stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alppiröyhytatar

| Alppiröyhytatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit
Suku::  Kurjentattaret Koenigia
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Koenigia alpina  (All.) T.M.Schust. & Reveal (2015) 
Synonyymit
 Aconogonon alpinum (All.) Schur  Pleuropteropyrum alpinum (All.) Kitag.  Persicaria alpina (All.) H.Gross  Polygonum alpinum All.  
Katso myös
   Alppiröyhytatar Wikispeciesissä   Alppiröyhytatar Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alppiröyhytatar eli alppitatar (Koenigia alpina, syn. Aconogonon alpinum) on monivuotinen tatarkasvilaji. Se kuuluu kurjentattarien sukuun, ja ennen 2010-luvun loppua yleensä röyhytattariin. Lajia viljellään koristekasvina.
Alppiröyhytatar kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Kukat ovat pienet, väriltään kellertävät, valkoiset tai vaaleanpunaiset. Ne muodostavat haarovan röyhykukinnon. Laji on kotoisin Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoista. Pohjoismaissa se kasvaa joskus viljelykarkulaisena, Suomessa harvoin etelä- ja keskiosassa maata.
Alppiröyhytatar on risteytetty alkuperältään itäaasialaisen lähilajin laavaröyhytattaren kanssa. Risteymälaji suomenröyhytatar on varsin samannäköinen ja Suomessa selvästi yleisempi koristekasvina ja viljelykarkulaisena.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Alppiröyhytatar (Koenigia alpina)
iNaturalist: Alppiröyhytatar (Koenigia alpina)
UniProt: Taxonomy – Koenigia alpina (Alpine knotweed) (Aconogonon alpinum) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Koenigia alpina (englanniksi)
Aleksandr Pogorelov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|       Hylätty | Berliini 2009 | kymmenottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Madrid 2005 | seitsenottelu |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2007 | seitsenottelu |  |
Aleksandr Pogorelov (ven. Александр Погорелов, s. 10. tammikuuta 1980 Železnogorsk, Kurskin alue) on venäläinen kymmenottelija.
Pogorelov voitti 2002 Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa kymmenottelussa kahdeksanneksi pistein 8016. Seuraavana vuonna hän otteli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa seitsenottelussa kuudenneksi tuloksella 5999, mutta keskeytti Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kymmenottelussa. Vuonna 2004 Pogorelov oli seitsenottelussa kuudes Budapestin sisäratojen MM-kisoissa pistein 6022 ja kymmenottelussa yhdestoista Ateenan olympialaisissa tuloksella 8084.
Pogorelov voitti 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa seitsenottelussa pistein 6111. Myöhemmin samana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa kymmenottelussa viides tuloksella 8246. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa ja sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa samassa lajissa kuudenneksi. Pogorelov voitti vuonna 2007 seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa pistein 6127. Seuraavana vuonna hän voitti seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja keskeytti Valencian sisäratojen MM-kisoissa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Pogorelov sijoittui kymmenottelussa alun perin neljänneksi pistein 8328 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 alun perin kolmanneksi pistein 8528. Hän jäi kiinni dopingin käytöstä kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 2.7.2016–1.7.2018 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 23.8.2008–21.2.2010 hylättiin. Näin hän menetti Berliinin MM-kisojen mitalinsa.
Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän keskeytti seitsenottelussa.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,86 (2005)
400 metrin juoksu: 50,16 (2005)
1 500 metrin juoksu: 4.47,00 (2004)
110 metrin aitajuoksu: 14,14 (2005)
Korkeushyppy: 215 (2002)
Seiväshyppy: 510 (2005)
Pituushyppy: 774 (2002)
Kuulantyöntö: 16,54 (2008)
Kiekonheitto: 50,17 (2008)
Keihäänheitto: 65,57 (2008)
Kymmenottelu: 8429 (2005)
Agatha (elokuva)

| Agatha |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Apted
Käsikirjoittaja:  Kathleen Tynan Arthur Hopcraft
Tuottaja:  Jarvis Astaire Gavrik Losey Dustin Hoffman
Säveltäjä:  Johnny Mandel
Kuvaaja:  Vittorio Storaro
Leikkaaja:  Jim Clark
Pääosat:  Vanessa Redgrave Dustin Hoffman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  SweetWall Productions Casablanca Filmworks First Artists Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  9. helmikuuta 1979
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agatha (engl. Agatha) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Michael Aptedin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen jännitysdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave ja Dustin Hoffman. Agathan käsikirjoituksen laativat Kathleen Tynan ja Arthur Hopcraft. Elokuvan tuottivat Jarvis Astaire, Gavrik Losey ja Dustin Hoffman.
Juoni

