolelta.
Loppuotteluun selvisivät Valkeakosken Haka ja Kokkolan Palloveikot, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti Haka 3-2.
1. kierros > SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueet

1. kierroksella SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueista muodostettiin 12 otteluparia. Näiden otteluiden voittajat etenivät suoraan cupin 7. kierrokselle.
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Valkeakosken Haka (SM) | 4–2 | Turun Palloseura (SM) |
| Helsingin Jalkapalloklubi (SM) | 8–1 | FC Honka (1) |
| Finnairin Palloilijat (1) | ja. 2–3 | Ilves (SM) |
| Pietarsaaren Jaro (1) | 1–3 | Sepsi-78 (SM) |
| JyP -77 (1) | 1–0 | Mikkelin Pallo-Kissat (1) |
| Kemin Palloseura (1) | ja. 2–0 | Oulun Työväen Palloilijat (1) |
| Koparit (SM) | 5–0 | Kuopion Elo (SM) |
| Kokkolan Palloveikot (SM) | ja. 2–1 | Kokkolan Palloseura (1) |
| Kotkan Työväen Palloilijat (SM) | 3–1 | Grankulla IFK (1) |
| Kuusysi (SM) | 2–1 | Lahden Reipas (1) |
| Mikkelin Palloilijat (1) | rp. 5–4 | Kuopion Palloseura (SM) |
| Oulun Palloseura (SM) | 0–1 | Rovaniemen Palloseura (1) |
Lennart Peterson

Frans Lennart Peterson (11. marraskuuta 1877 Pietarsaari – 1. maaliskuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen kirurgi ja ylilääkäri.
Lennart Petersonin vanhemmat olivat merikapteeni, kirjakauppias Frans Gustaf Peterson (1842–1907) ja Mathilda Sofia Sandström (1848–1927). Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1902, lääketieteen lisensiaatiksi 1906 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1934. Hän teki opintomatkoja Skandinavian maihin ja Saksaan.
Peterson oli amanuenssina Marian sairaalan kirurgisella osastolla 1906–1908, apulaislääkärinä kirurgisessa sairaalassa 1909–1912 ja Savonlinnan ja Loviisan yleisten sairaaloiden lääkärinä 1912–1914. Hänet nimitettiin 1914 Viipurin lääninsairaalan I alilääkäriksi. Peterson oli Viipurin kaupunginsairaalan ylilääkärinä 1927–1934 ja Viipurin lääninsairaalan ylilääkärinä vuodesta 1934 alkaen. Peterson julkaisi tutkielmia kirurgian alalta suomalaisissa ja ulkomaisissa lääketieteellisissä aikakauslehdissä. Tutkielmat kohdistuivat pääasiassa vatsaontelon kirurgiaan ja useat niistä käsittelivät haimasairauksia. Peterson kuoli 60-vuotiaana maaliskuun alussa 1938 lyhyen sairauden jälkeen. Hänen suuri tieteellinen kirjastonsa lahjoitettiin Viipurin kaupungille.
Peterson harrasti purjehdusta ja hän teki pitkän matkan purjehdusretkiä Itämerellä aina Baltian rannikolle ja Saksan koillisrannikolle saakka. Pisimmät purjehdusretket ulottuivat Juutinraumaan ja Göteborgiin saakka. Hän harrasti myös valokuvausta kuvaten Viipurin rakennuksia.
Lennart Peterson oli naimisissa vuodesta 1907 sairaanhoitaja Elsa Maria Hammarin (1877–1954) kanssa.
Julkaisuja

Beitrag zur Kenntnis des Ileum terminale fixatum und Ileus ilei terminalis fixati : Eine anatomische, klinische und klinischstatische Studie, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1934
Liisa Laakso

