stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Speaker (1650)
Palvelus > Uudelleen rakentaminen

HMS Maryn uudelleen rakentaminen tilattiin vuonna 1687 Woolwichin telakalta, jossa töistä vastasi Thomas Shish. Alus laskettiin vesille vuonna 1688. Muutostöiden päätyttyä alus luokiteltiin 62-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi.
Alus otettiin palvelukseen 23. heinäkuuta 1688 Sir Roger Stricklandin lippulaivaksi päällikkönään John Laton. Se kuului Dartmouthin laivastoon lokakuussa. Aluksen päällikkönä oli 22. joulukuuta Mathew Aylmer, jonka alaisuudessa se osallistui Bantrynlahden taisteluun 1. toukokuuta 1689. Vuonna 1690 alus oli Länsi-Intiassa päällikkönään Lawrence Wright.
Vuonna 1692 aluksen päällikkönä oli Robert Arthur, joka sai surmansa helmikuussa 1693. Arthurin kuoleman jälkeen aluksen tilapäiseksi päälliköksi tuli luutnantti Richard Wyatt, jonka johdolla alus osallistui Désiraden edustalla kahakkaan 21. helmikuuta. Aluksen päälliköksi tuli toukokuussa Henry Boteler (tai Butler). Vuoden lopulla alus kuului Kanaalin laivastoon päällikkönään John Jennings. Seuraavana vuonna alus kuului Russellin laivastoon ollen Välimerellä lokakuussa. Alus valtasi Duguay-Trouainin laivasto-osastosta Le Diligenten 12. toukokuuta Scillyn edustalla. Vuoden lopulla alus kuului Goodin laivastoon päällikkönään Edward Hopson. Marraskuussa 1695 aluksen päällikkyyden vastaanotti Charles Wager.
Vuonna 1696 aluksen päällikkönä oli Thomas Harman ja alus oli Gibraltarin alueella. Samana vuonna alus luokiteltiin uudelleen neljännen luokan linjalaivaksi. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Thomas Poulton.
Alus oli vuonna 1699 vartiolaivana Chathamissa päällikkönään Thomas Jennings. Vuonna 1702 aluksen päällikkönä oli Edward Hopson ja alus oli mukana Cadizin operaatiossa elokuussa. Alus kuului 12. lokakuuta Shovellin laivastoon Vigonlahden taistelussa, ja se oli kontra-amiraali Basil Beaumontin lippulaivana vuonna 1703. Alus haaksirikkoutui myrskyssä Goodwin Sandsissä 27. lokakuuta 1703, jolloin Beaumont hukkui.
Stameneia

| Stameneia> Σταμένεια.Sijainti |
| --- | --- |
 Stameneia
Koordinaatit:  41°06′46″N, 37°42′15″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Perşembe, Ordu
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pontinen Vähä-Aasia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stameneia (m.kreik. Σταμένεια) eli Stamene (Σταμένη, Stamenē) eli Ameneia (Ἀμένεια) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähellä nykyistä Ordun maakunnan Perşembeä.
Stameneia sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla itään Amisoksesta. Pseudo-Skylaks mainitsee paikan nimellä Ameneia, ja sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki paikallisen khalybien heimon alueella. Vaikka kaupunki on luetteloitu kreikkalaiseksi polikseksi, se saattoi näin olla alun perin barbaariasutus. Stefanos Byzantionlaisen lainaama Hekataios mainitsee paikan nimellä Stamene, mitä muotoa käyttää myös Barrington Atlas of the Greek and Roman World.
Ria Stalman

