stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AIV-rehu
Kehittäminen > Käyttöönotto

Laboratoriokokeiden tuloksia alettiin testata käytännössä jo kesällä 1928. J. Tuiskulan tilalla Askolassa säilöttiin 10. heinäkuuta apila-timoteita, joka kasteltiin 2-molaarisella suolahapolla. Koe toistettiin syyskuussa agronomi Gustaf L. Rosenqvistin tilalla Lapinjärvellä ja uudestaan Tuiskulan tilalla. Rehusäiliöt avattiin myöhemmin syksyllä, jolloin havaittiin, että happolisäysmenetelmällä säilötyt rehut olivat säilyneet paremmin kuin hapottomat vertailurehut. Rosenqvist ehdotti samassa yhteydessä uuden säiliörehun kutsumusta AIV-rehuksi.
Virtanen jätti 27. syyskuuta Karjatalous-lehdelle artikkelin ”Tutkimuksia rehujen säilyttämisestä”. Siinä hän selvitti pH:n ja happolisäyksen merkityksen. Artikkeli julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1930, jolloin asia tuli ensimmäisen kerran julkisuuteen.
AIV-rehun patenttihakemus jätettiin 16. helmikuuta 1929 ja patentti myönnettiin 1933. Patentissa menetelmää ei sidota tiettyyn happoon, mutta siinä kerrotaan, että sopivia happoja tai niiden suoloja tuli lisätä niin paljon, että rehumassan pH oli 3–4.
Valion laiduntyönjohtajat saivat jatkossa edistää AIV-rehua ja neuvoa sen käyttöä. AIV-rehua valmistettiin kesällä 1929 lähes 40 miljoonaa kilogrammaa. Leviäminen oli vauhdikasta, koska sen levittämiseen käytettiin paljon työtä. Esimerkiksi neuvonnan johtaja Rosenqvist piti vuoden 1930 aikana 201 esitelmää 93 paikkakunnalla. Ilman hänen panostaan AIV-rehun leviäminen olisi ollut paljon hitaampaa.
Levittäminen ulkomaille

Virtanen ymmärsi keksintönsä taloudellisen merkityksen ja lähetti hakemuksia muiden maiden patenttivirastoihin. Sen jälkeen, vuonna 1931 alettiin julkaista tutkimuksia ulkomaalaisissa ammattilehdissä.
Henning Karström siirtyi vuonna 1931 täyspäiväisesti hoitamaan ulkomaalaisia patenttihakemuksia. Samaan aikaan rehuneuvonnan johtaja Rosenqvist matkusti ulkomailla neuvottelemassa käyttöoikeuksista ja neuvomassa sen valmistuksessa. Muutamassa vuodessa AIV-patentti myytiin Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Alankomaihin, Britanniaan, Irlantiin ja Islantiin ja hieman myöhemmin vielä Sveitsiin, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Valmistus

