stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 2021
Jääkiekko

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 21.5.–6.6. Riiassa, Latviassa. Turnauksen toinen isäntä oli alun perin Valko-Venäjä, mutta tammikuussa IIHF otti siltä isännyyden pois kansainvälisen yhteisön painostettua tähän Valko-Venäjällä tapahtuneiden ihmisoikeusloukkausten vuoksi. Kanada voitti loppuottelussa Suomen jatkoerässä 3–2. Kanada oli hävinnyt alkulohkonsa kolme ensimmäistä ottelua ja pääsi lopulta jatkoon muiden pelaamien otteluiden päätyttyä sille suosiollisesti. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Saksan 6–1. Pistepörssin ykkönen oli Kanadan Connor Brown (2+14=16). Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Kanadan Andrew Mangiapane.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 20.–31.8. Calgaryssa, Kanadassa. Kanada voitti loppuottelussa Yhdysvallat jatkoerässä 3–2 Marie-Philip Poulinin tehdessä ratkaisumaalin. Pronssiottelussa Suomi voitti Sveitsin 3–1. Pistepörssin ykkönen oli Kanadan Mélodie Daoust (6+6=12), ja hänet valittiin kisojen parhaaksi pelaajaksi.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailut 25.12.2020–5.1.2021 Edmontonissa, Kanadassa. Loppuottelussa Yhdysvallat voitti Kanadan 2–0. Pronssia sai Suomi.
NHL-kausi 2020–2021 alkoi edellisen kauden viivästymisen vuoksi vasta 13. tammikuuta ja runkosarjassa kukin joukkue pelasi vain 56 ottelua. Stanley Cupin voitti 7. heinäkuuta päättyneellä kaudella Tampa Bay Lightning, joka oli  loppuotteluissa Montreal Canadiensia parempi otteluvoitoin 4–1. Edmonton Oilersin Connor McDavid valittiin runkosarjan ja Tampa Bay Lightningin Andrei Vasilevski pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Koripallo

Tokion olympialaisten miesten turnauksessa kultaa voitti neljännen peräkkäisen kerran Yhdysvallat. Se voitti loppuottelussa pistein 87–82 Ranskan, jolle se oli hävinnyt alkulohkossa. Australia sijoittui pronssille. Naisten turnauksessa Yhdysvallat voitti loppuottelussa Japanin 90–75 ja voitti seitsemännen peräkkäisen kultamitalinsa. Pelaajista Sue Bird ja Diana Taurasi voittivat kultaa viidennen kerran. Pronssia sai Ranska.
3x3 oli Tokiossa ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Miesten loppuottelussa Latvia voitti Venäjän olympiakomitean joukkueen 21–18. Pronssille sijoittui Serbia. Naisten loppuottelussa Yhdysvallat voitti Venäjän olympiakomitean joukkueen 18–15, ja pronssia sai Kiina.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–27.6. Espanjassa ja Ranskassa. Serbia voitti Valenciassa pelatussa loppuottelussa Ranskan pistein 63–54.
NBA:n loppuotteluissa Milwaukee Bucks voitti Phoenix Sunsin otteluvoitoin 4–2 ja saavutti seurahistoriansa toisen mestaruuden 50 vuotta ensimmäisen jälkeen. Loppuotteluiden parhaana pelaajana palkittiin Milwaukeen Giannis Antetokounmpo. Runkosarjan parhaana pelaajana palkittiin Denver Nuggetsin Nikola Jokić.
Käsipallo

Tokion olympialaisissa miesten kultaa voitti Ranska, jolle Tanska hävisi loppuottelussa 25–23. Pronssia sai Espanja. Naisten turnauksessa Ranska voitti kultaa, loppuottelun maalein 30–25 hävinnut Venäjän olympiakomitean joukkue sai hopeaa ja Norja sijoittui pronssille.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 13.–31.1. Egyptissä. Tanska saavutti toisen peräkkäisen maailmanmestaruuden voittamalla Kairossa pelatussa loppuottelussa Ruotsin 26–24. Pronssiottelussa Espanja voitti Ranskan 35–29. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Tanskan Mikkel Hansen.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1.–19.12. Espanjassa. Norja saavutti neljännen maailmanmestaruutensa voittamalla Granollersissa pelatussa loppuottelussa Ranskan 29–22. Pronssiottelussa Tanska voitti Espanjan 35–28. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Norjan Kari Brattset Dale.
Lentopallo

Tokion olympialaisten miesten loppuottelussa Ranska voitti Venäjän olympiakomitean joukkueen 3–2. Pronssia sai Argentiina. Naisten turnauksessa Yhdysvallat voitti kultaa, loppuottelun erin 3–0 hävinnyt Brasilia sai hopeaa ja Serbia sijoittui pronssille.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 18.8.–4.9. Serbiassa, Bulgariassa, Kroatiassa ja Romaniassa. Italia saavutti kolmannen mestaruutensa voittamalla Belgradissa pelatussa loppuottelussa Serbian 3–1. Turkki voitti pronssiottelussa Alankomaat 3–0. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Italian Paola Egonu.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 1.–19.9. Puolassa, Suomessa, Tšekissä ja Virossa. Italia saavutti seitsemännen mestaruutensa voittamalla Katowicessa pelatussa loppuottelussa Slovenian 3–2. Puola voitti pronssiottelussa Serbian 3–0. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Italian Simone Giannelli.
Lumilautailu

Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut käytiin kolmessa eri maassa, 9.–11.2. Ruotsin Idressä, 1.–2.3. Slovenian Roglassa ja 10.–16.3. Yhdysvaltain Aspenissa. Alkuperäinen isäntämaa oli Kiina, mutta maan koronarajoitusten vuoksi kisat siirrettiin sieltä pois.
Pikaluistelu

Matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut 11.–14.2. Heerenveenissä, Alankomaissa. Ruotsalainen Nils van der Poel luisteli 10 000 metrillä maailmanennätyksen 12.32,95 ja voitti kultaa myös 5 000 metrillä.
Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–17.1. Heerenveenissä, Alankomaissa. Alankomaat voitti kaikki neljä mestaruutta. Yleisluistelun mestarit olivat Patrick Roest ja Antoinette de Jong sekä sprinttimatkojen Thomas Krol ja Jutta Leerdam.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut 23.2.–7.3. Oberstdorfissa, Saksassa. Menestynein maa oli Norja, joka voitti 13 kultamitalia ja yhteensä 31 mitalia. Norjalaishiihtäjistä Therese Johaug voitti neljä kultamitalia. Johannes Høsflot Klæbo voitti kolme kultamitalia ja tuli lisäksi 50 kilometrin hiihdossa ensimmäisenä maaliin  mutta hänet hylättiin loppusuoralla tapahtuneen estämisen vuoksi.
Tour de Ski 1.–10.1. Sveitsissä ja Italiassa. Miesten kiertueen voitti venäläinen Aleksandr Bolšunov ja naisten yhdysvaltalainen Jessie Diggins. Norjalaiset eivät osallistuneet kiertueelle. Osakilpailuja oli kahdeksan, ja ne kilpailtiin Sveitsin Val Müstairissa sekä Italian Toblachissa ja Val di Fiemmessä.
Keski-Euroopan mäkiviikko 28.12.2020–6.1.2021 Saksassa ja Itävallassa. Puolan Kamil Stoch voitti kaksi viimeistä osakilpailua ja kokonaiskilpailun. Toiseksi yhteispisteissä sijoittui ensimmäinen osakilpailun voittanut saksalainen Karl Geiger ja kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin osakilpailun voittanut puolalainen Dawid Kubacki.
Maastohiihdon maailmancupkausi 2020–2021 päättyi 13.–14.3. Engadinissa, Sveitsissä. Miesten kokonaiskilpailun voitti venäläinen Aleksandr Bolšunov kerättyään yli kaksinkertaisen määrän pisteitä toiseksi sijoittuneeseen maanmieheensä Ivan Jakimuškiniin verrattuna. Naisten kokonaiskilpailun ykkönen oli yhdysvaltalainen Jessica Diggins 268 pisteen erolla venäläiseen Julija Stupakiin.
Purjehdus

