stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rooma
Talous

Valtionhallinto ja ulkomaankauppa sekä palvelualat työllistävät monia kaupunkilaisia. Teollisuudenhaaroista edustettuina ovat edelleen tekstiiliteollisuus, elintarviketeollisuus, farmasian teollisuus, sekä konepaja-, paperi- ja metalliteollisuus. Myös Italian elokuvatuotanto on keskittynyt paljolti Rooman alueelle.
Suurin osa Rooman suurimmista työllistäjistä toimivat palvelualoilla, ja kaupunki keskisen ja eteläisen Italian tärkein kaupankäynnin keskus. Matkailu tuo Roomaan vuosittain kymmeniä miljoonia ihmisiä Italiasta ja ulkomailta. Kaupungissa on kulttuurinähtävyyksiä, ostosmahdollisuuksia ja viihdekeskuksia. Siellä järjestetään vuosittain myös monia kansainvälisiä konferensseja ja messuja.
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO on pitänyt päämajaansa Roomassa vuodesta 1953 alkaen. Siellä on myös Kansainvälinen maatalousrahasto IFAD, Maailman ruokaohjelma WFP, Naton oppilaitos NDC ja ICCROM.
Roomassa pitää pääkonttoriaan kolme maailman sadasta suurimmasta yrityksestä: Enel, Eni ja Telecom Italia.
Talous > Liikenne

Roomassa on kolme lentoasemaa: Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema eli Fiumicino, Ciampino ja Aeroporto dell'Urbe. Se on Italian rautateiden tärkein risteysasema. Rooman päärautatieaseman nimi on Roma Termini. Rooman metrossa (metropolitana) on kolme linjaa.
Roomalaiset tiet Rooman valtakunnan ajoilta näkyvät edelleen Italian maantiekartassa, ja sanonnan mukaisesti ”kaikki tiet vievät Roomaan”: Via Appia lähtee etelän Apuliasta, Via Aurelia Ranskasta, Via Cassia Toscanasta, Via Flaminia Ariminiumista ja Via Salaria Adrianmereltä.
Väestö

Rooma on Italian suurin kaupunki, ja siellä asui vuoden 2022 lopussa 2 813 544 ihmistä. Väestö oli pysynyt vudoesta 2021 lähes samassa. Rooman väestönkasvu oli nopeaa 1930-luvulla ja toisen maailmansodan jälkeen, kun Italian eteläosista ja Latiumin maaseudulta muutti paljon ihmisiä kaupunkiin. Erityisen nopeaa kasvu oli 1950- ja 1960-luvuilla. Roomassa oli vuonna 1951 noin 1,96 miljoonaa asukasta, kun vuona 1967 asukkaita oli 2,61 miljoonaa. Sen jälkeen kasvu on hidastunut, kun myös Roomasta on muuttanut ihmisiä esikaupunkeihin ja nykyisen Rooman metropolikaupungin alueelle.
Roomassa asui vuonna 2022 yli 385 000 ulkomaalaista. Heidän määränsä on pysynyt suhteellisen vakaana vuodesta 2012. Vuonna 2003 ulkomaalaisia oli hieman yli 200 000. Suurin ulkomaalaisryhmä on romanialaiset (yli 86 000). Filippiiniläisiä on yli 40 000, bangladeshlaisia yli 34 000 ja kiinalaisia hieman vajaa 20 000.
Kulttuuri

Pääkaupunkiasema vetää monia tunnettuja kulttuuritapahtumia Roomaan. Oopperatalo avattiin vuonna 1880. Monien remonttien jälkeen siihen mahtuu nykyisin 1 600 katsojaa. Siellä esitetään myös baletteja.
Vuonna 2002 kaupungissa avattiin uusi musiikkipuisto lähellä vuoden 1960 olympiakylää. Tässä 20 hehtaarin kulttuurikompleksissa on kolme konserttisalia, joista suurimmat 2 700 ja 1 200 hengelle. Lisäksi puistossa on levytysstudioita ja ulkoilmakonserttiareena
Kulttuuri > Keskeisiä nähtävyyksiä

