stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games
Pelaaminen

Pelaaja voi valita vain yhden kahdestakymmenestä hahmosta, jotka tekevät paluun kahdesta edellisestä pelistä, joilla voi osallistua pelin 16 olympialajiin. Lajeissa pelaaja ohjaa hahmoa joko käyttämällä Wii Remote MotionPlusia ja Nunchukia, tai Wii U GamePadiä joidenkin lajien, kuten ampumahiihdon suorittamiseen. Muita, paluun tekeviä lajeja ovat esimerkiksi hiihto, rattikelkkailu ja curling, kun taas uusia lajeja ovat parittainen taitoluistelu ja kaltevatyylinen lumilautailu. Kuten aiemmissa peleissä, pelaajat voivat suorittaa myös kahdeksan erilaista fiktionaalista Dream Event-lajia, mukaan lukien uuden sekoitetun lajin, jossa voi samanaikaisesti pelata lumilautailua, hiihtoa ja kelkkailua. Nämä lajit sijoittuvat Marion ja Sonicin tavaramerkkien alaisiin paikkoihin. Uusi lisäys tähän peliin on Action & Answer Tour, jossa pelaajat vastailevat kysymyksiin saadakseen pisteitä Sonic Coloursista tuttujen Orbotin ja Cubotin järjestämissä lajeissa.
Vastaanotto

Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Games sai vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista negatiivisiin, useiden arvostelijoiden kehuessa pelin visuaaleja ja kritisoidessa pelin samanlaisuuksia Mario & Sonic -pelisarjan aiempien pelien kanssa. Game Rankingsin keskiarvoksi pelille muodostui 54,81 % ja Metacriticin keskiarvoksi puolestaan 55/100.
Gaz Plant Nintendo Lifesta antoi pelille 6/10 pistettä, todeten että se ”…tuntuu pieneltä edistykseltä, eikä valtavalta harppaukselta jota saattaisit odottaa. Ottaen suuren osan sisällöstään vuoden 2010 pelistä, ja välittämättä vuoden 2012 kokemuksesta, tämä viimeisin painos osuu joihinkin oikeisiin näppäimiin, mutta ne ovat samoja uudelleenmerkitsemättömiä näppäimiä, joita koskettiin jo neljä vuotta sitten. Verkkopelin sisällyttäminen on varmasti tervetullut, mutta se on liian rajoitettu, kun taas GamePadillä käytettävä kekseliäs TV ajatus ei ole koskaan vienyt tarpeeksi pitkälle. Mutta kuten on sanottu, kaveriporukalla pelistä saa paljon sitä hauskuutta irti mitä siinä pitää olla; Sitä tunnetta, että olet tehnyt sen kaiken jo ennenkin, on vain vaikea ravistaa pois itsestään.”
Digital Spyn Liam Martin antoi pelille 3/5 pistettä, yllättyen pelin visuaalisuudesta, moninpelinäkökulmista sekä perheystävällisestä hauskuudesta, mutta kritisoi pelin ”kipinän” puutetta ja etenemistä Mario & Sonic -sarjassa, josta hän totesi että ”Kun toiminta on menevää ja pelit ovat täydessä keinahduksessa, peli on säihkyvä ja hauska minipelikokoelma koko perheelle. Nautittavasta moninpelistä huolimatta pelistä puuttuu ylevä tähdenvoima.”
David Jenkins Metrosta oli pääosin negatiivinen peliä kohtaan, antaen 3/10 pistettä. Jenkins yllättyi pelin grafiikoista, mutta kritisoi pelin syvyyden puutetta, epäjohdonmukaisia ohjaimia ja kierrätettyä materiaalia, mainiten että ”[Tämä on] kaikista surkein Mario & Sonic -peli tähän mennessä ja ei vain crossoverin turhuus, mutta aidosti huono minipelikokoelma, joka pistää Wii U:n ja GamePadin molemmat näyttämään pahalta.”
Suomalaisilta arvostelijoilta peli sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 6/10 kehuen loistavia unilajeja sekä sitä että pääosa lajeista on toimivia, mutta kritisoi puolestaan Action and Answerin surkeutta, epäonnistuneita ja turhia uudistuksia sekä rajoitettua nettipeliä. Pelaaja antoi pelille arvosanaksi 5/10, sanoen että ”Uusi Mario & Sonic sisältää avattavia asioita, kuten musiikkia ja vaatteita, mutta tuntuu silti rahastukselta. Se on hetken hupia.”
Käännös suomeksi
Martin Niefnecker

