stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koti Puhtaaksi

| Sahera Koti Puhtaaksi Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  2011
Toimitusjohtaja:  Reetta Alastalo
Kotipaikka:   Tampere, Suomi
Toiminta-alue:  Uusimaa, Pirkanmaa, Turku, Oulu ja Jyväskylä
Toimiala:  Siivouspalvelu
Liikevaihto:  13,5 miljoonaa (2023)
Henkilöstö:  369 (12/2023)
Kotisivu:  https://www.kotipuhtaaksi.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koti Puhtaaksi Oy on vuonna 2011 perustettu siivousyritys. Yritys tuottaa kotisiivouspalveluita Uudellamaalla, Pirkanmaalla, Turussa, Oulussa ja Jyväskylässä.
Koti Puhtaaksi on palkittu Suomen parhaana työpaikkana , Pirkanmaan vuoden työnantajana ja vuoden kotityöpalveluyrityksenä.
Vuonna 2018 Stella Kotipalvelut osti Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n, mutta yrityskaupat peruttiin. Yritys valittiin Pirkanmaan vuoden työnantajaksi  ja palkittiin Suomen 6. parhaana työpaikkana.
Koti Puhtaaksi Oy myytiin Freska Group Oy:lle vuonna 2022.
Yritys julkaisi vuonna 2023 asiakassovelluksen, joka ilmoittaa kotitalousvähennystiedot verottajalle automaattisesti asiakkaan puolesta ja myöhemmin mobiilisovelluksen.
Aiheesta muualla

Koti Puhtaaksi -yrityksen verkkosivut
Korean työväenpuolueen pääsihteeri

| Korean työväenpuolueen pääsihteeri |
| --- | --- |
 조선로동당 총비서
 Korean työväenpuolueen pääsihteerin tunnus.
 
 Nykyinen Kim Jong-un 11. huhtikuuta 2012 lähtien
Kauden pituus:  viisi vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  24. kesäkuuta 1949
Ensimmäinen:  Kim Il-sung
Korean työväenpuolueen pääsihteeri on Pohjois-Koreaa hallitsevan Korean työväenpuolueen johtaja ja samalla koko maan ylin johtaja. Nykyinen pääsihteeri Kim Jong-un on toiminut virassaan 11. huhtikuuta 2012 alkaen.
Tittelin historia

Aiemmin Korean työväenpuolueen pääsihteeriä ovat vastanneet seuraavat tittelit:
| Titteli | Otettu käyttöön | Poistettu käytöstä |
| --- | --- | --- |
| Korean työväenpuolueen keskuskomitean puheenjohtaja | 1949 | 1966 |
| Korean työväenpuolueen keskuskomitean pääsihteeri | 1966 | 1994 |
| Korean työväenpuolueen pääsihteeri | 1994 | 2012 |
| Korean työväenpuolueen ensimmäinen sihteeri | 2012 | 2016 |
| Korean työväenpuolueen puheenjohtaja | 2016 | 2021 |
| Korean työväenpuolueen pääsihteeri | 2021 | ━ |
Luettelo työväenpuolueen johtajista

| №>  | Kuva | Johtaja | Virkakausi | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Kim Il-sung | 24. kesäkuuta 1949 – 8. heinäkuuta 1994 | 45 v 14 vrk |
| 2 |  | Kim Jong-il | 8. lokakuuta 1997 – 17. joulukuuta 2011 | 14 v 70 vrk |
| 3 |  | Kim Jong-un | 11. huhtikuuta 2012 – | 12 v 220 vrk |
Hwang Hee-chan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hwang Hee-chan Wikimedia Commonsissa
Wolverhampton Wanderers – Englannin Valioliiga
1 Sá |
2 Doherty |
3 Aït-Nouri |
4 Bueno |
5 Lemina |
6 Traoré |
8 J. Gomes |
9 Strand Larsen |
10 Podence |
11 Hwang |
12 Cunha |
14 Mosquera |
15 Dawson |
18 Kalajdžić |
19 R. Gomes |
20 Doyle |
21 Sarabia |
22 Semedo |
24 T. Gomes |
25 Bentley |
27 Bellegarde |
28 Chirewa |
29 Guedes |
30 González |
32 Hodge |
33 Lonwijk |
34 Cundle |
36 Chiquinho |
37 Lima |
40 King |
67 Hubner |
77 Campbell |
81 Lembikisa |
  Silva |
Manageri O’Neil
Reisivaltimo

Reisi räätälinlihaksen kanssa ja ilman. Reisivaltimo on näkyvissä oikealla.
Segmentti.
Reisivaltimo (a.femoralis) on ihmisellä alaraajan suurin valtimo, joka kuljettaa verta kehon alaosaan. Sen lähde on suoliluuvaltimo. Reisivaltimo haarautuu viideksi muuksi verisuoneksi ja jatkuu itse eteenpäin polvitaivevaltimona.
Kliininen merkitys

Reisivaltimon kautta voidaan viedä katetri, jonka päässä olevan pienen laajennettavan pallon avulla tehdään sepelvaltimon pallolaajennuksia.
Ester Toivonen

| Ester Toivonen |
| --- | --- |
 Ester Toivonen 1930-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1914 Hamina
Kuollut: 29. joulukuuta 1979 (65 vuotta) Helsinki
Ammatti:  elokuvanäyttelijä
Puoliso:  Eero Siirala
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1934–1943
Merkittävät roolit:  Syntipukki Kaivopuiston kaunis Regina Katariina ja Munkkiniemen kreivi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ester Toivonen (vuodesta 1943 Toivonen-Siirala; 7. elokuuta 1914 Hamina – 29. joulukuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kauneuskuningatar ja elokuvanäyttelijä. Hän oli Suomen ensimmäinen ulkomailla menestynyt missi. Suomalaisen elokuvan kultakaudella 1930-luvulla hän teki keskeisiä rooleja komediaelokuvissa, kuten Syntipukin ensimmäisessä filmatisoinnissa. Seuraavalla vuosikymmenellä hänen roolityönsä kutistuivat sivuosiksi epookkidraamojen salonkikaunottarina. Toivonen ei mieltänyt itseään näyttelijäksi; kriitikot pitivät hänen komediallisia roolisuorituksiaan usein korkeintaan keskinkertaisina. Epookkielokuvien pukuloistossa hänen sen sijaan katsottiin olevan omimmassa elementissään.
Elämä ja ura > Perhetausta

Ester Toivonen oli latoja Armas Toivosen ja Lempi Helteen esikoinen. Hänen biologinen isänsä oli Venäjän armeijan soitto-oppilas Adolf Haman. Kyseinen mies oli Puolassa syntynyt saksalainen. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä venäläissotilaat siirrettiin pois Haminasta, eikä Adolfista sen koommin kuultu. Helle avioitui Armas Toivosen kanssa Esterin syntymän jälkeen. Perheeseen syntyi Esterin lisäksi kahdeksan lasta. Lempi Helteen sisar, Iida Mikkelsson-Hämäläinen puolestaan oli kirjailija Helvi Hämäläisen äiti. Vuonna 1934 Helvi Hämäläinen kirjoitti salanimellä Annikki Heinä serkustaan kirjan Miss Eurooppa: Totta ja kuvitelmaa. 1930-luvun suomalaiset ylistivät Ester Toivosta ajan hengen mukaisesti ”suomalaisen rodun pelastajaksi” (tuolloin pidettiin tärkeänä osoittaa, että suomalaiset eivät ole mongoleja).
Elämä ja ura > Miss Eurooppa 1934

Teini-ikäisenä Ester oli haminalaisen Brandt-muotiliikkeen kesäapulaisena, muttei osoittautunut tehtävässä järin taitavaksi. Hän muutti 16-vuotiaana kummitätinsä luo Helsinkiin, missä hän sai toimistotyötä Hankkijalta. Myöhemmin hän siirtyi myyjäksi Elantoon. Munkkiniemen Golf-kasinon omistaja kannusti Toivosta osallistumaan Miss Suomi -kilpailuun vuonna 1933. Kauneuskilpailuehdotukseen alkuun vastahakoisesti suhtautunut Toivonen tuli, näki ja voitti. Hän ei pitänyt seuranneesta julkisuudesta ja palasi joksikin aikaa Haminaan. Kun Toivosen saippuamainoskuva päätyi Miss Eurooppa -kilpailun järjestäjän käsiin, hän otti Toivoseen yhteyttä ja pyysi tätä kilpailuihin mukaan. Halu nähdä Eurooppaa oli Toivosen keskeinen motiivi kisoihin osallistumiselle: hän sai matkustaa Ranskaan ja Englantiin. Loppukilpailu järjestettiin Hastingsissä Englannin kaakkoisrannikolla. Toivonen vei voiton ja isot elokuvayhtiöt Yhdysvalloissa ja Saksassa kiinnostuivat hänestä; tuore kauneuskuningatar kuitenkin torjui filmituottajien kosiskelut.
Elämä ja ura > Misseys ja filmitähteys

Miss Eurooppana Toivonen sai kokea myös julkisuuden karun puolen. Hän oli yksi monista sen ajan julkisuuden henkilöistä, joista levitettiin perättömiä sanomalehtijuoruja. Eräs valheellinen lehtijuttu toi hänelle potkut työstään sotasairaalassa. Toivoselle ainoa mieleinen asia hänen missiajoiltaan olivat ulkomaanmatkat, joita hän teki elokuvien ja julkisten esiintymisten ohella. Pysyvä misseyden leima oli kuitenkin hänen kiusanaan vielä julkisuudesta vetäytymisen jälkeenkin.
1930-luvun puolivälissä Toivosesta tuli Suomen Filmiteollisuuden ensimmäinen kassamagneetti. Ensimmäisten elokuviensa markkinoinnissa hänen kauneuskuningattaren mainettaan hyödynnettiin. Elokuvauran alkuaikoina Toivonen sai kuitenkin esiintyä lähinnä farsseissa, joita hän ei hallinnut. Myöhemmin hän osoitti soveltuvansa parhaiten historiallisiin pukuelokuviin, joissa hänen ylväs ja ruhtinaallinen olemuksensa pääsi oikeuksiinsa. Vastanäyttelijöiltään hän sai tukea epävarmuuteensa näyttelijänkyvyistään. Filmitähtenä Toivonen ei myöskään joutunut julkisuuden hampaisiin samalla tavalla kuin missinä.
Toivonen esiintyi kaikkiaan neljässätoista elokuvassa. Hänet saatetaan kuitenkin muistaa paremmin missimenestyksestään kuin elokuvaurastaan. Kauneus vei Toivosen ensin missiksi ja lopulta valkokankaalle, mutta oli toisaalta rasite hänen uskottavuudelleen näyttelijänä. Roolit epookkielokuvissakin oli rakennettu enemmän hänen ulkoisten piirteidensä kuin näyttelijänkykyjensä varaan, komediennena häntä taas pidettiin nokkelana mutta teennäisenä. Aikalaisarvostelijat eivät usein nähneet Toivosen ulkonäköä pidemmälle. Muistelmissaan Toivonen kritisoi teräväsanaisesti ihmisiä, jotka vähättelevät kauniiden naisten taitoja ja älyä.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Ester Toivonen tutustui jo ennen Miss Eurooppa -kilpailua viipurilaiseen upseerikokelaaseen Eero Siiralaan, tuolloin aiemmalta nimeltään Sirelius. Toivonen ja metsänhoitajaksi 1941 valmistunut Siirala avioituivat kymmenen vuoden seurustelun jälkeen vuonna 1943. He muuttivat Helsingin Kruununhaan Pohjoisrantaan syksyllä 1944. Perheeseen syntyi kaksi lasta, Seppo keväällä 1944 ja kuopus Satu kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1965 Toivonen julkaisi muistelmansa Rikas on elämä.
Ester Toivonen kuoli keuhkosyöpään 65-vuotiaana 29. joulukuuta 1979. Hänet on haudattu Helsinkiin Maunulan uurnalehtoon (kortteli 35, rivi 4, hauta 8).
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1934 | Meidän poikamme ilmassa – me maassa | sisar Ester |
| 1935 | Syntipukki | Irja Salo |
| 1936 | Onnenpotku | Maire Rauta |
| 1936 | Kaikenlaisia vieraita | Irma Karitie |
| 1937 | Asessorin naishuolet | Aino Pakkola |
| 1937 | Kuin uni ja varjo | Ylitalon Johanna |
| 1938 | Tulitikkuja lainaamassa | Maija-Liisa Ihalainen |
| 1938 | Nummisuutarit | Kreeta, Karrin kasvate |
| 1939 | Halveksittu | Verna Merthen |
| 1940 | Suotorpan tyttö | Hildur, lautamiehen tytär |
| 1941 | Kaivopuiston kaunis Regina | ruhtinatar Kristine Popoff |
| 1942 | Puck | Anna Kaarna, Raimon sisar |
| 1943 | Katariina ja Munkkiniemen kreivi | kreivitär Margareta Armborg |
| 1943 | Valkoiset ruusut | Irma |
Kirjallinen tuotanto

Toivonen-Siirala, Ester: Rikas on elämä. WSOY 1965.
Toivonen-Siirala, Ester: Lapsuuden ympyrät. WSOY 1967.
Aiheesta muualla

Ester Toivonen Ylen Elävässä arkistossa
Ester Toivonen Elonetissä.
Ester Toivonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elävä muisti -verkkosivusto: Miss Eurooppa Ester Toivonen mainostaa tulitikkuaskin tuulensuojusta Miss Suomi -kisojen uutisfilmissä.
Jakso 10: SF-tähtiä ja tähdenlentoja: Ester Toivonen (podcast) Yle Radio Suomi.  5.6.2014. Yle Areena Audio.
Kuvalehti haastattelee Miss Europaa, Suomen Kuvalehti, 22.09.1934, nro 39, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Miss Europan kotikaupunki, Helsingin Sanomat, 30.09.1934, nro 263, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Miss Europan suvusta ja sukulaisista, Suomen Kuvalehti, 10.11.1934, nro 46, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Haluan tehdä työtä - sanoo Ester Toivonen, Seura, 20.11.1935, nro 47, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Ester Toivonen vuonna 1934
Toivonen vuonna 1961.
Lateef Crowder

| Lateef Crowder |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Lateef Crowder Dos Santos
Syntynyt: 23. marraskuuta 1977 (ikä 46) Salvador, Brasilia
Ammatti:  sijaisnäyttelijä, näyttelijä, capoeiran harjoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Aiheesta muualla
IMDb 
Lateef Crowder Dos Santos (s. 23. marraskuuta 1977 Salvador) on brasilialais-yhdysvaltalainen sijaisnäyttelijä, näyttelijä ja capoeiran harjoittaja. Hän on esiintynyt elokuvissa The Protector, Tekken, Undisputed III: Redemption ja Twilight – Aamunkoi, osa 2. Crowder on työskennellyt vuodesta 2000 alkaen ZeroGravity-stuntryhmässä ja on tehnyt stuntteja niin elokuviin kuin televisiosarjoihinkin.
Crowder on harjoitellut capoeiraa kuusivuotiaasta lähtien.
Luettelo maailman vanhimmista vallassa olevista monarkeista

Tämä on luettelo maailman vanhimmista vallassa olevista nykyisistä monarkeista. Luettelossa ei ole vt. valtionjohtajia. Luetteloon eivät kuulu ne monarkiat, jotka ovat pienten osavaltioiden, kuten Malesian ja Arabiemiraattien, hallitsijoita. Kansainyhteisön monarkiat, joiden valtaistuimella on kuningas Charles III, on huomioitu luettelossa.
Asuntoetu

Asuntoetu on luontoisetu, jossa työntekijä saa työ- tai virkasuhteensa perusteella käyttöönsä työnantajansa omistaman tai vuokraaman asunnon. Tällaisessa käytössä oleva asunto on työsuhdeasunto tai virka-asunto.
Esimerkki asuntoedusta Suomessa

Seuraavassa esimerkissä työntekijä 2500 euron kuukausipalkalla neuvottelee työnantajansa kanssa asuntoedusta. Asunto on vuonna 1935 rakennettu 50-neliöinen vuokra-asunto Helsingin keskustassa. Asunnon kuukausivuokra on 1000 euroa. Työntekijä saa asunnon käyttöönsä, työnantaja maksaa vuokran ja vähentää sen työntekijän palkasta, jolloin lopulliseksi kuukausipalkaksi muodostuu 1500 euroa sekä asuntoetu.
Asuntoetu on verotettavaa tuloa, joten työntekijä joutuu maksamaan veroa asuntoedusta. Koko asuntoetua (1000 euroa/kk) ei kuitenkaan lasketa verotettavaksi tuloksi, vaan ainoastaan edun verotusarvo. Verotusarvo riippuu muun muassa asunnon koosta. Tässä tapauksessa verotusarvo on 605 euroa. Verotuksessa työntekijän bruttopalkka on siis 2105 euroa.
Asuntoetu vaikuttaa positiivisesti työntekijän käteen jäävään rahaan vuokranmaksun jälkeen. 2500 euron kuukausipalkasta työntekijä olisi maksanut veroa 20 %, jolloin hänen nettopalkkansa olisi ollut 2000 euroa. Vuokranmaksun jälkeen työntekijän käteen jäisi 1000 euroa. Asuntoedun tapauksessa työntekijän veroprosentti 2105 euroa/kk verotettavilla tuloilla on 16,5 %, eli hän maksaa veroja 347,33 euroa. Koska hänen todellinen bruttopalkka oli 1500 euroa, niin hänelle jää käteen 1152,67 euroa. Asuntoedun suora säästö työntekijälle on tässä esimerkissä 152,67 euroa kuukaudessa. Todellinen säästö on kuitenkin huomattavasti pienempi. Nimittäin vuokran ja verotusarvon erotuksesta (395 euroa) työnantaja ei joudu maksamaan lainkaan sosiaaliturvamaksuja, mikä on noin 100 euroa (25 %) suoraa säästöä työnantajalle, mutta josta osa on menetettyä työeläkettä työntekijälle (17,7 % eli 69,92 euroa). Lisäksi työntekijä menettää vuokran ja verotusarvon erotuksesta vuosilomapalkan ja lomaltapaluurahan (yhteensä 17,25 % bruttopalkasta), jolloin menetettyä lomarahaa on 68,14 euroa. Kaiken kaikkiaan työntekijän säästö tuhannen euron asuntoedusta on 152,67 – 69,92 – 68,14 = 14,61 euroa. Työnantajan säästö sen sijaan on 100 + 68,14 = 168,14 euroa.
Kuluntalahden siirtorata

Nipunsiirtoa Kuluntalahden nipunsiirtoradalla. Vaunuja lasketaan Jormuanlahteen.
Kuluntalahden puutavaran siirtorata oli Kainuussa Kajaanin maalaiskunnassa (nyk. Kajaani) sijainnut uittopuun siirtorata eli tukinsiirtorata tai ns. rautakanava. Rata oli yksityisraide, jonka omisti Oulujoen Uittoyhdistys. Rata oli sisällytetty VR:n Junaturvallisuusohjesääntöön eli valtionyhtiön kuljettajat saivat ajaa radalla tarpeen vaatiessa.
VR:n Kuluntalahden asemalla oli rataan liittyvä oma sivuraide, jolle yhtiön veturit saivat tulla esimerkiksi myöhempää ulkopuoliseen käyttöön tai konepajakorjaukseen menoa varten. Tältä raiteelta eteenpäin niitä kuitenkin siirrettiin VR:n kalustolla.
Leveäraiteinen siirtorata toimi puutavaran siirtoreittinä Nuasjärven Kuluntalahdesta Oulujärven Jormuanlahteen ohi Kajaaninjoen voimalaitosten. Rata valmistui ja otettiin käyttöön vuonna 1952. Radalta oli yhteys Iisalmi–Kontiomäki-radalle Kuluntalahden rautatieasemalle. Radan toiminta päättyi uittotoiminnan loputtua Nuasjärvessä ja Oulujärvessä 1980-luvun alussa Kajaanin sellutehtaan lopettamisen vuoksi. Suurin osa radan rakenteista on purettu. Ratapohja toimii talvisin virallisena moottorikelkkareittinä.
Kalusto

Radalla oli käytössä omaa kalustoa, joka liikennöi vain kyseisellä rataosuudella: kaksi veturia ja 19 vaunua. Kalustoon kuului lisäksi myös kolmipyöräresiina.
Kalusto > Veturit

Valmet Move5, (Vdm5), Valmistusnumero: 503, käytössä: 1. maaliskuuta 1951 – 28. elokuuta 1979 (veturi rikkoutui). Veturissa oli keskuspuskimet sivupuskimien lisäksi.
Valmet Move51m, (Vv 14, Tve3) Valmistusnumero: 507, valmistusvuosi: 1952, hankittu vuonna 1981, ja oli käytössä vain vuonna 1982 (radan toiminta loppui). Veturissa vain sivupuskimet.
Vanhempi veturi oli hankittu radalle uutena. Uudempi veturi oli Toppilan sellutehtaan entinen ja alun perin Kajaanin tehtaiden vanha veturi. Veturit myytiin vuonna 1987 Kempeleeseen Sakari Sivulalle (vanhempi romuksi).
Vetureita varten oli Kuluntalahdessa kaksipilttuinen vuonna 1955 rakennettu veturitalli, joka nykyään toimii autokorjaamona. Talli on kolmas järjestyksessä: ensimmäisen tallin vei kesken rakentamista Metsähallitus omaan käyttöönsä, ja tallin virkaa hoiteli vuosien ajan viitostien vanha sillanalus.
Vanhemman veturin ongelmana oli rikkoutumisherkkä vaihdelaatikko; perusvikaa ei saatu korjattua koskaan, vaan veturia varten oli kaksi vaihdelaatikkoa, joista toinen oli veturissa ja toinen varalla. Näin selvittiin aina elokuun 1979 loppuun, jolloin veturin koneisto rikkoutui pysyvästi.
Tämä veturi oli alun perin veturinvihreä, mutta se maalattiin jo ensimmäisessä peruskorjauksessaan VR:n vakioväreihin, joilla toinen veturi oli maalattu jo tehtaalla. Veturin haki linjalta pois paikalle tilattu VR:n pienveturi. Veturi jäi makaamaan Kuluntalahden sivuraiteelle radan loppuajaksi.
Kalusto > Vaunut

Pankkovaunut 19 kpl, Valmistaja: Valmet, jarrullinen ja jarruton versio; jarruttomatkin vaunut oli varustettu läpikulkevalla jarrujohdolla.
Vaunut lastattiin siltanosturilla Kuluntalahdessa ja purettiin Jormuassa laskemalla ne vinssillä veteen.
Vaunuista kolmessa oli keskuspuskinten lisäksi Jormuan puoleisessa päässä sivupuskimet; nämä vaunut olivat pääsääntöisesti junarunkojen Jormuan puoleisessa päässä, jolloin sivupuskimet vastasivat veturin puskimiin. Näin siksi, että tarvittaessa olisi voitu käyttää myös muuta veturia kuin radan vakituista, jossa oli myös keskuspuskimet.
Vaunuja liikennöitiin yleensä kolmena kuuden vaunun runkona ja yksi vaunu oli varalla.
Vaunut romutettiin radan lopullisen purkamisen yhteydessä ja nosturi hieman myöhemmin.
Kalusto > Rata, nosturi ja vinssit

Rataan kuului useita siltoja ja Kuluntalahdessa oleva siltanosturi puutavaranippujen nostamiseen. Se  tilattiin varta vasten tarkoitukseen ja palveli moitteetta koko työn ajan.
Raide haarautui kummassakin päässä: Kuluntalahdessa veturi työnsi palaavan junarungon tuloraiteen päässä olevalle lastausraiteelle ja siirtyi vaihteen avulla lähtevän rungon eteen. Veturitallia varten oli oma vaihteensa.
Jormualla haarautuman muodosti sivuraide, jolle tyhjä runko hinattiin. Rannan puoleisen vaihteen avulla täyden junan edessä saapunut veturi pystyi kiertämään tyhjän rungon taakse. Menettely oli siis aivan erilainen kuin Honkataipaleella, jossa veturi väisti täyttä runkoa sivuraiteelle ns. mustalaisen avulla ja palasi sitten rungon taakse kiinnittymään jarruvaijeriin.
Jormualla oli aluksi sotakorvausteollisuudelta saadut kaivosvinssit vaunujen nostamista ja laskemista varten, mutta ne pettivät jo liikenteen aluksi; vaunuroikat jouduttiin laskemaan veteen ja vetämään ylös veturilla, mikä hidasti työtä kovasti. Vuonna 1954 uusiksi vinsseiksi saatiin 70 kilowatin tehoiset Schuckertin kaivosvinssit. Vinsseihin liitettiin hiukan myöhemmin TV-valvonta ohjausta varten.
Radalla oli lisäksi oma sisäinen puhelinlinjansa. Kuluntalahden toimistolla oli ulos menevä puhelinlinja.
Kalusto > Liikenne

Rataa liikennöitiin omaperäisellä tavalla: aina kunkin työpäivän lopuksi veturi työnsi yhden junarungoista lastausraiteelle nosturin alle; toinen runko työnnettiin toiselle lastausraiteelle ja kolmas odotti Jormualla tyhjänä.
Kun ensimmäinen runko oli lastattu, veturi kytkeytyi sen eteen ja veti sen Jormualle; täällä veturi irtautui ja kiersi vaihteen kautta toiselle raiteelle siellä odottaneen tyhjän rungon taakse. Samaan aikaan kun veturi alkoi työntää tyhjää runkoa Kuluntalahteen laskivat vinssit täyden rungon veteen; vaunut tyhjenivät itsestään ja keluuvenein varustetut uittomiehet ohjailivat tukkiniput eteenpäin. Niistä koottiin hinausletkoja, jotka hinaaja vei edelleen.
Sillä välin Kuluntalahdessa nosturi oli täyttänyt toisenkin junarungon; junarunkoa siirrettiin vinsseillä eteenpäin sitä mukaa kun vaunut täyttyivät. Jormualta palaava veturi työnsi tuomansa rungon vapaalle lastausraiteelle ja siirtyi täyden rungon eteen.
Näin liikenne sujui varsin juohevasti; vaihdelaatikon oikuttelukaan ei ajan mittaan haitannut, koska asentajat oppivat varsin nopeasti vaihtamaan varalaatikon veturiin.
Vaikka virallista matkustajaliikennettä radalla ei koskaan ollutkaan, epävirallista riitti. Paikallinen asujaimisto oppi nopeasti arvostamaan yhteistyötä, josta tulikin molemminpuolista.
Välillä siirrettiin myös veneitä ja proomuja; tyypillisin siirretty oli ketjuproomu Punikki, joka sai nimensä punaisen värinsä johdosta; sillä haettiin Vaalassa purettujen nippujen ketjut takaisin niputuspaikalle Ontojoella.
Kalusto > Radan loppu

Vuonna 1980 rataa uusittiin ja sepelöitiin; samoin Jormuan vanhat vinssit nykyaikaistettiin ja niille rakennettiin parannettu käyttäjänkoppi, jolloin TV-valvonnasta voitiin luopua, mutta työ osoittautui lopulta turhaksi, koska liikenne jäi yhteen koejunaan vuoden 1981 aikana.
Rata purettiin vähin erin seuraavien vuosien aikana. Suuri osa radan rakenteista oli paikallaan vielä 1990-luvun puolivälissä.
Osa kiskoista ja vaihteista myytiin myöhemmin Rokuan rautatielle.
Työsuhdeasunto

Työsuhdeasunto tarkoittaa työnantajan omistamaa tai vuokraamaa asuntoa, jossa asumisoikeus riippuu työsuhteesta. Työnantaja vastaa asumiskustannuksista joko kokonaan tai osittain.
Syitä työsuhdeasuntojen tarjoamiseen voivat olla esimerkiksi, että paikkakunnalla ei ole riittävästi tarjolla sopivia asuntoja, työntekijälle halutaan antaa osana palkkaa luontoisetu, tai se että työntekijä joutuu käyttämään asuntoaan yrityksen edustustehtävissä.lähde?
Työsuhdeasunnot Suomessa

Työsuhdeasuntoja ovat aikojen saatossa tarjonneet henkilökunnalleen mm. Puolustusvoimat, sairaalat, seurakunnat (mm. seurakuntien pappilat) ja Valtionrautatiet. Useat suuret teollisuuslaitokset rakensivat erityisesti 1900-luvun alkupuoliskolla kokonaisia yhteisöjä, jotka koostuvat työsuhdeasunnoista. Työsuhdeasunnossa asuvan oikeus asumiseen on sidottu työsuhteeseen siten, että sen loppuminen johtaa myös asumisoikeuden menettämiseen, ellei kyseessä ole työntekijän nimissä oleva vuokra-asunto.
Asuntoedusta on kyse, kun työnantajan antaa hallitsemansa asunnon työntekijän tai hänen perheensä asuttavaksi. Työnantaja voi hallita asuntoa omistajana tai vuokralaisena. Veronkierroksi on katsottu menettely, jossa työntekijä vuokraa asuntonsa työnantajalle ja saa sen käyttöönsä työsuhdeasuntona.