stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tottorin prefektuuri
Maantiede

Tottorin pohjoispuolella on Japaninmeri, idässä Hyōgon prefektuuri, lännessä Shimanen prefektuuri ja etelässä Hiroshiman ja Okayaman prefektuurit. Prefektuuri on pitkänomainen, ulottuen idästä länteen noin 120 kilometrin matkan ja pohjoisesta etelään noin 60 kilometriä.
Tottorissa sijaitsee tottori-sakyū (jap. 鳥取砂丘, Tottorin hiekkadyyni), Japanin ainoa aavikko.
Aluejako

Tottorin prefektuuri jakautuu neljään kaupunkiin ja 15 muuhun kuntaan, joista 14 on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä.
Kurayoshi
Sakaiminato
Tottori (pääkaupunki)
Yonago
| Piirikunta | Kunta |
| --- | --- |
Hino: Hino · Kōfu · Nichinan
Iwami
Saihaku: Daisen · Hiezu · Hōki · Nanbu
Tōhaku: Hokuei · Kotoura · Misasa · Yurihama
Yazu: Chizu · Wakasa · Yazu
Historia

Ennen Meiji-restauraatiota prefektuurin alue koostui Inaban, Hokin ja Okin provinsseista.
Talous

Tottori on maatalousvaltainen prefektuuri. Alueen tunnettuja tuotteita ovat omenapäärynä, nagaimo, sipulit ja vesimeloni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tottorin prefektuuri Wikimedia Commonsissa
Tottorin prefektuurin internetsivut (japaniksi)
Kartta Tottorin prefektuurista
Tottorin hiekkadyynejä
Tauno Ellilä

| Tauno Ellilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. helmikuuta 1907 Karttula
Kuollut: 16. tammikuuta 1975 Helsinki
Ammatti:  asianajaja, juristi, oikeustieteilijä
Tauno Kaarlo Ellilä (14. helmikuuta 1907 Karttula – 16. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä.
Henkilöhistoria

Tauno Ellilän vanhemmat olivat konttoripäällikkö Kaarlo Emil Ellilä ja Mari Lundberg ja puoliso vuodesta 1945 farmaseutti Aino Martta Seppälä. Hänen veljensä oli rikosoikeuden professori Reino Ellilä. Ellilä tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1934. Lakitieteen lisensiaatti ja tohtori hänestä tuli 1947. Ennen yliopistouraansa Ellilä työskenteli Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä 1935–1938. Helsingin yliopistossa hän oli prosessoikeuden ylimääräinen assistentti 1938–1946 ja vt. sekä vakinainen prosessi- ja rikosoikeuden apulaisprofessori  vuodesta 1946. Helsingin yliopiston prosessioikeuden professori Ellilä oli vuodesta 1951 vuoteen 1973 ja Lakimies-lehden päätoimittaja vuodesta 1957.
Ellilä harjoitti myös asianajotehtäviä 1933–1938.
Julkaisuja

Sivullisen poikkeussuojan takeista ulosotossa, 1947 (väitöskirja)
The Art of Drowning

| The Art of Drowning AFI |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fantasy studioilla, Berkeleyssä, Kaliforniassa
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2000
 Tuottaja(t): Chuck Johnson, AFI
 Tyylilaji: Punk rock
 Kesto: 48.40
 Levy-yhtiö: Nitro Records
AFIin muut julkaisut
| All Hallow's EP 1999 | The Art of Drowning 2000 | The Days of the Phoenix EP 2000 |
The Art of Drowning on yhdysvaltalaisen punk-yhtye AFI:n viides albumi, joka ilmestyi vuonna 2000. Albumi on tyyliltään hardcore punkia, mutta on muuttunut silti edellisiltä albumeilta popimpaan suuntaan.
Kappalelista

Initiation – 0.39
The Lost Souls – 2.42
The Nephilim – 2.35
Ever And A Day – 3.06
Sacrifice Theory – 1.58
Of Greetings And Goodbyes – 3.04
Smile – 1.31
A Story Of Three – 3.53
The Days Of The Phoenix – 3.27
Catch A Hot One – 2.54
Wester – 3.02
6 to 8 – 4.21
The Despair Factor – 3.54
Morningstar – 11.27
Battled (salakappale)
Kokoonpano albumilla

Davey Havok: laulu
Jade Puget: kitara
Hunter Burgan: basso
Adam Carson: rummut
Thea Bjelde

Thea Bjelde (s. 5. kesäkuuta 2000) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 18 maaottelua, joista ensimmäisen lokakuussa 2022. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2023 avauskokoonpanossa Norjan kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa yli 50 ottelua.
Bjelde on edustanut kotimaansa pääsarjassa Sogndalia, Kaupangeria, vuosina 2016–2021 Arna-Bjørnaria ja heinäkuusta 2021 alkaen Vålerengaa.
The Original Carl Perkins

| The Original Carl Perkins Carl Perkins |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP, MC
 Tyylilaji: rockabilly
 Levy-yhtiö: Charly Records
Carl Perkinsin muut julkaisut
|   | The Original Carl Perkins 1981 |   |
The Original Carl Perkins on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen rockabilly-pioneerin Carl Perkinsin tuotannosta. Levy on julkaistu vuonna 1981 Charly Recordsin Oxford-merkillä sarjanumerolla 73194 (C-kas.). Valmistus on lisensoitu Italiassa toimivalle Ariston-yhtiölle.
Kappaleet

A-puoli
Movie Magg (Perkins)
Glad All Over (Schroeder / Tepper / Bennett)
Let the Jukebox Keep on Playing (Perkins)
Gone Gone Gone (Perkins)
Blue Suede Shoes (Perkins)
Honey Don't (Perkins)
Boppin' the Blues (Perkins / Griffin)
All Mama's Children (Cash / Perkins)
B-puoli
I'm Sorry I’m Not Sorry (Ballman)
Dixie Fried (Perkins / Griffin)
Matchbox (unknown)
Your True Love (Perkins)
Forever Yours (Perkins)
That's Right (Perkins / Cash)
Turn Around (Perkins)
Lend Me Your Comb (Twomey / Wise / Wiseman)
Tassilo Festetics von Tolna

Tassilo Festetics von Tolna vuonna 1897.
Tassilo Festetics von Tolna (5. toukokuuta 1850 Wien – 4. toukokuuta 1933 Keszthely, Unkari) oli unkarilainen kreivi, joka oli naimisissa Monacon ruhtinaan Albert I:n ensimmäisen vaimon, Mary Victoria Douglas-Hamiltonin kanssa. Hän sai vuonna 1911 arvonimen Tolnan Prinssi. Pariskunnalla oli neljä lasta:
Kreivitär Maria Mathilde Festetics von Tolna (Baden-Baden 24 toukokuu 1881-Strobl am Wolfgangsee 2 maaliskuu 1953), joka avioitui prinssi Karl Emil von Furstenbergin kanssa. (Isoisä prinsessa Ira von Furstenberg)
Festetics von Tolna (Baden--Baden 4 syyskuu 1882-Keszthely 4 elokuu 1941), joka meni naimisiin kreivitär Marie Franziska von Haugwitzin kanssa.
Kreivitär Alexandra Festetics von Tolna (Baden-Baden 1 maaliskuu 1884, Wien 23 huhtikuu 1963), joka solmi ensimmäisen avioliiton prinssi Karl von Windisch-Gratz kanssa ja toisen prinssi Erwin zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst kanssa.
Kreivitär Karola-Friederike Festetics von Tolna (Wien 17 tammikuu 1888-Strobl 21 tammikuu 1951), joka nai paroni Oskar Gautsch von Frankenthurnin.
Thamesin taistelu

Thamesin taistelu oli 5. lokakuuta 1813 käyty taistelu brittien, Tecumsehin johtamien intiaanien ja amerikkalaisten välillä vuoden 1812 sodan aikana. Taistelu päättyi amerikkalaisten voittoon ja Tecumsehin kuolemaan. Tecumsehin kuolema merkitsi briteille hänen johtamansa intiaanien liittouman menettämistä liittolaisina ja amerikkalaiset vakiinnuttivat otteensa luoteisrajallaan.
Tausta

Britit olivat kärsineet tappion amerikkalaisille Eriejärven taistelussa 5. lokakuuta 1813 ja amerikkalaiset uhkasivat voittonsa jälkeen koko Ylä-Kanadan länsikärkeä. Brittijoukkojen komentaja kenraalimajuri Henry Pocter halusi vetäytyä joukkoineen Thamesjoelle. Brittien puolella intiaanijoukkoja johtanut shawneepäällikkö Tecumseh puolestaan vastusti ajatusta, koska se olisi altistanut Detroitin länsipuoliset intiaaniyhteisöt amerikkalaisten hyökkäyksille. Pocterin onnistui lopulta taivutella intiaanit vetäytymään, mutta hän lupasi myös ottaa yhteen amerikkalaisten kanssa ennen vetäytymisen päättymistä.
Brittien vetäytyminen alkoi 27. syyskuuta 1813. Mukana oli noin 900 brittisotilasta ja Tecumsehin johtamat 500 intiaania. Brittien perään lähti kenraalimajuri William Henry Harrisonin johtama amerikkalaisjoukko, joka rantautui Amherstburgissa. Procter oli vetäytymisessään hyvin hidas, ja hän laiminlöi amerikkalaisten hidastamisen esimerkiksi siltoja tuhoamalla. Heidän onnekseen Harrison ei kuitenkaan pitänyt kiirettä heidän perässään, vaan eteni myös hyvin hitaasti. Procter päätti lopulta kohdata amerikkalaiset Moraviantownilla.
Taistelu

Taistelu alkoi 5. lokakuuta. Britit olivat väsyneitä ja taistelutahto oli alhainen. Heillä oli mukanaan yksi tykki, johon ei kuitenkaan ollut ammuksia. He alkoivat kuitenkin valmistautua taisteluun samalla, kun intiaanit kokoontuivat suolle heidän oikealle siivelleen. Harrison keskitti omat miehensä keskustaansa ja rynnäköivät amerikkalaiset hajottivat brittien linjan ennen, kuin nämä saivat tehtyä yhteislaukauksensa. Nopeasti murtuneet britit antautuivat, jonka jälkeen amerikkalaiset iskivät intiaaneja vastaan. Suolla amerikkalaiset kohtasivat kiivaampaa vastarintaa. Intiaanit alkoivat vetäytyä Tecumsehin haavoituttua ja saatua surmansa. Toinen kaatunut oli huronipäällikkö Stiahta.
Seuraukset

Britit olivat menettäneet taistelussa 606 miestä kaatuneina, haavoittuneina tai vankeina. Vain 246 sotilasta pääsi vetäytymään taistelukentältä. Intiaaneja kaatui arviolta 33. Amerikkalaiset menettivät 7 miestä kaatuneina ja 22 haavoittuneina. Harrisonin mukaan kaikki menetykset kärsittiin taistelussa intiaaneja vastaan. Procter siirrettiin sittemmin merkityksettömiin tehtäviin. Tappio taistelussa merkitsi hänen sotilasuransa loppua.
Tecumsehin kuolema merkitsi paljolti hänen persoonansa varaan muodostuneen intiaaniliiton hajoamista. Harrison solmi rauhan monien brittien puolella aikaisemmin taistelleiden heimojen kanssa.
Harrison ei voitostaan huolimatta kyennyt käyttämään tilannetta hyväkseen ja hän joutuikin lähtemään joukkoineen Detroitiin. Amerikkalaiset olivat kuitenkin vakiinnuttaneet asemansa Luoteisterritorion alueella.
Amerikkalaisen ratsuväen rynnäkkö.
Synte 2

Synte 2 -puhesyntetisaattorin neljä korttia (1979) Edessä oikealla 1 megahertsin taajuudella toimiva Motorolan MC6800-mikroprosessori.
Puhuva tietokonepääte (1979)
Synte 2 oli maailman ensimmäinen mikroprosessoripohjainen sääntösynteesiin perustuva kannettava suomea puhuva formanttipuhesyntetisaattori. Se kehitettiin Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa ja Tampereen teknillisen korkeakoulun elektroniikan laitoksella 1970-luvun loppupuolella. Kehitystyöhön osallistuivat silloiset yliassistentti tekniikan tohtori Matti A. Karjalainen, DI Unto K. Laine, DI Seppo Lavonen ja DI Raimo O. Toivonen. Synte 2 julkistettiin maailmanlaajuisesti huhtikuussa 1980 järjestyksessä toisessa ICASSP '80-konferenssissa esityksessä.
Vamkom-hanke

Vammaisten kommunikaatiovälineiden kehittäminen -tutkimushanke (Vamkom) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa (1.5.1975–30.4.1978) oli alku suomalaiselle mikroprosessoripohjaiselle puheteknologialle. Hankkeessa kehitettiin Synte 2.
Sokeain tietomateriaalin automaattinen tuottaminen synteettistä puhetta käyttäen -hanke

Sokeain tietomateriaalin automaattinen tuottaminen synteettistä puhetta käyttäen -hankkeessa  (1.1.1977–) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa, Tampereella Biotekniikan tutkimuslaitoksella (BTT) ja Tampereen teknillisen korkeakoulun (TTKK) elektroniikan laitoksella kehitettiin mikrotietokonejärjestelmää ja sen ohjelmistoa kirjapainojen valoladontanauhojen tekstin muuttamiseksi sokeain puhutuiksi lehdiksi. Tämä vuosien kehitystyö oli lähtökohta Puhetulostin-hankkeen onnistumiselle. Järjestelmän kehittäjänä oli tekn. yo. (myöh. DI) Raimo O. Toivonen.
Puhetulostin-hanke

Puhetulostin-hanke (PUTU) Tampereella VTT:n sairaalatekniikan laboratoriossa (1.5.1978–31.5.1979) oli Vamkomin jatkokehityshanke Kauppa- ja teollisuusministeriön rahoittamana. Hankkeessa paranneltiin Synte 2:ta ja kehitettiin Sokeain ohjelmoijain audiovisuaalinen tietokonepääte (kehittäjänä Raimo O. Toivonen).
Aiheesta muualla

Julkaisuja
Karjalainen, Matti & Laine, Unto: Speech Research and Technology in USA.  (Report of a visit to USA, April 1980. Application Report Maj 1980, 58 sivua. Synte 2:n 3 viikon esittelymatkaan USA:ssa sisältyi myös ICASSP '80 konferenssi Denverissä)  Tampere University of Technology Electronics Laboratory, 1980.
Karjalainen, Matti: Puhesynteesiprojekti Tampereella, s. 15–23.  (VII Fonetiikan päivät – Turku 6.–7.5.1977 (toim. Kari Suomi))  Turun yliopiston fonetiikan laitos, 1977.
Fant, Gunnar: Acoustic Theory of Speech Production.  Mouton De Gruyter, The Hague, 1970.  ISBN 90-279-1600-4.
Lehtiartikkeleita
Toivonen, Raimo O.: Tampereelta maailman ensimmäinen puhuva pääte. Prosessori, 5/1979, s. 25–27.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva kone tekee äänikirjoja. Prosessori, 6/1979, s. 32–38.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva kone vastaa puhelimeen. Prosessori, 8/1979.
Toivonen, Raimo O.: Puhuva pääte kehittyy edelleen. Prosessori, 2/1980.
Toivonen, Raimo O.: Audiovisuaalinen sanojenkäsittelylaite – 1980-luvun mikroprosessoritekniikkaa. Prosessori, 3/1980.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 1, Synteettinen puhe auttaa näkövammaista. Aamulehti, 12.2.1980.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 2, Kirjat ja lehdet saadaan puhumaan. Aamulehti, 13.2.1980.
Toivonen, Raimo O.: Mikroprosessori tuli ja jäi 3, 1980-luvulla saadaan tietokoneet puhumaan. Aamulehti, 14.2.1980.
Tietokonepääte puhuu. (ELKOM-messunumero) Elektroniikka Uutiset, marraskuu 1979.
Pian tietokone keskustelee ja liesi tottelee puhetta. Helsingin Sanomat, 22.7.1979.
Puhuva näyttöpääte Synten pohjalta. Elektroniikka-lehti, 4/1980.
Puhuva Puhekone jo sarjavalmistuksessa, Puhuva lehti seuraava askel. Uusi Suomi, 29.1.1980.
Uusia sovelluksia Syntelle. Elektroniikka Uutiset, 4.2.1980, s. 24–25.
Puhuva näyttöpääte sokeita varten. Insinööriuutiset, 1980.
Tasso Adamopoulos

Tasso Adamopoulos (kesäkuu 1944 Pariisi – 3. tammikuuta 2021) oli ranskalainen alttoviulisti ja musiikkipedagogi.
Adamopoulos opiskeli Haifassa ja Ödön Pártosin johdolla Tel Avivin musiikkiakatemiassa. Eurooppaan palattuaan hän sai opetusta Erwin Schifferiltä Alankomaissa ja pääsi alttoviulusolistiksi Rotterdamin filharmonikoihin. Tämän jälkeen hän palasi Ranskaan, jossa työskenteli samassa tehtävässä Lorin Maazelin johtamassa Ranskan kansallisorkesterissa ja vuodesta 1990 Orchestre national Bordeaux Aquitainessa. Adamopoulos esiintyi myös lukuisten muiden orkesterien solistina. Hän kuului Bordeaux'n kvartetin ja Sartory-trion kokoonpanoihin. Hän esiintyi myös muiden kamarikokoonpanojen sekä sellaisten muusikoiden kuin Wolfgang Sawallischin, Jean-Pierre Rampalin, Maria João Piresin ja Brigitte Engererin kanssa. Konsertoinnin ohella Adamopoulos opetti Lyonin konservatoriossa sekä Bordeaux'n aluekonservatoriossa ja piti mestarikursseja eri maissa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Alain Celo.
Adamopouloksen instrumentti oli Carlo Ferdinando Landolfin alttoviulu vuodelta 1755. Adamopoulos kuoli 76-vuotiaana koronaviruspandemiassa saamaansa tartuntaan.
Toke Talagi

Toke Talagi
Toke Talagi (1951 Alofi, Niue – 14. heinäkuuta 2020) oli niuelainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 12 vuoden ajan vuodesta 2008 kuolemaansa asti.
Talagi valittiin tähän tehtävään ensimmäistä kertaa vuonna 2008, kun Niuen parlamentti äänesti hänet kaksi perättäistä kautta pääministerinä toimineen Young Vivianin tilalle äänin 14–5. Talagi valittiin toiselle kaudelle toukokuussa 2011. Hän sai kahdestakymmenestä kansanedustajasta kahdentoista tuen. Talagi oli pääministerinä kaikkiaan neljällä kaudella, ja hän uudisti tuona aikana verojärjestelmää, loi suhteita Kiinaan ja ajoi laajempaa taloudellista itsenäisyyttä Uudesta-Seelannista.
Talagi toimi urallaan myös muun muassa Niuen talousministerinä ja Tyynenmeren saarten foorumin puhemiehenä.
Théodore de Banville

| Théodore de Banville |
| --- | --- |
 Théodore de Banville
Henkilötiedot
Koko nimi:  Théodore Faullain de Banville
Syntynyt: 1823
Kuollut: 1891 (67–68 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  runoilija, kriitikko, journalisti
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Kirjallinen suuntaus: parnassolaisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Théodore Faullain de Banville (1823−1891) oli ranskalainen runoilija, kriitikko ja sanomalehtimies. Hän kulki romantikkona Hugon, Musset’n ja Gautier’n vanavedessä. Hänet on luettu myöhemmin parnassolaisten piiriin.
Runoilijana Banville ihaili muodon kauneutta, täyskaikuisia loppusointuja. Runousopilliset mielipiteensä hän on tuonut esiin kirjassa Petit traité de poésie française. Hän on kirjoittanut runokokoelmia, Les caryatides, Les exilés, Occidentales, romaaneja, Les camées parisiens, Scènes de la vie, ja näytelmiä, Diane au boix, Gringoire (suom. Pietari Hannikainen 1873), jota on esitetty Suomessa Kansallisteatterissa. Näytelmän aiheena on kirjailija Pierre Gringore.
Suomennetut teokset

Gringoire, suom. Pietari Hannikainen, Kirjallinen Kuukauslehti 1873
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Théodore de Banville Wikimedia Commonsissa
Gringoire, 1–4 kohtaus, digitoitu aineisto, Kirjallinen Kuukauslehti no 6/1873 s. 129–139 (fraktuuraa, saa painike A:sta tekstimuotoon, mutta aika virheelliseen)
Gringoire, 5–9 kohtaus, digitoitu aineisto, Kirjallinen Kuukauslehti no 7/1873 s. 167–175 (fraktuuraa, saa painike A:sta tekstimuotoon, mutta aika virheelliseen)
Tihkupensaat

| Tihkupensaat |
| --- | --- |
 Vasutihkupensas (Dirca palustris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malvales
Heimo::  Näsiäkasvit Thymelaeaceae
Suku::  Tihkupensaat Dirca  L.
Katso myös
   Tihkupensaat Wikispeciesissä   Tihkupensaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tihkupensaat (Dirca) on näsiäkasvien heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu neljä lajia.
Lajeja

Dirca decipiens
Dirca mexicana
Dirca occidentalis
Dirca palustris – vasutihkupensas
The Boob

| The Boob |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William A. Wellman
Käsikirjoittaja:  Kenneth B. Clarke Välitekstit: Katherine Hilliker H. H. Caldwell
Perustuu:  George Scarboroughin ja Annette Westbayn tarinaan
Kuvaaja:  William H. Daniels
Leikkaaja:  Ben Lewis
Pääosat:   Gertrude Olmstead  George K. Arthur  Joan Crawford  Charles Murray 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 17. toukokuuta 1926
Kesto:  64 minuuttia / 61 minuuttia (2003)
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Budjetti:  108 000 USD
Tuotto:  183 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Boob (Isossa-Britanniassa nimellä The Yokel) on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen komediaelokuva vuodelta 1926. Elokuvan pääosia esittävät Gertrude Olmstead, George K. Arthur, Joan Crawford ja Charles Murray.
The Boob kertoo naiivista Peter-nimisestä maalaispojasta (Arthur), joka rakastaa Amy-nimistä tyttöä (Olmstead). Amy kuitenkin rakastaakin Harrya (D’Algy), jonka Peter saa tietää olevan salakauppias. Voittaakseen Amyn sydämen, Peter aikoo paljastaa salakauppiasryhmän.
Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. The Boob sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. toukokuuta vuonna 1926. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys; se tuotti vain 183 000 dollaria maailmanlaajuisesti ja jäi tappiolle 30 000 dollarin verran. The Boob julkaistiin DVD:lle 18. elokuuta vuonna 2009.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gertrude Olmstead  | … |  Amy   |
|  George K. Arthur  | … |  Peter Good   |
|  Joan Crawford  | … |  Jane   |
|  Charles Murray  | … |  Kaktus-Jim   |
|  Tony D’Algy  | … |  Harry Benson   |
Aiheesta muualla

The Boob Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Boob AllMoviessa. (englanniksi)
Tokelaun musiikki

Tokelaun musiikkiin Tokelaun Uuden-Seelannin liitännäisvaltiossa Oseaniassa kuuluu paikallista kansanmusiikkia ja siitä vaikutteita saanutta populaarimusiikkia.
Yleisimpiin tokelaulaisiin kansanmusiikin tyylilajeihin kuuluu fatele-niminen kansantanssi. Sitä esittää ryhmä, jota säestetään perinteisillä lyömäsoittimilla, kuten pokihilla ja apalla.
Uudessa-Seelannissa toimivan Te Vaka -yhtyeen populaarimusiikissa on vaikutteita tokelaulaisesta musiikista ja sen musiikki on laulettu tokelaun kielellä.
Turnerin oireyhtymä

Turnerin oireyhtymää poteva nainen. Yllä on kuva ennen niskapoimun leikkausta, alla leikkauksen jälkeen.
Turnerin oireyhtymä on kromosomipoikkeavuus, jonka tavallisin syy on toisen X-kromosomin täydellinen puuttuminen (karyotyyppi 45,X). Tämä muutos voi esiintyä kaikissa soluissa tai vain osassa niitä, jolloin kyseessä on ns. mosaikismi. Oireyhtymän esiintymistiheys on noin 1/2500, ja noin puolella kromosomin puutos on täydellistä.  Monet 45,X-sikiöt abortoituvat raskauden aikana, mutta noin 5–10 % syntyy elävinä. Suomessa syntyy vuosittain 10–15 Turner-tyttöä. Nykyisin Turnerin oireyhtymä voidaan diagnosoida myös henkilölle jolla kromosomissa ilmenee vähäinenkin virhe, mikäli hänellä esiintyy ainakin joitakin oireyhtymälle ominaisia rakennepiirteitä. X-monosomia havaitaan usein jo pian syntymän jälkeen, vaikka joillakin tauti diagnosoidaan vasta, kun murrosiän pitäisi alkaa.
Syytä oireyhtymän ilmenemiseen ei tunneta. Toinen X-kromosomi katoaa jo raskauden varhaisessa vaiheessa, eikä oireyhtymää voi saada enää syntymän jälkeen. Tavallisesti tällainen kromosomipoikkeavuus johtaa kuitenkin niin varhaiseen keskenmenoon, ettei äiti välttämättä edes tiedä olleensa raskaana. Tautia sairastavilla ei ole kehitysvammaisuutta muuta väestöä enemmän, mutta muita sairauksia Turner-naisilla sen sijaan on huomattavasti enemmän kuin valtaväestöllä keskimäärin.
Historia

Turnerin oireyhtymän löysi amerikkalainen gynekologi Henry Turner vuonna 1938.
Ulkoiset tuntomerkit

Turnerin oireyhtymän ulkoisina tunnusmerkkeinä on pidetty mm. lyhytkasvuisuutta, rintakehän leveyttä, niskapoimua ja niskan alhaista hiusrajaa. Näitä on usein liioiteltu. Todellisuudessa useimmat Turner-tytöt ja -naiset ovat jokseenkin normaalin näköisiä tyttöjä ja naisia. Oireyhtymään liittyvät ulkonäköpiirteet havaitaan yleensä vain niitä varta vasten etsimällä, ja jäljempänä kuvatuista ulkonäköpiirteistä vain lyhytkasvuisuus on sellainen, että se esiintyy jokseenkin kaikilla Turner-naisilla. Pituuskasvun rajoittuneisuus alkaa usein näkyä jo sikiön kehitysvaiheessa, mutta lapsi syntyy pituuskasvun normaalirajojen puitteissa. Tätä hieman hitaampaa ja vaisumpaa, mutta kuitenkin normaalia kasvua jatkuu kouluikään saakka. TS-tytöiltä puberteetin kasvupyrähdys jää usein pois, ja pituusero ikätovereihin tulee selkeämmäksi. Tämä kasvun hitaus ei johdu varsinaisesta kasvuhormonin puutteesta, mutta sen eritys voi olla tavallista vähäisempää. Toisinaan lyhytkasvuisuutta hoidetaan hormonihoidoilla. Suomalaisten aikuisten Turner-naisten keskipituus on ollut 147 cm. Vaihtelu sen kahta puolta on yhtä suurta kuin naisilla yleensä, eli pisimmät Turner-naiset ovat yli 155 cm pitkiä, lyhimmät alle 140 cm. Pitkien vanhempien Turner-tyttäret ovat pitempiä kuin lyhyiden vanhempien tyttäret.
Niskapoimu johtuu imusuoniston kehitysvirheestä. Vastasyntyneellä on niskassaan "ylimääräistä ihoa", joka myöhemmin muodostaa kaulan sivuille kaulaa leventävän ihopoimun. Tämän ihopoimun vuoksi hiusraja niskassa madaltuu. Joillakin vastasyntyneillä imusuoniston kehitysvirhe saattaa aiheuttaa jalkapöytien turvotusta.
Osalla Turner-tytöistä sukupuolen ulkoiset tunnusmerkit jäävät kehittymättä eivätkä kuukautiset ala ilman hormonikorvaushoitoa. Sillä pyritään vahvistamaan myös yksilön psyykkistä kehitystä. Hoitamattomana Turnerin oireyhtymä aiheuttaa puutteita puberteettikehityksessä, jolloin munasarjat tavallisesti puuttuvat kokonaan tai kehittyvät vajavaisesti. Tämä johtuu siitä että noin 80 %:lla Turner-tytöistä on munasarjojen kehityshäiriö, jonka johdosta ne eivät kykene normaaliin hormonituotantoon. Myös kohtu jää usein kehittymättömäksi. Sukuelimet ovat kuitenkin normaalit, eikä esteitä normaalille sukupuoliselle kanssakäymiselle ole.
Mosaiikkimuodossa erityispiirteet ovat vaikeammin havaittavissa.
Muut fysiologiset vaikutukset

Lähes puolella Turner-tytöistä sydämen valtasuonten läpät ovat rakenteeltaan sellaiset, että suun bakteerit verenkiertoon päästessään tarttuvat niihin ja aiheuttavat tulehduksen. Tätä voidaan ehkäistä antibiootein, eikä vika aiheuta toiminnallisia vaikeuksia. Myös varsinaisia rakenteellisia sydänvikoja havaitaan useammin kuin väestössä keskimäärin.