stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lydia Wahlström

| Lydia Wahlström |
| --- | --- |
 Wahlström noin vuonna 1905.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Lydia Katarina Wahlström
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1869
Kuollut: 2. kesäkuuta 1954 (84 vuotta)
Ammatti:  opettaja, rehtori, kirjailija, professori
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Den svenska kvinnorörelsen (1933)
Lydia Katarina Wahlström (28. kesäkuuta 1869 – 2. kesäkuuta 1954) oli ruotsalainen kirjailija, historian professori ja äänioikeusaktiivi. Hän toimi Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt -järjestön puheenjohtajana 1909–1911. Kirjassaan Den svenska kvinnorörelsen (1933) hän loi yleisesityksen Ruotsin naisasialiikkeestä.
Elämä ja ura

Wahlström oli kirkkoherra Johan Gustaf Wahlströmin ja tämän vaimon Idan neljäs lapsi ja kuopus. Hän varttui lähellä Västeråsia ja olisi halunnut isänsä tavoin papiksi, mutta naisilla ei tuohon aikaan ollut mahdollisuutta kyseiseen ammattiin. Wahlström puhuikin koko elämänsä naispappeuden puolesta.
Wahlström kirjoitti ylioppilaaksi Tukholmassa ja aloitti vuonna 1888 opinnot Uppsalan yliopistossa. Kymmenen vuotta myöhemmin hänestä tuli toinen historian tohtoriksi väitellyt nainen Ruotsissa. Väitöskirja käsitteli Ruotsin ja Tanskan suhteita vuosina 1788–1789. Wahlström oli myös yksi Uppsalan naisopiskelijayhdistyksen perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja.
Wahlströmin akateemisen uran esteenä oli laki, joka esti valitsemasta naisia yliopistovirkoihin. Laki kumottiin vasta vuonna 1925, ja vuonna 1939 hän sai professorin arvonimen. Yliopiston sijaan Wahlström teki elämäntyönsä rehtorina Åhlinin yksityiskoulussa Tukholmassa. Hän oli myös aktiivinen naisten äänioikeutta vaatineessa Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -yhdistyksessä – toimien sen puheenjohtajana 1909–1911 – sekä Fredrika Bremer-förbundetissa.
Wahlström kirjoitti elämänsä aikana useita kansantajuisia historiateoksia sekä elämäkerrat muun muassa Erik Gustaf Geijeristä, Pyhästä Birgitasta ja Fredrika Bremeristä. Hän kirjoitti myös kolme romaania ja omaelämäkerran. Viimeksi mainituissa hän toi esille romanttisia suhteitaan naisiin.
Wahlström ei mennyt koskaan naimisiin eikä saanut lapsia. Hän kuoli vuonna 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lydia Wahlström Wikimedia Commonsissa
Kurinranta

| Kurinranta   2>  kaupunginosa |
| --- | --- |
 Ikaalisten virastotalo
Kaupunki:  Ikaalinen
Kaupunginosa nro:  2
Postinumero(t):  39500
Lähialueet:  Vanhakauppala, Rahkola
Kurinranta on Ikaalisten 2. kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Kyrösjärveen, idässä Kiviniemeen, etelässä Vanhaan Tampereentiehen ja lännessä Vanhakauppalaan. Kurinrannan rakennuksiin kuuluu mm. Ikaalisten virastotalo, poliisiasema sekä terveyskeskus.
Kurimus

