Basil Liddell Hart
Liddell Hart ja myytti salamasodasta

Liddell Hartin ja saksalaiskenraalien sodanjälkeisen kirjallisen yhteistyön ansiosta hänen osuutensa modernin sodankäynnin kehittäjänä ylikorostui. Sodan jälkeen Liddell Hartin onnistui luoda vaikutelma siitä, että saksalaisten kehittämä salamasota olisi perustunut hänen esittämiinsä ajatuksiin.
Myytin mukaan Liddell Hartin teoksia luettiin kaikkein innokkaimmin Saksassa, josta tuli Britannian vihollinen toisessa maailmansodassa. Liddell Hartin mukaan kenraalit Heinz Guderian ja Erwin Rommel kehittivät tasapainoteoriaa vielä pitemmälle: salamasodan tavoitteena oli iskeä niin nopeasti ja lujaa, ettei vihollinen kykene enää reagoimaan ja luomaan tasapainoa uudelleen, kun sitä kerran on horjutettu. Guderian kertoi lukeneensa Liddell Hartin sanomalehtikirjoituksia ja kirjoja, ja mainitsi pitäneensä häntä sekä Fulleria oppi-isinään.
Nykyään korostetaan miten Liddell Hart toimi sodan jälkeen läheisessä yhteistyössä Guderianin ja muutaman muun saksalaiskenraalin kanssa, jotka ymmärsivät tämän yhteistyön mukanaan tuomat edut. Guderian ei maininnut Liddell Hartia kirjansa alkuperäisessä saksankielisessä laitoksessa ollenkaan, mutta ylisti tätä Liddell Hartin toimittamassa englanninkielisessä laitoksessa. Tämä tapahtui Liddell Hartin esittämästä suorasta pyynnöstä. Toisaalta myös lukuisat sotahistorioitsijat ja teoreetikot ovat kritisoineet Liddell Hartin väittämää itsestään saksalaisen salamasotataktiikan kehittäjänä. Nykyään on tunnustettu se seikka, että salamasota ei ollut itsenäinen doktriininsa, vaan kokoelma hajanaisia hyökkäyssodankäynnin keinoja ja reaktiivisia toimia, joita sovellettiin operaation vaiheiden menestyksestä riippuen. Saksan ulkopuolisten vaikuttajien kuten Liddell-Hartin, J. F. C. Fullerin ja ranskalaisen Charles de Gaullen vaikutus saksalaisten kehittämiin salamasodankäyntiin johtaneisiin oppeihin ja taktiikkoihin on todettu pieniksi ja Liddell Hartin kohdalla vähäiseksi. Fuller ja de Gaulle löytyvät joistakin ennen sotaa julkaistujen saksalaisteorioiden lähdelistoista, mutta Liddell Hartia ei mainita. Vain yksi hänen artikkeleistaan julkaistiin saksaksi 1930-luvulla..
Toinen tapa nähdä Liddell Hartin vaikutus oman aikakautensa sotataitoon on kiinnittämällä huomio sotataitoon (art of war) aineettomana ja abstraktina tietona ja taitona, jossa kirjoitettu kieli toimii toiminnan moottorina, joss selkeitä syy-seuraus -yhteyksiä on lähes mahdoton paikantaa. Tämän tulkinnan mukaan saksalaiset mekanisoidun sodankäynnin pioneerit käyttivät ensisijaisesti omia sotataidollisia oppejaan, omaa erityistä johtamiskulttuuriaan (Führen mit Auftrag)sekä erityisesti ensimmäisen maailmansodan oppeja ja aseteknologian huimaa kehittymistä. Liddell Hart saattoi tuoda näihin perusteisiin sitä sotataidon tavoitteellisuutta, mitä tarvittiin strategis-operatiivisen liikesodankäynnin menestyksekkääseen toteuttamiseen. Tämän tulkinnan mukaan saksalainen sodankäyntikoneisto irtautui Liddell Hartin mutta myös muiden strategis-operatiivisen sodankäynnin aikalaisteoreetikoiden avulla omasta taktispainotteisesta sodankäyntitavasta.
Liddell Hartin väitetty "totuuden vääristely" toimi kuitenkin hänen ja hänen oppiensa eduksi. Hänen teorioitaan on sittemmin käytetty apuna modernin sodankäynnin kehittämisessä. Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy lahjoitti hänelle valokuvansa signeerauksella "Kapteenille, joka opettaa kenraaleita".