stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen videopeliala
Historia

Suomen videopelialan historia alkaa vuodesta 1979, jolloin julkaistiin ensimmäinen suomalainen videopeli Chesmac. Harrastustoiminta ja pelien tekeminen alkoi käytännössä 1980-luvun alussa, kun Commodore VIC-20, Commodore 64 ja Amiga saapuivat markkinoille. Alkuvuosina pelinkehitys oli puhtaasti harrastustoimintaa, ja yleensä pelit olivat yhden henkilön kehittämiä koodikokeilujen sivutuotteita. Monella pelikehittäjällä olikin taustaa demoskenestä, jossa luotiin lyhyitä, ei-pelattavia koodaustaitoa esitteleviä demoja. Suomen pelikehitystoiminnalle tärkeä tapahtuma on ollut vuodesta 1992 asti järjestetty Assembly, johon suomalaiset pelikehittäjät ja demoskenen harrastajat ovat kokoontuneet. Ensimmäinen kansainväliseen levitykseen päässyt peli julkaistiin vuonna 1986 ja yritysmuotoinen pelinkehitys alkoi 1990-luvun alussa, kun Stavros Fasoulas ja Ilari Kuittinen perustivat Terramarquen; myöhemmin Bloodhouse ja Terramarque fuusioituivat muodostaen Housemarquen.
1990–2000-luvun vaihteen IT-kuplan aikana perustettiin paljon mobiilipelitaloja. Kuplan puhjettua Nokia ylläpiti suomalaista pelialaa N-Gage-pelilaitteellaan, joka julkaistiin 2003. Digitaalinen jakelu muodostui 2000-luvun lopulla suomalaisen pelialan kasvun pohjaksi, mistä esimerkkinä on vuonna 2009 julkaistun Angry Birdsin ja siitä kasvaneen brändin menestys. Startup-yrityksiä alettiin perustaa toden teolla vuonna 2011, kun kehittämisestä ja julkaisusta oli tullut pienemmillekin toimijoille helpompaa. Vuosina 2011–2014 perustettiin yhteensä 179 uutta pelitaloa; helmikuussa 2015 69 prosenttia Suomen pelitaloista oli alle viisi vuotta vanhoja. 2010-luvulla ilmaiseksi pelattavat pelit ovat muodostuneet tärkeäksi tulonlähteeksi; tästä esimerkkinä Supercellin Clash of Clans ja Hay Day. Ominaista pelialalle ovat myös ”toisen kierroksen start-upit”, joita perustavat pelialan kokeneet toimijat.
Tunnetuimpia ja tärkeimpiä suomalaisia videopelejä ovat Remedy Entertainmentin kehittämä Max Payne, Bugbear Entertainmentin kehittämä Rally Trophy, Bloodhousen kehittämä Stardust ja Rovio Entertainmentin kehittämä Angry Birds. Nokian kehittämällä N-Gage-pelilaitteella on myös tärkeä rooli mobiilipelihistorian alkuvaiheissa.
Tilastoja > Pelit ja peliyritykset

Pelialan liiketoiminta painottuu pääkaupunkiseudulle, sillä 38 % yrityksistä sijaitsee Helsingissä, Espoossa tai Vantaalla; Helsingissä sijaitsee 28 % yrityksistä. Pääkaupunkiseudun merkitys on kuitenkin pienentynyt vuosina 2009–2014, sillä vuonna 2009 Helsingin prosenttiosuus yrityksistä oli 64 %. Muut, pääosin EU-rahoitteiset aluekeskukset sijaitsevat Turussa, Tampereella, Oulussa, Kajaanissa, Joensuussa, Kotkassa ja Kouvolassa. Suomalaisen pelialan keskus Neogamesin mukaan syy pelikehityksen hajaantumiselle tasaisemmin ympäri Suomea johtuu digitaalisen jakelun mahdollistamasta matalammasta aloituskynnyksestä ja siitä, että alan koulutusta on tarjolla enemmän pääkaupunkiseudun ulkopuolella. Pääkaupunkiseudun yritykset kuitenkin työllistävät ja tekevät tulosta huomattavasti muita enemmän.
Neogamesin kyselyssä 94 yritystä 110:stä kertoi kehittävänsä pelejä ainakin yhdelle mobiilialustalle. Suosituin mobiilialusta on iOS, mutta Android on lähes yhtä suosittu. Myös isommat ja perinteisemmät pelitalot, kuten Remedy, ovat alkaneet kehittää pelejä mobiilialustoille. Mobiilikehitys on muuttunut kuitenkin hankalammaksi kovan kilpailun takia, minkä vuoksi moni pienempi yritys on harkinnut siirtymistä kehittämään pelejä PC:lle. Vuonna 2014 Suomen ohjelmistoalan liikevaihto kasvoi 21 %. Pelialan osuus kasvusta oli kaksi kolmasosaa. Vuonna 2013 Suomen pelilalan liikevaihto oli 830 miljoonaa euroa ja 1,8 miljardia vuonna 2014. Vuonna 2015 20 peliyritystä teki yhteensä miljardin liikevaihdon. Alalle on tyypillistä, että pieni osa yrityksistä tekee suuren osan liikevaihdosta. Koko ohjelmistoalan liikevaihto oli 8,3 miljaria vuonna 2014.
Vuonna 2015 suomalaiset peliyritykset julkaisivat yhteensä 145 peliä, joka on 50 enemmän kuin edellisenä ennätysvuonna 2014. Uutuutena pelejä julkaistiin myös älykelloille ja televisioille. Supercell oli vuonna 2015 maailmanlaajuisesti tuottavin mobiilipeliyritys.
Tunnetuimpia yrityksiä ovat Supercell, Rovio, Remedy Entertainment, Bugbear Entertainment, Sulake, Digital Chocolateen fuusioitunut Sumea, RedLynx, Frozenbyte ja Housemarque. Yritysten lisäksi Suomessa on paljon pelikehitysharrastajia. Vuoden 2014 Global Game Jam Finlandiin osallistui noin 700 harrastajaa.
Tilastoja > Työllisyys

Pelialan työllisyys on noussut tasaisesti, vaikkakin vuonna 2009 se hetkellisesti väheni kansainvälisen talouslaman vuoksi. 2010–2014 kasvu oli taas tasaista: Vuonna 2011 ala työllisti 1 264 henkeä, seuraavana vuonna 1 800. Vuoden 2014 lopulla ala työllisti jo yhteensä noin 2 500 henkilöä. Työntekijöistä 20 % on naisia, kun vuonna 2011 sama osuus oli 16 %. Tilastokeskuksen virallisista luvuista poiketen Neogamesin tilastoon on sisällytetty myös yrittäjät ja ulkomailla työskentelevät, joita on yhteensä 113. Vain seitsemän pelitaloa työllistää yli 50 henkeä – mediaaniarvo pelitalon henkilökuntamäärälle on 4. Työllisyyttä ja tuloksia vertaillessa voi havaita, että voittojen suhde työvoimaan on kasvanut työllisyyttä huomattavasti nopeammin. Voittojen määrä ei korreloi tuottavuuden kanssa. Kyselyyn vastanneet yritykset kertoivat aikovansa työllistää vuoden 2015 aikana yli 300 uutta työntekijää, vaikkakin työvoiman tarvetta on alan luonteen takia vaikea ennustaa.
Vuonna 2019 peliala työllistää Suomessa yli 3000 henkilöä ja työntekijöistä 27 prosenttia on ulkomaalaisia.
Tilastoja > Rahoitus

Pääomia sijoitettiin Suomen peliteollisuuteen aluksi erityisesti 2000-luvun vaihteen IT-kuplan aikana. Seuraava sijoitusaalto keskittyi mobiilipelitalojen ostoon 2000-luvun puolivälissä. Sijoitukset alkoivat kasvaa merkittävästi vuodesta 2011 lähtien. Tarkasteluajanjaksolla 2011–2014 Innovaatiorahoituskeskus Tekes rahoitti 30 miljoonalla eurolla yli 50 pelitaloa eli 20 prosenttia kaikista yrityksistä. Ainoastaan 17 yritystä sai yli 0,5 miljoonaa euroa pääomarahoitusta ajanjaksolla; näistä 12 oli mobiilipelistudioita. Vuonna 2014 pelialaan sijoitettiin yhteensä 28 miljoonaa euroa. Vuosien 2011–2014 aikana Suomen peliteollisuuteen investoitiin ulkomaista rahaa 1,26 miljardia euroa, josta 1,1 miljardia tulee Supercellin myynnistä japanilaisille Gungholle ja Softbankille vuonna 2013.
Tilastoja > Maine

Game Developers Conference (GDC) teetti vuonna 2015 kyselyn 250:llä pelialan ammattilaisella Euroopan pelialan tilanteesta. Noin 26 % oli sitä mieltä että, Euroopan pelialan keskus on Ruotsissa; Suomi oli kolmantena Ison-Britannian takana 15 % kannatuksella. GDC arvioi, että Remedy, Supercell ja Colossal Order ovat tärkeimmät syyt Suomen menestykselle. Kun kysyttiin mikä maa on viiden vuoden päästä pelialan keskus, Suomi oli pudonnut neljänneksi.
Organisaatiot

Suomalaisen pelialan keskus Neogames toimii alan yleisten toimintaedellytysten parantamiseksi. Neogamesin toimintaan kuuluvat muun muassa erilaiset vientitapahtumat, pelialan tutkimus ja tiedotustoiminta, pelialan yritysten konsultointi sekä muut pelialan yrityksille, oppilaitoksille ja tutkijoille suunnatut palvelut. Neogames myös koordinoi Tekesin Skene-hanketta.
Suomen Pelinkehittäjät puolestaan on pelinkehittäjäyritysten muodostama yhdistys, joka toimii pelialan kehittäjäyritysten edustajana. Pelialan työntekijät ovat järjestäytyneet IGDA Finlandiksi, joka on osa kansainvälistä International Game Developers Associationia. Alan suomalaisen vähittäiskaupan, maahantuonnin ja jakelun kattojärjestö on Figma, joka muun muassa julkaisee kerran kuukaudessa luettelon myydyimmistä peleistä ja jakaa musiikkiteollisuuden tapaan alan kultalevyt parhaiten Suomessa myyneille peleille.
Koulutus

Suomessa on tarjolla pelialan koulutusta toisella asteella, ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa.
Tampereen yliopisto aloitti pelitutkimuksen opettamisen vuonna 2002, jolloin perustettiin Game Research Lab ja pelit sisällytettiin hypermedian oppiaineeseen. Vuonna 2015 internet- ja pelitutkimuksen opintosuunta on osa informaatiotutkimuksen ja interaktiivisen median tutkimusohjelmaa, ja siihen sisältyy myös kansainvälinen maisteriohjelma. Myös Aalto-yliopisto sekä Jyväskylän ja Itä-Suomen yliopistot tarjoavat pelialan koulutusta.
Ammattikorkeakouluissa opetusta on tarjolla Kajaanissa, Pohjois-Karjalassa, Kymenlaaksossa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa ja Helsingissä. Esimerkiksi Kajaanin ammattikorkeakoulun tietojenkäsittelyn pelialan opinnoissa on koulutusta peliohjelmoinnista, -grafiikasta ja -suunnittelusta. Insinööripuolella opetetaan pelimoottorien tekemistä. Koulun yhteydessä toimii Kajak Games -peliosuuskunta, jossa on mahdollista suorittaa harjoittelujaksoja.
Kritiikki

Nyt-liitteen Matti Koskisen mukaan Supercellin menestyksen myötä keskustelu pelialasta on keskittynyt rahaan, jolloin ”itse pelit ja niiden sisältö jäävät [...] varjoon”.
Nokian N-Gage piti pelialaa yllä IT-kuplan puhkeamisen jälkeen 2000-luvun alussa.
Tongan parlamenttivaalit 2021

Tongan vuoden 2021 parlamenttivaalit pidettiin 18. marraskuuta ja niissä valittiin 17 edustajaa maan 26-paikkaiseen parlamenttiin seuraavaksi neljäksi vuodeksi.
Tausta ja vaalijärjestelmä

Tongan perustuslain mukaan parlamenttipaikoista 17 valitaan vaaleilla. Loput yhdeksän osoitetaan maan aatelistolle.
Äänioikeutettuja ovat kaikki vähintään 21-vuotiaat Tongan kansalaiset, jotka ovat rekisteröityneet äänestäjiksi. Aatelistoon kuuluvat eivät voi rekisteröityä.
Tulokset

Suurin osa vaaleilla valituista paikoista meni sitoutumattomille ehdokkaille. Parlamenttiin ei valittu yhtäkään naispuolista edustajaa.
| Puolue | Äänet | Osuus (%) | Paikat |
| --- | --- | --- | --- |
| DPFI |  |  | 3 |
| TPP |  |  | 1 |
| Sit. |  |  | 13 |
Ääniä yhteensä: 
Äänioikeutettuja: 
Lähde:
Tulilude

| Tulilude |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  Pentatomomorpha
Yläheimo::  Pyrrhocoroidea
Heimo::  Pyrrhocoridae
Suku::  Pyrrhocoris
Laji::  apterus
Kaksiosainen nimi
 Pyrrhocoris apterus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Tulilude Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulilude (Pyrrhocoris apterus) on lyhytsiipinen ja räikeänvärinen ludelaji. Se on Suomessa harvinainen tulokaslaji.
Koko ja ulkonäkö

Aikuinen tulilude on 9–11 mm pitkä, hivenen pitkänomainen ludelaji. Hyönteinen on väritykseltään räikeän punamusta, ja siipien keskellä on pyöreät mustat täplät. Pää on kokonaan musta. Tieteellisen lajinimen (apterus = siivetön) mukaisesti siivet ovat yleensä lyhyet, eivätkä sovellu lentämiseen. Satunnaisesti tavataan kuitenkin myös pitkäsiipisiä yksilöitä.
Toukat eli nymfit ovat kirkkaanpunaisia. Niiden pää, keskiruumiin keskiosa ja siipiaiheet ovat kuitenkin mustat.
Suomessa tuliludetta muistuttavia, punamustia ludelajeja ovat erittäin yleinen verilude (Corizus hyoscyami) sekä lounaissaariston harvinainen ritarilude (Lygaeus equestris).
Levinneisyys

Tuliludetta tavataan yleisenä koko Euroopassa Skandinavian eteläosiin asti. Suomessa tulilude on kuitenkin varsin tuore ja harvinainen tulokas. Imatralta löydettiin vuonna 2010 tuliludepopulaatio, joka on niin runsas, että laji lienee elänyt alueella jo muutamien vuosien ajan ennen löytymistään. Lisäksi lajista tunnetaan vuosikymmenten takaa Helsingistä yksittäinen, mitä ilmeisimmin maahan ihmisen mukana kulkeutunut yksilö.
Elintavat

Tulilude viihtyy puistossa ja puutarhoissa, missä se elää usein isoissa ryhmissä. Luteet nauttivat ravinnokseen erityisesti lehmusten ja malvojen kasvinesteitä.
Toteumatesti

Toteumatesti tai toteumatestaus on historiallisen tietoaineksen käyttöä tulosten ennustamisessa. Siinä koetellaan teoriaa soveltamalla sitä menneisyydestä kerättyyn tietoon ja sitten päätellään, voidaanko tuloksia käyttää ennustamaan ratkaisuja nykyisestä datasta. Toteumatesteissä ensin arvioidaan mikä on asianmukainen tarkasteluajanjakso ja määritellään, että malleilla pystytään hyväksyttävällä tarkkuudella mittaamaan riskit. Usein niissä käytettäviin historiallisiin aikaväleihin on sisällyttävä tietoja ainakin edelliseltä vuodelta. Mallien luotettavuutta arvioidaan toteumatestiohjelmilla, joilla suoritetaan tilastollisia testejä. Tämän jälkeen tuloksista tehdään analyysi.
Toto