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kurimus tarkoittaa seuraavia asioita:
vesipyörre, nielu vedessä
koski, vesiväylän virtapaikka
rotko, syvänne
Kinahmi, suomalaisen mytologian kurimus, merennielu
Kurimus, Mokoma-yhtyeen albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kurimus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Loma Roomassa

| Loma Roomassa> Roman Holiday |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Wyler
Käsikirjoittaja:   Dalton Trumbo  Ian McLellan Hunter  John Dighton 
Tuottaja:  William Wyler
Säveltäjä:  Georges Auric Victor Young
Kuvaaja:   Franz Planer  Henri Alekan 
Leikkaaja:  Robert Swink
Tuotantosuunnittelija:  Hal Pereira
Pukusuunnittelija:  Edith Head
Pääosat:   Gregory Peck  Audrey Hepburn  Eddie Albert 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1953
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Audrey Hepburn ja Gregory Peck Espanjalaisilla portailla.
Loma Roomassa (Roman Holiday) on yhdysvaltalainen elokuva, jonka tyylilaji on romanttinen komedia.
William Wylerin ohjaama elokuva ilmestyi vuonna 1953. Se sai kymmenen Oscar-ehdokkuutta, ja palkittiin kolmessa kategoriassa. Elokuvan miespääosaa näytteli Gregory Peck ja naispääosaa Audrey Hepburn, joka sai roolistaan Oscarin. Tärkeimmässä sivuroolissa esiintyi Eddie Albert.
American Film Institute on valinnut Loman Roomassa kaikkien aikojen neljänneksi romanttisimmaksi elokuvaksi heti Casablancan, Tuulen viemän ja West Side Storyn jälkeen.
Loma Roomassa valittiin vuonna 1999 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuvan vaikutus

Romanttiselle komedialle poikkeuksellista on elokuvan haikeamielinen loppu. Elokuva edusti uudenlaista ajattelua myös ulkokuvausten autenttisuuden suhteen ja aloitti kaukokaipuisten matkailufilmien sarjan. Elokuva tallensi filmille Rooman 1950-lukulaisen nousukauden sykkeen ja toimi katalysaattorina varsinaiselle Vespa-huumalle myös Yhdysvalloissa. Elokuva oli myös Audrey Hepburnin läpimurtorooli, ja hänestä tuli elokuvan myötä yksi 1950- ja 1960-lukujen suurimmista naistähdistä ja muoti-ikoneista.
Käsikirjoitus

Elokuvan on käsikirjoittanut Dalton Trumbo, joka ei voinut kuitenkaan toimia elokuva-alalla omalla nimellään, sillä hänet oli Hollywoodissa julistettu pannaan epäamerikkalaista toimintaa tutkineen komitean (House Un-American Activities Committee, HUAC) leimattua hänet kommunistiksi. Hänen sijaansa alkuteksteissä luki Ian McLellan Hunter, joka vastaanotti myös parhaan elokuvakäsikirjoituksen Oscar-palkinnon Trumbon sijaisena. Trumbon nimi palautettiin elokuvaan vasta vuoden 2003 DVD-painoksessa.
Juoni

