stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koroški žigec
Alkuperä

Rotu oli aikoinaan Slovenian yleisin ajokoira. Se rekisteröitiin roduksi vuonna 1939 Ljubljanassa, joskin vielä tuolloin nimellä "jugoslavianajokoira" - toisten lähteiden mukaan nimellä "balkaninajokoira". Serbian diktatuurin aikaan kaikki Jugoslavian alueen rodut piti nimetä jugoslavialaisiksi, ilman paikallisia rotunimiä. Ensimmäiseen kansalliseen slovenialaiseen näyttelyyn vuonna 1947 Ljubljanassa osallistui vain kaksi vuoristoajokoiraa, kun taas kansainväliseen näyttelyyn vuonna 1948 samassa kaupungissa osallistui kahdeksan yksilöä, tuolloin jo rotunimellä koroški žigec.
Toisen maailmansodan jälkeen ajokoirien määrä Sloveniassa alkoi vähetä, kun taas Jugoslavian eteläsissä osissa, erityisesti Serbiassa, se alkoi puolestaan kasvaa. Tilanne johti lopulta kiistaan Slovenian ja Jugoslavian kenneljärjestöjen välillä, koska jälkimmäinen alkoi pitää rotua serbialaisena. Vuonna 1997 FCI ratkaisi kiistan nimeämällä Slovenian rodun alkuperämaaksi ja Jugoslavian (Serbian) sen vastuumaaksi. Nykyisin entinen "jugoslavianvuoristoajokoira" tunnetaan FCI:ssä montenegronajokoirana. Sen sijaan Sloveniassa koroški žigec lasketaan nykyisin omaksi rodukseen, ja KZS aloitti sen suunnitelmallisen jalostuksen nykyisellä erillisellä nimellään vuonna 2018.
Koroški žigecin uskotaan olevan sukua itävallanajokoiralle, olevan mahdollisesti jopa tämän kantarotu. Lisäksi sillä lienee yhteinen esi-isä tirolinajokoiran ja juranajokoiran kanssa, roomalaiselta ajalta peräisin ollut niin kutsuttu "vuoristoajokoira" tai "Alppien ajokoira".
Alkuperä > Etymologia

Koroški tarkoittaa sananmukaisesti koroškalaista tai Koroškasta peräisin olevaa.
Kelppikalat

| Kelppikalat |
| --- | --- |
 Marmorikelppi (Chironemus marmoratus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Kelpit  Chironemidae  Gill
Suvut
 Chironemus  (Threpterius, katso teksti) 
Katso myös
   Kelppikalat Wikispeciesissä   Kelppikalat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kelppikalat (Chironemidae) eli kelpit  on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan eteläiseltä pallonpuoliskolta Tyynestämerestä.
Lajit

Kelppikalojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 4–6 lajia, jotka ovat marmorikelppi (Chironemus marmoratus), kirjokelppi (C. maculosus), C.bicornis , C. delfini, C. georgianus ja C. microlepis. Aikaisemmin kirjokelppi luettiin kuuluvaksi omaan Threpterius sukuunsa, mutta on molekyylifylogeneettisissa tutkimuksissa osoittautunut kuuluvaksi muiden kelppilajien kanssa samaan sukuun.
Anatomia

Kelppikalat kasvavat suurimmillaan noin 40 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat hoikkia ja ruumis on melko korkea ja osalla lajeista on selässä kyhmy. Selkäevä on pitkä ja sen etuosassa on 14–16 piikkiä ja takaosassa pehmeämpiä ruotoja. Kalat muistuttavat naamioahvenia (Cheilodactylidae), mutta eroavat niistä selkä- ja pyrstöeviensä perusteella. Kelppilajien suomujen koko vaihtelee ja useimmiten ne ovat väritykseltään ruskeankirjavia. Tämä marmorimainen kuviointi on hyvä suojaväritys kivikkopohjilla.
Levinneisyys