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ria Stalman |  Ria Stalman |  Ria Stalman |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | kiekonheitto |  |
Ria Stalman (s. 11. joulukuuta 1952) on alankomaalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Yhdysvalloissa Arizonan valtionyliopistossa opiskellut Ria Stalman ylitti kiekonheitossa 60 metrin rajan ensimmäisen kerran vuonna 1981. Seuraavana vuonna hän sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 12:nneksi tuloksella 58,48 m ja vuonna 1983 Helsingin MM-kilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 63,76 m. Itäblokin maat boikotoivat Los Angelesin 1984 olympialaisia ja Stalman voitti kultaa heitettyään viimeisellä kierroksella voittotuloksen 65,36 m, jolla hän ohitti isäntämaan Leslie Denizin puolella metrillä.
Stalman heitti ennätyksensä 71,22 m Walnutissa 15. heinäkuuta 1984. Vielä vuonna 2015 hän on sillä tuloksella kaikkien aikojen tilastossa paras läntisen maailman edustaja.
Stalman lopetti uransa olympiavoittonsa jälkeen. Vuonna 2016 hän myönsi käyttäneensä anabolisia steroideja parin vuoden ajan ennen Los Angelesin olympialaisia. Dopingtunnustuksen jälkeen Alankomaiden yleisurheiluliitto mitätöi Stalmanin nimissä olleen kiekonheiton Alankomaiden ennätyksen.
Håkan Spik

Ulf Håkan Spik (s. 18. elokuuta 1951) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti seuratasolla IK Kronan -seuraa. Hänen valmentajansa oli Bengt Hellsten.
Urheilu-ura

Håkan Spikilla on kymmenen henkilökohtaista SM-mitalia, joista viisi on kultaa. Spik osallistui kahdesti olympialaisten maratonille, 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa. Hänen ennätyksensä on 2.13.57, juostu 3. toukokuuta 1980 Itä-Saksassa.
Urheilu-ura > SM-mitalit aikuisten sarjassa

Kultaa
Hopeaa
Pronssia
Urheilu-ura > Sisäratojen SM-mitalit aikuisten sarjassa

Kultaa
Urheilu-ura > Arvokisaedustukset aikuisten sarjassa

Olympialaiset
Maastojuoksun MM-kilpailut
EM-kilpailut
The Squaw Man (vuoden 1914 elokuva)

| The Squaw Man |
| --- | --- |
 kohtaus elokuvasta
Ohjaaja:  Oscar Apfel Cecil B. DeMille
Käsikirjoittaja:  Oscar Apfel Cecil B. DeMille
Perustuu:  Edwin Milton Roylen näytelmään
Tuottaja:  Oscar Apfel Cecil B. DeMille
Kuvaaja:  Alfred Gandolfi
Leikkaaja:  Mamie Wagner
Tuotantosuunnittelija:  Wilfred Buckland
Pääosat:  Dustin Farnum
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Jesse L. Lasky Feature Play Company
Levittäjä:  Famous Players-Lasky
Ensi-ilta:  15. helmikuuta 1914
Kesto:  74 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Squaw Man
The Squaw Man on Cecil B. DeMillen ja Oscar Apfelin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1914. Elokuva pohjautuu Edwin Milton Roylen samannimiseen näytelmään, ja se kertoo englantilaisesta miehestä, joka rikoksesta syytettynä pakenee villiin länteen, jossa hän avioituu intiaaninaisen kanssa. Elokuvan pääroolissa näytteli Dustin Farnum.
The Squaw Man oli Hollywoodin ensimmäinen pitkä lännenelokuva ja se tuotti voittoa 244 700 dollaria. Hyvän taloudellisen tuloksen seurauksena Cecil B. DeMille teki elokuvan uudelleen vuosina 1918 ja 1931. Elokuva sai myös vuonna 1917 jatko-osan The Squaw Man's Son.
Aiheesta muualla

Squaw Man Mykkäelokuvasivustolla. Kari Glödstaf
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Spiraali

Spiraali eli kierukka on viiva tai kuvio, joka kiertää itseään leikkaamatta monta kierrosta saman keskipisteen tai akselin ympäri. Geometriassa spiraali on tasokäyrä, joka itseään leikkaamatta kiertää äärettömän monta kertaa saman keskipisteen ympäri ja jota pitkin liikkuva piste loittonee koko ajan keskipisteestä tai lähestyy sitä.
Erilaisia spiraaleja

