stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Björgvin G. Sigurðsson

| Björgvin G>  Sigurðsson |
| --- | --- |

Islannin kauppaministeri
 24. toukokuuta 2007 – 1. helmikuuta 2009  
Edeltäjä:  Jón Sigurðsson
Seuraaja:  Gylfi Magnússon
Kansanedustaja
 2003–2013  
Ryhmä/puolue:  Sosiaalidemokraattinen liitto
Vaalipiiri:  Suðurkjördæmi
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1970 (ikä 53) Reykjavík
Kansalaisuus:   Islanti
Puoliso:  María Ragna Lúðvígsdóttir
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen liitto
Björgvin Guðni Sigurðsson (s. 30. lokakuuta 1970) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2003–2013 ja Islannin kauppaministerinä vuosina 2007–2009.
Björgvin syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa ja filosofiaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1997. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli lehtimiehenä Vikublaðið-lehdessä ja vuosina 1997–1998 Stúdentablaðið-opiskelijalehden päätoimittajana. Vuosina 1999–2002 hän toimi sosiaalidemokraattisen liiton toiminnanjohtajana ja parlamenttiryhmän johtajana.
Björgvin valittiin Alþingiin vuonna 2003. Vuonna 2007 hänet nimitettiin kauppaministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti. Vuonna 2009 hän toimi Alþingin talous- ja verovaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2011–2013 yleis- ja opetusvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2009–2013 hän oli Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtaja.
Vuonna 2014 Björgvin valittiin Ásahreppurin kunnanjohtajaksi.
Brummbär

| Sd>  Kfz. 166 Sturmpanzer IV Brummbär |
| --- | --- |

Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Saksa
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  5,93 m
– pelkkä runko:  5,93 m
Leveys:  2,88 m
Korkeus:  2,52 m
Taistelupaino:  28,2 t
Telaketjut:  400 mm
Maksiminopeus:  
– tiellä:  40 km/h
– maastossa:  24 km/h
Toimintasäde:  210 km
Pääase:  150 mm Sturmhaubitze (StuH) 43 L/12 -mörssäri
Muu aseistus:  1–2 MG34 -konekivääriä
Panssarointi:  20–100 mm
Moottori:  Maybach HL 120 TRM (bensiini)
– hevosvoimat:  300 hv
– kilowattia:  220 kW
Miehistö:  5
Sd. Kfz. 166 Sturmpanzer IV (Sturmgeschütz IV mit 15cm StuH 43) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Panzerkampfwagen IV:n alustalle rakennettu panssaroitu rynnäkköhaupitsi. Vaunu tunnetaan nykyisin parhaiten liittoutuneiden sille antamalla lempinimellä Brummbär. Saksalaiset eivät itse koskaan käyttäneet tätä nimeä, vaan vaunu tunnettiin nimellä Stupa (lyhenne sanasta Sturmpanzer).
Brummbäriä valmistettiin Panzer IV Ausf. F, Ausf. G ja Ausf. H:n alustoille huhtikuusta 1943 vuoden 1945 maaliskuuhun neljässä erässä yhteensä 306 kappaletta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brummbär Wikimedia Commonsissa
Sturmpanzer.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Panzerworld Sturmpanzer
Achtung Panzer! (Arkistoitu – Internet Archive)
OnWar: Brummbär statistics
WWII Vehicles: Sturmpanzer IV Brummbär
Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Panssarivaunut:  Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t)
Telatykistö:  Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40
Rynnäkkötykit:  StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger
Panssarintorjuntavaunut:  Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant
Puolitelavaunut:  SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254
Panssariautot:  SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ
Ilmatorjuntavaunut:  Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t)
Prototyypit:  Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil
Suunnitelmat:  Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster
Bodhgaya

| Bodhgaya |
| --- | --- |
 Bodhgaya
 Koordinaatit: 24.6969°N, 84.9957°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Bihar
Piirikunta:  Gaya
Väkiluku (2001):  30 857
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mahabodhi-temppeli on Unescon maailmanperintökohde
Bodhgaya (joskus myös Bodh Gaya) on Biharin osavaltiossa Intiassa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui 30 857 ihmistä vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan.
Bodhgaya on yksi buddhalaisten pyhimmistä paikoista, sillä Buddha Gautama saavutti siellä valaistumisen. Valaistumispaikalla sijaitsee Mahabodhi-temppeli, joka rakennettiin noin 2 500 vuotta sitten. Se on yksi tärkeimmistä kohteista buddhalaisilla pyhiinvaellusmatkoilla. Se kuuluu myös Unescon maailmanperintöluetteloon. Temppelin takana kasvaa pyhä bodhipuu. Samalla paikalla kasvaneen puun luona Buddha meditoi valaistuessaan.
Kaupungissa on runsaasti eri kansallisuuksien, muun muassa bhutanilaisten, kiinalaisten, japanilaisten, myanmarilaisten, nepalilaisten, sikkimiläisten, srilankalaisten, thaimaalaisten, tiibetiläisten ja vietnamilaisten rakentamia buddhalaisia temppeleitä ja luostareita, jotka antavat kaupungin ulkoasulle vaihtelevuutta noudattaessaan rakentajiensa rakennuskulttuuria.
Buddha-patsas.
Bodhgayalainen mökki.
Puu, jonka alla Buddhan kerrotaan saavuttaneen valaistumisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bodhgaya Wikimedia Commonsissa
BodhgayaNews (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Awaiting Your Reply

| Awaiting Your Reply Resurrection Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hedden West Studios, Schaumber, Illinois, 1978
 Julkaistu: 1978
 Tuottaja(t): Resurrection Band
 Tyylilaji: Hard rock Heavy metal (1970-lukulaisittain) Blues rock
 Kesto: 39.04
 Levy-yhtiö: Star Song Records
Resurrection Bandin muut julkaisut
| All Your Life 1974 | Awaiting Your Reply 1978 | Rainbow's End 1979 |
Awaiting Your Reply on yhdysvaltalaisen Resurrection Band -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Awaiting Your Replyta pidetään ruotsalaisen Jerusalem-yhtyeen samana vuonna julkaistun albumin Jerusalem (Volume 1) kanssa kahtena ensimmäisenä kristillisenä hard rock tai heavy metal -albumina.
Äänityshistoria

Laulaja-kitaristi Glenn Kaiserin mukaan Awaiting Your Reply äänitettiin kahdeksan tuhannen dollarin budjetilla Illinoisin Hedden West Studiosissa kahden viikon perättäisissä, yön yli kestävissä äänityssessioissa. Jokainen levy-yhtiö Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kieltäytyi julkaisemasta albumia kunnes lopulta riippumaton Star Song Records kirjoitti yhtyeelle levytyssopimuksen. Sopimus teki yhtiön kuuluisaksi ja pian yhden isoimmista riippumattomista kristillisessä teollisuudessa, sillä albumi oli lähtöarvioihin nähden myyntimenestys. Awaiting Your Reply on aikansa standardeilla uraauurtava kristillinen albumi ja aiheutti toisaalta huomattavaa kiistaa kristittyjen musiikkikriitikkojen joukossa, jotka eivät nähneet sopivana, että Led Zeppelin -vaikutteiseen heavy metaliin / hard rockiin sekoitettiin kristillisiä sanoituksia. Kristilliset kirjakaupat myivät albumia tiskin alta, koska kansikuvaa pidettiin liian kiistanalaisena myytäväksi avoimesti. Resurrection Band ei tiettävästi edes yrittänyt suunnata albumia musiikkeineen ja kansitaiteineen kristitylle yleisölle vaan yhtye halusi tavoittaa alkuvaiheissaan olevan metallimusiikin yleisöä. Kiistanalaisuudestaan huolimatta Awaiting Your Reply ja sen seuraaja, Rainbow's End tekivät yhtyeen tunnetuksi hard rock -piireissä teknisesti pätevällä musisoinnillaan ja terävästi sosiaalisia ongelmia käsittelevillä, kuitenkin kristityn näkökulmasta kirjoitetuilla sanoituksillaan.
Nykyisin monet kriitikot pitävät Awaiting Your Replyta yhtenä varhaisen hard rockin  klassisista albumeista. Esimerkiksi All Music Guiden arvostelija Mark Allander antoi albumille viisi tähteä ja kirjoitti, että hänen mielestään Awaiting Your Reply edustaa yhtyettä parhaimmillaan, kaikkein kappaleiden ollessa erinomaisia. Allanderin mukaan Wendi Kaiserin taustalaulu loistaa albumilla poikkeuksellisesti, muilla yhtyeen levyillä hänen laulunsa ollessa parhaimmillaan siedettävää. "Lightshine"-kappale on Allanderin mukaan albumin kohokohta ja yhtyeen keikoilla suosittu kappale. Allander kehuu myös, että kappaleet on taidokkaasti sävelletty, täynnä koukkuja ja että Stu Heissin kitaratyöskentely on erinomaista.
Vuonna 2001, albumi listattiin sadan merkittävimmän kristillisen albumin joukossa sijalle 91 kirjassa, CCM Presents: The 100 Greatest Albums in Christian Music.
Kappalelista

