stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janet Leigh

| Janet Leigh |
| --- | --- |
 Janet Leigh vuonna 1954
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeanette Helen Morrison
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1927 Merced, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 3. lokakuuta 2004 (77 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, kirjailija
Puoliso:   John Carlisle  (vih. 1942; m. 1942)  Stanley Reames  (vih. 1945; ero 1949)  Tony Curtis  (vih. 1951; ero 1962)  Robert Brandt  (vih. 1962; k. 2004) 
Lapset:  Kelly Curtis   Jamie Lee Curtis
Näyttelijä
Aktiivisena:  1946–2004
Merkittävät roolit:   Pahan kosketus  Psyko  Mantshurian kandidaatti 
Palkinnot
 Parhaan naissivuosan Golden Globe   1960 Psyko 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Jeanette Helen Morrison (6. heinäkuuta 1927 Merced, Kalifornia – 3. lokakuuta 2004 Beverly Hills, Kalifornia), tunnetaan nimellä Janet Leigh, oli yhdysvaltalainen Oscar-ehdokkaana ollut näyttelijä.
Hänet tunnetaan roolistaan Alfred Hitchcockin kauhuelokuvassa Psyko (1960). Leigh’n muita tunnettuja elokuvia ovat Kenen on kosto (1948), Pikku naisia (1949), Teräskannus (1953), Sisareni Eileen (1955), Pahan kosketus (1958) ja Mantshurian kandidaatti (1962). Leigh’n tavaramerkkejä olivat aistillinen figuuri ja syvä, intohimoinen ääni. [lähde? ]
Leigh oli naimisissa näyttelijä Tony Curtisin kanssa, ja yhdessä he saivat kaksi lasta, Kelly Curtisin ja Jamie Lee Curtisin. Curtisin jälkeen hän avioitui pörssimeklari Robert Brandtin kanssa; avioliitto kesti Leigh’n kuolemaan saakka. Leigh kuoli 77-vuotiaana verisuonitulehdukseen kotonaan Beverly Hillsissä vuonna 2004.
Varhainen elämä

Jeanette Helen Morrison syntyi Kalifornian Mercedissä 6. heinäkuuta vuonna 1927 Helen Lita (1909–?, omaa sukua Westergaard) ja vakuutusasiamiehenä ja kiinteistönvälittäjänä työskennelleen Frederick Robert Morrisonin (1907–1961) ainoaksi lapseksi. Jeanette kasvoi Kalifornian Stocktonissa. Helen-äidin vanhemmat olivat Tanskasta tulleita maahanmuuttajia.
Talvella vuonna 1945 entinen näyttelijä Norma Shearer "löysi" Leigh’n. Shearerin aviomies Irving Thalberg oli toiminut studiojätti Metro-Goldwyn-Mayerin ensimmäisenä tuotantopäällikkönä. Shearer näytti kykyjenetsijä ja agentti Lew Wassermanille valokuvan Leigh’stä, missä hän oli lomailemassa Sugar Bowlin hiihtokeskuksessa Kalifornian Nordenissa, missä Leigh’n vanhemmat työskentelivät. Shearer myöhemmin muisteli, että Leigh’n hymy ja kasvot olivat lumoavimmat, mitä hän oli nähnyt vuosiin ja hänestä oli tuntunut, että hänen täytyisi näyttää Leigh’n kasvoja jollekin studiolla. Leigh jätti yliopiston, kun Wasserman oli taannut hänelle sopimuksen MGM:llä, vaikka Leigh’llä ei ollut kokemusta näyttelemisestä. Leigh oli opiskellut yliopistossa musiikkia ja psykologiaa. Leigh opiskeli näyttelemistä draamaopettaja Lillian Burnsin ohjauksessa. Leigh allekirjoitti elokuvasopimuksen MGM:n kanssa vuonna 1946.
Ura > Uran alku ja nousu

