stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rock Band
Kappaleet > Eurooppaversion lisäkappaleet

Rock Bandin Eurooppajulkaisu kesti yllättävän kauan, jonka vuoksi Harmonix lisäsi Eurooppaversioon muutaman eurooppalaisen kappaleen.
"Beetlebum" - Blur
"Countdown to Insanity" - H-Blockx
"Hier Kommt Alex" - Die Toten Hosen
"Hysteria" - Muse
"Manu Chao" - Les Wampas
"Monsoon" - Tokio Hotel
"New Wave" - Pleymo
"Perfekte Welle" - Juli
"Rock 'n' Roll Star" - Oasis
Vastaanotto

| Xbox 360 ja PlayStation 3> Arvostelija | Xbox 360 ja PlayStation 3> Pisteet | Xbox 360 ja PlayStation 3> Huomiot |
| --- | --- | --- |
| 1UP.com | A |  |
| Electronic Gaming Monthly | 9.0, 9.5, 9.0 | Kultapalkinto |
| Game Informer | 9.25/10 |  |
GamePro: 
| GameSpot | 9.0/10 | Toimittajan valinta palkinto |
| IGN | 9.4/10 | Toimittajan valinta palkinto |
| Official Xbox Magazine | 9.5/10 | Toimittajan valinta palkinto |
| Wired | 10/10 |  |
X-Play: 
Palkinnot
2007 1UP Network Editorial Awards:  Paras moninpeli tunnelma (konsoli)
GamePro Editors' Choice 2007:  Innovaatiopalkinto  Paras juhlapeli
GameSpot's Best of 2007:  Paras rytmi/musiikki -peli  Paras uusi pelikalusto  Paras ladattava lisäsisältö  Paras äänisuunnitelu  Paras moninpeli
IGN's Best of 2007:  Paras musiikkipeli (360/PS3)  Paras paikallinen monipeli (360/PS3)  Best ladattava sisältö (PS3)  Paras konsolin oheislaite  Paras musiikkipeli  Paras lisensöity soundtrack  Paras paikallinen moninpeli
Official Xbox Magazine 2007  Game of the Year Awards:  "Paras syy muuttaa isompaan asuntoon"  Vuoden studio (Harmonix)  Vuoden peli
2007 Spike Video Game Awards:  Paras rytmipeli  Paras Soundtrack
Wired's Top 10 Games of 2007:  Vuoden peli
X-Play Best of 2007 Awards:  Paras moninpeli
PlayStation 2
| Arvostelija | Pisteet | Huomiot |
| 1UP.com | B+ |  |
| GameSpot | 8.0/10 |  |
| IGN | 8.4/10 |  |
Wii
| Arvostelija | Pisteet | Huomiot |
| 1UP.com | B- |  |
| IGN | 7.9/10 |  |
| Game Informer | 8.25/10 |  |
X-Play: 
| NGamer | 80% |  |
| Official Nintendo Magazine | 69% |  |
Peli sai hyvän vastaanoton peliarvostelijoilta ja se voittikin useita palkintoja. Official Xbox Magazine julkaisi ensimmäisen arvion Rock Band pelistä, antaen Xbox 360 versiolle pisteet 9.5/10 ja kutsuen sitä "pelimaailman intensiivisen palkitsemisen elämykseksi." OXM kommentoi myös pelin loppuratkaisun olevan emotiaalisuudessa eikä teknisyydessä." IGN antoi pelille pisteet 9.4/10 ja "Editor's Choice Award" -palkinnon Xbox 360 ja PlayStation 3 versioille. IGN ylisti peliäkutsumalla sitä "yhdeksi peliksi joka on pakko omistaa " ja kertoi myös sen olevan yksi parhaista juhlapeleistä mitä on koskaan julkaistu." GameSpot antoi pelille pisteet 9.0/10, kutsuen sitä "parhaaksi juhlapeliksi kautta aikojen." He antoivat myös pelille "Editor's Choice award" -palkinnon. The Xbox 360 sai keskiarvopisteet 92% Metacriticin mukaan,  PlayStation 3 versio sai myös tuloksen 92% Metacriticiltä
Useat arvostelijat ovat kommentoinee pelin ryhmäyhteistyötä, Band World Tour moden syvyyttä ja rumpuoheislaitteen lisäystä. Useimmat valitukset ovat koskeneet Fender Stratocaster ohjainta, ja Solo Tour moden epänautinnollisuutta verrattuna moninpeliin.
Peli voitti suosionsa takia useita palkintoja kuten Vuoden pelipalkinnon. Yhteensä peli voitti yli 20 palkintoa useista eri kategorioista.
Rumpusetti.
Kalafornian golfkenttä

Kalafornian reikä numero 13.
Kalafornian golfkenttä on Porissa sijaitseva 27-reikäinen golfkenttä, jonka omistaa Porin Golfkerho (PGK). Se sijaitsee Porin läntisen ohikulkutien eli Länsitien varrella Kokemäenjoen Hanhiluodon saaressa.
Historia

Vuonna 1939 perustetun Porin Golfkerhon ensimmäinen kenttä sijaitsi vajaan 10 kilometrin päässä keskustasta Preiviikin Kaarluodossa. Seuraava 9-reikäinen kenttä valmistui Tiilimäen kaupunginosaan Porin lentokentän kupeeseen vuonna 1954. Pelaaminen siirtyi Isomäen urheilukeskukseen vuonna 1963, jossa PGK:n kenttä toimi 1980-luvun alkuun saakka. Kun Isomäen kenttä jäi valtatie 8:n uudelleenjärjestelyiden alle, sai PGK uuden alueen Hanhiluodon luoteispäässä sijaitsevasta Kalaforniasta. Ensimmäisen kerran Kalaforniassa pelattiin vuonna 1985 ja viralliset 9-reikäisen kentän avajaiset vietettiin elokuussa 1987. Sen pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Reijo Louhimo, joka on suunnitellut myös Yyterin golfkentän.
Vuonna 1992 Kalafornia laajeni 18-reikäiseksi ja samana vuonna kentälle siirrettiin kerhorakennukseksi entinen Delfin Cruises -yhtiön terminaalirakennus Turun satamasta. Lisärakennus pukuhuone- ja saunatiloineen valmistui 2000. Nykyiseen muotoonsa 27-reikäiseksi Kalafornian golfkenttä laajennettiin vuonna 2006.
Paikannimi

Kalafornia on ollut tunnettu kesäisenä virkistysalueena 1800-luvun puolesta välistä saakka. Nimensä alue on saanut Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion mukaan, jonne Porin tulitikkutehdas harjoitti vientiä 1860-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

Kalafornian golfkentän kotisivut
Disko ja ydinsota

| Disko ja ydinsota> Disko ja tuumasõda |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Jaak Kilmi
Käsikirjoittaja:  Kiur Aarma Jaak Kilmi
Tuottaja:  Kiur Aarma
Säveltäjä:  Ardo Ran Varres
Kuvaaja:  Asko Kase
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Viro
Tuotantoyhtiö:  Eetriüksus Helsinki-filmi
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  Viro 10. huhtikuuta 2009 Suomi 24. syyskuuta 2009
Kesto:  80 min.
Alkuperäiskieli:  viro
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Disko ja ydinsota (vir. Disko ja tuumasõda) on virolainen dokumenttielokuva vuodelta 2009. Elokuva käsittelee Suomen televisiolähetysten vaikutusta Neuvosto-Viroon.
Juoni

