stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maastohiihdon maailmancup 2007–2008
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Ola Vigen Hattestad | 450 |
| 2. |  Emil Jönsson | 448 |
| 3. |  John Kristian Dahl | 321 |
| 4. |  Anders Glørsen | 315 |
| 5. |  Tor Arne Hetland | 291 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Virpi Kuitunen | 1552 |
| 2. |  Astrid Uhrenholdt Jacobsen | 1255 |
| 3. |  Justyna Kowalczyk | 1096 |
| 4. |  Charlotte Kalla | 1046 |
| 5. |  Petra Majdič | 969 |
| 6. |  Valentyna Ševtšenko | 957 |
| 7. |  Arianna Follis | 934 |
| 8. |  Claudia Nystad | 921 |
| 9. |  Aino-Kaisa Saarinen | 826 |
| 10. |  Evi Sachenbacher-Stehle | 736 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Pitkät matkat

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Virpi Kuitunen | 729 |
| 2. |  Valentyna Ševtšenko | 707 |
| 3. |  Justyna Kowalczyk | 661 |
| 4. |  Astrid Uhrenholdt Jacobsen | 644 |
| 5. |  Claudia Nystad | 535 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Sprintti

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Petra Majdič | 609 |
| 2. |  Astrid Uhrenholdt Jacobsen | 570 |
| 3. |  Virpi Kuitunen | 538 |
| 4. |  Natalja Matvejeva | 365 |
| 5. |  Pirjo Muranen | 365 |
Maahockey Pan-Amerikan kisoissa 2019

Maahockeyssa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 29. heinäkuuta – 10. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Villa María del Triunfo Sports Centerissä. Sekä naisille että miehille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Kummankin turnauksen voittaja pääsee Tokion olympialaisiin 2020. Argentiina voitti kummankin turnauksen.
Mitaliyhteenveto

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet   tiedot |  Argentiina |  Kanada |  Yhdysvallat |
| Naiset   tiedot |  Argentiina |  Kanada |  Yhdysvallat |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Argentiina | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2. |  Kanada | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 3. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
M/S Moby Niki

| Moby Niki |
| --- | --- |
 Corsica Serena
IMO-numero:  7350090
Tunnuskirjaimet:  11432
Aiemmat nimet:  Europafärjan III (1974–1983) Corsica Serena II (1983–1999) M/S Corsica Serena Seconda (1999–2011) M/S European Voyager (2011-2016)
Aiemmat omistajat:  Lion Ferry Ab, Halmstad
Rakennustelakka:  Werft Nobiskrug, Rendsburg, Saksa
Rakennusnumero:  683
Kölinlasku:  24. lokakuuta 1973
Vesillelasku:  25. toukokuuta 1974
Luovutettu:  6. syyskuuta 1974
Status:  118,70
Tekniset tiedot
Pituus:  18,54 m
Korkeus:  4,85 m
Uppouma:  1300 t
Bruttovetoisuus:  2152 brt
Bruttovetoisuus (GT):  4774
Koneisto:  4 x MAK 9M453AK -dieselmoottoria
Koneteho:  9415 kW
Nopeus:  21,5 kn
Hyttipaikkoja:  126
Matkustajia:  1200
Autokapasiteetti:  henkilöautoja 404 kuorma-autoja: 26
M/S Moby Niki on Saksassa vuonna 1974 valmistunut autolautta.
Valmistus

Alus tilattiin Werft Nobiskrugilta Rendsburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1973 ja alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1974. Alus oli koejoissa 6. syyskuuta ja se luovutettiin tilaajalleen halmstadilaiselle Lion Ferry Ab:lle vielä samana päivänä nimettynä M/S Europafärjan III:ksi.
Palvelus

Alus asetettiin 8. syyskuuta 1974 liikenteeseen välille Varberg – Grenå. Alus menetti ohjattavuuden 19. syyskuuta 1978 kovassa tuulessa saapuessaan Varbergiin. Odotettuaan noin kaksitoista tuntia alus lähti Göteborgiin, jossa se kiinnittyi Stenan terminaalin laituriin. Aluksen matkustajat kuljetettiin busseilla Varbergiin ja alus siirrettiin telakalle korjattavaksi. Alus ajoi 10. joulukuuta Grenån edustalla Kalkgrundetin matalikolle, jossa se oli kiinnittyneenä muutaman päivän.
Alus myytiin elokuussa 1982 Stena Linen tytäryhtiölle Varberg-Grenå Linjen Ab:lle ja se jatkoi edelleen Varbergin ja Grenån välisellä reitillä.
Palvelus > Corsica Serena II ja Corsica Serena Seconda

Maaliskuussa 1983 alus myytiin edelleen Panamaan Tourship S.A.:lle, mutta alus pysyi vanhalla reitillä aina 23. maaliskuuta saakka. Se lähti 24. huhtikuuta Göteborgista nimettynä Corsica Serena II:ksi Italiaan, jossa se asetettiin Corsica Ferriesin liikenteeseen reitille Italian mantereelta La Speziasta Korsikan Bastiaan. Lokakuussa 1999 alus luovutettiin Genovaan Medinvest SpA:lle, joka nimesi sen Corsica Serena Secondaksi. Vuonna 2001 alukseen lisättiin sivusponsonit. Se kiinnitettiin 12. syyskuuta 2010 Vado Ligureen ja alus asetettiin myyntiin.
Palvelus > European Voyager

Alus myytiin 24. toukokuuta 2011 madeiralaiselle Almada Shipping Ltd:lle, joka nimesi sen European Voyageriksi. Alus siirrettiin Panaman lipun alle. Alus lähti 6. kesäkuuta Genovasta Brindisiin, jonne se saapui 18. kesäkuuta. Alus asetettiin 6. heinäkuuta European Ferries yhtiön reitille Brindisistä Valonaan, mistä se siirrettiin 23. kesäkuuta 2012 Barin ja Durresin väliselle reitille. Alus palasi Brindisin ja Valonan väliselle reitille 4. heinäkuuta 2012.
Aiheesta muualla

Fakta om fartyg – M/S Europafärjan III
Nesteunssi

Nesteunssi (engl. fluid ounce, lyhennettynä fl oz, fl. oz. tai oz. fl.) on brittiläisen yksikköjärjestelmän tilavuuden mittayksikkö. Brittiläisessä järjestelmässä nesteunssi on 1/160 brittiläistä gallonaa eli 1/20 pintiä ja vastaa SI-yksiköissä noin 28,4 millilitraa.  Amerikkalaisessa järjestelmässä nesteunssi on 1/128 amerikkalaista gallonaa eli 1/16 pintiä ja vastaa noin 29,6 millilitraa.
Manny Machado

| Manny Machado |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Manuel Arturo Machado
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1992 (ikä 32) Hialeah, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  Kolmosvahti
Pituus:  190 cm
Paino:  84 kg
Lyöntipuoli:  oikea
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  San Diego Padres
Sarja:  MLB
MLB-varaus:  3. varaus, 2010 Baltimore Orioles
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2012–2018 2018 2019–:  Baltimore Orioles Los Angeles Dodgers San Diego Padres
Manuel Arturo "Manny" Machado (s. 6. heinäkuuta 1992 Hialeah, Florida) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi vuosina 2012–2018 MLB-liigan Baltimore Oriolesissa, josta hän siirtyi kesken kauden 2018 Los Angeles Dodgersiin. Hänen pelipaikkansa on kolmosvahti.
Machado teki MLB-debyyttinsä elokuussa 2012. Seuraavana vuonna, ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän nousi yhdeksi sarjan parhaista pelaajista. Machado valittiin myös ensimmäistä kertaa MLB:n tähdistöotteluun, jossa hän on pelannut myös vuosina 2015, 2016 ja 2018.
Machado teki 300 miljoonan dollarin arvoisen kymmenvuotisen sopimuksen San Diego Padresin kanssa helmikuussa 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manny Machado Wikimedia Commonsissa
Nestlé Toll House Café

Nestlé Toll House Café-kahvila Kuwaitissa.
Nestlé Toll House Café on Ziad Dalalin ja hänen toverinsa Doyle Liesenfeltin perustama yhdysvaltalainen franchise-yritys. Kaksikko perusti D/B/A Nestlé Toll House Cafen vuonna 2001 Dallasissa, Teksasissa. Crest Foods, Nestlén pääfranchise-yrittäjä, on franchise-pohjaisten välipalayritysten joukosta suurimmassa kasvussa Yhdysvalloissa osana Nestlé USA:n haastetta pitkän ajan teollisuuden johtajaa, Mrs. Fields Famous Cookies, Inc.:tä vastaan. Yrityksen menu koostuu lukuisista välipaloista, kuten kekseistä, keksileivoksista, jäätelöistä, pirtelöistä, smoothie-juomista ja täydestä valikoimasta kuumia ja kylmiä kahvituotteita. Nestlé Toll House Café-kahviloita löytyy pääosin ostos- ja kauppakeskuksista.
Maahikit

| Maahikit |
| --- | --- |
 Retamamaahikki (Cistanche salsa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Maahikit Cistanche  Hoffmanns. & Link
Katso myös
   Maahikit Wikispeciesissä   Maahikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maahikit (Cistanche) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 25 lajia.
Lajeja

Cistanche deserticola – rohtomaahikki
Cistanche fissa
Cistanche flava
Cistanche phelypaea – hietamaahikki
Cistanche salsa – retamamaahikki
Cistanche sinensis
Cistanche tubulosa
Cistanche violacea
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cistanche
Muinaissuomalaisten kaikkeuskäsitykset

Maailman keskeisintä rakennetta E.N Setälän (1932) mukaan. Ylimpänä pohjantähti eli naula, joka on kiinni maailmanpylväässä (piirretty keltaiseksi) ja kuvun muotoisessa taivaankannessa. Maailmanpylvään kanta lepää keskellä kiekkomaista maanpintaa (alimpana kuvassa). Kannan juuressa sijaitsee pyörre ja/tai maailmanvuori (molemmat kuvattu), ja sen lähettyvillä Pohjola. Lintukoto on taivaankannen reunan ja maan reunan välisessä raossa, jota on kuvassa selvyyden vuoksi korostettu voimakkaasti. Todellisuudessa rako ajateltiin ahtaaksi.
Muinaissuomalaisten käsitys maailmankaikkeudesta muistutti lähiseudun kansojen käsityksiä. Maan ja vesistöjen pinnan uskottiin sijaitsevan melko litteässä tasossa. Taso oli ilmeisesti kiekon muotoinen, vaikka tästä ei tiettävästi ole jäänyt suoraa kuvausta. Myös skandinaavit pitivät maanpintaa litteänä kiekkona, ja eräät Siperian kansat pitivät maata lievästi kuperana kiekkona.
Taivaankansi ja maailmanpylväs

Ikiaikaisten, hyvin laajalle levinneiden käsitysten mukaan maanpinnan peitti taivaankansi valtavana kupuna. Taivaankantta saatettiin verrata padan (tai ehkä aikaisemmin saviruukun) pohjaan. Tästä on viitteitä ainakin saamelaisten uskomuksissa. Taivaankantta tuki keskeltä Pohjantähteen tukeutuva maailmanpylväs. Pohjantähteä kutsuttiin myös Pohjannaulaksi. Ilmeisesti ajateltiin, että Pohjantähti oli kuten naula, joka liitti taivaankannen maailmanpylvääseen. Maailmanpylväs seisoi maassa äärimmäisessä pohjoisessa, ja sen kerrottiin juurtuneen (ehkäpä naiselliseksi koettuun) maaperään eli maaemään. Erään oletuksen mukaan maailmaa pidettiin joskus varhain kuin suurena telttana, jota kannatti keskeltä maailmanpylväs teltan keskellä olevan tukikepin tapaan. Tähtitaivaan liikkeet sai aikaan taivaankannen pyöriminen, akselinaan maailmanpylväs. Ihme-esine Sampo saattoi pohjimmiltaan olla sama asia kuin maailmanpylväs.
Taivaalle on toisinaan mainittu muitakin rakenteita, kuten aukkoihin viittaavat "ilman ikkunat" ja "retuinen räppänä", sisä- tai välikattoa merkitsevä "laipio" sekä kaarta tai tukipuuta merkitsevä "ilman vempele", jonka päällä taivaalliset olennot joskus istuvat. Joissain loitsuissa ensimmäinen tuli isketään taivaan navalla tai taivaankannen keskiössä hopeisen, petäjäisen tai rautaisen rahin eli tuolin päällä.
Äärimmäinen pohjoinen

Äärimmäisessä pohjoisessa, jonka voi tulkita maailman keskukseksi, sijaitsi maailmanpylvään juurella jättimäinen meripyörre, Kinahmo eli Kurimuksen kurkku. Pyörteen aiheutti kenties maailmanpylvään pyöriminen taivaankannen mukana. Tämä oli myös Tuonen koski, eräs reitti manalaan. Tuonen koskessa saattoivat virrata teräaseet, miesten miekat ja kirveet ja naisten neulat, jotka satuttivat pahoja vainajia. Pohjoisessa saattoi olla myös maailmanvuori. Pohjoisessa sijaitsi myös Pohjola, ikikylmä maa, sairauksien ja monien ongelmien lähde.
Äärimmäinen etelä

Maailman ja taivaankannen reunoilla, taivaan ääressä, sijaitsi lintukoto, jossa muuttolinnut asuivat talvet. Lintukodossa asuivat pienikokoiset lintukotolaiset. Lintukodon suunta oli etelään tai lounaaseen. Linnunrata eli kotigalaksimme tähtitaivaalla hohtava nauha oli reitti, jota pitkin muuttolinnut kulkivat ilmeisesti lintukotoon ja takaisin.
Itä ja länsi

Päivä eli aurinko oli ilmeisesti jonkinlainen esine, joka kulki päiväsaikaan taivaankannen alla tai sitä pitkin. Monissa kulttuureissa tunnettu käsitys siitä, että aurinkoa kuljettaa taivaalla joku tai jokin, kuten laiva tai kärryt vetojuhtineen, varmaankin ilmeni myös Suomessa ja Karjalassa. Suoraa kuvausta tästä ei kuitenkaan ole tiedossa. Illalla aurinko laskeutui länteen, jossa oli sen maa ja koti. Edelleen sanonnan mukaan aurinko laskee mailleen. Länsi oli onnen maa, ja myös kuolleiden ilmansuunta (synkän Pohjolan ohella), sillä "kuolihan" aurinkokin sinne päivän päätteeksi. Lännessä oli kaikkien naapurikansojen mukaan verisurman saaneiden vainajala, josta olivat lähtöisin revontulet, joten sellainen kuului varmaankin suomalaistenkin uskomuksiin.
Aamuksi aurinko siirtyi takaisin itään, tai syntyi uudelleen idästä, sieltä noustakseen. Itä on saanut nimensäkin siitä, että päivä itää sieltä.
Koillisella on vastaavanlainen tausta.
Alinen

Maan alla eli alisessa oli kuolleiden asuinsija, Manala eli Tuonela. Se saattoi olla kuin maailman peilikuva ylösalaisin. (Vertaa muinaisskandinaavisten uskomusten Nidavellir, joka kuvattiin joskus myös maanalaiseksi peilikuvamaailmaksi). Tähän varjomaailmaan pääsi muun muassa pohjattomista soista, veden pyörteistä, kivenkoloista ja luolista. Maahiset olivat mahdollisesti tämän maan asukkaita. He saattoivat harhauttaa metsässä kulkevan ihmisen eksymään nurinkuriseen maailmaan, metsänpeittoon. Toisessa maailmassa eli ainakin joidenkin ryhmien mielestä myös ihmisen kaksoisolento, joka oli jonkinlaisessa kohtalonyhteydessä ihmisen itsensä kanssa.
Monikerroksinen maailmankaikkeus

Usein taivaankansia kerrottiin olevan useita kerroksittain. Näin uskoivat myös skandinaavit ja useat muut. Maailman tasot sijaitsivat kerroksittain, ja maan alaisessa Tuonelassakin saattoi olla useita kerroksia. Tällaisia uskomuksiakin oli sekä kielisukulaisilla että naapurikansoilla. Taivaankansien määrästä ei ollut kansanperinteen keräämisen aikaan selvää käsitystä; jopa yhdessä loitsussa saatettiin mainita eri määriä. Usein mainittiin kuusi tai yhdeksän.
Tähtitaivaan kohteita

Taivaankappaleista ilmeisesti kiintotähdet olivat ehkä kiinni taivaankannessa tai reikiä siinä. Aurinko ja Kuu eli taivaanvalot sijaitsivat taivaalla loistaessaan ilmeisesti taivaankannen alla, ja ne olivat jonkinlaisia irtonaisia "esineitä".
Suomalainen, suhteellisen myöhään kerätty kansanperinne ei ole säilyttänyt paljonkaan tietoa muinaisista tähtiin ja kiertotähtiin liittyvistä uskomuksista. Kansanperinne kuitenkin antaa ymmärtää, että joskus tähdet olivat hyvin merkittäviä, ja niihin liittyvä tieto arvostettua. Tietäjien kerrotaan saaneen osan mahdistaan katsomalla ja tutkimalla Otavaa ja muuta tähtitaivasta.
Suomalaisen kansanperinteen merkittävimpiä taivaan kohteita:
Päivä eli Aurinko  (myös päivyt, päivänkehrä) oli ratkaisevan tärkeä elämän, maanviljelyn, vuorokauden- ja vuodenkierron kannalta. Kesä- ja talvipäivänseisausten aikoihin juhlittiin usein aurinkoa. Joidenkin muinaisten kulttipaikkojen nimessä on sana päivä, joka voi viitata siihen, että niillä olisi palvottu päivää. Suomensukuisissa kielissä omaperäinen päivä-sana on vanhempi nimitys auringolle, kuin alkujaan vierasperäinenselvennä aurinko. Vielä vanhempi omaperäinen nimitys on rekonstruoitu: kaja.
Kuu oli salaperäinen ja outo, mutta silti arvostettu taivaankappale. Sillä ajateltiin olevan monenlaisia vaikutuksia ihmisiin ja luontoon. Kuun vaiheet vaikuttivat maan päällä, ja monissa kulttuureissa ne on rinnastettu naisten kuukautisiin. Kuuhun vaikuttivat itsekin salaperäiset taruolennot, kuten kapeet, kuumet ja rahko.
Pohjantähti eli Pohjannaula oli tärkeä suunnistaessa.
Kalevan miekka oli nimitys Orionin tähtikuvion kolmen tähden muodostamalle "vyölle". Kalevan miekan ajateltiin iskevän kalevantulia.
Väinämöisen viikate oli viikatetta muistuttava osa Orionin tähtikuviosta, johon kuului Orionin vyö ja lisäksi "hakanen". Kun Väinämöisen viikate tuli syyskesällä näkyviin, oli heinänteon aika.
Seulaset-tähtirykelmä tunnettiin myös useilla muilla nimityksillä, kuten Väinämöiset ja Väinämöisen virsut.
Otava on saanut nimityksensä tietynlaisesta kalanverkosta, jonka muoto muistuttaa tätä tähtikuviota. Monen kansan mytologiassa Otava on nimetty merkittävän elinkeinon perusteella, ja näin lienee myös suomalaisten laita. Otavaa tarvittiin usein suunnistaessa. Karhu on uskomuksen mukaan laskettu maan päälle Otavasta.
Kalevan tähti oli Siriuksen nimitys
Linnunrata oli reitti lintukotoon.
Kointähti ("aamutähti") tunnetaan nykyisin Venuksena. Kointähti sai nimensä siitä, että se näkyi aamun koin suunnalla eli koillisessa. Kointähti esiintyi loitsuissa. Ainakin yksi tunnettu loitsu rukoilee kointähteä.
Ehtytähti, ehtatähti, ehdan tähti eli ehtootähti ("iltatähti") tunnetaan myös nykyisin Venuksena, koska kyseessä on sama planeetta. Ehtytähti sai nimensä siitä, että se näkyi ehtoolla eli illalla.
Maailman alkuperä

Käsitykset asioiden alkuperästä eli synnystä ovat olleet tärkeä osa muinaissuomalaisten maailmankuvaa. Maailman syntytarinat ovat olleet merkittävä osa runoutta, ja maailman synnystä oli useita erilaisia kertomuksia. Niistä yleisimmän mukaan maailma oli syntynyt vesilinnun munasta. Tunnetaan myös maansukellus-myytti, jonka mukaan maailma syntyi kuikan tai paholaisen haettua pohjasta maata. Joskus kerrotaan myös, miten seppäsankari Ilmarinen takoi taivaankantta.
Maailmanloppu

Kansantarusto tuntee joitakin maailmanloppuun liittyviä ilmiöitä, eskatologisia myyttejä. Maailman loppuessa käy asioita, jotka muuten olisivat aivan mahdottomia. Näitä ovat esimerkiksi tähtien tanssiminen, kuun kuumuminen ja auringon siirtyminen pohjoiseen tai paistaminen veden pohjasta. Erään kuvauksen mukaan maailmanloppu tulee, kun kivi kelluu tai lentää ja höyhen tai lehti uppoaa. (esimerkiksi SKVR:1341)
Myös suoranaisesta katastrofista kerrotaan toisinaan. Esimerkiksi tunnetaan suuri pakkanen ja maailman palaminen, maailmanlopun taistelu, tauti ja nälänhätä, kuten skandinaavisessa mytologiassa. Käsitys maailmanlopun taistelusta voi olla myös kristillistä alkuperää.
Savolaisten tarinoissa Kihovauhkonen esiintyi maailmanlopun ennustajana. Erään Kihovauhkosen ennustuksen mukaan maailmanloppu koittaa, kun maa vyötetään rautavyöllä ja tiellä kulkee päättömiä hevosia.
Velisurmaaja-kansantarinassa maailmanloppua käytetään lopullisen päätöksen vertauskuvana; poika ei tule takaisin ennen kuin käy mahdottomia asioita, kuten että kivi kelluu, korppi valkenee tai hanhi mustuu.
Sääksmäellä uskottiin, että helkajuhlaa on pidetty vuosittain maailman alusta asti, ja että pellot lakkaavat kasvamasta tai tulee maailmanloppu, jos helkajuhlia ei enää pidetä. Sääksmäellä uskottiin myös, että seudulla on maailman napa.
Möhösienet

| Möhösienet |
| --- | --- |
 Möhöjuuri
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Rhizaria
Kaari::  Cercozoa
Luokka::  Möhösienet Phytomyxea  Engler & Prantl, 1897
Katso myös
   Möhösienet Wikispeciesissä   Möhösienet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Möhösienet (Phytomyxea tai Plasmodiophoromycota) on pieni, noin 40 yksisoluista lajia käsittävä Rhizaria-kunnan luokka, johon kuuluu kasvien ja eräiden levien solunsisäisiä loisia. Möhösienten asema tieteellisessä luokittelussa on ollut epäselvä. Nykyinen luokittelu Rhizaria-kuntaan perustuu molekulaarisiin ja geneettisiin ominaisuuksiin, eikä luokittelu kunnan sisälläkään ole vielä selkeä. Möhösienet on lähteestä riippuen luokiteltu joko Cercozoa-pääjaksoon, tai joissakin sukupuissa samaan kantahaaraan huokoseläinten (Foraminifera) kanssa.
Möhösienet aiheuttavat kasvitauteja, kuten kaalin möhöjuurta (Plasmodiophora brassicae) ja perunan kuorirokkoa (Spongospora subterranea).
Möhösienillä kasvullinen vaihe on infektoituneen isäntäsolun sisälle muodostuva monitumainen limakko eli plasmodi. Möhöjuurella tämä haploidinen limakko muodostuu juurikarvan soluun, kun lepoitiöstä itänyt parveiluitiö on infektoinut sen. Limakosta muodostuu uintisiimallisia parveiluitiöitä eli sekundaarisia tsoosporeja, jotka infektoivat uusia juurikarvasoluja. Juurikarvasoluista infektio leviää juuren kuoreen, jonka soluissa muodostuu uusia niin sanottuja sekundaarisia limakkoja, ja ilmeisesti tässä vaiheessa limakoissa tapahtuu karyogamia eli haploidien tumien yhtyminen diploideiksi. Tässä vaiheessa isäntäkasvin juuri turpoaa muodottomaksi, mistä tämä kasvitauti on saanut nimensä. Sekundaarisissa limakoissa tapahtuu meioosi, jonka tuloksena vapautuu haploideja lepoitiöitä. Isäntäkasvin lahotessa nämä vapautuvat maaperään. Lepoitiöt voivat säilyä maaperässä useita vuosia.
Mökki (peli)

Esimerkki mökistä
Mökki tai mökkipeli (joka voi viitata myös mölkkyyn) on kynällä ja paperilla (yleensä kahden pelaajan) pelattava peli.
Peliä pelataan pisteistä koostuvalla (usein suorakaiteen muotoisella) ruudukolla. Jokainen pelaaja piirtää vuorollaan pysty- tai vaakasuuntaisen (ei vinoa) viivan kahden vierekkäisen pisteen välille. Jos viivan piirto sulkee ruudun (niin, että ruudun joka sivulla on viiva), pelaaja merkitsee sen itselleen ja saa lisävuoron. Pelin voittaa se, joka saa vallattua enemmän ruutuja. Kierros mökkiä alkaa yleensä hitaasti, mutta pelin lähetessä loppuaan pelaajat saavat usein vallattua useamman ruudun kerrallaan itselleen.
Ensimmäinen tunnettu kirjallinen viittaus peliin on ranskalaismatemaatikko Édouard Lucas’lta, joka kuvasi sitä artikkelissaan vuodelta 1895.
Markku Palkoaho

| Markku Palkoaho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Markku Palkoaho
Syntynyt: 22. syyskuuta 1967 (ikä 57)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  199 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1984–1987 1987–1988 1988–1989 1989–1990 1994–1995 1995–1998:   Tampereen Pyrintö  KTP  Tampereen Pyrintö  Forssan Koripojat  Forssan Alku  Tampereen Pyrintö/Pyrbasket
Markku Palkoaho (s. 22. syyskuuta 1967) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti, 199-senttinen Palkoaho pelasi Suomen pääsarjassa yhteensä kymmenen kauden ajan. Kotkan Työväen Palloilijoissa Palkoaho voitti Suomen mestaruuden ja Suomen cupin kaudella 1987–1988. Hän pelasi myös kymmeniä nuorten maaotteluita.
Palkoahon isä Pentti Palkoaho oli myös koripalloilija.
Nelli Ferjabnikova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montréal 1976 |  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1971 |  |  |
|  Kultaa | Kolumbia 1975 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Alankomaat 1970 |  |  |
|  Kultaa | Bulgaria 1972 |  |  |
|  Kultaa | Italia 1974 |  |  |
|  Kultaa | Ranska 1976 |  |  |
|  Kultaa | Puola 1978 |  |  |
Nelli Vasiljevna Ferjabnikova (ven. Нелли Васильевна Ферябникова, s. 14. toukokuuta 1949 Vorkuta, Komin ASNT) on venäläinen, pelaajana Neuvostoliittoa edustanut, koripalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Ferjabnikova voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Brasiliassa 1971 ja Kolumbiassa 1975 sekä Euroopan mestaruuden Alankomaissa 1970, Bulgariassa 1972, Italiassa 1974, Ranskassa 1976 ja Puolassa 1978.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1976
4 Rupšienė |
5 Nadyrova |
6 Kurvjakova |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Zaharova |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Dauniene |
15 Klimova |
Valmentaja Aleksejeva
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Rupšienė |
5 Šarmai |
6 Beselienė |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Rogyžyna |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Nadyrova |
15 Ivinskaja |
Valmentaja Aleksejeva