stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adam Åhman
Ura > Maajoukkueura

Åhman edusti Ruotsia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi pääasiassa joukkueensa kolmosmaalivahtina, puki kahteen otteluun, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Åhman pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi Ruotsin pääasiallisena ykkösmaalivahtina. Hänet valittiin Venäjää vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Åhman on pelannut neljä nuorten ja kymmenen poikien maaottelua.
Keväällä 2018 Åhman kutsuttiin vain kolmen SHL-ottelun kokemuksella Ruotsin A-maajoukkueen ensimmäiseen MM-leiriyhmään paikkaamaan loukkaantumisen vuoksi sivuun joutunutta Olof Lindbomia. Hän toimi Slovakiaa vastaan pelatuissa maaotteluissa kakkosmaalivahtina Magnus Hellbergille, mutta Åhman oli Ruotsin mukaana vielä maaotteluissa Tanskaa vastaan sekä Carlson Hockey Gamesissa, jossa hän puki yhteen otteluun.
Muuta

Åhmanin pikkuveli August pelaa hyökkääjänä HV71:n J18-junioreissa. Veljesten isä Niclas Åhman on entinen alempien sarjojen jääkiekkomaalivahti.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | U18 | 5 | 2 | 3 | 308 | 16 | 0 | 3.12 | 89,9 |
Albert Edelfeltin ateljeemuseo

| Albert Edelfeltin ateljeemuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo 
Osoite:  Edelfeltinpolku 3, 06400 Porvoo  
Sijainti:  Porvoo 
Koordinaatit:  60°20′49″N, 25°37′19″E
 fiAlbert Edelfeltin ateljeemuseo 
  
Albert Edelfeltin ateljeemuseo on perustettu vuonna 1951 ja se sijaitsee Porvoon Haikkoossa.
Albert Edelfeltin äiti Alexandra Edelfelt vuokrasi Haikon kartanon mailla sijaitsevan kesähuvilan taiteilijalle kesäkodiksi vuonna 1879. Albert Edelfelt rakennutti sinne itselleen vuonna 1883 kattoikkunallisen ateljeen, jota hän piti kuolemaansa saakka. Hän vietti siellä 26 kesää ja maalasi yli 220 teosta. Hän kuoli Haikkoossa elokuussa 1905.
Aiheesta muualla

www.albertedelfeltinateljee.fi
Abraham Poppius

Abraham Poppius (30. lokakuuta 1793 Juva – 19. kesäkuuta 1866 Juva) oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän oli varhaisimpia suomeksi kirjoittaneita lyyrikoita ja varhainen kansanrunouden kerääjä.
Henkilöhistoria

Abraham Poppius syntyi Juvalla 1793. Vanhemmat olivat luutnantti Johan Poppius ja Katarina Elisabet o.s. Cygnaeus, sotatuomarin tytär.
Abraham Poppius opiskeli Kuopion triviaalikoulussa vuoden ja siirtyi sitten Porvoon lukioon. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Turussa ja aloitti opinnot Turun akatemiassa 1813. Opiskelun ohessa hän innostui sepittämään itse runoja suomeksi ja keräämään myös kansanrunoutta ja sananlaskuja kotiseudultaan. Poppius kuului Turun romantiikan vaikuttajiin.
Vuonna 1817 Poppius siirtyi jatkamaan opintojaan Uppsalan yliopistoon, jossa hän ystävystyi samaan aikaan siellä opiskelevan Carl Axel Gottlundin kanssa. Vaikka molemmat olivat Savosta kotoisin, Poppius ei Gottlundin tavoin innostunut käyttämään Savon murretta kirjakielenä. Poppiuksen 1818 ilmestynyt väitöskirja De reciproca conjugationum forma in lingua fennica (’Suomen kielen reflektiivisistä verbimuodoista’) toi esiin suomen kielen ominaisuuksia, ja seuraavana vuonna auttoi saksalaista H. R. Schröteriä teoksen Finnische Runen. Se sisälsi suomalaisia kansanrunoja suomeksi ja saksaksi.
Poppius vihittiin papiksi 1823, ja hän sai papinviran Tukholman suomalaisesta seurakunnasta. Poppius suunnitteli yhdessä Anders Johan Sjögrenin kanssa Venäjälle suuntautuvaa tutkimusmatkaa, mutta hanke peruuntui rahoituksen puuttumisen vuoksi. Niinpä Poppius palasi takaisin Suomeen 1825 saatuaan vankilapapin viran Viipurista. Vuonna 1833 Poppius siirtyi synnyinseudulleen Juvalle kappalaiseksi. Siellä hän meni vielä varsin iäkkäänä naimisiin leskeksi jääneen Wilhelmina Rytkösen (o.s. Felin) kanssa 1861. Myöhemmin Poppius kannusti ja tuki Wilhelminan poikaa Aron Johania hänen opiskeluissaan.
Kirjallinen ura