| Martin Niefnecker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1990 Garmisch-Partenkirchen, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Laji:  alamäkiluistelu
Kilpauran kesto:  2007-
Saavutukset
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  2
Paras sijoitus maailmancupissa:  1. (2010)
 Tietolaatikko päivitetty 24. tammikuuta 2015 
Martin Niefnecker (s. 15. maaliskuuta 1990) on saksalainen alamäkiluistelija. Hän on lajin maailmanmestari vuodelta 2010, jolloin alamäkiluistelun MM-sarjaa kilpailtiin ensimmäisen kerran. Hän voitti kauden ensimmäisen kilpailun Münchenissä ja oli toisessa, Quebecin osakilpailussa toinen. Se riitti Niefneckerille maailmanmestaruuteen. Niefnecker on pelannut myös jääkiekkoa 14-vuotiaasta asti. Hän osallistui ensimmäistä kertaa Red Bull Crashed Ice-kilpailuun vuonna 2007 Augsburgissa. Hän on saavuttanut urallaan yhden voiton, Münchenin kilpailusta 2010. Niefnecker on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kiloa.
Maunonen

| Maunonen |
| --- | --- |
 Huikon kylässä sijaitseva Maunonen.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°08′55″N, 26°06′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskujoki:  Hamperinjoki Saariseen 
Järvinumero:  14.318.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,8 m  
Pituus:  7 km  
Leveys:  1,9 km  
Rantaviiva:  36,284 km  
Pinta-ala:  5,08246 km²   
Tilavuus:  0,01575034 km³ 
Keskisyvyys:  3,1 m  
Suurin syvyys:  17,5 m  
Saaria:  27 
 fiMaunonen 
Maunonen  on Keski-Suomessa Toivakassa Huikon kylässä sijaitseva järvi. Se koostuu kolmesta samalla korkeudella olevasta altaasta, jotka ovat pohjoisesta etelään lueteltuna Keskinen, Kierikka ja Maunonen.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 508 hehtaaria eli 5,1 neliökilometriä, se on 7,0 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 27 saarta, joista suurimmat ovat Kassinsaari Keskisessä ja Korpisaari Kierikassa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 15,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0158 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 17,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 36,3 kilometriä. Huikon kylän keskusalue sijaitsee Kierikan itäpuolella ja jatkuu sen ja Maunosen altaan väliselle kannakselle, jonka kautta kulkee seututie 618.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Pitkäjoen valuma-alueeseen (14.318) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,8 metriä mpy. Järveen laskee useita ojia, ainakin Keskiseen Ruuhijärven laskujoki sekä oja Sarvisuolta, Kierikkaan Ison-Valkeisen ja Liikalanlammen laskuojat sekä Maunoseen Pihtijoki Hautajärvestä. Järven oma laskuoja Hamperinjoki alkaa Maunosen eteläpäästä ja laskee Aittojärven kautta Saariseen.
Maxcom

Maxcom on puolalainen pörssiyhtiö, joka on erikoistunut erilaisiin senioripuhelimiin. Vuonna 2008 yhtiö toi markkinoille ensimmäiset suurilla näppäimillä varustetut, SOS-turvapainikkeella varustetetut ja CE-merkityt puhelimensa.
Yritys toimii yhteistyössä monien matkapuhelinoperaattoreiden kanssa, esimerkkeinään ranskalainen Orange ja valkovenäläinen A1. Yhteistyötä tehdään myös lääke- ja hoiva-alan yrityksien suuntaan. Maxcomin serionikännyjä on myyty ainakin 20:een Euroopan maahan. Maxcomin suurinäppäimisiä puhelimia markkinoidaan Suomessa monissa matkapuhelinliikkeissä, hypermarketeissa ja verkkokaupoissa.
Maxcomin kilpailijoiin seniori- ja turvapuhelinmarkkinoilla lukeutuu esimerkiksi ruotsalainen Doro.
Marienthal

