Antti Aalto
Ura > Seuraura

Aalto oli Saimaan Pallon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 1991–1992, jolloin Aalto teki I-divisioonan 20 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12. Toisella kaudellaan 1992–1993 hän pelasi SaiPan miesten joukkueessa 23 ottelua, mutta siirtyi kesken kauden Turun Palloseuraan, jossa Aalto pelasi kauden aikana yhden SM-liigaottelun. Suurimman osan loppukaudesta hän pelasi kuitenkin TPS:n A-nuorissa, jotka voittivat SM-hopeaa. Mighty Ducks of Anaheim varasi Aallon 134. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1993.
Varsinaisella tulokaskaudellaan 1993–1994 Aalto teki TPS:n SM-liigajoukkuessa 33 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 6+10=16. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä sekä TPS:n A-nuorissa, jotka voittivat toisen kerran peräkkäin SM-hopeaa. TPS:n SM-liigajoukkueessa Aalto voitti Suomenmestaruuden vuonna 1995 sekä SM-hopeaa vuosina 1994 ja 1997. Hän esiintyi Kiekko-67:ssä myös kahtena tulokaskautensa jälkeisenä kautena. Kaudella 1996–1997 Aalto oli 15 osumallaan TPS:n kolmanneksi paras maalintekijä Niklas Sundbladin kanssa ja kevään 1997 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 5+6=11 joukkueen paras maalintekijä Kimmo Rintasen kanssa sekä toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä.
Kaudeksi 1997–1998 Aalto siirtyi Mighty Ducks of Anaheimin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin farmijoukkue Cincinnati Mighty Ducksissa, AHL:ssä. NHL-debyyttinsä Aalto teki 6. joulukuuta 1997 ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän pelasi kauden aikana kolme NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Kaudet 1998–1999 ja 1999–2000 Aalto pelasi kuitenkin kokonaan NHL:ssä. Noista ensimmäinen kausi oli hänen tulokaskautensa NHL:ssä ja se toi 73 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+5=8. Neljännen kauden 2000–2001 Aalto pelasi käytyään sopimuserimielisyyksien takia välimieskäsittelyn. Hän pelasi NHL-uransa suurimmaksi osaksi puolustavassa roolissa, eikä enää viimeisellä kaudellaan saanut pelata "ylhäällä" kuin 12 ottelua. Aallon kausi kuluikin suurimmaksi osaksi Cincinnatissa. Aalto on edelleen vuonna 2022 NHL:n kaikkien aikojen pelaajien nimilistalla ensimmäisellä sijalla.
Aalto palasi kaudeksi 2001–2002 Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Jokereihin. Hän jakoi kevään 2002 pudotuspelien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Tom Koiviston kanssa ja voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Aallon pelityyli jäi Jokereissakin melko puolustavaksi, vaikka hän pelasikin useimmiten ykkös-kakkosketjussa. Aaltoa pidettiin tästä huolimatta arvokkaana pelaajana joukkueelleen, mutta pisteitä alkoi syntyä enemmän taas TPS:ssä kaudella 2003-2004. Hän solmi joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen ja teki ensimmäisellä sopimuskaudellaan SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+28=44, joilla Aalto oli TPS:n toiseksi paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Kai Nurmisen jälkeen. Hän sijoittui sekä runkosarjan piste- että syöttöpörssissä yhdeksänneksi kahden muun pelaajan kanssa. Aalto jakoi myös kevään 2004 pudotuspelien syöttöpörssin voiton HIFK:n Brett Harkinsin kanssa sekä pistepörssin toisen sijan hänen jälkeensä. Aalto voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kausi 2004–2005 Aallolla päättyi 37 runkosarjaotteluun tammikuussa 2005, kun Bluesin Niko Niemisen taklaus mursi häneltä solisluun. Hän teki maaliskuussa 2005 1+1-vuotisen jatkosopimuksen, TPS:n kanssa, mutta samana keväänä tehdyn solisluuleikkauksen johdosta Aallon olkapää tulehtui ja hänen arvioitiin elokuussa olevan sivussa vähintään kaksi kuukautta. Aalto joutui leikkauspöydälle jälleen lokakuussa 2005. Hän pelasi kauden 2005–2006 aikana lopulta vain neljä ottelua, jotka jäivät Aallon uran viimeisiksi. Hän päätti uransa lopettamisesta huhtikuussa 2006, kun Aallolla oli solisluuvamman jälkeen takanaan jo neljä leikkausta.