stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nizar Qabbani
Suomennettuja runoja

Sari Kuustolan suomentamia runoja ja esittely julkaisussa Marhaba. 2000, Helsinki : Suomalais-arabialainen yhdistys 2000 s. 24–33
Ei ole rakkauden voittanutta: sarja:
Viisi tutkielmaa rakkaudesta
Kättesi kirja
Ensimmäinen sivu
Rakastan sinua jotta taivas kohoaisi pikkuisen
Harmaita hypoteesejä
Muita suomennettuja runoja:
Abu Jahl ostaa Fleet Streetin, suom. Kalevi Haikara, julkaisussa: Ajatus vapaa - sana kahleissa: vainottujen, vangittujen, kidutettujen, teloitettujen kirjailijain kansainvälinen ääni, Helsinki: Like 1998 ISBN 951-578-622-3
Katkeroituneen kirje, suom. Jussi Aro ja Sahban Mroueh, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1980; nro 8
Raskaana, suom. Jussi Aro ja Sahban Mroueh, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1980; nro 8
Beirut, suom. Ulla-Liisa Mroueh ja Sahban Mroueh, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1982; nro 5
Sisimmässäni, suom. Ulla-Liisa Mroueh ja Sahban Mroueh, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1982; nro 5
Suru on jo kauan ollut ystävämme, suom. Ulla-Liisa Mroueh ja Sahban Mroueh, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1982; nro 5
Aiheesta muualla

Hanna Hirvonen ja Shurouk Hammoud, Nizar Qabbani,[vanhentunut linkki] Kosmi.fi (sisältää runokatkelmia)
Ayyıldız, Esat. ‘Kudüs’ Adlı İki Şiirin Mukayesesi: Nizâr Kabbânî’nin Kaleminden Arapça ‘el-Kuds’ ve Else Lasker-Schüler’in Kaleminden Almanca ‘Jerusalem’. Ondokuz Mayıs Üniversitesi İlahiyat Fakültesi Dergisi 53 (Aralık 2022), 799-824
İhsan Doğru: Yahya Kemal and Nizar Qabbani: Two Poet-Diplomats in Spain and “Andalus” in their Poems De Gruyter (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia 2  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Fredrik Wilhelm Radloff

Fredrik Wilhelm Radloff (19. syyskuuta 1765 Mouhijärvi – 14. huhtikuuta 1838 Norrtälje, Ruotsi) oli suomalainen lääkäri, biologi ja talousmies.
Fredrik Radloffin isä oli paroni Sven Cederströmin kokkimestari Gottfried Ernest Radlof ja äiti Helena Saulin. Perhe muutti Ruotsiin, ja Fredrik kävi Tukholman saksalaista koulua. 1782 hän meni opiskelemaan lääketiedettä Uppsalan yliopiston, missä hän sai kuusi vuotta myöhemmin 1788 lääketieteen tohtorin oppiarvon. Valmistuttuaan Radloff toimi Norrtäljessä, kunnes hänet 1789 nimitettiin Ahvenanmaan piirilääkäriksi, jota virkaa hän hoiti kymmenen vuotta. 1799 hänet nimitettiin Roslagenin lääninlääkäriksi, ja 1805 hän muutti Turkuun. Samana vuonna hän sai professorin arvonimen ja hänestä tuli Ruotsin tiedeakatemian jäsen 1804.
Turussa Radloff toimi 1805–1813 Suomen Talousseuran 1. sihteerinä. Hänet komennettiin Saksaan tutustumaan metsänhoitoon ja puiden istuttamiseen. Hän palasi 1806 Turkuun, jossa hänet nimitettiin Turun Akatemian kasvitieteen demonstraattoriksi ja lääketieteen apulaiseksi. Venäjän keisarin Aleksanteri I:n vieraillessa Turussa 1809 Radloff lahjoitti hänelle teoksensa Muthmassungen über den Ursprung dess Finnischen Volk. Keisari nimitti hänet Suomen hallituskonseljin kansliatoimikunnan esittelijäsihteeriksi 1810. Radloff kuitenkin sairastui ja joutui eroamaan tehtävästä syyskuussa 1811. Parin vuoden päästä hän luopui myös Talousseuran sihteerin toimesta. Hän muutti 1813 Ruotsiin.
Vuonna 1795 Radloff julkaisi omakustanteena kirjoituksensa Ahvenanmaan luonnosta ja asukkaista Beskrifning öfwer Åland. Radloff toimitti Turussa asuessaan Åbo Tidning-lehteä 1808–1813.
Radloff on haudattu Norrtäljen hautausmaalle.
Julkaisut

