stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Copyleft
Aiheesta muualla

Stallman, Richard – What is copyleft? (englanniksi)
GNU General Public Licensen epävirallinen suomennos
Plagiointi

Plagiointi. Tekijän signeeraus korvataan omalla nimellä,
Plagiointi (ruots. plagiera < lat. plagiarius ’kidnappaaja’) on toisen henkilön tuotannon käyttöä ilman alkuperäisen lähteen asianmukaista ilmoittamista. Plagiointi voi kohdistua esimerkiksi toisen henkilön ideoihin, tietoihin, kieleen tai kirjoitukseen. Plagiointi voi ilmentää epärehellisyyttä, mikäli plagioija julkaisee tai yrittää julkaista plagioidun työn omana alkuperäisenä tuotantonaan. Plagiointi ei välttämättä ole sama asia kuin tekijänoikeusrikkomus, jossa nimenomaisesti rikotaan tekijänoikeuslakia. Plagiointi voi kohdistua myös tekstin, kirjoituksen tms. sisältöön, kun taas tekijänoikeus koskee näiden muotoa. lähde?
Määritelmiä

Kielitoimiston sanakirja määrittelee plagioinnin sanan plagiaatti kautta:
Plagiaatti on ”kirjallinen t. taiteellinen varkaus, plagiointi; sellaiseen perustuva teos t. sen osa.”
Merriam Webster Online -sanakirja  määrittelee plagioinnin (engl. plagiarism) seuraavastilähde?:
varastamista; toisen henkilön esittämien ideoiden tai sanojen esittämistä omanaan; toisen esittämän tuotannon siteeraamista ilman lähdemerkintää.
kirjallinen varkaus: jostain olemassa olevasta lähteestä peräisin olevan idean tai tuotoksen esittämistä uutena ja alkuperäisenä.
Suomessa Tutkimuseettinen neuvottelukunta on määritellyt plagioinnin seuraavasti:
"Plagioinnilla (plagiarism) eli luvattomalla lainaamisella tarkoitetaan jonkun toisen julkituoman tutkimussuunnitelman, käsikirjoituksen, artikkelin tai muun tekstin tai sen osan, kuvallisen ilmaisun tai käännöksen esittämistä omana. Plagiointia on sekä suora että mukaillen tehty kopiointi."
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Plagiointi Wikisitaateissa
Merriam Webster online (Arkistoitu – Internet Archive)
Älä kopsaa -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) – Helsingin yliopisto.
Plagiarismi.fi (Arkistoitu – Internet Archive).
Suomen Tutkimuseettinen neuvottelukunta.
Plagiarism.org. (englanniksi)
Pernu, Tuomas K.: Mitä on plagiointi, ja miksi se on väärin? Huomioita tiede- ja tietokirjoittamisen etiikasta. Puheenvuoroja, Itä-Suomen yliopisto 3.10.2022.
Hamina-Kotkan satama

Hamina-Kotkan sataman sijainti
Hamina-Kotkan satama on Kotkassa ja Haminassa sijaitseva, osakeyhtiömuotoinen merisatamayhtiö. Se on Suomen suurin yleis-, kontti-, vienti- ja kauttakulkuliikenteen satama. Kokonaisrahtimäärässä maaöljyyn ja öljynjalostustuotteisiin erikoistunut Sköldvikin satama on kuitenkin Hamina-Kotkaa suurempi rahtisatama. Sataman laiturialueiden pituus on yhteensä 8,6 kilometriä, aluspaikkoja on 75 ja raiteita 80 kilometriä. Satama-alueen väylien kulkusyvyys vaihtelee alueelta toiselle; suurin syväys on tarjolla Mussalon kuivabulkkilaiturin ulkopäässä (15,3 metriä).
Mussalon satamaa on laajennettu vuonna 2018.
Satamayhtiö

| HaminaKotka Satama |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Kimmo Naski (2011)
Kotipaikka:  Kotka
Henkilöstö:  n. 100 (2011)
Omistaja:  Kotkan kaupunki (60 %), Haminan kaupunki (40 %)
Kotisivu:  http://www.haminakotka.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hamina-Kotkan sataman toiminnasta vastaa HaminaKotka Satama -niminen osakeyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Kotkan Mussalossa. Yhtiön toimitusjohtaja on Kimmo Naski ja työntekijöitä on noin 100. Yhtiö aloitti toimintansa 1. toukokuuta 2011 Kotkan sataman ja Haminan sataman yhdistyessä. Yhtiön omistavat Kotkan (60 %) ja Haminan (40 %) kaupungit. Yhtiökonserniin kuuluu myös Kotkan Satamatalot Oy, joka vuokraa varasto-, toimisto- ja kenttätiloja sataman alueella.
Hamina-Kotkan satamat

Haminan satama Haminassa.
Mussalon satama Kotkassa. Mussalon satamassa on irtolasti-, neste- ja konttiterminaalit sekä laaja logistiikka-alue
Kantasatama Kotkassa. Kantasatama on monitoimisatama joka on keskittynyt pääasiassa lolo-tyyppiseen liikenteeseen. Satama on jaettu kaupalliseen ja kulttuurisatamaan.
Hietanen Kotkassa. Hietanen on keskittynyt roro-liikenteeseen. Hietasen sataman merkitys on lisääntynyt voimakkaasti Venäjälle suuntautuvan henkilöautojen transitoliikenteen kasvun myötä
Hietanen Etelä (Puolanlaituri) Kotkassa.
Sunilan satama Sunilassa Kotkassa Sunila Oy:n yhteydessä.
Sataman rahtimäärät

Vuonna 2011 Hamina-Kotkan satama kertoi käsitelleensä 609 823 TEU:n konttimäärän.
Hamina-Kotkan sataman ja sen edeltäjien vuosittainen rahtimäärä:
| Vuosi | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kotkan satama milj. tonnia | 8,3 | 8,6 | 8,4 | 9,3 | 10,3 | 11,3 | 7,3 | 11,3 | 1) |  |  |  |  |
| Haminan satama milj. tonnia | 4,9 | 5,3 | 4,6 | 4,4 | 4,8 | 3,8 | 2,4 | 3,7 | 1) |  |  |  |  |
| Yhteensä milj. tonnia | 13,2 | 13,9 | 13,0 | 13,7 | 15,1 | 15,2 | 9,7 | 15,0(15,7) | 16,1 | 14,5 | 14,0 | 13,4 | 13,0 |
1) Pyöristyksestä johtuen yhteismäärän desimaali voi poiketa yhden kymmenysosan osasummista. Haminan ja Kotkan satamien toiminnat yhdistyivät toukokuussa 2011 uudeksi Hamina-Kotkan satamaksi. Sataman rahtimääränä on esitetty Satamaliiton ja satamayhtiön itsensä julkaisema tilastotietoa. Liikenneviraston tilastot raportoivat vain ulkomaankaupan tavaravirrat; vuoden 2011 arvoissa on näissä tilastoissa noin 3 miljoonaa tonnia pienempi rahtimäärä.
Tulevaisuus

Mussalon satamaan rakennetaan UPM:n sellukeskus, johon keskitetään Kymin ja Kaukaan tehtaiden meriliikenne. Investoinnin arvo on 30 miljoonaa euroa.
Konttialus Hamina-Kotkan sataman Haminan satamassa.
Merivoimien aluksia vierailulla Hamina-Kotkan sataman Kotkan Kantasatamassa.
Claude Perrault

| Claude Perrault |
| --- | --- |
 Claude Perrault, Gérard Edelinckin maalaama muotokuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1613 Pariisi, Ranska
Kuollut: 9. lokakuuta 1688 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  lääkäri, arkkitehti, eläintieteilijä
Vanhemmat:  Pierre Perrault, Paquette le Clerc
Claude Perrault (25. syyskuuta 1613 Pariisi, Ranska – 9. lokakuuta 1688 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen lääkäri, tiedemies ja arkkitehti.
Arkkitehtina Perrault'n tunnetuin teos on Louvren itäisen siiven julkisivu. Hänet tunnetaan myös aikaan­­saannoksistaan anatomian, fysiikan ja luonnon­historian alalla. Hänen veljiään olivat virkamies ja hydrologi Pierre Perrault (1611–1680), kirjailija Charles Perrault (1628–1703) ja jansenistinen teologi Nicolas Perrault (1624–1662).
Perrault kuoli vuonna 1688 verenmyrkytykseen saatuaan pistoksen leikellessään kamelia  Pariisin kasvitieteellisessä puutarhassa.
Elämäkerta > Tieteelliset työt

Perrault opiskeli Pariisissa lääketieteen tohtoriksi. Vuonna 1666 hänestä tuli yksi Ranskan tiedeakatemian ensimmäisistä jäsenistä.
Perrault teki useita havaintoja eläinten anatomiasta. Vaikka hänet tunnetaankin paremmin arkkitehtina, hän oli johtava hahmo myös pariisilaisten anatomien ryhmässä, joka leikkeli kuolleita eläimiä ja kuvasi tarkoin 25 nisäkäs-, 70 lintu- ja 5 matelija­lajia, joita esittävät kuvalaatat kaiversi Sébastien Leclerc.
Perrault tutki vertailevasti varsinkin eri eläinlajien kuulo- ja näköelimiä sekä lintujen lentoa.  Suurin osa hänen havainnoistaan sisältyy kokoomateokseen Mémoires pour servir à l’histoire naturelle des animaux ("Muistioita eläinten luonnonhistorian palvelukseen"), jonka kuninkaallinen kirjapaino julkaisi Pariisissa kahteena niteenä vuosina 1671 ja 1676. Hänen esikuvansa mukaisesti Joseph-Guichard Duverney (1648–1730) tutki myöhemmin eläinten rakennetta.
Perrault tutki myös maitiaisnesteen kiertokulkua ja havaitsi sen liikkuvan kahteen suuntaan, ylös ja alas.
 Muiden aikansa oppineiden tavoin hän oli kuitenkin taipuvainen pitämään kasvien soluja toiminnallisesti liiaksi saman­kaltaisina kuin eläintenkin. Denis Dodart (1634–1707) ja Samuel Cottereau du Clos (1598–1685) oikaisivat sittemmin hänen virheelliset käsityksensä.
Mekaniikan alalta Claude Perrault laati teoksen Recueil de plusieurs machines de nouvelles inventions ("Useiden koneiden ja uusien keksintöjen kokoelma"), jonka julkaisi hänen kuolemansa jälkeen hänen veljensä Charles Perrault vuonna 1700.
Elämäkerta > Arkkitehtuuri

Veljensä Charlesin suosittelemana Claude Perrault toimi vuosina 1667-1673 jäsenenä komissiossa, jonka tehtävänä oli työstää suunnitelmia Louvren itäiseksi julkisivuksi. Lopullisessa hankkeessa hän ryhtyi muokkaamaan Louvren kolonnadia, jonka oli pannut alulle Louis Le Vau vuosien 1667 ja 1670 välillä. Hän ei kuitenkaan toiminut pääsunnittelijana, vaikka niin kauan otaksuttiin. Hän suunnitteli myös osia eteläisestä julkisivusta. Vuosien 1667 ja 1672 hän suunnitteli myös Pariisin observatorion. Lisäksi hän suunnitteli Faubourg Saint-Antoineen Trônen riemukaaren, joka pystytettiin vuonna 1670, mutta purettiin vuonna 1716, sekä Sceaux'n vanhan linnan, joka rakennettiin vuosina 1672-1677 ja purettiin 1800-luvun alussa. Hän suunnitteli myös eräitä Versailles'n palatsin sisätiloja sekä palatsin puutarhassa olevan Thétiksen luolan, Dianan suihkulähteen ja kanavamaisen vesialtaan. Vuonna 1674 hän koristeli erään kappelin Notre-Dame-des-Victoires-kirkossa. Perrault'n kilpailijana kuninkaallisissa rakennus­hankkeissa oli Bernini, jonka Ludvig XIV oli kutsunut Roomasta Pariisiin, Charles Perrault'n suosituksesta kuningas valitsi suunnittelijaksi tämän veljen, Claude Perrault'n.
Teoreetikkona Claude Perrault käänsi ranskaksi Vitruviuksen teoksen Arkkitehtuurista (De architectura). Käännös julkaistiin vuonna 1673 nimellä Dix livres d’architecture de Vitruve corrigés et traduits nouvellement en français (”Kymmenen Vitruviuksen kirjaa arkkitehtuurista korjattuina ja uudelleen ranskaksi käännettyinä”). Hän kirjoitti vuonna 1682 myös teoksen "L'ordonnance des cinq espèces de colonnes selon la méthode des Anciens" ("Seitsemän pylvästyypin järjestelmä antiikin menetelmän mukaan"), mutta hänen siinä omaksumansa näkökannat saivat Kuninkaallisessa arkkitehtuuri­akatemiassa kiivasta vastustusta varsinkin sen johtajan, François Blondelin taholta.
Elämäkerta > Arkkitehtuuri > Antiikin ja modernistien kiista

Claude Perrault'n veli Charles Perrault oli pannut alulle kiivaan kiistan antiikin ihailijoiden ja modernistien välille. Claude Perrault tuki kiistassa veljeään oman aikansa kirjallisuuden suosijana, ja hänen vaikutuksestaan vastaava kiista syntyi myös arkkitehtuurin alalla. Esimerkiksi François Blondel oli suuri antiikin arkkitehtuurin ihailija, ja Nicolas Boileau arvosteli Perraultia jyrkkäsävyisellä runomuotoisella epigrammilla, jonka mukaan tämä oli vain "tietämätön lääkäri eikä mikään taitava arkkitehti" ja jonka mukaan lääketiedekään ei ollut sanottavasti kehittynyt sitten Galenoksen päivien.
Perrault esitti oman näkökantansa Vitruviuksen teokseen liittyvissä huomautuksissa. François Blondel julkaisi vuonna 1675 oman teoksensa, jossa hän kannatti antiikin ihailijoiden näkökantaa. Kiista koski varsinkin kolmea asiaa: symmetrian käsitteen tulkintaa, pylväspareja ja optisia korjauksia.
Symmetria liittyy mittasuhteisiin. Blondel piti kiinni kreikkalaisesta symmetrian määritelmästä. Perrault'n mukaan järjestyksen ja rakennusten mittasuhteiden on noudatettava tiettyjä sääntöjä, jotka on määriteltävä, eivätkä ne mitenkään seuraa universaalisesta ja rationaalisesta kauneudesta sellaisenaan.  Claude Perrault käsitti symmetrian nykyaikaisessa mielessä massojen tasapainona jonkin akselin kummallakin puolella, sen sijaan että aiemmin se oli käsitetty siten, että kokonaisuus koostuu keskenään yhtäläisistä osista.
Pylväikköjen osalta Perrault katsoi oikeudestaan poiketa kreikkalais-roomalaisesta perinteestä ja omaksua vaikutteita myös keksiaikaisesta arkkitehtuurista, mitä Blondel ja hänen kannattajansa eivät voineet hyväksyä. Hän lisäsi Vitruviuksen viiteen pylväs­järjestelmään kuudennen, "ranskalaisen pylväsjärjestelmän". Sen mukaisesti hän suunnittelikin 1660-luvulla Louvren kolonnadin.
Toisaalta Perrault vastusti niin sanottuja optisia korjauksia eli käytäntöä, jonka mukaan korkealla tai kauempana olevat kohteet tehtiin suuremmiksi. Hän vetosi fysiologisiin tutkimuksiin ja väitti, ettei näköaisti harhauta vaan näkymän tulkinta. Omaksumalla tämän näkökannan Perrault asettui vastustamaan Vitruviukselta periytyneitä, hänen aikanaan yleisiä käytäntöjä.
Kuolema ja hauta

Claude Perrault kuoli 9. lokakuuta 1688 talossaan Place de l'Estrapadella Pariisissa, ja hänet haudattiin
kaksi päivää myöhemmin Saint-Benoît-le-Bétourné -kirkkoon veljensä Charles Perrault'n läsnollessa.
Julkaisut

Les Murs de Troyes, ou L’origine du burlesque (1653). Uusittu painos: Les Murs de Troye ou l’origine du burlesque. Livre 1 : Les Frères Perrault et Beaurain, tekstin tarkistanut ja julkaissut Yvette Saupé, Tübingen, Narr, 2001.
Les Dix Livres d’architecture de Vitruve, corrigez et traduits nouvellement en françois avec des notes et des figures (1673) Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
Les Dix Livres d’architecture de Vitruve, corrigez et traduits nouvellement en françois avec des notes et des figures, 2. painos (1684)  Teoksen verkkoversio
Ordonnance des cinq espèces de colonnes selon la méthode des anciens (1683)  Texte en ligne (Arkistoitu – Internet Archive)
Abregé des dix livres d’Architecture de Vitruve, Paris, Jean-Baptiste Coignard, 1674 Texte en ligne[vanhentunut linkki]
Du bruit et de la musique des Anciens, extrait des Œuvres diverses de physique et de mécanique, nide 2 ; ja Préface manuscrite du Traité de la musique de Claude Perrault (1721)
Mémoires pour servir à l’histoire naturelle des animaux, dans Mémoires de l’Académie royale des sciences depuis 1666 jusqu’en 1699 (1729-1734)
Mémoires de ma vie. Voyage à Bordeaux (1669), julkaissut johdannolla, huomautuksilla ja hakemistolla varustettuna Paul Bonnefon, H. Laurens, Paris, 1909. Texte en ligne
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claude Perrault Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Claude Perrault
Pariisin observatorio nähtynä Montparnassen tornista.
"Louvren julkisuvun
kohokuva joen puolelta, rakennettu Ludvig XIV:n hallitsessa Kuninkaallisen tiedeakatemian Claude Perrault'n
piirustusten mukaan"
Jean Marietten kaiverrus teoksesta "Ranskalainen arkkitehtuuri eli kokoelma kuninkaallisia rakennuksia, joitakin Pariisin kirkkoja sekä Ranskaan äskettäin rakennettuja linnoja ja huviloita" (1783)
Käännös suomeksi
Country Music Hall of Fame

Kunniagallerian ja museon tunnus.
Museorakennus luoteesta päin katsottuna.
Rotunda-sali, jossa jäsenten pronssiset plaketit ovat.
Country Music Hall of Fame on countrymusiikin kunniagalleria. Se sijaitsee Country Music Hall of Fame and Museum -rakennuksessa Nashvillessä Tennesseessä.
Countryn kunniagalleriaan nimitetään vuosittain kolme uutta jäsentä museon CMA Theater -salissa järjestettävässä tilaisuudessa. Pysyvät kategoriat ovat "nykyaika" ("modern era") ja "veteraanien aikakausi" ("veterans' era"). Kolmas kategoria vaihtuu vuosittain. Kiertäviä kategorioita ovat esimerkiksi "ei-esiintyjä", "lauluntekijä" sekä "levyttävä/kiertävä muusikko".
Nykyaikakategoriassa artisti voidaan nimittää kunniagalleriaan kun hänen nousustaan kansalliseen tunnettuuteen on kulunut vähintään 20 vuotta. Veteraanien aikakausi -kategoriassa aikaraja on 45 vuotta.
Uusien jäsenten valinnan tekee Country Music Association -järjestön valitsema nimetön johtajapaneeli. Uusia jäseniä juhlistetaan puhein ja musiikilla, ja heidän pronssiset plakettinsa kiinnitetään museon Rotunda-salin sisäseinään. Tilaisuutta ei televisioida.
Ensimmäiset kunniagalleriaan nimitetyt jäsenet olivat Jimmie Rodgers, Fred Rose ja Hank Williams vuonna 1961. Vuoteen 1967 asti artistien plaketit ripustettiin Tennessee State Museumin seinille. Country Music Hall of Fame and Museum -rakennus avattiin 1. huhtikuuta 1967. Plakettien lisäksi rakennuksessa on yli 2,5 miljoonaa näyttelyesinettä, kuten kuuluisia kitaroita ja Grammy-palkintoja. Joka vuosi rakennuksessa avataan useita uusia näyttelyitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Country Music Hall of Fame
Kunniagallerian jäsenet aakkosjärjestyksessä, Country Music Hall of Fame
Corinna Schumacher

| Corinna Schumacher |
| --- | --- |
 Corinna Schumacher vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1969 (ikä 55)
Kansalaisuus:   Saksa
Corinna Schumacher (o.s. Betsch, s. 2. maaliskuuta 1969) on saksalainen aktivisti ja puoliammattilainen hevosurheilija.
Ura

Schumacher aloitti uransa myös puoliammattilaisena hevosurheilijana Saksassa. Hän avasi aluksi kilpahevosten vuokraus- ja hoitopaikan Sveitsissä ja laajeni sitten lähimaihin, kuten Saksaan ja Itävaltaan. Häntä pidetään myös paikallisten hevoskilpailujen edistäjänä Sveitsissä ja Saksassa. Schumacherin tähänastinen saavutus on ensimmäinen sija Länsi-Euroopan hevoskilpailuissa vuonna 2010.
Schumacher on myös eläinrakasaktivisti, ja hän on PETA-järjestön pysyvä jäsen.
Yksityiselämä

Schumacher on naimisissa entisen Formula 1 -kuljettaja Michael Schumacherin kanssa, ja heillä on tytär Gina-Maria sekä poika Mick. Aiemmin hän oli suhteessa Heinz-Harald Frentzenin kanssa 1990-luvun alussa.
Käännös suomeksi
Augsburg Airways

| Augsburg Airways |
| --- | --- |

 IATA: IQ  –  ICAO: AUB 
Kutsukoodi:  Augsburg Air
Perustettu:  1980
Lakkautettu:  27. lokakuuta 2013
Laivaston koko:  11
Solmukohdat:  München (MUC)
Emoyhtiö:  Augsburg Airways GmbH & Co. KG
Kotipaikka:  Augsburg, Saksa
Kanta-asiakasohjelma:  Miles & More
Allianssi:  Lufthansa Regional
Yhtiön sivut:  http://www.augsburgair.de
Augsburg Airwaysin DHC-8-311Q
Augsburg Airways (IATA: IQ, ICAO: AUB, kutsukoodi: AUGSBURG AIR) oli vuosina 1980-2013 toiminut saksalainen lentoyhtiö, joka oli keskittynyt syöttöliikenteeseen ja toimi tässä roolissa yhteistyössä Lufthansan kanssa. Alkujaan Augsburgiin sijoittunut yhtiö toimi sittemmin Münchenin lentoasemalta käsin, mutta yhtiön kotipaikka oli edelleen Augsburgissa.
Historia

Augsburg Airwaysin edeltäjä oli Interot Airways, jonka perusti vuonna 1980 saksalainen metsäteollisuusyhtiö Haindl (joka siirtyi vuonna 2001 UPM-Kymmenen omistukseen). Aluksi lentoyhtiön päätehtävänä oli järjestää lentoyhteys Düsseldorfin ja Augsburgin välille Haindlin sisäisiä tarpeita täyttämään, mutta vuonna 1986 toimintaa laajennettiin kattamaan myös tavallisia liikennelentoja. Kalustona toimi aluksi metsäyhtiön Beechcraft King Air -konetyyppi, mutta toiminnan taloudellisen menestyksellisyyden myötä ja Saksan jälleenyhdistymisen laajentaessa kohdevalikoimaa, tilasi yhtiö suurempia de Havilland Canada DHC-8 -koneita.
Vuonna 1995 Interot liittyi IATA:n jäseneksi, ja yhtiön Augsburgin kotikenttä sai siten kansainvälisen lentokenttäkoodin AGB. Muutamaa kuukautta myöhemmin yhtiön nimi muuttui nykyiseen muotoonsa, ja yhteistyö Lufthansan kanssa alkoi. Osana yhteistyötä Augsburg Airways lensi lentonsa Lufthansa Regionalin (aiemmin Team Lufthansa) väreissä ja käytti Lufthansan LH-lentonumerotunnusta.
Lufthansa ilmoitti lopettavansa yhteistyösopimuksen Augsburg Airwaysin kanssa kesäkauden 2013 jälkeen. Yhtiö lopetti toimintansa 27. lokakuuta 2013.
Kalusto

3 de Havilland Canada DHC-8-Q300
9 de Havilland Canada DHC-8-Q400
1 Embraer 190
5 Embraer 195
Augsburg Airwaysin Embraer 195
Timorintöpökerttunen

| Timorintöpökerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Aasiantöpökerttuset Urosphena
Laji::  subulata
Kaksiosainen nimi
 Urosphena subulata  (Sharpe, 1884) 

Alalajit
 Urosphena advena 
Katso myös
   Timorintöpökerttunen Wikispeciesissä   Timorintöpökerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Timorintöpökerttunen (Urosphena subulata) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Pienten Sundasaarten itäosan saaret Wetar, Atauro, Timor ja Roti, sekä Babarsaaren, jossa elää alalaji advena. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Timorista 1884.
Rikoskonkurrenssi

Rikoskonkurrenssi on rikosten yhtymistä käsittelevien oppien kokonaisuus, joka jakautuu edelleen rikosten yksiköintiin, lainkonkurrenssiin sekä esi- ja jälkitekojen rankaisemattomuuteen. Rikosten yhtymisenäkin tunnettu rikoskonkurrenssi on määritelty "...saman henkilön syyksi luettavien useamman kuin yhden rikoksen kokonaisuuden jäsentämi[seksi]." Rikoskonkurrenssista on kuitenkin erotettava seuraamuskonkurrenssi, jolla tarkoitetaan rangaistusten yhteen laskemista ja yhdistämistä koskevaa problematiikkaa. Saman henkilön syyksi luettavien yhtä useamman rikoksen kokonaisuuden jäsentelyä suoritetaan yllä mainittujen rikoskonkurrenssin alaisten oppien avulla.