stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lummelampi (Jyväskylä)

| Lummelampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°15′58″N, 25°39′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Koskelanojaan 
Järvinumero:  14.293.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,7 m  
Rantaviiva:  1,577 km  
Pinta-ala:  10,58 ha  
Tilavuus:  0,0002767 km³  
Keskisyvyys:  2,62 m  
Suurin syvyys:  7,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLummelampi 
Lummelampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Rippalanmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Karhuvuoren länsipuolella olevassa painaumassa, jonne on muodostunut myös pieni Lummesuo. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Se on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuus on 0,28 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 7,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä. Lammen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsee asutusta ja itärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16685.
Luontoarvoja

Lummelammen kaakkoispuolinen Lummesuo on luonnontilaisena säilynyt kuusi- ja koivuvaltainen nevakorpi, jossa on paikoin avoimia kohtia. Suon kaakkoispuolella Karhuvuoren rinteellä on toinen korpialue, josta 2,7 hehtaaria on rauhoitettua. Soiden välillä kulkee puro. Alue on tiettävästi ainut paikka Jyväskylässä, jossa kasvaa raidankeuhkojäkälää.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä mpy.
Lampeen ei ole johdettu metsäojia, mutta siihen laskee lounaasta Ruokepuolisen laskupuro. Lummelammen laskuoja lähtee sen pohjoisrannasta ja se yhtyy Majajärvestä alkavaan Koskelanojaan 700 metrin päässä. Koskelanoja laskee Myllyjärveen, josta uoma jatkuu Syväojana Tuomiojärveen.
Historiaa

Lummelampi sijaitsee Jyväskylän ja Palokan rekisterikylien rajalla. Vuoden 1804 isojakokartassa lammen nimi on muodossa Lummetjärvi, ja sekä sen pohjois- että etelärannalle on merkitty rajapaikka. Vuodesta 1965 vuoteen 2009 myös Jyväskylän kaupungin ja maalaiskunnan raja kulki lammen kautta.
Tuomo Jormakka

| Tuomo Jormakka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Jyväskylän maalaiskunta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  171 cm
Paino:  80 kg
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  JYP (SM-liiga) Jukurit (Mestis)
Tuomo Jormakka (s. 23. maaliskuuta 1980 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija. Jormakka on pelannut 11 kautta Mestistä Mikkelin Jukureissa. Hän on JYPin kasvatti ja on pelannut kuusi SM-liigaottelua JYPin paidassa. Kaudella 2008–2009 Tuomo teki 22. tammikuuta SM-liigahistoriaa muodostaessaan ensimmäisen veljeksistä kootun hyökkäysketjun. Tuomon pikkuveljet Kaarlo Jormakka (s. 1988) ja Pekka Jormakka (s. 1990) olivat tuolloin samassa ketjussa hänen kanssaan.
Vanhempi pikkuveli Kaarlo pelaa KeuPa HT:ssa. Nuorin veli Pekka pelaa Mikkelin Jukureissa joukkueen kapteenina.
Nissilä (täsmennyssivu)

Nissilä tarkoittaa seuraavia:
Paikannimenä

Nissilä, kylä Vieremällä
Sukunimenä

Armas Nissilä (1891–1942), diplomi-insinööri, jääkäriluutnantti
Kalervo Nissilä (1913–1997), näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
Leena Nissilä (o.s. Karhumaa, s. 1969), Kotimaisten kielten keskuksen johtaja
Maarit Nissilä (s. 1952), kuvanveistäjä
Niko Nissilä (s. 2005), jääkiekkoilija
Seppo Nissilä (1937–2023), säveltäjä ja sanoittaja
Urho Nissilä (s. 1996),  jalkapalloilija
Viljo Nissilä (1903–1986), kielitieteilijä, professori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nissilä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antoninuksen valli