Beskrifning öfver Åland : af Fredric Wilhelm Radloff, med. doct. och provincial-medicus på Åland, 1795
Beskrifning öfver norra delen af Stockholms län, 1804–1805
Hortus Academiae Aboensis 4, 1807
Hortus Academiae Aboensis 5, 1807
Muthmassungen über den Ursprung : des finnischen Volks, 1809. – Näköispainos: Mariehamn: Stiftelsen Ålands vänner 1998 ISBN 952-91-0118-X
Qian Xuesen

Qian Xuesen (11. joulukuuta 1911 – 31. lokakuuta 2009) oli kiinalainen tiedemies ja sekä Yhdysvaltain että Kiinan kansantasavallan ohjus- ja avaruusohjelmien perustaja.
Qian oli yksi Jet Propulsion Laboratoryn perustajista aikana jolloin edelleen California Institute of Technologyn hallinnassa oleva laboratorio oli Yhdysvaltain maavoimien laboratorio. Kiinassa hän sai työstään nimityksen ”Kiinan rakettitekniikan isä” (tosin kiinalainen rakettitekniikka oli Qianin eläessä noin 800 vuotta vanhaa) ja ”Rakettitekniikan kuningas”. Hän siirtyi Kiinan kansantasavaltaan Yhdysvaltain kommunistivainojen aikana, joiden vuoksi hän joutui olemaan viisi vuotta vangittuna.
Asteroidi 3763 Qianxuesen on nimetty hänen mukaansa.
Nuoruus

Qian Xuesen syntyi Shanghaissa Kiinassa, josta perhe muutti hänen isänsä saadessa viran opetusministeriössä Qianin olleessa 3-vuotias. Hän valmistui Shanghain Jiao Tong -yliopistosta vuonna 1934. Elokuussa 1935 Qian Xuesen matkusti Kiinasta Boksarikapina-apurahalla opiskelemaan Massachusetts Institute of Technologyssä.
Ura Yhdysvalloissa

Vuonna 1936 Qian Xuesen siirtyi California Institute of Technologyyn jatko-opiskelijaksi professori Theodore von Kármánin alaisuudessa. Qian väitteli vuonna 1939. Hän jäi Caltechiin 20 vuodeksi nousten ”Goddard Professor” -professoriksi ja kehittyen Yhdysvaltain johtavaksi ohjusasiantuntijaksi.
Pian Kaliforniaan tulonsa jälkeen hän kiinnostui Frank Malinan ja muutamien muiden von Kármánin tutkijoiden rakettitekniikan ideoista. Hän alkoi osallistua näiden rakettikokeisiin.
Vuonna 1943 Qian ja kaksi muuta Caltechin rakettiryhmän miestä loi nimen Jet Propulsion Laboratory. Se esiintyi Maavoimille esitetyssä ohjusaloitteessa, jota pidettiin mahtipontisesti Yhdysvaltain vastineena Kolmannen valtakunnan V-2-ohjukselle. Tämä johti pienen kiinteäajoaineraketin, Private A:n, valmistumiseen vuonna 1944, josta kehittyi WAC Corporal-luotainraketti.
Toisen maailmansodan jälkeen Qian toimi USAAFissa everstiluutnattina ollen tuolloin korkea-arvoisin ei-valkoinen upseeri Yhdysvaltain asevoimissa. Hänet lähetettiin tutkimaan V-2-ohjuksia Saksaan.
Vuonna 1949 eversti Qian kehitti suunnitelman avaruuslentokoneesta, joka oli USAFin Dyna-Soarin ja NASAn avaruussukkulan kehityksen perusta (yhdessä Wernher von Braunin ja Eugen Sängerin Kolmannessa valtakunnassa tekemien suunnitelmien kanssa).
Vuonna 1945 Qian meni naimisiin Jiang Yingin kanssa, joka oli Guomindangin johtajan Jiang Bailin tytär.
Kun Qian haki Yhdysvaltain kansalaisuutta vuonna 1950, FBI aloitti kampanjan hänen mustaamisekseen. Tällöin Kolmannen valtakunnan raketti-insinöörit olivat integroitumassa Yhdysvaltain ohjusohjelmiin ja aloitamassa siviiliavaruusohjelman lobbausta. Qianin ura päättyi välittömästi. Hän ilmoitti palaavansa Kiinaan. Yhdysvallat kietäytyi antamasta lupaa lähteä ja hän joutui viideksi vuodeksi kotiarestiin. Kiinan kansantasavalta neuvotteli sen ajan Qianin vapauttamiseksi. Ulkomaille lähtöä viivytettiin lopussa perusteena  ”salaisten dokumenttien kuljetuksella Kiinaan” – dokumentti oli koulun logaritmitaulukko.
Paluu Kiinaan