Leigh teki elokuvadebyyttinsä ison budjetin elokuvassa Ystävä vai vihollinen vuonna 1947; elokuvassa Leigh näyttelee Van Johnsonin hahmon ihastettua. Kuvausten aikana Leigh’n nimi vaihdettiin ensimmäisen kerran Jeanette Reamesiksi, sitten Janet Leigh’ksi ja lopuksi takaisin hänen syntymänimeksi Jeanette Morrisoniksi, koska "Janet Leigh" muistutti liikaa Vivien Leigh’ä. Johnson ei kuitenkaan pitänyt tästä nimestä ja loppujen lopuksi nimi vaihdettiin takaisin Janet Leigh’ksi. Leigh oli alun perin jättänyt opiskelunsa elokuvauran takia, mutta ilmoittautui iltakouluun Etelä-Kalifornian yliopistoon vuonna 1947.
Välittömästi Ystävä vai vihollinen -elokuvan ensi-illan jälkeen Leigh sai roolin draamaelokuvasta Talven henkäys kesällä 1947, jossa hänen vastanäyttelijöinään ovat Walter Pidgeon ja Deborah Kerr. Ystävä vai vihollinen -elokuvan taloudellisen menestyksen johdosta Leigh ja Johnson kiinnitettiin heidän toiseen yhteistyöelokuvaan The Life of Monty Stratton elokuussa 1947. Elokuvaprojekti lopulta laitettiin jäihin ja julkaistiin vuonna 1949 nimellä Miehen voitto, jossa Johnsonin ja Leigh’n korvasivat James Stewart ja June Allyson. Vuoden 1947 lopussa Leigh sai pääosan Lassie-elokuvaan Lassie voittaa pelon, joka sai ensi-iltansa vuonna 1948. Lassien jälkeen Leigh näytteli musikaalikomediassa Laulan ja nauran ja film noir -draamassa Kenen on kosto. Vuoden 1948 lopussa Leigh’ä kutsuttiin jo "Hollywoodin glamour-tyttö numero yhdeksi", vaikka Leigh tunnettiin kohteliaasta, anteliaasta ja maanläheisestä persoonastaan.
Ura > Huippuvuodet

Vuonna 1949 Leigh näytteli June Allysonin, Peter Lawfordin, Margaret O'Brienin ja Elizabeth Taylorin kanssa vuoden 1949 Pikku naisia -filmatisoinnissa, joka kuvattiin Technicolor-menetelmällä. Pikku naisia -elokuva oli Leighin läpimurto.
Leigh teki 1950-luvulla monia erilaisia elokuvia, joista huomattavin on nimirooli musikaalikomediassa Sisareni Eileen (1955), jossa hänen vastanäyttelijöinään ovat Jack Lemmon, Betty Garrett ja Dick York. Leigh oli ottanut MGM:llä laulutunteja rooliaan varten. Leigh osoittautui monipuoliseksi näyttelijäksi; hän näytteli baseball-komediasta Enkeleitä takapesällä (1951) aina jännittyneeseen westerniin Teräskannus (1953). Vuonna 1954 Leigh näytteli sivuosaa Dean Martinin ja Jerry Lewisin komediassa Toivoton tapaus. Myöhemmin Leigh näytteli Jerry Lewisin kanssa vielä Hurmuri-Jerry -elokuvassa vuonna 1966. Leigh näytteli myös kolmannen aviomiehensä Tony Curtisin kanssa viidessä elokuvassa: Houdini – kahleitten kuningas (1953), Mustan kilven ritari (1954), Viikingit (1958), Täydellinen loma (1958) ja Kuka oli se nainen? (1960).
1950-luvun loppua kohden Leigh alkoi ottaa monimutkaisempia rooleja. Vuonna 1958 Leigh näytteli naispääosaa Orson Wellesin film noir -klassikossa Pahan kosketus (1958). Pahan kosketus -elokuvassa Leigh näyttelee Susan "Susie" Vargasia, joka on ärhäkkä seksuaalisesti latautunut hahmo; Susan Vargasin rooli korvasi ominaisuuksillaan Leigh’n viattoman valkokangaspersoonan.
Leigh’n tunnetuin roolisuoritus on Marion Crane Alfred Hitchcockin jännitys- ja kauhuelokuvaklassikossa Psyko vuodelta 1960. Psyko sai ilmestyessään sekalaisia arvosteluja, mutta nykyään Psyko nauttii kriitikoiden suuresta suosiosta. Psyko menestyi ilmestymisvuonnaan taloudellisesti erinomaisesti. Elokuva oli vuoden 1960 menestyneimpiä elokuvia ja sai neljä Oscar-ehdokkuutta. Nykyään Psyko on elokuvahistorian suurimpia kauhuelokuvaklassikoita ja American Film Institute on valinnut sen kaikkien aikojen jännittävimmäksi elokuvaksi. Psyko on erityisen kuuluisa suihkukohtauksesta, jossa Leigh’n näyttelemä Marion Crane murhataan. Suihkukohtausta pidetään yhtenä elokuvahistorian vaikuttavimpana ja mestarillisimpana kohtauksena Bernard Herrmannin säveltämän vihlovan jousiteeman ansiosta. Leigh voitti roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Golden Globen. Lisäksi hän oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon, joka jäi hänen ainoaksi.
1960-luvulla Leigh näytteli monia naispääosia. Näitä elokuvia ovat muun muassa Mantshurian kandidaatti (1962) Frank Sinatran kanssa, Kaikkien tyttöjen sankari (1963), joka perustuu menestyneeseen Broadway-show’hun ja Helvetissä tavataan, kultaseni (1966). Vuodesta 1964 alkaen Leigh alkoi tehdä vierailurooleja eri televisiosarjoihin.
Ura > Loppuvuodet