Antoninuksen valli (pohjoisempi) ja Hadrianuksen valli.
Antoninuksen valli eli Antoninuksen muuri oli roomalainen rajavalli, joka erotti Britannian provinssin sen pohjoispuolelle jääneestä kelttiläisten alueesta. Valli rakennettiin vuosina 142−144 jaa. keisari Antoninus Piuksen aikana. Antoninuksen valli oli noin 60 kilometrin pituinen ja kulki Skotlannin poikki suunnilleen nykyisellä Glasgow−Edinburgh-linjalla, Old Kilpatrickista Borrowstounnessiin.
Suurimman osan roomalaishallinnon aikaa Britannian pohjoisrajana oli Hadrianuksen valli. Antoninuksen valli rakennettiin noin 20 vuotta Hadrianuksen vallin jälkeen, kun Rooma pääsi lyhyeksi ajanjaksoksi laajenemaan pohjoisemmaksi. Antoninuksen valli sijaitsee noin 160 kilometriä Hadrianuksen vallista pohjoiseen. Ulompi valli hylättiin kuitenkin noin vuonna 164, sillä joukkoja tarvittiin muualla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antoninuksen valli Wikimedia Commonsissa
Antoninuksen vallin jäänteitä.
Elmeri Rantalainen

Elmeri Rantalainen (s. 2. kesäkuuta 1990 Kuusankoski) on suomalainen potkunyrkkeilijä, joka voitti vuonna 2011 musical forms -luokan maailmanmestaruuden Dublinissa.
Rantalainen osallistui Talent Suomi -kykykilpailun toiselle kaudelle vuonna 2009 edeten finaaliin. Vuonna 2010 hän voitti kickboxingissa musical forms -luokan euroopanmestaruuden. Rantalainen on näytellyt elokuvissa Punttikomedia (2022) ja Tuomion saari (2023).
Rantalainen on entisen toimittajan ja televisiopersoonan Simo Rantalaisen poika.
Arto Nieminen (toimittaja)

Arto Nieminen (s. 31. joulukuuta 1957) on toimittaja ja Suomen Journalistiliiton entinen puheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 2006–2014.
Nieminen on työskennellyt toimitussihteerinä Virkamiesten ja toimihenkilöiden yhteisjärjestön VTY:n lehdessä 1985–1988. Hän työskenteli työmarkkinatoimittajana Yleisradion Radiouutisissa 1989–2004 ja politiikan toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 2004–2006. Hänet valittiin Journalistiliiton puheenjohtajaksi vuonna 2006, ja siitä tehtävästä hän palasi Yleisradion palvelukseen vuonna 2015. Nieminen sai Journalistiliiton ansiomerkin vuonna 2015.
Vaajakosken vanha vesivoimalaitos

Vaajakosken vanha vesivoimalaitos 2012
Vaajakosken vanha vesivoimalaitos eli Wanha Woimala on Vaajakoskessa Vaajavirrassa Jyväskylässä sijaitseva vuonna 1920 rakennettu vesivoimalaitos, joka ei ole enää sähköntuotantokäytössä. Se toimii erilaisten tapahtumien, taidenäyttelyiden, konserttien ja tanssien järjestämispaikkana.
Vesivoimalaitoksen rakennutti SOK Vaajakosken tehtaiden tarpeisiin. Alun perin voimalaitoksen ympärillä ei ollut patolaitteita, vaan vettä virtasi myös voimalaitoksen turbiinien ohi. Voimalaitoksella oli kaksi turbiiniparia, joiden yhteenlaskettu teho oli 500 hevosvoimaa. Turbiinit oli kytketty kahteen vaihtovirtageneraattoriin, joiden yhteenlaskettu teho oli 368 kilowattia.
Vuonna 1942 Naissaaren toisella puolella sijaitsevaan Vaajavirran toiseen koskeen, Naiskoskeen, rakennettiin uusi voimalaitos. Sen valmistuttua vanha voimala poistettiin käytöstä ja veden virtaus paitsi voimalan läpi myös sen ohitse padottiin. Voimalaan johtavan sillan alla olevia patoja saatetaan edelleen avata vedenpinnan noustessa voimalaitosten yläpuolella.
Voimalaan asennettiin käyttövesijohdot 1996 ja samalla rakennettiin käymälä teollisuustalon puoleiselle rannalle voimalan läheisyyteen.
Vaajakosken vanha vesivoimalaitos on vuosikymmenien aikana muodostunut Vaajakosken ja sen teollisuuden tunnukseksi. Sen lähellä sijaitsee toinen Vaajakosken teollisuuden maamerkki, entinen naulatehdas, nykyinen Vaajakosken teollisuustalo. Vanhan voimalaitoksen vieressä kulkee Vaajakosken kanava.
Kuvia

