stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edgar Wayburn

Edgar Wayburn (17. syyskuuta 1906 – 5. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen luonnonsuojelija. Hän toimi Sierra Clubin puheenjohtajana viiden kauden ajan 1960-luvulla.
Wayburn oli muun muassa mukana luomassa Redwood National Parkia. Hänelle myönnettiin vuonna 1995 Albert Schweitzer Prize for Humanitarism.
Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton myönsi Wayburnille vuonna 1999 Presidential Medal of Freedomin ilmoittaen, että ”Wayburn on sekä Sierra Clubin puheenjohtajana että yksityishenkilönä säästänyt enemmän luontoamme kuin kukaan muu elossa oleva ihminen”.
East of Eden (täsmennyssivu)

East of Eden tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Eedenistä itään (East of Eden ), John Steinbeckin romaani vuodelta 1952
Eedenistä itään (East of Eden), elokuvasovitus vuodelta 1955
Eedenistä itään (East of Eden), television minisarja vuodelta 1981
East of Eden, brittiläinen rockyhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eedenistä itään”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Donald Hawgood

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | C-2 10 000 m |  |
Donald Trevor ”Don” Hawgood (20. maaliskuuta 1917 – 8. heinäkuuta 2010 Toronto) oli kanadalainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Hawgood voitti Kenneth Lanen parina kanadalaiskaksikoiden 10 000 metrin matkalla olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Hawgood kuoli Torontossa 93-vuotiaana 8. heinäkuuta 2010.
Denis Papas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Denis Papastratides
Syntymäaika: 15. elokuuta 1937 (ikä 87)
Syntymäpaikka: Lyon, Rhône, Ranska
Pituus: 171 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1947–1957 1957–1960 1960–1961 1961–1968 1968–1971 |  FC Villefranche  FC Grenoble  Olympique Lyonnais  FC Villefranche  CS Cuiseaux |  |
Valmennusura
1966–1968 1969–1971 1971–1974 1976–1985 1987–1988 1989–1998:  FC Villefranche  CS Cuiseaux  FC Villefranche  CS Cuiseaux  Olympique Lyonnais  FC Villefranche
Denis Papas (s. 15. elokuuta 1937) on ranskalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.
Ura

Papas aloitti pelaajauransa FC Villefranchessa vuonna 1947. Hän pelasi seurassa juniorivuotensa siirtyen 1957 FC Grenobleen, jossa hän juhli Division 2:n mestaruutta kaudella 1959/60. Hän siirtyi nousukauden jälkeen Olympique Lyonnais'een, jota edusti pääsarjassa yhden kauden. Vuonna 1962 Papas palasi Villefrancheen, josta vielä 1968 CS Cuiseaux'hon, jossa lopetti uransa vuonna 1971.
Valmentajana Papas vaikutti Villefranchessa ja Cuiseaux'ssa vuosikausia. Lokakuussa 1987 hän siirtyi Olympique Lyonnais'n päävalmentajaksi, mutta joutui jättämään tehtävänsä jo maaliskuussa 1988. Hän toimi tämän jälkeen seurassa urheilutoimejohtajana, kunnes palasi vuonna 1989 Villefrancheen. Hän lopetti uransa seuran päävalmentajana vuonna 1998.
Meriitit

Division 2: 1960
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Robert Nouzaret | Olympique Lyonnais'n päävalmentaja 10/1987–3/1988 | Seuraaja: Marcel Leborgne |
Don Lusk

Don Lusk (28. lokakuuta 1913 Burbank, Kalifornia – 30. joulukuuta 2018 San Clemente, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen animaattori ja televisio-ohjaaja.
Lusk työskenteli vuosina 1933–1960 yhtenä Disneyn animaattoreista. Välillä hän palveli kolmen vuoden ajan Yhdysvaltain merijalkaväessä, jossa pääsi vasta perustettuun animaatioyksikköön. Disneyn palveluksessa ollessaan Lusk osallistui muiden muassa elokuvien Pinocchio (1940), Fantasia (1940), Bambi (1942), Tuhkimo (1950), Liisa Ihmemaassa (1951), Peter Pan (1953), Prinsessa Ruusunen (1959) ja 101 dalmatialaista (1961) tekemiseen.
Disney-uransa jälkeen Lusk siirtyi Bill Meléndezin tuotannon palvelukseen. Hän oli animaattorina muiden muassa elokuvissa Eläköön, Jaska Jokunen! (1969), Ressu lähtee maailmalle (1972) ja Kisa on kova, Jaska Jokunen (1977). Hän työskenteli myös monissa Tenavista tehdyissä televisiospesiaaleissa. Lusk ohjasi lisäksi Hanna-Barberalle muun muassa 136 Smurffit-jaksoa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1993. Vuonna 2015 Luskille myönnettiin Annie-palkintojen jaon yhteydessä Winsor McCay -palkinto elinikäisistä saavutuksista. Tämän hän nimesi uransa huippukohdaksi. Lusk kuoli 105-vuotiaana hoivakodissa.
Aiheesta muualla

Don Lusk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Donald Heins

Francis Donald Donaldson Heins (19. helmikuuta 1878 Hereford, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. tammikuuta 1949 Toronto, Ontario, Kanada) oli viulisti, alttoviulisti, kapellimestari, urkuri, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Heins oli saksalaissyntyisen pianonrakentajan lapsenlapsi. Hän opiskeli vuosina 1892–1897 Leipzigin konservatoriossa harmoniaa Gustav Schreckin, orkestraatiota Richard Hoffmannin ja viulunsoittoa Hans Sittin johdolla. Hän jatkoi opiskeluaan Lontoossa, jossa hän myös soitti muiden muassa Edward Elgarin ja Hubert Parryn johtamissa orkestereissa. Heins asettui Ottawaan vuonna 1902 ja asui siellä vuoteen 1927. Hän opetti velipuolensa Harry Puddicomben perustamassa Kanadan musiikkikonservatoriossa ja perusti oppilaitoksen orkesterin, jonka johdossa toimi vuosina 1903–1927. Vuonna 1910 tästä orkesterista muodostui Ottawan sinfoniaorkesteri. Lisäksi hän toimi muun muassa eri presbyteerikirkkojen kanttorina.
Muutettuaan Torontoon vuonna 1927 Heins toimi Toronton sinfoniaorkesterin konserttimestarina vuoteen 1931 saakka ja sitten ensimmäisenä alttoviulistina vuoteen 1938. Hän oli myös avustavana kapellimestarina vuosina 1931–1942. Hän opetti Toronton musiikkikonservatoriossa vuosina 1927–1948. Hänen sävellystensä joukossa on muun muassa kaksi CBC:lle sävellettyä lyhyttä operettia: An Old Tortugas (1936) ja Yellow Back (1939).
Demoottinen kirjoitus

Demoottista kirjoitusta Rosettan kivestä
Demoottinen kirjoitus (m.kreik. δημοτικά – ’demoottinen’, ’kansanomainen’) on merkistö, jota käytettiin hieroglyfien ja hieraattisen kirjoituksen ohella kirjoittamaan muinaisegyptiä. Demoottinen kirjoitus oli käytössä yli tuhat vuotta, jona aikana se kävi läpi useita kehitysvaiheita väistyen lopulta koptin kielen omaksuttua modifioidun kreikkalaisen aakkoston.
Vaiheet

Demoottinen kirjoitus alkoi kehittyä hieroglygeistä ja hieraattisesta kirjoituksesta, jonka myöhemmin myös syrjäytti. Demoottinen kirjoitus alkoi viedä hieraattisen kirjoituksen asemaa Psametik I:n valtakaudella 664–610 eaa. Demoottista kirjoitusta käytettiin 400-luvulla eaa. kaupankäynnissä ja kirjallisuudessa, vaikka hieraattisen kirjoituksen asema oli edelleen vahva uskonnollisissa teksteissä.
Kreikka alkoi viedä demoottisen kirjoituksen asemaa ptolemaiosella kaudella 304–30 eaa. Tuolta ajalta on kuitenkin edelleen paljon demoottisia tekstejä, kuten erilaisia sopimuksia, henkilökohtaisia kirjeita ja testamentteja.
Egyptistä tuli Rooman Aegyptuksen provinssi vuonna 30 eaa. Vielä sen jälkeen demoottista kirjoitusta käytettiin ja opetettiin, mutta sen merkitys alkoi vähetä. Roomalaiset halusivat viralliset tekstit kreikaksi. Rooma ilmeisesti vei 200-luvulla jaa. taloudellisen tuen egyptiläisiltä temppeleiltä. Niissä oltiin perinteisesti opetettu kehittynyt kirjoitusta. Egyptiläiset alkoivat itsekin menettää kiinnostuksen perinteiseen opetukseen kristinuskon levitessä maahan. Demoottisen kirjoituksen keksus siirtyi Egyptin eteläpuolelle Nubiaan, jossa myös edelleen muinaisen Egyptin jumalia. Viimeinen tunnettu demoottinen teksti on Filain Isisin temppeliin tehty graffiti vuodelta 452.
Tutkimushistoria

Termiä demoottinen kirjoitus käytti ensimmäisenä kreikkalainen historioitsija Herodotos kuvatessaan Historia-teoksessaan 
Egyptissä käytössä olleita kirjoitusjärjestelmiä. Egyptiläiset itse kutsuivat demoottista järjestelmää ”asiakirjojen kirjoitukseksi”. Toisella vuosisadalla elänyt Klemens Aleksandrialainen kutsui sitä ”kirjeiden kirjoitukseksi” (m.kreik. ἐπιστολογραφική).
Demoottista kirjoitusta pidettiin egyptologiassa pitkään vähempiarvoisena kuin vanhempia järjestelmiä, eikä esimerkiksi Jean-François Champollion osannut sitä ikinä. Saksalainen Heinrich Karl Brugsch julkaisi 1848 ensimmäisen systemaattisen demoottisen kirjoituksen kieliopin.
Demoottinen kirjoitus oli valtajärjestelmä aikana, jolloin Egypti oli vieraiden valloittajien alaisuudessa, mikä on vähentänyt monien tutkijoiden kiinnostusta siihen. Egyptologien keskuudessa on herännyt kuitenkin 1970-luvun ja erityisesti 1990-luvun jälkeen uutta kiinnostusta demoottisen kirjoituksen tulkitsemiseen, koska sen kautta on saatavilla aiemmin tutkimatonta materiaalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta demoottinen kirjoitus Wikimedia Commonsissa
Giro Donne 2023

Giro Donne 2023 oli järjestyksessään 34. maantiepyöräilyn naisten Giro Donne -etappikilpailu, eli "naisten Italian ympäriajo". Se oli tarkoitus aloittaa aika-ajolla Chiancianossa 30. kesäkuuta, mutta etappi jouduttiin perumaan huonojen sääolosuhteiden vuoksi. Kilpailussa ajettiin näin ollen kahdeksan etappia, yhteismitaltaan hieman alle 1 000 kilometriä, Bagno a Ripolista Olbiaan 1.–9. heinäkuuta 2023. Kilpailun aikana oli yksi välipäivä. Giro Donne kuului UCI Women's World Touriin 2023.
Annemiek van Vleuten voitti kilpailun kolmen minuutin ja 56 sekunnin erolla Juliette Labousiin, Gaia Realini sijoittui kolmanneksi. Van Vleuten voitti myös piste- ja mäkikirikilpailun. Nuorten kilpailun voitti Realini ja joukkuekilpailun Movistar Team.
Tulokset > 2. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 3. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 4. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 5. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 6. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 7. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 8. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset > 9. etappi

Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Etapit

Kilpailussa ajettiin seuraavat etapit:
| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 30. kesäkuu | Chianciano Terme – Chianciano Terme | Henkilökohtainen aika-ajo | 4,4 | peruttu | peruttu |
| 2  | 1. heinäkuu | Bagno a Ripoli – Marradi | Mäkietappi | 102,1 |  Annemiek van Vleuten |  Annemiek van Vleuten |
| 3  | 2. heinäkuu | Formigine – Modena | Tasamaaetappi | 118,2 |  Lorena Wiebes |  Annemiek van Vleuten |
| 4  | 3. heinäkuu | Fidenza – Borgo Val di Taro | Mäkietappi | 134 |  Elisa Longo Borghini |  Annemiek van Vleuten |
| 5  | 4. heinäkuu | Salassa – Ceres | Vuorietappi | 143,3 |  Antonia Niedermaier |  Annemiek van Vleuten |
| 6  | 5. heinäkuu | Canelli – Canelli | Vuorietappi | 104,4 |  Annemiek van Vleuten |  Annemiek van Vleuten |
| 7  | 6. heinäkuu | Albenga – Alassio | Mäkietappi | 109,1 |  Annemiek van Vleuten |  Annemiek van Vleuten |
| 8  | 8. heinäkuu | Nuoro – Sassari | Mäkietappi | 125,7 |  Blanka Kata Vas |  Annemiek van Vleuten |
| 9  | 9. heinäkuu | Sassari – Olbia | Mäkietappi | 126,8 |  Chiara Consonni |  Annemiek van Vleuten |
Diabeettinen neuropatia

Diabeettinen neuropatia on diabeteksen komplikaationa ilmenevä hermovaurio. Tyypin 1 diabeteksessa 20 vuoden kuluttua sairastumisesta noin joka toisella esiintyy vähintään lieväasteisia neuropatian oireita. Tyypin 2 diabeteksessa noin 20 %:lla potilaista on viitteitä vähintään lievästä neuropatiasta jo sairauden toteamisen aikaan. Tyypin 2 diabeteksen kestettyä kymmenen vuoden ajan noin puolilla voidaan todeta jonkinasteista neuropatiaa.
Diabeettisen neuropatian tyypit ja oireet

Diabetekseen liittyvä hermovaurio voi kehittyä liiallisen glukoosin kertyessä hermoihin, hermojen pienten verisuonten vaurioituessa tai hermojen valkuisaineen rakenteen muuttuessa. Yleisimmin diabeettinen neuropatia ilmenee ääreishermojen molemminpuolisena sairautena, polyneuropatiana. Siihen liittyvä vaurio kohdistuu varsinkin alaraajojen ääriosiin ja erityisesti jalkateriin. Alaraajoissa voi esiintyä varsinkin pistelyä, puutumista ja kipua. Iho voi lisäksi herkistyä kosketukselle, mutta vaurioitumisen jatkuessa jalkaterien tunto heikkenee. Pidemmälle kehittyessään neuropatia voi edetä ylemmäs säärien ja reisien alueelle. Vaurio koskettaa syntyessään tuntohermoja, mutta myöhemmin osalla potilaista myös liikehermoja. Jos lihasten toiminta muuttuu, varpaiden ja jalkaterän asento voi muuttua tai kyykystä nouseminen vaikeutua.
Myös yksittäisen hermon tai hermoryhmän vaurioituminen eli mononeuropatia voi liittyä diabetekseen. Tyypillisesti se aiheuttaa paikallisen kivun tai lieviä halvausoireita eri puolilla kehoa. Pohjehermon halvaus aiheuttaa jalkaterän roikkumista. Reisihermo voi halvautua, ja sairastuneelle saattaa kehittyä rannekanavaoireyhtymä. Myös toispuoleisesti rintakehällä ilmenevät oireet ovat mononeuropatiassa yleisiä.
Diabetes voi aiheuttaa myös autonomisen hermoston vaurion, jolloin oireet voivat koskea mahan, suoliston tai virtsarakon toimintaa. Lisäksi verisuonten jänteyden muutokset ja erektiohäiriö ovat mahdollisia. Virtsarakon toiminnan häiriytyessä potilas ei välttämättä tunne virtsaamistarvetta edes rakon täytyttyä. Virtsarakon tyhjentyminen voi myös olla puutteellista. Mahassa voi ilmetä gastropareesi, joka aiheuttaa ruokailua seuraavan vaivalloisen täyteläisyyden tunteen ylävatsalla. Ruokailun jälkeen saattaa myös ilmetä oksentelua. Nämä oireet ovat yleensä kausittaisia ja muutaman päivän kerrallaan kestäviä. Suolisto-oireena voi kehittyä ripulia tai joskus ummetusta. Autonominen neuropatia aiheuttaa lisäksi sydämen sykkeen nousua ja joskus sydämen kivuntunnon heikentymistä, jolloin esimerkiksi sepelvaltimotautiin liittyvä kipu ei tunnu tai tuntuu tavallista lievempänä. Verenpaine saattaa autonomisen hermoston vaurioiduttua laskea seisomaan noustaessa. Tähän viitataan ortostaattisena hypotensiona. Hikoilu voi autonomisen hermoston häiriössä vähentyä tai lisääntyä.
Diabeettisessa jalassa esiintyviä jalkahaavoja kehittyy noin viidelle prosentille diabeetikoista. Ne vaativat pahimmillaan amputaatiota.
Ennaltaehkäisy ja hoito

Diabeettinen neuropatia johtuu jatkuvasti kohonneesta verensokeritasosta. Vuosien ajan jatkuvassa hyperglykemiassa riski kasvaa huomattavasti. Vastaavasti neuropatiaa ennaltaehkäisee diabeetikon hyvä hoitotasapaino. Mitä korkeampia verensokeriarvot ovat, sitä suurempi on neuropatian mahdollisuus. Hyvä hoitotasapaino myös hidastaa diabeetikolle jo kehittyneen neuropatian etenemistä; lievimmät hermovauriot voivat myös korjautua hyvällä diabeteksen hoidolla. Jalkojen säännöllinen tarkkailu on diabeetikoilla tarpeen tulehtumisen estämiseksi. Alaraajojen neuropatiaoireita voivat lievittää jalkojen voimistelu ja hieronta. Jos neuropatiaan liittyy mahan ja suoliston oireita, ruokavalio voi vaikuttaa niiden ilmenemiseen. Ripulia voidaan myös hoitaa tyypillisillä ripulilääkkeillä, kuten loperamidilla. Mahdolliseen verenpaineen laskuun voidaan vaikuttaa nousemalla makuuasennosta ensin istuma- ja vasta sitten seisoma-asentoon. Seisomaan nousemisen jälkeen odotus ennen liikkumista voi myös olla avuksi.
Neuropatiakipuja hoidetaan ensisijaisesti trisyklisillä masennuslääkkeillä ja krooniseen kipuun tehoavilla antikonvulsanteilla: pregabaliinilla ja gabapentiinilla. Muut lääkitysvaihtoehdot tulevat kyseeseen, jos tavanomaiset ratkaisut eivät tehoa toivotulla tavalla. Myös mahdollisia autonomisen hermoston oireita voidaan pyrkiä lievittämään lääkkeillä. Mahdollinen erektiohäiriö hoidetaan samalla tavalla kuin diabetekseen liittymätön impotenssi.
Runsaasti alkoholia käyttäville diabeetikoille kehittyy neuropatia muita diabeetikkoja todennäköisemmin. Neuropatian kehittyminen on tavallista nopeampaa myös tupakoivilla diabeetikoilla.
Doina Spircu

| Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Catharines 1999 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Tampere 1995 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Aiguebelette 1997 | perämiehetön nelonen |  |
|  Hopeaa | Luzern 2001 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Zagreb 2000 | perämiehetön nelonen |  |
Doina Tudora Spircu-Craciun (o.s. Craciun, s. 24. heinäkuuta 1970 Slobozia) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Constanta CSS:ää ja  Stiinta CS:ää. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Spircu voitti kahdeksikon olympiakultaa Atlantassa 1996 ja maailmanmestaruuden 1999. MM-hopeaa hän saavutti kahdeksikossa 1995 ja 2001 sekä perämiehettömässä nelosessa 1997. MM-pronssia hän sai perämiehettömässä nelosessa 2000. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1988.
Denis Potvin