Marienthal tarkoittaa muun muassa seuraavia
Paikkoja > Saksa

Marienthal, Bad Liebensteiniin kuuluva alue
Marienthal, alue Geisenheimissa Hessenissä
Marienthal, alue Wandsbekissa Hampurissa
Marienthal, alue Zehdenickissä Brandenburgissa
Marienthal, alue Rockenhausenissa Rheinland-Pfalzissa
Marienthal, alue Zwickaussa Saksissa
Paikkoja > Muualla

Marienthal, kaupunki Namibiassa
Marienthal, kylä Kanadassa
Marienthal, kylä Luxemburgissa
Marienthal, kylä Etelä-Afrikassa
Marienthal, paikkakunta Kansasissa Yhdysvalloissa
Sukunimi

Eli Marienthal (s. 1986),  yhdysvaltalainen näyttelijä
Eric Marienthal (s. 1957), yhdysvaltalainen saksofonisti
Mike Marienthal (1923–2013), yhdysvaltalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marienthal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mars-96

Mars-96:n malli
Mars 96 eli Mars 8 oli venäläinen Mars-luotain, jonka laukaisu epäonnistui 16. marraskuuta 1996. Laukaisuväline oli Proton 8K82K/11S824F-kantoraketti, joka toimi moitteettomasti. Laukaisimen neljäs rakettivaihe Block D-2 ei kuitenkaan syttynyt, koska se ei saanut avaruusalukselta starttikomentoa. Kyseinen ylimmän rakettivaiheen moottori kuului Lavotskinin rakentamaan avaruusluotaimeen. Alus putosi takaisin maahan. Nykytiedon mukaan alus putosi mereen Chilen rannikolla.
Ohjelma

Mars 96 oli 1980-luvulla kunnianhimoisen Neuvostoliiton avaruusohjelman pääprioriteetti. Sen tunnus oli aluksi Mars 92 ja sitten Mars 94 – nimi muuttui aina laukaisun lykkääntyessä, kun avaruusluotaimen tekninen kehitys hidastui rahoitusvaikeuksien takia. Mars 96 perustui neuvostoliittolaisiin Phobos-luotaimiin ollen vielä niitäkin raskaampi. Mars 96 priorisointi esti venäläisten Spetrum-Röntgen-Gamma ja Radioastron-satelliittien kehityksen loppuun asti. Nämä avaruuslennot kuten Mars 96:n seuraaja Phobos-Grunt on elvytetty 2000-luvulla ja näyttävät toteutuvan vielä jossain muodossa.
Tieteelliset tavoitteet

Mars 96 oli suuri avaruusluotain, joka onnistuessaan olisi tehnyt monia mittauksia:
Marsin pinnan kuvaus
Marsin kaasukehän tutkimus
Marsin sisärakenteen luotaaminen
Marsin lähialueen plasman mittaus
tähtitieteelliset mittaukset, mm. gammapurkausten mittaus
Avaruusalus

Mars 96 luotain oli kolmiakselistabiloitu alus, jonka massa oli 6 180 kg tankattuna ja tyhjämassa 3 160 kg.
Aluksen kuljettama pinta-asema oli halkaisijaltaan noin metrin kokoinen painaen noin 60 kg. Sen sähkönlähde oli RTG (ydinvoima). Siinä oli kahdeksan tieteellistä mittalaitetta – Suomesta tulivat mm. pinta-aseman keskustietokone, sen ohjelmistot sekä säänmittausanturit. 
Alus kuljetti myös kaksi penetraattoria, joissa oli kamerat, spektrometrit, kiihtyvyysanturit ja seismometrit.
Tieteelliset mittalaitteet

ARGUS- kaksi TV-kameraa ja spektrometri.
HRSC- High Resolution Steroscopic TV-Camera (HRSC) – kamera, jota käytettiin myöhemmin myös ESAn Mars Express-luotaimessa.
WAOSS- Wide-Angle Steroscopic TV-Camera (WAOSS) – kamera.
OMEGA- Visible and Infrared Mapping Spectrometer (OMEGA) – spektrometri.
PFS- Planetary Fourier Spectrometer- spektrometri
TERMOSCAN- Mapping Radiometer (TERMOSCAN) – pinnan lämpötilan ja kaasukehän mittaava instrumentti.
SVET- High-Resolution Mapping Spectrometer (SVET) – spektrometri
SPICAM-  Multichannel Optical Spectrometer (SPICAM) – spektrometri, jonka piti mitata kaasukehää.
UVS-M- Ultraviolet Spectrophotometer (UVS-M) spektrometri, jonka piti mitata kaasukehää.
LWR-The Long-Wave Radar (LWR) oli Marsin pinnan läpi tunkeutuva tutka.
PHOTON (alias FOTON) - Gamma-Spectrometer (PHOTON)  spektrometri pinnan kivirakenteen koostumuksen mittaamiseksi
NEUTRON-S- Neutron Spectrometer (NEUTRON-S) - mahdollisen veden mittaus.
MAK-Quadruple Mass Spectrometer (MAK) - kaasukehän mittaus
ASPERA- Energy-Mass Ion Spectrograph and Neutral-Particle Imager (ASPERA) oli spektrometri, jonka toteuttivat Ruotsi ja Suomi.
FONEMA-  Fast Omnidirectional Non-Scanning Ion Energy-Mass Analyzer (FONEMA).
DYMIO-Omnidirectional Ionospheric Mass Spectrometer (DYMIO).
MARIPROB-Ionospheric Plasma Spectrometers (MARIPROB).
MAREMF- Electrostatic Analyzer and Magnetometer (MAREMF)
ELISMA- Wave Complex (ELISMA)
SLED-Low-Energy Charged Particle Spectrometer (SLED)
PGS- Precision Gamma Spectrometer (PGS)
LILAS-2-The Research of the Cosmic and Solar Gamma-Ray Bursts (LILAS-2
EVRIS- EVRIS Investgations of Oscillations in Stars (EVRIS
SOYA- Solar Oscillation Photometer (SOYA)
RADIUS-M- Radiation/Dosimetery Control Complex (RADIUS-M)
Tieteelliset mittalaitteet > Metegg-pinta-asema

Suomalainen Ilmatieteen laitos johti Metegg-pinta-aseman kehitystyötä 1980-luvulta laukaisuun asti. Sen alihankkijoina toimi useita suomalaisia avaruustekniikkayrityksiä. Itse laskeutuja valmistettiin Neuvostoliitossa ja Venäjällä.
Mars-96:n jatko

Euroopan avaruusjärjestö päätti Mars-96:n tuhouduttua aloittaa Mars Express-missionsa. Perusteena oli läntisen Euroopan Mars-tutkijoiden merkittävä panos Mars 96:n tieteellisiin mittalaitteisiin eli tosiasiaan, että kyseisten tuhoutuneiden laitteiden varakappaleet voivat toimia perustana ESAn omalle Mars-missiolle.
Myös Ranskan avaruusjärjestön CNESin sittemmin talousvaikeuksissa peruuttama Netlander oli nimenomaan laskeutujien kohdalla suora jatko Mars 96-missioon.
Myös venäläis-suomalainen MetNet-laskeutujien teknologiakehitys pohjautuu Mars 96:een.

Mars-96 kokoonpanohallissa
Mars-96:n pinta-asema
Max de Terra

| Max de Terra> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Sveitsi
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1952–1953
Talli(t):  Simca-Gordini,  Ferrari
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Sveitsin Grand Prix 1952
Viimeinen kilpailu:  Sveitsin Grand Prix 1953
Max de Terra (6. lokakuuta 1918 Zürich Zürich, Sveitsi – 29. joulukuuta 1982 Zürich, Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1952–1953.  Pisteitä Terra ei saavuttanut. Hänen paras sijoituksensa oli kahdeksas Sveitsin GP:ssä 1953. Toisen kilpailun Terra keskeytti. Hän oli Ecurie Espadonin jäsen.
F1-tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | Alfred Dattner | Simca-Gordini  11 | Gordini 1500  1.5 L4 | SUI Kesk. | 500 | BEL | FRA | GBR | GER | NED | ITA |  | - | 0 |
| 1953 | Ecurie Espadon | Ferrari  212 | Ferrari 166  2.0 V12 | ARG | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | GER | SUI 8 | ITA | - | 0 |
Aiheesta muualla

Max de Terra (StatsF1)
Martti Jännes

Martti Paavo Juhani Jännes (18. maaliskuuta 1936 Tampere – 15. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, graafinen suunnittelija ja valaisinsuunnittelija. Elokuvaurallaan Jännes erikoistui yhteiskunnallisiin tietoiskuihin, mainoselokuviin ja muihin lyhyisiin tilauselokuviin eri aiheista. Sittemmin hän tuli tunnetuksi muun muassa Innojok-yritykselle suunnittelemistaan valaisimista.
Jännes sai töistään muun muassa kaksi hopeista ja kaksi pronssista leijonaa Cannesin mainoselokuvafestivaaleilla. Työtoveri Pentti Teirikari arveli vuoden 2000 muistelmissaan Jänneksen olleen festivaalien palkituin suomalainen.
Martti Jännes kuului Genetzin kulttuurisukuun. Hänen vanhempansa olivat näyttelijä Paavo Jännes ja tämän toinen vaimo Marjatta Rekola. Jännes opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja elokuvaa. Työskennellessään Fennada-Filmissä Jännes opiskeli animaatioelokuvaa Suomessa vuoden työskennelleen amerikkalaisen Bob Balserin opastuksella. 1960-luvun puolivälissä hän ryhtyi tekemään mainoselokuvia Suomen Filmiteollisuus -yhtiössä ja siirtyi sitten Taucher-mainostoimiston elokuvaosastolle.
Jännes teki 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun loppuun Yleisradiolle tietoiskuja Pentti Teirikarin muistin mukaan ainakin 150 kappaletta. Niiden tilaajina olivat muun muassa Liikenneturva, Suomen Punainen Risti, Alko, Kotimaisen Työn Liitto, poliisi, verohallinto sekä sosiaali- ja terveyshallinto. Jänneksen kaupallisista mainoselokuvista pisimpään esitettyjä on Transmerin Off!-hyttyskarkotteen Lapin-tarina ”Miksi sinä etelän mies huitot? Mikset sinä käytä Ohvia?”.
Jännes suunnitteli ja ohjasi 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tiedekeskus Heurekan Verne-teatteriin Valon ihme -nimisen, 70 millimetrin filmille kuvatun monivälineohjelman. Sen esittämiseen tarvitaan planetaarionmuotoinen valkokangas, 70 mm ja 35 mm elokuvaprojektorit ja vielä diakuvia varten kahdeksan kuvaruudun multivisiolaitteisto.
Jännes oli mukana Åbo Akademissa toimineen norjalaisen psykologi Frode J. Strømnesin tutkimuksessa, jossa selvitettiin, miten eri kielet tuottavat erilaisia mielikuvia ja erilaista ajattelua. Jännes tutki myös värioppia ja kehitti sekä additiivisesti että subtraktiivisesti toimivan kuultovärijärjestelmän. Väriavaruusmalleja tutkiessaan Jännes kiinnostui myös geometriasta ja ryhtyi tekemään erilaisia kolmiulotteisia mallikappaleita, joista alkoi syntyä sitten muun muassa valaisimia.
Aiheesta muualla

Riikka Valtonen: Off-mainoksesta ja tietoiskuistaan tunnettu ohjaaja Martti Jännes kuollut Yle Uutiset.  18.4.2016. Viitattu 18.4.2016.
Maxwell (mikroarkkitehtuuri)

Maxwell on NVidian mikroarkkitehtuuri grafiikkasuorittimille.
Arkkitehtuurin suorittimet tukevat ohjelmoitavuutta GPGPU-käyttöön muun muassa OpenCL, CUDA ja C++ AMP rajapinnoilla.
Arkkitehtuuri on seuraaja Kepler-arkkitehtuurille.
Arkkitehtuurin seuraaja on Pascal.
Ensimmäiset arkkitehtuuria käyttävät mallit olivat GeForce GTX 750 ja GeForce GTX 750 Ti suorittimet. Molemmat julkaistiin 18. helmikuuta 2014.
Toisen sukupolven arkkitehtuuri on käytössä Nintendo Switch pelikonsolissa.
Sukupolvet > Ensimmäinen sukupolvi

Mikroarkkitehtuurin ensimmäinen sukupolvi on GM10x. Sarjan piirit käyttävät merkintöjä:
GM107
GM108
Sukupolvet > Toinen sukupolvi

Mikroarkkitehtuurin ensimmäinen sukupolvi on GM20x. Sarjan piirit käyttävät merkintöjä:
GM200
GM204
GM206
Käännös suomeksi
Max harjoittaa kaikkia urheilulajeja

| Max harjoittaa kaikkia urheilulajeja> Max Linder pratique tous les sports |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Max Linder
Käsikirjoittaja:  Max Linder, Armand Massard
Pääosat:  Max Linder Lucy d'Orbel Charles de Rochefort
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Pathé Frères
Ensi-ilta:  1913
Kesto:  16 min
Alkuperäiskieli:  välitekstit ranskaksi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Max harjoittaa kaikkia urheilulajeja (Max Linder pratique tous les sports) on Max Linderin ohjaama ja käsikirjoittama lyhyt komediaelokuva, joka  tuli ensi-iltaan 1913. Elokuvan tuotantoyhtiö oli Pathé Frères
Juoni

Max näkee lehdessä ilmoituksen, jossa varakas nainen hakee urheilullista miestä puolisokseen. Ehdokkaita on useita, ja Max on vähällä voittaa kilpailun, mutta menettää kuitenkin viimeisessä kokeessa mahdollisuutensa. Hän teeskentelee vakavaa loukkaantumista, ja esiintymisensä ansiosta hän tulee kuitenkin valituksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Max Linder  | … |  Max   |
|  Lucy d'Orbel  | … |  Gladys Maxence   |
|  Charles de Rochefort  | … |  Willy   |
Markku Hattula

Markku Hattula (s. 10. syyskuuta 1950 Kestilä) on suomalainen kirjailija ja kirjallisuusterapiaohjaaja. Hän on julkaissut romaaneja, novelleja, dekkarin ja näytelmiä sekä toiminut luovan kirjoittamisen ohjaajana.
Hattula valmistui insinööriksi Wärtsilän teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1975 ja suoritti vapaan sivistystyön tutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 2001. Hän on työskennellyt Maaseudun Sivistysliitossa.
Hattula on Suomen Näytelmäkirjailijaliiton jäsen vuodesta 1998 ja Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2002. Hän on voittanut Samuli Parosen Seuran kirjoituskilpailun 1. palkinnon.
Hattula on asunut Riihimäellä vuodesta 1984. Pielavedellä hän asui 1979–1983.
Teoksia

