stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Museonäyttely

Tyypillistä museonäyttelyä vitriineineen, teksteineen ja karttoineen.
Kävijä taidemuseon näyttelyssä.
Museonäyttely on museoiden tunnetuin toimintamuoto, sillä näyttelyissä museot kohtaavat yleisönsä. Museonäyttelylle on monia erilaisia määritelmiä, mutta käytännössä ne ovat museon toimialaan liittyvien esineiden kokoelma, jotka on järjestelty esteettisesti tai tiedollisesti.
Museonäyttelyitä on periaatteessa kaksi pääryhmää. Perusnäyttelyt olivat 1960-luvulla oikeastaan ainoa näyttelytyyppi. Ne esittävät museoiden ydinkokoelmaa ja ovat pystyssä jopa yli kymmenen vuotta. Erikoisnäyttelyt puolestaan ovat tilapäisiä, ja niissä käsitellään esimerkiksi jotain erikoisaluetta, tutkimustulosta tai ajankohtaista aihetta. Museot ovat alkaneet koota 2000-luvulla myös näyttelyitä internetiin.
Näyttelysuunnittelussa valitaan näyttelyn muun muassa tavoitteet ja käytettävät tekniikat. Näyttelyissä esineistöä voidaan tukea esimerkiksi tekstillä ja kuvituksella. Usein esineiden yhteydessä on lyhyt teksti esineen käytöstä. Museoissa käytetään näyttelyn elävöittämiseen monia muitakin tekniikoita, dioraamat ovat yleisiä erityisesti luonnontieteellisissä museoissa, audiovisuaalisilla tekniikoilla tuodaan esimerkiksi tunnelmaa taidemuseoihin ja erilaiset osallistavat tekniikat antavat kävijöiden esimerkiksi pelata, kosketella esineita tai kokeilla historiallisia vaatteita.
Määrittely

Museonäyttelylle on useita määrittelyitä. Niille kaikille yhteistä on yleisö tai julkisuus, tila ja esineet. Lisäksi museonäyttelyn piirteitä voivat olla vuorovaikutus, tiedon, ideoiden ja tunteiden välitys, suunnitellut kulkureitit, teemallisuus ja tarinan kerronta. Museologi G. Ellis Burcaw’n mukaan näyttely on ”taiteeseen, historiaan, tieteeseen tai teknologiaan liittyvien esineiden kokoelma, jossa kävijä liikkuu esteettisesti tai tiedollisesti järjestetyltä yksiköltä toiselle.” Suomalaiset museonjohtajat Jouko Heinonen ja Markku Lahti ovat puolestaan sanoneet näyttelyn olevan näytteillepanoa ja tulkintaa. Museo kommunikoi niissä katsojan kanssa esineiden ja muun materiaalin kautta.
Museot asettavat esineet ja näytteensä yleisön ulottuville näyttelyissä. Ne edustavat suurimmalle osalle ihmisistä museoiden ensisijaista ja perinteistä tehtävää, sillä niissä museo kohtaa yleisönsä. Koska näyttelyt ovat museotyön näkyvin puoli, suurelle yleisölle 'museo' ja 'näyttely' esiintyvät toistensa synonyymeina.
Museot pyrkivät näyttelyissään vastaamaan sivistystehtäviinsä ja toisaalta kävijöidensä viihdeodotukseen tarjoamalla elämyksiä, jotka vetoavat erityisesti näköaistiin.
Näyttelytyypit > Perusnäyttelyt

Museot olivat aiemmin yhtä kuin niiden kokoelmat, mutta kokoelmien kasvaminen on vaikuttanut siihen, että esineiden määrää ja esilläolo aikaa jaetaan perusnäyttelyiden ja erikoisnäyttelyiden välillä. Museonäyttelyt olivat oikeastaan 1960-luvulle asti perusnäyttelyitä. Perusnäyttelyllä tarkoitetaan pitkään pystyssä olevaa näyttelyä. Sen elinkaari on kymmenen vuotta tai jopa pidempään. Tällaisessa näyttelyssä käytetään usein kestäviä näyttelymateriaaleja ja ­rakenteita. Lisäksi esitetyn tiedon pitää olla hyvin tutkittua, sillä virheitä voi olla vaikea korjata.
Kulttuurihistoriallisten museoiden perusnäyttelyssä pyritään yleensä kertomaan tarinaa, joka liittyy museon edustamaan alaan ja maantieteelliseen alueeseen. Taidemuseoissa perusnäyttelyt voivat rakentua pelkästään teosten ympärille, jolloin esille laitetaan yleensä kokoelman parhaimmat teokset. Taidemuseoiden perusnäyttelyt voidaan kuitenkin koota myös valitun opintokokonaisuuden tai paikallisen kuvataiteen esittelyn ympärille. Luonnontieteellisissä museoissa perusnäyttelyt ovat muodostuneet usein erilaisten lajien tai ekologisten elinympäristöjen esittelyyn. Perusnäyttelyt esittävät museoiden viestinnällisen perussanoman. Niille annetaan usein kuvaileva nimi, jolla pyritään alleviivaamaan näyttelyn kerronallisuutta.
Näyttelytyypit > Vaihtuvat näyttelyt

Useimmat museot järjestävät joka vuosi vaihtuvia näyttelyitä, joiden sesonkiaikaa ovat lomakaudet, jolloin näyttelyihin käytetään enemmän resursseja. Muutamista viikoista kuukausiin esillä olevaa näyttelyä voidaan kutsua vaihtuvaksi, tilapäiseksi tai erikoisnäyttelyksi. Vaihtuvat näyttelyt luodaan rajatuksi ajaksi ja tietystä aiheesta. Joskus tilapäisnäyttelyistä voi tulla puolipysyviä, sillä ne voivat jäädä pitkäksi aikaa paikalleen suosion ansiosta tai määrärahojen puutteen vuoksi. Vaihtuvaa näyttelyä voidaan kutsua myös erikoisnäyttelyksi, kun sinne on koottu esille harvoin nähtävillä olevaa esineistöä. Tällaiset näyttelyt tavoittelevat usein paljon yleisöä, ja niitä markkinoidaan voimakkaasti. Vaihtuvat näyttelyt voivat lisäksi muuttua kiertonäyttelyksi, joita toteutaan myös omina kokonaisuuksinaan. Kiertonäyttelyitä voidaan vuokrata tai lainata muille museoille.
Vaihtuvissa näyttelyissä käsitellään jotain erityistä aihetta, esimerkiksi jotain museon erikoisaluetta, tutkimustulosta, paikallista merkkivuotta tai vuotuista juhlaa. Aihe voi liittyä henkilöön, tapahtumaan tai johonkin muuhun teemaan. Vaihtuvat näyttelyt ovat usein yleisölle näkyvin osa museotyöstä, sillä museot saattavat markkinoida uutta avautuvaa näyttelyä. Niissä museot voivat olla myös kokeilevimpia ja testata esimerkiksi uusia esitystapoja.
Museonäyttelyt ovat levinneet myös internetiin, ja museot ovat julkaisseet verkkonäyttelyitä. Virtuaalimuseoissa voidaan jopa luoda verkkoon virtuaalinen kopio museorakennuksesta ja sen näyttelyistä.
Suunnittelu

Jokainen museonäyttely on itenäinen tuotteensa, mutta samalla ne ovat osa museon toiminta- ja viestintästrategiaa. Näyttelyt tulisikin suunnitella siten, että ne ilmentävät museon toiminta-ajatusta ja tavoitteita sekä sopisivat tyylillisesti museon ilmeeseen. Näyttelytoiminnassa ja niiden suunnittelussa pitää ottaa huomioon näyttelypolitiikka, joka on museokohtainen ohjeisto näyttelyiden ohjelmistosta, toteuttamisesta, laajuudesta ja kustannuksista.
Näyttelysuunnittelussa lähdetään liikkelle kysymyksistä, joihin yritetään saada vastauksia. Ensimmäisenä kysymyksenä on ”miksi?”, koska näyttelyn toteuttamisen pitää lähteä toiminta-ajatuksen näkökulmasta. Sen jälkeen tutkitaan näyttelyn kohderyhmää (”kenelle?”), näyttelyteemaa (”mitä?”), paikkaa (”missä?”), esitystapaa (”miten?”) ja aikataulua (”milloin?”).
Näyttelytekniikat

Museoissa käytettävät näyttelytekniikat voidaan jakaa staattisiin ja dynaamisiin. Staattisia elementtejä ovat yleensä itse esineet ja niiden lisäksi tekstit, pienoismallit, valokuvat, dioraamat, tiedotteet, opaskirjat ja tehtäväpaperit. Dynaamisia elementtejä ovat muun muassa draamat, opastetut kierrokset, luennot, videoesitykset, vuorovaikutteiset elementit ja kosketeltavat esineet.
Yleisin, vanhin ja luonnollisin esitystekniikka on ihmisten välinen vuorovaikutus. Monet museot järjestävät opastettuja kierroksia, joissa oppaat kertovat museon esineistä ja niiden historiasta. Museot voivat järjestää myös luentoja ja tapahtumia, joissa pyritään historian elävöittämiseen.
Jokainen museo käyttää jonkinlaista graafista tapaa, tekstiä ja kuvitusta, näyttelynsä tukena. Museovierailija saapuu yleensä museoon oppimaan uutta. Näyttelyyn ja sen esineisiin liittyvät tekstit tukevat tätä oppimista. Outi Turpeisen väitöskirjatutkimuksessa kävi ilmi, että ihmiset odottavat museoissa tekstejä, jotka auttavat heitä ymmärtämään esineistön merkityksen. Esinetekstin tulisikin vastata kysymykseen ”mikä tämä on?” Tekstien tulisi olla museologien mukaan alle sadan sanan mittaisia, rakenteeltaan ja typografialtaan selkeitä sekä lähellä siihen liittyvää esinettä. Tekstien lisäksi näyttelyesineisiin voi liittyä valokuvia, jotka esittävät esimerkiksi arkeologisen kohteen nykytilaa, vertailukohteita tai museoon liian isoa esinettä, ja erilaisia maalauksia, karttoja tai muuta grafiikkaa.
Kotimuseoiden näyttelytekniikkaan kuuluu usein alkuperäinen huonejärjestys huonekaluineen tai nykyaikaisine jäljitelmineen. Tällaisen tekniikan avulla pystyy esittämään myös historiallisia kontrasteja, kun kävijä pystyy vertaamaan köyhien ja rikkaiden asuintiloja.
Dioraamat ovat erityisen suosittuja luonnontieteellisissä museoissa. Ne ovat eräänlaisia valokuvan ja mallin yhdistelmiä, joiden etualalla on esimerkiksi eläimiä ja taustalla elinympäristö maalauksena. Dioraama voi esittää myös esimerkiksi historiallista perhe-elämää tai historiallista taistelua. Erilaisia pienoismalleja käytetään museoissa usein esittämään arkeologisten kohteiden tai historiallisten rakennusten kehitysvaiheita. Malleja voi olla myös esimerkiksi laivoista, koneista tai dinosauruksista.
Audiovisuaaliset näyttelytekniikat ovat museoissa hyvin yleisiä. Niillä pystyy tukemaan museoesineiden tai näyttelyn esittelyä ja luomaan tunnelmaa taidenäyttelyyn. Multimediateoksella voidaan täydentää museonäyttelyn muuta kerrontaa ja tuomaan esiin elementtejä, joita muuten ei pysty tarjoamaan.
Erilaiset osallistavat ja vuorovaikutteiset tekniikat ovat kehittyneet 1900-luvulla niin paljon, että tiedekeskusten ohella useat museot ovat ottaneet tällaisia tekniikoita käyttöönsä. Museot voivat osallistaa kävijoitään esimerkiksi peleillä, kosketettavilla esineillä tai historiallisilla vaatteilla, joita voi kokeilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta museonäyttelyt Wikimedia Commonsissa
Tampereen taidemuseon sisäänkäynnin yläpuolella mainostetaan meneillään olevaa näyttelyä.
Museoesineisiin liitetään usein näyttelyissä kuvaava teksti. Niiden avulla kävijät pystyvät ymmärtämään paremmin näytteen merkityksen.
Pienoismalli Waterloon taistelusta Royal Armouries Museumissa.
Filopoimen

Filopoimen (m.kreik. Φιλοποίμην, Filopoimēn, lat. Philopoemen; 253–184 eaa.) oli megalopolislainen sotilas.
Hänen ansiostaan Megalopolis evakuoitiin ennen spartalaisten hyökkäystä vuonna 232 eaa. ja hän kunnostautui Sellasian taistelussa vuonna 222 eaa. Seuraavat yksitoista vuotta hän toimi palkkasotilaana Kreetalla. Kun hän palasi kotiin, hänet valittiin Akhaian liiton ratsuväen komentajaksi. Hän järjesti uudelleen ratsuväen ja kukisti sen avulla aitolialaiset. Tämän jälkeen hänet valittiin liiton strategiksi. Seuraavien vuosien aikana hän kukisti spartalaiset, mutta roomalainen Titus Quinctius Flamininus esti häntä valtaamasta Spartan.
Vuonna 190 eaa. Filopoimen pakotti Spartan mukaan Akhaian liittoon. Filopoimen jäi vangiksi vuonna 184 eaa. käydyssä kahakassa Messeniassa, ja hänet teloitettiin pian tämän jälkeen.
Pérama (Attika)

| Pérama Péraman kunta Πέραμα Δήμος Περάματος |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Pérama
 Koordinaatit: 37°58′N, 23°34′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Pireus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  5105
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,73 km²
Väkiluku (2011):  25 389
 – Väestötiheys:  1 723,63 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  188 63
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
 
 www.perama.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pérama (kreik. Πέραμα) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Περάματος, Dímos Perámatos), joka sijaitsee Pireuksen alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 14,73 neliökilometriä ja väkiluku 25 389 (vuonna 2011).
Pérama sijaitsee noin 14 kilometriä Ateenan keskustasta länteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Δήμος Περάματος. Péraman kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Attikan alue
| --- | --- |
Keski-Ateenan alueyksikkö:   Ateena  Dáfni-Ymittós  Filadélfeia-Chalkidóna  Galátsi  Ilioúpoli  Kaisarianí  Výronas  Zográfou 
Pohjois-Ateenan alueyksikkö:   Agía Paraskeví  Amaroúsio  Chalándri  Filothéi-Psychikó  Irákleio  Kifisiá  Lykóvrysi-Péfki  Metamórfosi  Néa Ionía  Papágou-Cholargós  Pentéli  Vrilíssia 
Länsi-Ateenan alueyksikkö:   Agía Varvára  Ágioi Anárgyroi-Kamateró  Aigáleo  Chaïdári  Ílio  Peristéri  Petroúpoli 
Etelä-Ateenan alueyksikkö:   Ágios Dimítrios  Álimos  Ellinikó-Argyroúpoli  Glyfáda  Kallithéa  Moscháto-Távros  Néa Smýrni  Palaió Fáliro 
Pireuksen alueyksikkö:   Keratsíni-Drapetsóna  Korydallós  Níkaia-Ágios Ioánnis Rénti  Pérama  Pireus 
Itä-Attikan alueyksikkö:   Acharnés  Diónysos  Kropía  Lavreotikí  Marathónas  Markópoulo Mesogaías  Oropós  Paianía  Pallíni  Rafína-Pikérmi  Saronikós  Spáta-Artémida  Vári-Voúla-Vouliagméni 
Länsi-Attikan alueyksikkö:   Asprópyrgos  Elefsína  Fylí  Mándra-Eidyllía  Mégara 
Saarten alueyksikkö:   Agkístri  Aígina  Hydra  Kythera  Póros  Salamis  Spétses  Troizinía-Méthana
Filon Megaralainen

Filon Megaralainen (Filon Dialektikko, Filon Loogikko, n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen dialektiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli koulun toiseksi merkittävin filosofi opettajansa Diodoros Kronoksen jälkeen. Muiden dialektikkojen tavoin Filon kehitti erityisesti logiikkaa, antaen merkittävän panoksen propositiologiikan kehitykseen erityisesti ehtolauseiden ja modaliteettien osalta.
Filon kirjoitti dialogin nimeltä Meneksenos sekä mahdollisesti myös teokset Merkeistä ja Malleista. Nämä kaikki ovat kadonneet.
Filopappos

Gaius Julius Philopappus eli Filopappos (m.kreik. Γάϊος Ἰούλιος Ἀντίοχος Ἐπιφανής Φιλόπαππος; n. 65–116) oli Kommagenen prinssi ja aikansa merkittävimpiä Rooman valtakunnassa eläneitä kreikkalaisia. Hän hoiti merkittäviä tehtäviä keisari Trajanuksen aikana. Filopappoksen kuoltua ateenalaiset antoivat pystyttää hänen hautamuistomerkkinsä Ateenan Muusien kukkulalle. Suurikokoinen hautamuistomerkki tunnetaan nimellä Filopappoksen muistomerkki. Muistomerkki valmistui vuonna 119.
Erwin Rosen

| Erwin Rosen> Erwin Carlé.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1873 Karlsruhe, Saksa
Kuollut: 21. helmikuuta 1923 (49 vuotta) Hampuri, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Erwin Rosen, oik. Erwin Carlé (7. kesäkuuta 1873 Karlsruhe, Saksa – 21. helmikuuta 1923 Hampuri, Saksa) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija. Teokset perustuvat pitkälti hänen omaan elämäänsä.
Suomennetut teokset

Miten mato käpristihe, [suom. ja] toim. Teuvo Pakkala, Otava 1911 Sarja: Mailta ja meriltä n:o 13 Teos verkossa
Heittiöstä mieheksi: muistoja ja vaikutelmia, suomentanut Aarno Salervo, Jyväskylä: Gummerus 1918
Heittiö sodassa: muistoja ja vaikutelmia, suomentanut Aarno Salervo, Jyväskylä: Gummerus 1920
Heittiö sanomalehtimiehenä ja merirosvona, suom. Veikko Sariola, Jyväskylä: Gummerus 1921
Muukalaislegioonassa: muistelmia ja vaikutelmia, suom. Arno Katermo, Jyväskylä: Gummerus 1922
Amerikkalaisia, Porvoo: WSOY 1922. Sarja: Tieto ja taito, 4.
Kaikkien valtojen uhalla: saksalaisen kynäniekan elämäntaisteluita, tappioita ja työvoittoja (Allen Gewalten zum Trotz), suom. Uuno Kailas, Jyväskylä: Gummerus 1924
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erwin Rosen Wikimedia Commonsissa
Rapport

Rapport on suomalainen journalismin joukkorahoituspalvelu, jonka kokeiluversio avattiin toukokuussa 2014. Mukana palvelussa on noin 50 suomalaista ammattijournalistia. Mukaan hyväksytyt toimittajat voivat tarjota tiettyä juttuideaa tiettyyn hintaan. Lukijat valitsevat ne juttuideat ja tekijät, joita he haluavat tukea valitsemallaan summalla.
Parhaiten rahoitusta ovat onnistuneet keräämään juttuehdotukset, joita tekijät itse ja heidän some-verkostonsa levittävät aktiivisesti.
Aiheesta muualla

Rapportin verkkosivut
Journalisti-lehden artikkeli "Journalismin verkkokauppias" (Arkistoitu – Internet Archive)
Prokne

Prokne viittaa ainakin seuraaviin asioihin:
Prokne, Pandion I:n tytär ja Tereuksen puoliso kreikkalaisessa mytologiassa
194 Prokne, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Prokne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pérama (Korfu)

| Pérama Πέραμα |
| --- | --- |
 Péraman rantaa.
 Pérama
 Koordinaatit: 39°34′57″N, 19°54′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Korfu
Kunta:  Keski-Korfu ja Diapontiset saaret
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3201030102
Väkiluku (2011):  1 021
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pérama (kreik. Πέραμα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen ja on osa Gastoúrin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 021 (vuonna 2011).
Näkymä Péramasta Pontikonísin saarelle.
Péraman kylä sijaitsee Korfun itärannikon keskivaiheilla linnuntietä noin viisi kilometriä etelään saaren keskuksesta Korfun kaupungista. Kylän edustalla sijaitsee Pontikonísin saari. Aiemmin kylä kuului Achílleion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Achílleion kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pérama Wikimedia Commonsissa
Redi

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Redi tai reti voi tarkoittaa
Redi, merenkulussa sataman ulkopuolinen ankkuripaikka
Redi, kauppakeskus Helsingissä
Redi sukunimenä:
Francesco Redi (1626–1697), italialainen tiedemies, lääkäri ja runoilija
Gino Redi (1908–1962), italialainen säveltäjä
Tommaso Redi (1665–1726), italialainen taidemaalari
Redi Halilaj (s. 1989), albanialainen pyöräilijä
Redi Jupi (s. 1974), albanialainen jalkapalloilija
Redi Tlhabi, etäläafrikkalainen journalisti, tuottaja ja radiojuontaja
Redi Vogli (s. 1987), albanialainen koripalloilija
Raidi (s. 1938), tiibetiläinen poliitikko, tunnetaan kiinankielessä nimellä Rèdì
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Redi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Redkino

| Redkino Редкино |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Tverin alueen sijainti Venäjällä, alla taajaman sijainti alueella
 Redkino
 Koordinaatit: 56.6457°N, 36.2851°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tverin alue
Piiri:  Konakovo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Taajama
Väkiluku (2009):  11 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Redkinon rautatieasema.
Redkino (ven. Ре́дкино) on kaupunkimainen taajama Tverin alueen Konakovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella (Redkinon asema) 39 kilometriä Tveristä kaakkoon. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2009).
Redkino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1939. Siellä on mm. teräsbetonirakennetehdas ja koneenrakennusteollisuutta. Vuonna 2008 taajamassa aloitti toimintansa Ahlstromin lasihuopatehdas. Tehdas valmistaa lasihuopaa pääasiassa Venäjän rakennus- ja komposiittimateriaaliteollisuutta varten.
Esko Pietilä

Esko Iisakki Pietilä (28. elokuuta 1929 Ruovesi – 30. huhtikuuta 1997 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Pietilän vanhemmat olivat koneenhoitaja Martti Iisakki Pietilä ja Hellin Maria Salonen ja puoliso vuodesta 1952 Heli Aulikki Erenius. Pietilä kävi kauppakoulun 1948 ja harjoitti opintoja Pitmans Collegessa Lontoossa 1951–1952. Hän oli Otra Oy:n palveluksessa 1952–1958, toimien yhtiön polttoaineosaston osastopäällikkönä 1958–1960 ja varatoimitusjohtajana 1961–1963. Kesoililla Pietilä teki pitkän uran, oltuaan yhtiön toimitusjohtaja 1963–1986. Neste Oy:n johtajana hän työskenteli 1987–1988. Pietilällä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa perustamassa Öljyalan Keskusliittoa 1970 ja kuului pitkään liiton hallitukseen. Pietilä oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1977). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1981.
Esko Peltonen

Peltonen vuonna 1962.
Esko Ensio Peltonen (6. kesäkuuta 1908 Helsinki – 11. heinäkuuta 2005 Lappeenranta) oli suomalainen virkamies. Hän toimi Lappeenrannan kaupunginjohtajana ja Kymen läänin maaherrana.
Peltonen oli koulutukseltaan juristi ja hän sai varatuomarin arvonimen vuonna 1940. Hän työskenteli lähes koko 1950-luvun Savonlinnan kaupunginsihteerinä, mitä ennen hän toimi muun muassa asianajajana samassa kaupungissa sekä Helsingin Sanomien oikaisulukijana ja urheiluavustajana. Vuonna 1959 hän siirtyi Lappeenrannan kaupunginjohtajaksi, jona hän toimi kuuden vuoden ajan. Tämän jälkeen, vuodesta 1965 alkaen, hän toimi Kymen läänin maaherrana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1975.
Peltonen muutti eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Kouvolasta, Kymen läänin pääkaupungista, takaisin Lappeenrantaan. Eläkevuosinaan hän muun muassa osallistui aktiivisesti Sydäntautiliiton toimintaan. Hän oli kuollessaan 97-vuotias.
Yleisurheilijana Peltonen saavutti 110 metrin aitajuoksussa SM-pronssia vuosina 1928 ja 1932 sekä sijoittui SM-kisoissa 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi vuosina 1929 ja 1931.
Mylo Xyloto

| Mylo Xyloto Coldplay |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2009 – syyskuu 2011
 Julkaistu: 24. lokakuuta 2011
 Tuottaja(t): Markus Dravs, Daniel Green, Rik Simpson
 Tyylilaji: alternative rock, pop rock
 Kesto: 44.09
 Levy-yhtiö: Parlophone, Capitol
Listasijoitukset
  2.
Coldplayn muut julkaisut
| Viva la Vida or Death and All His Friends 2008 | Mylo Xyloto 2011 | Ghost Stories 2014 |
Singlet albumilta Mylo Xyloto
 ”Every Teardrop Is a Waterfall” Julkaistu: 3. kesäkuuta 2011  ”Paradise” Julkaistu: 12. syyskuuta 2011  ”Charlie Brown” Julkaistu: 23. tammikuuta 2012  ”Princess of China” Julkaistu: 14. helmikuuta 2012  ”Up with the Birds / U.F.O.” Julkaistu: 21. huhtikuuta 2012  ”Hurts Like Heaven” Julkaistu: 27. kesäkuuta 2012  ”Up in Flames” Julkaistu: 16. marraskuuta 2012
Mylo Xyloto on Coldplayn viides studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2011.
Kappaleet ”Paradise” ja ”Every Teadrop Is a Waterfall” saivat yhteensä kolme Grammy-ehdokkuutta.[lähde? ]
Kappaleet

Mylo Xyloto – 0.43
Hurts Like Heaven – 4.02
Paradise – 4.37
Charlie Brown – 4.45
Us Against the World – 3.59
M.M.I.X. – 0.48
Every Teardrop Is a Waterfall – 4.00
Major Minus – 3.30
U.F.O. – 2.17
Princess of China – 3.59
Up In Flames – 3.13
A Hopeful Transmission – 0.33
Don't Let It Break Your Heart – 3.53
Up With the Birds – 3.47
Kappaleet > Japanin bonusappaleet

Charlie Brown (Live from Glastonbury 2011)  – 4.48
Life Is for Living (Live from Glastonbury 2011) – 2.30
Every Teardrop Is a Waterfall (Live from Glastonbury 2011) – 4.38
Arvostelut

AllMusic:
The Daily Telegraph:
Rolling Stone:
Rumba:
Soundi:
Aiheesta muualla

Mylo Xyloto discogs.com -sivustolla
Buena Vista (Virginia)

| Buena Vista |
| --- | --- |
 Buena Vistan keskustaa.

 Koordinaatit: 37°44′04″N, 79°21′15″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Virginia
Piirikunta:  Buena Vista ei kuulu piirikuntaan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,89 km²
 – Josta vettä:  0,22 km² 
Korkeus:  255 m
Väkiluku (2010):  6 650
 – Väestötiheys:  388.49 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
 
 buenavistava.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Buena Vista on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 6 650. Buena Vistaa ympäröi Rockbridgen piirikunta. Kaupungin pormestarina toimii William Fitzgerald.
Väestö

Kaupungin asukkaista 89,20 prosenttia on valkoisia, 7,28 prosenttia afroamerikkalaisia, 1,90 prosenttia aasialaisia ja 0,09 prosenttia intiaaneja. 0,68 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 35,5 vuotta.
Kuvia kaupungista

Southern Virginia University.
Buena Vistan presbyteriaaninen kirkko.
Kaupungintalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buena Vista (Virginia) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut