stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gordon Herbert
Ura > Pelaajaura

Herbert opiskeli Idahon yliopistossa, minkä jälkeen hän muutti Suomeen. Suomeen hän tuli pelaamaan vuonna 1982 Hyvinkään Tahkon SM-sarjajoukkueeseen. Kolmen kauden jälkeen Herbert meni pelaamaan Turun NMKY:hyn, jota hän edusti myös kolme kautta ennen siirtymistään Forssan Koripoikiin. Ainoastaan yhden kauden jälkeen hän vaihtoi seuraa Helsingin NMKY:hyn. Seurassa hän voitti SM-pronssia kaudella 1989–1990. Herbert edusti seuraa kaksi kautta, kunnes vaihtoi Uudenkaupungin Urheilijoihin. Uudessakaupungissa hän voitti SM-pronssia vuonna 1992.
Herbert pelasi SM-sarjassa ja Korisliigassa 258 ottelua. Korisliigassa hän saavutti 5 000 pisteen ja 2 000 levypallon rajapyykit. Hän lopetti pelaajauransa Uudenkaupungin Urheilijoissa kaudella 1993–1994.
Ura > Maajoukkue

Pelaajana Herbert osallistui vuonna 1984 Los Angelesin olympialaisiin, joissa Kanadan maajoukkue sijoittui neljänneksi. Olympialaisissa hänen paras pelinsä oli ensimmäinen ottelu Ranskaa vastaan, jolloin hän teki neljätoista pistettä. Semifinaalissa Yhdysvaltoja vastaan Herbert jäi kahteen pisteeseen.
Yksityiselämä

Herbertin perhe on lähtöisin Uudestakaupungista. Hänellä on suomalainen vaimo ja kaksi poikaa, Mikael Herbert ja Daniel Herbert, jotka ovat pelanneet Korisliigassa.
Saavutukset valmentajana

Saksan mestaruus: 2004
Koripallon Ranskan Cup: 2007
Ranskan vuoden valmentaja: kausi 2004–2005
Koripallon Suomen cup: 2009
Saksan vuoden valmentaja: kausi 2015–2016
Suomen vuoden valmentaja 2023
Maailmanmestaruus: 2023
Aiheesta muualla

Euroliigan valmentajaprofiili (englanniksi)
| n k Suomen vuoden urheiluvalmentaja |
| --- | --- |
Voittajat:  1975: Pekka Toivonen  1976: Juhani Julku  1977: Esko Olkkonen  1978: Immo Kuutsa  1979: Jukka Kalliokoski  1980: Niilo Halonen  1981: Toivo Sillanpää  1982: Matti Pulli  1983: Toivo Sillanpää  1984: Sulo Repo  1985: Martti Kuusela  1986: Keijo Voutilainen  1987: Ilpo Seppälä  1988: Pentti Matikainen  1989: Pekka Vähäsöyrinki  1990: Eino Maksimainen  1991: Jorma Kinnunen  1992: Jarkko Laine  1993: Kari Ormo  1994: Esa Sievinen  1995: Curt Lindström  1996: Leo Pusa  1997: Mika Holopainen  1998: Antti Muurinen  1999: Marko Mustonen  2000: Jorma Tuominiemi  2001: Torsten Smedslund  2002: Henrik Dettmann  2003: Mirjami Seppälä  2004: Raimo Summanen  2005: Michael Käld  2006: Tommy Ekblom  2007: Mauro Berruto  2008: Markku Kanerva  2009: Magnar Dalen  2010: Kai Suikkanen  2011: Jukka Jalonen  2012: Sami Hyypiä  2013: Henrik Dettmann  2014: Tuomas Sammelvuo  2015: Petteri Piironen  2016: Jukka Jalonen  2017: Olli Ohtonen  2018: Markku Kanerva  2019: Markku Kanerva  2020: Markku Kanerva  2021: Tuomas Sammelvuo  2022: Jukka Jalonen  2023: Gordon Herbert 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Muut:  SNAC 
Herbert vuonna 2007
Yhdysvaltain opetusministeri

| Yhdysvaltain opetusministeri |
| --- | --- |
 United States Secretary of Education
 
 
 Nykyinen Miguel Cardona 2. maaliskuuta 2021 lähtien
Nimittäjä:  Yhdysvaltain presidentti
Perustettu:  30. marraskuuta 1979
Ensimmäinen:  Shirley Hufstedler
Kotisivut:  Secretary of Education
Yhdysvaltain opetusministeri (engl. United States Secretary of Education) on Yhdysvaltain opetusministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä kuudestoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu presidentin avustaminen koulutukseen liittyvien lakien, ohjelmien ja aktiviteettien kanssa.
Joe Biden nimitti Miguel Cardonan Yhdysvaltain opetusministeriksi virkakautensa alussa 2021.
Luettelo opetusministereistä

| # | Kuva | Nimi | Kausi alkoi | Kausi päättyi | Puolue | Presidentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Shirley Hufstedler | 20. marraskuuta 1979 | 20. tammikuuta 1981 | Demokraatti | Jimmy Carter |
| 2 |  | Terrel Bell | 22. tammikuuta 1981 | 20. tammikuuta 1985 | Republikaani | Ronald Reagan |
| 3 |  | William Bennet | 6. helmikuuta 1985 | 20. syyskuuta 1988 | Republikaani | Ronald Reagan |
| 4 |  | Lauro Cavazos | 20. syyskuuta 1988 | 12. joulukuuta 1990 | Demokraatti | Ronald Reagan George H. W. Bush |
| 5 |  | Lamar Alexander | 22. maaliskuuta 1991 | 20. tammikuuta 1993 | Republikaani | George H. W. Bush |
| 6 |  | Richard Riley | 21. tammikuuta 1993 | 20. tammikuuta 2001 | Demokraatti | Bill Clinton |
| 7 |  | Rod Paige | 20. tammikuuta 2001 | 20. tammikuuta 2005 | Republikaani | George W. Bush |
| 8 |  | Margaret Spellings | 20. tammikuuta 2005 | 20. tammikuuta 2009 | Republikaani | George W. Bush |
| 9 |  | Arne Duncan | 21. tammikuuta 2009 | 1. tammikuuta 2016 | Demokraatti | Barack Obama |
| 10 |  | John King, Jr. | 14. maaliskuuta 2016 | 20. tammikuuta 2017 | Demokraatti | Barack Obama |
| 11 |  | Betsy DeVos | 7. helmikuuta 2017 | 8. tammikuuta 2021 | Republikaani | Donald Trump |
| 12 |  | Miguel Cardona | 2. maaliskuuta 2021 | virassa | Demokraatti | Joe Biden |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain opetusministeri Wikimedia Commonsissa
| n k  Yhdysvaltain opetusministerit |
| --- | --- | --- |
|  Hufstedler  Bell  Bennet  Cavazos  Alexander  Riley  Paige  Spellings  Duncan  King  DeVos  Cardona  |  Hufstedler  Bell  Bennet  Cavazos  Alexander  Riley  Paige  Spellings  Duncan  King  DeVos  Cardona  |  |
Airto Moreira

