stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zeus Sosipoliin temppeli

| Zeus Sosipoliin temppeli |
| --- | --- |
 Zeus Sosipoliin temppelin länsipääty Pergamon-museossa. Etualalla Athenen patsas Pergamonista.
Sijainti:  Magnesian arkeologinen alue, Tekin, Germencik, Aydın, Turkki
Koordinaatit:  37°51′08″N, 27°31′28″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 221–180 eaa.
Suunnittelija:  Hermogenes
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zeus Sosipoliin temppeli oli antiikin aikainen Zeus Sosipoliille omistettu kreikkalainen temppeli Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin agoran eteläosan keskellä.
Zeus Sosipoliin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 221–180 eaa. Sen arkkitehtina pidetään Hermogenes Prieneläistä, joka suunnitteli myös Magnesian Artemis Leukofryenen temppelin.
Temppeli oli rakennettu viisiportaiselle krepidomalle, jonka koko oli noin 7,4 × 15,8 metriä. Temppelirakennus edusti joonialaista tyyliä. Sen pääsisäänkäynti oli poikkeuksellisesti länsipäässä samalla tavalla kuin Artemis Leukofryenen temppelissä sekä muun muassa Efesoksen Artemiin temppelissä. Temppeli oli länsipäässä tetrastyyli-prostyyli ja itäpäässä distylos in antis. Sisällä temppelissä oli tavanomaiset pronaos, naos eli cella ja opisthodomos. Pronaos oli kuitenkin poikkeuksellisen syvä, lähes yhtä suuri kuin cellakin. Cellassa oli sen kokoon nähden suurikokoinen Zeuksen kulttipatsas.
Temppelin länsipääty on ennallistettu Pergamon-museoon Berliinissä. Muutoin temppelin jäänteet ovat nykyisin jälleen maan alla. Rauniot olivat alun perin kaivettaessa 1800-luvun lopulla vielä suhteellisen hyvässä kunnossa, mutta paikalliset polttivat niiden marmoreita kalkiksi kaivausten jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zeus Sosipoliin temppeli Wikimedia Commonsissa
Zernogradin lentotukikohta

Zernogradin lentotukikohta Venäjän länsiosien kartalla. Tukikohta sijaitsee 82 kilometriä Rostovin keskustasta kaakkoon.
Zernogradin lentotukikohta Venäjän Rostovin alueen kartalla. Tukikohta sijaitsee 6 kilometriä Zernogradin keskustasta itään.
Zernogradin kaupunki ja sen itäpuolinen Zernogradin lentotukikohta ilmakuvassa.
Zernogradin lentotukikohta (ven. военный аэродром Зерноград, vojennyi aerodrom Zernograd, suom. Zernogradin sotilaslentokenttä; tai ven. авиабаза Зерноград, aviabaza Zernograd; kansallinen lentopaikkatunnus: ЬРРГ, XRRG) on Venäjän Eteläisen sotilaspiirin helikopteritukikohta Zernogradin piirissä Rostovin alueella. Tukikohta sijaitsee maanteitse 82 kilometriä Rostovista kaakkoon ja kuusi kilometriä Zernogradin kaupungin keskustasta itään.
Zernogradin sotilaslentokentällä on 2020-luvun alkuvuosina toiminut 16. armeijan lentoprikaati (16 BrAA, yksikkö 41767). Senn lentokalustoon kuuluu kaksi lentuetta kuljetushelikoptereita (Mil Mi-8AMTSh ja Mil Mi-8PP), kaksi lentuetta Mil Mi-28N ja Mil Mi-35N taisteluhelikoptereita sekä joitain raskaita Mil Mi-26 kuljetushelikoptereita.
Tukikohdan aiemmissa vaiheissa siellä on toiminut muun muassa Mikojan MiG-29 -hävittäjillä lentänyt sotilasyksikkö (31 GvIAP, yksikkö 12628).
Aiheesta muualla

Aerodrom Zernograd (venäjäksi) (wikimapia.org)
Зерноград Военный аэродром День России (Zernograd, Vojennyi aerodrom. Den Rossii: yleisö tutustuu koptereihin, lapset sinkoihin, venäjähumppa soi taustalla/avoimet ovet: 14.6.2018) (venäjäksi) (youtube.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Зерноград (аэродром)
Käännös suomeksi
Moyen-Comoén alue

| Moyen-Comoén alue Région du Moyen-Comoé |
| --- | --- |
 Alueen sijainti Norsunluurannikon kartalla
Valtio:  Norsunluurannikko
Perustettu:  1997
Lakkautettu:  2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Abengourou
Pinta-ala:  6 921 km²
Väkiluku (1998):  394 761
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CI-05
Moyen-Comoé (ransk. Région du Moyen-Comoé) on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 394 761 asukasta ja sen pinta-ala oli 6 921 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Abengourou.
Hallintouudistuksessa Moyen-Comoén alueesta ja Sud-Comoén alueesta muodostettiin Comoén piirikunta.
Zialon kieli

Zialo on Guineassa asuvien zialojen puhuma mandelainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 25 000.
Zialot asuvat Metsä-Guineassa ohuella kaistaleella Guinean ja Liberian rajajoen Makonan pohjoispuolella. Heidän itäpuolellaan asuu lomia ja länsipuolella kissejä. Zialoja on myös kaupungeissa, varsinkin Macentassa.
Zialo kuuluu mandekielten länsihaaran lounaisryhmään. Ryhmän muita kieliä ovat bandi, kpelle, loko, loma ja mende. Monet zialot puhuvat myös lomaa tai kissiä. Aikaisemmin zialoa pidettiin loman murteena.
Tethered Aerostat Radar System

Tethered Aerostat Radar System (TARS)
Tethered Aerostat Radar System on kiintopalloon kiinnitetty valvontatutka.
Lockheed Martinin valmistamat helium–täytteiset 420K ja 275K pallot voivat vain yhdellä kaapelilla maahan kiinnitettynä nousta 4 600 metrin korkeuteen. Pallojen runko on polyuretaani päällysteistä Tedlar -kalvoa. Niiden tutkan kantama on 370 kilometriä, pallossa on mukana sille virtaa tuottava generaattori.
Ziegfeld Follies

Ziegfeld Follies oli sarja Florenz Ziegfeldin tuottamia jokavuotisia Broadway-revyyesityksiä, joita esitettiin 1907–1931. Ensimmäisen tuotannon nimi oli yksinkertaisesti Follies of 1907. Nimi Ziegfeld Follies otettiin käyttöön vuonna 1911. Näytelmien tunnuslauseena oli ”amerikkalaisten tyttöjen ylistäminen” ja ne tunnettiin ylellisestä lavastuksesta ja Ziegfeldin henkilökohtaisesti valitsemista kauniista tanssitytöistä. Folliesin esiintyjinä nähtiin tunnettuja New Yorkin viihdemaailman tähtiä, kuten Bert Williams, Eddie Cantor, Marilyn Miller, Olive Thomas, Fanny Brice ja W. C. Fields.
Yö

Kuun valaisema yönäkymä.
Elielinaukio juhannusyönä Helsingissä, missä keinovaloihin yhdistyy keskiyön valoisuus.
Yö on se aika vuorokaudesta, jona havaintopaikka planeetan pinnalla on kääntynyt poispäin Auringosta niin, ettei Auringosta tuleva valo osu siihen. Kuu tuo yleensä hiukan luonnonvaloa yöhön.
Joka hetki hiukan alle puolella Maapallon pinnasta on yö. Ilmakehä taittaa valoa niin, että osa siitä osuu maahan silloinkin, kun aurinko on jonkin verran horisontin alapuolella; tällöin on aamu- tai iltahämärä.
Entisaikoina ihmiset ovat nukkuneet öisin, koska pimeässä on vaikea työskennellä, eikä tehokasta keinovaloa ollut vielä keksitty. Nykyisin sisätilat, kaupungit ja monet tiet voidaan pitää valoisina öisinkin.
Vuorokausi vaihtuu nykyisen käytännön mukaan keskiyöllä.
Ominaisuuksia

Yö on normaalisti pimeämpi ja viileämpi kuin päivä, sillä yön aikana valoa ja lämpöä antava Aurinko on poissa näkyvistä maapallon toisella puolella. Yöllä maanpinnalta myös säteilee lämpöä avaruuteen, ja ilma on sitä viileämpi, mitä vähemmän on pilvisyyttä heijastamassa lämpöä takaisin Maahan.
Yöllä kosteutta tiivistyy esineisiin, sillä lämpö säteilee esineistä avaruuteen ja kosteus tiivistyy esineiden pinnalle.
Yön merkitys ihmiselle > Taikauskon aika

