Ulvilan kirkko
Kirkkorakennus > Sisätilojen koristelu ja esineistö

Runkohuoneen yksilaivainen kirkkosali on jaettu kolmeen holvialaan eli traveeseen. Kirkon sisäkatto koostuu niin sanotuista Sture-holveista, jotka ovat muunnelma 28- tai 32-jakoisesta tähtiholvista. Suomessa ainutlaatuisten holvien esikuvana oli Sveanmaalla ja Norrlannissa 1480-luvulta lähtien yleistynyt holvimuoto. Sisäseinien ainoat kalkkimaalaukset ovat sakariston holvin kaksi heikosti erottuvaa vaakunamaalauksen osaa sekä runkohuoneen täysi 12 vihkiristin sarja. Keskimmäisen holvivälin eteläseinässä on kuvio, joka ilmeisesti kuului paikalla 1600-luvulle saakka olleen saarnastuolin kehyskoristeluun.
Kirkon nykyinen saarnastuoli on vuodelta 1659, ja sen on lahjoittanut Porin kreivikunnan läänityksekseen saaneen marsalkka Kustaa Hornin puoliso Barbro Kurck (1615–1658). Saarnastuolin ovi vuodelta 1660. Siihen on maalattu taivaan portinvartijana esiintyvän Pyhän Pietarin kuva sekä jakeita Matteuksen evankeliumista ja psalmista 121. Saarnastuolin luona on ilmeisesti keskiajalta peräisin oleva säilytysarkku. Jeesuksen elämästä kertova keskiaikaistyyppinen alttaritaulu on peräisin 1700-luvun puolivälistä. Sen kehykset ovat vuodelta 1875. Ulvilan kirkkoherran poika Johan Tolpo mainitsee vuoden 1738 väitöskirjassaan sitä edeltäneen keskiaikaisen pyhimyskaapin, jonka toiseen oveen oli kuvattu kuningas miestensä ympäröimänä ja toiseen kuningas johtamassa sotajoukkoaan. Keskiaikaistyyppisen muuratun alttaripöydän molemmilla puolilla on katokselliset kuninkaantuolit. Kirkkosalin penkistö on uudelleenmuotoiltu 1930-luvun restauroinnin yhteydessä. Virsitaulu on 1700-luvulta.
Sisustukseen kuuluvia puuveistoksia on säilynyt 12 kappaletta. Niistä kolme on edelleen kirkossa ja muita säilytetään Porissa sijaitsevan Satakunnan Museon kokoelmissa. Kirkossa ovat 1430–1440-luvuilla Mecklenburgissa veistetyt triumfikrusifiksi ja Pyhä Olavi sekä 1400-luvun puolivälissä valmistettu Pyhä Anna. Veistokset on alun perin tehty vuoden 1429 tulipalon jälkeen rakennettuun puukirkkoon. Valtionarkeologi Carl Axel Nordmanin mukaan krusifiksin ja Pyhän Olavin veistoksen on tehnyt ”Ulvilan mestariksi” nimetty kuvanveistäjä, joka oli kotoisin Lyypekistä tai saanut siellä koulutuksensa. Hänen töitään on myös useissa muissa Satakunnan kirkoissa. Pyhän Annaa esittävässä veistoksessa ”Anna itse kolmantena” ovat mukana myös Kristus ja Neitsyt Maria. Se mahdollisesti tehty Gotlannissa. Satakunnan Museossa säilytettäviä keskiaikaisia veistoksia ovat muun muassa Pyhän Martinuksen, Pyhän Vituksen, Pyhän Erasmuksen, Pyhän Antoniuksen sekä Pyhän Birgitan kuvat. Veistoksista Pyhä Birgitta on ajoitettu noin vuodelle 1500, ja se on ilmeisesti Turussa vaikuttaneen suomalaisen taiteilijan työ.
Kirkossa on myös kaksi maalaamatonta kuninkaanpenkkiä, joista toinen on ajoitettu puulustotutkimuksella 1530-luvulle, ja toinen on valmistettu kuningas Kustaa III:n vierailua varten 1790-luvulla. Penkit ovat täynnä kaiverruksia ja vanhin niissä esiintyvä vuosiluku on 1617. Lisäksi esineistöön kuuluvat keskiajan lopulta oleva ehtoolliskalkki ja jouluaiheinen messukasukka. Ulvilan kirkkoherrana toimineen Gabriel Forteliuksen mukaan kirkossa oli vielä 1730-luvulla arvokas hopeinen öylättiastia, joka oli tehty Fincken sukuhaudasta löydetystä hopeasta, mutta 150 vuotta myöhemmin esinettä ei kirkossa enää ollut. Kuorissa säilytettiin aikaisemmin myös Akseli Kurjen haarniskaa, jonka seurakunta lahjoitti Helsingin yliopiston historialliselle museolle vuonna 1875, ja nykyään se on Kansallismuseon kokoelmissa.