1970-luvulla Leigh työskenteli lähinnä television puolella tehden televisioelokuvia ja vierailurooleja televisiosarjoihin. Leigh näytteli muun muassa nimiroolin televisioelokuvassa My Wives Jane (1971) ja sivuosan televisioelokuvassa Elämän ja kuoleman kellopeli (1977). [lähde? ]
Vuonna 1975 Leigh näytteli eläköitynyttä Hollywood-laulaja ja -tanssija Grace Wheeler Willisiä Peter Falkin tähdittämässä Columbon jaksossa "Sammunut tähti". Jaksossa nähdään Leigh’stä materiaalia vuoden 1953 elokuvasta Kaksi sydäntä tahdissa. Leigh on tehnyt myös kahden jakson vierailuroolin Napoleon Soloon vuonna 1966. Myöhempiä televisiovierailuja ovat muun muassa Lemmenlaivan kahteen jaksoon vuosina 1978 ja 1985 ja Murhasta tuli totta -rikossarjan jaksoon "Doom with a View" vuonna 1987.
Vuonna 1975 Leigh näytteli naispääosaa Angela Forresterina komedianäytelmässä Murder Among Friends Broadwaylla. Näytelmää esitettiin Biltmore Theatressa 17:n näytöksen ajan. Näytelmä oli saanut ensi-iltansa 28. joulukuuta 1975 ja se suljettiin 10. tammikuuta 1976.
1980-luvulta alkaen Leigh teki vain satunnaisesti elokuvarooleja ja vierailurooleja televisiosarjoihin. Myöhemmällä iällä Leigh esiintyi tyttärensä Jamie Leen tähdittämissä kauhuelokuvissa Usva (1980) ja Halloween H20 (1998).
Leigh työskenteli myös kirjailijana. Hän kirjoitti neljä kirjaa, joista ensimmäinen oli muistelmat There Really Was a Hollywood (1984). There Really Was a Hollywood pääsi New York Timesin bestseller-listalle. Muistelmia seurasivat romaanit House of Destiny (1995) ja The Dream Factory (2002) sekä faktaan pohjautuva Psycho: Behind the Scenes of the Classic Thriller (1995), joka kertoo Psykon kuvauksista.
Vuonna 1995 Empire-aikakauslehti valitsi Leigh’n kaikkien aikojen sadan parhaimman näyttelijän joukkoon. Leigh on myös päässyt Empiren kaikkien aikojen seksikkäimpien näyttelijöiden listalle. [lähde? ] Toukokuussa vuonna 2004 Total Film -lehti valitsi Leigh’n näyttelemän Marion Cranen kuoleman Psykon suihkukohtauksessa elokuvahistorian parhaimmaksi kuolemaksi.
Yksityiselämä