Kelppikaloja tavataan läheltä Australian, Uuden-Seelannin ja Chilen rannikkoja. Ne elävät kivikkoisilla alueilla ja vesikasvillisuuden joukossa.
Antti Ylönen

| Antti Ylönen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1983 (ikä 41) Liminka, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Upi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Asplöven HC
Sarja:  Hockeyettan
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) Hokki (Mestis) Pelicans (SML) HK Kaztsink-Torpedo (VHL)
Antti Ylönen (s. 15. syyskuuta 1983 Liminka) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Asplöven HC:ssä. Hän toimii joukkueen kapteenina. Pelipaikkaansa nähden varsin pienikokoinen Ylönen on pelannut urallaan SM-liigassa yhteensä 349 runkosarjaottelua tehopistein 3+26=29 ja keräten 130 jäähyminuuttia sekä 38 playoff-ottelua tehopistein 1+4=5 ja keräten 14 jäähyminuuttia. Hän voitti Oulun Kärpissä Suomenmestaruuden vuosina 2007 ja 2008.
Ura > Maajoukkueura

Ylönen on pelannut kuusi poikien maaottelua.
Soxhlet-laite

Animaatio Soxhlet-laitteen toimintaperusteesta
Soxhlet-laite on kemiassa käytettävä erotuslaite, jolla kiinteän aineen sisältämät kemialliset yhdisteet uutetaan käytettävään liuottimeen. Laitteen kehitti 1800-luvulla saksalainen kemisti Franz von Soxhlet. Alun perin hän kehitti laitteen rasvojen erotukseen kiinteistä maitonäytteistä, mutta nykyään sitä käytetään monilla kemian ja kemianteollisuuden aloilla.
Soxhletin toimintaperiaate

Yksinkertaisin malli laitteistosta koostuu seuraavista osista: jäähdytin, soxhlet-laite ja kolvi. Ennen uuttoa kiinteä aine annostellaan erotuksessa käytettävään uuttosukkaan, jolloin kiinteää ainetta ei pääse valumaan liuottimen mukana soxhletin alapuolella sijaitsevaan kolviin. Uuton alussa puhdasta liuotinta kuumennetaan kiehuvaksi, jolloin se kulkee soxhletin isompaa sivuputkea pitkin ja tiivistyy yläpuolella olevan jäähdyttimen ansiosta pisaroiksi. Kun tiivistynyttä liuotinta on kerääntynyt riittävästi soxhletin pienempään sivuputkeen, liuotin ja uutetut yhdisteet valuvat kolviin ja liuottimen kierrätys laitteistossa alkaa alusta.
Yksinkertainen Soxhlet-laitteisto
Central Intelligence

| Central Intelligence |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rawson Marshall Thurber
Käsikirjoittaja:   Ike Barinholtz  David Stassen  Rawson Marshall Thurber 
Tuottaja:   Peter Principato  Scott Stuber  Paul Young 
Säveltäjä:   Ludwig Göransson  Theodore Shapiro 
Kuvaaja:  Barry Peterson
Leikkaaja:  Michael L. Sale
Pääosat:   Dwayne Johnson  Kevin Hart 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   New Line Cinema  Bluegrass Films  Principato-Young Entertainment  Universal Pictures 
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Warner Bros. Pictures Warner Bros.
Ensi-ilta:  1. heinäkuuta 2016
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Central Intelligence on vuonna 2016 julkaistu yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva. Sen on ohjannut Rawson Marshall Thurber ja pääosissa esiintyy Dwayne "The Rock" Johnson ja Kevin Hart.
Juoni

Entinen nörtti ja nykyisin tappavan tehokas CIA-agentti turvautuu kirjanpitäjänä työskentelevän entisen kouluystävänsä apuun estääkseen Yhdysvaltain vakoojasatelliittiverkon hakkeroinnin.
Aiheesta muualla

Central Intelligence Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mean Girls

| Mean Girls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Waters
Käsikirjoittaja:  Tina Fey
Perustuu:  Rosalind Wisemanin kirjaan Queen Bees and Wannabes
Tuottaja:  Lorne Michaels
Säveltäjä:  Rolfe Kent
Kuvaaja:  Daryn Okada
Leikkaaja:  Wendy Greene Bricmont
Pääosat:  Lindsay Lohan Rachel McAdams Lacey Chabert Amanda Seyfried Tina Fey
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   2004-04-3030. huhtikuuta 2004 (Yhdysvallat)  2004-08-2727. elokuuta 2004 (Suomi)  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  17 000 000 dollaria
Tuotto:  129 042 871 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mean Girls on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Mark Watersin ohjaama ja Tina Feyn käsikirjoittama teinikomedia. Elokuva perustuu löyhästi Rosalind Wisemanin bestsellerkirjaan Queen Bees and Wannabes. Elokuvan pääosissa ovat Lindsay Lohan, Rachel McAdams, Lacey Chabert, Amanda Seyfried ja Tina Fey.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 30. huhtikuuta 2004 ja Suomessa 27. elokuuta 2004.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lindsay Lohan  | … |  Cady Heron   |
|  Rachel McAdams  | … |  Regina George   |
|  Tina Fey  | … |  Ms. Norbury   |
|  Tim Meadows  | … |  Mr. Duvall   |
|  Amy Poehler  | … |  Mrs. George   |
|  Ana Gasteyer  | … |  Mrs. Heron   |
|  Lacey Chabert  | … |  Gretchen Wieners   |
|  Amanda Seyfried  | … |  Karen Smith   |
|  Lizzy Caplan  | … |  Janis Ian   |
|  Daniel Franzese  | … |  Damian   |
|  Neil Flynn  | … |  Mr. Heron   |
|  Jonathan Bennett  | … |  Aaron Samuels   |
|  Rajiv Surendra  | … |  Kevin Gnapoor   |
|  Molly Shanahan  | … |  Kristen Hadley   |
|  Daniel DeSanto  | … |  Jason   |
|  Alisha Morrison  | … |  Lea Edwards   |
|  Clare Preuss  | … |  Caroline Krafft   |
|  David Reale  | … |  Glen Cocoa   |
Myöhempi arvostus

Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Mean Girlsin kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Musikaaliversio

Elokuvan pohjalta on luotu samanniminen musikaali, jonka on käsikirjoittanut Tina Fey, säveltänyt Jeff Richmond ja lyriikat kirjoittanut Nell Benjamin. Mean Girls -musikaali sai Broadway-ensi-iltansa vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Mean Girls Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dimensioanalyysi

Dimensioanalyysi on luonnontieteissä käytetty menetelmä, jolla selitetään eri fysikaalisten suureiden välisiä suhteita. Fysikaalisia tapahtumia kuvaamaan johdettujen yhtälöiden järkevyyttä voidaan testata dimensioanalyysin keinoin, ja sijoittamalla yhtälöön yksiköt selviää ratkaistavan suureen yksikkö. Dimensioanalyysin keksi Joseph Fourier.
Fysikaalisten suureiden dimensioita voidaan kuvata suuretta vastaavalla isoilla kirjaimilla:
massa: M
pituus: L
aika: T
sähkövaraus: Q
lämpötila: Θ
Yllä olevien suureita kuvaavien dimensioiden yhdistelmillä voidaan ilmaista ns. johdannaisdimensioita, esimerkiksi nopeuden dimensio on pituus jaettuna ajalla:  [v]={L}/{T}=LT^{-1}.
Jos kyseessä on suure, jolla ei ole fysikaalista yksikköä, se on ns. dimensioton suure. Tällaisen suureen dimensio merkitään numeerisella arvolla: luvulla 1. Esimerkiksi kulmaa ilmaiseva radiaani on dimensioton suure.
Fysiikan yhtälöt ovat suureyhtälöitä, joissa esiintyvillä suureilla yleensä on jokin dimensio, joskin ne voivat olla myös dimensiottomia. Suureyhtälön molempien puolten on oltava samaa dimensiota. Suureita voidaan laskea yhteen vain, jos ne ovat samaa dimensiota.
Aiheesta muualla

Matti Pöllä: Dimensioanalyysi - teoriaa ja sovelluksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Johanna Lumme