Liisa Riitta Kristiina Laakso (s. 18. elokuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen tutkija, joka työskentelee Uppsalassa Pohjoismaisen Afrikka-instituutin vanhempana tutkijana vuodesta 2019. Hän oli Tampereen yliopiston rehtori 2016–2018. Laakso toimi Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan ensimmäisenä naispuolisena dekaanina 2010–2015. Hän oli kansainvälisen kehitystyön professori Jyväskylän yliopistossa 2004–2008 ja maailmanpolitiikan professori Helsingin yliopistossa 2008–2009.
Laakso valmistui ylioppilaaksi Rovaniemen keskustan lukiosta 1980. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan valtio-oppia ja valmistui valtiotieteen maisteriksi 1988 ja väitteli tohtoriksi 2000. Samana vuonna hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kehitysmaatutkimuksen dosentiksi. Hän on tutkinut mm. Afrikan demokratisoitumista, Lähi-itää ja Aasiaa sekä EU:n ja Suomen kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja kriisinhallintaa. Laakso on kuulunut Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikuntaan ja Kehityspoliittiseen toimikuntaan.
Laakso oli Talouspolitiikan arviointineuvoston jäsen 2014–2016. Vuonna 2021 hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Aiheesta muualla

Liisa Laakso Afrikka-instituutin sivuilla (englanniksi)
Liisa Laakso Twitterissä
Nieminen, Elina: Tampereen korkeakoulut yhdistyvät – Tampereen yliopiston rehtori Liisa Laakso lähtee tutkijaksi Ruotsiin: "Tunnustan, että jännittää" Yle Uutiset.  20.12.2018.
Linan yökirja

| Linan yökirja> Linas kvällsbok |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hella Joof
Käsikirjoittaja:   Emma Hamberg  Erik Ahrnbom 
Perustuu:  Emma Hambergin romaaniin Linas kvällsbok
Tuottaja:   Ulf Synnerholm  Thomas Gammeltoft 
Säveltäjä:  Adam Nordén
Kuvaaja:  Sebastian Winterø
Leikkaaja:  Catherine Ambus
Pääosat:   Mylaine Hedreul  Viktor Axelsson  Lovisa Onnermark  Alice Kastrup-Möller 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Linan yökirja (Linas kvällsbok) on ruotsalainen draamakomedia vuodelta 2007. Elokuva perustuu toimittaja-kirjailija Emma Hambergin omaelämäkerralliseen romaaniin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mylaine Hedreul  | … |  Lina Berglund   |
|  Rickard Roxvall  | … |  Danne   |
|  Lovisa Onnermark  | … |  Carro   |
|  Alice Kastrup-Möller  | … |  Thea   |
|  Viktor Axelsson  | … |  Ivar   |
|  Adam Lundgren  | … |  Lills   |
|  Anna Ulrika Ericsson  | … |  Linan äiti   |
|  Johnny Karlsson  | … |  Philip   |
Aiheesta muualla

Linan yökirja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Linan yökirja Elonet.
Japaninisoliituri

| Japaninisoliituri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Isoliiturit Petaurista
Laji::  leucogenys
Kaksiosainen nimi
 Petaurista leucogenys  Temminck, 1827 
 Levinneisyyskartta
Katso myös
   Japaninisoliituri Wikispeciesissä   Japaninisoliituri Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Japaninisoliituri eli japaninjättiläisliito-orava (Petaurista leucogenys) on Japanin Honshūlla, Shikokulla ja Kyūshūlla tavattava isoliituri. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Japaninisoliituri voidaan jakaa neljään alalajiin:
P l. leucogenys Shikokun ja Kyūshūn saarilla
P. l. hintoni Etelä-Koreassa
P. l. nikkonis Honshūn keskiosissa
P. l. oreas Wakayaman seudulla Honshūn eteläosassa
Alalaji P. l. hintoni perustuu holotyyppiin nykyisin Lontoon Natural History Museumissa. Holotyyppi perustuu Soulista vuonna 1920 ostettuun nahkaan. Se saattaa kuitenkin olla todellisuudessa peräisin maan ulkopuolelta.
Geenitutkimuksen perusteella Japanissa laji voidaan jakaa kolmeen päälinjaan, yksi Kyūshūlla, toinen Kyūshūlla ja Honshūlla ja kolmas Honshūlla ja Shikokulla. Tutkimusten perusteella laji on levinnyt nopeasti pohjoiseen pleistoseenin viimeisellä jääkaudella.
Koko ja ulkonäkö