15-vuotiaana (esitti olevansa 18-vuotias) Leigh meni vihille 18-vuotiaan John Kenneth Carlislen (1924–1985) kanssa Nevadan Renossa 21. elokuuta vuonna 1942. Avioliitto mitätöitiin neljä kuukautta myöhemmin 28. joulukuuta. Leigh meni toisen kerran vihille 18-vuotiaana muusikko Stanley Harold Reamesin (1923–1985) kanssa 5. lokakuuta vuonna 1945, mutta he erosivat neljä vuotta myöhemmin 7. syyskuuta 1949.
Leigh meni naimisiin kolmannen kerran näyttelijä Tony Curtisin (1925–2010) kanssa 4. kesäkuuta vuonna 1951 Connecticutin Greenwichissä; avioliitto oli Curtisin ensimmäinen. He olivat tavanneet vuonna 1950 eräissä juhlissa. He saivat kaksi lasta, tyttäret Kelly Curtisin (s. 17. kesäkuuta 1956) ja Jamie Lee Curtisin (s. 22. marraskuuta 1958), joista molemmista tuli myöhemmin näyttelijöitä vanhempiensa tapaan. Ennen tyttäriä Leigh oli saanut keskenmenon vuonna 1954. Avioliitto alkoi horjua, kun Leigh oli löytänyt Curtisin kannabiskätkön. Leigh oli käskenyt Curtisia hävittämään sen lapsien takia. Curtis oli myös myöntänyt, että oli pettänyt Leigh’ä monesti heidän avioliittonsa aikana. Leigh ja Curtis erosivat 14. syyskuuta vuonna 1962 yhdentoista aviovuoden jälkeen. Heti seuraavana päivänä 15. syyskuuta 1962 Leigh meni neljännen ja viimeisen kerran naimisiin pörssivälittäjä Robert Jay Brandtin (1927–2009) kanssa Las Vegasissa. Heidän 42-vuotinen avioliittonsa kesti aina Leighin kuolemaan 2004 asti.
Leigh nimitettiin kunniatohtoriksi taiteen alalla Pacificin yliopistossa Stocktonissa Kaliforniassa 14. toukokuuta vuonna 2004. [lähde? ]
Leigh oli demokraatti. Hän esiintyi Tony Curtisin kanssa vuoden 1960 Democratic National Conventionissa.
Yksityiselämä > Kuolema

Janet Leigh kuoli 77-vuotiaana kotonaan tyttärien Kellyn ja Jamie Leen ja Robertin ympäröimänä Kalifornian Beverly Hillsissä sunnuntaina 3. lokakuuta vuonna 2004 kärsittyään sydäninfarktista. Hänen kuolinsyyksi ilmoitettiin vaskuliitti, joka on eräänlainen verisuonitulehdus. Leigh oli kärsinyt verisuonitulehduksesta vuoden verran. Kuolemansa aikaan Leigh kärsi kroonisesta neuropaattisesta kivusta, joka aiheutti Leighin oikeaan käteen kuolion. Leigh tuhkattiin ja hänen tuhkansa haudattiin Westwood Village Memorial Parkin hautausmaalle Los Angelesin Westwoodin kaupunginosaan. Robert Brandt haudattiin vaimonsa viereen kuoltuaan viisi vuotta myöhemmin 82-vuotiaana.
Perintö

Janet Leigh sai 8. helmikuuta vuonna 1960 elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle Hollywoodiin osoitteeseen 1777 Vine Street.
Vuonna 2006 Kalifornian Stockton uudelleennimesi ja omisti keskustan elokuvateatterin ja aukion Leigh’n kunniaksi; aukio ja elokuvateatteri saivat nimen Janet Leigh Plaza. Kesäkuussa vuonna 2010 Pacificin yliopiston kampuksen alueella sijaitseva elokuvateatteri Pacific Theatre uudelleennimettiin Janet Leigh Theatreksi. [lähde? ]
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot> Vuosi | Palkinnot> Palkinto | Palkinnot> Kategoria | Palkinnot> Elokuva | Palkinnot> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | Golden Apple | Yhteistyökykyisin näyttelijätär | – | – |
| 1960 | Golden Apple | Yhteistyökykyisin näyttelijätär | – | – |
| 1960 | Tähti Hollywood Walk of Famelle | Elokuvaurasta | – | Osoitteessa 1777 Vine Street |
| 1961 | Golden Globe | Paras naissivuosa | Psyko | – |
| 1961 | Laurel-palkinto | Paras komediallinen roolisuoritus | Pepe | – |
| 1998 | Eyegore-palkinto | – | – | – |
Palkintoehdokkuudet
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Elokuva | Huomioita |
| 1960 | Laurel | Paras komediallinen roolisuoritus | Kuka oli se nainen? | – |
| 1961 | Oscar-palkinto | Paras naissivuosa | Psyko | – |
| 1961 | Laurel | Paras naissivuosa | Psyko | – |
| 1961 | Laurel | Suosituin naistähti | – | – |
| 1963 | Golden Apple | Yhteistyökykyisin näyttelijätär | – | – |
Teokset

