stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orion (tähdistö)

| Orion |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Orion
Lyhenne:  Ori
Genetiivi:  Orionis
Symbologia:  Orion
Rektaskensio:  5h
Deklinaatio:  +5°
Ala taivaasta:  594 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  8
Kirkkain tähti:  Rigel, β Ori (0,12 mag.)
Meteoriparvet:  orionidit  khii-orionidit
Naapuri- tähdistöt:  Kaksoset  Härkä  Sisilisko  Eridanus  Yksisarvinen  Jänis
 Näkyy leveysasteiden +85° ja −75° välillä  Näkyy Suomessa parhaiten tammikuussa 
Orion on tähdistö, joka sijaitsee taivaanekvaattorin molemmin puolin Härän, Ison koiran ja Kaksosten välissä. Se näkyy Suomessa iltataivaalla syys- ja maaliskuun välillä ja on yksi helpoimmin tunnistettavista tähdistöistä.
Orionin seitsemän kirkkainta tähteä muodostavat selkeän tiimalasin muotoisen kuvion, jonka muinaiset kreikkalaiset näkivät metsästäjän hahmona. Orion metsästää härkää ison ja pienen koiransa kanssa. Muinaiset egyptiläiset tunsivat Orionin Osiriksena.
Tähdistön ominaisuudet > Tähdet

Tähdistön kirkkaimmat tähdet ovat Rigel (β Orionis, arabiaksi rijl = jalka) ja Betelgeuze (α Orionis, arabiaksi bet-al-dzauza = metsästäjän olkapää). Nämä sekä Bellatrix (γ Orionis) ja Saiph (κ Orionis) muodostavat suuren nelikulmion, jonka keskellä on niin kutsuttu Orionin vyö. Vyön muodostavat kolme samalla suoralla olevaa kirkasta tähteä, Mintaka (δ Orionis), Alnilam (ε Orionis) ja Alnitak (ζ Orionis). Näitä kolmea tähteä kutsutaan myös kolmeksi kuninkaaksi.lähde?
Tähdistön nelikulmion luoteiskulmassa oleva Betelgeuze on punainen jättiläinen ja kehityksensä loppuvaiheessa oleva tähti. Se saattaa milloin tahansa räjähtää supernovana. On myös mahdollista, että tähti on jo räjähtänyt, sillä tieto ehtisi maapallolle asti vasta noin 650 vuoden kuluttua tapahtuneesta. Betelgeuze on puolisäännöllinen muuttuja, jonka kirkkaus vaihtelee epäsäännöllisesti 0,4 ja 1,3 magnitudin välillä. Säännöllistä vaihtelua tähdellä esiintyy kuitenkin tarpeeksi siihen, että sen keskimääräiseksi jaksoksi on laskettu 5,7 vuotta, vaikka muitakin arvoja on esitetty. Betelgeuze on yksi harvoista tähdistä, joiden pinnasta on onnistuttu muodostamaan kuva interferometrian avulla. Vaikka havainnot ovat epävarmoja, niiden perusteella tähden pinnalla näyttää olevan laajoja tähdenpilkkuja, jotka ovat eräs tekijä kirkkauden vaihteluissa.
Orionin tähdistössä sijaitsee myös perustyyppi FU-Orionis -muuttujille. Itse FU Orionis -tähti kirkastuu useiden kuukausien aikana noin 6 magnitudia. Tämän jälkeen tähden kirkkaus pysyy pitkään lähes vakiona tai saattaa vähäisesti laskea. Kyseisen tyypin tähtien arvellaan olevan nuoria sen perusteella, että kaikkien esimerkkien ympäriltä on löytynyt heijastussumuja.
Tähdistön ominaisuudet > Syvän taivaan kohteet