Roomalaisajalta
Augustuksen mausoleumi, keisari Augustuksen rakennuttama mausoleumi
Caracallan kylpylät, antiikin suurimmat termit
Circus maximus, antiikin Rooman kilpa-ajoradoista suurin
Colosseum, gladiaattoriotteluihin käytetty amfiteatteri
Forum Romanum, Rooman valtakunnan poliittisen vallan keskus
Pantheon, kaikkien jumalien temppeli
Via Appia, Rooman tasavallan aikainen tie
Kirkkoja
Pietarinkirkko, joka hallitsee Rooman kaupunkikuvaa Vatikaanissa
San Giovanni in Laterano, Rooman katedraali eli piispanistuin
San Paolo fuori le mura, Rooman kirkoista suurin Pietarinkirkon jälkeen
Santa Maria Maggiore, varhaiskristillinen basilika, jonka sisätilat ovat säilyneet hyvin
Trinità dei Monti Espanjalaisten portaiden yläpäässä
Aukioita ja muita ulkoilmakohteita
Espanjalaiset portaat, kohtaamispaikka ja keskeinen maisemakohde
Pietarinaukio, pylväiden reunustama aukio Pietarinkirkon edustalla
Piazza del Popolo ja egyptiläinen obeliski
Fontana di Trevi, suuri barokkisuihkulähde
Piazza Navona ja Berninin suunnittelemat suihkulähteet
Viktor Emanuel II:n monumentti Altare della Patria
Bocca della Verità, totuuden suu
Pasquino, patsas hellenistiseltä ajalta
Pietarinaukio, näkymä Pietarinkirkosta
Colosseum
Castel Sant’Angelo
Altare della Patria
Piazza Venezia
Espanjalaiset portaat
Piazza del Popolo
Fontana di Trevi
Forum Romanum
Trajanuksen kauppahallit (Mercati di Traiano)
Rooma panoraamakuvassa:
Kulttuuri > Koulutus

Roomassa toimii useita korkeakouluja. Yliopistoista vanhin, Rooman yliopisto (Università di Roma ”La Sapienza”) perustettiin 1303. Sillä on 145 000 opiskelijaa 21 tiedekunnassa. Kaksi muuta julkista yliopistoa ovat Tor Vergata (perustettu 1982) ja Roma Tre (perustettu 1992, 40 000 opiskelijaa). Lisäksi kaupungissa on lukuisia yksityisiä ja kirkollisia yliopistoja ja muita oppilaitoksia.
Kulttuuri > Urheilu

Vuonna 1960 Roomassa järjestettiin kesäolympialaiset. Roomassa toimivia jalkapalloseuroja ovat muun muassa SS Lazio, AS Roma ja AS Cisco Roma, joista kaksi ensin mainittua pelaa Italian pääsarjassa, Serie A:ssa. Kummankin pääsarjajoukkueen kotistadion on Rooman olympiastadion, Stadio Olimpico.
Lentopallossa Rooman kaupunkia edustaa Roma Volley. Kaudella 2006–2007 joukkue sijoittui A1-liigassa kolmanneksi. Korkeimmalla sarjatasolla joukkue esiintyi ensimmäisen kerran kaudella 2005–2006.
Kaupungin tunnetuin koripalloseura on Pallacanestro Virtus Roma, joka on voittanut seurajoukkueiden Euroopan-mestaruuden kerran historiansa aikana. Muita seuroja ovat Stella Azzurra Roma ja Italian mestaruuden neljä kertaa voittanut Società Ginnastica Roma.
Leo V

Leo V (775–820), lisänimeltään Armenialainen,  oli Bysantin keisari vuosina 813–820.
Leo kunnostautui kenraalina keisarien Nikeforos ja Mikael I aikana. Hän taisteli menestyksekkäästi arabeja vastaan vuonna 812, ja seuraavana vuonna Mikael I kutsui hänet mukaan sotaretkelle bulgareja vastaan. Leo käytti sotilaiden tyytymättömyyttä hyväkseen ja jätti Mikaelin pinteeseen Adrianoplen taistelussa. Taistelun jälkeen Leo johti kapinaa Mikaelia vastaan, ja hänet julistettiin keisariksi. Myöhemmin Leo löi bulgarialaiset useaan otteeseen.
Leosta tuli epäsuosittu, koska hän sorti paulikaaneja ja ikonofilejä. Lopulta hänen ystävänsä Mikael yritti kapinaa, mutta hänet vangittiin. Mikaelin kannattajat salamurhasivat Leon, ja Mikael julistettiin keisariksi.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Julius Norwich: Byzantium: The Apogee.  Viking, 1991.  ISBN 0-394-53779-3
Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mikael I | Bysantin keisari | Seuraaja: Mikael II |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Luettelo vuonna 1905 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1905 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

4. tammikuuta − Joel Napoleon Lang, suomalainen juristi ja oikeustieteen ja taloustieteen professori (s. 1847)
5. tammikuuta − Sten Carl Tudeer, suomalainen eversti, hovitallimestari, Viipurin läänin vt. kuvernööri 1885−1888 ja kuvernööri 1888−1889 ja Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja 1891−1900 (s. 1840)
8. tammikuuta – Josip Belušić, kroatialais-itävaltalainen keksijä ja fysiikan ja matematiikan professori (s. 1847)
9. tai 10. tammikuuta − Louise Michel, ranskalainen opettaja ja anarkisti (s. 1830)
10. tammikuuta – Kārlis Baumanis, latvialainen säveltäjä, runoilija, näytelmäkirjailija ja journalisti (s. 1835)
12. tai 15. tammikuuta − James Mason, yhdysvaltalainen shakinpelaaja ja kirjailija (s. 1849)
13. tammikuuta – Adelaïde Ehrnrooth, suomenruotsalainen kirjailija ja naisasialiikkeen johtohahmo (s. 1826)
14. tammikuuta – Ernst Karl Abbe, saksalainen tähtitieteilijä, fyysikko, valo-opin tutkija ja fysiikan ja matematiikan professori (s. 1840)
16. tammikuuta – Alexander Cronhjelm, suomalainen kreivi ja valtiopäivä- ja virkamies (s. 1844)
20. tammikuuta – Dmitri Averkijev, venäläinen kirjailija (s. 1836)
Helmikuu

1. helmikuuta – Oswald Achenbach, saksalainen taidemaalari (s. 1827)
2. helmikuuta – Julius Basilier, suomalainen arkkitehti (s. 1834)
2. helmikuuta – Adolf Bastian, saksalainen yleisnero, etnologi ja antropologi (s. 1826)
3. helmikuuta – Yrjö Adolf Taskinen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1827)
6. helmikuuta − Eliel Soisalon-Soininen, suomalainen juristi, valtioneuvos, Suomen suuriruhtinaskunnan keisarillisen senaatin prokuraattori 1901−1905 ja henkirikoksen uhri (s. 1856)
9. helmikuuta − Adolph von Menzel, saksalainen taidemaalari, piirtäjä ja kuvittaja (s. 1815)
10. helmikuuta – Ignacy Krzyżanowski, puolalainen pianisti ja säveltäjä (s. 1826)
11. helmikuuta − Otto Erich Hartleben, saksalainen kirjailija (s. 1864)
14. helmikuuta – Vilho Penttilä, suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1854)
15. helmikuuta – Herman Gabriel von Bonsdorff, suomalainen pappi, kirkkoherra ja rovasti (s. 1830)
15. helmikuuta − Lewis Wallace, yhdysvaltalainen kirjailija ja kenraalimajuri (s. 1827)
17. helmikuuta − Sergei Aleksandrovitš, venäläinen suuriruhtinas, keisari Aleksanteri II:n poika ja henkirikoksen uhri (s. 1857)
20. helmikuuta − Fanny Palmén, suomalainen naisasianainen ja köyhäinkoulun perustaja (s. 1842)
20. helmikuuta − Henri de Saussure, sveitsiläinen entomologi, ornitologi ja mineralogi (s. 1829)
24. helmikuuta − Alcide Laurin, kanadalainen jääkiekkoilija (s. 1880)
24. helmikuuta − Fanny Cochrane Smith, viimeinen tasmanialaista kieltä puhunut Tasmanian aboriginaali (s. 1834)
26. helmikuuta – Guy Boothby, australialais-englantilainen kirjailija (s. 1867)
Maaliskuu

