stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joseph-Louis Lagrange
Elämä > Viimeiset vuodet

1800-luvun alkaessa Lagrange oli jo iäkäs, mutta se ei estänyt häntä vielä jatkamasta matemaattista tuotantoaan, jonka pariin hän oli palannut taas täydellä teholla pitkään kestäneen depressiokautensa jälkeen. Lagrangen viimeiseksi varsinaiseksi tieteelliseksi työksi tuli hänen 1788 julkaistun opus magnuminsa, kirjan Mécanique analytique tarkistaminen ja laajentaminen toista painosta varten. Lopulta loputtoman työskentelyn rajat tulivat Lagrangellekin vastaan; hän alkoi saada pyörtymiskohtauksia usein noustessaan aamulla sängystä, ja Renée löysi miehensä monesti makaamassa tajuttomana lattialla, kerran pahasti päänsä pöydän reunaan lyöneenä.
Lagrange joutui pakosti vähentämään työntekoaan terveydentilansa heikentymisen vuoksi, mutta hän pystyi muuten elämään levollisin mielin viimeiset vuotensa eikä hän kärsinyt kuolemanpelosta. Kaksi päivää ennen Lagrangen kuolemaa hänen ystävänsä tulivat katsomaan vuoteessa makaavaa matemaatikkosuuruutta, joka kärsi muistihäiriöistä ja odotti suorastaan ilolla kuolemaa, vaikka hänen olonsa oli väliaikaisesti parantunut siitä mitä se oli ollut huonoimmillaan. Vähän ystäviensä hyvästien jälkeen Lagrange sai pyörtymiskohtauksen, josta hän ei enää toipunut. Hän kuoli huhtikuussa 1813 77-vuotiaana.
Luonne

Lagrangea on kuvailtu luonteeltaan ujoksi, hiljaiseksi ja kaikenlaisia konflikteja vältteleväksi. Verrattuna oppi-isäänsä Euleriin, joka osallistui jatkuvasti filosofisiin väittelyihin, Lagrange tunsi väittelyitä kohtaan vastenmielisyyttä, ellei kyseessä ollut oman vakaumuksen puolustus loukkausta vastaan. Lagrange oli kuitenkin erittäin suorapuheinen läheisille ystävilleen käymässä kirjeenvaihdossa, eikä tarvittaessa peitellyt aiheelliseksi katsomaansa kritiikkiä.
Lagrange oli kasvatettu lapsena katolilaiseksi, mutta hän muistutti varttuneempana uskonnolliselta käsitykseltään agnostikkoa.
Kirjallisuutta

Bell, Eric Temple: Matematiikan miehiä (1939), Victor Gollancz Ltd, suom. Helka ja Klaus Vala, pain. WSOY, Porvoossa 1963
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph-Louis Lagrange Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Chile  Espanja 2  3  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 2  3 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  SNAC  IdRef 
Muotokuva Lagragesta vanhemmalla iällä
Juhani Markola

Kari Juhani Markola (s. 27. toukokuuta 1942 Pori) on suomalainen iskelmälaulaja.
Markola on äänialaltaan tenori. Hän lauloi 1960-luvun alussa merkonomin opintojen ohessa eri tanssiyhtyeiden solistina Jyväskylän seudulla, ja varsinainen ura käynnistyi vuonna 1965, kun manageri Tappi Suojanen otti hänet esiintymistoimistoonsa. Samana vuonna hän voitti iskelmälaulun suomenmestaruuskilpailut Helsingissä ja sai levytyssopimuksen Fazerin Decca-levymerkille. 1970-luvulla Markola oli Herttuat-yhtyeen laulusolisti, minkä jälkeen hän levytti omalla nimellään seitsemän pitkäsoittoa vuosina 1977–1987. Hänen suurin hittinsä on ”Rakkauden aamu” (1976). Kappale sisältyy Rakkaudella-albumille, jota myytiin lähes kultalevyyn oikeuttavat 20 000 kappaletta. Menestysvuosien jälkeen Markola esiintyi freelancerina, mutta hiljalleen keikkakysyntä väheni.
1990-luvulta lähtien Markola toimi myös laulunopettajana, ja hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2004.  2000-luvun alussa Markola toimi monen vuoden ajan Kiuruveden Vihreillä Niityillä opettajana ja Toivo Kärki -laulukilpailun tuomaristossa.  Siellä hän myös esiintyi: vuoden 2005 kirkkokonsertissa hän lauloi ensimmäisenä Kärjen jäämistöstä löytyneen hengellisen sävellystuotannon kappaleen, ”Herra ohjaa, nosta”, sanoittajana Lyyli Saavalainen.. Vuoden 2007 televisioidussa konsertissa hän esitti version Kärjen-Reino Helismaan kappaleesta ”Aurinko laskee länteen”.
Markola kertoi vuonna 2014, ettei hänellä enää ole ”erityistä paloa esiintymiseen eikä opetukseen”, mutta hän esiintyi kuitenkin harvakseltaan pienissä tilaisuuksissa. Huhtikuussa 2017 järjestettiin Juhani Markolan 75-vuotisjuhlakonsertti, jossa 330-paikkainen Jyväskylän Aalto-sali myytiin loppuun.
Yksityiselämä

Juhani Markola syntyi kaksoissisarensa kanssa Porissa äidille, joka ei voinut pitää lapsiaan. Sen vuoksi kaksoset adoptoitiin 2-vuotiaina Jyväskylään. Biologisesta isästään Markolalla ei ole tietoa. Äitinsä hän tapasi Porissa myöhemmin pariin otteeseen.
Markola ei ole ollut koskaan naimisissa, mutta on ollut kertaalleen kihloissa.
Diskografia > Albumit

Herttuat (1974) Herttuat-yhtye
Sana vain (1974)
Mr. Lonely – Yksin (1977)
Rakkaudella (1977)
Niin paljon rakkaus suo (1978)
Juhani Markolan parhaita (1978) kokoelma
Voitko unohtaa (1979)
Maria Elena (1983)
Ei koskaan rakastaa voi liikaa (1987)
20 suosikkia - Rakkauden aamu (1996) kokoelma
20 suosikkia - Niin paljon rakkaus suo (2002) kokoelma
Kirjallisuutta

Aki Hietala: Juhani Markola: laulaja.  Aki Hietala, 2012.
Aiheesta muualla

Juhani Markolan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Marxin kosto

| Marxin kosto>  Kapitalismin uusi nousu ja valtiokeskeisen sosialismin kuolema..Marx's revenge |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Meghnad Desai
Kieli:  englanti
Genre:  tieto
Julkaistu:  2002
Suomennos
Suomentaja:  Timo Soukola
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  408
ISBN:  978-952-495-077-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Marxin kosto (Marx's revenge) on 2002 ilmestynyt Meghnad Desain teos  Karl Marxin ideologisista opeista ja niiden tulkinnasta. Desai käsittelee siinä myös valtiokeskeisen sosialismin historiaa sekä Marxin ajatusten taustaa.
Marseillen vanha satama

Marseillen vanha satama
Marseillen vanha satama (Vieux-Port) on fokaialaisten vuonna 600 eaa. suojaisaan lahdenpoukamaan perustaman Massilian kaupungin satama. Massiliasta on kehittynyt vuosisatojen saatossa Ranskan toiseksi suurin kaupunki Marseille. Suurin osa kaupungin historiallisista nähtävyyksistä on tämän vanhan sataman lähistöllä. Satama-altaan suuta on vartioimassa kaksi linnaketta: Fort Saint-Jean ja Fort Saint-Nicolas. Nykypäivän valtamerialuksille on rakennettu uusi satama läheisiin Jollietten altaisiin.
Vanhan sataman nähtävyyksiä

Kartan numerointi: 1. Jardin des vestiges, 2. Marseillen historiallinen museo, 3. Palais de la Bourse, 4. Église des Augustins, 5. Place du Général-de-Gaulle, 6. Marseillen ooppera, 7. Oikeuspalatsi, 8. Fort Saint-Nicolas, 9. Palais du Pharo, 10. Fort Saint-Jean, 11. Église Saint-Laurent, 12. Kaupungintalo, 13. Place Jules-Verne, 14. Hôtel Daviel, 15. Église Notre-Dame-des-Accoules, 16. Place de Lenche, 17. Place des Moulins, 18. Hôtel-Dieu, 19. Église Saint-Cannat, 20. La Vieille Charité, 21. Marseillen katedraali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marseillen vanha satama Wikimedia Commonsissa
Vanhan sataman nähtävyyksiä
Fort Saint-Jean ja Fort Saint-Nicolas sataman suulla
Marras

Suomen kielessä erilaisia kuolemaan liittyviä ilmiöitä ja ennusmerkkejä on kutsuttu nimityksellä marras. Suomalaisten kansanuskomusten yhteydessä martaat ovat muun muassa kuolleiden sieluja, pian kuolevia ihmisiä tai kuoleman ennusmerkkejä, toisinaan myös menninkäisiä muistuttavia Manalan olentoja.
Suuri saalis

Erityisen suuri kalastajan, linnustajan tai muun pyytäjän saalis on voinut olla marras, kuoleman ennusmerkki. Eräässä uskomuksessa marras on jättiläiskala, kalojen kuningas. Martaan saaneelle kalastajalle saalis on kuitenkin ennustanut kuolemaa.
Etymologia

Marras (marta) tarkoittaa usein kuolemaa tekevää ihmistä tai vainajaa. Se on saattanut lainautua suomeen indoiranilaisen kantakielen sanasta *mr̥tás, joka taas polveutuu indoeurooppalaisen kantakielen sanasta *mr̥tós, jonka juuri on kuolemaa tarkoittava *mer-. Juuresta ovat kehittyneet muiden muassa latinan sanat mori (kuolla), mors (kuolema) ja mortalis (kuolevainen), joista on johdettu muun muassa englannin mortal (kuolevainen), ranskan mort (kuolema), mortel (kuolevainen), mourir (kuolla) ja espanjan mortal (kuolevainen), morir (kuolla) ja muerte (kuolema).
Lähteitä

Erkki Itkonen (toim.): Suomen sanojen alkuperä L-P.  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995.  ISBN 951-717-711-9
Suomen etymologinen sanakirja: Marras Suomen etymologinen sanakirja. Kotus:  Kotimaisten kielten keskus.
Masca

| Masca |
| --- | --- |

 fiMasca 
 28°18′18″N, 16°50′24″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kanariansaaret
Maakunta:  Santa Cruz de Tenerife
Saari:  Teneriffa
Kunta:  Buenavista del Norte
Asutustyyppi:  kylä
Väestö
Väkiluku:  80
Masca on 80 asukkaan vuoristokylä Teneriffalla Teno-vuoristossa. Mascan seutu on tunnettu jylhistä ja rehevistä maisemista. Mascassa kasvaa taatelipalmuja. Mascasta lähtee retkeilijöiden suosima reitti meren rantaan.
Marsopa (S63)

| Marsopa |
| --- | --- |
 Marsopa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navantia, Cartagena
Kölinlasku:  19. maaliskuuta 1971
Laskettu vesille:  15. maaliskuuta 1974
Palveluskäyttöön:  12. huhtikuuta 1975
Poistui palveluskäytöstä:  2006
Tekniset tiedot
Uppouma:  860 t (pinnalla) 1 038 t (sukellus)
Pituus:  57,75 m
Leveys:  6,74 m
Syväys:  5,25 m
Koneteho:  1 600 shp
Nopeus:  12/15 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  12 × 550 mm torpedoputkea
Marsopa (runkonumero S63) oli Espanjan laivaston vuonna 1974 vesille laskettu Delfín-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin 19. maaliskuuta 1971. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1974 ja otettiin palvelukseen 12. huhtikuuta 1975.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 2006.
Raphael Warnock

| Raphael Warnock |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2021.
Yhdysvaltain senaattori Georgiasta
 2021-1-2020. tammikuuta 2021– Yhdessä Jon Ossoffin kanssa  
Edeltäjä:  Kelly Loeffler
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1969 (ikä 55)  Savannah, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  pastori ja poliitikko
Puoliso:  Oulèye Ndoye (2016–2020)
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  baptismi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Raphael Gamaliel Warnock (23. heinäkuuta 1969 Savannah, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2021 toisena Georgian senaattoreista. Syksyn 2022 senaatin vaaleissa hän pääsi jatkokaudelle voitettuaan republikaanihaastaja Herschel Walkerin joulukuun uusintavaalissa.
Tausta ja yksityiselämä

Warnock on baptistipastori, ja ennen senaattorin uraansa hän työskenteli Atlantan Ebenezer Baptist Churchissa, jossa myös kuuluisa kansalaisoikeusaktivisti Martin Luther King Jr. aikoinaan toimi.
Warnock syntyi 1969 12-lapsisen perheen toiseksi nuorimmaksi Savannah'ssa, jossa hänen vanhempansa toimivat helluntaiseurakunnan pastoreina.
Warnock opiskeli Morehouse Collegessa Atlantassa ja Union Theological Seminaryssa New Yorkin kaupungissa. 1990-luvulla hän toimi apulaispastorina Abyssinian-baptistikirkossa New Yorkin Harlemissa. Vuonna 2005 Warnock muutti Atlantaan, jossa hänestä tuli Ebenezer Baptist Churchin pastori.
Vuonna 2016 Warnock meni naimisiin Oulèye Ndoyen kanssa. Pariskunta erosi virallisesti vuonna 2020. Ndoyen mukaan Warnock oli ajanut riidan päätteeksi hänen jalkansa päältä autolla, minkä Warnock kiistää. Sen jälkeen, kun Warnock oli kutsunut poliisin paikalle, Ndoye ei halunnut näyttää jalkaansa poliisille, joka "ei nähnyt mitään merkkejä siitä, että Ndoyen jalan yli olisi ajettu". Paikalle saapuneet lääkintähenkilöt "eivät pystyneet havaitsemaan mitään turvotusta, punoitusta tai mustelmia".
Vuonna 2022 savannahlainen katu, jonka varrella Warnock varttui, nimettiin tämän mukaan muotoon Raphael Warnock Way.
Poliittinen ura

Vuosina 2017–2020 Warnock toimi puoluepoliittisesti sitoutumattoman New Georgia Project -nimisen järjestön puheenjohtajana. Järjestö tarkoitus oli saada yhä useampi äänioikeutettu rekisteröitymään äänestäjäksi.
Warnock voitti Yhdysvaltain senaatinvaalissa uusintakierroksella Georgian osavaltiossa vastaehdokkaansa, istuvan republikaanisenaattorin Kelly Loefflerin niukasti, mikä yhdessä saman osavaltion Jon Ossoffin vielä niukemman voiton vastaehdokaastaan David Perduesta kanssa takasi demokraattienemmistön senaattiin. Warnock ja Ossoff kampanjoivat yhdessä ja yleensä heidän mukanaan oli mm. Barack Obama ja Stacey Abrams. Syksyn 2022 vaaleissa hänen uudelleenvalintansa varmistui joulukuun uusintavaalissa, jossa hän voitti republikaanien ehdokkaan Herschel Walkerin.
Poliittinen ura > Poliittisia kantoja

Warnockin poliittisiin kantoihin kuuluu mm. kansalaisoikeuksien vahvistamista, aborttioikeuden tukeminen, laajentaa Affordable Care Actia sekä julkista terveydenhuoltoa ja uudistaa rikosoikeusjärjestelmää. Myös pastorina Warnock on aktiivisesti taistellut Medicaidin ja sosiaalitukien ylläpitämisen puolesta. Warnock pidätettiin Atlantassa 2014, kun hän mielenosoitti republikaanien yrityksiä rahoitusleikkauksista Medicaidiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raphael Warnock Wikimedia Commonsissa
Brack, Naomii: Raphael G. Warnock (1969– ) BlackPast.  19.11.2020. Viitattu 3.2.2021. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  SNAC
Jafta Masemola

Jafta "Jeff" Kgalabi Masemola (12. joukuuta 1929 Pretoria– 17. huhtikuuta 1990 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastustaja ja PAC:n sotilaallisen siiven Poqo:n perustaja.
Masemola liittyi ANC:hen vuonna 1958 ja oli yksi ANC:stä vuonna 1959 lähteneistä PAC:n perustajista. Vuonna 1961 PAC julistettiin laittomaksi ja Masemola pakeni maasta perustaakseen PAC:n aseellisen siiven Paqon. Etelä-Afrikan turvallisuusviranomaiset kaappasivat Masemolan Lesothosta ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen Robben Islandin vankilaan. Vankila-aikanaan Masemola oli pääsääntöisesti eristetty muista vangeista.
Lokakuussa 1989 presidentti Frederik de Klerk vapautti Masemolan yhdessä Walter Sisulun ja viiden muun ANC:n jäsenen kanssa.
Mitar Martinović

| Mitar Martinović |
| --- | --- |
 Mitar Martinović valokuvassa vuodelta 1912 tai 1913.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1870 Bajice
Kuollut: 11. huhtikuuta 1954 Belgrad
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen Balkanin sota ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraali
Mitar Martinović (8. marraskuuta 1870 – 11. huhtikuuta 1954) oli montenegrolainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi muun muassa Montenegron pääministerinä ensimmäisen Balkanin sodan aikaan ja kenraalina ensimmäisessä maailmansodassa.
Elämäkerta

Mitar Martinović syntyi Montenegron Bajicessa lähellä Cetinjen kaupunkia 8. marraskuuta 1870 ja hän opiskeli sotilaskoulussa Italian Torinossa valmistuen vuonna 1890. Valmistumisensa jälkeen Martinović liittyi Montenegron armeijaan, jossa hän yleni vuonna 1902 kenraaliksi. Vuosien 1907 ja 1910 välillä hän toimi myös kotimaansa puolustusministerinä.
Montenegron kuningas Nikola I nimitti Martinovićin Montenegron pääministeriksi 19. kesäkuuta 1912. Martinović toimi myös hallituksensa puolustusministerinä ja ulkoministerinä.  Montenegro osallistui Martinovićin hallituskaudella ensimmäiseen Balkanin sotaan. Sodan aikana huhtikuussa 1913 montenegrolaisten joukkojen onnistui vallata Shkodërin kaupunki nykyisessä Albaniassa. Kaupungin hallussapitäminen oli yksi Martinovićin päätavoitteista sodan aikana. Montenegro jäi kuitenkin ilman toivottua tukea Venäjältä ja Serbialta. Itävalta-Unkari uhkasi maata sodalla ja sitä painostivat myös länsivallat. Lopulta Martinović ja Nikola I:n taipuivat ja Shkodër luovutettiin itsenäistyneelle Albanialle. Martinović joutui eroamaan pääministerin virastaan diplomaattisen tappionsa johdosta 8. toukokuuta.
Montenegro ajautui jälleen sotaan ensimmäisen maailmansodan sytyttyä. Martinović komensi montenegrolaisia joukkoja Herzegovinan ja Drinajoen rintamilla. Huhtikuusta joulukuuhun 1915 Martinović toimi Montenegron armeijan edustajana Venäjän yleisesikunnassa ja sittemmin hän siirtyi armeijan joukkojen komentajaksi kotorin alueelle. Maailmansodan jälkeen Montengrosta tuli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Martinović jatkoi sotilasuraansa Jugoslaviassa toimien maan armeijan aluepiirin varakomentajana. Hän kirjoitti myös teoksen Vojni duh i disciplina u vojsci. Martinović kuoli Belgradissa 11. huhtikuuta 1954.
Barbro Martinsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Barbro Martinsson |  Barbro Martinsson |  Barbro Martinsson |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | 3 x 5 km |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | 3 x 5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zakopane 1962 | 3 x 5 km |  |
|  Pronssia | Oslo 1966 | 3 x 5 km |  |
Barbro Martinsson (s. 16. elokuuta 1935) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Martinsson saavutti hopeaa 3 x 5 kilometrin matkalla sekä vuoden 1964 olympialaisissa että vuoden 1968 olympialaisissa. Vuoden 1968 olympialaisissa Martinsson sijoittui neljänneksi sekä 5 kilometrin että 10 kilometrin kilpailussa. Hiihdon MM-kisoissa hän sai kaksi mitalia, hopeaa vuonna 1962 ja pronssia vuonna 1966, molemmat mitalit 3 x 5 kilometrin matkalla. Molemmissa MM-kisoissa hän sijoittui 10 kilometrillä kuudenneksi.
Aiheesta muualla

Barbro Martinsson FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Mascara (kaupunki)

| Mascara معسكر, Muʿaskar |
| --- | --- |
 Mascaran keskustaa.
 Mascara
 Koordinaatit: 35°24′7″N, 0°8′24″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Mascara
Piirikunta:  Mascara
Väkiluku (2008):  108 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mascara (arab. معسكر‎, Muʿaskar) on kaupunki ja Mascaran maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee maan luoteisosassa 390 kilometriä Algerista lounaaseen. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Mascarassa oli 108 600 asukasta.
Mascara sijaitsee Beni Chougrane -vuorten etelärinteellä hedelmälllisen tasangon yläpuolella. Se oli berberien asuttama vanha pikkukaupunki ja kauppapaikka, johon turkkilaiset perustivat 1500-luvulla varuskunnan. Kaupungin arabiankielinen nimi tarkoittaa ’sotilasleiriä’.
Mascara toimi länsi-Algerian beylikin keskuksena vuosina 1701–1792. Vuonna 1833 siitä tuli Abd al-Qadirin pääkaupunki. Ranskalaiset hävittivät kaupungin vuonna 1836 ja valtasivat sen lopullisesti vuonna 1841. Siirtomaa-aikana Mascara oli tunnettu viiniviljelmistään. Vuonna 1926 siellä oli 30 000 asukasta, joista puolet oli eurooppalaisia ja juutalaisia.
Mascara on maatalousalueen keskus, jossa on muun muassa elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii Mustapha Stamboulin yliopisto. Nähtävyyksiin kuuluvat turkkilaisten ja Abd al-Qadirin palatsi, Aïn El Beïdan moskeija ja lähistöllä sijaitseva Bouhanifian kylpylä.
Martinniemen rata

Martinniemen radalla tarkoitetaan vuonna 1938 liikenteelle avattua kuuden kilometrin mittaista sivurataa  Haukiputaan asemalta Haukiputaan Martinniemeen, jatkuen teollisuusratana edelleen Martinniemen sahalle ja Laitakariin saakka Martinniemen puuhiomolle. Liikenne rataosuudella päättyi 1986, rataosuus lakkautettiin 1. tammikuuta 1990 ja purettiin 1999.
Historia

Radan avaamisen jälkeen junaliikenne oli vilkasta. Rata palveli Martinniemen sahan puutavarakuljetuksia, ja sitä pitkin on toimitettu lukuisia sotakorvaustaloja entiseen Neuvostoliittoon. Radalla liikennöi parhaimpina aikoina jopa kaksi päivittäistä henkilöjunavuoroa Martinniemestä Ouluun ja takaisin.
Radalla oli vilkkaimpina vuosina jopa niin paljon liikennettä, että silloiselle valtatielle 4 tehtiin ylikulku, jossa valtatie johdettiin radan yli korkealla maapenkereellä. Tämä ylikulku on edelleen olemassa ja ajoneuvoliikenteen käytössä.
Martinniemessä sahalaitoksella oli oma Deutz-veturi (valmistusnumero 22909/1938) sekä vaunuja tehdasalueen sisäistä liikennöintiä varten.
Henkilöliikenne radalla lopetettiin kannattamattomana vuonna 1956, ja sahan puutavaraliikennekin hiipui 1980-luvun alkuun mennessä. Radan viimeisinä toimintavuosina radalla liikennöi vain hakejunia, jotka kuljettivat sahajätettä voimalaitokselle Ouluun. Tämäkin liikenne päättyi 1986, ja rataosan kunnossapito lopetettiin. Haukiputaan ratapihalla ollut Martinniemen radan erkanemisvaihde kuitenkin säilytettiin aina vuoteen 1999, jolloin rata purettiin.
Rataa toivottiin myös säilytettäväksi, mutta se olisi vaatinut radan peruskorjauksen sekä kevyen kiskotuksen vaihtamisen raskaampaan. Nykyisin radan kuuden kilometrin mittainen lähes viivasuora ratapenger toimii suurimmalta osaltaan hevostienä.
Hana Mašková

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | yksinluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Wien 1967 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Geneve 1968 | yksinluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Västerås 1968 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Ljubljana 1967 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen1969 | yksinluistelu |  |
Hana Mašková (26. syyskuuta 1949 – 31. maaliskuuta 1972) oli tšekkiläinen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelun Euroopan-mestaruuden vuonna 1968 ja saavutti pronssisijoja myös talviolympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Mašková luisteli vuoden 1969 jälkeen Holiday on Icessa. Hän kuoli auto-onnettomuudessa Ranskassa vain 22-vuotiaana.
Massaton hiukkanen

Massaton hiukkanen on hiukkanen, jonka invariantti massa on aina nolla, ja joka tämän vuoksi kulkee aina valon nopeudella tyhjässä avaruudessa. Massattomia hiukkasia on joskus kutsuttu luksoneiksi. Näiden hiukkasten massa on aina nolla, vaikka niillä onkin liikemäärää. Nykyisin ainoat tunnetut massattomat hiukkaset ovat mittabosoneihin kuuluvat fotoni ja gluoni. Gluonit tosin eivät koskaan esiinny vapaina, vaan aina sitoutuneina massallisiin hadroneihin.
Neutriinoa on joskus luultu massattomaksi, mutta nykyisin sillä uskotaan olevan pieni lepomassa.
Henri de Massue

Henri de Massue, Galwayn ensimmäinen Jaarli.
Henri de Massue alun perin Ruvignyn markiisi, myöhemmin Galwayn ensimmäinen jaarli (9. huhtikuuta 1648, Pariisi – 3. syyskuuta 1720) oli ranskalainen kenraali ja hugenotti, joka palveli vuodesta 1690 Englannin armeijassa ja johti Espanjan perimyssodassa Englannin armeijaa Portugalissa ja Espanjassa vuosina 1704–10.
Massue aloitti uransa palvelemalla Ranskan armeijassa Henri Turennen alaisuudessa. Ranskan kuningas Ludvig XIV:n karkotettua hugenotit Ranskasta Massue siirtyi Englannin palvelukseen 1690 kenraalina. Hän taisteli yhdeksänvuotisen sodan aikana Irlannissa ja sai sieltä 1692 laajoja tiluksia sekä Galwayn varakreivin ja Portarlingtonin paronin arvonimet. 1693 hän siirtyi taistelemaan Alankomaihin. Sodan päätyttyä 1697 hän sai Galwayn jaarlin arvonimen ja oli käytännössä Irlannin ylin virkamies vuoteen 1701.
Espanjan perimyssodassa Massue lähetettiin vuonna 1704 johtamaan englantilaisten armeijaa Portugaliin ja Espanjaan. Hän hävisi Almanzan taistelun 1707, jossa käytännöllisesti katsoen menetti armeijansa. Vuonna 1710 Massue erosi ja siirtyi eläkkeelle.