stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Montgomery
Palvelus > HMS Montgomery

Alus otettiin 23. lokakuuta 1940 palvelukseen Britannian kuninkaallisessa laivastossa nimellä HMS Montgomery päällikkönään W. L. Puxley. Alus lähti kohti Britteinsaaria vieraillen matkalla St. Johnsissa Newfoundlandissa. Perille saavuttuaan alus siirrettiin 25. marraskuuta Devonportin telakalle muutostöitä varten ennen saattuepalveluksen aloittamista. Muutostöiden aikana alukselta poistettiin päämasto ja lyhennettiin etumastoa. Lisäksi poistettiin taaemmat torpedoputket. Aluksen X-tykki poistettiin ja se korvattiin 12 naulan ilmatorjuntatykillä. Lopuksi kaikuluotain muutettiin brittiläiseksi.
Telakalta vapauduttuaan alus saapui 24. joulukuuta Scapa Flow'hun, jossa se aloitti koulutuksen Kotilaivaston mukana. Alus liitettiin Liverpooliin sijoitettuun 7. saattajaryhmään, johon se liittyi 12. tammikuuta 1941 koulutuksen päätyttyä. Ryhmän muut alukset olivat HMS Westcott, HMS Campbeltown ja HMS Rochester. Alus suojasi helmikuussa ryhmän mukana saattuetta OB287/288.
Alus pelasti 21. helmikuuta Saksan ilmavoimien pommituslentorykmentti 40:n I lennoston (I/KG40) Focke-Wulf Fw200 Condorin pommittamalta painolastissa olleelta tankkeri MV Scottish Standardilta päällikön ja 37 miehistönjäsentä sekä yhden tykkimiehen ja laski heidät 24. helmikuuta maihin Obanissa. Tankkeri jätettiin ajelehtimaan. Saattue joutui Islannin eteläpuolella sukellusvenehyökkäyksen maaliksi, kun Italian laivaston sukellusvene Blanco ja Saksan laivaston sukellusveneet U-69, U-73, U-95, U-96 ja U-107 hyökkäsivät sitä vastaan 22.–24. helmikuuta upottaen saattuesta yhdeksän alusta ja saattueesta OB-287 yhden MV Scottish Standardin. Montogomery upotti 22. helmikuuta hyökkäykseen liittyneen Italian laivaston sukellusvene Marcellon.
Maaliskuun alus oli saattuetehtävissä ja huhtikuussa se siirrettiin Barrowissa telakalle huollettavaksi ja modernistoitavaksi. Alukselle asennettiin muun muassa tyypin 271 merivalvontatutka ja sen etukannen torpedoputket vaihdettiin brittiläisiin kolmiputkisiin. Aluksen yhdysvaltalaisen neljän tuuman tykin tilalle asennettiin kummallekin laidalle Oerlikon 20 mm ilmatorjuntatykki sekä syvyyspommien lukumäärää kasvatettiin. Elokuussa alus aloitti muutostöiden jälkeiset koeajot ja se määrättiin Greenockiin sijoitettuun 4. saattajaryhmään, johon alus liittyi syyskuussa.
Alus siirrettiin 7. lokakuuta Clydeen kaupalliselle telakalle huollettavaksi. Marraskuussa alus määrättiin siirrettäväksi Kanadan laivaston tueksi Halifaxiin Nova Scotiaan sijoitettuun läntiseen paikallissaattajaosastoon (engl. Western Local Escort Force). Telakalta päästyään ja koeajojen päätyttyä alus aloitti 25. marraskuuta valmistelut Kanadaan siirtymiseksi.
Palvelus > HMCS Montogomery

Alus siirtyi tammikuussa 1942 Kanadaan vieraillen 16. tammikuuta St. John'ssa Newfoundlandissa ennen Halifaxia, jonne saavuttuaan se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Helmikuussa telakalta päästyään alus suojasi saattuetta NA3 Kanadasta Clydeen. Palattuaan Kanadaan alus liittyi 14. maaliskuuta WLEFiin Halifaxissa ja se aloitti Newfoundlandiin ja sieltä palaavien saattueiden suojaamisen.
Alus siirrettiin helmikuussa 1943 läntiseen tukiosastoon W1 suojaamaan Atlantin saattueita, mistä se siirrettiin maaliskuussa W6:een. Joulukuussa alus määrättiin palautettavaksi Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Se lähti Kanadasta vieraillen Horta Azoreilla ennen Britteinsaaria.
Alus poistettiin Tyneen saavuttuaan palveluksesta tammikuussa 1944 ja sen varastot tyhjennettiin ennen reserviin siirtoa. Tammikuussa 1945 alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin 21. maaliskuuta Clayton & Davie'lle romutettavaksi. Alus saapui 10. huhtikuuta hinattuna Dunston-on-Tyneen romutettavaksi.
Kevin Moran

