stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harjaskarvainen saksanseisoja

| Harjaskarvainen saksanseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa ei yhtään rekisteröityä
Rodun syntyaika:  1900-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Muita nimityksiä:  Stichelhaariger Deutscher Vorstehhund, Deutsch Stichelhaar, German Broken-coated Pointer, chien d'arret allemand a poil raide, perro de muestra alemán de pelo cerdoso, saksa ohtekarvaline linnukoer, Straufhaarig, Hessischen Rauhbart
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alajaos 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset #232
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 60–70 cm narttu 58–68 cm
Väritys:  ruskea, ruskeapäistärikkö tai vaaleapäistärikkö
Harjaskarvainen saksanseisoja (saks. Deutsch Stichelhaar, Stichelhaariger deutscher Vorstehhund) on saksalainen koirarotu.
Ulkomuoto

Harjaskarvainen saksanseisoja on ulkonäöllisesti pitkälti samanlainen kuin karkeakarvainen saksanseisoja, joskin se on tätä raskas- ja leveäpäisempi. Nimensä se on saanut noin 4 cm:n pituisesta kovasta, harjasmaisesta karvapeitteestään. Sen silmät ovat ruskeat ja niiden sävy voi vaihdella tummasta vaaleaan. Sallitut värit ovat ruskea (mahdollisesti valkoisin rintalaikuin), ruskeapäistärikkö ja vaaleapäistärikkö (mahdollisesti ruskein laikuin). Säkäkorkeus on uroksilla 60–70 cm ja nartuilla 58–68 cm eli se on hieman muita saksanseisojia kookkaampi.
Alkuperä

Rotu on vanhempi kuin karkeakarvainen saksanseisoja, ja se on kotoisin Frankfurt am Mainin kaupungista[lähde? ]. Saksalainen kynologi Hans von Kadisch todisti vuonna 1888, että se oli saksalaisen peltopyykoiran (Hühnerhund) karkeakarvainen vastine. Varhainen rotunimi oli Hessischen Rauhbart ("Hessenin karkeaparta"). Desmond Morriksen mukaan rotuun olisi historiansa aikana sekoitettu saksanpaimenkoiraa. Rotuyhdistys Club Stichelhaar perustettiin jo vuonna 1892, ja se muutti nimensä Verein Deutsch Stichelhaar:ksi vuonna 1976.
Käännös suomeksi
Katarina Murto

Katarina Murto (s. 1971 Pieksämäki) on Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n puheenjohtaja. OAJ:n valtuusto valitsi hänet Olli Luukkaisen seuraajaksi toukokuussa 2022.
Ura

Katarina Murto on OAJ:n kuudes puheenjohtaja. Ennen OAJ:n puheenjohtajana aloittamista Katarina Murto työskenteli Akavan työmarkkinajohtajana.
Opetustehtävissä Murto on toiminut kymmenen vuoden ajan vuosituhannen vaihteessa, viimeksi tanssitaiteen lehtorina Teatterikorkeakoulussa. Opetusuransa jälkeen hän on työskennellyt muun muassa juristina ja notaarina.
Vuodesta 2011 hän on luonut uraa työmarkkina-alalla esimerkiksi Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö SAK:n työehtoasioiden päällikkönä ja STTK:n johtajana.
Koulutus

Katarina Murto on valmistunut Teatterikorkeakoulusta ja Helsingin yliopistosta. Koulutukseltaan hän on tanssinopettaja, juristi ja varatuomari.
Politiikka

Murto on Kansallisen Kokoomuksen jäsen.
Kallela (Lemu)

Kallela on nykyään Maskun kuntaan kuuluva kylä Lemussa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee pari kilometriä Lemun kirkolta Askaisiin päin Lemusta Askaisiin johtavan yhdystien 1900 varressa.
Maantiedettä

Kallelan naapurikyliä ovat Miiainen ja Heikkinen lännessä, Kaitainen pohjoisessa, Vastila etelässä sekä Toijola, Pappila, Mattila, Seppälä, Torttila ja Järäinen lounaassa. Viimeksi mainitut kylät ovat osa Lemun kirkonkylän taajamaa, jonka taajaan rakennettu alue ulottuu myös Kallelan kylään.
Historiaa

Historialtaan Kallela on yksinäistalo. Kallelan yksinäistalon talouskeskus sijaitsee edelleen paikalla, jossa se oli jo isonjaon aikaan vuonna 1786.
Kylästä lähtöisin olevia sukuja

Kallelan talosta on lähtöisin Gallén- ja Carlström-suvut. Sukuun kuuluneen kuvataiteilija Akseli Gallen-Kallelan (1865–1931, vuoteen 1907 Gallén) isä Peter Wilhelm Gallén (1817–1879) oli Kallelan talon nuorin poika. Gallén-sukuun Kallelassa liittyy äitilinjan kautta myös Askaisten Kainun kylästä kotoisin oleva Cajander-suku, jonka jäsenistä osa on suomentanut nimensä Kalelaksi.
Aiheesta muualla

Maanmittaushallitus,  Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto (kokoelma), Senaatin kartasto, [Masku] (X 15) 1:21 000. X 15.   Kansallisarkisto, 1881.  Kartta Kansallisarkiston digitaaliarkistossa (jpg) (viitattu 21.2.2015)
Harrisonburg

Harrisonburg Virginian kartalla.
Harrisonburg on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 48 914. Harrisonburgia ympäröi Rockinghamin piirikunta. Kaupungin pormestarina toimii Deanna R. Reed.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harrisonburg Wikimedia Commonsissa
Jääkiekon SM-liigakausi 2006–2007

| --- | --- |
Järjestyksessä:  32.
Joukkueita:  14
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  14. syyskuuta 2006
Runkosarja päättyi:  6. maaliskuuta 2007
Voittaja:  Kärpät
Pistepörssin voittaja:   Martin Kariya (Blues)
Paras pelaaja:   Cory Murphy (HIFK)
Pudotuspelit
Päiväys:  15. maaliskuuta – 12. huhtikuuta
Mestari:  Kärpät
Hopeaa:  Jokerit
Pronssia:  HPK
Paras pelaaja:   Janne Pesonen (Kärpät) 
Pistepörssin voittaja:   Michal Broš (Kärpät)
Liigakarsinnat
Liigajoukkue:  KalPa
Mestisjoukkue:  Jukurit
Karsinnan voittaja:  KalPa
 
Alempi sarjataso:  Mestis
 ← 2005–2006 2007–2008 → 
Kausi 2006–2007 oli jääkiekon SM-liigan 32. kausi. Runkosarja alkoi 14. syyskuuta 2006 ja päättyi 6. maaliskuuta 2007. Hallitsevana mestarina kauteen lähti HPK, mestaruuden voitti Kärpät, jolle mestaruus oli SM-liigassa neljäs. Kärpät oli pudotuspeleissä suvereeni voittamalla kaikki ottelunsa, saman tempun tekivät Jokerit vuonna 1997 ja HIFK vuonna 1998. Joukkue oli tappiolla vain kahden erän ajan. Runkosarjan pistepörssin voitti Bluesin Martin Kariya.
Runkosarja

| Joukkue | O | V | J/RV | J/RH | H | TM | PM | ME | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kärpät | 56 | 33 | 6 | 4 | 13 | 197 | 125 | +72 | 115 | 2,05 |
|  Jokerit | 56 | 32 | 6 | 3 | 15 | 194 | 144 | +50 | 111 | 1,98 |
|  HPK | 56 | 25 | 11 | 5 | 15 | 192 | 160 | +32 | 102 | 1,82 |
|  Tappara | 56 | 28 | 3 | 8 | 17 | 159 | 130 | +29 | 98 | 1,75 |
|  Blues | 56 | 24 | 5 | 10 | 17 | 156 | 135 | +21 | 92 | 1,64 |
|  HIFK | 56 | 25 | 5 | 5 | 21 | 165 | 159 | +6 | 90 | 1,61 |
|  TPS | 56 | 23 | 6 | 5 | 22 | 167 | 155 | +12 | 86 | 1,54 |
|  Lukko | 56 | 21 | 5 | 8 | 22 | 183 | 191 | -8 | 81 | 1,45 |
|  Ilves | 56 | 21 | 6 | 5 | 24 | 139 | 147 | -8 | 80 | 1,43 |
|  Pelicans | 56 | 19 | 7 | 6 | 24 | 147 | 151 | -4 | 77 | 1,38 |
|  SaiPa | 56 | 20 | 4 | 4 | 28 | 150 | 181 | -31 | 72 | 1,29 |
|  JYP | 56 | 15 | 7 | 8 | 26 | 138 | 165 | -27 | 67 | 1,20 |
|  Ässät | 56 | 15 | 3 | 3 | 35 | 133 | 199 | -66 | 54 | 0,96 |
|  KalPa | 56 | 12 | 5 | 5 | 34 | 130 | 208 | -78 | 51 | 0,91 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Martin Kariya | Blues | 51 | 18 | 43 | 61 | 1,20 |
| 2. |  Josef Straka | Lukko | 56 | 24 | 36 | 60 | 1,07 |
| 3. |  Juha-Pekka Haataja | Lukko | 56 | 27 | 32 | 59 | 1,05 |
| 4. |  Kim Hirschovits | Jokerit | 54 | 19 | 40 | 59 | 1,09 |
| 5. |  Stephen Guolla | HIFK | 49 | 11 | 45 | 56 | 1,14 |
| 6. |  Janne Pesonen | Kärpät | 56 | 22 | 33 | 55 | 0,98 |
| 7. |  Shayne Toporowski | Lukko | 55 | 19 | 34 | 53 | 0,96 |
| 8. |  Jani Rita | Jokerit | 56 | 32 | 20 | 52 | 0,93 |
| 9. |  Toni Mäkiaho | HPK | 55 | 15 | 36 | 51 | 0,93 |
| 10. |  Kimmo Kuhta | HIFK | 55 | 24 | 26 | 50 | 0,91 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (puolustajat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Cory Murphy | HIFK | 45 | 13 | 37 | 50 | 1,11 |
| 2. |  Mikko Mäenpää | HPK | 52 | 14 | 26 | 40 | 0,77 |
| 3. |  Jukka-Pekka Laamanen | Kärpät | 55 | 10 | 26 | 36 | 0,65 |
| 4. |  Marko Tuulola | Jokerit | 54 | 7 | 29 | 36 | 0,67 |
| 5. |  Dale Clarke | Tappara | 56 | 13 | 20 | 33 | 0,59 |
| 6. |  Jyri Marttinen | JYP | 44 | 13 | 17 | 30 | 0,68 |
| 7. |  Teemu Aalto | Tappara | 56 | 7 | 23 | 30 | 0,54 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (tulokkaat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tero Konttinen | Ässät | 52 | 7 | 20 | 27 | 0,52 |
| 2. |  Tuomas Suominen | TPS | 46 | 7 | 19 | 26 | 0,57 |
| 3. |  Mikko Viitanen | Lukko | 51 | 8 | 16 | 24 | 0,47 |
| 4. |  Jori Lehterä | Jokerit | 28 | 6 | 6 | 12 | 0,43 |
| 5. |  Sami Sandell | Ilves | 50 | 3 | 7 | 10 | 0,20 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi (vain yli 25 ottelua pelanneet)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Nollapelit | Torjunta % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tuomas Tarkki | Kärpät | 46 | 91 | 6 | 93,44 |
| 2. |  Tommi Nikkilä | Tappara | 36 | 71 | 4 | 92,99 |
| 3. |  Jan Lundell | HIFK | 50 | 120 | 2 | 92,79 |
| 4. |  Tuukka Rask | Ilves | 49 | 114 | 3 | 92,75 |
| 5. |  Bernd Brückler | Blues | 51 | 109 | 7 | 92,62 |
SM-liigan tasonmittausottelut

| KalPa – Jukurit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. maaliskuuta | KalPa | Jukurit | 3–2ja. |  |
| 15. maaliskuuta | Jukurit | KalPa | 4–5ja. |  |
| 17. maaliskuuta | KalPa | Jukurit | 8–2 |  |
| 19. maaliskuuta | Jukurit | KalPa | 2–5 |  |
| KalPa voitti tasonmittauksen voitoin 4–0. | KalPa voitti tasonmittauksen voitoin 4–0. | KalPa voitti tasonmittauksen voitoin 4–0. | KalPa voitti tasonmittauksen voitoin 4–0. |  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| HPK – Blues |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. huhtikuuta | HPK | Blues | 7–2 |  |
| HPK voitti pronssia. | HPK voitti pronssia. | HPK voitti pronssia. | HPK voitti pronssia. |  |
Pudotuspelit > Loppuottelut (paras viidestä)

| Kärpät – Jokerit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. huhtikuuta | Kärpät | Jokerit | 3–2 |  |
| 10. huhtikuuta | Jokerit | Kärpät | 2–4 |  |
| 12. huhtikuuta | Kärpät | Jokerit | 5–2 |   |
| Kärpät mestariksi voitoin 3–0. | Kärpät mestariksi voitoin 3–0. | Kärpät mestariksi voitoin 3–0. | Kärpät mestariksi voitoin 3–0. |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Michal Broš | Kärpät | 10 | 6 | 6 | 12 | 1,2 |
| 2. |  Tim Stapleton | Jokerit | 10 | 6 | 4 | 10 | 1,0 |
| 3. |  Jari Viuhkola | Kärpät | 10 | 4 | 6 | 10 | 1,0 |
| 4. |  Clarke Wilm | Jokerit | 10 | 2 | 8 | 10 | 1,0 |
| 5. |  Ross Lupaschuk | Kärpät | 10 | 1 | 9 | 10 | 1,0 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Kärpät
2.: Jokerit
3.: HPK
4.: Blues
5.: Tappara
6.: HIFK
7.: Ilves
8.: Pelicans
9.: TPS
10.: Lukko
11.: SaiPa
12.: JYP
13.: Ässät
14.: KalPa
Palkinnot

| Joukkuepalkinnot> Palkinto | Joukkuepalkinnot> Peruste | Joukkuepalkinnot> Saaja | Joukkuepalkinnot> Lähde | Joukkuepalkinnot> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kanada-malja | SM-liigan mestari | Kärpät |  |  |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | Kärpät |  |  |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Blues |  |  |
Pelaajapalkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Lasse Oksanen -palkinto | runkosarjan paras pelaaja |  Cory Murphy | HIFK |  |
| Jari Kurri -palkinto | pudotuspelien arvokkain pelaaja |  Janne Pesonen | Kärpät |  |
| Kultainen kypärä | pelaajien valitsema paras pelaaja |  Cory Murphy | HIFK |  |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | runkosarjan pistepörssin voitto |  Martin Kariya | Blues |  |
| Aarne Honkavaara -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä |  Jani Rita | Jokerit |  |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Tuomas Tarkki | Kärpät |  |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Cory Murphy | HIFK |  |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | paras tulokas |  Tuomas Suominen | TPS |  |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Tommi Paakkolanvaara | Kärpät |  |
| Matti Keinonen -palkinto | paras tehotilasto |  Martti Järventie | Jokerit |  |
Muut palkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Timo Favorin |  |  |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Seppo Lindroos |  |  |
| Kultainen pilli | pelaajien äänestämä paras erotuomari |  Jari Levonen |  |  |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Kari Jalonen | Kärpät |  |
| Mestarijoukkueen valmentajapalkinto | mestarijoukkueen päävalmentaja |  Kari Jalonen | Kärpät |  |
Aiheesta muualla

sm-liiga.fi (Arkistoitu – Internet Archive), otteluohjelma ja tulokset
jatkoaika.com, kausiennakko
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Hartwall Areena ennen toisen finaalin alkua
Harjasluikat

| Harjasluikat |
| --- | --- |
 Järviharjasluikka eli sukaluikka (Isolepis setacea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Harjasluikat Isolepis  R.Br.
Katso myös
   Harjasluikat Wikispeciesissä   Harjasluikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harjasluikat (Isolepis) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 77 lajia. Suvun lajeja on toisinaan sijoitettu muihinkin sukuihin, kuten röyhykaisloihin (Scirpus), järvikaisloihin (Schoenoplectus) tai sädekaisloihin (Cyperus) kuuluviksi.
Harjasluikat ovat yleensä yksivuotisia sekä matalakasvuisia ja mätästäviä sarakasveja. Niiden varret ovat ohuita ja lehdettömiä. Lehtitupet ovat useimmiten punertavia. Kukintona olevat tähkät ovat pieniä sekä monikukkaisia ja sijaitsevat joko yksittäin tai kaksittain varren kärjessä. Kukinnon tukilehti on varrennäköinen. Kukat ovat kaksineuvoisia, emit kolmiluottisia, ja tähkäsuomut mustia sekä vihreän keskisuonen omaavia.
Harjasluikkia tavataan yleensä maapallon lämpimillä seuduilla. Ruotsissa tavataan vain järviharjasluikkaa eli sukaluikkaa (Isolepis setacea), josta on Etelä-Suomestakin yksi havainto 1900-luvun alkupuolelta. Etelä-Suomessa on tavattu myös espanjanharjasluikkaa eli espanjanluikkaa (Isolepis pseudosetacea) 1900-luvun alussa.
Nuokkuharjasluikkaa (Isolepis cernua) myydään koristekasvina.
Lajeja

Isolepis cernua – nuokkuharjasluikka
Isolepis fluitans – jokiharjasluikka eli kellusluikka
Isolepis pseudosetacea – espanjanharjasluikka eli espanjanluikka
Isolepis setacea – järviharjasluikka eli sukaluikka
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Harjasluikat – Isolepis
Keskinen Kalajärvi

| Keskinen Kalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°06′25″N, 24°53′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.526.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,6 m 
Rantaviiva:  2,35 km 
Pinta-ala:  0,12 km² 
 fiKeskinen Kalajärvi 
Keskinen Kalajärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva runsaan 12 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 90 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä seitsemäntoista kilometriä lounaaseen.
Maantiede

Keskinen Kalajärvi on rannoiltaan varsin polveileva, järven luoteisosassa on kolmiomainen lahti. Se muodostaa kolmen järven kokonaisuuden Vataanjoen valuma-alueen lounaisosassa yhdessä Yläisen Kalajärven ja Alaisen Kalajärven kanssa. Ensin mainittu sijaitsee Keskisen Kalajärven pohjoispuolella, jälkimmäinen itäpuolella. Järvien eteläpuolella sijaitsee Joutsenlammi ja kaakkoispuolella Riihijärvi.
Keskisen Kalajärven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja Alaisen Kalajärven luoteiskolkkaan. Järvien välissä on Saarenmaa, jonka korkeustaso on noin kymmenen metriä niitä ylempänä.
Vataanjoen valuma-alue on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 32 metriä Keskistä Kalajärveä alempana.
Heikki Kokko (kirjailija)

Heikki Kokko (24. lokakuuta 1878 Oulu – 3. kesäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Kokko syntyi merimiehen perheeseen, kävi kauppakoulun ja toimi kolme vuotta liikealalla. Hän valmistui kansakoulun opettajaksi Kajaanin seminaarista ja toimi opettajana Simossa, Pattijoella, Oulun Kiviniemessä ja Helsingissä. Kokko aloitti toimittajanuransa Helsingin Sanomissa vuonna 1905. Hän siirtyi vuonna 1912 Sanomalehtien Tietotoimistoon ja sittemmin Suomen Tietotoimistoon.
Kokko työskenteli Uuden Auran toimitussihteerinä vuosina 1919–1923 ja 1926–1928. Hän oli päätoimittajana Pohjolan Sanomissa vuosina 1915–1917, Kalevassa vuosina 1917–1918, Kaiussa vuosina 1923–1925, Riihimäen Sanomissa vuosina 1925–1926, Etelä-Savossa vuosina 1928–1929 ja Savossa vuosina 1929–1931. Sivutoimenaan Kokko toimitti Maakauppiasta, Käsityö- ja Teollisuuslehteä, Vakuuttajaa ja Velikultaa. Hän suomensi useita kaunokirjallisia teoksia ja julkaisi runoja ja proosaa.
Kokko osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa muun muassa Lavian rintamalla. Vuonna 1919 hän liittyi Kokoomuspuolueen jäseneksi. Kokko toimi puolueen piiritoimikunnan jäsenenä Oulussa ja piirisihteerinä Kuopiossa.
Teoksia

Ruijan rannalta: kalastaja Heikki Kokon muistelmia. Helsinki 1910
Juhlaruno: Kemin kieltolakijuhlaan 1. 6. 1919. Kemi 1919
Valkeuden valta: Perä-Pohjolan maakuntajuhlille Rovaniemellä 21-22. 6. 1919. Rovaniemi 1919
Juhlasäveliä Hangon suomalaisen yhteiskoulun oman talon vihkiäisjuhlaan 1911.10.24; säv. Sune Carlsson. Hangon suomalainen yhteiskoulu, Hanko 1924
Juhlaruno Iin valistustalon avajaisjuhlaan 21.2.26. Iin valistustalo, Oulu 1926
Herttaikikukka

| Herttaikikukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Ikikukat Rhodanthe
Laji::  manglesii
Kaksiosainen nimi
 Rhodanthe manglesii  Lindl. 
Katso myös
   Herttaikikukka Wikispeciesissä   Herttaikikukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herttaikikukka (Rhodanthe manglesii) on heinä-syyskuussa kukkiva, yksivuotinen asterikasvi. Se kasvaa 30-50 cm korkeaksi. Terälehtien väri vaihtelee punaisesta valkoiseen ja keskusta on tumma. Alapinta on hopeanhohtoinen.
Herttaikikukkaa tavataan Lounais-Australiassa luonnonmukaisena.
Harjunpää ja ahdistelija

| Harjunpää ja ahdistelija> Harjunpää och antastaren |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Tyyli:  draama rikos
Pääosissa:  Johan Simberg Hellevi Seiro Rabbe Smedlund
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  ruotsi suomi
Esitetty:  5. marraskuuta 1985 – 26. marraskuuta 1985
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Åke Lindman
Käsikirjoittaja(t):  Åke Lindman Kari Uusitalo
Säveltäjä(t):  Lasse Mårtenson
Leikkaaja(t):  Pipsa Valavaara
Lavastaja(t):  Aimo Pöyhönen
Kuvaaja(t):  Matti Kurkikangas
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Harjunpää ja ahdistelija on neliosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1985. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun samannimiseen romaaniin vuodelta 1982. Sarja on Yleisradion ruotsinkielisen televisioteatterin tuotantoa ja sen on ohjannut Åke Lindman.
Juoni

Sarjassa Harjunpää tutkii tapausta, jossa ahdistelija vaani yksinäisiä naisia öisin Helsingissä.
Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Johan Simberg  | … |  Timo Harjunpää   |
|  Hellevi Seiro  | … |  Onerva Nykänen   |
|  Rabbe Smedlund  | … |  Jarkko   |
|  Ulf Törnroth  | … |  Ossi   |
|  May Pihlgren  | … |  Hertta   |
Karujärv

| Karujärv |
| --- | --- |
 Näkymä järven itärannasta
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Saarenmaa
Kunnat:  Saarenmaan kunta
Koordinaatit:  58°22′47″N, 22°12′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  Kalja oja
Järvinumero:  VEE2076800
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  32,2  m 
Pituus:  3,9 km  
Leveys:  2 km  
Rantaviiva:  12,276 km  
Pinta-ala:  346 ha  
Keskisyvyys:  1,6 m  
Suurin syvyys:  5,5 m  
Valuma-alue:  16,1 km²  
Saaria:  3
:  Suursaar, Linderahu, Oinarahu
 fiKarujärv 
Karujärv (myös Järumetsa järv, Järvemetsa järv , Pühajärv ) on Virossa Saarenmaalla  sijaitseva järvi. Järven nimi tarkoittaa Karhujärvi. Karujärvi on Saarenmaan suurin järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 346 hehtaaria ja se on 3,0 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Saaria on kolme, joiden yhteinen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Suursaar on 350 metriä pitkä, Linderahu on 130-metrinen ja pienin Oinarahu on 60 metriä pitkä. Neljäs saari olisi Sarapiku saar, mutta se on kasvanut eli soistunut kiinni rantaan. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 32,2 metriä mpy. Järveen laskee viisi ojaa, joista huomattavimmat ovat Oinabe soon laskuoja ja Koeraoja. Sen laskuoja on Kalja oja, joka kahdeksan kilometrin matkallan ohittaa Lihulinnan (muinaislinna), virtaa suuren suon halki ja päättyy karstimaahan. Järven valuma-alueen laajuus on 16,1 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys 5,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0055 kuutiokilometriä eli 5,5  miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 12,3 kilometriä, johon sisältyy vain vähän peltoja. Rannat ovat soraa ja hiekkaa. Karujärve–Kärla-maantie kiertää järven itärantaa pohjoispuolelle. Tien varrella itäpuolella sijaitsee Karujärven leirintäalue.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv) säännönmukaisesti.
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Vesi on kuitenkin kirkasta ja kesällä on näkösyvyys neljä metriä. Talvella, kun muuta järvet jäätyvät umpeen, pitävät järven lähteet jäässä yllä aukkoja.
Luontoarvoja

Yleisimpiä kalalajeja ovat ahven, hauki, sorva, suutari, säyne ja kiiski. Harvinaisempi kala on kivisimppu. Järven ympäristössä elää lampisiippa.
Järvren kalakanta on kaksinkertainen kuin Viron muissa pienissä järvissä ja samalla kalat kasvavat suuriksi. Järvestä on pyydetty yli yhdeksänkiloisia haukia, kiloisia ahvenia ja säyneitä sekä parikiloisia suutareita. Järveen istutettiin 1930-luvulla siikaa ja Peipsijärven muikkua, mutta ne eivät järvessä menestyneet. Vielä 1957 istutettiin Pohjois-Venäjältä tuotua peledsiikaa, mutta sekään ei säilynyt järvessä. Järvesä on runsaasti rapua.