Vuonna 1955 Qian vapautettiin osana Korean sodan vankienvaihdon neuvotteluita. Qian alkoi välittömästi toimia Kiinan ohjusohjelmassa. Hän pääsi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1958.
Qian perusti Institute of Mechanicsin ja alkoi kouluttaa kiinalaisia insinöörejä länsimaisin metodein. 1956 Qian jätti hallitukselle ballististen ohjusten ohjelmaehdotuksen ja nousi sen johtoon. Vuonna 1958 hänellä oli valmiina Dongfeng-ohjuksen suunnitelma. Ensimmäinen laukaisu tapahtui vuonna 1964 juuri ennen Kiinan ydinasetestiä. Dongfengistä tuli suosittu Silkworm-ohjus.
Vuonna 1979, aikana jolloin Yhdysvallat haki Kiinasta tukijaa omalle ulkopolitiikalleen, Qian sai Caltechin Distinguished Alumni Award-palkinnon ja vanhat arkistonsa.
Qian siirtyi eläkkeelle vuonna 1991.
Vuonna 1992 Kiinan kansantasavalta nosti avaruustoimintansa profiilia miehitettyjen lentojen 
ohjelman alun julistamisella. Tällöin Qianin tutkimus, joka muun muassa johti Pitkä Marssi-ohjuksen kehitykseen, tuotiin laajemmin kiinalaisten tietoisuuteen.
Vanhuus

1980-luvun alusta lähtien Qianin väitettiin läntisten lähteiden mukaan keskittyneen hengellisyyden kysymysten tutkimiseen etsien tieteellistä selitystä Qigongille. Hän kuoli 31. lokakuuta 2009 Pekingissä 97-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Tsien Revisited
Caltech oral history interview of Lee Alvin DuBridge, Part II (pp. 31–35)
China, Encyclopedia Astronautica
CAS
University of Science & technology of China
Chang, Iris (1995). Thread of the Silkworm. Perseus Books Group. ISBN 0-465-08716-7.
O'Donnell, Franklin (2002). JPL 101 (Arkistoitu – Internet Archive).  California Institute of Technology.  JPL 400-1048.
Engineering Cybernetics, Tsien, H.S. McGraw Hill， 1954
Tsien, H.S. Technische Kybernetik. Übersetzt von Dr. H. Kaltenecker.
Berliner Union Stuttgart 1957
ТЕХНИЧЕСКАЯ　КИБЕРНЕТИКА
Tsien HS Two-dimensional subsonic flow of compressible fluids // Aeronaut. Sci. 1939
Von Karman T, Tsien HS. The buckling of thin cylindrical shells under axial compression. J Aeronaut Sci 1941
Tsien, HS 1943 Symmetrical Joukowsky Airfoils in shear flow. Q. Appl. Math.
Tsien, HS, "On the Design of the Contraction Cone for a Wind Tunnel," J. Aeronaut. Sci., 10, 68-70, 1943
Von Karman, T. and Tsien, HS, "Lifting- line Theory for a Wing in Nonuniform Flow," Quarterly of Applied Mathematics, Vol. 3, 1945
Tsien, HS: Similarity laws of hypersonic flows. J. Math. Phys. 25, 247-251, (1946).
Tsien, HS 1952 The transfer functions of rocket nozzles. J. Am. Rocket Soc
Tsien, HS, "Rockets and Other Thermal Jets Using Nuclear Energy", The Science and Engineering of Nuclear Power, Addison-Wesley Vol.11, 1949
Tsien, HS, “Take-Off from Satellite Orbit,” Journal of the American. Rocket Society, Vol. 23, No. 4, 1953
Tsien, HS 1956 The Poincaré-Lighthill-Kuo Method, Advances in Appl. Mech.
Tsien, HS, 1958, "The equations of gas dynamics."
Tsien, HS, "Rockets and Other Thermal Jets Using Nuclear Energy", The Science and Engineering of Nuclear Power, Addison-Wesley
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  NARA  IdRef
Anneli Qveflander

