stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Savonlinna
Kuntaliitokset

Vuoden 1973 kuntaliitoksessa Savonlinnaan yhdistettiin suurin osa sitä ympäröineestä Säämingin kunnasta. Samana vuonna valmistui myös Savonlinnan lentoasema. Savonrannan kunta liittyi Savonlinnaan vuoden 2009 alussa. Kunnilta puuttui yhteinen kuntaraja, joka oli kuntajakolain edellytys kuntaliitoksen tekemiselle. Valtioneuvosto kuitenkin vahvisti osakuntaliitoksen Enonkosken kunnan pohjoisosasta 19. kesäkuuta 2008, jolla Savonlinnan kaupunkiin liitettiin 31,24 km² kaistale yhteisen maarajan luomiseksi Savonlinnan ja Savonrannan välille.
Tätä ennen asiaa oli yritetty ratkaista Enonkoskella 27. helmikuuta 2008 pidetyssä käytävää koskevassa yhteiskokouksessa, joka päättyi hyvin laihoin tuloksin. Tästä huolimatta Savonrannan kunnanvaltuusto päätti 28. maaliskuuta 2008 äänin 12–4 että Savonrannan ja Savonlinnan välinen yhdyskäytävä muodostettiin niin sanottua pohjoista reittiä pitkin lohkaisemalla se pelkästään Enonkosken kunnasta, minkä ratkaisun valtioneuvosto hyväksyi. Enonkoskelta saadun alueen pinta-ala on 31,24 neliökilometriä ja siellä asuu yksi asukas. Maaliskuussa 2012 Savonlinnan, Kerimäen ja Punkaharjun valtuustot päättivät kuntien yhdistymisestä. Liitos toteutui vuonna 2013. Enonkoski liittyi mukaan vain seurakunnallisesti, ei kunnallisesti. Liitoksen tuloksena Enonkoski jäi alueeltaan kokonaan Savonlinnan ympäröimäksi enklaaviksi.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
| Savonlinnan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 41 053 | 41 053 |
| 1985 | 1985 |    | 41 324 | 41 324 |
| 1990 | 1990 |    | 41 359 | 41 359 |
| 1995 | 1995 |    | 41 426 | 41 426 |
| 2000 | 2000 |    | 39 575 | 39 575 |
| 2005 | 2005 |    | 38 451 | 38 451 |
| 2010 | 2010 |    | 37 059 | 37 059 |
| 2015 | 2015 |    | 35 523 | 35 523 |
| 2020 | 2020 |    | 32 976 | 32 976 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Savonlinnassa on yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, johon kuuluu neljä kappeliseurakuntaa ja yksi erillinen kirkkopiiri:
Savonlinnan seurakunta
Enonkosken kappeliseurakunta
Kerimäen kappeliseurakunta
Punkaharjun kappeliseurakunta
Rantasalmen kappeliseurakunta
Savonrannan kirkkopiiri.
Lisäksi Savonlinnassa toimii Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Pyhän Jaakobin luterilainen seurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Savonlinnan alueella toimii Saimaan ortodoksinen seurakunta.
Savonlinnassa toimivat lisäksi Savonlinnan Helluntaiseurakunta, Punkaharjun helluntaiseurakunta ja Savonlinnan vapaaseurakunta.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Savonlinnan kaupungin nykyisellä alueella.
Kerimäen seurakunta (liitetty Savonlinnan seurakuntaan 2013)
Punkaharjun seurakunta (liitetty Savonlinnan seurakuntaan 2013)
Savonlinna-Säämingin seurakunta (liitetty Savonlinnan seurakuntaan 2013)
Savonrannan seurakunta (liitetty Kerimäen seurakuntaan 2006)
Säämingin seurakunta (yhdistetty silloisen Savonlinnan seurakunnan kanssa Savonlinna-Säämingin seurakunnaksi 1995)
Maantiede

Savonlinnan keskusta on rakennettu osittain saarille, jotka erottavat Saimaan selät Haapaveden ja Pihlajaveden toisistaan. Kaupungin pinta-alasta yli kolmannes koostuu vesistöistä ja useista saarista. Haapa- ja Pihlajavettä yhdistävät kolme salmea lännestä itään päin lueteltuina ovat Laitaatsalmi, Haapasalmi ja Kyrönsalmi. Talvisalo jää Laitaatsalmen ja Haapasalmen väliin ja Vääräsaari Haapasalmen ja Kyrönsalmen väliin. Linnansaaren kansallispuisto ja Koloveden kansallispuisto sijaitsevat osittain Savonlinnan alueella.
Maantiede > Savonlinnan keskustaajaman kaupunginosat

lähde?
| Länsi | Keskusta | Itä |
| --- | --- | --- |
|  Aholahti  Ensola  Kellarpelto  Laitaatsilta  Pihlajaniemi  Pitkäniemi  Pöllänlahti  Rantakoivikko  Ritala |  Heikinpohja  Hernemäki  Jukolansalo  Kasinonsaaret  Savonniemi  Sortteerinlahti  Talvisalo  Viiskulma |  Alttarkivi  Haka-alue  Inkerinkylä  Kyrönniemi  Mertala  Miekkoniemi  Nojanmaa  Nojanmaanlahti  Nätki  Pääskylahti  Pääskylä  Viuhonmäki |
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Savonlinnassa oli 34 664 asukasta, joista 26 511 asui taajamissa, 7 681 haja-asutusalueilla ja 472:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Savonlinnan taajama-aste on 77,45 %. Savonlinnan taajamaväestö jakautuu kuuden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Savonlinnan keskustaajama | 21 897 |
| 2 | Kerimäen kirkonkylä | 2 340 |
| 3 | Punkasalmi | 1 338 |
| 4 | Savonrannan kirkonkylä | 421 |
| 5 | Anttola | 307 |
| 6 | Tuunaansaari | 208 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Maantiede > Kylät

Seuraavassa on lueteltu Savonlinnan kylät kuntaliitoksen jälkeen Savonlinnan, Kerimäen, Punkaharjun ja Savonrannan alueilla.
Savonlinna: Aholahti, Ahvensalmi, Ahvionsaari, Haapalahti, Hannolanpelto, Haukiniemi, Ikoinniemi, Juvola, Kaartilanranta, Kallislahti, Kesamonsaari, Kiilanmäki, Kiviapaja, Kokonsaari, Kommerniemi, Kosola, Laukansaari, Liistonsaari, Loikansaari, Mikkolanniemi, Moinsalmi, Niittylahti, Oravi, Otavaniemi, Pellossalo, Pesolansaari, Pietolansaari, Pihlajalahti, Pirhiänniemi, Pihlajaniemi, Ritosaari, Tolvanniemi, Tuohisaari, Tynkkylänjoki, Varparanta.
Kerimäki: Alakuona, Anttola, Uusi-Haapalahti, Haapaniemi, Hevossalo, Hälvä, Karvila, Kattilamäki, Kerimäki, Kerimäen Pihlajaniemi, Kumpuranta, Kuokkala, Laakkola, Luotojärvi, Lötjölä, Louhi, Makkola, Moinniemi, Paakkunala, Paasniemi, Uus-Pihlajaniemi, Pitkälä, Raikuu, Rauvanniemi, Riikola, Ruokojärvi, Ruokolahti, Ruokoniemi, Silvola, Simpala, Toroppala, Yläkuona.
Punkaharju: Enanniemi, Hiukkajoki, Kulennoinen, Lahdenkylä, Liittolahti, Piojärvi, Punkaharjun Laukansaari, Punkasalmi, Putikko, Raatikko, Ruhvana, Saukonsaari, Sorvasranta, Susiniemi, Särkilahti, Turtianniemi, Tuunaansaari, Utrasniemi, Vaahersalo, Vaara, Vuoriniemi.
Savonranta: Hanhijärvi, Hankavaara, Lapinlahti, Säimen, Leivola, Oriniemi, Pirttimäki, Rönkönvaara, Vuokala.
Liikenne > Maantie- ja rautatieliikenne

Savonlinnan julkinen liikenne on viime vuosina kärsinyt julkisten menojen leikkaamisesta, joka on heijastunut lippuhintojen kallistumisena ja vuorojen vähenemisenä.lähde?
Savonlinnasta Pieksämäelle ja Mikkeliin on tarjolla linja-autoyhteys. Helsingin suunnasta Savonlinnaan kulkee viikonloppuisin linja-auton yöpikavuoro Lahden ja Mikkelin kautta.
Paikallisliikennettä hoitaa Savonlinja viidellä linjallaan:
Linja 1: Repolankaari-Keskusta-Samusalontie
Linja 2: Aholahti–Keskusta–Nätki
Linja 3: Haka-alue–Keskusta–Pihlajaniemi
Linja 4: Jukolansalo–Heikinpohja–Keskusta Miekkoniemi Lapintori Mertala Tyyneläntie ja Prisma Nojanmaa Alasuontie Puntalantie ja Pajatie Haenpolvi
Linja 5: Kellarpelto–Pihlajaniemi–Heikinpohja–Keskusta–Samiedu
Savonlinnan kautta kulkee Huutokoski–Parikkala-rata. Keskustaajaman alueella on kaksi rautatieasemaa, joista Savonlinnan rautatieasema sijaitsee keskustassa Kauppatorilla ja Pääskylahden rautatieasema keskustasta noin kaksi kilometriä itään. Savonlinnan vanha rautatieasema lakkautettiin radanoikaisun vuoksi joulukuussa 2011 ja on nykyisin yksityiskäytössä. Keskustaajaman ulkopuolella on lisäksi neljä liikennepaikkaa henkilöliikenteelle. Ne ovat Kerimäki, Retretti, Lusto ja Punkaharju. VR liikennöi kiskobussilla henkilöliikennettä rataosuudella Savonlinna–Parikkala, päivittäin noin kuusi vuoroa suuntaansa. Henkilöliikenne Savonlinnan ja Pieksämäen välillä lopetettiin vuonna 1988, Savonlinna–Huutokoski-radan huonokuntoisuuden ja kiskobussien käytöstä poistumisen vuoksi. Savonlinna–Huutokoski-rataosuus on perusparannettu vuonna 2008. Sitä ei kuitenkaan tuolloin sähköistetty, minkä vuoksi sille ei saatu uudelleen liikennettä. Nykyisin rataosa on poikki Savonlinnan ja Rantasalmen väliltä kun Laitaatsalmen rautatiesilta purettiin Valtatie 14:n siltatyömaan tieltä. Rahoitusta uudelle rautatiesillalle ei saatu.
Savonlinnan pääkatu on Olavinkatu, jolla suurin osa kaupungin liikkeistä ja palveluista sijaitsee. Valtatie 14 kulki sitä pitkin kaupungin halki loppuvuoteen 2012 asti aiheuttaen paljon onnettomuuksia kaupungin keskustassa. Tästä syystä kaupunkiin rakennettiin pitkän suunnittelun jälkeen rinnakkaisväylä. Savonlinnan rinnakkaisväylän ensimmäisen osion rakentaminen alkoi syyskuussa 2009, Kyrönsalmen eteläisen sillan ja Miekkoniemen Tavin risteyksen rakentamisella. Ensimmäinen osio valmistui heinäkuussa 2011. Toinen osio (raskaan liikenteen väylä) valmistui 1. marraskuuta 2012 ja toinen osio (kevyen liikenteen väylät) valmistui kesällä 2013. Valtatie 14:ään kuuluva Savonlinnan rinnakkaisväylä sivuuttaa keskikaupungin, Talvisalon ja Jukolansalon alueet osittain uuden ja osittain perinteisen rautatielinjan vieressä. Ohitustien kolmannessa vaiheessa Saimaan syväväylä siirrettiin Kyrönsalmesta Laitaatsalmeen ja rakennettiin Laitaatsalmen yli kaksi kaksikaistaista ja 24,5 metriä korkeaa maantiesiltaa.
Liikenne > Vesiliikenne

Savonlinnasta on kesäaikaan vilkasta risteilyliikennettä Saimaalle. Liikenteessä on höyrylaivoja ja moottorialuksia. Savonlinna onkin tunnettu valkokylkisten sisävesihöyrylaivojen kotisatamana. Kauppatorin vieressä sijaitsevan Savonlinnan matkustajasataman ohella Savonlinnan satamaan kuuluu syväsatama 2,5 kilometriä matkustajasatamasta itään. Savonlinnassa kotisatamaansa pitäviä sisävesilaivoja ovat muun muassa:
S/S Heinävesi Laitaatsillan Telakalla Korjauksessa
S/S Paul Wahl Ajossa Pihlajaveden Ympäri
S/S Punkaharju Laitaatsilta Rauhanlinna ja Pihlajaveden Ympäri Matkustajasatama
S/S Savonlinna Huollossa Laitaatsillan Telakalla
S/S Suur-Saimaa (Laitaatsillan telakalla)
M/S Lakestar Risteily Kaupungin Ympäri
M/S Lakeseal Risteily Kaupungin Ympäri
M/S Ieva Risteily Kaupungin Ympäri
M/S Elviira Kaupungin Ympäri ja Pihlajaveden Saaristoon ￼
S/S Saaristo Ajaa Pihlajaveden Ympäri
M/S Velmeri Ajaa Tilausristelyä Savonlinnassa
S/S Salama (Maakuntamuseolla)
S/S Saimaa Laiva Maakuntamuseolla
S/S Mikko  Museolla
M/S Puijo On Järvisydämessä Ajaa Linnansaareen
S/S Rauha Höyrylaiva Ajaa Tilausristelyä Ja Risteilyä
Liikenne > Kanavat

Haponlahden kanava
Oravin kanava
Vihtakannan kanava
Liikenne > Lentoliikenne

Lentoliikennettä palvelee 13 kilometrin päässä kaupungista sijaitseva Savonlinnan lentoasema, josta pääsee kaupunkiin bussilla tai taksilla. Kentältä pääsee lentämällä Helsinkiin ja Tallinnaan, Lentoyhteyttä operoi liettualainen Transaviabaltika 19-paikkaisella Jetstream 32 -potkurilentokoneella.
Liikenne > Välimatkat

Maanteitä pitkin lyhimpiä reittejä käyttäen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Enonkoski 32 km   Heinävesi 86 km   Helsinki 332 km   Hämeenlinna 305 km   Imatra 118 km   Joensuu 133 km   Juva 60 km   Joroinen 75 km |   Jyväskylä 205 km   Kajaani 329 km   Kitee 85 km   Kokkola 433 km   Kotka 265 km   Kouvola 209 km   Kuopio 159 km   Lahti 232 km |   Lappeenranta 154 km   Mikkeli 104 km   Oulu 444 km   Parikkala 60 km   Pieksämäki 117 km   Pietari 338 km   Pori 471 km   Porvoo 295 km |   Puumala 76 km   Rantasalmi 42 km   Rauma 490 km   Rovaniemi 664 km   Ruokolahti 102 km   Salo 416 km   Seinäjoki 402 km   Sulkava 38 km |   Tampere 359 km   Tornio 574 km   Turku 446 km   Utsjoki 1116 km   Vaasa 488 km   Varkaus 85 km   Viipuri 173 km |
Ilmastokuormitus

Hiilidioksidiekvivalentti (CO2-ekv. tai CO2-ekvivalentti) on ilmastotieteessä käytetty suure, joka kuvaa kasvihuonekaasujen yhteenlaskettua ilmastoa lämmittävää vaikutusta.
Vuoden 2010 laskelmien mukaan asukaskohtainen hiilijalanjälki oli Savonlinnassa Etelä-Savon pienin: 6 400 CO2-ekv./asukas. Laskelmissa on huomioitu muun muassa lämmitys, sähkön kulutus, teollisuuden ym. polttoaine, liikenne ja maatalous. Savonlinnaan myöhemmin liittyneissä kunnissa asukaskohtaiset hiilijalanjäljet olivat seuraavanlaiset: Kerimäki 8 400 CO2-ekv./asukas ja Punkaharju 13 900 CO2-ekv./asukas. Etelä-Savossa keskimääräinen hiilijalanjälki oli 9 600 CO2-ekv./asukas. Suomalaisten keskimääräinen hiilijalanjälki oli 13 900 CO2-ekv.
Kulttuuri > Tapahtumat

Savonlinna oli 1900-luvun alussa kuuluisa kylpylätoiminnastaan, mutta nykyään se tunnetaan oopperajuhlista, jotka saivat alkunsa Aino Acktén 1912 johtamista Olavinlinnan oopperajuhlista. Oopperajuhlat vakiinnuttivat paikkansa jokavuotisena kulttuuritapahtumana kuitenkin vasta vuosikymmenien jälkeen vuonna 1967. Olavinlinnassa järjestettävä tapahtuma tuo Savonlinnaan kuukauden ajan esiintyjiä ja turisteja ympäri maailmaa. Osa konserteista ja perheoopperoista esitetään Savonlinnasalissa, joka toimii kaupungissa ympärivuotisesti konsertti- ja kokoustalona. Säännöllisestä konserttitarjonnasta kaupungissa vastaavat muun muassa Savonlinna-kvartetti sekä Savonlinnan Orkesteri.
Joka vuosi oopperajuhlien alkamisen aikaan, heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna, Savonlinnassa järjestetään myös kolmipäiväiset Savonlinna OperaGames -esteratsastuskilpailut.
Savonlinnan viralliseksi syntymäpäiväksi on vakiintunut Pyhän Olavin päivä, 29. heinäkuuta.
Savonlinnassa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Savonlinnassa kaksi kertaa: 1918 sekä 1956. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Savonlinnassa vuonna 1974.
Kulttuuri > Nähtävyydet

| --- | --- |
 Olavinlinna – vuonna 1475 perustettu linna  Putkinotko – kirjailija Joel Lehtosen huvila ja ulkomuseoalue (avoinna tilauksesta).  Rauhalinna – nykyisin yksityisomistuksessa  Savonlinnan maakuntamuseo ympäristöineen  Tuomiokirkko  Pikkukirkko  Kerimäen kirkko – maailman suurin puukirkko  Savonrannan kirkko (Vuokalan taajamassa, 55 km keskustasta)  Punkaharju:  Lusto – Suomen Metsämuseo  Historialliset sisävesilaivat  Laitaatsillan taistelun muistomerkki  Savonlinnan kauppatori  Linnankatu  Huvipuisto Kesämaa  Linnansaaren kansallispuisto  Koloveden kansallispuisto  Pihlajaveden saaristo  Lettukahvila Kalliolinna
Olavinlinna
Kerimäen kirkko
Suomen Metsämuseo Lusto
Punkaharju
Savonlinnan maakuntamuseo
Savonlinnan tuomiokirkko
Ruokakulttuuri

Savonlinnan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla voissa paistetut muikut, perunasoseen kaltainen potattituuvinki, uunipaisti, potattipiirakat ja karjalanpaisti. Lörtsyt ovat oleellinen osa savonlinnalaista ruokakulttuuria.
Urheilu

Savonlinna on monipuolinen urheilukaupunki. Harrastajamäärien perusteella kaupungin ykköslaji on jalkapallo.lähde? Savonlinnan Työväen Palloseuran (STPS) miesten edustusjoukkue pelaa jalkapalloa 3. divisioonassa. Koripallossa Basket Savonlinna on tuottanut historiansa saatossa maajoukkuepelaajia. Saimaa Volley pelasi aiemmin miesten lentopallon pääsarjassa. Vuonna 2008 pelattiin Savonlinnassa lentopallon Power Cup. Savonlinna Towers pelaa amerikkalaista jalkapalloa 4. divisioonassa, ja salibandyä kaupungissa harjoittaa ZZ Top Team.
Savonlinnan Pallokerho (SaPKo) pelaa Mestiksessä, jonne se keväällä 2006 palasi Suomi-sarjasta. Seura vietti vuonna 2004 75-vuotisjuhliaan ja juhlisti sitä Talvisalon jäähallissa pelatulla ystävyysottelulla Helsingin IFK:ta vastaan. SaPKo on pelannut yhteensä neljä kautta Suomen pääsarjassa. Nykyisin SaPKo keskittyy pääasiassa junioritoimintaan Juniori-SaPKon kautta. Juniorityön merkittävimmät kasvatit lienevät maalivahti Jarmo Myllys, Stanley Cup -voittaja Tuukka Rask sekä Ville Leino. Laitaatsillan Pallo (LaiPa) on ollut SaPKon paikallisvastustaja.lähde? Talvisalo Traitors pelaa jääkiekkoa 2. divisioonassa.
Aholahden hiihtokeskus on Savonlinnan hiihtokeskus, joka on toiminut Vuoden 1967 hiihdon Suomen-mestaruuskilpailujen kisaisäntänä. Paikallinen hiihtoseura on Savonlinnan Hiihtoseura. Keskuksessa on myös A1-tason frisbeegolfrata. Lisäksi paikkakunnalla on myös kymmenen muuta rataa, joista haastavimpana Harjumajan hiihtokeskuksessa, Kerimäellä sijaitseva Harjumajan frisbeegolfrata, joka on saanut luokituksen AA1. Paikallinen frisbeegolfseura on Linnan Mando.
Paikalliset ratsastusseurat ovat Savonlinnan Ratsastajat, Itä-Savon Urheiluratsastajat sekä Riding Club Motive.
Savonlinnan ystävyyskaupungit

Savonlinnan ystävyyskaupungit:
Detmold, Saksa
Kalmar, Ruotsi
Toržok, Venäjä
Ystävyyskaupunkiyhteistyötä kansalaisjärjestötasolla:
Árborg, Islanti
Arendal, Norja
Silkeborg, Tanska
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Savonlinnan kaupungin verkkopalvelu
Virallinen Savonlinnan matkailusivusto
Tilastokeskus – Savonlinnan avainluvut
Elävä muisti -verkkosivu: Savonlinna 300 vuotta (lyhytelokuva, 1940)
Mikko Saarenheimo : Savonlinnan 300-vuotistaipaleelta. Lukuisat hävitykset ja maakysymys hidastuttaneet kaupungin kehitystä, Helsingin Sanomat, 29.07.1939, nro 200, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Etelä-Savon maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Enonkoski  Hirvensalmi  Juva  Kangasniemi  Mikkeli  Mäntyharju  Pertunmaa  Pieksämäki  Puumala  Rantasalmi  Savonlinna  Sulkava 
Entiset kunnat:  Anttola  Haukivuori  Jäppilä  Kerimäki  Mikkelin maalaiskunta  Pieksänmaa  Pieksämäen maalaiskunta  Punkaharju  Ristiina  Savonranta  Sääminki  Virtasalmi 
| n k  Pietari Brahen perustamat kaupungit |
| --- | --- |
 Hämeenlinna (1638)  Savonlinna (1639)  Raahe (1649)  Lappeenranta (1649)  Kristiinankaupunki (1649)  Kajaani (1650)  Hamina (1653)  Kuopio (1653)  Brahea (1653) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Savonlinnan keskustaa 1930-luvulla.
Savonlinnaa 1960-luvulla.
Savonlinna näytti 1800-luvulla arkaaiselta Hjalmar Munsterhjelmin maalauksessa.
Savonlinna tunnetaan yleisesti Olavinlinnastaan.
Savonlinnan Lyseon entinen talo on osa Savonlinnan kaupungintaloa.
Hirvaslahden leirikeskus huhtikuussa 2020.
Saimaa hallitsee Savonlinnan luonnonmaisemaa. Puruvettä Punkaharjulla.
Kerimäen venevajoja.
Vuonna 2012 avattu Savonlinnan rautatieasema.
Satama Savonniemestä päin nähtynä.
Savonlinnan matkustajasatama
Vapaa Karjala

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Vapaa Karjala (vuosina 1931–1937 Vapaa Karjala ja Inkeri, 1938–1939 Karjala–Inkeri) oli Sortavalassa ja Viipurissa vuosina 1920–1939 ilmestynyt sanomalehti.
Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean julkaisema Vapaa Karjala oli Itä-Karjalan pakolaisille tarkoitettu viikkolehti. Se sisälsi lähinnä pakolaisten lähtöalueita koskevia uutisia ja kirjoituksia. Varsinaista Suur-Suomi-propagandaa lehdessä oli vähän. Aluksi julkaistiin jonkin verran myös karjalankielistä aineistoa.
Vuonna 1923 Vapaa Karjala siirtyi Sortavalasta Viipuriin. Vuonna 1928 se muutettiin myös inkeriläispakolaisten äänenkannattajaksi, jolloin Inkerin liiton vuodesta 1922 lähtien julkaisema aikakauslehti Inkeri lakkasi ilmestymästä. Vuonna 1931 Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean ja Inkerin liiton yhteisen lehden nimeksi muutettiin Vapaa Karjala ja Inkeri. Vuodesta 1938 lähtien se ilmestyi pelkästään kansalaisliiton lehtenä nimellä Karjala–Inkeri. Lehden ominta alaa olivat Neuvostoliittoa ja varsinkin Neuvosto-Karjalaa koskevat uutiset.
Vapaan Karjalan ja sen seuraajien päätoimittajina työskentelivät Ville Söderholm (vastaava toimittaja 1920 ja 1921), Aleksanteri Sadovnikov (1920–1921), Ilmari Havu (1921–1922), Otto Kotonen (1923–1933), Ilmari Raekallio (1934) ja Eino Parikka (1934–1939).
Aiheesta muualla

Vapaa Karjala digitoituna kansalliskirjastossa
Vapaa Karjala ja Inkeri digitoituna kansalliskirjastossa
Karjala–Inkeri digitoituna kansalliskirjastossa
Redoxpotentiaali

Redoxpotentiaali eli pelkistymispotentiaali  (E_{h}) on suure, joka mittaa kemiallisen aineen tai ionin taipumusta ottaa vastaan elektroneja ja siten pelkistyä. Redoxpotentiaali mitataan jännitteen yksiköinä, siis voltteina (V) tai millivoltteina (mV). Jokaisella aineella on sille ominainen pelkistymispotentiaali; mitä suurempi se on, sitä suurempi taipumus aineella on pelkistyä eli toimia hapettimena.
Redoxpotentiaalia käytetään yleisesti myös yhtenä veden laatua kuvaavista suureista.
Mittaus ja sen merkitys

Vesiliuoksissa redoxpotentiaali mittaa liuoksen taipumusta vastaanottaa tai luovuttaa elektroneja, kun liuokseen lisätään tai se joutuu kosketuksiin jonkin muun aineen kanssa. Jos liuoksen redoxpotentiaali on alempi (negatiivisempi) kuin lisätyn aineen, jälkimmäisellä on taipumus pelkistyä eli ottaa elektroneja liuoksessa ennestään olleilta aineilta, jotka se täten hapettaa. Jos taas liuoksen redoxpotentiaali on korkeampi (positiivisempi) kuin lisätyn aineen, jälkimmäisellä on taipumus hapettua eli luovuttaa elektroneja liuoksessa ennestään olleille aineille, jotka se täten pelkistää.
Täten liuoksen ja siihen lisätyn aineen välille muodostuu sähköinen potentiaaliero. Tämä potentiaaliero eli redoxpotentiaali voidaan määrittää mille tahansa elektrodille, jollaisena voi toimia:
jokin alkuaine, yleensä metalli, kosketuksissa omia ionejaan sisältävän liuoksen kanssa
reagoimaton metalli kuten kulta tai platina liuoksessa, joka sisältää jonkin muun alkuaineen alempi- ja korkeampiarvoisia ioneja, tai
niukkaliukoisella suolallaan peitetty metalli kosketuksissa sellaisen runsasliukoisen suolan liuoksen kanssa, jossa on sama anioni..
Jokaiseen tällaiseen elektrodiin liittyy jokin puolireaktio. Esimerkiksi lyijyn ja vesiliukoisen lyijysuolan välinen puolireaktio on
Pb2+ + 2 e− ⇄ Pb(s)
Vastaavasti jos platinalanka on upotettu sekä rauta(II)- että rauta(III)-ioneja sisältävään liuokseen, puolireaktio on
Fe3+ + e− ⇄ Fe2+.
Yksittäiselle elektrodille tätä potentiaalieroa ei kuitenkaan voida mitata tyydyttävällä ja toistettavalla tavalla. Sen vuoksi redoxpotentiaalit yleensä mitataan verrattuna johonkin toiseen elektrodiin, jonka potentiaali sovitaan nollaksi. Vesiliuosten redoxpotentiaalit määritetään mittaamalla potentiaaliero liuoksen kanssa kosketuksissa olevan inertin elektrodin sekä vakaan vertailuelektrodin välillä, joka on yhdistetty liuokseen suola­sillan välityksellä.
Inertti elektrodi toimii välittäjänä, jonka kautta elektronit siirtyvät vertailuelektrodiin tai tulevat sieltä. Se tehdään tavallisesti platinasta, joskin myös kultaa ja grafiittia voidaan käyttää. Vertailuelektrodina käytetään elektrodia, jonka redoxpotentiaali tunnetaan. On sovittu, että standardivetyelektrodin redoxpotentiaaliksi on valittu 0,0 volttia ja kaikkien muiden elektrodien redoxpotentiaalit ilmoitetaan siihen verrattuina. Vetyelektrodi on kuitenkin hankala käytettäväksi tavanomaisessa laboratoriotyössä. Sen vuoksi käytännössä vertailuelektrodina käytetään yleensä muita vakaita elektrodeja kuten hopeakloridielektrodia tai kalomelielektrodia.
Vaikka redoxpotentiaalin mittaaminen vesiliuoksille on melko suoraviivaista, monet tekijät rajoittavat tuloksen käyttökelpoisuutta. Sellaisia ovat liuoksen lämpötila ja pH, siinä tapahtuvat irreversiibelit reaktiot ja reaktiot, jotka eivät vielä ole saavuttaneet tasapainoa.
Normaalipotentiaali

Normaalipotentiaali ( E_{0}) on elektrodin redoxpotentiaali verrattuna standardivetyelektrodiin 25 °C:n lämpötilassa, kun jokaisen reaktioon osallistuvan ionin konsentraatio on 1 M, jokaisen reaktioon osallistuvan kaasun osapaine yksi normaali-ilmakehä ja metallit ovat puhtaassa muodossa. Standardivetyelektrodin normaalipotentiaali on sovittu nollaksi.
Normaalipotentiaali ilmoitetaan tavallisesti pelkistymispotentiaalina. Joissakin maissa kuten Yhdysvalloissa ja Kanadassa on kuitenkin tavallisimmin käytetty hapettumispotentiaaleja, jotka ovat pelkistymispotentiaalien vastalukuja. Selvyyden vuoksi normaalille hapettumis- ja pelkistymispotentiaalille voidaan käyttää merkintöjä  E_{0}^{r} ja  E_{0}^{o}.
Eri aineiden normaalipotentiaalit vaihtelevat noin −3 ja +3 voltin välillä. Vesiliuoksissa käyttökelpoisia ovat yleensä kuitenkin vain ne, joiden normaalipotentiaali on suunnilleen +1,7 ja −0,8 voltin välillä.