Ennen tulenteon taidon keksimistä noin puoli miljoonaa vuotta sitten ihminen joutui viettämään yönsä lähes täydessä pimeydessä. Vielä kynttilöiden ja öljylamppujen keksimisen jälkeenkin sisätiloissa oli öisin hämärää. Sen vuoksi yö oli entisaikojen ihmisille pelottavaa aikaa, ja mielikuvitus täytti sen monenlaisilla pelottavilla hirviöillä ja muilla pahoilla olennoilla.
Syklisen aikakäsityksen hallitsemassa maailmassa ihmiset uskoivat jokaisen aikakauden päättyvän siihen, kun pimeyden voimat valtasivat maailman ja seurasi kaaos. Kristinuskossa yön katsottiin olevan Saatanan valtakuntaa.
Antiikin kreikkalaiset uskoivat yön pahoihin henkiin, ja heille yö henkilöityi pelottavaan yön jumalattareen Nyksiin. Kreikkalaiset jumalat juhlivat öisin Dionysoksen johdolla, usein hekumallisissa ja väkivaltaisissa orgioissa. Myös roomalaisilta tunnetaan yön kauhuja kuvaavia tekstejä.
Ihmiset tulkitsivat pitkään yötaivaan ilmiöitä kuten revontulia, komeettoja, kuunpimennyksiä ja meteoreja usein ilmaisuiksi Jumalan vihasta tai hyväntahtoisuudesta. Tuhon enteinä pidettiin etenkin komeettoja. Yöilmaa pidettiin epäterveellisenä, minkä vuoksi ikkunat usein suljettiin yön ajaksi.
Kummitusten uskottiin näyttäytyvän etupäässä öisin, vaikka syytä siihen ei ymmärrettykään. Selityksiksi tarjottiin esimerkiksi niiden yhteyttä helvettiin ja paholaiseen, tai Auringon kuumuuden vahingollista vaikutusta. Kun usko kummituksiin alkoi vähetä 1700-luvulta alkaen, alettiin ajatella että ihminen kuvitteli näkevänsä kummituksia öisin, koska yön pimeys ohjasi hänen ajatuksensa erilaisiin synkkiin asioihin. Yö on kansanuskomuksissa myös noitien ja noitasapattien aikaa.
Hyväntahtoisia yön hahmoja ovat esimerkiksi nukkumiseen liitetyt Nukkumatti ja kotitontut. Lastensaduissa lelut saattavat yöllä herätä henkiin.
Yön merkitys ihmiselle > Kulttuurissa

Yö on usein rinnastettu naiseuteen sen arvaamattomuuden vuoksi. Keskiajalta lähtien yötä onkin taiteessa usein kuvattu allegoristisesti naishahmoisena.
Eurooppalaiset kuvataiteilijat alkoivat renessanssista alkaen kuvata yötä aiempaa enemmän. Niin Caravaggio kun Rembrandtkin suosivat maalauksissaan tummia sävyjä ja pimeyttä. Yöaikaan sijoittuivat myös monet 1500- ja 1600-luvulla tuotetut uskonnolliset maalaukset. Shakespearen näytelmissä 1600-luvun taitteessa on yökohtauksia erään arvion mukaan kaikkiaan noin 16 prosenttia ja esimerkiksi Othellossa yli puolet.
Ihmisten käsitys yötaivaasta muuttui tarkemmaksi ja totuudenmukaisemmaksi 1600-luvun alussa kun kaukoputki keksittiin, ja vanhat pelot esimerkiksi komeettojen merkityksestä hälvenivät. Uusien maailmojen näin avauduttua myös taiteilijat ja runoilijat alkoivat ylistää yön kauneutta ja suuruutta. Etenkin kuunvalon kauneudesta tuli romantiikan maalaustaiteessa yleinen aihe. Klassisen musiikin alueelta eräs tunnetuimpia yön kuvauksia on Mozartin Taikahuilu.
Yön merkitys ihmiselle > Yön valaistuminen