There Really Was a Hollywood.  (muistelmat)  –, 1984.  (englanniksi)
Psycho: Behind the Scenes of the Classic Thriller.  –, 1995.  (englanniksi)
House of Destiny.  –, 1995.  (englanniksi)
The Dream Factory.  –, 2002.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Janet Leigh Wikimedia Commonsissa
Janet Leigh elokuvan Pikku naisia (1949) trailerissa.
Janet Leigh elokuvassa Psyko (1960).
Janet Leigh (keskellä) tyttäriensä Kellyn ja Jamie Leen kanssa toukokuussa vuonna 1979.
Headshot (vuoden 2016 elokuva)

| Headshot |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Kimo Stamboel  Timo Tjahjanto 
Käsikirjoittaja:  Timo Tjahjanto
Tuottaja:   Shinjiro Nishimura  Wicky V. Olindo  John Radel  Mike Wiluan 
Kuvaaja:  Yunus Pasolang
Pääosat:   Iko Uwais  Chelsea Islan  Sunny Pang  Julie Estelle  Very Tri Yulisman  David Hendrawan  Zack Lee 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Indonesia
Tuotantoyhtiö:   Screenplay Infinite Films  Surya Citra Media  Amuse Entertainment  Nikkatsu  XYZ Films 
Levittäjä:  Vertical Entertainment (Yhdysvallat)
Ensi-ilta:   2016-9-99. syyskuuta 2016 (Toronto)  2016-12-88. joulukuuta 2016 (Indonesia)  
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Indonesia englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Headshot on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut indonesialainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Kimo Stamboel ja Timo Tjahjanto, sekä tähdittänyt Iko Uwais, Chelsea Islan, Sunny Pang ja Julie Estelle.
Headshot sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 9. syyskuuta 2016. Se sai kriitikoilta pääosin positiivisia arvioita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Iko Uwais  | … |  Ishmael / Abdi   |
|  Chelsea Islan  | … |  Ailin   |
|  Sunny Pang  | … |  Lee   |
|  Julie Estelle  | … |  Rika   |
|  David Hendrawan  | … |  Tejo   |
|  Zack Lee  | … |  Tano   |
|  Very Tri Yulisman  | … |  Besi   |
|  Bront Palarae  | … |  agentti Ali   |
|  Yayu Unru  | … |  Romli   |
|  Ario Bayu  | … |  poliisikapteeni   |
|  Hirooki Goto  | … |  japanilainen kovanaama (cameo)   |
Aiheesta muualla

Headshot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Heinälampi (Ähtäri, Myllymäki)

| Heinälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°32′14″N, 24°17′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.439.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  171,5 m  
Rantaviiva:  0,451 km  
Pinta-ala:  1,241 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeinälampi 
Heinälampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.439) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 171,5 metriä mpy.
Heltech

Käpylän ammattioppilaitos on nykyisin osa Stadin ammattiopistoa.
Helsingin tekniikan alan oppilaitos eli Heltech oli Suomen suurin tekniikan alan ammatillinen oppilaitos, joka on vuoden 2013 alusta alkaen ollut osa Stadin ammattiopistoa. Opiskelijoita on yli 4 000. Oppilaitos sijaitsee Helsingissä. Se perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä Haagan, Käpylän ja Vallilan ammattikoulut, joista tuli Heltechin koulutusyksikköjä. Koulutusyksiköt jakautuvat ammatillisten perustutkintojen mukaan nimettyihin osastoihin. Liikennelaitoksen ammattiopisto liitettiin Heltechiin vuonna 2007. Tarjolla oli 16 perustutkintoa 30 koulutusohjelmassa. Muut ovat tekniikan alan tutkintoja paitsi audiovisuaalisen viestinnän perustutkinto. Oppilaitoksessa järjestetään lisäksi mm. ammatillisiin opintoihin ja ammattitutkintoihin valmentavaa koulutusta sekä järjestetään ammatillista erityisopetusta.
Koulutusohjelmat ja tutkintonimikkeet