Japaninisoliituri on yksi isoliiturien suurimmista lajeista. Ruumiin pituus on noin 375 mm ja hännän pituus 345 mm. Painoa on 1 178,9 g. Turkin selkäpuolen väritys vaihtelee huomattavasti lähes kokonaan mustasta tumman punaisenruskeaan ja harmaankeltaiseen. Vatsapuoli vaihtelee kellertävänruskeasta valkoiseen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Laji on endeeminen laji Japanissa. Japanin pääsaarista sitä tavataan Honshūlla, Shikokulla ja Kyūshūlla. Hokkaidōlla sitä ei tavata.
Lajin elinympäristö käsittää primaarisia ja sekundaarisia metsiä, havumetsäviljelmiä ja paikoitellen myös kaupunkialueita.
Elintavat

Japaninisoliituri on yöeläin. Luonnossa siitä tulee aktiivinen tavallisesti noin 30 minuuttia auringonlaskun jälkeen. Ne liikkuvat kotialueilla, jotka voivat olla hyvin päälekkäisiä keskenään. Laji liikkuu yksinomaan puissa ja se liitäen niistä toiseen. Sen liitämisen tehoa on tutkittu. Liidon teho eli liidetyn matkan suhde lähtökorkeuteen on keskimäärin 1,87 ja korkeimmillaan 3,5. Liitonopeus on 4,39–9,47 m/s. Liitojen pituus vaihtelee 10–100 metrin välillä ja se on keskimäärin 17,1–33,1 metriä.
Japaninisoliiturin ravinnosta noin 26–40 % on lehtiä, 34 % siemeniä ja 12 % hedekäpyjä. Se voi syödä pienempiä määriä neulasia männyistä ja sugipuista. Tarkemmin ruokavalio vaihtelee kausittain. Lehdet ja kukat korostuvat talvisin, keväisin ja myöhään kesällä. Siemeniä kulutetaan kesällä ja alkutalvesta. Japaninisoliituri ei tee ruokavarastoja. Kasvipainoitteinen ruokavalio edellyttää huomattavaa ajankäytön ruokailun parissa. Lajin paksusuoli on suuri.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt japaninisoliiturin elinvoimaiseksi lajiksi. Se on suhteellisen yleinen ja sitä esiintyy laajalla alueella. Lajilla ei uskota olevan suurempia uhkia ja sen levinneisyysalue käsittää suojeltuja alueita.
Japaninisoliituri piirrustuksessa.
Japaninisoliituri videolla.
Jean-Baptiste Greuze

| Jean-Baptiste Greuze |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1725 Tournus
Kuollut: 21. maaliskuuta 1805 (79 vuotta) Pariisi
Taiteilija
Taidesuuntaus:  rokokoo
Jean-Baptiste Greuze (21. elokuuta 1725 Tournus –  21. maaliskuuta 1805 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.
Elämä ja ura

Isä halusi pojastaan arkkitehdin, mutta riitojen jälkeen Greuze sai luvan ryhtyä taidemaalariksi. Gruze opiskeli Lyonissa ja Pariisin akatemiassa ja herätti ensimmäisen kerran huomiota maalauksellaan Perheenisä lukee Raamattua lapsilleen.
Vuonna 1755 Greuze lähti Italiaan ja yritti paluunsa jälkeen teosta klassisella aiheella (Severus ja hänen poikansa Caracalla), mutta historiamaalarina hänellä ei ollut merkitystä. Sen sijaan hänestä tuli kertovan ja moralisoivan laatukuvamaalauksen edelläkävijä. Diderot'n vaikutuksesta hän pyrki ylistämään hyveellisyyttä ja hyviä tapoja porvarillisen miljöön kuvauksissa taiteessa. Hänen moraalimaalaustensa aiheiden on katsottu ilmentävän mahtipontisuutta ja tyhjyyttä, julistusta ilman sisältöä.
Greuzen töistä suositumpia olivat naiivit kuvat kauniista nuorista tytöistä ja naisista. Greuze maalasi myös hyviä muotokuvia, muun muassa Napoleonista. 1800-luvulla Greuze palasi klassisiin aiheisiin. Hän kuoli Louvressa köyhyydessä, vaikka  töillään ansainnut huomattavan varallisuuden. Omaisuus oli kuitenkin mennyt tuhlailevan elämäntyylin myötä.
Teoksia

