stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhän Olavin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Pyhän Olavin ritarikunta (norj. Den Kongelige Norske St. Olavs Orden) on toinen Norjan kahdesta virallisesta ansiomerkkiritarikunnasta.
Viisiluokkaisen ritarikunnan perusti kuningas Oskar I vuonna 1847. Se sai nimensä Norjan kansallispyhimyksen, 1000-luvun alkupuolella hallinneen kuningas Olavi Pyhän mukaan. Ritarikunnan merkki on valkoiseksi emaloitu, kultareunainen, kruunuin ja O-kirjaimin koristeltu Maltan risti, jota kannetaan valko-sini-punaisessa nauhassa. Suurristiä voidaan kantaa myös koristeellisessa kaulaketjussa. Pyhän Olavin kunniamerkkejä voidaan myöntää tunnustuksena  Norjan tai koko ihmiskunnan hyväksi tehdystä arvokkaasta työstä.
Pyhän Olavin ritarikunnan suurmestari on Norjan kuningas. Presidentit Urho Kekkonen, Mauno Koivisto, Martti Ahtisaari, Tarja Halonen ja Sauli Niinistö on palkittu Pyhän Olavin suurristeillä. Myös rouva Tellervo Koivistolle on myönnetty ritarikunnan suurristi.
Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
Suurristi ketjulla
Suurristi
Komentaja tähdellä
Komentaja
1. luokan ritari
Ritari
Aiheesta muualla

Pyhän Olavin ritarikunta Norjan kuninkaallisen hovin sivuilla (norjaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Psilocybe mexicana

| Psilocybe mexicana |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Strophariaceae
Suku::  Madonlakit Psilocybe
Laji::  mexicana
Kaksiosainen nimi
 Psilocybe mexicana  R. Heim 
Katso myös
   Psilocybe mexicana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Psilocybe mexicana on madonlakkisuvun psilosybiinisieni. Sientä esiintyy Meksikon ja Guatemalan alueella tienvarsilla, pelloilla ja metsien viereisillä ruohikkoisilla alueilla. Sieni on yleinen korkeilla paikoilla ja harvinaistuu mentäessä lähemmäs merenpintaa.
Asteekkien tiedetään käyttäneen sientä palvontamenoissaan sen psykedeelisten vaikutusten vuoksi, ja kutsuneen sitä teonanácatliksi eli käännettynä jumalalliseksi tai ihmeelliseksi sieneksi.[lähde? ] Albert Hofmann eristi ja nimesi psilosybiinin ja psilosiinin Psilocybe mexicana -sienestä vuonna 1958.
Käännös suomeksi
Palkkasoturi (täsmennyssivu)

Palkkasoturi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
palkkasotilas, taistelija, joka ottaa osaa sotatoimiin rahapalkkaa vastaan pääasiassa yksityisten intressien vuoksi, ilman erityistä ideologista, poliittista tai kansallista motiivia
”Palkkasoturi”, Hectorin suomenkielinen versio kappaleesta ”Universal Soldier” vuodelta 1966
Palkkasoturi (engl. Mercenary), Avi Nesherin ohjaama yhdysvaltalais-israelilainen toimintaelokuva vuodelta 1996
Palkkasoturi, suomalainen elokuva vuodelta 1997
Palkkasoturi (engl. Mercenary for Justice), yhdysvaltalais-eteläafrikkalainen toimintaelokuva vuodelta 2006.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Palkkasoturi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pahat pojat ovat jälleen täällä

| Pahat pojat ovat jälleen täällä Kari Peitsamo Road Hogs |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2013
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 45.03
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Kari Peitsamon muut julkaisut
| 20X Kari Peitsamo 2013 | Pahat pojat ovat jälleen täällä 2013 | Sokea Joe 2014 |
Pahat pojat ovat jälleen täällä on Kari Peitsamo Road Hogsin neljäs albumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2013. Albumi sisältää 16 uutta kappaletta, sekä uuden version aiemmin No Mercy -albumilla akustisena julkaistusta kappaleesta "Peer Günt ei saa lopettaa".
Kappaleet

Speden Saluuna – 4.23
Oklahoman kuiskaaja – 2.34
Älä mene siihen karaokebaariin – 1.35
Sekarotuinen piski – 2.15
Minkäpä tyttö sille voi – 2.45
Nimeni on Jukka – 2.34
Kuinka myöhään valvoo blues – 3.01
Vangin laulu – 2.18
Takametsä – 1.27
Butter Chicken – 2.17
En tahdo olla lentäjä – 3.55
Jenkkirauta – 2.02
Kiinalaista lääketiedettä – 2.44
Rokataan – 2.56
Pistolero – 2.31
Peer Günt ei saa lopettaa – 2.10  (feat. Esa Palosaari)
Pahat pojat ovat jälleen täällä – 3.36
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo, paitsi kappaleet 5 ja 6 sävellykset Esa Palosaari
Kokoonpano