Anneli Qveflander vuonna 1962.
Kirsti Anneli Qveflander-Sarpaneva (s. 27. maaliskuuta 1929 Tampere) on suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija. Hän on myös suunnitellut kankaita Marimekolle, astioiden koristelua Arabialle sekä kirjojen kansia ja kuvituksia. Parhaiten hänet tunnetaan mielikuvituksekkaista ja värikylläisistä lavastuksista ja puvustuksista.
Ura

Keskikoulun käytyään Qveflander työskenteli Tukholmassa Nordiska Kompaniet -tavaratalossa 1947–1948, jossa sai valmistaa muun muassa vöitä ja muita asusteita Ruotsin kuningashuoneen jäsenille. Hän opiskeli ensin metallitaidetta ja sitten graafista suunnittelua Taideteollisessa oppilaitoksessa 1948–1952. Vapaan kuvataiteen ohella hän toimi Pohjanlanden Verkatehdas Oy:n taiteellisena neuvonantajana 1953–1955 ja sitten mainostoimistoissa Lintas ja Markkinointi Viherjuuri 1959–1969.
Qveflander on työskennellyt muun muassa Suomen kansallisoopperalle, jonne hän oli kiinnitettynä vakituisesti 1969–1970, Helsingin kaupunginteatterille, Savonlinnan oopperajuhlille ja Suomen Kansallisteatterille, jonne hänet kiinnitettiin 1980. Hänet tunnetaan erityisesti voimakkaasta värien käytöstä ja runsaista barokin ja rokokoon tyylisuunnista vaikutteita ottavista kuvioista,
Yksityiselämä

Anneli Qveflander oli naimisissa taiteilija Pentti Sarpanevan kanssa vuosina 1955–1965. Heidän vanhempi tyttärensä Pia Sarpaneva (s. 1956) on arkkitehti ja professori.
Suunnittelutöitä

Puvustus: Molière: Luulosairas, ohjaus Arto af Hällström
Puvustus: Kalevala, ohjaus Antti Einari Halonen
Kuvitus: Tuulia Almila: Norsu ja norsu, WSOY, 1984
Kuvitus: Mirjam Novero: Kalle Kankkunen, Tammi, 1983
Kuvakansi ja kuvitus: Kaurinkoski Kaarina: Aterian aluksi, Otava, 1990
Ruusu, jättikuppi, Arabia
Masurkka, kangas, Marimekko, 1969
Sarabande, kangas, Marimekko
Pimpinella, kangas, Marimekko, 1968
Palkintoja ja tunnustuksia

Pro Finlandia 1985
Savonlinnan oopperajuhlien vuoden taiteilija 1998
Päärynäpuut

| Päärynäpuut |
| --- | --- |
 Päärynöitä
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Päärynäpuut Pyrus  L. (1753)
Katso myös
   Päärynäpuut Wikispeciesissä   Päärynäpuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kukkiva kiinanpäärynä (Pyrus calleryana).
Päärynäpuut eli päärynät (Pyrus) on ruusukasvisuku, jonka monia lajeja viljellään hedelmäpuuna. Päärynäpuita on yli 70 lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena Euraasiassa Koreaan saakka ja Pohjois-Afrikassa.
Päärynät ovat hyvin läheistä sukua omenapuille (Malus), ja päärynöiden suvun tyypillisiä eroavuuksia omeniin on esimerkiksi hedelmien muoto. Tavallisen päärynäpuun tuntomerkkejä omenapuuhun verrattuna on tyveen asti erilliset emiön vartalot ja hedelmämallon kivisolut. Päärynäpuu (Pyrus communis) on ollut ihmisen viljelyksessä jo tuhansien vuosien ajan, eikä sen kantamuotoa tunneta varmasti. Muita hedelmiensä vuoksi viljeltyjä päärynälajeja ovat muun muassa eteläeurooppalainen lumipäärynä (Pyrus nivalis), kiinalainen hiekkapäärynä eli omenapäärynä (Pyrus pyrifolia) ja koilliskiinalainen ussurinpäärynäpuu (Pyrus ussuriensis).
Päärynäpuulajeja

