stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ida Aalberg
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ida Aalberg -säätiö ida-aalberg-saatio.fi. Viitattu 1.12.2018.
Ida Aalberg -seura sites.google.com. Arkistoitu 4.11.2020. Viitattu 1.12.2018.
Suutela, Hanna: / Aalberg, Ida (1857 - 1915) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 16.9.1997. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ida Aalberg Teatterimuseo. Viitattu 1.12.2018.
Ida Aalberg Häme-Wiki. Arkistoitu 4.12.2018. Viitattu 1.12.2018.
Olkinuora, Antti & Lampainen, Rene & Niemi, Valtteri: Teatteridiiva Ida Aalberg Syntyi Leppäkoskella Tarinoita Janakkalasta. 13.10.2016. Viitattu 1.12.2018.
K. J. Karttunen : Miten kävi Ida Aalbergin Pajarinmäen?, Suomen Kuvalehti, 07.07.1934, nro 28, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Nuoruudenkuva Aalbergista.
Aalberg Amélie Lundahlin maalaamassa muotokuvassa vuonna 1892.
Aalberg Adrienne Lecouvreur -näytelmässä 1890-luvulla
Akseli Gallen-Kallelan maalaama muotokuva vuodelta 1893
Albert Edelfeltin maalaama muotokuva Aalbergista Hedda Gablerin roolissa vuodelta 1902.
Ida Aalberg Magdana Hermann Sudermannin näytelmässä Koti (Heimat), Pietarissa 1904–1905
Kuvanveistäjä Raimo Utriaisen toteuttama Ida Aalbergin muistomerkki Esirippu Helsingin Kaisaniemen puistossa.
Ida Aalberg vuonna 1957 julkaistussa postimerkissä.
Taha Husain

| Taha Husain |
| --- | --- |
 Taha Husain.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1889 Maghaghah Egypti
Kuollut: 28. lokakuuta 1973 Kairo, Egypti
Kirjailija
Tuotannon kieli: arabia
Pääteokset:  Al-Ayyam (1929, 1932, 1967) Mustaqbil al-thaqafa fi Misr (1938)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Taha Husain (myös muodossa Taha Hussein, 14. marraskuuta 1889 Maghaghah Egypti – 28. lokakuuta 1973 Kairo, Egypti) oli egyptiläinen kirjailija, akateemikko ja kulttuurivaikuttaja. Lapsena sokeutunut Husain julkaisi arabiaksi romaaneja ja kritiikkiä, sekä politiikkaa ja yhteiskuntaa käsitteleviä esseitä. Ulkomailla hänet tunnetaan etenkin kolmiosaisesta omaelämäkerrastaan Al-Ayyam ja hän oli ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi 14 kertaa. Egyptissä hän edusti modernistista liikettä, ja hän oli myös tunnetuimpia faraonisteja.
Elämäkerta