Agatha sijoittuu joulukuuhun 1926, jolloin nuori mutta kuuluisa dekkarikirjailija Agatha Christie (Vanessa Redgrave) katoaa kotoaan yhdeksitoista päiväksi, jonka aikana hänen katoamisestaan nousee suuri kansainvälinen kohu-uutinen. Christien aviomies Archibald ”Archie” Christie (Timothy Dalton) kertoo vaimolleen ennen tämän katoamista, että hänellä on rakkaussuhde sihteerinsä kanssa, ja hän haluaa avioeron. Agatha sisäänkirjautuu Harrogatessa sijaitsevaan hotelliin Archien rakastajattaren sukulaisen nimellä. Agatha päättää hoitaa asian niin kuin vain osaa. Amerikkalainen lehtimies Wally Stanton (Dustin Hoffman) seuraa Agathan jälkiä kylpylähotelliin. Hän salaa seuraa, kuinka Agatha punoo kohtalokasta koston juonta, joka lopulta osoittautuu yhtä yllätykselliseksi kuin hänen dekkarinsa. Ei mene kauankaan, kun Stanton rakastuu Agathaan.
Tuotanto

Käsikirjoittaja Kathleen Tynan aloitti projektin tekemällä tutkimustyötä BBC:n dokumenttia varten. Hän kertoi tuottaja David Puttnamille tutkimuksistaan, ja Puttnam ehdotti dokumentin muuttamista elokuvaksi. Agatha Christien kuolinpesä yritti estää elokuvahankkeen toteuttamisen. Tuottaja David Puttnam oli jättäytynyt elokuvan tuotannosta, koska elokuvan käsikirjoitus jouduttiin laatimaan uudelleen Dustin Hoffmanin roolin takia. Puttnam oli vannonut, että hän ei enää ikinä työskentelisi Hoffmanin kanssa. Alun perin Julie Christie oli kiinnitettynä Evelyn Crawleyn rooliin, mutta murrettuaan ranteensa rullaluistellessaan hänen oli pakko vetäytyä elokuvasta. Christien tilalle palkattiin Helen Morse. Vanessa Redgrave ja Timothy Dalton olivat näytelleet aiemmin tosielämän avioparia elokuvassa Maria, skottien kuningatar (1971). Redgrave ja Dalton eivät olleet tosielämässä avioliitossa, mutta he olivat avoliitossa vuodet 1971–1986.
Agatha kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Englannissa. Englannissa elokuvan kuvauspaikkoina olivat North Yorkshiressa sijaitsevat Yorkin ja Harrogaten kaupungit, Somersetissa sijaitseva Bathin kaupunki, Buckinghamshiressa sijaitseva Burnham Beechesin metsä, Berkshiressä sijaitseva Oakley Greenin kylä ja Lontoon kaupunki. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat SweetWall Productions, Casablanca Filmworks, First Artists ja Warner Bros..
Julkaisu ja vastaanotto

Agatha sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta 1979. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 7 500 000 dollarin lipputulot. Suomessa elokuva sai teatteriensi-iltansa 3. elokuuta 1979. Elokuvaa esitettiin Suomessa ainoastaan Helsingin Gloria-elokuvateatterissa. Agatha oli Suomessa 134. katsotuin elokuva 9 786 hengen katsojamäärällään vuonna 1979. Tuotantoyhtiönäkin toiminut Warner Bros. vastasi myös elokuvan teatterilevityksestä. Agatha on saanut yleisesti hyvin myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 82% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu yhteentoista arviointiin. Warner Bros. Digital Distribution julkaisi Agathan DVD:nä 3. elokuuta 2010.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar-palkinto | Paras puvustus | Shirley Russell | Ehdokkuus |
| Bafta-palkinto | Paras puvustus | Shirley Russell | Ehdokkuus |
| National Society of Film Critics -palkinto | Paras miespääosa | Dustin Hoffman | Voitto |
| National Society of Film Critics -palkinto | Paras kuvaus | Vittorio Storaro | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Agatha Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Agatha Elonet.
Agatha AllMoviessa. (englanniksi)
Agatha Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Alfred Cohn