Kevin Moran (s. 29. huhtikuuta 1956 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän pelasi urallaan 14 kautta Englannissa ja kaksi kautta Espanjassa sekä 71 maaottelua Irlannin maajoukkueessa.
Moran siirtyi vuonna 1978 Irlannista englantilaisseura Manchester Unitediin, jossa hän pelasi kymmenen kautta. Hän voitti FA Cupin vuosina 1983 ja 1985. Vuoden 1985 loppuottelussa Evertonia vastaan hänestä tuli ensimmäinen ulosajettu pelaaja cupin loppuotteluiden historiassa. United voitti kuitenkin ottelun vajaalukuisena jatkoajalla tekemällään maalilla. Kaudet 1988–1990 Moran edusti Espanjan pääsarjan Sporting de Gijónia ja kaudet 1990–1994 Englannin pääsarjan Blackburn Roversia.
Moran pelasi Irlannin maajoukkueessa 71 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1980–1994. EM-kilpailuissa 1988 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua, kuten myös MM-kilpailuissa 1990 kaikki viisi ottelua joukkueen yltäessä puolivälieriin. MM-kilpailuissa 1994 hän kuului vielä joukkueeseen mutta ei saanut peliaikaa.
HMCS Montreal (K319)

| HMCS Montreal |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Canadian Vickers, Montreal
Kölinlasku:  23. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  12. kesäkuuta 1943
Palveluskäyttöön:  12. marraskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  15. marraskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 468 t (standardi) 2 140 t (max)
Pituus:  91,82 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,13 m
Syväys:  2,74 m
Koneteho:  5 500 ihp
Nopeus:  20 solmua (37 km/h)
Miehistöä:  157
Aseistus
Aseistus:  2 × 4"/L45 Mk XVI -tykkiä kaksiputkisena HA/LA Mk XIX -asennuksena 1 × QF 12 naulan/L50 12 cwt Mk V -tykki HA/LA Mk IX -asennuksena 8 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina Mk V -asennuksina Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 150 syvyyspommia
HMCS Montreal (viirinumero K319) oli Kanadan laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti toisessa maailmansodassa.
Palvelus

Alus tilattiin lokakuussa 1941 Canadian Vickers Limitediltä Montrelista ja sen köli laskettiin 23. joulukuuta 1942. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1943 ja se otettiin palvelukseen 12. marraskuuta.
Kanadan laivasto

HMCS Montreal saapui Halifaxiin 29. marraskuuta 1943 ja se oli koulutettavana St. Margaret's Bayssä tammikuun 1944. Alus lähti 25. helmikuuta 1944 St. Johnsista Londonderryyn, jossa se liitettiin johtoalukseksi Kanadan 4. saattajaryhmään. Ryhmän mukana alus suojasi kahtatoista Atlantin ylittänyttä saattuetta. Alus siirrettiin syyskuussa Londonderryssä 26. saattajaryhmään, minkä jälkeen se palveli Britannian lähivesillä.
Alus pelasti 17. joulukuuta Saksan laivaston karille ajaneen sukellusveneen U-1209 eloonjääneet lähellä Land's Endiä. Alus lähti 12. maaliskuuta 1945 saattueen ON290 mukana Kanadaan, ja se saapui 31. maaliskuuta Shelburneen. Alus siirrettiin Shelburnessa telakalle tropiikkiin siirtymisen vuoksi. Alus vapautui telakalta elokuun lopulla, mutta se kuitenkin pysyi Halifaxin alueella ennen reserviin siirtoa 5. lokakuuta. Alus myytiin vuonna 1947 ja se romutettiin Sydneyssä.
Kanadan laivasto > Aluksen päälliköt