Autoala
Autokorinkorjauksen ko (Autokorinkorjaaja)
Automaalauksen ko (Automaalari)
Automyynnin ko (Automyyjä)
Autotekniikan ko (Ajoneuvoasentaja)
Varaosamyynnin ko (Varaosamyyjä)
AV-viestintä
Audiovisuaalisen viestinnän ko (Media-assistentti)
Kiinteistöpalveluala
Kiinteistönhoidon ko (Kiinteistönhoitaja)
Kone- ja metalliala
Valmistustekniikan ko (Koneenasentaja, Koneistaja, Levyseppähitsaaja)
Laboratorioala
Laboratorioalan ko (Laborantti)
Logistiikka
Kuljetuspalvelujen ko (Autonkuljettaja, Yhdistelmäajoneuvonkuljettaja)
Varastopalvelujen ko (Varastonhoitaja)
Maanmittausala
Maanmittaustekniikan ko (Kartoittaja)
Painoviestintä
Ulkoasun toteuttajan ko (Painotuotantoassistentti)
Painotekniikan ko (Painotuotantoassistentti)
Pintakäsittely
Rakennusten pintakäsittelyjen ko (Maalari)
Prosessi-, kemian- ja materiaalitekniikka
Kemiantekniikan ko (Prosessinhoitaja)
Puuala
Teollisuuspuusepän ko (Puuseppä)
Rakennusala
Talonrakennuksen ko (Talonrakentaja)
Suunnitteluassistentti
Teknisen suunnittelun ko (Suunnitteluassistentti)
Sähkö- ja automaatiotekniikka
Sähkö- ja automaatiotekniikan ko (Sähköasentaja, Automaatioasentaja)
Talotekniikka
Putkiasennuksen ko (Putkiasentaja)
Ilmanvaihtoasennuksen ko (Ilmanvaihtoasentaja)
Kylmäasennuksen ko (Kylmäasentaja)
Tieto- ja tietoliikennetekniikka
Tieto- ja tietoliikennetekniikan ko (ICT-asentaja, Elektroniikka-asentaja)
Turvallisuusala
Turvallisuusalan ko (Turvallisuusvalvoja)
Verhoilu- ja sisustusala
Verhoilun ko (Verhoilija)
Sisustuksen ko (Sisustaja)
Aiheesta muualla

Helsingin tekniikan alan oppilaitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Heltech AV-viestintä (Kulttuuriala) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hostikka

Hostikka on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Juha Hostikka (s. 1971), tenori ja Dallapé-orkesterin johtaja
Santeri Hostikka (s. 1997), jalkapalloilija
Teemu Hostikka (s. 1979), tuottaja ja toimitusjohtaja
Ville Hostikka (s. 1985), jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hemne

Hemne on entinen kunta Etelä-Trøndelagin läänissä Norjassa. Kunnalla oli maapinta-alaa 635 neliökilometriä, ja asukkaita sillä oli 4 228 vuonna 2019. Hemne liitettiin uuteen Heimin kuntaan vuonna 2020.
Hemnen kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Heim erotettiin siitä 1911 ja Snillfjord sekä Vinje 1924. Vinje ja läntinen osa Heimistä liitettiin takaisin Hemneen 1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hemne Wikimedia Commonsissa
Etelä-Trøndelagin läänin kunnat
Agdenes
Bjugn
Frøya
Hemne
Hitra
Holtålen
Klæbu
Malvik
Meldal
Melhus
Midtre Gauldal
Oppdal
Orkdal
Osen
Rennebu
Rissa
Roan
Røros
Selbu
Skaun
Snillfjord
Trondheim
Tydal
Åfjord
Ørland
Norjan läänit | Norja
Herzogenbusch

Leirin raja-aita, 1945
Herzogenbusch (holl. Kamp Vught) oli Alankomaiden Vughtin kaupungissa, ’s-Hertogenboschin liepeillä toiminut natsien keskitysleiri. Keskitysleiri avattiin tammikuussa 1943. Herzogenbuschiin tuotiin mm. juutalaisia, romaneja ja poliittisia vankeja.
Herzogenbuschissa kuoli vuoden kestäneessä toiminnassa 749 vankia. Leirin toiminta loppui lokakuussa 1944, kun brittiläissotilaat vapauttivat Vughtin kaupungin.
Jordanin–Hölderin lause

Jordanin–Hölderin lause on ryhmäteorian lause, joka on nimetty Camille Jordanin ja Otto Hölderin mukaan. Lauseen mukaan annetun ryhmän Jordanin–Hölderin jonot ovat ekvivalentit. Jordan todisti, että tekijöiden mahtavuudet ovat invariantteja vuonna 1869, ja Hölder todisti tekijöiden isomorfisuuden vuonna 1889. Vuonna 1927 Schreier löysi lauseelle yksinkertaisemman todistuksen, joka perustui Schreierin lemmaan. Vuonna 1934 Zassenhaus paransi Schreierin todistusta, ja hän todisti lauseen Zassenhausin lemman avulla.
Lauseen todistus