8. maaliskuuta − Edvard Julius Mellberg, suomalainen fyysikko, oppikirjojen laatija, opettaja ja professori (s. 1842)
11. maaliskuuta − Frithiof Napoleon Neppenström, suomalainen kauppias, liikemies, valtiopäivämies, metsänhoitaja, laivanvarustaja ja kauppaneuvos (s. 1835)
12. maaliskuuta – Rudolf von Alt, itävaltalainen taidemaalari (s. 1812)
13. maaliskuuta − Nikolai Johan Ferdinand Knorring, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1836)
13. tai 15. maaliskuuta − Amalie Skram, tanskalais-norjalainen kirjailija (s. 1846)
13. maaliskuuta – Knut Uno Axel Samuel von Troil, suomalainen upseeri ja valtiopäivämies (s. 1831)
15. maaliskuuta – Adolphe Boucard, ranskalainen ornitologi (s. 1839)
15. maaliskuuta – Meyer Guggenheim, yhdysvaltalainen kaivosmagnaatti ja Guggenheimin suvun patriarkka (s. 1828)
20. maaliskuuta – Carl Oskar Evert Andelin, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1840)
20. maaliskuuta ­– Carl August Wilhelm Cederholm, suomalainen upseeri ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1864)
21. maaliskuuta – Abigail Becker, kanadalainen nainen, joka pelasti haaksirikkoutuneen kuunarin miehistön Eriejärvellä (s. 1830)
22. maaliskuuta – Nikolai Anderson, baltiansaksalainen kielitieteilijä ja professori (s. 1845)
23. maaliskuuta − Lars Lundahl, suomenruotsalainen merikapteeni ja runoilija (s. 1840)
23. tai 31. maaliskuuta − Theodore Medad Pomeroy, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, lakimies ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies 1869 (s. 1824)
24. maaliskuuta − Jules Verne, ranskalainen kirjailija (s. 1828)
27. maaliskuuta − Alarik Hasselblatt, suomalainen valtiopäivämies, Oulun kunnallispormestari 1873−1896 ja Vaasan hovioikeuden asessori 1896−1904 (s. 1847)
30. maaliskuuta − Woldemar Westzynthius, suomalainen toimittaja, lennätinvirkailija, kirjanpainaja ja liikemies, Suomen Sähkösanomatoimiston perustaja (s. 1858)
Huhtikuu

2. huhtikuuta − Hjalmar Munsterhjelm, suomalainen taidemaalari (s. 1840)
4. huhtikuuta − Élisée Reclus, ranskalainen maantieteilijä ja anarkisti (s. 1830)
6. huhtikuuta – Victor Forselius, suomalainen kauppaneuvos ja maanviljelyskoneiden kaupan uranuurtaja (s. 1838)
9. huhtikuuta – Sarah Chauncey Woolsey (kirjailijanimi Susan Coolidge), yhdysvaltalainen lastenkirjailija (s. 1835)
14. huhtikuuta − Otto Wilhelm von Struve, venäläinen tähtitieteilijä (s. 1819)
14. huhtikuuta − Fredrika Wetterhoff, suomalainen pedagogi, Wetterhoffin kotiteollisuusopiston perustaja (s. 1844)
18. huhtikuuta – Juan Valera y Alcalá-Galiano, espanjalainen poliitikko, senaattori, diplomaatti, kirjailija ja Espanjan akatemian jäsen (s. 1824)
18. tai 28. huhtikuuta − Fitzhugh Lee, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Etelävaltioiden ratsuväenkenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja Virginian kuvernööri 1886−1890 (s. 1835)
18. huhtikuuta − Enoch Sontonga, eteläafrikkalainen opettaja, maallikkosaarnaaja ja lauluntekijä (s. 1872 tai 1873)
20. tai 21. huhtikuuta − Hedwig Raabe, saksalainen näyttelijä (s. 1844)
26. huhtikuuta – Adiel Bergroth, suomalainen pappi, rehtori ja valtiopäivämies (s. 1848)
Toukokuu

