stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranska yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Tulokset > Naiset

| laji | urheilija | kilpailu | sijoitus | tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | Bouchra Ghezielle | alkuerät | hylättiin jälkikäteen dopingkäryn vuoksi  | hylättiin jälkikäteen dopingkäryn vuoksi  |
| 60 m aidat | Cindy Billaud | alkuerät | 3. | 8,20 |
| 60 m aidat | Cindy Billaud | välierät | 7. | 8,19 |
| 60 m aidat | Reïna-Flor Okori | alkuerät | 5. | 8,18 |
| Pituushyppy | Éloyse Lesueur | karsinta | 2. | 667 |
| Pituushyppy | Éloyse Lesueur | loppukilpailu | 4. | 660 |
| Kolmiloikka | Teresa Nzola Meso | karsinta | 9. | 14,17 |
Rådan piiri

Rådan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Rådan piiri (Härrydan kunta), piiri Härrydan kunnassa
Rådan piiri (Lidköpingin kunta), piiri Lidköpingin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rådan piiri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rudi (nimi)

| Rudi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Rudy, Ruud, Ruudi 
Nimen alkuperä:  Rudolf
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rudi on miehen etunimi. Se on Rudolf-nimen saksalainen lyhentymä. Sitä on käytetty myös naisennimenä ainakin Ruotsissa ja Norjassa.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu parisataa Rudi-nimistä miestä.
Nimipäivät

Rudilla on Norjassa nimipäivä 27. maaliskuuta.
Suomessa Rudi-nimi sisältyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston viralliseen koirien nimipäiväkalenteriin. Siinä Rudin nimipäivä on 28. syyskuuta.
Tunnettuja Rudeja

Rudi Ball (1910–1975), saksalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
Rudi Biaudet (s. 1953), suomalainen kilpapurjehtija
Rudi Bommer (s. 1957), saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Rudi Carrell (1934–2006), alankomaalainen elokuvaohjaaja ja viihdetaiteilija
Rudi van Dantzig (1933–2012), alankomaalainen balettitanssija
Rudi Dutschke (1940–1979), saksalainen opiskelija-aktivisti ja poliitikko
Rudi Fink (s. 1958), saksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
Rudolf ”Rudi” Fischer (1912–1976), sveitsiläinen formulakuljettaja
Rudi Garcia (s. 1964), ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Rudolf ”Rudi” Glad (1889–1966), suomalainen taidemaalari
Rudi Gutendorf (1926–2019), saksalainen jalkapallovalmentaja
Rudi Merz, suomensveitsiläinen puuseppä ja muusikko
Rudi Mickelsson (s. 1985), Rudi Rok, suomalainen muusikko
Rudolf ”Rudi” Nierlich (1966–1991), itävaltalainen alppihiihtäjä
Rudi Schneider (1908–1957), itävaltalainen meedio
Rudi Strittich (1922–2010), itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Rudi Vata (s. 1970), albanialainen jalkapalloilija
Rudolf ”Rudi” Völler (s. 1960), saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Rudi Ying (s. 1998), kiinalaissyntyinen jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Rudeja

Rudi Gunn, henkilöhahmo Clive Cusslerin romaaneissa
Joanna Robinson

Joanna Robinson (s. 1989) on suomalainen kouluratsastaja. Hän edustaa Helsinki Riders Clubia. Hän on kilpaillut GP-tasolla vuodesta 2019. Hän edusti Suomea Pariisin kesäolympialaisissa 2024.
Robinsonin kilpailuhevosia ovat Diego 471, Belmore 2 ja Glamouraline. Glamouraline oli Robinsonin ratsu Pariisin olympialaisissa. Se loukkaantui auto-onnettomuudessa Ranskassa keväällä 2021 mutta on kuntoutunut siitä.  Robinson sijoittui olympialaisten joukkuekilpailussa kahdeksanneksi eikä yltänyt henkilökohtaiseen loppukilpailuun.
Robinson asuu Alankomaissa brittiläisen aviomiehensä kanssa. Hän on aiemmin asunut Espanjassa ja Britanniassa. Hänen valmentajanaan toimii Remy Bastings.
Joanna Stone

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 1997 | Keihäänheitto |  |
Joanna Stone (s. 4. lokakuuta 1972 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on australialainen entinen keihäänheittäjä. Hän edusti seuratasolla Mayne Harriersia.
Stone sijoittui neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa 1994, joissa hän sai tuloksen 57,60 metriä. Stone oli viides Göteborgin MM-kisoissa 1995 tuloksellaan 63,44. Hän karsiutui finaalista Atlantan olympialaisissa 1996, mutta voitti hopeaa vuoden 1997 MM-kilpailuissa. Stone osallistui vielä Sydneyn olympialaisiin 2000, joissa hän jäi karsinnan seitsemänneksitoista.
Stonen ennätys nykyisellä keihäsmallilla on 64,62 metriä vuodelta 2000. Hän heitti vanhemmalla mallilla tuloksen 69,85 vuonna 1998.
Joanna Skowroń

| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten ratamelonta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten ratamelonta.MM-kilpailut  | Maa:   Puola> Naisten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sevilla 2002 | K-4, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Poznań 2001 | K-4, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Sevilla 2002 | K-2, 200 m |  |
|  Hopeaa | Gainesville 2003 | K-4, 500 m |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2005 | K-4, 200 m |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2005 | K-4, 500 m |  |
|  Pronssia | Milano 1999 | K-4, 500 m |  |
|  Pronssia | Poznań 2001 | K-4, 200 m |  |
|  Pronssia | Gainesville 2003 | K-2, 500 m |  |
|  Pronssia | Gainesville 2003 | K-4, 200 m |  |
|  Pronssia | Zagreb 2005 | K-2, 1 000 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Szeged 2002 | K-2, 500 m |  |
|  Hopeaa | Milano 2001 | K-2, 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Szeged 2002 | K-2, 200 m |  |
|  Hopeaa | Szeged 2002 | K-2, 1 000 m |  |
|  Pronssia | Milano 2001 | K-4, 200 m |  |
|  Pronssia | Szeged 2002 | K-4, 500 m |  |
Joanna Paulina Skowroń (s. 16. huhtikuuta 1979 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen ratameloja, maailman- ja Euroopan-mestari.
Skowroń edusti Puolaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004, joissa hän kummissakin kilpaili 500 metrin kajakkinelosessa Puolan neljänneksi sijoittuneissa joukkueissa. Sydneyssä 2000 joukkueeseen kuuluivat Skowrońin lisäksi Aneta Michalak, Aneta Konieczna ja Beata Sokołowska sekä Ateenassa 2004 Karolina Sadalska, Małgorzata Czajczyńska ja Aneta Konieczna. Skowroń saavutti maailmanmestaruuden 1 000 metrin kajakkinelosessa Sevillassa 2002 sekä Euroopan-mestaruuden 500 metrin kajakkikaksikossa Szegedissä 2002. Hän menestyi MM- ja EM-kilpailuissa etenkin 2000-luvun alussa 200, 500 ja 1 000 metrin kajakkikaksikossa tai -nelosessa saavuttaen MM- ja EM-kultien lisäksi viisi MM-hopeaa, viisi MM-pronssia, kolme EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia.
Skowroń edusti seuratasolla MKKS-MOS Gorzów Wielkopolski -seuraa. Hän on pituudeltaan 166-senttimetrinen ja painaa 62 kilogrammaa.
Roland de Wolfe

| Roland de Wolfe |
| --- | --- |
 Roland de Wolfe WPT-turnauksessa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Englanti
Pokerinpelaaja
Sponsori:  Full Tilt Poker
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  17
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  1
Turnausansiot (USD):  5 330 554
Päivitetty:  5. kesäkuuta 2011
Roland de Wolfe on englantilainen pokeriammattilainen. Hän oli aiemmin brittiläisen pelilehden Inside Edgen pokeritoimittajana. De Wolfen lempinimi on "The Sheep" (lammas). Hän oli Gavin Griffinin jälkeen toinen pelaaja, joka saavutti niin sanotun Triple Crownin eli EPT-, WPT- ja WSOP-voiton.
Roland de Wolfe pelasi jo nuorena poolia ja korttipelejä rahasta. Vartuttuaan hän alkoi kiertää pokeriturnauksia toimittajana..
De Wolfe voitti The Gutshot Poker Festivalilla Lontoossa syyskuussa 2004 ja sijoittui rahoille seuraavana kesänä heinäkuussa WSOP:n $ 1,000 No Limit Hold'em turnauksessa. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti World Poker Tourin Grand Prix de Paris -turnauksen lyöden lopussa suomalaisen Juha Helpin. Turnauksen ykköspalkinto oli 479 680 euroa. WPT:n Fourth Annual Five-Star World Poker Classicissa huhtikuussa 2006 Roland de Wolfe oli neljäs. European Poker Tour -voiton de Wolfe saavutti lokakuussa 2006 Dublinin The Irish Masters -osakilpailussa. Turnauksen ykköspalkinto oli 554 300 euroa.
World Series of Pokerissa de Wolfe oli parhaimmillaan ollut kolmas: vuonna 2006 2000 dollarin no limit hold'em shootout -turnauksessa. Kolmossija toi 65 520 dollaria. Kesäkuussa 2009 de Wolfe onnistui voittamaan 5 000 dollarin sisäänoston pot limit omaha hi/lo -turnauksen ja näin saavutti toisena pelaajana voiton kaikissa kolmessa isossa turnaussarjassa (EPT, WPT ja WSOP). WSOP-turnauksen ykköspalkinto oli 246 616 dollaria. Syksyllä 2010 de Wolfe oli World Series of Poker Europen pääturnauksessa neljäs.
De Wolfen uran suurin voittosumma tuli WPT:n vuoden 2006 mestaruuskilpailusta, jossa hän ansaitsi kolmostilastaan Joe Bartholdi Jr:n ja David Matthew'n jälkeen 1 025 205 dollaria Helmikuussa 2010 de Wolfe voitti Mansion Poker Les A London Openin 2000 punnan turnauksen.
Kesäkuussa 2011 Roland de Wolfen pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,3 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Aiheesta muualla

Roland de Wolfe Full Tilt Pokerin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
WPT:n profiili
Roland de Wolfe The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Roland Young

Roland Young
Roland Young (11. marraskuuta 1887 – 5. kesäkuuta 1953) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa. Hän on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Young debytoi West Endissä 1908 ja Broadwaylla 1912. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa. Elokuvadebyytti tapahtui sodan jälkeen vuonna 1922 tohtori John Watsonin roolissa Sherlock Holmes -elokuvassa, jossa nimiroolin tulkitsi John Barrymore.
Myöhempien elokuvien joukossa ovat Hetki sinun kanssasi (1932), Mies, joka teki ihmeitä (1936), Skandaalihäät (1940) ja Eikä yksikään pelastunut (1945). Rooli elokuvassa Kaupungissa kummittelee (1937) toi Youngille Oscar-ehdokkuuden. Näyttelijä kuoli New Yorkissa 65-vuotiaana luonnollisista syistä.
Aiheesta muualla

Roland Young Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sabit Hadžić

| Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Jugoslavia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
Sabit Hadžić (7. elokuuta 1957 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia – 3. maaliskuuta 2018 Antalya, Turkki) oli bosniahertsegovinalainen koripallovalmentaja ja kilpaurallaan Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.
Pelaajana Hadžić kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiapronssia Los Angelesissa 1984. Hän voitti seurajoukkueessaan Bosnassa Jugoslavian mestaruuksia ja cup-mestaruuksia sekä FIBA Euroliigan mestaruuden vuonna 1979. Valmentajana Hadžić toimi useassa maassa ja Bosnia ja Hertsegovinan miesten maajoukkueessa, joka osallistui hänen alaisuudessaan vuosien 1997, 1999, 2001 ja 2011 EM-kilpailuihin. Hadžić sai 60-vuotiaana helmikuussa 2018 vakavan infarktin ja kuoli Antalyassa 3. maaliskuuta 2018.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 D. Petrović |
5 A. Petrović |
6 Zorkić |
7 Žižić |
8 Sunara |
9 Mutapčić |
10 Hadžić |
11 Knego |
12 Radovanović |
13 Nakić |
14 Dalipagić |
15 Vukičević |
Valmentaja Novosel
Joanna Tynnilä

Joanna Tynnilä (s. 1. syyskuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut elokuusta 2023 alkaen norjalaista Brannia.
Tynnilä edusti Liigassa Tikkurilan Palloseuraa kausina 2018–2021. Tuona aikana hän pelasi 84 liigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kaudella 2020 TiPS saavutti SM-hopeaa ja pelasi myös Suomen Cupin loppuottelussa. Seuraavalla kaudella joukkue saavutti toistamiseen SM-hopeaa. Kaudella 2022 Tynnilä pelasi Helsingin Jalkapalloklubissa 21 liigaottelua ja saavutti SM-hopeaa. Kaudella 2023 hän pelasi HJK:ssa 15 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi elokuussa 2023 norjalaisseura Branniin, jossa hän pelasi kauden loppupuolella yhdeksän liigaottelua. Hän on tammikuun 2024 loppuun mennessä pelannut avauskokoonpanossa kymmenen ottelua Mestarien liigassa, jossa Brann selviytyi maaliskuussa 2024 alkaviin puolivälieriin.
Tynnilä on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja aiemmin samana vuonna saman ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi ja varmisti siten paikkansa MM-kilpailuihin. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2023 Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä neljä naisten maaottelua.
Richard Leigh

Richard Leigh (16. elokuuta 1943 New Jersey – 21. marraskuuta 2007 Lontoo, Britannia) oli amerikkalaissyntyinen, Britanniassa suurimman osan elämäänsä asunut kirjailija.
Leigh nousi maineeseen teoksen Pyhä veri, pyhä Graal yhtenä tekijänä Michael Baigentin ja Henry Lincolnin ohella. Leigh oli tavannut Baigentin vuonna 1975 kesäyliopistossa, jossa he olivat luennoimassa kirjallisuudesta.
Pyhä veri, pyhä Graal oli paitsi kiistelty, myös viime vuosikymmenien myydyimpiä teoksia. Siinä esitettiin, ettei Jeesus kuollutkaan ristiinnaulittuna, vaan jäi henkiin, meni naimisiin Magdalan Marian kanssa ja muutti perheineen Etelä-Ranskaan ja tämän virallisen kertomuksen takana olisi  salaliitto jonka takana olisivat olleet temppeliritarit
Leigh opiskeli kirjallisuutta Tuftsin ja Chicagon yliopistoissa ja sai filosofian tohtorin arvon väiteltyään New Yorkin valtionyliopistossa. Hän muutti Lontooseen 1970-luvun puolivälissä.
Teokset

The Holy Blood and the Holy Grail, 1982 – Michael Baigentin ja Henry Lincolnin kanssa, suom. Pyhä veri, pyhä Graal
The Messianic Legacy, 1986  – Michael Baigentin ja Henry Lincolnin kanssa
The Dead Sea Scrolls Deception, 1991  – Michael Baigentin kanssa, suom. Kiista Kuolleen meren kääröistä
The Temple and the Lodge, 1991  – Michael Baigentin kanssa
Secret Germany, 1994  – Michael Baigentin kanssa
The Elixir and the Stone, 1997  – Michael Baigentin kanssa
The Inquisition, 1999  – Michael Baigentin kanssa
Erceldoune & Other Stories, 2006
Grey Magic, 2007
Teokset > Suomennetut teokset

Kiista Kuolleen meren kääröistä.  (1991)  Bazar Kustannus, 2006.
Baigent, Michael, Richard Leigh & Henry Lincoln: Pyhä veri, pyhä Graal.  ((The Holy Blood and the Holy Grail, 1982).)  Suomentanut Tarmo Haarala. Bazar Kustannus, 2005.
Aiheesta muualla

Egoetia.com (Arkistoitu – Internet Archive) – Richard Leighin kotisivu (englanniksi)
The Times, 30.11.2007, muistokirjoitus (englanniksi)
Jodie ja Mary

Jodie ja Mary olivat salanimet, jota käytettiin Rose ja Gracie Attard -nimisistä (s. 8. elokuuta 2000) maltalaisista, Britanniassa syntyneistä siamilaisista kaksosista. He olivat kiinni toisissaan alavatsan kohdalta siten, että molempien ylävartalo osoitti vastakkaisiin suuntiin ja molemmilla oli omat kaksi jalkaa, jotka lähtivät keskivartalosta oikean kyljen suuntaan, mutta vain Jodiella oli toimivat keuhkot ja sydän.
Jodien ja Maryn tapaus nousi Britanniassa uutisaiheeksi, kun heidät määrättiin erotettavaksi toisistaan, vaikka tiedettiin tämän johtavan Maryn välittömään kuolemaan. Ilman erotusleikkausta kumpikin olisi kuollut, sillä Jodie oli kaksosista vahvempi ja hänen elintoimintonsa pitivät molempia elossa, mutta Maryn elättäminen rasitti hänen elimistöään liikaa. Leikkaus suoritettiin 7. marraskuuta 2000. Mary kuoli lähes välittömästi ja Jodie jäi henkiin.
Risto Ryti: Sota-ajan muistelmat 1939–1944

| Risto Ryti: Sota-ajan muistelmat 1939–1944 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Risto Ryti Hannu Rautkallio (toim.)
Genre:  muistelmat
Kustantaja:  Paasilinna
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  391 s
ISBN:  978-952-5856-55-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Risto Ryti: Sota-ajan muistelmat 1939–1944 on Risto Rytin kirjoittamien tekstien pohjalta koonnut ja toimittanut Hannu Rautkallio. Teos on ilmestynyt 2012 ja sen on kustantanut Paasilinna.
Teos on koottu Rytin teksteistä, jotka oli siirretty sotien jälkeen turvaan Yhdysvaltoihin Stanfordin yliopiston Hoover-instituuttiin Rytin puolustusasianajajan Hjalmar Procopén kokoelman mukana. Ajankohdasta on epäselvyyttä: Rautkallio ilmoittaa vuodeksi 1945, Stanfordin arkistotietojen mukaan ne ovat saapuneet sinne 1947. Ajankohdalla on merkitystä tulkittaessa sitä, onko sotasyyllisyysoikeudenkäynti vaikuttanut tekstiin.
Teoksessa on paljon, noin kolmasosa, Rytin siihen lisäämiä raportteja, kirjeitä ja muistioita sekä myös Rautkallion lisäämä alkuperäisasiakirjoja ja omaa, osin kiistanalaisena pidettyä, tutkimustietoa.
Kritiikki

Poliittiseen historiaan erikoistunut Markku Jokisipilä katsoo, ettei teos tuo tutkimukselle mitään sellaista uutta, mikä ei olisi jo aiemmin tiedossa tai julkaistu, eikä Rytin papereita siten hänen mukaansa voi pitää uhohdettuina tai salattuina. Hän pitää teosta ”sekavana ja lukukokemusta puuduttavana”. Ryti oli tekstejä kirjoittaessaan stressaantunut ja sairas, mikä antaa niille leimansa. Kansallisarkistossa on muistelmaluonnos, jonka julkaisemista harkittiin 1970 mutta L. A. Puntila, joka toimi Rytin sihteerinä 1940–1943, katsoi ettei ”sairaan miehen sanelemien” muistelmien julkaiseminen palvele ketään. Jokisipilän mukaan nyt Hoover-käsikirjoitus on olennaisilta osin samaa tekstiä kuin Kansallisarkistossa säilössä oleva.
Rautkallio vastaa Jokisipilän kritiikkiin toteamalla sen harhautukseksi. Hän sanoo, että muistelmat on päivätty huhti-toukokuulle 1945, ja Ryti oli aloittanut kirjoitustyön edellisvuoden puolella. Vailla Suomen passia ja maanpaossa ollut Procopé siirsi paperit 1947 arkistoon turvaan. Rautkallion mukaan Ryti ei vankilassa enää palannut muistelmiin vaan työn alla oli Rahan historia. Kansallisarkistossa oleva luonnos on Rautkallion mukaan syntynyt 1950-luvun alussa. Jokisipilä korostaa kommentoidessaan vastausta, että kyse ei ole muistelmista, vaan Rytin teksti on vastaus Suomen ulkopolitiikan selvityskomitean kysymyksiin ja samalla se on tehtyjen ratkaisujen puolustus. Hän huomauttaa myös, että saman tekstin eri versioita on julkaistu useissa muissa yhteyksissä, eikä kyse siis ole kateissa olevista muistelmista.
Rytin tarkoitus oli jatkaa kirjoittamista vankeusaikana, mutta työ jäi yritykseksi. Jokisipilän mukaan terveysongelmien lisäksi osasyynä oli, ettei Rytillä ollut edellytyksiä poliittisten muistelmien kirjoittajaksi.
Aiheesta muualla

Teos kustantajan Paasilinnan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sablières

| Sablières |
| --- | --- |
 Näkymä Sablièresiin
 Sablières
 Koordinaatit: 44°31′58″N, 04°04′31″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Largentière
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,98 km²
Väkiluku (2013):  135
 – Väestötiheys:  3,5 as./km²
Postinumero:  07260
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sablières on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 135 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 38,98 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sablières Wikimedia Commonsissa
Rheydt

Rheydtin linna
Rheydt on Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva entinen kaupunki, joka on nykyisin osa Mönchengladbachin kaupunkia. Rheydt, Mönchengladbach ja Wickrath yhdistyivät kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 1975 Mönchengladbachin kaupungiksi. Rheydtissa sijaitsee Rheydtin linna.
Natsijohtaja Joseph Goebbels oli syntynyt Rheydtissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rheydt Wikimedia Commonsissa
Rheydt online (saksaksi)
Roy Keane

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Roy Maurice Keane
Syntymäaika: 10. elokuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Cork, Irlanti
Pituus: 178cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1989 1989–1990 1990–1993 1993–2005 2005–2006 |  Rockmount AFC  Cobh Ramblers  Nottingham Forest  Manchester United  Celtic FC |   12 (1) 114 (22) 323 (33) 10 (1) |
Maajoukkue
| 1991–2005 |  Irlannin maajoukkue | 67 (9) |
Valmennusura
2006–2008 2009–2011 2013–2018:  Sunderland AFC  Ipswich Town  Irlannin maajoukkue (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Roy Keane (s. 10. elokuuta 1971) on irlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Keane on ainoa irlantilainen FIFA 100 -listalla.
Ura pelaajana

Keane aloitti uransa kotikaupunkinsa Corkin Rockmountissa ennen siirtymistään puoliammattilaisseura Cobh Ramblersiin vuonna 1989. Pian kykyjenetsijät huomasivat hänen lahjakkuutensa ja hän siirtyi Englantiin Nottingham Forestiin. Vuonna 1991 Keane vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa ja syrjäytti Englannin maajoukkuepelaaja Steve Hodgen. Hän teki kolme maalia FA Cupissa, missä Nottingham eteni loppuotteluun, missä se hävisi Tottenhamille. Vuotta myöhemmin hän pelasi Nottinghamissa Liigacupin finaalissa, missä se hävisi Manchester Unitedille.
Vuonna 1993 Nottingham putosi Valioliigasta, minkä seurauksena hän siirtyi 3,75 miljoonalla punnalla Manchester Unitediin. Siellä hän vakiinnutti paikkansa joukkueen keskikentällä Paul Incen aisaparina. Manchester United oli Keanen siellä ollessa eräs maailman parhaimmista seurajoukkueista. Hän voitti seurassa seitsemän kertaa Valioliigan mestaruuden (1994, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003), neljä kertaa FA Cupin (1994, 1996, 1999, 2004) ja 1999 myös Mestarien liigan.
Suurimman osan kaudesta 1997/1998 Keane oli pelaamatta hänen loukkaannuttuaan Alf-Inge Haalandin kovaotteisessa taklauksessa. Vuonna 2001 Keane kosti Haalandille ja taklasi tätä niin että tämä loukkaantui pahasti. Haaland loukkasi taklauksessa polvensa. Hän joutui lopettamaan uransa kuitenkin toisen polvensa vamman, ei Keanen taklauksen vuoksi. Keane sai tempustaan 150 000 punnan sakot ja viiden ottelun pelikiellon. Kyseinen tapauksen lisäksi Keane on muulloinkin urallaan joutunut kärsimään pelikielloista ja sakoista harjoitettuaan kentällä väkivaltaista käyttäytymistä.
18. marraskuuta 2005 Keane yllättäen ilmoitti lähtevänsä Manchester Unitedista, 12 seurassa vietetyn vuoden jälkeen. Pian hän siirtyi Skotlannin liigan Celticiin, joka oli ollut hänen suosikkijoukkueensa pikkupoikana.
Irlannin maajoukkueessa Keane pelasi 67 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän lopetti maajoukkueuransa, kun Irlanti ei selviytynyt 2006 Saksan MM-kisoihin.
Ura valmentajana

Keane aloitti valmennusuransa Sunderland AFC:n päävalmentajana syksyllä 2006. Joukkue pelasi kauden 2006/2007 Championship-liigassa, joka on Englannin toiseksi ylin sarjataso aloittaen kauden heikosti, mutta Keanen johdolla joukkue juhli kauden päätteeksi nousua Valioliigaan.
Kauteen 2008/09 vahvistuksia hankkinut Sunderland lähti suurin odotuksin. Menestys syyskaudella ei kuitenkaan ollut odotetun laista ja joulukuun alussa 2008 Keane erosi tehtävistään. Sunderland oli hävinnyt viisi viimeisintä otteluaan Valioliigassa.
Keane palasi valmennustehtäviin huhtikuussa 2009, kun Englannin mestaruussarjassa yhdeksäntenä majaillut Ipswich Town palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen.  Ensimmäisellä kaudellaan Keanen suojatit jäivät Mestaruussarjassa vasta sijalle 15. Kausi 2010/11 sujui vielä kehnommin ja lopulta Keane sai potkut tammikuussa 2011 seuran majaillessa sijalla 19.
Marraskuun alussa 2013 Keane allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Irlannin jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajan tehtävästä. Hän toimii Martin O'Neillin aisaparina.  Kaksikko erosi tehtävistään marraskuussa 2018, kun Irlanti oli jäänyt Kansojen liigassa lohkonsa jumboksi.
Jude Ayodeji Arogundade

Jude Ayodeji Arogundade (s. 2. kesäkuuta 1961 Oka-Akoko) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ondon hiippakuntaan 8. syyskuuta 1990 ja nimitettiin Ondon koadjuuttoripiispaksi 15. helmikuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Folorunsho Clement Alonge, jota avustivat Felix Alaba Adeosin Job ja Augustine Kasujja.
Arogundadesta tuli 26. marraskuuta 2010 Ondon piispa.