stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syvissä vesissä (vuoden 2022 elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Affleck  | … |  Vic Van Allen   |
|  Ana de Armas  | … |  Melinda Van Allen   |
|  Tracy Letts  | … |  Don Wilson   |
|  Lil Rel Howery  | … |  Grant   |
|  Dash Mihok  | … |  Jonas Fernandez   |
|  Finn Wittrock  | … |  Tony Cameron   |
|  Kristen Connolly  | … |  Kelly Wilson   |
|  Jacob Elordi  | … |  Charlie De Lisle   |
|  Rachel Blanchard  | … |  Kristin Peterson   |
|  Grace Jenkins  | … |  Trixie Van Allen   |
|  Jade Fernandez  | … |  Jen Fernandez   |
|  Michael Braun  | … |  Jeff Peterson   |
|  Brendan C. Miller  | … |  Joel Dash   |
|  Devyn Tyler  | … |  Mary Washington   |
|  Jeff Pope  | … |  päällikkö Nichols   |
|  Michael Scialabba  | … |  Kevin Washington   |
Aiheesta muualla

Syvissä vesissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jean Pierre Léonard

Jean Pierre Léonard (29. joulukuuta 1889 Dudelange – 5. joulukuuta 1985) oli Intiassa toiminut luxemburgilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja jesuiitta.
Léonard vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1921 ja nimitettiin Trichinopolyn hiippakunnan johtoon 2. tammikuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leo Peter Kierkels, jota avustivat Francis Tiburtius Roche ja Vittore Rosario Fernandes. Léonard sai 8. tammikuuta 1938 nimityksen Maduran/Madurain piispaksi ja 19. syyskuuta 1953 Madurain arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Léonard jäi eläkkeelle 13. huhtikuuta 1967, jolloin hänet nimitettiin Izirzadan titulaariarkkipiispaksi. Hän erosi titulaariarkkihiippakunnan johdosta 25. heinäkuuta 1976.
The Unguided

| The Unguided |
| --- | --- |
 The Unguided, Rockharz Open Air 2019
Tiedot
Toiminnassa:  2010–
Tyylilaji:  melodinen death metal
Kotipaikka:   Falkenbergin kunta, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Richard Sjunnesson, laulu   Roland Johansson, laulu, kitara   Roger Sjunnesson, kitara   Henric Liljesand, Basso  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Unguided on melodinen death metal -yhtye Falkenbergista Ruotsista. Yhtye koostuu Sonic Syndicaten entisistä jäsenistä, Roland Johanssonista sekä Richard ja Roger Sjunnessonista. Yhtye luotiin Richardin erottua Sonic Syndicatesta. 
The Unguidediin kuuluvat nykyään myös Henric Liljesand (o.s. Carlsson, Cipher System, Nightrage, Dead by April) ja rumpali Richard Schill.
Jäsenet

Richard Sjunnesson – laulu
Roger Sjunnesson – kitara
Roland Johansson – laulu, kitara
Henric Liljesand – basso
Richard Schill - rummut
Diskografia > Studioalbumit

Hell Frost (2011)
Fragile Immortality (2014)
Lust and Loathing (2016)
And the Battle Royale (2017)
Father Shadow (2020)
Diskografia > Kokoelmat

Hell Frost: The Ultimate Collection (2012)
Diskografia > EP:t

Nightmareland (2011)
InvaZion (2012)
Fallen Angels (2014)
Brotherhood (2016)
Royalgatory (2019)
616 (2022)
Diskografia > Singlet

Betrayer of the Code (2011)
Inherit the Earth (2011)
Phoenix Down (2012)
Deathwalker (2012)
Inception (2013)
Aiheesta muualla

The Unguidedin virallinen sivusto
The Unguided Myspacessa (englanniksi)
Richard Sjunnessonin blogi
This Is Why

| This Is Why Paramore |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2023
 Kesto: 36.16
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Listasijoitukset
   Billboard 200: 2.   Suomen virallinen albumilista: 20. 
Paramoren muut studioalbumit
| After Laughter 2017 | This Is Why 2023 |   |
Singlet albumilta This Is Why
 ”This Is Why” Julkaistu: 28. syyskuuta 2022  ”The News” Julkaistu: 8. joulukuuta 2022  ”C’est Comme Ça” Julkaistu: 12. tammikuuta 2023  ”Running Out of Time” Julkaistu: 23. toukokuuta 2023
This Is Why on yhdysvaltalaisyhtye Paramoren kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 2023. Se nousi toiselle sijalle yhdysvaltalaisella Billboard 200 -albumilistalla. Albumilta on julkaistu singlet ”This Is Why”, ”The News”, ”C’est Comme Ça” ja ”Running Out of Time”.
Vuoden 2024 Grammy-gaalassa albumi palkittiin vuoden parhaana rock-albumina ja sen nimikkokappale parhaana vaihtoehtomusiikkiesityksenä. Palkinnot olivat koko yhtyeen ensimmäiset, vaikka sen jäsenistä Hayley Williams ja Taylor York olivat jo aiemmin voittaneet Grammy-palkinnot kappaleella ”Ain’t It Fun”. This Is Why on ensimmäinen naisjohtoisen yhtyeen teos, joka on voittanut parhaan rock-albumin kategorian.
Kappaleet

This Is Why – 3.26
The News – 3.07
Running Out of Time – 3.12
C’est Comme Ça – 2.29
Big Man, Little Dignity – 4.20
You First – 4.05
Figure 8 – 3.24
Liar – 4.21
Crave – 3.55
Thick Skull – 3.52
Arvostelut

Soundi:
Re: This Is Why

Paramore julkaisi 6. lokakuuta 2023 remix-albumin Re: This Is Why. Se sisältää 12 kappaletta, jotka ovat suurimmaksi osaksi muiden artistien remixejä, uudelleentulkintoja tai uudelleenkirjoitettuja versioita alkuperäisen albumin kappaleista. Sillä vierailevat muun muassa Julien Baker, Animal Collective -yhtyeen Panda Bear ja The xx -yhtyeen Romy. Albumille kuuluu myös demoversio kappaleesta ”Sanity”.
Re: This Is Why > Kappaleet

This Is Why (Re: Foals) – 5.51
The News (Re: The Linda Lindas) – 3.26
Running Out of Time (Re: Panda Bear) – 4.23
Running Out of Time (Re: Zane Lowe) – 4.44
C’est Comme Ça (Re: Wet Leg) – 2.24
Big Man, Little Dignity (Re: Domi & JD Beck) – 3.00
You First (Re: Remi Wolf) – 3.54
Figure 8 (Re: Bartees Strange) – 3.35
Liar (Re: Romy) – 4.36
Crave (Re: Claud) – 3.30
Thick Skull (Re: Julien Baker) – 4.54
Sanity – 3.30 (demo)
Jere Hiltunen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. kesäkuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Kontiolahti, Suomi
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: JIPPO, Joensuu
Junioriseurat
–2014: LehPa
2015: JIPPO
2016-2019: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015 | JIPPO | 2 | (0) |
| 2016-2017 | SC KuFu-98 | 7 | (4) |
| 2018–2019 | KuPS | 13 | (0) |
| 2018-2019 | → SC KuFu-98 | 27 | (3) |
| 2020- | JIPPO | 17 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 66 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. marraskuuta 2020.
Jere Hiltunen (s. 11. kesäkuuta 1999 Kontiolahti) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa joensuulaista JIPPOa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Hiltunen aloitti junioriuransa kotiseudullaan Kontiolahdella yhdessä kaksosveljensä Joonan kanssa Lehmon Pallo -77:n riveissä. He pelasivat kaudella 2015 Kakkosessa pelanneen JIPPOn riveissä. He siirtyivät edelleen kaudella 2016 Kuopioon ja pelasivat aluksi Kuopion Palloseuran (KuPS) A-junioreiden ja Kakkosessa pelanneen yhteistyöseura SC KuFu-98n riveissä. Jere ja Joona tekivät kauden 2018 alussa monivuotisen sopimuksen KuPS:n kanssa. Enimmäkseen he pelasivat yhteistyöseura SC KuFu-98:ssa. Jere Hiltunen nousi Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen kaudella 2018. Hän pääsi kentälle ensimmäisellä kaudella yhdeksässä ottelussa ja seuraavalla kaudella 2019 neljä kertaa, jolloin hän oli SM-kultaa voittaneen KuPS:n riveissä.
Ensiesiintymisen Veikkausliigassa hän teki 22. toukokuuta 2018 ottelussa KuPS-VPS aivan pelin loppuhetkillä.
Kaudella 2020 Jere ja Joona Hiltunen palasivat takaisin Joensuuhun ja olivat nostamassa JIPPOa kaudella 2020 Kakkosen lohkovoittajina Ykköseen.
Kesäkuussa 2018 Jere Hiltunen pelasi kaksi maaottelunsa Suomen U19-joukkueessa Montenegroa vastaan.
Saavutukset

Veikkausliiga:
Suomen mestaruus: 2019
Suomen mestaruuspronssia: 2018
A-nuorten SM-kultaa: 2019
Todd Cantwell

Todd Cantwell vuonna 2019.
Todd Owen Cantwell (s. 27. helmikuuta 1998 Dereham) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seura on Skotlannin Valioliigassa pelaava Rangers FC.
Cantwell pelasi Norwich Cityn nuorisojoukkueissa. Kevätkauden 2018 hän oli lainalla Fortuna Sittardissa ja pelasi Alankomaiden kakkossarjatasolla Eerste divisiessä kymmenen ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Norwich Cityn edustusjoukkueessa Englannin mestaruussarjassa 24 ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2019–2020 Cantwell pelasi Valioliigassa Norwichin joukkueessa 37 ottelua ja teki ensimmäisen valioliigamaalinsa kolmannessa ottelussaan elokuussa Chelseaa vastaan. Tämän jälkeen hän teki maalin syyskuussa Manchester Cityä, marraskuussa Evertonia, joulukuun alussa Arsenalia, vähän ennen joulua Wolverhamptonia ja uudenvuodenpäivänä Crystal Palacea vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi mestaruussarjassa 33 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Cantwell on pelannut Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin Suomea vastaan. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2019 Kosovoa vastaan.
Todd Brown

| Todd Brown> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Todd Brown
Syntynyt: 24. marraskuuta 1987 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laituri
Pituus:  196 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2006–2010:   Wrightin osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
 2011–2012  2013–2014:   Aris Leeuwarden  WBC Raiffeisen Wels  Mineros de Caborca  Namika Lappeenranta
Todd Brown (s. 24. marraskuuta 1987) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri.
Brown on pelannut ammattilaisurallaan Alankomaissa, Itävallassa 15,9 pisteen ja 4,9 levypallon keskiarvoilla, Meksikossa ja Suomessa. Suomessa Brown edusti Namika Lappeenrantaa kaudella 2013–2014. Hän teki Korisliigan runkosarjassa toiseksi eniten pisteitä otteluita kohden ja sijoittui riistotilastossa kolmanneksi sekä tehoindeksitilastossa neljänneksi.
Jaspisyökkönen

| Jaspisyökkönen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Tarhayökköset Hadeninae
Suku::  Staurophora
Laji::  celsia
Kaksiosainen nimi
 Staurophora celsia  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Jaspisyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaspisyökkönen (Staurophora celsia) on melko yleinen, vihreänkirjava yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Jaspisyökkönen on keskikokoinen yökkönen, jota ei voi ulkonäkönsä perusteella sekoittaa mihinkään muuhun perhoslajiin. Etusiivet ovat laajalti tasaisen turkoosinvihreät. Siiven keskellä ja ulkoreunassa vihreän värin katkaisee kapea, ruskeankirjava alue. Perhosen ikääntyessä vihreä väri haalistuu, ja viimeiset lennossa olevat yksilöt voivat olla hyvin vaaleita. Takasiivet ovat tummanharmaat. Turkoosi väri jatkuu myös keskiruumiin selkäpuolelle ja päähän. Siipiväli on 35–44 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Jaspisyökköstä tavataan Euroopasta Aasian poikki Japaniin saakka. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran Ahvenanmaalla vuonna 1934, ja se on sittemmin levinnyt koko Etelä- ja Keski-Suomeen. Aikuiset perhoset lentävät syksyllä, elokuun lopulta lokakuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat

Elinympäristönään laji suosii lehtimetsiä, puistoja sekä puutarhoja ja lentää helposti valolle. Toukat elävät ravintokasvinsa juurakoissa. Laji talvehtii munana.
Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen useita heinälajeja, erityisesti kuitenkin hietakastikkaa (Calamagrostis epigejos).
Thomas Heftye

| Thomas Heftye |
| --- | --- |

Norjan puolustusministeri
 Knudsenin I hallitus 18. maaliskuuta 1908 – 11. huhtikuuta 1908  
Edeltäjä:  Karl Friederich Griffin Dawes
Seuraaja:  Haakon Ditlef Lowzow
 Blehrin I hallitus 9. kesäkuuta 1903 – 22. lokakuuta 1903  
Edeltäjä:  Georg Stang
Seuraaja:  Oscar Strugstad
Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Thomassen Heftye
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1860 Aker, Norja
Kuollut: 19. syyskuuta 1921 (61 vuotta) Trondheim, Norja
Tiedot
Puolue:  Venstre
Kunnianosoitukset:  Pyhän Olavin ritarikunta (1903) Dannebrogin ritarikunta Kunnialegioona
Thomas Heftye (10. huhtikuuta 1860 Aker – 19. syyskuuta 1921 Trondheim) oli norjalainen upseeri ja Venstren poliitikko, joka toimi puolustusministerinä vuosina 1903 ja 1908. Hän edisti Norjan lennätinlaitosta ja istui Kansainvälisessä olympiakomiteassa 1907–1908. Hän kuoli junaonnettomuudessa lähellä Trondheimia syyskuussa 1921.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Heftye Wikimedia Commonsissa
Johan Henrik Wijkman

Johan Henrik Wijkman (myös Juhana Henrik Vijkman, noin 1698 Porvoo – 7. syyskuuta 1751 Tukholma) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja valtiopäiväedustaja. Wijkman oli yhteistyössä Venäjän kanssa ja pyrki kaatamaan Ruotsia hallineen hattupuolueen hallituksen. Hänet vangittiin maanpetoksen takia ja mestattiin.
Wijkmanin vanhemmat olivat Porvoon pormestari Jakob Wickmannus, myöhemmin Wijkman (k. 1728) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Elisabet Gottsman. Wijkman seurasi tuomaria käräjillä 1715 ja hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1720.
Wijkman toimi kamarikollegion ylimääräisenä virkamiehenä vuodesta 1720, Kyminkartanon ja Lappeen tuomiokunnan tuomarin apulaisena vuonna 1722 sekä vuodesta 1722 lähtien Turun hovioikeuden asianajajana. Hän oli Raahen pormestarina vuodesta 1729 ja viimeksi hän oli Pien-Savon tuomiokunnan tuomarina 1740–1751. Wijkman oli myös Raahen pormestarina ollessaan valtiopäivämiehenä vuosien 1731 ja 1738–1739 valtiopäivillä.
Wijkman pakeni sotaa Ruotsiin 1741, mutta palasi Suomeen tuomarinvirkaan 1743. Kun hänet oli ilmiannettu epäsäännöllisestä elämästä ja omavaltaisesta käytöksestä, hän pakeni 1748 Venäjälle tutkinnan vielä ollessa meneillään, mutta palasi Suomeen 1749. Kruunu takavarikoi hänen omaisuutensa, jolloin hän värväytyi Tukholmassa ollessaan rahapulassa Venäjän asiamieheksi Suomessa 1750. Hänet paljastettiin ja vangittiin 1751, tuomittiin valtiopetoksesta 12.8.1751 kuolemaan ja mestattiin Tukholmassa 7.9.1751.
Wijkman oli naimisissa Kristina Elisabet von Ackernin kanssa.
Johan Henrik Strömer

Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Johan Henrik Strömer (7. heinäkuuta 1807 Pielisjärvi – 16. toukokuuta 1904) oli suomalainen piirtäjä ja taidegraafikko. Hän toimi kuvittajana.
Strömerin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Mårten Strömer ja Magdalena Charlotta Strömer o.s. Backman. Hän opiskeli G. Lundgrenin  ohjauksessa ja myöhemmin Tukholmassa Ruotsissa Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1827–1832. Strömer muutti Ruotsiin 1824 ja työskenteli vuodesta 1828 alkaen Tukholmassa. Hän palasi Suomeen 1870-luvulla.
Ruotsissa Strömmer saavutti etevän kivipiirtäjän maineen. Viisikymmenvuotisen uransa aikana hän teki litografialehtiä, jotka olivat usein taiteellisesti merkittäviä, kirjankuvituksia ynnä muuta. Hänen merkittävimpiä töitään ovat esimerkiksi ”Svenskt album, lithografiska afbildningar efter svenska konstnärens arbeten” (kuusi vihkoa), Bellmanin muotokuva Per Krafft vanhemman mukaan ja muotokuvalehti valtiopäivien kamareista.
Todd Haley

Todd Haley
Todd Haley (s. 28. helmikuuta 1967 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on toimi vuosina 2009–2011 Kansas City Chiefsin päävalmentajana. Hän aloitti valmentajanuransa NFL:ssä vuonna 1995 New York Jetsin organisaatiossa. Uransa aikana Haley on toiminut laitahyökääjien valmentajana Jetsissä, Chicago Bearsissa ja Dallas Cowboysissa sekä  hyökkäyksen koordinaattorina Arizona Cardinalsissa.
Todd Haley tunnetaan tempperamenttisena valmentajana, joka ei säästele sanojaan pelaajia kritisoidessaan. TV-kamerat ovat tallentaneet Haleyn ja tähtipelaajien kiivaita sanaharkkoja kesken ottelun. Haleylla ei ole pelaajataustaa amerikkalaisessa jalkapallossa. Opiskeluaikanaan hän pelasi golfia Floridan ja Miamin yliopistojoukkueissa. Todd Haleyn isä Dick Haley on entinen NFL-pelaaja ja pelaajakoordinaattori.
Jorma Salmi (kaiutinsuunnittelija)

Jorma Uolevi Salmi (19. syyskuuta 1948 Helsinki – 27. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen opisto-insinööri, kaiutinsuunnittelija ja kaiutinvalmistaja Gradientin perustaja.
Salmi työskenteli Nokian palveluksessa ja sitten Lohja Elektroniikan akustiikkalaboratorion johtajana suunnitellen tällöin muun muassa AAD-kaiuttimia. Hän tutki yhdessä Anders Weckströmin kanssa miten kuuntelutila vaikutti kaiuttimien äänentoistoon ja he julkistivat tutkimustuloksensa Montreux’n AES-tapaamisessa vuonna 1982. Tutkimustoiminta johti sitten siihen että Salmi perusti Gradientin yhdessä Jouko Alangon ja Mikko Palorannan kanssa vuonna 1984. Gradientin kaiuttimet suunniteltiin tavallisia kuunteluhuoneita varten niin että pyrittiin minimoimaan kuuntelutilan vaikutus kauittimen äänentoistoon. Alkuvuosina Gradientin suurin asiakas oli Sibelius-Akatemia joka hankki kaiuttimia luokkahuoneisiin ja saleihin. 1990-luvulta alkaen Gradient alkoi panostaa myös kaiuttimien ulkonäköön ja samoihin aikoihin alkoi myös kaiuttimien vienti ulkomaille.
Vuodesta 2010 Gradientia on johtanut Jorma Salmen poika Atte Salmi. Yrityksellä on nykyisin puolenkymmentä eri kaiutinmallia, joiden loppukokoonpano tapahtuu Porvoossa. Puolet tuotannosta menee vientiin.
Aiheesta muualla

Jorma Salmen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tahko (työkalu)

Käsikäyttöinen kampitahko vesilaatikolla.
Tahko on akselin varassa pyöritettävä raskas, tyypillisesti hiekkakivestä tehty kiekko, jolla voi hioa ja teroittaa työkaluja, esimerkiksi talttaa. Tahkot voivat olla käsi- tai sähkökäyttöisiä. Tahkokiven voi kostuttaa vedellä ja sitä varten tahkossa voi olla oma vesisäiliökin.
Jeu de paume kesäolympialaisissa 1924

Jeu de paume
Jeu de paume järjestettiin näytöslajina vuoden 1924 kesäolympialaisissa. Tämä oli toinen ja toistaiseksi viimeinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Aiemmin jeu de paume oli mukana vuonna 1908, jossa se oli mukana virallisena lajina.
Jeu de paume olympialaisissa
1908 |
1912–1920 |
1924 (Näytöslaji)
Kesäolympialaisten 1924 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jeu de paume (Näytöslaji) | Melonta (Näytöslaji) | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pallopelit (Näytöslaji) | Pelota (Näytöslaji) | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ranskalaiset taistelulajit (Näytöslaji) | Ratsastus | Rugby | Soutu | Taidelajit | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Todd Ewen

| Todd Ewen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1966 Saskatoon, SK, Kanada
Kuollut: 19. syyskuuta 2015 (49 vuotta)
Kansalaisuus:  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  R
Pituus:  188 cm
Paino:  104 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–1997
Seurat:  St. Albert Saints (AJHL) Vernon Lakers (BCJHL) Kamloops Junior Oilers (WHL) New Westminster Bruins (WHL) Maine Mariners (AHL) St. Louis Blues (NHL) Peoria Rivermen (IHL) Montreal Canadiens (NHL) Anaheim Mighty Ducks (NHL) San Jose Sharks (NHL)
NHL-varaus:  168. varaus, 1984 Edmonton Oilers
Valmennusura
Vuodet:  2010–2011
Seurat:  Saint Louisin yliopisto
Todd Gordon Ewen (22. maaliskuuta 1966 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – 19. syyskuuta 2015) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitahyökkääjä. Ewen tunnettiin tappelijana, joka koko uransa aikana tappeli yli 150 kertaa.
Edmonton Oilers varasi Ewenin NHL:n varaustilaisuudessa 1984 kolmannella kierroksella 168. pelaajana. Ewen pelasi urallaan 518 NHL:n runkosarjaottelua tehopistein 36+40=76 ja 26 pudotuspeliottelua tehopisteittä. Hänen seurojaan NHL:ssä olivat St. Louis Blues, Montreal Canadiens, Mighty Ducks of Anaheim ja San Jose Sharks. Ewen keräsi NHL:ssä 1 914 jäähyminuuttia runkosarjassa ja 87 pudotuspeleissä. Hänen yhden kauden jäähyennätyksensä oli 285 minuuttia Mighty Ducks of Anaheimissa kaudella 1995–1996. Esimerkiksi Mighty Ducks of Anaheimissa hänen tehtävänään oli suojella tähtipelaajia Paul Kariyaa ja Teemu Selännettä.
Lisäksi Ewen pelasi WHL:ssä 187 runkosarjaottelua tehoin 50+57=107 ja 19 pudotuspeliottelua tehoin 3+9=12 edustaen Kamloops Junior Oilersia ja New Westminster Bruinsia, kolme pudotuspeliottelua AHL:ssä tehoitta edustaen Maine Marinersia sekä IHL:ssä 18 runkosarjaottelua tehoin 3+3=6 edustaen Peoria Rivermeniä.
Peliuransa jälkeen Ewen toimi Saint Louisin yliopiston joukkueen päävalmentajana kaudella 2010–2011. Hän myös kirjoitti ja kuvitti lastenkirjoja. Ewen menehtyi 49-vuotiaana. Poliisitietojen mukaan hän teki itsemurhan. Ewenin perhe oli kertonut hänen kärsineen pitkään masennuksesta.
Jetze Doorman

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | Kalpa, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | Säilä, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | Säilä, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | Säilä, joukkuekilpailu |  |
Jetze Doorman (2. heinäkuuta 1881 Balk – 28. helmikuuta 1931 Breda) oli alankomaalainen miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti miekkailussa uransa aikana neljä olympiamitalia.
Doorman osallistui Ateenan välikisoissa 1906 henkilökohtaiseen kilpailuun niin kalvalla, säilällä kuin floretillakin, mutta ei päässyt mitalisijoituksille. Hän miekkaili myös kalvan joukkuekilpailussa, jossa Alankomaat sijoittui jaetulle viidennelle eli viimeiselle sijalle. Doorman voitti vuonna 1907 Euroopan-mestaruuden säilällä, mikä tarkoitti, että Alankomaat sai vastuun järjestää seuraavan vuoden kisat. Tämä edesauttoi maan miekkailuliiton perustamista.
Doorman oli Lontoon olympialaisissa 1908 mukana neljässä lajissa ja sai korkeimman sijoituksensa säilän joukkuekilpailusta, jossa Alankomaat oli jaetulla viidennellä tilalla. Hän sijoittui samoissa olympialaisissa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi Georges de la Falaisen kanssa ja kalvan joukkuekilpailussa Alankomaiden joukkueen kanssa yhdeksänneksi eli viimeiseksi, jonka lisäksi hän pääsi kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa toiselle kierrokselle saakka.
Doorman oli miekkailun lisäksi hyvä pikaluistelija, ja hän osallistui vuonna 1912 Elfstedentocht-kilpailuun. Hän pelasti matkan aikana kaksi jäihin pudonnutta luistelijaa ja joutui myöhemmin keskeyttämään hypotermian takia. Doorman voitti samana vuonna Tukholman olympialaisissa pronssimitalin sekä säilän että kalvan joukkuekilpailusta. Hän osallistui myös nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaiseen kilpailuun, mutta keskeytti lajin ammunnan jälkeen. Vuonna 1914 Doorman lähetettiin sotilaspalvelukseen Albaniaan, johon Alankomaat yritti vakiinnuttaa poliisivoimat.
Doorman oli maansa joukkueessa Antwerpenin olympialaisten kalvan ja säilän joukkuekilpailuissa 1920. Alankomaat sijoittui kalvassa jaetulle seitsemännelle tilalle ja voitti säilässä pronssimitalin, jonka joukkue pystyi uusimaan myös Pariisin kisoissa 1924. Doorman oli Pariisin olympialaisten aikaan jo 42-vuotias.