1. toukokuuta − Ernst Roini, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies, kirjailija ja toimittaja (s. 1857)
13. toukokuuta − Sam S. Shubert, yhdysvaltalainen teatterituottaja ja teatterinjohtaja (s. 1877 tai 1878)
14. toukokuuta – Thomas James Churchill, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, lakimies, kenraali ja Arkansas’n kuvernööri 1881–1883 (s. 1824)
14. toukokuuta − Leonard Howard Loyd Irby, englantilainen everstiluutnantti ja ornitologi (s. 1836)
17. toukokuuta – Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff, suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1826)
21. toukokuuta – Walter E. Bryant, yhdysvaltalainen ornitologi (s. 1861)
21. toukokuuta − Albion Tourgée, yhdysvaltalainen kirjailija, lakimies, poliitikko ja kansalaisoikeusaktivisti (s. 1838)
23. toukokuuta − Ivan Kaljajev, venäläinen vallankumouksellinen ja terroristi (s. 1877)
24. toukokuuta − Georg Mauritz von Christierson, suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1842)
24. toukokuuta – Joseph Dente, ruotsalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari (s. 1838)
24. toukokuuta − Gustaf Selin, suomalainen kauppias ja kunnallispoliitikko (s. 1830)
29. toukokuuta − H. C. Schwan, yhdysvaltalainen pastori, teologi ja Missouri-synodin presidentti 1878−1899 (s. 1819)
29. toukokuuta − Francisco Silvela, espanjalainen poliitikko, Espanjan pääministeri 1899−1900 ja 1902−1903, oikeusministeri 1883−1884 ja sisäministeri 1890−1891 (s. 1843 tai 1845)
Kesäkuu

1. kesäkuuta − Heinrich Lahmann, saksalainen lääkäri (s. 1860)
8. kesäkuuta − Leopold von Hohenzollern, saksalainen ruhtinas (s. 1835)
11. kesäkuuta − Gustaf August Wasastjerna, suomalainen tehtailija ja ruukinpatruuna (s. 1823)
14. kesäkuuta − Tippu Tip (oik. Mohammed bin Hamed), afrikkalainen orjakauppias (s. 1830-luvulla)
17. kesäkuuta − Alois Riegl, itävaltalainen taidehistorioitsija ja professori (s. 1858)
18. kesäkuuta – Per Teodor Cleve, ruotsalainen kemisti, geologi ja kemian professori (s. 1840)
22. kesäkuuta – Francis Lubbock, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Texasin kuvernööri 1861–1863 (s. 1815)
23. kesäkuuta – William Thomas Blanford, englantilainen geologi ja luonnontieteilijä (s. 1832)
25. kesäkuuta − Fredrik Kristoffer Tawast, suomalainen virka- ja valtiopäivämies (s. 1848)
26. kesäkuuta − Karl Henrik Kahelin, suomalainen opettaja ja rehtori (s. 1832)
27. kesäkuuta − Harold Mahony, irlantilainen tennispelaaja ja olympiamitalisti (s. 1867)
Heinäkuu

1. heinäkuuta – John Hay, yhdysvaltalainen journalisti, poliitikko, suurlähettiläs, sotilas, kirjailija ja Yhdysvaltain ulkoministeri 1898–1905 (s. 1838)
5. heinäkuuta − Jakob Meckel, saksalainen upseeri ja kirjailija (s. 1842)
7. heinäkuuta − Alexander Wilhelm Lagerborg, suomalainen insinööri ja virka- ja valtiopäivämies (s. 1838)
15. heinäkuuta − Raimundo Fernández Villaverde, espanjalainen poliitikko, Espanjan pääministeri 1903 ja 1905, sisäministeri 1885 ja oikeus- ja sisäministeri 1892 (s. 1848)
21. heinäkuuta − Vladimir Kramarenko, venäläinen santarmieverstiluutnantti ja henkirikoksen uhri (s. 1860)
23. heinäkuuta − Jean-Jacques Henner, ranskalainen taidemaalari (s. 1829)
29. heinäkuuta − Agnes Marshall, brittiläinen keittokirjailija ja liikemies (s. 1855)
31. heinäkuuta – Juho Möttölä, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1831)
Elokuu

