Jean Alesi
Formula 1 -ura (1989–2001)

Alesi aloitti F1-uransa kaudella 1989 Tyrrellillä kesken kauden Ranskan GP:ssä, jossa sijoittui heti neljänneksi. Suoritus vakuutti tallin ja Alesi ajoi kaudella 1989 sekä Formula 1 kisoissa Tyrellillä, että Formula 3000 sarjassa Eddie Jordanin tallissa, jossa hän voitti myös sarjan mestaruuden samana vuonna. Hän jatkoi Tyrrellillä myös seuraavana vuonna. Tuolta vuodelta muistetaan etenkin Alesin taistelu Ayrton Sennaa vastaan Phoenixin GP:ssä USA:ssa ja kaksikon toinen tiukka kisa Monacon GP:ssä. Molemmilla kerroilla Alesi sijoittui Sennan McLarenin jälkeen toiseksi, mitä voidaan pitää Tyrrelin autolla hyvänä suorituksena. Vuodeksi 1991 Alesi siirtyi suuren muutoksen keskellä olleeseen Ferrari-talliin. Haastattelussa Alesi on todennut, ettei mielestään tehnyt virhettä siirtyessään 1991 Ferrarille, vaikka tuolloin tarjolla olisi ollut paikka Williamsilta, jolla voitettiin mestaruudet 1992 ja 1993. – "Sanotte, että minusta olisi tullut maailmanmestari? Yhtä hyvin olisin voinut kuolla, kuten Ayrton Senna. Koskaan ei tiedä, mikä olisi voinut olla kohtaloni", Alesi kertoo.
Ferrarin ratissa Alesi otti uransa ainoan voiton 31-vuotissyntymäpäivänään 1995 Kanadan GP:ssä. Alesi itse muistuttaa epäonnen vieneen ainakin kuusi voittoa auton hajottua johtopaikalta. Kerran esimerkiksi Alesin johtaessa kisaa ylivoimaisesti Ferrarilla päätettiin vaihtaa varmuuden vuoksi uudet renkaat ylimääräisessä varikkostopissa vain muutamia kierroksia ennen maalia. Alesin palattua varikolta edelleen ilman uhkaajia kisan johtoasemaan hetkeä myöhemmin huonosti kiinnitetty rengas irtosi ja Alesi ajautui radalta saamatta pistettäkään. Eräs tunnetuimpia kisoja on Japanin GP 1995, jossa sateen kostuttamalla radalla Alesi oli ylivoimaisesti nopein kuljettaja ja oli haastamassa Schumacherin, kunnes Ferrarin tekniikka petti jälleen.
Epäonni tuntui seuraavan myös pelkkiä Alesin ajovarusteita. Ajettuaan melkein 36-vuotiaana "F1-eläkeläisenä" uskomattomaan viidenteen lähtöruutuun suorituskyvyttömällä Prostin autolla Monacon aika-ajossa F1-kaudella 2000 Alesi päätti ilahduttaa yleisöä heittämällä kypäränsä hurraaville ranskalaisille. Kypärän saajasta tuli niin suuri tappelu että eräs pukareista mursi ranteensa tappelussa. Alesi kertoi myöhemmin haastattelussa pahoittelunsa tästä käsittämättömästä tapahtumaketjusta ja ettei uskalla enää palkita fanejaan yhtä avokätisesti.
Ferrarilta tie vei Benettonille vuosiksi 1996 ja 1997. 1997 Alesi sijoittui jaetulle kolmannelle tilalle MM-sarjassa tasapistein David Coulthardin kanssa. Coulthard vei pronssia voitettuaan kaksi kisaa kauden aikana. Benettonilta Alesi siirtyi Sauber-talliin ja sieltä kaudeksi 2000 Prost-talliin kahden vuoden sopimuksella. Prostin ja Alesin tiet erosivat riitaisasti vuoden 2001 loppupuolella. Alesi siirtyi heti lähdettyään entisestä tiimistään Jordanille ja ajoi uransa 200. kisan Yhdysvaltojen GP:ssä. Kauden 2001 päätteeksi Alesi lopetti 201 GP:tä kestäneen F1-uransa. Jean Alesia on kutsuttu myös "toiseksi Olivier Panisiksi", sillä Alesin tavoin myös Olivier Panis on ranskalainen ja hänkin saavutti vain yhden GP-voiton F1-sarjassa. Molemmille kuljettajille on yhteistä kansallisuuden lisäksi se, että kummatkin ajoivat F1-urallaan nelinkertaisen F1-maailmanmestarin ranskalaisen Alain Prostin perustamassa Prost Grand Prix-tallissa, Panis vuosina 1997-1999 ja Alesi vuosina 2000-2001.
Vuosina 2005–2006 Alesi puuhasi omaa Formula 1 -tallia, joka olisi osallistunut kauden 2008 F1-sarjaan. Talli olisi toiminut McLaren-tallin kakkostallina, mutta japanilaisen tukijan, Direxivin, vetäytyminen romutti projektin.