stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asa Butterfield
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | After Thomas | After Thomas | Andrew |
| 2007 | Son of Rambow | Son of Rambow | Brethren Boy |
| 2008 | Poika raidallisessa pyjamassa | The Boy in the Striped Pyjamas | Bruno |
| 2010 | The Wolfman | The Wolfman | nuori Ben Talbot |
| 2010 | Nanny McPhee ja suuri pamaus | Nanny McPhee and the Big Bang | Norman Green |
| 2011 | Hugo | Hugo | Hugo Cabret |
| 2013 | Ender’s Game | Ender’s Game | Ender Wiggin |
| 2014 | X+Y | X+Y | Nathan Ellis |
| 2015 | Ten Thousand Saints | Ten Thousand Saints | Jude |
| 2016 | Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille | Miss Peregrine’s Home for Peculiar Children | Jacob Portman |
| 2017 | The House of Tomorrow | The House of Tomorrow | Sebastian Prendergast |
| 2017 | Journey’s End | Journey’s End | Jimmy Raleigh |
| 2017 | The Space Between Us | The Space Between Us | Gardner Elliot |
| 2018 | Time Freak | Time Freak | Stillman |
| 2018 | Then Came You | Then Came You | Jimmy Raleigh |
| 2018 | Slaughterhouse Rulez | Slaughterhouse Rulez | Willoughby Blake |
| 2019 | Greed | Greed | Finn McCreadie |
| 2022 | Choose or Die | Choose or Die | Isaac |
| 2022 | Flux Gourmet | Flux Gourmet | Billy Rubin |
| 2022 | Your Christmas or Mine? | Your Christmas or Mine? | James |
| 2023 | All Fun and Games | All Fun and Games | Marcus Fletcher |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Rooli | Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Ashes to Ashes | Donny | #1.6 |
| 2008–2009 | Merlin | Mordred | 3 jaksoa |
| 2019–2023 | Sex Education | Otis Milburn | Päärooli |
| 2020 | 50 States of Fright | Brandon Boyd | 3 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asa Butterfield Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Lassi Sidoro

Lassi Sidoro
Lassi Sidoro (o.s. Lindqvist, s. 1976 Kotka) on suomalainen sideshowtaiteilija ja kehonmuokkaus-artisti. Sidoro on myös entinen pornonäyttelijä ja pornon käsikirjoittaja. Sidoro lopetti aikuisviihdeuransa 2005.
Elämä ja Ura

Sidoro opiskeli Tampereen yliopistossa teatterin ja draaman tutkimusta. Jo varhaisessa vaiheessa hän kiinnostui tatuoinneista ja lävistyksistä sekä niihin liittyvästä kulttuurista.
Opiskeluaikanaan hän teki paljon perinteisiä teatteri- ja televisioproduktioita sekä siirtyi lävistäjän oppiin. 
Tampereella opiskellessaan Sidoro tutustui vasta perustetun Circus Mundus Absurduksen jäseniin, jotka etsivät ryhmäänsä lävistyksistä tietävää ihmistä. Lassi oli Circus Mundus Absurduksessa taiteilijanimellä Louis Cypher vuosina 1999–2007.
Pornouransa aikana Lassi esiintyi ja käsikirjoitti kaapelikanava MoonTV:n Rakelin ja Lassin panokoulua, joka oli osa Pornostara-ohjelmaa.
Circus Mundus Absurduksen lopetettua Sidoro esiintyi ryhmien The Snakeoil Incorporated, Skindrone ja The Saviours kanssa. 
Nykyään hän esiintyy soolona sekä vaimonsa Senja Sidoron kanssa. Pari meni naimisiin Turmion Kätilöiden takahuoneessa Ravintola Domissa 11.11.2011.
Lassi Sidoro on mukana Century Filmsin tuottamassa tositelevisio-ohjelmassa Tatuointistudio HelsINK, jonka ensimmäinen jakso näytettiin TV5:lla 8.huhtikuuta 2013.
Helsingin seudun joukkoliikenne

M100-metrojuna ylittämässä Vuosaaren metrosiltaa.
Helsingin seudun joukkoliikenne on Helsingin seudulla tapahtuvaa bussi-, raitiovaunu-, metro-, lähijuna- ja lauttaliikennettä. Helsingin sisäisestä liikenteestä huolehti vuoden 2009 loppuun saakka Helsingin kaupungin liikennelaitos eli HKL, kuntarajat ylittävästä sekä Espoon, Kauniaisten ja Vantaan sisäisestä liikenteestä YTV, joka lakkautettiin 31. joulukuuta 2009.
Vuoden 2010 alussa aloitti toimintansa Helsingin seudun liikenne- eli HSL-kuntayhtymä, joka perustuu joukkoliikennelakiin. Kuntayhtymään siirtyivät sekä HKL:n että YTV:n liikenteen suunnittelutoiminnot. HSL:een kuului sen toiminnan alkuvaiheessa kuusi kuntaa: Helsinki, Espoo, Kauniainen, Vantaa, Kerava ja Kirkkonummi. HSL vastasi toimintansa alkuvaiheessa noin 1,1 miljoonaan asukkaan joukkoliikenteen järjestämisestä. Muut Helsingin seudun kahdeksan kuntaa voivat liittyä myöhemmin HSL:n jäseneksi. Sipoo liittyi jäseneksi 1. tammikuuta 2013 sekä Siuntio ja Tuusula 1. tammikuuta 2018.
Bussiliikenne

Helsingin sisäiset linjat toimivat usein liityntälinjoina metroon ja lähijuniin. Bussit liikennöivät myös keskustasta sellaisiin lähiöihin, joihin ei ole metro- tai junayhteyttä. Lähiliikenteen keskus keskustassa sijaitsee päärautatieaseman ympäristössä. Useimpia linjoja ajetaan 5.30 ja 23.45 välisenä aikana, suosituimmilla linjoilla ajetaan 1.30 asti. Yölinjoja ajetaan yleisesti vain 23.45 ja 1.30 välisenä aikana, ja nämä linjat ajavat yleisesti suoraan paikkoihin, joihin on yleensä ollut vain liityntälinja (metron tai lähijunan liikenteen ulkopuolella).
Myös Espoossa ja Vantaalla on joukko kunnan sisäisiä linjoja. Niistä useimmilla on päätepysäkki jollakin lähiliikenteen rautatieasemalla, jolloin ne toimivat liityntälinjoina. Espoon sisäisiksi linjoiksi luetaan myös Kauniaisten kautta kulkevat linjat. Lisäksi HSL-alueeseen kuuluvalla Keravalla on kaksi sisäistä linjaa, jotka kulkevat kaupungin rautatieaseman kautta.
Seutulinjat ovat linjoja, jotka ylittävät kuntarajoja. Näiden samoin kuin myös Espoon ja Vantaan sisäisten linjojen reiteistä ja aikatauluista päätti vuoden 2009 loppuun asti YTV, minkä jälkeen sen tehtävät siirtyivät HSL-kuntayhtymälle. Sopimusten perusteella liikennettä hoitavat lukuiset yksityiset yhtiöt.
Suurin osa seutulinjoista liikennöi Helsingin keskustasta eri puolille Espoota ja Vantaata. Linja-autot Helsingistä Vantaan itäosiin lähtevät yleisesti Rautatientorilta tai Hakaniemestä, Vantaan länsiosiin sekä Espoon keski- ja pohjoisosiin taas Elielinaukiolta. Länsiväylää pitkin kulkevat bussit Espoon eteläosiin lähtevät omasta terminaalistaan Kampin keskuksesta. Lisäksi on joukko seudullisia poikittaislinjoja, kuten runkolinja 560 (Rastila-Myyrmäki). Myös Helsinki-Vantaan lentoasemalta on suoria bussiyhteyksiä eri puolille pääkaupunkiseutua.
Raitioliikenne

Helsingin seutu on Tampereen lisäksi toinen Suomen alueista, jossa on raitioliikennettä. Nykyiset kantakaupungin raitiolinjat on numeroitu 1–10. Raitioliikenne muodostaa metron kanssa kantakaupungin liikenteen selkärangan ja on pääasiallinen liikkumistapa kantakaupungin sisällä. Raitioliikenteen liikennöinnistä vastaa Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy.
Viimeisimpiä laajennuksia kantakaupungissa ovat olleet muun muassa raitiolinja 8:n päätepysäkin siirtyminen Salmisaaresta Saukonpaateen ja linja 9:n jatkaminen Länsiterminaali 2:lle. Keväällä 2021 linja 6 jatkettiin Telakkakatua pitkin Hernesaareen, ja syksyllä 2022 linja 9 jatkettiin Ilmalantorille Länsi-Pasilaan. Elokuussa 2024 liikennöinnin aloitti Kalasatama–Pasila-raitiotie. Rakenteilla on kantakaupungin ja Laajasalon yhdistävä Kruunusillat-raitiotie.
Raitioliikenne > Raide-Jokeri (Linja 15)

Raide-Jokeri on Espoon Keilaniemen ja Helsingin Itäkeskuksen välillä kulkeva pikaraitiotie, joka korvasi aikaisemman runkolinja 550:en. Toisin kuin muut raitiovaunulinjat Helsingissä, se liikennöi kokonaan kantakaupungin ulkopuolella (osittain Espoossa), eikä se ole yhteydessä muuhun raitiovaunuverkostoon. Raide-Jokeri rakennettiin parantamaan poikittaisyhteyksiä esikaupunkialueilla ja vastaamaan kasvaviin matkustajamääriin linjalla 550. Linjan 15 liikennöinnistä vastaa Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy.
Metroliikenne

Aivan uuden metrolinjan on suunniteltu alkavan Kampista ja jatkuvan sieltä pohjoiseen Pasilan kautta Helsinki-Vantaan lentoasemalle ja Viikkiin.
Lähijunaliikenne

Lähijunat on VR:n liikennöimää ja HSL-yhteistyöhön kuuluvaa junaliikennettä. Linjat on merkitty kirjaimin, ja niistä jokainen lähtee Helsingin päärautatieasemalta kulkien Pasilan rautatieaseman läpi ja jatkaen joko ranta-, pää-, Vantaankosken- tai Lahden radoille. Vantaankosken- ja pääradan yhdistävä Kehärata otettiin käyttöön 1. heinäkuuta 2015, jolloin junat alkoivat kulkea Helsinki-Vantaan lentoasemalle.
Lauttaliikenne

Suomenlinnan saari on yhdistetty Kauppatoriin ympärivuotisesti liikennöitävällä Suomenlinnan lauttalinjalla. Liikennettä hoitaa Suomenlinnan Liikenne Oy, ja liikenteessä käytetään M/S Suomenlinna II -alusta.
Meritullintorin ja Laajasalon välillä kulkee Kruunuvuorenrannan lautta, jonka on tarkoitus liikennöidä Kruunusillat-raitiotien valmistumiseen asti.
Kustannukset

Matkustajakilometrin kustannus on metrolla 0,06 euroa, junalla 0,12 euroa, bussilla 0,35 euroa ja raitiovaunulla 0,38 euroa (HSL 2018). Kustannukset ajoneuvon liikkumaa kilometriä kohden ovat vastaavasti 6,90, 7,70, 3,40 ja 8,70 euroa, mutta metroissa ja junissa on paljon enemmän matkustajia ajoneuvoa kohden.
Lippujen hinnat kattavat vain puolet HSL:n toimintamenoista, toinen puoli on lähinnä kuntien ja valtion tukia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin seudun joukkoliikenne Wikimedia Commonsissa
Helsingin seudun liikenne (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin seudun joukkoliikenne
| --- | --- |
Raskas raideliikenne: Helsingin seudun lähijunaliikenne (linjat) • Helsingin metro (linjat: M1, M2)
Kevyt raideliikenne: Helsingin raitioliikenne (linjat) • Helsingin seudun pikaraitiotiet (linjat: 15)
Lauttaliikenne: Kruunuvuorenrannan lautta • Suomenlinnan lautta
Linja-autoliikenne Runkolinjat: Helsingin seudun linja-autoliikenne  20 • 30 • 40 • 200 • 300 • 400 • 500 • 510 • 520 • 530 • 560 • 570 • 600
Liikenteen tilaaja: HSL
Liikennöitsijät: Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne • Helsingin kaupungin liikennelaitos • VR • Nobina • Pohjolan Liikenne • Helsingin Bussiliikenne • Savonlinja • Tammelundin Liikenne • Åbergin Linja • Korsisaari • Reissu Ruoti • Tilausliikenne Nikkanen
Hankkeet: Espoon pikaraitiotiet • Kruunusillat • Tiederatikka • Tuusulanväylän pikaraitiotie • Vantaan pikaraitiotie • Vihdintien pikaraitiotie • Viikin–Malmin pikaraitiotie • Espoon kaupunkirata • Pisararata • Itämetro
Runkolinja 560 Vesalassa tammikuussa 2021.
Bussipysäkki Helsingin Jakomäessä.
Matalalattiaisia Artic-raitiovaunuja alettiin sarjatuottaa vuonna 2015.
M300-sarjan metrojuna Helsingin Vesalassa.
Sm5-tyyppinen juna lentoaseman rautatieasemalla.
M/S Suomenlinna II.
Japanin talous

| Japanin talous |
| --- | --- |
 Tokion Shinjuku on yksi Japanin merkittävimmistä talouskeskuksista.
Valuutta:  Japanin jeni
Tilikausi:  huhtikuu–maaliskuu
Jäsenyydet:  APEC, G8, G20, OECD,  Maailman kauppajärjestö
Tilastot
BKT:  4,11 biljoonaa dollaria (2024) 6,72 biljoonaa $ (PPP)(2024)
- per asukas:  54 180 $ (PPP) (2024)
- kasvu:  0,9 % (2024)
- toimialoittain:  maatalous 1,1 %, teollisuus 25,6 %, palvelut 73,2 % (2013)
Inflaatio:  2,2 % (2024)
Köyhyysrajan alle jäävien määrä:  16 % (2010)
Gini-kerroin:  37,6 (2008)
Työvoima:  65,62 milj. (2013)
- toimialoittain:  maatalous 3,9 %, teollisuus 26,2 % palvelut 69,8 % (2010)
Työttömyys:  2,55 % (2022)
Merkittävimmät teollisuusalat:  moottoriajoneuvot, sähkölaitteet, konetyökalut, teräs- ja rautametallit, laivat, kemikaalit, tekstiilit, prosessoitu ruoka
Ulkomaankauppa ja -investoinnit
Vienti:  697 mrd. $ (2013)
Vientituotteet:  moottoriajoneuvot, puolijohteet,  rauta- ja terästuotteet, auton osat,  muovimateriaalit, energiantuotantolaitteet
Merkittävimmät vientimaat:  Kiina (18,1 %)  Yhdysvallat (17,8 %), Etelä-Korea (7,7 %), Thaimaa (5,5 %), Hongkong (5,1 %) (2012)
Tuonti:  766,6 mrd. $ (2013)
Tuontituotteet:  maaöljy, nesteytetty maakaasu, vaatteet, puolijohteet, elintarvikkeet, kivihiili, ääni- ja kuvalaitteet (2011)
Merkittävimmät tuontimaat:  Kiina (21,3 %)   Yhdysvallat (8,8 %), Australia (6,4 %)  Saudi-Arabia (6,2 %), Arabiemiirikunnat (5 %), Etelä-Korea (4,6 %)  Qatar (4 %) (2012)
Julkinen talous
Julkinen velka:  226,1 % BKT:sta (2013)
Budjetin tulot:  1,739 biljoonaa $ (2013)
Budjetin menot:  2,149 biljoonaa $ (2013)
Alijäämä:  -8,2% % BKT:sta (2013)
Japanin talous on vuoden 2022 lukujen mukaan maailman kolmanneksi suurin markkinahinnoin laskettuna ja neljänneksi suuri ostovoimakorjattuna. Maan ostovoimakorjattu bruttokansantuote (BKT) kyseisenä vuonna oli 6,1 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria (USD). Bruttokansantuote jakautui eri toimialojen välillä niin, että maatalous muodosti siitä 1,1 %, teollisuus 30,1 % ja palvelut 68,7 %. Japanin valuutta on jeni. Japanin velka on sen bruttokansantuotteeseen suhteutettuna maailman suurin. Vuoden 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami aiheutti tuhoja myös talouselämälle.
Japanin huomattavimmat ulkomaankauppakumppanit ovat Kiina ja Yhdysvallat, ja esimerkiksi Japanin energiatuotanto on hyvin pitkälle riippuvainen ulkomailta tuoduista fossiilisista polttoaineista. Myös Japanin ruoanhankinta tukeutuu voimakkaasti ulkomaantuontiin, sillä maa ei pysty tuottamaan itse riittävää ravinnon määrää. Maatalouden tärkein tuote on riisi, ja myös kalastus on merkittävässä asemassa. Japanin merkittävimpiä teollisuustuotteita ovat moottoriajoneuvot sekä sähkökoneet. Verotus on Japanissa yleiseen tulotasoon verrattuna kevyempää kuin teollisuusmaissa yleensä. Arvopaperimarkkinapaikkoja on Japanissa useita, joista Tokion pörssi on yksi maailman suurimmista.
Taloushistoria > Feodaaliaika

Muromachi-kaudella Japani aloitti puolen vuosisadan pituisen yhteistyön Kiinan Ming-dynastian kanssa. Maiden yhteinen tavoite oli päästä eroon japanilaisista merirosvoista. Japani vei Kiinaan puuta, rikkiä, kuparia, miekkoja ja viuhkoja ja sai vastineeksi kiinalaista silkkiä, posliinia, kirjoja ja rahaa. Portugalilaiset saapuivat Japaniin vuonna 1543 ja aloittivat Nanban-kaupan kautena tunnetun ajanjakson. Tänä aikana Japani kävi ulkomaankauppaa länsimaisten kanssa, jotka toivat Japaniin muun muassa tuliaseet ja kristinuskon. Tokugawa Ieyasu alkoi myöntää japanilaisille laivoille lisenssejä, jotka oikeuttivat kaupankäyntiin ulkomaalaisten kanssa. Kaupankäyntiä jatkettiin 1600-luvun puoliväliin asti, jolloin viimeisetkin ulkomaalaiset karkotettiin sakoku-lakien nojalla Japanista ja sen myötä myös kaikki ulkomaankauppa tyrehtyi.
Edo-kauden taloudelliseen kehitykseen kuuluivat kaupungistuminen, tuotteiden kasvanut laivaliikenne, huomattava valtion sisäisen ja alun perin myös ulkomaisen kaupan kasvu sekä kaupan ja käsityöteollisuuden ero. Rakennustuotanto, pankit sekä kauppiaiden yhdistykset kukoistivat. Han-viranomaiset valvoivat yhä suuremmissa määrin kasvavaa maataloustuotantoa ja maalaisten käsitöiden leviämistä. 1700-luvun puolivälissä, Edon asukasluku oli ylittänyt miljoonan ja sekä Osakassa että Kiotossa oli kummassakin yli 400 000 asukasta. Myös moni muu linnan ympärille kehittynyt kaupunki kasvoi. Osakasta ja Kiotosta kehittyi kiireisiä kaupan ja käsitöiden tuotannon keskuksia Edon ollessa ruoan ja välttämättömien urbaanien kuluttajatuotteiden keskus.
Taloushistoria > Moderni Japani

Meiji-restauraatiossa Japani luopui feodaalisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja aloitti nopean modernisoinnin ja teollistumisen. Restauraation jälkeen Japanista oli kehittynyt Aasian ensimmäinen teollistunut valtio. Kotimainen kaupallinen toiminta ja rajoitettu ulkomaankauppa olivat vastanneet kansalaisten toiveita Edo-kaudella, mutta modernisoitunut Meiji-kausi muutti kansan tarpeita radikaalisti. Alusta lähtien Meiji-kauden hallitsijat kannattivat markkinataloutta ja adoptoivat Britanniasta ja Pohjois-Amerikasta vapaan yrityskapitalismin. Aggressiivisia yrittäjiä täynnä oleva yksityissektori otti muutoksen vastaan positiivisesti.
Talousuudistuksiin lukeutui jeniin perustuva moderni valuutta, pankkitoiminta, kaupalliset lait ja verotus, pörssivaihdanta ja tietoliikenneverkot. Modernin, institutionaalisen ja kehittynyttä kapitalismia tukevan kehyksen perustaminen vei aikaa, mutta se saatiin valmiiksi 1980-luvulla. Siihen mennessä hallitus oli, pääasiassa budjettisyistä, luopunut suurelta osin suorasta modernisointiprosessin hallinnasta. Monet entisistä daimioista, joiden eläke oli aikaisemmin maksettu kertamaksuna, hyötyivät huomattavasti sijoituksista, joita he olivat tehneet kasvavaan teollisuuteen. Menestystä saavuttivat myös ne, jotka eivät olleet olleet epävirallisesti osallisia ulkomaankauppaan ennen Meiji-restauraatiota. Vanhat bakufua palvelleet yritykset, jotka yrittivät pitää kiinni vanhoista perinteistä, eivät selvinneet uudessa yritysympäristössä.
Alun perin hallitus oli mukana talouden modernisoinnissa, tarjoten useita "mallitehtaita", jotka helpottivat siirtymistä modernille kaudelle. Meiji-kauden ensimmäisen kahdenkymmenen vuoden jälkeen teollisuus laajeni länsimaisen teknologian ja huomattavien yksityisten sijoitusten avulla nopeasti noin vuoteen 1920 saakka. Harkitun taloudellisen suunnittelun ja sotien teollisuutta kiihdyttävän vaikutuksen seurauksena Japani selvisi ensimmäisestä maailmansodasta huomattavana teollisuusvaltiona. Toinen maailmansota puolestaan aiheutti huomattavia tuhoja Japanin taloudelle. Sen loputtua Japanin miehittäjät pyrkivät muun muassa hajottamaan zaibatsut. Korean sodan alettua Japanin talous lähti nopeaan nousuun jatkaen kasvamistaan aina 1980-luvulle saakka. 1980-luvun loppupuolella Japaniin muodostui talouskupla, jonka puhkeamisen seurauksena Japani ajautui taantumaan 1990-luvulla. Talouden korjauspolitiikan osana silloinen pääministeri Ryūtarō Hashimoto nosti kulutusveroa. Verojen nosto johti kuitenkin talouskehityksen heikkenemiseen ja Hashimoton suosion laskuun, jonka seurauksena hän hävisi seuraavat vaalit. Kuplan puhkeamista seuranneen kymmenen vuoden aikana Japanin talouden sanotaan olleen pysähtynyt ja aikaa on kutsuttu "menetetyksi vuosikymmeneksi".
Taloushistoria > 2000-luku

Japanin hallitus ilmoitti marraskuussa 2008 Japanin ajautuneen virallisesti taantumaan. Seuraavan vuoden kesällä maan talous lähti kasvuun ja nousi ylös taantumasta, mutta vaipui Sendain maanjäristyksen myötä takaisin vuonna 2011. Osana talouden toipumista tukevia toimenpiteitä Japanin pääministeri Yoshihiko Noda ilmoitti vuonna 2011 nostavansa Japanin kulutusveron viidestä prosentista kahdeksaan prosenttiin. Tämä olisi ensimmäinen kerta Japanin talouskuplan puhkeamisen jälkeen kun veroa olisi nostettu. Noda menetti ilmoituksensa seurauksena suosionsa. Hänen seuraajakseen noussut Shinzō Abe ilmoitti aikovansa toteuttaa Nodan lupauksen.
Toimialat > Teollisuus

Japani luetaan maailman suurimpien ja teknologisesti kehittyneimpien tuottajamaiden joukkoon useammalla tuotantoalalla. Näihin kuuluvat muun muassa moottoriajoneuvot, joiden valmistamisessa menestyviin yrityksiin kuuluvat Toyota, Honda ja Nissan, sekä sähkölaitteet, joiden tunnetuimpiin valmistajiin kuuluvat Sony, Toshiba, Fujitsu ja Panasonic. Lisäksi Japani menestyy konetyökalujen, teräs- ja rautametallien, laivojen, kemikaalien, tekstiilien sekä prosessoidun ruoan valmistuksessa. Teollisuus muodostaa 24 % Japanin BKT:sta. Japanin talouden erikoispiirre on perinteisesti ollut valmistajien, tavarantoimittajien, jakelijoiden ja pankkien tiivis yhteistyö keiretsu-nimisissä ryhmittymissä.
Japanin mineraalivarannot ovat verrattain pieniä, ja sen harjoittama kaivostoiminta on taloudellisen merkityksen kannalta vähäistä. Verrattain suurimmat esiintymät ovat kivihiili, rauta, sinkki, lyijy, kupari, rikki, kulta ja hopea. Hiiltä löydetään lähinnä Hokkaidōn ja Kyūshūn saarilta. Kuparivarannot on kulutettu lähes loppuun. Japanista löytyy pieninä määrinä myös volframia, kromiittia ja mangaania. Japanilla on vuoden 2011 tietojen mukaan vahvistettu olevan 20,9 miljardin m3 maakaasuvarannot ja 44,12 miljoonan tynnyrin öljyvarannot.
Toimialat > Maatalous

Japanin maataloutta rajoittaa vuoristoinen ja karu maasto, ja sen maaperästä vain pieni osa soveltuu maatalouteen. Japanin tärkein viljelystuote on riisi. Sen lisäksi viljellään myös sokerijuurikkaita, vihanneksia ja hedelmiä. Karjatalouden tärkeimmät tuotteet ovat porsaanliha, siipikarja, maito ja munat. Näiden lisäksi Japanissa harjoitetaan huomattavasti myös kalastusta ja maan vuosittainen kalasaalis on yksi maailman suurimmista. Liikakalastus ja saasteet ovat kuitenkin johtaneet Japanin lähivesien tyhjenemiseen. Maatalous muodostaa 1,4 % Japanin BKT:sta. Japanin oma maataloustuotanto ei pysty kattamaan maan elintarvikemenekkiä, joten jopa puolet japanilaisten ruokatarvikkeista tuodaan ulkomailta.
Toimialat > Palvelut

Palvelusektori muodostaa 74,6 % Japanin BKT:sta ja työllistää valtaosan Japanin työvoimasta. Sektorin tarjoamien työpaikkojen määrä ja sen merkitys Japanin BKT:lle ovat kasvaneet 1950-luvulta lähtien samalla kun maatalouden merkitys on vähentynyt. 1980-luvulla erityisesti ravintola-, mainos- ja kiinteistöalat, hotelli ja vapaa-ajan liiketoiminta sekä tietojenkäsittelyala kasvoivat voimakkaasti. Voimakas yritysten välinen kilpailu Japanin sisämarkkinoista tarjoaa hyvän pohjan mainonnan kehittämiseen ja on synnyttänyt muun muassa yhden maailman suurimmista mainostoimistoista, Dentsun. Myynnin arvon määrällä mitattuna suurimmat palvelualat vuonna 2010 olivat liikenne- ja postipalvelut, terveydenhoito- ja hyvinvointipalvelut sekä tieto- ja viestintäpalvelut. Palvelualan suurimmat työllistäjät olivat sairaanhoito-, terveydenhuolto- ja hyvinvointipalvelut sekä majoitus-, ruoka- ja juomapalvelut. Yrityskohtaiset tuotot olivat suurimmat tieto- ja viestintäalalla.
Japanin rahoituspalveluala on kehittynyt. Japanin keskuspankki perustettiin vuonna 1882 ja se oli Japanin valtiovarainministeriön epäsuorassa alaisuudessa 1990-luvulle asti. Keskuspankki on vastuussa Japanin valuutan, jenin, liikkeellelaskusta. Keskuspankin lisäksi Japanissa toimii useita kaupallisia pankkeja. Yksi näistä on Mitsubishi UFJ Financial Group, joka on yksi maailman suurimmista pankeista. Japanin matala ohjauskorko on perinteisesti hillinnyt Japanin joukkovelkakirjamarkkinoita. Valtion joukkovelkakirjoja hankkivat lähinnä pankit ja rahoituslaitokset. Valtaosa kaupasta käydään deventuureilla, joita hankkivat myös yritykset ja yksityiset sijoittajat.
Tokion pörssi on yksi maailman suurimmista arvopaperimarkkinapaikoista osakkeiden yhteenlasketulla markkina-arvolla mitattuna. Tokion pörssiin oli joulukuussa 2011 listautuneena 2 290 yritystä ja sen osakeindeksi on Nikkei 225. Maan toiseksi merkittävin pörssi on Osakan pörssi. Tokion ja Osakan pörssit ilmoittivat vuoden 2011 lopussa yhdistyvänsä toisiinsa, pysyäkseen mukana kansainvälisessä kilpailussa. Yhdistyminen muodostaisi listattujen yritysten markkina-arvolla mitattuna maailman kolmanneksi suurimman pörssin.
Ulkomaankauppa

Japanin viennin arvo oli vuonna 2011 noin 800,8 miljardia $, mikä tekee Japanista maailman viidenneksi suurimman hyödykkeiden viejän. Yleisimmät viennin kohteet ovat junavarusteet, moottoriajoneuvot, puolijohteet, sähkökoneet ja kemikaalit. Maan suurimmat vientimaat vuonna 2010 olivat Kiina (19,4 %), Yhdysvallat (15,7 %), Etelä-Korea (8,1 %), Hongkong (5,5 %) ja Thaimaa (4,4 %). Japanin tuonnin arvo on 794,7 miljardia $ ja sen merkittävimpiä tuontihyödykkeitä ovat koneet ja varusteet, polttoaineet, elintarvikkeet, tekstiilit ja raakamateriaalit. Japanin tuonnin arvo vuonna 2010 oli maailman viidenneksi suurin. Sen huomattavimmat tuojamaat ovat Kiina (22,1 %), Yhdysvallat (9,9 %), Australia (6,5 %), Saudi-Arabia (5,2 %), Yhdistyneet arabiemiirikunnat (4,2 %), Etelä-Korea (4,1 %) ja Indonesia (4,1 %).
Japanin kauppataseen ylijäämä on usein ollut maailman suurin, ja ylijäämää on 1960-luvun lopusta asti ollut lähes jokaisena vuonna. Kiinan, Etelä-Korean ja Taiwanin kehittyminen on kuitenkin lisännyt kilpailua Japanin hallitsemilla tuotantoaloilla. Vuonna 2007 Japanin kauppatase oli 10 796 miljardia jeniä. Seuraavana vuonna alkanut taantuma hidasti Japanin merkittävimpien vientituotteiden kuten moottoriajoneuvojen kysyntää ja tiputti kauppataseen kahdeksi vuodeksi alle 3 000 miljardin jenin. Vuonna 2010 luku nousi 6 635 miljardiin jeniin, mutta painui vuonna 2011 alijäämäiseksi, ensimmäistä kertaa vuoden 1980 jälkeen.