stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Edvard Duncker

Daniel Joachim Edward Duncker (4. tammikuuta 1835 Artjärvi – 24. kesäkuuta 1894 Helsinki) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Dunckerin vanhemmat olivat Kinttulan kartanon ensimmäinen Duncker-sukuinen omistaja tilanomistaja Gustaf Duncker ja Anna Elisabeth Poppius. Daniel Joakim Edvard Dunckerilla oli pikkuveli Elis Gabriel Dunker, joka syntyi 1. helmikuuta 1844 Artjärvellä ja kuoli 8. syyskuuta 1876 Helsingissä. Hän toimi oopperalaulajana.
Daniel Joakim ja Elis Gabriel Dunckerin isänisä oli everstiluutnantti Joakim Zachris Duncker, joka haavoittui Suomen sodan Hörneforsin taistelun yhteydessä sen jälkeen 6. heinäkuuta 1809 Uumajan eteläpuolella, koska oli kieltäytynyt antautumasta venäläisille joukoille. J. Z. Dunckerin komentamat joukot jäivät viivyttämään venäläisten etenemistä ja tulivat saarretuiksi. Tätä ennen Johan August Sandels oli kysynyt Dunckerilta: ”Pelkäättekö, herra everstiluutnantti?”. Everstiluutnantti Dunckerista on tarina Välskärin kertomuksissa runossa Heinäkuun viides päivä.
Opinnot ja ura

Daniel Edvard Dunker tuli filosofian kandidaatiksi 1860, opiskeli maataloutta Ruotsissa ja ryhtyi viljelemään perintötilaansa Kinttulan kartanoa vuonna 1863. Tämän lisäksi hän omisti Hilsdalin kartanon Orimattilan Pakaalla 1869–1894. Uudellamaalla hänet tunnettiin Kinttulan maisterina. (Antin - 119lähde tarkemmin?)
Tila palkittiin vuoden 1881 yleisessä maatalousnäyttelyssä kultamitalilla. Duncker oli tunnettu myös hevosten kasvattajana. Hän osallistui useisiin valtion komiteoihin, toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtajana 1886–1888 ja oli kotikuntansa Artjärven kunnalliselämän vaikuttaja 1870-luvulta lähtien. Duncker osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana vuosina 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894 eli seitsemän kertaa. Vuosien 1877–1891 aikana pidetyillä valtiopäivillä hän toimi säätynsä varapuhemiehenä. Duncker tunnettiin maltillisena ja varsinkin kielikysymyksissä liberaalina valtiopäivämiehenä. Hänen tiedetään vastustaneen muun muassa koulupakkoa, työväensuojelua ja raittiusasiaa[lähde? ].
Dunckerin puoliso vuodesta 1865 oli Fredrika Wilhelmina Sofia Sneckenström (k. 1882).
Aiheesta muualla

DUNCKER Daniel Joakim Edvard. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 31.12.2013.
Metsästysmuisto

Trofeita seinällä.
Metsästysmuisto eli trofee  on metsästäjän muistokseen ottama saaliseläimen osa, tavallisesti sarvet, nahka (talja), pää, kallo tai hampaat. Alkuaan trofee (kreikan sanasta tropaion) tarkoitti voitonmerkkiä, viholliselta sotasaaliiksi saatuja lippuja, aseita ynnä muita esineitä, joita sijoitettiin temppeleihin tai muistomerkkeihin. Nykyään trofee-sanaa käytetään lähinnä metsästysharrastukseen liittyvänä ilmaisuna.
Metsästysjärjestöt antavat trofeille niiden kokoon ja laatuun perustuvia pisteitä ja pitävät annetuista pisteistä tilastoja. Niitä arvostellaan virallisissa trofeenäyttelyissä. Suomessa pelkän trofeen takia metsästystä ei pidetä arvossa. [lähde? ]
Tieteellisten tutkimusten mukaan trofeemetsästys on tärkeää suurten lihansyöjien suojelemiselle. Se tuottaa maanomistajille kannustimet suojella eläinkantoja ja elinympäristöjä ja estää salametsästystä. Suojelubiologin mukaan ilman trofeemetsästystä Afrikassa ei enää olisi leijonia. [lähde? ]
Kansainväliset järjestöt