Ensimmäiset tiedot siitä, että Pohjois-Virossa katsotaan Suomen televisiota ovat 1960-luvun lopulta. Espooseen pystytettiin vuonna 1971 uusi tv-aseman lähetysmasto, joka mahdollisti Suomen televisiokanavien lähes häiriöttömän katselun myös Tallinnassa ja muualla Pohjois-Virossa. Elokuvassa pohditaan, sijoitettiinko masto tarkoituksella Espooseen, jotta Suomen tv-kanavia olisi mahdollista katsoa myös Neuvosto-Virossa.
Virolaisiin televisioihin piti tehdä muutoksia, koska koko silloisessa Neuvostoliitossa oli käytössä SECAM-järjestelmä ja Suomessa PAL-järjestelmä. Mutta Jaak Kilmin mukaan "Joka perheessä tunnettiin joku, joka osasi sen tehdä." Lisäksi vastaanottoon tarvittavat antennit tehtiin tarvittaessa vaikka elohopeamittarista.
Dokumentissa on lavastettuja kohtauksia, joissa kahdeksanvuotias Jaak lupaa kertoa etelävirolaiselle serkulleen Urvelle televisiosarja Dallasin tapahtumista. Urve taas kiertää kotikylässään kertomassa muille televisiosarjojen juonenkäänteistä.
Toisaalla Ritari Ässää seuranneet tallinnalaiset pikkupojat etsivät niitä kaupungin harvoja ulkomaisia autoja. Jaak seuraa kotinsa ikkunasta, miten eräs poika puhuu rannekellonsa kautta autolle. Kesäkuussa 1987 huhutaan, että Suomen televisiossa esitetään Emmanuelle. Tämän seurauksena sadat autot muualta maasta suuntaavat kohti Tallinnaa.
Disko ja ydinsota väittää, että Suomen televisio vaikutti osaltaan Neuvostoliiton romahtamiseen 1991.
Vastaanotto

Disko ja ydinsota huomioitiin laajalti virolaisessa mediassa. Eesti Päevaleht haastatteli Suomen Viron suurlähettilästä Jaakko Kalelaa dokumenttiin liittyen. Postimees-lehden toimittaja Alo Lõhmus ihmetteli, miksi Suomen television merkitystä ei ollut aikaisemmin tutkittu vakavasti. Lõhmus kuvaili Suomen televisiota "henkiseksi ydinpommiksi", joka hajotti hölmön järjestelmän. Etelä-Virossa dokumenttia arvosteltiin Tallinna-keskeisyydestä.
Elokuva esitettiin Yle TV1:n Ykkösdokumentti-ohjelmapaikalla 11. lokakuuta 2009.
Aiheesta muualla

Disko ja ydinsota Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Galatia (provinssi)

| Galatia Provincia Galatia> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Galatian provinssin alue vuonna 125.
Valtio:  Rooman valtakunta Itä-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Oriens (300-luku–)
Diokeesi:  Pontica (n. 293–)
Nykyinen valtio/alue:  Turkki
Perustettu:  25 eaa.
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  keisarin provinssi
 – hallinnollinen keskus:  Ankyra (Ancyra)
Galatia (lat. Provincia Galatia) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähän-Aasian keskiosissa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede

Galatian provinssi käsitti alun perin historiallisen Galatian maakunnan alueen, sekä myös osia Fryygian, Lykaonian ja Pisidian maakunnista. Alue sijaitsi Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin keskiosissa. Myöhäisroomalaisessa vaiheessa provinssiin kuului vain alkuperäisen Galatian maakunnan alue. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi alun perin Bithynia et Pontuksen provinssi, länsipuolella Asian ja Lycia et Pamphylian provinssit, kaakkoispuolella Cilician provinssi ja itäpuolella Cappadocian provinssi.
Alueella oli lukuisia hellenistisellä kaudella kreikkalaistuneita kaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Ankyra (lat. Ancyra).
Maantiede > Kaupunkeja