Tähdistön alueella on runsaasti syvän taivaan kohteita, joista kolme kuuluu Messierin luetteloon. Tunnetuin näistä on Orionin suuri kaasusumu M42, joka sijaitsee Orionin vyön eteläpuolella olevan kolmen tähden muodostaman jonon, Orionin miekan, keskellä. Sen voi nähdä jopa paljain silmin Orionin vyön eteläpuolella olevan kolmen tähden muodostaman jonon keskimmäisen jäsenen ympäriltä heikkona punertavana utuna. Kiikarilla tai pienellä kaukoputkella siitä voi erottaa jo runsaasti yksityiskohtia. Sumun läpimitta näyttää pienellä kaukoputkella olevan noin yksi aste, vaikkakin se on todellisuudessa osa hyvin laajaa pilvimuodostelmaa. Kuumia tähtiä ympäröivä Orionin sumu on HII-alue, joka muodostuu ionisoituneesta vedystä. Sen alueella syntyy uusia tähtiä.
Keskellä Orionin sumua sijaitsee Trapetsina tunnettu θ Orionis, joka on avoin tähtijoukko. Jo pienellä kaukoputkella siitä voi erottaa neljä komponenttia, joista kirkkain on θ1 Orionis C. Myöhemmin joukosta on löydetty useita himmeämpiä tähtiä.
Kapea ja tumma pölyvyöhyke erottaa Orionin sumusta M42 sen pohjoisosan M43. Se on pienempi kirkas pilvi.
Messierin luettelon ainoa heijastussumu M78 on 10 magnitudin kirkkaudella loistavan tähden valoa heijastava kaasusumu. Sumun voi erottaa pienellä kaukoputkella.
Monista kuvista tunnettu Hevosenpääsumu IC 434 on pimeän sumun muodostama pölykieleke sen taka-alalla olevan kirkkaan emissiosumun edessä. Sumu sijaitsee tähden Alnitak (ζ Orionis) lähellä. Sumu on melko pieni ja vaikeasti havaittava, minkä takia sen havaitsemiseen tarvitaan vähintään 20-senttimetrinen kaukoputki.
Orionin tähdistön alueelle levittäytyy useita muitakin himmeitä ja laajoja kaasusumuja.
Tähdistön ominaisuudet > Orionidit

Säännöllisesti vuosittain tähdenlentoja aiheuttavan Orionidien meteoriparven radiantti eli säteilypiste sijaitsee Orionin tähdistön suunnalla, Betelgeuzen ja Kaksosten Alhena-tähden välissä. Parven maksimiajankohta on noin 21. lokakuuta, ja kyseisiä meteoreja on mahdollista nähdä lokakuun alusta marraskuun alkupuolelle. Tiheimpinä aikoina niitä voi näkyä toistakymmentä tunnin aikana tai joskus jopa paljon enemmänkin. Parvi liittyy Halleyn komeettaan.
Kulttuuriset merkitykset > Kreikkalaisessa tarustossa

Varhaisessa Kreikan mytologiassa Orion on metsästäjä, jota hänen kaksi koiraansa seuraavat. Orionin jaloissa piilottelee riistaeläimen osaa kuvastava jänis. Orionista on kerrottu useita erilaisia taruja, joille yhteistä on useimmin lähinnä taivaan tähdistöksi päätyminen.
Erään tarinan mukaan Orion oli ryöstänyt aamuruskon jumalatar Eoksen puolisokseen, minkä seurauksena mustasukkainen metsästyksen jumalatar Artemis surmaa Orionin. Toisessa tarinassa Orion oli väittänyt, ettei mikään maapallolla elävistä eläimistä pystyisi tätä voittamaan, minkä johdosta alkujumala Gaia lähetti skorpionin surmaamaan Orionin myrkyllisellä pistoksella. Tarinasta on olemassa myös versio, jossa skorpionin lähettäjä oli Artemis.
Kulttuuriset merkitykset > Roomalaisessa tarustossa

Kirjailija Hyginuksen mukaan Aristomakhoksen kertomassa Orion alkuperää koskevassa versiossa Jupiter, Neptunus ja Merkurius (kreikkalaisessa taruston Zeus, Poseidon ja Hermes) olivat sattuneet tulemaan yksin asuneen vanhan miehen mökille, jossa vanhus teurasti heille härän ja kohteli vieraita hyvin. Tästä vaikuttuneet jumalat lupasivat miehelle yhden toiveen, jolloin vanhus toivoi vielä saavansa pojan. Jumalat ottivat härän vuodan, johon he heittivät vetensä, minkä jälkeen miehen tuli haudata se maahan yhdeksäksi kuukaudeksi. Ajan kuluttua vuotakääröstä löytyi poika, jolle vanhus antoi nimeksi Urion urinaalisen alkuperän mukaan.
Kulttuuriset merkitykset > Orion kansanperinteissä

Monet kansat ovat yhdistäneet Orioniin elinkeinonsa. Norjalaiset näkevät siinä kalastajan tai koukun, monet metsästäjäkansat riistaeläimen, eräät Brasilian intiaanit maniokin kuivaustelineen.
Suomessa Orionin tähdistöön on sijoitettu Väinämöisen viikate, Väinämöisen vyö sekä Kalevan miekka. Väinämöisen viikate on Orionin vyöstä ja sen alapuolella sijaitsevien tähtien sekä Orionin sumun muodostamasta rivistä koostuva kuvio, jonka muoto muistuttaa väärävarsiviikatetta. Orionin vyötä on nimitetty myös Kalevan miekaksi ja sen on uskottu iskeneen kalevantulia, sekä Kalevan miekka että kalevantulet nimittäin ilmaantuvat taivaalle vasta öiden pimettyä. Agricolan mukaan Orionin tähteä on kutsuttu myös idäntähdeksi.
Kulttuuriset merkitykset > Populaarikulttuurissa

Vuonna 1997 ilmestyneessä elokuvassa Men in Black – miehet mustissa viitataan jonkin verran tähdistöön, sillä elokuvassa puhutaan kuvitteellisesta galaksista, joka sijaitsee Orionin vyössä. Galaksia ei elokuvassa löydetä kolmen tähden muodostaman Orionin vyön alueelta, vaan elokuvan Orion-niminen kissa kantaakin galaksia kaulavyössään olevassa riipuksessa.
J. R. R. Tolkien kutsuu Orionia teoksissaan Silmarillion ja Taru sormusten herrasta nimellä Menelmacar, "Taivaan miekkamies". Se ennustaa Túrinin paluuta ja toivoa ihmisille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Orionin tähdistö Google Sky -sivustolla
| --- | --- |
Tähdet: Rigel, Betelgeuse, Bellatrix, Alnilam, Alnitak, Saiph, Mintaka, ι Ori, π3 Ori, η Ori, λ Ori A, τ Ori, π4 Ori, π5 Ori, σ Ori A, ο2 Ori, φ2 Ori, μ Ori, 29 Ori, 32 Ori, ζ Ori B, π2 Ori, φ1 Ori, χ1 Ori, ν Ori, ξ Ori, ρ Ori, π6 Ori, ω Ori, 42 Ori, ψ Ori, υ Ori, π1 Ori, χ2 Ori, 11 Ori, ο1 Ori, 31 Ori, o Ori, 56 Ori, 49 Ori, 15 Ori, 25 Ori, 51 Ori, 69 Ori, θ1 A Ori, θ2 Ori, 23 Ori, 74 Ori, 27 Ori, θ1 C Ori, 64 Ori, 6 Ori, 71 Ori, 60 Ori, 45 Ori, 52 Ori, 38 Ori, 5 Ori, 14 Ori, 21 Ori, 72 Ori, VV Ori, 55 Ori, 75 Ori, U Ori, 16 Ori, 73 Ori, 33 Ori, 18 Ori, 35 Ori, λ Ori B, 66 Ori, 63 Ori, 68 Ori, 59 Ori, 57 Ori, W Ori, 13 Ori, CK Ori, BL Ori, σ Ori, θ1 D Ori, δ Ori B, 23 Ori, θ1 B Ori, σ Ori C
Eksoplaneetat: 
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Orionin sumu avaruusteleskooppi Hubblen kuvaamana.
Orionin tähdistö Uranometria-tähtikartaston kuvituksessa vuodelta 1661.
Orionin tähdistöstä otettu valokuva, jossa näkyy useita kaasusumuja.
Silkkitie

Kauppareittejä ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Varsinaisen Silkkitien pääreitit vahvemmalla.
Silkkitie oli joukko yhteenliittyneitä kauppareittejä, jotka kulkivat Aasian halki Kiinan Xi’anista Syyrian Antiokiaan ja muihin Lähi-idän ja Euroopan kohteisiin. Silkkitien kautta kuljetettiin silkkiä ja muita kauppatavaroita, ja sen kautta välittyi myös ajatuksia, teknologioita ja taiteellisia aihelmia.
Varsinainen kaupanteko Silkkitiellä tapahtui välittäjien kautta. Karavaanit koostuivat Silkkitien varrella asuvista kansoista. Kiinalaiset eivät itse rahdanneet suosittua silkkiään Roomaan, vaan myivät sen intialaisille, jotka myivät sen taas eteenpäin. Kiinalaisilla ja roomalaisilla ei ollut suoria kauppakontakteja.
Silkkitien juuret perustuvat Aleksanteri Suuren valloituksiin 300-luvulla eaa. ja etenkin Kiinan pyrkimyksiin saada poliittista ja sotilaallista valtaa Keski-Aasiassa toisella vuosisadalla eaa., mikä johti kauppasuhteiden syntyyn lännen ja idän välillä. Reittien käyttäminen silkinvientiin alkoi roomalaisten kiinnostuttua silkistä ajanlaskun ensimmäiseltä vuosisadalta alkaen. Silkkitien kukoistuskausi oli Tang-dynastian aikana n. 600–700 jaa. Silkkitie taantui Mongolivaltakunnan hajaantumisen jälkeen 1300-luvulla ja hiipui lopullisesti 1400-luvulla Kiinan ja Euroopan välisten merireittien löytymisen myötä.
Nimi

Nimeä Silkkitie (saks. Seidenstraße) käytti ensimmäisenä saksalainen maantieteilijä Ferdinand von Richthofen vuonna 1877.
Reitti

Silkkitie koostui useista risteilevistä ja polveilevista reiteistä ja poluista. Koska maassa ei yleensä näkynyt valmista reittiä, matkaajat palkkasivat aina matkan varrelta paikallisia oppaita etappien välille. Jos jokin reitti osoittautui vaikeakulkuiseksi, matkaajat vaihtoivat sen toiseen. Reitit kulkivat kaupunkien välillä. Monet kaupungit olivat puoli-itsenäisiä kaupunkivaltioita, joiden hallitsijat valvoivat kauppaa sekä ostivat tavaraa.
Silkkitie alkoi Kiinasta Shaanxin maakunnasta Xi’anista, joka oli Kiinan pääkaupunki 206 eaa. – 25 jaa. Sieltä reitti kulki länteen Lanzhoun poikki ja jatkoi Kiinan muurin länsiosien myötäisesti Gansun käytävän kautta Dunhuangiin. Siellä reitit haarautuivat. Pohjoinen pääreitti kulki Tienšan-vuorten eteläreunaa pitkin ja Taklimakanin autiomaan pohjoispuolitse, kulkien Hamin, Turfanin, Korlan, Kuchan ja Aksun keidaskaupunkien kautta Kašgariin autiomaan länsipuolelle. Sen pohjoispuolella kulki vielä toinen reitti, joka kiersi Tienšan-vuoret pohjoisen kautta Almalikin, Balasagunin, Taškentin, Samarkandin ja Buharan kautta. Eteläinen reitti kulki Taklimakanin eteläpuolitse Charkhlikin, Cherchenin, Niyan, Keriyan, Hotanin ja Yarkantin kautta Kašgariin.
Kašgarista Silkkitie jatkui Pamir-vuoriston ohi joko pohjois- tai eteläpuolelta. Kauppiaat käyttivät pohjoista reittiä Samarkandiin ja Buharaan tai eteläistä reittiä Balkhiin nykyisessä Afganistanissa ja sieltä Merviin. Mervistä reitit veivät Bagdadin kautta Välimeren ja Mustanmeren rannikkokaupunkeihin ja muualle Lähi-itään, kuten Damaskokseen, Antiokiaan, Konstantinopoliin ja Trabzoniin. Satamista kauppatavara laivattiin lopuksi Välimeren yli.
Olosuhteet

Silkkitien Keski-Aasian vuoristoinen ja aavikkoinen osuus oli ilmastollisesti hyvin vaativa. Talvi kestää alueella kahdeksan kuukautta, lämpötilat vaihtelevat –40 asteesta +40:een, alueella sataa alle 200 mm vuodessa ja tuuli on voimakasta ja puhaltaa hienoa hiekkaa ilmaan. Vettä oli vaikea saada, ja karavaanit saattoivat joskus joutua kulkemaan kolmekin vuorokautta kaivojen välillä. Reittiä vaani myös paljon ryöväreitä. Eläimiä seudulla on vain vähän, lähinnä kameleita, aaseja, antilooppeja, gaselleja, villilampaita ja susia, jotka kaikki pystyvät liikkumaan pitkiä matkoja ruoanhaussa. Lintuja on vähän. Silkkitien keskiosat olivat karuudestaan huolimatta etnisesti, uskonnollisesti ja kielellisesti hyvin monimuotoiset.
Kulkeminen ja kauppatavarat

Silkkitietä matkattiin keskiajalla yleensä hevos- ja kamelikaravaaneilla. Koko matkan varrelle Turkista Kiinaan asti rakennettiin suuria tienvarsimajataloja eli karavaaniseraljeja ihanteellisesti yhden päivämatkan eli 30–40 kilometrin välein. Karavaaniseraljeissa kauppiaat paitsi lepäsivät ja söivät, myös kävivät kauppaa paikallisten tai toistensa kanssa ja harjoittivat kulttuurinvaihtoa.
Harvat kauppiaat kulkivat Silkkitietä päästä päähän, vaan useimmat matkasivat vain noin 500 kilometrin matkaa edestakaisin oman kotikaupunkinsa ja toisen kaupungin välillä. Kauppaa käytiin suurimmaksi osaksi kaupungista toiseen. Pitkänmatkan karavaanit, joissa oli satoja eläimiä, olivat harvinaisia, ja silloin kyse oli yleensä valtioiden välisestä lähettiläiden vaihdosta.
Silkkitietä pitkin kuljetettiin silkin lisäksi monenlaista muutakin tavaraa, kuten kemikaaleja, mausteita, metallia, satuloita ja nahkatuotteita, lasia ja paperia. Silkkitiellä kuljetetun tavaran määrä oli melko pieni. Sitä suurempi merkitys Silkkitiellä oli ajatusten, teknologioiden ja taiteellisten aihelmien välittäjänä.
Historia > Varhaiset kauppayhteydet hellenistisenä aikana

Euroopan, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan välillä on ollut kauppayhteyksiä jo hyvin varhaisina aikoina, samoin Kiinan ja Keski-Aasian. Ensimmäinen merkittävä askel kohti lännen ja Kaukoidän yhdistävää kauppareittiä otettiin kun Makedonian Aleksanteri Suuri tunkeutui 300-luvulla eaa. syvälle Keski-Aasiaan ulottaen valtakuntansa lähes nykyisen Kiinan rajoille. Kun yksi Aleksanterin entisistä kenraaleista, Ptolemaios, nousi valtaan Egyptissä, alkoivat helleenit harjoittaa kauppaa Mesopotamiaan, Intiaan ja Itä-Afrikkaan maayhteyksien ja Punaisenmeren satamiensa kautta. Kauppaan osallistuivat monet välikädet, kuten nabatealaiset ja muut arabit. Kreikkalaisten valta Keski-Aasiassa kesti kolme vuosisataa ja laajeni edelleen idemmäksi etenkin Euthydemusin kaudella. Kreikkalaisten arvellaan lähettäneen retkikuntia aina Kiinan Turkestaniin asti.
Historia > Kiinalaiset avaavat Silkkitien

Seuraava askel otettiin n. 130 eaa. Kiinan Keski-Aasiaan suuntaamien lähetystöjen myötä. Keisari Wudi lähetti "Suuren matkailijan" Chang Chienin tugaanien luokse tarkoituksena solmia heidän kanssaan liitto hunneja vastaan. Tämä ei onnistunut, mutta Chienin vaiheikas matka toi keisarille tietoja alueen vauraista ja aiemmin tuntemattomista kuningaskunnista, kuten Ferganasta, Baktriasta ja Parthiasta. Kiinalaiset pyrkivät niiden kanssa kauppasuhteisiin. He olivat erityisen kiinnostuneita ferganalaisten hallussa olleista kookkaista ja voimakkaista hevosista, joita kutsuttiin "taivaallisiksi hevosiksi". Kiinalaiset lähettivät kymmeniä lähetystöjä näihin maihin ja aina Seleukidien hallitsemaan Syyriaan saakka.
Varsinaisesti Silkkitie syntyi viimeisellä esikristillisellä vuosisadalla Kiinan Han-dynastian pyrkimyksistä vahvistaa reittiä Intiaan ja länsimaailmaan. Näihin pyrkimyksiin kuuluivat sekä siirtokunnat Tarimin altaassa, jotta kauppasaattueita voitaisiin suojella rosvoilta, että diplomaattisuhteiden luominen naapurivaltioihin. Merellinen Silkkitie avautui Kiinan hallitseman Jiaozhin (nykyisin Vietnamin alueella, Hanoin lähellä) kautta. Se laajeni Intian ja Sri Lankan satamien kautta roomalaisten Egyptin ja nabatealaisten Punaisenmeren satamiin asti.
Kauppakaravaanit kulkivat Keski-Aasian autiomaan reunoja keitailta toisille, mutta olivat alttiita alueen paremmin tunteville rosvoille. Kaupan välittäjiksi syntyikin kaupunkeja, jotka sijaitsivat usein keitaiden lähellä. Aavikon laajeneminen ja eroosio uhkasivat näitä asutuksia alati, joten ne vaativat jatkuvaa asutusta ja huoltoa. Monet kaupungit ja asutuskeskukset tyhjenivät ja hautautuivat ajan saatossa hiekkaan, ja niistä jäivät muistuttamaan vain paikalliset tarinat hiekkaan hautautuneista kaupungeista. Alueen vaikeakulkuisuuden vuoksi vasta 1900-luvun tutkimusmatkailijat, kuten Sven Hedin, löysivät monet niistä kulttuuriaarteineen.
Historia > Silkkikaupan kasvu Rooman aikana

Pian Rooman vallattua Egyptin 30 eaa., säännölliset kontaktit ja kauppayhteydet Intian, Kaakkois-Aasian, Kiinan, Lähi-idän, Afrikan ja Euroopan välillä lisääntyivät selvästi. Tuotteita, teknologioita ja ajatuksia alkoi levitä maanosista toisiin. Intensiivinen kauppa Kiinan ja Rooman imperiumin välillä alkoi pian silkin voimalla, johon roomalaiset olivat hullaantuneet. Kauppa oli säännöllistä, organisoitua ja näiden aikakautensa suurvaltojen suojelemaa. Silkkikaupan välittäjinä toimivat parthialaiset.
Silkki, jonka roomalaiset luulivat kasvavan puissa, herätti Roomassa myös vastustusta. Sitä pidettiin säädyttömänä, koska sen ei katsottu peittävän vartaloa tarpeeksi. Silkin suosio johti myös valtakunnasta poispäin suuntautuvaan kultavirtaan. Rooman senaatti laati tuloksetta asetuksia, jotka sääntelivät silkinkäyttöä moraalisin ja taloudellisin perustein.
Myöhemmän Han-dynastian kronikka kertoo, että ensimmäinen roomalainen lähettiläs matkusti Kiinaan merellisen reitin kautta vuonna 166. Hänen jälkeensä tuli useita roomalaisia lähetystöjä.
Historia > Keski-Aasian talous- ja kulttuurivaihto

Buddhalaisuus alkoi kulkeutua Silkkitietä pitkin Kiinaan ja sieltä edelleen Japaniin ja Koreaan noin viimeiseltä esikristilliseltä vuosisadalta alkaen. Aleksanteri Suuren valloitukset olivat synnyttäneet nykyisen Pakistanin–Afganistanin-alueelle ns. grekobuddhalaisen kulttuurin, jossa intialaiset ja kreikkalaisperäiset vaikutteet sekoittuivat. Koska suoran tien Intiasta Kiinaan esti Himalajan vuoristo, oli Kaukoitään levinnyt buddhalaisuus juuri tätä kreikkalaisväritteistä muotoa. Esimerkiksi tapa kuvata Buddhaa ihmishahmoisena on kreikkalaista vaikutusta: vanhempi traditio ei voinut ajatella jumalaksi korottautuneen Buddhan kuvaamista ihmiseksi. Muita Silkkitien kautta Kiinaan levinneitä uskontoja olivat manikealaisuus ja harhaopiksi Bysantissa nimetty kristinuskon muoto nestoriolaisuus.
Kushan keisarikunta, joka sijaitsi Intian niemimaan koillisosissa, oli kulttuurivaihdon keskus. Kushan synnyttämästä kulttuurien välisestä vuorovaikutuksesta ovat todisteina toiselle vuosisadalle ajoittuvat aarrelöydöt, jotka sisältävät runsaasti esineitä kreikkalais-roomalaisesta, kiinalaisesta ja intialaisesta kulttuuripiiristä.
Kauppa lännen ja idän välillä kehittyi myös meritse päätepisteinään Aleksandria Egyptissä ja Kanton Kiinassa. Silkkitie edusti varhaista poliittista ja kulttuurista integraatiota kaupan kautta. Kukoistuskautenaan Silkkitie loi kansainvälisen kulttuurin, joka yhdisti niinkin kaukaisia kansoja kuin unkarilaisia, armenialaisia ja kiinalaisia.
Silkkitien vauraudet loivat uuden mahdollisuuden alueen paimentolaisille ryöstäjinä tai kauppaa suojelevina palkkasotureina ja monista paimentolaisheimoista tuli taitavia sotureita. Silkkitie synnytti osaltaan monia paimentolaislähtöisiä sotilasmahteja, kuten Kasaarien imperiumin ja Mongolivaltakunnan.
Silkkitien huippukohta koettiin Tang-dynastian aikana 700-luvulla. Tällöin Chang'an kasvoi jopa kahden miljoonan asukkaan metropoliksi, jonka asukkaissa olivat edustettuina kaikki aikansa ammatit ja useat kansallisuudet. Tang-dynastian jälkeisen viiden dynastian ajan poliittisen hajaannuksen aikana Silkkitie taantui. Song-dynastia yhdisti Kiinan uudelleen, mutta Silkkitie ei enää saavuttanut Tang-dynastian aikaista loistoaan.
Historia > Mongoliaika

Mongolien ekspansio yli Aasian vuosina 1215–1360 toi poliittista vakautta ja herätti Silkkitien uudestaan. 1200-luvun lopulla venetsialaisesta Marco Polosta väitetään tuli yksi ensimmäisiä Silkkitien kautta Kiinaan matkustaneita eurooppalaisia. Häntä seurasivat Kaukoitään useat kristityt lähetyssaarnaajat. Ylellisyystavarat liikkuivat Kiinasta länteen välikädeltä toiselle, joten niiden hinta nousi korkeaksi.
Monet tekniset innovaatiot näyttävät saapuneen Kaukoidästä Eurooppaan näihin aikoihin. Niihin kuuluvat muun muassa painotekniikka ja ruuti. Kiinalaiset ja islamilaiset kartat lienevät inspiroineet ensimmäisiä käyttökelpoisia maailmankarttoja, kuten Da Virgan ja Fra Mauron karttoja. Kiinalaiset džonkit saattoivat antaa mallin suurempien laivojen rakentamiselle Euroopassa. Nämä keksinnöt edesauttoivat renessanssin syntyä.
Mongolien valtakunnan hajaantuminen aiheutti kuitenkin myös Silkkitien poliittisen, kulttuurisen ja taloudellisen hajaannuksen. Silkkitien poliittiset voimapiirit muuttuivat kiinteämmäksi ja yhteydet niiden välillä vähenivät. Turkmeeniheimot sulkivat Silkkitien läntisen pään taantuvalta Bysantilta ja kylvivät siemenet turkkilaiselle kulttuurille, joka kulminoitui myöhemmin osmanien valtakuntana. Osaltaan kiinteiden, alueellisten valtioiden muodostumiseen vaikutti musta surma, joka oli tuhoisa paimentolaisväestölle, osaltaan ruudin tuottama sotilaallinen voima, joka vahvisti kiinteitä valtioita.
Silkkitien käyttö silkinkuljetukseen päättyi vuoteen 1400 mennessä.
Historia > Löytöretket: Eurooppa tavoittelee Aasiaa

Silkkitien katoaminen oli tärkeimpiä tekijöitä, jotka motivoivat eurooppalaisia etsimään uutta reittiä Kiinaan. Valtavat voitot odottivat sitä, joka kykenisi muodostamaan suoran kauppayhteyden Aasiaan. Kristoffer Kolumbuksen vuoden 1492 Amerikan löytöretken alkuperäinen motiivi oli uuden Silkkitien luominen. Aluksi eurooppalaisille oli suuri pettymys havaita, että Aasian ja Euroopan välissä oli uusi manner.
Pyrkimys tehdä suoraa kauppaa Kiinan kanssa oli myös Portugalin motiivi sen ekspansiossa Afrikan taakse vuoden 1480 jälkeen. Sitä seurasivat hollantilaiset ja englantilaiset 1600-luvulla.
Kirjallisuutta

Hopkirk, Peter: Silkkitie.  (alkuperäisteos Foreign Devils on the Silk Road: The Search for the Lost Treasures of Central Asia 1980)  Karisto, 1996.  ISBN 9512336014
Hedin, Sven: Aasian karavaaniteillä.  Suomentanut Tauno Karilas. WSOY, Karavaani-sarja, 1962.
Silkkitien pääreittejä kaupunkeineen Taklimakanin ja Kaspianmeren välillä. Taklimakanin autiomaa voitiin kiertää pohjoisesta tai etelästä.
Hevosveistos myöhäisen Han-dynastian ajalta ensimmäisiltä vuosisadoilta
Sinisilmäinen keskiaasialainen buddhalainen munkki itäaasialaisen kollegansa kanssa, Tarimin allas, 800–900-luku