Euroopan kaupungit alkoivat saada katuvalaistukset 1660-luvulta alkaen. Sen jälkeen yö ei enää rajoittanut ihmisten elämää entiseen tapaan. Ihmisten vuorokausirytmi myös muuttui myöhäisemmäksi, kun ilta- ja yöelämästä alkoi tulla suosittua. Yö väistyi entistä syrjemmälle, kun kaasuvalot alkoivat syttyä Euroopan kaduilla 1800-luvulla. Sähkövalot otettiin käyttöön 1800-luvun lopulla, ja etenkin New Yorkista tuli pian yöaikaankin hyvin kirkkaasti valaistu. 1920-luvulla etenkin New Yorkin, Pariisin ja Berliinin yöelämä oli jo erittäin vilkasta.
Yön merkitys ihmiselle > Öisiä aktiviteetteja

Noituuteen yhdistettäviä, nykyisinkin vietettäviä öisiä juhlia ovat esimerkiksi Valpurinyö sekä pyhäinpäivän yö eli halloween. Pohjolassa juhlitaan juhannusyötä ja aivan pohjoisessa yötöntä yötä. Myös uusivuosi otetaan vastaan yöllä.
Yötyöläisiä ovat esimerkiksi postinkantaja, leipuri, rekkakuski, yökerhomuusikko, tehtaan yövuorolainen, yövartija, roskalaatikkojen tyhjentäjä, tähtieteilijä ja yöperhosten keräilijä.
Moni kuuluisa kirjailija kirjoitti pääasiassa öisin, kuten Franz Kafka, Marcel Proust, George Sand, Friedrich Schiller, Samuel Johnson, Gustave Flaubert, Thomas Wolfe ja Bob Dylan. Kuvataiteilijoista öisin työskenteli esimerkiksi Henri de Toulouse-Lautrec.
Yön pimeydestä ovat saaneet turvaa esimerkiksi monet poliittiset kapinalliset ja uskonnollisten vainojen uhrit kuten varhaiskristityt Rooman valtakunnassa.
Vain aikuisille tarkoitetut televisio-ohjelmat tulevat yöllä, koska silloin oletetaan lasten nukkuvan.
Luonto yöllä

Jotkin eläimet liikkuvat pääasiassa öisin. Yöeläimillä on usein hyvä hämäränäkö ja hajuaisti. Suomessa tavattavia öisin liikkuvia eläimiä ovat esimerkiksi lepakko, yöperhoset, pöllö, susi, siili, monet etanat ja muut nilviäiset sekä rupikonna.
Monet kukat sulkevat terälehtensä yöksi, sillä pölyttäjiä ei yön pimeydessä ole näkemässä kukkien kirkkaita värejä kuten päivällä. Samalla kasvit suojaavat siitepölyä tuottavat osansa sateelta, tiivistyvältä kosteudelta ja vahingollisilta hyönteisiltä. Terälehtien sulkeutuminen ei riipu valon määrän vaihtelusta vaan kasvien rytmistä. Jotkin kukat pysyvät öisinkin auki, sillä niitä pölyttävät pimeässä aktiiviset hyönteiset.
Yön määritelmä liikenteessä

Trafin julkaisemissa lentosäännöissä yöllä tarkoitetaan aikaa iltahämärän (porvarillinen hämärä) päättymisestä aamuhämärän alkuun. Iltahämärä alkaa auringonlaskusta ja päättyy kun auringon keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella. Aamuhämärä alkaa jälleen aamulla kun keskipiste on 6 astetta horisontin alapuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yö Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kirjallisuutta

Itkonen, Satu: Yön kuvia suomalaisessa taiteessa.  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-108-2
Nyks-jumalatar William-Adolphe Bouguereaun maalauksessa Yö (1883).
Kuvamontaasi 1990-luvulta, johon on yhdistetty yönäkymät Maapallon pinnalta.
Ziegfeld Theatre

| Ziegfeld Theatre |
| --- | --- |
 Ziegfeld Theatre
Sijainti:  Manhattan, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°45′45″N 73°58′43″W﻿ / ﻿40.7625°N 73.9786°W﻿ / 40.7625; -73.9786
Rakennustyyppi:  Teatterirakennus
Suunnittelija:  Joseph Urban (en) ja Thomas W. Lamb (en)
Valmistumisvuosi:  1927
Omistaja:  Florenz Ziegfeld ja Billy Rose
 fiZiegfeld Theatre 
  
Ziegfeld Theatre oli Broadway-teatteri New Yorkin Sixth Avenuella. Teatterin rakennutti Florenz Ziegfeld vuonna 1927. Rakentamisen rahoitti William Randolph Hearst ja rakennuksen suunnittelivat Joseph Urban ja Thomas A. Lamb.
Ziegfeld Theatressa saivat ensi-iltansa muun muassa Harry Tierneyn Rio Rita (1927), Jerome Kernin Show Boat (1927) sekä vuoden 1931 Ziegfeld Follies. Teatteriesitykset jatkuivat vuoteen 1933, jolloin rakennus muutettiin elokuvateatteriksi.
Billy Rose entisöi rakennuksen vuonna 1944 ja palautti sen teatterinäyttämöksi. Televisioyhtiö NBC otti teatterin käyttöönsä vuonna 1955 ja se toimi TV-studiona vuoteen 1963 asti. Rakennus purettiin vuonna 1966.
Thomas Di Leva

| Thomas Di Leva |
| --- | --- |
 Di Leva vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. lokakuuta 1963 (ikä 61) Gävle, Ruotsi
Ammatti:  muusikko
   [ ohje ]  
Sven Thomas Di Leva (synt. Magnusson; s. 23. lokakuuta 1963 Gävle) on ruotsalainen muusikko. Hän aloitti uransa 1980-luvulla, ja hänet tunnetaan naivistisista sanoituksistaan sekä androgyynisestä pukeutumistyylistään.
Albumeita

Vem ska jag tro på? (1987)
Rymdblomma (1989)
Naked Number One (1993)
Jag är du (1997)
Älska (2000)
Hoppets röst (2006)
Hjärtat vinner alltid (2011)
Innan solen går upp (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Di Leva Wikimedia Commonsissa
Zen ja moottoripyörän kunnossapito

Zen ja moottoripyörän kunnossapito (koko nimeltään Zen ja moottoripyörän kunnossapito: tutkimusmatka arvojen maailmaan) on Robert M. Pirsigin vuonna 1974 ilmestynyt matkakertomuksen muotoon kirjoitettu teos laadun filosofiasta ja sen etsinnästä.
Juoni

Teoksen eräitä teemoja ovat: laadun eli hyvän olemus ja sen pyrkimys paeta määrittely-yrityksiä, filosofian ja retoriikan opetus, suhtautuminen teknologiaan, pojan ja isän välinen suhde, mielisairaus sekä neljän hengen matka moottoripyörillä Yhdysvaltojen halki.
Kirjassa on neljä päähenkilöä, kertojaminä, hänen 11-vuotias poikansa Chris sekä heidän ystäväpariskuntansa John ja Sylvia Sutherland, jotka yhdessä muodostavat kaksi moottoripyöräkuntaa.
Moottoripyörän kunnossapito on teoksessa toistuva teema, joka ilmenee esimerkiksi konkreettisina moottoripyörän huoltotoimenpiteinä ja moottoripyörän tarkastelussa käsitejärjestelmänä sekä henkilöiden erilaisten teknologiasuhteiden vertauskuvana.
Vahvimpia teoksen jännitteistä syntyy kertojaminän nykytilanteen ja hänen menneisyytensä välille. Kertojalla on vähitellen kertyneitä muistikuvia ja muita "todisteita" siitä, että hän on aiemmin ollut merkittävä ajattelija, jonka intensiivinen ajatustyö katkeaa normista poikkeavaan käytökseen, diagnoosiin mielisairaudesta ja sähköhoitoihin. Tämä jännite vaikuttaa suuresti myös kertojaminän ja Chrisin väliseen suhteeseen, sillä kirjassa nimenomaan Chris yhdistää kertojaminän historian kaksi osaa, joiden välisenä rajana on mielisairaala ja muistuma suljetusta lasiovesta.
Kirjallisuutta

DiSanto, Ronald & Steele, Thomas: Guidebook to 'Zen and the Art of Motorcycle Maintenance'.  New York:  William Morrow, 1990.
Richardson, Mark: Zen and Now: On the Trail of Robert Pirsig and the Art of Motorcycle Maintenance.  Toronto:  Random House (Vintage Canada), 2009.  ISBN 978-0-307-39748-5  (englanti)
Salonen, Ilpo: Laatua etsimässä. Tiede 2000., 1987, 7. vsk, nro 6, s. 54-55.
Aiheesta muualla

http://robertpirsig.org/index.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Zhiyuan-luokka

| Zhiyuan |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 393 t
Pituus:  72 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,05 m
Syväys:  4,8 m
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  260
Aseistus
Meritorjunta:  3 x Krupp 210 mm/35 13 tonnin -tykkiä 2 x Armstrong 6"/35 -tykkiä 8 x QF 6 naulan -tykkiä 2 x QF 3 naulan -tykkiä 6 x QF 1 naulan -tykkiä 6 x Gatling-konekivääriä 4 x 14" torpedoputkea
Zhiyuan-luokka oli Keisarillisen Kiinan laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Zhiyuan | Armstrong Whitworth, Elswick | 20. lokakuuta 1885 | 29. syyskuuta 1886 | 23. heinäkuuta 1887 | upotettu 17. syyskuuta 1894 |
| Jingyuen | Armstrong Whitworth, Elswick | 29. lokakuuta 1885 | 14. joulukuuta 1886 | 9. heinäkuuta 1887 | upotettu 7. helmikuuta 1895 |
Andrzej Zieliński

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 4×100 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1962 | 4×100 metriä |  |
Andrzej Franciszek Zieliński (20. elokuuta 1936 – 8. joulukuuta 2021) oli puolalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Zieliński juoksi Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kolmannen osuuden 4 × 100 metrin viestissä, jossa Puolan joukkue saavutti hopeaa ajalla 39,5 s. Tokion 1964 olympialaisissa hän juoksi viestissä avausosuuden ja saavutti hopeaa ajalla 39,3 s.
Kosovon kriisin neuvotteluratkaisu

Kosovon kriisin neuvotteluratkaisu tuli välttämättömäksi kriisin kärjistyttyä sodaksi Naton ja serbijohtoisen Jugoslavian liittoarmeijan välillä maaliskuussa 1999 Naton lentokoneiden aloitettua Serbian pommitukset. Sotaa ennen serbijoukot olivat lisänneet sotilaallista otettaan Kosovossa. Tämä oli johtanut massiiviseen albaanitaustaisen väestön pakoon ympäröiviin maihin.
Neuvottelut käytiin Suomen silloisen presidentin Martti Ahtisaaren johdolla 4. toukokuuta - 3. kesäkuuta 1999.
Presidentti Martti Ahtisaari - vuoden 1999 Kosovon kriisin ratkaisun pääneuvottelija.
Ahtisaaren nousu välittäjäksi

EU:n kevään 1999 puheenjohtajamaa Saksa liittokansleri Gerhard Schröderin johdolla oli käynyt jo huhtikuussa taustakeskusteluja mm. Venäjän kanssa. Venäjän erikoislähettiläs Viktor Tšernomyrdin kävi tällöin tuloksettomia neuvotteluja Belgradissa Jugoslavian serbipresidentin Slobodan Miloševićin kanssa, joka johti Venäjän lähentymiseen lännen kanssa. Venäjän puolella länteen suuntautumisessa oli Tšernomyrdinin mukana lisäksi sisäministeri Sergei Stepašin.
Samaan aikaan YK:n pääsihteeri Kofi Annan oli nimittänyt YK:n Kosovon erityislähettiläiksi Ruotsin entisen pääministerin Carl Bildtin ja Slovakian ulkoministeri Eduard Kukanin, joiden käytännön rooli jäi avoimeksi. Yhdysvallat ja erityisesti maan ulkoministeri Madeleine Albright ei halunnut YK:lle johtavaa roolia rauhanhieronnassa peläten Miloševićin kykyä manipuloida YK:n edustajia. Tällöin päädyttiin Yhdysvaltain ja Venäjän edustajien välisissä neuvotteluissa 4. toukokuuta Washingtonissa pyytämään presidentti Martti Ahtisaarta rauhanvälittäjäksi. Ahtisaari oli juuri ilmoittanut jättäytyvänsä tavoittelemasta toista kautta Suomen presidenttinä. Lisäksi hänellä oli hyvät näytöt Namibian rauhanprosessissa.  Yhdysvallat ja Venäjä ottivat keskusteluun mukaan liittokansleri Schröderin koskien presidentti Ahtisaaren roolia
Varsinaiset neuvottelut

Ennen kuin Ahtisaaren johtama valtuuskunta matkusti Belgradiin pyrittiin varmistamaan etukäteen Miloševićin suopeus neuvotteluille ja rauhanehdoille. Ruotsalainen liikemies Peter Castenfelt toimitti Miloševićille tiedon tulevista rauhanehdoista. Castenfelt oli toiminut Venäjän huippujohdon luottomiehenä aiemmissa diplomaattisissa yhteydenotoissa.
Presidentti Ahtisaari ja erikoislähettiläs Tšernomyrdin matkustivat seurueineen 2. kesäkuuta Belgradiin neuvottelemaan sodan lopettamisesta Jugoslavian serbipresidentti Miloševićin kanssa. Neuvottelut alkoivat välittömästi Ahtisaaren ja Tšernomyrdinin saavuttua Belgradiin. Ahtisaari kertoi Miloševićille, että hänellä on mukana selkeät ehdot, jotka kansainvälinen yhteisö on hänelle asettanut. Miloševićin puoli tuntia kestäneen puheen jälkeen Ahtisaari korosti, että ehdoista ei enää neuvotella. Ne ovat muuttumattomat. Niiden mukaan kaikkien serbijoukkojen oli vetäydyttävä Kosovosta.
Milošević kutsui saman iltana koolle hallituksen ja parlamentin ylimääräiseen istuntoon. Seuraavana aamuna kahden neuvotteluistunnon jälkeen Milošević ilmoitti Jugoslavian suostuvan ehtoihin. Tämän jälkeen Ahtisaari ja Tšernomyrdin seurueineen poistuivat Belgradista. Ahtisaari matkusti suoraan Kölniin, jossa oli käynnissä EU:n huippukokous liittokansleri Schröderin johdolla. Siellä Ahtisaari otettiin vastaan suurena sankarina.
Neuvottelut johtivat Naton pommitusten loppumiseen ja sotatoimien loppumiseen 10. kesäkuuta 1999.
Alexi Tuomarila
Palkintoja ja tunnustuksia

Emma award category Jazz Album of the year, Alexi Tuomarila Trio Sphere Edition Records, UK
Emma award Nomination, Alexi Tuomarila Quartet 02 Finlandia Records - Warner Music Group
1st Prize at "3rd International Monaco Jazz soloist Competition"
1st Prize at "10th Tremplin International Jazz Competition" Avignon, France, with Alexi Tuomarila Quartet
1st Prize at the "5th International Granada Jazz Competition", Spain, with Alexi Tuomarila Quartet
1st Prize at the "21st Hoeilaart International Jazz Competition" Brussels, Belgium
Diskografia > Sooloalbumeja

Alexi Tuomarila (Andre Fernandes, Mats Eilertsen, Olavi Louhivuori, Gil Silva, Ze Pedro Coelho, Joao Guimaraes )
2024: Departing the Wasteland (Edition Records)
Alexi Tuomarila Trio (Mats Eilertsen, Olavi Louhivuori)
2006: Constellation (Jazzaway Records)
2013: Seven Hills (Edition Records)
2017: Kingdom (Edition Records)
2019: Sphere (Edition Records)
Alexi Tuomarila Quartet (Nicolas Kummert, Teun Verbruggen, Christophe Devisscher, Antti Lötjönen)
2001: Voices of Pohjola (Igloo Records)
2003: 02 (Warner Jazz - Finlandia Records)
2007: Runo X (Edita Cambeya)
Drifter (Axel Gilain, Nicolas Kummert, Teun Verberuggen)
2015: Flow (Edition Records)
Alvarado/Koivistoinen/Tuomarila (Eero Koivistoinen, Martin Alvarado)
2019: Alma (Svart Records)
D.O.P.A. (Timo Kämäräinen, Tuomas Timonen, Juho Kanervo)
2024: Vivid Dreams (Soit se Silti)
Lithium (Jonne Taavitsainen, André Fernandes, Joonas Tuuri, Gianni Gagliardi)
2018: Red (Challenge Records)
2021: To the Stars (Eclipse Music)