stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vänern
Luonnonhistoriaa > Vapautuminen jäätiköstä 13 600–11 640 vs

Vänern on ollut Veiksel-jääkaudella Fennoskandian mannerjäätikön peittämänä. Jäätikkö on kuluttanut järvialtaan pohjaa virratessaan kohti etelää ja kuljettanut pois runsaasti kivi- ja maa-ainesta. Jääkauden loppuvaiheessa ovat sulamisvedet alkaneet huuhtoa myös jäätikön alla sijainnutta maapohjaa ja virtaava vesi on sekä kuluttanut että kerrostanut siihen moreenia ja muita huuhtoutuneita maa-aineksia. Kun mannerjäätikkö on alkanut sulaa riittävästi, on se reuna perääntynyt kohti pohjoista. Lopulta jäätikön reuna on saavuttanut järvialtaan eteläosat, mutta vapautuneet maa-alueet ovat jääneet aluksi meren peittämiksi. Jäätikön alta ensiksi paljastuneen Hunnebergin rinteiltä on löytynyt korkeimman rannan jälkiä 133–134 metrin korkeudelta mpy. Trollhättanin reunamoreeni ylittää nykyisen Götajoen alkupään ja se osoittaa mannerjäätikön sijainnin noin 13 600 vuotta sitten. Jäätikkö on perääntynyt Levenen reunamoreenin kohdalle noin 13 200 vuotta sitten, Skövden reunamoreenin kohdalle noin 12 900 vuotta sitten ja nuoremmalla dryaskaudella, noin 12 700–11 600 vuotta sitten, jolloin myös Salpausselät muodostuivat, on reuna sijainnut Keski-Ruotsin reunamuodostumien kohdalla. Nämä reunamuodostumat ovat kaikki syntyneet Keski-Ruotsin virtauskielekkeen eteen.
Merellisen vaiheen aikana jäätikön alta vapautunut järviallas on heti alkanut peittyä savesta, jota on kulkeutunut vesistöihin jäätikön sulamisvesien mukana. Savi on peittänyt sekä pohjamoreenipatjan että jäätikön jälkeensä jättämät reunamuodostumat. Tässä ympäristössä ovat viihtyneet Kattegatin arktiset merenelävät, joita on saapunut hitaasti mereltä Vänernin ympäristöön vedestä kohoavan saaristoalueen salmien kautta. Merellisten eläinten jäänteitä, joita ovat esimerkiksi simpukan ja kotiloiden kuoret, sisältävät savikerrostumat ovat yleensä 10–20 metriä paksuja.
Maankohoamisen nopeus on ollut nykyiseen verrattuna moninkertainen. Kun Trollhättanin reunamoreenin muodostumisen aikana jäätikön edessä aaltoili vähäsaarinen ulappa, niin nuoremmalla dryaskaudella Vänernin vesialueita suojasivatkin jo nykyisen rannikkoalueen kohdalle kohonneet suuret saaret. Tärkeimmät salmet Vänernin ja Kattegatin vesialueiden välillä ovat aluksi olleet Götajoen jokilaakso, Uddevallan kaupungin laakso ja Munkedalin laakso. Munkedalin salmi on ollut merkitykseltään vähäisin, sillä siellä on kynnys sijainnut 85–90 metriä mpy.
Luonnonhistoriaa > Baltian jääjärvi tyhjenee 11 640 vs

