stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jane Addams
Varhainen elämä

Addams syntyi vuonna 1860. Hänen vanhempansa olivat John ja Sarah Addams. Perheeseen kuului yhteensä 9 lasta, joista Jane oli toiseksi nuorin. Äiti Sarah kuoli synnytyksen yhteydessä Janen ollessa vain 2-vuotias. Janen sisaruksista vain kolme muuta selvisi aikuisikäisiksi. Isä John omisti sekä myllyn että sahan ja toimi sekä yhden pankin sekä kahden rautatieyhtiön johdossa. Lisäksi hän toimi edustajana Illinois'n senaatissa. Kveekari-isänsä kotikasvatuksensa johdosta Addams omaksui kristillisen liberaalit arvot, joissa korostui sosiaalityön tekeminen.
1870-luvulta lähtien varakkailla naisilla alkoi yhä enenevissä määrin olemaan mahdollisuus opiskella korkeakouluissa. Huomionarvoista on kuitenkin se, että korkeakoulututkinnosta huolimatta tällaisille naisille ei juurikaan löytynyt töitä. Addams halusi myös lähteä opiskelemaan, ja isä onnistui taivuttelemaan hänet jäämään lähelle kotia Rockford Female Seminaryyn (jonka hallituksessa isä istuui). Addams valmistui seminaarista vuonna 1881. Vuotta myöhemmin seminaarista tuli Rockford College, joka myönsi Addamsille tutkinnon. Addamsin isä kuitenkin kuoli samana vuonna. Tämä yhdistettynä Addamsin omiin terveysongelmiin ja tyytymättömyyteen lääketieteen opintoja kohtaan, saivat Addamsin vetäytymään julkisuudesta. Kutsumuksen löytämisen vaikeus piinasi häntä myös sen jälkeen, kun Addams matkusti Eurooppaan 1883–1885. Isä jätti kuitenkin tyttärelleen perinnöksi 50 000 dollaria (n. 1,6 miljoonaa nykyrahassa).
Hull House

Vuonna 1889 hän ja Ellen Gates Starr perustivat Chicagoon yhden Yhdysvaltain ensimmäisistä sosiaalikeskuksista nimeltä Hull House. Talon idea oli se, että sen toiminnaasta vastaavat henkilöt asuivat samassa talossa, jossa nämä tarjosivat apuaan köyhille sen sijaan, että vain rahoittaisivat toimintaa. Vastaavia keskuskia oli jo entuudestaan Lontoossa, jossa niitä oltiin perustettu lievittänääm nopean kaupungistumisen ja teollistumisen luomia ongelmia. Osa tällaisista keskuksista oli kytköksiä uskonnollisiin piireihin, mutta Hull House oli sekulaari. Se tarjosi sosiaaliavustuksia alueen köyhille ja huippuvuosina siellä kävi noin 2000 ihmistä viikossa. Hull Housen palveluihin kuuluivat aikuisten iltakoulu, päiväkoti, lastenkerhoja, julkinen keittiö, taidegalleria, kahvila, kuntosali, tyttöjen kerho, uima-allas, kirjansitomo, musiikkikoulu, draamaryhmä, kirjasto ja työpajoja. Addams rahoitti talon toimintaa alkuvaiheessa perintönsä turvin.
Hull House toimi myös naisten sosiologisena instituuttina. Addams oli Chicagon koulukunnan varhaisten jäsenten ystävä ja kollega ja vaikutti näiden ajatuksiin oman työnsä kautta. Vuonna 1883 hän oli mukana kirjoittamassa Hull-House Maps and Papers -nimistä julkaisua, joka määritteli koulukunnan metodologian ja kiinnostuksen kohteet. Hän työskenteli yhdessä George Meadin kanssa sosiaalisten uudistusten puolesta. Vaikka sen ajan akateemiset sosiologit kutsuivat hänen työtään sosiaalityöksi, Addams ei pitänyt itseään sosiaalityöntekijänä. Omissa sosiologisissa ajatuksissaan hän yhdisti symbolisen vuorovaikutuksen käsitteen kulttuurillisen feminismin ja pragmatismin käsitteisiin.
1900-luvulle tultaessa Hull House oli kasvanut huomattavasti ja kattoi 13 erillistä rakennusta. Työntekijäitä oli 40 ja apua sai keskimäärin 9000 henkilöä viikossa.
Addams alkoi kiertää ympäri maata puhumassa Hull Housen toiminnasta ja onnistui vakuuttamaan yleisönsä köyhien huolen vakavuudesta.
Aktivistina

Hull Housen myötä Addams alkoi ajaa myös poliittisia muutoksia yhteiskunnassa. Hän mm. kirjoitti sadoittain artikkeleita köyhyyden poistamisesta, naisten äänioikeudesta, lapsityövoimasta ja maailmanrauhasta erilaisiin sanoma- ja aikakausilehtiin.
Vuonna 1893 Addams, yhdessä Florence Kelly ja muiden aktivistinaisten kanssa, onnistuivat kampanjoimaan lapsityövoiman kieltämisen puolesta Illinois'n osavaltiossa. Kaksi vuotta myöhemmin Addams nimitettiin Chicagon jätetarkastajaksi, kun hän toi esille kaupungin jäteongelmia. Jätetarkastajan virka oli Addamsin ensimmäinen työ, josta hän sai palkkaa.
Addams ystävystyi presidentti Theodore Rooseveltin kanssa, joka vieraili Hull Housessa useaan otteeseen. Addamsin vaikutus näkyi Rooseveltin presidentinvaalikampanjassa vuonna 1912, kun tämä pyrki kolmannelle kaudelleen, ja puhui naisten äänioikeuden ja lapsityövoiman kieltämisen puolesta. Addams osallistui progressiivinen puolueen toimintaan ja oli mukana nimeämässä Rooseveltia puolueen ehdokkaaksi.
Aktivistina > Kansalaisjärjestöjä

Addams oli mukana perustamassa useita kansalaisjärjestöjä. Addams kuului vuonna 1910 perustetun NAACP:n perustajajäseniin. Kymmenen vuotta myöhemmin hän oli mukana perustamassa ACLU:a. Addams toimi myös NFSSC:n puheenjohtajana.
Aktivistina > Pasifisti

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Addams koki uuden kutsumuksen ja alkoi kampanjoimaan pasifismin puolesta. Hän vastusti Yhdysvaltojen liittymistä sodan osapuoleksi, minkä johdosta hän sai osakseen myös kritiikkiä. Sodan aikana Addams toimi erilaisissa rauhanjärjestöissä kuten kansainvälisessä naistenkongressin puheenjohtajana, ja sen jälkeen vuonna 1919 hän oli mukana perustamassa Naisten kansainvälinen rauhan ja vapauden liittoa. Myös aseistariisunta oli osa Addamsin pasifistista kampanjaa hänen elämänsä loppua kohden.
Viimeiset vuodet ja kuolema

Vuonna 1935 Addamsin terveys alkoi heikentyä: hän kärsi useammasta sydänkohtauksesta ja joutui leikkaukseen munasarjasyövän takia. Addams kuoli Chicagossa 21. toukokuuta 1935.
Addams on haudattu kotikaupunkiinsa Cedarvilleen.
Kunnianosoituksia ja perintö

Addamsista tuli vuonna 1931 ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, jolle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Perusteeksi mainittiin hänen tekemänsä työ rauhan hyväksi niin omassa kotimaassaan kuin maailmanlaajuisesti. Hän jakoi palkinnon Nicholas Butlerin kanssa.
Vuonna 1973 Addams sai National Women's Hall of Fame -kunniamaininnan.
Kun Illinois'n yliopisto perusti kampuksen Chicagoon vuonna 1963, Hull Housesta huolehtiva yhdistys joutui väistymään kampusrakennusten tieltä. Myös suurin osa muista alkuperäisistä Hull Houseen kuuluneista rakennuksista on purettu.
Julkaisut

Democracy and Social Ethics (1902)
Newer Ideals of Peace (1907)
Twenty Years at Hull-House (1910)
The Second Twenty Years at Hull-House (1930)
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Esittely Jane Addamsin ajattelusta ja toiminnasta Leena Eräsaari & Mikko Mäntysaari: Jane Addams sosiaalisen demokratian teoreetikkona ja poliittisena edistäjänä. Teoksessa Ovia yhteiskuntatieteisiin (toim. Pekka Korhonen, Marja Järvelä ja Eeva Lehtonen ), 2012, 169–198. ISBN 978-951-39-4471-1 Koko teksti pdf
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950: 1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975: 1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000: 1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–: 2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi

| Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi> أبو عبد الله محمد الإدريسي |
| --- | --- |
 Al-Idrisin patsas Ceutassa, Espanjassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1100 Sabtah, Abbasidikalifaatti
Kuollut: 1166 (65–66 vuotta) Sisilia tai Sabtah
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  maantiede, kartografia
Tunnetut työt:  Tabula Rogeriana (1154)
Al-Idrisi eli Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi (koko nimi Abu Abdullah Muhammad al-Idrisi al-Qurtubi al-Hasani as-Sabti, arab. أبو عبد الله محمد الإدريسي القرطبي الحسني السبتي‎; noin 1100 Sabtah – 1166 Sisilia tai Sabtah) oli arabisyntyinen maantieteilijä, joka asui Sisilian kuningaskunnassa, kuningas Roger II:n hovissa. Hän syntyi Sabtahissa Abbasidikalifaattissa (nykyinen Ceuta, Espanja) ja kuoli ilmeisesti joko Sabtahissa tai Sisiliassa.
Al-Idrisiin maailmankartta vuodelta 1154, etelä yläosassa.
Vuonna 1154 al-Idrisi laati suuren maailmankartan Sisilian normannikuninkaan Roger II:n kehotuksesta. Kartta tunnetaan toimeksiantajan mukaan nimellä Tabula Rogeriana. Kartanliitteeksi hän laati kirjan, jonka nimeksi tuli Geografia. Al-Idrisi laati myös hopeisen karttapallon, joka painoi 400 kiloa, ja kuvasi seitsemän mannerta, kauppareitit, järvet, joet, tasangot ja vuoret sekä suurimmat kaupungit.
Al-Idrisin karttoja käytettiin Euroopassa vuosisatoja. Muun muassa Kristoffer Kolumbus käytti karttoja, jotka perustuivat al-Idrisin työhön.
Kuvaus Suomesta

Al-Idrisi kuvasi maantieteellisessä teoksessaan myös Fmrk-nimistä maata, jonka oletetaan tarkoittaneen Lounais-Suomea tai Finnmarkia. Abu al-Idrisin teoksessa Fmrk rajoittuu ”Norjan saaren” pohjoispäähän. Siellä kerrotaan olevan paljon kyliä ja viljeltyjä alueita, mutta ei muita kauppapaikkoja kuin Ebreze (mahdollisesti ”Abrasa”, Auransuu). Suomen kuninkaalla on Al-Idrisin mukaan Norjassa monta paikkakuntaa ja asuttua seutua. Hän kertoo myös maasta nimeltä Tabast (Häme), jossa on paljon kyliä ja vähän kauppapaikkoja ja jossa kylmyys on vielä ankarampi kuin Suomessa. Hämeeseen luetaan meren äärellä oleva kaupunki, Dagwhata eli Hiidenmaa. Maailmankartassa mainitaan Hämeen lisäksi myös Turku eli Abua. Maassa sijaitsee myös Ragvalda-niminen kaupunki. ”Kaupunkien” nimet ovat kuitenkin vääristyneet pahoin arabiankielisessä tekstissä, eikä niitä voida varmuudella tunnistaa. Al-Idrisin mainitsemat paikat ovat ehkä olleet jonkinlaisia markkinapaikkoja. Kaupunkimaisia asutuksia Suomessa ei nykyisen käsityksen mukaan ollut vielä 1100-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi Wikimedia Commonsissa
Kane Kanerva: Hermeetikko nro. 1, s. 168.  (Abu Abd Allah Muhammad Al-Idrisi - Kuvaus Suomesta 1150-luvulta.)  Suomentanut Sahban Mroueh. Tallinna:  Salakirjat, 2015.  ISBN 978-952-5774-86-3
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali 2  Vatikaani 2 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Al-Idrisin kuvaus Suomesta vuodelta 1154.
Ignalinan rautatieasema

| Ignalinan rautatieasema Ignalinos geležinkelio stotis |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  55°20′19.1″N, 026°09′48.3″E
Osoite:  Geležinkelio gatvė 18, LT-4740 Ignalina, Liettua
Kunta:  Ignalina
Valtio:  Liettua
Avattu:  noin 1859-1861 
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Liettuan rautatiet
Kaukoliikenne:  esimerkiksi Vilna, Daugavpils, Pietari
Vaihtoyhteydet:  Linja-autoasema kadun toisella puolella (100 m pohjoiseen)
Pysäköinti:  P-paikkoja aseman edessä
Asemarakennus
Lipunmyynti:  Kyllä
Ignalinan rautatieasema (liett. Ignalinos geležinkelio stotis) on Liettuan rautateiden rautatieasema Liettuan itäosissa  20 000 asukkaan Ignalinan kaupungissa.  Asema sijaitsee kaupungin keskustassa ja kaupungin linja-autoasema löytyy heti saman asemakadun toiselta puolelta (pohjoispuolelta).
Rautatie Ignalinaan rakennettiin osana Venäjän tsaarin Pietari-Daugavpils-Vilna-Hrodna-Varsova-ratahanketta vuosina 1859-1861. Ignalinaan rakennettiin "neljännen luokan" asema, ja valmistuessaan se oli yksi ensimmäisistä rautatieasemista Liettuassa.
Aiheesta muualla

Liettuan rautateiden reittihaku (englanniksi) (litrail.lt)
Baltian  rataverkon kartta (englanniksi)
Liettuan rataverkon kartta (venäjäksi) (railwayz.info) (venäjäksi)
Idiopaattinen keuhkofibroosi

Fibroosimuutoksia keuhkojen histologisessa näytteessä.
Fibroosimuutoksia keuhkojen tietokonetomografiakuvassa.
Idiopaattinen keuhkofibroosi (IPF, lyhenne tulee englanninkielisestä nimestä idiopathic pulmonary fibrosis, tunnetaan myös nimillä idiopaattinen fibrotisoiva interstitiaalinen pneumonia ja fibrotisoiva alveoliitti) on keuhkoparenkyymisairauksiin kuuluva keuhkokudoksen sairaus. Sen aiheuttaja on tuntematon. IPF johtaa muutamassa vuodessa vaikean fibroosin eli sidekudosmuodostumisen kehittymiseen, mikä pahenee taudin edetessä. Taudin yleisimpiä oireita ovat yskä, limaisuus ja rasitushengenahdistus. Oireet alkavat yleensä pikkuhiljaa. Sairauden ilmaantuvuus on noin 7–10/100 000 ja ilmaantuvuus kasvaa iän myötä (Suomessa keskimääräinen sairastumisikä on 68 vuotta). Miehet sairastuvat IPF:ään hieman naisia useammin. Suomessa arvioidaan olevan noin 1 000 IPF-potilasta.
IPF on vakava, etenevä ja huonoennusteinen sairaus, jolle ei vielä tunneta parantavaa lääkehoitoa. Pirfenidoni on uusi lääke, joka tutkimusten mukaan hidastaa keuhkojen toiminnan huonontumista ja saattaa vähentää kuolleisuutta. Hoito kortikosteroideilla ei liene tehokasta, koska sairaudessa ei ole mukana tulehdusreaktiota. Solunsalpaajia on kokeiltu taudin hoidossa, mutta näyttöä tehosta ei ole. Asetyylikysteiini on osoittautunut tehottomaksi. Joissain tapauksissa voidaan harkita keuhkonsiirtoa.
Idiopaattista keuhkofibroosia sairastavan henkilön keuhkokudoksesta otetussa koepalassa nähdään muutoksia, joiden histopatologinen termi on UIP (usual interstitial pneumonia). Keuhkokudoksessa eli keuhkorakkuloiden välisessä tilassa havaitaan hunajakenno-tyyppisiä verkkomaisia muutoksia, fibroblastien liiallista jakautumista ja sidekudosmuodostusta. Tulehdusreaktio on vähäistä.
Oireet

Yleisin oire sairastuneilla on rasitushengenahdistus. Hengenahdistusta saattaa pitkälle edenneessä sairaudessa esiintyä myös levossa. Lisäksi usein potilaalla voi olla kuivaa yskää, osalla potilaista yskäoire voi olla hankala.
Diagnoosi

Koska IPF:n oireet ovat samanlaisia kuin monen muun keuhkosairauden, IPF-diagnoosin tekee yleensä keuhkosairauksien erikoislääkäri. On tärkeää poissulkea muita tunnettuja syitä keuhkofibroosille, kuten altistuminen asbestille, kivipölylle, tai eräille lääkeaineille. Sidekudossairauksiin voi myös liittyä keuhkofibroosia, jolloin kyse ei ole IPF:stä. Diagnoosin teko edellyttää yleensä aina keuhkojen ohutleiketietokonetomografiaa, moniammatillista yhteistyötä ja joissakin tapauksissa potilaan keuhkoista joudutaan ottamaan koepala diagnoosin varmistamiseksi.
Hoito

Hoidon tavoitteena on ehkäistä keuhkojen toiminnan alenemista sairauden aikana.  Pirfenidoni on toistaiseksi ainoa tutkitusti tehoavaksi osoitettu lääkevalmiste, joka hidastaa keuhkojen toiminnan huononemista ja saattaa vähentää kuolleisuutta. Pirfenidoni on synteettinen molekyyli, jolla on fibroosia estäviä ominaisuuksia.
Idiopaattinen keuhkofibroosi on Suomessa yleisin syy keuhkonsiirtoon, mutta kaikille potilaille ei voida tehdä keuhkonsiirtoa, sillä toipuminen vaativasta keuhkonsiirtoleikkauksesta edellyttää muutoin hyvin toimivia elinjärjestelmiä. Monet krooniset sairaudet sekä yli 65 vuoden ikä ovat este keuhkonsiirtoleikkaukselle.
Härkälintu

| Härkälintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Uikkulinnut Podicipediformes
Heimo::  Uikut Podicipedidae
Suku::  Silkkiuikut Podiceps
Laji::  grisegena
Kaksiosainen nimi
 Podiceps grisegena  (Boddaert, 1783) 

Katso myös
   Härkälintu Wikispeciesissä   Härkälintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Härkälintu.
Härkälinnun munia.
Härkälintu (Podiceps grisegena) on isokokoinen vesilintu, joka muistuttaa hieman silkkiuikkua. Lajin nimesi Pieter Boddaert 1783.
Koko ja ulkonäkö

Uikkumainen vartalonmuoto, pitkähkö kaula, tukeva pitkä nokka. Tummanharmaa vartalo, punertavanruskea kaula, vaalea poski ja kurkku, musta päälaki. Silkkiuikusta erottuu punaisen kaulavärin ja sileän pään takia (ei töyhtöä). Jalat ovat kiinni hyvin takana, mikä auttaa uimista mutta haittaa kuivalla maalla kävelyä. Pituus 40–46 cm, siipien kärkiväli 80–85 cm, paino 500–800 g. Ääni soidinaikana voimakkaita mylväisyjä ”ua-ääks”.
Vanhin suomalainen rengastettu härkälintu on ollut vähintään kahden vuoden, kahden kuukauden ja kahden päivän ikäinen.
Levinneisyys

Härkälintu pesii Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan luoteisosien järvillä, ja muuttaa talveksi meren rannalle sulan veden ääreen, Suomesta Tanskaan ja Pohjanmeren rannoille. Suomessa vähälukuinen pesimälaji ympäri Suomea, pääosin suojaisilla järvillä. Suomen pesimäkanta on noin 10 000 paria. Euroopassa pesii vähintään 20 000, Venäjällä 10 000–100 000 ja Turkissa 100–1 000 paria.
Elinympäristö

Järvissä, ei niin rehevissä kuin silkkiuikku.
Lisääntyminen

Pesä vesirajassa tai kelluvalla lautalla. Kahdesta viiteen munaa, joita emot hautovat runsaat kolme viikkoa. Raidalliset poikaset saavat usein kyydin emolinnun selässä. Poikaset oppivat lentämään kolmen ja puolen kuukauden ikäisinä. Lintu tulee sukukypsäksi kaksivuotiaana.
Ravinto

Härkälintu on hyvä uimari ja sukeltaja, ja pyydystää vesihyönteisiä, sammakoita ja kaloja ruoakseen.
Aiheesta muualla

Luontotuvan lintuopas: härkälintu (Arkistoitu – Internet Archive)
Fjeldså, J. 1982: Pohjois-Euroopan härkälintujen nokan ja leuan anatomian alueellisesta muuntelusta ja sen adaptiivisesta merkityksestä. - Ornis Fennica 59:84-98.
Väisänen, Risto A., Lammi, Esa & Koskimies, Pertti (1998): Muuttuva pesimälinnusto. Heslsinki: Otava. ISBN 951-1-12663-6
Härkälintu Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Härkälintu (Podiceps grisegena)
ITIS: Podiceps grisegena (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q179919  Wikispecies: Podiceps grisegena  ABA: renegr  Avibase: 1CBD2CED48B674A4  BioLib: 8341  BirdLife: 22696599  BOLD: 9452  BOW: rengre  BTO: bob100  CoL: 4KPNX  eBird: rengre  EoL: 45509031  EUNIS: 1227  EURING: 100  Fauna Europaea: 96562  Fauna Europaea (new): 5f144163-f05d-4946-9348-4b90437541a3  GBIF: 2482051  GNAB: red-necked-grebe  IBC: red-necked-grebe-podiceps-grisegena  iNaturalist: 4224  IRMNG: 11218067  ITIS: 174479  IUCN: 22696599  NatureServe: 2.101127  NBN: NBNSYS0000000223  NCBI: 80367  Observation.org: 367  OBIS: 137183  Open Tree of Life: 740071  Paleobiology Database: 369441  Paleobiology Database: 369441  SeaLifeBase: 155259  TSA: 14206  WoRMS: 137183  Xeno-canto: Podiceps-grisegena  Laji.fi: MX.25859
Hönir

Lorenz Frølich: Odin, Lodur ja Hoenir luovat Askrin ja Emblan.
Hönir tai Hoenir (muinaisnorjaksi Hœnir) on skandinaavisessa mytologiassa yksi kolmesta jumalasta, jotka olivat luomassa ihmisten sukukuntaa. Kaksi muuta olivat Odin ja Lodur (mahdollisesti Lokin toinen nimi). Odin antoi ensimmäisille ihmisille elämän, Lodur kielen, näön ja kuulon, kun taas Hönir antoi heille ymmärryksen ja tunteet. Tarujen mukaan Hönir oli nopein juoksija ja paras metsästäjä.
Joissakin taruissa luojat ovat kuitenkin Odin sekä hänen veljensä Vili ja Ve. Odin antoi ensimmäisille ihmisille, Askrille ja Emblalle, elämän, Vili ymmärryksen ja Ve aistit sekä ulkomuodon.
Tarinat > Vaanien panttivankina

Ynglingien saagan mukaan aasojen ja vaanien välisen sodan selvittämiseksi Hönir ja Mímir menivät vaanien panttivangeiksi merkkinä aselevosta. Vaikka Höniristä tehdään päällikkö, hän luottaa kaikessa Mímirin apuun eikä osaa tehdä päätöksiä itse. Lopulta vaanit katkaisevat Mímirin kaulan, sillä he kokivat tulleensa huijatuiksi. Höniriä ei kuitenkaan rangaista, ja hän jää asumaan vaanien luokse. Höniriä kuvaillaan hyvin komeaksi.
Tarinat > Skáldskaparmálissa

Hönir esiintyy useamman kerran Proosa-Eddan Skáldskaparmálissa. Eräässä tarinassa Odin, Loki ja Hönir olivat matkustamassa, ja he näkivät laaksossa härkälauman. He tappoivat yhden härän ja alkoivat valmistaa siitä ruokaa montussa. Jostain syystä liha ei kuitenkaan kypsentynyt, ja he alkoivat kysellä toisiltaan syytä tähän, kunnes kuulivat yläpuoleltaan puusta äänen. Oksalla istuva jättimäinen kotka sanoi estäneensä lihan kypsymisen, mutta antaisi lihan kypsyä, mikäli hänkin saisi siitä osansa. Jumalakolmikko suostui, jolloin kotka lensi montulle ja söi härän kaksi reittä ja molemmat olat. Tämä suututti Lokin, joka iski kotkaa suurella kepillä. Kotka lensi pois keppi ja siinä roikkuva Loki mukanaan, lentäen niin matalalla, että Loki iskeytyi maahan, puihin ja kiviin. Kotka suostui vapauttamaan Lokin vain, jos tämä vannoi tuovansa kotkalle Iðunnin ja tämän nuoruutta tuovat omenat.
Toisessa tarinassa Odin, Loki ja Hönir olivat myös matkalla. Kun he saapuivat joelle ja vesiputoukselle, Loki tappoi lähellä olevan, juuri lohen pyydystäneen saukon. Kolmikko jatkoi matkaa lohi ja saukko mukanaan saaliinaan, ja he saapuivat majataloon. He pyysivät yösijaa, mutta majatalon isäntä Hreidmar tunnisti saukon pojakseen. Hreidmar ja kaksi hänen muuta poikaansa hyökkäsivät aasakolmikon kimppuun ja sitoivat heidät. Henkiensä säästämiseksi aasat lupasivat Hreidmarille niin paljon rikkauksia, kuin tämä halusi. He saivat tehtäväkseen täyttää ja peittää saukon nahan punaisella kullalla.
Tarinat > Runo-Eddassa

Völuspássa Hönir, Odin ja Lóðurr luovat ensimmäiset ihmiset, Askrin ja Emblan. Runo-Eddassa Hönir antaa heille sielun, Proosa-Eddassa ymmärryksen.
Hönirin on ennustettu selviävän ragnarökistä. Uudessa maailmassa hänellä on uhripapin kaltainen tehtävä.
Tarinat > Skandinaavisessa kansanperinteessä

Färsaarelaisessa, myöhäiskeskiajalta peräisin olevassa balladissa Lokka tátturissa (Lokin tarina) jättiläiselle vedon hävinnyt talonpoika yrittää pelastaa poikansa jättiläisen kynsistä. Hän pyytää vuorotellen apua Odinilta, Höniriltä ja Lokilta pojan piilottamiseen. Hönir piilottaa pojan joutsenen sulkaan, mutta jättiläinen saa tämän melkein kiinni. Hönir kutsuu pojan takaisin luokseen ja toteaa työnsä olevan tehty.
Hönir islantilaisessa kirjassa 1600-luvulta.