balkaninpäärynä (Pyrus elaeagrifolia)
espanjanpäärynä (Pyrus bourgaeana)
hopeapäärynä eli pajunlehtipäärynä (Pyrus salicifolia)
kiinanpäärynä (Pyrus calleryana)
koivupäärynä (Pyrus betulifolia)
lumipäärynä (Pyrus nivalis)
mantelinlehtipäärynä (Pyrus spinosa)
omenapäärynä eli hiekkapäärynä, nashi (Pyrus pyrifolia var. culta)
pikkupäärynä (Pyrus cordata)
päärynäpuu eli päärynä eli tarhapäärynä eli satopäärynäpuu (Pyrus communis )
kaukasianpäärynäpuu (P. communis subsp. caucasica)
tarhapäärynäpuu (P. communis subsp. communis)
syyrianpäärynä (Pyrus syriaca)
ussurinpäärynäpuu eli ussurinpäärynä (Pyrus ussuriensis)
villipäärynäpuu eli villipäärynä (Pyrus pyraster, syn. P. communis subsp. pyraster)
Pyrus acutiserrata
Pyrus armeniacifolia
Pyrus austriaca
Pyrus chosrovica
Pyrus costata
Pyrus demetrii
Pyrus fedorovii
Pyrus georgica
Pyrus gergeriana
Pyrus hopeiensis
Pyrus ketzkhovelii
Pyrus megrica
Pyrus pyrifolia
Pyrus xerophila
Aiheesta muualla

ITIS: Pyrus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pyrus (englanniksi)
Flora of China: Pyrus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q434  Wikispecies: Pyrus  APDB: 194247  APNI: 75432  BOLD: 163500  CoL: 7689  eFloraSA: Pyrus  EoL: 29920  EPPO: 1PYUG  FloraBase: 22626  FNA: 127801  FoC: 127801  GBIF: 2986532  GRIN: 10194  iNaturalist: 58736  IPNI: 34002-1  IRMNG: 1332631  ITIS: 25294  NBN: NHMSYS0000462196  NCBI: 3766  NZOR: c6ce3481-e0f3-418f-87e7-89e4d1052d8f  Open Tree of Life: 259068  PLANTS: PYRUS  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30000967-2  Tropicos: 40021515  VASCAN: 1608  VicFlora: 0c00da0e-0a71-4772-b061-576d049e1310  WFO: wfo-4000032328
Puolisuunnikassääntö

Funktiota f(x) (sininen viiva) voidaan arvioida lineaarisella funktiolla (punainen viiva).
Puolisuunnikassääntö on likiarvoyhtälö alla olevan määrätyn integraalin laskemiseksi.
Puolisuunnikassääntö perustuu siihen, että funktion f kuvaajan ja x-akselin väliin jäävää pinta-ala arvioidaan puolisuunnikkaaksi, jonka pinta-ala määritetään. Siis seuraa, että
Puolisuunnikassääntö on yksi numeerisen integroinnin kaavoista, joita kutsutaan Newton-Cotes kaavoiksi. Muita Newton-Cotes kaavoja ovat Simpsonin sääntö ja suorakaidesääntö. Puolisuunnikassääntö on erityisen käyttökelpoinen ja tarkka jaksollisten funktioiden integraalien approksimoinnissa.
Puolisuunnikassäännön yleinen muoto

Perusmuotoisen puolisuunnikassäännön tuloksia voidaan parantaa jakamalla väli  useampiin osaväleihin ja soveltamalla puolisuunnikassääntöä jokaisella osavälillä erikseen. Jaetaan väli N osaväliin, jonka päätepisteet ovat  x_{1},x_{2},\dots ,x_{N+1}.  Merkitään kunkin osavälin pituutta kirjaimella "h". Välille, joka jakautuu "N" yhtä pitkään väliin "h=(b-a)/N", voidaan puolisuunnikassääntö kirjoittaa seuraavasti:
Jos osavälit ovat eripituisia, voidaan puolisuunnikassääntö kirjoittaa seuraavasti:
Puolisuunnikassäännön virhe

