stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työsulku

Työsulku on työnantajapuolen painostuskeino työtaistelun aikana, kun tietyllä ammattialalla ollaan sopimuksettomassa tilassa. Työsulku tarkoittaa sitä, että työnantajat estävät tietyn alan ammattiliittoon kuuluvia työntekijöitä pääsemästä työhön ja keskeyttävät heidän palkanmaksunsa.
Työehdoista saa Suomen lain mukaan ryhtyä laillisesti työtaisteluun silloin, kun alalla ollaan sopimuksettomassa tilassa, eli kun työ- tai virkaehtosopimus ei ole voimassa. Palkansaajapuolen toimena työtaistelu merkitsee järeimmillään lakkoa, työnantajapuolella työsulkua. Sopimuksen ollessa voimassa on työnantajalla kuitenkin mahdollisuus poliittiseen työsulkuun, mutta koska niitä ei tiettävästi ole Suomessa koskaan järjestetty, ei niistä ole päässyt muodostumaan oikeuskäytäntöä.
Sekä lakosta että työsulusta on ilmoitettava kaksi viikkoa ennakkoon sekä vastapuolelle että valtakunnansovittelijan toimistoon. Työministeriö voi valtakunnansovittelijan esityksestä lykätä työtaistelun alkua kahdella viikolla, jos työtaistelusta esimerkiksi aiheutuu kohtuutonta haittaa.
Työsulut voivat olla luonteeltaan hyökkääviä, jolloin työnantaja estää työntekijöitä tekemästä työtä kunnes hänen vaatimuksiinsa suostutaan, tai puolustustoimenpiteitä, jolloin työnantaja estää työnteon vastauksena lakkotoimenpiteisiin toista työnantajaa kohtaan saman työnantajajärjestön piirissä tai siksi, että (esimerkiksi kuljetusten) lakolla on työn tekeminen tehty mahdottomaksi tai kannattamattomaksi. Työsulku voi olla myös esimerkiksi järjestön käyttämä viivytystaktiikka.
Työsulkuja Suomessa

Työsulkua on käytetty Suomessa painostustoimena hyvin harvoin. 1970- ja 1980-luvuilla sitä käytettiin lähinnä rakennusalalla, myös 1990-luvulla sulkua käytettiin muutaman kerran lakkojen yhteydessä. Vuonna 1991 kuljetusalan työnantajat pitivät kolmen viikon mittaisen työsulun. Pankkialalla oli työsulku 1990-luvun alussa.
Metsäteollisuus ry. julisti paperiteollisuuden sopimusalalle työsulun toukokuussa 2005. Työsulku lopetettiin 44 päivän jälkeen työehtosopimuksen synnyttyä, kun työnantajaosapuoli sai suurimman osan vaatimuksistaan läpi.
26. huhtikuuta 2010 klo 18 Elintarviketeollisuusliitto aloitti työsulun, kun Elintarviketyöläisten liitto hylkäsi työriitaan annetun sovintoesityksen.
Marraskuussa 2017 Matkailu- ja Ravintolapalvelut MaRa ilmoitti työsulusta, kun työehtosopimusneuvotteluissa Palvelualojen ammattiliitto PAMin kanssa ei päästy yhteisymmärrykseen hiihtokeskus- ja ohjelmapalvelualojen palkkauskorotuksista.
Maaliskuussa lakkokeväänä 2024 muun muassa Teknologiateollisuuden työnantajat ry. ilmoitti palkanmaksun lopettamisesta yksipuolisella päätöksellä ilman YT-neuvotteluja. Teollisuusliiton mukaan kyseessä oli työsulku, ja näin ollen se olisi Suomen historian suurin työsulku Teollisuusliiton puheenjohtaja Riku Aalto väitti, että tämä todisti maan hallituksen ja elinkeinoelämän olevan yksi ja sama taho, vaikka Elinkeinoelämän keskusliitto on todennut, ettei ole työmarkkinakiistan osapuolena.
Sotilasavustus

Sotilasavustus on avustus, joka  voidaan maksaa varusmies- tai siviilipalveluksessa olevalle asevelvolliselle ja hänen omaiselleen palvelusajalta. Asevelvollisella tarkoitetaan naista tai miestä, joka on aseellisessa, aseettomassa tai siviilipalveluksessa. Avustuksen saamiseen vaikuttavat asevelvollisen ja avustukseen oikeutetun omaisen palvelusaikana käytettävissä olevat nettotulot.
Asevelvollisen omaiselle suoritettava avustus koostuu perusavustuksesta, asumisavustuksesta sekä erityisavustuksesta, joilla turvataan kohtuullinen toimeentulo.
Asevelvolliselle itselleen sotilasavustuksena maksetaan opintolainojen korot, jotka erääntyvät maksettaviksi palvelusaikana, sekä erityisestä syystä asumisavustus hänen käytössään olevasta asunnosta aiheutuviin kohtuullisiin menoihin.
Sotilasavustusta haetaan Kansaneläkelaitokselta. Sen päätöksistä valitetaan sosiaaliturvan muutoksenhakulautakunnalle.
Sota-artikla

Sota-artikla (lat. articulus, pikku jäsen) oli joidenkin valtioiden puolustusvoimissa käytössä ollut painettu luettelo, joka sisälsi otteita sotilasrikoslaista ja sotilaallisista ohjesäännöistä. Tavallisesti käytetään monikollista sota-artiklat-muotoa, koska luetteloon oli koottu monta pykälää. Pykälävalikoima sisälsi aliupseeriston ja miehistön velvollisuudet ja laiminlyöntien rangaistukset sotapalveluksen aikana.
Rooman keisari Justinianus julkaisi kirjoitelmia sotalaeista 100-luvulla, mutta varsinaisia sota-artikloja alettiin laatia Euroopassa 1300-luvulla. Sota-artiklat olivat 1500–1700-luvuilla kunkin rykmentin komentajan omalle miehistölleen laatima artiklakirje, joka luettiin värväyksen yhteydessä. Sota-artikloja kutsuttiin aiemmin myös artiklakirjoiksi. Suomessa sota-artiklat olivat sisäpalvelusohjesäännön alussa. Nimitys sota-artikla (engl. Articles of War) oli käytössä Yhdysvalloissa vuoteen 1951 ja Britanniassa vuoteen 1957.
Ruotsissa Kustaa II Aadolf laati kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1621 sota-artiklat ruotsalaisia joukkoja varten. Nämä 150 artiklaa muodostivat maan ensimmäisen sotalain, joka kuninkaan 1632 tapahtuneen kuoleman jälkeen ei enää taannut siviiliväestön suojelua. Kaarle XI:n aikana 1683 astuivat voimaan uudet sota-artiklat, jotka muun muassa takasivat suojaa sotavangeille. Ruotsin laivastoa varten julkaistiin erilliset meriartiklat 1570 ja 1685. Sota-artikloiksi kutsuttiin myös niitä vuoteen 1987 Ruotsin rikoskaaren 22 luvussa olleita säännöksiä, jotka koskivat esimerkiksi huhujen levittämistä, loikkaamista vihollisen puolelle ja maanpetosta.
USS Stansbury

| USS Stansbury |
| --- | --- |
 USS Stansbury
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bethlehem Shipbuilding Corporation, Union Iron Works, San Francisco, Kalifornia
Kölinlasku:  9. joulukuuta 1918
Laskettu vesille:  16. toukokuuta 1919
Palveluskäyttöön:  8. tammikuuta 1920
Poistui palveluskäytöstä:  11. joulukuuta 1945
Loppuvaihe:  alusluettelosta 3. tammikuuta 1946 myyty romutettavaksi 26. lokakuuta 1946 romutettu 25. tammikuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 284 t
Pituus:  95,83 m
Leveys:  9,42 m
Syväys:  2,79 m
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  122
Aseistus
Aseistus:  4 x 4" tykkiä 2 x 3" ilmatorjuntatykkiä 12 x 21" (533 mm) torpedoputkea
USS Stansbury (runkonumerot DD-180, DMS-8 ja AG-107) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Alus muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin sen runkonumeroksi tuli DMS-8.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen San Franciscosta Kaliforniasta Union Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1918. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1919 kumminaan neiti Mary Eleanor Trevorrow ja otettiin palvelukseen 8. tammikuuta 1920 Mare Islandin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään J. W. Lewis.
Palvelus

Stansbury oli Tyynenmeren laivastossa kaksi ensimmäistä vuottaan, jona aikana se sai 17. heinäkuuta 1920 runkonumeron DD-180. Alus poistettiin 27. toukokuuta 1922 palveluksesta ja se ankkuroitiin San Diegoon Kaliforniaan. Alus makasi ankkurissa yli 18 vuotta, mutta sodan uhan kasvaessa Euroopassa vuoden 1939 lopulla Yhdysvaltain piti reagoida tilanteeseen. Alus palautettiin 29. elokuuta 1940 San Diegossa palvelukseen päällikkönään Robert N. McFarlane. Alus siirrettiin Mare Islandin laivastontelakalle, jossa aloitettiin sen muuttaminen miinanraivaajaksi. Lokakuussa alus lähti Norfolkiin Virginiaan, jossa sen muutostyöt saatettiin loppuun. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 19. marraskuuta DMS-8.
Lokakuussa 1940 alus liitettiin Atlantin laivastoon ja se osallistui ensimmäisen vuoden ajan erilaisiin miinanraivausharjoituksiin sekä Karibianmerellä järjestettyihin sotaharjoituksiin. Yhdysvaltain liityttyä sotaan joulukuussa 1941 alus siirrettiin saattuetehtäviin itärannikolle. Alus saattoi 30. kesäkuuta 1942 SS City of Birminghamia Norfolkista Bermudalle, kun Saksan laivaston sukellusvene U-202 torpedoi saatettavan aluksen noin 250 merimailia Cape Hatterasista itään surmaten kuusi miehistönjäsentä ja kaksi matkustajaa. Stansbury karkotti syvyyspommein sukellusveneen, jonka jälkeen alus pelasti 107 merimiestä, 261 matkustajaa ja viisi tykkimiestä. Alus laski pelastetut maihin Bermudalla 1. heinäkuuta.
Alus lähti Norfolkista 24. lokakuuta 1942 liittyäkseen Pohjois-Afrikan maihinnousuun koottuun Task Force 34:ään. Alus liitettiin keskiseen maihinnousuosastoon liitettyyn 7. miinalaivueeseen. Osaston tehtävänä oli nousta maihin Fedalassa hieman Casablancan pohjoispuolella. Alus saapui osastonsa mukana maihinnousualueelle 7. marraskuuta, jonka jälkeen Stansbury ja muut miinanraivaajat tarkastivat alueen. Tarkastuksen päätyttyä alus liittyi sukellusveneidentorjuntaosastoihin aloittaen partioinnin kuljetusalusten ympärillä. Kuljetusalus USS Electra torpedoitiin 15. marraskuuta, mutta se ei uponnut suojueen ripeän toiminnan ansiosta. Vaurioitunut alus ajettiin matalikolle seuraavana aamuna. Stansbury palasi Hampton Roadsiin Virginiaan 26. joulukuuta. Seuraavan vuoden alus oli itärannikolla ja Pohjois-Atlantilla aina Islantiin saakka.
Tupsumuntjakki

| Tupsumuntjakki |
| --- | --- |
 Tupsuhirvi Berliinin eläintarhassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Hirvieläimet Cervidae
Alaheimo::  Jalokauriit Cervinae
Suku::  Elaphodus  Milne-Edwards, 1872
Laji::  cephalophus
Kaksiosainen nimi
 Elaphodus cephalophus  Milne-Edwards, 1872 
Alalajit 
 E. c. michianus  E. c. ichangensis  E. c. fociensis  E. c. cephalophus 
Katso myös
   Tupsumuntjakki Wikispeciesissä   Tupsumuntjakki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Tupsumuntjakki eli tupsuhirvi (Elaphodus cephalophus)on pienikokoinen aasialainen jalokauriiden alaheimoon kuuluva hirvieläinlaji, joka on Elaphodus-suvun ainoa laji. Tupsumuntjakki jaetaan neljään alalajiin.
Ulkonäkö

Tupsumuntjakki on melko pienikokoinen hirvieläin. Sen pituus on enimmillään 160 senttimetriä, josta hännän osuus on 7–15 cm. Säkäkorkeus on 70 senttimetriä ja paino 17–50 kiloa. Tupsumuntjakin karvapeite on selkään asti tummanharmaa tai suklaanruskea. Karva on karkeaa ja antaa eläimelle hieman takkuisen ulkonäön. Pää ja kaula ovat harmaat, mutta huulet, korvat ja hännän alapuoli ovat lähes täysin valkoiset. Hännän valkoisen alaosan voi nähdä tupsuhirven ollessa liikkeessä, sillä eläin liikkuu häntä pystyssä. Lajilla on pienet sarvet, jotka kuitenkin jäävät mustanruskean, noin 17-senttisen karvatupsun alle.
Tupsumuntjakilla on kaksi vampyyrimaista kulmahammasta, jotka ovat samantyyppiset kuin esimerkiksi kauan sitten sukupuuttoon kuolleilla sapelihammasoravalla ja sapelihammaskissalla.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tupsumuntjakkia tavataan Kiinan eteläosassa ja Myanmarin koillisosassa, paikoitellen myös Itä-Tiibetissä. Lajilla arvellaan olevan 300 000–500 000 yksilöä, ja sen uhanalaisuusluokitus on silmälläpidettävä. Kannan tilasta ja uhkatekijöistä tiedetään nykyisellään hyvin vähän, mutta lukumäärän arvellaan olevan pienenemässä. Laji on vuoristometsien asukas, ja se elää matalimmillaan 300 ja korkeimmillaan 4 750 metrissä. Afganistanista lajin luultiin jo hävinneen, kunnes vuonna 2014 siellä havaittiin vuosikymmenten tauon jälkeen muutamia yksilöitä.
Käyttäytyminen

Tupsumuntjakki on hämäräeläin, ja se on aktiivisimmallaan aamunkoitteessa ja iltahämärällä, mistä johtuen sitä näkee harvoin. Tupsuhirvi kulkee kiima-aikaan lukuun ottamatta yksin tai pienissä ryhmissä.
Tupsumuntjakki syö ruohoa, ituja ja joskus pieniä haaskoja. Tupsumuntjakin sanotaan oleilevan aina veden lähellä. Sen tärkeimmät luontaiset saalistajat ovat leopardi ja vuorisusi.
Tupsumuntjakki saavuttaa sukukypsyyden 9–12 kuukauden iässä. Tupsumuntjakit parittelevat myöhään syksystä tai alkutalvella. Naaras on tiineenä 180–210 päivää ja synnyttää touko-heinäkuussa yhden vasan, joskus kaksikin.
Etymologia

Tupsumuntjakilla on otsassa mustanruskea karvatupsu, joka peittää sen pienet sarvet. Tästä tulee myös lajin englanninkielinen nimi Tufted deer ja suomenkielinen nimitys tupsuhirvi. Tieteellinen nimi Elaphodus cephalophus tulee kreikan kielen sanoista Elaphos (hirvi), odous (hammas), Kephale (pää) ja lophos (harja).
Stuttgarter Kickers

Stuttgarter Kickers on vuonna 1899 perustettu saksalainen jalkapalloseura Stuttgartin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1899 nimellä FC Stuttgarter Cickers. Joukkue pelasi pitkään Saksan 2. Bundesliigassa mutta nousi pääsarjaan kaudeksi 1988–1989.
Seurassa on pelannut suomalaisista Ari Hjelm ja Kari Laukkanen. Jürgen Klinsmann aloitti ammattilaisuransa joukkueessa. Muita seurassa pelanneita kuuluisia pelaajia ovat muun muassa 1980- ja 90-lukujen maajoukkuepuolustaja Guido Buchwald ja Kroatian maajoukkuepelaaja Robert Prosinečki.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen sivu (saksaksi)
Tukholman pommi-isku 2010

| Tukholman pommi-isku 2010 |
| --- | --- |
 Poliisin sulkema Drottninggatan pommi-iskun jälkeen.
Paikka:   Tukholma, Ruotsi
Ajankohta:  11. joulukuuta 2010  noin 17.00– (UTC+1)
Iskutyyppi:  autopommi, itsemurhaisku
Kuolleita:  1 (tekijä)
Haavoittuneita:  2
Epäilty/epäillyt:  Taimur Abdulwahab al-Abdaly
Tukholman pommi-isku 2010 oli Ruotsissa 11. joulukuuta 2010 tapahtunut pommi-isku, jossa kuoli iskun toteuttaja ja haavoittui kaksi sivullista. Isku tapahtui vähän jälkeen kello viiden paikallista aikaa. Ruotsin turvallisuuspoliisi Säpon mukaan kyse oli terroristi-iskusta.
Tapahtumien kulku

Säpo ja ruotsalainen uutistoimisto TT saivat kymmenen minuuttia ennen iskua sähköpostiviestejä, joihin oli liitetty arabian- ja ruotsinkielisiä äänitiedostoja.
Noin viisi minuuttia tämän jälkeen, kello 16:49 paikallista aikaa, Olof Palmes gatan ja Drottninggatanin risteyksessä räjähti Audi 80 Avant -auto.
Autossa oli lisäksi nestekaasusäiliöitä, jotka aiheuttivat lisäräjähdyksiä.
Auton räjähdyksessä haavoittui lievästi kaksi henkilöä. Noin viisi minuuttia auton räjähdyksen jälkeen iskun toteuttaja räjäytti itsensä saaden samalla surmansa. Iskun toteuttaja oli varustautunut kuudella putkipommilla, joista kuitenkin vain yksi räjähti onnistuneesti.
Hänellä oli myös mukanaan reppu täynnä nauloja ja mahdollisesti räjähdysainetta.
Paikalla oli lauantaina viideltä iltapäivällä tuhansia ihmisiä tekemässä jouluostoksia.
Seuraavana päivänä 12. joulukuuta Säpo vahvisti kyseessä olleen terroristi-isku.
Tekijä

Iskun tekijä oli Ruotsissa asunut Taimur Abdulwahab al-Abdaly. Hän oli syntynyt Bagdadissa Irakissa ja muuttanut vanhempiensa mukana Ruotsiin vuonna 1992. Hän opiskeli Britanniassa Bedfordshiren yliopistossa Lutonissa vuodesta 2001 lähtien fysioterapiaa.
Hän oli naimisissa ja hänellä oli kolme- ja yksivuotiaat lapset. Hänen vaimonsa ja lapsensa asuvat Britanniassa. Hänellä oli myös profiili Muslima-deittisivustolla, jossa hän ilmoitti etsivänsä toista vaimoa.
Tekijä oli kouluttautunut Jemenissä. Lähettämänsä viestin mukaan hän ei mennyt Lähi-itään työhön tai ansaitsemaan rahaa, vaan jihadin vuoksi. Hän asui ilmeisesti Britanniassa vielä kaksi viikkoa ennen itsemurhaiskuaan, mutta hänen autonsa, iskussa räjäytetty Audi oli rekisteröity Tranåsissa Jönköpingissa.
Ilmeisesti iskun tekijän internetin jihadistisivulle kirjoittaman testamentin mukaan hän toteutti Irakin al-Qaidan vuonna 2007 Lars Vilksin toiminnan aiheuttaman uhkauksen.
Jemeniläinen Shumukh al-Islam-sivusto julkaisi Abdulwahab al-Abdalyn nimen ja kuvan, ja ilmoitti hänen tehneen "marttyyriysoperaation" Tukholmassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tukholman pommi-isku 2010 Wikimedia Commonsissa
Pommi-iskut Tukholman kartalla. Ensimmäinen isku kartan luoteiskulmassa ja toinen kaakkoiskulmassa.
Toscanan suurherttuakunta

Toscanan suurherttuakunta (ital. Granducato di Toscana, lat. Magnus Ducatus Tusciae) oli Keski-Italiassa vuosina 1569–1859 sijainnut valtio, jonka pääkaupunki oli Firenze. Alun perin, vuoteen 1737 saakka, suurherttuakuntaa hallitsivat Medicin suvun jäsenet. Sen jälkeen valtaistuin siirtyi Habsburgien valtakunnan perilliseksi avioliittonsa kautta tulleelle Lothringenin herttua Frans Stefanille, josta tuli myöhemmin myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Frans I. Hänen jälkeensä Toscanaa hallitsivat Habsburg-Lothringen-sukuiset hallitsijat vuoteen 1801 saakka ja uudestaan vuosina 1814–1859.
Vuonna 1801 Toscana muutettiin Etrurian kuningaskunnaksi, jota muutaman vuoden ajan hallitsivat Bourbon-sukuiset kuninkaat. Vuonna 1807 Napoleon I liitti maan Ranskaan. Napoleonin sisar Élisa Bonaparte sai Toscanan suurherttuattaren arvonimen, mutta ei todellisuudessa toiminut hallitsijana. Napoleonin kukistuttua Habsburgit palasivat Toscanassa valtaan.
Vuonna 1859 Toscana liitettiin Sardinian kuningaskuntaan, josta muutamia vuosia myöhemmin laajentuessaan muuttui yhdistyneeksi Italian kuningaskunnaksi.
Luettelo Toscanan suurherttuoista > Toscanan suurherttuat 1569–1737, Medici-suku

| Nro | Nimi | Hallitsijakauden alku | Hallitsijakauden loppu | Sukulaisuussuhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cosimo I (Cosimo I de’ Medici) | 21. elokuuta 1569 | 21. huhtikuuta 1574 |   |
| 2. | Frans I (Francesco I de’ Medici) | 21. huhtikuuta 1574 | 19. lokakuuta 1587 | Cosimo I:n poika |
| 3. | Ferdinand I (Ferdinando I de’ Medici) | 19. lokakuuta 1587 | 7. helmikuuta 1609 | Francesco I:n veli, Cosimo I:n poika |
| 4. | Cosimo II (Cosimo II de’ Medici) | 7. helmikuuta 1609 | 28. helmikuuta 1621 | Ferdinando I:n poika |
| 5. | Ferdinand II (Ferdinando II de’ Medici) | 28. helmikuuta 1621 | 23. toukokuuta 1670 | Cosimo II:n poika |
| 6. | Cosimo III (Cosimo III de’ Medici) | 23. toukokuuta 1670 | 31. lokakuuta 1723 | Fernando II:n poika |
| 7. | Gian Gastone (Gian Gastone de’ Medici) | 31. lokakuuta 1723 | 9. heinäkuuta 1737 | Cosimo III:n poika |
Luettelo Toscanan suurherttuoista > Toscanan suurherttuat vuosina 1737–1801, Habsburg-Lothringen-suku

| Nro | Nimi | Hallitsijakauden alku | Hallitsijakauden loppu | Sukulaisuussuhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. | Frans II (vuodesta 1745 myös keisari nimellä Frans I) | 12. heinäkuuta 1737 | 18. elokuuta 1765 | Francesco I:n jälkeläinen viidennessä polvessa |
| 9. | Leopold I (myöhemmin keisari nimellä Leopold II) | 18. elokuuta 1765 | 22. heinäkuuta 1790 | Frans I:n toinen poika |
| 10. | Ferdinand III | 22. heinäkuuta 1790 | 3. elokuuta 1801 | Leopoldin toinen poika |
Luettelo Toscanan suurherttuoista > Etrurian kuninkaat vuosina 1801–1807, Bourbon-suku

| Nro | Nimi | Hallitsijakauden alku | Hallitsijakauden loppu | Sukulaisuussuhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ludvig I | 3. elokuuta 1801 | 27. toukokuuta 1803 | Frans I:n tyttärenpoika |
| 2. | Ludvig II | 27. toukokuuta 1803 | 10. joulukuuta 1807 | Ludvig I:n poika |
Luettelo Toscanan suurherttuoista > Toscanan suurherttuat vuosina 1814–1859, Habsburg-Lothringen-suku

| Nro | Nimi | Hallitsijakauden alku | Hallitsijakauden loppu | Sukulaisuussuhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. | Ferdinand III | 27. huhtikuuta 1814 | 18. kesäkuuta 1824 | (palasi valtaan) |
| 11. | Leopold II | 18. kesäkuuta 1824 | 21. heinäkuuta 1859 | Ferdinand III:n poika |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toscanan suurherttuakunta Wikimedia Commonsissa
Simpsonit (8. tuotantokausi)

Simpsoneiden 8. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 1996 ja päättyi 18. toukokuuta 1997. Suomessa kausi käynnistyi 16. helmikuuta 1997 ja päättyi 14. joulukuuta 1997. Jaksoja kaudella on yhteensä 25.
DVD-boksi julkaistiin Yhdysvalloissa 15. elokuuta 2006 ja Suomessa 2. lokakuuta. Boksin kansikuvan aiheena on Simpsoneiden valokuva-albumi.
Jaksoluettelo > Muutat vain kahdesti (You Only Move Twice)

Kun Homer ottaa vastaan työn Globex-yhtiössä, muuttaa perhe Cypress Creekiin. Homer nauttii uudesta työstään, ja huolettomasta pomostaan, mutta on täydellisten tietämätön siitä, että hänen pomonsa on ilkeä nero, ja että yhtiö on väline maailmanlaajuiseen kiristykseen. Muulla perheellä taas on vaikeuksia asettua Cypress Creekiin, jolloin Homerin täytyy tehdä valinta Cypress Creekin ja Springfieldin välillä.
Vierailevat näyttelijät: Albert Brooks
Jaksoluettelo > Luontainen kyky (The Homer They Fall)

Kun koulukiusaajat hakkaavat Bartin ottaa Homer ohjakset omiin käsiinsä. Vaikka Homer ei onnistukaan tekemään kiusaajilleen selväksi pointtiaan, hän tekee Moeen vaikutukseen sillä, kuinka hän pystyy kestämään hakkaamista. Moe puhuu Homerin ympäri alkamaan nyrkkeilijäksi Moe managerinaan. Hänen strategiansa on antaa vastustajien väsyttää itse itsensä lyömällä Homeria. Promoottori Lucius Sweet tulee tietoiseksi Homerin mahdollisuuksista nyrkkeilijänä ja tahtoo hänen ottelevan raskaan sarjan mestaria, Drederick Tatumia, vastaan.
Vierailevat näyttelijät: Michael Buffer ja Paul Winfield
Jaksoluettelo > Larry on siepattu (Burns, Baby Burns)

Larry-nimisen miehen leuka loksahtaa, kun hän näkee isänsä herra Burnsin junassa Yalesta Springfieldiin, ja hän lähtee heti seuraamaan junaa. Kun hän saapuu herra Burnsin kartanolle, hän esittelee itsensä isälleen herra Burnsin kauan kateissa olleeksi pojaksi. Burns myöntää Larryn olevan tulos yhden yön jutusta ja suostuu myös tunnustamaan Larryn pojakseen. Kuitenkin pian Larry todistaa olevansa parantumaton köntys, ja Burns kyllästyy häneen.
Homer ystävystyy Larryn kanssa, koska he jakavat samat kiinnostuksen kohteet. Yhdessä he lavastavat Larryn kidnappauksen voittaakseen Burnsin rakkauden takaisin, mutta kun Burnsille kerrotaan Homerin kidnapanneen hänen poikansa, sekä toimittajat että poliisit alkavat jahdata Homeria ja Larrya. Kun Burns saa kuulla kidnappauksen olleen vain huijausta, hän kertoo ettei voi enää jatkaa Larryn isänä, ja mies palaa takaisin perheensä luokse.
Vierailevat näyttelijät: Rodney Dangerfield
Jaksoluettelo > Noidan talo (Bart After Dark)

Bart aiheuttaa vahinkoa vanhan naisen kartanossa. Rangaistukseksi Homer laittaa hänet työskentelemään naiselle, kunnes vahinko on korvattu. Talo paljastuu burleski-saluunaksi, ja kun Springfieldin uskonnolliset piirit saavat selville talosta, he haluavat talon pois Springfieldistä. Kokouksessa kaupungintalolla Marge yrittää suostutella kaupunkilaisia purkamaan tuon vanhan talon, mutta kun hävittämisryhmä aloittaa, Homer laulaa laulun, joka muuttaa kaikkien mielet. Hävittäminen lopetetaan, mutta yhden puskutraktorin hallinta menetetään ja se vahingoittaa taloa ja tuhoaa sen.
Bernice Hibbert puhuu ensimmäisen kerran sarjan aikana.
Jaksoluettelo > Milhouse, avioeron uhri (A Milhouse Divided)

Kirk ja Luann Van Houtenin avioliitto on vaikeuksissa ja päivällisillä Simpsonien luona Luann ilmoittaa haluavansa avioeron. Homer on vakuuttunut, ettei sama ikinä tapahdu hänelle, mutta Kirk kertoo, kuinka nopeasti asiat voivat muuttua saaden Homerin näin uskomaan, että hänen avioliittonsa Margen kanssa on ohi. Salaa Margelta Homer järjestää heille avioeron.
Myöhemmin Homer yllättää Margen pyytämällä uudestaan hänen kättään, ja Marge suostuu. Kirk yrittää samaa Luannin kanssa, mutta nainen kieltäytyy.
Jaksoluettelo > Lisa ja Nelson (Lisa's Date with Density)

Lisa ihastuu koulukiusaaja Nelsoniin. He käyvät toistensa luona ja Lisa saa Nelsonin houkuteltua ostamaan hienot vaatteet sekä hienon kampauksen. He suutelevat kaupungin reunalla ja muut kiusaajat tulevat paikalle. He aikovat mennä sotkemaan rehtorin talon, mutta kun Nelson ei suostu, he häipyvät. Nelson kuitenkin lähtee rehtorin talolle. Kun Lisa huomaa Nelsonin valehdelleen, he eroavat. Sillä välin Homer yrittää kerjätä puhelimen kautta rahaa ja jää siitä myöhemmin kiinni.