Galatian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Abrostola
Acitoriziacum
Aliassos (Aliassus)
Amorion (Amorium)
Ankyra (Ancyra)
Antiokheia (Antiochia)
Aspona
Bolegasgus
Dagrum
Derbe
Eccobriga
Eudoksias (Eudoxias)
Germe (Germa)
Gordion (Gordium)
Ikonion (Iconium)
Kinna (Cinna)
Klaneos (Claneus)
Lagania eli Anastasiopolis
Laodikeia (Laodicea Combusta, Claudiolaodicea)
Laranda
Laskoria (Lascoria)
Manezardum
Mnizos (Mnizus)
Myrika (Myrica)
Orkistos (Orcistus)
Orsologiakon (Orsologiacum)
Papira
Pessinos (Pessinus)
Petinessos (Petinessus)
Pompeiopolis
Pteria
Tavium
Troknades (Trocnades)
Vindia
Huomautukset:
↑  Pompeiopolis oli aluksi osa Bithynia et Pontuksen provinssia, mutta noin vuodesta 6–5 eaa. se kuului Galatian provinssiin.
Ville Kakko (jääkäri)

Ville Kakko
Ville Kakko (22. heinäkuuta 1894 Uusikirkko – 1. heinäkuuta 1946) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Salomon Kakko ja Helena Ikonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Hanna Painilaisen kanssa.
Opinnot

Kakko kävi kansakoulun ja suoritti useita suojeluskuntakursseja.
Jääkärikausi

Tämä kotitilaansa viljellyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin ja myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Kakko komennettiin 12. tammikuuta 1918 jääkärien etukomennuskunnan mukana erikoistehtäviin Suomeen, jonne hän saapui 2. helmikuuta 1918. Suomessa hän liittyi suojeluskuntajoukkoihin ja osallistui Tornion valloitukseen. Torniosta hän siirtyi vasta perustettuun Pietarsaaren tykistökouluun, mistä hänet komennettiin 1. itsenäinen joukkueen tykin johtajana ja tykin kera Varkauteen, missä hän osallistui tykinjohtajana Varkauden taisteluun. Varkauden tapausten jälkeen hän palasi Pietarsaaren tykistökoulun koulutuspatteriin, mutta siirrettiin jo 20. maaliskuuta 1918 Hämeenkyrön komppaniaan. Hän toimi kyseisen komppanian päällikkönä ja joukkueenjohtajana ottaen osaa sotilaallisiin toimiin Kiikoisten ja Kiikan seuduilla.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Kakko siirrettiin 31. toukokuuta 1918 alkaen 2. Karjalan rykmentin (myöhemmältä nimeltään Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6) 8. komppaniaan. Armeijasta Kakko erosi 19. helmikuuta 1919 ja siirtyi 15. toukokuuta 1919 suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Terijoen suojeluskuntaan, mistä hän siirtyi 15. kesäkuuta 1921 Inon suojeluskunnan palvelukseen, missä hänet määrättiin komppanianpäälliköksi 5. huhtikuuta 1923 ja toimi tehtävässä 29. kesäkuuta 1929 saakka. Hän osallistui suojeluskuntatyönsä ohella Itä-Karjalan sotaan vuosina 1920–1921 ja otti osaa taisteluihin Karjalan metsäsissirykmentin mukana Lentierassa ja Jekonniemellä. Hän astui 29. kesäkuuta 1929 palvelukseen Polkupyöräpataljoona 1:een ja toimi 1. maaliskuuta 1930 alkaen lääkintäaliupseerina ja 1. toukokuuta 1934 lähtien keittiömestarina. Armeijasta hän erosi sairauden takia 17. maaliskuuta 1936 ja siirtyi sen jälkeen maanviljelijäksi kotitilalleen. Talvisotaan Kakko osallistui vartiopäällikkönä Inon suojeluskunnassa ja taisteluihin suojavaiheen aikana Inossa, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Elintarvikekeskusvarikko l:n palvelukseen.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Vääpeli 18. helmikuuta 1918 |     |  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Ville Kakko ratsailla sisällissodan jälkeen 2. Karjalan Rykmentin riveissä.
Kaleidoskooppi

Kaleidoskooppi
Näkymä lasinsiruilla täytettyyn kaleidoskooppiin
Kaleidoskooppi on optinen leikkikalu, johon kurkistamalla voi nähdä aina uudenlaisia symmetrisiä kuvioita. Mikä tahansa mielivaltainen kuvio heijastuu kaleidoskoopin peileistä useita kertoja ja näyttäytyy siten symmetrisenä. Nimi tulee kreikan kielen sanoista kalos (kaunis), eidos (kuva, muoto) ja skopein (nähdä)
.
Ilmaisuja kaleidoskooppi tai kaleidoskooppimainen käytetään usein myös kuvaannollisesti puhuttaessa monipuolisista tai vaihtelevista ilmiöistä.
Rakenne

Tyypillisesti kaleidoskooppi on 10–20 cm pitkä putki, jonka sisään on asetettu vähintään kaksi pitkulaista peilinsuikaletta heijastava pinta sisäänpäin. Peiliputken peräpäähän, josta valo pääsee putken sisään, on kahden lasilevyn väliin asetettu pieniä värillisiä esineitä kuten lasinsiruja, jotka voivat liikkua vapaasti. Putken etupäässä on pieni kurkistusaukko, josta voi katsella putken sisään yhdellä silmällä. Lasinsirujen muodostaman sattumanvaraisen kuvion heijastuminen peileistä muodostaa kauniin symmetrisen näkymän. Putkea kääntämällä tai ravistamalla näkymän muodot ja värit vaihtuvat alati, kun värilliset jyväset liikkuvat lasilevyjen välissä. Siten kaleidoskoopista voi loihtia esiin äärettömästi erilaisia kuvioita.
Useimmiten kaleidoskoopissa on kolme peiliä siten, että ne muodostavat kolmionmuotoisen, sisäpinnalta heijastavan suljetun putken. Tällöin kaleidoskoopin kuvio täyttää katsojan koko näkökentän. Myös kaksi- ja nelipeiliset kaleidoskoopit ovat tavallisia.
Historia

Kaleidoskoopin keksi Sir David Brewster vuonna 1816 tutkiessaan valon polarisaatiota. Se patentoitiin seuraavana vuonna. Alun perin laite tarkoitettiin tieteelliseksi tutkimusvälineeksi, mutta sittemmin kaleidoskooppia on käytetty lähinnä leluna.
Kaleidoskooppia, josta lasinsirut puuttuvat, kutsutaan teleidoskoopiksi. Teleidoskoopin avulla katsoja voi muodostaa kaleidoskooppimaisia kuvioita mistä tahansa valitsemastaan kohteesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaleidoskooppi
(englanniksi) The Brewster Kaleidoscope Society
NHL-kausi 1999–2000

| NHL-kausi 1999–2000 |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  83.
Maa:   Yhdysvallat  Kanada
Joukkueiden määrä:  28
Mestari:  New Jersey Devils
Pistepörssin voittaja:  Jaromír Jágr
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Chris Pronger
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Scott Stevens
  ← 1998–1999 :  2000–2001 → 
Kausi 1999–2000 oli National Hockey Leaguen historian 83. kausi. Sarjassa pelasi 28 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 82 ottelua. Stanley Cupin voitti New Jersey Devils, joka voitti Dallas Starsin loppuottelusarjassa otteluvoitoin 4–2.
Kaudeksi 1999–2000 julkistettiin uusi palkinto Roger Crozier Saving Grace Award, jonka voittaa maalivahti, jolla on paras torjuntaprosentti. Tällä kaudella televisioyhtiö American Broadcasting Company teki myös yhteistyösopimuksen NHL:n kanssa, joka takasi yritykselle televisiointioikeudet Stanley Cupin loppuotteluihin 3–7.
Tämä oli myös Atlanta Thrashersin ensimmäinen kausi liigassa.
Runkosarja

Runkosarjassa divisiooniensa voittajat jakoivat konferenssin kolme kärkisijaa, loput viisi jatkoonpääsijää valittiin pistejärjestyksessä.

O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, HJA = Häviöt jatkoajalla, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, PIST = Pisteet
Runkosarja > Loppusijoitukset

| Itäinen konferenssi> Joukkue | Itäinen konferenssi> O | Itäinen konferenssi> V | Itäinen konferenssi> H | Itäinen konferenssi> T | Itäinen konferenssi> TJA | Itäinen konferenssi> TM | Itäinen konferenssi> PM | Itäinen konferenssi> PIST |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | 82 | 45 | 22 | 12 | 3 | 237 | 179 | 105 |
| Washington Capitals | 82 | 44 | 24 | 12 | 2 | 227 | 194 | 102 |
| Toronto Maple Leafs | 82 | 45 | 27 | 7 | 3 | 246 | 222 | 100 |
| New Jersey Devils | 82 | 45 | 24 | 8 | 5 | 251 | 203 | 103 |
| Ottawa Senators | 82 | 41 | 28 | 11 | 2 | 244 | 210 | 95 |
| Florida Panthers | 82 | 43 | 27 | 6 | 6 | 244 | 209 | 98 |
| Pittsburgh Penguins | 82 | 37 | 31 | 8 | 6 | 241 | 236 | 88 |
| Buffalo Sabres | 82 | 35 | 32 | 11 | 4 | 213 | 204 | 85 |
| Carolina Hurricanes | 82 | 37 | 35 | 10 | 0 | 217 | 216 | 84 |
| Montreal Canadiens | 82 | 35 | 34 | 9 | 4 | 196 | 194 | 83 |
| Boston Bruins | 82 | 24 | 33 | 19 | 6 | 210 | 248 | 73 |
| New York Rangers | 82 | 29 | 38 | 12 | 3 | 218 | 246 | 73 |
| New York Islanders | 82 | 24 | 33 | 19 | 6 | 194 | 275 | 73 |
| Tampa Bay Lightning | 82 | 19 | 47 | 9 | 7 | 204 | 310 | 54 |
| Atlanta Thrashers | 82 | 14 | 57 | 7 | 4 | 170 | 313 | 39 |
| Läntinen konferenssi> Joukkue | Läntinen konferenssi> O | Läntinen konferenssi> V | Läntinen konferenssi> H | Läntinen konferenssi> T | Läntinen konferenssi> TJA | Läntinen konferenssi> TM | Läntinen konferenssi> PM | Läntinen konferenssi> PIST |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| St. Louis Blues | 82 | 51 | 19 | 11 | 1 | 248 | 165 | 114 |
| Dallas Stars | 82 | 43 | 23 | 10 | 6 | 211 | 184 | 102 |
| Colorado Avalanche | 82 | 42 | 28 | 11 | 1 | 233 | 201 | 96 |
| Detroit Red Wings | 82 | 48 | 22 | 10 | 2 | 278 | 210 | 108 |
| Los Angeles Kings | 82 | 39 | 27 | 12 | 4 | 245 | 228 | 94 |
| Phoenix Coyotes | 82 | 39 | 31 | 8 | 4 | 232 | 228 | 90 |
| Edmonton Oilers | 82 | 32 | 26 | 16 | 8 | 226 | 212 | 88 |
| San Jose Sharks | 82 | 35 | 30 | 10 | 7 | 225 | 214 | 87 |
| Vancouver Canucks | 82 | 30 | 29 | 15 | 8 | 227 | 237 | 83 |
| Mighty Ducks of Anaheim | 82 | 34 | 33 | 12 | 3 | 217 | 227 | 83 |
| Chicago Blackhawks | 82 | 33 | 37 | 10 | 2 | 242 | 245 | 78 |
| Nashville Predators | 82 | 28 | 40 | 7 | 7 | 199 | 240 | 70 |
| Calgary Flames | 82 | 31 | 36 | 10 | 5 | 211 | 256 | 77 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Jaromír Jágr | Pittsburgh Penguins |  | 42 | 54 | 96 |
| 2. Pavel Bure | Florida Panthers |  | 58 | 36 | 94 |
| 3. Mark Recchi | Philadelphia Flyers |  | 28 | 63 | 91 |
| 4. Paul Kariya | Mighty Ducks of Anaheim |  | 42 | 44 | 86 |
| 5. Teemu Selänne | Mighty Ducks of Anaheim |  | 33 | 52 | 85 |
| 6.Tony Amonte | Chicago Blackhawks |  | 43 | 41 | 84 |
| 7. Owen Nolan | San Jose Sharks |  | 44 | 40 | 84 |
| 8. Joe Sakic | Colorado Avalanche |  | 28 | 53 | 81 |
| 9. Mike Modano | Dallas Stars |  | 38 | 43 | 81 |
| 10. Steve Yzerman | Detroit Red Wings |  | 35 | 44 | 79 |
Pudotuspelit

Philadelphia Flyersin ja Pittsburgh Penguinsin pelaamassa konferenssivälierässä pelattiin neljä kokonaista jatkoaikaa, kunnes Keith Primeau ratkaisi ottelun viidennellä jatkoajalla ajassa 92.01. Tämä oli kaikkien aikojen kolmanneksi pisin peli pudotuspeleissä.
Pudotuspelit > Neljännesvälierät

| Itäinen konferenssi> Kotijoukkue | Itäinen konferenssi> Vierasjoukkue | Itäinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | Buffalo Sabres | 4–1 |
| Washington Capitals | Pittsburgh Penguins | 1–4 |
| Toronto Maple Leafs | Ottawa Senators | 4–2 |
| New Jersey Devils | Florida Panthers | 4–0 |
| Läntinen konferenssi> Kotijoukkue | Läntinen konferenssi> Vierasjoukkue | Läntinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| St. Louis Blues | San Jose Sharks | 3–4 |
| Dallas Stars | Edmonton Oilers | 4–1 |
| Colorado Avalanche | Phoenix Coyotes | 4–1 |
| Detroit Red Wings | Los Angeles Kings | 4–0 |
Pudotuspelit > Konferenssivälierät

| Itäinen konferenssi> Kotijoukkue | Itäinen konferenssi> Vierasjoukkue | Itäinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | Pittsburgh Penguins | 4–2 |
| Toronto Maple Leafs | New Jersey Devils | 2–4 |
| Läntinen konferenssi> Kotijoukkue | Läntinen konferenssi> Vierasjoukkue | Läntinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| Dallas Stars | San Jose Sharks | 4–1 |
| Colorado Avalanche | Detroit Red Wings | 4–1 |
Pudotuspelit > Konferenssifinaalit

| Itäinen konferenssi> Kotijoukkue | Itäinen konferenssi> Vierasjoukkue | Itäinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | New Jersey Devils | 3–4 |
| Läntinen konferenssi> Kotijoukkue | Läntinen konferenssi> Vierasjoukkue | Läntinen konferenssi> Tulos |
| --- | --- | --- |
| Dallas Stars | Colorado Avalanche | 4–3 |
Pudotuspelit > Stanley Cup -finaali

| Finaali> Kotijoukkue | Finaali> Vierasjoukkue | Finaali> Tulos |
| --- | --- | --- |
| New Jersey Devils | Dallas Stars | 4–2 |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Brett Hull | Dallas Stars | 23 | 11 | 13 | 24 |
| 2. Mike Modano | Dallas Stars | 23 | 10 | 13 | 23 |
| 3. Jason Arnott | New Jersey Devils | 23 | 8 | 12 | 20 |
| 4. Patrik Elias | New Jersey Devils | 23 | 7 | 13 | 20 |
| 5. Mark Recchi | Philadelphia Flyers | 18 | 6 | 12 | 18 |
| 6. Petr Sykora | New Jersey Devils | 23 | 9 | 8 | 17 |
| 7. Jaromír Jágr | Pittsburgh Penguins | 11 | 8 | 8 | 16 |
| 8.Peter Forsberg | Colorado Avalanche | 16 | 7 | 8 | 15 |
| 9.Adam Deadmarsh | Colorado Avalanche | 17 | 4 | 11 | 15 |
| 10. Chris Drury | Colorado Avalanche | 17 | 4 | 10 | 14 |