stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sylvester Groth

| Sylvester Groth |
| --- | --- |
 Groth vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1958 (ikä 66) Jerichow, Itä-Saksa
Ammatti:  näyttelijä, tenori
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–
Aiheesta muualla
www.sylvester-groth.de
IMDb 
Elonet
AllMovie
Sylvester Groth (s. 31. maaliskuuta 1958 Jerichow, Itä-Saksa) on saksalainen näyttelijä ja tenori.
Groth on esiintynyt muun muassa Quentin Tarantinon vuoden 2009 elokuvassa Kunniattomat paskiaiset, jossa hän näytteli propagandaministeriä Joseph Goebbelsiä. Hän esiintyi myös Fargon kolmannen tuotannokauden aloituskohtauksessa.
Grothin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli vuoden 1993 elokuvassa Stalingrad. Hän esitti Goebbelsiä niin ikään saksalaisessa vuoden 2007 elokuvassa Mein Führer – Die wirklich wahrste Wahrheit über Adolf Hitler. Suomessa Groth tunnetaan myös rooleistaan sarjoissa Deutschland 83 ja Sodan sukupolvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sylvester Groth Wikimedia Commonsissa
Suomen ralli 2004

|  Suomen ralli 2004 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2004. 
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi


Palkintokoroke
Voittaja:   Marcus Grönholm  Timo Rautiainen  (Peugeot)
Toinen:   Markko Märtin  Michael Park  (Ford)
Kolmas:   Carlos Sainz  Marc Martí  (Citroën)
Rallin voittaja Marcus Grönholm.
Suomen ralli 2004 (virallisesti 54. Neste Rally Finland 2004) oli Rallin MM-sarjan kauden 2004 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 6–8. elokuuta.
Reitti

Rallissa oli 22 erikoiskoetta. Niiden yhteenlaskettu pituus oli 382,71 km.
Reitti erosi edellisvuodesta lähinnä siten, että ralli alkoi nyt jälleen torstain sijasta vasta perjantaiaamuna. Killerin yleisöerikoiskoe ajettiin vasta perjantai- ja lauantai-iltoina.
Kilpailun tapahtumia

Petter Solberg ajoi ulos erikoiskokeella 4 Lankamaassa pari kilometriä lähdöstä.
Harri Rovanperä ajoi ulos erikoiskokeella 6 Ruuhimäessä johdettuaan rallia alusta saakka.
Mikko Hirvonen keskeytti erikoiskokeella 10 Killerissä osuttuaan aitaan, jolloin pyörän ripustus vaurioitui.
Erikoiskokeella 12 Ouninpohjassa Sebastian Lindholm ajoi ulos toiselta sijalta. Ouninpohjan toisella ajokerralla Marcus Grönholm ajoi kolmella vaihteella.
Erikoiskokeella 2 Parkkolassa sattui onnettomuus, jossa loukkaantui neljä katsojaa.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Marcus Grönholm |  Timo Rautiainen | Peugeot 307 WRC | 3:07.16,1 |  | 10 |
| 2. |  Markko Märtin |  Michael Park | Ford Focus RS WRC 04 | 3:07.50,8 | +34,7 | 8 |
| 3. |  Carlos Sainz |  Marc Martí | Citroën Xsara WRC | 3:09.00,6 | +1.44,5 | 6 |
| 4. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën Xsara WRC | 3:09.39,4 | +2.23,3 | 5 |
| 5. |  Janne Tuohino |  Jukka Aho | Ford Focus RS WRC 04 | 3:09.52,8 | +2.36,7 | 4 |
| 6. |  Jani Paasonen |  Jani Vainikka | Škoda Fabia WRC | 3:11.52,3 | +4.36,2 | 3 |
| 7. |  François Duval |  Stéphane Prévot | Ford Focus RS WRC 04 | 3:13.07,1 | +5.51,0 | 2 |
| 8. |  Toni Gardemeister |  Paavo Lukander | Škoda Fabia WRC | 3:13.19,3 | +6.03,2 | 1 |
Lähde:
N-ryhmän voitti Gianluigi Galli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen ralli 2004 Wikimedia Commonsissa
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Sylkijähämähäkit