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Glenn Kaiser ellei toisin ole manittu.
Introduction / Waves – 3.36
Awaiting Your Reply – 4.06
Broken Promises – 6.56
Golden Road – 4.56 (Glenn Kaiser, Jon Trott)
Lightshine – 5.20
Ananias and Sapphira – 2.50 (säv. Jim Denton)
Death of the Dying – 3.18
Irish Garden – 4.52
The Return / Tag – 3.57
Muusikot

Glenn Kaiser - laulu, rytmi- ja soolokitara, dulcimer
Wendi Kaiser - laulu
Stu Heiss - Soolokitara, piano, Moog Mark II, ARP Odyssey, Omni, Avatar
Jim Denton - Bassokitara, akustinen kitara, laulu
John Herrin - rumpusetti
Roger Heiss - lyömäsoittimet
Tom Cameron - harmonikka
Kenny Soderblom - saksofoni, huilu
Tuotanto

Tuottaja - Resurrection Band
Studioteknikot - Mal Davis ja Stu Heiss
Miksaajat - Stu Heiss ja Resurrection Band
Masterointi - Ken Perry Capitol Studiosossa, Los Angelesissa
AD ja suunnittelu - JPUSA Graphics
Kansitaide - Janet Cameron
Sisäsivujen taide ja taitto - Janet Cameron, Dick Randall, Bob Cox ja Lyda Price
Valokuvat - Chuck
Awake

| Awake Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : One On One -studios ja Devonshire-studios, North Hollywood, Kalifornia toukokuu 1994 – heinäkuu 1994
 Julkaistu: 4. lokakuuta 1994
 Tuottaja(t): John Purdell & Duane Baron
 Tyylilaji: progressiivinen metalli  progressiivinen rock
 Kesto: 74.56
 Levy-yhtiö: Atlantic
Listasijoitukset
  Billboard 200: 32.
Dream Theaterin muut julkaisut
| Live at the Marquee 1993 | Awake 1994 | A Change of Seasons 1995 |
Singlet albumilta Awake
 ”Caught in a Web” Julkaistu: 30. maaliskuuta 1994  ”Lie” Julkaistu: 1994  ”The Silent Man” Julkaistu: 1994
Awake on Dream Theaterin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1994. Albumi on edeltäjäänsä Images and Wordsiä rankempi ja sävyiltään tummempi, mutta silti Dream Theaterille tyypillisesti melodinen. Albumi jäi kosketinsoittaja Kevin Mooren viimeiseksi yhtyeessä. Kappaleen ”The Mirror” on sanottu olevan AA-saagan ”prologi”, koska se liittyy rumpali Mike Portnoyn alkoholismiin.
Kappaleet

Kaikki sävellykset Dream Theater ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | 6:00 | Kevin Moore |  | 5.31 |  |  |  |  |  |
| 2. | Caught in a Web | James LaBrie, John Petrucci |  | 5.28 |  |  |  |  |  |
| 3. | Innocence Faded | Petrucci |  | 5.42 |  |  |  |  |  |
| 4. | A Mind Beside Itself: I Erotomania (instrumentaali)  |  |  | 6.44 |  |  |  |  |  |
| 5. | A Mind Beside Itself: II Voices | Petrucci |  | 9.53 |  |  |  |  |  |
| 6. | A Mind Beside Itself: III The Silent Man | Petrucci | Petrucci | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 7. | The Mirror | Mike Portnoy |  | 6.45 |  |  |  |  |  |
| 8. | Lie | Moore |  | 6.33 |  |  |  |  |  |
| 9. | Lifting Shadows Off a Dream | John Myung |  | 6.05 |  |  |  |  |  |
| 10. | Scarred | Petrucci |  | 10.59 |  |  |  |  |  |
| 11. | Space-Dye Vest | Moore | Moore | 7.29 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 74.56 |  |  |  |  |  |
| Japanin 3″ bonuslevy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Eve (instrumentaali)  | 5.05 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

James LaBrie – laulu
Kevin Moore – kosketinsoittimet
John Myung – basso
John Petrucci – kitarat
Mike Portnoy – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Awake Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Awake Discogsissa (englanniksi)
Bodhi Elfman

Bodhi Elfman (s. 19. heinäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Elfman on esiintynyt muun muassa elokuvissa Salasana: Mercury, Godzilla, Armageddon ja Collateral – väärä aika, väärä paikka sekä useissa tv-sarjoissa.
Yksityiselämä

Bodhi Elfman on skientologi. Hänen puolisonsa on näyttelijä Jenna Elfman. Jenna ja Bodhi Elfmanilla on kaksi lasta. Säveltäjä Danny Elfman on Bodhi Elfmanin setä.
Aiheesta muualla

Bodhi Elfman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kansan vapautusarmeija

| Kansan vapautusarmeija 人民解放军 Rénmín Jiěfàngjūn |
| --- | --- |
 Kansan vapautusarmeijan lippu
Toiminnassa:  1927–
Valtio:   Kommunistinen puolue –  Kiina
Puolustushaarat:  Maavoimat Laivasto Ilmavoimat Strategiset ohjusjoukot Strategiset tukijoukot
Rooli:  asevoimat puolisotilaalliset joukot
Koko:  noin 2,2 milj.
Marssi:  Kansan vapautusarmeijan hymni
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Xi Jinping
Kansan vapautusarmeija (kiin. 中国人民解放军, Zhōngguó Rénmín Jiěfàngjūn) on Kiinan kansantasavallan asevoima, jonka muodostavat viisi puolustushaaraa: maa-, meri- ja ilmavoimat, strategiset ohjusjoukot ja strategiset tukijoukot. Sen 2,2 miljoonaa sotilasta tekee siitä miesmäärältään maailman suurimman. Kansanvapautusarmeija perustettiin 1. elokuuta 1927 Kiinan kommunistisen puolueen sotilassiiveksi, aluksi nimellä puna-armeija.
Vapautusarmeija on Kiinan kommunistisen puolueen aseellinen siipi ja sen ensisijainen tehtävä on turvata puolueen valta-asema Kiinassa sekä puolueen intressit. Rivisotilaan antamassa sotilasvalassa kommunistinen puolue, ja sen seuraaminen, mainitaan ennen kotimaan, tai sen kansalaisten, puolustamista.
Kiinan asevoimien osuus on 1,9 prosenttia BKT:stä. Yhdysvaltain asiantuntijoiden mukaan budjetti on maailman toiseksi suurin 228 miljardin (USD) summalla. Merivoimia on voimakkaasti modernisoitu esim. vuosina 2016–2017. Kiinan merivoimat on hankkinut muun muassa 32 uutta laivaa ja joukon uusia sukellusveneitä. Ilmavoimien puolella on kehitetty uusia konetyyppejä mm. J-20 häivehävittäjä. Kiinan ilmavoimat on maailman kolmanneksi suurin.
Presidentti Xi Jinpingin aikana aktiivihenkilöstön määrä on hiukan leikattu, ja sen arvioidaan olevan noin 2–2,2 miljoonan luokkaa. Kansan vapautusarmeija on aktiivihenkilöstön määrällä mitattuna maailman suurin. Presidentti Xi Jinpingin aikana on panostettu merivoimien ja ilmavoimien kalustoon. Lisäksi on perustettu uusia strategisia yksiköitä liittyen mm. ohjustorjuntaan ja kybersodankäyntiin.
Hallinto

Kiinan kansantasavallan hallinnon sisällä kansanarmeija ylläpitää puoli-itsenäistä asemaa. Se ei ole vastuussa Kiinan valtioneuvostolle, vaan ennemmin kahdelle keskussotilaskomissiolle, joista toinen kuuluu valtiolle ja toinen puolueelle. Periaatteessa komissiot eivät ole ristiriidassa keskenään, sillä jäsenet ovat miltei samat. Komentoketju komissioiden yläpuolella voi olla epäselvä. Puolueen KSK on kommunistipuolueen pääsihteerin alaisuudessa, kun taas vastaavasti valtion KSK toimii Kiinan kansankongressin alaisuudessa, jolla käytännössä on hyvin vähän valtaa KSK:ssa. Ylipäätään tämä epäselvyys kansanarmeijan johdossa voi aiheuttaa sekaannusta kriisiaikoina, kuten Kulttuurivallankumouksen ja vuoden 1989 Tiananmenin aukion mielenosoitusten aikana. Jälkimmäisessä tapauksessa puolueen pääsihteeri Zhao Ziyang ja valtion KSK:n puheenjohtaja Deng Xiaoping antoivat armeijalle ristiriitaisia käskyjä.
Yleisenä tapana on, että keskussotilaskomission puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja ovat kommunistipuolueen siviilijäseniä, mutteivät välttämättä siviilihallinnon johtajia. Jiang Zeminin ja Deng Xiaopingin tapauksissa he pysyivät puheenjohtajan virassaan luovuttuaan muista viroistaan. Muut keskussotilaskomission jäsenet ovat aktiiviupseereja.
Merkittävänä erona muihin maihin, Kiinan kansantasavallan kansallisen puolustuksen ministeri ei päätä armeijaan liittyvistä asioista ja on itse asiassa keskussotilaskomissiossa varsin alhainen sotilasvirka. Toinen merkittävä ero on se, että kommunistinen puolue on kansan vapautusarmeijan perustaja, operoija ja johtaja. Pyrkimykset muuttaa kansan vapautusarmeija valtion kansalliseksi armeijaksi katsotaan valtionvastaiseksi toiminnaksi. Kommunistisen puolueen pääsihteeri on vapautusarmeijan ylipäällikkö.
Historia

Kansanarmeija perustettiin 1. elokuuta 1927 Nanchangin kansannousun aikana, kun Guomindangin joukot kapinoivat Zhu Den ja Zhou Enlain alaisuudessa ensimmäisen guomindang-kommunisti-liiton päätteeksi. Heidät tunnettiin nimellä Puna-armeija. Vuosien 1934 ja 1935 aikana puna-armeija selvisi useista sitä vastaan suunnatuista sotakampanjoista ja se aloitti Pitkän marssin.
Kiinan–Japanin sodan (1937–1945) aikana puna-armeija yhdistettiin nimellisesti Kiinan armeijaan. Tänä aikana puna-armeija käytti pääasiassa sissitaktiikoita, mutta taisteli myös useissa tavallisissa taisteluissa japanilaisia ja Guomindangia vastaan. Puna-armeijan merkittävimmät muodostelmat olivat Uusi neljäs armeija ja Kahdeksannen tien armeija.
Kiinan–Japanin sodan päätteeksi Puna-armeija nimesi itsensä uudelleen Kiinan Kansanarmeijaksi ja voitti Guomindangin sisällissodassa.
1950-luvulla, kansanarmeija muuntui Neuvostoliiton avulla talonpoikaisarmeijasta modernimmaksi. Yksi varhaisimmista operaatioista oli Tiibetin uudelleenmiehittäminen vuonna 1950. Joulukuussa 1951 se puuttui Korean sotaan, kun kenraali Douglas MacArthurin alaisuudessa olevat YK:n joukot lähestyivät Jalu-jokea. Kiinalaisjoukot valloittivat Soulin, mutta ajan mittaan ne työnnettiin 38. pituuspiirin tuntumaan. Sota loppui seisahtumiseen vuonna 1953. Vuonna 1962 kansanarmeija voitti Intian joukot Kiinan–Intian sodassa.
Nykyaikaisella aseistuksella ja tietämyksellä varustetun ammattimaisen sotilasjoukon perustaminen oli viimeinen Zhou Enlain "neljästä modernisaatiosta" ja sai Deng Xiaopingin tuen. Omaksuttuaan Dengin uudistuslinjan kansanarmeija on demobilisoinut miljoonia miehiä ja naisia sitten vuoden 1978 ja esitellyt nykyaikaisia keinoja sellaisilla osa-alueilla kuin värvääminen ja miesvahvuus, strategia ja koulutus. Vuonna 1979 se otti yhteen Vietnamin kanssa.
1980-luvulla kansantasavalta supisti armeijaansa huomattavasti vapauttaakseen voimavaroja talouskehitykseen.
Tienanmenin selkkauksen jälkeen ideologinen oikeaoppisuus elvytettiin keskeiseksi teemaksi Kiinan sotilassuhteissa. Reformit ja modernisointi ovat sittemmin palanneet kansanarmeijan päätavoitteiksi, joskin asevoimien poliittinen lojaalisuus kommunistipuolueelle on säilynyt keskeisenä huolenaiheena. Muita poliittiseen johtoon liittyviä huolenaiheita on kansanarmeijan sekaantuminen siviilitalousaktiviteetteihin. Huoli näiden toimintojen vaikutuksesta kansanarmeijan valmiuteen on aiheuttanut poliittisen johdon yrityksiä purkaa kansanarmeijan yritysimperiumi.
Neuvostoliiton romahtamisen myötä kommunistinen puolue on ollut entistä vakuuttuneempi siitä, että sen tulee pitää armeija puolueen kontrollissa.
Vuonna 2017 vapautusarmeija otti käyttöön ensimmäisen ulkomaantukikohtansa Djiboutissa.
Historia > Sodat, joihin Kansan vapautusarmeija on osallistunut