Analyyttisessä geometriassa spiraalien yhtälöt voidaan helpoimmin esittää napakoordinaattien avulla, jolloin r merkitsee etäisyyttä spiraalin keskipisteestä ja θ suuntakulmaa. Tällöin etäisyys r on suuntakulman θ suhteen jokin monotonisesti kasvava tai vähenevä funktio.  Myös ympyrä voidaan käsittää spiraalin rajatapaukseksi, jossa etäisyys r on vakio.
Tärkeimpiä spiraaleja ovat:
Arkhimedeen spiraali, jonka sisäkkäiset kierrokset ovat yhtä etäällä toisistaan. Sen yhtälö on r = a + bθ.
Logaritminen spiraali leikkaa kaikki spiraalin keskipisteen kautta kulkevat suorat yhtä suuressa kulmassa. Sen yhtälö on r = abθ.
Fibonaccin spiraali ja kultainen spiraali ovat logaritmisen spiraalin erikoistapauksia.
Klotoidi on käyrä, jonka kaarevuus (1/R) muuttuu suoraviivaisesti. Klotoidia käytetään rautateiden ja maanteiden kaarteisiin tarvittavien siirtymäkaarien geometrian mitoitukseen.
Hyperbolinen spiraali:  r=a/\theta
Fermat’n spiraali:  r=\theta ^{1/2}
Logaritmisen spiraalin ja sen keskipisteen kautta kulkevan suoran keskipisteen samalla puolella olevat leikkauspisteet muodostavat logaritmisen asteikon. Tätä spiraalia muistuttavia kuvioita on luonnossakin, esimerkiksi simpukoiden kuorissa.
Kuvia spiraaleista

Arkhimedeen spiraali
Logaritminen spiraali
Klotoidi
Hyperbolinen spiraali
Fermat’n spiraali
Kirjallisuutta

Cook, T., 1903. Spirals in nature and art. Nature 68 (1761), 296.
Cook, T., 1979. The curves of life. Dover, New York.
Habib, Z., Sakai, M., 2005. Spiral transition curves and their applications. Scientiae Mathematicae Japonicae 61 (2), 195 – 206.
Dimulyo, S., Habib, Z., Sakai, M., 2009. Fair cubic transition between two circles with one circle inside or tangent to the other. Numerical Algorithms 51, 461–476  (Arkistoitu – Internet Archive).
Harary, G., Tal, A., 2011. The natural 3D spiral. Computer Graphics Forum 30 (2), 237 – 246  (Arkistoitu – Internet Archive).
Xu, L., Mould, D., 2009. Magnetic curves: curvature-controlled aesthetic curves using magnetic ﬁelds. In: Deussen, O., Hall, P. (Eds.), Computational Aesthetics in Graphics, Visualization, and Imaging. The Eurographics Association .
Wang, Y., Zhao, B., Zhang, L., Xu, J., Wang, K., Wang, S., 2004. Designing fair curves using monotone curvature pieces. Computer Aided Geometric Design 21 (5), 515–527 .
A. Kurnosenko. Applying inversion to construct planar, rational spirals that satisfy two-point G2 Hermite data. Computer Aided Geometric Design, 27(3), 262-280, 2010 .
A. Kurnosenko. Two-point G2 Hermite interpolation with spirals by inversion of hyperbola. Computer Aided Geometric Design, 27(6), 474-481, 2010.
Miura, K.T., 2006. A general equation of aesthetic curves and its self-affinity. Computer-Aided Design and Applications 3 (1–4), 457–464  (Arkistoitu – Internet Archive).
Miura, K., Sone, J., Yamashita, A., Kaneko, T., 2005. Derivation of a general formula of aesthetic curves. In: 8th International Conference on Humans and Computers (HC2005). Aizu-Wakamutsu, Japan, pp. 166 – 171  (Arkistoitu – Internet Archive).
Meek, D., Walton, D., 1989. The use of Cornu spirals in drawing planar curves of controlled curvature. Journal of Computational and Applied Mathematics 25 (1), 69–78 .
Farin, G., 2006. Class A Bézier curves. Computer Aided Geometric Design 23 (7), 573–581 .
Farouki, R.T., 1997. Pythagorean-hodograph quintic transition curves of monotone curvature. Computer-Aided Design 29 (9), 601–606.
Yoshida, N., Saito, T., 2006. Interactive aesthetic curve segments. The Visual Computer 22 (9), 896–905  (Arkistoitu – Internet Archive).
Yoshida, N., Saito, T., 2007. Quasi-aesthetic curves in rational cubic Bézier forms. Computer-Aided Design and Applications 4 (9–10), 477–486  (Arkistoitu – Internet Archive).
Ziatdinov, R., Yoshida, N., Kim, T., 2012. Analytic parametric equations of log-aesthetic curves in terms of incomplete gamma functions. Computer Aided Geometric Design 29 (2), 129 – 140 .
Ziatdinov, R., Yoshida, N., Kim, T., 2012. Fitting G2 multispiral transition curve joining two straight lines, Computer-Aided Design 44(6), 591–596 .
Ziatdinov, R., 2012. Family of superspirals with completely monotonic curvature given in terms of Gauss hypergeometric function. Computer Aided Geometric Design 29(7): 510-518  .
Ziatdinov, R., Miura K.T., 2012. On the Variety of Planar Spirals and Their Applications in Computer Aided Design. European Researcher 27(8-2), 1227-1232 .
Sperduti nel buio

| Sperduti nel buio |
| --- | --- |
 Elokuvan päähenkilöt.
Ohjaaja:  Nino Martoglio
Käsikirjoittaja:  Roberto Bracco
Perustuu:  Roberto Braccon näytelmään
Säveltäjä:  Enrico De Leva
Kuvaaja:  Lorenzo Romagnoli
Leikkaaja:  Nino Martoglio
Pääosat:  Giovanni Grasso, Virginia Balistrieri, Dillo Lombardi, Maria Carmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Morgana Film
Ensi-ilta:  19. syyskuuta 1914 (Napoli)
Kesto:  1870 metriä
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sperduti nel buio (”Pimeään kadonneet”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Roberto Braccon näytelmään perustuvan elokuvan on ohjannut Nino Martoglio. Sitä pidetään yhtenä italialaisen neorealismin edeltäjistä. Sperduti nel buion ainoa säilynyt kopio katosi toisen maailmansodan aikana.
Juoni

Paolina on Vallenzan herttuan avioton tytär, joka hankkii elantonsa kerjäläisenä ja pikkurikollisten apurina. Sokea Nunzio soittaa viulua kasvatusisänsä kapakassa. He tapaavat sattumalta toisensa, pakenevat riistäjiään ja perustavat yhteisen kodin. Paolinan vanha isä ryhtyy etsimään tytärtään, mutta ei löydä häntä, vaikka tämä elää aivan hänen vierellään. Herttua kuolee ja jättää omaisuutensa petolliselle Livialle. Paolinan entinen rakastaja Gennaro uhkaa tappaa Nunzion, jos nainen ei suostu hänen ehdotuksiinsa. Gennaro tunkeutuu heidän kotiinsa, mutta Nunzio tekee hänen aikeensa tyhjiksi. Pariskunta pakenee kaupungista ja jatkaa vaellustaan pimeydessä. Nunziolle pimeys on fyysistä, Paolinalle moraalista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Giovanni Grasso  | … |  sokea Nunzio   |
|  Virginia Balistrieri  | … |  Paolina   |
|  Dillo Lombardi  | … |  Vallenzan herttua   |
|  Maria Carmi  | … |  Livia Blanchardt   |
|  Totò Majorana  | … |  Nunzion kummisetä   |
|  Vittorina Moneta  | … |  Paolinan äiti   |
|  Gina Benevuti  | … |  Nunzion äiti   |
|  Ettore Mazzanti  | … |     |
|  Maria Balistrieri  | … |     |
Tuotanto, teemat ja vastaanotto

Historiallisten spektaakkelien ja yläluokkaisten intohimodraamojen rinnalla italialaisessa mykkäelokuvassa esiintyi myös kirjallisuuteen ja teatteriin perustuvia realistisia pyrkimyksiä. Voimakkaimmin ne näkyivät Napolissa tuotetuissa elokuvissa.
Tyyliltään ja ilmaisultaan realistisista elokuvista kuuluisimpia ovat Gustavo Serenan Assunta Spina (1915) sekä Nino Martoglion Sperduti nel buio, joka perustuu Roberto Braccon samannimiseen näytelmään (suomeksi Hämärän lapsia, 1901). Se kuuluu Morgana Filmin tuottamaan trilogiaan, jonka muut osat ovat Capitan Blanco (1914) ja Émile Zolan romaaniin perustuva Teresa Raquin (1915). Juoneltaan melodramaattinen teos kuvaa Napolin köyhälistön slummeja, joiden vastakohtana ovat yläluokan loisteliaat palatsit. Yhteiskuntakriittinen elokuva kiinnittää huomiota henkilöhahmojen psykologiaan ja esittää heidän ympäristönsä mahdollisimman todenmukaisena ja konkreettisena. Sen musiikista vastasi Enrico De Leva, joka oli tehnyt Braccon näytelmään laulun Passero sperduto.
Elokuvan yleisö- ja arvostelumenestys oli aikanaan heikko. Sen myöhempi maine perustuu Umberto Barbaron ja muiden kriitikoiden Cinema-lehdessä 1930-luvun lopulla julkaisemiin ylistäviin arvioihin. Kokeellisen elokuvakeskuksen opiskelijoille esitettynä elokuva vaikutti toisen maailmansodan jälkeisen italialaisen neorealismin syntyyn. Sperduti nel buion ainoa säilynyt kopio katosi sodassa saksalaisten ryöstösaaliin mukana, mikä on tehnyt siitä eräänlaisen elokuvahistoriallisen myytin. Elokuvasta voi muodostaa käsityksen Bianco e Nero -lehden erikoisnumerossa vuonna 1987 julkaistun käsikirjoituksen, stillkuvien ja muiden materiaalien avulla. Sperduti nel buion kohtalosta on tehty myös dokumenttielokuva.
Roberto Braccon näytelmästä on tehty myös toinen samanniminen elokuva vuonna 1947. Camillo Mastrocinquen ohjaamassa elokuvassa Nunziota esittää ehkä hieman yllättävästi Vittorio De Sica.
Aiheesta muualla

Sperduti nel buio Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sperduti nel buiosta tehdyn dokumenttielokuvan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Stairway to the Stars

| ”Stairway to the Stars” Sweet |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Off the Record (USA-painos)
 B-puoli: ”Why Don’t You Do It to Me”
 Julkaistu: elokuu 1977
 Formaatti: 7"-single
 Tekijä(t): Connolly/Priest/Scott/Tucker
 Tuottaja(t): Sweet
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 03.04
 Levy-yhtiö:  RCA Records    Capitol Records
Listasijoitukset
  Länsi-Saksa: 15.
Sweetin muut singlet
| ”Fever of Love” 1977 | ”Stairway to the Stars” 1977 | ”Love Is Like Oxygen” 1978 |
”Stairway to the Stars” on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1977. Se oli samalla yhtyeen viimeinen single, jonka julkaisi Euroopassa levy-yhtiö RCA Records. Kappale ei onnistunut katkaisemaan yhtyeen kaupallista laskusuhdannetta – se ylsi vain sijalle 15 Länsi-Saksassa.
Euroopassa kappaletta ei julkaistu millään yhtyeen studioalbumilla, vaikka se äänitettiinkin Off the Record -albumin sessioissa. Yhdysvalloissa se kuitenkin julkaistiin Off the Recordin sikäläisellä painoksella. Yhdysvalloissa ”Stairway to the Stars” oli jo ilmestynyt vain kyseisessä valtiossa julkaistun ”Funk It Up” -singlen B-puolella. Kuitenkin kappale julkaistiin siellä myös erillisenä singlenä, jossa A-puolella oli laulun stereoversio ja B-puolella monoversio. Euroopassa singlen B-puolena oli ”Why Don’t You Do It to Me”.
Kappaleet singlellä

A-puoli
Stairway to the Stars – 3.04 (säv. Brian Connolly/Steve Priest/Andy Scott/Mick Tucker)
B-puoli
Why Don’t You Do It to Me – 3.14 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker) (Eurooppa)
Stairway to the Stars (mono) (Yhdysvallat)
Stanley Stanczyk

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | raskas keskisarja |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | raskas keskisarja |  |
Stanley Anthony Stanczyk (10. toukokuuta 1925 – 24. kesäkuuta 1997) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa raskaassa keskisarjassa Lontoossa 1948 ylivoimaisesti yhteistuloksella 417,5 kg ja hopeaa samassa sarjassa Helsingissä 1952 yhteistuloksella 415 kg, millä hän hävisi Neuvostoliiton Trofim Lomakinille 2,5 kiloa.
Irina Stankina

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | 10 km kävely |  |
Irina Stankina, ven. Ирина Васильевна Станкина (s. 25. maaliskuuta 1977) on entinen venäläinen kilpakävelijä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1995.
Irina Stankina voitti 5 kilometrin kävelyssä nuorten maailmanmestaruuden vuosina 1994 ja 1996. Ensimmäisen esiintymisensä aikuisten arvokisoissa hän teki Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 ja voitti heti kultaa. Hänen loppuaikansa 10 kilometrin kilpailussa oli 42.13 ja hän voitti Italian Elisabetta Perronen kolmella sekä maannaisensa Jelena Nikolajevan ja Suomen Sari Essayahin seitsemällä sekunnilla. Hänellä oli tuolloin ikää 18 vuotta ja 135 päivää, joten hänestä tuli MM-kilpailujen kaikkien aikojen nuorin kultamitalisti.
Atlantan olympialaisissa 1996 ja Ateenan MM-kilpailuissa 1997 Stankinan taival päättyi hylkäykseen. Vuonna 1997 hän voitti maailmancupin 10 kilometrin kilpailun ajalla 41.52. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 kilpailumatkana oli 20 kilometriä ja Stankina sijoittui 17:nneksi ajalla 1.35.42. Sydneyn 2000 olympialaisissa hän keskeytti.
Standard Fruit Company

| Standard Fruit Company |
| --- | --- |
Perustettu:  1924
Perustaja:  Vaccaron veljekset
Tuotteet:  hedelmät
Infobox OKNimi-testi OK: 
Standard Fruit and Steamship Company (SFSC) oli Vaccaron veljesten perustama elintarvikeyhtiö. Standard Fruitin taustalla oli veljesten 1898 New Orleansin alueelle perustama Vaccaron Brothers Company.
Vaccaron veljekset hankkivat 1903 Hondurasista luvan rautatien rakentamiseen La Ceibaan, mistä he voisivat kuljettaa banaaneja. Seuraavien vuosien aikana yrityksen markkinaosuus New Orleansiin vietävistä banaaneista kasvoi 10–15 prosenttiin, ja siitä tuli United Fruit Companyn jälkeen toiseksi suurin banaaninviejä. Standard Fruit hankki vuosille 1908–1919 yksinoikeudet uusien rautateiden ja satamien rakentamiseen. Samalla se laajensi tuotantoaan myös muihin maataloustuotteisiin. Yritys teki yhteistyösopimuksia muiden tuottajien kanssa ja näin laajensi tuotantoaan Kuubaan, Meksikoon ja Panamaan.
Standard ja Cuyamel Fruit Company tekivät 1926–1929 yhteistyötä, jotta pystyisivät haastamaan paremmin United Fruitin. Yhteistyö päättyi, kun United hankki Cuyamelin. Standard hankki 1930 Jamaikalta maata ja oikeudet paikallisilta tuottajilta Yhdysvaltain kauppaan.
Standard ajautui 1950-luvun alkuun mennessä lähes konkurssiin. Joseph D’Antoni otti yrityksen johtoonsa 1953 ja teki merkittäviä organisaatiomuutoksia. Hän siirsi panostusta markkinointiin ja tutkimukseen. Yritys siirtyi 1950-luvulla käyttämään Cavendish-lajiketta Gros Michelin sijaan. Samaan aikaan United epäröi vaihdosta, joka antoi kuitenkin Standardin etulyöntiasemaa. Standardin osuus Yhdysvaltain markkinoilla kasvoikin vuosien 1950–1965 välillä 8,9 prosentista 31,4 prosenttiin.
Castle & Cooke hankki 1964 Standardista 55 prosentin osuuden ja neljä vuotta myöhemmin koko yrityksen. Castle & Cooke korvasi 1972 Standardin käyttämän Cabana-merkin Dolella. Se myös laajensi toimintaansa Costa Ricaan ja Nicaraguaan ja sai markkinajohtajan paikan Unitedilta 1973. Castle & Cooke siirsi hedelmätoimintansa Dole Food Companyn alle 1991.
Heather Stanning

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Heather Stanning olympiavoittajana Lontoossa 2012. |  Heather Stanning olympiavoittajana Lontoossa 2012. |  Heather Stanning olympiavoittajana Lontoossa 2012. |  |
Maa:   Iso-Britannia
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kaksikko i.p. |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | kaksikko i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | kaksikko i.p. |  |
|  Kultaa | Aiguebelette 2015 | kaksikko i.p. |  |
|  Hopeaa | Karapiro 2010 | kaksikko i.p. |  |
|  Hopeaa | Bled 2011 | kaksikko i.p. |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Poznań 2015 | kaksikko i.p. |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2016 | kaksikko i.p. |  |
Heather Stanning (s. 26. tammikuuta 1985) on brittiläinen soutaja. Hän voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Helen Gloverin kanssa Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Stanning ja Glover voittivat perämiehettömässä kaksikossa kultaa Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015. Sama pari saavutti MM-hopeaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 heidän hävittyään molemmilla kerroilla Uuden-Seelannin parille, jälkimmäisellä kerralla vain 0,08 sekunnin erolla. Vuosina 2015 ja 2016 he voittivat Euroopan-mestaruuden. Stanning voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruden perämiehettömässä kaksikossa Olivia Whitlamin kanssa Glasgow'ssa 2007.
Mihaela Stănuleț

Mihaela Stănuleț
Mihaela Stănuleț (s. 16. heinäkuuta 1967 Sibiu) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Stănuleț voitti Los Angelesin 1984 olympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa kultaa. Tämä oli Romanian ensimmäinen olympiavoitto voimistelun joukkuekilpailussa. Stănuleț keräsi kisassa kymmenenneksi parhaat pisteet mutta oli vasta viidenneksi paras romanialainen, joten hän ei päässyt henkilökohtaisen moniottelun finaaliin, johon kelpuutettiin maksimissaan kolme voimistelijaa yhdestä maasta. Nojapuitten finaalissa hän sijoittui neljänneksi 19,650 pisteellä.
Ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa Stănuleț saavutti Göteborgin EM-kilpailuissa 1983, kun hän sai pronssia maannaisensa Lavinia Agachen voittamassa puomikilpailussa.
SPSS

SPSS (nykyään virallisesti IBM SPSS Statistics) on tilastotieteelliseen analyysiin suunniteltu ohjelmisto, josta julkaistiin ensimmäinen versio 1968. PSPP on GNU-projektin avoimen lähdekoodin vastine SPSS:lle.
SPSS-ohjelmistoa valmisti aiemmin ohjelmiston nimeä kantanut yhtiö, SPSS Inc.. IBM osti yhtiön ja samalla SPSS-ohjelmiston vuonna 2009 noin 1,2 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla.