stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamferisprii

Kamferisprii eli kamferiviina (lat. spiritus camphoratus) on etyylialkoholin, veden ja kamferin seos. Sprii tarkoittaa seosta, jossa on 90 tilavuusprosenttia etyylialkoholia ja loppuosa vettä. Kamferispriissä on 10 % kamferia, 70 % etyylialkoholia ja 20 % vettä. Sitä on entisaikoina käytetty nieltynä lääkkeenä sydämen toiminnan piristämiseen ja iholle siveltynä ihottumia hoitavana desinfiointiaineena. Sisäisesti käytetty kamferisprii saa mahan ja suolen limakalvon ärtymään, josta voi olla seurauksena esimerkiksi mahakatarri.
Take Another Life

| Take Another Life Kill the Romance |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  21. maaliskuuta 2007  23. maaliskuuta 2007  24. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): J. Kerminen & Kill the Romance
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 46.08
 Levy-yhtiö: Locomotive
Kill the Romancen muut julkaisut
|   | Take Another Life 2007 | For Rome and the Throne 2011 |
Take Another Life on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Kill the Romancen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Locomotive Records.
Kappaleet

I'm Alive – 5.04
Prey – 3.25
Ghost White Coma – 4.25
Inner Cell – 3.30
Trespasser – 5.02
Friend – 3.47
Pulse of Negative – 3.56
Breath – 4.07
Worldwide Destruction – 4.37
My Sweetest Enemy – 3.48
Dark Filth Water – 4.27
Kokoonpano

Ville Hovi – laulu
Tomi Luoma – kitara
Antti Kokkonen – kitara
Raimo Posti – bassokitara
Mika Tanttu – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Jani Saajanaho – grafiikka, valokuvat
Svante Forsbäck – masteroija
J. Kerminen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Take Another Life Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Take Another Life Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tavda

| Tavda ven>  Тавда |
| --- | --- |

Alkulähde:  Lozvan ja Sosvan yhtymä  59°32′59″N, 62°20′4″E 
Laskupaikka:  Tobol  57°47′56″N, 67°15′27″E
Maat:  Venäjä
Pituus:  719  km
Alkulähteen korkeus:  56  m
Virtaama:  410  m³/s
Valuma-alue:  88100  km²

Tavda (ven. Тавда́) on Venäjällä Objoen vesistöön kuuluva joki.  Se on Toboljoen vasen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Sverdlovskin ja Tjumenin alueilla pohjoisen Uralvuoriston itäpuolella taigalla.
Maantietoa > Pääuoma

Tavdan lähteinä ovat joet Lozva ja Sosva, jotka virtaavat alas Uralvuorten pohjoisosien itäisiä rinteitä. Tavda virtaa leveässä laaksossa Länsi-Siperian alangolla ensin koilliseen, sitten kohti kaakkoa ja alajuoksullaan itään . Joet Lozva ja Sosva voitaisiin tulkita pääuoman sivujoiksi tai pääuoman yläjuoksuiksi, jolloin joen pituus lähes kaksinkertaistuisi. Tässä esityksessä on kuitenkin noudatettu venäläistä esitystpaa, missä sillä on kaksi erikseen käsiteltävää latvahaaraa. Joki virtaa siksi vain 719 kilometriä kunnes se yhtyy Bachelinossa (ven. Бачелино) Toboljokeen 116 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Yhtymäkohdassa maaston korkeus on 38 metriä merenpinnan yläpuolella . Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki. Tavda on liikennöintikelpoinen. Sen yläjuoksulla sijaitsee nelman kutualue.
Joen pääuoma virtaa vaihtelevien maisemien läpi. Latvahaarat laskevat puutonta vuoristomaisemaan alas taigan alueelle, josta osa taigaa on joen yläjuoksulla raivattu peltomaaksi. Joki sivuaa keski- ja alajuoksulla Länsi-Siperian soistuneita alanko- ja metsävaltaisia alueita. Lähestyessään Toboljoen yhtymäkohtaa joki alkaa voimakkaasti meanderoida ja sen esihistoriallisia uoman osia eli juoluoita löytyy joen tulvalaaksosta paikoin useitakin rinnakkain. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Tavdan kaupunki sekä Taboryn ja Nižnjaja Tavdan piirikeskukset. Pelymjoen yhtymäkohdassa sijaitsee Pelymin kylä, joka on historiansa aikaisemmassa vaiheessa ollut kaupunki.
Jokiliikenne on käyttänyt matalia yhteysaluksia (kuvassa Zarya-205R).
Sosva-sivujoki on Uralvuoristossa varsin jyrkkärantainen joki. Kuvattu 1890-luvulla.
Maantietoa > Sivujoet

Tavda ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 88 100 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , joka on 3,0 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Tavda sivujoet ja latvahaarat (osa tiedoista puuttuvat):
| yhtyy Tavdaan	 (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 | Tšambair | Чамбаир | 48 | 178 | 1 |
| 27 | nimetön |  | 19 |  | 1 |
| 42 | Kalymka | Калымка | 44 | 327 | 1 |
| 47 | nimetön |  | 31 |  | 1 |
| 71 | Labuta | Лабута | 19 | 350 | 1 |
| 91 | nimetön |  | 13 |  | 1 |
| 111 | nimetön |  | 12 |  | 1 |
| 131 | Berezovka | Березовка | 26 |  | 1 |
| 141 | Nižnjaja | Нижняя | 27 |  | 1 |
| 167 | Mijassy | Мияссы | 14 |  | 1 |
| 204 | Bilkinka | Билькинка | 14 |  | 1 |
| 215 | Desjatka | Десятка | 14 |  | 1 |
| 220 | Duhovka | Духовка | 11 |  | 1 |
| 222 | Karabaška | Карабашка | 146 | 2790 | 1 |
| 231 | Karatunka | Каратунка | 28 | 317 | 1 |
| 238 | Azanka | Азанка | 40 | 724 | 1 |
| 272 | Ošmarka | Ошмарка (Большая Ошмарка) | 24 |  | 1 |
| 309 | Pavja | Павья | 24 |  | 1 |
| 325 | Bolšaja Jemeljaševka | Большая Емельяшевка | 93 | 1280 | 1 |
| 338 | Iksa | Икса (Большая Икса) | 129 | 1710 | 1 |
| 352 | Sorjanka | Сорьянка | 26 |  | 1 |
| 369 | Taborinka | Таборинка | 137 | 1390 | 1 |
| 385 | Volja | Волья | 11 |  | 1 |
| 398 | Voltšimja | Волчимья | 129 | 1240 | 1 |
| 409 | Ehtalka | Эхталька | 14 |  | 1 |
| 423 | Bolšaja Kylja | Большая Кылья | 45 | 294 | 1 |
| 429 | Syndalja | Сындалья | 11 |  | 1 |
| 440 | Tšernaja | Черная | 218 | 3500 | 1 |
| 448 | Tangupka | Тангупка | 13 |  | 1 |
| 457 | Jemnaja | Емная | 67 | 490 | 1 |
| 469 | Sulja | Сулья | 60 | 302 | 1 |
| 470 | Kyrtymja | Кыртымья | 69 | 835 | 1 |
| 480 | Ušja | Ушья | 21 |  | 1 |
| 510 | Otymja | Отымья | 26 |  | 1 |
| 516 | Tšišja | Чишья | 46 | 604 | 1 |
| 535 | Anep | Анеп | 108 | 1530 | 1 |
| 545 | Arja | Арья | 25 |  | 1 |
| 602 | Pelym | Пелым (Большой Пелым) | 707 | 15200 | 1 |
| 612 | Vorja | Ворья | 17 |  | 1 |
| 650 | Vagil | Вагиль | 117 | 3830 | 1 |
| 694 | Lintovka | Линтовка | 84 | 450 | 1 |
| 719 | Lozva | Лозьва | 637 * | 17800 | 1 |
| 719 | Sosva | Со́сьва | 635 * | 24700 | 2 |
Lähteet: 1 = , 2 = artikkeli Sosva, * = venäläiset ajattelevat näitä latvahaaroina
Vuodenajat ja virtaamat

Joki sijaitsee mannermaisen ilmaston alueella, mutta siellä sataa eteläiseen Uralvuoristoon nähden enemmän. Aluetta luonnehtivat kylmät lumiset talvet ja lämpöiset sateiset kesät. Atlanttinen kostea ilmasto saavuttaa toisinaan Keski-Uralin ja sateita saadaan tuulen ylitettyä matalan Ural-jakson. Myös Pohjoiselta jäämereltä saapuu kesäisin sateita, mutta kaakosta tulevat korkeapaineet lukitsevat alueelle kuivia hellejaksoja kesäisin ja kuivia pakkasjaksoja talvisin. Joki jäätyy marraskuun alussa ja sen jäät lähtevät huhtikuun lopussa. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti vuodenaikojen mukaan ja keväisin saadaan aina tulvia, kun alueen lumet sulavat. Joen vedenpinnan korkeus voi vuodenaikojen mukaan vaihdella kuusi metriä. Joella on keskijuoksulla 237 kilometrin päässä joen suusta virtaamien mittauspaikka, missä joen keskivirtaamaksi (MQ) on mitattu keskimäärin 462 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaamaksi (MHQ) 3 250 m³/s ja keskialivirtaamaksi ( MNQ) 11,4 m³/s.
Kalle Pitkänen

Kalle Pitkänen (4. maaliskuuta 1869 Kuopion maalaiskunta – 6. joulukuuta 1952 Kuopion maalaiskunta) oli suomalainen runoilija.
Pitkäsen vanhemmat olivat suutari Juho Pitkänen ja Ulriika Maria Hassinen.
Pitkäsen 1910 julkaiseman runon aiheena olivat elokuussa 1907 tapahtunut Kuopion Haapaniemen rullatehtaan palkkarahojen ryöstö ja lokakuussa 1907 tapahtunut Karhonsaaren sahan kassanhoitajan ryöstö. Ryöstäjät kuuluivat maanalaiseen työläisaktivistien järjestöön, jonka yksi keskeisistä johtajista Savossa oli marraskuussa 1907 Suomesta paennut Savon Työmies -lehden päätoimittaja Johan Arvid Mustonen.
Teoksia

Runo Haapaniemen ja Karhonsaaren ryöstöstä, joka tapahtui w. 1907 ; kirj. suutari. Kirjapaino Sanan Valta, Kuopio 1910
Take Cover

| Take Cover Queensrÿche |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2007
 Kesto: 55.23
 Levy-yhtiö: Rhino Records
Queensrÿchen muut julkaisut
| Sign of the Times 2007 | Take Cover 2007 | American Soldier 2009 |
Take Cover on Queensrÿche-yhtyeen cover-albumi vuodelta 2007.
Queensrÿche tunnetaan yhtyeenä, joka soittaa covereita vain harvoin livenä. Laulaja Geoff Tate kertoi idean cover-albumin äänittämisestä syntyneen vuoden 2006 kiertueella, jolla yhtye esitti kaksiosaista Operation: Mindcrime -konseptialbumiaan. Yhtyeellä oli tapana soittaa soundcheckissä suosikkikappaleitaan muilta yhtyeiltä, mikä tarjosi mahdollisuuden rentoutua ja vaihtelua muutoin joka ilta toistuvaan kappalelistaan.
Albumi ylsi The Billboard 200 -listalla sijalle 173.
Kappaleet

Welcome to the Machine (Pink Floyd) – 4:54
Heaven on Their Minds (Andrew Lloyd Webber ja Tim Rice) – 4:54
Almost Cut My Hair (Crosby, Stills, Nash & Young) – 4:18
For What It’s Worth (Buffalo Springfield) – 2:33
For the Love of Money (The O’Jays) – 4:58
Innuendo (Queen) – 6:11
Neon Knights (Black Sabbath) – 3:42
Synchronicity II (The Police) – 4:55
Red Rain (Peter Gabriel) – 4:39
Odissea (Carlo Marrale ja Cheope) – 3:53
Bullet the Blue Sky (live, U2) – 10:26
Kokoonpano

Eddie Jackson – basso
Scott Rockenfield – rummut
Mike Stone – kitara
Geoff Tate – laulu
Michael Wilton – kitara
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Kelly Gray – kitara (kappaleessa 11)
Leopoldo Larsen – kosketinsoitin
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

Take Cover Queensrÿchen sivustolla (englanniksi)
Take Cover Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Take Cover Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tainavesi

| Tainavesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju, Mikkeli
Koordinaatit:  61°20′56″N, 26°57′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskujoki:  Tainanjoki Kallaveteen 
Järvinumero:  14.978.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,8 m  
Pituus:  5 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  16,0773 km  
Pinta-ala:  1,88851 km²   
Tilavuus:  0,0101374 km³ 
Keskisyvyys:  5,37 m  
Suurin syvyys:  30,12 m  
Saaria:  3 
 fiTainavesi 
Tainavesi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla ja Mikkelissä Tainan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 5,0 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 189 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,02 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 10,14 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01014 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,4 metriä ja suurin syvyys on 30,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 16,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
Kajaanin Pallokerho

| Kajaanin Pallokerho |
| --- | --- |

Koko nimi:  Kajaanin Pallokerho
Perustettu:  1933
Entiset nimet:  Kajaanin Pallokerho   1933–
Kaupunki:  Kajaani
Kenttä:  Kajaanin liikuntapuisto
Naisten sarjataso:  Ykköspesis
Värit:           
Puheenjohtaja:  Jukka Nevalainen 
Naisten pelinjohtaja:  Manu Vartia
Omistaja:  Kajaanin Pallokerho ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KPK:n vanha logo
Kajaanin Pallokerho ry on pesäpallon erikoisseura Kajaanista. Joukkueen nimestä käytetään lyhennystä KPK. Naisten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2016 Superpesikseen. KPK:n pelipuvun väritys on sini-valkoinen. KPK pelaa kotiottelunsa liikuntapuiston kentällä Kajaanin keskustassa. Kauden 2017 päätteeksi Kajaanin Pallokerho ilmoitti luopuvansa Superpesiksen sarjapaikasta. Pääsarjasta luopumisen jälkeen KPK:n edustusjoukkue pelasi kaudella 2018 Naisten Suomensarjan pohjoislohkossa. Suomensarjakauden päätteeksi KPK voitti nousukarsinnassa Lapuan Virkiän otteluvoitoin 2-0 ja nousi kaudelle 2019 Naisten Ykköspesikseen.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Pronssia | 1964, 1992, 1993, 2000 | 4 |  |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Kultaa | 2008 | 1 |  |
| B-tytöt |  Hopeaa | 2006, 2007, 2015 | 3 |  |
C-pojat: 
| C-pojat |  Pronssia | 1997 | 1 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Pronssia | 2004 | 1 |  |
E-pojat: 
| E-pojat |  Hopeaa | 2004 | 1 |  |
F-pojat: 
| F-pojat |  Pronssia | 1995 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 12 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä–Länsi-valinnat

Iina Lehtinen (2016)
Laura Karjalainen (2017)
Riikka Karppinen (2017)
Kalevan pikatalot

Kalevan pikatalot olivat Tampereella Kalevankankaalla sijainneita puurakenteisia asuintaloja, jotka rakennettiin sodan jälkeen helpottamaan asuntopulaa. Ensimmäinen kymmenen talon ryhmä, jossa oli yhteensä 60 asuntoa, rakennettiin 1944–1945 ja toinen samankokoinen kymmenen talon ryhmä 700 metriä ensimmäisestä ryhmästä itään vuonna 1946. Taloryhmä tunnettiin myös ”Intiaanikylän” nimellä.
Kustannusten säästämiseksi asuntojen koko oli supistettu 21,5 neliömetriin ja rakennuksista jätettiin pois sisävesijohdot ja kellarikerrokset. Vesi saatiin ulkovesiposteista ja taloilla oli yhteinen pesutupa ja sauna.
Pikatalojen paikalla oli aiemmin ollut Venäjän armeijalle vuonna 1914 rakennettu kasarmialue, jolla sijaitsi Suomen sisällissodan jälkeen Kalevankankaan vankileiri. Kasarmin viimeiset puiset parakit purettiin talvisodan jälkeen.
Viimeiset pikatalot purettiin 1995.
Aiheesta muualla

Yle Areena: Kadonnut Tampere - Pikatalot helpottivat asuntopulaa, esitetty 5.4.2011
Kansainvälinen diabetesliitto

Kansainvälinen diabetesliitto (engl. International Diabetes Federation, IDF) on sateenvarjojärjestö, joka koostuu yli 240:sta kansallisesta diabetesjärjestöstä 160:n maan ja territorion alueella. Sen tarkoitus on edistää diabeetikoiden ja korostuneessa sairastumisriskissä olevien etuja. Kansainvälinen diabetesliitto on johtanut kansainvälistä diabetesyhteisöä vuodesta 1950.
Kansainvälinen diabetesliitto on jaettu hallinnollisesti seitsemään alueeseen. Sillä on virallinen sidos Maailman terveysjärjestöön ja se on yhteydessä Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeristön tiedotusosastoon.
K&C

K&C ry on oululainen melontaseura, joka on perustettu vuonna 1982.
Yhdistyksen nimen taustalla ovat englannin kielen sanat kayak ja canoe (suomeksi kajakki ja kanootti), jotka ovat kuvaavat melontaan käytettäviä vesikulkuneuvoja. Seuran alkuperäinen nimi oli Kiiminkijoen Melojat ry, nimenmuutos tehtiin 1999.
Kanoottiliitto valitsi K&C:n vuoden 2005 ja 2009 melontaseuraksi.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut
Kaleton (Ylöjärvi)

| Kaleton |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°43′52″N, 23°37′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Näsijärveen 
Järvinumero:  35.311.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,8 m  
Rantaviiva:  0,838 km  
Pinta-ala:  3,112 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaleton 
Kaleton  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Teiskon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy.
Susanna Pöykiö

| Susanna Pöykiö |
| --- | --- |
 Susanna Pöykiö Varsovan EM-kisoissa 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  Susanna Kristiina Pöykiö
Syntynyt: 22. helmikuuta 1982 Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Taitoluistelija
Pituus:  160 cm
Valmentaja(t):  Heidi Pöykiö
Luisteluseura:  Oulun Luistelukerho
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  163,98 2005 MM
Lyhytohjelma:  57,62 2006 Skate Canada
Vapaaohjelma:  106,99 2005 MM
Susanna Kristiina Pöykiö (nyk. Pöykiö-Reinikainen, s. 22. helmikuuta 1982 Oulu) on suomalainen kilpauransa lopettanut taitoluistelija. Hän voitti hopeaa vuoden 2005 taitoluistelun EM-kisoissa ja on siten ensimmäinen suomalainen nainen, joka on päässyt mitaleille yksinluistelussa kansainvälisissä arvokisoissa. Helsingin EM-kilpailuissa 2009 hän sai Laura Lepistön ja Carolina Kostnerin jälkeen pronssia. Lisäksi hän on sijoittunut EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2007, kuudenneksi 2002 ja 2004, seitsemänneksi 2006 ja yhdeksänneksi 2003.
Taitoluistelun MM-kilpailuissa Pöykiö on sijoittunut kahdeksanneksi vuosina 2005 ja 2007, yhdeksänneksi 2006, 11:nneksi 2002, 12:nneksi 2004 ja 13:nneksi 2009. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli kolmastoista.
Pöykiö voitti pronssia vuoden 2001 junioreiden MM-kisoissa. Hän on voittanut Suomen mestaruuden aikuisten sarjassa vuosina 2000, 2002, 2005, 2006 ja 2007.
Susanna Pöykiön valmentajana toimi hänen sisarensa Heidi Pöykiö. Lisäksi hän kävi ajoittain Kanadassa Kristiina Wegeliuksen valmennettavana.
Pöykiö ilmoitti lopettavansa huippu-urheilijan uransa maaliskuussa 2010. Hän ilmoitti viimeiseksi esiintymiskerrakseen 18.4.2010 Oulussa luisteltavan näytöksen.
Susanna Pöykiö-Reinikainen valmistui äidinkielen ja kirjallisuuden opettajaksi Oulun yliopistosta syksyllä 2018. Hän on työskennellyt opettajana kotikaupunkinsa Oulun lukioissa.
Saavutukset

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pöykiö palkintokorokkeella Helsingin EM-kilpailuissa 2009. |  Pöykiö palkintokorokkeella Helsingin EM-kilpailuissa 2009. |  Pöykiö palkintokorokkeella Helsingin EM-kilpailuissa 2009. |  |
Maa:  Suomi
Naisten taitoluistelu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Torino 2005 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | Helsinki 2009 | yksinluistelu |  |
Saavutukset > Olympialaiset

| Talviolympialaiset | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Torino 2006 | 53,74 | 89,48 | 143,22 | 13. |
Saavutukset > MM-kilpailut

| MM-kilpailut | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Nagano 2002 |  |  |  | 11. |
|  Dortmund 2004 |  |  |  | 12. |
|  Moskova 2005 |  |  | 187,67 | 8. |
|  Calgary 2006 |  |  | 180,06 | 9. |
|  Tokio 2007 |  |  | 160,12 | 8. |
|  Los Angeles 2009 | 57,12 | 96,19 | 153,31 | 13. |
Saavutukset > EM-kilpailut

| MM-kilpailut | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Lausanne 2002 |  |  |  | 6. |
|  Malmö 2003 |  |  |  | 9. |
|  Budapest 2004 |  |  |  | 6. |
|  Torino 2005 |  |  | 158,93 |  Hopeaa |
|  Lyon 2006 |  |  | 144,75 | 7. |
|  Varsova 2007 |  |  | 146,02 | 4. |
|  Helsinki 2009 |  |  | 156,31 |  Pronssia |
|  Tallinna 2010 | 44,68 | ei os. | 44,68 | – |
Saavutukset > ISU:n GP-kilpailut

| Kilpailu |  |  |  | Muut sijoitukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  NHK Trophy | – | – | – | neljäs (2003–2004) |
|  Skate Canada International | – | – | 1 (2004–2005) | viides (2006–2007), yhdeksäs (2002–2003) |
|  Cup of China | – | – | – | viides (2008–2009), kahdeksas (2007–2008) |
|  Skate America | – | – | – | viides (2003–2004, 2004–2005), kuudes (2008–2009), 11:s (2009–2010) |
|  Cup of Russia | – | – | – | neljäs (2005–2006) |
|  Trophée Eric Bompard | – | – | – | viides (2006–2007) |
|  Bofrost Cup on Ice | – | 1 (2003–2004) | 1 (2002–2003) | kahdeksas (2001–2002) |
Saavutukset > PM-kilpailut

| PM-kilpailut | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Vantaa 2007 |  |  | 149,29 |  Kultaa |
Saavutukset > Muut kansainväliset kilpailut

| Kilpailu |  |  |  | Muut sijoitukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Finlandia Trophy | 3 (2002, 2003, 2004) | 2 (2006, 2007) | – | neljäs (2000), viides (2008), kuudes (2001), kymmenes (2009) |
|  Nebelhorn Trophy | – | – | – | kymmenes (2000), 11:s (2001) |
Saavutukset > SM-kilpailut

| Kilpailu |  |  |  | Muut sijoitukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SM-kilpailut | 5 (1999, 2001, 2004, 2005, 2006) | – | 4 (2000, 2007, 2008, 2009) | vetäytyi kilpailusta (2002) |
Saavutukset > Junioritason kilpailut

| Kilpailu |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Nuorten MM-kilpailut | – | – | 1 (2001) |
| ISU Junior Grand Prix –osakilpailut | 1 (2000–2001) | – | 1 (2000–2001) |
| Gardena Spring Trophy | – | 1 (2000) | – |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Susanna Pöykiö Wikimedia Commonsissa
Susanna Pöykiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Susanna luisteli Oulusta maailmalle
Ylen Elävä arkisto: Susanna Pöykiölle EM-pronssi
Susanna Pöykiö – Sports Reference LLC. (Arkistoitu – Internet Archive)
Taitoluistelun Suomen-mestaruuskilpailut: Naisten yksinluistelu
1917: Ludowika Jakobsson
– 1919: Anna-Lisa Allardt
– 1923–1924: Anna Greta Henriksson
– 1927: Anna Greta Henriksson
– 1928–1930: Gunnel Nysten
– 1931: Ilma Suuronen
– 1932: Gunnel Relander
– 1933: Ilma Suuronen
– 1934: Mary Lindeberg
– 1935–1936: Ilma Suuronen
– 1937–1939: Maj-Len Helin
– 1941–1945: Maj-Len Helin
– 1946–1947: Leena Pietilä
– 1948: Kirsti Linna
– 1949–1953: Leena Pietilä
– 1954: Kirsti Linna
– 1955: Riitta Linna
– 1956–1958: Kirsti Linna
– 1960: Kaarina Kukkonen
– 1961: Maire Nylund
– 1962: Pia Wingisaar
– 1963–1965: Anna-Maija Rissanen
– 1966–1967: Pia Wingisaar
– 1968: Inger Melander
– 1969: Anna-Maija Kivimäki
– 1970: Anuliisa Numminen
– 1971: Tarja Säde
– 1972: Tarja Näsi
– 1973: Hannele Koskinen
– 1974: Susan Broman
– 1975–1976: Niina Kyöttinen
– 1977: Kristiina Wegelius
– 1978: Hannele Koskinen
– 1979: Susan Broman
– 1980: Pia Snellman
– 1981–1983: Kristiina Wegelius
– 1984: Susanna Peltola
– 1985: Elise Ahonen
– 1986: Elina Hänninen
– 1987: Tiia-Riikka Pietikäinen
– 1988–1989: Elina Hänninen
– 1990: Meri Karvosenoja
– 1991–1993: Mila Kajas
– 1994–1995: Kaisa Kella
– 1996: Mila Kajas
– 1997–1998: Alisa Drei
– 1999: Sanna-Maija Wiksten
– 2000: Susanna Pöykiö
– 2001: Elina Kettunen
– 2002: Susanna Pöykiö
– 2003–2004: Alisa Drei
– 2005–2007: Susanna Pöykiö
– 2008: Laura Lepistö
– 2009: Kiira Korpi 
– 2010: Laura Lepistö
– 2011–2013: Kiira Korpi
– 2014: Juulia Turkkila
– 2015: Kiira Korpi 
– 2016: Anni Järvenpää 
– 2017–2018: Emmi Peltonen
– 2019: Viveca Lindfors
– 2020: Emmi Peltonen
– 2022: Jenni Saarinen
Kamferiöljy

Kamferiöljy (lat. oleum camphoratum) sisältää 20 % kamferia ja 80 % oliiviöljyä tai maapähkinäöljyä. Seosta on käytetty nuhatippoina ja ihottumien hoiton iholle siveltynä.
Seosta, jossa on 10 % kamferia (oleum camphoratum injectabile) on aikoinaan käytetty ihonalaisina ruiskeina kiihottamaan sydämen toimintaa.
Aiheesta muualla

Kamferiöljyn käyttöturvallisuustiedote (Arkistoitu – Internet Archive)
Kadotetun päiväkirja

| Kadotetun päiväkirja> Das Tagebuch einer Verlorenen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Georg Wilhelm Pabst
Käsikirjoittaja:  Rudolf Leonhardt
Perustuu:  Margarete Böhmen romaaniin
Tuottaja:  Georg Wilhelm Pabst
Säveltäjä:  Otto Stenzeel
Kuvaaja:   Sepp Allgeier  Fritz Arno Wagner 
Pääosat:  Louise Brooks
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:   G.W. Pabst Film GmbH  Hom-AG für Filmfabrikation 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1929
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  saksa -
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadotetun päiväkirja on G. W. Pabstin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1929. Se kertoo nuoresta apteekkarin tyttärestä, joka tulee raskaaksi. Hänet lähetetään kasvatuslaitokseen, mutta hän karkaa ja päätyy prostituoiduksi.