1927–1950: Kiinan sisällissota
1937–1945: Toinen Kiinan–Japanin sota
1950–1953: Korean sota
1954–1955: Ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi
1955–1970: Vietnamin sota
1958: Toinen  Taiwaninsalmen kriisi
1962: Kiinan–Intian sota
1969: Kiinan ja Neuvostoliiton rajavälikohtaus
1979: Kiinan–Vietnamin sota
1989:   Tiananmenin aukion protestit
1995–1996: Kolmas Taiwaninsalmen kriisi
2020– Kiinan–Intian rajakahakat
Organisaatio

Kiinan asevoimien ylin elin on Kiinan kommunistisen puolueen keskussotilaskomissio. Keskussotilaskomissio toimii Kansan vapautusarmeijan pääesikuntana, mutta myös vahvana linkkinä puolueen ja asevoimien ylimpien upseerien välillä. Komissio koostuu seuraavista jäsenistä:
puheenjohtaja Xi Jinping
varapuheenjohtaja  Xu Qiliang
varapuheenjohtaja  Zhang Youxia
puolustusministeri Wei Fenghe
Kiinan asevoimien kenraali Li Zuocheng
Poliittisen työ osaston johtaja Miao Hua
Kurinpitokomission sihteeri Zhang Shengmin
Keskussotilaskomitean alaisuudessa toimii seitsemän osastoa, kolme komissiota ja viisi toimistoa.
Tunnukset

Armeijan tunnuslaulu on Kansan vapautusarmeijan hymni.
Kansan vapautusarmeijan lippu koostuu punaisesta taustasta, jonka yläkulmassa on yksi viisisakarainen keltainen tähti sekä kiinalaisin merkein 八一 eli 8 1. Numerot kuvaavat päivämäärää 1. elokuuta, jolloin armeija perustettiin vuonna 1927. Sama teema, mutta erivärisillä pohjilla, on käytössä kaikkien puolustushaarojen lipuissa.
Maavoimat

Kiinan kansanarmeija on henkilömäärällä mitattuna maailman suurin koostuen noin 915 000 aktiivihenkilöstä.
Maavoimat koostuvat seuraavista yksiköistä:
armeijaryhmiä 13 kpl
prikaateja 78 kpl, jotka koostuvat n. 5 000 henkilöstä
tykistöprikaateja 15 kpl
ilmatorjuntaprikaatit 13 kpl
mekanisoitu maahanlaskudivisioona
Lähde:
Merivoimat

Yhdysvaltain tiedusteluviranomaiset arvioivat Kiinan laivaston koon nousevan vuoteen 2020 mennessä yli 300 alukseen. Asevoimien modernisoinnin myötä on kalustoon tullut uudet sukellusvenetyypit Song ja Yuan -luokan MING SS, SONG SS, YUAN SSP.
Pohjoisen merialueen laivasto
Pohjoisen merialueen laivaston asemapaikka on Qingdaossa.
yksi lentotukialus
kolme ydinkäyttöistä sukellusvenettä
15 dieselkäyttöistä sukellusvenettä
8 hävittäjää
12 fregattia
kolme tankkien maihinnousualusta
kuusi maihinnousualusta
18 ohjustorjunta-alusta
seitsemän korvettia
Itäisen merialueen laivasto
Itäisen merialueen laivaston asemapaikka on Ningbossa
16 dieselkäyttöistä sukellusvenettä
9 hävittäjää
20 fregattia
1 kuljetusalus (amfibinen)
16 tankkien maihinnousualusta
8 maihinnousualusta
44 ohjustorjunta-alusta
10 korvettia
Eteläisen merialueen laivasto
Eteläisen merialueen laivaston asemapaikka on Zhanjiangissa
yksi lentotukialus
neljä ballistista ydinkäyttöistä sukellusvenettä
kaksi ydinkäyttöistä sukellusvenettä
16 dieselkäyttöistä sukellusvenettä
11 korvettia
yhdeksän hävittäjää
19 fregattia
1 kuljetusalus (amfibinen)
10 tankkien maihinnousualusta
9 maihinnousualusta
24 ohjustorjunta-alusta
Lähde:
Ilmavoimat

Kansan vapautusarmeijan ilmavoimat (engl. lyhenne PLAAF) ovat kooltaan kolmanneksi suurimmat maailmassa. Ilmavoimilla on käytössään noin 2 700 lentokonetta poisluettuna miehittämättömät UAV-tyyppiset koneet. Taistelukoneiden osuus on noin 2 000 konetta. Vuonna 2017 ilmavoimien komentaja kenraaliluutantti Ding Laihang totesi modernisoitujen Kiinan ilmavoimien olevan hyvin lähellä Yhdysvaltojen ilmavoimien strategista kyvykkyyttä.
Ilmavoimissa on sama suuntaus kuin laivastossa. Kiinan kansanarmeijan nykyaikaistaminen on amerikkalaisten asiantuntijoiden mukaan erityisen merkittävää juuri ilmavoimien kohdalla. Kalustoa uudistetaan ja kaluston kyvykkyyttä nostetaan. Uusia sotilaskonetyyppejä on otettu käyttöön kuten häivehävittäjät Chengdu J-20 ja Shenyang FC-31. Myös nykyisten hävittäjien versioita on uudistettu muun muassa konetyyppien J-11D ja J-16 osalta. Kiina on myös jatkanut venäläisten konetyyppien tuontia, esimerkkinä Suhoi Su-35S -hävittäjät (Flanker-E).
Kiinalla ei ollut omia ilmavoimia ennen vuotta 1949. Kiinan kansanarmeijan ilmavoimien aktiivipalveluksessa olevan henkilöstön määrä oli ainoastaan 235 000 henkilöä (vuonna 2013).
Ilmavoimat > Taistelukoneet

Kiinan vapautusarmeijan ilmavoimillaon käytössään hävittäjien osalta pääosin neljännen sukupolven kalustoa noin 600 kpl. Ilmavoimat suunnittelevat myös viidennen sukupolven kalustoa mukaan lukien mallit J-20 ja FC-31. Vuonna 2016 ilmavoimat hankkivat myös Suhoi Su-35 -hävittäjiä Venäjältä.
Ilmavoimat > Pommikoneet

Ilmavoimien pommikoneet ovat mallia H-6 BADGER eri muunnoksin. Viimeisin muunnos on malli H-6K, joita Kiinalla on iso joukko. Näissä pitkän kantaman pommikoneissa on muun muassa kuusi paikkaa maamaaleihin kohdistettaville risteilyohjuksille. Kiinan ilmavoimat kehittää myös ratkaisua ilmatankkaukseen sekä häiveteknologiaan perustuvaa strategista pommikonetyyppiä. Amerikkalaisten asiantuntijoiden mukaan uusi ratkaisu on valmis vuoteen 2025 mennessä. Uudessa H-6 -tyypissä on häiveominaisuuksien lisäksi ydinasein varustetut ohjukset.