Olkoon  G ryhmä ja  \Sigma _{1} ja  \Sigma _{2} ryhmän  G Jordanin–Hölderin jonot. Schreierin lemman nojalla on olemassa ekvivalentit kompositiojonot  \Sigma _{1}^{\prime } ja  \Sigma _{2}^{\prime }, jotka ovat hienompia kuin jonot  \Sigma _{1} ja  \Sigma _{2}. Mutta koska  \Sigma _{1} ja  \Sigma _{2} ovat Jordanin–Hölderin jonoja, niin ne saadaan jonoista  \Sigma _{1}^{\prime } ja  \Sigma _{2}^{\prime } poistamalla ne ryhmät, jotka esiintyvät jonossa useammin kuin kerran. Siten jonot  \Sigma _{1} ja  \Sigma _{2} ovat ekvivalentit.
Heräilevät jumalat

| Heräilevät jumalat> Waking Gods |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Sylvain Neuvel
Kieli:  englanti
Genre:  sci-fi
Julkaistu:  2017
Suomennos
Suomentaja:  Niina Kainulainen
Kustantaja:  Like
Sivumäärä:  340
ISBN:  978-952-01-1729-0
Sarja: Themis-kansiot
Edeltävä:  Uinuvat jättiläiset
Seuraava:  Ei enempää kuin ihminen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Heräilevät jumalat on kanadalaisen kirjailijan Sylvain Neuvelin kirjoittama tieteisromaani. Romaani julkaistiin vuonna 2017, ja se on Themis-kansiot -trilogian toinen osa.
Järvenpään diakoniaopisto

Seurakuntaopiston päärakennus
Järvenpään diakoniaopisto on yksityinen toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jota ylläpitää Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö. Järvenpään diakoniaopisto on yhdessä Luther-opiston kanssa osa Seurakuntaopistoa, joka toimii Järvenpäässä, Tuusulanjärven rannalla.
Järvenpään diakoniaopistossa koulutetaan lähihoitajia (sosiaali- ja terveysalan perustutkinto) lasten ja nuorten hoidon ja kasvatuksen, mielenterveys- ja päihdetyön, sairaanhoidon ja huolenpidon sekä vanhustyön koulutusohjelmissa. Lisäksi Järvenpään diakoniaopistossa voi suorittaa koululaisen aamu- ja iltapäiväohjaajan, koulunkäyntiavustajan, päihdetyön ja perhepäivähoitajan ammattitutkinnot sekä koulunkäyntiavustajan ja vanhustyön erikoisammattitutkinnot. Järvenpään diakoniaopistolla järjestetään myös maahanmuuttajien ammatilliseen koulutukseen valmentavaa koulutusta.
Seurakuntaopisto ja sen yhteydessä toimiva Järvenpään diakoniaopisto on erikoistunut sosiaali- ja terveysalan, hyvinvoinnin, kasvatuksen sekä kirkollisten alojen (erityisesti diakonian ja kristillisen kasvatuksen) koulutukseen ja kehittämistoimintaan.
Ammatilliset tutkinnot

Seurakuntaopistolla eli Järvenpään diakoniaopistossa ja sen rinnalla toimivassa Luther-opistossa on mahdollista suorittaa seuraavia ammatillisen koulutuksen tutkintoja:
Lastenohjaaja (Lapsi- ja perhetyön perustutkinto, 120 ov)
Lähihoitaja (Sosiaali- ja terveysalan perustutkinto, 120 ov)
Nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaaja (Nuoriso- ja vapaa-ajan ohjauksen perustutkinto, 120 ov)
Koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminnan ohjaajan ammattitutkinto
Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
Lasten ja nuorten erityisohjaajan ammattitutkinto
Perhepäivähoitajan ammattitutkinto
Päihdetyön ammattitutkinto
Romanikulttuurin ohjaajan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
Suntion ammattitutkinto
Vanhustyön erikoisammattitutkinto
Aiheesta muualla

Seurakuntaopiston kotisivut
Diakoniaopistot-verkoston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Diakonia-ammattikorkeakoulun Järvenpään toimipaikan ja Seurakuntaopiston kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive)