stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Multimedia
Multimedian kategoriat

Multimedia jaetaan yleensä kahteen luokkaan: lineaarisiin ja epälineaarisiin. Lineaarinen sisältö on sellaista, jonka etenemiseen käyttäjä ei voi vaikuttaa. Media kulkee jokaisella toistokerralla samaan tapaan käyttäjän toimista riippumatta. Tällaista materiaalia ovat esimerkiksi elokuvat ja muut videoesitykset.
Epälineaarinen media eli hypermedia on aineistoa, jossa interaktiivisuuden avulla käyttäjä ohjaa median kulkua. Hyperlinkkien avulla käyttäjä navigoi paikasta toiseen median sisällä. Esimerkkeinä epälineaarisesta multimediasta on World Wide Web, digitaaliset pelit sekä interaktiivisuutta sisältävät opetusohjelmat.
Toistaminen

Multimediaa voi toistaa monella eri alustalla. Lähtökohtaisesti laitteessa on oltava jonkinlainen näyttö sekä riittävästi tehoa materiaalin toistamiseen. Aiemmin multimedia oli pitkälti aika- ja paikkasidonnaista, mutta mobiililaitteiden kehittymisen myötä multimediaa voi nykypäivänä käyttää lähes missä tahansa. Käytännössä kaikki älypuhelimet toistavat jotain multimediaformaattia. Taulutietokoneiden eli tablet-laitteiden audiovisuaaliset toisto-ominaisuudet ovat jo tasoltaan lähes tavallisten tietokoneiden tasoa.
Tietokoneisiin on saatavilla useita ilmaisia mediatoistosovelluksia, jotka tunnistavat erilaisia ääni- ja kuvasignaalin pakkausmuotoja. Monimutkaisia pakkausmuotoja on mahdollista purkaa koodekkien avulla. Tunnettuja toisto-ohjelmia ovat esimerkiksi Windows Media Player, VLC media player sekä BSPlayer. Mediatoisto-ohjelmat on suunniteltu ensisijaisesti videotiedostojen sekä musiikin toistamiseen. Jotkin ohjelmat integroituvat sulavasti osaksi internet-selainta, jotta multimediaa voi suoratoistaa verkon kautta, esimerkiksi YouTube-videopalvelu.
Käyttökohteita > Mainonnassa

Multimediaa käytetään ahkerasti mainonnassa, erityisesti sähköisessä toimintaympäristössä. Vuonna 2010 tehdyssä tutkimuksessa todettiin, että painetun mainonnan osuus oli 58,0% ja sähköisen mainonnan osuus 39,1% mediamainonnasta. Sähköisen mainonnan osuus on noussut tasaisesti vuosi vuodelta siinä missä painettu mainonta on hiljalleen vähentynyt. Multimediamainontaa on nähtävillä myös katukuvassa erilaisten videotaulujen muodossa.
Käyttökohteita > Työelämässä

Multimediaa käytetään eri aloilla hyödyksi etenkin kouluttamisen ja kommunikoinnin tukena. Esimerkiksi erilaiset simulaatioharjoitteet ja havainnolliset mallinnukset toteutetaan usein multimedian avulla.
Käyttökohteita > Joukkotiedotusvälineissä

Isot sanomalehtitalot ovat kehittäneet paperisten julkaisujensa rinnalle lehtiensä verkkoversioita, joissa on paljon multimediaominaisuuksia. Lähes kaikilla Suomen suurimmilla sanomalehdillä on omat verkkolehtensä, joita voi lukea myös mobiililaitteen kautta.
Käyttökohteita > Oppimisessa

Multimediaa käytetään kasvavissa määrin opetuksen ja oppimisen apuna. Multimedian tehokkuus oppimisessa perustuu sen kykyyn yhdistellä eri mediamuotoja, minkä on todettu tehostavan oppimista. Kouluissa käytetään yhä useammin piirtoheittimien sijasta videoprojektoreita, jolla voidaan näyttää staattisten dokumenttien lisäksi myös videokuvaa esimerkiksi Internetin videopalveluista  Helsingin yliopistossa opetuksen tukena käytetään interaktiivisia älytauluja ja tekniikkaa on jalkautettu oppilaiden pariin myös Nokian alakouluissa.
Sähköinen oppimisympäristö ja e-oppimishankkeet perustuvat pitkälti multimedian varaan. Multimediasovellusten tehokkuudesta opetuskäytössä on saatu paljon positiivista näyttöä, mutta hyödyllisyyttä ja eri käyttökeinoja ei ole vielä kattavasti tutkittu. Pohjoismaiden yhteistyössä toteutetussa Nordic 2006 -tutkimuksessa yli 60 prosenttia tutkimukseen osallistuneista opettajista totesi tietotekniikan käytöllä olevan suuri tai erittäin suuri vaikutus kirjoitustaidon opettamisen tehokkuuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Multimedia Wikimedia Commonsissa
Maarianhaminan ravirata

| Maarianhaminan ravirata> Ålandstravet |
| --- | --- |
Rataluokitus:  Kesärata
Sijainti:   Jomala
Koordinaatit:  60°07′48″N, 019°56′52″E
Omistaja:  Ålands Hästsportförening r.f.
Radan pituus:  1 000 metriä
Kilpailupäiviä:  6 (v. 2013)
Kotisivu
Rataennätykset
 Freeman (2011) ja Brasse Kebell (2012) 13,7a 
Maarianhaminan ravirata sijaitsee Jomalan kunnassa noin kolme kilometriä Maarianhaminan keskustan pohjoispuolella Ahvenanmaalla. Se kuuluu Suomen Hippoksen rataluokituksessa niin sanottuihin kesäratoihin, jotka järjestävät kilpailuja vain touko–syyskuun välisenä aikana. Raviradan omistava Ålands Hästsportförening on perustettu vuonna 1936.
Maarianhaminan erikoisuus on se, että siellä pelattavien totopelien järjestäjänä toimii Ruotsin totopeliyhtiö ATG ja pelaaminen tapahtuu ainoastaan kruunuilla. Lisäksi Maarianhaminan raveissa noudatetaan Ruotsin kilpailusääntöjä, jotka poikkeavat joiltakin osin suomalaisista.
Raviradan keskialueella sijaitsee kenttä kouluratsastusta varten sekä esteratsastuksessa käytettävä rata.
Planktonrapu

| Planktonrapu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Caridea
Heimo::  Makeanveden katkaravut Palaemonidae
Suku::  Macrobrachium
Laji::  lar
Kaksiosainen nimi
 Macrobrachium lar  Fabricius, 1798 
Synonyymit
 Cancer teatae Curtiss, 1938  Leander dionyx Nobili, 1905  Macrobrachium ornatus Jayachandran & Raji, 2004  Palaemon lar Fabricius, 1798  Palaemon longimanus Fabricius, 1798  Palaemon longimanus Hoffman, 1874  Palaemon madagascariensis Hoffman, 1874  Palaemon mayottensis Hoffman, 1874  Palaemon ornatus Olivier, 1811  Palaemon reunionnensis Hoffman, 1874  Palaemon ruber Hess, 1865  Palaemon spectabilis Heller, 1862  Palaemon spectabilis Heller, 1865  Palaemon tridens White, 1847  Palaemon vagus Heller, 1862 
Katso myös
   Planktonrapu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Planktonrapu (Macrobrachium lar) on makeanveden katkarapujen (Palaemonidae) heimoon kuuluva kymmenjalkaislaji. Sitä pidetään monesti akvaariossa.
Planktonravun pituus on 7–8 senttimetriä. Se on läpikuultava. Tuntosarvissaan lajilla on hyvin pitkät viiksiä muistuttavat ohuet jatkeet. Koirasrapujen sakset ovat naaraiden saksia kookkaampia.
Planktonrapua tavataan laajasti levinneenä koko läntisellä indopasifisella merialueella. Sitä tavataan jatkuvavirtaisissa joissa ja puroissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi.
Naaras kehittää vihertäviä munia noin kerran kuukaudessa, ja ne näkyvät läpinäkyvässä peräpäässä selkeästi. Poikaset kuoriutuvat noin kolmessa viikossa ja käyvät läpi useita muodonvaihdoksia ennen kuin asettuvat pohjaan elämään.
Taipalus