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Toto voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Toto, yhdysvaltalainen rockyhtye
Toto, Toto-yhtyeen albumi
toto, rahapeli
Toto, japanilainen kylpyhuonekalusteita valmistava yritys
Toto, suomalainen elokuva vuodelta 1982
Toto, etunimi
Totò, italialainen näyttelijä
Totò, mafioso Salvatore Riinan lempinimi
ToTo, sarjakuvakäsikirjoittajaveljesten Jukka ja Kimmo Torvisen käyttämä yhteinen nimimerkki
Toto, kuvitteellinen koira L. Frank Baumin satukirjassa Ihmemaa Oz ja sen jatko-osissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Toto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tšoir

Tšoirin rautatieasema
Tšoir on Govisümberin provinssin pääkaupunki Mongoliassa. Kaupungin väkiluku oli 7 588 vuonna 2002. Ilmasto on Mongolialle tyypillinen: talvet ovat kuivia ja kylmiä, kun taas kesät ovat kuumia ja sateisempia.   Kaupungissa on polytekninen koulu. Tšoir sijaitsee Trans-Mongolian rautatien varrella.
Nykyinen Tšoir on perustettu neuvostoaikaisen sotilastukikohdan paikalle. Tšoirin kehittämisestä kiinnostuneet australialaiset sijoittajat ovat perustaneet kaupungin alueelle pohjavesien vedenlaatua tarkkailevan verkoston. Tšoirissa on myös 450-paikkainen vankila.
Tummaripsimonni

| Tummaripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  robbianus
Kaksiosainen nimi
 Synodontis robbianus  Smith, 1875 
Katso myös
   Tummaripsimonni Wikispeciesissä   Tummaripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummaripsimonni (Synodontis robbianus) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Tummaripsimonnin pohjaväri on ruskea. Kalan selkäpuolella on pilkkuja. Myös evät ovat pilkulliset. Silmä on suhteessa suuri ja kuono lyhyt. Suu on kaksi kertaa niin pitkä kuin leveä. Tummaripsimonni jää noin 13 cm pituiseksi, eli pienemmäksi kuin monet muut saman suvun kalat.
Naaras on jonkun verran pulleampi kuin koiras, mutta sukupuolten erottaminen toisistaan on vaikeaa edes sukupuolielinten muodon avulla näin pienillä kaloilla.
Elinympäristö

Tummaripsimonnien tiedetään varmuudella elävän vain Crossjoen vesistössä Nigeriassa. Sitä epäillään löytyvän myös Keski-Afrikan tasavallasta Baminguijoesta.
Käyttäytyminen

Tummaripsimonnit ovat varsin kaikkiruokaisia.  Niiden kanssa yhdessä ei voi pitää kovin pieniä kaloja, joita tummaripsimonni kohtelisi ravintoeläiminä. Aikuistuessaan kalasta tulee jonkun verran reviiritietoinen, se voi ärhennellä lähinnä muille ripsimonneille. Se ei ole yhtä aggressiivinen kuin monet muut ripsimonnit, ja samassa akvaariossa voi yleensä pitää muutamia yksilöitä, kunhan jokaiselleon tarjolla oma kotikolo tai muu suojapaikka.
Tummasyyskorento

| Tummasyyskorento |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Ansioptera
Heimo::  Varsinaiset sudenkorennot Libellulidae
Suku::  Syyskorennot Sympetrum
Laji::  danae
Kaksiosainen nimi
 Sympetrum danae  (Sulzer, 1776) 
Katso myös
   Tummasyyskorento Wikispeciesissä   Tummasyyskorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummasyyskorento (Sympetrum danae) on syyskorentoihin kuuluva sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko

Tummasyyskorento on muiden syyskorentojen kaltainen ulkonäöltään. Koiras on sukukypsänä väriltään lähes täysin musta, nuoremmat yksilöt ovat keltaisempia. Monille muille syyskorennolle ominaiset punaiset kuviot puuttuvat tummasyyskorennolta kokonaan. Myös jalat ovat mustat, kun punasyyskorennolla ne ovat kaksiväriset. Kaikenikäisillä yksilöillä on tummat juovat keskiruumiin sivuilla. Siivet ovat kirkkaat, mutta niiden tyvessä saattaa olla pieni määrä keltaista väriä. Naaraalla on keskiruumiissa silmien takana tumma kolmion muotoinen kuvio. Naaraalla on myös koirasta paksumpi takaruumis.
Tummasyyskorennon takaruumiine pituus on 18–24 mm ja takasiiven pituus 21–27 mm. Laji on Suomen aitosudenkorentolajeista pienikokoisin.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyysalueeseen kuuluvat maanosan eteläosia lukuun ottamatta melkein koko Eurooppa, Aasia aina Japaniin asti ja Pohjois-Amerikka. Enimmässä osassa Suomea laji esiintyy erittäin yleisenä ja runsaana. Pohjois-Suomessa laji on harvinaisempi.
Tummasyyskorento elää melkein millaisissa vesissä tahansa, erityisesti monentyyppisissä seisovissa vesissä.
Elintavat

Aikuiset tummasyyskorennot lentävät heinäkuun alusta lokakuun alkupuolelle. Päälentoaika ajoittuu elokuuhun ja syyskuun alkupuolelle.
Naaras
Turkin koulutus

Istanbulin yliopiston päärakennus.
Turkin koulutus koostuu yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta sekä korkeakoulutuksesta.
Turkissa oppivelvollisuus muuttui vuonna 2012 kaksitoistavuotiseksi: kahdeksanvuotisen peruskoulun jälkeen on jatkettava neljä vuotta lukiossa tai ammatillisessa koulussa. Peruskoulu päättyy päättökokeeseen, joka myös suurelta osin määrittää oppilaiden jatkomahdollisuudet. Lukiojärjestelmä koostuu paitsi normaaleista yleissivistävistä lukioista, myös ammattiin valmistavista (esimerkiksi matkailualalle) tai muuten erikoistuneista (esimerkiksi uskonnolliset Imam-Hatip -koulut). Myös yleissivistävien lukioiden ylempien luokkien opetustarjonta pyrkii syventämään oppilaiden tietoja ja taitoja työelämää tai jatko-opintoja varten. Lukiovaiheen normaali kesto on neljä vuotta. Myös lukio päättyy päättökokeeseen, jonka läpäisseet voivat osallistua yliopisto-opinnot mahdollistavaan ÖSS-kokeeseen.
Yliopistoja Turkissa on noin 85 (joissa tilaa arviolta 300 000 opiskelijalle). Julkiset yliopistot ovat muiden julkisten koulujen tapaan maksuttomia, mutta verrattain runsaslukuisten yksityisten yliopistojen lukukausimaksut ovat suuruudeltaan tyypillisesti useita tuhansia euroja. Myös yliopistojen taso vaihtelee maassa suuresti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkin koulutus Wikimedia Commonsissa
Tškalovskin lento-onnettomuus 1966

| Tškalovskin lento-onnettomuus 1966 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Tu-134.
Yhteenveto
Päivämäärä:  14. tammikuuta 1966
Onnettomuustyyppi:  lentäjän virhe
Tapahtumapaikka:  Tškalovski
Lähtöpaikka:  Tškalovskin lentoasema, Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Määränpää:  Tškalovskin lentoasema, Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kuolleita:  8
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Tupolev Tu-134
Lentoyhtiö:  Tupolev
Rekisteritunnus:  CCCP-45076
Miehistöä:  8
Tškalovskin lento-onnettomuus 1966 tapahtui 14. tammikuuta 1966, kun ilmavoimien koelennolla ollut Tupolev Tu-134:n prototyyppi syöksyi maahan lentäjän virheen seurauksena Tškalovskissa, 32 kilometriä Moskovasta koilliseen.
Onnettomuus tapahtui, kun lentäjä käänsi matkalentonopeudessa peräsintä täydet 25 astetta vasemmalle. Koneella oli näin tehtäessä taipumus kääntyä vastakkaiseen suuntaan. Kun kone kallistui jyrkästi ja yllättäen, lentäjä, jolle konetyyppi oli vieras, korjasi ohjauksella väärään suuntaan pahentaen tilannetta. Hän menetti koneen hallinnan ja se syöksyi maahan. Kaikki kahdeksan miehistön jäsentä kuolivat.
Onnettomuuden jälkeen Tu-134:n peräsimen liikettä rajoitettiin matkalentonopeudessa viiteen asteeseen.
Trinkatinrotta

| Trinkatinrotta> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravanleukaiset jyrsijät Sciurognathi
Heimo::  Muridae
Alaheimo::  Varsinaiset rotat ja hiiret Murinae
Suku::  Rotat Rattus
Laji::  burrus
Kaksiosainen nimi
 Rattus burrus  Miller, 1902 
Katso myös
   Trinkatinrotta Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Trinkatinrotta (Rattus burrus) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva intialainen jyrsijälaji. Ensimmäistä kertaa vuonna 1902 havaittu trinkatinrotta on erittäin uhanalainen. Se on endeeminen Intiassa.
Aiheesta muualla

ITIS: Rattus burrus (englanniksi)
Tulimaanhansu

| Tulimaanhansu |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Hansut Chloephaga
Laji::  hybrida
Kaksiosainen nimi
 Chloephaga hybrida  (Molina, 1782) 
Katso myös
   Tulimaanhansu Wikispeciesissä   Tulimaanhansu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulimaanhansu (Chloephaga hybrida) on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Koko ja ulkonäkö

Tulimaanhansu kasvaa 52–65 cm pitkäksi. Koiraan höyhenpeite on hohtavan valkoinen, naaraan tummanruskeanharmaanraidallinen. Koiraan nokka on musta, naaraan vaaleanpunainen.
Levinneisyys

Tulimaanhansuja tavataan Agentiinassa, Chilessä ja Falklandin saarilla. Falkansdinsaarten alalaji, Chloephaga hybrida malvinarum on isokokoisempi kuin Etelä-Amerikan mantereella elävä alalaji Chloephaga hybrida hybrida.
Elinympäristö ja ravinto

Tulimaanhansut elävät kalliorannoilla missä ne syövät pääasiassa Ulva-suvun merilevää.
Lisääntyminen

Tulimaanhansut pesivät ensi kertaa kaksivuotiaina. Ne tekevät pesänsä ruohosta ja vuoraavat sen rintahöyhenillään. Pesä sijoitetaan korkeaan ruohikkoon tai pensaikkoon. Naaras pyöräyttää 4–7 munaa loka- tai marraskuussa ja hautoo niitä kuukauden verran. Koiras vartioi hautovaa naarasta ja pieniä poikasia.
Naaras on erinäköinen kuin koiras.
Turvatekniikka

Turvatekniikka tai pidemmässä muodossa turvallisuustekniikka (engl. security engineering) on sateenvarjokäsite laajalle teknisten sovellusten kirjolle, jolla pyritään suojaamaan ihmisiä, rakennuksia,  yhteiskunnan toimintaedellytyksiä ja koneita joltakin kyseisen systeemin ulkopuoliselta riskiltä. Turvatekniikkaan sisältyvät muun muassa henkilökohtaiset suojavarusteet, rakennusten lukitukset ja valvontatekniset järjestelyt sekä automatkustajien turvalaitteet kuten turvatyyny. Myös työturvallisuus sisältää turvallisuutta parantavia teknisiä ratkaisuja. Rakenteiden mitoituksia tutkiva ja vaurioitumisriskiä ennustamaan pyrkivä luotettavuustekniikka ei kuulu turvatekniikkaan.
Koneturvallisuus (engl. safety engineering) voi olla osa automaation kuten teollisuusrobotin hallintaa ja ohjausta.
Kirjallisuutta

Ross J. Anderson: Security Engineering: A Guide to Building Dependable Distributed Systems.  Wiley.  ISBN 978-0470068526.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Aiheesta muualla

TEKESin turvallisuusteknologia-ohjelman sisältö[vanhentunut linkki]
Trás-os-Montesin murre

Trás-os-Montesin murre (port. dialeto transmontano) on portugalin kielen murre, jota puhutaan Trás-os-Montesin provinssissa Portugalin koillisosissa. Saman provinssin alueella puhutaan myös mirandeesia, joka on oma kielensä eikä portugalin murre.