| Sylkijähämähäkit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Sparassoidea
Heimo::  Sylkijähämähäkit Scytodidae   Blackwall, 1864
Katso myös
   Sylkijähämähäkit Wikispeciesissä   Sylkijähämähäkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sylkijähämähäkit (Scytodidae) on pihtileukahämähäkkeihin kuuluva hämähäkkien heimo.
Nämä 6-silmäiset hämähäkit ovat saaneet nimensä ainutlaatuisen saalistustapansa mukaan. Ne ruiskauttavat saaliinsa päälle lähietäisyydeltä kahtena siksak-kuviona lentävää purskausta tahmeaa, liimamaista ainetta ja heiluttamalla leukaraajojaan nopeasti sivulta toiselle. Sylkyhämähäkit ovat 4-12 mm:n pituisia ja väritykseltään kermanvaaleita tai keltaruskeita. Värityksessä voi olla mustia kuvioita. Naaraat kantavat munakoteloita vartalonsa alla kuoriutumiseen saakka.
Aiheesta muualla

Encyclopedia of Life: Scytodidae (englanniksi)
ITIS: Scytodidae (englanniksi)
Sylkiäiset

| Sylkiäiset> Spitting Image |
| --- | --- |

Tyyli:  satiiri
Kestoaika:  30 minuuttia
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV
Esitetty:  26. helmikuuta 1984 – 18. joulukuuta 1996, 2020–
Jaksoja:  137 + 4 erikoisjaksoa
Aiheesta muualla
IMDb 
Sylkiäiset (Spitting Image) on brittiläinen satiirisarja, jota ITV esitti vuosina 1984–1996 ja jota alettiin esittää uudestaan vuonna 2020. Sarjassa käytetään poliitikkoja ja muita julkisuuden henkilöitä esittäviä nukkehahmoja. Kaikkien poliittisten puolueiden henkilöitä satirisoidaan, mutta erityisen huomion kohteena olivat 1980–1990-luvuilla  konservatiivipuoluetta edustanut pääministeri Margaret Thatcher ja tämän hallituksen ministerit Norman Tebbit, Geoffrey Howe ja Michael Heseltine ja 2020-luvulla Donald ja Melania Trump, Vladimir Putin, Boris Johnson sekä Harry ja Meghan. Myös aikaisemmin varsin lempeästi kohdeltu Britannian kuninkaallinen perhe on satiirin kohteena 1980–1990-luvuilla.
Sarjan alkuperäiset luojat olivat aikaisemmin pilapiirtäjinä toimineet Peter Fluck ja Roger Law, jotka 1970-luvun puolestavälistä alkaen tekivät nukkekarikatyyrejä muun muassa Sternille, Timelle ja The Sunday Timesille. Sarjan ääninäyttelijöinä esiintyivät muun muassa Steve Coogan ja Harry Enfield.
Aiheesta muualla

The Museum of Broadcast Communications: Spitting Image (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomen ralli 2001

|  Suomen ralli 2001 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2001. 
Ajankohta:  24.–26. elokuuta 2001
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Pituus:  21 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Marcus Grönholm  Timo Rautiainen  (Peugeot Total)
Toinen:   Richard Burns  Robert Reid  (Subaru World Rally Team)
Kolmas:   Colin McRae  Nicky Grist  (Ford World Rally Team)
Kauden kuljettajien mestaruuden voittanut Richard Burns ajamassa Suomen rallissa.
Suomen ralli 2001 (virallisesti 51. Neste Rally Finland) oli Rallin MM-sarjan kauden 2001 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 24.–26. elokuuta 2001.
Kilpailuun ilmoittautui 165 autokuntaa, joista 150 lähti kilpailuun.
Reitti

Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta. Niiden yhteispituus oli 406,38 km.
Reitti muistutti yleisrakenteeltaan edellisvuotta. Perjantain huolto siirtyi nyt Tikkakoskelta Paviljonkiin, mikä oli ensimmäinen kerta kun aluetta käytettiin MM-rallin huoltoon.
Killerin erikoiskoetta muokattiin pelkästä raviradasta kahden auton rinnakkaiseksi radaksi, jossa ratoja vaihdettiin tunnelin ja sillan avulla. Talviaisten erikoiskoe oli sama kuin edellisen vuoden Juupajoki.
Sunnuntaina ajettu Moksi – Leustu oli 41-kilometrisenä pisin erikoiskoe rallin historiassa sitten vuoden 1973 Kokkosenlahden.
Kilpailun tapahtumia

Ennakkosuosikkina kilpailuun lähtenyt Tommi Mäkinen ajoi ensimmäisellä erikoiskokeella kantoon, jota ei ollut merkinnyt nuotteihin ja joutui keskeyttämään. Toisena päivänä Didier Auriol joutui keskeyttämään ajettuaan ulos erikoiskokeella 13 kun etujousitus petti. Juha Kankkunen keskeytti jarrujen petettyä.
Peugeot käytti tallimääräyksiä, jotta Grönholm ja Harri Rovanperä säilyttäisivät sijoituksensa viimeisenä päivänä. säilyttämiseen. Rovanperän auton etuvasen iskunvaimennin rikkoutui hieman ennen toiseksi viimeisen erikoiskokeen loppua ja hän joutui ajamaan viimeisen ajetun Ouninpohjan erikoiskokeen rikkinäisellä iskunvaimentimella. Tämän myötä Colin McRae nousi neljänneltä sijalta kolmanneksi viimeisellä erikoiskokeella, jossa McRae ajoi toiseksi nopeimman ajan.
François Delecour keskeytti siirtymäosuudella polttoaineen paineen pudottua vaikka tankissa oli polttoainetta jäljellä. Toni Gardemeister keskeytti ulosajoon rallin päättäneellä Ouninpohjan erikoiskokeella 11. sijalta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Marcus Grönholm |  Timo Rautiainen | Peugeot 206 WRC | 3:23.12,8 |  | 10 |
| 2. |  Richard Burns |  Robert Reid | Subaru Impreza WRC 2001 | 3:23.37,8 | +25,0 | 6 |
| 3. |  Colin McRae |  Nicky Grist | Ford Focus RS WRC 01 | 3:23.45,1 | +23,3 | 4 |
| 4. |  Harri Rovanperä |  Risto Pietiläinen | Peugeot 206 WRC | 3:23.46,7 | +33,9 | 3 |
| 5. |  Markko Märtin |  Michael Park | Subaru Impreza WRC 2001 | 3:24.30,7 | +1.17,9 | 2 |
| 6. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Ford Focus RS WRC 01 | 3:24.53,3 | +1.40,5 | 1 |
Lähde:
Marcus Grönholm voitti kilpailun ja keräsi ensimmäiset pisteet sitten Portugalin rallin.McRaen ja Sainzin sijoituksien myötä Ford Martini nousi MM-sarjan kärkeen.
N-ryhmän voitti Marcos Ligato.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen ralli 2001 Wikimedia Commonsissa
Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Rally Finland 2001: WRC Highlights / Review / Results Youtubessa (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2001
Monte Carlo
Ruotsi
Portugali
Katalonia
Argentiina
Kypros
Akropolis
Safari
Suomi
Uusi-Seelanti
Sanremo
Korsika
Australia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Supposed Former Infatuation Junkie

| Supposed Former Infatuation Junkie Alanis Morissette |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Royaltone Studios, Los Angeles
 Julkaistu: 3. marraskuuta 1998
 Tuottaja(t): Glen Ballard,  Alanis Morissette
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 71.50
 Levy-yhtiö: Maverick Records
Alanis Morissetten muut julkaisut
| Space Cakes (EP) 1995 | Supposed Former Infatuation Junkie 1998 | Alanis Unplugged 1999 |
Supposed Former Infatuation Junkie on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 1998. Albumi ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin Morissetten edellinen albumi Jagged Little Pill, mutta nousi kuitenkin listaykköseksi Yhdysvalloissa. Albumia on myyty siellä 2,6 miljoonaa kappaletta.
Albumin tunnetuin kappale on singlenä julkaistu "Thank U". "Thank U" ja kappale "So Pure" ovat olleet Grammy-ehdokkaina. Albumin nimi tulee yhdestä kappaleen "So Pure" säkeestä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Alanis Morissette ja Glen Ballard, ellei toisin mainittu.
Front Row – 4.14
Baba – 4.30
Thank U – 4.19
Are You Still Mad – 4.04 (säv. Alanis Morissette)
Sympathetic Character – 5.13 (säv. Morissette)
That I Would Be Good – 4.18
The Couch – 5.24
Can't Not – 4.36
UR – 3.33
I Was Hoping – 3.51
One – 4.41
Would Not Come – 4.06
Unsent – 4.10
So Pure – 2.51
Joining You – 4.24
Heart of the House – 3.47 (säv. Morissette)
Your Congratulations – 3.55 (säv. Morissette)
Uninvited (demo) – 3.04 (Australian bonuskappale, säv. Morissette)
Singlet

Thank U (1998)
Joining You (1998)
Unsent (1999)
So Pure (1999)
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: A–
Aiheesta muualla

Supposed Former Infatuation Junkie discogs.com -sivustolla
Takomo

Takomo voi tarkoittaa:
metallin taontaan tarkoitettu paja tai tehdas
Takomo-studio, musiikkistudio Helsingissä
Teatteri Takomo, teatteri Helsingissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Takomo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomi–Nicaragua-seura

Suomi-Nicaragua-seura on vuonna 1981 perustettu, Nicaraguan ja Suomen välinen ystävyysseura, joka ylläpitää maiden välisiä yhteyksiä ja erilaisia kehitysyhteistyöprojekteja. Seura järjestää mm. matkoja Nicaraguaan ja maahan liittyviä tapahtumia. Järjestössä on tällä hetkellä noin 370 jäsentä. 
Suomi-Nicaragua-seura on Kepan jäsen.
Rahoitus

Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Suomi–Nicaragua-seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
| Avustus | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| OKM:n ystävyysseurojen yleisavustus | &&&&&&&&&&&02500.&&&&002 500 € | &&&&&&&&&&&02000.&&&&002 000 € | &&&&&&&&&&&02400.&&&&002 400 € | &&&&&&&&&&&02400.&&&&002 400 € | &&&&&&&&&&&03400.&&&&003 400 € | &&&&&&&&&&&03500.&&&&003 500 € | &&&&&&&&&&&04000.&&&&004 000 € | &&&&&&&&&&&04000.&&&&004 000 € | – |
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Tarkhan (Egypti)

Ruukunsirpale Tarkhanista noin vuodelta 3100 eaa.
Tarkhan on ikiaikainen hautausmaa Egyptissä Gerzehin pohjoispuolella. Sieltä tehdyt löydöt ovat auttaneet ymmärtämään miten Egyptistä tuli valtio noin 3000 eaa.
Hautausmaa sijaitaee Niilin länsirannalla, ja se jakautuu kahteen osaan, joita kutsutaan laaksoksi ja kukkulaksi. Hautausmaata käytettiin Naqada III-kaudelta ensimmäisen dynastian loppuun, ja satunnaisesti uudelleen vielä roomalaisvallan aikana. Pelkästään Naqada-kausilta on tunnistettu yli kaksituhatta hautausta.
Arkeologi Flinders Petrie suoritti alueella kaivauksia kahtena talvena vuonna 1911-1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Löytöjä Tarkhanista Wikimedia Commonsissa
Sudan Airways

| Sudan Airways |
| --- | --- |
 IATA: SD  –  ICAO: SUD 
Perustettu:  1946
Laivaston koko:  6 (2016)
Solmukohdat:  Khartumin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:  Khartum,  Sudan
Sudan Airwaysin Boeing 737-200
Sudan Airways (arab. الخطوط الجوية السودانية‎‎; IATA: SD, ICAO: SUD) on Sudanin kansallinen lentoyhtiö ja Arab Air Carriers Organizationin jäsen. Se perustettiin helmikuussa 1946, ja se aloitti toimintansa heinäkuussa 1947.
Yhtiön pääpaikka on Khartumin kansainvälinen lentoasema pääkaupunki Khartumissa. Kansainvälisiä lentoja tehdään Egyptiin, Etiopiaan, Jordaniaan, Keniaan, Libyaan, Qatariin, Saudi-Arabiaan, Syyriaan ja Arabiemiirikuntiin.
10. kesäkuuta 2008 Jordaniasta Sudaniin lähteneellä Sudan Airwaysin lennolla 109 tapahtui onnettomuus, jossa kuoli 30 ihmistä.
Laivasto

Heinäkuussa 2016:
2 Airbus A320-200
1 Boeing 737-300
3 Fokker 50
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Arab Air Carriers Organizationin (AACO) jäsenet
Afriqiyah Airways
Air Algérie
Air Arabia
Air Cairo
Badr Airlines
EgyptAir
Emirates
Etihad Airways
Express Air Cargo
flydubai
FlyEgypt
flynas
Gulf Air
Iraqi Airways
Jordan Aviation
Kuwait Airways
Libyan Airlines
Mauritania Airlines
Middle East Airlines
Nile Air
Nouvelair
Oman Air
Palestinian Airlines
Qatar Airways
Royal Air Maroc
Royal Jordanian
Saudia
SaudiGulf Airlines
Sudan Airways
Syrian Arab Airlines
Tassili Airlines
Tunisair
Yemenia
Takoja

| Takoja |
| --- | --- |
Kaupunki:  Hyvinkää, Tuusula
Kaupunginosa nro:  35 (Hyvinkää)
Postinumero(t):  05400
Takoja on Hyvinkään ja Tuusulan rajalla sijaitseva kylä. Se sijaitsee Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella noin kahden kilometrin päässä Jokelasta ja viiden kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Kylässä asuu parisataa ihmistä, joista suurin osa Tuusulan kunnan puolella.
Takojaa palveli vuonna 1996 suljettu VR:n Takojan seisake. Nykyään Takojalla pysähtyvät Hyvinkään, Jokelan ja Kaukaan välillä kulkevat paikallisliikenteen linja-autot.
Street Fighter Alpha 2

| Street Fighter Alpha 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Nintendo eShop, GOG.com ja PlayStation Store
Tuottaja:  Iyono Pon Hyper Mickey
Suunnittelija:  Noritaka Funamizu Neo G Kaneteka
Taiteilija:  Holyhomerun
Säveltäjä:  Setsuo Yamamoto  Shun Nishigaki  Tatsuro Suzuki
Pelisarja:  Street Fighter
Julkaistu:   1996 Kolikkopeli  27. helmikuuta 1996  6. maaliskuuta 1996 PlayStation  9. elokuuta 1996  30. syyskuuta 1996 Sega Saturn  14. syyskuuta 1996  30. syyskuuta 1996 Super Nintendo  marraskuu 1996  20. joulukuuta 1996 PC  12. maaliskuuta 1998  1998 
Lajityyppi:  Tappelupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12 
Alusta:  PlayStation, Sega Saturn, Super Nintendo, Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Street Fighter Alpha 2 (jap. ストリートファイターZERO 2, Sutorito Faita Zero 2)  on Capcomin kehittämä ja julkaisema taistelupeli, joka on julkaistu vuoden 1996 helmikuussa kolikkopelinä ja myöhemmin muille alustoille. Peli on jatkoa Street Fighter Alpha -pelille ja esitteli uuden hahmon Sakuran.
Pelattavuus

Street Fighter Alpha 2 säilyttää suurimman osan ensimmäisen Alpha-pelin uusista ominaisuuksista. Kuten kolmitasoisesen Super Combo mittarin, Alpha Counters, ilmatorjunnan ja fall breakingin. Uutena ominaisuutena peli esitteli Custom Combo systeemin, joka korvasi ensimmäisessä osassa käytetyn Chain Combon. Mikäli Super Combo mittari on ensimmäisellä tai sitä korkeammalla tasolla, voi pelaaja laukaista Custom Combon painamalla kahta lyönti ja yhtä potku nappia yhtä aikaa tai toisinpäin. Pelaaja voi näin tehdä minkä tahansa perus ja erikoisliikkeen luodakseen Custom Combon kunnes ruudun alalaidassa olevassa mittarissa oleva aika loppuu. Ainoat hahmot jotka voivat voivat ajan loputtuakin tehdä kyseisiä comboja ovat Guy ja Gen, mutta rajatun määrän.
Yksinpelissä ensimmäisen osan tapaan otellaan kahdeksan ottelua tietokoneen hallitsemia eri vastustajia vastaan. Loppuvastus määräytyy siitä millä hahmolla pelaaja pelaa. Jokaisella hahmolla on myös oma salainen kilpailija, jonka saa vastaansa yksinpelin aikana saavutettuaan tietyt vaatimukset. Hahmo tulee keskeyttämään meineillään olevan ottelun ylimääräisellä dialogilla pelaajan hahmon kanssa.
Hahmot

Pelissä on yhteensä 18 pelattavaa hahmoa, ja mukana on kaikki 13 ensimmäisen Alpha-pelin alkuperäishahmot, joista M. Bison, Akuma ja Dan ovat nyt pelattavina hahmoina. Heidän kotiareenoiden ja välianimaatioiden grafiikat on tehty uusiksi. Lisäksi hahmojen äänet on tehty hieman korkeammiksi. Pelin loput viisi hahmoa ovat Zangief ja Dhalsim Street Fighter II -pelistä, Gen alkuperäisestä Street Fighterista, Ronelto Final Fight -pelisarjasta ja täysin uusi hahmo Sakura. Koulutyttö joka pitää Ryuta idolinaan ja imitoi hänen taisteluliikkeitään.
Alpha 2:ssa on myös vaihtoehtoasuja ja vaihtoehtoverisiota eri hahmoista. Chun-Lista on hänen versionsa Street Fighter II -pelistä ja Akumasta on vieläkin voimakkaampi versio Shin Akuma, joka esiintyy salaisena tietokoneen ohjaamana hahmona yksinpelissä. Pohjoisamerikkalaisessa kolikkopeli versiossa peliin on piilotettu kolme lisähahmoa, jotka eivät esiinny japanilaisessa versiossa. Hahmot ovat Ryun rinnakkaisversio Evil Ryu, sekä Zangiefin ja Dhalsimin Street Fighter II – Champion Edition asusteilla.
| Hahmo | Ensiesiintyminen | Areena | Ääninäyttelijä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ryu | Street Fighter | Suzaku Castle, Japani | Katashi Ishizuka |
|  Chun-Li | Street Fighter II | Beijing, Kiina | Yuko Miyamura |
|  Charlie (Japanissa Nash) | Street Fighter Alpha | Detroit Highway, USA | Toshiyuki Morikawa |
|  Ken | Street Fighter | San Francisco Bay, USA | Tetsuya Iwanaga |
|  Guy | Final Fight | Metro City, USA | Tetsuya Iwanaga |
|  Birdie | Street Fighter | London Underground, Englanti | Wataru Takagi |
|  Sodom | Final Fight | Arizona Desert, USA | Wataru Takagi |
|  Adon | Street Fighter | Bank of the Chaophraya River, Thaimaa | Wataru Takagi |
|  Rose | Street Fighter Alpha | Genoa City Port, Italia | Yuko Miyamura |
|  Sagat | Street Fighter | Ruins of the Ayutthaya Temple, Thaimaa | Miki Shinichiro |
|  Bison (Japanissa Vega) | Street Fighter II | Atop the VTOL, Brasilia | Tomomichi Nishimura |
|  Akuma (Japanissa Gouki) | Super Street Fighter II Turbo | Gokuento Island, Japani | Tomomichi Nishimura |
|  Dan | Street Fighter Alpha | Temple Street, Hongkong | Osamu Hosoi |
|  Zangief | Street Fighter II | Bilsk Steelworks, USSR | Wataru Takagi |
|  Dhalsim | Street Fighter II | Bank of the Ganges River, Intia | Yoshiharu Yamada |
|  Rolento | Final Fight | New York City, USA | Jin Yamanoi |
|  Gen | Street Fighter | Shanghai, Kiina | Wataru Takagi |
|  Sakura | Ensiesiintyminen | Setagaya-ku Ni-chome, Tokio, Japani | Yuko Sasamoto |
Aiheesta muualla

Street Fighter Alpha 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Street Fighter
| --- | --- |
Videopelit:   Street Fighter  Street Fighter II Super Street Fighter II  Super Street Fighter II Turbo  Turbo HD Remix  Street Fighter Alpha Alpha 2  Alpha 3  Street Fighter III  Street Fighter IV Super Street Fighter IV  Ultra Street Fighter IV  Street Fighter V  Street Fighter 6 
Spin-off-pelit:   Street Fighter 2010  Street Fighter: The Movie  Street Fighter EX EX2  EX3  Super Puzzle Fighter II Turbo  Super Gem Fighter Mini Mix  Street Fighter Online: Mouse Generation 
Muut pelit:   X-Men vs. Street Fighter  Marvel Super Heroes vs. Street Fighter  Street Fighter X Tekken  Tekken X Street Fighter 
Hahmot:   Akuma  Balrog  Blanka  Cammy  Chun-Li  Dan  Dhalsim  E. Honda  Fei-Long  Guile  Ken  M. Bison  Ryu  Sagat  Sakura  T. Hawk  Vega  Zangief 
Elokuvat:   Street Fighter (1994)  Street Fighter: The Legend of Chun-Li (2009) 
Animaatioelokuvat:   Street Fighter II: The Animated Movie (1994)  Street Fighter Alpha: The Animation (1999)  Street Fighter Alpha: Generations (2005)  Street Fighter IV: The Ties That Bind (2009) 
Televisiosarjat:   Street Fighter II V (1995)  Street Fighter (1995–1997)  Street Fighter: Assassin's Fist (2014) 
Sarjakuvat:   Street Fighter II: Ryu  Street Fighter: Sakura Ganburu!
Suomen ralli 2005

|  Suomen ralli 2005 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2005. 
Ajankohta:  4.–7. elokuuta 2005
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Pituus:  21 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Marcus Grönholm  Timo Rautiainen  (Peugeot Sport)
Toinen:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën World Rally Team)
Kolmas:   Markko Märtin  Michael Park  (Peugeot Sport)
Rallin voittaja Marcus Grönholm.
Suomen ralli 2005 (virallisesti 55. Neste Rally Finland) oli Rallin MM-sarjan kauden 2005 10. osakilpailu, joka ajettiin 4.–7. elokuuta 2005.
Reitti

Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta. Niiden yhteenlaskettu pituus oli 355,59 km. Rallin lyhentymiseen vaikutti, että säännöt rajasivat rallin kokonaispituutta 400 kilometristä 360 kilometriin.
Ralli alkoi jälleen jo torstaina Killerin yleisöerikoiskokeella kuten 2003.
Perjantaina ajettiin uusi Vellipohjan erikoiskoe, jossa oli aiemmin ajettuja osuuksia Leustusta, Korpiahosta, Surkeesta ja Parkkolasta, mutta myös uusia osuuksia, mm. lyhyt osuus asvalttia.
Lauantain suurin muutos oli, että Ouninpohja oli jaettu kahteen osaan: Ouninpohja Länsi ja Ouninpohja Itä. Syynä tähän oli, että edellisenä vuonna Ouninpohjan keskinopeus oli ylittänyt sallitun 130 km/h rajan. Kahden osan väliin jäänyt erikoiskokeen nopein osuus Okskulmantiellä ajettiin nyt siirtymänä.
Sunnuntaina ajettiin neljä erikoiskoetta. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sunnuntain aikana ei ollut yhtään välihuoltoa.