stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trianonin rauha
Tausta > Unkarin itsenäistyminen

Unkarin uudeksi pääministeriksi noussut Mihály Károlyi elätteli vielä toiveita yhtenäisestä Unkarista. Ajatus ei kuitenkaan kelvannut vähemmistökansalaisuuksille tai ympärysvalloille. Etenkin Ranska halusi uusista maista liittolaisia Saksan uuden nousun mahdollisuuden varalta. Itä-Euroopan vastaitsenäistyneiden valtioiden cordon sanitaire muodostaisi myös Neuvosto-Venäjän eristävän turvallisuusvyöhykkeen. Kenraali Louis Franchet d’Espèrey ilmoittikin unkarilaisille neuvottelijoille Belgradissa ”Unkarilaiset olivat taistelleet saksalaisten rinnalla, ja yhdessä he saavat siitä maksaa”. Károlyin hallitus oli voimaton, kun serbien joukot miehittivät Bácskan ja Baanaatin. Romanialaiset marssivat puolestaan Transilvaniaan ja liittivät sen maahansa yksipuolisesti tammikuussa 1919. Tšekkijoukot olivat puolestaan edenneet Slovakiaan ja hieman myöhemmin myös Karpato-Ukrainaan. Ympärysvaltojen 22. joulukuuta Tšekkoslovakian ja Unkarin välille piirtämästä demarkaatiolinjasta muodostui maiden sittempi raja. Károlyin hallitus kaatui maaliskuussa 1919. Pariisin rauhankonferenssissa kokoontuneet suurvallat halusivat muodostaa Romanian selustan takaavan puolueettoman vyöhykkeen Unkarin ja Romanian rajalle valmisteluna suunniteltua Neuvosto-Venäjän vastaista interventiota varten. 20. maaliskuuta ympärysvaltojen ranskalainen valtuutettu Budapestissä vaati Unkarin joukkoja vetäytymään Romanian vastaiselta rajalta. Tähän ei suostuttu vaan hallitus erosi. 21. maaliskuuta Károlyi luovutti hallitustehtävät sosiaalidemokraattien ja kommunistien muodostamalle hallitusneuvostolle, joka julisti Unkarin neuvostotasavallaksi.
Unkarin tapahtumat herättivät suurta hämmennystä Pariisissa. Vallankumouksen pelättiin nyt leviävän Unkarista Itävaltaan ja Saksaan. Woodrow Wilson ja Britannian David Lloyd George arvostelivat Ranskaa unkarilaisten ajamisesta epätoivoon liiallisilla vaatimuksilla. Tšekit ja romanialaiset päättivät vastata Unkarin tapahtumiin lähettämällä maahan joukkojaan. Samalla ne saattoivat pönkittää aluevaatimuksiaan. Romanialaiset joukot ylittivät rajan 16. helmikuuta, Unkarin neuvostohallitus erosi 1. elokuuta ja romanialaiset joukot valtasivat Budapestin. Kaaoksen jälkeen uudeksi voimatekijäksi Unkarissa nousi Miklós Horthyn kansallinen armeija, joka marssi Budapestiin romanialaisten joukkojen vetäydyttyä 16. marraskuuta 1919. Kristillissosiaalisen puolueen Károly Huszárin onnistui muodostaa demokraattinen hallitus, jonka kanssa ympärysvallat saattoivat tehdä lopullisen rauhansopimuksen. Huszárin hallitus järjesti myös uudet vaalit, joiden voittajiksi kohosivat kuningaskuntaa kannattaneet puolueet. Ympärysvallat ja Unkarin naapurivaltiot vastustivat kuningaskunnan palautusta, jolloin kompromissiratkaisuna kuningaskunta ei saanut kuningasta, vaan Miklós Horthystä tehtiin 1400-luvun tapaan valtionhoitaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trianonin rauha Wikimedia Commonsissa
Lemmikki Talas : "Uskon Unkarin ylösnousemukseen", Suomen Kuvalehti, 26.11.1938, nro 47, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unkarilaisen rauhanneuvotteluihin osallistuneen lähetystön teettämä Unkarin etninen kartta perustuen tilanteeseen vuonna 1910
Unkarilainen lähetystö poistuu allekirjoitustilaisuudesta Versaillesissa 4. kesäkuuta 1920.
Jussi Ruoho