Airto Moreira
Airto Moreira (s. 5. elokuuta 1941 Itaiopolis, Brasilia) on brasilialainen jazzmuusikko, lyömäsoittaja. Hän asuu Los Angelesissa.
Moreiran vanhemmat olivat kansanparantajia. Hän vietti lapsuutensa Curitibassa ja São Paulossa. Musikaalisuus ilmeni hänessä jo varsin varhain, ja 13-vuotiaana hänestä tuli ammattimuusikko. Merkkitapahtuma oli Quarteto Novo -levytys Hermeto Pascoalin kanssa 1967. Pian sen jälkeen hän muutti vaimonsa, jazzlaulaja Flora Purimin kanssa Yhdysvaltoihin ja ryhtyi soittamaan New Yorkissa paikallisten muusikoiden kanssa. Hän soitti pari vuotta yhdessä Miles Davisin kanssa ja oli mukana fuusiojazzin kehittämisessä ja esimerkiksi Bitches Brewn levytyksessä.. Sen jälkeen hän liittyi Weather Report -yhtyeeseen ja oli mukana sen ensimmäisellä albumilla. Sitä seurasi Chick Corean uusi yhtye Return to Forever, jonka kahdella ensimmäisellä albumilla hän soitti rumpuja. Hän on soittanut myös paitsi monien muiden tunnettujen jazzmuusikoiden myös sinfoniaorkestereiden kanssa. Lisäksi hän on säveltänyt elokuva- ja televisiomusiikkia ja tehnyt partituurit elokuviin Viimeinen tango Pariisissa ja Ilmestyskirja. Nyt.
Myös hänen tyttärensä Diana Moreira on laulaja.
Down Beat -lehdessä hänet on valittu kriitikkoäänestyksessä ykkösperkussionistiksi vuosina 1975–1982 ja jälleen 1993..
Syyskuussa 2002 Brasilian presidentti Fernando Henrique Cardoso myönsi Airto Moreiralle ja Flora Purimille Brasilian korkeimpiin kuuluvan kunnianosoituksen, Rio Brancon ritarikunnan jäsenyyden.
Aiheesta muualla

Europe Jazz Network Bio (Arkistoitu – Internet Archive)
Airto's interview (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Weather Report |
| --- | --- |
 Joe Zawinul  Wayne Shorter   Miroslav Vitouš  Airto Moreira  Alphonse Mouzon  Dom Um Romão  Eric Gravatt  Greg Errico  Alphonso Johnson  Ishmael Wilburn  Skip Hadden  Alyrio Lima  Leon 'Ndugu' Chancler  Chester Thompson  Jaco Pastorius  Michael Walden  Alex Acuña  Don Alias  Manolo Badrena  Peter Erskine  Erich Zawinul  Robert Thomas Jr.  Omar Hakim  Victor Bailey  Jose Rossy  Mino Cinelu 
Albumit:  Weather Report  I Sing the Body Electric  Live In Tokyo  Sweetnighter  Mysterious Traveller  Tale Spinnin'  Black Market  Heavy Weather  Mr. Gone  8:30  Night Passage  Weather Report  Procession  Domino Theory  Sportin' Life  This Is This!  Live and  Unreleased  Best Of  Young And Fine Live  Forecast: Tomorrow 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Wetaskiwin

| Wetaskiwin ᐑᑕᐢᑮᐏᐣ ᐃᐢᐸᑎᓇᐤ |
| --- | --- |
 Reynolds-Alberta museo Wetaskiwinissä
 lippu:  vaakuna
 Wetaskiwin
 Koordinaatit: 52°58′10″N, 113°22′37″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Alberta
Perustettu:  1892
Kyläksi:  1900
Kaupungiksi:  1902
Hallinto:  
 – Pormestari:  Don Montgomery
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,74 km²
Korkeus:  760 m
Väkiluku (2021):  12 594
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Postinumero:  T9A
Suuntanumero(t):  780
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wetaskiwin (creeksi ᐑᑕᐢᑮᐏᐣ ᐃᐢᐸᑎᓇᐤ) on 12 594 asukkaan (2021) kaupunki Albertan provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 70 kilometriä etelään Edmontonista. Kaupungin nimi tulee Creen sanasta wītaskīwin-ispatinaw, joka tarkoittaa "kukkulat joilla tehtiin rauha".
Wetaskiwinissä on Reynolds-Albertan museo, jossa syvennytään tekniikkaan ja koneisiin.lähde?
Wetaskiwin on tunnettu Kanadan korkeimmasta autonmyynnistä. Tähän vaikuttaa 1970-luvulta asti käytössä ollut alueen autokauppiaiden iskulause "Autot maksavat vähemmän Wetaskiwinissä".lähde?
Politiikka

Aivan kuin suurin osa Albertan maaseudusta myös Wetaskiwin on hyvin konservatiivinen. Vuoden 2004 liittovaltionäänestyksessä konservatiivien ehdokas sai 74% äänistä ja liberaalipuolueen ehdokas sai vain 12%.lähde?
Maaperä

Kaupunki on sijoittunut miljoonia vuosia sitten Albertan päällä sijainneen meren rannikolle. Wetaskiwin luoteispuoli on hiekkaista ja kumpuilevaa maastoa kun kaakossa maaperä on tasaisempaa ja mutaisempaa.lähde?
Aiheesta muualla

Wetaskiwin nettisivut
Wetaskiwin paikallisen lehden nettisivut
Sofija Rotaru

| Sofija Rotaru |
| --- | --- |
 Sofija Rotaru vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1947 (ikä 77) Tšernivtsin alue, Ukraina
Kansalaisuus:  Ukraina
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  venäjä, ukraina ja romania
Tyylilajit:  popmusiikki, pop-folk, disko, rock, kansanmusiikki, estrada ja chalga (käännä suomeksi) 
Soittimet:  domra, lyömäsoitin ja Bajan-harmonikka 
Levy-yhtiöt:  Sintez Records (käännä suomeksi), Warner Music Group, Sony BMG Music Entertainment, Krugozor ja Melodija 
 Nimikirjoitus
Palkinnot
  Neuvostoliiton kansantaiteilija (1988)  Ukrainan sankari (2002)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sofija Myh’ailivna Jevdokymenko-Rotaru (ukr. Софія Михайлівна Євдокименко-Ротару, ven. София Михайловна Евдокименко-Ротару, Sofija Mihailovna Jevdokimenko-Rotaru, rom. Sofia Rotaru; s. 7. elokuuta 1947) on muun muassa venäjäksi, ukrainaksi ja romaniaksi esiintyvä laulaja, joka syntyi moldovalaiseen perheeseen Tšernivtsin oblastissa, Ukrainassa. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1988. Hän sai Ukrainan sankarin arvonimen 2002.
Diskografia

Lavanda, (1987)
Aiheesta muualla

Rotarun viralliset sivut (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Amandla Stenberg

| Amandla Stenberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. lokakuuta 1998 (ikä 26) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Amandla Stenberg (s. 23. lokakuuta 1998 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Ruena elokuvassa Nälkäpeli (2012) ja nuorena Cataleyana elokuvassa Colombiana (2011).
Zulun ja Xhosan kielillä Amandla tarkoittaa voimaa. Yhdysvaltalainen Time-lehti nimesi Stenbergin vuonna 2015 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
Ura

Stenberg toimi Disneyn mallina  kuusivuotiaana. Vuonna 2011 hän esitti elokuvassa Colombiana Zoë Saldañan hahmoa nuorempana. Läpimurtonsa hän teki saatuaan Ruen roolin Nälkäpeli–romaaniin perustuvassa samannimisessä elokuvassa vuonna 2012 ja sen jatko-osassa vuonna 2013.
Vuonna 2014 Stenberg antoi äänensä Bialle animaatioelokuvassa Rio 2.
Vuonna 2015 Stenberg ja Stranger Comics alkoi työstämään sarjakuvaa nimeltä NIOBE: She is Life.
Yksityiselämä

Stenberg auttaa toimillaan Share Our Strength -organisaatiota taistelussa yhdysvaltalaisten lasten nälkiintymistä vastaan. Stenberg on kertonut olevansa sukupuoleltaan ei-binäärinen ja seksuaalista suuntautumiseltaan homoseksuaali.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Colombiana | Colombiana | Cataleya (nuorena) |  |
| 2012 | A Taste of Romance | A Taste of Romance | Taylor | televisioelokuva |
| 2012 | Nälkäpeli | The Hunger Games | Rue |  |
| 2012 | The World is Watching: Making the Hunger Games | The World is Watching: Making the Hunger Games | omana itsenään | dokumentti |
| 2013 | Nälkäpeli – Vihan liekit | The Hunger Games: Catching Fire | Rue | arkistokuvaa |
| 2014 | Rio 2 | Rio 2 | Bia | äänirooli |
| 2015 | As You Are | As You Are | Sarah |  |
| 2017 | Kaikki kaikessa | Everything, Everything | Maddy | päärooli |
| 2018 | The Darkest Minds | The Darkest Minds | Ruby Daly | päärooli |
| 2021 | Dear Evan Hansen | Dear Evan Hansen | Alana Beck |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2013–14 | Sleepy Hollow | Sleepy Hollow | Macey Irving | 4 jaksoa |
| 2015 | Mr. Robinson | Mr. Robinson | Halle Foster | 6 jaksoa |
| 2024 | The Acolyte | The Acolyte | Verosha ”Osha” Aniseya, Mae-ho ”Mae” Aniseya | päärooli |
Aiheesta muualla

Amandla Stenbergin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Amandla Stenberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amandla Stenberg Allmoviessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef
Emätila

Emätila (myös emäkiinteistö) tarkoittaa tilaa, josta palstatila tai lohkotila eli lohkokiinteistö on erotettu. Palstatiloja ja lohkotiloja oli mahdollista muodostaa vuodesta 1864, ja palstatilan osalta emätila vastasi palstatilan maaverosta siihen asti kunnes palstatilajärjestelmä vuonna 1926 lakkautettiin. Lohkotilat sen sijaan olivat alun alkaenkin täysin itsenäisiä tiloja. Lohkotilan yhteydessä nimitys emätila onkin tämän takia vain ositustapahtuman yhteydessä käytettävä nimitys sille kiinteistölle, josta erotettava määräala eli lohkokiinteistö on erotettu. Vastaavasti emäkiinteistöstä lohkomisessa jäljelle jäävää kiinteistöä nimitetään kantakiinteistöksi (joskus myös kantatila).
Mykola Oleštšuk

| Mykola Oleštšuk> Микола Миколайович Олещук |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1972 (ikä 52) Lutsk, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:   Ukraina
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ukraina
Sotilasarvo:  Kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  Ukrainan sankari
Mykola Mykolaiovytš Oleštšuk (ukr. Микола Миколайович Олещук; s. 25. toukokuuta 1972 Lutsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen kenraaliluutnantti. Hänet nimitettiin Ukrainan ilmavoimien komentajaksi elokuussa 2021.
Oleštšuk valmistui Harkovan sotilasyliopistosta kunniamaininnoin vuonna 2004 ja Ukrainan kansallisesta puolustusyliopistosta vuonna 2010. Oleštšuk sai kenraaliluutnantin arvon 14. lokakuuta 2021. Huhtikuussa 2022 hänelle myönnettiin Bohdan H’melnytskyin ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkki ja lokakuussa 2022 Ukrainan sankarin arvonimi. Oleštšuk on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta.
Pantsarlahti

Pantsarlahti oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi alun perin Viipurin keskiaikaisen kaupunginmuurin ja 1500-luvun jälkipuoliskolla rakennetun Sarvilinnoituksen välisellä alueella. 1860-luvulla tapahtuneen kaupunginmuurin purkamisen jälkeen Pantsarlahti rajoittui lännessä Linnoituksen, pohjoisessa Repolan, idässä Kalevan ja kaakossa Havin kaupunginosiin. Nimensä alue sai sitä ympäröineistä linnoitusvalleista eli pantsareista.
Historia

1400-luvun jälkipuoliskolla Pantsarlahdessa sijaitsi spitaalisairaala, jonka yhteyteen Viipurin linnan käskynhaltijana toiminut Eerik Akselinpoika Tott rakennutti Maria Magdalenan kappelin nimellä tunnetun pienen kirkon 1470-luvulla. Molemmat tuhoutuivat vuonna 1710 Viipurin piirityksen yhteydessä. Kappelin yhteydessä sijaitsi myös hospitaaliseurakunnan oma hautausmaa. Pantsarlahden työlaitos aloitti toimintansa vuonna 1831.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Pantsarlahdessa oli 4 017 asukasta, joista 3 592 oli suomenkielisiä, 188 ruotsinkielisiä, 234 muunkielisiä ja 3 asukkaan kieli oli tuntematon.
Rakennuksia

Pantsarlahden pohjoisosassa oli pien- ja kerrostaloasutusta ja eteläosassa puolestaan teollisuus- ja satama-aluetta, jossa toimi muun muassa Viipurin konepaja vuosina 1864–1939. Vuonna 1932 Eteläsataman tuntumaan valmistui arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema funkistyylinen Hankkijan Viipurin konttori, jonka yhteydessä toimi myös mylly ja leipomo. Oy Starckjohann & Co. Ab:n niin ikään funkkista edustava keskusvarasto puolestaan rakennettiin sen läheisyyteen Havinkadun varrelle vuonna 1939. Varaston suunnitteli arkkitehti Jalmari Lankinen, mutta rakennusta ei kuitenkaan ehditty ottamaan käyttöön ennen talvisodan syttymistä.
Muita tunnettuja rakennuksia olivat vuonna 1912 toimintansa aloittanut Viipurin adventtikirkko, jonka uusi funkkistyylinen rukoushuone valmistui Pantsarlahteen 1935 sekä 1931 rakennettu kaupunginarkkitehti Väinö Keinäsen suunnittelema tyttöjen- ja poikien ammattikoulu. Useiden eri alojen koulutusta tarjonneessa oppilaitoksessa oli vuonna 1939 yli 800 opiskelijaa. Pantsarlahdessa toimi myös Viipurin klassillinen lyseo.
Merkittäviä Pantsarlahteen rakennettuja asuin- ja liikekiinteistöjä olivat muun muassa As. Oy Arina (1900) Torkkelinkadulla, jonka suunnittelivat arkkitehdit Emil Gustafsson ja Allan Schulman, Paavo Uotilan piirtämät Kullervonkatu 10 (1908) ja Konsuli M. Wilskan talo (1921), Väinö Keinäsen Brahenlinna (1937) Pantsarlahdenkadulla ja Linnankatu 49 (1938) sekä Berndt Ivar Aminoffin sotakamreeri B. Lagercrantzille vuonna 1902 suunnittelema jugendtyylinen Vaasankatu 3, jonka jatkeeksi Clas Axel Gyldén piirsi toisen jugendtalon vuonna 1910.
Hankkijan toimitalo (1932).
Hanken Svenska handelshögskolan

| Svenska handelshögskolan |
| --- | --- |
  

 engl. Hanken School of Economics 
Perustettu:  1909
Tyyppi:  julkinen
Rehtori:  Ingmar Björkman 
Henkilökunta:  170
Opiskelijoita:  2 200
Sijainti:  Helsinki ja Vaasa,
Osoite:  Helsinki: Runeberginkatu 10, Etu-Töölö Vaasa: Kirjastonkatu 16
Kampus:  arkkitehti Kurt Simberg 1951–1953
Yhteistyö:  AMBA, EQUIS, AACSB, PRME
Sivusto:  www.hanken.fi
Hanken Svenska handelshögskolan (engl. Hanken School of Economics) on ruotsinkielinen, akkreditoitu kauppakorkeakoulu Helsingissä ja Vaasassa. Hanken perustettiin vuonna 1909, ja se on korkeakouluna toiseksi vanhin kauppakorkeakoulu Suomessa ja Pohjois-Euroopan vanhimpia.
Hanken tarjoaa kandidaatti- ja maisterintutkintoja ruotsiksi ja maisterin- ja tohtorinopintoja englanniksi. Myös Hankenin MBA-ohjelmat ovat englanninkielisiä. The Financial Times on sijoittanut Hankenin Masters in Management -ohjelman sijalle 67 vuonna 2015 ja sijalle 69 vuonna 2016. Hanken on myös valittu globaalissa U-Multirank-yliopistosijoituksessa tutkimus- ja julkaisuyhteistyön alalla maailman viidenneksi parhaaksi yliopistoksi.
Hanken on yksi 76 kauppakorkeakoulusta, joilla on niin sanottu triple-akkreditointi, eli korkeakoululle on myönnetty laatuleimat AACSB, AMBA ja EQUIS. Hankenilla on kaksi toimipistettä, joista toinen on Helsingissä ja toinen Vaasassa.
Hankenilla on yli 13 700 alumnia 70 maassa.
Historia

Hanken on perustettu vuonna 1909 nimellä Högre Svenska Handelsläroverket i Helsingfors. Hanken on Tukholman kauppakorkeakoulun jälkeen Pohjois-Euroopan vanhimpia kauppakorkeakouluja.
Vuonna 1927 yliopisto sai nykyisen nimensä Svenska handelshögskolan i Helsingfors samalla kun siitä tuli virallisesti korkeakoulu. Vuotta myöhemmin koulu otti käyttöön kauppatieteen kandidaatti -tutkinnon, silloista ekonomintutkintoa ylemmän tutkintotason, kun taas ensimmäiset professuurit (viisi kappaletta) otettiin käyttöön vuonna 1934, oppilaitoksen täyttäessä neljännesvuosisadan. Ensimmäinen väitöskirja (Axel Grandell) väiteltiin vuonna 1944, heti kun valtiovalta oli myöntänyt 1944 Hankenille oikeudet jatkotutkintojen antamiseen.
Hankenin toinen toimipiste Vaasassa perustettiin vuonna 1980 kehittämään kauppatieteiden koulutusta alueella, jossa suuri osa väestöstä on ruotsinkielistä. Yliopisto on siis edustettuna molemmilla alueilla Manner-Suomessa, missä on suuri prosenttiosuus suomenruotsalaisia.
Hanken oli ensimmäinen kauppakorkeakoulu Suomessa, joka otti käyttöön pakollisen ulkomaan työharjoittelu- tai opiskelujakson kandidaatintutkinnon opiskelijoille.
Organisaatio > Hallinto

Hankenin toimintaa ohjaa yliopistokollegio, hallitus, rehtori ja akateemisten asioiden neuvosto. Korkein päättävä toimielin on yliopistokollegio. Fazerin konsernijohtaja Christoph Vitzthum on Hankenin hallituksen puheenjohtaja.
Hankenin rehtori vuosina 2015–2022 oli professori Karen Spens, ja hänen seuraajansa on Ingmar Björkman. Rehtorin toimikausi on viisi vuotta. Rehtorilla on yliopistolain mukaan yleinen päätösvalta, toisin sanoen hän johtaa yliopistoa, vastaa hallituksen päätösten valmistelusta ja toteuttamisesta sekä päättää kaikista kysymyksistä, jotka eivät kuulu muiden toimielimien päätösvallan piiriin.
Opiskelijoita edustaa jokaisessa päättävässä toimielimessä aina ainakin yksi opiskelija.
Organisaatio > Laitokset

Hankenilla tutkitaan ja opetetaan kuudella eri laitoksella. Näitä johtaa laitoksen johtaja ja laitosneuvosto.
Rahoitus ja tietotalous
Johtaminen ja organisaatiot
Markkinointi
Taloustiede
Laskentatoimi ja yritysjuridiikka
Kielten ja liikeviestinnän keskus
Koulutusohjelmat

Hanken tarjoaa koulutusta maisteritasolla sekä ruotsiksi että englanniksi; sen sijaan kandidaattiohjelmat ovat ruotsinkielisiä. Hankenilla on myös englanninkieliset tohtori- ja MBA-ohjelmat.
Koulutusohjelmat > Helsingissä

Kandidaatin tutkinto-ohjelma Hankenilla kestää kolme vuotta ja sisältää 3–6 kuukauden ulkomailla oleskelun. Kandidaattitason opiskelija saa myös suoraan oikeuden maisteritason tutkinnon suorittamiseen, mikä kestää kaksi vuotta. Helsingissä opiskelevat voivat valita pääaineensa seuraavista aineista:
Rahoitus
Taloustiede
Markkinointi
Laskentatoimi
Yritysjuridiikka
Yrittäjyys ja johtaminen
Johtaminen ja organisaatiot
Koulutusohjelmat > Vaasassa

Opiskelijat Vaasassa voivat valita pääaineensa seuraavista aineista:
Rahoitus
Markkinointi
Laskentatoimi
Yritysjuridiikka
Yrittäjyys ja johtaminen