1. elokuuta − Henrik Sjöberg, ruotsalainen yleisurheilija ja voimistelija (s. 1875)
3. elokuuta – Thomas von Westen Engelhart, norjalainen poliitikko (s. 1850)
5. tai 7. elokuuta − Julius Stinde, saksalainen kirjailija ja toimittaja (s. 1841)
7. elokuuta – Alexander Melville Bell, skotlantilainen kielitieteilijä ja foneetikko (s. 1819)
10. elokuuta − Georges Nagelmackers, belgialainen liikemies ja rautatiealan vaikuttaja, Idän pikajunan perustaja (s. 1845)
18. elokuuta – Albert Edelfelt, suomenruotsalainen taidemaalari, graafikko, kuvittaja ja valtiopäivämies (s. 1854)
19. elokuuta – William-Adolphe Bouguereau, ranskalainen taidemaalari (s. 1825)
20. elokuuta – Heinrich Bulthaupt, saksalainen kirjallisuushistorioitsija ja kirjailija (s. 1849)
21. elokuuta – Mary Mapes Dodge, yhdysvaltalainen lastenkirjailija ja toimittaja (s. 1831)
28. elokuuta – Semen Ratinen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1825)
Syyskuu

2. syyskuuta – Oscar Björnstjerna, ruotsalainen diplomaatti, poliitikko ja Ruotsin ulkoasiainministeri 1872−1880 (s. 1819)
10. syyskuuta − Carl Theodor Mellgren, ruotsalainen arkkitehti, akateemikko ja valtioneuvos (s. 1836)
13. syyskuuta – René Goblet, ranskalainen poliitikko, asianajaja, Ranskan pääministeri 1886–1887, ulkoministeri 1888–1889, sisäministeri 1882 ja 1886–1887 ja opetusministeri 1885–1886 (s. 1828)
14. syyskuuta – Pierre Savorgnan de Brazza, italialais-ranskalainen tutkimusmatkailija (s. 1852)
15. syyskuuta − Willgodt Odhner, ruotsalainen insinööri, tehtailija ja keksijä (s. 1845)
18. syyskuuta − George MacDonald, skotlantilainen runoilija (s. 1824)
20. syyskuuta – Adolf Hedin, ruotsalainen poliitikko ja lehtimies (s. 1834)
21. syyskuuta − Kaarlo Slöör, suomalainen hovineuvos, runoilija, suomentaja ja päätoimittaja (s. 1833)
22. syyskuuta − Herman Oskar Procopé, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti (s. 1841)
28. syyskuuta – Emilie Bergbom, suomalainen kulttuurivaikuttaja ja teatterinjohtaja (s. 1834)
30. syyskuuta − Robert Reino, suomalainen näyttelijä (s. 1869)
Lokakuu

2. tai 3. lokakuuta − José María de Heredia, kuubalais-ranskalainen runoilija (s. 1842)
2. lokakuuta – Antti Waris, suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1847)
3. lokakuuta – Viktor Bergman, suomalainen kivenhakkajamestari ja liike- ja valtiopäivämies (s. 1857)
6. lokakuuta − Ferdinand von Richthofen, saksalainen tutkimusmatkailija, maantieteilijä, professori ja vapaaherra (s. 1833)
9. lokakuuta – Viktor Laurentius Helander, suomalainen pappi, rehtori, valtiopäivämies ja rovasti (s. 1822)
9. lokakuuta − Plácido Labarca Olivares, chileläinen roomalaiskatolinen piispa (s. 1838)
13. lokakuuta − Henry Irving, englantilainen näyttelijä (s. 1838)
14. lokakuuta − Edvard Isto, suomalainen taidemaalari (Hyökkäys) (s. 1865)
15. lokakuuta − Károly Szász, unkarilainen kirjailija ja pappi (s. 1829)
21. lokakuuta − Hermann Usener, saksalainen klassillisen filologian ja vertailevan uskontotieteen tutkija ja professori (s. 1834)
23. lokakuuta − Émile Oustalet, ranskalainen eläintieteilijä ja mammalogian professori (s. 1844)
26. lokakuuta – Carl Gustaf Wilhelm von Christierson, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja maanviljelysneuvos (s. 1836)
27. lokakuuta − Frederick Wollaston Hutton, englantilainen ornitologi ja luonnontieteiden ja biologian professori (s. 1836)
29. lokakuuta – Étienne Desmarteau, kanadalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja (s. 1873)
31. lokakuuta – Nikolai Bauman, venäläinen vallankumouksellinen bolševikki (s. 1873)
Marraskuu