Taha Husain syntyi Maghaghah'ssa Egyptissä 14. marraskuuta 1889. Hän sokeutui sairauden takia kaksivuotiaana. Hän kävi lapsena koulua kotikaupungissaan ja muisteli yhdeksänvuotiaana Koraanin ulkoa. Vuonna 1902 Husain aloitti opinnot Kairossa al-Azharin yliopistossa. Yliopistoa pidettiin johtavana sunnalaisena oppilaitoksena, ja se tunnettiin konservatiivisista johtajistaan. Husain tutustui kuitenkin yliopistossa opiskellessaan Muhammad Abduhin johtamiin modernisteihin. Al-Azharin yliopiston opetukseen pettyneenä Husain aloitti vuonna 1908 opiskelun sekulaarissa Kairon yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 1913 tai 1914 yliopiston ensimmäinen tohtoriksi valmistunut oppilas. Vuonna 1915 Husain matkusti Ranskan Pariisiin ja sai tohtorinarvon Sorbonnen yliopistossa vuonna 1919 väitöskirjallaan La Philosophie sociale d'Ibn Khaldoun. Ranskassa Husain tutustui myös länsimaiseen kulttuuriin.
Husain palasi Ranskasta Egyptiin, jossa hän luennoi muinaishistoriasta Kairon yliopistossa. Vuonna 1925 hänestä tuli arabialaisen kirjallisuuden professori. Husain otti urallaan usein yhteen uskonnollisten ja konservatiivisien piirien kanssa. Hän kyseenalaista vuonna 1926 julkaistussa kirjassaan Fi al-shi'r al-jahili ('Esi-islamilaisesta runoudesta') esi-islamilaisten runojen ja tiettyjen Koraanin osien autenttisuuden. Husainin mielestä huomattava osa esi-islamilaiseksi väitetystä arabialaisesta runoudesta oli tosiasiassa muslimien myöhemmin eri syistä väärentämää. Väärennöksillä haluttiin esimerkiksi vahvistaa Koraanin myyttejä. Kirja herätti vastustusta al-Ahzarin yliopistossa ja Egyptin parlamentissa. Husain joutui vetämään kirjansa takaisin. Husainia vastaan käytiin oikeudenkäynti, jossa häntä syytettiin apostasiasta. Lopulta hän ei kuitenkaan saanut tuomiota. Husain julkaisi kirjastaan toisen version Fi al-adab al-jahil ('Esi-islamilaisesta kirjallisuudesta') vuonna 1927.
Husain toimi Kairon yliopiston taiteiden laitoksen dekaanina vuodesta 1930 vuoteen 1931, jolloin Egyptin opetusministeri erotti hänet. Sittemmin hän liittyi Wafd-puolueeseen ja toimi sen sanomalehden toimittajana. Vuonna 1938 Husain julkaisi teoksen Mustaqbil al-thaqafa fi Misr ('Egyptin koulutuksen tulevaisuus'), josta tuli yksi hänen tunnetuimmista kirjoistaan. Kirjassa Husain liitti Egyptin Välimeren maihin. Perinteinen näkemys liitti maan pikemminkin arabimaihin ja muslimimaihin. Hän edusti myös niin sanottua faraonistista näkemystä, jonka mukaan Egyptin muinainen historia erotti sen muista arabimaista.
Husain nimitettiin vuonna 1944 Faruqin yliopiston rehtoriksi, ja viimeisen Wafd-puolueen johtaman hallituksen kaudella hän toimi Egyptin opetusministerinä vuodesta 1950 vuoteen 1952. Opetusministerinä Husain laajensi valtion tarjoamaa koulutusta ja lakkautti opintomaksut. Husain vetäytyi politiikasta kuningaskunnan päättäneen vuoden 1952 vallankumouksen jälkeen. Hän julkaisi edelleen kirjoja ja artikkeleita, joilla oli suuri lukijakunta arabimaissa. Husain kuoli Kairossa 28. lokakuuta 1973.
Tuotanto

Husain julkaisi arabiaksi romaaneja ja kritiikkiä sekä politiikkaa ja yhteiskuntaa käsitteleviä esseitä. Länsimaissa hänen tunnetuin teoksensa on omaelämäkerrallinen romaani Al-Ayyam (suom. Päivät), joka julkaistiin kolmessa osassa vuosina 1929, 1932 ja 1967. Hän oli Nobelin kirjallisuuspalkintoehdokkaana kaikkiaan 14 kertaa. Husain julkaisi teoksensa arabiaksi ja hän puolusti kiivaasti kirjakielen käyttöä arabian arkikielen sijaan.
Suomennettu teos

Päivät (Al-Ayyam), suom. Jussi Aro, Helsinki: Librum 1982 ISBN 951-862-043-1
Taha Husain (vas.) ja Gamal Abdel Nasser (oik.).
Hydraus

Maleiinihapon hydraus
Hydraus (vedytys) on kemiallinen reaktio, jossa molekyylin tyydyttymättömiin kaksois- tai kolmoissidoksiin liittyy vetyä (H2). Tyypillinen hydrausreaktio on vedyn liittyminen alkeenin kaksoissidokseen katalyytin läsnä ollessa, jolloin vedytetty kaksoissidos tyydyttyy yksinkertaiseksi sidokseksi (alkaaniksi). Tyypillinen esimerkki hydrauksesta on maleiinihapon kaksoissidoksen pelkistäminen vetykaasun avulla meripihkahapoksi. Elintarviketeollisuus kovettaa kasvirasvoja hydraamalla. Myös alkyynejä, ketoneja, nitriilejä ja imiinejä voidaan hydrata.
Hydraus on additioreaktio, jossa H2 liittyy esimerkiksi alkeenin kaksoissidokseen. Tällöin kaksoissidos muuttuu yksinkertaiseksi sidokseksi.
Esimerkiksi eteenin hydrogenointi etaaniksi:
Eteenin hydrogenointi
Hydrogenointireaktiot ovat luonteeltaan eksotermisia, eli ne vapauttavat lämpöä. Hydrogenointireaktiossa käytetään usein katalyyttiä reaktion nopeuttamiseksi. Katalyytteinä voidaan käyttää platinaa, palladiumia, nikkeliä tai rodiumia. Yleisimmin käytetty katalyytti on platina.
Hydraus poikkeaa protonoitumisesta siten, että hydrauksessa tuotteilla on sama sähkövaraus kuin lähtöaineilla.
Petrokemianteollisuudessa hydrauksella pyritään parantamaan polttoaineiden laatua, muun muassa poistamaan fysiologisesti haitallista bentseeniä.
Dehydraus

Dehydraus (vedyn poisto) on hydraukselle vastakkainen prosessi. Se suoritetaan alemmassa paineessa tai alipaineessa. Katalyyttina käytetään platinaa, kuparia tai raudan oksideja. Dehydrauksella valmistetaan mm. styreeniä sekä ketoneja, kuten asetonia ja metyylietyyliketonia,
Esimerkki
Isopropyylialkoholin (CH3CHOHCH3) dehydraus asetoniksi (C3H6O)
CH3CHOHCH3  → C3H6O +  H2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Etälukion sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Waleed Al-Husseini

Waleed al-Husseini heinäkuussa vuonna 2017.
Waleed al-Husseini tai Walid Husayin (s. 1989 Qalqilya, Länsiranta) on palestiinalainen, esseisti, kirjailija ja blogisti. Vuoden 2010 lokakuussa palestiinalaishallinto pidätti hänet koska hänen väitettiin pilkkaavan islamia Facebookissa ja blogeissaan. Hänen pidätyksensä sai kansainvälistä huomiota. Hän pakeni Ranskaan vuonna 2011 kun palestiinalaishallinto vapautti hänet 11 kuukauden vankeuden jälkeen. Vuonna 2012 hän sai poliittisen turvapaikan Ranskasta.
Waleed al-Husseinin elämä Palestiinassa

Waleed al-Husseinin isä oli parturi. Hän opiskeli tietojenkäsittelytieteitä mutta ei saanut töitä ja teki sen vuoksi joitakin tunteja päivässä töitä isänsä parturiliikkeessä. Hän oli perustanut Facebookiin kolme ryhmää missä arvosteli islamia ja uskontoja. Hän kirjoitti blogiinsa ja Facebook -sivulle kotoaan ja käytti väärää nimeä, mutta hänen äitinsä näki joitakin hänen ateistisia kirjoituksiaan ja lopetti heidän kotinsa internet -yhteyden jotta al-Husseini ei kirjoittaisi enää sellaisia.
Al-Husseini alkoi sen jälkeen käymään paikallisessa nettikahvilassa jossa vietti aikaansa jopa yli seitsemän tuntia päivässä, mikä herätti kahvilan omistajan epäilyt. Kuukausien tarkkailun jälkeen omistaja lähetti Palestiinan tiedustelupalvelulle ottamiaan kuvankaappauksia ja Facebook -sivuista. TIedustelupalvelu seurasi Waleed al-Husseinia kahvilassa viikkoja jonka jälkeen hänet pidätettiin 31. lokakuuta 2010. Hänet pidätettiin koska hän oli pilkannut islamia ja arvosteli islamin kannattajia.
Pidätys ja pako Ranskaan

Hän oli pidätettynä 11 kuukautta ilman oikeudenkäyntiä ja laillista perustetta. Kansainvälinen huomio sai kuitenkin palestiinalaishallinnon viemään Waleed al-Husseinin tapauksen oikeuteen jossa hänet tuomittiin ehdonalaiseen vankeuteen vuoden 1960 lain mukaan jumalanpilkasta. Päästyään pois vankilasta oikeudenkäynnin jälkeen hän pakeni ensin Jordaniaan ja sen jälkeen sieltä Ranskaan. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Ranskassa turvapaikka poliittisilla perusteilla. Hän on Ranskassa tunnettu sananvapauden kannattaja ja nyky-islamin arvostelija
Vuonna 2013 hän oli mukana perustamassa Ranskan entisten muslimien neuvostoa (le Conseil des ex-musulmans de France eli CEMF). Entisten muslimien neuvosto ajaa sananvapautta ja oikeutta olla ateisti sekä arvostella uskontoja.
Hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa ensimmäisen kirjansa vuonna 2015.
Kirjoja

Blasphémateur ! : les prisons d'Allah , 2015, Grasset ISBN 978-2-246-85461-6.
Englanninkielinen käännös: The Blasphemer: The Price I Paid for Rejecting Islam.  New York:  Skyhorse Publishing, 2017.  ISBN 9781628726756
Une trahison française : Les collaborationnistes de l'islam radical devoilés ("A French Treason: The Collaborators of Radical Islam Unveiled"), 2017, Éditions Ring ISBN 9791091447577.
Aiheesta muualla

Gatestone Institute: Interview with Waleed Al-Husseini (englanniksi)
Humanist Voices: Waleed Al-Husseini on support and sanctuary for ex-Muslims (englanniksi)
The Daily Beast: What It’s Like to Be an Atheist in Palestine (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef 
Ranskan entisten muslimien neuvoston logo.
Suomen Radioamatööriliitto

| Suomen Radioamatööriliitto ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1927, edeltäjä 1921
Toimiala:  radioamatööritoiminta
Kotipaikka:  Helsinki
Hallitus:  Arto Liimatta OH2KW, Mikael Nousiainen OH3BHX, Jari Ojala OH8LQ, Henri Olander OH3JR, Vili Peippo OH5GE, Timo Rinne OH5LLR, Tuomas Tauriala OH3ERV
Jäsenlehti:  www.sral.fi/palvelut/ra-lehti/
Aiheesta muualla
[www.sral.fi Sivusto]
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Radioamatööriliitto ry (lyhenne SRAL, ruots. Finlands Radioamatörförbund rf) on vuonna 1927 yhdistysrekisteriin rekisteröity Suomen radioamatöörien kansallinen liitto. Sen jäseninä on niin henkilöjäseniä kuin radioamatööriyhdistyksiäkin.
Vuosien 1928 ja 1993 välillä Suomen Radioamatööriliitto ry:n jäsenyys oli pakollinen kaikille radioamatööreille Suomessa. Pakkojäsenyys poistui, kun Suomi liittyi Euroopan unioniin.lähde?
Historia > Suomen Radioamatööriliitto NVL 1921

Nuoren Voiman Liitto sai 24. elokuuta 1921 yleisten töiden ja kulkulaitosten ministeriöltä oikeuden myöntää amatööriradiolähetyslupia enintään 300 metrin aallonpituudelle ja enintään 20 W:n lähetysteholle.  Nykyään enintään 300 metrin aallonpituus tarkoittaisi vähintään 999,4 kHz:n taajuutta. Aikaisemmin taajuus, jaksot, ilmoitettiin aallonpituusmetreinä. Nykyäänkin metreihin viittaaminen taajuuden asemesta palvelee antennien mittasuhteiden käsittämistä puhekielessä, kun taas teknillisesti taajuus Hertz-yksikköinä on täsmällinen ja 1930-luvulla vakiintunut.
999 kHz on nykyaikaisessa radiojärjestelmässä yleisradion keskipitkien aaltojen aluetta. Sitä lyhyempi aaltoalue nykyisessä radioamatööritoiminnassa on 160 metrin aallot ja sitä pidemmät 2,2 km:n aallot. Fysikaalisesti 160 metrin aallot ovat lähimpinä yleisradion 120 metrin aaltoja. 1920-luvulla ei yleisradiotoiminta ollut vielä laajasti vakiintunut ja eikä radioamatööritoiminna asema ollut varma. Valtiot pyrkivät takaamaan merenkulun ja sotilaallisen toimintansa pitkin yhteysetäisyyksin ja pitkin radioaalloin. Kuitenkin radioamatöörikokeilut osoittivat, että myös enintään 300 metriä pitkillä aalloilla kyettiin pitämään jopa mannerten välisiä yhteyksiä.
1921 vain yksi Suomen Radioamatööriliitto NVL:n jäsen sai radiolähetysluvan. Vuonna 1922 yhdistyksen jäsenmäärä lisääntyi 23:lla ja vuonna 1923 39:llä. Kaksikielisessä Suomessa yhdistyksen jäseniksi ilmoittautui myös ruotsinkielisiä. Tämän vuoksi yhdistyksen nimi muutettiin kaksikieliseksi: Suomen Radioamatööriliitto NVL - Finlands Radioamatörförbund NVL. Vuoden 1923 loppuun mennessä yhdistyksessä oli 88 jäsentä, joista ruotsinkielisiä oli 14 ja suomenkielisiä 74.
Suomen Radioamatööriliitto NVL - Finlands Radioamatörförbund NVL:n puheenjohtajaksi valittiin jääkärikapteeni Uuno Aittola. 1924 elokuuhun mennessä oli radioamatöörikerhoja muodostunut Haminaan, Hankoon, Helsinkiin, Joensuuhun, Jyväskylään, Kuopioon, Porvooseen, Raumalle, Tampereelle, Turkuun ja Viipuriin.
Helsingin radioamatöörit perustivat Radiolan yleisradioasemakseen. Arvi Hauvonen 3NB aloitti yleisradiolähetykset Tampereen Radiona. Toisessa vaiheessa yleisradiolähetykset siirtyivät edellen Arvo Hauvosen johtamina Tampereen radioyhdistyksen luvalle, mistä muodostui maaliskuussa 1930 vähitellen Yle Tampere.
| Yhteisö | paikka | Kutsumerkki |
| --- | --- | --- |
| Lahden Radioharrastajat | Lahti |  |
| Radiola | Helsinki |  |
| Tampereen Radioyhdistys | Tampere | 3NBA |
Historia > Yhdistystoimintojen eriytyminen

Yleisradion kuuntelua ja kaukokuuntelua varten perustettiin radioamatööritoiminnan lähetystoiminnasta riippumaton Suomen Radio Yhdistys. Näin yleisradion kuuntelu ja yleisradiolähetysten kaukokuuntelu (DX-kuuntelu) eriytyi 1924 mennessä osaksi radioamatööritoiminnasta, lähetystoiminnasta. Tilannetta voimisti se, että 1926 Suomen Radioamatööriliitto NVL ry - Finlands Radioamatörförbund NVL rf lähetti jäsenilleen kyselyn, millaista toimintaa he harjoittavat. Vuoden aikana Suomen Radioamatööriliitto ry:n rekisteröimiseen, 1927 mennessä sen jäsenistä oli jättäytynyt pois 61 %.
Historia > Suomen Radioamatööriliitto ry

Radioamatöörilupien hyväksyminen ja tarkastaminen siirtyi puolustusvoimien radiopataljoonalta 1. helmikuuta 1927 alkaen yleisten töiden ja kulkulaitosten ministeriölle. Perustavan kokouksensa 28. marraskuuta 1926  pitänyt Suomen Radioamatööriliitto ry merkittiin yhdistysrekisteriin 5.2.1927. Vajaan vuoden kuluttua 26. tammikuuta 1928 alkaen kaikkien radioamatöörien tuli kuulua Suomen Radioamatööriliittoon. Tämä pakkojäsenyys päättyi 1989.
Hallinto > Hallitus

Yhdistyksen hallituksessa on seitsemän jäsentä. Puheenjohtaja valitaan kaksivuotiskaudeksi ja muut kuusi hallituksen jäsentä kolmen vuoden kaudeksi vaaleilla. Erovuoroisia hallituksen jäseniä on kerrallaan kaksi joka vuosi.
| Jäsenet | Kausi | Kutsumerkki |
| --- | --- | --- |
| Erik Finskas | 2025–2025, ensimmäinen kausi | OH2LAK  2442901, 2442002  |
| Joel Lehtonen | 2025–2027, ensimmäinen kausi | OH64K    2446040  |
| Arto Liimatta | 2024–2026, ensimmäinen kausi | OH2KW   2442116  |
| Mikael Nousiainen | 2024-2026, ensimmäinen uusi kausi, toinen kausi | OH3BHX   2443103   |
| Jari Ojala | 2023–2025, ensimmäinen kausi | OH8LQ  |
| Henri Olander | 2024-2025, ensimmäinen kausi | OH3JR   2441239   |
| Tuomas Tauriala | 2024-2025, ensimmäinen uusi kausi, kolmas kausi | OH3ERV  2441210, 2443043, 2443064  |
Hallinto > Puheenjohtajat

Suomen Radioamatööriliitto ry:n puheenjohtajista pitkäaikaisin on Axel Tigerstedt, joka toimi puheenjohtajana kuusitoista vuotta. Merja Koivaara oli Suomen Radioamatööriliiton ensimmäinen naispuheenjohtaja 2013–2018, kolme kahden vuoden vaalikautta. Toiseksi pisimpään puheenjohtajana on ollut Jari Jussila kahtena jaksona yhteensä yhdeksän vuotta. Uuno Aittola on ollut ainoa puheenjohtaja, jolla ei ollut radioamatöörikutsumerkkiä.
| Puheenjohtaja | Kausi | Kutsumerkki |
| --- | --- | --- |
| T. K. Laakso | 1921–1924 | 2NZ |
| Leo Lindell | 1921–1924 | 1NA |
| Uuno Aittola | 1924–1924 |  |
| K. S. Sainio | 1928–1941 | OH2NM |
| Vilho Kilpinen | 1942–1946 | OH2OF |
| K. S. Sainio | 1947–1948 | OH2NM |
| Leo Antman | 1949–1949 | OH2NY |
| Paavo Kotilainen | 1950–1951 | OH2QZ |
| Matti Wihuri | 1952–1953 | OH2OH |
| Vilho Kilpinen | 1954–1954 | OH2OF |
| Matti Wihuri | 1955–1956 | OH2OH |
| Voitto Karkila | 1957–1960 | OH2ZH |
| Osmo A. Wiio | 1961–1966 | OH2TK |
| Oke Kaarela | 1967–1967 | OH2NP |
| Armas Valste | 1968–1970 | OH2NB |
| Axel Tigerstedt | 1971–1986 | OH5NW |
| Seppo Sisättö | 1987–1989 | OH1VR |
| Jari Jussila | 1990–1997 | OH2BU 2442265  |
| Jari Pekka Savojoki | 1998–2001 | OH1CF |
| Jari Jussila | 2002-2003 | OH2BU 2442265  / OH7RF  |
| Pasi Bergman | 2004–2006 | OH3WS |
| Raimo Lehto | 2007–2012 | OH2BCI |
| Merja Koivaara | 2013–2018 | OH1EG |
| Tuomas Tauriala | 2019–2020 | OH3ERV 2441210, 2443043, 2443064  |
| Jorma Saloranta | 2021 | OH2KI  |
| Vili Peippo (vt.) | 2021 | OH5GE 2446015 2446038   |
| Jarmo Malinen (vt.) | 2022 | OH2UBM  |
| Jarmo Malinen | 2023 | OH2UBM  |
| Timo Rinne (vt.) | 2023 | OH5LLR  |
| Henri Olander | 2024- | OH3JR 2441239  |
Toiminta > Kansainvälinen toiminta

Kansainvälisessä toiminnassaan Suomen Radioamatööriliitto on kansainvälisen radioamatööriliiton (IARU) sekä pohjoismaisten radioamatööriliittojen yhteistyöelimen (NRAU) jäsen.
Toiminta > Yhteistyö muiden yhdistysten kanssa

Suomen Radioamatööriliitto on Suomen Punaisen Ristin koodinoiman Vapaaehtoisen pelastuspalvelun jäsen. Radioamatöörit toimivat Vapepassa pääasiassa viestiopettajina ja tarvittaessa viestiyhteyksien rakentajina ja viestittäjinä. Yksi näistä palveluista on puheradiotoistimen järjestäminen noin kahden metrin aaltoalueelle. Esimerkiksi Pohjois-Karjalassa ja Pohjois-Savossa on näitä toistimia luvitettuina kolme.
Suomen Partiolaisten kanssa radioamatöörit järjestävät vuosittain JOTA-tapahtuman, jossa partiolaiset voivat lähettää radioamatöörien laitteilla viestejä toisilleen. Paikoin toiminta on järjestäytynyt radiopartiolaisuudeksi.
Suomen Radioamatööriliitolla on MPK:n kanssa kesällä 2022 allekirjoitetun yhteistoimintamuistion puitteissa sopimus radioamatöörien koulutuksesta.
Jäsenistö > Henkilöjäsenet

Suomen Radioamatööriliiton jäsenyys tuli pakolliseksi radioamatööreille 26. tammikuuta 1928 annetun määräyksen nojalla. Kiristyneiden radioamatöörilupavaatimusten vuoksi vajaan kolmensadan Nuoren Voiman Liiton radioamatöörin määrä laski Suomessa alle puoleen, noin sataan radioamatööriin.lähde? Pakollista jäsenyyttä ei enää ole ollut vuodesta 1990 lähtien, kun lainsäädäntö kielsi jäsenyyden liittämisen viranomaislupaan (vrt. Ilmailuliitto).
Liikenne- ja viestintävirasto myöntää radioamatööriluvan jäsenyydestä riippumatta niille, joilla on tarvittava pätevyys, nykyää Suomessa yleisluokan tai perusluokan radioamatööritutkinto. Yleisluokan radioamatööritutkinto on kansainvälisesti ensimmäisen luokan tutkinto ja perusluokan tutkinto on toisen luokan tutkinto. Yleisluokan radioamatööri saa lähettää monilla taajuusalueilla 1500 W:n teholla, ja perusluokan radioamatööri 120 W:n teholla. Monet perustukisasema-amatööriradiot ovat 100 W:n tehoisia siksi, että monissa maissa toisen luokan radioamatöörin sallitut lähetystehot monilla taajuusalueilla rajoittuvat 100 W:iin. Pitkäaikaisista LA-radioharrastajista noin kolmasona on perus- tai yleisluokan radioamatöörejä ja radioamatööreistä noin kolmasosa on yleisluokan radioamatöörejä. Suomen Radioamatööriliitto ry:ssä oli vuoden 2019 alussa 3 515 jäsentä.
| Suomen Radioamatööriliiton jäsenmäärän kehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Jäseniä |  |
| 1965 | 1965 |    | 2 115 | 2 115 |
| 1970 | 1970 |    | 2 355 | 2 355 |
| 1975 | 1975 |    | 2 761 | 2 761 |
| 1980 | 1980 |    | 3 691 | 3 691 |
| 1985 | 1985 |    | 4 380 | 4 380 |
| 1990 | 1990 |    | 5 170 | 5 170 |
| 1995 | 1995 |    | 5 590 | 5 590 |
| 2000 | 2000 |    | 5 082 | 5 082 |
| 2005 | 2005 |    | 4 646 | 4 646 |
| 2010 | 2010 |    | 4 343 | 4 343 |
| 2015 | 2015 |    | 3 881 | 3 881 |
| 2020 | 2020 |    | 3 490 | 3 490 |
Lähteet: Suomen Radioamatööriliiton lehdet, verkkojulkaisu ja Yleisradion tekstitelevisio joulukuussa 2017, sivu 591.
Jäsenistö > Jäsenkerhot

Radioamatööriyhdistyksellä on säännöllisiä tapaamisia, ja niillä on myös usein amatööriradioasema tiloissaan. Suurin osa paikallisista yhdistyksistä on SRAL:n jäseniä.
| Yhdistys | Paikkakunta | Maakunta | Verkkosivut | Kutsumerkki | Amatööriradiotoistin tai verkko-ohjelmistoradiovastaanotin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CQ-Klubben - CQ-Kerho r.f. | Pietarsaari | Pohjanmaa | https://oh6ag.fi | OH6AG |  |
| Elimäen radioamatöörikerho ry | Kouvolan Elimäki | Kymenlaakso |  | OH5AE, OH5R | http://oh5ae.dyndns.org:8073 |
| Espoon radiokerho - Esbo radioklubb r.y. | Espoo | Uusimaa | https://oh2ch.wordpress.com/ | OH2CH |  |
| Haminan Radioamatöörit ry | Hamina | Kymenlaakso |  | OG5A, OH5AD | 434.925 MHz / 432.925 MHz, 1750 Hz |
| Hämeenlinnan Radioamatöörit | Hämeenlinna | Kanta-Häme | http://oh3aa.fi | OH3AA | http://oh3aa.dy.fi:18073 |
| Imatran Radioamatöörit ry | Imatra | Etelä-Karjala |  | OH5A, OH5AI |  |
| Kakkosten Kerho | Helsinki | Uusimaa | http://www.oh2aa.fi | OH2AA |  |
| Keski-Suomen Radioamatöörit | Jyväskylä | Keski-Suomi |  | OH6AD, OH6AW, OH6K |  |
| Keski-Uudenmaan Radioamatöörit | Järvenpää | Uusimaa | http://oh2ap.fi | OH2AP |  |
| Kouvolan Radiokerho ry | Kouvola | Kymenlaakso | http://www.oh5ag.com | OH5AG | 145.700 MHz / 145.100 MHz, 1750 Hz   434.625 MHz / 432.625 MHz, CTCSS 114.8 Hz |
| Lapuan Radiokerho | Lapua | Etelä-Pohjanmaa | http://www.oh6ac.net/ | OH6AC |  |
| Pohjois-Karjalan Radiokerho ry | Joensuu | Pohjois-Karjala | http://www.oh7ab.fi | OH7AB |  |
| Porvoon Radioharrastajat | Askola | Uusimaa | http://www.oh2abb.fi | OH2ABB | 434,875 MHz / 432,875 MHz, CTCSS 118,8 Hz |
| Riihimäen Kolmoset ry | Riihimäki | Kanta-Häme | http://oh3ad.fi | OH3AD |  |
| Saimaan Viitoset ry | Lappeenranta | Etelä-Karjala | http://www.oh5ab.org/ | OH5AB, OH5B | 145.775 MHz / 145.175 MHz, 1750 Hz |
| Tampereen Radioamatöörit ry | Tampere | Pirkanmaa | https://oh3ne.fi | OH3NE |  |
| Turun Radioamatöörit ry | Turku | Varsinais-Suomi | http://www.oh1aa.net | OH1AA |  |
| Viitosten Kerho - The Club of Fives ry | Kotka | Kymenlaakso |  | OH5AA | 145.650 MHz / 145.050 MHz, 1750 Hz   434.5625 MHz / 432.5625 MHz, CC1 (DMR) |
Talous

Opetus- ja kulttuuriministeriön avustukset nuorisojärjestöille
| 2019 | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 | 2011 | 2010 | 2009 | 2008 | 2007 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 000 € | 14 000 € | 14 000 € | 14 000 € | 22 000 € | 25 000 € | 25 000 € | 31 000 € | 31 000 € | - | 26 000 € | 26 000 € | 25 000 € |