stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuokkala (Jyväskylä)
Palvelut

Kuokkalan keskustan palveluihin kuuluu muiden muassa kaksi päivittäistavarakauppaa (K-Supermarket ja S-market), posti, apteekki, useita parturi-kampaamoja, kauneudenhoitoloita, kioski, kirkko, Kuokkalan koulu, leipomo-konditoria, pizzeria, grilli sekä muita ravintoloita. Kuokkalassa sijaitsee lisäksi Sulkurannan siirtolapuutarha ja kaupungin viljelyspalstoja.
Kuokkanen on Kuokkalan asukkaat ry:n julkaisema ilmainen kaupunginosalehti. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa, sen levikki on 9 000 ja se jaetaan alueen asukkaille ja yrityksiin. Lehden päätoimittajana toimii Kirsi Leskinen. Lehden arkistot löytyvät pdf-muodossa internetistä.
Kuvia

Kuokkalan ostoskeskus
1990-luvulla rakennettu kerrostalo
Pohjanlammen koulu
Kuokkalan keskustaa
Kerrostalo Kuokkalassa
Kerrostalo Kekkolan alueella
Kerrostalo Kuokkalan keskustassa
2000-luvulla valmistunut talo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuokkala (Jyväskylä) Wikimedia Commonsissa
Kuokkala.org – Kuokkalan asukkaat ry:n kotisivut.
Jyväskylän seutu - Kuokkala (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki: 1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja: 7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas: 13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo: 15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala: 22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi: 18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo: 10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila: 16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo: 31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä: 58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola: 41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä: 65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka: 38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti: 80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Kuokkalan kirkko
Varsamäen hevosajoneuvomuseo

| Varsamäen hevosajoneuvomuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Erikoismuseo
Sijainti:  Varsamäentie 108, Kangasala
Perustettu:  1981
Kotisivut:  Varsamäen hevosajoneuvomuseo
Koordinaatit:  61°26′17″N, 23°59′28″E
 fiVarsamäen hevosajoneuvomuseo 
   
Varsamäen hevosajoneuvomuseo sijaitsee Kangasalla, museon ylläpitäjinä toimii Sinikka ja Mikko Meurman ja suurin osa museon esineistä on tuotu Liuksialan kartanosta, joka on ollut Meurman-suvun hallinnassa jo 1800-luvulta. Mikko Meurmanin isoisoisoisoisä ruotsin armeijan entinen kapteeni Karl Otto Meurman (1788-1845) osti Liuksialan kartanon vuonna 1821. Varsamäen hevosajoneuvomuseo oli ensimmäisen kerran avoinna yleisölle vuonna 1981, Kangasalla järjestetyn maatalousnäyttelyn aikana. Museon esineistö, johon kuuluu yli 70 hevosajoneuvoa, vaunuista kärryihin ja rattaisiin, kertoo tarinoita entisaikojen elämästä. Esineitä on saatu museoon myös lahjoituksina muun muassa Kangasalan karjalaisilta, Kangasalan seurakunnalta ja yksittäisiltä lahjoittajilta. Nähtävillä on esimerkiksi sirot venäläiset droskat 1810-1820-luvulta, jotka on entisöity Museoviraston ja Hämeen Museoseuran avustuksella ja ovat ajokelpoiset. Toinen nähtävillä oleva erikoisuus on niin sanotut Pirunkärryt. Heinänajoon tarkoitetussa hevosvetoisessa reessä on pyörät keskellä. Pelloilla jalaksilla liukuva kuorma nousi tielle tultaessa pyörille ja siten helpommaksi vetää.
Peruna