| Denis Potvin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1953 (ikä 70) Ottawa, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  93 kg
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1973–1988
Seurat:  New York Islanders
NHL-varaus:  1. varaus, 1973 New York Islanders
Hockey Hall of Fame
 1991 
Denis Charles Potvin (s. 29. lokakuuta 1953 Ottawa, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadanranskalainen jääkiekkoilija ja National Hockey League -ammattilainen. Hän loi maineensa neljä Stanley Cupia 1980-luvun alussa voittaneen New York Islandersin avainpuolustajana ja kapteenina. NHL-urallaan hän pelasi 1 060 ottelua, joissa hän teki 310 maalia ja antoi 742 maaliin johtanutta syöttöä, eli 1 052 tehopistettä. Näin hän pystyi puolustajana poikkeuksellisesti saavuttamaan tehopisteitä, eräillä kausilla keskimäärin jopa yli yhden ottelua kohden. Hän onkin yksi NHL:n historian tehokkaimpia puolustajia. Jäähyminuutteja hänelle tuomittiin 1 356.
Parhaalla kaudellaan 1978–1979 hänestä tuli ensimmäinen puolustaja Bobby Orrin jälkeen, joka teki yli 30 maalia ja enemmän kuin 100 tehopistettä. Potvin ja Orr ovat eräitä niistä kuudesta puolustajasta, jotka ovat yltäneet 100 tehopisteeseen NHL-kauden aikana.
Islandersissa Potvin pelasi koko uransa lopettamiseensa asti vuonna 1988.
Saavutuksia

Ensimmäinen varattu pelaaja vuoden 1973 varaustilaisuudessa
Calder Memorial Trophy (vuoden tulokas) vuonna 1974
James Norris Memorial Trophy (paras puolustaja) vuosina 1976, 1978 ja 1979
New York Islandersin kapteeni 1979–1987
Valinta Hockey Hall of Fameen vuonna 1991
Islanders jäädytti 1. helmikuuta 1992 hänen pelinumeronsa 5.
1998 Potvin sijoitettiin 19. sijalle The Hockey News -lehden 100 suurimman jääkiekkoilijan listalla
Aiheesta muualla

Denis Potvin The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Steve Vickers | Calder Memorial Trophyn voittaja 1974 | Seuraaja: Eric Vail |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Bobby Orr Larry Robinson | Norris Trophyn voittaja 1976 1978, 1979 | Seuraaja: Larry Robinson Larry Robinson |
Doina Gherman

| Doina Gherman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1982 (ikä 41) Chișinău, Moldavian SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  poliitikko
Poliitikko
Puolue:  Toiminta- ja solidaarisuuspuolue
Asema:  Moldovan parlamentin jäsen 2019–
Tunnustukset
 International Women of Courage -palkinto (2022) 
Doina Gherman (s. 29. marraskuuta 1982 Chișinău, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2019 Moldovan parlamenttiin.
Gherman työskenteli 2010–2015 Moldovan tullin vanhempana tarkistajana, mutta hänen sopimuksensa purettiin äitiysloman takia. Gherman on politiikassa mukana Toiminta- ja solidaarisuuspuolueen kautta. Hänet valittiin vuonna 2017 puolueen johtohenkilöstöön. Gherman on vuodesta 2018 toiminut myös kasvatustieteiden instituutin opettajana.
Gherman valittiin vuoden 2019 vaaleissa Moldovan parlamenttiin. Hän sai johtaakseen ihmisoikeuksien ja etnisten ryhmien suhteiden komitean sekä oli mukana Moldovan delegaatiossa, joksa osallistui Euroopan neuvoston parlamentaariseen yleiskokoukseen. Gherman valittiin uudelleen vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. Uudella parlamentissa hän sai johtaakseen ulkoasioiden ja Euroopan integraation valiokunnan.
Gherman sai vuonna 2022 Yhdysvaltain ulkoministeriön jakaman International Women of Courage -palkinnon. Palkintoperusteluissa kerrottiin Ghermanin edistäneen Moldovassa naisten osallistumista yhteiskuntaan ja pyrkineen suojelemaan parisuhde- ja sukupuoliväkivallasta kärsineitä.
Don Lincoln

| Don Lincoln |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1964 New York City, New York (osavaltio)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Rose-Hulman Institute of Technology Ricen yliopisto
Instituutti:  Fermilab Notre Damen yliopisto
Tutkimusalue:  Kokeellinen hiukkasfysiikka
Tunnetut työt:  Kvanttiväridynamiikan tutkiminen  Uusien ilmiöiden etsiminen  Hiukkaskiihdytin teknologia  Luennointi  Tieteen popularisointi
Aiheesta muualla
drdonlincoln.com
Don Lincoln (s. 1964) on yhdysvaltalainen hiukkasfysiikan tutkija Fermlabissa ja fysiikan dosentti Notre Damen Yliopistossa. Hän sai tohtorintutkinnon kokeellisesta  hiukkasfysiikasta Ricen Yliopistosta vuonna 1994. Vuonna 1995 hän oli yksi T-kvarkin löytäjistä. Hän on ollut mukana kirjoittamassa satoja tutkielmia ja sittemmin ollut ryhmän jäsenenä, joka löysi todisteita Higgsin bosonista.
Lincoln on julkinen puhuja ja tiedekirjailija ja on kirjoittanut monia tiedeartikkeleita lehdissä mm. Analog Science Fiction and Fact heinäkuussa 2009, Scientific American marraskuussa 2012 ja heinäkuussa 2015 ja The Physics Teacher ainakin kuusi kertaa. Hän on myös kirjoittanut populaaritiedekirjoja, joissa kuvataan hiukkasfysiikkaa. Vuonna 2013 hän julkaisi kirjan nimeltään "Alien Universe: Extraterrestrials in our Minds and in the Cosmos", joka kertoo, miten yleiset kuvat avaruusolennoista tulivat länsimaisen kulttuuriin ja kertoo sitten mitä moderni fysiikka, kemia ja biologia voi kertoa meille siitä minkälaista älykäs maanulkopuolinen elämä voisi olla. Hän on ollut mukana useissa videoissa, joiden tarkoituksena on levittää hiukkasfysiikan löytöjä ja alkaen 7.7.2011 on ollut pääpuhujana videoiden sarjassa, joita tuottaa Fermilab, jotka tutkivat erilaisia kysymyksiä hiukkasfysiikassa kansantajuisella ja joskus humoristisella tavalla. Aiheita, jotka ovat mukana sarjassa ovat mm. higgsin  bosoni, antimateria, neutriinojen olemus, alkuräjähdyksen käsitteet, kosminen Inflaatio, multiversumi ja supersymmetria.
Viime vuosina hän on ollut vahvasti mukana tutkimuksessa joka käyttää Fermilab Tevatronin  DZero -ilmaisinta ja myös Cernin Compact Muon Solenoid hiukkasilmaisinta, joka on osa Large Hadron Collideria. Hänen popularisointinsa kattaa myös kolumneja, jotka kertovat tutkimusaineistosta tulleiden  mittausten tuloksista yleisölle CMS (kuukausittain) ja DZero (joka toinen viikko). Hän on myös kirjoittanut toistuvasti osiota Physics in a Nutshell (fysiikkaa pähkinänkuoressa)— Fermilab verkkolehteen ja blogeja televisio-ohjelma NOVAN verkkosivuille. Lisäksi, hän on luonut useita videoita, jotka popularisoivat hiukkasfysiikkaa ja kosmologiaa tavalliselle yleisölle.
Lincoln on American Physical Societyn jäsen ja hän sai 2013, Euroopan Physical Society HEPP Outreach-palkinnon "viestimisestä useissa medioissa hiukkasfysiikan kiinnostavuudesta lukiolaisille, opettajille ja suurelle yleisölle".
Teoksia

Lincoln, Don: Understanding the Universe From Quarks to the Cosmos (Revised Edition).  World Scientific Publishing, 2012.  ISBN 978-981-4374-44-6.  Esittely kirjasta. (englanniksi)
Lincoln, Don: The Quantum Frontier.  Johns Hopkins University Press, 2009.  ISBN 9780801891441.  Esittely kirjasta. (englanniksi)
Lincoln, Don: The Large Hadron Collider.  Johns Hopkins University Press, 2014.  ISBN 9781421413518.  Esittely kirjasta. (englanniksi)
Lincoln, Don: Alien Universe.  Johns Hopkins University Press, 2013.  ISBN 9781421410722.  Esittely kirjasta. (englanniksi)