Perheenisä lukee Raamattua lapsilleen
Isän kirous: kiittämätön poika
Nuori tyttö, jolla on sininen nauha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-Baptiste Greuze Wikimedia Commonsissa
Liitäminen

Liitäminen on lentämistä käyttämättä omaa voimanlähdettä. Esimerkiksi liidokki voi lentää pitkiäkin matkoja.
Lentolaitteen liitäessä tyynessä säässä, sen korkeus pienenee tasaisesti. Laitteen voi ajatella muuttavan potentiaalienergiaansa liike-energiaksi. Liitosuhde kertoo liitomatkan ja korkeudenmenetyksen välisen suhteen. Esimerkiksi nykyaikaisilla purjekoneilla liitosuhde tavallisesti on 40–50 (kilometrin korkeudesta liitomatka 40–50 km). Riippuliitimien ja varjoliitimien liitosuhteet ovat taas huomattavasti pienempiä, riippuliitimillä noin 15-20 ja varjoliitimillä noin 10.
Liitutaulun raapimisääni

Kynnen ei tule koskettaa liitutaulua sille kirjoitettaessa.
Liitutaulun raapimisääni on ääni, joka syntyy kun liitutaulua raapaistaan kynnellä tai muulla terävällä, etenkin metallisella esineellä. Tämä ääni on yleisesti tiedetty erittäin ärsyttäväksi useimpien ihmisten mielestä. Kölnissä toimivan media- ja kommunikaatiokorkeakoulun professorin Michael Oehlerin mukaan ihmiset ovat ikään kuin ennaltamäärättyjä inhoamaan kynsien ääntä liitutaulua vasten.
Vuoden 2011 tutkimuksessa Oehler ja Christoph Reuter esittivät hypoteesin, jonka mukaan äänen epämiellyttävyyden aiheuttaa ihmisen korvakäytävän muodon akustinen resonanssi, joka vahvistaa tiettyjä taajuuksia, varsinkin välillä 2 000–4 000 Hz, niin paljon että tämä aiheuttaa fyysistä kipua. Nämä tutkimustulokset esitettiin Acoustical Society of American konferenssissa ja tukivat aikaisempaa vuoden 1986 tutkimusta, jonka teki Vanderbiltin yliopiston psykologi Randolph Blake kollegoineen. He huomasivat, että kynsien ääni liitutaululla ärsytti ihmisiä, vaikka äänen korkeimmat (kimeimmät) taajuudet suodatettaisiin pois. Tämän psykoakustiikan alan tutkimustyön ansiosta Blakelle myönnettiin vuoden 2006 Ig Nobel -palkinto.
Linaloli

| Linaloli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,7-dimetyyli-1,6-oktadien-3-oli
CAS-numero:  78-70-6
PubChem CID:  6549
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H18O
Moolimassa:  154,2 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  Neste
Sulamispiste:  < 20 °C (< 293 K)
Kiehumispiste:  198–200 °C (471–473 K)
Tiheys:  0,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 0,16 g / 100 ml (25 °C)
Linaloli on terpeenien aineryhmään kuuluva tertiaarinen alkoholi. Se on palavaa, huoneenlämmössä olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju.
Linaloli hajoaa kuumentuessaan, jolloin siitä muodostuu karvasta savua ja ärsyttäviä huuruja. Linaloli reagoi voimakkaiden hapettimien kanssa.
Linaloli on optisesti aktiivinen alkoholi, jota esiintyy erittäin monissa kasveissa, niiden haihtuvissa öljyissä sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Linalolia sisältäviä kasveja ovat esimerkiksi basilika, sitruunamelissa, korianteri ja valkosipuli.
Linalolin kolmas hiili toimii aineen kahden stereoisomeerin kiraliakeskuksena. Näitä stereoisomeerejä kutsutaan nimillä likareoli eli (S)-(+)-linaloli, jonka CAS-numero on 126–90–9 ja koriandroli eli (R)-(–)-linaloli, jonka CAS-numero on 126–91–0.
(S)-(+)-linaloli & (R)-(–)-linaloli
Linalolia käytetään hajusteena monissa kemiallisissa tuotteissa kuten saippuoissa, voiteissa ja shampoissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainenkin altistuminen aineelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa. Pidempiaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta aineelle voi seurata vaikutuksia maksassa. Linaloli voi aiheuttaa herkille ihmisille allergiaoireita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linalolin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Linalool (englanniksi)
Human Metabolome Database: 3,7-Dimethyl-1,6-octadien-3-ol (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Linalool (englanniksi)
KEGG: Linalool (englanniksi)
ChemBlink: Linalool (englanniksi)
Liber Herbarum II: Linalolia sisältäviä kasveja
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Linalool (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - linalool (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - linalool (englanniksi)
Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) julkaisuja: LINALOOL CAS N°: 78-70-6, 157 sivua, 2002 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Linalool (englanniksi)
Linaten lento-onnettomuus

Linaten lento-onnettomuus oli pienkoneen ja SAS-yhtiön matkustajakoneen yhteentörmäys, joka tapahtui Milanon Linaten lentoasemalla Italiassa 8. lokakuuta 2001 kello 8.10 paikallista aikaa. Onnettomuudessa kuoli toistasataa ihmistä.
Yksityisessä omistuksessa ollut saksalainen Cessna Citation II (rekisteritunnus D-IEVX) kääntyi väärään suuntaan ja rullasi sankassa sumussa epäselvien opasteiden ja lennonjohdon ohjeiden vuoksi kiitotielle, jolla SAS:n lento SK686 (koneena MD-87, rekisteritunnus SE-DMA) oli parhaillaan lähtökiidossa kohti Kööpenhaminaa. Koneet törmäsivät toisiinsa, jolloin Cessnassa olleista yksi henkilö sai välittömästi surmansa. Myöhemmin loput kolme henkilöä kuolivat tulipaloon. SAS:n kone menetti törmäyksessä oikeanpuoleisen moottorinsa. Lentäjät yrittivät jatkaa lentoonlähtöä, ja kone pääsikin 12 metrin korkeuteen. Se ei kuitenkaan pysynyt enää ilmassa, eikä sen ohjaaminen maassa onnistunut, koska se oli menettänyt törmäyksessä myös oikeanpuoleisen päälaskutelineensä. Kone törmäsi lentoaseman matkatavaroidenkäsittelyrakennukseen, jossa neljä henkilöä sai surmansa ja neljä loukkaantui vakavasti. Kaikki koneessa olleet 110 henkilöä, heistä kuusi suomalaisia, kuolivat.
Turman tapahtuessa lentoasemalla ei ollut toimivaa maatutkaa eikä kaikkia opasteita ollut vielä asennettu. Myös kiitoteiden merkkimaalaukset olivat kuluneet heikosti näkyviksi. Cessnan lentäjät olivat myös laskeutuneet Linaten kentälle huonommassa säässä kuin mihin heillä olisi ollut kelpoisuus. 16. huhtikuuta 2004 Milanon oikeusistuin tuomitsi tapahtuneen johdosta lentoaseman päällikön Vincenzo Fuscon ja lennonjohtajan Paolo Zacchettin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen ja lennonjohdosta vastanneen yrityksen entisen johtajan Sandro Gualanon sekä entisen lentoaseman johtajan Francesco Federicon kuudeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen. Vuonna 2006 tapahtuneessa uudelleenkäsittelyssä Fusco ja Federico vapautettiin syytteistä, mutta neljä muuta ihmistä tuomittiin. Myöhemmin kaikkien vankeusrangaistusta lyhennettiin kolmella vuodella.
Kuolonuhrit

| Kansalaisuus | SAS 686> Matkustajat | SAS 686> Henkilökunta | Cessna> Matkustajat | Cessna> Henkilökunta | Maassa | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tanska | 16 | 3 | 0 | 0 | 0 | 19 |
|  Suomi | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 |
|  Saksa | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  Italia | 58 | 0 | 2 | 0 | 4 | 64 |
|  Norja | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
|  Romania | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Etelä-Afrikka | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Ruotsi | 17 | 3 | 0 | 0 | 0 | 20 |
|  Iso-Britannia | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| Yhteensä | 104 | 6 | 2 | 2 | 4 | 118 |