| Peruna |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Alaheimo::  Solanoideae
Tribus::  Solaneae
Suku::  Marjakoisot Solanum
Laji::  tuberosum
Kaksiosainen nimi
 Solanum tuberosum  L. 
Katso myös
   Peruna Wikispeciesissä   Peruna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peruna (Solanum tuberosum) on koisokasvien (Solanaceae) heimoon kuuluva kasvi, jonka mukulaa käytetään ravintona. Peruna on yksi eniten käytetyistä ravintokasveista Euroopassa sekä Etelä- ja Pohjois-Amerikassa. Peruna kuuluu niiden yhdeksän viljelykasvin joukkoon, joiden avulla tuotetaan 75 prosenttia ihmisravinnosta.
Lajike ja vähäisemmässä määrin myös kasvuolosuhteet ja viljelytekniikka määräävät perunan keittotyypin eli sen, kuinka paljon perunassa on tärkkelystä ja kuinka voimakkaiksi solujen väliset kemialliset sidokset muodostuvat. Pieni tärkkelyspitoisuus ja tiiviit solujen väliset sidokset tuottavat kiinteän keittotyypin, suuri tärkkelyspitoisuus ja löyhät sidokset taas aiheuttavat jauhoisuutta. Jos peruna sisältää liian vähän tärkkelystä, siitä tulee vetinen.
Etymologia ja nimitykset eri kielissä

Perunan nimitys suomen kielessä tulee ruotsin sanasta päron, päärynä, sillä ruotsin kielessä on perunaa aikaisemmin kutsuttu maapäärynäksi, ruots. jordpäron. Maapäärynän lisäksi perunaa on pidetty myös maaomenana. Ranskankielinen sana pomme de terre samoin kuin hollannin kielen aardappel tarkoittavat maaomenaa. Ruotsissa ensimmäiset perunat viljeltiin 1600-luvulla Uppsalan linnan puutarhassa maaomenina. Perunan ruotsinkielistä nimeä potatis käytti ensimmäistä kertaa Jonas Alströmer ja se perustuu juureksen englanninkielisen nimen monikkoon potatoes.
Useissa eurooppalaisissa kielissä nykyiset perunaa tarkoittavat sanat kuten englannin potato, ruotsin potatis ja norjan potet sekä myös suomessa kansanomaisesti käytetty sana potaatti tulevat tainonkielisestä sanasta patata, joka kuitenkin tarkoittaa toista kasvia, bataattia (latinaksi Ipomoea batatas). Myös espanjan kielessä sana patata tarkoitti alkujaan bataattia. Italian kielessä patata tarkoittaa perunaa.
Saksan kielen ja venäjän kielen perunaa tarkoittavat sanat Kartoffel ja kartofel (puhekielessä kartoška) tulevat italiankielisestä sanasta tartufolo, joka tarkoittaa tryffeliä. Espanjan kielen papa on lähtöisin Andeilla asuneiden intiaanien kielestä ja tarkoittaa mukulaa. Myös englannin kielessä perunaa on kutsuttu mukulaksi, tuber, tarkoittaen maan alla kasvavaa tryffelisienen mukulaa.
Vanhan ruotsin kielen jordpäron- eli maapäärynä- nimityksen lisäksi Suomessa on perunaa kutsuttu myös nimillä: perna, pärinä, pääry, pääly, potaatti, pottu, omena, maaomena ja kartohka.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Peruna on monivuotinen, pystyvartinen tai köynnöstävä ruohokasvi, joka kehittää lukuisia tärkkelyspitoisia maanalaisia mukuloita. Sen noin metrin korkuiseksi kasvava mehevähkö varsi on toisinaan nelisärmäinen.
Perunan vuorottaiset lehdet jakautuvat lyhyisiin lehtiruoteihin ja suurehkoon lehtilapaan. Parilehdykkäisesti jakautunut lehtilapa on 10–30 senttimetriä pitkä ja 5–15 senttimetriä leveä. Vastakkaiset tai vuorottaiset lehdykät ovat vaihtelevan kokoisia ja muotoisia ja ainakin jonkin verran karvaisia. Suuremmat lehdykät ovat puikeita tai pitkänpyöreitä, 2–10 senttimetriä pitkiä ja 1–6 senttimetriä leveitä, teräväkärkisiä ja herttatyvisiä, pienemmät puikeita tai pyöreitä, tylppäkärkisempiä ja noin 2–15 millimetriä leveitä.
Ravintona käytettävät perunan mukulat kasvavat maan alla. Niiden kuori on useimmiten ruskea tai keltainen, mutta se voi olla myös violetti, punainen tai vaaleanpunainen. Sisältä peruna on usein vaalea, mutta on mahdollista, että se on sisältäkin kuoren värinen.lähde?
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Perunan kukat kasvavat viuhkomaisissa kukinnoissa. Karvaiset kukintovarret ovat 5–15 senttimetrin mittaisia; kukkaperät ovat myös karvaisia ja noin 0,3–3,5 senttimetriä pitkiä.
Perunan kukat ovat säteittäisiä ja viisiteräisiä; kehälehtikiehkura on kaksinkertainen. Kellomaisen, viisilohkoisen verhiön halkaisija on 1,5–2 senttimetriä. Verhiön liuskat ovat teräviä tai suippokärkisiä. Terälehdet ovat valkoisia tai sinisiä; 3,5–4 senttimetrin levyinen teriö on kaksi kertaa niin pitkä kuin verhiö. Keltaiset ponnet ovat erillisiä, pystyjä ja huokoisia.
Peruna on lajikkeesta riippuen joko ristipölytteinen tai itsepölytteinen. Perunoita kasvatetaan pääasiassa mukuloista, joten pölyttyminen ei ole viljelyn kannalta merkityksellistä.
Perunan hedelmä on kellertävänvihreä, kaksilohkoinen ja runsaasti siemeniä sisältävä marja, joka ei solaniinipitoisuutensa vuoksi sovellu ihmisravinnoksi.
Kasvutapa
Perunan lehti
Kukkia
Nuori mukula rönsyssä
Mukuloita
Lajikkeet ja jalostus

Käyttötarkoituksen mukaan erilaisia perunoita ovat elintarvikkeena käytettävä ruokaperuna (mukaan lukien varhaisperuna), perunavalmisteiden raaka-aineena käytettävä ruokateollisuusperuna, elintarvike- ja paperiteollisuuden käyttämä tärkkelysperuna sekä viljelyyn tarkoitettu siemenperuna.
Perunaa voidaan lisätä siemenistä, tai suvuttomasti, jolloin siemenperunasta kasvaneet kasvit ovat geeneiltään emoperunan klooneja. Perunasta on jalostettu tuhansia lajikkeita. Esimerkiksi Suomessa perunanviljelypaikkakunta Tyrnävällä käytetään noin 40 perunalajiketta. Suomen viljellyimmät ruokaperunalajikkeet vuonna 2022 olivat Annabelle, Melody, Solit, Afra, Colomba, Gala, Marabel, Lady Claire, Sunita ja Innovator.
Ruokaperunalajikkeet on ryhmitelty kiinteämaltoisiin perunoihin, yleisperunoihin ja jauhoisiin perunoihin. Ne soveltuvat erilaisiin käyttötarkoituksiin. Kiinteissä perunoissa on vähän tärkkelystä, ne pysyvät keitettäessä hyvin ehjinä, joten ne sopivat keittämiseen ja salaatteihin. Jauhoisissa perunoissa on paljon tärkkelystä, ja ne soveltuvat parhaiten uuniperunoiksi tai muusiin. Yleisperunat ovat monikäyttöisiä.
Viljely

Perunan viljely aloitetaan idättämällä edellisen vuoden sadosta varastoituja siemenperunoita. Ne istutetaan kun maan lämpötila on vähintään +8 astetta. Taimet mullataan, kun varret ovat 15 cm korkeita. Talveksi varastoitavat perunat korjataan, kun perunanvarret menettävät ryhtinsä syksyllä.
Suomessa perunat istutetaan yleensä toukokuun loppupuolella, ja sato korjataan viimeistään syys- ja lokakuun vaihteen aikoihin. Poikkeuksena ovat varhaisperunat, joista ensimmäiset, silloin vielä varsin pienikokoiset, saatetaan nostaa jo toukokuun lopulla.
Viljely > Tuotanto eri maissa

Suomessa tuotetaan perunaa noin 19 650 peltohehtaarilla vuonna 2022. Elokuussa 2009 perunasta tuottajalle tarjottu hinta oli noin 0,10–0,15 €/kg
| Suurimmat perunantuottajamaat 2005 (1 000 kg) |
| --- | --- |
Kiina: 73 036 500
Venäjä: 36 400 000
Intia: 25 000 000
Ukraina: 19 480 000
Yhdysvallat: 19 111 030
Saksa: 11 157 500
Puola: 11 009 930
Valko-Venäjä: 8 185 000
Alankomaat: 6 835 985
Ranska: 6 347 000
Yhdistynyt kuningaskunta: 6 300 000
Kanada: 4 850 000
Iran: 4 200 000
Turkki: 4 170 000
Romania: 3 985 000
Bangladesh: 3 908 000
Peru: 3 200 000
Brasilia: 2 950 000
Japani: 2 900 000
Belgia: 2 653 949
Viljely > Tuholaisia

Perunanviljelyssä on enemmän ongelmia kasvitaudeista kuin tuholaisista; kasvin myrkyllisyys suojaa sitä monilta tuholaisilta. Vaarallisimmista tuholaisista pitää Suomessa tehdä ilmoitus Ruokavirastoon. Näitä ovat koloradonkuoriainen (Leptinotarsa decemlineata), keltaperuna-ankeroinen (Globodera rostochiensis) ja valkoperuna-ankeroinen (Globodera pallida).
Perhoslajeista perunalla elävät ainakin:
pääkallokiitäjä (Acherontia atropos, Suomessa satunnainen harhailija)
vaelluskatkoyökkönen (Agrotis ipsilon, Suomessa satunnainen harhailija)
gammayökkönen (Autographa gamma)
Helcystogramma convolvuli (ei Suomessa)
varsiyökkönen (Hydraecia micacea)
Keiferia lycopersicella (ei Suomessa)
rantatarhayökkönen (Lacanobia oleracea)
Loxura atymnus (ei Suomessa)
Manduca quinquemaculata (ei Suomessa)
tupakkakiitäjä (Manduca sexta, ei Suomessa)
Phthorimaea operculella (ei Suomessa)
Scrobipalpa aptatella (ei Suomessa)
Symmetrischema tangolias (ei Suomessa)
Perunalla esiintyvät kirvalajit ovat Acyrthosiphon malvae, Aphis craccivora, Aphis fabae, Aphis frangulae, Aphis gossypii, Aphis nasturtii, Aphis solanella (ei Suomessa), Aphis spiraecola (ei Suomessa), koisokirva (Aulacorthum solani), Brachycaudus helichrysi, Macrosiphum euphorbiae, Myzus antirrhinii (ei Suomessa), Myzus ascalonicus, Myzus ornatus, Myzus persicae, Neomyzus circumflexus, Pemphigus-suvun lajit, Pseudomegoura magnoliae (ei Suomessa), Rhopalosiphoninus latysiphon (ei Suomessa), Rhopalosiphum rufiabdominale, Smynthurodes betae sekä Uroleucon compositae (ei Suomessa).
Viljely > Tauteja

Suomessa perunasyöpä, tummarengasmätä ja vaalearengasmätä ovat kasvitauteja, joiden leviäminen Suomeen pyritään estämään. Havainnoista pitää ilmoittaa Ruokavirastoon.
Näiden lisäksi perunan merkittäviä tauteja ovat perunarutto, perunarupi, perunaseitti ja eräät virustaudit.
Harmaahilse
Kuivamätä
Kuorirokko (Spongospora subterranea)
Känsärupi
Lehtipolte
Maltokaarivirus
Märkämätä
Perunarupi
Perunarutto (Phytophthora infestans)
Perunaseitti (Rhizoctonia solani)
Perunasyöpä
Punasilmätauti
Rengasmätä
Ruskolaikkuisuus
Sydänmätä
Tyvimätä
Varsikuolio
Y-virus
Ravintona > Ravintoarvot

| Keitetty kuorellinen peruna |
| --- | --- |

Ravintosisältö/100 g
Energiaa:  268 kJ (64 kcal)
Proteiinia:  1,60 g
Hiilihydraatteja:  13,2 g
sokereita:  0,50 g
fruktoosia:  0,30 g
glukoosia:  0,30 g
tärkkelystä:  12,7 g
Ravintokuitua:  0,80 g
Rasvaa:  < 0,10 g
josta tyydyttynyttä:  < 0,10 g
Vitamiinit
A-vitamiini:  0,50 µg
B1, Tiamiini:  0,13 mg
B2, Riboflaviini:  0,02 mg
B3, Niasiini:  0,50 mg
B6, Pyridoksiini:  0,10 mg
B9, Foolihappo:  13,8 µg
B12, Syanokobalamiini:  0,00 µg
C-vitamiini:  5,50 mg
D-vitamiini:  0,00 µg
E-vitamiini:  < 0,10 mg
K-vitamiini:  0,88 µg
Kivennäisaineet
Rauta:  0,60 mg
Natrium:  0,80 mg
Suola:  2,20 mg
Kalium:  425,0 mg
Magnesium:  20,4 mg
Kalsium:  4,80 mg
Fosfori:  38,30 mg
Sinkki:  0,30 mg
Jodi:  0,80 µg
Seleeni:  0,50 µg
Lähteet
 Ravintoarvojen lähde:  Fineli-tietokanta (elintarvikkeen tunniste: 28955) 
Peruna on suomalaisten tärkein C-vitamiinin lähde. Sata grammaa vastanostettua perunaa sisältää 20 milligrammaa C-vitamiinia, mutta C-vitamiinipitoisuus laskee varastoinnin aikana lopulta alle kymmeneen milligrammaan. Perunasta häviää kypsennyksen yhteydessä vielä 21–33 % (höyrytys), 33–63 % (uunissa tai pannulla paistaminen) tai 61–88 % (keittäminen).
Peruna sisältää runsaasti kaliumia ja magnesiumia sekä jonkin verran myös rautaa ja kuitua. Paistetussa perunassa on myös runsaasti folaattia. Keitetyssä sitä on huomattavasti vähemmän, koska folaatti liukenee keitinveteen.
Perunan proteiini sisältää kaikkia ihmisen tarvitsemaa yhdeksää välttämätöntä aminohappoa. Perunan proteiinipitoisuus on kuitenkin niin pieni, että tarvittaisiin yli kaksi kiloa kypsää perunaa, jos välttämättömät aminohapot pitäisi saada yksinomaan perunasta.
Peruna sisältää noin 10–15 % tärkkelystä. Perunan glykeeminen indeksi riippuu lajikkeesta. Kypsennetyn perunan glykeeminen indeksi laskee 30–40 prosenttia, jos perunan annetaan jäähtyä kylmäksi. Jäähdytetyn perunan uudelleenlämmittäminen laskee vielä entisestään sen glykeemistä indeksiä, mutta laskun suuruus riippuu siitä, mikä lajike on kyseessä.
Ravintona > Kulutus

Suomalainen söi keskimäärin 400 grammaa perunaa päivässä vuonna 1950, mutta enää 180 grammaa vuonna 2023. Perunan kulutuksen väheneminen johtui ennen kaikkea siitä, että riisi ja pasta ovat  korvanneet perunaa.
Perunoita syödään eniten Pohjanmaalla, ja vähiten Etelä- sekä Itä-Suomessa. Miehet syövät perunaa suhteessa useammin kuin naiset. Euroopan maista Suomen perunankulutus henkeä kohden on kahdeksas, Ruotsin viides. Ruotsalaiset söivät perunoita 2000-luvun alkupuolella 84 kiloa henkeä kohden. Eniten Euroopassa perunoita syödään Liettuassa ja Irlannissa, joissa perunankulutus oli miltei kaksinkertainen henkeä kohden Suomeen verrattuna. Kaukoidässä ja Afrikassa perunankulutus on huomattavasti lisääntynyt.lähde?
Ravintona > Perunaruokien ja -tuotteiden valmistus

Perunaa syödään esimerkiksi keitettyinä, paistettuina, friteerattuna sekä muhennoksena. Jauhoisimmat perunalajikkeet suositellaan höyrytettäviksi, koska ne hajoaisivat keitettäessä.
Teollisuus jalostaa perunaa esimerkiksi ranskalaisiksi perunoiksi, perunalastuiksi eli sipseiksi, perunajauhoksi ja pikaperunamuhennokseksi. Perunan kokonaiskulutuksesta 23 prosenttia muodostuu Suomessa teollisista perunajalosteista.
Ravintona > Ympäristövaikutukset

Perunan hiili- ja vesijalanjäljet ovat huomattavasti pienempiä kuin esimerkiksi riisin tai pastan. Yhden peruna-annoksen tuottaminen kuluttaa energiaa vain kolmasosan pastaan ja viidesosan riisiin verrattuna. Vedenkulutus on vain puolet pastan ja kolmasosa riisin vedenkulutuksesta. Yhden peruna-annoksen vaatima viljelyala on vain 0,04 neliömetriä, kun pasta-annos vaatii 0,15 ja riisiannos 0,27.lähde?
Ravintona > Kylläisyysvaikutus

Vuonna 1995 tehdyssä australialaistutkimuksessa havaittiin, että keitettyjen perunoiden nauttimisen jälkeinen kylläisyysvaikutus kesti 2,7 kertaa pidempään kuin valkoisen pastan kohdalla. Vaikutus oli 2,3-kertainen valkoiseen riisiin verrattuna ja kaksinkertainen täysjyväleipään verrattuna. Kaikki ruoka-aineet lämmitettiin uudelleen kypsentämisen jälkeisen kylmäsäilytyksen jälkeen.
Ravintona > Myrkyllisyys

Useimpien koisokasvien tavoin perunakin sisältää luonnostaan glykoalkaloidia (solaniiniglykosidit, kuten α-solaniini ja β-kakoniini), jotka ovat ihmiselle myrkyllisiä. Solaniinipitoisuutensa vuoksi sen maanpäälliset osat kuten lehdet ja marjat ovatkin syötäväksi kelpaamattomia ja kitkerän makuisia.
Solaniinia on runsaasti myös perunan useimpien Etelä-Amerikassa villeinä kasvavien lajikkeiden mukuloissa. Sitä vastoin viljellyissä perunalajikkeissa sitä on vain mitättömän pieninä, vaarattomina pitoisuuksina. Mukuloiden solaniinipitoisuus kuitenkin nousee selvästi, jos ne kesken kasvukauden joutuvat päivänvaloon, jolloin mukulat samalla vihertyvät valoa saaneilta osiltaan.
Suomessa perunan keskimääräinen glykoalkaloidipitoisuus on 82 mg/kg, joskin uudet perunat, varhaisperunat, pienimukulaiset perunat tai varastoitaessa tai noston yhteydessä kolhiintuneet perunat saattavat sisältää huomattavasti suurempia pitoisuuksia. Pitoisuus vaihtelee myös merkittävästi eri lajikkeiden välillä.  Perunan glykoalkaloidin suurin sallittu pitoisuus on 200 mg/kg.
Glykoalkaloidien hyödyntämistä mm. syöpä- ja kolesterolilääkkeissä sekä sairaalabakteerien torjunnassa tutkitaan parasta aikaa.
Historia > Perunan historia Suomessa

Suomessa perunoita on nähty ainakin 1720-luvun lopulta, jolloin niitä tuli Inkooseen Fagervikin kartanoon saksalaisten peltiseppien mukana. Pommerin sodan jälkeen perunoita toivat Suomeen sodasta palanneet sotilaat. Perunanviljelyä edisti erityisesti Asikkalan seurakunnan kappalainen Axel Laurell, joka kehui perunoita jokaisen saarnansa yhteydessä. Hän julkaisi myös opaskirjan perunan viljelystä vuonna 1773. Peruna vei pian nauriin aseman suomalaisten tärkeimpänä viljelys- ja ruokajuureksena. Naurista on viljelty Suomessa jo esihistoriallisena aikana. Nykyisin peruna mielletään suomalaisten perinteiseksi perusravinnoksi.
Vuonna 1797 perustettu Suomen Talousseura korosti monissa yhteyksissä perunan tärkeyttä. Vuonna 1807 seura arvioi perunanviljelyn olevan jo niin laajaa, että toimenpiteitä sen edistämiseksi tarvittiin enää Savossa ja Karjalassa. Perunan yleistynyt käyttö viinanpolton raaka-aineena kasvatti sen suosiota entisestään.
Suomessa on Perunantutkimuslaitos, joka toimi Hämeenlinnan Lammilla 1982–2011 ja sen jälkeen Seinäjoen Ylistarossa.
Teollisten perunatuotteiden kulutus on kasvanut hiljalleen Suomessa. Syynä tähän on helppo- ja monikäyttöisyys. Nykyään lähes kolmasosa perunoista syödään Suomessa teollisena jalosteena.
Kirjallisuutta

Mansikkamäki, Sanna: Peruna: parhaat reseptit.  Readme.fi, 2020.  ISBN 9789523730458
Reader, John: Peruna: Eräs maailmanhistoria.  ((Propitious esculent, 2009.) Suomennos: Kirsi Luoma)  Helsinki:  Like, 2009.  ISBN 978-952-01-0227-2
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Suomen Lajitietokeskus: Peruna (Solanum tuberosum)
Yle: Euroopan ensimmäisten perunoiden alkuperä selvitetty
Yle: Yhä useampi syö perunan einesruokana
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT: Juha Tuomola, Jari Valkonen, Uusimmat käytännöt perunan kasvitautien torjunnassa, MTT Raportti 118, 2013, ISBN: 978-952-487-490-8 (pdf)
ITIS: Solanum tuberosum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Solanum tuberosum (englanniksi)
Flora of China: Solanum tuberosum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Solanum tuberosum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Potato (Solanum tuberosum) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Solanum tuberosum (potato) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Solanum tuberosum (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:  lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:  keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:  kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:  basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:  maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:  herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:  hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:  endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q10998  Wikispecies: Solanum tuberosum  AoFP: 1625  APA: 3576  APDB: 119814  APNI: 70827  BioLib: 40766  BOLD: 438733  Calflora: 9239  CoL: 4Y4K6  Ecocrop: 1971  EoL: 47134908  EPPO: SOLTU  EUNIS: 184915  FloraBase: 7040  FNA: 200020608  FoC: 200020608  GBIF: 2930262  GRIN: 103137  iNaturalist: 53858  IPNI: 821337-1  IRMNG: 10202886  ISC: 50561  ITIS: 505272  MichiganFlora: 2716  MoBotPF: 287175  NatureServe: 2.138605  NBN: NBNSYS0000004042  NCBI: 4113  NZOR: 3f63158a-1211-45ba-a8de-d240f3893e10  NZPCN: 2778  Observation.org: 7486  Open Tree of Life: 494835  PFI: 4712  Plant List: tro-29600334  PLANTS: SOTU  Plazi: 13CCB259-80FC-E97D-A76C-C671405BF9E4  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:821337-1  SANBI: 2853-91  Tropicos: 29600334  VASCAN: 9387  WFO: wfo-0001031908  Laji.fi: MX.39559 
Peruna.
Kuvassa eri perunalajikkeita. Lajikkeet eroavat toisistaan paitsi rakenteen ja maun, myös värin, koon ja muodon suhteen.
Perunain idätystä Kirkkosaaren Anttilassa Pielavedellä 1928.
Perunakasvin myrkyllisiä marjoja
Perunapeltoa