America’s Cup maaliskuussa Uudessa-Seelannissa. Isäntämaan Emirates Team New Zealand puolusti mestaruuttaan menestyksekkäästi voittamalla italialaisen Luna Rossa Prada Pirellin lähtövoitoin 7–3.
Pyöräily

Italian ympäriajo 8.–30.5. Kilpailun voitti Kolumbian Egan Bernal 1.29 minuutin erolla Italian Damiano Carusoon ja 4.15 minuutin erolla britti Simon Yatesiin.
Ranskan ympäriajo 26.6.–18.7. Kilpailun voitti toisen peräkkäisen kerran Slovenian Tadej Pogačar 5.20 minuutin erolla Tanskan Jonas Vingegaardiin ja 7.03 minuutin erolla Ecuadorin Richard Carapaziin.
Espanjan ympäriajo 14.8.–5.9. Kilpailun voitti kolmannen peräkkäisen kerran Slovenian Primož Roglič 4.42 minuutin erolla Espanjan Enric Masiin ja 7.40 minuutin erolla Australian Jack Haigiin.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 19.–26.9. Belgiassa. Maantieajon maailmanmestaruuden voittivat Ranskan Julian Alaphilippe ja Italian Elisa Balsamo. Aika-ajon nopeimmat olivat Italian Filippo Ganna ja Alankomaiden Ellen van Dijk. Sekajoukkueiden viestin voitti Saksa.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 20.–24.10. Roubaix'ssa, Ranskassa. Ohjelmassa oli sekä miehillä että naisilla 11 lajia. Mitalitilaston kärjessä olivat kuusi kultaa voittanut Saksa, viisi kultaa voittanut Alankomaat ja neljän kullan Italia. Urheilijoista kolmeen kultaan ylsivät Saksan Lea Friedrich ja Alankomaiden Harrie Lavreysen.
Pöytätennis

Maailmanmestaruuskilpailut 23.–29.11. Houstonissa, Yhdysvalloissa. Kiina voitti neljä mestaruutta ja Ruotsi yhden. Kaksinpelien mestarit olivat Fan Zhendong ja Wang Manyu.
Raviurheilu

Prix d’Amérique 31.1. Pariisissa, Ranskassa. Sébastien Guaraton valmentama ja Björn Goopin ohjastama Face Time Bourbon voitti kilpailun toisen peräkkäisen kerran ja teki kilpailuennätysajan 10,8.
Elitloppet 29.–30.5. Tukholmassa. Lämminveristen kilpailun voitti Örjan Kihlströmin ohjastama Don Fanucci Zet ja kylmäveristen Elitkampenin paras oli Tom Erik Solbergin ohjastama Odd Herakles.
Salibandy

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 27.11.–5.12. Uppsalassa, Ruotsissa. Loppuottelussa Ruotsi voitti jatkoajalla Suomen 4–3. Pronssiottelussa Sveitsi voitti Tšekin 5–2. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Suomen Veera Kauppi.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 3.–11.12. Helsingissä, Suomessa. Loppuottelussa Ruotsi voitti Suomen 6–4. Pronssiottelussa Tšekki voitti Sveitsin jatkoajalla 4–3.
Sulkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut 12.–19.12. Huelvassa, Espanjassa. Miesten kaksinpelin mestaruuden voitti singaporelainen Loh Kean Yew ja naisten kaksinpelin japanilainen Akane Yamaguchi. Japani sai toisen kultamitalinsa miesten nelinpelissä, ja muut kultamitalit menivät Kiinaan ja Thaimaahan.
Sekajoukkueiden Sudirman Cup 26.9.–3.10. Vantaalla, Suomessa. Loppuottelussa Kiina voitti Japanin 3–1. Pronssille sijoittui Etelä-Korea.
Miesten Thomas Cup 9.–17.10. Aarhusissa, Tanskassa. Loppuottelussa Indonesia voitti Kiinan 3–0. Kolmanneksi sijoittuivat Tanska ja Japani.
Naisten Uber Cup 9.–17.10. Aarhusissa, Tanskassa. Loppuottelussa Kiina voitti Japanin 3–1. Kolmanneksi sijoittuivat Thaimaa ja Etelä-Korea.
Euroopan-mestaruuskilpailut 27.4.–2.5. Kiovassa, Ukrainassa. Miesten kaksinpelin mestaruuden voitti tanskalainen Anders Antonsen ja naisten kaksinpelin espanjalainen Carolina Marín. Venäjä voitti kaksi nelinpelikultamitalia ja Bulgaria yhden.
Sekajoukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–20.2. Vantaalla, Suomessa. Loppuottelussa Tanska voitti Ranskan 3–0.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailut 3.–9.7. Tšekissä. Ohjelmassa oli yhdeksän lajia. Ruotsi voitti seitsemän kultaa sekä Norja ja Sveitsi yhden. Ruotsin Tove Alexandersson voitti ennätyksellisesti kultaa jokaisessa viidessä lajissaan, joista kolme oli henkilökohtaisia matkoja.
Euroopan-mestaruuskilpailut 13.–16.5. Neuchâtelissa, Sveitsissä. Ohjelmassa oli viisi sprinttilajia, joissa Ruotsi voitti kolme kultaa ja Sveitsi kaksi. Ruotsin Tove Alexandersson voitti naisten molemmat henkilökohtaiset lajit.
Tiomila oli tarkoitus kilpailla 1.–2.5. Valdemarsvikissa, Ruotsissa, mutta se peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Jukolan viesti 21.–22.8. Rovaniemellä, Suomessa. Miesten Jukolan voitti ruotsalainen Stora Tuna OK, jonka joukkueessa oli neljä Svenskin veljestä. Naisten Venlojen viestissä ruotsalaisseurat ottivat kolmoisvoiton, ykkösenä Alfta-Ösa OK.
Taitoluistelu

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 22.–28.3. Tukholmassa, Ruotsissa. Maailmanmestaruuden voittivat yhdysvaltalainen Nathan Chen, venäläinen Anna Štšerbakova, pariluistelussa venäläiset Anastasija Mišina ja Aleksandr Galljamov sekä jäätanssissa venäläispari Viktorija Sinitsina / Nikita Katsalapov.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 25.–31.1. Zagrebissa, Kroatiassa, mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 9.–10.4. Zagrebissa, Kroatiassa, mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Tennis

Australian avoin turnaus 8.–21.1. Melbournessa, Australiassa. Naisten kaksinpelin loppuottelussa japanilainen Naomi Ōsaka voitti yhdysvaltalaisen Jennifer Bradyn 2–0. Miesten kaksinpelin loppuottelussa serbialainen Novak Đoković saavutti yhdeksännen Australian-mestaruutensa voittamalla venäläisen Daniil Medvedevin 3–0.
Ranskan avoin turnaus 30.5.–13.6. Pariisissa, Ranskassa. Kaksinpelien loppuotteluissa sijoittamaton Tšekin Barbora Krejčíková voitti Venäjän Anastasija Pavljutšenkovan 2–1 ja Novak Đoković Kreikan Stefanos Tsitsipasin 3–2 hävittyään kaksi ensimmäistä erää. Krejčíková voitti mestaruuden myös nelinpelissä.
Wimbledonin turnaus 28.6.–11.7. Lontoossa, Englannissa. Kaksinpelien loppuotteluissa australialainen Ashleigh Barty voitti tšekkiläisen Karolína Plíškován 2–1 ja Novak Đoković italialaisen Matteo Berrettinin 3–1. Đokovićille mestaruus oli kuudes Wimbledonissa ja 20. Grand Slam -turnausvoitto, ja hän nousi Grand Slam -voittojen tilastossa Roger Federerin ja Rafael Nadalin kanssa jaetulle kärkipaikalle.
Yhdysvaltain avoin turnaus 30.8.–12.9. New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Naisten kaksinpelin loppuottelussa britti Emma Raducanu voitti kanadalaisen Leylah Fernandezin 2–0. Raducanusta tuli ensimmäisen karsintojen kautta Grand Slam -turnauksen mestaruuteen yltänyt pelaaja ja 44 vuoteen ensimmäinen Grand Slam -kaksinpeliturnauksen voittanut brittinainen. Miesten kaksinpelin loppuottelussa venäläinen Daniil Medvedev voitti Novak Đokovićin 3–0. Britti Joe Salisbury voitti sekä miesten nelinpelin että sekanelinpelin mestaruuden, ja yhdysvaltalainen Desirae Krawczyk voitti kauden kolmannen sekanelinpelin Grand Slam -tittelinsä.
Tokion olympialaisissa sveitsiläinen Belinda Bencic voitti naisten kaksinpelin loppuottelussa tšekkiläisen Markéta Vondroušován 2–1 ja saksalainen Alexander Zverev miesten kaksinpelin loppuottelussa venäläisen Karen Hatšanovin 2–0.
ATP Cup 2.–7.2. Melbournessa, Australiassa. Loppuottelussa Venäjä voitti Italian 2–0.
Davis Cupin finaalit 25.11.–5.12. Loppuottelussa, joka pelattiin Madridissa, Espanjassa, Venäjä voitti Kroatian 2–0.
Uinti

Tokion olympialaisissa Yhdysvallat voitti yksitoista ja Australia yhdeksän kultamitalia ratauinnissa. Yhdysvaltain Caeleb Dressel voitti viisi kultaa, joista kolme henkilökohtaisilla matkoilla. Australialainen Emma McKeon saavutti seitsemän mitalia, joista neljä oli kultaa ja kolme pronssia. Uimahypyissä Kiina voitti seitsemän kultaa kahdeksasta mahdollisesta.
Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 16.–21.12. Abu Dhabissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Mitalitilaston ykkönen oli yhdeksän kultaa voittanut Yhdysvallat.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–23.5. Budapestissa, Unkarissa. Mitalitilaston ykkönen oli 20 kultaa voittanut Venäjä. Ratauinnissa paras oli 11 kultaa voittanut Iso-Britannia.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2.–7.11. Kazanissa, Venäjällä. Mitalitilaston ykkönen oli 11 kultaa voittanut Venäjä. Ruotsin Sarah Sjöström voitti vapaa- ja perhosuintimatkoilla neljä henkilökohtaista kultamitalia.
Yleisurheilu

Tokion olympialaisissa Yhdysvallat voitti seitsemän kultamitalia ja Italia viisi. Jamaikalainen pikajuoksija Elaine Thompson-Herah ja alankomaalainen kestävyysjuoksija Sifan Hassan voittivat kumpikin kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Thompson-Herah voitti kolmannen kultamitalinsa viestissä ja Hassan sai yhden henkilökohtaisen pronssimitalin. Maailmanennätystä kohensivat miesten 400 metrin aitajuoksussa norjalainen Karsten Warholm (45,94), naisten samassa lajissa yhdysvaltalainen Sydney McLaughlin (51,46) ja naisten kolmiloikassa venezuelalainen Yulimar Rojas (15,67).
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 4.–7.3. Toruńissa, Puolassa. Mitalitilaston ykkönen oli neljä kultamitalia voittanut Alankomaat. Kaikkiaan mitaleille ylsi 22 maata. Norjalainen keskimatkojen juoksija Jakob Ingebrigtsen voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia. Alankomaalainen Femke Bol voitti kultaa 400 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestissä.
Ennen olympialaisia maailmanennätyksiä paransivat naisten 20 kilometrin maantiekävelyssä kiinalainen Yang Jiayu 20. maaliskuuta Huangshanissa aikaan 1.23.49, naisten 10 000 metrin juoksussa alankomaalainen Sifan Hassan 6. kesäkuuta Hengelossa aikaan 29.06,82 ja etiopialainen Letesenbet Gidey 8. kesäkuuta samassa paikassa aikaan 29.01,03, miesten kuulantyönnössä yhdysvaltalainen Ryan Crouser 18. kesäkuuta Eugenessa tulokseen 23,37, naisten 400 metrin aitajuoksussa Sydney McLaughlin 27. kesäkuuta Eugenessa aikaan 51,90 ja miesten 400 metrin aitajuoksussa Karsten Warholm 1. heinäkuuta Oslossa aikaan 46,70. Ennätyksiä paranneltiin myös useissa maantiejuoksuissa ja naisten 2 000 metrin juoksussa.
Damage Done

| Damage Done Dark Tranquillity |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 20. elokuuta 2002
 Tuottaja(t): Dark Tranquillity ja Fredrik Nordström
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 47.30
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Dark Tranquillityn muut julkaisut
| Haven 2000 | Damage Done 2002 | Live Damage 2003 |
Damage Done on death metal -yhtye Dark Tranquillityn 20. elokuuta 2002 julkaistu kuudes studioalbumi.
Levyltä on julkaistu videona kappale ”Monochromatic Stains”. Se on toteutettu monokromaattisessa formaatissa ja muistuttaa niin visuaalisesti kuin temaattisestikin Tri Caligarin kabinetti -elokuvaa. Levyn japanilainen versio sisältää bonusraidan ”The Poison Well”. Levy on julkaistu myös vinyylinä.
Kappalelista

Kaikki sanat Stanne.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Final Resistance | Henriksson | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Hours Passed in Exile | Henriksson, Jivarp, Nicklasson, Brändström | 4.45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Monochromatic Stains | Jivarp, Brändström | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Single Part of Two | Jivarp, Henriksson | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Treason Wall | Jivarp, Henriksson | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Format C: for Cortex | Jivarp, Henriksson, Sundin | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Damage Done | Henriksson, Jivarp | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Cathode Ray Sunshine | Brändström, Jivarp, Henriksson | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Enemy | Henriksson, Nicklasson, Jivarp | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I, Deception (Ensimmäisissä kovakantisissa jewel caseissa, limited edition digipackissä, LP:llä ja 2009 uudelleen julkaisussa)  | Henriksson, Nicklasson, Jivarp, Sundin, Brändström | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | White Noise / Black Silence | Henriksson, Jivarp | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Ex Nihilo (instrumentaali)  | Sundin, Nicklasson, Henriksson | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 47.30 |  |  |  |  |  |  |
| Japanilaisen julkaisun bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Poison Well | Jivarp, Sundin, Henriksson | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| Vain digipak-versiossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Monochromatic Stains (musiikkivideo)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Mikael Stanne: laulu
Anders Jivarp: rummut
Niklas Sundin: kitara
Martin Henriksson: kitara
Michael Nicklasson: basso
Martin Brändström: elektroniikka
Videot

Monochromatic Stains (2002)
Vastaanotto

Levy on saanut Soundin arvostelussa neljä tähteä viidestä. Imperiumin arvostelussa albumi sai arvosanaksi 9-/10
Aiheesta muualla

Damage Done Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Damage Done Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Dark Tranquillity |
| --- | --- |
 Mikael Stanne  Christopher Amott  Martin Brändström  Johan Reinholdz  Christian Jansson  Joakim Strandberg Nilsson   Anders Fridén  Fredrik Johansson  Michael Nicklasson  Daniel Antonsson  Martin Henriksson  Anders Jivarp  Niklas Sundin  Anders Iwers 
Studioalbumit:  Skydancer  The Gallery  The Mind’s I  Projector  Haven  Damage Done  Character  Fiction  We Are the Void  Construct  Atoma  Moment  Endtime Signals 
EP:t:  A Moonclad Reflection  Of Chaos and Eternal Night  Enter Suicidal Angels  Lost to Apathy  Zero Distance 
Kokoelmat:  Tranquillity  Exposures – In Retrospect and Denial  Manifesto of Dark Tranquillity  Yesterworlds  The Dying Fragments 
Videojulkaisut:  Zodijackyl Light  Live Damage  Where Death Is Most Alive  The Dying Fragments  For the Fans 
Muuta: diskografia
Oikeus ja elämä -puolue

MIÉP-puolueen logo
Oikeus ja elämä -puolue (Magyar Igazság és Élet Pártja ’Unkarin oikeus ja elämä -puolue’, MIÉP) oli äärioikeistolainen unkarilainen puolue, joka perustettiin vuonna 1993 István Csurkan johdolla ja lakkautettiin 2021.
Historia

MIÉP-puolueen perustivat vuonna 1993 Unkarin demokraattinen foorumi (MDF) -puolueesta erotetut István Csurka ja hänen aatetoverinsa, joita ei miellyttänyt puolueen József Antallin johdolla omaksuma oikeistoliberaali linja. Eron syynä olivat MIÉP:n mukaan MDF:n yhteistyö vasemmistoliberaalin SZDSZ-puolueen kanssa, ”suursiivouksen” eli Kádárin järjestelmän jäänteiden raivaamisen laiminlyönti sekä Antallin hallituksen Ukrainan kanssa solmima sopimus, jolla MIÉP:n mukaan Unkari luopui tavoitteesta tarkistaa Trianonin häpeärauhan ehdot, siis luopui tavoittelemasta takaisin mm. Ukrainalle siirtyneitä menetettyjä alueita. Samoin eron syyksi mainittiin se, että Antallin hallitus ei ollut riittävästi pyrkinyt vähentämään Kádárin järjestelmältä perittyä suurta valtionvelkaa.
Vuoden 1994 parlamenttivaaleissa MIÉP ei vielä saanut mandaatteja, sitä vastoin vuoden 1998 vaaleissa sen äänisaalis oli jo yli 5 %, ja se sai silloiseen 386-paikkaiseen parlamenttiin 14 edustajaa. Tätä seuranneissa vaaleissa MIÉP ei enää saanut omia edustajiaan läpi. Tammikuussa 2013 kuitenkin kaksi sitoutumatonta entistä Jobbik-puolueen kansanedustajaa ilmoitti siirtyvänsä MIÉP:n riveihin, joten vuoden 2014 parlamenttivaaleihin asti MIÉPillä oli pieni edustus parlamentissa. Samassa yhteydessä Tiszaeszlárin pormestari Tibor Nagy, myöhempi puoluejohtaja, ilmoitti siirtyvänsä MIÉP:hen.
Puolueen perustaja ja ainoa valtakunnallisesti tunnettu poliitikko István Csurka kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 4. helmikuuta 2012, ja puolueen tulevaisuus näytti epävarmalta. Lokakuussa 2012 puolueen johtajaksi valittiin entinen kansanedustaja Zoltán Fenyvessy, jota vuonna 2017 seurasi Tibor Nagy.
20. helmikuuta 2019 MIÉP solmi yhteistyösopimuksen Meidän kotimaamme (Mi Hazánk) -puolueen kanssa. Tämän jälkeen puolueesta ei enää juuri julkisuudessa kuultu, ja elokuussa 2021 se ilmoitettiin virallisesti lakkautetuksi. Jäljelle jääneet kannattajat ja aktivistit siirtyivät todennäköisesti lähinnä ”Meidän kotimaamme” riveihin.