Voimalaitos ja sille johtava silta
Voimalaitos teollisuustalon suunnasta Vaajavirran rannalta
Voimalaitoksen kolme patoluukkua avattuna keväällä 2012
Voimalaitos Leppäveden suunnasta
Voimalaitos iltavalaistuksessa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaajakosken vanha vesivoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Wanha Woimala
Wanha Woimala Facebookissa
62.2472°N, 25.8862°E
Pääkaupunkiseutu

Pääkaupunkiseutu tummansinisellä, yhdessä vaaleansinisen alueen kanssa muodostuu Helsingin seutu.
Pääkaupunkiseudulla (lyhenne PK-seutu) tarkoitetaan Suomessa Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan kaupunkien muodostamaa aluetta. Se sijaitsee Suomen eteläosassa Suomenlahden rannalla ja on tärkeä kasvukeskus, jossa asuu 1 267 272 asukasta. Viisi Suomen neljästätoista yliopistosta ja useimmat suuryritysten pääkonttorit sijaitsevat pääkaupunkiseudulla, kuten myös Suomen päälentoasema Helsinki-Vantaa.
Pääkaupunkiseudun kunnilla on jätehuoltoa ja joukkoliikennettä koskeva lakisääteinen yhteistyövelvollisuus, joka vuoden 2009 loppuun kuului Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta YTV:lle ja vuodesta 2010 alkaen joukkoliikenne HSL:lle ja jätehuolto (kuten myös vesihuolto) HSY:lle. Kuntayhtymässä voi olla jäseninä muitakin kuntia kuin pääkaupunkiseudun neljä kuntaa (HSL:ssä on Helsingin seudun kehyskunnista Kirkkonummi, Kerava, Tuusula, Sipoo ja seudun ulkopuolelta Siuntio, sekä HSY:ssä jätehuollon osalta Kirkkonummi) ja kuntayhtymä voi tuottaa palveluja myös muille kuin jäsenkunnilleen. Laki pääkaupunkiseudun kuntien jätehuoltoa ja joukkoliikennettä koskevasta yhteistoiminnasta tuli voimaan marraskuussa 2009 ja sitä on sovellettu täysimääräisesti vuoden 2010 alusta.
Pääkaupunkiseudun kunnat numeroina

| Kunta | Asukkaita 2024 | Pinta-ala km² maata 2015 | Pinta-ala km² makeaa vettä 2015 | Pinta-ala km² merivettä 2015 | Pinta-ala km² yhteensä 2015 | Väestöntiheys (as> /km²) 2025 | Kunnallis- vero- prosentti 2025 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki | 684 589 | 214 | 1 | 500 | 715 | 3 196 | 5.3 |
| Espoo | 321 031 | 312 | 18 | 198 | 528 | 1 028 | 5.3 |
| Vantaa | 251 405 | 238 | 2 | 0 | 240 | 1 055 | 6.4 |
| Kauniainen | 10 247 | 6 | 0 | 0 | 6 | 1 740 | 4.7 |
| Yhteensä | 1 267 272 | 771 | 21 | 698 | 1 490 | 1 644 | – |
Pääkaupunkiseudun kunnat numeroina > Kasvukeskus

Pääkaupunkiseutu on kasvukeskus ja Helsingin seudun metropolialueen ydin Suomenlahden pohjoisrannalla. Seudun väkiluku on 1 606 104 eli runsas viidennes Suomen väkiluvusta. Seudun pinta-ala on vain 0,2 prosenttia koko maasta. Uusmaalaisista noin 70 % asuu pääkaupunkiseudulla. Pääkaupunkiseudun väestön odotetaan väestöennusteen mukaan kasvavan seuraavina vuosikymmeninä muuta maata nopeammin. Seudulla on tiiviistä maankäytöstä huolimatta myös laajoja virkistys- ja luonnonalueita, kuten Nuuksion ja Sipoonkorven kansallispuistot.
Helsingin osuus pääkaupunkiseudun väestöstä on vähentynyt, mutta edelleen vuonna 2021 runsaasti yli puolet (noin 55 %) seudun väestöstä asui Helsingissä.
Pääkaupunkiseudun kunnat numeroina > Väestörakenne

Helsingissä on selvä naisenemmistö, Espoossa on hienoinen naisenemmistö ja Vantaalla puolestaan hienoinen miesenemmistö. Helsingin ikärakenne on erilainen kuin Espoon ja Vantaan. Helsingissä nuorten aikuisten ja toisaalta vanhimpien ikäluokkien osuus on suuri, kun taas Espoossa ja Vantaalla korostuvat nuorimmat ikäluokat ja toisaalta keski-ikäiset. Lähes joka kymmenes pääkaupunkiseutulainen on yli 64-vuotias helsinkiläinen.
Pääkaupunkiseudun kunnat numeroina > Väestöntiheys

Suomen pääkaupunkiseudun asutus on muihin eurooppalaisiin kaupunkikeskuksiin verrattuna varsin väljää, mutta Suomen oloissa tiivistä. Toisaalta pohjoismaiseen taajamamääritelmään perustuvan Helsingin keskustaajaman väkiluku vuonna 2014 oli 1 214 210 asukasta ja pinta-ala 669 km². Tämä tarkoittaa yhtenäistä kaupunkimaisesti asutettua aluetta, joka on vähintään 200 asukkaan keskittymä ja jossa rakennusten väli ei ylitä 200 metriä. Helsingin taajama-alue ulottuu yhtenäisenä yhdeksän kunnan alueelle ja sen väestötiheys on keskimäärin 1 749 asukasta neliökilometriä kohdenlähde?. Taajaman muoto Helsingin ulkopuolella on orgaaninen eikä se noudata hallinnollisia rajoja, esimerkiksi pääradan varressa se ulottuu kapeahkona nauhana aina Järvenpäähän asti.
Palvelujen jakautuminen

Pääkaupunkiseudun palvelujen suurin keskittymä on Helsingin keskusta, mutta palveluja on sen ohella runsaasti hajautuneena myös aluekeskuksiin. Näitä aluekeskuksia on yhteensä 18: Helsingissä Itäkeskus, Herttoniemi, Malmi ja Kannelmäki, Vantaalla Myyrmäki, Kivistö, Aviapolis, Tikkurila, Koivukylä, Korso ja Hakunila sekä Espoossa kaupunkikeskukset Leppävaara, Tapiola, Matinkylä, Espoonlahti, Espoon keskus ja paikalliskeskukset Kauklahti ja Kalajärvi.
Useissa aluekeskuksissa etenkin kaupalliset palvelut ovat keskittyneet suuriin kauppakeskuksiin: Itäkeskuksessa sijaitsee Itis, Kannelmäessä Kaari, Myyrmäessä Myyrmanni, Aviapoliksessa Jumbo, Leppävaarassa Sello, Matinkylässä Iso Omena ja Tapiolassa Ainoa. Muita suuria kauppakeskuksia ovat Pasilassa Tripla ja Kalasatamassa Redi.
Huonekalu- ja rautakauppa on laajalti keskittynyt syrjäisemmille alueille, mutta pääteiden varsille, kuten Roihupeltoon, Kuninkaalaan, Varistoon, Finnoohon ja Lommilaan.
Palvelujen jakautuminen > Koulutus

Viisi Suomen neljästätoista yliopistosta sijaitsee pääkaupunkiseudulla. Helsingin yliopisto toimii Helsingin kaupungin alueella pääosin keskustassa, Kumpulassa, Meilahdessa ja Viikissä. Aalto-yliopisto toimii suurimmaksi osaksi Espoon Otaniemessä. Ruotsinkielinen kauppakorkeakoulu Hanken Svenska handelshögskolan toimii Etu-Töölössä, Maanpuolustuskorkeakoulu Santahaminassa ja Taideyliopisto eri puolilla kantakaupunkia.
Ammattikorkeakouluista opetusta pääkaupunkiseudulla tarjoavat Metropolia, Laurea, Haaga-Helia, Humanistinen ammattikorkeakoulu sekä Diakonia-ammattikorkeakoulu. Ruotsinkielinen ammattikorkeakoulu Yrkeshögskolan Arcada toimii Helsingin Arabianrannassa.
Palvelujen jakautuminen > Terveys

Pääkaupunkiseutu kuuluu HYKS-sairaanhoitoalueeseen yhdessä Kirkkonummen ja Keravan kanssa. Sairaanhoitoalue on osa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriä. HYKSillä on valtakunnallinen vastuu muun muassa elinsiirroista, vaativasta neurokirurgiasta ja vaikeiden palovammojen hoidosta.
HYKSin sairaaloita sijaitsee eri puolilla Helsinkiä, suurimpina Meilahden ja Töölön sairaalat, sekä Espoossa Jorvin sairaala ja Vantaalla Peijaksen sairaala.
Liikenne

Helsingistä lähtevät valtatiet 1, 3, 4 ja 7 sekä kantatiet 45 ja 51. Pääkaupunkiseutua palvelevat kehätiet Kehä I, Kehä II ja Kehä III. Pääkaupunkiseudun mittakaavassa pääteinä voidaan pitää myös Vihdintietä ja Itäväylää.
Helsingistä lähtevät Suomen päärata ja Rantarata. Vantaankosken rata ja Kehärata sijaitsevat kokonaisuudessaan pääkaupunkiseudulla, kuten suurimmaksi osaksi myös Vuosaaren satamarata.
Suomen päälentoasema Helsinki-Vantaan lentoasema sijaitsee pääkaupunkiseudulla. Pienkoneita palvelee Helsinki-Malmin lentoasema. Helsingin Satama koostuu kolmesta osasta: Vuosaaren satama palvelee pääosin tavaraliikennettä, kun taas Helsingin keskusta-alueilla sijaitsevat Eteläsatama ja Länsisatama palvelevat matkustajaliikennettä.
Liikenne > Joukkoliikenne

Pääkaupunkiseudun kunnilla on lakisääteinen velvollisuus hoitaa yhteistoiminnassa alueidensa joukkoliikenne. Joukkoliikenteen hoitamista varten perustettu kuntayhtymä Helsingin seudun liikenne (HSL) aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa, sitä ennen Helsingin kaupungin liikennelaitos (HKL) hoiti liikenteen suunnittelun Helsingin sisäisen liikenteen osalta ja Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta (YTV) seutuliikenteen sekä Espoon/Kauniaisten, Vantaan ja Keravan sisäisen liikenteen osalta. Jäsenkunnat ovat Helsinki, Espoo, Vantaa, Kauniainen, Kerava, Kirkkonummi ja Sipoo sekä vuodesta 2018 lähtien myös Siuntio ja Tuusula. HSL:n operoimilla joukkoliikennelinjoilla tehdään vuosittain noin 345 miljoonaa matkaa. Yhtymän perustarkoitus on luoda kattavat liikkumismahdollisuudet ja toimia seudun viihtyisyyden ja elinvoimaisuuden puolesta.
Pääkaupunkiseudun joukkoliikenneverkon rungon muodostavat metro, lähijunat sekä runkobussilinjat. Näitä täydentävät monet bussilinjat ja Helsingin kantakaupungin alueella myös raitiovaunut.
Liikenne > Joukkoliikenne > Helsingin seudun liikennejärjestelmäsuunnitelma

HSL on vastuussa Helsingin seudun liikennejärjestelmäsuunnitelman (HLJ) laatimisesta. Ensimmäinen suunnitelma HLJ 2011 hyväksyttiin vuoden 2011 keväällä ja se kattaa kaikkien Helsingin seudun 14 kunnan alueen. Suunnittelussa ei tarkastella yksittäisiä hankkeita, vaan koko aluetta ja koko liikennejärjestelmää, johon kuuluvat kaikki joukkoliikennemuodot, kevyt liikenne, yksityisautoilu ja myös tavaraliikenne. Liikennejärjestelmää kehitetään pitkäjänteisesti aina vuoteen 2050 asti. Suunnitelman toteutumista seurataan ja arvioidaan vuosittain.
Jätehuolto

Lakisääteinen pääkaupunkiseudun kuntien välinen yhteistyövelvollisuus koskee myös jätehuoltoa. Jäte- ja vesihuollon hoitamista varten perustettiin YTV:n toiseksi seuraajaksi kuntayhtymä Helsingin seudun ympäristöpalvelut (HSY), joka aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa. Sen jäsenkuntia ovat Helsinki, Espoo, Kauniainen ja Vantaa, mutta se huolehtii sopimuspeusteisesti myös Kirkkonummen jätehuollosta. HSL:n jäsenkunnista Kerava, Sipoo, Siuntio ja Tuusula eivät kuulu HSY:hyn. Kerava ja Tuusula kuuluvat jätehuollon osalta Kiertokapula Oy:hyn sekä Sipoo ja Siuntio Rosk 'n Roll Oy Ab:hen. Vesihuollon osalta Kerava, Sipoo ja Tuusula kuuluvat Keski-Uudenmaan Vesi -kuntayhtymään, Kirkkonummella ja Siuntiolla taas on oma vesilaitos.
Jätteitä voi tuoda esimerkiksi HSY:n Sortti-asemille. Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Espoon länsiosissa, ja siellä on esimerkiksi Pohjoismaiden suurin kaatopaikka. Vantaan itäosissa sijaitsee Suomen suurin jätevoimala.
Tärkeimpiä nähtävyyksiä

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Helsingissä Ateneumin taidemuseo  Eduskuntatalo  Helsingin tuomiokirkko  Kauppatori  Kallion kirkko  Kiasma  Korkeasaaren eläintarha  Linnanmäki  Seurasaari  Sibelius-monumentti  Suomen kansallismuseo  Suomenlinna  Temppeliaukion kirkko  Uspenskin katedraali  |  Espoossa EMMA  Espoon tuomiokirkko  Nuuksion kansallispuisto  Tapiolan keskusta  Tarvaspää (Gallen-Kallelan museo)  Vesipuisto Serena  |  Kauniaisissa Gallträsk  Kauniaisten laskettelurinne  |  Vantaalla Backaksen kartano  Fazerin vierailukeskus  Håkansbölen kartano  Hämeenkylän kartano  Suomen ilmailumuseo  Sipoonkorven kansallispuisto  Tiedekeskus Heureka  Vantaan Pyhän Laurin kirkko  Vantaan kaupunginmuseo  Vantaan taidemuseo Artsi  Viihdekeskus Flamingo  |
Historia

Vuodesta 1970 lähtien pääkaupunkiseudun joukkoliikennettä ja jätehuoltoa hoiti lakisääteinen Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta -kuntayhtymä. Yhteistyövaltuuskunta saattoi erillisin sopimuksin tarjota palvelujaan myös pääkaupunkiseudun kuntien ulkopuolelle: YTV:llä ja Keravalla oli sopimus seutulippuliikenteestä ja Kirkkonummen kanssa yhteistyösopimus kattoi sekä seutulippuliikenteen ja jätehuollon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helsingin seutuportaali
Pääkaupunkiseudun opaskartta seutuportaalissa
Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin yhteinen portaali helsinki.fi
| n k Helsingin seutu |
| --- | --- | --- |
| Pääkaupunkiseutu |  Espoo  Helsinki  Kauniainen  Vantaa  |  |
| Helsingin seutu | Pääkaupunkiseudun kuntien lisäksi: Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Kirkkonummi  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Sipoo  Tuusula  Vihti  |  |
| Helsingin seutukunta | Helsingin seudun kuntien lisäksi: Karkkila  Lohja  Siuntio  |  |
Helsingin tuomiokirkko näkyy kauas merelle.
Nokian entinen pääkonttori Keilaniemessä. Espoo on kuuluisa monien suuryhtiöiden pääkonttoreista.
Espoon Leppävaarassa sijaitseva Sello on yksi Suomen suurimpia kauppakeskuksia.
Meilahden tornisairaala.
Helsinki-Vantaan lentoasema Vantaalla on Suomen vilkkain lentoasema.
Helsingin metron juna Vuosaaren sillalla.
Vantaan Pyhän Laurin kirkko on pääkaupunkiseudun vanhin rakennus.
Stenfors

Stenfors voi tarkoittaa seuraavia:
Stenfors, suomalainen yhtye
Stenfors, sukunimenä:
Alfred Wilhelm Stenfors (1866–1952), suomalainen arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja
Gunnar Stenfors (1903–1955), suomalainen alppihiihtäjä
Jan Stenfors (s. 1963), suomalainen proviisori, farmakologi ja muusikko, Stenfors-yhtyeen jäsen
Lauri Stenfors (s. 1990), suomalainen salibandyn pelaaja ja maailmanmestari
Reitto Stenfors, Fredrik Aalto (1854–1917), suomalainen kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stenfors”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kawaii

Kawaii-tyttöhahmoja.
Kawaii (jap. かわいい tai jap. 可愛い) on japanilainen sana, joka tarkoittaa "rakastettavaa" (kiinalaisista merkeistä 可 ja 愛), mutta käännetään usein tarkoittamaan söpöä. Käyttö vaihtelee ja sillä voidaan kuvailla asioita koiranpennuista vaatteisiin.
Termillä on hauskaan viittaava nyanssi, joka on eri kuin "kauniilla".
Kawaii-kulttuurin boomi alkoi 1970-luvulla eikä ole varsinaisesti loppunut. Termi on ollut olemassa ennenkin, mutta ei yhtä suuressa mittakaavassa. 1980-luvulla ilmestyi japanilaisia idoleja ja se vaikutti myös nuorten puhetapaan. Trendi jatkui 1990- ja 2000-luvuilla värikkäinä vaatteina. Hello Kitty -brändin tuottoisuus 2000-luvun alussa herätti huomiota ja söpöyden kulttuurista kirjoitettiin muun muassa Business Week Online -lehdessä.
Viehätys söpöyteen sanotaan olevaan juurtunut japanilaiseen harmoniaa rakastavaan kulttuuriin.
Miniatyyrien kerääminen juontaa Edo-kaudelle, jolloin netsuket olivat hyvin suosittuja.
Erilaiset hahmot ja tavarat ovat levinneet ympäri maailman nopeasti. Kawaii-kulttuuri heijastaa muutoksia sosiaalisissa, taloudellisissa ja poliittisissa olosuhteissa, etenkin ajatuksissa työstä ja kulttuurista sekä käsityksistä tulevaisuudennäkymistä.
Länsimaissa ensikosketus on värikkään muodin tai taiteen kautta ja muut käyttötavat jäävät vähemmälle huomiolle ja termiin yhdistetään tiivistettyjä nyansseja.
Mykola Plavjuk

Mykola Plavjuk.
Mykola Vasylovytš Plavjuk (ukr.  Микола Васильович Плав'юк; 5. kesäkuuta 1925 Rusów, Puola (nyk. Rusiv, Ukraina) – 10. maaliskuuta 2012 Hamilton, Ontario, Kanada) oli Ukrainan pakolaishallituksen neljäs ja viimeinen presidentti. Hän oli tehtävässä joulukuusta 1989 alkaen 22. elokuuta 1992 saakka, jolloin hän luovutti seremoniallisesti tehtävän ja valtion symbolit juuri valitulle Ukrainan presidentille Leonid Kravtšukille Verh’ovna Radassa tämän virkaanastumisseremoniassa.
Käännös suomeksi
Adenosiinitrifosfaatti

| Adenosiinitrifosfaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  56-65-5
PubChem CID:  5957
SMILES:  O=P(O)(O)OP(=O)(O)OP(=O)(O)OC[C@H]3O[C@@H](n2cnc1c(ncnc12)N)[C@H](O)[C@@H]3O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H16N5O13P3
Moolimassa:  507,181 g/mol
Sulamispiste:  187 °C (dinatriumsuolana)
Tiheys:  1,04 g/cm3
Adenosiinitrifosfaatti eli ATP on runsasenergiainen yhdiste, jota tuottavat mitokondriot soluhengityksellä, solulimassa glykolyysi ja viherhiukkaset fotosynteesin valoreaktioissa. ATP:llä on tärkeä osa solun energiataloudessa. ATP:tä käytetään energian siirtoon ja lyhytaikaiseen varastointiin. Elimistön solujen tarvitessa ATP-molekyyleihin sitoutunutta energiaa ATPaasi-niminen entsyymi pilkkoo runsasenergiaisia sidoksia fosfaattiryhmien väliltä.
ATP:ssä on emäsosa (adeniini), sokeriosa (riboosi) ja 3 fosfaattiosaa. Kun ATP:stä irtoaa yksi fosfaattiosa, siitä tulee adenosiinidifosfaattia eli ADP ja kun ADP:stä irtoaa vielä yksi fosfaattiosa, syntyy adenosiinimonofosfaattia eli AMP.
Ihmisen arvioidaan käyttävän painonsa verran ATP-molekyylejä vuorokaudessa. Tämä tarkoittaa sitä, että yksi ATP-molekyyli kierrätetään 1 000–1 500 kertaa vuorokauden aikana. Lihassoluissa ATP on ainoa lihassupistuksen energialähde. Sitä on varastoituneena lihaksissa vain vähän, ja nämä varastot hyödynnetään nopeasti.