stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nailed Coil
Jäsenet > Entiset jäsenet

Henri Kansonen – kitara
Teemu Laakso – kitara (2002–2010)
Aki Salmenoja – laulu (2002–2012)
Emil Pohjalainen – kitara (2005–2007)
Diskografia > Studioalbumit

Trail of Yesterday (2007,  omakustanne)
The Outcome of Anxiety (2012,  Inverse Records)
Diskografia > EP:t

Embodiment of Uncounsiness (2004)
Feed Your Fears (2003)
Strong Word Dying (2009)
Diskografia > Demot

This Is My War (2005)
Hope (2007)
Diskografia > DVD:t

The Full Blow Breakout (2009)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nailed Coil Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Nailed Coil Myspacessa (englanniksi)
Otto Heino

Vivika ja Otto Heino.
Otto Heino (20. huhtikuuta 1915 East Hampton, Connecticut, Yhdysvallat – 16. heinäkuuta 2009 Ojai, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen keramiikkataiteilija. Hänen vanhempansa olivat Suomesta muuttaneet August ja Lena Heino. Vuonna 1948 avioituneen Oton vaimo oli Vivika (o.s. Place, 27. kesäkuuta 1910 Caledonia, New York – 1. syyskuuta 1995 Ojai, Kalifornia). Vivikan alkuperäinen etunimi oli Vivien.
1930-luvulla Heino perusti menestyneen kuljetusliikkeen. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Saksan rintamalla B17-pommikoneen ampujana. Hän tutustui sodan aikana Lontoossa keraamikko Bernard Leachiin, jonka työskentelyä seuratessaan hän sai innostuksen keramiikan tekemiseen. Hän opiskeli alaa New Hampshiren taide- ja käsityökoulussa, jossa hän tutustui opettajana toimineeseen tulevaan vaimoonsa. He tekivät taide- ja käyttöesineitä, jotka he signeerasivat Otto + Vivika riippumatta siitä, kumpi ne oli tehnyt. Lisäksi he kouluttivat keraamikkoja. Otto Heino työskenteli 1950- ja 1960-luvuilla NASAlle ja suunnitteli muun muassa avaruusrakettien kärkiin keraamisia laattoja, jotka kestivät kuumuutta. Heino kehitteli vaimonsa Vivika Heinon kanssa kiinalaistyylistä himmeänkeltaista lasitetta, joka vihdoin onnistui vasta vaimon kuoltua.
Heinot saivat vaikutteita arts and crafts -liikkeestä, saksalaisesta bauhausista ja japanilaisesta keramiikkataiteesta.
Heinot tekivät Michael Curtizin Hollywood-elokuvaan Sinuhe, egyptiläinen  751 keraamista esinettä.
Nouvelle Vague (yhtye)

| Nouvelle Vague |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  bossa nova, uusi aalto, post-punk
Kotipaikka:  Ranska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Marc Collin   Olivier Libaux  
Levy-yhtiö:  Peacefrog Records   The Perfect Kiss  
Aiheesta muualla
www.nouvellesvagues.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nouvelle Vague on ranskalainen yhtye, joka esittää vanhempaa uuden aallon ja punk-musiikkia bossa nova -tyylisinä tulkintoina. Yhtye on toiminut vuodesta 2003 ja se on julkaissut neljä albumia.
Nouvelle Vaguen pysyviä jäseniä ovat olleet ranskalaiset Marc Collin ja Olivier Libaux. Yhtyeen kappaleita ovat esittäneet vaihtuvat, yleensä naispuoliset laulajat.
Yhtyeen ensimmäisellä Nouvelle Vague -albumilla on esitetty cover-versiot muun muassa Joy Division-, The Clash- ja Dead Kennedys -yhtyeiden kappaleista. Toisella albumilla, Bande à Part taas on esitetty tulkinnat muun muassa Billy Idolin, Blondien ja New Orderin kappaleista.
Albumit

Nouvelle Vague (Peacefrog Records, 2004)
Bande à Part (Peacefrog Records, 2006)
3 (Peacefrog Records, 2009)
Couleur sur Paris (2010)
I Could Be Happy (2016)
Curiosities (2019)
Rarities (2019)
Albumit > EP:t

Athol Brose (2016)
Algo Familiar (2017)
Albumit > Livealbumit

Acoustic (2009)
Albumit > Kokoelmat

Late Night Tales: Nouvelle Vague (2007)
Best of (2010)
The Singers (2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nouvelle Vaguen kotisivut (englanniksi) (ranskaksi)
Nouvelle Vague Myspacessa (englanniksi)
Olympiakomitea

Olympiakomitea voi tarkoittaa:
Kansainvälinen olympiakomitea
Suomen Olympiakomitea
Kansallinen olympiakomitea
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olympiakomitea”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olga Levenkova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 2006 | viisiottelu |  |
Olga Levenkova (s. 11. tammikuuta 1984 Kemerovo, Neuvostoliitto) on venäläinen seitsenottelija.
Levenkova voitti 2002 Kingstonin nuorten MM-kisoissa pronssia seitsenottelussa pistein 5712. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten EM-kultaa tuloksella 5748. Saman vuoden Universiadeissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2005 hän oli Universiadeissa kahdeksas. Levenkova voitti 2006 Venäjän sisäratojen mestaruuden viisiottelussa. Hän voitti samana vuonna MM-pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viisiottelussa tuloksella 4579. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Göteborgin EM-kisoissa seitsenottelussa kymmenenneksi tuloksella 6118. Seuraavana vuonna hän oli Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa kahdestoista viisiottelussa.
Ennätykset

200 metrin juoksu: 23,59 (2001)
800 metrin juoksu: 2.11,79 (2007)
100 metrin aitajuoksu: 13,65 (2006)
Korkeushyppy: 179 (2006)
Pituushyppy: 635 (2005)
Kuulantyöntö: 14,10 (2006)
Keihäänheitto: 48,90 (2008)
Seitsenottelu: 6231 (2006)
Orvo Lehmus

| Orvo Lehmus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Orvo Kalervo Lehmus
Syntynyt: 27. elokuuta 1914 Tampere
Kuollut: 20. kesäkuuta 2007 (92 vuotta)
Arvonimi: teollisuusneuvos
Orvo Kalervo Lehmus (27. elokuuta 1914 Tampere – 20. kesäkuuta 2007) oli suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos. Hän toimi Suomen Unilever-yhtiöiden ensimmäisenä suomalaisena pääjohtajana 1963–1978.
Orvo Lehmus eteni aluksi kotikaupungissaan Tampereella Systema-konttorikoneliikkeen juoksupojasta sivumyymälän hoitajaksi. Sotien jälkeen hän toimi Suomen Gallupin haastattelijana ja pääsi sitten mainostoimisto SEKin yhteystehtäviin. Hän suoritti 1947 Suomen Myynti- ja Mainoskoulussa mainoshoitajatutkinnon.
Lehmuksen Unilever-ura alkoi 1940-luvun lopulla Lahden Vientikerman ja S. W. Paasivaaran Margariinitehtaan mainospäällikkönä, josta hän eteni ensin Paasivaaran ja sitten Turun Saippuan markkinointijohtajaksi. Hän toimi 1950- ja 1960-luvun vaihteessa Unileverin tehtävissä myös Englannissa ja Tanskassa. Vuonna 1963 hänet nimitettiin Suomen Unilever-yhtiöiden pääjohtajaksi, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1978 saakka. Hänen toimikaudellaan Unileverin menestystuotteita olivat muun muassa Flora-margariini, Pepsodent-hammastahna, Rexona-saippua, Omo- ja Surf-pesuaineet sekä kansainväliseksi merkkituotteeksi noussut, Suomessa kehitetty Timotei-tuotesarja.
Lehmus toimi aktiivisesti elinkeinoelämän järjestöissä kuten Mainoshoitajain yhdistyksessä, Suomen Myynti- ja Mainosyhdistyksessä sekä Mainostajien liitossa. Hän kuului myös Mainos-TV:n hallintoneuvostoon sekä Elintarviketeollisuusliiton, Kemian keskusliiton ja Suomen Teollisuusliiton hallitukseen.
Vuonna 1975 Lehmus sai Mainonnan monitaho -palkinnon ja teollisuusneuvoksen arvonimen.
Olympiakylä (Muurame)

| Olympiakylä |
| --- | --- |
 Näkymä Olympiakyläntien päästä.
 fiOlympiakylä 
 62°09′54″N, 25°44′02″E 
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Muurame
Taajama:  Kinkomaa
Olympiakylä on omakotialue Muuramen Kinkomaalla. Se on saanut nimensä siitä, että sen ensimmäiset talot rakennettiin Helsingin olympialaisten aikaan vuonna 1952. Alueella on vain muutama talo, mutta vuonna 2023 Muuramen kunta julkisti suunnitelman, jonka mukaan aluetta tullaan laajentamaan huomattavasti. Sinne voi tulla jopa 146 tonttia. Suunnittelualueeseen kuuluu myös idempänä sijaitseva Juurakon asuinalue, jonka nykyinen asemakaava on vuodelta 1965.
Olympiakylä (täsmennyssivu)

Olympiakylä voi tarkoittaa seuraavia:
olympiakylä, olympialaisiin osallistuvia urheilijoita varten rakennettu asuntoalue, esimerkiksi:
Olympiakylä Helsingin Käpylässä
Kisakylä Helsingin Käpylässä
Muita Olympiakylä-nimisiä asuntoalueita:
Olympiakylä, asuinalue Muuramessa
Olympiakylä, asuinalue Kangasniemellä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olympiakylä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olavi Laisaari

Laisaaren piirtämä Rauhankatu 19–21, Turku.
Olavi Laisaari (28. toukokuuta 1907 Forssa – 26. joulukuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi pitkään Turun ja Lahden kaupunkien asemakaava-arkkitehtina ja vaikutti merkittävästi monien muidenkin suomalaiskaupunkien kaavoitukseen.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Laisaaren vanhemmat olivat metsänhoitaja Walter Gustaf Lindholm ja Selma Elisabet Lindholm. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1934 oli arkkitehti Elsi Tuulikki Thesleff, toinen vuodesta 1946 Maila Inkeri Nykänen ja kolmas vuodesta 1956 Aili Kaissalo. Laisaari kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1928 ja valmistui Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolta 1934. Tekniikan lisensiaatin tutkinnon Laisaari suoritti 1964 ja vuonna 1969 hän väitteli tekniikan tohtoriksi. Vuosina 1935–1937 Laisaari toimi apulaisjohtajana maatalousministeriön asutusasiainosaston rakennustoimistossa. Viipurin kaupungin asemakaava-arkkitehtina hän työskenteli Otto-Iivari Meurmanin jälkeen vuosina 1937–1940 ja 1942–1945.
Vuonna 1945 Laisaari siirtyi asemakaava-arkkitehdiksi Lahteen ja vuonna 1948 hänet valittiin kaupungin asemakaava-arkkitehdiksi Turkuun, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1960 asti. Turun asemakaava-arkkitehtina hän toi Turkuun myös puutarha- ja metsäkaupunkiajatusta. Esimerkiksi Vasaramäkeen Hautausmaantien eteläpuolelle Olavi Laisaari suunnitteli 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa metsäkaupunkimaisesti 3–4-kerroksisia lamelli- ja pistetaloja. Taiteilija Osmo Laine piti vuoden 1961 lopulla tätä Laisaaren suunnittelemaa niin sanottua Vasarakallion asuntoaluetta Turun uusista asuntoalueista parhaana.
Vuonna 1954 Laisaari hahmotteli Turun keskustaan kahta lentokenttää ja kolmea helikopteriterminaalia, koska ennusti lentoliikenteen syrjättävän junat ja bussit. 1950-luvulla Laisaaren johdolla syntyivät yleiskaavat myös muun muassa Hyvinkäälle, Saloon ja Poriin. Vuosina 1965–1970 Laisaari toimi jälleen Lahden asemakaavapäällikkönä. Oma arkkitehtitoimisto hänellä oli vuosina 1935–1965.
Laisaarta kuvataan intomieliseksi funktionalistiksi ja amerikkalaistyyppisen ”autokaupungin” puolestapuhujaksi.
Julkaisuja

Turun yleiskaava ja kaupungin kehittämisohjelma, Turku 1952. – 163 s.
Hyvinkään yleiskaava ja kauppalan kehittämisohjelma, Hyvinkää 1953. – 38 s.
Salon yleiskaava ja sen toteuttamisohjelma, Salo 1952 / 1956. – 18 s.
Tehokas kaupunki – The smooth-running town, Turun kansallinen kirjakauppa, Turku 1962. – 101 s.
Liikekeskusten tukkeutumisesta ja kaupunkiyksikköjen jakautumistarpeesta. Väitöskirja, Otaniemi: Teknillinen korkeakoulu 1969. Yhdyskuntasuunnittelun laitos. Julkaisusarja A 1. – 206 s.
Otto Heinrich Warburg

| Otto Heinrich Warburg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1883 Freiburg im Breisgau
Kuollut: 1. elokuuta 1970 (86 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Berliinin yliopisto Heidelbergin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Hermann Emil Fischer
Instituutti:  Kaiser Wilhelm -instituutti
Tutkimusalue:  solubiologia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (1931)
Otto Heinrich Warburg  (8. lokakuuta 1883 Freiburg im Breisgau - 1. elokuuta 1970 Länsi-Berliini) oli saksalainen lääketieteen tutkija. Hänet palkittiin vuonna 1931 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla hengitysentsyymien tutkimuksesta..
Warburg väitteli kemiasta Berliinin yliopistossa vuonna 1906 ja lääketieteestä Heidelbergin yliopistossa 1916. Hän tutki merieläinten aineenvaihduntaa Napolissa. Nobelilla palkittu tutkimus kohdistui soluhengitykseen liittyviin entsyymeihin. Vuodesta 1931 hän johti solubiologian Kaiser Wilhelm -instituuttia Berliinissä. Warburgille ehdotettiin toista Nobelia 1944, mutta saksalaisia oli kielletty ottamasta Nobeleita vastaan Hitlerin hallinnon aikana.
Ordre des Palmes académiques

Ordre des Palmes académiques -kunniamerkki.
Ordre des Palmes académiques on ranskalainen ritarikunta, jonka kunniamerkin Ranskan valtio myöntää tunnustuksena opetus- ja akateemisten alojen edustajille. Ritarikunnan on perustanut Napoleon I, ja se myönnettiin alkuun Pariisin yliopiston opettajille. Vuodesta 1866 alkaen arvonimi on voitu myöntää muidenkin ammattikuntien edustajille ja ulkomaalaisille.
Ordre des Palmes académiques -arvonimeä myönnetään kolmessa luokassa:
komentaja
upseeri
ritari
Ritariksi nimettävän täytyy olla vähintään 35-vuotias. Upseeriksi voidaan korottaa aikaisintaan viisi vuotta ritariksi nimittämisen jälkeen ja komentajaksi aikaisintaan viisi vuotta tämän jälkeen. Ylennyksiä jaetaan vuosittain tammikuun 1. tai kesäkuun 14. päivänä.
Luetteloa arvonimen saaneista suomalaisista ylläpitää Amopa Finlande (Amopa < Association des Membres de l'Ordre des Palmes Académiques).
Kunniamerkki on myönnetty muun muassa Yleisradion toimittajalle Sini Sovijärvelle työstä ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin hyväksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordre des Palmes académiques Wikimedia Commonsissa
Amopa Finlande -järjestön luettelo suomalaisista arvonimen saaneista
Olyšivka

| Olyšivka (Олишівка) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Olyšivka
 Koordinaatit: 51.2179°N, 31.3299°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Tšernihivin piiri
Väkiluku (2021):  1 819
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olyšivka (ukr. Олишівка) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Olyšivka on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Olyšivkan taajamassa arvioitiin asuvan 1 819 henkeä.
Mäkilampi (Äänekoski, Savipohja)

| Mäkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°38′30″N, 25°36′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vatianjärven alue (14.33)
Laskuoja:  oja Kuhnamoon 
Järvinumero:  14.332.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,2 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  310 m  
Rantaviiva:  1,688 km  
Pinta-ala:  12,518 ha  
Tilavuus:  0,0007061 km³ 
Keskisyvyys:  5,64 m  
Suurin syvyys:  13,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMäkilampi 
Mäkilampi  on Keski-Suomessa Äänekoskella Savipohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 12,5 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 706 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 13,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Vatianjärven alueella (14.33), jonka Kuhnamon alueeseen (14.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,2 metriä mpy.
Oslon filharmoninen orkesteri

Oslon konserttihalli
Oslon filharmoninen orkesteri (norj. Oslo Filharmoniske Orkester) on Norjan pääkaupungissa Oslossa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1919. Nykyisellä nimellään orkesteri on toiminut vuodesta 1979 alkaen.
Oslon filharmonisen orkesterin kotisali on Oslon konserttihalli.
Musiikilliset johtajat

Georg Schnéevoigt (1919–1921)
Johan Halvorsen (1919–1920)
Ignaz Neumark (1919–1921)
José Eibenschütz (1921–1927)
Issay Dobrowen (1927–1931)
Olav Kielland (1933–1945)
Odd Grüner-Hegge (1945–1962)
Herbert Blomstedt (1962–1968)
Øivin Fjeldstad (1962–1969)
Miltiades Caridis (1969–1975)
Okko Kamu (1975–1979)
Mariss Jansons (1979–2002)
André Previn (2002–2006)
Jukka-Pekka Saraste (2006–2013)
Vasili Petrenko (2013-)
Klaus Mäkelä (2020–)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi), (englanniksi)
Nya Wermlands-Tidningen

| Nya Wermlands-Tidningen (NWT) |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Wermlands Tidning (1836–1850)
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  NWT Media AB
ISSN:  ISSN 1103-985X
Levikki:  41 600 (2021)
Perustettu:  1836
Kotikunta:  Karlstad
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Nya Wermlands-Tidningen (NWT; vuosina 1836–1850 Wermlands Tidning) on ruotsalainen vuonna 1836 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Karlstad. Se ilmestyy kuudesti viikossa. Lehden omistavaan NWT Mediaan kuuluvat myös muun muassa paikallislehdet Skaraborgs Allehanda, Mariestads-Tidningen ja Arvika Nyheter.
Lehden toimitustalo vuonna 2008.
Ensimmäinen numero nykyisellä nimellä 2.1.1851.
Etusivu 5.12.1882.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Ossian Fohström

Ossian Fohström.
Karl Ossian Heliodorus Fohström (21. marraskuuta 1870 Helsinki – 10. marraskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen sellotaiteilija ja pedagogi. Fohström opiskeli Helsingin konservatoriossa (1888–1893) sekä Brysselissä (1893–1895). Hän oli Helsingin kaupunginorkesterin soolosellisti ja apulaiskapellimestari vuosina 1914–1935. Sibelius-Akatemian (sekä sen edeltäjien) opettajana hän toimi 1895–1896 ja 1914–1941 sekä sellonsoiton professorina 1941–1943. Hän opetti myös Edinburghissa vuosina 1903–1905 sekä toimi Vaasan Orkesterin kapellimestarina vuodet 1908–1911.
Fohströmin oppilaita olivat muiden muassa Yrjö Selin, Artto Granroth ja Pentti Rautawaara.
Hänen sisarensa olivat sopraanot Alma Fohström ja Elina Vandár. Ossian Fohström teki kansainvälisiä esiintymismatkoja paitsi solistina myös sisarensa Alma Fohströmin kanssa.
Aiheesta muualla

Kun risatakkinen Suomen poika soitti itselleen ensipalkinnon, Suomen Kuvalehti, 14.09.1935, nro 37, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Omar Félix Colomé

Omar Félix Colomé (11. joulukuuta 1932 Arroyito – 12. heinäkuuta 2015) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1962 ja nimitettiin Cruz del Ejen hiippakunnan johtoon 27. syyskuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. lokakuuta Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Alfredo Guillermo Disandro ja Lucas Luis Dónnelly.
Colomé jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2008.
Omar Emira

Omar Al-Sabahi Muhammad Muhammad Emira (arab. عمر الصباحي محمد محمد عميرة‎; s. 24. kesäkuuta 1977 Giza) on egyptiläinen soutaja.
Emira aloitti soutamisen vuonna 1992, ja häntä ovat valmentaneet Dmitro Riabukha ja Emad El-Ganzoury. Hän sijoittui Mohamed Nofelin kanssa kevyessä pariairokaksikossa 25:nneksi MM-kilpailuissa 2011. Pari kilpaili samassa lajissa Lontoon olympialaisissa 2012, joissa se oli 20. eli viimeinen.
Olympique Lyonnais (naiset)

Olympique Lyonnais on Ranskan pääsarjassa pelaava naisten jalkapallojoukkue, joka perustettiin vuonna 1970 FC Lyonin alaisuuteen ja joka on ollut osa Olympique Lyonnais -seuraa vuodesta 2004. Olympique Lyonnais on voittanut naisten Mestarien liigan ennätyksellisesti seitsemän kertaa vuosina 2011, 2012, 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2020. Se on voittanut Ranskan mestaruuden 14 kertaa peräkkäin vuosina 2007–2020 sekä Ranskan cupin yhdeksän kertaa vuosina 2008, 2012–2017 ja 2019–2020. Joukkueen kotikenttä on 2 200 katsojan Plaine de Jeux de Gerland.
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Lorena Azzaro   Delphine Blanc   Sonia Bompastor   Sandrine Brétigny   Élise Bussaglia   Céline Deville   Sandrine Dusang   Laura Georges   Méline Gérard   Hoda Lattaf   Laure Lepailleur   Claire Morel   Louisa Nécib  |   Corine Petit   Mélissa Plaza   Élodie Thomis   Laëtitia Tonazzi   Sabrina Viguier   Kátia   Rosana   Simone   Shirley Cruz Traña   Izzy Christiansen   Shinobu Ōno   Ami Otaki   Wang Fei  |   Cynthia Uwak   Christine Colombo Nilsen   Isabell Herlovsen   Bente Nordby   Andrea Norheim   Ingvild Stensland   Amelie Rybäck   Lotta Schelin   Caroline Seger   Pauline Bremer   Josephine Henning   Carolin Simon   Lara Dickenmann  |   Dorte Dalum Jensen   Line Røddik Hansen   Erin Nayler   Irina Grigorjeva   Jess Fishlock   Morgan Brian   Lorrie Fair   Alex Morgan   Megan Rapinoe   Hope Solo   Aly Wagner   Christie Welsh  |
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu (englanniksi)
Nukulaelae

| Nukulaelae |
| --- | --- |
 Nukulaelae satelliittikuvassa
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  19
Suurin saari:  Niuoko
Muita saaria:  Fangaua, Tumiloto
Pinta-ala:  1,82 km²
Valtio
Valtio:  Tuvalu
Väestö
Väkiluku:  324 (2012)
Tärkein kieli:  tuvalu
Nukulaelae on atolli Tuvalun saarivaltiossa ja yksi sen kahdeksasta hallintoalueesta. Se koostuu 19 saaresta, joiden pinta-ala on yhteensä noin 1,8 neliökilometriä. Atollilla on laguuni, jonka pinta-ala on 43 km². Nukulaelaen nimi tarkoittaa tuvalun kielellä "hiekkojen maata". ja sen asukasluku oli 324 vuoden 2012 väestönlaskennassa. Atollin suurin saari on Niuoko. Muita suurempia saaria ovat esimerkiksi Tumiloto, Fangaua ja Fetuatasi. Nukulaelaeta johtaa saarineuvosto ja atollilla on yksi paikka Tuvalun 15-paikkaisessa parlamentissa.
Maantieto

Nukulaelaen 19 saaresta koostuva atolli sijaitsee Tyynellämerellä noin 110 kilometriä kaakkoon Funafutista, Tuvalun väkirikkaimmasta atollista. Nukulaelae on maan itäisin atolli. Saarien yhteenlaskettu pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja atollin laguunin pinta-ala on 43 km². Atollin saaret ovat pääosin hiekkarantaisia laguunin puolella.
Maantieto > Ilmasto

Nukulaelaen vuosittainen sademäärä on keskimäärin noin 3 200 millimetriä.
Historia

Nukulaelaen eteläosissa sijaitsee polynesialaista maraes-temppeliä muistuttava rakennelma, joka on peräisin eurooppalaisten saapumista edeltäneeltä ajalta. Ensimmäinen Nukulaelaen löytänyt eurooppalainen oli kapteeni George Barrett. Kristinusko levisi saarelle ensimmäisen kerran vuonna 1861. Vuosina 1862–1863 arviolta 65–80 prosenttia atollin noin 300 asukkaasta vietiin orjiksi Peruun. Monet heistä eivät enää palanneet saarelle ja vuonna 1892 atollin asukasluku oli vain 95. Eurooppalaiset toivat myös mukanaan sairauksia, jotka johtivat useisiin kuolemantapauksiin saarella.
Nukulaelaen atollilla avattiin postitoimisto vuonna 1923.
Tämän päivän nukulaelaelaiset tunnetaan heidän laulamisestaan ja tanssistaan.
Talous

Euroopan unioni on avustanut Nukulaelaella ja kahdella muulla Tuvalun atollilla aurinkoenergian käyttöönottoa. Niinpä niillä voidaan nykyään käyttää sähköä vuorokauden ympäri. Aikaisemmin sähköä tuotettiin saarilla dieselillä, ja sitä riitti vain 18 tunniksi vuorokaudessa.
Nya Åland

| Nya Åland |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Sanomalehti
Levikki:  6 683 (LT 2011) 
Perustettu:  1981
Päätoimittaja:  Anna Björkroos
Kotikunta:  Maarianhamina
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  viisi kertaa viikossa
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
www.nyan.ax
Nya Ålandin toimisto
Nya Åland, Nyan, on toinen Ahvenanmaan sanomalehdistä. Lehden levikki on 7 285 kappaletta (2007) . Nyanin levikki on hieman pienempi kuin Ahvenanmaan toisen sanomalehden Ålandstidningenin. Lehden päätoimittaja on Anna Björkroos.
Nya Åland perustettiin keväällä 1981 Ahvenanmaalla puhjenneen lehtikriisin yhteydessä. Perustamismuoto oli osuuskunta, jonka jäsenet koostuivat toimituskunnasta. Lehti sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 1982.
Lehti valittiin vuonna 2010 parhaaksi paikallislehdeksi vähintään kolmesti viikossa ilmestyvien paikallislehtien sarjassa. Myös vuonna 2004 se oli ensimmäinen, vuonna 2002 toinen ja vuosina 2006 ja 2003 kolmas.