Aluksen päällikköinä palvelivat:
Ronald James Herman 12. marraskuuta 1943 - 4. heinäkuuta 1944
Stanley Warren Howell 5. heinäkuuta - 26. marraskuuta 1944
Claude Lane Campbell 27. marraskuuta 1944 - 4. lokakuuta 1945
Aiheesta muualla

Lavery, Brian: River-class Frigates and the Battle of the Atlantic - A Technical and Social History.  Lontoo, Englanti:  National Maritime Museum, 2006.  ISBN 0-948065-73-7  (englanniksi)
Freeman, David J.: Canadian Warship Names.  St. Catharines, Ontario:  Vanwell Publishing, 2000.  ISBN 1-55125-048-9  (englanniksi)
Logografit (oikeus)

Logografit (m.kreik. λογογράφος, logografos), sanoista ”sana” (m.kreik. λόγος, logos) ja ”kirjoittaa” (m.kreik. γράφω, grafo) olivat antiikin Kreikassa oikeuspuheita muille maksusta kirjoittaneita reettoreita.
Ateenassa 400 ja 300-luvulla eaa. laki vaati asianosaisen esittää riita-asiansa oikeuden edessä kahdella peräkkäisellä puheella. Tähän aikaan ei ollut olemassa asianajajia, ja laki salli avustajaksi ainoastaan yhden ystävän tai sukulaisen, synegoroksen (m.kreik. συνήγορος, synēgoros). Jos henkilö koki tarvitsevansa ammattiapua asiansa esittämiseen, hän saattoi kääntyä logografin puoleen, joka maksua vastaan tutustui tapaukseen. Logografi kirjoitti tämän jälkeen puheen, jonka tämän asiakas opetteli ulkoa ja esitti oikeuden edessä. Logografin asema erosi synegoroksesta siinä, että hänen roolinsa rajoittui vastineen kirjoittamiseen, ja että hän otti työstään maksun, mikä oli synegorokselta puolestaan kielletty.
Osalle logografeista toiminta oli ammattimaista, kun taas osa teki sitä vain äärimmäisessä hädässä. Jäljempiä olivat muun muassa Demosthenes, Isokrates ja Lysias.
Moodle

| Moodle |
| --- | --- |

 Moodle Firefox-selaimessa
Kehittäjä:  Martin Dougiamas
Kehityshistoria
Vakaa versio:  4.5 (7. lokakuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Oppimisalusta
Alusta:  Cross-platform
Lisenssi:  versio 1.x GPL 2 versio 2.x GPL 3
Aiheesta muualla
moodle.org
Moodle on ilmainen, avoimen lähdekoodin oliopohjainen oppimisalusta eli virtuaalinen oppimisympäristö (VLE), joka soveltuu monenlaisille käyttäjäryhmille erilaisiin käyttötarkoituksiin. Se on vapaasti saatavissa ja ladattavissa Moodlen sivustolta. Moodle tarjoaa työvälineitä mm. vuorovaikutukseen, sisällöntuottamiseen ja materiaalin jakamiseen. Moodlea voi räätälöidä monipuolisilla liitännäisohjelmilla. Moodleen saa teemoja, joilla ulkonäköä voi muokata mieleisekseen.
Moodlen nimi tulee alun perin kehittäjänsä Martin Dougiamaksen etunimen ensimmäisestä kirjaimesta, mutta sittemmin nimi on ollut akronyymi englanninkielisistä sanoista ”Modular Object-Oriented Dynamic Learning Environment”.
Moodlea on alettu kehittää vuodesta 1999 (vuodesta 2001 lähtien nykyisellä arkkitehtuurilla). Oppimisympäristön päätekijänä on australialainen Martin Dougiamas. Moodle on käännetty 80 eri kielelle. Toukokuun 2011 tilastojen mukaan Moodlea käyttää 54 305 rekisteröityä sivustoa, joissa 42 miljoonaa käyttäjää ja 4,4 miljoonaa kurssia.
Rakenne

Moodlella voi rakentaa kursseja. Opiskelijat voivat liittyä niihin vapaasti tai ns. avaimen saatuaan. Kursseilla voi julkaista materiaalia (mm. ajastetusti) sekä tehdä koemaisia testejä. Moodlessa myös käyttäjien välinen pikaviestien lähetys on mahdollista. Moodleen voi lisäksi luoda wikejä, keskustelualueita sekä itsearviointia ja vertaisarviointia hyödyntäviä työpajoja.
Alustat

Moodle toimii Linuxissa, MS Windowsissa ja Mac OS -käyttöjärjestelmässä ja se on toteutettu pääosin PHP-kielellä. Järjestelmän kehittämisessä käytetään muitakin ohjelmointikieliä, kuten Javaa ja Java EE -tekniikkaa.
Kirjallisuutta

Samuli Karevaara: Moodle 2.  Oy Finn Lectura Ab, 2013.  ISBN 978-951-792-519-8
Samuli Karevaara: Moodlen perusteet. Opettajan ja opiskelijan opas.  Oy Finn Lectura Ab, 2009.  ISBN 978-951-792-389-7
(Sähköisessä muodossa: 164-moodlen-perusteet-teos-saehkoeisessae-muodossa.html (Arkistoitu – Internet Archive))
William H. Rice IV: Moodle Teaching Techniques. Creative Ways to Use Moodle for Constructing Online Learning Solutions..  Packt Publishing Ltd., 2007.  ISBN 978-1-847192-84-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalaisia Moodle-sivustoja (Arkistoitu – Internet Archive)
www.verkko-opisto.net (Arkistoitu – Internet Archive)
MoodleDocs-sivut suomeksi
Karelia ammattikorkeakoulun Moodle opettajan opas 2.4 (Arkistoitu – Internet Archive)
Karelia ammattikorkeakoulun Moodle opiskelijan opas 2.4 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kemi-Tornion ammattikorkeakoulun Moodle opettajan opas 1.6.4 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tampereen yliopiston Opetusteknologiakeskuksen Moodle-materiaalit, Opettajan ohjeet (06/2007 versio 1.5.4)
Mediamaisteri (Arkistoitu – Internet Archive) Sivusto oli aiemmin suomalainen Moodle-yhteisö, mutta nykyisin se on Mediamaisteri Groupin hallinnassa. Suomenkielinen Moodle-keskustelu on siirtynyt Moodlen alkuperäissivuston keskustelualueille.
moodle.org - moodlen alkuperäissivusto
Moodle Portal - Wikiversity Sandbox Server
E-Learning
Mopsilepakko

| Mopsilepakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Siipat Vespertilionidae
Alaheimo::  Vespertilioninae
Tribus::  Plecotini
Suku::  Barbastella
Laji::  barbastellus
Kaksiosainen nimi
 Barbastella barbastellus  (Schreber, 1774) 
Synonyymit
 Vespertilio barbastellus Schreber, 1774 
 Mopsilepakon levinneisyys
Alalajit 
 B. b. barbastellus  B. b. guanchae 
Katso myös
   Mopsilepakko Wikispeciesissä   Mopsilepakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mopsilepakoita kallionkolossa.
Mopsilepakko (Barbastella barbastellus) on eurooppalainen lepakkolaji.
Pieni ja litteäkuonoinen mopsilepakko muistuttaa kasvoiltaan hieman mopsia. Sen ruumis on 4,7–5,9 cm pitkä, häntä on 3,5–5,5 cm, kyynärvarsi 3,6––4,2 cm ja painoa mopsilepakolla on 7–14 g.
Mopsilepakon levinneisyysalue ulottuu Britanniasta, Etelä-Ruotsista ja Latviasta kaakossa Azerbaidžaniin, etelässä Italiaan ja lounaassa Marokkoon ja Kanariansaarille asti. Belgiasta laji on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon.
Aiheesta muualla

SLU Factsheet[vanhentunut linkki] (ruotsiksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Barbastella barbastellus:  Wikidata: Q215907  Wikispecies: Barbastella barbastellus  ADW: Barbastella_barbastellus  ARKive: barbastella-barbastellus  BioLib: 2261  BOLD: 12228  CoL: KM7J  CMS: barbastella-barbastellus  EoL: 327185  EPPO: BBSTBA  Fauna Europaea: 305394  Fauna Europaea (new): bdff42c2-f3bc-4c23-a690-0973a729baab  GBIF: 2432582  iNaturalist: 40581  IRMNG: 11196312  ITIS: 631926  IUCN: 2553  MDD: 1005649  MSW: 13802130  NBN: NHMSYS0000080178  NCBI: 59449  Observation.org: 413  Open Tree of Life: 647747  WoRMS: 1049387 
Vespertilio barbastellus:  Wikidata: Q106447911  CoL: 7FR4V  EUNIS: 14103  GBIF: 9128441  ITIS: 946491  WoRMS: 1049388  ZooBank: 9C2DFD7E-2A31-4A81-86E3-95B959BEECEB
Moraalinen motivaatio

Moraalinen motivaatio tarkoittaa syitä, jotka yksilöillä on toimia eettisesti.
Juha Sihvola on sanonut, että vaikka ihmiset tietäisivät maailman tuhoutuvan huomenna, heillä olisi silti syy toimia moraalisesti. Hänen mukaansa voitaisiin ajatella seuraavasti. Tietoisena yksilönä oleminen edellyttää vuorovaikutusta muiden yksilöiden kanssa. Tämä edellyttää toisten ihmisten kohtelua itsessään arvokkaina olentoina sekä sellaisen yhteiskunnan muodostamista, jossa vuorovaikutus voi toteutua. Sihvolan mukaan monet ihmiset ajattelevat moraalista juuri tällä tavalla.
Aiheesta muualla

Rosati, Connie S. (2006): Moral Motivation. Stanford Encyclopedia of Philosophy (englanniksi)
Lohjan aseman vesitorni

Lohjan aseman vesitorni vuonna 2006.
Lohjan aseman vesitorni remontissa vuonna 2016.
Lohjan aseman vesitorni Lohjalla valmistui vuonna 1966 silloisen Lohjan maalaiskunnan alueelle. Tornin vesitilavuus on 1 000 kuutiometriä ja sen suunnitteli Vesi-Hydro. Vesitornin peruskorjaus tehtiin 2016.
Tornissa oli alusta alkaen säiliöosan alapuolella kahvilatila, jossa oli runsaat 20 asiakaspaikkaa. Kahvilatoiminta loppui 1990-luvulla, kun uutta yrittäjää ei enää löytynyt ja tilat ovat rapistuneet. Tornikahvilan hätäpoistumistiet eivät myöskään ole nykyvaatimusten mukaiset. Kahvilatilat sijaitsivat 20 metrin korkeudessa maanpinnasta.
Vesitornin ylätasanne on noin 32 metrin korkeudella maanpinnasta. Tähtitieteellinen yhdistys Lohjan Ursa ry pystytti vuonna 1987 vesitornin huipulle kevytrakenteisen tähtitornin Ursa Minorin. Vesitornin päällä oleva tähtitorni oli suosittu suhteellisen vähäisen valosaasteen vuoksi. Tähtitorni poistettiin lopullisesti käytöstä vesitornin remontin yhteydessä keväällä 2016.
Lohjalla on kaksi muutakin vesitornia, nimittäin Virkkalan ja Lohjan keskustan vesitornit.
Lohjan Yhteislyseon lukio

| Lohjan Yhteislyseon lukio> Lohjan lukio |
| --- | --- |
 Aarne Ervin suunnittelema koulurakennus edestäpäin.
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  1914
Rehtori:  Panu Ruoste
Opiskelijoita:  850
Lohjan Yhteislyseon lukio (vuosina 1914–1957 Lohjan Yhteiskoulu, 1957–1976 Lohjan Yhteislyseo ja 1976–2004 Lohjan lukio) on noin 850 opiskelijan lukio. Se sijaitsee Lohjan Anttilan kaupunginosassa, niin sanotulla Pohjolanmäellä.
Lukio on perustettu vuonna 1914. Nykyinen lukiorakennus valmistui vuonna 1954 silloisen Lohjan yhteiskoulun käyttöön. Sen suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi, ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin oppikoulurakennus. Betonirunkoinen rakennus piti sisällään 29 luokkahuonetta, juhla- voimistelu- ja ruokasalit sekä suuret aulatilat. Rakennusta ympäröivän piha-alueen suunnittelusta vastasi Ervin toimistossa työskennellyt Jussi Jännes. Lukiorakennus on luokiteltu rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaaksi. Sitä on laajennettu vuonna 1988 sekä 1990-luvulla. Lukiota laajennettiin vuonna 2009 siten, että palloiluhalli Tennarin yhteyteen rakennettiin uusi liikuntasali, ja lukion entinen liikuntasali muutettiin luokka- ja hallintotiloiksi.
Lukiorakennus kärsi ajan saatossa home- ja sisäilmaongelmista. Tämän vuoksi harkittiin jopa rakennuksen purkamista, mutta kaupunki päätti lopulta peruskorjata sen. Vuonna 2018 lukion tilat siirtyivät peruskorjauksen ajaksi väistöön Rantapuistoon. Rakennuksen korjaustyöt kuitenkin keskeytyivät vuonna 2019, joskin töitä päästiin myöhemmin jatkamaan. Saneeraus saatiin päätökseen helmikuussa 2024, ja rakennus palasi koulukäyttöön saman vuoden elokuussa.
Koulun rehtorina toimii Panu Ruoste ja apulaisrehtorina Juha Nurmi.
Pohjolanmäen koulurakennuksen portaikkoa maaliskuussa 1955.
Montereynsypressi

| Montereynsypressi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Cupressoideae
Suku::  Sypressit Cupressus
Laji::  macrocarpa
Kaksiosainen nimi
 Cupressus macrocarpa  Hartw. ex Gordon, 1849 
Synonyymit
 Callitropsis macrocarpa  Cupressus hartwegii  Cupressus lambertiana  Cupressus macrocarpa  Hesperocyparis macrocarpa  Neocupressus macrocarpa 

Katso myös
   Montereynsypressi Wikispeciesissä   Montereynsypressi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Montereynsypressi (Cupressus macrocarpa) on sypressikasvien heimon sypressien sukuun kuuluva ainavihanta havupuulaji. Lajin luontainen esiintymisalue on hyvin suppea ja rajoittuu kahteen metsään Yhdysvaltain Kaliforniassa lähellä Montereyn kaupunkia. Laji on luonnossa uhanalainen, mutta sitä kasvatetaan metsityspuuna ja koristekasvina laajalti. Maailmalla hyvin yleinen nopeakasvuisena koristepuuna tunnettu leylandinsypressi (Cupressus × leylandii) on montereynsypressin ja nutkansypressin (Cupressus nootkatensis) risteymä.
Eräät tieteilijät ovat luokitelleet puun yhdessä useiden muiden pohjoisamerikkalaisten sypressilajien kanssa sukuihin Callitropsis ja Hesperocyparis. Lajilla on sypresseistä suurimmat kävyt ja puun lajikohtainen tieteellinen nimi macrocarpa (suom. suurihedelmäinen) viittaakin suuriin käpyihin.
Kuvaus

Montereynsypressi on keskisuuri puu. Se kasvaa luonnossa yleensä noin 18–25 metriä korkeaksi. Latvus on yleensä leveä ja varsinkin tuulisilla ranta-alueilla usein varsin harsu ja epäsäännöllisen muotoinen. Suojaisammilla kasvupaikoilla puu kasvaa suorarunkoisemmaksi ja usein säännöllisemmän kartiomaiseksi. Istutuspuut kasvavat usein huomattavasti luonnonvaraisia yksilöitä suuremmiksi ja voivat olla yli 40 metriä korkeita. Korkein tunnettu puu on 48 metriä korkea ja suurin yli 4,6 metriä rungon rinnankorkeusläpimitaltaan.
Kaarna on epätasaista ja säikeistä. Vanhoilla puilla kaarna on syvän uurteista. Versot haarautuvat vastakkaisesti. Ne ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja noin 1,5–2 millimetriä leveitä.
Lehdet ovat pieniä, suomumaisia ja tavallisesti noin 2 millimetriä pitkiä. Ne ovat asettuneet vastakkaisesti neljään riviin. Joidenkin versojen lehdet saattavat joskus olla huomattavasti suurempia, jopa 10 millimetriä pitkiä. Lehdet voivat olla hartsinystyttömiä tai niissä voi olla pieni, kuoppamainen hartsinysty. Montereynsypressi on ainavihanta.
Montereynsypressi on yksikotinen. Kävyt kasvavat versojen kärjissä. Hedekävyt ovat 4–6 millimetriä pitkiä, 2,5–3 millimetriä leveitä ja väriltään keltaisia. Siemeniä tuottavat kävyt ovat pyöreitä tai pitkänpyöreitä ja 2,5–4 senttimetriä pitkiä. Käpysuomuja on 8–12, ja ne ovat asettuneet ristikkäisesti 4–6 vastakkaiseen pariin. Käpysuomuissa on pieni ota. Siemenet ovat kypsiä toisena vuonna pölytyksen jälkeen, mutta käpysuomut aukeavat tavallisesti vasta muutaman vuoden jälkeen siementen kypsymisestä. Yhdessä kävyssä voi olla noin 140 siementä. Siemenet ovat 2,5–5 millimetriä pitkiä, ja niiden väritys vaihtelee punaruskeasta mustaan.
Montereynsypressi alkaa tuottaa käpyjä alle kymmenvuotiaana. Vanhimpien puiden on arvioitu olevan 200–300 vuotta vanhoja ja vanhimmaksi tunnetuksi yksittäisen puun iäksi on laskettu 284 vuotta. Laji ei pysty lisääntymään kasvullisesti vaan ainoastaan siemenistä.
Levinneisyys

Montereynsypressiä esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa Kaliforniassa hyvin suppealla alueella kahdessa rannikon metsässä Montereynlahden eteläreunalla sijaitsevan Carmel Bay -lahden kummallakin puolella, lähellä Montereyn kaupunkia. Lajia esiintyy merenpinnantasosta noin 30 metrin korkeuteen.
Lajia esiintyy istutuspuuna yleisenä suuressa osaa Yhdysvaltain länsirannikkoa. Se on myös levinnyt luontoon joillakin alueilla. Sitä on istutettu laajalti myös muualla maailmassa lämpimän lauhkean vyöhykkeen alueella.
Elinympäristö

Montereynsypressi menestyy suhteellisen kuivilla ja aurinkoisilla alueilla. Varsinkin taimet kärsivät liiasta maaperän kosteudesta. Montereynsypressi kasvaa luonnossa ainoastaan rannoilla ja rannikon kallioilla, joiden maaperä on kivistä tai hiekkaista. Lajin kasvuympäristön maaperä on yleensä myös hapanta, pH-arvoltaan 4,5–5,5 ja jossakin määrin suolaista. Siemenet eivät tarvitse eloperäistä maaperää itääkseen vaan itävät usein hiekalla tai kivillä. Taimikuolleisuus on korkea kosteilla, varjoisilla ja karikepitoisilla paikoilla sienitautien vuoksi.
Montereynsypressi muodostaa pieniä yksilajisia metsiköitä, mutta kasvaa myös montereynmännyn (Pinus radiata), goveninsypressin (Cupressus goveniana) sekä useiden Kalifornian chaparral-kasvillisuusalueelle tyypillisten pensaslajien kanssa.
Montereynsypressiä pidetään pioneerilajina, koska se tarvitsee paljon valoa, ei kestä muiden puiden varjostusta ja pystyy hyödyntämään maastopaloja, jotka tuhoavat kilpailevia kasveja. Laji on sopeutunut paloihin ja sen kävyt pysyvät usein puussa joitakin vuosia aukeamattomina auetakseen palon kuumuudessa. Kypsät siemenet pysyvät itämiskykyisinä puussa noin neljä vuotta. Toisin kuin monet muut pohjoisamerikkalaiset sypressilajit, joiden serotiiniset kävyt aukeavat vain tulipalon kuumuudessa, montereynsypressi ei kuitenkaan välttämättä tarvitse maastopaloja lisääntyäkseen.
Käyttö

Montereynsypressiä kasvatetaan laajalti koristekasvina ja suojapuuna lämpimän lauhkean vyöhykkeen alueella. Puu kasvaa usein istutettuna suuremmaksi kuin luonnossa ja suurimmat tunnetut yksilöt kasvavat Uudessa-Seelannissa, jossa puuta on kasvatettu jo 1850-luvulta lähtien. Puun suosio johtuu osittain sen hyvästä tuulen- ja suolansietokyvystä. Lisäksi se kestää hyvin leikkaamista, joten se soveltuu pensasaidoiksi ja bonsaiksi. Puu kestää enimmillään noin −10 celsiusasteen pakkasta. Montereynsypressistä on useita väritykseltään, kasvutavaltaan ja muodoltaan eroavia viljelylajikkeita koristekäyttöön. Lisäksi montereynsypressin ja nutkansypressin risteymä leylandinsypressi on myös erittäin yleinen koriste- ja pensasaitakasvi.
Montereynsypressiä on myös käytetty istutusmetsissä. Sen puuaines on painavaa, kovaa ja tiheäsyistä. Sitä käytetään puurakentamiseen. Lisäksi kasvin lehtiä on käytetty reumatismin hoitoon.