AIV-rehunsäilöntäliuokset valmistaa nykyisin Taminco Finland Oy. AIV-liuoksia valmistetaan useita eri tyyppejä. Edullisimman koostumus on muurahaishappoa 76 prosenttia, ammoniumformiaattia 5,5 prosenttia ja loput vettä. Liuosta on käsiteltävä varovasti, sillä se on vahvasti syövyttävää. AIV-liuos syövyttää muun muassa ihoa ja laitteiden osia. AIV-liuostyypin valintaan vaikuttaa tavoiteltava rehun kuiva-ainepitoisuus ja käytettävä korjuumenetelmä.
Biologiset säilöntäaineet ovat korvanneet perinteisiä happopohjaisia aineita varsinkin esikuivatuissa säilörehuissa.  Ne perustuvat yhteen tai useampaan maitohappobakteerikantaan. Lisäksi niissä saattaa olla entsyymejä, joilla pyritään parantamaan rehun ruokinnallista tai säilönnällistä laatua.
Tyypillisesti AIV-rehua säilötään nurmikasveista, joista tärkeimpiä Suomessa viljeltäviä lajeja ovat timotei, koiranheinä, ja nurminata sekä ruokonata, jonka viljely yleistyy vuosi vuodelta; lisäksi AIV-liuoksella säilötään nurmipalkokasveja eli muun muassa puna-, valko-, ja alsikeapilaa sekä sokerijuurikkaan naatteja. Nurmikasvit (heinäkasvit, myös ohra, kaura ja vehnä) kasvavat usein seoskasvustoina, joissa saattaa olla myös apiloita seoksena. Viljojen jyväsadon murskesäilöntää tehdään myös AIV-liuoksella, jolloin säästetään huomattavia summia kuivauskustannuksista ja kuivuri-investoinneista.
Alkuaikoina liuosta annosteltiin esimerkiksi laudoitettuun maakuoppaan tuoreen ruohon päälle kerroksittain. Laudoitus kesti kuitenkin korkeintaan 3–4 vuotta, joten vähitellen siirryttiin betonista valmistettuihin siiloihin. AIV-tornien määrä alkoi lisääntyä maatiloilla toisen maailmansodan jälkeen. Vuoteen 1960 mennessä niitä oli rakennettu yhteensä n. 42 000 kappaletta.
Nykyisin AIV-rehu tehdään joko tuoreena niittosilppureilla tai esikuivattuna tarkkuussilppureilla, paalaimilla tai noukinvaunuilla. Korjuun yhteydessä AIV-liuos annostellaan rehumassaan. Liuosta annostellaan pieniä määriä, noin kolmesta viiteen litraan rehutonnia kohden. Rehu ilmasuljetaan muovin sisään joko aumoihin tai paaleihin. Valmis rehu saattaa ärsyttää ihoa, mutta ei ole vaarallista ihmisille tai tuotantoeläimille. Pyöröpaalaus on yleistynyt Suomessa 1990-luvun puolivälistä lähtien.
Esikuivaamattoman sälilörehun varastoinnissa tiivistyksen yhteydessä syntyy puristenestettä, jota ei saa päästää turmelemaan ympäristöä.
Tuorerehun valmistuksessa käytettävää muurahaishappoa varastoituna muovitynnyreissä pellonlaidalla.
Aku Ankan juhlasarjat 1

| 1>  osa sarjasta Aku Ankan juhlasarjat.Aku Ankan juhlasarjat 1 |
| --- | --- |

Julkaisuvuosi:  1991
Kannen piirtäjä:  Carl Barks
Sivumäärä:  172
Seuraava:  Aku Ankan juhlasarjat 2
Aiheesta muualla
ISBN:  ISBN 951-875-300-8
Luettelo Juhlasarjat -kirjoista
Aku Ankan juhlasarjat 1 avasi yhden suosituimmista suomalaisista Disney-kirjasarjoista, Aku Ankan juhlasarjat. Ensimmäinen osa sisältää lähinnä Carl Barksin 10-sivuisia vitsisarjoja, joskin joukkoon mahtuu myös kaksi pidempää tarinaa Liian monta lemmikkiä (Too Many Pets) ja Jättiläismuurahaiset (The Titanic Ants!). Kaikki tarinat ovat aivan Barksin varhaisinta tuotantoa, lukuun ottamatta Jättiläismuurahaisia. Aivan varhaisimmista tarinoista välistä oli jätetty Muumion sormus (The Mummy's Ring), joka on julkaistu myöhemmin kirjasarjan osassa 8.
Kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärimaalaus Dude for a Day vuodelta 1975. Tätä samaa linjaa jatkettiin muissakin sarjan kirjoissa. Jokaisen osan kannessa on aina jokin Barksin öljyvärimaalaus. Jokaisessa kirjassa on myös esipuhe. Ensimmäisessä osassa se oli Pekka Tuliaran kirjoittama Vauhtia, vitsejä ja villiä mielikuvitusta!, joka oli lyhyt tiivistelmä Barksin urasta ja saavutuksista. Kirjassa on 172 sivua.
Tarinat

| Järj> nro | Tarina­koodi | Suomenkielinen nimi | Alkukielinen nimi | Suomentaja | Sivuja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | W WDC  31-05 | Ryytimaa | The Victory Garden | Veksi Lehtinen | 10 |
| 2 | W WDC  32-02 | Oikukas onnenkalu | The Rabbit's Foot | Veksi Lehtinen | 10 |
| 3 | W WDC  33-01 | Rantavahti | Lifeguard Daze | Veksi Lehtinen | 10 |
| 4 | W WDC  34-01 | Hyvien tekojen päivä | Good Deeds | Pauli Kallio | 10 |
| 5 | W WDC  35-01 | Turistina Teksasissa | The Limber W Guest Ranch | Veksi Lehtinen | 10 |
| 6 | W WDC  36-01 | Suurriistan jäljillä | The Mighty Trapper | Veksi Lehtinen | 10 |
| 7 | W WDC  38-02 | Naapurukset | Good Neighbors | Veksi Lehtinen | 10 |
| 8 | W WDC  39-01 | Vispilänkauppaa | Salesman Donald | Veksi Lehtinen | 10 |
| 9 | W OS   29-03 | Liian monta lemmikkiä | Too Many Pets | Helena Kemmo | 26 |
| 10 | W OS   29-02 | Huono häviäjä | The Hard Loser | Pauli Kallio | 10 |
| 11 | W WDC  40-01 | Mäkikotka | Snow Fun | Veksi Lehtinen | 10 |
| 12 | W WDC  41-01 | Rautamantteli | The Ducks in the Iron Pants | Veksi Lehtinen | 10 |
| 13 | W DD   60-02 | Jättiläismuurahaiset | The Titanic Ants | Markku Kivekäs | 26 |
Aku Ankan juhlasarjat 1 | 
Aku Ankan juhlasarjat 2 |  
Aku Ankan juhlasarjat 3 |  
Aku Ankan juhlasarjat 4 |  
Aku Ankan juhlasarjat 5

Aku Ankan juhlasarjat 6 |  
Aku Ankan juhlasarjat 7 |  
Aku Ankan juhlasarjat 8 | 
Aku Ankan juhlasarjat 9 | 
Aku Ankan juhlasarjat 10
Aku Ankan juhlasarjat 8

| 8>  osa sarjasta Aku Ankan juhlasarjat.Aku Ankan juhlasarjat 8 |
| --- | --- |

Julkaisuvuosi:  1998
Kannen piirtäjä:  Carl Barks
Sivumäärä:  167
Edellinen:  Aku Ankan juhlasarjat 7
Seuraava:  Aku Ankan juhlasarjat 9
Aiheesta muualla
ISBN:  ISBN 951-32-0417-0
Luettelo Juhlasarjat -kirjoista
Aku Ankan juhlasarjat 8 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan kahdeksas osa. Kirja sisältää Carl Barksin tarinoita 40-, 50- ja 60-luvuilta. Joukossa on Suomessa aikaisemmin julkaisematon tarina Aku Ankan atomipommi (Donald Duck's Atom Bomb). Erikoisuutena kirjassa on julkaistu Barksin ainoa Mikki Hiiri -aiheinen tarina Punaisen hatun arvoitus (The Riddle of the Red Hat). Puolet kirjassa julkaistuista tarinoista julkaistaan ensimmäistä kertaa Suomessa alkuperäisessä asussaan.
Tämän kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö In Uncle Walt's Collectery vuodelta 1985. Kirjan esipuheina on Pekka Tuliaran kirjoittama artikkeli Carl Barks ja Mikki Hiiri, josta käy ilmi mitä yhteistä Barksilla ja Mikillä on, sekä Markku Kivekkään kirjoittama arkitteli Muumion sormuksen kadonneet sivut, jossa esitellään Muumion sormus (The Mummy's Ring) -tarinan kolme sivua alkuperäisessä asussaan sekä syyt sivujen katoamiseen.
Tarinat

| Tarinakoodi | Suomenkielinen nimi | Alkukielinen nimi | Suomentaja | Sivuja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| W OS 29-01 | Muumion sormus | The Mummy's Ring | Jukka Heiskanen | 28 |
| W OS 79-01 | Punaisen hatun arvoitus | The Riddle of the Red Hat | Markku Saarinen | 11 |
| W OS 1184-02 | Tulevaisuuden kaupunki | Monsterville | Soile Kaukoranta | 10 |
| W CGW Y 1-01 | Aku Ankan atomipommi | Donald Duck's Atom Bomb | Jukka Heiskanen | 8 |
| W OS 1047-04 | Lypsylaulut | Milktime Melodies | Soile Kaukoranta | 7 |
| W US 45-01 | Kultahanhien saari | Isle of Golden Geese | Seppo Kaitila | 23 |
| W WDC 94-02 | Rannikon turva | Donald of the Coast Guard | Markku Saarinen | 10 |
| W WDC 281-02 | Vanha kauna janottaa | Feud and Far Between | Soile Kaukoranta | 10 |
| W WDC 75-01 | Kalkkunapäivällinen | Turkey Trouble | Markku Saarinen | 10 |
| W WDC 273-01 | Aku Ankka seuramatkalla | A Duck's-eye View of Europe | Soile Kaukoranta | 10 |
| W WDC 266-02 | Ratsupoliisikokelas | Stalwart Ranger | Markku Kivekäs | 10 |
| W USGD  1-02 | Mississipin Kultataala | Fantastic River Race | Jukka Lindfors | 20 |
Aku Ankan juhlasarjat 4

| 4>  osa sarjasta Aku Ankan juhlasarjat.Aku Ankan juhlasarjat 4 |
| --- | --- |

Julkaisuvuosi:  1994
Kannen piirtäjä:  Carl Barks
Sivumäärä:  166
Edellinen:  Aku Ankan juhlasarjat 3
Seuraava:  Aku Ankan juhlasarjat 5
Aiheesta muualla
ISBN:  ISBN 951-875-706-2
Luettelo Juhlasarjat -kirjoista
Aku Ankan juhlasarjat 4 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan neljäs osa. Siinä on Carl Barksin tarinoita 1940–1960-luvuilta. Kannessa on Carl Barksin öljyvärityö Red Sails in the Sunset
.
Tarinat

| Tarinakoodi | Suomenkielinen nimi | Alkukielinen nimi | Suomentaja | Sivuja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| W OS  62-03 | Rämeikön arvoitus | Mystery of the Swamp | Aku Ankan toimitus | 24 |
| W VP   1-08 | Leirinjohtaja | Camp Counselor | Markku Saarinen | 8 |
| W DD  26-02 + CS DD   26 | Karkkeja ja kepposia | Trick or Treat | Kalervo Pulkkinen ja Markku Saarinen | 23+9 |
| W US   10-02 | Roope-setä ja viisasten kivi | The Fabulous Philosopher's Stone | Aku Ankan toimitus | 24 |
| W DD   46-02 | Hondorican salaisuus | Secret of Hondorica | Aku Ankan toimitus | 24 |
| W WDC 226-01 | Vaarilla oli saari... | The Floating Island | Aku Ankan toimitus | 10 |
| W WDC 236-01 | Sammakkofarmari | Froggy Farmer | Markku Kivekäs | 10 |
| W US   57-02 | Yksin rämemetsässä | The Swamp of No Return | Aku Ankan toimitus | 24 |
Aika tappaa

| Aika tappaa |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-julkaisun kansi. Kuvassa Mari Hänninen.
Ohjaaja:  Timo Sakari Puustinen
Käsikirjoittaja:  Timo Sakari Puustinen
Tuottaja:  Timo Sakari Puustinen Ari Björn
Säveltäjä:  Jukka Korhonen Jaana Nevalainen
Kuvaaja:  Mika Lakanen Kiti Lepistö
Leikkaaja:  Jukka Korhonen
Pääosat:  Atte Hämäläinen Matias Malmivaara Mari Hänninen Hannu Lintukoski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Coppersky Productions
Ensi-ilta:  31. heinäkuuta 2005
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  75 000 mk
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aika tappaa on vuonna 2005 valmistunut suomalainen independent-elokuva, findie-elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Timo Sakari Puustinen.
Juoni

Julmat murhat piinaavat Jyväskylän yötä. Tapauksilla ei näytä olevan muuta yhteistä kuin salaperäinen viiltojälki, joka löytyy joka ruumiista. Jälki johdattaa etsivä Aki Kallion (Hannu Lintukoski) vuoteen 1935, jolloin tapahtui samanlaisia murhia.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Atte Hämäläinen  | … |  Saku Pitkänen   |
|  Matias Malmivaara  | … |  Mikko Kallio   |
|  Mari Hänninen  | … |  Milla Jurvonen   |
|  Hannu Lintukoski  | … |  Aki Kallio   |
|  Henri Paavola  | … |  Joonas (poliisi)   |
|  Jussi Jäntti  | … |  PJ   |
|  Matti Poutiainen  | … |  Topias Ivanov (1935)   |
|  Tapio Liinoja  | … |  Poliisipäällikkö   |
Aiheesta muualla

Lisätietoa elokuvasta Coppersky Productionsin Internet-sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvostelu elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Aina nälkä – Veljien 20 pahinta hittiä

| Aina nälkä – Veljien 20 pahinta hittiä Sielun Veljet |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–1991
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: Suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Sielun Veljien muut julkaisut
| Musta laatikko 1991 | Aina nälkä – Veljien 20 pahinta hittiä 2003 | Otteita Tuomari Nurmion laulukirjasta 2007 |
Aina nälkä – Veljien 20 pahinta hittiä on suomalaisen Sielun Veljet -yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003.
Kappaleet

Aina nälkä – 2.59 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Peltirumpu – 3.49 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Rakkaudesta – 4.27 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Kevät – 3.38 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Säkenöivä voima – 2.59 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Onnellinen päivä – 4.41 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
On mulla unelma – 4.14 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Emil Zatopek – 3.05 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, Jukka Orma & Jouko Hohko, sov. Sielun Veljet)
Ihminen – 5.33 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Totuus vai tequila – 3.35 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Karjalan kunnailla (–86) – 3.05 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Laatikoita (metsää puilta remix) – 4.12 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Kansallispäivä – 4.28 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Kanoottilaulu – 3.11 (säv. Trad., san. Trad., sov. Sielun Veljet)
Viimeinen mohikaani – 2.18 (säv. Werner Scharfenberger, san. Kari Tuomisaari (suom.))
Ikävä – 2.54 (säv. Ismo Alanko & Jukka Orma, san. Ismo Alanko & Jukka Orma, sov. Sielun Veljet)
Mustamaalaan – 3.12 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Tää on tää – 2.40 (säv. Ismo Alanko & Jouko Hohko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Elintaso – 4.55 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Laulu – 4.12 (säv. Ismo Alanko, san. Ismo Alanko, sov. Sielun Veljet)
Kokoonpano

Ismo Alanko - laulu, kitara, basso, sello, piano, sähköurut
Jukka Orma - kitara, kielisoittimet, basso, sähköurut, saksofoni, rytmikone, laulu
Jouko Hohko - basso, kitara, laulu
Alf Forsman - rummut, lyömäsoittimet
Sielun Veljet
| --- | --- |
Studioalbumit:   Hei soturit  L'amourha  Kuka teki huorin  Suomi – Finland  Softwood Music Under Slow Pillars  Otteita Tuomari Nurmion laulukirjasta 
EP:t:   Lapset  Onnenpyörä 
Livealbumit:   Sielun Veljet  Kansan parissa 1  Kansan parissa 2  Kansan parissa 3  Kansan parissa 4 
Kokoelmat:   Poko klassikot  Myytävänä!  Aina nälkä – Veljien 20 pahinta hittiä 
Musiikkiboksit:  Musta laatikko
Tribuuttialbumit:  Säkenöivää voimaa
DVD:t:  Sielun Veljet DVD
Katso myös:  L'Amourder
Adel Taarabt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Fès, Marokko
Pelipaikka: Hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Benfica
Pelinumero: 49
Junioriseurat
2004–2006:  Lens
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 |  Lens | 1 | (0) |
| 2007 | →  Tottenham | 2 | (0) |
| 2007–2010 |  Tottenham | 9 | (0) |
| 2009 | →  QPR | 7 | (1) |
| 2009–2010 | →  QPR | 41 | (7) |
| 2010–2015 |  QPR | 102 | (26) |
| 2013–2014 | →  Fulham | 12 | (0) |
| 2014 | →  Milan | 5 | (2) |
| 2015– |  Benfica |  |  |
| 2017–2018 | →  Genoa |  |  |
Maajoukkue
| 2009– |  Marokko | 17 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. maaliskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. maaliskuuta 2014.
Adel Taarabt (arab. عادل تعرابت‎‎, s. 24. toukokuuta 1989 Fès) on marokkolainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Ranskan kansalaisuus. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Benficaa.
Seurajoukkueura

Taarabt on edustanut ranskalaista RC Lensia. Tammikuussa 2007 Taarabt siirtyi Lensista lainalle Tottenhamiin. Kesällä 2007 tuli siirrosta pysyvä.
Maaliskuussa 2009 Taarabt kävi lainassa Mestaruussarjan Queens Park Rangersissa. Kesällä 2009 Taarabt oli siirtymässä lainalle Espanjan Primera Divisióniin paluun tehneeseen Malagaan, mutta siirron kariuduttua Taarabt siirtyi kaudeksi lainalle QPR:ään, jossa hän oli viimeksi toukokuussa ollut lainalla. Lainasta tuli pysyvä siirto elokuussa 2010.
Taarabt valittiin kaudella 2010–2011 Englannin jalkapalloliigan kauden pelaajaksi.
Kaudella 2011–2012 Taarabt'ilta odotettiin paljon, mutta etenkään alkukaudesta Taarabt ei saanut onnistumisia Valioliigassa. Taarabt teki avausmaalinsa Valioliigassa 31.3.2012 ottelussa QPR–Arsenal.
Maajoukkueura

Taarabt on edustanut Ranskaa poikien ikäluokissa U-16, U-17 ja U-18, mutta päätti edustaa aikuisten tasolla isänsä synnyinmaata Marokkoa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Marokon paidassa 11. helmikuuta 2009 Tšekkiä vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Ensimmäisen maalinsa Taarabt teki 31. maaliskuuta 2009 harjoitusottelussa Angolaa vastaan.
Taarabt valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hänellä oli vaihtopelaajan rooli. Marokon kisat päättyivät kuitenkin alkulohkoon.
Yksityiselämä

Taarabt syntyi Marokossa, Fèssä, jostä hän muutti perheineen Ranskaan oltuaan yhdeksän kuukauden ikäinen.
Aiheesta muualla

Taarabtin profiili Tottenhamin virallisilla verkkosivuilla (englanniksi)
Benfica – Primeira Liga
1 Trubin |
3 Carreras |
4 Silva |
6 Bah |
7 Amdouni |
8 Aursnes |
9 Cabral |
10 Kökçü |
11 Di María |
14 Pavlídis |
17 Aktürkoğlu |
18 Barreiro |
21 Schjelderup |
24 Soares |
25 Prestianni |
28 Kaboré |
30 Otamendi |
32 Rollheiser |
37 Beste |
44 Araújo |
47 Gouveia |
61 Florentino |
75 Gomes |
81 Bajrami |
84 Rego |
85 Sanches |
Valmentaja Lage
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 al-Kaddouri |
4 Kantari |
5 Benatia |
6 Hermach |
7 Taarabt |
8 El Ahmadi |
9 El Arabi |
10 Belhanda |
11 Assaidi |
12 Amsif |
13 Kharja |
14 Boussoufa |
15 El Kaoutari |
16 Alioui |
17 Chamakh |
18 Boukhriss |
19 Carcela |
20 Hadji |
21 Amrabat |
22 Badda |
23 Mrani |
Valmentaja Gerets
Aku Ankan juhlasarjat 10

| 10>  osa sarjasta Aku Ankan juhlasarjat.Aku Ankan juhlasarjat 10 |
| --- | --- |

Julkaisuvuosi:  2000
Kannen piirtäjä:  Carl Barks
Sivumäärä:  168
Edellinen:  Aku Ankan juhlasarjat 9
Aiheesta muualla
ISBN:  ISBN 951-32-0963-6
Luettelo Juhlasarjat -kirjoista
Aku Ankan juhlasarjat 10 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan 10. ja viimeinen osa. Kirjassa on Carl Barksin tarinoita ja se ilmestyi vuonna 2000. Kirjan kannessa on Barksin öljyvärityö Lavender and old lace.
Tarinat

| Tarinakoodi | Suomenkielinen nimi | Alkukielinen nimi | Suomentaja | Sivuja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| W WDC 165-01 | Musiikin lumoissa | The Price of Fame | Aku Ankan toimitus | 10 |
| W OS  159-02 | Kengurujen maassa | Adventure Down Under | Antti Hulkkonen | 25 |
| W OS 1010-03 | Säätilaväijytin | The Weather Watchers | Markku Kivekäs | 7 |
| W OS  203-02 | Kultainen joulupuu | The Golden Christmas Tree | Sarjakuvakirjatoimitus | 20 |
| W OS  223-02 | Kulmikkaat munat | Lost In the Andes! | Jukka Heiskanen | 32 |
| W WDC 239-01 | Oman onnensa seppä  | The Village Blacksmith | Viia Järvinen | 10 |
| W WDC 256-01 | Ankkaniemen majakka myrskyn kourissa | Northeaster on Cape Quack | Antti Hulkkonen | 10 |
| W OS  422-02 | Punainen postimerkki | The Gilded Man | Aku Ankan toimitus | 32 |
| W WDC 253-01 | Rankka rankkuri | Hound Hounder | Kivi Larmola | 10 |
Ainakin miljoona sinistä kissaa

| Ainakin miljoona sinistä kissaa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Kaarina Helakisa
Kuvittaja:  Jori Svärd
Kieli:  suomi
Genre:  satu
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1978
Sivumäärä:  189

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ainakin miljoona sinistä kissaa  on Kaarina Helakisan kirjoittama novelli, joka julkaistiin vuonna 1978. Kirjan on kuvittanut Jori Svärd ja kirjassa esiintyvät laulut on säveltänyt Merja Somiska.
Kirja kertoo Samuel Tuuli nimisestä pojasta, joka kuvittelee sinisiä kissoja, jotka karkaavat hänen mielikuvituksestaan.
Vuonna 2012 Kajaanin teatterissa alkoi Aino Kiven ohjaama teokseen perustuva teatteriesitys. Kirjassa kissoista uutisoidaan paljon lehdissä, mutta esityksessä mediaa on päivitetty kattamaan internetiä.
Juoni

Kirjan alussa päähenkilö Samuel Tuuli soittaa nokkahuiluaan ja ikävöi entistä kissaansa Ensio Niemistä. Kun Samuel löytää oikean sävelen, tuulenhenki nimeltä Ariel ilmestyy hänen huoneeseensa. Ariel kertoo, että se, minkä osaa kuvitella on olemassa ja totta. Samuel kuvittelee sinisen kissan istumaan pöydän reunaan, mutta kissa karkaa ulos raolla olevasta ikkunasta.
Sinisiä kissoja alkaa ilmestyä ympäri kaupunkia, ja ne aiheuttavat kaaosta monien ihmisten elämiin, joilla ei ole mitään tekemistä Samuel Tuulen kanssa. Kissat levittäytyvät lopulta koko maanlaajuiseksi riesaksi, jota uutisoidaan lehdissä ja televisiossa. Monet yrittävät rikastua kissoja kouluttamalla ja kuvaamalla.
Samuelia kiusataan koulussa ja hän yrittää kertoa kiusaajille keksineensä siniset kissat, mutta kiusaajat alkavat pilkata häntä lisää. Alakuloisena Samuel katselee lätäkössä heijastuvia pilviä ja ajattelee tiikerinkokoista sinistä kissaa. Lätäkköön ilmestyy suuri hurjannäköinen kissa, jonka nimi on Kalivan. Kalivan pelästyttää kiusaajat ja istuu kehräämään Samuelin jaloissa. Myöhemmin Kalivan tekee niin paljon tuhoa ihmisten omaisuudelle, että sitä aletaan vainota.
Lopulta Arielin kehottamana Samuel päättää ottaa ajatuksensa haltuunsa ja kuvitella kissat pois. Hän kuvittelee sinisten kissojen kokoontuvan merenrantaan ja suuren sinisen meteoriitin laskeutuvan mereen. Kaikki siniset kissat pakkautuvat tähdelle ja lentävät avaruuteen.
Hahmot

Samuel Tuuli on 11-vuotias poika, jota kiusataan koulussa. Hän kuvittelee siniset kissat.
Tuulenhenki Ariel ilmaantuu Samuelin huoneeseen tuulisävelen kutsumana. Ariel on leikkisä ja pitää laulamisesta ja runoilusta, mutta myös opastaa Samuelia hallitsemaan unelmansa.
Anna Tuuli on Samuelin äiti. Hän pitää maalaamisesta ja maalaa sinisiä kissoja. Hän ymmärtää monia asioita lasten tavoin, mutta Samuel ei kerro edes hänelle Arielista ja kissoista. Hän kutsuu poikaansa tuulenpojaksi, miestään tuuliherraksi ja itseään tuulirouvaksi.
Ilmari Tuuli on Samuelin isä. Hän on valokuvaaja. Hän saa paljon töitä alkaessaan, Samuelin avustuksella, kuvata sinisiä kissoja ja myydessään niitä lehdille.
Kalivan on suurikokoinen sininen kissa, joka puolustaa Samuelia koulukiusaajia vastaan. Se eroaa ulkonäöltään todella paljon muista kissoista: se on suurempi ja vanhempi kuin muut, sillä on kellertävät hampaat, yksi sokea silmä ja toinen musta silmä, sekä musta hännänpää.
Ville Laitinen on Samuelin ystävä, jonka kanssa Samuel kulkee usein kouluun. Ville on välillä väkivaltainen eläimiä kohtaan ja hän kiusaa Samuelia. Hän ei ole hyvä koulussa ja Samuel auttaa häntä läksyjen kanssa.