stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harmonirkko

| Harmonirkko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Nirkot Notodontidae
Alaheimo::  Aitonirkot Notodontinae
Suku::  Notodonta
Laji::  torva
Kaksiosainen nimi
 Notodonta torva  (Hübner, 1803) 
Katso myös
   Harmonirkko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmonirkko (Notodonta torva) on melko yleinen, harmaa yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Etusiivet ovat tasaisen harmaat ilman minkäänlaisia punertavia sävyjä. Siiven poikki kulkee kaksi aaltoilevaa poikkiviirua, joiden vierellä on vaaleaa varjostumaa. Keskitäplä on tumma, mutta sitä ympäröi vaalea reunus. Siiven takareunassa on tumma suomutupsu. Takasiivet ovat harmaat, mutta etusiipiä vaaleammat. Takasiivissä on tumma keskitäplä, vaalea kaarijuova sekä tumma laikku takareunan ulkonurkassa. Siipiväli 40–45 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Harmonirkko on boreaalinen laji, joka on 1900-luvun aikana levinnyt länteen ja etelään. Nykyisin sitä tavataan Itä-Ranskasta ja Italian pohjoisosista Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja Venäjän läpi Kiinaan, Koreaan ja Japaniin saakka. Länsi-Euroopasta laji puuttuu. Suomessa sitä tavataan suurimmassa osassa maata pohjoisimpien havaintojen ollessa Keski-Lapista ja Inarista. Perhoset lentävät yhtenä tai kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen on lennossa toukokuulta elokuulle ja toinen, harvinaisempi ja vähälukuisempi, heinäkuulta syyskuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Euroopassa harmonirkon elinpiiriä ovat lehti- ja sekametsät, metsänlaiteet, pensaikot ja kulttuuriympäristöt. Idempänä se on taigalaji. Perhosten määrä vaihtelee vuosittain, mutta yleensä se on harvalukuinen. Perhosten lento alkaa illan hämärtyessä ja voi jatkua lämpimänä yönä aamuyölle saakka. Koiraat tulevat helposti valolle, naaraat varsin harvoin. Naaraan tuottama feromoni houkuttelee harmonirkkokoiraiden lisäksi myös tamminirkon (Drymonia ruficornis) koiraita.
Parittelu kestää yleensä parin kohtaamista seuraavaan yöhön saakka. Naaras munii 150–200 munaa yksitellen tai pieniksi ryhmiksi lehtien alapinnoille. Toukat elävät yksinään ja niitä löytää lehtien alapinnoilta, sivuilta tai oksilta. Suurin osa toukista elänee latvustoissa, vaikka niitä voi löytyä alemmiltakin oksilta. Toukka koteloituu maahan, maa-aineksella naamioituun valkoiseen kotelokoppaan. Kotelo talvehtii lähes aina kaksi kertaa ennen perhosen kuoriutumista.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on pääasiassa metsähaapa (Populus tremula), mutta joissakin määrin myös pajut (Salix).
Aiheesta muualla

toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Laji.fi: Harmonirkko (Notodonta torva)
ITIS: Notodonta torva (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Species Notodonta torva (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Notodonta torva, the Large dark prominent (englanniksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Vlindernet (hollanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1305958  Wikispecies: Notodonta torva  BAMONA: Notodonta-torva  BioLib: 53045  BOLD: 258168  BugGuide: 344971  CoL: 937TQ  EoL: 637669  EUNIS: 309076  Fauna Europaea: 446446  Fauna Europaea (new): ae979750-02c5-4220-a35e-c9141f844303  GBIF: 1825083  iNaturalist: 143112  IRMNG: 10327383  ITIS: 936829  LepIndex: 60290  LoB: 4259  MONA: 7928  MaBENA: NotodTorva  NatureServe: 2.848692  NBN: NHMSYS0021144347  NCBI: 988001  Observation.org: 9776  Open Tree of Life: 676887  Laji.fi: MX.62098
Hannu Koponen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten hiihtosuunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kuopio 1988 | lyhyt matka |  |
|  Kultaa | Kuopio 1988 | viesti |  |
|  Hopeaa | Kuopio 1988 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Skellefteå 1990 | viesti |  |
|  Pronssia | Batak 1986 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Batak 1986 | viesti |  |
Hannu Olavi Koponen (s. 8. marraskuuta 1959 Kaavi) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edusti Kaavin Kaikua.
Batakin MM-kilpailuissa 1986 Koponen voitti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa ja viestissä. Kuopion MM-kilpailuissa 1988 hän voitti kultaa lyhyeltä matkalta ja viestistä sekä hopeaa normaalimatkalta. Koponen aloitti viestin, Juha Kirvesmies hiihtosuunnisti toisen osuuden, Mikko Kosonen kolmannen osuuden ja Anssi Juutilainen viimeisen osuuden. Skellefteån MM-kilpailuissa 1990 Koponen voitti viestihopeaa ja sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän on voittanut kolme kultaa ja yhden pronssin.
Kootut runot 1954–2000

| Kootut runot 1954–2000 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tomas Tranströmer
Kieli:  ruotsi
Genre:  runous
Suomennos
Suomentaja:  Caj Westerberg
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  431
ISBN:  951-31-2020-1

Seuraava:  Kootut teokset 1954–2004
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kootut runot 1954–2000 on vuonna 2001 ilmestynyt Tomas Tranströmerin runojen suomennoskokoelma. Runot on suomentanut Caj Westerberg.
Aiheesta muualla

Raskaista asioista heliumin kielellä (Arkistoitu – Internet Archive). Aamulehti 4.12.1997.
Rita Dahl: Tranströmerin runojen julkaiseminen on kulttuuriteko. Kiiltomato.net 15.7.2001.
Tomas Tranströmerin teosten arvioita Helsingin sanomissa.
Gavin Hassett

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | kevyt nelonen i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Račice 1993 | kevyt kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Sevilla 2002 | kevyt nelonen i.p. |  |
Gavin Hassett (s. 13. heinäkuuta 1973) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä perämiehettömässä nelosessa olympiahopeaa Atlantassa 1996. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui samassa luokassa seitsemänneksi ja Ateenan olympialaisissa 2004 viidenneksi. Hassett voitti kevyessä kahdeksikossa maailmanmestaruuden Račicessa 1993. Kevyessä perämiehettömässä nelosessa hän saavutti MM-hopeaa Sevillassa 2002.
Jouko Hassi

Jouko Juhani Hassi (s. 19. marraskuuta 1959 Rantsila) on suomalainen pika- ja aitajuoksija. Hän kilpailee edelleen veteraanisarjoissa. Hän on edustanut Oulun Pyrintöä vuoteen 1978 ja jälleen vuodesta 1983 edustettuaan välillä Oulun NMKY:tä. Hänen valmentajanaan on toiminut Jussi Saarela.
Hassi karsiutui Helsingin MM-kilpailuissa 1983 100 metrin alkuerissä. 4 × 100 metrin viestissä hän kuului välieriin edenneeseen Suomen joukkueeseen. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1984 hän karsiutui 60 ja 200 metrin alkuerissä. Hassi edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1981–1984. Hän voitti 100 metrin maaottelujuoksun Tukholmassa 1983 ajalla 10,60.
Hassi saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä hopeaa 1982, 1983 ja 1984 sekä pronssia 1981. 200 metrillä hän sai hopeaa 1981 ja pronssia 1983. 400 metrin aitajuoksussa hän sai pronssia 1989. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Hassi sai 4 × 100 metrillä kultaa 1982, 1983 ja 1990 sekä pronssia 1989. 4 × 400 metrin viestissä hän sai hopeaa 1978, 1985, 1989 ja 1990 sekä pronssia 1981 ja 1983. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 1984 kultaa sekä 60 että 200 metrillä.
Koppananjärvi

Koppananjärvi.
Koppananjärvi eli Koppanajärvi (ven. Копанское озеро, Kopanskoje ozero) on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Soikkolanniemen länsipuolella ja laskee Suomenlahteen. Jääkauden muovaaman järven pituus pohjoisesta etelään on 7 kilometriä ja keskimääräinen leveys 1,4 kilometriä. Suurin syvyys on 24 metriä. Länsirannalta levittäytyvä hiekkasärkkä jakaa järven kahtia. Lounaassa sijaitseva kannas erottaa sen Syväjärvestä.
Järvi on saanut nimensä sen kaakkoispuolella sijaitsevasta Koppanan inkeroiskylästä. Läntisiä rantakyliä ovat Peipiä (ven. Пейпия, Peipija) ja Järvenperä (ven. Заозерье, Zaozerje), jossa ennen sijaitsi Soikkolan luterilainen kirkko. Koppananjärven hiekkarannat ovat suosittu vapaa-ajanviettokohde, jonne on rakennettu useita lomakyliä.
Vahid Hashemian

Vahid Hashemian
Vahid Hashemian (pers. ‏وحيد هاشميان‎, s. 21. heinäkuuta 1976 Teheran) on iranilainen jalkapalloilija, joka pelasi kärkipelaajana. Saksassa pelatessaan hän sai lempinimen Hubschrauber, ’helikopteri’.
Hashemian aloitti ammattilaisuransa Pas Tehranin joukkueessa, josta siirtyi kaudeksi 1999–2000 Saksaan ja Hamburger SV:hen. Hän pelasi vain 12 ottelussa ennen siirtymistään VfL Bochumiin, jossa hän teki varsinaisen läpimurtonsa. Hashemian teki kolmella kaudella kaikkiaan 34 maalia 87 ottelussa. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi 2 miljoonan euron siirtosummalla Bayern Müncheniin, josta hän yhden kauden jälkeen siirtyi Hannover 96:een. Kaudella 2005–2006 hän pelasi 29 ottelua, joissa teki neljä maalia.
Iranin maajoukkueessa Vahid Hashemian on ollut joukkueen avainpelaajia: hän on 26 maaottelussa tehnyt 11 maalia (tilanne 11. kesäkuuta 2006). Hän kuului Iranin joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa ja pelasi Iranin kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa.
Aiheesta muualla

Hashemianin kotisivut
Iranin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Mirzapour |
2 Mahdavikia |
3 Bakhtiarizadeh |
4 Golmohammadi |
5 Rezaei |
6 Nekounam |
7 Zandi |
8 Karimi |
9 Hashemian |
10 Daei |
11 Khatibi |
12 Roudbarian |
13 Kaebi |
14 Teymourian |
15 Borhani |
16 Enayati |
17 Kazemian |
18 Zare |
19 Sadeqi |
20 Nosrati |
21 Madanchi |
22 Talebloo |
23 Shojaei |
Valmentaja Ivanković
Harvola

Harvola oli kylä Muolaan kunnan eteläosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Yskjärven etelärannalla noin viisi kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta etelään. Harvolan naapurikyliä olivat idässä Vesikkala, etelässä Soittola ja Ilola ja lännessä Sormula. Nykyisin kylä on asumaton, eikä sillä ole asutusnimeä.
Kyläkuva

Harvolan kylän alue käsitti pohjois-etelä suunnassa pitkämäisen alueen, joka oli noin seitsemän kilometriä pitkä, mutta leveimmillään vain kolme kilometriä leveän. Kylän pohjoispää sijaitsi Yskjärven rannalla ja Yskjärven Piensaaren eteläpää kuului Harvolaan. Kylän eteläpäässä sijaitsi laaja Äimisuo. Kylän keskiosat olivat metsäseutua, jonka halki kulki Viipurista Kivennavalle johtava Kantatie 63. Tämän tien varressa ei Harvolassa kuitenkaan ollut asutusta. Kantatiestä erkani kylätie Yskjärven rannalle kylän pohjoisosaan, jonne asutus oli keskittynyt Yskjärveen rajoittuvan peltoaukean keskelle. Kylän laidassa sijaitsi Uschanoffin saha- ja myllylaitos. Vuonna 1936 Harvolan pinta-ala oli 9,54 neliökilometriä, josta oli peltoa 243 hehtaaria, niittyä 38 hehtaaria ja metsää 563 hehtaaria.
Harvolan kylä muodosti Sormulan ja Vesikkalan kylien kanssa Yskjärven koulupiirin, jonka koulurakennus sijaitsi Harvolasta Sormulaan johtavan kylätien varrella Sormulan kylän puolella. Koulupiiri oli perustettu vuonna 1906 ja koulutalo oli valmistunut seuraavana vuonna. Koulu paloi talvisodassa.
Historia

Harvolan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Konvallatoksiini

| Konvallatoksiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (3S,5S,8R,9S,10S,13R,14S,17R)-5,14-dihydroksi-13-metyyli-17-(5-okso-2H-furan-3-yyli)-3-[(2R,3R,4R,5R,6S)-3,4,5-trihydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-2,3,4,6,7,8,9,11,12,15,16,17-dodekahydro-1H-syklopenta[a]fenantreeni-10-karbaldehydi
CAS-numero:  508-75-8
PubChem CID:  441852
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C29H42O10
Moolimassa:  550,626 g/mol
Sulamispiste:  235–242 °C
Konvallatoksiini (C29H42O10) on myrkyllinen sydämen toimintaan vaikuttava glykosidi. Sitä esiintyy muun muassa kielossa (Convallaria majalis).
Ominaisuudet

Rakenteeltaan konvallatoksiini kuuluu strofantosidiglykosideihin. Yhdisteessä sokeriosana on ramnoosi ja aglykonina strofantidiini. Yhdiste liukenee pieninä määrinä veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin tai asetoniin.
Konvallatoksiinia on kielon kukissa ja lehdissä. Kielon lisäksi yhdistettä on eristetty sarjatähdikin (Ornithogalum umbellatum) sipulista Konvallatoksiini on kielon glykosideista myrkyllisin ja sen LD50-arvo on 0,08 mg/kg. Konvallatoksiini estää natrium-kaliumpumpun toimintaa, mikä johtaa takykardiaan ja lopulta sydänhalvaukseen. Yhdiste on myrkyllistä myös munuaisille. Konvallatoksiinin rakenteessa myrkyllisyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa tyydyttymätön laktonirengas, ramnoosisokeri ja aldehydiryhmä 17-aseman hiileen liittyneenä.
Aiheesta muualla

PubChem: Convallatoxin (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Convallatoxin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG):  Convallatoxin (englanniksi)
ChemBlink: Convallotoxin (englanniksi)
Liber Herbarum II: Konvallatoksiinia sisältäviä kasveja
Koppelojärvi

| Koppelojärvi (04> 465.1.001) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Valtimo
Koordinaatit:  63°41′45″N, 28°39′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Koppelojoki
Järvinumero:  04.465.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,7 m
Rantaviiva:  18,55 km
Pinta-ala:  4,71 km² 
Tilavuus:  0,0217 km³
Keskisyvyys:  4,6 m
Suurin syvyys:  19 m
 fiKoppelojärvi 
Koppelojärvi on järvi Valtimojoen vesistössä, Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 4,7 km². Järvi on neljän kilometrin pituinen ja sen pinnankorkeus on 130,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Koppelojärven reittiin kuuluu järveen laskeva latvajoki Palmikkojoki ja Palmikkojokeen Ylimmäisenjärvestä laskeva Myllypuro. Koppelojärvestä reitti laskee Koppelojokea pitkin Matkusjokeen. Koppelon kylä, joka sijaitsee järven rannalla, on ollut ennen nimeltään Koppelojärvi. Järveä on laskettu. Aikaisemmin on järvi laskenut kaakkoon Haapajärven Mustajärveen, mutta nykyään se laskee koilliseen ja itään Matkusjokeen.
David Harvey

David Harvey vuonna 2009
David Harvey (s. 1935) on brittiläinen yhteiskuntateoreetikko, joka toimii antropologian professorina New Yorkin kaupunginyliopistossa (CUNY). Harvey väitteli tohtoriksi maantieteen alalta Cambridgen yliopistossa vuonna 1961, mutta laajensi tutkimusalaansa vuosikymmenten myötä maantieteestä yleisempiin yhteiskuntateorian kysymyksiin. David Harvey oli The Timesin 20 eniten lainatun humanistin listalla vuonna 2009.
Julkaisuja

Explanation in Geography (1969)
Social Justice and the City (1973)
The Limits to Capital (1982)
The Urbanization of Capital (1985)
Consciousness and the Urban Experience (1985)
The Condition of Postmodernity (1989)
The Urban Experience (1989)
Teresa Hayter, David Harvey (eds.) (1994) The Factory and the City: The Story of the Cowley Automobile Workers in Oxford. Thomson Learning
Justice, Nature and the Geography of Difference (1996)
Megacities Lecture 4: Possible Urban Worlds, Twynstra Gudde Management Consultants, Amersfoort, The Netherlands, (2000)
Spaces of Hope (2000)
Spaces of Capital: Towards a Critical Geography (2001)
The New Imperialism (2003)
Paris, Capital of Modernity (2003)
Uusliberalismin lyhyt historia.  (A Brief History of Neoliberalism, 2005)  Suomentanut Kaisa Koskinen. Tampere:  Vastapaino, 2008.  ISBN 978-951-768-210-7
Spaces of Global Capitalism: Towards a Theory of Uneven Geographical Development (2006)
The Limits to Capital New Edition (2006)
The Communist Manifesto – New Introduction (Pluto Press, 2008)
Cosmopolitanism and the Geographies of Freedom (Columbia University Press, 2009)
Social Justice and the City: Revised Edition (2009)
A Companion to Marx's Capital (2010)
The Enigma of Capital and the Crises of Capitalism (Profile Books, 2010)
Rebel cities: From the right to the city to the urban revolution (Verso, 2012)
A Companion to Marx's Capital, Volume 2 (2013)
Seventeen Contradictions and the End of Capitalism (2014)
Aiheesta muualla

