stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MTV (yritys)
Omistus

Alkujaan MTV:n omisti joukko mainostoimistoja. Vuonna 1998 se siirtyi osaksi Alma Mediaa. MTV Oy päätyi vuoden 2005 omistusjärjestelyissä ruotsalaisen Bonnierin ja Proventuksen omistukseen. Vuonna 2007 Bonnier osti Proventuksen osuuden MTV:stä.
Heinäkuussa 2018 Telia osti Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, johon kuuluivat MTV, C More ja Ruotsin TV4. Kauppahinta oli 9,2 miljardia kruunua (888 miljoonaa euroa) käteisellä. Kauppa sai EU-komission hyväksynnän marraskuussa 2019 ja 2. joulukuuta 2019 MTV siirtyi Telian omistukseen. Helmikuussa 2025 Telia ilmoitti myyvänsä liiketoimintayksikön eteenpäin norjalaiselle Schibstedille.
Omistus > Televisiokanavat

MTV lähetti ohjelmaa aluksi Yleisradion kanavilla. MTV3-kanava aloitti lähetykset 1. tammikuuta 1993 entisen Kolmoskanavan paikalla. Suomen ensimmäinen kaupallinen tekstitelevisiopalvelu MTV3 Tekstikanava aloitti toimintansa seuraavana vuonna. Subtv:n lähetykset alkoivat vuonna 2001. Se syntyi vuonna 2000 perustetun kaapelikanava TVTV!:n ja digitoimiluvan saaneen City-TV:n yhdistymisestä. Subtv:n kaapelilähetykset alkoivat 15. elokuuta ja digitaaliset lähetykset 27. elokuuta. Subtv vaihtoi nimensä Subiksi 16. tammikuuta 2008. MTV3 AVA:n lähetykset alkoivat 1. maaliskuuta 2008, ja kanavan nimi vaihtui AVA:ksi 15. tammikuuta 2011. Joulukuussa 2022 MTV Oy sai päivitetyn visuaalisen ilmeen ja samalla maksuttomat tv-kanavat saivat nimet: MTV3, MTV Sub ja MTV Ava.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat

MTV Oy toi markkinoille neljä maksukanavaa marraskuussa 2006. Kaapeli- ja satelliittitalouksiin tulivat kaikki neljä kanavaa, MTV3 MAX, MTV3 Fakta, MTV3 Leffa ja Subtv Juniori. Antennitalouksissa kanavat olivat MTV3 MAX ja Subtv Juniori. Huhtikuussa 2007 MTV3 Leffan muututtua Subtv Leffaksi kanava alkoi näkyä myös antennitalouksissa. Antennitalouksissa tuli näkymään myös MTV3 Fakta 1. syyskuuta 2007 alkaen. Vuonna 2012 MTV toi markkinoille uudet urheilukanavat MTV3 MAX Sport 1 (nyk. MTV Urheilu 1) ja MTV3 MAX Sport 2 (nyk. MTV Urheilu 2).
Maksukanavia markkinoitiin osana MTV Total -kanavapakettia, johon kuului myös C Moren kanavia. Vuonna 2017 MTV Total vaihtoi nimensä C More Totaliksi ja MTV:n kaikki maksukanavat siirtyivät C More -nimen alle. Vuonna 2023 C More Total vaihtoi nimensä MTV Katsomon mukaiseksi ja MTV:n kaikki maksukanavat siirtyivät MTV -nimen alle.
| Kanava | Lähetystapa> Antenni | Lähetystapa> Kaapeli | Lähetystapa> Satelliitti | Aloituspäivä> Antenni | Aloituspäivä> Kaapeli | Aloituspäivä> Satelliitti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| MTV Max | kyllä | kyllä | kyllä | 1.11.2006 | 1.11.2006 | maaliskuu 2007 |
| MTV Juniori | kyllä | kyllä | kyllä | 1.11.2006 | 1.11.2006 | maaliskuu 2007 |
| MTV Urheilu 1 | kyllä | kyllä | kyllä | 2012 | 2012 | 2012 |
| MTV Urheilu 2 | kyllä | kyllä | kyllä | 2012 | 2012 | 2012 |
| MTV Aitio | kyllä | kyllä | kyllä | 14.8.2023 | 14.8.2023 | 14.8.2023 |
| MTV Viihde | kyllä | kyllä | kyllä | 14.8.2023 | 14.8.2023 | 14.8.2023 |
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Max

MTV Max  on digitaalinen rinnakkaiskanava, joka lähettää lähinnä miehille suunnattuja ohjelmia, muun muassa Formula 1:stä, MotoGP:tä ja auto-ohjelmia. Kanavaa välitetään antenni-, kaapeli-, IPTV- ja satelliittiverkoissa.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Juniori

MTV Juniori on lapsille suunnattu digikanava. Kanava lähettää pelkästään lastenohjelmia. Kanavaa välitetään antenni-, kaapeli-, IPTV- ja satelliittitelevisioverkossa.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Urheilu 1

MTV Urheilu 1 on pelkästään urheiluohjelmia lähettävä kanava. Kanavan ohjelmisto koostuu muun muassa jääkiekosta ja jalkapallosta. Kevään jääkiekon MM-kisojen aikaan MTV Urheilu 1 muuttuu ympärivuorokautiseksi jääkiekkokanavaksi.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Urheilu 2

MTV Urheilu 2 on pelkästään urheilua lähettävä kanava. MTV Urheilu 2 -kanavalla näytetään muun muassa jääkiekkoa, jalkapalloa ja golfia.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Urheilu 3

MTV Urheilu 3 on MTV Oy:n maksullinen, urheiluohjelmia lähettävä kanava.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Aitio

MTV Aitio on MTV Oy:n maksullinen, elokuvia ja sarjoja lähettävä kanava. Se aloitti lähetykset 14. elokuuta 2023. MTV Aitio korvasi C More First-kanavan. Kanavaa välitetään antenni-, kaapeli-, IPTV- ja satelliittitelevisioverkossa.
Omistus > Televisiokanavat > Maksukanavat > MTV Viihde

MTV Viihde on MTV Oy:n maksullinen, elokuvia ja sarjoja lähettävä kanava. Se aloitti lähetykset 14. elokuuta 2023. MTV Viihde korvasi C More Series-kanavan. Kanavaa välitetään antenni-, kaapeli-, IPTV- ja satelliittitelevisioverkossa.
MTV Uutiset

MTV Uutiset on MTV:n uutistoiminnan yksikkö, joka tuottaa sisältöjä MTV3-kanavalle ja MTVuutiset.fi -palveluun.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutisia Bauer Median radiokanaville, jotka päättyivät 4.4.2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5.4.2024. Uutiset tuottaa STT.
MTV Uutiset > Nykyiset uutisankkurit

Ripsa Koskinen-Papunen (1991–2004, 2014–)
Maija Lehmusvirta (1999–2001, 2005–)
Kirsi Alm-Siira (2005–2016, 2017–)
Antti Tuuri (2012–)
Jaakko Loikkanen (2015–)
Jan Andersson (2018–)
Eerikki Pitkänen (2018–)
Teresa Meriläinen-Aho (2019–)
Shahin Doagu (2019–)
Jesse Kamras (2020–)
MTV Uutiset > Uutistoimittajia

Kalle-Ville Lahtinen
Keimo Lehtiniemi
Outi Airola
Juha Kaija
Janne Hopsu
Mika Tommola
Vesa Kallionpää
Pekka Lehtinen
Antonia Berg
Alec Neihum
MTV Uutiset > Ulkomaankirjeenvaihtajat

Heikki Piuhola (Saksa, Eurooppa-kirjeenvaihtaja)
Petri Saraste (Tallinna, Itä-Euroopan ja Aasian kirjeenvaihtaja)
Mari Karppinen (New York, Yhdysvaltain kirjeenvaihtaja)
Kari Lumikero (Tukholma, Skandinavian-avustaja)
MTV Uutiset > Meteorologit

Pekka Pouta (1991–)
Mette Mannonen (2000–)
Liisa Rintaniemi (2003–)
Miina Manninen (2010–)
Aleksi Jokela (2012–)
Markus Mäntykannas (2013–)
Jenna Salminen (2021–)
Joonas Koskela (2023)
MTV Uutiset > Johto ja hallinto

Tomi Einonen, vastaava päätoimittaja
Ilkka Ahtiainen, uutispäätoimittaja
Mona Haapsaari, toimituspäällikkö
Eeva Lehtimäki, päällikkö, yhteiskuntatoimitus
Mirja Kivimäki, päällikkö, Maailma ja kotimaa -toimitus
Tiia Palmén, päällikkö, rikostoimitus
Johannes Kantelinen, luova johtaja
MTV Uutiset > Mobiilisovellus

MTV:n uutiset ovat saatavilla yhdessä sovelluksessa, joka on saatavilla iPhone- ja Android-laitteisiin.
MTV Urheilu

MTV Urheilu on MTV:n urheilutoimitus, joka tuottaa MTV Urheilu -maksukanavien urheilulähetykset ja Tulosruudun uutiset. Tulosruutu esitetään joka arkipäivä MTV3-kanavalla kello 19.10 Seitsemän uutisten jälkeen kello 19.25 sekä kello 22.25 Kymmenen uutisten jälkeen ja sen lisäksi viikonloppuisin myös kello 19.10 Seitsemän uutisten jälkeen sekä kello 22.25 Kymmenen uutisten jälkeen.
MTV Urheilun urheilupäällikkö on Markus Autero ja toimituspäällikkö Teemu Niikko.
MTV Urheilu > Urheiluoikeudet

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut (MTV3 & MTV Katsomo+)
Jääkiekon Liiga (MTV Sub & MTV Urheilu)
Jalkapallon Mestarien liiga (MTV Sub & MTV Urheilu)
Jalkapallon Serie A (MTV Urheilu)
Jalkapallon La Liga (MTV Urheilu)
MotoGP (MTV Urheilu)
Yleisurheilun Timanttiliiga (MTV Urheilu)
CHL (MTV Urheilu)
Golfin PGA Tour (MTV Urheilu)
MTV Urheilu > Urheilutoimittajat

Inka Korhonen
Mika Saukkonen
Matti Nyrhinen
Ville Lepistö
Teemu Niikko
Timo Innanen
Toni Immonen
Jukka Lohva
Tomi Haapaniemi
Mikko Hyytiä
Internetpalvelut ja -sivustot > MTVuutiset.fi

MTVuutiset.fi (aiemmin MTV3.fi ja MTV.fi) on MTV:n uutispalvelu, joka tarjoaa uutis- ja ajankohtaispalveluja.
Internetpalvelut ja -sivustot > MTV Katsomo

MTV Katsomo (aiemmin mtv-palvelu, Katsomo ja MTV3 Katsomo) on MTV:n vuonna 2009 perustama ilmaiskanavien yhteinen suoratoistopalvelu. C More -suoratoistopalvelu yhdistyi MTV Katsomoon lokakuussa 2023.
Liiketoiminta

Vuosina 2013–2023 MTV on ollut raskaasti tappiollinen.  Vuosina 2019–2022 MTV tuotti tappiota 18,7 miljoonasta 28,2 miljoonaan euroon joka vuosi.
2023 yritys aloitti muutosneuvottelut, jotka koskivat 430 työntekijää.
MTV:n toimitusjohtajat

| Henkilö | Virassa |
| --- | --- |
Hanski, PenttiPentti Hanski: 1957–1984
Pilkama, EeroEero Pilkama: 1984–1999
Kylmälä, IlkkaIlkka Kylmälä: 1999–2001
Karhuvaara, PekkaPekka Karhuvaara: 2001–2012
Rotko, HeikkiHeikki Rotko: 2012–2015
Koskinen, JaniJani Koskinen: 2015–2016
Nordlund, JarkkoJarkko Nordlund: 2016–2019
Leppänen, JohannesJohannes Leppänen: 2019–
Kirjallisuutta

Hanski, Pentti: Pöllön siivin: MTV:n vuodet 1955–1984. Toimittanut Markku Onttonen. Otava 2001. ISBN 951-1-17300-6.
Kannisto, Maiju: Ohjelmayhtiöstä ”merkintekijäksi”: MTV ja kaupallisen television tuotantokulttuurin muutos Suomessa 1980-luvulta 2000-luvulle. Turun yliopisto, 2018. ISBN 978-951-29-7488-7. Julkaisu verkossa (PDF).
Tuuri, Antti: Kertomus linnusta joka nousi lentoon. MTV 50 v. MTV Oy 2007. ISBN 978-952-92-1998-8.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MTV:n kotisivut
MTV-Yhtymä Oy hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
MTV uusien tilojen esittelyä
MTV
| --- | --- |
TV-kanavat:  MTV3 (HD)  MTV Sub (HD)  MTV Ava (HD)  MTV Urheilu 1 (HD)  MTV Urheilu 2 (HD)  MTV Juniori (HD)  MTV Max (HD) 
Uutiset ja urheilu:  MTV Uutiset  MTV Urheilu  Tulosruutu 
Muuta:  Suomi-areena  MTV Katsomo  MTV:n ohjelmia  Fredriksberg 
Henkilöitä:  Pentti Hanski  Tauno Äijälä  Heikki Rotko 
Historia:  MTV:n historia  Pöllölaakso (1967–2023)  Kolmoskanava 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO) 2 
Kuvakaappaus MTVuutiset.fi -palvelusta.
Sadomasokismi

Kuva S&M-studiosta.
Sadomasokismi (lyhenne SM, S&M, S/M) tarkoittaa seksuaalista toimintaa, johon liittyy leikittelyä valtasuhteilla (esimerkiksi roolileikit tai alistaminen ja alistuminen), sitomista tai nauttimista kivusta tai muista voimakkaista tuntemuksista (esimerkiksi piiskaaminen).
Termissä sadomasokismi yhdistyvät sekä sadistiset että masokistiset seksuaaliset mieltymykset. Sadismi on romaaninkirjoittajan markiisi de Saden mukaan nimensä saanut seksuaali-patologinen mielihalu, jonka tyydyttämiseksi rakastaja koettaa kiusata ja kiduttaa rakastettuaan. Masokistinen henkilö (masokisti, alk. Leopold von Sacher-Masochin nimestä) saa nautintoa joutuessaan alistetuksi, nöyryytetyksi, sidotuksi, satutetuksi tai joutuessaan kärsimään jollain muulla vastaavalla tavalla. Sadistinen henkilö (sadisti, alk. markiisi de Saden nimestä) saa nautintoa vallankäytöstä, alistamisesta tai henkisen tai fyysisen kärsimyksen tuottamisesta toiselle osapuolelle. Termejä voidaan käyttää kuvaamaan myös ei-seksuaalisia luonnetyyppejä.
Sadomasokismin psykologiaa

Saksalainen psykoanalyytikko Richard von Krafft-Ebing käytti termejä sadismi ja masokismi ensimmäisenä kirjassaan Psychopathia Sexualis (1886). Samoihin aikoihin Sigmund Freud havaitsi, että sekä sadismi että masokismi esiintyvät usein samassa yksilössä, ja yhdisti nämä ominaisuudet sadomasokismin käsitteeksi. Tämä havainto on laajalti hyväksytty sekä kirjallisuudessa että käytännön sadomasokismissa — monet masokistit ja sadistit määrittelevät itsensä kykeneväksi toimimaan kumpana tahansa osapuolena. Tällaisen kaksoisroolin omaksujasta voidaan käyttää nimitystä switch (suom. ”kytkin”, ”vaihde” tai ”vaihtaa”).
Sekä Krafft-Ebing että Freud olettivat, että miesten sadismi johtui miesten seksuaalivaiston aggressiivisen osan häiriöstä. Masokismia pidettiin miehissä huomattavasti poikkeuksellisempana miesten oletetun luonnollisen aggressiivisen seksuaalisen luonteen vuoksi. Freud epäili, että masokismia löytyy miehistä ainoastaan luonnollisemman sadismin muunnoksena. Naisten sadomasokismista keskusteltiin paljon vähemmän: sekä Freud että Krafft-Ebing olettivat masokismin olevan niin luonnollinen osa naisten seksuaalisuutta, että sen erottaminen poikkeavuutena olisi vaikeaa.
Havelock Ellis puolestaan väitti, ettei sadismin ja masokismin välissä ole olennaista eroa, vaan ne voidaan nähdä toisiaan täydentävinä tunnetiloina. Hän huomautti myös että sadomasokismi keskittyy ainoastaan seksuaalista mielihyvää tuottavaan kipuun, eikä julmuuteen yleensä, kuten Freud oli olettanut.
Ranskalainen filosofi Gilles Deleuze sen sijaan hylkäsi termin sadomasokismi keinotekoisena eritellessään Leopold von Sacher-Masochin teosta. Hänen mielestään sadismin ja masokismin lähtökohta oli täysin toisistaan poikkeava, ja niiden yhdistäminen samaksi käsitteeksi keinotekoista. Masokistien mahdolliset sadistiset piirteet Deleuze tulkitsi vasteiksi masokismiin.
Nykyisin on useita selityksiä sille, miksi jotkut kokevat sadomasokismin nautinnolliseksi, ja vastaus riippuu paljolti yksilöstä. Toisille alistuvan roolin ottaminen voi merkitä terapeuttista pakoa stressistä, vastuusta tai syyllisyydestä. Toisille alistuminen voi tarkoittaa turvallisuutta. Sadisti sen sijaan saattaa nauttia vallasta tai masokistin tyydyttämisestä. On kuitenkin huonosti tiedossa, mikä pohjimmiltaan yhdistää nämä tunnetilat ja seksuaalisen nautinnon.
Sadomasokismin historiaa

Tämä seksuaalisuuden laji on osittain (sadismi) nimetty ranskalaisen markiisi De Saden mukaan, joka kirjoitti useita sadomasokistisia kirjoja ja novelleja. Markiisin elinaikana ne olivat julkinen salaisuus, sillä kukaan ei halunnut myöntää ostaneensa niitä, vaikka monet tiesivät niistä ja niiden kirjoittajasta. Ei ole varmoja todisteita siitä, että markiisi olisi toteuttanut fantasioimiaan sadomasokistisia orgioita: kukaan aikalainen ei tunnustanut osallistuneensa niihin eikä yksikään nainen syyttänyt markiisia kidutuksesta. Levottoman aikakauden lehdistö olisi varmasti takertunut aiheeseen, jos olisi voinut todisteiden perusteella tehdä niin: tuolloin kunnianloukkaus oli vakava asia ja siitä säädetyt rangaistukset ankaria.
Sadomasokismin historiaa > 1600-luvun Japani

Japanissa 1600-luvun Edo-kaudella varakkaissa piireissä perinteisestä sidontataidosta, joka oli alun perin julma kidutusmenetelmä, muokattiin omanlainen sadomasokismin muoto.lähde? Japanin sisällissodissa erilaiset sotaherrat ja rosvopäälliköt toisinaan kidnappasivat kilpailijoidensa rakastajattaria, vaimoja tai tyttäriä, joita kidutettiin tai uhattiin kidutuksella uhkavaatimuksien painottamiseksi. Naisia ei kuitenkaan yleensä haluttu vahingoittaa pahoin, joten sidontataitoa kehitettiin vammojen välttämiseksi. Sidontataitoa käytettiin myös rakastajattarien ja jalkavaimojen kurittamiseen ja myöhemmin sitä harrastettiin huvin vuoksi: Japanin taiteessa ja kirjallisuudessa on runsaasti kertomuksia ja kuvauksia siitä. Japanilaisen perinteisen sidontataidon mestari on sensei (sensei viittaa japanin kielessä mihin hyvänsä ohjaajaan tai opettajaan, tietyn taidon hallitsijaan), joka tekee naisesta taideteoksen sitomalla tämän erilaisiin asentoihin symboloiden kasveja tai eläimiä. Nykyaikaisessa sidontaleikissä usein painotetaan kuitenkin pitkitettyä nöyryytystä ja toisinaan lievää kivunkin tuottoa. Yleensä senseit ovat miehiä ja sidottavat naisia. Välineinä on karkeita köysiä sekä bambukeppejä ja vahakynttilöitä. Tämä japanilainen sadomasokismin muoto unohtui 1800-luvun lopulla Japanin pyrkiessä länsimaalaistumaan, jolloin varsinkin brittiläistä tapakulttuuria suosittiin. Sidontataito koki uudelleentulemisen toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain miehittäessä Japanin pääsaaria. Tällöin Yhdysvaltain sotilaita varten perustettiin useita bordelleja, joissa japanilainen sidonta oli eräs suosituimmista ohjelmanumeroista.
Sadomasokismin historiaa > Viktoriaaninen Britannia