Ensimmäiset omat runonsa Poppius julkaisi Adolf Ivar Arwidssonin toimittamassa Oskyldigt Ingenting -lehdessä. Muutama runo ilmestyi myös Mnemosynessä. Arwidssonin kaltaiset suomenmieliset kiittivät hänen runojaan, mutta pääasiassa ruotsinkielinen lukijakunta ei suuremmin niistä innostunut. Kun suomenkielisiä lehtiä alkoi syntyä, Poppius lähetti runoja myös Sanan Saattajaan Wiipurista, Maamiehen Ystävään, Kanavaan ja Suomettareen. Hänen runojaan ovat mm. ”Laurin saalis”, ”Perhosen synty”, ”Punnittu Amor” ja ”Varpunen”.
Pappeudestaan huolimatta Poppius ei kirjoittanut juurikaan hengellisiä runoja vaan pysyi maallisemmissa aiheissa. Runoissa on selviä kansanrunoudesta saatuja vaikutteita ja suomalaista runomittaa, mutta myös Ruotsissa vahvana ollut fosforistinen koulukunta vaikutti häneen ja Poppiuksen runoissa on myös antiikin vaikutusta. Runojen aiheet on otettu usein luonnosta ja kansanelämästä, joskin myöhemmin mukaan tulee myös kansallista aineista.
Omien runojensa ohessa Poppius oli perustamassa Sanan Saattaja Wiipurista -nimistä sanomalehteä 1833. Hän suomensi Heinrich Zschokken opettavaisen kertomuksen Viina-myrkystä surullinen tarina, joka ilmestyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustantamana 1844. Poppius kokeili 1850-luvulla kirjoittaa näytelmää, mutta se ei valmistunut. Hänen muita keskeneräisiä hankkeitaan olivat Robinson Crusoe -tyyppinen tarina miehestä, joka muuttaa yksin Saimaan autiolle saarelle paetakseen Kaarle-herttuan vihaa, ja eri lähteistä kerätty Juvan pitäjän historia.
Poppius välitti sanastoa savon murteesta kirjakieleen. Poppiuksen välittämiksi on katsottu sanat aamupäivä, henkitorvi, jyrkänne, keräillä, konstikas, maatiainen, pohjoinen, puistikko, soveltua ja viihdyke. Hänen itse kehittelemiään ilmauksia ovat kaikkeus, maantieto, laulukeino (runous), soittokeino (säveltaide), kansaisuus (kansallisuus) ja aikasana (teonsana, verbi).
Viimeisinä vuosina Poppius kokosi ja paranteli runojaan julkaistakseen ne yhtenä teoksena. Hän kuoli kuitenkin kesken työn 1866. Poppiuksen runot ilmestyivät vihdoin 1870 Savo-karjalaisen osakunnan julkaisemina Koitar-albumin ensimmäisessä osassa. Vaikka Poppius mainitaan usein kirjallisuushistorioissa varhaisena suomenkielisenä lyyrikkona, hän on muuten melko unohdettu.
Tuotanto > Omat teokset

De reciproca conjugationum forma in lingua Fennica (1818)
Koitar 1 (postuumisti ilmestynyt, myös muiden kirjoituksia; SKS 1870)
Tuotanto > Suomennokset

Zschokke, Heinrich: Viina-myrkystä surullinen tarina (SKS 1844)
Aiheesta muualla

Poppius-suku. Nordisk Familjebok. Project Runeberg.
Albert Hull

Albert Hull vuonna 1921.
Albert Wallace Hull (1880–1966) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka kehitti elektroniputkia. Hän keksi 1920-luvulla tyratroniksi kutsutun elektroniputken, joka vaihtovirta voitiin muuttaa tasavirraksi sekä kaksihilaisen tetrodin.
Hull suuntautui aluksi humanistisille aloille ja suoritti Yalen yliopistossa loppututkinnon kreikan kielessä. Hän päätyi kuitenkin vaihtamaan alaa ja suoritti Yalessa fysiikan loppututkinnon. Vuonna 1914 hän pestautui General Electric -yhtiön tutkimuslaboratorioon Schenectadyyn. Hänen 1921 julkaistu tutkimuksensa käsitteli elektronien liikettä samankeskisten sylintereiden välissä. Tätä laitetta hän kutsui magnetroniksi. 1930-luvulla Hull alkoi kehittää sellaisia metalliseoksia, joilla olisi sama lämpölaajenemiskerroin kuin lasilla. Niiden ansiosta lasi-metalliliitokset saatiin kestäviksi.
Albert Hersoy

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Albert Émile Reneld Hersoy (19. syyskuuta 1895 Hautmont – 24. heinäkuuta 1979 Maubeuge) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa joukkuevoimistelussa pronssia.
Albania (Caquetá)

| Albania |
| --- | --- |
 lippu
 Albanian kunnan sijainti Caquetássa
 Albania
 Koordinaatit: 1°19′44″N, 75°52′42″W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Caquetá
Väkiluku:  6 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Albania on Caquetán departementissa sijaitseva Kolumbian kunta. Se kuuluu Andien ja Amazonin seutukuntaan. Amazonjoen sivujoki Caquetájoki on alueen pääjoki. Asukkaita siellä on laskettu olevan noin 6 300, joista enemmistö on miehiä. Naapurikuntia ovat San José del Fragua, Belén de los Andaquiés, Curillo ja Valparaíso. Departamentin pääkaupunkiin Florenciaan on matkaa 69 kilometriä, johon kuluu maateitse noin tunnin verran.
Historia ja talous

Alue oli pitkään monien karjanajajien, kuminkerääjien, uudisasukkaiden ja seikkailijoiden ohituspaikka. Sademetsäalue oli monille luotaantyöntävää ja toisaalta se tarjosi otollisen paikan niin lailliselle kuin laittomallekin liiketoiminnalle. Kunnan perusti uudisasukas Wenceslao Muñoz vuonna 1932. Maa- ja karjatalous kalastuksen ja kaivosteollisuuden ohella ovat kunnan pääelinkeinoja. Kaupungistuminen on nopeaa ja sen odotetaan kiihtyvän tulevaisuudessa.
Ilmasto

Albania kuuluu trooppisen ilmaston vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on noin 25 astetta. Vuosittainen sademäärä on 3776 millimetriä. Kuivin kausi ajoittuu tammikuulle.
Nähtävyydet

20 kilometriä Albaniasta, lähellä Curillon kuntaa sijaitsee La Ceiba Doradan luonnonkohde, joka on Unescon kulttuuriperintökohde. Muita vierailukohteita ovat muun muassa Balnearío la Rayan virkistyskohde ja Los Corralesin luonto. Kunnassa järjestetään myös kansanperinnetapahtuma lapsille.
Albania Turkvision laulukilpailussa

| Albania |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  RTHS
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  2
Ensiesiintyminen:  2014
Paras sijoitus:  8. (2015)
Huonoin sijoitus:  19. (SF) (2014)
Paras pistemäärä:  154 (2015)
Albania on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2014 ja 2015.
Historia > 2014

Albania osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2014 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Tatarstanissa Kazanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Xhoi Bejko kappaleella "Hava ve Ates". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Bejko sai 154 pistettä, jäi sijalle 19 eikä päässyt finaaliin.
Historia > 2015

Vuonna 2015 Albania osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Xhoi Bejko tällä kertaa yhdessä Visar Rexhepin kanssa. Heidän kappaleensa oli nimeltään "Adı hasret". Finaalissa he saivat 154 pistettä ja sijoittuivat kahdeksanneksi.
Kilpailijat

Voitto
Toinen
Kolmas
Viimeinen
| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif>  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Xhoi Bejko | Turkki, albania | ”Hava ve Ates” | Ei päässyt jatkoon | Ei päässyt jatkoon | 19 | 154 |
| 2015 | Xhoi Bejko & Visar Rexhepi | Turkki | ”Adı hasret” | 8 | 154 | Ei semifinaalia | Ei semifinaalia |
2016: Ei osallistunut kilpailuun
Anjalan koulu

Anjalan vanha, alkuperäinen koulurakennus, joka purettiin syksyllä 2019.
Anjalan koulu on peruskoulun ala-aste Anjalassa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa on noin 120 oppilasta luokilla 1–6. Koulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa Inkeroisissa entisen Anjalankosken lukion tiloissa Inkeroisten yhteiskoulun vieressä, sillä sen vanhassa rakennuksessa oli pahoja sisäilmaongelmia. Koulu sijaitsee Anjalankosken suuralueella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 165 oppilasta.
Anjalan varsinaisen koulun tontti sijaitsee Anjalan kirkonkylällä, Anjalan kirkon vieressä Kymijoen rannalla. Koulurakennus purettiin syksyllä 2019. Koulussa oli myös liikuntasali. Anjalan koulun väistötilat eli entisen Anjalankosken lukion rakennus sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella. Koulun vieressä on Inkeroisten yhteiskoulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Anjalankosken lukion rakennuksessa on myös liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Koulun toiminta siirtyi väistötiloihin vuonna 2016, kun rakennus asetettiin käyttökieltoon. Kouvolan kaupungin alkuperäisten suunnitelmien mukaan Anjalaan piti rakentaa uusi koulurakennus 2020-luvun alussa, mutta marraskuussa 2019 kaupunginvaltuusto päätti, ettei uutta koulua Anjalaan rakenneta.
Anjalan koulu lakkautetaan vuonna 2024, kun uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistuu. Uuteen Inkeroisten yhtenäiskouluun siirtyy lisäksi myös Tehtaanmäen alakoulun oppilaat.
Käytöstä poistettu sisäilmaongelmainen koulurakennus purettiin syksyllä 2019.
Alfred Fouillée

Alfred Fouillée
Alfred Jules Émile Fouillée (1838–1912) oli ranskalainen filosofi. Hän oli filosofian opettaja useissa kouluissa, 1872–1879 opettajana Pariisin École normalessa. Terveydellisistä syistä hän vetäytyi asumaan Mentoniin, jossa hän toimi tuotteliaana kirjailijana.
Fouillée pyrkii kirjoituksissaan yhdistämään kehitysaatteen ja idealistisen maailmankatsannon sen perusaatteen pohjalta, että kaikkialla, missä on tajuntaa, aatteet aivan luonnollisesti muodostuvat vaikuttaviksi voimiksi (idées-forces), jotka ohjaavat kehitystä.
Fouillée julkaisi muun muassa filosofian historian alalta teoksia Platonista (1888–1889), Sokrateesta (1874), René Descartesista (1893) ja lyhyen yleisen filosofian historian (1894). Muita hänen teoksiaan ovat La liberté et le déterminisme (1895), L’idée moderne du droit en Allemagne, en Angleterre et en France (1883), La science sociale contemporaine (1885), Critique des systèmes de morale contemporains (1899), L’avenir de la métaphysique (1889), L’évolutionnisme des idées-forces (1890), La psychologie des idées-forces (1893), Psychologie du peuple français (1898), La France au point de vue moral (1900), Esquisse psychologique des peuples européens (1903). Les éléments sociologiques de la morale (1905), La morale des idées-forces (1908), Le socialisme et la sociologie réformiste (1909), La démocratie politique et sociale en France (1910), La pensée et les nouvelles écoles anti-intellectualistes (1911).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfred Fouillée Wikimedia Commonsissa
Anjala (Perniö)

Anjala on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee kirkonkylän ja asemanseudun välissä Saurun vieressä.
Anjala sijaitsee Teijon ylängön itäreunalla, josta alkaa Perniönjokilaakso. Kylä on muodostunut yksinäistalon maiden ympärille ja Anjalan kyläalue ulottuu kylän kantatilalta kapeana kaistaleena länteen Kylmässuolle ja Palonummensuolle. Kylässä on kantatilan lisäksi vain muutama muu talo.
Anjala on irroitettu Metsänojasta omaksi kyläkseen viimeistään 1500-luvulla. Kylän kantatila työnväenasuntoineen on muodostanut tiiviin kokonaisuuden 1800-luvulle saakka. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Anjalan kaksi torppaa itsenäistyivät ja maaseudun rakennemuutoksen myötä tyhjiksi jääneet työväenasunnot purettiin.
Alfons Bērziņš

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alfons Bērziņš |  Alfons Bērziņš |  Alfons Bērziņš |  |
Maa:   Latvia
Miesten pikaluistelu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Riika 1939 | yhteispisteet |  |
Alfons Bērziņš (9. marraskuuta 1916 Riika – 16. joulukuuta 1987 Riika) oli latvialainen pikaluistelija. Bērziņš on maansa kaikkien aikojen menestyksekkäin pikaluistelija.
Alfons Bērziņš aloitti uehilu-uransa 16-vuotiaana. Kansainvälisillä areenoilla hän esiintyi ensi kerran Oslon vuoden 1936 MM-kisoissa, joissa sijoitus yhetispisteissä oli kahdeksas. Hän osallistui vuonna 1936 Garmisch-Partenkirchenin talvolympialaisiin, mutta hän ei saavuttanut vielä huippusijoituksia. Hän luisteli olympialaisissa kaikki matkat sijoitusten ollessa 500 metrillä 14., 1 500 ja 5 000 metrillä 18. ja 10 000 metrillä 19.
Parempaa oli kuitenkin tulossa. Vuoden 1937 MM-kisoissa sijoitus oli 9. ja vuonna 1938 jo 4. Vuoden 1938 EM-kisoissa Oslossa sijoitus oli vaatimaton 12. Mutta kaksi seuraavaa vuotta toivat sitten menestystä. Tosin käynnistyvä maailmansota rajoitti kansainvälisiä kilpailuja.
Hän voitti yleisluistelun Euroopan-mestaruuden vuonna 1939 kotijäällään Riiassa. Samana vuonna hän saavutti hopeaa yleisluistelun maailmanmestaruuskisoissa Helsingissä Suomen Birger Waseniuksen voittaessa. Sotatalvena 1940 MM-kisat järjestettiin epävirallisina Oslon Bislett-stadionilla. Näissä kisoissa Bērziņš voitti mestaruuden. ,
Neuvostoliiton miehitettyä Latvian vuonna 1940 Bērziņš liittyi Latvian itsenäisyysrintamaan. Saksan valloitettua Latvian Bērziņš liittyi latvialaisista muodostettuun SS:n Latvialaislegioonaan. Neuvostoliiton vallattua maailmansodan loppuvaiheessa takaisin Bērziņš joutui kymmeneksi vuodeksi (1945–1955) pakkotyöhön gulagleirille Siperiaan. Sieltä palattuaan vuonna 1955 hän toimi urheiluvalmentajana. Hän valmensi mm. latvialaista Neuvostoliittoa edustanutta 1960-luvun lopun huippunaisluistelijaa Lāsma Kaunistea.
Berzins oli ennen sotaa naimisissa latvialaisen ajan huippu-urheilijan, alppihiihtäjä-voimistelijan, Mirdza Martinsonin kanssa, joka pakeni maailmansodan loppuvaiheesta Latviasta Norjan kautta Yhdysvaltoihin.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 m – 42,9 (5. helmikuuta 1938, Davos)
1500 m – 2.16,4 (6. helmikuuta 1938, Davos)
5000 m – 8.32,8 (8. tammikuuta 1950, Oslo)
10 000 m – 17.47,2 (4. helmikuuta 1940, Oslo)
Aiheesta muualla

Marnix Koolhaas: Een duel voor het leven sportgeschiedenis.nl.  16.2.2006. Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 18.12.2014. (hollanniksi)
Andreas Carlgren

| Andreas Carlgren |
| --- | --- |
 Carlgren vuonna 2008.
Ruotsin ympäristöministeri
 Reinfeldtin hallitus 6. lokakuuta 2006 – 29. syyskuuta 2011  
Edeltäjä:  Lena Sommestad
Seuraaja:  Lena Ek
Valtiopäiväedustaja
 2010–2011 1994–1998  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1958 (ikä 66) Upplands-Bro, Ruotsi
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Andreas Carlgren (s. 8. heinäkuuta 1958 Upplands-Bro, Ruotsi) on Ruotsin keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Ruotsin ympäristöministerinä vuosina 2006–2011.
Carlgren on ollut Keskustapuolueen nuorisojärjestön liittopuheenjohtaja vuosina 1984–1987, Ekerön kunnanhallituksen puheenjohtaja (kunnanneuvos) 1990–1994, puolueen varapuheenjohtaja 1992–2000 ja kansanedustaja 1994–1998. Tammikuusta 2000 lokakuuhun 2006 hän toimi Ruotsin integraatioviraston (Integrationsverket) johtajana.
Carlgren kertoi vuonna 1995 julkisesti olevansa homoseksuaali. Hän oli keskustapuolueen ensimmäinen julkisesti homoseksuaali korkea-arvoinen edustaja. Yhdessä Tobias Billströmin kanssa hän on myös Ruotsin ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen ministeri.
Aiheesta muualla

Andreas Carlgren Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andreas Carlgren Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Andreas Carlgren
Käännös suomeksi
Alfred Flatow

| Alfred Flatow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1869 Gdansk, Preussi
Kuollut: 28. joulukuuta 1942 (73 vuotta) Theresienstadt
Kansalaisuus:   Saksa
Uran tiedot
Laji:  voimistelu
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 1896 | Nojapuiden joukkuekilpailu |
|  Kultaa | Ateena 1896 | Rekin joukkuekilpailu |
|  Kultaa | Ateena 1896 | Nojapuut |
|  Hopeaa | Ateena 1896 | Rekki |
Alfred Flatow (3. lokakuuta 1869 Gdańsk, Preussi – 28. joulukuuta 1942 Theresienstadt) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa nojapuiden ja rekin joukkuekilpailuista sekä nojapuiden henkilökohtaisesta kilpailusta. Palattuaan Kreikasta takaisin Saksan keisarikuntaan, hän ja useimmat muut voimistelujoukkueen jäsenet jättäytyivät pois taantumuksellisesta Saksan voimisteluliitosta, sillä he olivat osallistuneet kansainvälistymiseen liittyvään urheilutapahtumaan. Heitä kiellettiin osallistumasta Berliinissä pidettyyn kansalliseen kilpailuun.
Hän toimi voimistelunopettajana vuodesta 1890 lähtien ja hän kirjoitti urheiluun liittyviä kirjoja 1900-luvun alkupuolella. Vuonna 1933 hän joutui luopumaan voimistelukerhon jäsenyydestä, sillä hän oli juutalainen. Häntä kuitenkin kunnioitettiin Berliinin vuoden 1936 olympialaisissa, johon oli kutsuttu kaikki saksalaiset olympiavoittajat. Vuonna 1938 hän joutui pakenemaan yhä antisemitistisempää Saksaa Alankomaihin, jossa asui myös hänen serkkunsa Gustav Flatow, joka myös oli vuoden 1896 olympialaisten olympiavoittajia.
Alfred ja Gustav Flatow saksalaisessa postimerkissä.
Natsi-Saksan Alankomaiden valtauksen jälkeen juutalaisten vaino levisi myös Alankomaihin ja Alfred Flatow vangittiin. Hänet vietiin Theresienstadtin keskitysleirille, jossa hän menehtyi nälkään vuonna 1942 73-vuotiaana. Myös hänen serkkunsa Gustav menehtyi holokaustin uhrina.
Vuonna 1996 Deutsche Post julkaisi neljän merkin sarjan postimerkkejä nykyaikaisten olympialaisten 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Yhdessä merkissä on kuva Flatoweista. Vuonna 1997 Berliinin kaupunki kunnioitti Flatowien muistoa nimeämällä heidän mukaansa kadun ja urheiluhallin, lähellä Berliinin olympiastadionia.
Aiheesta muualla

Alfred Flatow - Yad Vashem (englanniksi)
Andreas Brantelid

Andreas Brantelid
Andreas Brantelid (s. 1987) on ruotsalais-tanskalainen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton pienenä lapsena isänsä Ingemarin opettamana. 14-vuotiaana hän esitti Tanskan kuninkaallisen orkesterin kanssa Kööpenhaminassa Edward Elgarin sellokonserton. Brantelid on sittemmin soittanut muiden muassa Zürichin Tonhalle-orkesterin, Wienin sinfoniaorkesterin, Hampurin sinfoniaorkesterin, Brysselin filharmonisen orkesterin, BBC:n sinfoniaorkesterin ja Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelidin kanssa yhteistyötä tehneisiin kapellimestareihin ovat lukeutuneet Andris Nelsons, Jonathan Nott, Sakari Oramo, Jukka-Pekka Saraste ja Robin Ticciati. Brantelid on myös esiintynyt resitaaleissa ja kamarimuusikkona eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.
Brantelidin ensimmäisenä konserttolevytyksenä julkaistiin vuonna 2008 EMI:llä Pjotr Tšaikovskin, Robert Schumannin ja Saint-Saënsin konserttojen levytys Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelid voitti vuonna 2006 ensimmäisen palkinnon Kansainvälisessä Paulon sellokilpailussa. Lisäksi hän on voittanut Eurovision Young Musicians -kilpailun (2006). Hän soittaa Stradivariuksen Boni-hegar-sellolla (1707).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andrew Kirk

Andrew tai Andy Kirk voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Andrew Jackson Kirk, yhdysvaltalainen poliitikko
Andy Kirk, pohjoisirlantilainen jalkapalloilija
Andy Kirk, yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Andy Kirk, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Drew Kirk, fiktiivinen hahmo Neighbours-sarjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Andrew Kirk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anjala (Salo)

Anjala on Salon kaupunginosa, joka käsittää Mahlakankareen asuntoalueen ja Anjalan asuntoalueen. Alue rajoittuu Inkereentiehen, Uskelanjokeen, Greulantien kautta puistojen halki seututiehen 110 ja Mahlakankareen reunaa takaisin Inkereentielle. Alueella sijaitsee Anjalan koulu.[lähde? ] Anjala on saanut nimensä Anjalan kylästä, joka sijaitsee kaupunginosan pohjoispuolella Tupurissa.
Annie Speirs

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Annie Speirs |  Annie Speirs |  Annie Speirs |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
Annie Coupe Speirs (14. heinäkuuta 1889 Liverpool – 9. lokakuuta 1926) oli brittiläinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Tukholman kesäolympialaisissa vuonna 1912 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Samassa joukkueessa Speirsin kanssa uivat myös Irene Steer, Jennie Fletcher sekä Belle Moore. Joukkueen voittoaika oli uusi olympiaennätys 5.52,8.