Sama se (1989), Karisto (esikoisnovelleja)
Näytön paikka (1992), Karisto (esikoisromaani)
Hurmuri ja muita kertomuksia (1999), Maahenki
On kurkiaurat lentäneet (2001), Maahenki
Visakoivu (2002), Ruonankoski Annamari, Hattula Markku ja Hamunen Paavo, Maahenki (Maaseudun sivistysliiton opintokeskus nro 1)
Kuusijuhla (2003), Hattula Markku ja Seppälä Arto, Maahenki (joulunäytelmiä kouluille)
Isät kutsuvat poikiaan (2004), Maahenki
Sanasi sun (2006) (2. painos 2009), Seppälä Arto ja Hattula Markku (kuvat Antti Huovinen), Maahenki (kirjoittamisen opas)
Rahat ja henki (2007), Bookkari (esikoisdekkari)
Naurun vuoksi (2008), Hattula Markku, Latikka Timo ja Seppälä Arto, Tekstitalli (sketsejä)
Naurun vuoksi 2010 (2010), Hattula Markku ja Seppälä Arto, Tekstitalli (sketsejä)
Sanojen sylissä (2009), Hattula Markku ja Svensson Kristina, Maahenki (kirjallisuusterapian opas)
Eturintaman iskujoukko (2011), Minerva Kustannus (saatavilla myös sähkökirjana)
Eturintaman iskujoukko iskee takaisin (2012), Minerva Kustannus
Akat (2012), Maahenki
Eturintaman iskujoukon torjuntavoitto (2013), Minerva Kustannus
Kaukopartion kujanjuoksu (2014), Minerva Kustannus
Kaukopartion kostoisku (2015), Minerva Kustannus
Kaukopartio virittää ansan (2016), Minerva kustannus
Talvisodan korpisoturit (2021), Otava
Näytelmiä

Maksettu rakkaus (1996)
Runokukko Riekuu (1997)
Tiet´ isäin astumaan (1998), Esko Puttonen ja Markku Hattula
Luontaishoitola Pehmokumpu (1999), Esko Puttonen ja Markku Hattula
Maineesi maksaa, Marianne (1999)
Nyrkki tai ruusu (1999)
Palanen Berliinin muuria (2000), Arto Seppälä ja Markku Hattula
Amerikan morsian (2001)
Dieettivaellus (2003), Esko Puttonen ja Markku Hattula
Hölmöläisten jouluvalmistelut (2003), Arto Seppälä ja Markku Hattula
Joulunodotusta mummolassa (2003), Arto Seppälä ja Markku Hattula
Tonttulassa tapahtuu osa I (2003), Arto Seppälä ja Markku Hattula
Tonttulassa tapahtuu osa II (2003), Arto Seppälä ja Markku Hattula
Sulle luvannut en ruusutarhaa... (2006)
Miestä vailla (2007)
Miestä vailla (2. versio) (2008)
Ideaparkki (2009)
Moishe Rosen

Martin eli Moishe Rosen (12. huhtikuuta 1932 – 19. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen baptistipappi, joka perusti vuonna 1973 Jews for Jesus -järjestön. Hän syntyi juutalaisena, mutta kääntyi kristinuskoon ja alkoi levittää juutalaisyhteisöille sanomaa Jeesuksen messiaanisuudesta. Hän valmistui Northeastern Bible Collegesta.
Rosen työskenteli järjestönsä johtajana vuoteen 1996 ja jatkoi sen jälkeenkin aktiivista toimintaansa sen parissa.[lähde? ]
Martin Olsen Nalum

| Martin Olsen Nalum |
| --- | --- |

Norjan kirkko- ja opetusministeri
 Blehrin II hallitus 22. kesäkuuta 1921 – 6. maaliskuuta 1923  
Edeltäjä:  Nils R. Jensen
Seuraaja:  Ivar B. Sælen
Norjan maatalousministeri (vt.)
 Blehrin II hallitus 22. kesäkuuta 1921 – 26. heinäkuuta 1921  
Edeltäjä:  Gunder A. Jahren
Seuraaja:  Håkon Five
Norjan työministeri
 Knudsenin II hallitus 26. heinäkuuta 1916 – 10. toukokuuta 1920  
Edeltäjä:  Andreas Urbye
Seuraaja:  Ole M. Mlejde
Suurkäräjäedustaja
 1906–1924  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1854 Brunlanes, Norja
Kuollut: 19. tammikuuta 1935 (80 vuotta) Hedrum, Norja
Ammatti:  maanviljelijä, opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Martin Olsen Nalum (13. toukokuuta 1854 Brunlanes – 19. tammikuuta 1935 Hedrum) oli norjalainen maanviljelijä, opettaja ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1906–1924 ja toimi Norjan työministerinä 1916–1920 sekä kirkko- ja opetusministerinä 1921–1923. Vuosina 1892–1916 hän oli Brunlanesin pormestari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Olsen Nalum Wikimedia Commonsissa