Britanniassa viktoriaanisena aikana sadomasokismi nousi kukoistukseen. Yläluokkaisten miesten ja naisten elämää leimasivat hemmotteleva palvelusväki ja tiukka tapakulttuuri. Monet miehet ja usein naisetkin hakivat (oletettavasti) henkistä tasapainoa vierailemalla kalliissa bordelleissa vapaaehtoisesti nöyryytettävinä.
1950-luvun Britanniassa perinteinen tyttöjen ja poikien sisäoppilaitoksen koulukuri sai toisinaan sadomasokistisia piirteitä opettajien käyttäessä väärin rankaisuvaltaansa oppilaitaan kohtaan. Tuolloin Britanniassa tehtiin maanalaisesti lukuisia pornografisia elokuvia, joiden aiheena oli oppilaitaan rankaiseva opettaja ja siten koulutyttöteema vakiinnutti asemansa sadomasokistien fantasioissa. Stereotyyppisiä tämän kauden kuritusvälineitä ovat ruokokeppi eli cane sekä maila eli paddle.
Toinen oppilaitosympäristöön sijoitettava sadomasokismin muoto – todellisuudessa tai fantasiassa – ovat opiskelijayhteisöjen initiaatioriitit, joihin kuvitellaan liittyvän piiskaamista esimerkiksi mailalla.
Sadomasokismin historiaa > Sadomasokismi lähimenneisyydessä

Muita sadomasokismin nousukausia olivat viktoriaanista aikaa muistuttavat vuodet 1950–1960 Yhdysvalloissa sekä seksuaalisen vapautumisen vuosina 1960–1970 Ranskassa; joidenkin tutkijoiden mukaan viimeksi mainittu oli eräänlainen vastareaktio hippien seksuaalisille näkemyksille. Vuonna 1954 julkaistiin Pariisissa sadomasokistisen kirjallisuuden tunnetuimpiin teoksiin kuuluva O:n tarina.
Sadomasokismi viestintävälineissä

Sadomasokismi on ollut suosittu kuvausten aihe markiisi De Saden ajoista alkaen. Italiassa tuotetut sadomasokistiset sarjakuvat nousivat suosioon 1970-luvulla: aluksi niitä yritettiin sensuroida, mutta näiden "likaisten" sarjakuvien tulvaa pimeistä painotaloista oli mahdotonta pysäyttää. Elokuvissa koitti jo 1910-luvulta alkaen maanalainen eksploitaatioelokuvien aikakausi: ne hyödynsivät tirkistelynhaluisten ihmisten uteliaisuutta rikkomalla röyhkeästi kaikkia aikakautensa moraalikäsityksiä esittäessään häikäilemätöntä pornografiaa ja väkivaltaa varsinkin naisia kohtaan.
Eksploitaatio-elokuvia tehtiin kiihtyvällä tahdilla 1930-luvulta 1970-luvulle asti, jonka jälkeen sen suosio aleni muun pornografian tarjonnan lisääntymisen vuoksi ja valtavirran elokuvien muuttuessa yhä enemmän eksploitaatioelokuvien kaltaisiksi. Internetissä sadomasokismiin tai sadomasokistiseen pornoon liittyvät sivut ovat tehneet ilmiötä tunnetuksi.
Sadomasokismi Suomessa

Sadomasokismi luokiteltiin Suomessa kansainvälisen tautiluokituksen perusteella fetisismin ja transvestismin ohella sairaudeksi vuoteen 2011 saakka. Tuolloin Terveyden ja hyvinvoinnin laitos päätti poistaa ne luokituksesta, koska niiden mukana ololle ei nähty enää kunnollisia lääketieteellisiä perusteluita.
2000-luvulla Suomessa toimii useita sadomasokistien järjestöjä, kuten Kinky Club sekä Bizarre Club. Sadomasokismilla on kuitenkin huomattavan pitkät juuret Suomessa. MSC Finland – Tom’s Club ry (MSC: Motorsports Club) on yksi uranuurtajista. Järjestö ei ole nimenomaisesti yleissadomasokistinen järjestö, vaan se keskittyy miesten väliseen sadomasokismiin ja fetisseihin. Yhdistys on perustettu vuonna 1976 ja on Suomen toiseksi vanhin edelleen toimiva sateenkaariyhdistys. Taiteilija Tom of Finland oli yhdistyksen jäsen.
Taiteessa Suomessa ovat erilaisia sadomasokistisia teemoja käsitelleet muun muassa Tom of Finland, Kalervo Palsa (erityisesti Eläkeläinen Muistelee-sarjakuva), Sirpa Ala-Lääkkölä, Anja Kauranen, Kjell Westö ja Nalle Virolainen.
Filosofiselta kannalta sadomasokismia on käsitellyt muun muassa Timo Airaksinen.
Vuonna 2012 julkaistiin suomalaisten kirjailijoiden kirja Kipukynnys, joka kertoo sadomasokismista nyky-Suomessa.
Kirjallisuutta

Airaksinen, Timo: Markiisi de Saden filosofia.  ((The philosophy of the Marquis de Sade, 1995.) Kääntänyt Manu J. Vuorio)  Helsinki:  Gaudeamus, 1995.  ISBN 951-662-613-0
Höykinpuro, Taru (toim.): Kivun kauneus.  Helsinki:  Like, 2006.  ISBN 952-471-796-4
Julmia naisia: Sadomasokistinaiset kertovat 1989. Julkaisija: Extaasi-ryhmä
Kaartinen, Auli & Kippola, Anna-Kaarina (toim.): Sadomasokismi: Teemoja vallasta, kulttuurista ja seksuaalisuudesta.  (Preesens-sarja)  Helsinki:  Gaudeamus, 1990.  ISBN 951-662-494-4
Kauppinen, Antti, MSC Finland: MSC Finland - Tom's Club - Neljäkymmentä vuotta historiaa, 2016, ISBN 978-952-93-7457-1
Kirjallisuutta > Sadismi ja masokismi kaunokirjallisuudessa

Alanne, Outi: Neiti N:n tarina
Anonyymi: Herra Jackin ihmeellinen huone.  (The Way of a Man with a Maid, 1908(?))  Gummerus.  ISBN 978-951-206-817-3
Härkönen, Anna-Leena: Akvaariorakkautta
Niklander, Hannu: Aamu puutarhassa, Leskimiehen kevät. (Atena 2000); Kirjoilla on kohtalonsa, Rikottua lasia (Robustos 2017).
Reagé, Pauline: O:n tarina
Sacher-Masoch, Leopold von: Venus turkiksissa.  ((Venus im Pelz, 1870.) Suomentanut Tapani Kilpeläinen)  Helsinki:  Summa, 2006.  ISBN 952-5418-21-9
Sade, Donatien Alphonse François de: Justine eli Hyveellisen neidon kovat kokemukset
Sade, Donatien Alphonse François de: Sodoman 120 päivää
Hurmelinna, Suvi & Ström, Stan: Kipukynnys.  INTO-kustannus, 2012.  ISBN 978-952-264-145-8  (suomeksi)
James, E. L. : Fifty shades of grey
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Työelämän johtajat kumartavat dominaa
BDSMbaari: Epäkaupallinen sivusto kaikille aihepiiristä kiinnostuneille täysi-ikäisille henkilöille.
Demonstrointia Folsom Streetin messuilla (Folsom Street Fair) vuonna 2004.
Maila.
Ranskalainen Martinet-piiska.
Stereotyyppinen kuva valtiattaresta eli dominasta: saappaat, ruoska ja musta nahka ovat kuvan kliseisiä elementtejä.
Veikko Lavi

| Veikko Lavi |
| --- | --- |
 Veikko Lavi vuonna 1952
Henkilötiedot
Koko nimi:  Toivo Veikko Lavi
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1912 Kotka
Kuollut: 22. toukokuuta 1996 (84 vuotta) Hamina
Muusikko
Taiteilijanimi:  Olavi Valo Kai Won Ämber Kai Von Ämberg
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1951–1956, 1968–1996
Tyylilajit:  iskelmä, kupletti
Levy-yhtiöt:  Westerlund, Levytukku, Finnlevy, Discophon, Audiovox Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Toivo Veikko Lavi (23. huhtikuuta 1912 Kotka – 22. toukokuuta 1996 Hamina) oli suomalainen laulaja, lauluntekijä ja kirjailija. Lavi teki ensimmäiset levynsä 1950-luvun alussa ja nousi uudelleen suosioon 1960-luvun lopulla. Hänen laulunsa olivat useimmiten kansanlaulupoljentoisia kupletteja. Sanoituksissaan hän kuvasi usein yhteiskunnan vähäosaisimpia, mutta hänet tunnettiin myös humorististen tekstien taitavana nikkarina. Lavin tunnetuimmaksi lauluksi mainitaan usein vuonna 1976 levytetty ”Jokainen ihminen on laulun arvoinen”. Lavi oli tuottelias lauluntekijä, tunnettu esiintyjä ja yhteiskunnallisesti aktiivinen kuolemaansa asti.