Nuoremmalla dryaskaudella on Fennoskandian lämpenevä ilmasto viilentynyt noin 1 000 vuodeksi. Silloin on mannerjäätikön reuna lakannut perääntymästä nopeasti ja edennyt, pysynyt paikallaan tai perääntynyt vain hieman. Tilanne on ollut epävakaa ja reunan onkin välillä edennyt ja toisinaan perääntynyt. Reunan eteen kerrostuneet reunamuodostumat ovat olleet tavallisia reunamuodostumia suuremmat ja niitä esiintyy koko silloisen Fennoskandian jäätikön reunan ympärillä, kaikissa ilmansuunnissa. Erityinen kohta sijaitsee Keski-Ruotsin Billingenvuorella. Vuoren itäpuolella on lainehtinut Itämeren alkuvaiheen, Baltian jääjärven, pitkä lahti ja sen länsipuolella Kattegatiin ja Vänerniin ulottuva lahti. Näiden vedenpintojen korkeusero on ollut noin 26 metriä. Nuoremman dryaskauden loppuvaiheessa on reuna vetäytynyt niin paljon, että Baltian jääjärven vesi on päässyt virtaamaan Billingenin ohi mereen. Nykyään tiedetään, että näitä purkautumistulvia on ollut useita, mutta tämä viimeinen ja lopullinen tulva kesti arviolta 1–2 vuotta. Jääjärven vesi on virrannut voimalla Vänernin merenlahteen, josta se on jatkanut kapeiden salmien kautta Kattegatiin. Tapahtuman ajoitukselle esitetään kirjallisuudessa ainakin kolme arviota: 11 590 vs , 11 640 vs  ja 11 650 vs . Purkautumistulvassaan Baltian jääjärvi on menettänyt vettä noin 7 800 kuutiokilometriä, mikä on aiheuttanut esitetyssä ajassa noin 150 000–300 000 m³/s keskimääräisen virtaaman. Tulvan vaikutukset Vänernin merenlahteen ovat olleet huomattavat vaikkakin lyhytaikaiset.
Luonnonhistoriaa > Yoldiameren ja Kattegatin välisenä salmena 11 640–10 800 vs

Vasta jäätikön peräännyttyä Karlstadin reunamuodostumien kohdalle, on järviallas ollut jäätiköstä kokonaan vapaana, mutta samalla se on ollut meriveden peittämä. Ohentuneen mannerjäätikön paino on ollut pienempi kuin jääkauden kylmimmän vaiheen aikana, joten maa on sulamisen aikana koko ajan kohonnut. Maankohoamisen seurauksen Keski-Ruotsin alanko on nostanut pinnalle matalan saariston, jonka salmiin on kerrostunut runsaasti savea. Baltian jääjärven purkautumistulva on todennäköisesti avannut salmia ja tulvan jälkeen on suolainen merivesi päässyt takaisin Vänernin merenlahteen. Myös Mälarenilta tunnetaan savikerrostumista merieläinten jäänteitä, joten suolainen vesi pääsi tunkeutumaan vapaasti sinne asti. Vesi on kulkeutunut sinne Närkensalmesta (engl. Närke strait), joka sijaitsee Billingenistä noin 70 kilometriä koilliseen päin. Närkensalmi on siten vapautunut jäätiköstä vasta kauan purkautumistulvan jälkeen.
Munkedalin ja Uddevallan kaupungin kohdilla salmen ovat mataloituneet ja lopulta Munkedal on umpeutunut kokonaan. Jäätikön reunan peräännyttyä on Uddevallassa avautunut uusi Otteidin salmi, joka on ennen merta haarautunut kolmeksi salmeksi. Pohjoisin salmi on avautunut Oslon kaupungin kohdalle, toinen on seurannut Glomman nykyistä jokiuoma ja kolmas Tistanin jokiuomaa pitkin. Sekä Götajoen jokilaakso että Uddevallan Otteidin salmi ovat olleet noin 10 kilometriä leveitä ja noin 60 metriä syviä salmia. Otteidin salmi on avautunut samoihin aikoihin kuin Närkensalmikin. Luoteeseen on näiden lisäksi avautunut vielä neljäskin salmi, jonka painaumassa virtaavat nykyään Vranselva ja Glomma.
Närkensalmi on ollut varsin matala ja suolainen vesi on päässyt Itämeren puolelle sekoittuen siellä kylmään jääveteen. Tätä Itämeren vaihetta kutsutaan Yoldiamereksi, koska sen sedimenttien tunnusmerkkinä on erään murtovedessä viihtyvän simpukkalajin fossiloituneet kuoret (Yoldia arctica eli Portalandia arctica). Veden muuttuminen suolaisemmaksi Mälarenin kohdalla on kestänyt yli 200 vuotta ja Etelä-Suomen saaristoiselle rannikolle sen vaikutus on alkanut näkyä noin 300 vuoden kuluttua. Suomeen asti Yoldia-simpukka ei ole ehtinyt levitä. Suomessa Yoldiameren suolaisuus ei näy myöskään sedimenttien piilevästön muutoksina, joten Yoldiameren suolaisuus on ollut vähäistä ja Keski-Ruotsiin keskittynyttä.
Keski-Ruotsin salmiyhteys on katkennut noin 10 800 vs, kun maankohoaminen on voittanut jääkauden jälkeisen valtamerien kohoamisen. Vedenpinta on edelleen kohonnut, mutta nyt on Vänernin alue muodostanut laajan Skagerrakin saaristoisen merenlahden, jossa Vänernin tuleva järviallas on muodostanut laajan merenselän. Itämereen on tässä vaiheessa käynnistynyt Ancylusjärven vaihe.
Luonnonhistoriaa > Vänern kuroutui järveksi 10 000 vs

Maankohoaminen on kaventanut Vänernin merenlahden salmiyhteyksiä Skagerrakiin, jolloin nykyisen Vänernin valuma-alueen makeanveden virtaamat ovat laskeneet lahden suolapitoisuutta. Lopulta lahden vesi on tullut makeaksi ja lahdesta on siten tullut järvi. Vänernin ja Götajoen nykyinen maankohoaminen on 1–3 millimetriä vuodessa niin, että vesistöalueen eteläosat kohoavat hitaammin kuin pohjoisosat. Tämän takia Vänernin järviallas on vuosituhansien ajan kallistunut kohti etelää ja siellä sijaitsevaa Götajoen laskukynnystä. Vänernin vesiala on tämän takia jatkuvasti kutistunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vänern Wikimedia Commonsissa
Götan kanava on merkitty karttaan sinisillä viivoilla.
Livery Stable Blues

| ”Livery Stable Blues” Original Dixieland Jass Band |
| --- | --- | --- |

Grim Natwickin piirtämä nuottijulkaisun kansilehti vuodelta 1917
Singlen tiedot
 Äänitetty : 26. helmikuuta 1917
 Julkaistu: 7. maaliskuuta 1917
 Tyylilaji: Jazz
 Kesto: 03.10
 Levy-yhtiö: Victor
”Livery Stable Blues” on yhdysvaltalainen jazzsävellys vuodelta 1917, jonka tekijänoikeuden omistavat Ray Lopez ja Alcide Nunez. Original Dixieland Jass Band tallensi kappaleen 26. helmikuuta 1917, ja tuloksena olleesta singlestä tuli ensimmäinen julkaistu jazzlevy.
Historia

