stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
VMV 6
Tuotanto

Kun kieltolaki oli huhtikuussa 1932 kumottu, salakuljetuksen arveltiin tyrehtyvän, mutta VMV 6:n kuvausten aikaan kesällä 1935 se oli rannikkoseudulla kalastustakin tuottoisampaa. Nimensä elokuva sai merivartioalusten tyyppitunnuksen mukaan. Suomen merivartiostolla oli vuosina 1931–1960 käytössään samanniminen alus, mutta elokuvan yhteydet siihen rajoittuvat vain nimeen. Merivartiolaitos avusti kuvauksissa: mukana nähtiin VMV 6 -aluksen lisäksi myös VMV 5 ja VMV 12. Uudenkaupungin telakalla valmistettu puurunkoinen VMV 6 poistettiin käytöstä 25. huhtikuuta 1960.
Erik Blombergin piti alun perin olla kakkoskuvaajana, mutta työnäytteiden perusteella Orko teki hänestä Theodor Lutsin sijaan pääkuvaajan.
VMV 6:n käsikirjoitusta muutettiin paikoin vielä kuvausvaiheessa, ja useita jaksoja leikattiin pois liiallisen pituuden vuoksi. Silti elokuvalle kertyi pituutta 3 500 metriä eli runsaat kaksi tuntia. Myöhemmin sitä lyhennettiin niin, että pituudeksi jäi 2 800 metriä (106 minuuttia). VMV 6:n juonessa on tavoiteltu jännityksen ja seikkailun tuntumaa rakkausjuonteilla ryyditettynä. Mukana oli laulu- ja soittokohtausten lisäksi Orkon elokuville tyypillinen tanssijakso, tällä kertaa saariston latotanssiaisina.
Regina Linnanheimolla oli elokuvassa ensimmäinen naispääosansa. Hänen roolinsa ei ollut yhtään niin suuri kuin miespääosaa esittäneen Joel Rinteen, mutta hänen hahmoaan varten tehtiin kaksi pukua ja hänen ulkonäköään hyödynnettiin elokuvan mainoksissa.
Elokuvan ulkojaksoja tehtiin Porvoon saariston Pirttisaaressa sekä Helsingin Kaivopuistossa ja Arkadiankadulla. Sisäkuvaukset tehtiin Suomi-Filmin studiossa Vironkatu 9:ssä. Elokuvassa on sisäkuvia myös vartiomoottoriveneen ohjaushytistä ja konehuoneesta. Rekvisiitaksi tarvitut pirtukanisterit hankittiin alan erikoisliikkeestä.
Sen ensi-ilta oli 16. helmikuuta 1936 Helsingin Kino-Palatsissa. VMV 6:n yleisömenestys oli vuoden 1936 kolmanneksi paras. Tuotantokustannuksiltaan tavallista kalliimpi elokuva sai kustannuksensa katettua vasta vuonna 1942.
Arviot

Aikalaiskriitikot kiittelivät Risto Orkon ohjaustyötä. Helsingin Sanomien kriitikko piti sitä ”suomalaisen elokuvan voittona” ja sanoi sen tarjoavan ”parasta vauhdikkuudessa ja jännittävyydessä, mitä suomalainen elokuva on koskaan pystynyt tekemään”. Erik Blombergin kuvaustyö sai myönteistä huomiota: ”ensimmäisessä suuryrityksessään osoittautuu [Blomberg] alansa hallitsevaksi ja hyviä ideoita omaavaksi valokuvaajaksi”. Jotkut arvioijat panivat jo tuolloin merkille käsikirjoituksen puutteet. Runsaan näyttelijäkaartin suorituksiin ei arvosteluissa liiemmin syvennytty, mutta niitä pidettiin yleisesti hyvätasoisina.
Myöhemmissä arvioissa todettiin muun muassa juuri Waltarin kokemattomuus, joka näkyy tapahtumien sekavuutena. Joel Rinteen jämäkkä näyttelijäntyö sai kiitosta. Vuoden 1991 televisioesityksen aikaan elokuva on nähty ”ihmiskuvaukseltaan ja psykologisilta painotuksiltaan vaatimattomana” (Pertti Lumirae) ja ”käänteiltään varsin kömpelönä, henkilöiltään mustavalkoisena ja repliikeiltään tahattoman koomisena” (Antti Lindqvist).
Aiheesta muualla

Waltari valkokankaalla.
Yle.fi, elokuvat.
British Ornithologists’ Union

British Ornithologists' Union (BOU) eli Brittiläisten lintutieteilijöiden liitto, on 9. joulukuuta 1858 perustettu lintutieteilijöiden ja lintuharrastajien yhdistys, jonka tarkoituksena on ymmärtää lintujen biologiaa ja järjestää uhanalaisten lajien suojelua. Se on maailman toiseksi vanhin lintutieteellinen yhdistys vuonna 1850 perustetun Saksan lintutieteellisen yhdistyksen (Deutsche Ornithologen-Gesellschaft) jälkeen.
BOU:ta olivat perustamassa muun muassa professori Alfred Newton ja Henry Baker Tristram. Yhdistyksen neljännesvuosittain ilmestyvää lehteä Ibis on julkaistu vuodesta 1859 lähtien.
Luettelo puheenjohtajista

1858-1867 : Henry Maurice Drummond-Hay (1814-1896)
1867-1896 : lordi Thomas Powys (1833-1896)
1896-1913 : Frederick DuCane Godman (1834-1919)
1913-1918 : Robert George Wardlaw Ramsay (1852-1921)
1918-1921 : William Eagle Clarke (1853-1938)
1921-1922 : Henry John Elwes (1846-1922)
1923-1928 : Lordi Walter Rothschild (1868-1937)
1928-1933 : William Lutley Sclater (1863-1944)
1933-1938 : Henry Witherby (1873-1943)
1938-1943 : Sir Norman Boyd Kinnear (1882-1957)
1943-1948 : Percy Roycroft Lowe (1870-1948)
1948-1955 : Sir Arthur Landsborough Thomson (1890-1977)
1955-1960 : William Homan Thorpe (1902-1986)
1960-1965 : Reginald Ernest Moreau (1897-1970)
1965-1970 : V. C. Wynne-Edwards (1906-1997)
1970-1975 : Guy Mountfort (1905-2003)
1975-1979 : Sir Hugh Elliott (1913-1989)
1979-1983 : Stanley Cramp (1913-1987)
1983-1987 : James F. Monk
1987-1990 : David Snow
1990-1994 : Janet Kear (1933-2004)
1994-1999 : John Croxall
1999-2003 : Ian Newton
2003-2007 : Christopher Perrins
2007-     : Alistair Dawson
BOU:n alainen komitea The British Ornithologists' Union Records Committee (BOURC) julkaisee virallista luetteloa Isossa-Britanniassa tavatuista lintulajeista.
Carl Hermansen

| Carl Hermansen> Tanskan kirkkoministeri |
| --- | --- |
 Erik Eriksenin hallitus 13. syyskuuta 1951 – 30. syyskuuta 1953  
Edeltäjä:  Jens Sønderup
Seuraaja:  Bodil Koch
 Knud Kristensenin hallitus 12. marraskuuta 1945 – 13. syyskuuta 1947  
Edeltäjä:  Arne Sørensen
Seuraaja:  Frede Nielsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1897 Silkeborg, Tanska
Kuollut: 8. marraskuuta 1976 (79 vuotta) Hjørring, Tanska
Ammatti:  pappi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Carl Martin Hermansen (5. helmikuuta 1897 Silkeborg – 8. marraskuuta 1976 Hjørring) oli tanskalainen pappi ja Venstren poliitikko, joka toimi Tanskan kirkkoministerinä vuosina 1945–1947 ja 1951–1953. Hän myös kirjoitti muistelmia ja romaaneja.
Vainosjärvi

| Vainosjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Inari 
Koordinaatit:  69°31′35″N, 28°54′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Vainosjoki 
Järvinumero:  69.065.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,6 m  
Rantaviiva:  41,292 km  
Pinta-ala:  8,18289 km²  
Saaria:  46 
 fiVainosjärvi 
Vainosjärvi  (inarinsaameksi Vannjiikeessimjävri, koltansaameksi Vainosjäuʹrr ) on Lapissa Inarissa Sevettijärven ja Kirakkajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 820 hehtaaria eli 8,2 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa Vainospään itäpuolella. Vainospää on kalliopäinen tunturi, jolla on kaksi noin 270 metriin kohoavaa huippua. Huipput kohoavat noin 130 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja sen rinteet laskevat loivasti järven länsirantaan. Järveen sukeltaa koillis-lounais-suuntainen harjujakso, joka alkaa ensin Sollomusjärveltä ja se nousee Vainosjärvestä sen koillispäässä yli 1,5 kilometriä pitkänä ja hyvin kapeana niemenä. Järvessä on kartan mukaan 46 saarta, jotka ovat pieniä. Osa saarista muodostavat järven itärantaa seuraavan rivin, joten ne on voineet syntyä harjujakson pilkistäessä järvestä. Kartassa vain harvoilla järvillä on nimiä. Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä. Pohjoisrannalla on kolme kämppää, joille johtaa polku Kirakkajärveltä. Myös itärantoja seuraa polku. Järven ympäristö on hyvin kivikkoinen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Näätämöjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 69) Sevettijärven valuma-alueella (69.06), jonka Kirakkajärven valuma-alueeseen (69.065) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Järvi kuuluu vesistöalueen itäiseen latva-alueeseen ja se saa pääosan vedestään sen valuma-alueelta. Kirakkajärven valuma-alueella on 91 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Vainosjärven alueella on noin 40 järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Useimmat järvet ovat kartassa nimettömiä. Järven laskujoki on Vainosjoki, joka laskee ensin Vainoslompoloon (78 ha), sitten Karekkilompoloon ja lopuksi Kirakkajärveen (306 ha). Karekkilompoloom laskee myös Karekkijärvi (213 ha). Kun vesireitti käy vielä Sevettijärvellä ja laskee tämän jälkeen Näätämöjokeen, alkaa sen matka kohti Norjaa ja siellä Näätämövuonossa Jäämereen.
Brad Arnold

Brad Arnold
Brad Arnold (s. 27. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye 3 Doors Downin laulaja. Arnold on soittanut myös rumpuja bändin ensimmäisellä studio-albumilla "The Better Life". Arnold kasvoi Escatawpassa Mississippissä ja asuu tällä hetkellä Jacksonissa Mississipissä.
Brad Arnold on nuorin bändin jäsenistä. Hän on sanonut, että ainoa paikka missä hän osaa sanoittaa, on rumpujen takana. Hän on koittanut sanoittaa muualla, mutta kertoi, että parhaan tunteen hän saa kuitenkin rumpujen takana.[lähde? ]
Brad Arnold joutui autokolariin 3. helmikuuta 2006 ajaessaan Mississippiin. Arnold teloi pahasti kasvonsa, mutta säästyi pahemmilta vammoilta. Yhtyeen basisti Todd Harrell sanoi myöhemmin, "Jos Arnold ei olisi käyttänyt turvavöitä, hän olisi luultavasti kuollut."
Helmikuussa 2007 Arnold lauloi dueton "For the Love" Tracy Lawrencen kanssa.
Vanoisen kansallispuisto

Vanoisen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ranskan Alpeilla, Italian vastaisella rajalla. Se tunnetaan vuorikaurispopulaatiostaan.
Puiston eläimistö on monipuolinen. Kallioisilla alueilla elää  noin kuusituhatta gemssiä ja 2100 vuorikaurista. Petonisäkkäisiin kuuluvat kettu, mäyrä, näätä ja kärppä. Lintuja pesii 125 lajia, maakotkia on 20 paria ja partakorppikotkia kolme paria.  Alueelle on palautettu korppikotkia, jotka olivat katoamassa kun niitä vainottiin karjatuhojen takia.
Puistossa on myös ihmisen tekemiä suojelukohteita kuten kivipiirroksia ja barokkirakennuksia, sekä maanviljelyyn liittyvää perinnemaisemaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.parcnational-vanoise.fr/ (Arkistoitu – Internet Archive)
VEGFR-2

Malli VEGFR-2:n rakenteesta sitoutuneena aksitinibiin
VEGFR-2 (engl. vascular endothelial growth factor receptor-2) eli verisuonen endoteelin kasvutekijäreseptori-2 välittää verisuoniston kehitystä ja kasvua. Siihen tarttuvia kasvutekijöitä ovat VEGF, VEGF-C, VEGF-D ja VEGF-E.
VEGFR-3

VEGFR-3 (engl. vascular endothelial growth factor receptor-3) on imusuonten endoteelisolujen pinnalla ilmentyvä reseptori, johon VEGF-C ja VEGF-D kasvutekijät sitoutuvat ja välittävät imusuoniston kasvua ja kehitystä.
Unkarin avaruustoimisto

Unkarin avaruustoimisto  (unk. Magyar Űrkutatási Iroda) on Unkarin avaruusjärjestö,
Se toimi vuonna 2003 Unkarin Viestintäministeriön alaisena (Ministry of Informatics and Communications), myöhemmin Liikenneministeriön (Transport, Communication and Water Management) ja nykyisin (kesäkuusta 2006 alkaen) ympäristöministeriön (Ministry of Environment and Water) alaisuudessa.
Järjestö aloitti yhteistyökeskustelut ESAn kanssa syksyllä 1989. Se solmi nk. PECS-sopimuksen (Programme for European Cooperating States) Euroopan avaruusjärjestön kanssa 7. huhtikuuta 2003 ja uudisti tämän sopimuksen kesällä 2008 - se jatkuu 5 marraskuuta 2013 asti. On oletettavaa, että Unkari pyrkii ja pääsee ESAn jäseneksi tuon ajankohdan jälkeen.
Unkari panosti 2003-2008 ESAn ohjelmiin 7,5 miljoonaa euroa, jolla sen yirtykset ja tutkimusyksiköt osallistuivat 40 projektiin, joista 2/3 oli avaruustieteeseen liittyviä. Kolmannes oli yritysten hankkeita ja pääosa yliopistojen ja tutkimuslaitosten projekteja.
Helmikuussa 2015 Unkarista tuli Euroopan avaruusjärjestön jäsenvaltio[lähde? ].
Unkarin avaruustoiminnasta

Unkarin avaruustoiminta alkoi 1970-luvulla Neuvostoliiton johtaman Interkosmos-järjestön puitteissa.
Unkarilainen kosmonautti Bertalan Farkas lensi avaruuteen 26. toukokuuta 1980.
Unkarin ensimmäinen oma satelliitti, MaSat-1 (Cubesat), laukaistiin avaruuteen 13.2.2012.
Aiheesta muualla

Unkarin avaruustoimisto (unkariksi)
Magyar Urkutatási Irodan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Uniystävä

| Uniystävä Eero Lupari |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuu 1975, Microvox, Lahti
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Edward Wesala
 Tyylilaji: pop rock, folk rock, progressiivinen rock
 Kesto: 43.13
 Levy-yhtiö: Hi-Hat
Uniystävä on Eero Luparin esikoisalbumi vuodelta 1975. Alkuperäiset luettelotunnukset Hi-Hat HILP 105 ja Hi-Hat HICAS 1005.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Eero Lupari.
Kappaleet > A-puoli

Uniystävä – 4.45
Rock-a-cha-cha – 3.32
Hiljaa – 3.05
Musta jälki – 6.02
Eikka vaan – 3.22
Kappaleet > B-puoli

Tähdätkää päähän vaan – 6.02
Sua rakastan – 3.42
Näennäisedistys – 7.42
Suomen poika – 4.12
Kokoonpano

Eero Lupari – laulu ja kitarat
Esa Kotilainen – urut, moog, jousisyntetisaattori, haitari, piano
Jakke Leivo – basso
Upi Sorvali – rummut
Edward Vesala – lyömäsoittimet, taustalaulu
Eero Raittinen – taustalaulu
Hillel Tokazier – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Edward Vesala – tuottaja
Pekka Nurmikallio – äänitys
Aiheesta muualla

Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Uniystävä discogs.com -sivustolla
Valko-Venäjän korkein oikeus

Valko-Venäjän korkein oikeus (valkoven. Вярхоўны суд Рэспублікі Беларусь, Vjarhouny syd Respubliki Belarus, ven. Верховный суд Республики Беларусь, Verhovnyi syd Respubliki Belarus) on Valko-Venäjän yleisten tuomioistuimien kolmas oikeusaste eli ylin taso. Lisäksi korkein oikeus valvoo maan oikeudenkäyntejä ja yleisten oikeuksien juridista toimintaa. Valko-Venäjän korkeimman oikeuden toimitilat sijaitsevat maan pääkaupungissa Minskissä osoitteessa ulitsa Lenina 28, 220030 Minsk.
Korkeimpaan oikeuteen kuuluvat korkeimman oikeuden presidentti, 1. varapresidentti ja muut varapresidentit sekä korkemman oikeuden jäsenet. Toiminnallisesti se jakautuu siviiliasioiden, rikosasioiden, sotilasasioiden, patenttiasioiden tuomarikuntiin, puhemiehistöön (presidium) ja itse korkeimpaan oikeuteen.
Valko-Venäjän korkeimman oikeuden ohella yleisiä tuomioistuimia ovat keskitason alueelliset (ja Minskin kaupungin) yleiset oikeusistuimet sekä alimmalla oikeusasteella piirien ja kaupunkien oikeusistuimet. Tämän lisäksi yleisiin oikeuksiin kuuluvat sotaoikeudet.
Marraskuussa 2013 uutisoitiin valmisteilla olevista tuomioistuinlaitosta koskevista laki- ja organisaatiomuutoksista. Aiempaa tuomioistuinlaitoksen kolmijakoa eri aiheisiin keskittyviin tuomioistuimiin suunniteltiin muutettavan niin, että kolmiasteiset taloustuomioistuimet yhdistettäisiin yleisiin tuomioistuimiin. Tällöin Valko-Venäjän korkeimaan oikeuteen yhdistettäisiin nykyinen Valko-Venäjän korkein talousoikeus. Muutos vaatisi ainakin paikoin Valko-Venäjän perustuslain muuttamista, joka voitaisiin toteuttaa kansanäänestyksen kautta. Muutoksen tarpeellisuutta on perusteltu tuomioistuinlaitoksen rakenteen yhtenäistämisellä tulliunionin muiden valtioiden tuomioistuinrakenteen kanssa.
Aiheesta muualla

Verhovnyi syd Respubliki Belarus (kotisivut) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (supcourt.by)
Legal system (of the republic of Belarus) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (law.by)
Courts and cases in Belarus (Yleisten oikeusistuimien luettelo) (englanniksi) (lexadin.nl)
The Supreme Court of the Republic of Belarus has decided: death (11/2011) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (humanrightshouse.org)
Carl Henry Brans

Carl Henry Brans
Carl Henry Brans (s. 1935) on yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko. 1961 Brans julkaisi yhdessä Robert Dicken kanssa yleisen suhteellisuusteorian muunnelman, jossa gravitaatiovakio muuttuu ajan mittaan. Havainnoista ei kuitenkaan ole löydetty teorian ennustamia ilmiöitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Henry Brans Wikimedia Commonsissa
Charles Wilson

Charles Wilson voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Charles Burnett Wilson (1850–1926), brittiläis-havaijilainen sotilas ja virkamies, Havaijin valtakunnanmarsalkka
Charles Edward Wilson (1886–1972), yhdysvaltalainen liike- ja virkamies
Charles Erwin Wilson (1890–1961), yhdysvaltalainen poliitikko
Charles Kent Wilson (s. 1953), yhdysvaltalainen laulaja
Charles Nesbitt ”Charlie” Wilson (1933–2010), yhdysvaltalainen poliitikko
Charles Thomson Rees Wilson (1869–1959), skotlantilainen fyysikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Charles Wilson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Canal du Centren nostolaitteet

Ensimmäinen nostolaite Houdeng-Goegnies
Vanhat nostolaitteet on kartalla merkitty numeroin 1–4. Kirjain A on Strépy-Thieun nostolaite.
Canal du Centren nostolaitteet ovat neljä hydraulista laivoen nostolaitetta Belgiassa lähellä La Louvièren kaupunkia. Nostolaitteet ovat seitsemän kilometrin matkalla Canal du Centre -kanavassa, joka yhdistää Maas- ja Schelde-joet.
Vedenkorkeus nousee kanavassa 66,2 metriä. Niinpä kanavan läpi kulkeva laivaliikenne tuli mahdolliseksi vasta kun nostolaitteet rakennettiin. Ensimmäinen niistä on nimeltään Houdeng-Goegnies ja se otettiin käyttöön vuonna 1888. Kolme muuta nostinta valmistuivat vuonna 1917. Kauppaliikenne kulkee nykyään valtavan Strépy-Thieun nostolaitteen kautta. Tämä nostaa laivat yhdellä kertaa 73 metriä korkeammalle ja oli valmistuessaan maailman suurin lajissaan.
UNESCO listasi nostolaitteet vuonna 1998 maailmanperintöluetteloonsa. Niistä kahdeksasta laitteesta, jotka rakennettiin 1800-luvun alussa ja 1900-luvun alussaselvennä. Vain nämä neljä ovat alkuperäisessä muodossaan enää käyttökelpoisia.
Tammikuussa 2002 sattuneen onnettomuuden takia ensimmäisen nostolaite jouduttiin poistamaan käytöstä. Vuodesta 2002 muiden vanhojen nostolaitteiden käyttöä rajattiin vain virkistyskäyttöön.
Vuonna 2005 alkaneissa kunnostustöissä laitteita entistettiin. Viimeisenä niistä saatiin kuntoon Houdengin nosturi vuonna 2011.
Neljä nostolaitetta ja niiden nostokorkeudet

Houdeng-Goegnies 15,40 m
Houdeng-Aimeries 16,93 m
Strépy-Bracquegnies 16,93 m
Thieu 16,93 m
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Le Canal du Centre (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Canal du Centren nostolaitteet UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Boutros Boutros-Ghali

| Boutros Boutros-Ghali |
| --- | --- |

Yhdistyneiden kansakuntien kuudes pääsihteeri
 1. tammikuuta 1992 – 31. joulukuuta 1996  
Edeltäjä:  Javier Pérez de Cuéllar
Seuraaja:  Kofi Annan
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1922  Kairo, Egypti
Kuollut: 16. helmikuuta 2016 (93 vuotta)  Kairo, Egypti
Ammatti:  akateemikko
Puoliso:  Leia Maria Boutros-Ghali
Tiedot
Uskonto:  koptikristitty
 Nimikirjoitus
Boutros Boutros-Ghali (arab. بطرس بطرس غالي‎, koptiksi: Bουτρος Βουτρος-Γαλι, 14. marraskuuta 1922 Kairo, Egypti – 16. helmikuuta 2016 Kairo) oli egyptiläinen oikeustieteilijä, diplomaatti ja poliitikko, joka oli YK:n kuudes pääsihteeri.
Boutros-Ghali aloitti uransa yliopistoissa ja toimi usean yliopiston oikeustieteen professorina. Hän sai paikan Egyptin ulkoministerinä Anwar Sadatin aikana ja jatkoi ministeriön virkamiehenä usean vuoden ajan myös Hosni Mubarakin aikana. Hänet valittiin YK:n pääsihteeriksi vuonna 1992. Boutros-Ghali pyrki rohkeasti uudistamaan YK:ta, mutta järjestö ajautui useisiin vaikeisiin sotilasoperaatioihin. Hän oli useasti ristiriidoissa Yhdysvaltojen kanssa, jonka veton vuoksi häntä ei valittu toiselle viisivuotiskaudelle. Boutros-Ghali toimi YK-uransa jälkeen muun muassa Organisation Internationale de la Francophonien (ranskaa puhuvien maiden järjestön) pääsihteerinä.
Perhe

Boutros Boutros-Ghali syntyi Kairossa Egyptissä aristokraattiseen koptilaiskristittyyn perheeseen. Hänen isoisänsä Boutros Ghali oli toiminut Egyptin pääministerinä vuodesta 1908 vuoteen 1910, jolloin hänet salamurhasi muslimifanaatikko. Hänen isästään Yusef Ghalista tuli Fuad I:n aikana Egyptin talousministeri. Boutros-Ghalin nimi Boutros tulee koptinkielisestä Petros-nimestä (Pietari).[lähde? ]
Akateeminen ura

Hän valmistui 1946 oikeustieteestä Kairon yliopistosta ja sai kansainvälisen oikeuden tohtorin tutkinnon Pariisin yliopistosta 1949. Hän opiskeli myös kansainvälistä politiikkaa Institut d'Études Politiques de Paris'ssa. Hänet valittiin Kairon yliopiston kansainvälisen oikeuden osaston professoriksi, jossa hän työskenteli vuoteen 1977.
Hän oli Columbian yliopiston vieraileva professori vuosina 1954–1955 ja Haagin kansainvälisen oikeuden akatemian johtaja vuosina 1963–1964 ja Pariisin yliopiston vieraileva kansainvälisen oikeuden professori vuosina 1967–1968.
Ura diplomaattina ja poliitikkona > Egyptissä

Boutros-Ghalin poliittinen ura alkoi jo Anwar Sadatin aikana. Hän oli arabisosialistisen liiton keskuskomitean jäsen vuosina 1974–1977.
Kun Sadat päätti mennä rauhanneuvotteluihin Jerusalemiin, ulkoministeri Ismail Fahmi ja sisäministeri Muhammad Riad erosivat protestina. Sadat nimitti Boutros-Ghalin Riadin tilalle sisäministeriksi, vaikka tällä ei ollut vielä poliittista kokemusta. Boutros-Ghali tunnettiin kuitenkin rauhanomaisen Israel-suhteen kannattaja, ja Sadat piti hänen koptilaiskristittyjä taustojaan ja avioliittoaan juutalaisen Leia Nadlerin kanssa hyödyllisinä Jerusalemissa. Boutros-Ghali osallistui myös vuonna 1978 Camp Davidin rauhanneuvotteluihin.
Sadatin salamurhan jälkeen 1981 Boutros-Ghali jatkoi Hosni Mubarakin hallinnossa. Hän työskenteli ulkoasiainministeriössä ja oli pitkälti vastuussa Egyptin suhteesta muihin Afrikan valtioihin ja asemasta sitoutumattomien maiden liikkeessä. Boutros-Ghali vieraili Afrikan jokaisessa maassa. Etelä-Afrikassa hän osallistui salaisiin neuvotteluihin Nelson Mandelan vapauttamiseksi.
Ura diplomaattina ja poliitikkona > YK:n pääsihteerinä > Kehityssuunnitelmat

Persianlahden sota vuonna 1990 herätti uudelleen eloon mahdollisuuden Israelin ja sen arabinaapureiden välisestä rauhasta. George H. W. Bushin hallinto tunsi löytäneensä Boutros-Ghalista miehen, joka jakaisi heidän tavoitteensa. Kun Boutros-Ghalin nimi ilmestyi mahdollisten Javier Pérez de Cuéllarin seuraajien listalle, Yhdysvallat liittyi hänen tukijoihinsa. Boutros-Ghalia äänesti lopulta 11 turvallisuusneuvoston jäsenistä. Britannia jätti äänestämättä, koska piti Boutros-Ghalia liian ranskalaismielisenä ja liian vanhana.
Boutros-Ghalilla oli suuria suunnitelmia YK:n kehittämiseksi, ja hän ehdotti jopa ”maailmanarmeijaa”. Boutros-Ghali esitti kesäkuussa 1992 ”An Agenda for Peace” -suunnitelman, johon kuului joukot, joilla olisi tarpeeksi voimia tukahduttaa konfliktit ja taata rauhan. Suunnitelmassa esitettiin myös uusia tapoja voittaa YK:n jatkuvat talousongelmat. Jäsenmaat ottivat esityksen myönteisesti vastaan, mutta niitä ei lopulta viety eteenpäin muiden ongelmien takia.