Kari Peitsamo – kitara, laulu
Sidi Selin – basso
Harri Mäkinen – rummut
+
Esa Palosaari – laulu (kappale 16)
Arvostelut

Nuorgam: 70/100
Prylukyn piiri

| Prylukyn piiri Прилуцький район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Tšernihivin alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 50.5954°N, 32.3830°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pryluky (52 553 as., 2021)
Pinta-ala  ():  5 210,8 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  152 632
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Prylukyn piiri (ukr. Прилуцький район, Prylutskyi raion) on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Nižynin piiriin, idässä Sumyn alueseen (Konotopin ja Romnyn piirit), etelässä Pultavan alueeseen ja lounaassa Kiovan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Prylukyin kaupunki (52 553 as., 2021).
Prylukyn piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden, laajemman Prylukyn piirin pinta-alaksi tuli 5 210,8 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Prylukyn piirin väkiluvuksi 152 632 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 61,1 prosenttia piirin asukkaista (93 264 as.), eli piirin kahden kaupungin (Itšnja, Pryluky) ja yhdeksän kaupunkityyppisen taajaman (Varva, Dihtjari, Družba, Ladan, Lynovytsja, Mala Divytsja, Parafijivka, Sribne, Talalajivka) väestö.
Aiempi Prylukyn piiri oli nykyistä (7/2020-) pienialaisempi.
Prilukin sotilaslentokenttä sijaitsee Prylukyn kaupungin kyljessä.
Prylukyn rautatieasema.
Pyhän Nikolauksen kirkko, muistomerkki ja Kirkastumisen katedraali Prylukyssä.
Hustynjan luostaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prylukyn piiri Wikimedia Commonsissa
Päivien kimallus (äänite)

| Päivien kimallus Hollola Singers |
| --- | --- | --- |

Päivien kimallus
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 38.59
 Levy-yhtiö: Fazer records
Päivien kimallus on Hollola Singersien studiolevy vuodelta 1997. 
Levyllä on mukana Jukka Kuoppamäki neljällä raidalla laulaen sooloa.
Kappaleet

Hollola Singers - Kultakaloja (3:28)
Hollola Singers - Jukka Kuoppamäki - Ruiskaunokkeja ja kieloja (2:47)
Hollola Singers - Sulhasmies (2:46)
Hollola Singers - Ainoa elämän loppuun (2:56)
Hollola Singers - Jukka Kuoppamäki - Toisen katse (3:36)
Hollola Singers - Et voi unohtaa (3:21)
Hollola Singers - Sydäntango (3:27)
Hollola Singers - Jukka Kuoppamäki - Päivien kimallus (3:03)
Hollola Singers - Kahden laulu (2:48)
Hollola Singers - Toivo silloin (2:53)
Hollola Singers - Jukka Kuoppamäki - Satulinna (4:15)
Hollola Singers - Näkemiin (3:39)
Paul Stastny

| Paul Stastny |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1985 (ikä 38) Quebec, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada    Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  93 kg
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2023
Aik. seurat:  Colorado Avalanche (NHL) EHC München (DEL) St. Louis Blues (NHL) Vegas Golden Knights (NHL) Winnipeg Jets (NHL)   Carolina Hurricanes (NHL)
NHL-varaus:  44. varaus, 2005 Colorado Avalanche
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi/Suomi 2013 | jääkiekko |  |
Paul Stastny (s. 27. joulukuuta 1985 Quebec, Quebec, Kanada) on uransa päättänyt kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Stastny kirjoitti heinäkuussa 2014 vapaana pelaajana St. Louis Bluesin kanssa 28 miljoonan ja neljän vuoden sopimuksen. Siirtotakarajalla helmikuun lopussa 2018 Stasny siirtyi Winnipeg Jetsiin.
Stastny on slovakialaisen entisen huippupelaajan Peter Šťastnýn poika. Hän syntyi ja varttui Pohjois-Amerikassa isän peliuran vuoksi. Myös Stastnyn veli Yan on pelannut NHL:ssä. Lisäksi hänen setänsä Anton ja Marián ovat entisiä huippupelaajia.
Colorado varasi Stastnyn vuoden 2005 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi Denverin yliopiston joukkueessa. NHL-uransa Stastny aloitti kaudella 2006–2007. Hän teki tulokaskaudellaan 28 maalia ja antoi 50 maalisyöttöä kooten yhteensä 78 tehopistettä.
Elokuussa 2022 Stastny teki vapaana agenttina Carolina Hurricanesin kanssa yksivuotisen ja 1,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkuetasolla Stastny edustaa Yhdysvaltoja. Hän on ollut mukana Yhdysvaltain joukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2007, 2012, 2013 sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Stastny valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen myös Sotšin talviolympialaisiin 2014.
Aiheesta muualla

Profiili Colorado Avalanchen sivuilla (englanniksi)
Yhdysvaltain joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
2 Petry |
3 Johnson (C) |
4 Fowler |
7 Goligoski |
9 Ryan |
11 Lasch |
13 Atkinson |
15 Crabb |
18 Abdelkader |
19 Slater (A) |
20 Braun |
21 Okposo |
23 Brown |
25 Smith |
26 Stastny |
27 Faulk |
31 Bachman |
34 Butler |
35 Howard |
36 Curry |
39 Dwyer |
44 Thompson (A) |
61 Palmieri |
67 Pacioretty |
Valmentaja Gordon
Punkkisota

| Punkkisota |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Joonas Berghäll
Käsikirjoittaja:  Joonas Berghäll Satu Majava
Tuottaja:  Joonas Berghäll Satu Majava
Kuvaaja:  Pini Hellstedt Tuomo Hutri Marita Hällfors Lars Skree
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oktober
Ensi-ilta:  14. toukokuuta, 2021
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punkkisota on Joonas Berghällin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva käsittelee borrelioosia ja siinä haastatellaan tautiin sairastuneita ihmisiä joiden joukkoon myös Berghäll itse kuuluu.
Pahat unet

| Pahat unet> Les mauvais rêves |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Pierre Christin
Kuvittaja:  Jean-Claude Mézières
Kieli:  ranska
Genre:  Scifi
Kustantaja:  Dargaud
Julkaistu:  1967,1969,1970
Suomennos
Suomentaja:  Soile Kaukoranta
Kustantaja:  Jalava
Julkaistu:  1991
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  64
ISBN:  951-8954-77-1
Sarja: Valerian ja Laureline
Seuraava:  Liikkuvien vetten kaupunki
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pahat unet (alkuteos: Les mauvais rêves) on ensimmäinen Valerian ja Laureline -sarjan tarina. Sen on kirjoittanut Pierre Christin ja kuvittanut Jean-Claude Mézières. Suomenkielinen albumi sisältää myös kaksi lyhyttä tarinaa sarjan alkuajoilta, "Suuri keräilijä" (1969) sekä "Merkillisiä näytteitä" (1970).
Juoni > Pahat unet

Vuonna 2720 valtaosa ihmisistä ei tee enää työtä, vaan käyttää aikansa uneksimiseen. Unia hallitsee Unipalvelu. Tarinan sankari Valerian hälytetään lomaltaan selvittämään sabotoitua uniohjelmaa, joka aiheuttaa ihmisille pahoja unia. Ongelmien aiheuttajaksi osoittautuu Unipalvelun entinen johtaja, Xombul, jota Valerian jahtaa aikakoneella vuoteen 1000. Siellä Valerian kohtaa metsässä oudon tytön, Laurelinen, jonka hän lopulta päätyy ottamaan mukaansa 2700-luvulle.
Juoni > Suuri keräilijä

Valerian lentää avaruusaluksellaan tuntemattomalla reitillä, kun se juuttuu magneettiseen ansaan ja putoaa oudolle asteroidille. Käy ilmi, että asteroidi on jättimäisen, ravunkaltaisen keräilijän eläintarha, johon se on pyydystänyt aikojen saatossa lukuisia avaruusolioita henkilökohtaiseen kokoelmaansa. Valerianin onnistuu tuhota magneettiansa ja vapauttaa vangit, mutta hän joutuu pakenemaan suuttunutta keräilijää henkensä edestä.
Juoni > Merkillisiä näytteitä

Valerian, Laureline, biokemisti Myril sekä matemaatikko Astair ovat saapuneet tutkimaan omituista Malpalm-planeettaa, joka on jakautunut neljään avaruus-aikavyöhykkeeseen. He huomaavat pian, että kukin vyöhykkeistä joko nuorentaa, vanhentaa, pienentää tai suurentaa sillä käyvän henkilön. Tutkimuksia hankaloittavat myös vyöhykkeiltä löytyvät oudot eläimet, joihin avaruus-aikavääristymät eivät vaikuta.
Pergamonin amfiteatteri

| Pergamonin amfiteatteri |
| --- | --- |
 Pergamonin amfiteatterin rauniot.
Sijainti:  Pergamonin arkeologinen alue, Bergama, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  39°07′33″N, 27°10′28″E
Rakennustyyppi:  amfiteatteri
Valmistumisvuosi:  1. vuosisata tai 100-luku jaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pergamonin amfiteatteri oli antiikin aikainen amfiteatteri Pergamonissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot sijaitsevat nykyisen Bergaman kaupungin luoteislaidalla. Ne ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema.
Amfiteatteri rakennettiin Rooman keisarikaudella ensimmäisellä vuosisadalla tai 100-luvulla jaa. Siellä järjestettiin paitsi tyypillisiä gladiaattori- ja eläintaisteluita, oletettavasti myös harvinaisempia naumakhia- eli meritaisteluesityksiä.
Amfiteatterin raunioita.
Amfiteatteri sijaitsi Pergamonin akropoliin lounaispuolella olevan, nykyisin nimellä Mussala (Musala) Mezarlik tunnetun kukkulan luoteisrinteessä. Se oli rakennettu kukkulan ja sen länsipuolisen vuoren väliseen laaksoon niin, että sen pidempien sivujen katsomot hyödynsivät luonnonrinteitä, ja enemmän rakentamista tarvittiin vain lyhyemmissä päädyissä laakson poikki. Pidemmässä pohjois-eteläsuunnassa amfiteatterin halkaisija oli noin 136 metriä ja lyhyemmässä itä-länsisuunnassa noin 128 metriä. Amfiteatterin keskellä olleen areenan halkaisija oli pohjois-eteläsuunnassa 51 metriä ja itä-länsisuunnassa 37 metriä.
Laaksossa kulkenut, Selinus-jokeen (nyk. Bergama Çayı) laskenut vesivirta kulki holvatussa tunnellissa rakennuksen alapuolelta. On arveltu, että tätä olisi hyödynnetty niin, että teatteria olisi voitu käyttää myös naumakhia-esityksiin laskemalla sinne vettä. Tästä varmuudella todistavia rakenteita ei ole kuitenkaan vielä löydetty. Samanlainen rakenne on muun muassa Kyzikoksen amfiteatterissa, joka oli myös rakennettu laaksoon.
Bysantin keisari Theodoros II kävi amfiteatterilla vuonna 1250. Tuolloin se oli jo raunioitunut, ja ainoastaan sen seinät ja holvaukset mainitaan. Nykyisin rakennus on raunioinakin yksi koko Vähän-Aasian parhaiten säilyneitä roomalaisia amfiteattereita. Joitakin sen katsomon rakenteita on edelleen pystyssä noin 30 metrin korkeudelta. Amfiteatterin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 2018. Tuolloin asetettiin tavoitteeksi kaivaa koko rakennelma viidessä vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pergamonin amfiteatteri Wikimedia Commonsissa
Punkki

Punkki on:
punkki, mikä tahansa punkkien (Acari) lahkoon kuuluva eläin
punkki, puutiaisen (Ixodes ricinus) kansankielinen nimi
punkki, punk-musiikkityylin kansankielinen nimi.
Punkki, sukunimenä:
Pauliina Punkki (s. 1974), suomalainen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja ja yrittäjä
Raisa Punkki, suomalainen tanssija, koreografi ja tanssinopettaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Punkki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Palkkapitäjä

Palkkapitäjä oli suomalainen pitäjä, jonka veronmaksajilta kerätty papinpalkkaus käytettiin piispan, tuomiokapitulin jäsenten, yliopiston teologisen tiedekunnan ja koulujen opettajien palkaksi. Vielä 1800-luvulla keisarinpitäjien kirkkoherrantuloja luovutettiin tähän tarkoitukseen. Järjestelmä lakkautettiin 24. huhtikuuta 1865 annetulla säädöksellä. Siitä lähtien tällaisille tulonsaajille luovutettiin etua vastaava rahamäärä valtion varoista.
Punkkiäyriäiset

| Punkkiäyriäiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucaryota
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Leukajalkaiset Maxillopoda
Alaluokka::  Punkkiäyriäiset Tantulocarida  Boxhall & Lincoln, 1983
Heimot
 Basipodellidae  Deoterthridae  Doryphallophoridae  Microdajidae 
Katso myös
   Punkkiäyriäiset Wikispeciesissä   Punkkiäyriäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punkkiäyriäiset (Tantulocarida) on yksi leukajalkaisten äyriäisten alaluokista. Punkkiäyriäiset ovat ulkoisesti hyvin erikoistuneita ja hyvin pienikokoisia syvän veden äyriäisiä, joiden naaraat elävät toisten äyriäisryhmien yksilöihin kiinnittyneinä ulkoloisina. Koiraat uivat vapaasti planktonissa.
Punkkiäyriäiset ovat alle 0,3 millimetrin pituisia. Pienin laji, 0,085-millinen Tantulacus dieteri, on samalla myös pienin tunnettu niveljalkainen. Punkkiäyriäisten ruumiinrakenne on muihin äyriäisiin verrattuna yksinkertainen. Keskiruumis on pussimainen ja jaokkeeton, takaruumis surkastunut. Pää on selkäkilven suojaama, mutta siinä ei ole lainkaan varsinaisia leukaosia (raajoja). Eläin kiinnittyy isäntäänsä suuputkella.
Punkkiäyriäisten isäntäeläimiä ovat muiden muassa hankajalkaiset, siirat, katkat ja raakkuäyriäiset. Niitä tunnetaan runsaat 30 lajia.
Punkkiäyriäiset erotettiin omaksi ryhmäkseen vasta 1983. Aiemmin niitä pidettiin siimajalkaisina tai hankajalkaisina
Pyhän Olavin sairaala

| Pyhän Olavin sairaala |
| --- | --- |

Organisaatio
Alue:  Trondheim, Norja
Tyyppi:  yliopistollinen sairaala
Historia
Perustettu:  1.1.2002
Linkki
Kotisivut:  https://www.stolav.no/
Pyhän Olavin sairaala (norj. St. Olavs hospital) on Norjan Trondheimissa ja sen lähialueilla toimiva yliopistollinen sairaala. Sen edeltäjä, Trondheimin kunnallissairaala, perustettiin vuonna 1804. Vuoden 2002 terveydenhuoltouudistuksessa sairaala siirtyi valtion hallintaan.
Kuvia

Päärakennus Trondheimissa.
Sairaala-alue ilmasta nähtynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Olavin sairaala Wikimedia Commonsissa
Pentti Paavola

Pentti Paavola -nimisiä henkilöitä ovat:
Pentti Paavola (1923–2020), Haminan Palloilijoita edustanut pesäpalloilija
Pentti Paavola (1930–2020), Jyväskylän Kiriä edustanut pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pentti Paavola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Qixi

Piirros legendasta, johon juhla liittyy.
Qixi (kiin. 七夕, Qīxī) tai qiqiao (kiin. 乞巧, qǐqiǎo) on kiinalainen juhlapäivä. Sitä juhlitaan kiinalaisen kuukalenterin seitsemännen kuun seitsemäntenä päivänä.
Juhlaa vietetään kiinalaisesta mytologiasta tunnetun romanttisen legendan Lehmäpainen ja kutojatyttö muistoksi, joka kertoo kahdesta rakastavaisesta, Zhinüstä ja Niulangista. Heidän rakkautensa ei ollut sallittua ja he pystyivät tapaamaan vain kerran vuodessa. Juhlaa kutsutaan usein myös kiinalaiseksi ystävänpäiväksi.
Käännös suomeksi
Qivitoq

| Qivitoq |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Erik Balling
Käsikirjoittaja:  Leck Fischer
Säveltäjä:  Svend Erik Tarp Edward Sivertsen
Kuvaaja:  Poul Pedersen
Leikkaaja:  Carsten Dahl
Tuotantosuunnittelija:  Kai Rasch
Pukusuunnittelija:  Inger Sepstrup
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:  Nordisk Film Kompagni
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  1956
Kesto:  102,0 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tanska grönlanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Qivitoq on Erik Ballingin ohjaama tanskalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1956. Tanskan siirtomaahan Grönlantiin sijoittuvan tarinan pääosissa näyttelevät Poul Reichhardt, Astrid Villaume  ja Gunnar Lauring.
Grönlannin maisemissa kokonaan kuvattu näyttäväkenen mukaan? värielokuva oli ehdolla vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon ja kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla 1957 Kultaisesta palmusta.
Palkkaorjuus

Palkkaorjuus on muun muassa marxilaiseen historiankäsitykseen kuuluva termi, jonka Karl Marx kehitti kuvaamaan työväestön asemaa porvarillisessa yhteiskunnassa. Tämän historiakäsityksen mukaan palkkaorjuus kuuluu osana yhteiskunnallisen kehityksen jatkumoon, joka on alkanut alkuyhteiskunnasta ja kehittynyt orjanomistuksen, feodalismin kautta kapitalismiin, jossa työväestö elää ’porvariston diktatuurissa’ palkkaorjina. Palkkaorjan asemaan kuuluu, että hän ei ole vapaa ollessaan riippuvainen kapitalistin, toisin sanoen työnantajan, maksamasta palkasta. Teoriaan kuuluu, että tulevaisuudessa sosialistisen vallankumouksen kautta tämä orjuuden muoto poistuisi.
Aiheesta muualla

Ruotsalainen, Seppo: Karl Marxin paluu Tiedonantaja.  03.07.2014.
Marx, Karl: Puhe »The People's Paper» -lehden vuosijuhlassa 1856 The People's Paper.  19.4.1856.
Palkkaorjuuden loppu Takku -blogi.  16.08.2016.
Kansainvälisen työväenliikkeen historian kysymyksiä – Ensimmäinen Internalionale – 1864–1876.  Kotka:  Etelä-Suomen kirjapaino Oy : Sirolan kirjeopisto, 1954.  Teoksen verkkoversio.
Pomarkun helluntaiseurakunta

| Pomarkun helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Perustettu:  1934
Pääkirkko:  Kivijärventie 30 29630 Pomarkku
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pomarkun helluntaiseurakunta on Pomarkussa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1934. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi raamatunopetus, lapsi- ja nuorisotyö, lähetystyö Fida Internationalin kautta sekä ruoka-avustusten jakaminen.
Historia

Helluntaiherätys saapui Pomarkkuun Veneskosken kesäjuhlilla saatujen ensi vaikutteiden myötä. Kalle Rantanen ja Yrjö Laine Siikaisista pitivät kokouksia Pomarkussa. Kokouksia pidettiin kunnan omistamassa kokoushuoneessa. Keväällä 1933 Kalle Rantanen ja Arvo Peltomaa aloittivat pitempään kestävän kokoustoiminnan ja herätys levisi Kiilholmaan ja Uuteenkylään.
Seurakunnan ensimmäinen kastetilaisuus pidettiin Pomarkun Nuorisoseuran talossa kesäjuhlien 30. kesäkuuta–1. heinäkuuta 1934 yhteydessä. Rantaan kerääntyi paljon ihmisiä ja Verner Tuominen kastoi 24 uskoontullutta. 13. lokakuuta 1934 pidettiin Pomarkun helluntaiseurakunnan perustamiskokous Kiilholman Heikkilässä.
Sodan jälkeisinä vuosina Pomarkussa oli herätystä. Erityisesti Veikko Jääskeläisen tullessa Pomarkkuun, hänen toimintansa kosketti laajasti Pomarkun kirkonkylää. Luomajärven kylällä uskoon tuli useita kymmeniä ihmisiä, jotka järjestäytyivät Luomajärven Saalem-seurakunnaksi 22. elokuuta 1948.
Pomarkun helluntaiseurakunta tuki lähetystyötä Satakunnan Lähetysrahaston välityksellä vuoteen 1979 asti. Tämän jälkeen seurakunta otti vastuuta lähetin työstä yhdessä Harjavallan ja Siikaisten helluntaiseurakuntien kanssa.
Rukoushuone

Pomarkun helluntaiseurakunta osti vuonna 1967 entisen työväenyhdistyksen toimitalon ja saneerasi sen seurakunnalliseen käyttöön sopivaksi. Talo on jatkanut siitä asti rukoushuonekäytössä.
Saarnaajat

Pomarkun helluntaiseurakunnan saarnaajina ovat toimineet Kalervo Pakkala vuosina 1971–1972 ja 1982–1987 sekä Aarne Kivihajru vuosina 1962–1965 ja 1974–1975.
Päivieni juoksu

| Päivieni Juoksu Timo Tervo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): Jussi Halme & Timo Tervo
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 44.18
 Levy-yhtiö: Scandia
Timo Tervon muut julkaisut
| Parhaat 1987 | Päivieni Juoksu 1989 | Kuppi kahvia 1991 |
Päivieni juoksu on Timo Tervon studioalbumi vuodelta 1989