stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ristin ja raudan tie
Aiheesta muualla

Jari Lybeck: Waltarin jalanjäljillä (Arkistoitu – Internet Archive). Turun sanomat 14.11.2004.
Tarmo Vilhunen: Ritarit idäntiellä. Vantaan Lauri 17.11.2004,
Esko Rissanen

| Esko Rissanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1951 (ikä 73) Sodankylä
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Merkittävät roolit:  Mielensäpahoittaja
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Esko Tapani Rissanen (s. 26. kesäkuuta 1951 Sodankylä) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kokkolan kaupunginteatterissa ja Riihimäen Teatterissa, minkä ohella hänellä on ollut sivurooleja muutamissa televisiotuotannoissa.
Ura

Esko Rissasen vanhemmat olivat maanviljelijä Jonne Jaakoppi Rissanen ja Vieno Esteri Sorvisto. Hän aloitti näyttelijänä Joensuun kaupunginteatterissa 1978–1979 ja jatkoi 1980-luvulla Rovaniemen ja Kokkolan kaupunginteattereissa. 1990-luvulla Rissanen näytteli Teatteri 2000:ssa. Vuodesta 2006 alkaen hän näytteli useita vuosia Riihimäen Teatterissa. Lisäksi hän on näytellyt 2000-luvulla useaan otteeseen Tampereen Komediateatterissa.
Rissasen roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Jussi (Pohjalaisia), Edmund (Kuningas Lear) ja herra Higgins (My Fair Lady).
Riihimäellä Rissanen näytteli useita rooleja seitsemään kertaan esitetyssä teoksessa Tshehov vs. Kivi. Komediassa Puhtaana käteen hän näytteli Verttiä, näytelmä sai yli 6 000 katsojaa. Rissanen näytteli Riihimäellä niin ikään teoksissa Saranat ja sardiinit, Syntipukki ja Tarpeettomia ihmisiä. Kassamenestykseksi osoittautui komedia Tankki täyteen, jossa Rissanen teki Sulo Vilénin roolin. Esityskertoja oli 56 ja katsojia lähes 11 000. Näytelmässä Lampaansyöjät Rissanen näytteli Sepeä.
Rissasen menestysrooleja Riihimäellä oli Tuomas Kyrön luoma Mielensäpahoittaja. Jorma Kairimon ohjaama produktio lähti myös kiertueelle.
Vuonna 2008 Rissanen levytti albumillisen Vladimir Vysotskin lauluja yhdessä Heidi Vaarnan kanssa.
Rissanen on näytellyt joitakin sivuosia televisiosarjoissa (Elämän suola, Tie Eedeniin, Suomi vuonna 2030).
Rissanen on toiminut myös baarimestarina ja sähköpiirtäjä-maastosuunnittelijana.
Aiheesta muualla

Jämsän Seutu: Jämsään rakkauden perässä muuttanut näyttelijä-ohjaaja Esko Rissanen: "Olin 15-vuotias, ja tytöt roikkuivat jo lahkeessa lavan edessä. Sen jälkeen paluuta ei ollut"
Yle.fi: Eläkkeelle jäänyt näyttelijä Esko Rissanen sai Thalia-maljan Riihimäellä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva
Riistetyt

Riistetyt on tamperelainen punk-yhtye. Yhtye toimi vuosina 1981–1985 ja teki paluun vuonna 1999. Sen edeltäjä oli Cadgers.
Kokoonpano

Lazze, laulu, 1981–. Muut yhtyeet: Holy Dolls (Pyhät Nuket), Gang Bang DC, Ääritila
Vege, kitara, 2000–. Muut yhtyeet: Vapaus, Peruutus, Positive Negative
Arttu, basso 2022-. Muut yhtyeet: Backlash, Sledge
Seve, rummut 2016-. Muut yhtyeet: Backlash, Kohu-63, Pyhät Nuket, TEK, Ärsyke
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Perry	(kitara) 1982–1983
Stydy	(rummut) 1981–1983
Raipe	(kitara, basso) 1981–1983
Jaska	(rummut) 1983–1985
Rike	(kitara) 1983–1985
Make	(kitara, rummut) 1984–1985
Miki	(basso) 1984–1985
Timo	(rummut) 1999–2000
Raimo	(kitara) 2000
Jukkeli (rummut) 2007-2010
Jallo (rummut) 2007
Juha Nabb Nappi (basso) 1983–1984, 1999–2008
Perttu, rummut, 2000-2006, 2010–. Muut yhtyeet: Ensam, Absurd Attitude, Ehtoollinen
Piise, basso, 1981-1983, 2008-. Muut yhtyeet: CNT, Lihasade, Positive Negative, Kohu 63, Punk Lurex OK, Basta Basta, Dead Bobrikov
Levyt > Viralliset

Laki ja järjestys (PTEP 03) 1982
Valtion vankina (PRO 006) 1983, (HC 1226) 2005
Skitsofrenia (PRO 018) 1983, (USD 003) 2002, (HÖ 74) 2004, (HC 1225) 2005
Raiskattu tulevaisuus - Raped Future (RRR 44) 1984
Tuomiopäivä (KILL 02) 1991, (HC 7036)
Tervetuloa kuolema (FIGHT 030) 2000 (HC 7027) 2002
Kuka valehtelee (FIGHT 036) 2001
Orjat ja kurjat (FIGHT 043, UDS 013) 2003
Kahleet (HC 7037) 2005
Kuolonhymnejä (Riistetyt Records HC33-1) 2009
Levyt > Epäviralliset / Kokoelmat

As Prisoner of State (RRR 27) 1983, (HÖ 64) 2002
SKITZO (FIGHT-026) 1993
Nightmares in Darkness (RRR 34) 1984
Riistetyt (KRÅKCD 32) 1996
Proloaded Millennium (PRO 2003) 1999
HC Revival (PRO 2010) 2002
4 Bastardos ao Vivo em Sao Paulo (UDS 012) 2003
Skitsofrenia-Helldorado (PRO 2020) 2004
2000–2005 (HC 5026) 2005
HC Revival (Propaganda Records)2010
Aiheesta muualla

Riistettyjen kotisivut
Riistetyt Myspacessa (englanniksi)
Kirjallisuutta

Mika Saastamoinen: Parasta Lapsille Suomipunk 1977–1984.  Johnny Kniga, 2007.  ISBN 978-951-0-32379-3
Heikki Riihiranta

| Heikki Riihiranta |
| --- | --- |
 Riihiranta Helsingin kirjamessuilla 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1948 (ikä 76) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hexi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1967–1983
Seurat:  HIFK (SMS / SML)  Winnipeg Jets (WHA)
Heikki Lauri Olavi Riihiranta (s. 4. lokakuuta 1948 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. SM-tasolla "Hexi" Riihiranta voitti viisi mestaruutta ja yhteensä yhdeksän mitalia. Riihiranta oli ensimmäisiä suomalaisia jääkiekkoammattilaisia Pohjois-Amerikassa. Hän toimi myös pitkään Suomen jääkiekkomaajoukkueen johtajana saavuttaen vuoden 1995 MM-kisoissa kultamitalin.
Jääkiekkovaikuttaja Frank Moberg nimesi Riihirannan vuonna 2011 HIFK:n historian kolmanneksi suurimmaksi legendaksi Matti Hagmanin ja Juha Rantasilan jälkeen. Moberg luonnehti häntä johtajaksi, joka oli HIFK:n pelityylin ruumiillistuma. Taidon puutteen hän korvasi mahtavalla taistelulla ja sytytti Mobergin mukaan niin katsojat kuin oman joukkueenkin. HIFK on jäädyttänyt Riihirannan pelinumeron.
Pelaajaura > Suomessa

Riihiranta aloitti hyökkääjänä Karhu-Kissoissa, mutta pian siirtyi HIFK:n riveihin, jossa edusti koko SM-uransa. Ensimmäisen HIFK-kautensa (1967–1968) Riihiranta pelasi vielä laitahyökkääjänä, kunnes seuraavalla kaudella joukkueen pelaajavalmentajaksi tullut kanadalainen Carl Brewer siirsi kovaotteisen Riihirannan puolustajan paikalle. Riihiranta pelasi HIFK:ssa kaudet 1967–1974 ja 1977–1983. Hän voitti viisi Suomen mestaruutta ja yhteensä yhdeksän SM-mitalia. Runkosarjassa Riihiranta pelasi 393 SM-sarja- ja -liiga-ottelua tehden pisteet 50+119. Pudotuspeleissä hänen tehopisteensä oli 6+9 34 ottelussa.
Pelaajaura > WHA:ssa

Riihiranta ja Veli-Pekka Ketola tekivät ensimmäisinä suomalaisina ammattilaissopimuksen WHA-liigaan. Kumpikin pääsi Winnipeg Jetsin joukkueeseen. Riihiranta pelasi Winnipegissä kolme kautta ja voitti vuonna 1976 WHA:n mestaruuden Avco Trophyn.
Pelaajaura > Maajoukkueessa

Maajoukkueessa Riihiranta edusti Suomea neljissä MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa. Lisäksi hän oli mukana Suomen ensimmäisessä Kanada Cup -joukkueessa. Yhteensä Riihiranta pelasi maajoukkueessa 103 ottelua pisteillä 5+11.
Toimitsijana

Riihiranta oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen mukana uudestaan vuodet 1993–2003, jolloin hän toimi Suomen joukkueenjohtajana. Riihiranta oli toimessa sekä Curt Lindströmin että Hannu Aravirran päävalmentajuuskauden.
Saavutukset ja palkinnot

5 Suomen mestaruutta (1969, 1970, 1974, 1980, 1983)
1 SM-hopea ja 3 -pronssia
WHA:n mestaruus (1976)
Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (1974)
Suomen Jääkiekkoleijona #78
HIFK on jäädyttänyt Riihirannan pelinumeron 5
Kirjallisuutta

Lampinen, Marko: Hexi – Taistelija.  Teos, 2019.  ISBN 978-951-851-964-8
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
HIFK:n puolustajat Juha Rantasila ja Heikki Riihiranta.
Toscana

| Toscana |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Italia
Maakuntia ja metropolikaupunkeja:  9 + 1
Kuntia:  280
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Firenze
 – Presidentti:  Enrico Rossi
Pinta-ala:  22 990 km²
Väkiluku (31.12.2015):  3 744 398 (9.)
 – väestötiheys:  163 as./km²
BKT (2016):  112 mrd. € (6.) 
 – asukasta kohti:  30 000 € (9.) 
 
Alueen kotisivut
Toscana on alue Keski-Italiassa, entinen suurherttuakunta. Sen naapureina ovat etelässä Latium, idässä Umbria ja Marche sekä pohjoisessa Emilia-Romagna ja Liguria. Toscanan länsipuolella on Ligurianmeri. Toscanassa on 3 600 000 asukasta, ja sen pääkaupunki on Firenze.
Maantiede

Toscana on suunnilleen kolmionmuotoinen alue Ligurianmeren ja Apenniinien välissä. Suurin osa alueesta on kumpuilevaa maatalousmaata, jolla viljellään viinirypäleitä, maissia ja ohraa sekä kasvatetaan oliivipuita. Maaperä on erityisen hedelmällistä Arnojoen laaksossa ja kapealla rannikkokaistaleella. Apenniineilta louhitaan kuuluisaa Carraran marmoria. Toscanan eteläosan vuorilla on rauta-, magnesium- ja elohopeakaivoksia.
Firenzessä lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin päivän ylin lämpötila on keskimäärin 31 astetta, ja kylmin tammikuu, jolloin päivän ylin on 10 ja yön alin +1 astetta. Toscana on melko vähäsateista aluetta. Heinäkuu on vuoden kuivin kuukausi, ja eniten sateita saadaan loka-marraskuussa.
Historia

Toscanassa on säilynyt runsaasti muistomerkkejä, jotka kertovat alueen pitkästä historiasta: etruskien rakentamia muureja, keskiaikaisia linnoja ja etenkin Medicien aikaisia renessanssipalatseja.
Historia > Etruskien ja roomalaisten aika

800-luvun eaa. paikkeilla etruskit vaelsivat Toscanaan Vähästä-Aasiasta. He alkoivat käydä kauppaa Kreikan ja Lähi-idän asukkaiden kanssa meritse ja loivat alueelle kulttuurin, josta on jäänyt jälkiä meidänkin aikoihimme. Vuonna 395 eaa. roomalaiset alistivat etruskit valtansa alle. Roomalaiset omaksuivat itselleen aineksia etruskien uskonnosta.
Roomalaiset ottivat koko Toscanan alueen hallintaansa vuoteen 205 eaa. mennessä, ja etruskien kulttuuri sulautui lopulta roomalaiseen vuonna 90 eaa. etruskien saatua Rooman kansalaisuuden. Roomalaiset perustivat Firenzen 59 eaa. ja Sienan varuskunnaksi 20 eaa. Kristinusko saapui alueelle vuonna 250 jaa.
Historia > Keskiaika

Varhaiskeskiaikana gootit, langobardit ja muut germaaniheimot hyökkäilivät Toscanaan, kunnes Kaarle Suuri karkotti langobardit 700-luvulla. Vuonna 1062 Pisa valloitti Sisilian ja siitä tuli Välimeren johtava satamakaupunki. Varhaiskeskiaikaisia kirkkoja on säilynyt hyvin eri puolilla Toscanaa.
Toscana alkoi vaurastua 1200-luvulla tekstiilin valmistuksella ja kaupalla. Toscanalainen tiede, pankkitoiminta ja arkkitehtuuri kehittyivät. Tunnetut taiteilijat kuten Dante ja Boccaccio loivat tunnetuimmat teoksensa. Ajalle oli tunnusomaista jatkuvat selkkaukset kaupunkien välillä, ja 1300-luvulla musta surma vei puolet alueen väestöstä.
Historia > Medicien aika

Medicien suku hallitsi Firenzeä 1400-luvulta 1700-luvulle. Sen aikana Firenzessä alkoi renessanssi, kaupungin kukoistuskausi taiteissa, tieteissä ja arkkitehtuurissa. Toscanassa vaikuttivat tuolloin muun muassa Leonardo da Vinci, Michelangelo, Rafael ja Galileo Galilei. Firenze nousi alueen ja koko Italian hallitsevaksi kaupungiksi.
Historia > Italian yhdistyminen

Toscana yhdistyi poliittisesti vuonna 1570. Medicien valta sammui 1700-luvulla, ja Toscanan suurherttuakunta siirtyi Lothringenin herttuoiden haltuun. Vuoden 1860 jälkeen Italia yhdistyi, ja Firenze toimi Italian pääkaupunkina 1865–1870.
Toisessa maailmansodassa ja vuoden 1966 tulvissa Firenze kärsi vaurioita, mutta kaupungin vanhassa keskustassa on edelleen Firenzen kulta-ajoista kertovaa rakennuskantaa ja taidetta.
Hallinto ja politiikka

Toscanan pääkaupunki on Firenze, ja alue on jaettu kymmeneen maakuntatason alueeseen. Poliittisesti alue on perinteisesti ollut vasemmistolainen. Keskustavasemmistolainen demokraattinen puolue on saanut kannatusta 2000-luvulla.
Talous

Toscana on vaurasta aluetta. Sen bruttokansantuote asukasta kohden on Italian alueista yhdeksänneksi korkein, ja alueen työttömyysaste on pienempi kuin valtion keskiarvo. Toscanan talous on monipuolinen, ja siihen vaikuttavat muun muassa tekstiili-, koru- ja petrokemian teollisuus sekä maanviljely ja matkailu. Kemianteollisuutta ja terästeollisuutta on rannikon kaupungeissa, kuten Livornossa ja Piombinossa. Toscana on tunnettu erityisesti oliivien ja viinin tuotannosta. Lisäksi alue on Italian matkailun keskus. Merkittävimmät vierailukohteet ovat Firenze, Pisa, Siena, Lucca, Cortona, Chianti, Maremma ja Crete Senesi. Muita kohteita ovat muun muassa maatilamatkailu sekä runsaat 120 luonnonsuojelualuetta. Toscanan kukkaloisto on parhaimmillaan keväällä, ja syksyisin pyökki- ja kastanjametsät hehkuvat punaisena ja keltaisena.
Talous > Viinin tuotanto

Toscana on tunnettua viinialuetta, ei niinkään tuotannon määrän, vaan laadun perusteella. Toscanassa tuotetaan viiniä vuosittain noin 200 miljoonaa litraa. Lähes 90 prosenttia tuotannosta on punaviinejä ja DOCG- tai DOC-luokiteltuja viinejä, joita on yhteensä 52 erilaista. Sangiovese on viljellyin rypälelajike, josta valmistetaan muun muassa Chianti- ja Brunello di Montalcino -viinejä.
Talous > Energia

Vuonna 2010 Toscanan alueen energiasta 28 prosenttia tuotettiin uusiutuvilla energialähteillä, 47 prosenttia fossiilisilla polttoaineilla ja 25 prosenttia tuotiin alueen ulkopuolelta. Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden (2011) jälkeen koko Toscanan alueella jäädytettiin suunnitelmat ydinvoiman lisärakentamiseksi.
Väestö

Toscanassa oli vuonna 2015 noin 3,7 miljoonaa asukasta. Firenzen alue on asukasluvultaan selvästi suurin, ja siellä asuu lähes kolmannes toscanalaisista. Asukkaista noin kahdeksan prosenttia on ulkomaalaistaustaisia.
Kulttuuri

Italian renessanssi sai alkunsa Toscanasta. Toscanan ainutlaatuinen taideperinne sisältää arkkitehtuuria, maalaustaidetta ja kuvanveistoa, ja teoksia on kerätty kymmeniin kuuluisiin museoihin, kuten Uffizi-galleriaan Firenzessä.
Alue on kuuluisa myös viineistään, joista kuuluisimmat lienevät Chianti, Morellino di Scansano, Vin Santo ja Brunello di Montalcino.
Jalkapallo on Toscanan alueen suosituin urheilulaji, ja jokaisessa suuressa kaupungissa on oma joukkueensa. Italian Serie A:ssa alueen joukkueista ovat säännöllisesti esiintyneet ACF Fiorentina, AS Livorno Calcio ja Empoli FC.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toscana Wikimedia Commonsissa
Toscanan alueen portaali (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa Toscanan alueesta
Ylen Elävä arkisto – Matkalla Toscanassa
| n k Italian alueet sekä maakunnat ja metropolikaupungit |
| --- | --- | --- |
| Abruzzo | Chieti • L’Aquila • Pescara • Teramo |  |
| Apulia | Bari • Barletta-Andria-Trani • Brindisi • Foggia • Lecce • Taranto |  |
| Aostanlaakso | Aoste |  |
| Basilicata | Matera • Potenza |  |
| Calabria | Catanzaro • Cosenza • Crotone • Reggio Calabria • Vibo Valentia |  |
| Campania | Avellino • Benevento • Caserta • Napoli • Salerno |  |
| Emilia-Romagna | Bologna • Ferrara • Forlì-Cesena • Modena • Parma • Piacenza • Ravenna • Reggio Emilia • Rimini |  |
| Friuli-Venezia Giulia | Gorizia • Pordenone • Trieste • Udine |  |
| Latium | Frosinone • Latina • Rieti • Rooma • Viterbo |  |
| Liguria | Genova • Imperia • La Spezia • Savona |  |
| Lombardia | Bergamo • Brescia • Como • Cremona • Lecco • Lodi • Mantova • Milano • Monza • Pavia • Sondrio • Varese |  |
| Marche | Ancona • Ascoli Piceno • Fermo • Macerata • Pesaro e Urbino |  |
| Molise | Campobasso • Isernia |  |
| Piemonte | Alessandria • Asti • Biella • Cuneo • Novara • Torino • Verbano-Cusio-Ossola • Vercelli |  |
| Sardinia | Cagliari • Etelä-Sardinia • Nuoro • Oristano • Sassari |  |
| Sisilia | Agrigento • Caltanissetta • Catania • Enna • Messina • Palermo • Ragusa • Syrakusa • Trapani |  |
| Toscana | Arezzo • Firenze • Grosseto • Livorno • Lucca • Massa-Carrara • Pisa • Pistoia • Prato • Siena |  |
| Trentino-Etelä-Tiroli | Etelä-Tiroli • Trento |  |
| Umbria | Perugia • Terni |  |
| Veneto | Belluno • Padova • Rovigo • Treviso • Venetsia • Verona • Vicenza |  |
Tyypillistä toscanalaista maaseutua.
Castiglioncello Toscana
Ristiriidattomuuden teoria

Ristiriidattomuuden teoria (ven. теория бесконфликтности, teorija beskonfliktnosti) on Neuvostoliitossa 1950-luvun alussa lanseerattu käsite, jota käytettiin hyväksi sosialistisen realismin räikeimpien, totuutta kaunistelevien piirteiden arvostelussa ja torjumisessa.
1920-luvulla Neuvostoliiton kommunistinen puolue odotti kirjallisuudelta ja taiteelta ”uuden ja vanhan”, Venäjän vallankumousta edeltävien kapitalististen ja uusien sosialististen piirteiden välisen konfliktin kuvaamista. 1930-luvun lopulle tultaessa tällaiset ristiriidat määriteltiin vanhentuneiksi: taiteen tuli kuvata yhteiskunnan jo saavutetuksi oletettua ihannetilaa. Todellisuuden kaunistelu saavutti huippunsa vuoden 1946 kirjallisuutta ja taidetta koskeneiden puoluepäätösten jälkeen.
»Ristiriidattomuuden teoria synnytti tuotteita, joille oli ominaista paraati-ilmapiiri, rauhoittuneisuus ja teennäinen hyvinvointi… [Stalinin henkilön palvonnan vuosina] ylistettiin sellaisia neuvostokirjallisuuden ja -taiteen teoksia, jotka kuvasivat elämää ”helppona” ja esittivät sen yhtämittaisena juhlana ja jatkuvana voittokulkuna…»
1950-luvun keskustelussa puhuttiin ironisesti ”hyvän ja paremman” sekä ”paremman ja erinomaisen” välisen taistelun kuvauksesta, jota edustivat monet Stalin-palkinnon saaneet teokset kuten Semjon Babajevskin romaanit ”Kultaisen tähden ritari” ja ”Valo maan yllä”, Ivan Pyrjevin elokuva ”Kubanin kasakat” sekä Anatoli Sofronovin näytelmä ”Moskovalainen luonne”. Hyökkäykset ristiriidattomuuden teoriaa vastaan ja Stalinin kuoleman jälkeinen suojasää johtivat kirjallisuuden ja taiteen osittaiseen vapautumiseen, mutta monet kipeät aiheet pysyivät edelleen kiellettyinä.
Aiheesta muualla

Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: teorija beskonfliktnosti (venäjäksi)
Hannu Riikonen (taiteilija)

| Hannu Riikonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1945 (ikä 78) Korpilahti
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  maalaustaide kuvanveisto installaatio
Kuuluisimpia töitä:  Juice
Hannu Riikonen (s. 13. joulukuuta 1945 Korpilahti) on suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Riikosen naivistis-realistiset ja usein myös humoristiset teokset kuvaavat runsasmuotoisia ihmishahmoja ja eläimiä eri tilanteissa. Viimeaikaisissa teoksissa Riikosen ilmaisu on ollut pelkistetympää ja abstraktimpaa.
Riikonen tunnetaan muun muassa Juice-veistoksesta, joka oli esillä Tampereen rautatieasemaa vastapäätä Aula-baarissa. Teosten materiaaleina on maalattu kipsi, puu ja kevytmuovit. Hän käyttää tekniikkaa, jossa puu ja solumuovi päällystetään kankaalla sekä viimeistellään akryyliväreillä ja lakalla.
Taiteilijanura

Kuvanvalmistusta ammattioppilaitoksessa opettanut Riikonen on taiteilijana itseoppinut. Runsaasti näyttelyitä pitäneen Riikosen töitä oli ensi kerran esillä Nuorten näyttelyssä 1970. Hän liittyi 1972 Taidemaalariliittoon ja muutti 1973 Kuopioon ja 1975 Tampereelle. Riikonen alkoi 1976 tehdä myös kipsiveistoksia ja liittyi samana vuonna Tampereen Taiteilijaseuraan.
Riikonen liittyi vuonna 1982 Suomen Kuvanveistäjäliittoon ja alkoi 1984 tehdä maalattuja puu- ja sekatekniikkaveistoksia sekä reliefejä. Riikonen kokeili 1980-luvulla myös video- ja tietokonetaidetta. Hän siirtyi 1990 myös veistosinstallaatioihin. Riikosen taidetta ollut esillä muun muassa Itäkeskuksen metroasemassa Helsingin juhlaviikkojen aikana 1987, Mäntän kuvataideviikoilla 1995 ja 2001 sekä kansainvälisessä kutsunäyttelyssä Pärnussa. Yksityisnäyttelyitä on ollut muun muassa Galleria Sculptorissa, Mikkelin, Oulun, Keravan ja Hämeenlinnan taidemuseoissa sekä BELA Biennalissa Portugalissa 2012.
Taiteilijanura > Tyyli

Riikonen aloitti dada- ja poptaide-vaikutteisilla esinekollaaseilla 1970-luvulla. Riikosen tyyliä luonnehditaan usein naivismiksi, mutta hän soveltaa tyyliä varsin väljästi. Mukana on muun muassa kitsch-sävytteistä banaaliutta
sekä satiirista kyynisyyttä.
Esittävät teokset käsittelevät usein yhteiskunnallisia teemoja pienen ihmisen näkökulmasta ja muun muassa suomalaisuuden olemusta. Ihmishahmot ovat enemmän tyyppejä kuin persoonia. Kansanominaisuuksiin viittaavat hahmot muistuttavat toisinaan myös ITE-taiteilijoiden veistoksista tuttuja ihmistyyppejä. Reliefeissä taas on opettavaisen kolmiulotteisen huoneentaulun tuntua.
Kriitikko Hannu Castren on luonnehtinut Riikosen veistoksia piikiksi runsaassa lihassa. Castren on verrannut Riikosen pulleita figuureja Picasson 1920-luvun surrealistisiin mutta antiikin perinnettä jatkaviin hahmoihin, ja Aaltosen Hämeensillan veistoksiin.
Myöhemmissä abstraktimmissa veistoksissa on kaksoiskuvamaisuutta, ne peilautuvat symmetrisesti eri suuntiin.
Teosten vaiheita

Aiemmin Aula-baarissa ollut Riikosen Juicea esittävä veistos on nykyisin Juicen kirjastossa Tampellan alueella. Kirjasto on Viola-kodin tiloissa Reino & Aino Kotikenkä -yhtiön Arto Huhtisen lahjoittamana.
Maalattu kipsiveistos on vuodelta 1987.
Huomiota herätti 1990-luvulla myös Kerttu, joka synnytti Jyväskylän paikallislehdissä keskustelua "pornopatsaista". Kohun vuoksi teos jouduttiin poistamaan 1994 julkisista tiloista ja sijoittamaan kaupungintalolle kaupunginsihteerin huoneeseen.
Riikosen maalaus Miesten ehdoilla (1982) on Eero Koivistoisen levyn Kallista on ja halvalla menee kannessa.
Julkiset teokset

Vuoroin vieraissa 1978, Opettajainkoulutuslaitos, Hämeenlinna
Salatut valheet, Tervetuloa ikävä ja Juice, 1981–87. Hotelli Tampere
Diletantti 1986, Hakkarin yläaste, Lempäälä
Citymies 1987, Hervannan ammattioppilaitos, Tampere
Kirjallisuutta

Heinänen, Satu ja  Riikonen Hannu, 1991. Hannu Riikonen: maalauksia, veistoksia, installaatioita. Tampere: Tampereen nykytaiteen museo.
Itkonen, Satu: Sydän siveltimellä. Suomalaista naivismia, s. 100-103.  Taidepiste, 1998.  ISBN 951-96451-3-6
Aiheesta muualla

Hannu Riikosen kotisivut
Hannu Riikonen (taiteilija) Kansallisgallerian kokoelmissa
Hannu Riikonen taiteilijamatrikkelissa
Riikonen Taidemaalariliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Rikkitetrafluoridi

| Rikkitetrafluoridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7783-60-0
PubChem CID:  24555
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  SF4
Moolimassa:  108,07 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön kaasu
Sulamispiste:  -121 °C
Kiehumispiste:  -40 °C 
Tiheys:  1,95 g/cm3 (-78 °C)
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Rikkitetrafluoridi (SF4) on rikin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä valmistettaessa fluorattuja yhdisteitä.