Reading Capital David Harveyn online-kurssi Karl Marxin teoksesta Pääoma
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Google Scholar  Scopus 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Trove 2 
Muut:  IdRef
HMS Hart (U58)

| HMS Hart |
| --- | --- |
 HMS Hart

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons
Kölinlasku:  27. maaliskuuta 1942
Laskettu vesille:  7. heinäkuuta 1943
Palveluskäyttöön:  12. joulukuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Länsi-Saksalle 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 925 t (kuiva)
Pituus:  86,4 m (vesiraja) 91,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,2 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  4 300 hv
Nopeus:  19,75 solmua
Aseistus
Aseistus:  6 x 4" (102 mm) QF -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisissa torneissa 2 x 40 mm kaksiputkista ilmatorjuntatykkiä 4 x 20 mm yksiputkista ilmatorjuntatykkiä
HMS Hart (viirinumerot U58 ja F58) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen vuoden 1943 lopulla.
Alus palveli vuosina 1958-1971 Saksan laivastossa koululaivana fregatiksi luokiteltuna nimellä Scheer.
Valmistus

Alus tilattiin 18. joulukuuta 1941 osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta, missä köli laskettiin 27. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1943 kumminaan rouva Pitcher ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta.
Palvelus

Valmistuttuaan alus siirrettiin Tobermoryyn koulutettavaksi, missä se oli yli joulun. Koulutuksen päätyttyä alus liittyi Clydeen sijoitettuun 7. saattajaryhmään (engl. Escort Group 7), jonka mukana se aloitti Atlantin saattueiden suojaamisen tukiryhmän osana. Alus siirtyi ryhmän mukana Gibraltarille maaliskuussa 1944.
Toukokuussa 1944 alus palasi ryhmän mukana Clydeen valmistautumaan kaakkoisen reitin (engl. South West Approaches) sulkemiseen osana operaatio Neptunea. Valmistautumisen aikana Hart kolaroi sluuppi HMS Rochesterin kanssa, mutta alusten saamat vauriot osoittautuivat vähäisiksi ja ne olivat mukana operaatiossa. Alus suojasi Kanaalin saattueita syyskuun loppuun, jona aikana Hart kolaroi 1. syyskuuta joukkojenkuljetusalus Vikingin kanssa.
Alus siirrettiin 19. lokakuuta Devonportin telakalle, mistä se vapautui 23. joulukuuta. Alus saapui joulupäivänä Tobermoryyn koulutukseen, minkä päätyttyä se siirtyi Liverpooliin 22. saattajaryhmään. Alus osallistui 16. tammikuuta 1945 Saksan laivaston sukellusveneen U-482 upottamiseen. Alus osallistui saattueiden suojaamiseen Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka, minkä jälkeen se oli kolme viikkoa huollettavana Devonportissa. Alus lähti Kauko-Itään Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon 20. kesäkuuta 1945.
Intian valtamerelle alus saapui hieman ennen japanilaisten antautumista. Se sai 11. elokuuta määräyksen lähteä Colombosta Singaporen kautta Hong Kongiin liittyäkseen laivastoon. Laivaston uudelleen järjestäminen siirsi aluksen 32. saattajaosastoon ja alus lähetettiin Brisbaneen huollettavaksi 23. joulukuuta. Alus poistui telakalta tammikuussa 1946. Alus jatkoi palvelustaan Tyynenmeren laivastossa, vaikka se vaihtui 1. saattajaosastoksi. Alus ajoi karille 14. huhtikuuta, törmäsi laituriin 13. maaliskuuta 1947 ja kolaroi rahtialus Hong Khengin kanssa 19. heinäkuuta. Lopulta alus vaurioitui pyörremyrskyssä syyskuussa 1949.
Laivaston nimen vaihtuessa Kauko-Idän laivastoksi Hart siirrettiin 1949 3. fregattilaivueeseen. Alus palasi Britteinsaarille, ja se siirrettiin vuoden 1951 kesällä Devonportissa reserviin. Alus hinattiin vuoden 1954 lopulla Lisahallyyn ankkuriin, mistä se palasi Devonprtiin 1955. Alus sijoitettiin myyntilistalle.
Palvelus > Bundesmarinen Scheer

Alus myytiin marraskuussa 1957 Länsi-Saksalle, joka liitti sen huollon jälkeen laivastoonsa 24. tammikuuta 1958 nimettynä Scheeriksi. Alus poistettiin palveluksesta 1967 ja se myytiin 17. maaliskuuta 1971 Hampuriin VEBEG'lle romutettavaksi.
Hart vuoden 1947 jälkeen (prefix F).
Harhaoppeja vastaan (Irenaeus)

| Harhaoppeja vastaan> Ἔλεγχος καὶ ἀνατροπὴ τῆς ψευδωνύμου γνώσεως Adversus haereses.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Irenaeus
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  teologia
Julkaistu:  noin 180
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Harhaoppeja vastaan (m.kreik. Ἔλεγχος καὶ ἀνατροπὴ τῆς ψευδωνύμου γνώσεως, Elenkhos kai anatropē tēs pseudōnymū gnōseōs tai Κατὰ αἱρέσεων, Kata haireseōn; lat. Adversus haereses) on Irenaeuksen kirjoittama kristillinen teologinen teos, joka oli suunnattu gnostilaisuutta vastaan. Teos tunnetaan yleensä lyhemmällä latinankielisellä nimellään. Sen alkuperäinen kreikankielinen koko nimi tarkoittaa Niin kutsutun gnosiksen tunnistamisesta ja kukistamisesta.
Historia > Teoksen synty

Irenaeus (Eirenaios) eli ja kirjoitti 100-luvulla. Teos Harhaoppeja vastaan on ajoitettu noin vuoteen 180, koska se viittaa Eleuteriukseen (Eleutherios) nykyisenä Rooman piispana. Irenaeus vaikuttaa kuitenkin kirjoittaneen teoksen osissa usean vuoden aikana; teoksen myöhemmissä kirjoissa viitataan siihen, että aiemmat kirjat ovat olleet lukijoiden saatavilla aiemmin. Kunkin kirjan johdannossa Irenaeus esittää, että teos on osoitettu ystävälle, joka oli halunnut tietää enemmän harhaopeista ja siitä, kuinka niitä voisi parhaiten vastustaa. Ystävästä ei tiedetä enempää, ja kyseessä saattaa olla kuvitteellinen henkilö, eräänlainen kirjallinen tehokeino.
Ireneus on teoksellaan halunnut varustaa ystävänsä kyvyllä kumota gnostilaisten väitteet. Ilmeisesti useat kreikkalaiset kauppiaat olivat alkaneet puhua Irenaeuksen hiippakunnassa erityisen tiedon, gnosiksen, saavuttamisen merkityksestä. Toisen teorian mukaan valentinolaiset gnostikot pysyivät osana varhaista kristillistä kirkkoa ja osallistuivat tavallisiin kirkonmenoihin huolimatta kirkon opista radikaalisti poikenneista näkemyksistään. Gnostilaisten sanotaan myös tavanneen salaisesti kirkonmenojen ulkopuolella tarkoituksenaan keskustella omasta ”salaisesta tiedostaan” ja sitä koskevista kirjoituksistaan. Piispana Irenaeus näki velvollisuudekseen pitää valentinolaisia silmällä ja suojella kirkkoa näiden opeilta. Tämän vuoksi hän tutki gnostilaisia oppeja ja perinnettä syvällisesti, mikä johti lopulta teoksen kirjoittamiseen.
Irenaeus vaikuttaa katsoneen, että erityisesti Asian ja Fryygian kristityt tarvitsivat suojelua gnostilaisilta, koska näillä ei ollut yhtä paljon omia piispoja, jotka olisivat voineet pitää kyseisen kaltaiset ongelmat kurissa. Tämän maantieteellisen etäisyyden vuoksi lännessä, Galliassa toiminut Irenaeus piti erillisen teoksen kirjoittamista harhaopeista parhaana tapana auttaa idän seurakuntia. Irenaeus tunnistaa ja kuvaa teoksessa useita gnostilaisuuden lahkoja ja asettaa niiden uskomukset katolisena, ortodoksisena kuvaamaansa kristinuskoa vastaan. Ireneus on tämän ja muiden teostensa ansiosta ensimmäinen kristillinen kirjailija, joka esittää täydellisen systemaattisen esityksen kristillisestä teologiasta. Häntä on tämän vuoksi kutsuttu kristillisen teologian perustajaksi.
Teoksen alkuperäisen nimen ”niin kutsuttu gnosis” tai ”niin kutsuttu tieto” (pseudonymos gnosis) viittaa apostoli Paavalin varoitukseen ”tiedon nimellä kulkevasta valhetiedosta” Ensimmäisessä kirjeessä Timoteukselle.