Audrey Hepburn on prinsessa Ann, nimeämättömän eurooppalaisen maan kruununperijätär, joka kiertää Euroopan metropoleja edustamassa maataan. Kulissien takana Ann kuitenkin kärsii prinsessan aikataulutetusta elämästä. Eräänä iltana Roomassa hän saa hysteerisen kohtauksen, johon perheen lääkäri antaa rauhoittavan piikin. Hetken mielijohteesta prinsessa päättää karata palatsista päästäkseen tutustumaan kaupunkiin. Lääkkeen vaikutuksen alaisena hän päätyy unisena ja humalansekaisen oloisena yöksi erään lehtimiehen, Joe Bradleyn (Gregory Peck), asunnolle nukkumaan päänsä selväksi. Ann esittelee itsensä ”Anyaksi”.
Aamulla työpaikallaan lehtimies tunnistaa prinsessan ja tajuaa saavansa siitä jymyjutun. Hän lyö pomonsa kanssa vetoa, että saa tehtyä tarkoin varjellusta prinsessasta kuvareportaasin. Joen onnistuu houkutella prinsessa viettämään päivää Rooman kaupungin ravintoloissa, Vespa-ajelulla ja tanssilavalla Tiberin rannalla yhdessä Joen valokuvaajaystävän Irvingin (Eddie Albert) kanssa, joka kuvaa prinsessaa salaa tupakansytytinkamerallaan. Illan tullen Joe ja Ann ovat jo ilmiselvästi rakastuneita toisiinsa. Ann ilmoittaa, että hänen on lähdettävä, eikä Joe yritä estää häntä tietäessään, ettei heillä ole tulevaisuutta. Joe ajaa Annin lähelle palatsia, ja he suutelevat autossa viimeisen kerran, minkä jälkeen Ann poistuu palatsiin. Sen jälkeen Joe ilmoittaa Irvingille, ettei juttua voi julkaista.
Seuraavana päivänä Joe ja Irving tapaavat prinsessa Annin lehdistötilaisuudessa. Joe saa Annin vakuuttumaan, että heidän päivänsä pysyy heidän välisenään salaisuutena, ja Irving antaa ottamansa kuvat Annille muistoksi. He luovat toisiinsa vielä viimeiset merkitsevät katseet, minkä jälkeen Ann poistuu tilaisuudesta. Joe lähtee haikeana kävelemään pois palatsin juhlasalin halki.
Näyttelijät > Pääosan esittäjät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Gregory Peck  lehtimies Joe Bradley | Osa kirjoitettiin alun perin Cary Grantille. Grant hylkäsi tarjouksen pitäen itseään jo liian iäkkäänä Hepburnin romanttiseksi vastanäyttelijäksi (studio sai myöhemmin ylipuhuttua hänet elokuvaan Charade.) Peckin sopimus oli tehty pääosan esittäjälle, ja silloin vielä tuntemattoman Hepburnin nimi esiintyi paljon pienemmällä. Kesken kuvausten Peck vaati, että vastanäyttelijättärenkin rooli oli nostettava hänen tasolleen – Hollywoodissa tuiki harvinainen ele. |
|  | Audrey Hepburn  prinsessa Ann (”Anya Smith”) | Hepburn sai osan koe-esiintymisessä. Audreyn näyteltyä arvokkaan ja hillityn kohtauksen filmikäsikirjoituksesta ohjaaja huusi ”poikki”, mutta kameramies jätti pyörimään filmin, josta näkyi, kuinka näyttelijätär yhtäkkiä muuttui eloisaksi keskustellessaan ohjaajan kanssa. Salaa kuvattu pätkä toi hänelle osan elokuvassa. Osaa kuvatusta koefilmistä käytettiin elokuvan teatterilevitysmainoksessa yhdessä muun harjoitusmateriaalin kanssa, jossa Audrey nähdään sovittamassa Annin puvustoa ja leikkaamassa omaa tukkaansa. |
Näyttelijät > Sivuosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eddie Albert  | … |  Irving Radovich   |
|  Hartley Power  | … |  Hennessy, Bradleyn pomo toimituksessa (päätoimittaja)   |
|  Harcourt Williams  | … |  prinsessa Annin kotimaan Italian suurlähettiläs   |
|  Margaret Rawlings  | … |  kreivitär Vereberg, Annin kamarineito   |
|  Tullio Carminati  | … |  kenraali Provno   |
|  Paolo Carlini  | … |  Mario Delani, kampaaja   |
|  Paola Borboni  | … |  siivooja   |
|  Alfredo Rizzo  | … |  taksinkuljettaja   |
|  Laura Solari  | … |  sihteeri   |
|  Gorella Gori  | … |  kenkäkauppias   |
|  Heinz Hindrich  | … |  tri. Bonnachoven, Annin kotilääkäri   |
|  John Horne  | … |  vihkiseremonian suorittaja   |
|  Andrea Esterhazy  | … |  lähetystön henkilökuntaa   |
|  Ugo De Pascale  | … |  lähetystön henkilökuntaa   |
|  Diane Lante  | … |  kamarineito   |
Palkinnot