Taipalus
| --- | --- |
Sijainti:  Naantali ja Parainen Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turun saaristo
Merialue:  Saaristomeri
Pinta-ala:  0,96 km² 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Taipalus on saari Naantalin ja Paraisten kaupungeissa Saaristomerellä. Saaren pinta-ala on 0,96 neliökilometriä ja sen suurin pituus on 2,1 kilometriä. Saaresta kuuluu 31 hehtaaria Paraisiin sekä vesialuetta 249 hehtaaria. Paraisiin kuuluvaa aluetta ympäröi Naantali, täten alue on Paraisille ekslaavi. Ennen vuoden 2009 kuntaliitoksia saari kuului Rymättylän ja Nauvon kuntiin. Saari on kallioinen ja metsäinen, mutta sillä sijaitsee myös kolme entistä maatilaa ja näiden vanhat peltoalueet sekä useita lomarakennuksia.
Nykyinen kesäasutus painottuu saaren pohjoisrannalle, joko on lähes täyteen rakennettu. Saaren etelärannalla on vain muutamia huviloita. Ainoat suojaisemmat satamalahdet löytyvät saaren etelärannalta.
Saaren sisäosissa on neljä entistä viljelysaluetta, joita ei enää viljellä. Muutoin saaren luonto on kallioista ja mäntyvaltaista saaristoluontoa. Saaressa ei ole sähköä, mutta sinne on vedetty puhelinkaapeli. Saaren välittömässä läheisyydessä ovat pienemmät saaret Pinokari, Pahaluoto, Taipalhauta, Verokari ja Pitkäkari. Näistä Pahaluodossa ja Pinokarilla on huvila-asutusta. ( Merikortti 2011 ja Taipaluksen peruskartta)
Naantali ja Parainen valmistelevat esitystä jossa Koukkurin saari siirtyisi Paraisille ja Paraisiin osittain kuuluva Taipaluksen saari kokonaan Naantalille.
Historia

Saaren varhaisvaiheista löytyy muutamia mainintoja Rymättylän historian osassa I. Tämän mukaan saari oli jo 1600-luvulta usean eri talon omistuksessa lähinnä heinä- ja laidunmaana. Omistavia taloja mainitaan olleen seuraavista kylista: Nauvon pitäjän Innamo kylä (2)ja seuraavista Naantalin pitäjän kylistä; Kuivainen (1), Valtanen (1), Maanpää (1), Salo (2), Kaasta (2) ja Pappila (1). 
Saman lähteen mukaan kolme Maanpään torpparia poltti saaressa kaskea vuonna 1765 huonolla menestyksellä, sillä irti päässyt palo poltti koko saaren metsän. Vuonna 1770 kirkkoherra Wallenius haki saarelle laidunnuskieltoa heinäsadon jatkuvan huononemisen takia. Tätä kuitenkin vastustivat huonoilla niityillä varustetut Valtasen kylän talot. Pysyvää asutusta ei saarelle mainita syntyneen Ruotsin vallan aikana.
Saaren vanhin säilynyt rakennuskanta koostuu kolmesta entisestä tilasta, joissa ei enää ole vakinaista asutusta. Näistä yksi on aiemman Nauvon, nykyisen Paraisten puolella (Saarela) ja kaksi Naantalin puolelle. Naantalin puoleinen osuus saaresta jakaantuu kuuden eri maarekisterikylän alueisiin (Salo, Valtanen, Kaarslahti, Kuivainen, Maanpää, Rymättylän Pappila), ja saarella on nykyään kaksi Taipalus nimistä entistä maatilaa, jotka  kuuluvat eri Naantalin kyliin (Salo 2:2 ja Valtanen 2:14). Paraisten puolen osuus kuuluu entisen Nauvon Innamon kylään.
Rymättylän historian isäntäluettelossa mainitaan Valtasen Taipaluksen torpan ensimmäinen isäntä vuodelta 1821. Torppa muuttui lohkotilaksi 1920. Maanpään kylän Taipaluksen torpan isännät tunnetaan vuosilta 1859 - 1911 ja vastaavan lohkotilan isännät vuodesta  1919. Tällä ja Valtasen Taipaluksella ovat olleet yhteiset omistajat vuodesta 1932 alkaen.Tila on nykyään kesäasuntona.
Salon (Salonkylän) Taipaluksen lohkotilan ensimmäinen isäntä mainitaan vuodelta 1914. Tila autioitui vuonna 1978, jonka jälkeen se toimi Korpivaara Oy:n lomakäytössä 1980-luvulle. Tila siirtyi 1985 yksityisomistukseen.
Marmorikutsa

| Marmorikutsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Yhdyskiduskalat Synbranchiformes
Heimo::  Kutsat Synbranchidae
Suku::  Synbranchus
Laji::  marmoratus
Kaksiosainen nimi
 Synbranchus marmoratus  Bloch, 1795 
Synonyymit
 Falconeria aptera Larrañaga, 1923  Falconeria pinnata Larrañaga, 1923  Symbranchus doringii Weyenbergh, 1877  Symbranchus hieronymi Weyenbergh, 1877  Symbranchus tigrinus Weyenbergh, 1877  Synbranchus doringii Weyenbergh, 1877  Synbranchus fuliginosus Ranzani, 1840  Synbranchus hieronymi Weyenbergh, 1877  Synbranchus immaculatus Bloch, 1795  Synbranchus mercedarius Weyenbergh, 1877  Synbranchus pardalis Valenciennes, 1836  Synbranchus tigrinus Weyenbergh, 1877  Synbranchus vittatus Castelnau, 1855  Unibranchapertura lineata Lacepède, 1803 
Katso myös
   Marmorikutsa Wikispeciesissä   Marmorikutsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Marmorikutsa eli marmorisuoankerias (Synbranchus marmoratus) on kutsien (Synbranchidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Marmorikutsan ruumis on liereä ja pitkä ja sen silmät ovat pienet. Selkä- ja peräevä ovat surkastuneita. Lajin pituus on tavallisesti 50 senttimetrin luokkaa. Se voi kuitenkin kasvaa jopa 150 senttimetrin mittaan, ja on näin heimonsa suurikokoisin laji.
Marmorikutsaa tavataan laajoilla alueilla Keski- ja Etelä-Amerikassa alueella Meksikosta Argentiinan pohjoisosiin. Se on yksi harvoista kalalajeista, jotka elävät suurten vesiputousten yläjuoksuilla.
Minea (nimi)

| Minea |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  11. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  11. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Minnea
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Mika Waltarin Sinuhe egyptiläinen; kreikkalaisen taruston Minos
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minea on suomalainen naisen etunimi. Nimi on peräisin Mika Waltarin vuonna 1945 ilmestyneestä teoksesta Sinuhe egyptiläinen, jossa esiintyy Minea-niminen kreetalainen papitar. Waltarin on arveltu muodostaneen nimen Kreetan tarunomaisen kuninkaan Minoksen nimen pohjalta. Mineaksi kutsutaan myös erästä ortodoksisessa kirkossa käytössä olevaa jumalanpalvelustekstien kokoelmaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Minea on annettu 4 217 naiselle ja ainakin kahdelle miehelle. Suurin osa Minea-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Vuonna 2010 nimi lisättiin sekä suomen- että ruotsinkieliseen almanakkaan; molemmissa Minean nimipäivä on 11. huhtikuuta.
Tunnettuja Mineoita

Minea Blomqvist-Kakko (s. 1985), golfpelaaja
Minea Koss, oik. Minna Kosonen (s. 1988), toimittaja ja kirjailija
Minea Lassas (s. 1999), jalkapalloilija
Minea Lång (s. 1995), näyttelijä
Minea Mäkiviita (s. 2005), pesäpalloilija
ATG

| ATG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1974
Toimitusjohtaja:  Remy Nilson
Kotipaikka:  Tukholma
Toiminta-alue:  rahapelit
Tuotteet:  totopelit
Liikevaihto:  13,1 miljardia kruunua
Henkilöstö:  230
Tytäryhtiöt:  Kanal 75
Omistaja:  Svensk Travsport ja Svensk Galopp
Kotisivu:  www.atg.se
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aktiebolaget Trav och Galopp (lyh. ATG) on vuonna 1974 perustettu ruotsalainen rahapeliyhtiö. Yhtiön omistavat Ruotsin raviurheilun keskusliitto Svensk Travsport (STC) ja laukkaurheiluliitto Svensk Galopp (SG). Sen tehtävänä on järjestää ja markkinoida erilaisia totopelejä Ruotsin ravi- ja laukkakilpailuissa. ATG:llä on yksinoikeus hevosurheilun vedonlyöntiin Ruotsissa, se järjestää myös totopelit Maarianhaminan raviradalla. Ravi- ja laukkaratojen lisäksi ATG:llä on lähes 2 000 myyntipistettä ja pelaaminen on mahdollista myös internetissä. ATG tulouttaa liikevaihdostaan 13 % Ruotsin hevosurheilulle.
Vuonna 2011 ATG:n pelien kokonaismyynti oli 13,11 miljardia Ruotsin kruunua eli noin 1,49 miljardia euroa, joka on 31 % kaikesta rahapelien myynnistä Ruotsissa. Vastaavasti Fintoton ja Veikkauksen järjestämien hevospelien myynti Suomessa oli vuonna 2010 yhteensä 0,24 miljardia euroa. Ulkomailta ATG:lle tulevan pelin osuus oli noin 2,1 miljardia kruunua kokonaismyynnistä. Suomesta ATG:lle suuntautuva pelaaminen tapahtuu Veikkauksen kautta.
Yhtiön päätuote on lauantaisin pelattava V75-peli, joka on Ruotsin toiseksi suosituin rahapeli Jack Vegas -kolikkoautomaattien jälkeen. Vuonna 2010 sitä pelattiin noin 4,8 miljardilla kruunulla.
ATG:n tytäryhtiö Kanal 75 tuottaa ruotsalaisen ravi- ja laukkaurheilun televisioinnit. Se lähettää niitä omalla kanavallaan ja toimittaa ohjelmaa myös TV4:lle.
ATG:n kansainvälisten toimintojen johtajana oli lokakuusta 2010 lähtien entinen Fintoton toimitusjohtaja Ilmari Halinen.
Aiheesta muualla

ATG:n kotisivut
Rööperiin

| ”Rööperiin” Jormas |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1967
 Julkaistu: 1967
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 02.49
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Rööperiin on suomenkielinen versio The Beatlesin nostalgiahenkisestä ”Penny Lane” -kappaleesta, jonka Paul McCartney kirjoitti (merkitty Lennon/McCartney) ja jonka The Beatles julkaisi albumilla Magical Mystery Tour vuonna 1967. Suomenkielisen version sanoitti Juha ”Watt” Vainio. Kappaleen sanoitus on Vainion tunnetuimpia.
Kappaleen levytti ensimmäisenä Pepe Willbergin johtama Jormas. Heidän levytyksensä julkaistiin singlenä vuonna 1967, ja sen b-puolella on ”Kuin yö”. Kappaleen sanoitukset kertovat Helsingin Punavuoresta eli ”Rööperistä”, mutta Vainio kertoi sanoitusta tehdessään ajatelleensa kotikaupunkiaan Kotkaa. Jostain syystä levy-yhtiö ei saanut ”Penny Laneen” käännösoikeuksia, joten Vainiolle ei maksettu lainkaan tekijänoikeustuloja, vaikka kappale soi runsaasti.
Major non-NATO ally

| Major non-NATO ally |
| --- | --- |
 Yhdysvallat vihreällä, loput Nato-valtiot siniharmaalla, MNNA-valtiot oranssilla, entiset MNNA-valtiot keltaisella.
Perustettu:  1987
Tyyppi:  Natoon kuulumattomien valtioiden liittolaissuhde Yhdysvaltojen kanssa.
Jäsenet:    Afganistan (2012–2021)   Argentiina   Australia   Bahrain   Brasilia   Egypti   Etelä-Korea   Filippiinit   Israel   Japani   Jordania   Kolumbia   Kuwait   Marokko   Pakistan   Qatar   Taiwan (de facto)   Thaimaa   Tunisia   Uusi-Seelanti 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Major non-NATO ally (lyhenne MNNA) on Yhdysvaltojen käyttämä nimitys erityisasemasta, jonka se voi myöntää sotilasliitto Naton ulkopuolisille läheisille liittolaisvaltioilleen. Se oikeuttaa erilaisiin sotilaallisiin ja taloudellisiin etuihin. MNNA-asema ei itsessään sisällä sopimusta turvatakuista liittolaisvaltion joutuessa sotilaallisen hyökkäyksen kohteeksi, mutta MNNA-valtioille on usein annettu sellaisetkin.
MNNA-valtiot saavat muun muassa pääsyn moniin Yhdysvaltain puolustusministeriön tutkimushankkeisiin, etusijan asekaupassa (erityisesti muita laajemman valikoiman panssarintorjunta-aseita), paremmat mahdollisuudet yhdysvaltalaiskaluston käyttöön konfliktin aikana sekä etuja liittolaisvaltion puolustusteollisuuden yrityksille.
Luettelo Major non-NATO ally -valtioista

| Presidentti | Valtio | Vuosi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Ronald Reagan |  Australia | 1987 |  |
| Ronald Reagan |  Egypti | 1987 |  |
| Ronald Reagan |  Etelä-Korea | 1987 |  |
| Ronald Reagan |  Israel | 1987 |  |
| Ronald Reagan |  Japani | 1987 |  |
| Bill Clinton |  Jordania | 1996 |  |
| Bill Clinton |  Uusi-Seelanti | 1997 |  |
| Bill Clinton |  Argentiina | 1998 |  |
| George W. Bush |  Bahrain | 2002 |  |
| George W. Bush |  Filippiinit | 2003 |  |
| George W. Bush |  Taiwan (de facto) | 2003 |  |
| George W. Bush |  Thaimaa | 2003 |  |
| George W. Bush |  Kuwait | 2004 |  |
| George W. Bush |  Marokko | 2004 |  |
| George W. Bush |  Pakistan | 2004 |  |
| Barack Obama |  Afganistan | 2012 (erotettiin vuonna 2021 Talibanin vallatessa Afganistanin) |  |
| Barack Obama |  Tunisia | 2015 |  |
| Donald Trump |  Brasilia | 2019 |  |
| Joe Biden |  Kolumbia | 2022 |  |
| Joe Biden |  Qatar | 2022 |  |
| Joe Biden |  Kenia | 2024 |  |
|  |  | 2024 |  |
Pekka Kettunen

Pekka Antti Kalervo Kettunen (s. 17. maaliskuuta 1952 Jyväskylä) on konsultti ja entinen Keravan (1988–1994) ja Jyväskylän (1994–2004) kaupunginjohtaja. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Ennen kaupunginjohtajakausiaan hän toimi muun muassa liikenneministeri Matti Luttisen poliittisena sihteerinä. Vuonna 2000 hänet promovoitiin Jyväskylän yliopistossa kauppatieteiden kunniatohtoriksi.
Jyväskylän kaupunginjohtajana

Kettunen otti Jyväskylässä dynaamisen otteen kaupungin yrityselämän kehittämiseen. 1990-luvun lamassa kaupungin savupiipputeollisuus ajautui vaikeuksiin, ja tilalle piti kehittää osaamiseen perustuvaa uutta toimintaa, ”Uuden aallon Jyväskylää”. Tähän sisältyi esimerkiksi kehitysyhtiö Jykes, kongressikeskus, ammattikorkeakoulu, teknologia-ala sekä kaupungin ja yliopiston yhteistyön tiivistyminen. Suuri harppaus oli Nokian tulo Jyväskylään 1998. Vaikka Nokia-kausi jäi lyhytaikaiseksi, se synnytti paikkakunnalle useita mobiiliteknologian yrityksiä.
Kaupunkisuunnitteluun perehtynyt tietokirjailija Osmo Soininvaara pitää Kettusen toimintaa näkemyksellisenä ja voimakastahtoisena. Hän rakensi Jyväskylää teollisuuskaupungista kohti korkean osaamisen cityä. Soininvaara katsoo, että hän ei tässä tavoitteessa saanut tukea omiltaan, kun ”demarivaltuutetut syyttivät häntä väärien työpaikkojen tuomisesta kaupunkiin. Jyväskylää olisi pitänyt kehittää teollisuuskaupunkina.” Soininvaara näkee lisäksi, että Jyväskylän paras investointi on ollut toimiva kävelykatu, koska mukavat kaupungit menestyvät.
Onnistuneista hankkeista huolimatta Kettunen herätti myös tyytymättömyyttä luottamushenkilöiden keskuudessa. Yhtenä syynä tähän oli Kettusen kärsimättömyys kunnallista päätöksentekoa kohtaan. Kettunen itse kertoo inhonneensa poliittisia pelejä, joita hän joutui työssään seuraamaan, ja ottaneensa niihin kantaa, vaikka olisi päässyt helpommalla jos ei olisi ollut niitä huomaavinaan.  Kettunen olisi halunnut korjata kaupungin taloutta myymällä kaupungin energiayhtiön ja vuokra-asuntoyhtiön  yksityisille sijoittajille, mitä kaupunginvaltuuston enemmistö vastusti.
Kettunen on kertonut jo Keravan kaupunginjohtajana toimiessaan saaneensa palautetta, jonka mukaan hänen johtamistyylinsä oli vinoileva. Myös Jyväskylässä ihmeteltiin Kettusen kommentteja ja vitsailuja, joita pidettiin liian räväkkänä kaupunginjohtajalle. Loppuvuodesta 2000 Kettunen oli usean kuukauden sairauslomalla unettomuuden ja työuupumuksen vuoksi. Sairauslomalla antamassaan haastattelussa Kettunen myönsi, että häneltä oli ”stressin alla palanut pinna liian helposti”, ja pyysi anteeksi kaikilta, joita oli loukannut.
Jyväskylän kaupunginjohtajana > Erorahajupakka

Saadakseen Kettusen pois virasta Jyväskylän kaupunginhallitus päätti vuonna 2004 maksaa Kettuselle 200 000 euron erorahan. Eroraha aiheutti paheksuntaa jyväskyläläisten keskuudessa, ja SKP:n kaupunginvaltuutettu Riitta Tynjä teki asiasta kunnallisvalituksen. Kaupunginhallituksen mukaan vapaaehtoisen eroamisen ja erorahan vaihtoehtona olisi ollut kaupungin johtamisen kannalta haitallinen ja raskas irtisanomisprosessi.
Hämeenlinnan hallinto-oikeus päätti, että Jyväskylän kaupunginhallitus oli ylittänyt toimivaltuutensa maksaessaan erorahan ilman asian käsittelyä kaupunginvaltuustossa. Tammikuussa 2007 valtuusto päätti kuitenkin olla perimättä rahoja takaisin Kettuselta. Kesäkuussa 2008 Hämeenlinnan hallinto-oikeus teki päätöksen, jonka mukaan Jyväskylän kaupunginvaltuusto ylitti toimivaltansa, kun se päätti olla perimättä maksettuja erorahoja takaisin. Korkein hallinto-oikeus vahvisti päätöksen 28. elokuuta 2009. Kaupunginvaltuusto päätti marraskuussa 2009 uudelleen, että erorahaa ei peritä takaisin. Lakimiesten selvitysten mukaan kaupunki olisi hävinnyt varmasti, jos se olisi alkanut käräjöidä Kettuselta vanhentunutta saatavaa takaisin.
Myöhempi ura

Kaupunginjohtajan viran jälkeen Kettunen perusti oman konsulttiyrityksen, jonka toiminta lakkasi vuonna 2010.
Yksityiselämä

Kettunen on ollut kahdesti naimisissa. Hänellä on ensimmäisestä avioliitosta tytär ja kaksi poikaa. Hänen toinen vaimonsa oli Anne Brunila vuosina 2003–2008.
Kesäkuussa 2008 Kettunen sai Helsingin käräjäoikeudelta tuomion törkeästä rattijuopumuksesta ja liikenneturvallisuuden vaarantamisesta.
Kyyttö

Itäsuomenkarjan kyyttöjä.
Kyyttö tarkoittaa raidallista tai juovikasta. Sanaa käytetään kuvaamaan nautojen väritystä, jossa eläimen kyljet ovat tummat ja selkäpii, joskus myös vatsanalus, on valkoinen. Suomessa sana kyyttö on vakiintunut väriltään kyytöksi vakiintuneen itäsuomenkarjan toiseksi nimeksi, joka kuitenkin on oma rotunsa. Kyytöllä on kuitenkin voitu viitata kansanperinteessä moniin muihinkin asioihin, esimerkiksi rukiinjyviin (jotka tuleentuessaan vaalenevat ensin yhdeltä kyljeltä). ”Kyyttösilmä” puolestaan on viitannut ihmiseen, jolla on viirumaiset tai kierot silmät.
Naudan värityksenä

Nautaeläimen värityksenä kyyttö tarkoittaa kuviota, jossa selkä on valkea ja kyljet tummat. Suunnilleen samaa tarkoittaa nimitys juonikki. Tällaista värityskuviota kutsutaan myös nimellä kyyselkä. Kyytön väriyhdistelmää tavataan melko yleisesti maatiaiskarjassa sekä niistä jalostetuissa roduissa, lähialueilla kyyttömäistä väritystä tavataan esimerkiksi Venäjän Karjalassa, paikoitellen Luoteis-Venäjällä sekä Skandinaviassa ja Britanniassa (hereford) ja kauempana muun muassa Siperian Jakutiassa. Geneettisessä tutkimuksessa on paljastunut, että lähes kaikki kyytön itäsuomenkarjan isälinjat periytyvät Volgan mutkasta, minne ne vuorostaan ovat tulleet Kaukasuksen suunnalta. Yksi itäsuomenkarjan isälinja on jo muinoin päätynyt Itä-Siperiaan, sikäläiseen jakutiankarjaan. Itäsuomenkarja edustaa Euroopassa nykyään harvinaista aronautojen perimää, johon liittyy paitsi erityinen sitkeys myös niukka maidontuotto.