5. marraskuuta – Alexander Geschwendt, suomalais-venäläinen arkkitehti (s. 1833)
6. marraskuuta − Carl Ferdinand Nordlund, suomalainen opettaja, rehtori ja kirjailija (s. 1820)
14. marraskuuta − Robert Whitehead, brittiläinen laivan- ja veneenrakennusinsinööri ja keksijä (s. 1823)
17. marraskuuta – Aadolf, Luxemburgin suurherttua 1890–1905 ja Nassaun herttua 1839–1866 (s. 1817)
17. marraskuuta tai 22. joulukuuta − Lev Lagorio, venäläinen taidemaalari (s. 1828)
18. marraskuuta − Henrik Melander, suomalainen opettaja, rehtori ja valtiopäivämies (s. 1854)
23. marraskuuta – Karl Anders Herman Boije af Gennäs, suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies (s. 1837)
24. tai 25. marraskuuta − Nahum Meir Schaikewitz (kirjailijanimi Šomer tai Shomer), juutalainen kirjailija (s. 1849)
25. marraskuuta – Eerik Tensikkala, suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1842)
Joulukuu

6. joulukuuta − Viggo Stuckenberg, tanskalainen kirjailija (s. 1863)
7. joulukuuta − Sven Wilhelm Hougberg, suomalainen senaattori, juristi, varatuomari, Suomen kenraalikuvernöörin kanslian johtaja, kanslianeuvos ja todellinen valtioneuvos (s. 1839)
11. joulukuuta − Karl Gustaf Sirén, suomalainen pappi ja kirjailija (s. 1847)
12. joulukuuta – Emilia Chydenius, suomalainen kirjapainon johtaja (s. 1844)
12. joulukuuta  –  William Sharp (kirjailijanimi Fiona Macleod), skotlantilainen kirjailija (s. 1855)
17. joulukuuta − Edvin Kaslin, suomalainen vakuutusjohtaja, Henkivakuutusyhtiö Suomen perustaja ja toimitusjohtaja 1890−1905 (s. 1856)
22. joulukuuta − Robert Huber, sveitsiläis-suomalainen insinööri ja Helsingin ja usean muun Suomen kaupungin vesijohtoverkoston rakennuttaja (s. 1844)
26. tai 27. joulukuuta − Fritz Spindler, saksalainen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä (s. 1816 tai 1817)
29. joulukuuta − Charles Yerkes, yhdysvaltalainen liikemies ja rahoittaja (s. 1837)
30. joulukuuta – Job Bicknell Ellis, yhdysvaltalainen sienitieteilijä (s. 1829)
30. joulukuuta – Viktor Raipala, suomalainen maanviljelijä, kunnallismies ja valtiopäivämies (s. 1839)
30. joulukuuta − Frank Steunenberg, yhdysvaltalainen poliitikko, Idahon kuvernööri 1897−1901 ja henkirikoksen uhri (s. 1861)
Tuntematon päivämäärä

Thomas George Gentry, yhdysvaltalainen ornitologi ja tietokirjailija (s. 1843)
Alexander Fridolf Hasselblatt, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri (s. 1834)
Matias Henrik Heikel, suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraaliluutnantti (s. 1835)
Alwin Jacobi, saksalais-ruotsalainen rakennusinsinööri ja arkkitehti (s. 1854)
Ernst Schnéevoigt, saksalais-suomalainen kapellimestari ja orkesterinjohtaja (s. 1835)
Antonio Di Natale

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Napoli, Italia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 170 cm
Lempinimi: Totò
Junioriseurat
1994–1996: Empoli
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2004   1997–1998   1998   1998–1999   2004–2016 | Empoli  → Iperzola (laina)  → Varese (laina)  → Viareggio (laina)   Udinese | 159 (48) 33 (6) 4 (0) 25 (12) 272 (142) |
Maajoukkue
| 2002–2012 |  Italia | 42 (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. joulukuuta 2012.
Antonio Di Natale (s. 13. lokakuuta 1977 Napoli, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti toistakymmentä vuotta Serie A:n Udinesea ja lukeutui myös Italian maajoukkueen vakiopelaajiin. Hän edusti vuonna 1996 alkaneella ammattilaisurallaan aiemmin Empolia, Iperzolaa, Varesea ja Viareggiota. Udineseen hän siirtyi vuonna 2004 ja Italian maajoukkueessa Di Natale debytoi vuonna 2002. Hän voitti Serie A:n maalikuninkuuden kaudella 2009–2010 sekä kaudella 2010–2011.