Oscar-palkinto – paras naispääosa: Audrey Hepburn
Oscar-palkinto – paras puvustus: Edith Head
Oscar-palkinto – paras alkuperäinen käsikirjoitus: Ian McLellan Hunter ja Dalton Trumbo
BAFTA – paras brittiläinen naisnäyttelijä: Audrey Hepburn
Golden Globe – paras naispääosa draamasta: Audrey Hepburn
New York Film Critics Circle Awards – paras naispääosa: Audrey Hepburn
Writers Guild of America – paras komediakäsikirjoitus: Ian McLellan Hunter ja Dalton Trumbo
Aiheesta muualla

Filmsite.org
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loma Roomassa Wikimedia Commonsissa
Elokuvan tähdet: Audrey Hepburn, Gregory Peck ja Vespa 125.
Peck, Hepburn ja Eddie Albert
Hepburn ja Peck Bocca della Veritàlla
Maahockey olympialaisissa

Maahockey on järjestetty olympialaisissa, ensimmäistä kertaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa ja laji on ollut mukana olympiaohjelmassa yhtäjaksoisesti vuodesta 1924 lähtien. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran mitaleista kesäolympialaisissa 1980. Menestyneimmät maat olympialaisten maahockeyssä ovat Intia ja Alankomaat.
Tulokset > Miehet

|  Miesten maahockeyn olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1908 Lontoo tulokset |   Englanti (GBR) |   Irlanti (GBR) |   Skotlanti (GBR)  Wales (GBR) |  |
| 1920 Antwerpen tulokset |   Iso-Britannia (GBR) |   Tanska (DEN) |   Belgia (BEL) |  |
| 1928 Amsterdam tulokset |   Intia (IND) |   Alankomaat (NED) |   Saksa (GER) |  |
| 1932 Los Angeles tulokset |   Intia (IND) |   Japani (JPN) |   Yhdysvallat (USA) |  |
| 1936 Berliini tulokset |   Intia (IND) |   Saksa (GER) |   Alankomaat (NED) |  |
| 1948 Lontoo tulokset |   Intia (IND) |   Iso-Britannia (GBR) |   Alankomaat (NED) |  |
| 1952 Helsinki tulokset |   Intia (IND) |   Alankomaat (NED) |   Iso-Britannia (GBR) |  |
| 1956 Melbourne tulokset |   Intia (IND) |   Pakistan (PAK) |   Saksojen yhteisjoukkue (EUA) |  |
| 1960 Rooma tulokset |   Pakistan (PAK) |   Intia (IND) |   Espanja (ESP) |  |
| 1964 Tokio tulokset |   Intia (IND) |   Pakistan (PAK) |   Australia (AUS) |  |
| 1968 México tulokset |   Pakistan (PAK) |   Australia (AUS) |   Intia (IND) |  |
| 1972 München tulokset |   Länsi-Saksa (FRG) |   Pakistan (PAK) |   Intia (IND) |  |
| 1976 Montréal tulokset |   Uusi-Seelanti (NZL) |   Australia (AUS) |   Pakistan (PAK) |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Intia (IND) |   Espanja (ESP) |   Neuvostoliitto (URS) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Pakistan (PAK) |   Länsi-Saksa (FRG) |   Iso-Britannia (GBR) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Iso-Britannia (GBR) |   Länsi-Saksa (FRG) |   Alankomaat (NED) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Saksa (GER) |   Australia (AUS) |   Pakistan (PAK) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Alankomaat (NED) |   Espanja (ESP) |   Australia (AUS) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Alankomaat (NED) |   Etelä-Korea (KOR) |   Australia (AUS) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Australia (AUS) |   Alankomaat (NED) |   Saksa (GER) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Saksa (GER) |   Espanja (ESP) |   Australia (AUS) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Saksa (GER) |   Alankomaat (NED) |   Australia (AUS) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Argentiina (ARG) |   Belgia (BEL) |   Saksa (GER) |  |
  Lähde: Hockey Official Website of the Olympic Movement. Viitattu 11.2.2017. (englanniksi)
Tulokset > Naiset

