stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jasper Cillessen
Seurajoukkueura > Ajax

27. elokuuta 2011, Jasper Cillessen siirtyi AFC Ajaxiin kolmen miljoonan euron siirtosummalla. Hän kirjoitti viiden vuoden sopimuksen, jonka olisi tarkoitus kestää vuoteen 2016 asti.
Jasper Cillessen teki ensiesiintymisensä Ajaxissa 21. syyskuuta 2011, KNVB-cupin toisen kierroksen vieras ottelussa VV Noordwijkkiä vastaan. Hän pelasi täydet 90 minuuttia ja päästi vain Sijbren Bartleman 66. peliminuutilla tekemän maalin. Cillessen pelasi ensimmäisen virallisen sarjaottelun kaudella 2011–2012 verivihollista Feyenoordia vastaan. Hän pääsi kentälle vaihdosta kun 66. minuutilla joukkueen ykkösmaalivahti Kenneth Vermeer sai punaisen kortin. Cillessen auttoi Ajaxia pitämään 1-1 tasapeliin, kun Jan Vertonghen onnistui tasoittamaan ottelun vain minuutin sen jälkeen, kun Vermeer sai ulosajon.
Cillessen teki lopullisen läpimurtonsa kauden 2013 aikana. Päävalmentaja Frank de Boer sanoi, että hänen joukkueensa kahden johtavan maalivahdin tulisi osoittaa miksi heidän tulisi olla hänen mielestään ensimmäinen valinta. Kauden alussa, Cillessen valittiin ykkösmaalivahdiksi torjumaan otteluita Ajaxissa.
Joulukuussa 2014 Cillessen teki uuden nelivuotisen jatkosopimuksen Ajaxin kanssa.
Seurajoukkueura > Barcelona

Cillessen siirtyi Barcelonaan elokuussa 2016 viiden vuoden sopimuksella. Siirtosummaksi ilmoitettiin 13 miljoonaa euroa.
Maajoukkueura > Nuoret

Lokakuussa 2010, Cillessen kutsuttiin Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen päävalmentaja Cor Potin pyynnöstä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuiden karsintoihin Ukrainaa vastaan.
Maajoukkueura > Aikuiset

Kauden 2010–11 jälkeen, Cillessen sijoitettiin maajoukkueen kokoonpanoon ystävyysotteluissa Uruguayta ja Brasiliaa vastaan. Päävalmentaja Bert van Marwijk lopulta valitsi Cillessenin Alankomaiden maajoukkueeseen ystävyysottelu matkalle Etelä-Amerikkaan. 7. toukokuuta 2012, Cillessen nimitettiin 36-henkiseen joukkueeseen vuoden 2012 Euroopan-mestaruuskilpailuihin, ollessaan yksi rajaamattomista pelaajista van Marwijkin luodessa joukkuetta.
7. kesäkuuta 2013, Cillessen esiintyi ensimmäisen kerran Alankomaiden maajoukkueessa.
Kesäkuussa 2014, Cillessen nimettiin Alankomaiden kokoonpanoon vuoden 2014 MM-kisoihin, jossa Cillessenille oli tarjolla jopa ykkösmaalivahdin paikka. Hän aloitti heti joukkueensa avausottelussa Espanjaa vastaan. Cillessen torjui maailmanmestaruuskilpailuissa jokaisessa ottelussa Alankomaiden voitettua pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa. Jasper Cillesen tunnetaan siitä että hän ei ole ikinä maajoukkueessa tai seura urallaan torjunut rangaistuspotkua.
Tilastot > Seuraura

| Kausi | Joukkue |  | Sarja | Sarja> Ottelut | Sarja> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurooppa> Ottelut | Eurooppa> Maalit | Muut> Ottelut | Muut> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010–11 | NEC |  | Eredivisie | 31 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | 32 | 0 |
| 2011–12 | NEC |  | Eredivisie | 3 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | — | 3 | 0 |

| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 34 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 35 | 0 |
| 2011–12 | Ajax |  | Eredivisie | 4 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| 2012–13 | Ajax |  | Eredivisie | 5 | 0 | 5 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 11 | 0 |
| 2013–14 | Ajax |  | Eredivisie | 25 | 0 | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 33 | 0 |
| 2014–15 | Ajax |  | Eredivisie | 32 | 0 | 0 | 0 | 10 | 0 | 0 | 0 | 42 | 0 |
|  | Ajax |  | Eredivisie |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2015–16 | Ajax |  | Eredivisie | 33 | 0 | 1 | 0 | 10 | 0 | — | — | 45 | 0 |
| 2016–17 | 2 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | — | — | 15 | 0 |  |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 101 | 0 | 11 | 0 | 32 | 0 | 0 | 0 | 142 | 0 |
| 2016–17 | Barcelona |  | La Liga | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 135 | 0 | 11 | 0 | 32 | 0 | 0 | 0 | 178 | 0 |
Päivitetty 25. elokuuta 2016.
Tilastot > Reservi

| Kausi | Joukkue |  | Sarja | Sarja> Ottelut | Sarja> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013–14 | Jong Ajax |  | Eerste divisie | 3 | 0 |
| 2014–15 | Jong Ajax |  | Eerste divisie | 1 | 0 |

| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 4 | 0 |
Päivitetty 4. syyskuuta 2015
Saavutukset > Seurajoukkue

Ajax
Alankomaiden pääsarjamestaruus (3): 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014
Johan Cruijff Shield (1): 2013
Saavutukset > Maajoukkue

Alankomaat
Maailmanmestaruuskilpailujen kolmas sija: 2014
Saavutukset > Yksittäiset

Gelderlandin vuoden pelaaja: 2011
Ajaxin vuoden pelaaja: 2015
Jasper Cillessen pelaajana NECissä.
Mika Järvinen (jääkiekkoilija)

| Mika Järvinen (jääkiekkoilija)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. marraskuuta 1988 (ikä 36) Hattula, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Järä
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  oikea
Hanska:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–2022
Seurat:  KalPa (SML) Jokerit (SML) HPK (SML) Amur Habarovsk (KHL) Kassel Huskies (DEL2) Sport (SML) AIK IF (Allsv.) Jukurit (SML)  Karlskrona HK (Hockeyettan)
Mika Järvinen (s. 15. marraskuuta 1988 Hattula) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeiseksi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Karlskrona HK:ssa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.U-18 Junior World Cup  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Břeclav 2005 | jääkiekko |  |
Järvinen pelasi U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti pronssia. Järvinen toimi pääasiassa kakkosmaalivahtina Riku Heleniukselle ja hän pelasi kahdessa ottelussa. Järvinen pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Hänet valittiin myös Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2008 turnaukseen, mutta Järvinen putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Järvinen on pelannut kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 4. huhtikuuta 2013 Odensessa Tanskaa vastaan. Järvinen onnistui torjumaan heti myös nollapelin, kun hän torjui Suomen 0–7-voittoon päättyneessä ottelussa 16 kertaa. Järvinen putosi samana keväänä viimeisenä maalivahtina lopullisesta MM-kisajoukkueesta, kun Antti Raanta nimettiin Suomen kolmanneksi maalivahdiksi.
Bobodžon Ğafurovin piiri

| Bobodžon Ğafurovin piiri ноҳияи Бобоҷон Ғафуров |
| --- | --- |
 Arbobin kulttuuripalatsi.
 Piiri Tadžikistanin kartalla.
Valtio:  Tadžikistan
Maakunta:  Suğd
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ğafurov
Pinta-ala:  2 651,7 km²
Väkiluku (2020):  381 935
Bobodžon Ğafurovin piiri (tadžikiksi ноҳияи Бобоҷон Ғафуров, nohijai Bobodžon Ğafurov) on hallintopiiri Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Ğafurovin taajama. Piirin pinta-ala on 2 651,7 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 381 935 asukasta.
Bobodžon Ğafurovin piiri rajoittuu koillisessa Aštin, kaakossa Konibodomin, lounaassa Džabbor Rasulovin ja Spitamanin ja luoteessa Masttšohin piireihin sekä pohjoisessa Uzbekistaniin ja etelässä Kirgisiaan. Sen keskellä ovat Xudžandin ja Gulistonin kaupungit. Piiri sijaitsee Fergananlaakson länsipäädyssä. Pohjoisessa ovat Qurama- ja Muğulvuoret. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rauta- ja monimetallimalmit, volframi, vismutti, kvartsi ja kalkkikivi.
Seudun ilmasto on mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on 6–8 ja heinäkuun 36–38 astetta. Vuotuinen sademäärä on laaksossa 150–200 ja vuorilla jopa 350 millimetriä. Piirin läpi kulkee Suuri Ferganan kanava. Kaakossa sijaitsee Qairoqqumin tekojärvi. Keinokasteluun käytetään myös Xodžaboqirğonjoen vettä.
Vuonna 1926 perustetun hallintoalueen nimenä oli aluksi Xudžandin, vuodesta 1936 Leninobodin ja vuodesta 1957 jälleen Xudžandin piiri. Se nimettiin uudelleen akateemikko Bobodžon Ğafurovin mukaan vuonna 1999. Piiriin kuuluu Ğafurovin kaupunkikunta ja 11 maalaiskuntaa: Dadoboi Xolmatov, Ğozijon, Haidar Usmonov, Isfisor, Ismoil, Jova, Ovšiqal’a, Tšašmasor, Undžī, Xistevarz ja Zarzamin. Kaupunkiväestön osuus on virallisesti viisi prosenttia. Suurimmat asutuskeskukset ovat Xistevarzin (61 870 asukasta vuonna 2020) ja Isfisorin (38 581) kylät. Asukkaista lähes 80 prosenttia on tadžikkeja ja noin 20 prosenttia uzbekkeja.
Piirin läpi kulkevat Xudžandista Dušanbehen johtava maantie ja Xovosin–Kokandin välinen rautatie. Sen alueella sijaitsee myös Xudžandin kansainvälinen lentoasema.
Väestön pääelinkeinot ovat maatalous ja maataloustuotteiden jalostus. Maatalous on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon ja silkin tuotantoon. Piirissä on puuvilla-, elintarvike-, rakennustarvike- ja muoviteollisuutta.
Paikallinen nähtävyys on neuvostoaikaisen Moskva-kolhoosin kulttuuripalatsi, joka muistuttaa Pietarhovin suurta palatsia.
AT Ski Team

| AT Ski Team |
| --- | --- |
Perustettu:  2024
Lajit:  Maastohiihto
Kotisivu:  http://atskiteam.fi/
AT Ski Team on vuonna 2024 perustettu hiihtoseura. Seura voitti naisten parisprintin Suomen mestaruuden 2025 joukkueella Emmi Lämsä ja Olivia Puranen.
Hiihtäjät

Emmi Henriksson
Vilma Jylhä
Emmi Lämsä
Olivia Puranen
Eveliina Toivanen
Antti Tuisku
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Järvenpään Palloseura

Järvenpään Palloseura eli JäPS on vuonna 1947 perustettu järvenpääläinen jalkapalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Ykkösliigassa ja naisten edustusjoukkue Naisten Kakkosessa.
JäPS:lla on noin 1 400 jäsentä, joista noin 1 000 on juniori-ikäisiä. Seura omistaa 80 prosenttia Jampan jalkapallohallista, joka on jalkapallon harjoitushalli Järvenpäässä. Seura omistaa myös valtaosan Järvenpään Monitoimihallista, joka on täysimittainen jalkapallohalli oheisharjoittelumahdollisuuksineen.
Seuran miesten joukkue nousi Kakkoseen vuonna 2011, sitä ennen JäPS oli pelannut Kakkosessa myös vuosina 1978 ja 2001. Toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, silloiseen Ykköseen, joukkue nousi kaudeksi 2022. Vuonna 2003 JäPSin miesten joukkue pääsi Suomen cupin pikkufinaaliin oltuaan cupissa parhaiten sijoittunut Kolmosen joukkue. Tätä kautta joukkue pääsi pelaamaan eurokentillä UEFA Regions' Cupissa Bulgariassa.
Aiheesta muualla

Järvenpään Palloseura
| n k Ykkösliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2025):  Ekenäs IF  FC Lahti  Klubi 04  Jippo  JäPS  KäPa  PK-35  SalPa  SJK Akatemia  TPS
Feministinen puolue

| Feministinen puolue> Feministiska partiet |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  15. kesäkuuta 2016
Puheenjohtaja:  Lauri Alhojärvi
Varapuheenjohtajat:  Kaarin Allenius Henriikka Thompson
Poliittinen kirjo:  vasemmisto
Toimisto:  Bulevardi 11 A 1 00120 Helsinki
Värit:  pinkki
Kotisivu:  www.feministinenpuolue.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Feministinen puolue (lyhenne FP, ruots. Feministiska partiet) on puoluerekisteristä poistettu suomalainen puolue. Yhdistyksen perustava kokous järjestettiin 15. kesäkuuta 2016, ja kerättyään 5 000 kannattajakorttia se jätti 13. joulukuuta hakemuksen päästäkseen puoluerekisteriin, johon se merkittiin 11. tammikuuta 2017. Eduskuntavaalien 2023 jälkeen puolue poistettiin puoluerekisteristä sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.
Politiikka

Feministinen puolue ilmoittaa politiikkansa kolmeksi kärjeksi sukupuolten tasa-arvon, syrjimättömyyden ja inhimillisen turvallisuuden. Puolueen mukaan feministisen politiikan tavoitteena on ”yhteiskunta, jossa kaikilla ihmisillä on mahdollisuus toteuttaa täysi potentiaalinsa yhdenvertaisena muiden kanssa”.
Puolue vaatii työnantajamaksuihin tasa-arvoerää naisvaltaisten alojen palkankorotusten rahoittamiseksi, työpäivän lyhentämistä ja hoivatyötä tehneiden eläkeläisnaisten eläkkeiden korottamista. Lisäksi puolue tavoittelee vanhempainrahojen nykyistä tasaisempaa jakamista miesten ja naisten kesken ja päivähoidon maksuttomuutta.
Organisaatio

Alun perin puolueella oli tarkoitus olla kolme keskenään tasavertaista puheenjohtajaa, mutta Patentti- ja rekisterihallitus ei hyväksynyt kolmen johtajan mallia, vaan puheenjohtajiston muodostavat yksi puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa. Puolueen puheenjohtaja on Lauri Alhojärvi, ensimmäinen varapuheenjohtaja Kaarin Allenius ja toinen varapuheenjohtaja Henriikka Thompson. Heidän lisäkseen puolueen hallitukseen kuuluu yhdeksän varsinaista jäsentä ja kuusi varajäsentä.
Puolueella on neljä piiriä: Helsinki, Uusimaa, Varsinais-Suomi ja Pirkanmaa.
Organisaatio > Rahoitus

Feministinen puolue on vastaanottanut puoluerahoitusta yksityisiltä henkilöiltä, säätiöiltä ja yrityksiltä. Kari Mattilan säätiö tuki puoluetta 3 500 eurolla vuonna 2017 ja mainostoimisto Werklig yhteensä 25 000 eurolla vuosina 2016–2017.
Vaalimenestys

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tulokset
Eduskuntavaalit
| Vuosi | Edustajat | Äänet | Äänet |
| 2019 | 0 | 6 662 | 0,22 % |
| 2023 | 0 | 1 114 | 0,04 % |
Kunnallisvaalit
| Vuosi | Valtuutetut | Äänet | Äänet |
| 2017 | 1 | 6 856 | 0,27 % |
| 2021 | 0 | 4 041 | 0,17 % |
Europarlamenttivaalit
| Vuosi | MEPit | Äänet | Äänet |

| 2019 | 0 | 4 442 | 0,24 % |
Kuntavaaleissa 2017 Feministinen puolue asetti yhteensä 40 ehdokasta yhdeksällä paikkakunnalla. Puolue sai valtakunnallisesti 6 856 ääntä (0,3 % äänistä) ja yhden valtuustopaikan Helsingissä. Läpi pääsi puolueen puheenjohtaja Katju Aro. Helsingissä puolue sai 4 910 ääntä (1,5 % äänistä). Puolue sai suurimmat ääniosuutensa Helsingin itäisessä kantakaupungissa; Kalliossa, Vallilassa ja Alppilassa.
Eduskuntavaaleissa 2019 Feministinen puolue sai 6 669 ääntä eli valtakunnallisesti 0,2 prosentin osuuden. Suurinta kannatus oli Helsingissä (0,9 %). Äänisaalis ei riittänyt kansanedustajapaikkoihin.
Vuoden 2019 eurovaaleissa puolueella oli kolme ehdokasta. Puolue sai 0,2 % annetuista äänistä.
Kunnallisvaaleissa 2021 puolue sai 0,2 % annetuista äänistä, eikä kukaan Feministisen puolueen ehdokkaista tullut valituksi minkään kunnan valtuustoon.
Puolue päätti olla kokonaan asettamatta ehdokkaita aluevaaleissa 2022.
Puheenjohtajat

Katju Aro (2016–2021)
Emilia Taskinen (2021–2023)
Lauri Alhojärvi (2023–)
Aiheesta muualla

Feministisen puolueen verkkosivut
Feministisen puolueen yleisohjelma (PDF)
Asante Samuel Jr.

| Asante Samuel Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1999 (ikä 25) Tallahassee, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  81 kg
Pelipaikka:  Kulmapuolustaja
Seura
Pelinumero:  26
Seura:  Los Angeles Chargers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  47., 2021 Chargers
Pääsarjaura:  2021–
Asante Samuel Jr. (3. lokakuuta 1999 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Samuel edustaa Los Angeles Chargersia.
Samuel pelasi yliopistotasolla vuodet 2018–2020. Hän edusti kaikki kolme vuotta Floridan osavaltionyliopistoa. Hän pelasi Floridassa 31 ottelua, joissa teki 97 taklausta ja neljä syötönkatkoa. Chargers varasi Samuelin NFL:n vuoden 2021 varaustilaisuuden toisella kierroksella 47. pelaajana. Toukokuussa 2021 Chargers ja Samuel solmivat nelivuotisen tulokassopimuksen.
Mercedes-Benz R-sarja

| Mercedes-Benz R |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2006–2013
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Tekniset tiedot
Moottori:  V6, V8
Iskutilavuus:  2 987–6 208 cm3
Teho:  190–510 hv
Huippunopeus:  210–250 km/h
Kiihtyvyys:  5,0–9,9 s (0-100 km/h)
Vetotapa:  takaveto neliveto
Kulutus:  8,9–16,3 l/100 km (yhd.)
Mercedes-Benz R (W251, Lang V251) on tila-auton ja katumaasturin sekoitus, eräänlainen crossover-auto, joka tuli myyntiin vuosimalliksi 2006. Se oli saatavana sekä normaalimittaisena että pidennettynä Lang-mallina. Autoa markkinoitiin termillä Grand Sports Tourer. Malli oli tuotannossa vuoteen 2017 saakka, ja sitä valmistettiin Yhdysvalloissa.
Yleistä

Konseptimalli esiteltiin alun perin vuoden 2001 Detroitin autonäyttelyssä nimellä Vision GST (Grand Sports Tourer) yhdessä CST:n (Compact Sports Tourer) kanssa, josta tuli myöhemmin Mercedes-Benz B. Lopullinen tuotantoversio nähtiin vuoden 2005 New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä. Myyntiin auto tuli Pohjois-Amerikassa syksyllä 2005. Euroopassa toimitukset asiakkaille alkoivat alkuvuodesta 2006.
Valmistajan mukaan auton tilakonsepti poikkesi normaalista. Porrasperäisissä autoissa käytettiin yleensä ns. Three-Box-ratkaisua, jossa auto muodostuu moottoritilasta, sisätilasta ja tavaratilasta. R-sarjassa käytetään ns. Two-Box-ratkaisua, jossa on vain moottoritila ja sisätila. Näin mahdollistetaan korin pituuden käyttämisen 64 prosenttisesti matkustajien hyväksi. Mallia saa joko 6- tai 7-paikkaisena.
Auto valmistettiin Yhdysvaltojen Alabamassa samalla tehtaalla uuden Mercedes-Benz M:n kanssa. Malli oli saatavana kahdella eli akselivälillä. Normaalimittaisen malli kokonaispituus on 4992 mm ja Lang-version 5157 mm.
Kehitys

Vuonna 2006 Pohjois-Amerikan kansainvälisessä autonäyttelyssä esiteltiin suorituskykyinen R 63 AMG -malli mallivuodeksi 2007. Tämän mallin voimanlähteenä on M156 V8-moottori ja siinä on vakiovarusteena seitsemänvaihteinen 7G-TRONIC-automaattivaihteisto.
Alkuaan auto oli saatavilla vain 4Matic-nelivedolla varustettuna. Toukokuussa 2007 esiteltiin kevyesti faceliftattu versio, jolloin tuli mahdolliseksi valita myös takaveto pienempien moottorien yhteydessä (R280, R280 CDI ja R350). Muun muassa auton kevyempi paino pienentää mallien polttoaineenkulutusta nelivetoisiin malleihin verrattuna. Ulkovärejä lisättiin valikoimaan kolme: Calcite white, Sanidine beige ja Periclase green. Varustelistalle tuli mahdollisuus lisätä toiselle istuinriville kolmas istuin. Moottorivalikoima laajeni R280-bensiinimallilla ja R500-mallin moottoriksi vaihdettiin aikaisempaa suurempi ja tehokkaampi malli. Kaikissa malleissa on 7G-Tronic-automaattivaihteisto, Direct Select -vaihteenvalitsimella. 5- ja 4+2-paikkaiset mallit on varustettu perinteisellä teräsjousituksella ja taka-akselille on mahdollisuus valita lisävarusteena säädettävä ilmajousitus. Kaikissa 5+2-paikkaisissa ja R500 4Matic -mallissa ilmajousitus taka-akselilla on vakiovaruste. Uusien mallien toimitukset asiakkaille alkoivat syksyllä 2007.
Moottorit > Bensiinimoottorit

| Malli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö | Mallivuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| R 280 | V6 | 2 996 cm3 | 170 kW (231 hv) @ 6 000 r/min | 300 Nm @ 4 800 r/min | 2008– |
| R 350 | V6 | 3 498 cm3 | 200 kW (272 hv) @ 6 000 r/min | 350 Nm @ 2 400–5 000 r/min |  |
| R 500 | V8 M113.971 | 4 966 cm3 | 225 kW (306 hv) @ 5 600 r/min | 460 Nm @ 2700–4750 r/min | –2007 |
| R 500 | V8 | 5 461 cm3 | 285 kW (388 hv) @ 6 000 r/min | 530 Nm @ 2 800 | 2008– |
| R 63 AMG | V8 M156 | 6 208 cm3 | 375 kW (510 hv) @ 6 800 r/min | 630 Nm @ 5 200 r/min |  |
Moottorit > Dieselmoottorit

| Malli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö | Mallivuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| R 280 CDI | V6 | 2 987 cm3 | 140 kW (190 hv) @ 4 000 r/min | 440 Nm @ 1 400 r/min |  |
| R 320 CDI (USA) | V6 | 2 987 cm3 | 160 kW (218 hv) @ 3 800 r/min | 539 Nm @ 1 600–2 800 r/min |  |
| R 350 CDI | V6 | 2 987 cm3 | 195 kW (265hv) @ 3 800 r/min | 620 Nm @ 1 600–2 800 r/min |  |
| R 320 CDI (Eurooppa) | V6 | 2 987 cm3 | 165 kW (224 hv) @ 3 800 r/min | 510 Nm @ 1 600–2 800 r/min |  |
| R 420 CDI | V8 | 3 996 cm3 | 231 kW (310 hv) @ 3 600 r/min | 730 Nm |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz R-sarja Wikimedia Commonsissa
WorldCarFans.com Mercedes-Benz R-Class in Depth
WorldCarFans.com Mercedes R-Class Minor Facelift
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:  A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:  AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:  600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:  Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:  CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:  Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000) 
Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin,  ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.
Facelift-mallin Mercedes-Benz V251.
Luettelo tunnetuista ALS-tautia sairastaneista

Luettelo tunnetuista henkilöistä, joilla on todettu ALS-tauti.
Luettelo tunnetuista henkilöistä, joilla on todettu ALS-tauti. > Tieteilijöitä

Stephen Hawking (1942–2018), brittiläinen fyysikko, sairasti ALS-tautia yli 50 vuotta, taudin eteneminen pysähtyi, mutta hän kuoli maaliskuussa 2018.
Stephen Hillenburg (1961–2018), yhdysvaltalainen meribiologi, animaattori, ohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnettiin erityisesti Paavo Pesusieni -animaatiosarjan luojana.
Franz Rosenzweig (1886–1929), juutalainen teologi ja filosofi.
Matti Savolainen (1949–2012), suomalainen kirjallisuuden ja kulttuurintutkija
Morrie Schwartz (1916–1995), sosiologi, sai postuumia julkisuutta Mitch Albomin Tiistaisin Morrien luona -menestysromaanin aiheena.
Konrad Spindler (1939–2005), saksalainen arkeologi, sai mainetta Ötzin tutkijana.
Roy Walford (1924–2004), gerontologi, elämänpidennysalan pioneereja.
Luettelo tunnetuista henkilöistä, joilla on todettu ALS-tauti. > Taiteilijoita, kirjailijoita, toimittajia ym.

Sid Collins (1922–1977), indianalainen radiopersoonallisuus, teki itsemurhan kärsittyään ALS:ista.
Roberto Fontanarrosa (1944–2007), argentiinalainen sarjakuvataiteilija ja kirjailija.
Jörg Immendorff (1945–2007), saksalainen taidemaalari.
Axel Jensen (1932–2003), norjalainen kirjailija.
Ulla-Carin Lindquist (1953–2004), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Diane Pretty (1958–2002), brittiläinen nainen, joka tuli ALS-tautiin sairastuttuaan tunnetuksi eutanasia-aktivistina. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ei myöntänyt Prettylle mahdollisuutta kuolinapuun, ja hän kuoli luonnollisesti.
Jon Stone (1931–1997), lastenohjelmien tekijä, Sesame Streetin luoja.
Luettelo tunnetuista henkilöistä, joilla on todettu ALS-tauti. > Hallitsijoita, valtiomiehiä, poliitikkoja ja muita virkamiehiä

Zeca Afonso (1929–1987), portugalilainen poliitikko ja muusikko.
Harry Browne (1933–2005), Yhdysvaltain presidenttiehdokas.
Luca Coscioni (1967–2006), italialainen poliitikko.
Jacob K. Javits (1904–1986), yhdysvaltalainen senaattori (republikaani).
Mao Zedong (1893–1976), Kiinan poliittinen johtaja.
Antero Laukkanen (1958–2024), suomalainen pastori, sosiaalineuvos ja kansanedustaja.
Sidney Preston Osborn (1884–1948), Arizonan kuvernööri.
Raúl Sendic (1926–1989), uruguaylainen poliitikko.
Luettelo tunnetuista henkilöistä, joilla on todettu ALS-tauti. > Musiikkialan henkilöitä

Jason Becker (s. 1969), yhdysvaltalainen rock-kitaristi, kärsinyt sairaudesta 1990-luvun alusta alkaen.
Lead Belly (1888–1949), yhdysvaltalainen muusikko.
Dennis Day (1916–1988), yhdysvaltalainen laulaja ja showmies.
Pecu Cinnari (1966–2016), suomalainen muusikko.
Pave Maijanen (1950–2021), suomalainen muusikko.
Charles Mingus (1922–1979), jazzmusiikin suurimpia nimiä, kärsi ALS-taudista muutaman vuoden ajan ennen kuolemaansa.
Mike Porcaro (1955–2015), yhdysvaltalainen muusikko.
Stanley Sadie (1930–2005), brittiläinen musiikkikriitikko ja -kirjailija sekä musiikintutkija.
Timo Tervo (1950–2014), suomalainen muusikko.