stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stefan Dušan

Stefan Dušan.
Stefan Uroš IV Dušan Suuri (serb. Стефан Урош IV Душан Силни) (noin 1308 – 20. joulukuuta 1355) oli Serbian kuningas vuosina 1331–1346 ja Serbian keisari (tsaari) 1346–1355. Keskiaikainen Serbian kuningaskunta saavutti huippunsa hänen hallituskautensa aikana. Hän kuului Nemanjić-hallitsijasukuun.
Vuonna 1346 Stefan antoi kruunata itsensä "serbien, kreikkalaisten, bulgaarien ja albaanien tsaariksi".
Stefan Dušan osoitti vuonna 1330 sotilaalliset kykynsä kruununperillisenä Velbazdin taistelussa, jossa hän taitavasti komensi jousiampujia, jotka veivät hänen armeijan voittoon Bulgariaa ja Bysanttia vastaan. Nuorena kuninkaana hän hyökkäsi useita kertoja Bysantin alueita vastaan ​​(1334, 1341–1345, 1347–1348). Edellisellä vuosisadalla valloitetun Pohjois-Makedonian täydennykseksi Dušan valtasi loput Makedonian kaupungit Thessalonikia lukuun ottamatta ja koko Albanian paitsi Durrësin. Lopulta hän saapui tärkeään Serresin kaupunkiin ja yritti saada haltuunsa laajoja osia Kreikasta - Epeiroksesta ja Thessaliasta - Korintinlahdelle asti.
Näiden valloitusten jälkeen vuonna 1346 Dušan otti kunnianimen Serbian keisari. Tätä titteliä käyttivät vain Stefan Dusan ja hänen poikansa Stefan Uroš V, jonka kuoleman jälkeen 1371 sitä ei käytetty. Vaikka keisarillinen arvonimi ei enää heijastanut pyrkimystä yksinvaltaan, se paljasti Serbian hallitsijan suunnitelmat laajentaa valtakuntansa. Uusien voittojen ja alueellisen laajentumisen jälkeen Dušan vetosi venetsialaisiin saadakseen apua Konstantinopolin valtaamiseen meritse, mutta siihen ei vastattu. Länsivallat eivät halunneet tukea hänen valloituspyrkimyksiään, ja he kutsuivat häntä edelleen kuninkaaksi. Dušanin suunnitelma muodostaa liittouma turkkilaisia ​​vastaan ​​ja neuvottelut paavin kanssa Avignonissa saadakseen itsensä ristiretkeläisten "kapteeniksi" eivät myöskään tuottaneet tulosta.
Dušan keskittyi seuraavaksi maan yhtenäistämiseen. Skopljen osavaltion synodissa vuonna 1349 julkaistiin lakikokoelma Dušanin koodeksi, jota täydennettiin myöhemmin uusilla määräyksillä vuonna 1354. Dušanin tavoitteena oli yhtenäistää maan oikeuskäytäntöä ja tukea kirkon ja aateliston asemaa. Dušanin valtio oli jossain määrin kaksoismonarkia - kuningaskunta Serbian maille ja keisarikunta Kreikan maille - kummallakin oli oma hallintojärjestelmänsä, vaikka molemmilla oli yhtenäiset instituutiot huipputasolla. Dušanin lakikokoelma muodosti myös Serbian perustuslain.
Keisarilla oli edelleen halu valloituksiin ja hän yritti asettua suuren ristiretkiarmeijan johtoon ajamaan turkkilaisia ​​pois Euroopasta. Hänen ennenaikainen kuolemansa loi suuren valtatyhjiön Balkanille, mikä mahdollisti sata vuotta myöhemmin Turkin hyökkäyksen ja Turkin vallan 1900-luvun alkuun saakka. Sotaretkellä vuonna 1355 ​​hän sairastui (mahdollisesti myrkytettynä) ja kuoli kuumeeseen. Serbian mahti alkoi vähitellen taantua.
Dušanin jälkeen Serbian kuninkaaksi tuli Stefan Uroš V.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefan Dušan Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Stefan Dečanski | Serbian kuningas   | Seuraaja: Stefan Uroš V |
Senftenberg

| Senftenberg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Senftenberg
 Koordinaatit: 51°31′N, 14°0′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Oberspreewald-Lausitz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  126 094 km²
Korkeus:  102 m
Väkiluku:  25 061 (2 012)
 – Väestötiheys:  197 as./km²
 
 Kaupungin verkkosivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Senftenberg on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Se on Oberspreewald-Lausitzin piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 25 061 (2012).
Senftenbergin sijainti Oberspreewald-Lausitzin piirikunnassa.
Luterilainen kirkko, taustalla kerrostalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Senftenberg Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Senftenberg
Käännös suomeksi
Segersta

| Segersta |
| --- | --- |
 Segerstan kirkko
 Segersta
 Koordinaatit: 61°16′09″N, 16°38′20″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Bollnäs
Väkiluku (2021):  248
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Segersta on taajama Bollnäsin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 248 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Segersta Wikimedia Commonsissa
Sara Pérez

Pérez vuonna 2018
Sara Pérez Sala (s. 12. tammikuuta 1988, Barcelona) on espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004. Siellä hän osallistui 4x100 metrin sekauintiviestiin Espanjan joukkueessa, joka sijoittui finaalissa seitsemänneksi. Pérez on 172 senttimetriä pitkä, ja painaa 67 kiloa. Hän on erikoistunut rintauintiin.
Pérez on voittanut junioreiden Euroopan mestaruuden 200 metrin rintauinnissa, ja lisäksi hän on nelinkertainen Espanjan mestari. Hänellä on hallussaan kaksi Espanjan ennätystä.
Stefan Everts

Stefan Everts
Stefan Everts (s. 25. marraskuuta 1972, Bree, Belgia) on entinen belgialainen motocrosskuljettaja. Hän voitti uransa aikana kaikkiaan 10 maailmanmestaruutta sekä 101 osakilpailua MM-sarjassa, mitkä tekevät hänestä lajinsa kaikkien aikoijen menestyneimmän.
Everts on ollut lähes koko uransa ajan lajinsa ammattilainen. Hän päätti menestyksekkään uransa kauden 2006 jälkeen voitettuaan ylivoimaisesti maailmanmestaruuden (kauden aikana 14 osakilpailuvoittoa 15:stä ja 27 lähtövoittoa 30:stä) Hänen isänsä oli myös motocrossin supertähti Harry Everts, jonka uran parhaat vuodet sijoittuivat 1970-luvulle.
Everts on valittu Belgian vuoden urheilijaksi kaikkiaan viisi kertaa (2001, 2002, 2003, 2004 ja 2006). Vain legendaarisella maantiepyöräilijällä Eddy Merckxillä on enemmän valintoja (kuusi).
Ura

1990 - Belgian mestari, 125cc (Suzuki)
1991 - Maailmanmestari, 125cc (5 voittoa), Belgian mestari, 125cc, kaikkien aikojen nuorin maailmanmestari sillä hetkellä (Suzuki)
1993 - Belgian mestari, 250cc (Suzuki)
1995 - Maailmanmestari, 250cc (5 voittoa) (Kawasaki)
1996 - Maailmanmestari, 250cc (5 voittoa) (Honda)
1997 - Maailmanmestari, 250cc (9 voittoa) (Honda)
1998 - Belgian mestari, 250cc (Honda)
2001 - Maailmanmestari, 500cc (7 voittoa) (Yamaha)
2002 - Maailmanmestari, 500cc (4 voittoa) (Yamaha)
2003 - Maailmanmestari, MX2 (8 voittoa) (Yamaha)
2004 - Maailmanmestari, MX1 GP (7 voittoa) (Yamaha)
2005 - Maailmanmestari, MX1, (8 voittoa) (Yamaha)
2006 - Maailmanmestari, MX1, (14 voittoa) (Yamaha)
Segedunum

Linnoitus nykytilassaan.
Segedunum on roomalaisaikainen linnoitus Hadrianuksen vallin loppupäässä North Tynesiden Wallsendissä, lähellä Newcastlea. Siellä on nykyisin interaktiivinen museo ja 35 metriä korkea näkötorni. Alueelle on rekonstruoitu myös roomalainen kylpylä ja pätkä Hadrianuksen vallia.
Linnoitus oli käytössä 300 vuoden ajan, ja siellä oli 600 roomalaista sotilasta. Roomalaisten lähdettyä linnoitus ilmeisesti nurmettui vähitellen. Vuodesta 1777 sen päällä oli vaunusepän rakennuksia, ja 1880-luvulla päälle rakennettiin asuintaloja. 1920-luvulla tehdyissä tutkimuksissa pystyttiin kuitenkin hahmottamaan linnoituksen raunioiden tarkka sijainti. 1970-luvulla talot purettiin ja niiden tilalle suunniteltiin uudisrakennuksia. Raunio oli oletettua paremmassa kunnossa ja se päätettiin jättää esille.
Aiheesta muualla

Segedunum Hadrians Wall Info
Sukabumi

| Sukabumi Sukabumi |
| --- | --- |

 fiSukabumi 
 6°55′55″S, 106°55′08″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Länsi-Jaava
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  48,3 km² 
Korkeus merenpinnasta:  584 m 
Väestö
Väkiluku (2015):  317 883
Väestötiheys:  6 588 as./km²
 www.sukabumikota.go.id 
Sukabumi on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Länsi-Jaavan provinssissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Jakartasta etelään. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 318 000. Suurin osa kaupungin väestöstä on sundalaisia, mutta siellä on myös merkittävä kiinalaisvähemmistö.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Sukabumissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 18 °C–29 °C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, marras-maaliskuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä ja kesä-syyskuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.
Sukabumista on rautatie- ja maantieyhteydet Jakartaan, Bogoriin ja Bandungiin. Kaupunkia ympäröivillä kukkuloilla on kumiviljemiä, ja kaupungin teollisuus tuottaa laitteita, tekstiilejä ja prosessoitua ruokaa. Lisäksi sieltä viedään riisiä, maissia, maniokkia ja kopraa. Sukabumissa käy paljon turisteja niin Indonesiasta kuin ulkomailta.
Stefan Schnabel

| Stefan Schnabel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1912 Berliini, Saksa
Kuollut: 11. maaliskuuta 1999 Rogaro, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Marion Kohler
Aiheesta muualla
stefan.arturschnabel.com
IMDb 
Elonet
Stefan Schnabel (2. tammikuuta 1912 Berliini, Saksa – 11. maaliskuuta 1999 Rogaro, Italia) oli saksalainen näyttelijä.
Stefan Schnabelin isä oli pianisti Artur Schnabel. Schnabel muutti Lontooseen 1933, jossa hän samana vuonna liittyi Old Vic -teatteriin. New Yorkiin Schnabel muutti 1937, jossa hän näytteli radiossa ja liittyi Orson Wellesin Mercury Theatre -näyttelijäryhmään. Ryhmän kanssa hän esiintyi sekä teatterissa että radiossa. Kaikkiaan Schnabel esiintyi uransa aikana yli 3 000 radio-ohjelmassa. Toisen maailmansodan aikana hän teki Saksaan suunnattuja propagandalähetyksiä ja palveli Office of Strategic Servicesin alaisuudessa Britanniassa, Saksassa, Alankomaissa ja Ranskassa. Elokuvadebyyttinsä Schnabel teki 1943 elokuvassa Matka kauhuun. Saippuasarja Guiding Lightissa hän näytteli 17 vuoden ajan tohtori Stephen Jacksonia. Broadwayllä hänen viimeiseksi näytelmäkseen jäi Andrew Bergmanin kirjoittama Social Security vuonna 1986.
Ruokosirkkalintu

| Ruokosirkkalintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Sirkkalinnut Locustella
Kaksiosainen nimi
 Locustella luscinioides  (Savi, 1824) 

Alalajit
 L. l. fusca  L. l. luscinioides  L. l. sarmatica 
Katso myös
   Ruokosirkkalintu Wikispeciesissä   Ruokosirkkalintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruokosirkkalintu.
Ruokosirkkalintu (Locustella luscinioides) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Paolo Savi 1824.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 13,5–15 cm ja paino 14–18 g. Hieman suurempi kuin pensassirkkalintu, rytikerttusen kokoinen ja värinen. Pyrstö on kuitenkin pyöreäkärkinen ja sen alapeitinhöyhenet ovat pitkät. Alapuoli on kuvioton. Laulu on korkeaa surinaa, muistuttaen pensassirkkalinnun laulua. Laulaa enimmäkseen öisin. Laulava koiras oleskelee enimmäkseen korkeassa ruo'ikossa tai osmankäämikössä.
Ainakin kolme alalajia tunnetaan: läntinen luscinioides, itäinen fusca ja välimuoto sarmatica.
Lajin sulkasato on monimutkainen. Osa vanhoista linnuista sulkii jo kesällä, osa vasta syksyllä tai talvella. Nuoret linnut sulkivat osan käsisulistaan talvella, jotkut jopa kaikki.
Vanhin suomalainen rengastettu ruokosirkkalintu on ollut 3 vuotta 26 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut espanjalainen 7 vuoden 6 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys

Ruokosirkkalinnun levinneisyysalue kattaa osan Eurooppaa, Pohjois-Afrikkaa ja Keski-Aasiaa. Euroopassa arvioidaan pesivän 374 000 – 652 000 paria. Ruokosirkkalinnun levinneisyysalue laajeni 1960- ja 1970-luvuilla huomattavasti Itämeren eteläpuolisissa maissa ja samalla levittäytyi kohti Tanskaa ja Ruotsia. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran Kuusankosken Saksanaholla toukokuussa 1984. Ruokasirkkalinnun Suomen pesimäkannaksi on arvioitu 15–30 paria, Viron 5 000 – 10 000 paria ja Ruotsin 50–90 paria. Muuttolintu, yleensä kotipaikkauskollinen. Talvehtii suppeilla alueilla Länsi-Afrikassa Guineanlahden pohjoispuolella kosteikoilla, riisi- ja sokeriruokopelloilla, puutarhoissa ja tiheiköissä.
Elinympäristö

Ruokosirkkalintu viihtyy pensaikkoisissa ja ruo'ikkoisissa kosteikoissa.
Lisääntyminen

Linnun pesä on ruovikon tai osmankäämikön tyvessä. Munia on 3–6, joita molemmat emot hautovat 12–14 vuorokautta. Emot ruokkivat poikasia 22–23 vuorokautta (pesässä 11–15 vuorokautta). Joskus toinen pesye kesä-heinäkuussa.
Ravinto

Ruokosirkkalintu on hyönteissyöjä.
Aiheesta muualla

Ruokosirkkalintu Lintukuva-verkkopalvelussa
muni Locustella luscinioides
Sandvikin kirkko

| Sandvikin kirkko Sandvikskirken |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2020.
Sijainti:  Bergen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1881
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sandvikin kirkko (norj. Sandvikskirken) on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1881.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandvikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Stefan Sigfrids

| Stefan Sigfrids> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1970
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  pastori
Stefan Sigfrids (s. 1970) on suomalainen pastori ja seurakunnanjohtaja. Syksystä 2022 lähtien Sigfrids työskentelee Helsingin Saalemin johtavana pastorina. Vuosina 1998–2017 Sigfrids työskenteli Vaasan Sionin johtajana ja vuosina 2017–2022 Ruotsissa Tukholman Filadelfian pastorina sekä vuodesta 2018 seurakunnan suomenkielisen työn johtajana. Sigfridsin perheeseen kuuluu vaimo Marina ja kolme lasta.
Sigfrids on koulutukseltaan insinööri ja ryhtyi Vaasan ruotsinkielisen Sion-seurakunnan pastoriksi vuonna 1998. Sigfridsin kaudella Sion-seurakunnan kävijämäärät nousivat ja seurakunnan keski-ikä laski reilusti. Sigfridsin kaudella seurakunta teki yhteistyötä ja järjesti yhteismission Vaasan suomenkielisen helluntaiseurakunnan kanssa.
Sandvikens AIK

Sandvikens AIK:n logo
Sandvikens AIK (Sandvikens allmänna idrottsklubb) on urheilun yleisseura Sandvikenistä Ruotsista. Seura perustettiin vuonna 1901 nimellä IF Star. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1906.
Erityisesti Sandvikens AIK on menestynyt jalka- ja jääpallossa. Vuonna 1958 seura voitti Ruotsin juniorimestaruuden jalka-, jää- ja käsipallossa. Viisi pelaajaa pelasi kaikkia kolmea lajia.
Jaostot

Vuonna 1988 seura jakaantui kolmeen jaostoon:
Sandvikens AIK Bandy, jääpallo
Sandvikens AIK Bowling, keilailu
Sandvikens AIK Fotboll, jalkapallo
Sol-Angel and the Hadley St. Dreams

| Sol-Angel and the Hadley St>  Dreams Solange Knowles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005–2008
 Julkaistu:   18. elokuuta 2008    26. elokuuta 2008      9. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: rhythm and blues, pop, neo soul, electronica
 Levy-yhtiö: Geffen, Polydor
Listasijoitukset
  9.
Solange Knowlesin muut julkaisut
| Solo Star 2002 | Sol-Angel and the Hadley St. Dreams 2008 | True (EP) 2012 |
Singlet albumilta Sol-Angel and the Hadley St. Dreams
 ”I Decided” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2008  ”ChampagneChroniKnightcap” Julkaistu: 19. elokuuta 2008  ”Sandcastle Disco” Julkaistu: 25. marraskuuta 2008  ”T.O.N.Y.” Julkaistu: 31. maaliskuuta 2009  ”Wanna Go Back” Julkaistu: 17. elokuuta 2010
Sol-Angel and the Hadley St. Dreams on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Solange Knowles toinen studio-albumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 18. elokuuta 2008.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan yhdeksännelle sijalle.
Kappaleet

God Given Name – 2.51 (säv. Solange Knowles, Robert Garza, Eric Hilton)
T.O.N.Y. – 3.54 (säv. Cee Lo Green, Jack Splash)
Dancing in the Dark – 3.57 (säv. Knowles, Marcello Grasso, Steven Sanz, Christopher Thomas, Heinz Kiessling)
Would've Been the One – 4.30 (säv. Knowles, Makeba Riddick, Splash)
Sandcastle Disco – 4.28 (säv. Knowles, Green Carsten Schack, Kenneth Karlin)
I Decided, Part 1 – 4.13 (säv. Knowles, Pharrell Williams, Lamont Dozier, Brian Holland, Eddie Holland)
Valentine's Day – 3.26 (säv. Knowles, Jesse Rankins, Eddie Smith III, Jonathan Wells)
6 O'clock Blues – 3.37 (säv. Knowles, Dozier, Mark Ronson, Bosco Mann, Homer Steinweiss, Neal Sugarman, Thomas Brenneck)
Ode to Marvin – 3.15 (säv. Knowles, Riddick, Splash, Marvin Gaye, Renaldo Benson, Al Cleveland)
I Told You So – 3.56 (säv. Knowles, Shea Taylor)
Cosmic Journey (feat. Bilal) – 6.11 (säv. Knowles, Bilal Oliver, Schack, Karlin)
This Bird  – 6.07 (säv. Knowles, Marcus Eoin, Michael Sandison)
I Decided, Part 2 – 4.00 (säv. Knowles, Williams, Dozier, B. Holland, E. Holland)
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B+
Pitchfork: 7.3/10
Stefan Schwarz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Malmö, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180
Junioriseurat
: Kulladals FF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1990 | Malmö FF | 7 | (0) |
| 1990–1994 | SL Benfica | 20 | (1) |
| 1994–1995 | Arsenal FC | 21 | (3) |
| 1995–1998 | ACF Fiorentina | 42 | (3) |
| 1998–1999 | Valencia CF | 69 | (3) |
| 1999–2003 | Sunderland AFC | 98 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 257 | (13) |
Maajoukkue
| 1989–2001 | Ruotsi | 68 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Stefan Schwarz (s. 18. huhtikuuta 1969, Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Schwarz edusti seuratasolla kotimaassaan Malmöä, Saksassa Leverkusenia, Portugalissa Benficaa, Englannissa Arsenalia ja Sunderlandia, Italiassa Fiorentinaa sekä Espanjassa Valenciaa. Hän saavutti urallaan yhden Ruotsin-mestaruuden ja kaksi Portugalin-mestaruutta.
Schwarz pelasi Ruotsin maajoukkueessa 69 ottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1989–2001. Hän edusti Ruotsia MM-kisoissa vuosina 1990 ja 1994 sekä EM-kisoissa vuonna 1992. Schwarz saavutti Ruotsin riveissä MM-pronssia vuonna 1994. Hänet palkittiin Guldbollenilla Ruotsin vuoden pelaajana vuonna 1999.
Stanley Black & Decker

| Stanley Black & Decker Inc>  |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: SWK
ISIN:  US8545021011
Perustettu:  1843 (The Stanley Works) 1910 (Black & Decker) 2010 (Stanley Black & Decker)
Perustaja:  Frederick Trent Stanley S. Duncan Black Alonzo G. Decker
Toimitusjohtaja:  James M. Loree (President, CEO)
Kotipaikka:   New Britain, Connecticut
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  metalli- ja elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  työkalut, lääketieteen laitteet, turvallisuus­laitteet
Liikevaihto:  11,4 miljardia USD (2016)
Liikevoitto:  0,965 miljardia USD (2016)
Henkilöstö:  54 023
Tytäryhtiöt:  Black & Decker
Kotisivu:  www.stanleyblackanddecker.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stanley Black & Decker Inc. on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka syntyi vuonna 2010 työkaluvalmistajien Stanleyn ja Black & Deckerin fuusiossa. Yritys on maailman suurin käsi- ja konetyökalujen valmistaja, ja sen tuotemerkkeihin kuuluvat Stanleyn ja Black & Deckerin lisäksi DeWalt, Porter-Cable, Craftsman, AeroScout, Bostitch, Lenox, Mac Tools, Irwin Industrial Tools, Facom, Lista, CribMaster, Vidmar, Proto ja Powers.
Pitkään mietitty fuusio

Vuoden 2010 fuusion sanottiin olleen tulosta 27 vuoden neuvotteluista. Fuusiossa Stanley Works osti Black & Deckerin osakevaihdossa. Kaupan arvo oli 3,5 miljardia dollaria. Fuusion laskettiin säästävän kustannuksia 350 miljoonaa dollaria ja vähentävän työvoiman tarvetta kymmenen prosenttia.
Stavropol

| Stavropol Ставрополь |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kaupungin sijainti Stavropolin aluepiirissä
 Stavropol
 Koordinaatit: 45.05°N, 41.98°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Stavropolin aluepiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  242 km²
Väkiluku (2010)  ():  398 539
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 stavropol.stavkray.ru 
 Rekisterikilven numerot: 26 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stavropol (ven. Ста́врополь) on vajaan 400 000 asukkaan kaupunki Lounais-Venäjällä, Pohjois-Kaukasiassa Stavropolin aluepiirissä.
Historiaa

Stavropol perustettiin 1777 Venäjän–Turkin sodan 1768–1774 jälkeen sotilasleiriksi ja nimitettiin kaupungiksi 1785. Grigori Potjomkin rakensi Stavropolin Katariina Suuren määräyksestä yhdeksi kymmenestä linnoituksesta Asovanmeren ja Mozdokin välille ja oli tärkeässä osassa myös kaupungin synnyssä. Terekin kasakat asettuivat Stavropolin ja Georgijevskin ympäristöön suojelemaan keisarikunnan rajoja. Kaupungin strateginen sijainti auttoi myös Venäjän imperiumin pyrkimyksiä Kaukasian valloituksessa.
Nimi Stavropol on venäläinen versio kreikkalaisesta nimestä Stauropolis, ristin kaupunki. Siitä tuli piispanistuin 1843 ja kuvernementin pääkaupunki 1847.
Venäjän sisällissodan aikana kaupunki oli vuoroin puna-armeijan ja Anton Denikinin johtamien valkoisten joukkojen omistuksessa. Vuonna 1935 kaupunki nimettiin Vorošilovskiksi Kliment Vorošilovin mukaan, mutta entinen nimi palautettiin jo 1943. Toisen maailmansodan aikana, 3. elokuuta 1942 – 21. tammikuuta 1943 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Nykyään

Stavropolissa toimivia korkeakouluja ovat on Stavropolin valtionyliopisto, Pohjois-Kaukasian valtion polyteknillinen yliopisto, maatalousyliopisto ja Stavropolin valtiollinen lääketieteellinen akatemia. Kaupunkiin on tullut runsaasti muuttajia Venäjän epävakailta reuna-alueilta Kaukasiasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stavropol Wikimedia Commonsissa
Stavropolin aluepiirin  ja piirit
Aleksandrovskoje •
Andropov •
Apanasenkovskoje •
Arzgir •
Blagodarnyi •
Budjonnovsk •
Budjonnovsk •
Georgijevsk •
Georgijevsk •
Gratšovka •
Izobilnyi •
Ipatovo •
Jessentuki •
Kirov •
Kislovodsk •
Kotšubejevskoje •
Krasnogvardeiskoje •
Kurskaja •
Lermontov •
Levokumskoje •
Mineralnyje Vody •
Mineralnyje Vody •
Neftekumsk •
Nevinnomyssk •
Novoaleksandrovsk •
Novoselitskoje •
Petrovskoje •
Pjatigorsk •
Predgorny •
Sovetski •
Špak •
Stavropol •
Stepnoje •
Trunov •
Turkmeenien piiri •
Železnovodsk
Seppo Junnila

Seppo Junnila (s. 22. tammikuuta 1967) on Otaniemen Aalto-yliopistolla kiinteistöliiketoiminnan alalla toimiva professori.
Seppo Junnila työskentelee kiinteistöliiketoiminnan professorina rakennetun ympäristön laitoksella. Hänen tutkimuksensa painottuu elinkaariajattelun teknologioihin ja elinkaarijohtamiseen kaupunki- ja kiinteistökehityksessä, kestävään kiinteistö talouteen sekä lean-ajatteluun, innovaatioihin ja yrittäjyyteen kiinteistö- ja palvelualalla. Professori Junnila on johtanut useita suuria tutkimushankkeita, joissa on ollut mukana kymmeniä teollisuuskumppaneita. Tällä hetkellä hän ohjaa kahdentoista tohtorikoulutettavan ryhmää.
Hänen tutkimuksensa painottuu elinkaariajattelun teknologioihin ja elinkaarijohtamiseen kaupunki- ja kiinteistökehityksessä, kestävään kiinteistötalouteen sekä lean-ajatteluun, innovaatioihin ja yrittäjyyteen kiinteistö- ja palvelualalla. Professori Junnila on johtanut useita suuria tutkimushankkeita, joissa on ollut mukana kymmeniä teollisuuskumppaneita. Tällä hetkellä hän ohjaa kahdentoista tohtorikoulutettavan ryhmää.
Professuurin ohella Junnila on toiminut dosenttina Tampereen teknillisessä yliopistossa kiinteistöjen ja rakennetun ympäristön elinkaaren tutkimuksessa. Hän on työskennellyt lukuisia kertoja vierailevana tutkijana sekä Berkleyssä että Stanfordin yliopistossa.
Ennen akateemista uraa Junnila työskenteli monissa konsultointialan tehtävissä, esimerkiksi liiketoiminnan kehittämispäällikkönä ja osastopäällikkönä sekä liiketoimintajohtajana Suomen Innovaatiorahastossa (Sitra).
Junnila väitteli vuonna 2004 Teknillisessä korkeakoulussa, rakennus- ja ympäristötekniikan osastolla aiheesta ’The enviromental impact of an office building throughout its life cycle. Väitöskirja sai Suomen Rakennusinsinööriliiton vuoden parhaan väitöskirjan apurahan.