|  Naisten maahockeyn olympiamitalistit   ohje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1980 Moskova tulokset |   Zimbabwe (ZIM) |   Tšekkoslovakia (TCH) |   Neuvostoliitto (URS) |  |
| 1984 Los Angeles tulokset |   Alankomaat (NED) |   Länsi-Saksa (FRG) |   Yhdysvallat (USA) |  |
| 1988 Soul tulokset |   Australia (AUS) |   Etelä-Korea (KOR) |   Alankomaat (NED) |  |
| 1992 Barcelona tulokset |   Espanja (ESP) |   Saksa (GER) |   Iso-Britannia (GBR) |  |
| 1996 Atlanta tulokset |   Australia (AUS) |   Etelä-Korea (KOR) |   Alankomaat (NED) |  |
| 2000 Sydney tulokset |   Australia (AUS) |   Argentiina (ARG) |   Alankomaat (NED) |  |
| 2004 Ateena tulokset |   Saksa (GER) |   Alankomaat (NED) |   Argentiina (ARG) |  |
| 2008 Peking tulokset |   Alankomaat (NED) |   Kiina (CHN) |   Argentiina (ARG) |  |
| 2012 Lontoo tulokset |   Alankomaat (NED) |   Argentiina (ARG) |   Iso-Britannia (GBR) |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Iso-Britannia (GBR) |   Alankomaat (NED) |   Saksa (GER) |  |
  Lähde: Hockey Official Website of the Olympic Movement. Viitattu 11.2.2017. (englanniksi)
Mitalitaulukko

| Maahockeyn olympiamitalit> Sija | Maahockeyn olympiamitalit> Maa | Maahockeyn olympiamitalit> Kultaa | Maahockeyn olympiamitalit> Hopeaa | Maahockeyn olympiamitalit> Pronssia | Maahockeyn olympiamitalit> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Intia | 8 | 1 | 2 | 11 |
| 2 |  Alankomaat | 5 | 6 | 6 | 17 |
| 3 |  Australia | 4 | 3 | 5 | 12 |
| 4 |  Iso-Britannia | 4 | 2 | 6 | 12 |
| 5 |  Saksa | 4 | 2 | 4 | 10 |
| 6 |  Pakistan | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 7 |  Espanja | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 8 |  Länsi-Saksa | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 9 |  Argentiina | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 10 |  Uusi-Seelanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 |  Zimbabwe | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 |  Etelä-Korea | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 13 |  Belgia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 14 |  Japani | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 |  Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 |  Tšekkoslovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18 |  Neuvostoliitto | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 20 |  Saksojen yhteisjoukkue | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 33 | 33 | 34 | 100 |
Lähde: Hockey Official Website of the Olympic Movement. Viitattu 11.2.2017. (englanniksi)
Vuoden 1908 olympiaturnauksessa Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan joukkueet Englanti, Irlanti, Wales ja Skotlanti sijoittuivat kaikki mitalisijoille. KOK:n tulkinnan mukaan kaikki mitalit menivät näin ollen Isolle-Britannialle.
Konstantin Barulin

| Konstantin Barulin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1984 (ikä 40) Karaganda, Kazakstanin SNT
Kansalaisuus:   Venäjä  Kazakstan
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  SKA Pietari (RSL) HK Spartak Moskova (RSL) Himik Moskovan alue (RSL) PHK TsSKA Moskova (KHL) Ak Bars Kazan (KHL) Avangard Omsk (KHL) HK Sotši (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) HC Pardubice (ČEL)
NHL-varaus:  84. varaus, 2003 St. Louis Blues
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2012 |  |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 |  |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 2003 |  |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Slovakia 2002 |  |  |
Konstantin Aleksandrovitš Barulin (ven. Константин Александрович Барулин, s. 4. syyskuuta 1984 Karaganda, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut aiemmin KHL:n Ak Bars Kazanissa, Atlantissa, HK Sotšissa, HK Neftehimik Nižnekamskissa sekä TsSKA Moskovassa.
St. Louis Blues varasi Barulinin NHL:n vuoden 2003 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella 84. pelaajana, mutta hän ei tehnyt sopimusta St. Louisin kanssa vaan jäi Venäjälle, missä on pelannut KHL:ssä vuodesta 2008.
Barulin kuului Venäjän jääkiekkomaajoukkueeseen sen voittaessa MM-kultaa vuonna 2012, mutta pelasi turnauksessa vain kaksi ottelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konstantin Barulin Wikimedia Commonsissa
Konstantin Barulin Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Konstantin Barulin The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Luukkaan luterilainen seurakunta

| Luukkaan luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
 Luukkaan luterilainen seurakunta kokoontuu Seinäjoella adventtikirkon tiloissa.
Suuntautuminen:  tunnustuksellinen luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Rovastikunta:  Läntinen rovastikunta (LHPK)
Perustettu:  2006
Pääkirkko:  Seinäjoen adventtikirkko Kauppaneliö 13 as 3 60120 Seinäjoki
Jäseniä:  187 (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luukkaan luterilainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta Seinäjoella. Seurakunta perustettiin 2006, mutta messuja alettiin viettää 2005. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksensa Seinäjoen adventtikirkon tiloissa.
Historia

Vuonna 2005 joukko eteläpohjalaisia kutsui Suomen Luther-säätiön aloittamaan jumalanpalvelusten toimittamisen Seinäjoella. Vuonna 2006 näihin jumalanpalveluksiin kokoutunut joukko järjestäytyi nimellä Luukas-yhteisö ja liittyi Luther-säätiön jumalanpalvelusyhteisöjen joukkoon. Vuonna 2007 yhteisö sai oman pastorin, minkä myötä alkoivat jokasunnuntaiset jumalanpalvelukset. Vuodesta 2011 alkaen seurakunta alkoi pitää säännöllisiä jumalanpalveluksia myös Vaasassa. 2013 yhteisöstä tuli tuolloin perustetun Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan jäsenseurakunta.. Tuolloin Seinäjoen jumalanpalveluksissa kävi säännöllisesti 80–100 henkeä, Vaasassa 35–50. Samana vuonna 1. joulukuuta järjestäytyi Vaasassa jumalanpalveluksiin kokoontunut joukko itsenäiseksi Mikaelin seurakunnaksi.. Maaliskuussa 2017 seurakunta alkoi viettää Seinäjoella kahta jumalanpalvelusta joka sunnuntai, sillä tilat olivat käyneet liian pieniksi jatkuvasti kasvaneelle jumalanpalvelusväelle.
Toiminta

Seurakunnan toiminnan keskiössä ovat viikoittaiset jumalanpalvelukset, joita on joka sunnuntai kaksi, klo 11 ja klo 16. Ne järjestetään Seinäjoen adventtiseurakunnan tiloissa. Muuta säännöllistä toimintaa ovat ainakin miesten ja naisten illat sekä raamattupiiri.
Seurakunnan jäsenmäärä vuosittain

| Vuosi | Jäseniä | Huomautus |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 112 |  |
| 2013 | 117 | Jumalanpalvelusyhteisöstä muodostui Lähetyshiippakunnan seurakunta. |
| 2014 | 125 |  |
| 2015 | 133 |  |
| 2016 | 137 |  |
| 2017 | 149 |  |
| 2018 | 158 |  |
| 2019 | 164 |  |
| 2020<ref name="Tilastot-2020" >Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta: Tilastot 2020 lhpk.fi. Viitattu 13.12.2021.</ref | 148 |  |
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Kuukkeli (lehti)

| Kuukkeli |
| --- | --- |

Kustantaja:  Satu Renko
Julkaisija:  Luova Media Oy
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  20 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Kuukkeli on Äkäslompolossa vuodesta 1989 ilmestynyt paikallislehti eli Ylläksen tunturilehti. Lehden kustantaja on Satu Renko ja sitä julkaisee Luova Media Oy. Lehti ilmestyy painettuna 20 kertaa vuodessa ja myös verkossa digitaalisena.
Historia

Lehden on perustanut Timo Luoto, joka oli toimittajana  kotiseutulehti Siepakassa ja sitten Ylläksen Uutisissa. Ensin jaettavana lehtenä toiminut Kuukkeli muuttui tilattavaksi. Hän myi lehden 1992 Kari Kaulaselle, kun sen tekeminen alkoi olla liian vaativaa teknisten uudistusten ja kasvaneen levikin vuoksi. Seuraava omistaja oli Eero Vapa, joka vuodenvaihteessa 2016–2017 myi omistuksen Satu Rengolle.
Mainen yliopisto

| Mainen yliopisto> University of Maine |
| --- | --- |

Motto:  Dirigo
Perustettu:  1865
Tyyppi:  julkinen
Säätiön varat:  252,3 milj. dollaria
Henkilökunta:  720
Opiskelijoita:  11 247
Jatko-opiskelijoita:  9 182
Sijainti:  Orono, Maine   Yhdysvallat
Maskotti:  Bananas the Bear
Sivusto:  www.umaine.edu
Mainen yliopisto (University of Maine) on yliopisto Oronossa, Mainen osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1865, ja vuonna 2014 siellä opiskeli yli 20 000 opiskelijaa.
Mainen yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Maine Black Bearsin nimellä kulkevat joukkueet. Perinteisesti yliopistolla on ollut vahva edustus miesten jääkiekossa.
Tunnettuja entisiä opiskelijoita

John Baldacci, poliitikko, Mainen 73. kuvernööri
Lawrence Bender, elokuvatuottaja
Rick Hautala, amerikansuomalainen kauhukirjailija
Jimmy Howard, jääkiekkomaalivahti
Paul Kariya, kanadalainen jääkiekkoilija, Hobey Baker Award -voittaja 1993
Stephen King, yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä kauhukirjailijoista
Gustav Nyquist, ruotsalainen jääkiekkoilija
Olympia Snowe, poliitikko, entinen senaattori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mainen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mahsa Malka

Mahsa ”Max” Malka (o.s. Shamsuddini, s. 1986 Shiraz, Iran) on suomalainen elokuva- ja tv-tuottaja.
Malka syntyi Shirazissa Iranissa. Perhe kuului bahai-uskontokuntaan, jota islamilainen hallinto vainosi. Kun Malka oli puolentoista vuoden ikäinen, vanhemmat päättivät lähteä Iranista. Perhe päätyi mutkien kautta Espoon Kivenlahteen heinäkuussa 1989.
Malka kirjoitti ylioppilaaksi SYKin IB-linjalta. Hän aloitti Taideteollisessa korkeakoulussa 2005 vasta 19-vuotiaana kurssinsa nuorimpana.
Malka tuotti ensimmäiset pitkät elokuvansa Dionysos Films -tuotantoyhtiössä. Dionysoksessa tuotettu Miia Tervon ohjaama Aurora (2019) sai seitsemän Jussi-palkintoa, mukaan lukien parhaan elokuvan Jussi-palkinnon. Ylelle tehty Aleksi Delikourasin ohjaama verkkosarja Nörtti: Dragonslayer666 oli yli miljoonalla katsojalla Yle Areenan kaikkien aikojen katsotuin sarja.
2019 Malka siirtyi draama- ja elokuvatuotannon vetäjäksi Endemol Shine Finlandiin.
Netflix osti Malkan kehittämän ja tuottaman suomenkielisen Dance Brothers -sarjan. Sarja tulee Netflixiin 10. toukokuuta 2023 ja se saa jakelun heti kaikkialla, missä Netflixiä voi tilata, eli yli 190 maassa. Sarja nähdään myöhemmin Ylellä.
Elokuvat

Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu! (2016)
Aurora (2019)
Palkinnot

Parhaan elokuvan Jussi-palkinto elokuvasta Aurora (2019)
Vuoden elokuvatuottaja (2019)
Aiheesta muualla

Mahsa Malka Elonetissä.
Mahsa Malka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)