Johanna Lumme (s. 1990) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja kirjailija.
Lumme on kuvittanut muun muassa Siri Kolun kirjoja. Viidakon väki -sarjan aloittava, vuonna 2019 julkaistu Viidakon väki ja suuri muutto oli ensimmäinen kuvakirja, jonka Lumme on itse sekä kirjoittanut että kuvittanut. Lumme on kuvittanut myös peruskoulun oppikirjoja. Vuonna 2012 hän voitti Otavan oppikirjojen kuvituskilpailun, minkä jälkeen hän sai kuvitettavakseen Seikkailujen aapisen. Vuonna 2022 Lumme palkitiin Kaarina Helakisa -palkinnolla. Vuonna 2023 Lumpeen kuvittama ja Siri Kolun kirjoittama Hereiset: Yön salaisuus oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana. Vuonna 2024 Lumpeen kuvakirja Matka ikimetsän sydämeen valittiin Arvid Lydecken -palkintoehdokkaaksi.
Teoksia

Viidakon väki ja suuri muutto.  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-34215-1
Viidakon väki ja puutarhan salaisuus.  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-37164-9
Viidakon väki ja ihmeellinen sininen.  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-39581-2
Viidakon väki ja versova kapina.  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-43972-1
Viidakon väki ja myrskyn merkit.  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-47069-4
Matka ikimetsän sydämeen.  Otava, 2024.  ISBN 978-951-1-49453-9
Teoksia > Kuvittajana

Meri Savonen: Peippometsän bändikilpailu.  Robustos, 2013.  ISBN 978-952-5758-22-1
Meri Savonen: Iidan ja Matin seikkailupäivä.  Karkkila:  Lukutoukka, 2017.  ISBN 978-952-68127-9-3
Siri Kolu: Villitalo.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-33704-1
Siri Kolu: Villitalon valitsemat.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36511-2
Siri Kolu: Villitalo taistelee.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-37953-9
Siri Kolu: Yön salaisuus.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-43975-2
Siri Kolu: Aamun kauhut.  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-44031-4
Siri Kolu: Päivän päätös.  Helsinki:  Otava, 2024.  ISBN 978-951-1-47921-5
Aiheesta muualla

Johanna Lumpeen verkkosivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Seikkailu Etelänavalla

| Seikkailu Etelänavalla> Eight Below |
| --- | --- |
 Eight Below poster
Ohjaaja:  Frank Marshall
Käsikirjoittaja:  David DiGillio
Tuottaja:  Patrick Crowley David Hoberman
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  Don Burgess
Leikkaaja:  Christopher Rouse
Tuotantosuunnittelija:  John Willett (käännä suomeksi)
Pääosat:  Paul Walker Jason Biggs Bruce Greenwood Moon Bloodgood
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Nankyoku Monogatari
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seikkailu Etelänavalla (Eight Below) on 2006 tehty elokuva jonka ohjasi Frank Marshall. Pääosissa ovat Paul Walker, Jason Biggs, Bruce Greenwood sekä Moon Bloodgood. Elokuvan on tarkoitus viitataselvennä sankarikoiriin Taroon ja Jiroon, jotka selviytyivät Alaskan hankalissa olosuhteissa yhden vuoden ilman hoidonpitoa.
Aikaisemmin tehty Nankyoku Monogatari -elokuva oli suurin vaikuttaja tämän elokuvan tekoon.lähde?
Juoni

Eräopas Jerry Shepard (Paul Walker) loukkaantuu ja joutuu jättämään uskolliset rekikoiransa pahan myrskyn armoille. Jerry haluaa keinolla millä hyvänsä pelastaa uskolliset ja rakkaat koiransa. Pelastusretkestä tulee vaikein mitä eräopas Jerry on koskaan suorittanut, mutta uskollisten koiraystävien jälleentapaaminen on Jerrylle tärkein asia, niinpä hän lähtee pelastamaan koiriaan myrskyn armoilta. Tarina kertoo myös koirien näkökulmasta millaista on olla yksin myrskyssä ja pakkasessa vuoden päivät ilman mitään apuja. Tarina kertoo ystävyydestä ja rohkeudesta; koirat näyttävät miten toimia pahemmissakin olosuhteissa.
Aiheesta muualla

Eight Below IMDb:ssä (englanniksi)
Antti Piippo

Antti Piippo (s. 14. tammikuuta 1947 Tampere) on suomalainen teollisuusjohtaja. Hän on elektroniikan valmistuspalveluyritys Elcoteq SE:n toinen perustaja ja pääosakas, ja toimi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–2010.
Piippo perusti Elcoteqin 1990-luvun alun laman keskellä ja hän vaurastui yrityksensä kasvun myötä huimasti. Piippo oli vuonna 2000 Suomen neljänneksi rikkain henkilö, omaisuutta hänellä oli tällöin 75 miljoonaa euroa. Antti Piippo on myös tunnettu voimakkaista mielipiteistään muun muassa kolmikannan romuttamisen suhteen Suomessa.
Koulutus

Antti Piippo valmistui insinööriksi vuonna 1973 Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta. Hän on sotilasarvoltaan sotilasmestari.lähde?
Ura ja luottamustoimet

Vuosina 1971–1984 Piippo työskenteli aluksi Paramic Oy:ssä ja myöhemmin Aspo Oy:ssä elektroniikkaryhmän johtajana. Vuonna 1984 hän siirtyi Oy Lohja Ab:n palvelukseen jatkamaan aiemmin perustettua mikroelektroniikkayksikköä, josta myöhemmin syntyi Elcoteq Oy. Vuonna 1991 hän osti kumppaneidensa Henry Sjömanin ja Jorma Vanhasen kanssa Lohjan elektroniikkateollisuuden yksikön Elcoteqin. Talouselämän top 500 -listalle Elcoteq nousi ensimmäisen kerran vuonna 1994. Sijaluku oli silloin 335 ja yrityksen liikevaihto oli runsaat 30 miljoonaa euroa. Vuonna 2004 Elcoteqin liikevaihto oli 3 miljardia euroa ja Talouselämä top 500 -sijaluku 18.
Antti Piipolla on uransa aikana ollut useita hallitusten ja hallintoneuvostojen jäsenyyksiä ja puheenjohtajuuksia eri yrityksissä ja elinkeinoelämän järjestöissä. Lisäksi hän on toiminut sekä jäsenenä että puheenjohtajana useissa yritystoimintaa käsittelevissä valtionhallinnon työryhmissä.,
Yksityiselämä

Piippo on ollut julkisuudessa myös värikkään yksityiselämänsä johdosta. Vuonna 2002 hänet tuomittiin 6 000 euron sakkoihin pahoinpitelystä.
Kunnianosoitukset

Unkarilaisen Pécsin Yliopiston kunniatohtori
Unkarin tasavallan Ansioritarikunnan komentajan risti
Viron Maarjamaan ristin ansiomerkki, II-luokka
Viestikiltojen Liitto Ry:n Viestiristi
Kirjallisuutta

Sunila, Pirjo: Antti Piippo. Liian suuri Suomelle.  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22032-9
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland
Antikolinergit

| --- | --- |
Lääkeaineryhmä:Antikolinergit
 Atropiini
 Belladonna
Käyttötarkoitukset: Parkinsonismi, keuhkoputki-, verenkierto- ja ruoansulatusongelmat, silmälääketiede, myrkytysten hoito
Antotavat: Oraalinen, lääkelaastari, silmätipat, inhalaatio, injektio (lääketiede)
ATC-DDD: Parkinsonismi: N04A
Mekanismi: AChR-antagonisti
Riippuvuus: Äkillinen lopettaminen voi aiheuttaa ohimeneviä fyysisiä oireita
Väärinkäyttö: Esiintyy
Antikolinergit ovat aineita, jotka estävät välittäjäaine asetyylikoliinin toimintaa keskus- ja ääreishermostossa. Antikolinergit ovat parasympatolyytteja eli ne vähentävät parasympaattisen hermoston toimintaa. Niiden vaikutus ulottuu paikalliskäyttöä lukuun ottamatta kaikkialle elimistöön.
Antikolinergejä käytetään lääkkeenä muun muassa Parkinsonin tautiin, virtsanpidätyskyvyttömyyteen ja keuhkoahtaumatautiin sekä joidenkin myrkytyksien hoidossa, anestesiologiassa ja silmätutkimuksissa.
Monen myrkyllisen kasvilajin myrkyllisyys perustuu nimenomaan antikolinergiseen vaikutukseen. Suurin osa kuuluu koisokasvien heimoon. Näillä kasveilla on lähes kaikkialla Euroopassa ja monessa osassa Aasiaa tuhansien vuosien mittainen lääkekäyttöhistoria esimerkiksi rauhoittavina lääkkeinä ja anestesia-aineina.
Antikolinergeihin nähden käänteisesti vaikuttavia, kolinergistä stimulaatiota aiheuttavia aineita kutsutaan  kolinergisiksi aineiksi tai parasympatomimeeteiksi. Vastaavasti tunnetaan sympaattisen hermoston toimintaan vaikuttavat sympatomimeetti ja sympatolyytti.
Historia > Varhainen käyttöhistoria

Antikolinergisiä alkaloideja sisältävien koisokasvien lääkekäytöllä on tuhansia vuosia pitkä historia. Hullukaalin ensimmäiset tunnetut käyttötarkoitukset Euroopassa ja Intiassa olivat muun muassa hermosäryn ja ruoansulatuselinten ärsytyksen hoito sekä monipuolinen käyttö rauhoittavana lääkkeenä. Babylonian aikaan kasvilla hoidettiin hammassärkyä, mikä oli yleistä lähes kaikkialla Euroopassa ja Lähi-idässä. Antikolinergisten koisokasvien savun hengittämisen tiedettiin jo 4 000 vuotta sitten avaavan keuhkoputkia, ja ominaisuutta voitiin hyödyntää esimerkiksi astman hoidossa. Antikolinergit ovat vielä nykyäänkin korvaamattomia keuhkoputkien tukkeutumista aiheuttavien sairauksien hoidossa.
Antiikin kreikkalainen filosofi Theofrastos kirjoitti rohtomandraken eli alruunan käytöstä lääkkeenä muun muassa kihtiin ja unettomuuteen, sekä lemmenjuomien ainesosana, mihin on käytetty myös esimerkiksi hulluruohoa ja belladonnaa. Dioskorides kirjoitti ensimmäisenä mandrakejuoman käytöstä anestesia-aineena ja suositti sitä kaikkiin leikkaamista tai polttamista edellyttäviin lääkintätoimenpiteisiin. Belladonnauutetta käytettiin aina keskiajan noitavainoihin saakka nukutusaineena yhdessä oopiumin kanssa. Belladonna oli Rooman valtakunnassa yleinen myrkytysaine henkirikoksissa; 5–10 marjasta tehty uute tai 14 grammaa juurta riitti tappamaan aikuisen ihmisen.
Antikolinergiset koisokasvit olivat keskiajalla noitajuomien pääainesosa muun muassa tryptamiineja sisältävien rupikonnan nahkojen ohella. Juomat aiheuttivat voimakkaita hallusinaatioita, harhaluuloja sekä tunteen lentämiskyvystä, mistä ovat osin lähtöisin legendat luudalla lentävistä noidista. Myöhäiskeskiajan noitavainojen aikaan kasvien hallussapidosta tai käytöstä saattoi saada tuomion, mikä vähensi myös kasvien käyttöä anestesia-aineina. Potilaat saattoivat kertoa esimerkiksi nukutuksen aikana näkemistään eroottisista unista, mikä osaltaan pahensi lääkärin riskiä joutua leimatuksi noidaksi.
Belladonnauutteita käytettiin Italiassa, lähinnä Venetsiassa, yleisesti kosmeettisissa tarkoituksissa silmäterän laajentajina 1500–1600-luvuilla. Nimen ”belladonna” johti Pietro Andrea Mattioli vuonna 1554 italian kielen sanaparista "bella donna", joka merkitsee kaunista naista. Kasvin tieteellisen nimen Atropa belladonna alkuosa on peräisin kreikkalaisen taruston kohtalottaresta Atropoksesta, joka tarkoittaa torjumatonta. Saksassa oli samoihin aikoihin tapana lisätä hullukaalin siemeniä olueen vaikutusten vahvistamiseksi, mutta tapa kiellettiin myrkytysriskin vuoksi lailla vuonna 1507. Antikolinergien lääkekäyttö oli keskiajan jälkeen vähentynyt Euroopassa, mutta Liettuassa alettiin 1600-luvulla käyttää hullukaalia vapinan hoitoon. Synteettiset antikolinergit ovat nyttemmin korvanneet koisokasvit vapinan ja muiden parkinsonismioireiden hoidossa.
Historia > Atropiinin eristäminen

Atropiinin eristi belladonnan lehdistä epäpuhtaassa muodossa ranskalainen kemisti ja farmaseutti Louis Nicolas Vauquelin vuonna 1809. Saksalainen farmaseutti Rudolph Brandes nimesi kasvista 1819 tai 1820 uuttamansa alkaloidit ”atropiiniksi” ja 1832 hullukaalista eristämänsä ”hyoskyamiiniksi”. Hän kuitenkin myönsi 1833, ettei hänen menetelmällään valmistettu uute vastannut pupilleja laajentavilta vaikutuksiltaan vanhoja belladonnauutteita ja että nimen ”atropiini” käytöstä uutteesta tulisi luopua. Puhtaan atropiinin eristämisessä kuivatusta belladonnan juuresta onnistui farmaseutti Mein vuonna 1831.
Atropiinin farmakologiset tutkimukset alkoivat edetä nopeasti. Fysiologi Albert von Bezold kumppaneineen osoitti vuonna 1867 sen estävän kiertäjähermon vaikutuksen sydämeen, mikä johtaa sykkeen nopeutumiseen. Oswald Schmiedeberg ja Richard Koppe totesivat University College Londonissa tehdyissä tutkimuksissaan atropiinin estävän muskariinin vaikutuksen sydämeen, ja Rudolf Heidenhain osoitti sen kumoavan chorda tympanin ärsytyksen syljeneritystä lisäävän vaikutuksen. Saksalaiset farmakologian tutkijat Rudolf Kobert ja August Sohrt osoittivat atropiinin eroavan skopolamiinista ainoastaan keskushermostovaikutuksiltaan ja julkaisivat tutkimustulokset 1887.
Vaikutusmekanismi > Hermosto ja asetyylikoliinireseptorit lyhyesti

Hermosto on hermosoluihin eli neuroneihin ja niiden sähkökemialliseen viestintään perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä, joka jakautuu anatomisesti edelleen keskus- ja ääreishermostoon. Hermostossa viestit välittyvät siten, että hermosoluun saapuu sähkökemiallinen impulssi, joka saa solun vapauttamaan tiettyä välittäjäainetta sen ja viereisen hermosolun välitilaan eli synapsiin. Välittäjäaine kiinnittyy sille tarkoitettuun reseptoriin, jolloin reseptori aktivoituu ja viesti pääsee välittymään kohti seuraavaa hermosolua. Välittäjäaineet voivat kiihdyttää, estää tai muulla tavoin mukauttaa reseptorin toimintaa. Viestin välityttyä välittäjäaine joko palaa takaisin hermosoluun, tai jokin entsyymi hajottaa sen.
Asetyylikoliini on tärkeä välittäjäaine kaikkialla hermostossa ja säätelee monia elintoimintoja. Asetyylikoliinireseptoreita on kahta alatyyppiä, nikotiini- ja muskariinireseptoreita. Asetyylikoliini voi kiinnittyä molemman alatyypin reseptoreihin ja kiihdyttää niiden toimintaa. Asetyylikoliinin lisäksi on olemassa suuri määrä aineita, jotka voivat kiinnittyä jommankumman tai molemman alatyypin reseptoreihin ja mukauttaa niiden toimintaa. Asetyylikoliinia hajottava entsyymi on asetyylikoliiniesteraasi.