stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maastohiihdon maailmancup 2002–2003
Loppupisteet > Naisten sprintticup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marit Bjørgen | 485 |
| 2. |  Bente Skari | 410 |
| 3. |  Pirjo Manninen | 292 |
| 4. |  Manuela Henkel | 276 |
| 5. |  Anita Moen | 263 |
| 6. |  Hilde Gjermundshaug Pedersen | 248 |
| 7. |  Claudia Künzel | 230 |
| 8. |  Maj Helen Sorkmo | 196 |
| 9. |  Evi Sachenbacher-Stehle | 190 |
| 10. |  Beckie Scott | 181 |
Maastohiihdon maailmancup 1998–1999

Maastohiihdon maailmancup 1998–1999 oli historian 20. virallinen maastohiihdon maailmancup -kausi. Se alkoi Muoniosta 28. marraskuuta 1998 ja päättyi Oslossa 20. maaliskuuta 1999.
Loppupisteet > Miesten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Bjørn Dæhlie | 885 |
| 2. |  Mihail Botvinov | 685 |
| 3. |  Mika Myllylä | 573 |
| 4. |  Mathias Fredriksson | 484 |
| 5. |  Per Elofsson | 465 |
| 6. |  Anders Bergström | 454 |
| 7. |  Espen Bjervig | 406 |
| 8. |  Jari Isometsä | 370 |
| 9. |  Aleksei Prokurorov | 366 |
| 10. |  Erling Jevne | 318 |
Loppupisteet > Naisten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Stefania Belmondo | 768 |
| 1. |  Bente Skari | 768 |
| 3. |  Nina Gavriljuk | 705 |
| 4. |  Kristina Smigun | 666 |
| 5. |  Larisa Lazutina | 648 |
| 6. |  Kateřina Neumannová | 618 |
| 7. |  Svetlana Nageikina |  |
| 8. |  Olga Danilova | 507 |
| 9. |  Anfisa Reztsova | 490 |
| 10. |  Antonina Ordina | 430 |
Loppupisteet > Miesten sprintticup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Bjørn Dæhlie | 480 |
| 2. |  Tor Arne Hetland | 354 |
| 3. |  Mathias Fredriksson | 308 |
| 4. |  Espen Bjervig | 298 |
| 5. |  Per Elofsson | 295 |
| 6. |  Christian Hoffmann | 287 |
| 7. |  Mihail Botvinov | 272 |
| 8. |  Mika Myllylä | 261 |
| 9. |  Thobias Fredriksson | 252 |
| 10. |  Peter Schlickenrieder | 247 |
Loppupisteet > Naisten sprintticup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Bente Skari | 806 |
| 2. |  Kateřina Neumannová | 490 |
| 3. |  Kristina Šmigun | 473 |
| 4. |  Nina Gavriljuk | 401 |
| 5. |  Stefania Belmondo | 356 |
| 6. |  Larisa Lazutina | 305 |
| 7. |  Antonina Ordina | 282 |
| 8. |  Anfisa Reztsova | 250 |
| 9. |  Andreja Mali | 240 |
| 10. |  Anita Moen | 235 |
Tupakkamies

Tupakkamies Salaisten kansioiden pilottijaksossa
Tupakkamies (engl. Cigarette Smoking Man, "Savuketta polttava mies", Smoking Man, ”Tupakoiva mies” tai Cancerman ”Syöpämies”) on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Salaiset kansiot. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui 10. syyskuuta 1993 nähdyssä jaksossa Punaiset pisteet (Pilot), joka esitettiin Suomessa 31. tammikuuta 1995. Tupakkamies kuitenkin puhui ensimmäisen kerran vasta jaksossa Vanha tuttu (Tooms).
Tupakkamiehen pääasiallinen näyttelijä oli kanadalainen William B. Davis. Alun perin hän pyrki sarjan pilottijaksoon esiintymään vanhempana FBI:n agenttina, jolla olisi ollut kolme repliikkiä, mutta sai tuolloin vielä vähäisemmän ja täysin vailla vuorosanoja olleen Tupakkamiehen roolin.
Sarjan jaksojen takaumaepisodeissa nuorta Tupakkamiestä ovat esittäneet Craig Warkentin ja Chris Owens.
Tupakkamiehen nähdään halki sarjan polttavan kuvitteellisia Morley-savukkeita. Davis oli entinen tupakoija ja pelkäsi jäävänsä uudelleen riippuvaiseksi, joten paria ensimmäistä jaksoa lukuun ottamatta Tupakkamiehen savukkeet ovat tosiasiassa yrttisavukkeita.
Hahmo

Tupakkamies on salamyhkäinen ja mystinen henkilö, joka kuuluu "Syndikaatti"-nimiseen salaseuraan, jonka tarkoituksena on salata avaruusolentojen ja ufojen olemassaolo tavalliselta kansalta. Hän on noin 60-vuotias mies, jolla on siniset silmät ja ruskeat hiukset. Hän pukeutuu mustaan päällystakkiin, asuu vaatimattomassa kerrostalohuoneistossa ja haaveilee kirjailijan ammatista. Hahmo on todennäköisesti saanut vaikutteita niin sanotuista "mustapukuisista miehistä", jotka ovat suosittuja amerikkalaisissa salaliittoteorioissa.
Varhaisissa esiintymisissään Tupakkamies oli pelkkä taustahahmo, joka nähtiin usein FBI:n apulaisjohtaja Walter Skinnerin toimistossa. Salaisten kansioiden toisella tuotantokaudella Tupakkamiestä alettiin kuitenkin nähdä useammin, ja kolmannen tuotantokauden alkaessa hänestä oli tullut yksi sarjan huomattavimmista konnista. Sarjan aikana Tupakkamiehelle kehittyy suorastaan antagonistinen suhde erikoisagentti Fox Mulderiin, joka itse suhtautuu Tupakkamieheen epäuskoisesti ja jopa vihamielisesti. Tupakkamiehestä annetaan kuva henkilönä, joka ei välitä laista eikä häikäile käyttää edes rikollisia toimia toteuttaakseen tavoitteensa. Hahmon näyttelijä William B. Davis on kuitenkin sanonut, että Tupakkamies ei näe itseään pahana, vaan uskoo vain tekevänsä välttämättömän.
Tupakkamiehen todellista nimeä ei ole koskaan paljastettu. Hän ansaitsee nimensä sen vuoksi, että hän tupakoi jatkuvasti ja on yleensä sankan tupakansavun peitossa. Jaksossa Kaksi isää (Two Fathers) Fox Mulder saa selville, että Tupakkamiehen oikea nimi olisi C. G. B. Spender, mutta tämän on vihjattu saattavan olla pelkkä salanimi. Toisinaan Mulder kutsuu häntä "Syöpämieheksi" (Cancerman). Tupakkamies itse käyttää harrastelijakirjailijana toimiessaan salanimeä "Raul Bloodworth".
Tupakkamiehellä on suuri joukko erilaisia kätyreitä, mukaan lukien Scott Blevins, Marita Covarrubias, Alex Krycek ja Luis Cardinal. Tupakkamies värvää heitä suorittamaan erilaisia laittomia toimia, joihin kuuluvat vakoilu, kidnappaukset ja salamurhat. Useimmiten uhreina ovat henkilöt, joilla on liian paljon Syndikaatille vaarallista tietoa paranormaaleista ilmiöistä tai Yhdysvaltain hallituksen salaisuuksista.
Aiheesta muualla

Tupakkamiehen esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
The X-Files Wiki | Cigarette Smoking Man (englanniksi)
Malé

| Malé މާލެ |
| --- | --- |
 Malén saari
 Koordinaatit: 04°10′31″N, 073°30′32″E 
Valtio:   Malediivit
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,77 km²
Väkiluku (2014):  153 379
 – Väestötiheys:  69 729 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malé (divehiksi މާލެ) on Malediivien pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Malén saarella Malén atollilla. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 74 069 ja vuoden 2006 laskennassa 103 693. Arvio vuodelle 2014 on 153 379.
Pääkaupunki sijaitsee pienellä, 1,77 neliökilometrin kokoisella saarella, joten se on Malediivien tiheimmin asuttu kolkka. Saari tunnettiin aiemmin Sulttaanin saarena. Nähtävyyksiin kuuluu kauppatorin ja kalatorin lisäksi kansallismuseo, presidentin palatsi ja suuri moskeija, johon mahtuu kerralla yli viisituhatta palvojaa.
Malén kansainvälinen lentoasema on viereisellä Hululen saarella.
Historiaa

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Malén ensimmäiset asukkaat kuuluivat dravidakieliä puhuviin heimoihin. He olivat saapuneet Intiasta ja Sri Lankasta. Malediivien kulttuurissa on yhä jälkiä heidän kulttuuristaan. Lähisaaren asukkaat, giraavut, väittävät olevansa saariryhmän alkuperäisiä asukkaita.
Ensimmäiset asukkaat elivät löyhissä, päälliköiden johtamissa yhteisöissä. Tarinoiden mukaan pohjoisesta tuli suurella laivalla prinssi Koimala. Prinssi ja asettui asumaan hiekkarannalle ja hänelle istutettiin papaijapuita. Vähitellen saarelaiset hyväksyivät prinssin johtajakseen ja hänelle rakennettiin palatsi.
Islam saapui Malediiveille kauppiaiden mukana Marokosta vuonna 1153. Kaupunkiin ryhdyttiin tuolloin rakentamaan saariryhmän ensimmäistä moskeijaa. Nykyisen muotonsa Malén päämoskeija on saanut vuonna 1658 ja sitä on korjattu vuosina 1963 ja 1987–1988.
Toden teolla Malé alkoi muuttua kaupungiksi, kun portugalilaiset perustivat sinne kauppa-asemansa 1500-luvulla. Sulttaanien vallan aikana Malésta muodostui muurien ympäröimä, linnoitettu kaupunki.
Malediivit itsenäistyivät Ison-Britannian alaisuudesta vuonna 1965 ja Malé oli nyt itsenäisen sulttaanikunnan pääkaupunki. Tasavalta julistettiin vuonna 1968 ja maan presidentiksi tuli Ibrahim Nasir. Uusi hallinto puratti muurit ja suurimman osan sulttaanin palatsista. Sen tavoitteena oli Malén ja koko saariryhmän nykyaikaistaminen. Lentokenttä oli valmistunut lähistölle vuonna 1966.
Kaupungin väkiluvun kehitys on ollut nopeaa. Vuonna 1987 siellä asui 20 000 henkilöä ja vuonna 2000 jo 100 000 henkilöä.
Vuoden 2004 joulukuun tsunami ja maanjäristys nostivat tulvavettä Malén kaduille, mutta suurimmilta vahingoilta vältyttiin. Maléssa oli vuonna 2014 vakava vesikriisi. Vesikriisi johtui tulipalosta laitoksessa, joka tekee merivedestä juomakelpoista. Maléssa ei ole pohjavettä, vaan kaupunki on täysin riippuvainen merivedestä tislatusta juomavedestä. Intian hallitus käynnisti Operaatio Neerin, jolla se toi välittömästi juomavettä tankkilaivoilla ja rahtikoneilla vesipulasta kärsivään kaupunkiin.
Täyttömaahanke

Malén saari on rakennettu lähes täyteen. Se on maailman viidenneksi tiheimmin asutettu saari ja melkein kolmasosa kaikista Malediivien asukkaista asuu siellä. Jotta kaupungin kasvu olisi mahdollista, on aloitettu maan valtaaminen mereltä. Jo Hulhulen lentokenttä rakennettiin täyttömaalle 1960-luvulla. Parhaillaan täytetään Thilatushin laguunia.
Vuonna 1997 aloitettiin suurimittainen projekti, jolla rakennetaan keinotekoinen Hulhumalén saari. Rakennustöistä vastasi belgialainen yritys ja ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 2002. Projekti käsitti kouluja, sairaalan, moskeijan, kaupallisia rakennuksia ja viljelymaata.
Toinen vaihe valmistui vuonna 2005, jolloin rakennettiin pääasiassa asuintaloja. Viimeisen vaiheen pitäisi olla valmiina vuonna 2020, jolloin rakennetaan 3075 asuntoa. Lisäksi uudelle alueella sijoitetaan viheralueita ja hallituksen virastoja.
31. joulukuuta 2015 alkoivat Malén ja Hulhulen lentokentän yhdistävän sillan rakentaminen. Valmiina se on 1,39 kilometriä pitkä ja se on nimetty "Malediivien ja Kiinan ystävyyden sillaksi".
Talous

Malediivien merkittävin satama on Maléssa ja samoin saarivaltion kansainvälinen lentokenttä. Kaupungissa on turistinähtävyyksiä ja 90 % saarivaltion verotuloista tulee joko suoraan tai välillisesti turismista sekä siihen liittyvistä toiminnoista.
Malediivien lentoyhtiön pääkonttori, samoin kuin valtion pankki sijaitsevat Maléssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malé Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Malén kadut ovat ahtaita
Sulttaanin puutarhapuisto
Tie uudella Hulhumalén alueella
Maastohiihdon maailmancup 2000–2001

Maastohiihdon maailmancup 2000–2001 oli historian 20. virallinen maastohiihdon maailmancup -kausi. Se alkoi Beitostølenissä 25. marraskuuta 2000 ja päättyi Kuopiossa 25. maaliskuuta 2001.
Loppupisteet > Miesten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Per Elofsson | 763 |
| 2. |  Johann Mühlegg | 603 |
| 3. |  Thomas Alsgaard | 474 |
| 4. |  Pietro Piller Cottrer | 456 |
| 5. |  Odd-Bjørn Hjelmeset | 439 |
| 6. |  René Sommerfeldt | 384 |
| 7. |  Fulvio Valbusa | 378 |
| 8. |  Frode Estil | 370 |
| 9. |  Kristen Skjeldal | 363 |
| 10. |  Mihail Botvinov | 346 |
Loppupisteet > Naisten kokonaiscup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Julija Tšepalova | 1106 |
| 2. |  Bente Skari | 990 |
| 3. |  Larisa Lazutina | 893 |
| 4. |  Stefania Belmondo | 785 |
| 5. |  Olga Zavjalova | 529 |
| 6. |  Gabriella Paruzzi | 528 |
| 7. |  Olga Danilova | 502 |
| 8. |  Nina Gavriljuk | 481 |
| 9. |  Kateřina Neumannová | 435 |
| 10. |  Kristina Šmigun | 352 |
Loppupisteet > Miesten sprintticup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Jan Jacob Verdenius | 321 |
| 2. |  Cristian Zorzi | 288 |
| 3. |  Tor Arne Hetland | 239 |
| 4. |  Morten Brørs | 214 |
| 5. |  Trond Einar Elden | 212 |
| 6. |  Thomas Alsgaard | 200 |
| 7. |  Håvard Bjerkeli | 177 |
| 8. |  Thobias Fredriksson | 161 |
| 9. |  Fulvio Valbusa | 154 |
| 10. |  Håvard Solbakken | 152 |
Loppupisteet > Naisten sprintticup

|  | Hiihtäjä | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Bente Skari | 430 |
| 2. |  Pirjo Manninen | 380 |
| 3. |  Manuela Henkel | 259 |
| 4. |  Julija Tšepalova | 256 |
| = |  Anita Moen | 256 |
| 6. |  Gabriella Paruzzi | 185 |
| 7. |  Stefania Belmondo | 164 |
| 8. |  Karin Moroder | 161 |
| 9. |  Claudia Künzel | 139 |
| 10. |  Elina Pienimäki | 136 |
Täplävatsahuuhkaja

| Täplävatsahuuhkaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Huuhkajat Bubo
Laji::  nipalensis
Kaksiosainen nimi
 Bubo nipalensis  Hodgson, 1836 
Katso myös
   Täplävatsahuuhkaja Wikispeciesissä   Täplävatsahuuhkaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täplävatsahuuhkaja (Bubo nipalensis) on suurin pöllöihin kuuluva petolintu, jolla on pelottava ulkonäkö. Tämä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Bangladeshissa, Bhutanissa, Kambodžassa, Kiinaissa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Sri Lankassa, Thaimaassa ja Vietnamissa tavattava lintu elää lauhkeissa, subtrooppisissa ja trooppisissa alavissa ja vuoristometsissä.
Linnun oudon, ihmismäisen äänen takia sitä sanotaan Sri Lankassa paholaisen linnuksi.
Lintu saalistaa yöaikaan ja piileskelee päivät lehvästössä. Hämärän laskeutuessa se saalistaa pieniä nisäkkäitä, matelijoita sekä aina kanan kokoisia lintuja.
Alalajit

Se jakautuu kahteen alalajiin:
Bubo nipalensis blighi Legge, 1878
Bubo nipalensis nipalensis Hodgson, 1836
Aiheesta muualla

Intianhuuhkaja (Bubo nipalensis) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
MSX
MSX 1 (1983)

MSX 1 -standardin mukaisessa tietokoneessa on Zilog Z80A -suoritin, 8–64 kilotavua RAM-muistia, TMS 9918 -videopiiri 16 kilotavun näyttömuistilla, AY-3-8910-äänipiiri sekä 32 kilotavun ROM-muisti, joka sisältää BIOSin ja Microsoftin kehittämän MSX-BASIC-tulkin, josta Microsoft sittemmin kehitti MS-DOSille suositun GW-BASICin, jonka jälkeläisiin nykyinen Visual Basic lukeutuu. Sega Master System -pelikonsoli pohjautuu pitkälti MSX1-tekniikkaan.
Suoritin: Zilog Z80A, kellotaajuus 3,58 MHz
RAM-muisti: vähintään 8 kB (yleensä 64 kB)
ROM-muisti: 32 kB (sis. MSX-BASIC 1.0)
Videomuisti (VRAM): 16 kB
Videopiiri: Texas Instruments TMS-9918A (NTSC) tai TMS-9928A/9929A (PAL/SECAM)
Grafiikkanäyttö: maks. 256 × 192 pistettä, 15 väriä + läpinäkyvä
Tekstinäyttö: 40 × 24 tai 32 × 24 merkkiä, 2 tai 15 väriä
Äänipiiri: General Instruments AY-3-8910, 3 ääntä 8 oktaavin alueelta, lisäksi kohinaäänet
Liitännät: Vähintään yksi MSX-laajennusliitäntä (pelimoduuli), Centronics-kirjoitinliitäntä, tv-liitäntä, 2 × Atari-joystick, kasettiasema (1200/2400 bd)
Jotkut laitteet poikkesivat tästä standardista laajennetuin ominaisuuksin, esimerkiksi Spectravideo SVI-738 ja Yamaha CX5M/128, joka oli MIDI-liitäntöineen suunnattu ammattimuusikoille.
MSX 2 (1986)

Suoritin: Zilog Z80A, kellotaajuus 3,58 MHz
RAM-muisti: vähintään 64 kB
ROM-muisti: 32 kB  + 16 kB SubROM (sis. MSX-BASIC 2.0 tai 2.1)
Videomuisti (VRAM): vähintään 64 kB (yleensä 128 kB)
Videopiiri: Yamaha V9938
Grafiikkanäyttö: maks. 512 × 424 pistettä, 256 väriä, 512:n värin paletti
Tekstinäyttö: 80 × 24, 40 × 24 tai 32 × 24 merkkiä, 15 väriä
Äänipiiri: General Instruments AY-3-8910, 3 ääntä 8 oktaavin alueelta, lisäksi kohinaäänet
Liitännät: Vähintään yksi MSX-laajennusliitäntä (pelimoduuli), Centronics-kirjoitinliitäntä, tv-liitäntä, 2 × Atari-joystick, kasettiasema (1200/2400 bd)
Reaaliaikakello
MSX 2 -standardin mukaiset laitteet olivat teknisesti monella tavalla edistyksellisiä, mutta eivät saavuttaneet juurikaan menestystä Japanin, Hollannin ja  Neuvostoliiton ulkopuolella. Neuvostoliitossa ne olivat monessa koulussa opetusvälineinä. Myös mm. Espanjassa, Brasiliassa ja joissakin Lähi-idän maissa oli oma käyttäjäkuntansa. Suomessa myytiin ainoastaan Sonyn MSX2-laitteita ja näitäkin ainoastaan yrityskäyttöön. MSX 1 -laitteena myydyssä Spectravideo SVI-738 X'Press -tietokoneessa oli MSX2:n V9938-videopiiri, ja se oli mahdollista laajentaa täysiveriseksi MSX 2 -laitteeksi päivittämällä ROM-piirit ja lisäämällä VRAM-muistia MSX2:n vaatimaan 64 kilotavuun.
MSX 2+ (1988)

ROM-muisti: 32 kB + 16 kB SubROM (sis. MSX-BASIC 3.0) + 16 kB KANJI BASIC ROM + KANJI ROM + 16 kB DISK ROM
Videopiiri: Yamaha V9958
Grafiikkanäyttö: maks. 512 × 424 pistettä, 19 268 väriä.
Muistiohjain ("memory mapper" maks. 4 MB muistia)
Sisäinen 3,5 tuuman levykeasema (DD, 720 kB)
MSX-DOS -levykäyttöjärjestelmä
MSX Turbo R (1991)

Suoritin: R800 (DAR800-X0G), taaksepäin yhteensopiva Zilog Z80A:n kanssa
nopeus 3,579545 MHz Z80-tilassa ja 7,16 MHz R800-tilassa (vastaa 28,64 MHz Z80:tä)
RAM-muisti: 256 kB – 512 kB
VRAM: 128 kB – 192 kB
Värimäärä: 16 – 131072
Äänipiiri: AY-3-8910 + Yamaha YM-2413 OPL + PCM = 13 kanavaa
Massamuisti: sisäänrakennettu 3,5" levykeasema
Panasonic oli ainoa valmistaja, joka valmisti Turbo R -malleja. Panasonic lopetti laitteen valmistuksen kun se siirtyi valmistamaan 3DO Interactive Multiplayer -laitetta.
Kasettiasemaliitin on poistettu tästä mallista.
Pelit

MSX-alustalla saivat alkunsa eräät tunnetut pelisarjat kuten Metal Gear.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
käyttäjäkokoontumisia[vanhentunut linkki]
Bazix VOF
MSX2 Technical Hand Book (PDF) (japaniksi)
MSX turbo R Technical Hand Book (PDF) (japaniksi)
Panasonic FS-A1WX vuodelta 1991
Unkarin kansalaisuus

Unkarin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Unkаrіn kаnѕаlаіѕuuѕ on lаіllіnеn ѕuhdе Unkаrіn jа ykѕіttäіѕеn hеnkіlön välіllä. Maassa noudatetaan yleensä ius sanguinis -periaatetta, eli unkarilaisten vanhempien lapsista tulee Unkarin kansalaisia.
Unkari hyväksyy kaksoiskansalaisuuden. Unkarin kansalaiset ovat myös Euroopan unionin kansalaisia.
Unkari menetti isoja osia alueistaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Siksi monia etnisiä unkarilaisia asuu naapurimaissa. Vuonna 2010 hyväksytyn lain mukaan heidän on helppo hakea Unkarin kansalaisuutta.
Luettelo hiukkasista

Tämä on luettelo hiukkasfysiikassa löydetyistä ja joistakin hypoteettisista subatomisista hiukkasista.
Alkeishiukkaset

Alkeishiukkanen on hiukkanen, jolla ei ole havaittavissa olevaa sisäistä rakennetta eli se ei koostu muista hiukkasista. Ne ovat kvanttikenttäteorian fundamentaaleja kappaleita. Alkeishiukkasia luokitellaan niiden spinin perusteella fermioneihin ja bosoneihin. Jälkimmäisillä spin on kokonaisluku, ja fermioneilla se on puolikas.
Alkeishiukkaset > Standardimalli

Hiukkasfysiikan standardimalli on tällä hetkellämilloin? paras tietämys alkeishiukkasten fysiikasta. Kaikki standardimallin hiukkaset Higgsin bosonia lukuun ottamatta on löydetty kokeellisesti.
Alkeishiukkaset > Standardimalli > Fermionit

Fermionien spin on puoliluku. Kaikilla tunnetuilla alkeellisilla fermioneilla se on ½. Jokaisella fermionilla on lisäksi oma antihiukkanen. Fermionit ovat aineen perusosasia. Ne luokitellaan sen mukaan, vuorovaikuttavatko ne vahvan vuorovaikutuksen värivoiman kautta. Standardimallin mukaan on olemassa 12 erilaista alkeisfermionien makua: kuusi kvarkkia ja kuusi leptonia.
Kvarkit vuorovaikuttavat värivoiman kautta. Niiden antihiukkasia kutsutaan antikvarkeiksi. Kvarkeilla on kuusi makua:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Perhe | Nimi (maku) | Nimi (maku) | Sähkövaraus (e) | Massa (MeV) | Antikvarkki | Antikvarkki |
| 1 | Ylös | (u) | +2/3 | 1,5–4 | anti-ylös-kvarkki |  ({\overline {u}}) |
| 1 | Alas | (d) | −1/3 | 4–8 | anti-alas-kvarkki |  ({\overline {d}}) |
| 2 | Outo | (s) | −1/3 | 80–130 | anti-outo-kvarkki |  ({\overline {s}}) |
| 2 | Lumo | (c) | +2/3 | 1 150–1 350 | anti-lumo-kvarkki |  ({\overline {c}}) |
| 3 | Pohja | (b) | −1/3 | 4 100–4 400 | anti-pohja-kvarkki |  ({\overline {b}}) |
| 3 | Huippu | (t) | +2/3 | 171 400 ± 2 100 | anti-huippu-kvarkki |  ({\overline {t}}) |
Leptonit eivät vuorovaikuta värivoiman kautta. Niiden antihiukkasia kutsutaan antileptoneiksi, vaikkakin elektronin antihiukkasta kutsutaan historiallisista syistä positroniksi. Leptoneita on myös kuutta makua:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Varattu leptoni / antihiukkanen | Varattu leptoni / antihiukkanen | Varattu leptoni / antihiukkanen | Varattu leptoni / antihiukkanen |  | Neutriino / antineutriino | Neutriino / antineutriino | Neutriino / antineutriino | Neutriino / antineutriino |
| Nimi | Symboli | Sähkövaraus (e) | Massa (MeV) |  | Nimi | Symboli | Sähkövaraus (e) | Massa (MeV) |
| Elektroni / Positroni |  e^{-}\,/\,e^{+} | −1 / +1 | 0,511 |  | Elektronin neutriino / Elektronin antineutriino |  \nu _{e}\,/\,{\overline {\nu }}_{e} | 0 | < 0,0000022  |
| Myoni |  \mu ^{-}\,/\,\mu ^{+} | −1 / +1 | 105,7 |  | Myonin neutriino / Myonin antineutriino |  \nu _{\mu }\,/\,{\overline {\nu }}_{\mu } | 0 | < 0,17  |
| Tau |  \tau ^{-}\,/\,\tau ^{+} | −1 / +1 | 1 777 |  | Taun neutriino / Taun antineutriino |  \nu _{\tau }\,/\,{\overline {\nu }}_{\tau } | 0 | < 15,5  |

On huomattava, että neutriinojen massan tiedetään eroavan nollasta johtuen neutriinojen oskillaatiosta, mutta niiden massat ovat niin pienet, ettei niitä ole voitu toistaiseksi mitata.
Alkeishiukkaset > Standardimalli > Bosonit

Bosoneilla on kokonaislukuspin. Luonnon perusvuorovaikutuksia välittävät mittabosonit ja massan arvellaan liittyvän Higgsin bosoniin. Standardimallin mukaan alkeisbosoneita ovat:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nimi | Varaus (e) | Spin | Massa (GeV) | Voima, jota välittää |
| Fotoni | 0 | 1 | 0 | Sähkömagnetismi |
| W± | ±1 | 1 | 80,4 | Heikko voima |
| Z0 | 0 | 1 | 91,2 | Heikko voima |
| Gluoni | 0 | 1 | 0 | Vahva voima |
| Higgsin bosoni | 0 | 0 | 125-126 | Katso alla |
LHC:n CMS- ja ATLAS-kokeet ovat ilmoittaneet löytäneensä hiukkasen, joka vastaa Higgsin bosonia. Sen spin ja sähkövaraus vastaavat standardimallin ennustetta, mutta sen vuorovaikutuksista muiden hiukkasten kanssa on toistaiseksi vain vähän tietoa. Standardimallin Higgsin mekanismissa Higgsin kentän spontaani symmetriarikko synnyttää massiivisen Higgsin bosonin. Alkeishiukkasten sisäiset massat (erityisesti massiivisten W±- ja Z0-bosonien) selitetään vuorovaikutuksina kyseisen kentän kanssa. Higgsin bosoni vuorovaikuttaa kaikkien massallisten hiukkasten (myös itsensä) kanssa.
Alkeishiukkaset > Hypoteettiset hiukkaset > Supersymmetristen teorioiden ennustamat

Supersymmetriset teoriat ennustavat myös joidenkin hiukkasten olemassoloa. Yhtään niistä ei kuitenkaan oltu vielä vuoteen 2007 mennessä löydetty.
Neutraliino (spin-½) on superpositio eräistä neutraaleista standardimallin superpartnerihiukkasista. Neutraliino on hyvä ehdokas pimeän aineen hiukkaseksi. Varattujen bosonien superpartnereista muodostuneita hiukkasia kutsutaan vastaavasti chargiinoiksi.
Fotiino (spin-½) on nimitys fotonin epäfysikaaliselle superpartnerille.
Gravitiino (spin-3⁄2) on gravitoni-bosonin superpartneri supergravitaatioteorioissa.
Sleptonit ja skvarkit (spin-0) ovat Standardimallin fermionien supersymmetrisiä partnereita.