stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herrenberg
Maantiede

Herrenberg sijaitsee ylänkömaalla Baden-Württembergin keskiosassa noin 30 kilometriä Stuttgartista lounaaseen. Herrenbergin asutus on keskittynyt kaupungin keskiosaan, pohjoisessa ja etelässä on hieman kantakaupungista erillään olevia asutustihentymiä. Herrenbergin itäosa on Schönbuchin metsää ja aivan lännessä on niin ikään metsäalueita.
Historia

Herrenberg muodostettiin 1200-luvulla kahdesta pienestä kylästä, joiden nimet olivat Mühlhausen ja Raistingen. Paikallisesta linnasta, Schloss Herrenbergistä, on maininta maaliskuulta 1228. Linnasta on säilynyt pieniä osia nykyaikaan. 1300-luvulla Herrenbergiä hallitsivat Pfalzin kreivit Rudolf ja Konrad. Edellisen poika Ulrich kuoli Reutlingenin taistelussa 1377. Ulrichilla ei ollut jälkeläisiä, ja Herrenberg päätyi Württembergin haltuun 1382. Kaupunginpalo tuhosi Herrenbergin lähes tyystin 1466; kaupunki jälleenrakennettiin ja sen kaupunkioikeudet uusittiin 1503.
Talonpoikaissodassa maaliskuussa 1525 Herrenberg koki jälleen laajaa hävitystä. Niin ikään kolmikymmenvuotinen sota oli tuhoisa ja samoihin aikoihin rutto koetteli kaupunkia. Herrenbergin vanhakaupunki sai nykyisen ilmeensä sodan jälkeen.
1800-luvun alussa Herrenbergistä ympäristöineen tuli osa Württembergin kuningaskuntaa. Rautatieyhteyden Herrenberg sai 1879 ja ensimmäisen tehtaansa 1899. Toisen maailmansodan jälkeen Herrenberg kuului Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeeseen ja vuodesta 1952 uuteen Baden-Württembergin osavaltioon. 1960- ja 1970-luvuilla Herrenbergiin liitettiin useita maalaiskuntia. Vuonna 1992 Herrenberg kytkettiin Stuttgartin lähijunajärjestelmään.
Herrenbergin maamerkki on kirkkorakennus Stiftskirche Herrenberg, jonka historia alkaa vuodesta 1276 ja joka säästyi 1900-luvun suursodilta. Kirkko kohoaa 57,1 metrin korkeuteen. Herrenbergissä on säilynyt lukuisia asuintaloja 1400–1700-luvuilta.
Talous ja liikenne

Herrenbergissä on muun muassa elektroniikka-, lääke- ja huonekaluteollisuutta. Omega Pharmalla ja muotoilutoimisto Roman Klis Designilla on toimipaikka kaupungissa.
Herrenbergin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Stuttgart–Tuttlingen 41,6 kilometriä Stuttgartin päärautatieasemalta. Se on myös Tübingenistä alkavan Ammertalin radan päätepiste. Etäisyys Tübingenin päärautatieasemalta on 21,4 kilometriä. Lounaista Saksaa halkova moottoritie BAB 81 kulkee Herrenbergin keskustan itäpuolitse. Stuttgartin lentoasema sijaitsee Herrenbergin koillispuolella.
Lähteet ja viitteet

↑  Bevölkerung, Gebiet und Bevölkerungsdichte Statistik-bw.de. Statistisches Landesamt Baden-Württemberg. Viitattu 13.6.2023.
1 2  Bevölkerung der Gemeinden Baden-Württembergs am 30. Juni 2022 (PDF) (s. 6) Statistisches Landesamt Baden-Württemberg. Viitattu 13.6.2023. (saksaksi)
↑  Entfernung von Herrenberg, Baden-Württemberg, Deutschland nach Stuttgart, Baden-Württemberg, Deutschland Entfernungsrechnerkm.com. Viitattu 13.4.2020.
↑  Willkommen bei Omega Pharma Omega-pharma.de. Omega Pharma Deutschland GmbH. Viitattu 13.4.2020.
↑  Wir geben Marken eine Seele. Klisdesign.com. Roman Klis Design GmbH. Arkistoitu 3.4.2019. Viitattu 13.4.2020.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Herrenberg, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Herrenberg
Herrenbergin sijainti Böblingenin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baden-Württembergin osavaltiossa.
Käännös suomeksi
Richard Anuszkiewicz

Richard Anuszkiewicz (23. toukokuuta 1930 Erie, Pennsylvania, Yhdysvallat – 19. toukokuuta 2020 Englewood, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän kuuluu niin kutsutun op-taiteen keskeisiin nimiin.
Anuszkiewicz sai koulutusta Clevelandin taideinstituutissa Ohiossa 1948–1953 ja sen jälkeen Josef Albersilta Yalen yliopiston School of Art and Architecturessa vuoteen 1955.
Anuszkiewiczillä on puolalaisia sukujuuria. Hänelle on myönnetty muun muassa Clevelandin taidepalkinto vuonna 1977, Lee Krasner -palkinto 2000 ja Lorenzo di Medici -mitali 2005. Hänen töitään on esillä vakituisissa kokoelmissa maailmanlaajuisesti.
Anuszkiewicz kuoli toukokuussa 2020.
Aiheesta muualla

Richard Anuszkiewicz. OP-art. (englanniksi)
Richard Anuszkiewicz. Artcyclopedia. (englanniksi)
Renko (taajama)

Rengon kirkko.
Rengon taajama (Tilastokeskuksen määrittelemänä tilastollisena taajamana nimeltään "Rengon kirkonkylä") on entisen Rengon kunnan kuntakeskus. Nykyään taajama on osa Hämeenlinnan kaupunkia. Taajama sijaitsee valtatien 10 läheisyydessä, noin 15 kilometriä Hämeenlinnan keskustasta Turkuun päin.
Taajamassa sijaitsee muun muassa 1500-luvun alussa rakennettu harmaakivikirkko.
Rengon taajaman kyliä ovat Kuittila, Uusikylä ja Muurila. Rengon kirkon sijaintipaikkana on Muurilan kylä.
Richard Thomas

Richard Thomas
Ellen Corby ja Richard Thomas Waltonin perheessä.
Richard Earl Thomas (s. 13. kesäkuuta 1951 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten John-Boy Waltonin roolista CBS:n draamasarjassa Waltonin perhe.
Thomas aloitti uransa lapsinäyttelijänä 1950-luvulla. Hän on näytellyt uransa aikana myös useissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, muun muassa Stephen Kingin romaaniin perustuvassa minisarjassa nimeltä Se vuonna 1990, jossa hän esitti Bill Denbroughia.
Filmografiaa

Kypsymättömät (Last Summer, 1969)
Kesä jona vartuin (Red Sky at Morning, 1970)
Tyttömurhat (The Todd Killings, 1971)
Tulet pitämään äidistäni (You’ll Like My Mother, 1972)
Länsirintamalta ei mitään uutta (All Quiet on the Western Front, 1979)
Vaarojen planeetta (Battle Beyond the Stars, 1981)
Tunneli 21 [Berlin Tunnel 21, 1981)
Sanattomia tunteita (Johnny Belinda, 1982)
Vaikea valinta (Hobson's Choice, 1983)
Yön uhka (The Final Jeopardy, 1985)
Taivaalliset huijarit (Glory! Glory!, 1989)
U.S.S. Indianapolis – viimeisellä matkalla (Mission of the Shark: The Saga of the U.S.S. Indianapolis, 1991)
Lauran painajainen (I Can Make You Love Me, 1993)
Waltonin sukukokous (A Walton Thanksgiving Reunion, 1993)
Linda (Linda, 1993)
Myrkkymalja (Death in Small Doses, 1995)
Pahan palkka (Down, Out and Dangerous, 1995)
Waltonin perheen häät (A Walton Wedding, 1995)
Rakkaus on sokea (What Love Sees, 1996)
Ihmeitä tekevät kortit (The Miracle of the Cards, 2001)
Annan unelma (Anna's Dream, 2002)
Fortune Hunters (Million Dollar Kid, 2000)
Aiheesta muualla

Richard Thomas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heinälammi (Ruovesi, Pourunperä)

| Heinälammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°02′51″N, 23°49′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Isoon Helvetinjärveen 
Järvinumero:  35.414.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,1 m  
Rantaviiva:  0,455 km  
Pinta-ala:  0,987 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeinälammi 
Heinälammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Pohtion kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,1 metriä mpy.
Luontoarvoja

Lampi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja se sijaitsee sen pohjoispuolella.
Hollywood (ohjelmointikieli)

Hollywood on Andreas Falkenhahnin (Airsoft Softwair) kaupallisesti levittämä ohjelmointikieli, jonka pääasiallisena tavoitteena on toimia multimediaohjelmien tuottamisessa. Hollywood on saatavissa AmigaOS (68k), AmigaOS 4 (PPC), MorphOS, WarpOS, AROS ja Windows -käyttöjärjestelmille. Tällä hetkellä Mac OS X -järjestelmälle ei ole olemassa omaa versiotaan ohjelmasta vaikkakin ohjelma kykenee tuottamaan käynnistettävän ohjelman tällekin alustalle. Hollywoodissa on sisäärakennettu ristiinkääntäjä, joka kykenee automaattisesti tallentamaan käynnistettäviä tiedostoja kaikille ohjelman tukemille alustoille. Tuotetut käynnistettävät tiedostot ovat täysin itsenäisiä eivätkä ole riippuvaisia mistään ulkopuolisista tiedostoista, joten ne voi haluttaessa käynnistää vaikka USB-muistitikulta.
Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin, jonka avulla Hollywoodia voi käyttää Powerpoint-tyylisten interaktiivisten esitelmien tuottamiseen ilman ohjelmointitaitoa.
Historia

Hollywoodin juuret ovat Amiga-tietokoneessa ja se on saanut inspiraatiota muista Amiga-ohjelmointikielistä kuten AMOS, Blitz BASIC, ja Amiga E. Hollywoodin luoja Andreas Falkenhahn aloitti ohjelman tekemisen keväällä 2002. Versio 1.0 ohjelmasta julkaistiin marraskuussa 2002, mutta ainoastaan 68000-pohjaisille Amiga-järjestelmille. Kuukautta myöhemmin seurasi natiivi versio PowerPC-pohjaisille MorphOS-järjestelmille. Tuki WarpOS-alustalle tuli Hollywood versiossa 1.9 joka ilmestyi keväällä 2004 yhdessä ensimmäisen Hollywood Designerin ensijulkaisun kanssa. AmigaOS 4 -alustaa on tuettu maaliskuusta 2005 lähtien. Versiosta 2.0 (julkaistu tammikuussa 2006) lähtien Hollywood on käyttänyt Lua-ohjelmointikieltä sen virtuaalikoneena, mutta kuitenkin merkittävillä muutoksilla sen syntaksissa ja toiminnassa. Versiosta 3.0 (tammikuu 2008) lähtien Hollywood myös ensimmäistä kertaa toimi myös kahdessa ei Amiga-tyyppisessä alustassa: Windows ja Mac OS X -alustoissa. Versiosta 4.5 (tammikuu 2010) lähtien Hollywood on ollut saatavissa omalla  ohjelmointiympäristöllä myös Windows-käyttöjärjestelmälle.
Hello World -ohjelma

Hello World -ohjelma voisi Hollywoodissa näyttää tältä:
Print("Hello World!")
   WaitLeftMouse
   End
Yllä oleva koodi avaa uuden ikkunan, tulostaa siihen tekstin "Hello World!" valkoisilla kirjaimilla ja odottaa että vasenta hiiren nappia painetaan ennen kuin ohjelma lopetetaan. Hollywood avaa ikkunan automaattisesti. Jos ei muutoin ohjelmaan ole laitettu, niin Hollywood avaa uuden 640x480-resoluutioisen ikkunan automaattisesti ohjelman suoritusta varten.
Hollywood Designer

Hollywood Designer on lisäohjelma Hollywoodiin Powerpoint-tyyppisten interaktiivisten esitysten tekemiseen ilman ohjelmointitaitoa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut ja foorumi (englanniksi)
Tekijän kotisivut (englanniksi)
Cubic IDE (Arkistoitu – Internet Archive), IDE-ohjelmointityökalu Hollywood-tuella (englanniksi)
CodeBench (Arkistoitu – Internet Archive), AmigaOS 4 IDE-ohjelmointityökalu Hollywood-tuella (englanniksi)
Hollywood Designerilla luotu esimerkkiohjelma (norjaksi)
Richard Whelan

Richard Whelan (1946–2007) oli yhdysvaltalainen kulttuurihistorioitsija ja tietokirjailija, joka oli keskittynyt erityisesti valokuvauksen historiaan.
Whelan kirjoitti uransa aikana elämäkerran Robert Capasta, Alfred Stieglitzista ja International Center of Photographyn (ICP) perustajasta Cornell Capasta. Hän toimi myös ICP:n Robert ja Cornell Capa -arkiston kuraattorina ja kuului ICP:n koulun henkilökuntaan. Whelan teki myös erilaisia projekteja ICP:lle. Kuolleessaan hän työsti uuteen tutkimukseen perustavaa Capa-näyttelyä ja näyttelyä Capan kumppanista Gerda Tarosta.
Richard Waters

Richard Adolphus Waters (19. syyskuuta 1935 – 4. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen multimediataiteilija, säveltäjä ja waterphone-soittimen kehittäjä. Waterphonen jälkeen hän keskittyi kuvataiteeseen ja piti useita näyttelyitä.
Asuttuaan välillä eri puolilla Yhdysvaltoja Waters palasi lapsuuden kotiseudulleen Mississippin Ocean Springsiin.
Risto Piipari

Risto Piipari (s. 21. kesäkuuta 1947) on suomalainen koripallovalmentaja ja opettaja. Keväällä 2007 hän jäi eläkkeelle Kotkassa sijaitsevan Langinkosken koulun rehtorin virasta.
Piipari valmensi Suomen naisten koripallomaajoukkuetta vuosina 1989–1993 ja 1999–2005. Miesten Korisliigassa hän on voittanut Kouvolan Kouvojen päävalmentajana mestaruuden vuosina 1995 ja 1999. Molempina vuosina hänet valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi. Lisäksi hän on valmentanut Kotkan Työväen Palloilijoita. Valmentajana hän on saavuttanut Korisliigassa yhteensä 245 voittoa, joilla hän on jaetulla kolmannella sijalla kaikkien aikojen tilastossa.
Risto Piiparin tytär Reetta Piipari on pelannut koripalloa Suomen maajoukkueessa.
Piipari nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2019.
Heinrich von Kleist

| Heinrich von Kleist |
| --- | --- |
 Peter Friedel, Heinrich von Kleistin muotokuva, 1801.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bernd Heinrich Wilhelm von Kleist
Syntynyt: 18. lokakuuta 1777 Frankfurt an der Oder
Kuollut: 21. marraskuuta 1811 (34 vuotta) Berliini
Kansalaisuus:  saksalainen
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: romantiikka
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kleistin sukuvaakuna.
Bernd Heinrich Wilhelm von Kleist  (18. lokakuuta 1777 Frankfurt an der Oder – 21. marraskuuta 1811 Berliini) oli saksalainen näytelmä- ja romaanikirjailija sekä runoilija. Hänen tuotantonsa kuului romantiikan suuntaukseen.
Elämä

Kleist oli preussilainen aatelismies, upseeri mutta tunsi voimakasta mieltymystä filosofiaan, matematiikkaan sekä luonnontieteisiin, joita hän alkoi opiskella erottuaan armeijasta. Kleist oli mieleltään helposti synkkyyteen vajoava. Hänen mieliajatuksensa oli Immanuel Kantin filosofiasta ”tieto on turhaa ja toiveet turhia”.
Ranskassa hän yritti pestautua Napoleonin armeijaan, mutta hänen palautettiin takaisin Saksaan liian sekavassa mielentilassa. Saksassa Kleist avusti äärikonservatiivista lehdistöä, mutta ei löytänyt politiikasta kutsumusta. Pettyneenä hän vetäytyi yhä enemmän omiin oloihinsa.
Kleist tutustui parantumattomasti sairaaseen Henriette Vogeliin. Kleist ampui ensin naisen ja sitten itsensä 21. marraskuuta 1811.
Tuotanto ja vastaanotto

Kirjailijana Kleist liittyi romantiikan kirjallisuuteen, mutta hän pysytteli syrjässä ajan kirjallisista piireistä. Hän yritti myös saada näytelmiään esitettyä Weimarin klassismin hallinnoimassa Weimarin hoviteatterissa, mutta Johann Wolfgang von Goethe piti hänen töitään moraalisesti arveluttavina. Aikanaan hän ei ollut siten kuuluisa kirjailija, mutta ekspressionistit löysivät Kleistin teokset sata vuotta myöhemmin. Myös ranskalaiset jälkistrukturalistit Gilles Deleuze ja Félix Guattari ovat analysoineet Kleistin näytelmiä teoksissaan.
Kleistin teoksia ovat muun muassa Rikottu ruukku (Der zerbrochene Krug). Rikottu ruukku -komedia osallistui kilpailuun, jossa kilpailijoiden piti kirjoittaa näytelmä Philibert Louis Debucourtin maalaukseen La cruche cassée pohjautuvasta kuparipiirroksesta. Rikottua ruukkua esitetään yhä usein Saksassa. Tunnettu ja edelleen esitetty on myös Homburgin prinssi Friedrich (Prinz Friedrich von Homburg, 1809–1810).
Suomennettuja teoksia

Homburgin prinssi Friedrich.  ((Prinz Friedrich von Homburg oder die Schlacht bei Fehrbellin, 1809–1810). Suomentanut ja johdannolla varustanut Lauri Viljanen)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1934.
Rikottu ruukku. Huvinäytelmä.  ((Der Zerbrochne Krug, 1811.) Suomentanut J. Siljo)  Hämeenlinna:  Karisto, 1916.
Mikael Kohlhaas ja muita kertomuksia.  ((Michael Kohlhaas, 1811.) Suomentanut Elvi Sinervo. Elävä maailmankirjallisuus 14)  Helsinki:  Tammi, 1962.
Locarnon kerjäläiseukko: ja muita kertomuksia.  (Suomennos ja esipuhe: Marja Wich)  Turku:  Faros, 2011.  ISBN 978-952-5710-18-2.
”Nukketeatterista”. (Über das Marionettentheater, 1810.) Suomentanut Maria Wich. Niin & Näin (68) 1/2011, s. 45–48.
Kirjallisuutta

Blamberger, Günter: Heinrich von Kleist. Biographie.  Frankfurt am Main:  S. Fischer Verlag, 2011.  ISBN 978-3-10-007111-8.  (saksaksi)
Man, Paul de: Esteettisen formalisointi: Kleistin ”Marionettiteatterista”. Suomentanut Vesa Pynttäri. Nuori Voima 5–6/2003.
Das Erhabene bei Kleist. In: Dirk de Pol: Epochensplitterbruch. Pandavia, Berlin 2021, S. 24-52.  ISBN 978-3-7531-5486-2
Schulz, Gerhard: Kleist. Eine Biographie.  München:  C. H. Beck, 2011.  ISBN 978-3-406-61596-2.  (saksaksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richard Teschner

Richard Teschner nukkeineen vuonna 1927.
Richard Teschner (22. maaliskuuta 1879 – 4. heinäkuuta 1948) oli tšekkiläistaustainen itävaltalainen nukkenäyttelijä. Hän oli ensimmäisiä jaavalaista nukketeatteria hyödyntäneitä eurooppalaisia. Teschnerin työllä oli merkittävä vaikutus siihen, että mainettaan välillä menettänyt nukketeatteri tuli Euroopassa ja Yhdysvalloissa jälleen suosituksi.
Elämäkerta

Teschner syntyi Karlsbadissa Itävalta-Unkarissa vuonna 1879 ja opiskeli taidetta Prahassa vuodesta 1896 alkaen. Vuonna 1900 hän siirtyi lyhyeksi aikaa Wieniin, mutta palasi seuraavana vuonna Prahaan, missä hänestä tuli arvostettu nukkenäyttelijä ja näyttämösuunnittelija. Vuonna 1908 Teschner ohjasi Pelléas et Mélisanden ensimmäisen saksankielisen näytöksen. Seuraavana vuonna hän palasi Wieniin, missä asui loppuelämänsä.
Vuonna 1911 Teschner matkusteli Hollannissa ja kiinnostui siellä näkemistään jaavalaisista nukeista, joita ohjailtiin käsiin kiinnitettyjen tikkujen avulla. Teschner alkoi hyödyntää aihetta omassa taiteessaan ja kehitteli esimerkiksi gorillanuken, jonka huulet vetäytyivät paljastaen otuksen hampaat. Tikkujen ja lankojen yhdistelmällä Teschner onnistui luomaan nukkeja, joiden raajat liikkuivat eläväisesti ja kasvot kykenivät ilmaisemaan monenlaisia tunteita. Vuoteen 1948 mennessä Teschner oli valmistanut noin 140 nukkea. Tyypillinen nukke oli noin 30–40 senttimetriä korkea, yksityiskohtaisesti koristeltu ja wieniläisen jugendin innoittamaan sarongiin puettu. Teatterin ohella nukkeja esiteltiin vuodesta 1920 alkaen myös museoissa.
Vuodesta 1932 alkaen Teschner hyödynsi nukketeatterissa peilejä, jotka laajensivat perinteisesti varsin ahdasta näyttämötilaa. Peilit mahdollistivat myös erilaisten valaistustehosteiden ja silmänkääntötemppujen käytön.
Teschner kuoli Wienissä Itävallassa vuonna 1948. Hänen vaimonsa Emma Bacher-Paulik jatkoi tämän jälkeen nukketeatteriesityksiä. Nykyään Teschnerin töitä on esillä Wienin teatterimuseossa.
Populaarikulttuurissa

Gustav Meyrinkin romaanissa Golem esiintyy Teschnerin inspiroima ”Nukettaja Zwakh” -niminen hahmo. Meyrink ja Teschner tutustuivat asuessaan Prahassa 1900-luvun alussa ja joivat usein yhdessä.
Ramesseum

Ramesseumin pohjapiirros. Alimpana mustalla sisäänkäynnin pylonit. Niiden jälkeen ovat ensimmäinen sisäpiha (A) ja toinen sisäpiha (III) sekä niiden jälkeen useita pienempiä pylvässaleja.
Ilmakuva Ramesseumin raunioista
Ramesseumin patsaita ja pylväitä
Ramesseum on faarao Ramses II:n (hallitsi 1279–1213 eaa.) kuolintemppeli Egyptissä Niilin länsirannalla Theban nekropolissa. Temppeli oli pyhitetty Amon-jumalalle ja kuolleelle faaraolle.
Ramesseum sijaitsee muurien rajaamalla 275 × 168 metrin laajuisella alueella, jossa temppelin lisäksi on sivurakennuksia ja varastoja.
Temppeli on nykyisin puoliksi raunioitunut. Sen seiniä koristavat kohokuvat, joissa kuvataan muun muassa Kadeshin taistelua, Syyrian sotia ja Min-juhlaa. Temppelin ensimmäisellä sisäpihalla on ollut valtava yhdestä graniittilohkareesta veistetty faaraon patsas, joka oli pystyssä ollessaan arviolta 17 metrin korkuinen. Toisella sisäpihalla on muun muassa Osiriksen patsaita ja kaksi Ramsesin patsasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramesseum Wikimedia Commonsissa
Risto Pohjanheimo

Risto Pohjanheimo (11. syyskuuta 1917 – 19. helmikuuta 1989) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui hopealle  Kalevan kisoissa 1944 Helsingissä tuloksella 65,35 ja pronssille Kalevan kisoissa 1945 Turussa tuloksella 65,91. Hänen ennätyksensä oli 67,82 vuodelta 1947. Hän edusti Tampereen Pyrintöä.
Richard Crudo

Richard Crudo (s. 1957 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen elokuvakuvaaja ja ajoittainen tuottaja sekä ohjaaja. Hänen ensimmäinen kuvauksensa on vuonna 1989 valmistunut Title Shot ja sen jälkeen vuoteen 2009 mennessä hän on kuvannut 26 elokuvaa. Toistaiseksi ainoa hänen ohjaama elokuva on Against the Dark (2009) ja ainoa tuottama Federal Hill (1994).
Aiheesta muualla

Richard Crudo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Richard Marquand

| Richard Marquand> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Richard Alfred Marquand
Syntynyt: 22. syyskuuta 1937 Cardiff, Wales
Kuollut: 4. syyskuuta 1987 (49 vuotta) Tunbridge Wells, Englanti
Ammatti:  Ohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Richard Alfred Marquand (22. syyskuuta 1937 Cardiff, Wales – 4. syyskuuta 1987 Tunbridge Wells, Englanti) oli brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hän ohjasi Tähtien sota -sarjaan kuuluvan elokuvan Jedin paluu (1983).
Elämä

Marquandin isä oli poliitikko Hilary Marquand. Marquand opiskeli kielitiedettä Cambridgen yliopiston King’s Collegessa. Ennen ohjaajanuraansa hän palveli Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimissa ja työskenteli uutistenlukijana Hongkongissa.
Marquand kuoli aivohalvaukseen 49 vuoden iässä.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Tehtävät |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Luotettava Luke | Luke Was There | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 1978 | Tappava testamentti | The Legacy | Ohjaaja |
| 1979 | Näin syntyi The Beatles | Birth of the Beatles | Ohjaaja |
| 1981 | Neulansilmä | Eye of the Needle | Ohjaaja |
| 1983 | Jedin paluu | Return of the Jedi | Ohjaaja |
| 1984 | Ranskalainen rakastaja | Until September | Ohjaaja |
| 1985 | Viiltävä terä | Jagged Edge | Ohjaaja |
| 1987 | Tähdenlento | Hearts of Fire | Ohjaaja, tuottaja |
| 1993 | Ei pakopaikkaa | Nowhere to Run | Käsikirjoittaja |
Risto Pietiläinen

| Risto Pietiläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1963 (ikä 61)
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Kilpailuja:  110
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  13
Erikoiskoevoittoja:  65
MM-pisteitä:  157
Ensimmäinen kilpailu:  Jyväskylän suurajot 1993
Ensimmäinen voitto:  Ruotsin ralli 2001
Risto Pietiläinen (s. 25. heinäkuuta 1963) on suomalainen kartanlukija. Hänellä on urallaan kaikkiaan 110 WRC rallikilpailua, joista iso osa Harri Rovanperän kartanlukijana.
Pietiläinen aloitti uransa nimenomaan Rovanperän kartanlukijana vuoden 1993 Suurajoista. Varsinaisesti rallin ammattilaiseksi Pietiläinen ryhtyi kaudella 1998 hänen korvatessaan Voitto Silanderin Rovanperän kartanlukijana Seat-tallissa. Rovanperä ja Silander ajoivat tuolla kaudella vielä kauden kolme ensimmäistä osakilpailua, mutta Portugalin rallista alkaen Silanderin korvasi Pietiläinen. Ura Rovanperän kanssa jatkui liki keskeytyksettä aina kauden 2006 loppuun. 
Kaudella 2007 Pietiläinen ajoi viisi MM-rallia yhdessä Kristian Sohlbergin kanssa ja lopetti sitten ammattilaisuransa.
Tämän jälkeen Pietiläinen toimi Jouni Arolaisen kartanlukijana 2008 ja 2009 Neste Oil -rallissa. 2010 Pietiläisen ohjelmaan kuului Uuden Seelannin ja Portugalin MM-rallit Janne Tuohinon kartanlukijana ja Neste Oil -ralli Tommi Luostarisen kartanlukijana.
Vuonna 2015 Kalle Rovanperän aloitellessa ralliautoilijan uraansa Latvian sarjassa Pietiläinen toimi hänen kartturinaan. Yhteistyö Rovanperän kanssa päättyi kauden 2017 lopussa Rovanperän saatua ammattilaissopimuksen Škoda Motorsportille.