Johannes (Jussi) Ruoho (16. toukokuuta 1892 Töysä – 24. marraskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen seiväshyppääjä.
Jussi Ruoho sijoittui Antwerpenin 1920 olympialaisten seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 350 cm. Samana vuonna hän voitti Berliinin kansainvälisissä kilpailuissa seiväshypyn tuloksella 360 cm. Maaottelussa Ranskaa vastaan vuonna 1923 hän sijoittui toiseksi.
Seuratasolla Ruoho edusti Launosten Urheilijoita, Haapakosken Urheilijoita, jonka ensimmäinen puheenjohtaja hän oli ja joka muutti nimensä vuonna 1921 Vaajakosken Urheilijoiksi, Tampereen Pyrintöä sekä Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1917 ja 1920. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1916, 1918 ja 1922 sekä SM-pronssia vuosina 1919 ja 1921. Hän voitti Suomen mestaruuden myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuonna 1923 Helsingin Kisa-Veikkojen joukkueessa. Hän saavutti SM-hopeaa kolmiloikassa vuonna 1916 sekä pituushypyssä vuonna 1918.
Rullahiihto

Rullahiihtäjiä etenemässä luistelutyylillä.
Rullahiihto on hiihdon kesäinen muoto. Varusteet ovat suksia lukuun ottamatta samankaltaiset kuin tavallisessa hiihdossa. Rullasukset ovat noin metrin mittaiset ja niissä on yleensä kumiset renkaat, joskin myös muita materiaaleja käytetään.
Rullasuksilla voi hiihtää molempia tyylejä ja rullahiihto on tärkeä osa hiihtäjien, ampumahiihtäjien ja yhdistetyn urheilijoiden harjoittelua. Hiihtäjille rullahiihto on tärkein lajinomainen harjoitustapa. Huippuhiihtäjillä rullahiihdon osuus muusta harjoittelusta on 30–50 prosenttia.
Rullahiihto kehittää erityisesti käsien ja ylävartalon lihaksia. Käsien ja potkun liikesuunnat poikkeavat hieman hiihdon liikeradoista.
Rullahiihto ei ole saavuttanut kuntoilijoiden suosiota, mutta sauvarullaluistelu on kuntoilijoille helpompi (ja usein myös halvempi) vaihtoehto kuin rullahiihto.lähde?
Kesäisin kilpaillaan monissa rullahiihtokisoissa, kuten Vuokatin Aateli-Race ja Saku Suverull Virossa. Rullahiihto kuuluu myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n lajiohjelmaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rullahiihto Wikimedia Commonsissa
Runoja pennin kappale

| Runoja pennin kappale |
| --- | --- |
Kirjailija:  James Joyce
Kieli:  englanti
Genre:  runous
Kustantaja:  Shakespeare & Company
Julkaistu:  1927
Sivumäärä:  47
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Runoja pennin kappale (engl. Pomes Penyeach) on James Joycen runokokoelma, joka käsittää kolmetoista runoa. Teoksen on vuonna 1927 julkaissut Sylvia Beachin kirjakauppa Shakespeare & Company. Runoteos sisältää muodoltaan perinteisiä, herkkiä ja lyyrisiä runoja.
Joyce julkaisi teoksen Finnegans Waken kirjoitustyön ohessa. Vuonna 1927 Joyce tarjosi Ulysseksen kustantaneelle Sylvia Beachille kolmetoista runoa kustannettavaksi. Ehtona oli, että runokokoelman myyntihinta olisi yksi šillinki, sillä Joyce halusi, että hänen ”todellisilla lukijoillaan” olisi varmasti varaa teokseen. Samoin šillinki oli summa, jolla saattoi ostaa omenoita Liffeyjoen sillalta Dublinista.
Jo runokokoelman nimi on sanaleikki, sillä se viittaa paitsi halpoihin runoihin (”runoja pennyn kappale”), myös ranskan kielen omenoita tarkoittavaan sanaan pommes. Joycen vaatimukset kirjansa kustantamisesta liittyivät kirjan nimeen: ensinnäkin runokokoelmaa tuli myydä šillingin kappalehintaan, ja toiseksi kirjan kansien tuli olla Calville-omenoiden värisävyä eli hyvin hennonvihertävää.
Pomes Penyeach ilmestyi aikanaan Ulysseksen ja Finnegans Waken välissä. Joyce näytti runojaan modernistirunoilija Ezra Poundille, joka kehotti Joycea jättämään kokoelman julkaisematta. Pound totesi runokokoelmasta, että ”tällainen runous on paras pitää perheraamatun välissä”.
Oxford University Press julkaisi vuonna 1932 kolmentoista säveltäjän sävellykset Pomes Penyeachin runoihin. Julkaisu oli kunnianosoitus Joycelle, jonka kerrotaan ilahtuneen asiasta suuresti.
Juhani Ruohonen

Juhani Ruohonen (s. 24. lokakuuta 1947 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1980 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Ruohonen edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 393 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 35 + 35 = 70 ja jäähymääränsä 142 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi viisi ottelua ja kokosi niissä tehopisteet 1 + 2 = 3 sekä jäähyminuutteja 16. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1968 sekä saavutti lisäksi SM-pronssin vuonna 1977. Toimi myös Ilveksen liigajoukkueen toisena valmentajana 1982-86. Voitti 1983 Ilveksessä pronssia ja 1985 kultaa. Valmensi myös Ilveksen B-junioreita 1989-1992. Vuonna 1990 joukkue voitti kultaa.lähde?
Rumin sulttaanikunta

| Rumin sulttaanikunta Anadolu Selçuklu Devleti> 1077–1308 |
| --- | --- |
  Kaksipäinen kotka, joka oli Rumin sulttaanikunnan tunnus. 
   Rumin sulttanikunnan alue eri vaiheissa. Tumma ydinalue oli sen hallussa noin vuonna 1100 ja vaaleammat ovat myöhempiä valloituksia. 
Valtiomuoto:  sulttaanikunta
Pääkaupunki:  Konya
Uskonnot:  sunnalaisuus
Kielet:  turkki, persia
Edeltäjä:  Seldžukkien valtakunta
Seuraaja:  Karamanoğlu
Rumin sulttaanikunta vuonna 1190. Taistelupaikat: Dorylaeum 1147, Myriokefalon 1176 ja Antalya 1207. Pääkaupunki Konya merkitty tähdellä.
Rumin sulttaanikunta (turk. Anadolu Selçuklu Devleti eli ”Anatolian seldžukkivaltio” tai turk. Türkiye Selçuklu Devleti eli ”Turkin seldžukkivaltio”) oli lyhytikäinen seldžukkien turkkilaisvaltio 1100–1200-luvuilla Vähässä-Aasiassa. Se syntyi Bysantin menettämälle alueelle, jonka Bysantti onnistui myöhemmin osittain valtaamaan takaisin. Rum-sana viittaa Roomaan eli Bysanttiin.
Bysantti menetti alueen Manzikertin taistelussa vuonna 1071 ja sen jälkiselvittelyissä. Sulttaanikunnan pääkaupunki oli Konya, jonka mukaan valtiota on nimitetty myös Konyan sulttaanikunnaksi eli Ikonionin sulttaanikunnaksi.
Sulttaanikunta joutui monelta suunnalta tulleen ulkoisen paineen alaiseksi. Ristiretkiaikana alueella liikkui länsieurooppalaisia joukkoja. Vuoden 1101 ristiretki ja 1140-luvun Toinen ristiretki vaikuttivat sen asemaan, vaikka ristiretkeläisten tavoitteet olivat etelämpänä Pyhällä maalla. Vuoden 1242 jälkeen seldžukit joutuivat luovuttamaan itäisiä alueitaan hyökkääville mongoleille ja kärsivät vuonna 1279 raskaan tappion persialaisille mongolivallan jatkajille. Vähän-Aasian seldžukkien viimeinen sulttaani Masud II kuoli vuonna 1308.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rumin sulttaanikunta Wikimedia Commonsissa
Pentti Rummakko

Pentti Juhani Rummakko (12. lokakuuta 1943 Saarijärvi – 9. joulukuuta 2008 Jyväskylä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.
Rummakko edusti Suomea kolmien arvokisojen maratonjuoksussa. Méxicon olympialaisissa 1968 ja Ateenan EM-kisoissa 1969 hän keskeytti. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sijoittui parhaana suomalaisena kuudenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1968 ja 1969 ja oli PM-kilpailun ulkopuolisena nopein myös vuonna 1970. Bostonin maratonilla hän sijoittui neljänneksi vuonna 1969.
Seuratasolla Rummakko edusti Äänekosken Urheilijoita ja Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hän voitti maratonjuoksun Suomen mestaruuden vuosina 1968, 1969 ja 1971. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sijoittui pronssille henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1969 ja joukkuekilpailussa vuonna 1970. Vuonna 1970 hän voitti Seura-lehden suurmaratonin, jossa juostiin 110 kilometriä kolmen päivän aikana.
Henkilökohtaiset ennätykset

10 000 metriä: 29.40,0
25 000 metriä: 1.17.24 (Suomen ennätys 1973)
Maraton: 2.14.59
Ruokolahden vaakuna

Ruokolahden vaakuna
Ruokolahden kunnanvaakuna on suoraan kunnan nimeen viittaava puhuva vaakuna. Aaltokoroa käytetään yleensä kuvaamaan vesistöä.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 11. syyskuuta 1951. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen tyviö, josta nousee kolme järviruokoa; kaikki hopeaa”.
Kristian Runeberg

Valter Kristian Runeberg (28. marraskuuta 1934 Helsinki – 9. marraskuuta 2018 Snappertuna, Raasepori) oli suomalainen freelance-lehtivalokuvaaja, jonka kuvia  ovat julkaisseet erityisesti Suomen Kuvalehti, Viikkosanomat, A-lehdet Oy:n aikakauslehdet sekä Helsingin Sanomat.
Kristian Runebergin isä oli valokuvaaja Fred Runeberg. Runeberg nuorempi aloitti uransa Ateljee Tenhovaaran valokuvausoppilaana ja Finlandia-Kuvan laboranttina 1953–1955. Siitä 1960-luvun puoliväliin hän toimi valokuvaajana Allotria-Filmissä, Yhtyneissä Kuvalehdissä ja Viikkosanomissa, kunnes perusti kuuden muun freelance-kuvaajan kanssa Finnseven-osuuskunnan, joka toimi 1965–1969. Finnsevenin muut perustajajäsenet olivat Seppo Saves, Caj Bremer, C. G. Hagström, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves ja Aulis Nyqvist.
Kristian Runebergin tuotannosta huomattava osa oli muotikuvausta naistenlehdille sekä vaatealan yrityksille kuten Rahikaisen turkisliikkeelle, Kuusiselle, Pukevalle, PMK:lle, Lassila & Tikanojalle ja Pallo-Paidalle.
Runebergin noin satatuhatta negatiivia ja diakuvaa sisältävä kokoelma kuuluu Suomen valokuvataiteen museon kokoelmiin. Museon sivuilla kuvataan Runebergia ”herrasmieskuvaajaksi”, joka on tunnetuimpia suomalaisia lehtikuvaajia kautta aikojen. Hänen kuvissaan sanotaan yhdistyvän vankka kamerankäytön ammattitaito hienovaraiseen humanismiin ja huumoriin.
Kristian Runebergin puoliso oli toimittaja-kirjailija Tutta Runeberg (1937–2004), ja heillä on viisi tytärtä.
Aiheesta muualla

Kristian Runebergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  Photographers' Identities 
Muut:  IdRef
Rumphella aggregata

| Rumphella aggregata |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Pehmytkorallit Alcyonacea
Heimo::  Gorgoniidae
Suku::  Rumphella
Laji::  aggregata
Kaksiosainen nimi
 Rumphella aggregata  (Nutting, 1910) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rumphella aggregata on Gorgoniidae-heimoon kuuluva pehmytkoralli. Se kasvaa haarovina, tasapaksuina, ruskeansävyisinä varsina. Se on kotoisin Tyyneltämereltä. Riutta-akvaarioissa sitä pidetään yhtenä helppohoitoisimmista Gorgoniidae-lajeista, koska se hankkii ravintoa symbioosissa elävien fotosynteettisten levien kautta eikä siksi tarvitse säännöllistä ruokkimista eläinplanktonilla.
Aiheesta muualla

Valokuva Florida museum of natural history
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2783206  AFD: Rumphella_aggregata  CoL: 4TQ8L  GBIF: 2263906  iNaturalist: 359353  IRMNG: 11225164  NCBI: 2598885  OBIS: 213044  Open Tree of Life: 3678121  SeaLifeBase: 163310  WoRMS: 213044
Pekka Ruokola

| Pekka Ruokola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. helmikuuta 1951 Koskenpää
Ammatti:  nyrkkeilijä, poliisi
Pekka Pauli Vihtori Ruokola (s. 10. helmikuuta 1951 Koskenpää) on entinen suomalainen nyrkkeilijä.
Ruokola edusti Suomea Montréalin 1976 olympialaisissa raskaassa sarjassa. Hän selviytyi suoraan kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä olympiavoittaja Teófilo Stevensonille.
Pekka Ruokola aloitti nyrkkeilyn 13-vuotiaana ja osallistui ensimmäisiin kilpailuihinsa alle 50 kiloisena vuonna 1966 Suomen Suurkisoissa Helsingissä. Näissä kisoissa hän sijoittui toiseksi. Hän lopetti välillä nyrkkeilyn, muta palasi armeijavuotensa jälkeen kehään saavuttaen ensimmäisen Suomen mestaruutensa vuonna 1974. Montrealin olympialaisten jälkeen hän jatkoi vielä nyrkkeilijänä voittaen vuoden 1978 Tammer-turnauksen loppuottelussa Ruotsin Anders Eklundin, tulevan ammattilaisten raskaansarjan Euroopan mestarin. Viimeinen kilpailuvuosi oli vuosi 1982, jolloin hän voitti viimeisen Suomen mestaruutensa ja poliisien nyrkkeilyn raskaansarjan Euroopan mestaruuden Lontoossa.
Ruokola edusti seuratasolla Vilppulan Veikkoja, Mäntän Urheilijoita ja Tampereen Voimailuseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1974, 1976, 1977, 1978, 1979 ja 1982.
Pekka Ruokola on pituudeltaan 189-senttinen ja ammatiltaan poliisi. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut nyrkkeilyn kehä- ja arvostelutuomarina. Hänen poikansa Juha Ruokola on myös menestynyt nyrkkeilijänä.
Runojalka

Runojalka on mitallisessa runoudessa runon poljentoyksikkö ja runosäkeen perusosa. Se muodostuu painottomien ja painollisten tavujen tai lyhyiden ja pitkien tavujen vaihtelusta. Runosäkeet koostuvat usein runojalkojen toistosta runomitan mukaisesti.
Kreikkalaisessa metriikassa käytetään runojalkojen sijasta yleensä metroneita, jotka useimmiten vastaavat jotakin runojalkaa, mutta jambin, trokeen ja anapestin tapauksessa muodostuvat kahdesta jalasta.
Runojalkoja

Yleisimpiä runojalkoja ovat muun muassa ( = lyhyt/painoton tavu,  = pitkä/painollinen tavu):
Anapesti: Yhdessä runojalassa on kaksi painotonta/lyhyttä tavua, joita seuraa yksi painollinen/pitkä:
Daktyyli: Yhdessä runojalassa on yksi painollinen/pitkä tavu, jota seuraa kaksi painotonta/lyhyttä:
Jambi: Yhdessä runojalassa on yksi painoton/lyhyt tavu, jota seuraa yksi painollinen/pitkä:
Trokee: Yhdessä runojalassa on yksi painollinen/pitkä tavu, jota seuraa yksi painoton/lyhyt:
Pyrrhikus: Kaksi painotonta/lyhyttä tavua:
Spondee: Yhdessä runojalassa on kaksi painollista/pitkää tavua:
Pia Runnakko

| Pia Runnakko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pia-Carina Runnakko
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1962 (ikä 62) Pietarsaari
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Pia-Carina Runnakko (s. 18. kesäkuuta 1962 Pietarsaari) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Helsingin Kaupunginteatteriin kuuluvassa Lilla Teaternissa vuodesta 1996. Runnakko on menestynyt etenkin absurdien ja burleskien komediaroolien tulkitsijana.
Ura

Pia Runnakko syntyi lihamestari Veikko Runnakon ja leipuri Saga Runnakon perheeseen. Runnakko suoritti näyttämötaiteen opintoja Teatterikorkeakoulussa 1981–1985. Hän näytteli Turun ruotsalaisessa teatterissa 1985–1991 ja Viirus-teatterissa 1991–1996. Runnakko aloitti Lilla Teaternissa 1996.
Runnakon näyttämötehtäviä ovat muun muassa Katarina (Äkäpussi), Nina (Lokki), Irina (Kolme sisarta) ja neiti Prism (Miksi naiset aina rakastuvat Ernestiin).
Runnakko on näytellyt sivuosia muutamissa kokoillan elokuvissa. Vuonna 2011 hän näytteli Selmaa historiallisessa lastenelokuvassa Iris. Vuonna 2014 Runnakko teki Rikun äidin roolin yhteiskunnallisessa nuorisoelokuvassa Muutoksii.
Ruben

| Ruben |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  14. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ruuben
Vastineita eri kielissä:  Reuben, Rubén, Rúben
Nimen alkuperä:  heprealainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruben, Suomessa myös Ruuben, on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka merkitsee "Katsokaa, poika" tai "uudistaja"..  Nimi on tullut tunnetuksi Raamatusta, jossa Ruuben on patriarkka Jaakobin vanhin poika sekä hänestä polveutuvaksi kerrottu israelilainen heimo.
Suomessa nimi Ruben on  Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 762 ja Ruuben noin 170 henkilölle.  Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Rubenin nimipäivä on 14. huhtikuuta.
Ruuben taiteilijanimenä

Ruuben, suomalainen musiikkituottaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruben Wikimedia Commonsissa
Ruohojen maa

| Ruohojen maa> The Gate to Women’s Country.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Sheri S. Tepper
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Julkaistu:  1989
Suomennos
Suomentaja:  Tapio Karjalainen
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1991
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-23-3040-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ruohojen maa (engl. Grass) on Sheri S. Tepperin vuonna 1989 ilmestynyt tieteisromaani.
Aiheesta muualla

Johanna Sinisalo: Ruohojen maa. Aikakone 4/1991.
Adam Roberts: Grass. Infinity Plus 14.2.2002. (englanniksi)
Peter D. Tillman: Grass. The SF Site 2002. (englanniksi)
Steven Wu: Grass (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Rufloksasiini

| --- | --- |


Rufloksasiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-fluori-6-(4-metyylipiperatsin-1-yyli)-10-okso-4-tia-1-atsatrisyklo[7.3.1.05,13]trideka-5(13),6,8,11-tetraeeni-11-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 101363-10-4
ATC-koodi: J01MA10
PubChem CID: 58258
DrugBank: DB13772
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H18N3FO3S 
Moolimassa: 363,414
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 50 %
Proteiinisitoutuminen: 63,8 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 28–30 tuntia
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Rufloksasiini (C17H18SN3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina, mutta se on haittavaikutuksiensa vuoksi vedetty pois markkinoilta useassa maassa.
Ominaisuudet ja käyttö

Rufloksasiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden fluorokinolonien tavoin bakteerien DNA-gyraasientsyymin toiminnan estoon, jolloin bakteerit eivät kykene lisääntymään. Yhdiste on suhteellisen laajakirjoinen ja tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin esimerkiksi enterobakteereihin. Grampositiivisia bakteereja vastaan teho on heikompi. Rufloksasiinin etuna on kohtalaisen hyvä biosaatavuus ja pitkä puoliintumisaika. Pieninä pitoisuuksina rufloksasiini voi heikentää bakteerien virulenssitekijöitä.  Lääkeainetta voidaan käyttää hengitystieinfektioiden, virtsatie- ja suolistoinfektioiden hoitoon esimerkiksi Kiinassa ja Italiassa.
Haittavaikutukset

Rufloksasiini voi aiheuttaa pääkipua, vatsakipuja, oksentamista, ilmavaivoja ja herkistymistä valolle. Muihin fluorokinoloneihin verrattuna se aiheuttaa runsaasti keskushermostoperäisiä haittavaikutuksia kuten unettomuutta ja huimausta.
Valmistus

Rufloksasiinia valmistetaan lähtien 3-fluori-4-kloorianiliinista. Fluorokinolonirakenteen kannalta keskeinen vaihe on molekyylinsisäinen Friedel–Crafts-asylointireaktio.
Ruohokaskas

| Ruohokaskas |
| --- | --- |
 Naarasyksilö
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kaskaat Auchenorrhyncha
Heimo::  Kääpiökaskaat Cicadellidae
Suku::  Cicadella
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Cicadella viridis  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Ruohokaskas Wikispeciesissä   Ruohokaskas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruohokaskas (Cicadella viridis) on Suomessa esiintyvä vihreä vajaan senttimetrin mittainen kaskaslaji. Sillä on vaillinainen muodonvaihdos kuten kaskailla yleensäkin eli sen poikaset muistuttavat aikuisia ja niillä on raajatkin.
Ruohokaskaat elävät mieluusti kosteissa heinikoissa, niityillä ja pakettipelloilla. Niillä on munanasetin, jolla ne voivat aiheuttaa vaurioita ohutkuoristen koivun- ja lepäntaimien pintaan. Itse kaskas ei tapa taimia, mutta niiden aiheuttamista haavoista voi mennä taimeen tuhoisa sieni: ainakin on mainittu Fusarium avenacium sekä Alternaria alternata. Havupuissa ruohokaskastuhoja ei Suomessa tunneta.
Kookkaampiin taimiin ei kaskaan aiheuttama vaurio yllä. Onpa mainittu ympäröivän heinikon myrkytyskin torjuntakeinona.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Cicadella viridis
Ötökkätieto: Viherkaskas (Cicadella viridis)
Metlan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Metsänterveysopas - Metsätuhot ja niiden torjunta, s. 121.  Vaasa:  Kustantaja Samerka Oy, 1988.  ISBN 951-9176-34-9
Britishbugs.org: Cicadella viridis (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Cicadella viridis (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cicadella viridis, (leafhopper, green) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q838596  Wikispecies: Cicadella viridis  BioLib: 94979  BOLD: 377412  CoL: V6VM  EoL: 3694491  EPPO: TETTVI  EUNIS: 238042  Fauna Europaea: 195491  Fauna Europaea (new): be08ec60-36ec-421a-8e1e-3e0a6da454a2  GBIF: 6260393  iNaturalist: 52447  NatureServe: 2.1000911  NBN: NHMSYS0020705270  NCBI: 36150  Observation.org: 1961  Open Tree of Life: 582674  Paleobiology Database: 274896  Laji.fi: MX.229132