Alfred Cohn.
Alfred ”Gokke” Cohn (14. kesäkuuta 1867 Kööpenhamina – 6. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Alfred Cohn syntyi sisustajan perheeseen. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1885 ja työskenteli vuodesta 1891 lähtien Odensen ja vuodesta 1900 Aarhusin teattereissa. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea koomikkona, jonka roolit vaihtelivat huvinäytelmistä farsseihin. Vuosina 1910–1914 Cohn työskenteli aarhusilaisen Fotoraman näyttelijänä ja elokuvaohjaajana ja vuosina 1914–1916 Nordisk Filmsin ohjaajana. Hänet muistetaan varsinkin Fotoraman Den hvide Slavehandel (1910) -elokuvasta, josta Nordisk kopioi oman versionsa.
Aiheesta muualla

Alfred Cohn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aleksandr Samonov

| Aleksandr Samonov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. elokuuta 1995 (ikä 29) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  Severstal Tšerepovets
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  HK Vitjaz   SKA Pietari
Aleksandr Aleksandrovitš Samonov (ven. Александр Александрович Самонов, s. 23. elokuuta 1995) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa KHL-joukkue Severstal Tšerepovetsia.
Alyn Camara

| Alyn Camara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Bergisch Gladbach, Saksa
Yleisurheilija
Pituus:  196 cm
Paino:  85 kg
Laji:  pituushyppy
Seura:  TSV Bayer 04 Leverkusen
Ennätykset:  829 cm (Bad Langensalza 2013)
 Tietolaatikko päivitetty 24. kesäkuuta 2015 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Alyn Camara (s. 31. maaliskuuta 1989 Bergisch Gladbach) on saksalainen pituushyppääjä. 196 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Camara edustaa TSV Bayer 04 Leverkusenia.
Camaran ennätys on vuonna 2013 Bad Langensalzassa hypätty 829 cm. Hän oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan tuloksella 772 cm. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Camara jäi niin ikään karsintaan tuloksella 777 cm. Vuoden 2012 EM-kilpailuissa Helsingissä Camaran kohtalona oli jälleen karsiutuminen, nyt tuloksella 772 cm. Kesäkuussa 2015 Camara sijoittui kolmanneksi Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa tuloksella 811 cm.
Camaran äiti on saksalainen ja isä senegalilainen.
Ennätykset

Ulkoradoilla
829 cm (Bad Langensalza 2013)
Sisäradoilla
797 cm (Karlsruhe 2015)
Amateur World Series 1942

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1942 kilpailu käytiin Kuubassa 26.syyskuuta - 16. lokakuuta. Joukkueita turnaukseen osallistui viisi. Turnauksessa kukin joukkue kohtasi toisensa kolme kertaa.
| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Kuuba | 12 | 10 | 2 | .833 |  | - 5-2 - | 8-0 9-2 11-4 | 8-0 11-3 7-6 | 11-1 20-0 17-0 |
| 2.  Dominikaaninen tasavalta | 12 | 9 | 3 | .750 | 7-6 - 4-3 |  | 3-2 3-1 - | 2-1 8-0 1-0 | 9-0 9-0 - |
| 3.  Venezuela | 12 | 7 | 5 | .583 | - - - | - - 10-7 |  | 2-0 5-0 3-2 | 9-0 1-0 1-0 |
| 4.  Meksiko | 12 | 2 | 10 | .127 | - - - | - - - | - - - |  | 9-0 5-0 - |
| 5.  Yhdysvallat | 12 | 2 | 10 | .167 | - - - | - - 1-0 | - - - | - - 1-0 |  |
Alppitorvi

Alppitorven soittajia, Dießen am Ammersee, Baijeri.
Alppitorvikonsertti Sveitsissä
Alppitorvi on puhallinsoitin, jota käytetään erityisesti Sveitsin vuoristoseuduilla. Sen varsi on hyvin pitkä eikä siinä ole sivuaukkoja. Soitossa käytettävän puhallustekniikan vuoksi alppitorvi kuuluu vaskipuhaltimiin, vaikka se valmistetaan puusta. Alppitorven ääni voi maastosta riippuen kuulua 5–10 kilometrin päähän.
Alppitorvi kaiverretaan tavallisesti kuusesta, joskus myös männystä. Suukappale tehdään erikseen kovemmasta puulajista. Aiemmin alppitorven valmistaja etsi sopivasti torven muotoon taipuneen puun. Vastaavia pitkiä puutorvia on käytetty muillakin vuoriseuduilla kuten Tiibetissä ja Pyreneillä.
Alkujaan torvia käytettiin vuoristossa merkinantoon ja paimenten apuvälineenä. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen maininta alppitorvesta on vuodelta 1527. 1700-luvulla alppitorvi jäi melkein unohduksiin. Kansanperinne elpyi kuitenkin 1800-luvulla muun muassa matkailun vaikutuksesta. Nykyään alppitorvi on Sveitsissä linkkuveisten, juuston, suklaan ja alppitähden (Edelweiß) ohella kansallissymboli. Schweizer Jodlerverband on laskenut Sveitsissä olevan 1 800 järjestäytynyttä alppitorven soittajaa.
Musiikkia alppitorvelle

Alppitorvelle on sävelletty vain vähän musiikkia. Tunnetuin sävellys lienee Leopold Mozartin Sinfonia pastorella alppitorvelle ja jousiorkesterille, G-duuri. Myös sveitsiläinen Jean Daetwyler on käyttänyt alppitorvea musiikissaan, esimerkiksi teoksessa Konsertto alppitorvelle ja orkesterille.
Useat säveltäjät ovat käyttäneet perinteisiä alppitorvisävelmiä hyväksi musiikissaan. Esimerkiksi Gioacchino Rossini käytti oopperassaan Wilhelm Tell sveitsiläistä alppitorvisävelmää Ranz des Vaches. Samoin Brahms sai innoitusta ensimmäiseen sinfoniaansa Sveitsissä kuulemastaan alppitorvisävelmästä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
alphornmusik.ch (saksaksi)
SwissAlphorn.ch: Alphornbläsergruppe Oberaargau (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Alphorn-Center: alppitorvia, alppitorvimusiikkia (saksaksi)
Jacaranda Ensemble (saksaksi) (englanniksi) (japaniksi)
Rocky Mountain Alphorns (englanniksi)
Amateur Boxing Association

The Amateur Boxing Association eli ABA on englantilainen amatöörinyrkkeilyjärjestö, joka perustettiin vuonna 1880. ABA huolehtii tällä hetkellä Englannin kaikesta amatöörinyrkkeilystä.
Viimeisimmässä koitoksessaan, Tammerturnauksessa ABAn edustajat nappasivat 3 kultaa, 1 hopeaa ja 1 pronssimitalia Suomesta.
Alykí (Páros)

| Alykí Αλυκή |
| --- | --- |
 Alykín kylän satamaa.
 Alykí
 Koordinaatit: 36°59′55″N, 25°8′12″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Páros
Kunta:  Páros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6801000203
Väkiluku (2011):  657
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alykí (kreik. Αλυκή; transl. myös Alikí) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Alykí on osa Agkairián kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 657 (vuonna 2011).
Alykín kylä sijaitsee Pároksen etelärannikolla noin 13 kilometriä etelään saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Se on saanut nimensä kylän laidalla olevasta suolajärvestä. Kylän nähtävyyksiin lukeutuu kansanperinnemuseo.
Alykín kylä panoraamakuvassa. Taustalla Panteronísian saaret ja Antíparos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alykí Wikimedia Commonsissa
GP2-kausi 2015

GP2-kausi 2015 oli GP2-sarjan yhdestoista kausi. Tästä kaudesta alkaen sarjassa käytettiin emosarja Formula 1:n autoista tutuksi tullutta avautuvaa takasiipeä eli DRS-järjestelmää.
Sarjan mestaruuden voitti belgialainen Stoffel Vandoorne. Toiseksi tuli yhdysvaltalainen Alexander Rossi ja kolmanneksi venäläinen Sergei Sirotkin. Tallien mestaruuden voitti ART Grand Prix.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |

|  DAMS | 1 |  Pierre Gasly | Kaikki |
|  DAMS | 2 |  Alex Lynn | Kaikki |
|  Carlin | 3 |  Julián Leal | 1–8 |
|  Carlin | 3 |  Dean Stoneman | 9–11 |
|  Carlin | 4 |  Marco Sørensen | 1–4 |
|  Carlin | 4 |  Johnny Cecotto, Jr. | 5 |
|  Carlin | 4 |  Sean Gelael | 6–7, 9–11 |
|  Carlin | 4 |  Jann Mardenborough | 8 |
|  ART Grand Prix | 5 |  Stoffel Vandoorne | Kaikki |
|  ART Grand Prix | 6 |  Nobuharu Matsushita | Kaikki |
|  Racing Engineering | 7 |  Jordan King | Kaikki |
|  Racing Engineering | 8 |  Alexander Rossi | Kaikki |
|  Russian Time | 9 |  Mitch Evans | Kaikki |
|  Russian Time | 10 |  Artjom Markelov | Kaikki |
|  Trident | 11 |  Raffaele Marciello | Kaikki |
|  Trident | 12 |  René Binder | 1–6 |
|  Trident | 12 |  Gustav Malja | 7 |
|  Trident | 12 |  Johnny Cecotto Jr | 8–9 |
|  Trident | 12 |  Daniël de Jong | 10–11 |
|  Campos Racing | 14 |  Arthur Pic | Kaikki |
|  Campos Racing | 15 |  Rio Haryanto | Kaikki |
|  MP Motorsport | 16 |  Sergio Canamasas | 1–3 |
|  MP Motorsport | 16 |  Oliver Rowland | 5, 7 |
|  MP Motorsport | 16 |  Nicholas Latifi | 6, 9–11 |
|  MP Motorsport | 16 |  Meindert van Buuren | 8 |
|  MP Motorsport | 17 |  Daniël de Jong | 1–7 |
|  MP Motorsport | 17 |  René Binder | 8–11 |
|  Rapax | 18 |  Sergei Sirotkin | Kaikki |
|  Rapax | 19 |  Robert Vișoiu | 1–9 |
|  Rapax | 19 |  Gustav Malja | 10–11 |
|  Arden International | 20 |  André Negrão | Kaikki |
|  Arden International | 21 |  Norman Nato | Kaikki |
|  Status Grand Prix | 22 |  Marlon Stöckinger | Kaikki |
|  Status Grand Prix | 23 |  Richie Stanaway | 1–9 |
|  Status Grand Prix | 23 |  Oliver Rowland | 10–11 |
|  Hilmer Motorsport | 24 |  Nick Yelloly | 2–7 |
|  Hilmer Motorsport | 24 |  Simon Trummer | 8 |
|  Hilmer Motorsport | 25 |  |  |
|  Hilmer Motorsport | 25 |  Johnny Cecotto, Jr. | 2–3 |
|  Hilmer Motorsport | 25 |  Jon Lancaster | 5 |
|  Hilmer Motorsport | 25 |  Sergio Canamasas | 6 |
|  Lazarus (1−3)  Daiko Team Lazarus (4−11) | 25 |  |  |
|  Lazarus (1−3)  Daiko Team Lazarus (4−11) | 26 |  Nathanaël Berthon | 1–7, 9–11 |
|  Lazarus (1−3)  Daiko Team Lazarus (4−11) | 26 |  Patric Niederhauser | 8 |
|  Lazarus (1−3)  Daiko Team Lazarus (4−11) | 27 |  Zoël Amberg | 1–4, 6 |
|  Lazarus (1−3)  Daiko Team Lazarus (4−11) | 27 |  Sergio Canamasas | 5, 7–11 |
Tallimuutokset

Caterham Racing vetäytyi sarjasta kauden 2014 päätteeksi ja tilalle tuli uusi talli Status Grand Prix.
Mestaruuspisteet

Pisteet jaettiin lauantain pitkän kilpailun 10 parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille ja 8 parhaalle sprinttikisassa. Lauantain pitkään kilpailuun paalupaikalle ajanut kuljettaja palkittiin 4 pisteellä. Nopeimman kierroksen 10 parhaan joukkossa ajanut kuljettaja sai 2 ylimääräistä pistettä. Sprinttikisaan paalupaikan ottanut kuljettaja ei saanut ylimääräisiä pisteitä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus |  1.  |  2.  |  3.  |  4.  |  5.  |  6.  |  7.  |  8.  |  9.  |  10.  |  Paalupaikka  |  Nopein kierros (FL)   (Top 10 sijoitus kilpailussa)   |
| Pisteet | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 4 | 2 |

Pisteet jaettiin sprinttikisan 8 parhaalle.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus |  1.  |  2.  |  3.  |  4.  |  5.  |  6.  |  7.  |  8.  |  Nopein kierros (FL)   (Top 10 sijoitus kilpailussa)   |
| Pisteet | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 2 |
Mestaruuspisteet > Kuljettajien mestaruuspisteet

† = Kuljettaja ei ajanut maaliin/keskeytti, mutta sai sijoituksen ajettuaan yli 90 % kisapituudesta. 

‡ = Ratavallien korjaustöiden vuoksi kisa lyhennettiin 15 kierroksen mittaiseksi, joten kilpailusta jaettiin vain puolikkaat pisteet.
Mestaruuspisteet > Tallien mestaruuspisteet

† = Kuljettaja ei ajanut maaliin/keskeytti, mutta sai sijoituksen ajettuaan yli 90 % kisapituudesta. 

‡ = Ratavallien korjaustöiden vuoksi kisa lyhennettiin 15 kierroksen mittaiseksi, joten kilpailusta jaettiin vain puolikkaat pisteet.
Käännös suomeksi
Aiakeion (Ateena)

| Aiakeion> Αιάκειον |
| --- | --- |
 Aiakeionin rauniot Agoran arkeologisella alueella.
Sijainti:  Agora, Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′27″N, 23°43′20″E
Rakennustyyppi:  heroon
Valmistumisvuosi:  500-luvun loppu eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aiakeion (m.kreik. Αιάκειον) oli antiikin aikainen Aiakokselle omistettu heroon-pyhäkkö Ateenan Agoran lounaisosassa.
Historia

Aiakeion rakennettiin arkaaisella kaudella 500-luvun lopulla eaa. Delfoin oraakkelin kehotuksesta ja omistettiin aiginalaiselle heerokselle Aiakokselle. Oraakkelinlausuman mukaan ateenalaisten tuli hankkia Aiakoksen suosio, mikäli he halusivat menestyä sodissaan euboialaisia, boiotialaisia ja peloponnesoslaisia vastaan. Aiakos oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi tuomareista manalassa eli Haadeessa. Tähän liittyen ateenalaisten oikeusistuimien tuomiot kiinnitettiin rakennuksen seiniin.
300-luvun alussa Aiakeionia käytettiin viljavarastona. Hellenistisenä aikana rakennuksesta tuli osa Agoran eteläosan rakennuskokonaisuutta, johon kuuluivat myös heti sen itäpuolella sijainnut Etelästoa ja pohjoispuolella sijainnut Keskistoa. Pyhäkkö oli käytössä ainakin vuoteen 86 eaa. saakka, jolloin se pääosin tuhoutui roomalaisten hyökkäyksessä Sullan johdolla.
Pyhäkön kaivaukset suoritettiin vuonna 1953. Rakennusta pidettiin pitkään Heliaia-oikeusistuimen rakennuksena, koska sen ajoitus, sijainti ja muoto täsmäsivät tähän. Tämän vuoksi rakennus on merkitty kaikkiin vanhempiin Agoran alueen karttoihin Heliaiaksi. Tulkintaa ei kuitenkaan koskaan täysin hyväksytty. Tarkemmassa tutkimuksessa onkin osoittautunut, ettei kyseessä ollut varsinainen rakennus vaan jonkinlainen pyhäkkö. Myös löytyneet piirtokirjoitukset ovat antaneet tukea tulkinnalle, että kyseessä oli Aiakoksen pyhäkkö. Tulkinta on nykyisin melko yleisesti hyväksytty.
Tunnetumpi Aiakeion sijaitsee Aiakoksen kotisaarella Aíginalla.
Rakennus

Aiakeion oli suorakulmion muotoinen ja sen leveys (itä-länsisuunnassa) oli 31 metriä ja pituus (pohjois-eteläsuunnassa) 26,5 metriä. Alkuvaiheessa paikalla ei ollut rakennuksia eikä sitä ollut katettu, jolloin kyseessä oli lähinnä ulkoilmapyhäkkö. Se oli aidattu kalkkikivestä tehdyllä aitauksella ja sen sisäänkäynti oli pohjoiseen. Myöhemmin, kun pyhäkön aluetta on käytetty viljan säilytykseen, siellä on todennäköisesti täytynyt olla joitakin rakennuksia tai osan siitä on täytynyt olla katettu. Pyhäköstä ovat säilyneet lähinnä sen perustukset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aiakeion Wikimedia Commonsissa
Aiakeionin perinteisesti Heliaiaksi merkityt rauniot Agoran arkeologisella alueella.