Original Dixieland Jass Band oli ryhmä valkoisia muusikoita New Orleansista. Yhtye oli saavuttanut suosiota soittamalla Schiller's Cafessa Chicagossa ja Reisenweber's Restaurantissa New Yorkissa. New Orleansin musiikkityylin nousu kansalliseen suosioon oli pitkälti heidän ansiotaan.
ODJB taltioi testimateriaalia levy-yhtiö Columbialle 30. tammikuuta 1917, mutta sessiot eivät johtaneet käyttökelpoisiin levyihin. Helmikuun 26. päivänä yhtye tallensi ”Livery Stable Bluesin” ja ”Dixie Jass Band One-Stepin” (joka tunnetaan nykyisin paremmin nimellä ”Original Dixieland One-Step”) Victor-levy-yhtiölle. Victorin johto julkaisi levyn nopeasti, ja siitä tuli välitön hitti.
Singlestä tuli nopeasti suosittu, ja se oli mahdollisesti ensimmäinen populaarimusiikkilevy jota myytiin miljoona kappaletta. Singlen suosio vakiinnutti jazzin aseman koko kansan musiikkina ja synnytti kysyntää pienille jazzbändeille New Yorkissa ja Chicagossa aikana, jolloin muusikoiden oli yhä vaikeampaa löytää työtä New Orleansissa.
Molempiin singlen kappaleisiin oli alun perin merkitty säveltäjäksi kaikki yhtyeen jäsenet. Siitä huolimatta kaksi neworlansilaista muusikkoa, Ray Lopez ja Alcide Nunez, ehtivät rekisteröidä kappaleen tekijänoikeudet ennen ODJB:tä. Nunez oli ODJB:n entinen klarinetisti ja Lopez oli soittanut monien yhtyeen jäsenten kanssa New Orleansissa, muun muassa Papa Jack Lainen kokoonpanoissa. Lopezin ja Nunezin ehdittyä rekisteröidä tekijänoikeudet kappaleeseen, ODJB:n jäsenet julkaisivat ”Livery Stable Bluesin” omana sävellyksenään nimellä ”Barnyard Blues”. Molemmat osapuolet kustantajineen haastoivat toisensa oikeuteen, mutta juttuun ei saatu ratkaisua ja tuomari esitti omat epäilynsä siitä voidaanko muusikoiden, jotka eivät osaa lukea tai kirjoittaa nuottikirjoitusta, ylipäänsä katsoa ”säveltäneen” mitään.
Samaan aikaan toinen oikeusjuttu nousi yhden ”Dixie Jass Band One-Stepin” osan yhtäläisyyksistä Joe Jordanin 1909 sävellykseen ”That Teasin' Rag”. Myöhemmissä kappaleen painoksissa Jordan on merkitty yhdeksi säveltäjistä ja hänelle myönnettiin osansa kappaleen rojalteista.
Victorin singlen noustua hitiksi Columbia kutsui yhtyeen levyttämään uudelleen, ja julkaisi ”Indianan” ja ”At the Darktown Strutters' Ballin”. Columbian johto valitsi kaksi Tin Pan Alleyn pophittiä, mahdollisesti välttääkseen Victorin levytysten aiheuttamat tekijänoikeusongelmat.
Dixieland Jass Band, ”Livery Stable Blues”, äänitetty 26. helmikuuta 1917. Julkaistu 7. maaliskuuta 1917.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sävellys

Musiikillisesti ”Livery Stable Blues” seuraa 12 tahdin blueskaavaa. Se alkaa neljän tahdin mittaisella alkusoitolla, jota seuraa kolme peräkkäistä teemaa, jokainen toistettuna kahdesti. Kolmannessa teemassa soittimet matkivat erilaisia maatilan eläimiä: klarinetti kukkoa, kornetti hevosta, ja pasuuna lehmää. Tämän jälkeen kaikki kolme teemaa toistetaan, ja kappale loppuu yhden tahdin mittaiseen koodaan.
Soittajat

Nick LaRocca – kornetti
Eddie Edwards – pasuuna
Larry Shields – klarinetti
Henry Ragas – piano
Tony Spargo – rummut
Myöhempiä versioita

12. helmikuuta 1924 Paul Whiteman avasi kuuluisan konserttinsa Aeolian Hallissa New Yorkissa ”Livery Stable Bluesilla” havainnollistaakseen varhaisten jazzbändien soittotyyliä.
Suomen kanavat

Tukinuittoa Joensuun kanavan läpi vuonna 2009.
Lempäälän kanavan sulkukammiota tyhjennetään raolleen avatun sektorirakenteisen alaportin kautta.
Varistaipaleen kanava.
Suomen kanavat sijaitsevat ennen kaikkea sisävesillä. Suomen merialueen kanavat on valtaosin tehty pienveneilyä varten. Vesiliikenteen kannalta merkittävä syy kanavointiin on ollut uittotoiminta. Vedenjohtamiseen kanavia on rakennettu etenkin järvenlaskua ja vesivoimahankkeita varten.
Pohjalanjärven laskemiseksi ja kuivattamiseksi Rautajoen painannetta syvennettiin kanavoinnilla.
Suomen vesitieyhdistys perustettiin vuonna 1981 edistämään vesiteiden kehittämistä ja kanavien rakentamista.
Alusliikennekanavat

Suomen kanavat ovat muiden maiden kanaviin nähden varsin lyhyitä ja niiden tarkoituksena onkin yhdistää suuria vesistöjä toisiinsa.
Väylävirasto ylläpitää Vuoksen vesistön Itämereen yhdistävää Saimaan kanavaa, jossa on kahdeksan sulkua, sekä 31 sulkukanavaa, jotka yhdistävät järvialtaita, poikkeuksena Kimolan kanava jonka ylläpito kuuluu Kouvolan kaupungille. Näistä Vuoksen vesistössä on 16 sulkukanavaa, Kymijoen vesistössä 12 ja Kokemäenjoen vesistössä neljä. Suurin osa kanavista on automatisoitu itsepalvelukäytölle. Julkisilla väylillä on sulkukanavien lisäksi kuutisenkymmentä avokanavaa. Yhteensä kanavaväylästöä Suomen sisävesillä on 7 900 kilometriä.
Saimaan kanavassa kulkee vuosittain noin 2,4 miljoonaa tonnia tavaraa, joskin kuljetusten määrä on laskenut nopeasti. Muiden kotimaisten kanavien yhteenlaskettu kuljetusmäärä on 1,2 miljoonaa tonnia. Nykyisin rahdinkuljetus on siirtynyt kanavista muualle ja kanavien suurin käyttötarkoitus on matkailussa, mutta Saimaan syväväylä on edelleen rahtialuksille tarkoitettu. Alusmäärällä mitaten vilkkain kanava on Vääksyn kanava, josta kulkee vuosittain yli 5 000 alusta. Matkustajamääriltään suurimmat kanavat ovat Vuoksen ja Kokemäenjoen vesistöissä. 2000-luvulla myös matkustajaliikenne on kääntynyt kanavilla laskuun.
Alusliikennekanavat > Liikenteen ohjaus

Valtaosa Suomen kanavista on nykyisin itsepalvelukäyttöisiä. Niissä sulutus tilataan ala- ja yläkanavassa olevien käyttökytkimien (köysien) avulla. Osa kanavista, lähinnä kauppamerenkulun käyttämät, on miehitettyjä. Näillä kanavilla sijaitsee usein kaukokäyttökeskus josta voidaan operoida ja valvoa muita kanavia ja siltoja, myös itsepalvelukanavia. Näitä kanavia ovat mm. Saimaan kanavan Mälkiän sulku, Varistaipaleen kanava, Joensuun kanava, Taipaleen kanava, Paatelan kanava, Vääksyn kanava ja Muroleen kanava.
Liikenteen ohjaus kanavilla tapahtuu liikennevalojen avulla ja tarvittaessa henkilökunnan antamin ohjein.
Alusliikennekanavat > Kanavaliikenteen säädökset

Suomessa ei ole käytössä kanavia koskevia erityissäädöksiä, vaan niillä liikuttaessa noudatetaan samoja sääntöjä kuin muillakin vesiteillä. Saimaan kanavalla on omat sääntönsä.
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia

Vesikulkuneuvoliikenteen molempiin suuntiin mahdollistavia kanavia
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Vuoksen vesistöalueella > Sulkukanavia > Julkisilla tai yleisillä kulkuväylillä

Ahkiolahden kanava, Maaninkajärven ja Onkiveden yhdistävä sulkukanava Iisalmen reitin varrella
Joensuun kanava, Pielisjoessa Joensuun kaupungin keskustassa
Juankosken kanava, Nilsiän reittiin kuuluva kanava Juankoskosken kaupungin keskellä
Kaltimon kanava, Pielisjoessa Enon eteläpuolella
Karjalankosken kanava, Nilsiän reittiin kuuluva kanava Juankoskella Karjalankosken voimalaitoksen vieressä
Karvion kanava, yksisulkuinen kanava Kermajärven ja Varisveden välillä Karvion kylässä Heinävedellä
Kerman kanava, yksisulkuinen kanava Heinäveden kunnassa Kermankosken vieressä
Konnuksen kanava, Leppävirran reitillä kanavahistoriansa neljän eri sulkukanavan paikkana toiminut alue Kallaveden ja Unnukan välillä
Kuivataipaleen kanava, Suonenjoella sijaitseva vuonna 1996 uudelleen avattu museokanava, joka yhdistää Vuoksen vesistön ja Kymijoen vesistön
Kuurnan kanava, Pielisjoessa Kontiolahden kunnan alueella
Lastukosken kanava, sulkukanava Nilsiän kunnassa Syvärin ja Vuotjärven välissä
Naapuskosken kanava, venekanava Leppävirran reitillä Kallaveden ja Unnukan välillä
Nerkoon kanava, Kuopio–Iisalmi-laivaväylän sulkukanavapaikka Onkiveden ja Nerkoonjärven välillä Lapinlahdella
Pilpan kanava, Heinäveden reitin eteläisin sulkukanava
Saarikosken kanava, 1900-luvun alun restauroitu puusulku Kiurujoessa Iisalmen Runnin kylässä
Saimaan kanava, yhdistää Saimaan vesistöalueen Lappeenrannasta Viipurin kautta Suomenlahteen
Taipaleen kanava, Leppävedenreitin sulkukanava Varkaudessa, Unnukan ja Haukiveden Siitinselän välillä
Taivallahden kanava, kaksisulkuinen kanava Heinävedellä yhdistää Juojärven Varisveteen
Varistaipaleen kanava, 4-sulkuinen kanava Heinäveden kunnan Varistaipaleen kylässä
Vihovuonteen kanava, yhdistää Kermajärven Haukiveteen yhdessä Kerman ja Pilpan kanavien kanssa
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Vuoksen vesistöalueella > Sulkukanavia > Virallisesti merkittyjen väylien ulkopuolella

Ketveleen kanava, yhdistää Rantasalmella Haukiveden Raudanveteen
Möhkön ruukin kanava, puinen venesulku Koitajoessa Möhkönkosken kohdalla
Vehkataipaleen kanava, venesulullinen pumppauskanava Suur-Saimaan ja Vehkasalonselän välillä Taipalsaaren kunnassa
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Vuoksen vesistöalueella > Avokanavia > Julkisilla tai yleisillä kulkuväylillä

Alajärven kanava, kaivanto Varkaudessa Taipaleen sulkukanavan pohjoispuolella
Haijan kanava, Haijanselän Piensaaren poikki kulkeva kanava Varkaudessa
Haponlahden kanava, Oravinkannaksen poikki kulkeva kanava yhdistää Saimaan Joutenveden ja Haukiveden
Kaavinkosken kanava, Kaavin ja Tuusniemen rajalla sijaitseva kanava yhdistää Rikkaveden ja Kaavinjärven
Kallion kanava, Pamilon voimalaitokselle kulkevan reitin osa Tekojärven Heinäselän ja Palojärven välillä Ilomantsissa
Keilankanava, Kallavedellä Kuopion Lehtoniemen mantereesta erottava kanava
Kihlovirran kanava, kanava Iisalmen Poroveden ja Haapajärven välisessä salmessa
Kirkkotaipaleen kanava, kanava Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä muutamia kilometrejä etelään Varkaantaipaleen kanavasta
Kuivisaaren kanava, läntisellä Pien-Saimaalla Taipalsaarella Kuivisaaren läpi kallioon louhittu noin 40 metriä leveä kanava, jonka Kuivisaaren silta (Kirjamoin silta) ylittää
Kutveleen kanava, alun perin Suvorovin sotakanavaksi kaivettu reitti katkaisee Suur-Saimaan Kyläniemen
Muuraispuron kanava, Saimaan syväväylän kanava Unnukan ja Voipaanselän välillä Leppävirralla
Oravin kanava, kanava Haukiveden ja Joutenveden välillä Savonlinnan Oravissa
Pussilantaipaleen kanava, Saimaan syväväylän kanava Varkaudessa
Rahasalmen kanava, 400 metrin pituinen avokanava Leppävirralla Konnuksen kanavan eteläpuolella
Siikasalmen kanava, Ukonvedellä Mikkelissä sijaitseva 300 metriä pitkä kanava
Sitkoinleuvansalmen kanava, noin 50 metriä pitkä kanava Tetrinselälle johtavalla väylällä Puumalassa
Summan kanava, avokanava Suvasveden ja Muuruveden väliselällä väylällä Kuopion Summan kylässä
Varkaantaipaleen kanava, kanava Ristiinassa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä muutamia kilometrejä pohjoiseen Kirkkotaipaleen kanavasta
Virtasalmen kanava, kanavoitu salmi Haapaselän ja Haukiveden Säyneselän välisellä väylällä Joroisissa
Välikanava, avokanava Heinäveden reitin Taivallahden ja Varistaipaleen sulkukanavien välisellä osuudella
Vääräkosken kanava, Heinäveden reitin väylän kanava Kermajärven ja Joutsenveden välillä Heinävedellä
Väätämönsalmen kanava, kanava Mikkelissä entisen Anttolan kunnan alueella Louhiveden ja Luonterin välisellä väylällä
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Vuoksen vesistöalueella > Avokanavia > Virallisesti merkittyjen väylien ulkopuolella

Askolan kanava, Puurtilanniemen katkaiseva pienvenekanava yhdistää Puurtilanlahden ja Likolahden Varkaudessa
Annelin kanava, Unnukan ja Haisevan välinen pienvenekanava Varkauden ja Leppävirran rajalla
Jakokosken museokanava, Pielisjoen uudelleen porrastuksen myötä pois käytöstä jäänyt sulkukanava Kontiolahdessa
Kaltimon vanha kanava, Pielisjoen uudelleen porrastuksen myötä pois käytöstä jäänyt sulkukanava Enossa
Kukonharjun kanava, Suvorovin sotakanava Puumalan Kukonharjussa
Käyhkään kanava, Suvorovin sotakanava Ruokolahden Käyhkäällä
Marjalan kanava, Kuunvirtanakin tunnettu kanava Marjalan kaupunginosassa Joensuussa
Nurmitaipaleen kanava, Raikuun kanavana tunnetun Saimaan Oriveden ja Puruveden yhdistävän kanavareitin osa
Piekälänsaaren kaivannonoja, Piekälänsaaren Keljunniemestä erottava kaivanto Anttolan Hietavedellä
Pistalan kanava, Raikuun kanavana tunnetun Saimaan Oriveden ja Puruveden yhdistävän kanavareitin osa
Raikuun kanava, Saimaan Oriveden ja Puruveden yhdistävän kanavareitin osa ja nimi
Sikoinleuan kanava, Rantasalmen Yöveden ja Haukiveteen yhdistävä kanavoitu salmi
Suetsin kanava, Hautalammen ja Jokilammen välisen kannaksen puhkaiseva kaivanto Rääkkylässä
Telataipaleen kaivanto, Rutolan tukinsiirtolaitoksen liikennettä palvellut Pien-Saimaan ja Myllylammen yhdistävä kanava Lappeenrannassa
Telataipaleen kanava, Suvorovin sotakanava Telalahden ja Siikaveden Taipaleenselän välillä Sulkavalla
Ukonkannan kaivanto, Saimaan vedenkorkeuden ollessa riittävän korkealla Koloveden kansallispuistossa, kaivanto on noin satametrinen melottava kanava Ukonlahden ja Metsoselän välillä
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Kymijoen vesistöalueella > Sulkukanavia > Julkisilla tai yleisillä kulkuväylillä

Kalkkisten kanava, Asikkalassa Päijänteen ja Ruotsalaisen yhdistävä Euroopan pisin makeanveden sulku
Kapeenkosken kanava, Keiteleen kanavan osa Äänekoskella yhdistää sululla Kuhnamon Vatianjärveen.
Keiteleen kanava, joukko sulkukanavia, jotka yhdistävät Keiteleen ja Päijänteen altaita
Kerkonkosken kanava, 1100 metriä pitkä kanava Rautalammilla Niiniveden ja Kiesimän välisellä kannaksella
Kimolan kanava, seitsemän kilometriä pitkä entinen nippu-uitto kanava yhdistää Kymijoen yläjuoksun Konniveden ja Pyhäjärven
Kiesimän kanava, 460 metriä pitkä kanava Rautalammilla Pohjois-Konneveden ja Kiesimän välisellä kannaksella
Kolun kanava, Suomen järvien pisin kanava Nilakan ja Koskiveden välillä Tervossa
Kuhankosken kanava, Keiteleen kanavan osa Laukaassa yhdistää sululla Saraaveden ja Leppäveden
Kuivataipaleen kanava, Suonenjoella sijaitseva vuonna 1996 uudelleen avattu museokanava, joka yhdistää Vuoksen vesistön ja Kymijoen vesistön
Kuusan kanava, Keiteleen kanavan osa Laukaassa yhdistää sululla Vatianjärven Saraaveteen.
Neiturin kanava, 980 metriä pitkä kanava Keiteleen ja Konneveden välillä
Paatelan kanava, Keiteleen kanavan osa Äänekoskella yhdistää sululla Keiteleen ja Kuhnamon.
Vaajakosken kanava, Keiteleen kanavan osa Jyväskylässä yhdistää sululla Leppäveden Päijänteeseen
Vääksyn kanava, Lahden Vesijärven Päijänteeseen yhdistävä sulkukanava Asikkalan Vääksyssä
Pyhäkosken kanava, Mäntyharjun reittiin kuuluva kanava Mäntyharjulla Pyhäveden ja Lahnaveden välillä
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Kymijoen vesistöalueella > Sulkukanavia > Virallisesti merkittyjen väylien ulkopuolella

Strukan kanava, sulkukanava Pyhtäällä Kymijoen Pyhtään haaran itärannalla, Stråkaforsin kosken kohdalla
Kanavia Suomessa > Alusliikenteen kanavia > Kymijoen vesistöalueella > Avokanavia > Julkisilla tai yleisillä kulkuväylillä

Kellosalmen kanava, Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä
Kirkkoniemen kanava, Kuusveden eteläreunassa oleva osin Kirkkoniemen poikki kaivettu ja osin Kirkkolahteen padottu kanava Sahinjoen ja Tarvaalanvirran välillä
Kuttakosken kanava, avokanava Kuopion Karttulassa Virmasveden ja Kuttajärven välillä
Likastin kanava, Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä
Listonsalmen kanava, Listonniemen poikki rakennettu kanava Keiteleellä
Suonsalmen kanava, Hirvensalmella Puulaveden ja Liekunejärven välillä
Säviänvirran kanava, salmeen ruopattu kanava Rautalammin reitillä Pielaveden ja Nilakan välillä
Säynätsalmen kanava, kanavoitu salmi Rautalammilla Niiniveden ja Iisveden välillä
Tervolan kanava on kaivettu Rautalammilla Saikarinniemen poiki Iisvedestä Niiniveteen
Vaimossalmen kanava, Kangasniemen kirkonkylän ja Puulaveden välisen väylän osa Pilkanselän ja Kotkaisen välillä