Ludvig I (Baijeri)
Avioliitto ja lapset

Kruununprinssi Ludwig puoliso oli Saksi-Hildburghausenin prinsessa Therese Charlotte Louise Friederike Amalie (1791–1854), joka oli Saksi-Hildburghausenin herttua Friedrichin (1763–1834) ja herttuatar Charlotte von Mecklenburg-Strelitzin (1769–1818) tytär. Hänet kasvatettiin prinsessaksi, hän oli koulutettu ja musikaalinen.
He avioituivat Münchenissä 12. lokakuuta 1810. Viikon kestäneet hääjuhlallisuudet olivat loisteliaat: ne alkoivat 12. lokakuuta kuningas Maksimilian Joosefin nimipäivänä, ja päättyivät 17. lokakuuta hevoskilpailuun niityllä nimeltä "Theresienwiese" kruununprinsessan mukaan. Juhlallisuuksista kehittyi vuonna 1811 ensimmäisen kerran järjestetty Oktoberfest.
Puolisonsa valinnalla Baijerin valtaistuimen perillinen halusi välttää pelätyn pakkoavioliiton keisari Napoleonin käskystä. Ludwigilla oli varmasti sisarensa Auguste Amalie varoittavana esimerkkinä, jonka täytyi avioitua Napoleonin poikapuolen, Eugène de Beauharnais'n kanssa. Vaikka tämä liitto oli onnellinen, Ludwigin inho Napoleonia ja kaikkea ranskalaista kohtaan oli niin suuri, että hän ei halunnut alistua Napoleonin välittämään avioliittoon. Niinpä kuningas Maksimilian I Joosef oli iloinen, kun kruununperillinen valitsi Theresen Saksi-Hildburghausenin ja teki siten poliittisesti vaarattoman valinnan: "Tietenkin", kuningas kirjoitti pojalleen, "hänellä ei ole paljon rahaa tai omaisuutta mitä avioliitto voi tuoda mukanaan, mutta Reinin konfederaatioon pakotetun maan pieni koko tekee avioliitosta poliittisesti vaarattoman."
Kruununprinssipari asui aluksi Innsbruckissa ja Salzburgissa, sillä Ludwig oli nimitetty Innin ja Salzachin piirien kenraalikuvernööriksi. Kun Salzburgista tuli osa Itävalta vuonna 1816, he asettuivat asumaan Aschaffenburgiin, sitten Würzburgiin. Vasta kun Ludwig seurasi isäänsä kuninkaana lokakuussa 1825, perhe muutti Müncheniin.
Heille syntyi yhdeksän lasta.
Maksimilian II (1811–1864) avioitui 1842 Preussin prinsessa Marie Friederiken (1825–1889) kanssa, heillä oli jälkeläisiä
Mathilde Karoline (1813–1862) avioitui 1833 suurherttua Ludwig III von Hessen und bei Reinin (1806–1877) kanssa, ei jälkeläisiä
Otto I, Kreikan kuningas (1815–1867) avioitui 1836 Oldenburgin herttuatar Amalien (1818–1875) kanssa, ei jälkeläisiä
Theodolinde Charlotte Luise (1816–1817), kuoli puolivuotiaana
Luitpold, Baijerin prinssivaltionhoitaja (1821–1912) avioitui 1844 Itävallan ja Toscanan arkkiherttuatar Auguste Ferdinande (1825–1864) kanssa, heillä oli jälkeläisiä, joista yhdestä tuli Baijerin kuningas Ludvig III
Adelgunde Auguste Charlotte (1823–1914) avioitui 1842 Itävalta-Modenan arkkiherttua Franz V:n (1819–1875) kanssa, heillä oli jälkeläisiä
Hildegard Louise Charlotte (1825–1864) avioitui 1844 Itävallan arkkiherttua Albrektin (1817–1895) kanssa, heillä oli jälkeläisiä
Alexandra Amalie (1826–1875), Münchenin ja Würzburgin kuninkaallisten St. Annen naisluostarien abbedissa ja kirjailija; naimaton, ei jälkeläisiä
Adalbert Wilhelm (1828–1875) avioitui 1856 Espanjan prinsessa, infanta Amalia Felipe Pilarin (1834–1905) kanssa, joka oli Kaarle IV:n ja Maria Luisan pojan Francisco de Paulan tytär; heillä oli jälkeläisiä
Ludvigin elämäkerturi Gollwitzer kirjoittaa, että tämän "erittäin aktiivinen eroottinen temperamentti" johti hänet myös kuuluisimman rakastajattarensa, tanssija Lola Montezin luo. Hänellä oli paljon enemmän vaikutusvaltaa kuninkaaseen kuin millään muulla naisella aiemmin ja hän laukaisi sisäpoliittisen kriisin. Ludvigilla oli hänen lisäkseen ainakin kaksi nimeltä tunnettua rakastajatarta, joista molempien kanssa hänellä oli mahdollisesti lapsi.