Puolisuunnikassäännön tuottama virhe on integraalin tarkan arvon ja numeerisen arvon välinen erotus:
Virhetermi saadaan johdettua integraalilaskennan väliarvolauseen ja Lagrangen polynomin approksimaation avulla. Tällöin on olemassa c välillä [a, b] siten, että
Jos funktion toinen derivaatta saa positiivisen arvon, niin virhetermi on negatiivinen ja puolisuunnikassäännön antama arvo integraalille on suurempi kuin todellinen. Geometrisesti tämä tarkoittaa tilannetta, jossa todellinen käyrä jää piirretyn puolisuunnikkaan sisään. Päinvastainen tilanne on silloin, kun funktion toinen derivaatta on negatiivinen ja käyrä kulkee siis piirretyn suoran yläpuolella.
Puolisuunnikassäännön hyvää tarkkuutta juuri jaksollisten funktioiden tapauksessa voidaan perustella intuitiivisesti. Kun jaksollista funktiota integroidaan yhden jakson välillä piirretyt puolisuunnikkaat aliarvioivat ja yliarvioivat funktion kuvaaja
kutakuinkin yhtä monta kertaa. Tällöin virheet kumoutuvat ja approksimaatio on varsin lähellä integraalin tarkkaa arvoa.
Toinen muoto virhetermille saadaan tutkimalla edellä johdettua virhetermiä silloin,
kun tutkittava väli jaetaan yhä useampaan osaväliin eli, kun N → ∞. Tämä asymptoottinen virhetermi voidaan kirjoittaa seuraavasti:
Esimerkki

Lasketaan integraalille arvo puolisuunnikassäännöllä.
Olkoot yhden osavälin pituus h=0,05. Tällöin osavälejä on yhteensä 4.
Korjataan vielä saatua approksimaatiota virhetermillä:
Sovelluksia

Numeerisia menetelmiä käytetään etenkin reaalimaailman ongelmia ratkottaessa.
Numeerisia menetelmiä sovelletaan nykyisin tietokoneella, jolla menetelmän soveltaminen on huomattavasti nopeampaa ja helpompaa kuin laskimella. Puolisuunnikassäännön avulla integraaleja voidaan laskea esimerkiksi Excelillä, Pythonilla ja MATLABilla.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Numeerinen analyysi.  (Opintomoniste 163)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-721-941-5
Aiheesta muualla

Trapezoidal Rule for Numerical Integration
Notes on the convergence of trapezoidal-rule quadrature (Arkistoitu – Internet Archive)
Trapezoidal Rule of Integration – Notes, PPT, Videos, Mathcad, Matlab, Mathematica, Maple, Multiple Choice Tests at Holistic Numerical Methods Institute
C Language Implementation of Trapezoidal Rule (Arkistoitu – Internet Archive)
Henry Raeburn

Henry Raeburn: Omakuva
Henry Raeburn: Poika ja jänis, 1814
Henry Raeburn (4. maaliskuuta 1756 Stockbridge, Britannia – 8. heinäkuuta 1823 Stockbridge, Britannia) sir, oli skotlantilainen taidemaalari. Hän maalasi pääasiassa henkeviksi luonnehdittuja muotokuvia. Hänen työnsä olivat romanttisen haaveellisia, mutta samalla yksityiskohtaisia henkilöiden luonnehdintoja.
Galleria

noin 1805
1790
1790
1795
noin 1798
noin 1800
1798
1814
Radužnyi

| Radužnyi (Ра́дужный) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Hanti-Mansian sijainti, alla kaupungin sijainti piirikunnassa
 Radužnyi
 Koordinaatit: 62.1323°N, 77.4537°E 
Valtio:  Venäjä
Feneraatiopiiri:  Ural
Alue:  Tjumenin alue
Piirikunta:  Hanti-Mansia
Perustettu:  1973
Kaupungiksi:  1985
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  170 km²
Väkiluku (2010):  43 399
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Postinumero:  628460-628464
Suuntanumero(t):  +7 34668
 
 www.admrad.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radužnyi (ven. Ра́дужный) on nuori öljyntuotantoalueen kaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan koillisosassa.
Aluehallinnollisesti kaupunki muodostaa oman 43 399 asukkaan kaupunkipiirin. Kaupunkipiiriä ympäröivä alue kuuluu piirikunnan itäosat kattavaan laajaan Nižnevartovskin piiriin (35 745 as.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radužnyi Wikimedia Commonsissa
Goroda Rossii, 1994: Radužnyi (venäjäksi)
Belojarsk • Berjozovo • Hanti-Mansijsk • Hanty-Mansijsk • Jugorsk • Kogalym • Konda • Langepas • Megion • Neftejugansk • Neftejugansk • Nižnevartovsk • Nižnevartovsk • Njagan • Oktjabrskoje • Pokatši • Pyt-Jah • Radužnyi • Sovetski • Surgut • Surgut • Urai
Radikalismi

Radikalismi on äärisuunta, joka tavoittelee läpikotaista muutosta tai uudistusta. Radikalismin vastakohtana voidaan pitää konservatismia.
Radikaalit-nimitystä (engl. radicals) alettiin käyttää ensimmäisenä Englannissa, jossa se vuoden 1815 jälkeisinä vuosina tarkoitti yhteiskunnallisten uudistusten jyrkkiä kannattajia.
Suuntauksia

Radikaali islam
Radikaali oikeisto ja äärioikeisto
Keskustaradikalismi tai radikaali keskusta tai äärikeskusta
Radikaali vasemmisto ja äärivasemmisto
Suuntauksia > Paikallisia liikkeitä

Munsalan radikalismi
Pentti Rahikainen

Pentti Emil Rahikainen (19. huhtikuuta 1928 Helsinki – 4. syyskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja. Hän pääsi ylioppilaaksi 1949 ja valmistui Taideteollisuusopiston Graafisen taiteen osastolta 1953. Vuodesta 1960 lähtien hänet palkittiin useissa kansainvälisissä postimerkkikilpailuissa. Hänen erityisosaamisalueitaan olivat arvopaperit, setelit, osakekirjat, shekit ja postimerkit. Hän teki muun muassa 1982 postimerkkisarjan Suomen kartanoista. Aiheesta tehtiin myös postikortti.
Oskar Pöysti

| Oskar Pöysti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. lokakuuta 1982 (ikä 42)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Oskar Erik Pöysti (s. 12. lokakuuta 1982) on suomalainen näyttelijä. Hän kuuluu Viirus-teatterin ensembleen.
Ura

Pöysti valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2010. Hän on tehnyt uraansa pääosin Viirus-teatterissa, lisäksi hän on näytellyt muun muassa Svenska Teaternissa.
Pöystin näyttämötehtäviä ovat olleet muun muassa Robertin rooli Marius von Mayenburgin komediassa Perplex ja Simonin rooli Stig Larssonin komediassa Toimitusjohtaja. Giuseppe Verdin oopperassa Rigoletto Pöysti teki kaksi sivuroolia, Marullon ja palkkamurhaajan. Pöystin ääniala on baritoni.
Pöystin elokuvarooleista mainittakoon Cedric 1900-luvun alkupuolen Helsinkiä kuvaavassa epookkidraamassa Missä kuljimme kerran. Aku Louhimiehen elokuvassa Tuntematon sotilas Pöysti teki vääpeli Sinkkosen roolin. Yle TV2:n komediasarjassa Maailma on valmis Pöysti näytteli Stondis Vapaamäen roolin.
Perhetausta

Oskar Pöystin isovanhemmat olivat näyttelijät Lasse Pöysti ja Birgitta Ulfsson. Hänen isänsä Erik Pöysti on teatteriohjaaja, äitinsä Tua Ranninen oli Hufvudstadsbladetin toimittaja ja vanhempi siskonsa Alma Pöysti on näyttelijä, kuten myös hänen setänsä Tom Pöysti.
Valikoitu rooliluettelo

Paul (Här någonstans, 2005)
Jaakko / kauppias Somero (Kultainen vasikka, 2007)
Marullo / sparafucile (Rigoletto, 2008)
Sam (Identitet – en myt, 2011)
Stefan (Tillsammans, 2011)
Robert (Perplex, 2015)
Simon (Toimitusjohtaja, 2016)
Filmografia > Näytelmäelokuvat

Tali-Ihantala 1944 (2007)
Käsky (2008)
Iris (2011)
Missä kuljimme kerran (2011)
Tuntematon sotilas (2017)
Filmografia > Televisiosarjat

Maailma on valmis (2012)
Aiheesta muualla

Pöysti, Oskar. (Arkistoitu – Internet Archive) Finlands Svenska Skådespelarförbund.
Oskar Pöysti. Svensk Filmdatabas.
Missä kuljimme kerran. Uusi Suomi.
Janne vinner över Oskar Pöysti i El duello. Svenska Yle.
Det bubblar i huvudet! Ny Tid.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet