stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaimoni on prinsessa

Vaimoni on prinsessa (engl. I Married a Princess) on vuonna 2005 tehty yhdysvaltalainen 13-osainen tositelevisiosarja, joka kertoo näyttelijäpariskunta Catherine Oxenbergin ja Casper Van Dienin vauhdikkaasta perhe-elämästä. Heidän uusperheeseensä kuuluu viisi lasta: India (s. 1991), Cappy (s. 1993), Grace (s. 1996), Maya (s. 2001) ja Celeste (s. 2003).
Sarjan humoristinen nimi viittaa Oxenbergin kuninkaallisiin sukujuuriin. Hänen äitinsä on entinen Jugoslavian prinsessa.
Oxenberg ja Van Dien erosivat vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomat 14.10.2006: Vaimoni on prinsessa (maksullinen artikkeli)
Ubongo

| Ubongo |
| --- | --- |

Suunnittelija:  Grzegorz Rejchtman
Julkaisija:  Competo Kosmos
Julkaisuvuosi:  2003
Pelaajia:  2–4
Ikäsuositus:  10+
Pelin kesto:  30 min
Monimutkaisuus:  matala
Strategisuus:  matala
Satunnaisuus:  keskitasoa
 BoardGameGeek 
Ubongo on Grzegorz Rejchtmanin suunnittelema vuonna 2003 julkaistu lautapeli. Pelissä on tarkoitus ratkaista määräajassa tehtävä, nopeimmin ratkaisun löytänyt saa parhaat asemat jatkoon.
Tarina

Pelissä on afrikkalainen taustatarina. Pelaajat yrittävät hankkia jalokiviä kohdaten erilaisia viidakosta tai savannilta tuttuja eläimiä tai esineitä.
Pelin kulku

Ubongon pelimekaniikka on abstraktia ongelmanratkaisemista, joka muistuttaa tietokonepeliklassikko Tetristä. Jokaisella pelaajalla on valikoima erimuotoisia paloja. Kierroksen alussa pelaajat ottavat itselleen pelilaudan, jossa on alue paloja varten. Valittu määrä paloja on saatava sopimaan pelilaudan alueeseen tiimalasin juostessa.
Ensimmäiseksi ongelman ratkaissut pelaaja saa valita itselleen jalokiviä ensimmäisenä. Kaikki pelaajat, jotka ratkaisivat ongelman ennen ajan loppuun kulumista, saavat kaksi vierekkäistä jalokiveä järjestetyltä jalokivilaudalta. Usean kierroksen jälkeen pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten samanvärisiä jalokiviä. Tämän saavuttamiseksi usein ensimmäisenä jalokiviä valitsemaan päässyt pelaaja on parhaassa asemassa.
Palkinnot

Vuoden perhepeli 2007.
Aiheesta muualla

http://www.competo.fi/product_details.php?p=91 (Arkistoitu – Internet Archive) Pelin suomenkielisen version julkaisseen Competo:n tuotesivu
Valojaksoisuus

Valojaksoisuus eli fotoperiodismi on vuodenaikojen rytmiä noudatteleva yön ja päivän pituuden vaihtelu. Päivän pituuden muutokset vaikuttavat muun muassa kasvien kukkimiseen ja talvilepoon valmistautumiseen. Talvilepoon valmistautumisesta seuraa kasvien ruska. Kasveilla fytokromit toimivat valojaksoisuutta rekisteröivinä pigmentteinä.
Tommi Roininen

Tommi Roininen
Tommi Roininen (s. 1. helmikuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut kaudesta 2009-2010 lähtien Tampereen Isku-Volleyn väreissä, Lentopallon Mestaruusliigassa. Roininen debytoi miesten A-maajoukkueessa Kiinaa vastaan toukokuussa 2011.
Ura

Roininen aloitti lentopallouransa Lempäälässä seitsemänvuotiaana. Nopeasti hän kehittyi ja nousi pelaamaan entistä vanhempien pelaajien kanssa. 16-vuotiaana hän muutti Kuortaneelle harjoittelemaan ja opiskelemaan maan parhaiden poikajuniorien kanssa. Kuortaneelta kotiseuduilleen palattuaan Roininen nousi huippujoukkue Isku-Volleyn liigarinkiin, ja sitä kautta SM-liigajoukkueen vakiopelaajaksi. Roininen sai mukavasti peliaikaa tähtijoukkueessa. Kolmas kausi Isku-Volleyn paidassa (2005-2006) päättyi Roinisen uran ensimmäiseen suomenmestaruuteen. Kauden jälkeen hän siirtyi Isku-Volleysta pelaamaan Raision Loimuun. Hänen tarkoituksena oli alkaa pelaamaan Loimun liberona, mutta hän pelasi kauden kuitenkin yleispelaajan roolissa.
Roininen on harrastanut myös beach volleyta, jossa hän on voittanut B-junioreissa SM-pronssia ja A-junioreissa suomenmestaruuden. Hän on myös suorittanut asepalveluksensa Hämeen rykmentissä, Lahden urheilukoulussa 2003-2004.
Kaudella 2007-2008 Roininen pääsi viimein liberon rooliin. Hän pelasi Loimun kanssa vaihtelevan kauden, joka päättyi puolivälierissä tappioon suomenmestaruuteen edenneelle Rovaniemen Santasportille. Kauden kohokohta oli kun Loimu voitti Pohjoismaiden seurajoukkueiden mestaruuden Raisiossa.
Kaudesta 2009-2010 lähtien hän on pelannut jälleen Tampereen Isku-Volleyn riveissä. Jälleen liberona aloittanut Roininen vaihdettiin kesken kauden loukkaantumisten siivittämänä yleispelaajan tontille, jolla loppukauden pelasi. Kaudella 2010-2011 lentopallon Mestaruusliigassa Roininen pelasi jokaisen pelin Isku-Volleyn liberona. Kauden päätteeksi hänet valittiin miesten maajoukkueryhmään. Hän devytoi maajoukkueessa 21. toukokuuta 2011 Kiinaa vastaan.  Maailmanliigassa hän pelasi päätösottelun Portugalia vastaan, missä hän oli yksi Suomen parhaista.
Saavutukset

Pohjoismaiden mestaruus 2008
Suomenmestaruus 2006
Nuorten SM-kultaa 2006 ja 2004
Nuorten SM-pronssi 2005
SM-pronssia 2003, 2010
8 maaottelua (tilanne 5.9.2012)
Joukkueet

Juniorivuodet - Lempäälän Jyry, Pirkkalan Viri
Virtain Veikot, Tampereen Kisatoverit, Kuortaneen urheiluopisto
2003-2006 Tampereen Isku-Volley
2006-2009 Raision Loimu
2009-2011 Tampereen Isku-Volley
Aiheesta muualla

Roinisen tiedot maajoukkueessa
Vanessa Harwood

Vanessa Harwood (s. 14. kesäkuuta 1947 Cheltenham, Englanti) on kanadalainen balettitanssija, koreografi, taiteellinen johtaja, pedagogi ja näyttelijä. Hän oli yksi Betty Oliphantin ensimmäisistä opiskelijoista Kanadassa ja kävi Kansallisen balettikoulun. Vuonna 1965 hän pääsi Kanadan kansallisbalettiin. Hänestä tuli solisti vuonna 1967 ja ensitanssija 1970. Hän vetäytyi Kansallisbaletista vuonna 1987 ja tanssi tässä yhteydessä Swanhildan roolin Eric Bruhnin Coppélia-tuotannossa. Harwood tunnetaan myös muun muassa Joutsenlammesta.
Kansallisbaletissa luomansa uran jälkeen Harwood on tehnyt koreografioita Kanadan oopperayhtiön (Canadian Opera Company) sekä Dallasin oopperan esityksiin ja tanssinut niissä. Hän on tehnyt koreografioita niin oopperaa kuin taitoluisteluakin varten; jälkimmäisessä hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Tracy Wilsonin ja Rob McCallin kanssa. Harwood johti pientä kamaribalettiyhtiö Balletto Classicoa vuosina 1989–93. Näyttelijänä Harwood debytoi näytelmässä The Mousetrap. Hän on myös esiintynyt Liza Minelli -elokuvassa Stepping Out ja televisiossa.
Harwoodista tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1984.
Valkokylkijänis

| Valkokylkijänis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet Lagomorpha
Heimo::  Jänikset Leporidae
Suku::  Jänikset Lepus
Laji::  callotis
Kaksiosainen nimi
 Lepus callotis  Wagler, 1830 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkokylkijänis (Lepus callotis) on keskikokoinen Pohjois-Amerikassa elävä jänislaji. Se painaa noin 2,7 kilogrammaa. Sillä on suhteellisen lyhyet takajalat ja valtavat korvat. Valkokylkijäniksen selkä on tumma, takapuoli harmaa, kyljet ja vatsapuoli vaaleat. Hännän yläpinta on musta.
Valkokylkijänistä tavataan lähinnä Meksikossa ja pienellä alueella Yhdysvaltojen puolella. Sen levinneisyysalue ulottuu New Mexicon lounaisosasta Oaxacan pohjoisosaan.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi ”valkokuvejänistä”.
Swazimaa kesäolympialaisissa 2016

Swazimaa osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului kaksi yleisurheilijaa. Kyseessä oli maan 11. esiintyminen olympialaisissa, jos mukaan lasketaan myös talviolympialaiset. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Sibusiso Matsenjwa.
Joukkue > Yleisurheilu

Swazimaa sai IAAF:lta kutsun lähettää kaksi yleisurheilijaa (yhden miehen ja yhden naisen) mukaan kisoihin. Molemmat olivat olleet mukana myös Lontoon olympialaisissa 2012, mutta kumpikaan ei kuitenkaan päässyt jatkoon ensimmäiseltä kierrokselta.
Sibusiso Matsenjwa - Miesten 200 metrin juoksu
Phumlile Ndzinisa - Naisten 100 metrin juoksu
Vaahterasiirappi

Pullo Québecissä valmistettua vaahterasiirappia.
Vaahterasiirappi on vaahteroiden mahlasta kasaan keitettyä siirappia. Vaahterasiirappi koostuu 96 prosenttisesti sokerista.
Vaahterasiirappia syödään useimmiten ohukaisten ja vohvelien kanssa, mutta sitä voidaan käyttää hyvin monenlaisen ruoan, kuten jäätelön tai leivän päällä. Vaahterasiirapilla voidaan makeuttaa myös leivonnaisia ja jälkiruokia.
Käyttö

Vaahterasiirapin ja sen mukaelmien käyttö ohukaisten, vohvelien ja köyhien ritareiden päällä on hyvin suosittua Pohjois-Amerikassa. Sitä voidaan käyttää myös monilla muilla eri tavoilla, kuten keksien, munkkien, paistetun taikinan, paistosten, jäätelön, puuron ja tuoreiden hedelmien, erityisesti greipin, kanssa.
Vaahterasiirappia käytetään myös omenasoseen, sokeroitujen bataattien, kakkujen, piirakoiden, leipien, toffeen ja muiden makeisten, pirtelöiden, teen, kahvin tai drinkkien makeutusaineena.
Rakennus, jossa vaahterasiirappia valmistetaan. Keittämisestä syntyvä höyry poistuu yläosan aukosta.
Vaahteraan poratun reiän kautta mahla valuu letkua pitkin pääletkuun, joka kiertää useamman puun kautta, ja lopulta mahla päätyy sen kautta keräysastiaan.
Tupaija

| Tupaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Tupaijat Scandentia
Heimo::  Tupaijat Tupaiidae
Suku::  Tupaijat Tupaia
Laji::  glis
Kaksiosainen nimi
 Tupaia glis  Diard 1820  
Katso myös
   Tupaija Wikispeciesissä   Tupaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tupaija (Tupaia glis) on tupaijoiden sukuun kuuluva pieni nisäkäs. Häntä on oravamaisen tuuhea. Myös turkki on tuuhea ja sen väri on yläpuolella tumman ruskea ja alapuolelta oranssinpunertava. Tupaijaa tavataan Kaakkois-Aasiassa ja sitä esiintyy metsissä. Yksilö tulee sukukypsäksi kolmen kuukauden iässä. Paritteluaika on helmikuulta kesäkuulle. Tupaija tekee lehdillä alustetun pesän ja tekijänä on yleensä koiras. Pesä sijaitsee esimerkiksi puun kolossa. Naaraan tiineys kestää 40–52 vuorokautta. Poikasia syntyy kerrallaan yhdestä kolmeen. Eläin on kaikkiruokainen ja syö enimmäkseen niveljalkaisia, lehtiä, siemeniä ja hedelmiä.
Aiheesta muualla

http://www.ecologyasia.com/verts/mammal/common-tree-shrew.htm%5Bvanhentunut+linkki%5D (englanniksi)
http://www.iucnredlist.org/41494/0 (englanniksi)
Ubuntun sovellusvalikoima

| Ubuntun sovellusvalikoima |
| --- | --- |

 Ubuntu Software Center Ubuntu 14.04:ssä.
Luoja:  Canonical / Ubuntu Foundation
Kehittäjä:  Canonical
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  29.10.2009
Vakaa versio:  13.10 (7. lokakuuta 2013)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Sovelluskauppa Pakettienhallinta
Käyttökielet:  Useita, myös suomi
Alusta:  Ubuntu 9.10 tai uudempi Ubuntu Touch 1.0 tai uudempi
Ohjelmointikielet:  Python
Lisenssi:  GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Ubuntun sovellusvalikoima (engl. Ubuntu Software Center) oli Canonicalin ylläpitämä sovelluskauppa ja pakettivarasto Linux-jakeluille. Se on ollut Ubuntussa versiosta 9.10 lähtien ja Ubuntu Touchissa versiosta 1.0 lähtien. Sitä on käytetty myös muissa Linux-jakeluissa, mutta nyttemmin monet jakelut ovat luopuneet siitä. Ubuntu MATE luopui Ubuntu Software Centerin käytöstä Ubuntu MATE 15.10 Alpha 2 -version myötä ja Canonical ilmoitti 10. elokuuta 2015 lopettavansa deb-pakettien hyväksymisen sovelluskauppaansa ja korvaavansa sovelluskaupan Snap-paketeilla (aiemmin viitattu nimellä "Snappy").
Ubuntu-versiossa 16.04 GNOME-projektin GNOME Software otettiin käyttöön korvaavana ohjelmana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ubuntun sovellusvalikoima Wikimedia Commonsissa
Venezuelan Karibia

Venezuelan Karibia on Leewardantillien Venezuelaan kuuluva kaakkoisosa, joka on osa Pieniä-Antilleja. Tällä alueella on tehty arkeologisia löytöjä. Alueella sijaitsevia saaria ovat muun muassa Los Testigosin saaret, Isla de Margarita, Coche, Cubagua ja La Tortuga. Osa Venezuelan Karibian alueesta on geologisessa mielessä yhteydessä Maracaibon altaaseen.
Valajärvi

Valajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Valajärvi, järvi Janakkalan ja Hämeenlinnan, aiemmin Rengon rajalla
Valajärvi, järvi Inarissa
Valajärvi, järvi Kitilässä
Valajärvi, järvi Tammelassa
Valajärvi, järvi Urjalassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valajärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tampereen tuomiokirkkoseurakunta

| Tampereen tuomiokirkkoseurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Tampereen tuomiokirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Tampereen tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Tampereen seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Tampereen tuomiokirkko
Perustettu:  1904
Jäsenmäärä:  38 126 (2022)
– Osuus asukkaista:  58,4 %
Kirkollisvero:  1,25 %
Kirkkoherra:  Olli-Pekka Silfverhuth
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen tuomiokirkkoseurakunta on Tampereella toimiva evankelis-luterilainen seurakunta, joka kuuluu Tampereen seurakuntayhtymään. Tuomiokirkkoseurakuntaan kuului vuonna 2015 38 365 jäsentä. Tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherrana eli tuomiorovastina toimii Olli Hallikainen.
Tuomiokirkkoseurakunnan alueeseen kuuluu Tampereen keskusta Kalevasta Pyynikille. Seurakunnan alueella olevia kaupunginosia ovat Tampella, Jussinkylä, Kyttälä, Ratina, Hatanpää, Kissanmaa, Kaleva, Liisankallio, Tammela, Kaakinmaa, Amuri, Pyynikinrinne ja Pyynikki.
Historia

Tampereen seurakunta itsenäistyi Messukylän seurakunnasta vuonna 1904. Kaupungin väkiluku oli tuolloin yli 40 000. Messukylän emäseurakuntaan jäi noin 6 500 henkeä. Seurakuntalaisten kannalta huomattavin muutos oli, että avioliittoon aikovien ei enää tarvinnut käydä hakemassa kuulutuskirjoja Messukylän pappilasta.
Tampereen ensimmäiseksi kirkkoherraksi valittiin Oulun tuomiorovasti Waldemar Wallin. Hän astui virkaan 1. toukokuuta 1905 ja toimi seurakunnan esimiehenä kuolemaansa asti vuoteen 1925. Hänen loppuaikanaan 1923 Porvoon tuomiokapituli siirrettiin Tampereelle. Seurakunnan nimi muuttui nyt Tampereen tuomiokirkkoseurakunnaksi.
Tuomiokirkkoseurakunta jaettiin vuonna 1926 kielellisesti kahteen seurakuntaan, suomalaiseen ja ruotsalaiseen.
1. tammikuuta 1953 voimaan tulleella päätöksellä Tampereen tuomiokirkkoseurakunnasta muodostettiin viisi eri seurakuntaa: Tampereen tuomiokirkkoseurakunta, Tampereen Pyynikin seurakunta, Tampereen Kalevan seurakunta, Tampereen Viinikan seurakunta ja Tampereen Härmälän seurakunta.
Aiempi Tampereen tuomiokirkkoseurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla päivämäärällä perustettiin uusi Tampereen tuomiokirkkoseurakunta, joka kattaa aiemmat Tuomiokirkkoseurakunnan, Kalevan seurakunnan ja Pyynikin seurakunnan alueet.
Kirkot ja muut tilat

Tampereen tuomiokirkkoseurakunnalla on seuraavat kirkot ja seurakuntatilat:
Tampereen tuomiokirkko sijaitsee Jussinkylässä osoitteessa Tuomiokirkonkatu 3b. Kirkon alakerrassa on seurakuntatiloja.
Finlaysonin kirkko sijaitsee osoitteessa Puuvillatehtaankatu 2. Se on valmistunut 1879 Finlaysonin puuvillatehtaan seurakunnan rukouhuoneeksi. Kirkkoon mahtuu 240 henkeä. Kirkon yhteydessä on pieni seurakuntasali.
Vanha kirkko sijaitsee Keskustorin laidalla. Kirkkoon mahtuu 310 henkeä.
Kalevan kirkko sijaitsee Liisankallion kaupunginosassa.
Aleksanterin kirkko sijaitsee Tampereen keskustan länsipuolella Pyynikin kirkkopuistossa Kaakinmaan kaupunginosassa.
Seurakuntakoti Katariina sijaitsee Hatanpäällä osoitteessa Hatanpään puistokuja 20. Tiloihin mahtuu 60 henkeä.
Pyynikin kirkontupa sijaitsee osoitteessa Mustanlahdenkatu 21 A. Tiloihin mahtuu 60 henkeä.
Tuomiokirkkoseurakunnan alueella sijaitsee myös Seurakuntien talo (Näsilinnankatu 26), jossa on Tampereen seurakuntayhtymän ja seurakuntien toimistotiloja sekä 2. kerroksessa Näsin sali, Lähde-kappeli sekä kokous- ja kerhotiloja.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tampereen seurakunnan kaupunginsaarnaajina ja tuomiorovasteina:
Papisto > Kaupunginsaarnaajat

1786–1793: saarnaaja Abraham Lilius
1795–1811: saarnaaja Johan Wideman
1812–1821: saarnaaja Johan Esbjörn
1824–1832: saarnaaja Herman Hellen
1832–1837: saarnaaja Gustaf Fredrik Brander
1838–1861: saarnaaja Josef Grönberg
1861–1863: saarnaaja Gustaf Hackstedt
1867–1872: saarnaaja Johan Wilhelm Nybergh
1873–1879: saarnaaja Anders Oskar Törnudd
Papisto > Kirkkoherrat

1905–1925: tuomiorovasti Waldemar Walli
1924–1956: tuomiorovasti H. Seppälä
1957–1972: tuomiorovasti Oskar Paarma
1972–1983: tuomiorovasti Pertti Ranta
1983–1990: tuomiorovasti Timo Saarelma
1990–2005: tuomiorovasti Voitto Silfverhuth
2005–2023: tuomiorovasti Olli Hallikainen
2023– tuomiorovasti Olli-Pekka Silfverhuth
Aiheesta muualla

Tuomiokirkkoseurakunnan verkkosivut
Panoraamakuvia Tampereen tuomiokirkosta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Panoraamakuvia Finlaysonin kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Panoraamakuvia Tampereen vanhalta kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Traktorimuseo

Traktorimuseot ovat erikoismuseoita automuseoiden tapaan. Traktoreiden yleiskäyttöisyyden vuoksi joissain traktorimuseoissa on kuitenkin esillä myös traktoreissa käytettyjä työkoneita, perävaunuja ja puimureita. Joissain traktorimuseoissa on lisäksi maamoottorikokoelmia, koska maamoottorit olivat maatalouden koneistamisen esiaste ennen traktorien käyttööntuloa.
Traktorimuseoita eri maissa > Suomi

Suomessa on kymmenien traktoreiden kokoelmia esitteleviä pieniä traktorimuseoita, joita ylläpitävät yleensä yksityisten keräilijöiden yhteisöt. Lisäksi yksityiset yhteisöt ylläpitävät joitain museotraktorikappaleita omissa tiloissaan harrastusautojen tapaan.
Suomalaisia yksityisiä traktorimuseoita ovat Etelä-Pohjanmaan traktorimuseo Nurmossa Etelä-Pohjanmaalla, Gårdskullan museo Siuntiossa Uudellamaalla, Kovelan traktorimuseo Nummi-Pusulassa Uudellamaalla, Mäkilän traktorimuseo Somerolla Varsinais-Suomessa ja Vammalan Auto- ja traktorimuseo Sastamalassa Pirkanmaalla.
Raja yksityisen museon ja yksityisen näytteillä olevan kokoelman välillä on liukuva, ja suuria näytteillä olevia yksityisiä kokoelmia, joita niiden kerääjät eivät halua kutsua museoksi, on esimerkiksi tarvasjokelaisella Uitonkulman siivapyörämiehet ry:llä Varsinais-Suomessa.
Kokoelma vanhoja traktoreita ja muita koneita muun maataloushistorian ohella on esillä myös valtion ylläpitämässä valtakunnallisessa maatalouden erikoismuseossa eli Suomen maatalousmuseo Sarassa Loimaalla.
Traktorimuseoita eri maissa > Israel

Israelissa toimii Lev Hasharon Museum for Annals of the Tractor and Agricultural Mechanization -niminen traktorimuseo.
Traktoriharrastus

Suomessa traktoriharrastajat ovat järjestäytyneet traktorimerkeittäin perinnetraktoreita koskevan tiedon vaihtamiseksi ja mahdollisesti varaosien ja kunnostusneuvojen hankkimiseksi.
Venezuela yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 44. | 4 | 0 | 1 | 5 |
Venezuela on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 eli ensimmäisistä kisoista lähtien. Vuosina 1993 ja 2005 se ei kisoihin osallistunut. Se on saanut MM-kilpailuissa viisi mitalia.
Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon sijoittunut venezuelalainen oli Eduard Villanueva, joka Daegussa 2011 sijoittui 1 500 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Ensimmäiset mitalinsa Venezuela sai Lontoossa 2017, kun seiväshyppääjä Robeilys Peinado sai pronssia ja kolmiloikkaaja Yulimar Rojas kultaa. Rojas on voittanut MM-kultaa lisäksi Dohassa 2019, Eugenessa 2022 ja Budapestissä 2023.
Vanessa Brown

| Vanessa Brown |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Smylla Brind
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1928 Wien, Itävalta
Kuollut: 21. toukokuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Vanessa Brown (synt. Smylla Brind 24. maaliskuuta 1928 Wien, Itävalta – 21. toukokuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) oli itävaltalaissyntyinen, Yhdysvalloissa vaikuttanut näyttelijä.
Brownin vanhemmat muuttivat Wienistä Pariisiin vuonna 1933 ja sieltä 1938 New Yorkiin. Hän oppi englannin kielen nopeasti, ja jo 12-vuotiaana hän oli mukana radiossa esitetyssä nuorten elokuva-arvosteluohjelmassa. Tämän ansiosta hän pääsi koe-esiintymään Lillian Hellmanin kirjoittamaan Broadway-näytelmään Watch on the Rhine. Vaikka rooli meni Ann Blythelle, Brown pääsi tämän varaesiintyjäksi. Broadway-esitysten jälkeisen kiertueen jälkeen hän valmistui Hunter High Schoolista.
Vanessa Brownin älykkyysosamäärä oli 165 ja hänestä tuli suositun Quiz Kids -radiotietokilpailun vakiovieras. Brownin äiti halusi tyttärelleen kuitenkin uran elokuvissa, ja vei hänet tapaamaan agenttia. Agentti lähetti Brownin valokuvan David O. Selznickille huomattuaan Brownin yhdennäköisyyden Ingrid Bergmanin kanssa. Selznick teki Brownin kanssa sopimuksen, ja lainasi hänet RKO:lle, jolle hän vuonna 1944 teki debyyttielokuvansa Kotirintaman ongelmanuoret. Muita Brownin 1940-luvun elokuvia olivat muun muassa Minulla on oikeus rakastaa (1947) ja Perijätär (1949).
Vuonna 1950 Brown avioitui plastiikkakirurgi Robert A. Franklynin kanssa, joka alkoi rakentaa puolisonsa imagoa seksikkäämpään suuntaan. Samana vuonna Brown lähti yhdessä hänet suojatikseen ottaneen Katharine Hepburnin kanssa kiertueelle esittämään William Shakespearen näytelmää Miten haluatte. Tehtyään kiertueen jälkeen elokuvan Särkyneitten haaveitten kaupunki, Brown siirtyi Broadwaylle esiintymään näytelmässä Kesäleski. Hän yritti saada ostettua elokuvan oikeudet itselleen, mutta ei onnistunut ja näytelmän Billy Wilderin ohjaamassa  elokuvaversiossa hänen roolinsa näytteli Marilyn Monroe. Brownin avioliitto päättyi eroon 1956.
Brown osallistui myös politiikkaan ja yhteiskunnallisiin asioihin. Hän tuki Adlai Stevensonin presidenttiehdokkuutta, oli demokraattien puoluekokousedustajana 1956 ja toimi John F. Kennedyn mediayhteyshenkilönä Los Angelesissa. Hän myös luennoi automaatiosta yhteistyössä työministeri W. Willard Wirtzin kanssa.
Vuonna 1959 Brown avioitui Mark Sandrich Jr.:n kanssa. Liitosta syntyi kaksi lasta. Avioliitto päättyi 1989. Vuonna 1962 tuolloin Voice of Americalla työskennellyt Edward R. Murrow palkkasi Brownin tekemään poliitikkohaastatteluja. Brown oli asemalla kahdeksan vuotta, jonka jälkeen hän siirtyi National Public Radioon taloustoimittajaksi. Hän myös kirjoitti kirja-arvosteluja ja henkilöprofiileja Los Angeles Timesiin.
Brown näytteli edelleen satunnaisesti ja vieraili muun muassa vuonna 1989 Murhasta tuli totta -televisiosarjassa ja vuonna 1997 sarjassa Homicide - Pelon kadut.
Vanessa Brown kuoli syöpään 71 vuoden ikäisenä. Hän on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Ucarin piirikunta

Ucarin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Ucarin piirikunta (azer. Ucar rayonu, ven. Уджарский район, Udžarski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 853 neliökilometriä. Asukkaita on 78 700 henkeä (vuonna 2010).
Ucarin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Göyçayn, idässä Kürdəmirin, etelässä Zərdabin ja lännessä Ağdaşin piireihin.
Piirin keskus on Ucarin kaupunki, josta on 234 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia ja kyliä on molempia yhteensä 29. Kaupunkiväestön osuus on 21,6 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie. Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan ja viljan viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Paikallislehtenä ilmestyy Yeni söz (”Uusi sana”).