Kansainvälisen riistaneuvoston CIC:n (Conseil International de la Chasse et de la Conservation du Gibier) rekisteriin pääsevät trofeet, jotka on pisteytetty järjestön hyväksymässä kansainvälisessä trofeenäyttelyssä. Muita kansainvälisiä järjestöjä ovat  Safari Club International, Rowland Ward Records of Big Game ja Boone & Crocket Club.
Suomen näyttely- ja trofeekomissio

Suomen näyttely- ja trofeekomission rekisteriin pääsevät kansainvälisesti hyväksyttyjen lisäksi CIC:n hyväksymissä kansallisissa näyttelyissä pisteytetyt trofeet. Metsästysseurat järjestävät myös epävirallisia trofeenäyttelyitä jäseniensä metsästysmuistoista. Suomen ensimmäinen trofeenäyttely järjestettiin Oulussa 1976.
Pisteytys

CIC on määritellyt 328 eri trofeelajia ja niille pistearvot, jotka oikeuttavat johonkin mitaliluokkaan. Mitaliluokkia on kolme: kulta, hopea ja pronssi. Esimerkiksi kallo saa pisteitä siten, että sen pituus ja leveys mitataan millimetrin tarkkuudella ja mitat lasketaan yhteen. Yksi senttimetri vastaa yhtä pistettä. Jos vaikkapa suden kallon kokonaispistemäärä on vähintään 41,0, se pääsee kultaluokkaan.
Monissa trofeelajeissa annetään myös muotopisteitä esimerkiksi karvan pituuden tai kiillon perusteella tai virhepisteitä epäsymmetrisestä muodosta. Nämä pisteet ovat tuomarin näkemyksiä trofeista eivätkä yksiselitteisiä mitattuja tuloksia.
Huijausta

Trofeiden pisteyttämisiin liittyy myös huijauksia. Tunnetuin tällainen metsästäjä oli Romanian edesmennyt presidentti Nicolae Ceaușescu. Häntä varten kasvatettiin tarhassa hormonien avulla todella suuria riistaeläimiä. Toinen huijaustapa on venyttää kuivumassa olevia eläinten nahkoja suuremmiksi.
Argumentteja trofeemetsästyksen puolesta

Helsingin yliopiston suojelubiologi Enrico Di Minin kertoo, että ilman trofeemetsästystä Afrikassa ei enää olisi leijonia. Uhanalaisten eläinten elinalueet käytettäisiin sokerin ja eukalyptuksen viljelyyn tai karjankasvatukseen, jopa hiilikaivoksiin, elleivät turistit maksaisi trofeemetsästyksestä. Nämä tulot saavat maanomistajat myös suojelemaan eläimiään salametsästäjiltä. Näin kontrolloitu laillinen metsästys voi vähentää elinympäristöjen tuhoutumista ja salametsästystä, jotka ovat pahempia uhkia.
Sen jälkeen kun Kenia kielsi trofeemetsästyksen, sen norsujen määrä on pudonnut alle puoleen, koska maanomistajilla ei enää ole kannustinta suojella norsuja.
Säännelty trofeemetsästys puolestaan on pelastanut katoavia lajeja. Namibiassa pensassarvikuonojen määrä on noussut 1990-luvun alle sadasta 2 000 yksilöön, mikä on vajaa puolet koko Afrikan kannasta.
Metsästys on tuottoisinta turismia. Timbavatin kansallispuiston laskelman mukaan 46 metsästäjää tuotti yli kolme kertaa enemmän rahaa kuin kaikki 24 000 valokuvausturistia yhteensä. Metsästäjäliiton toiminnanjohtaja Heli Siitarin mukaan tämä tuottaa yhteisölle työpaikkoja, koulutusta ja talouselämän vilkastumista, mutta tutkija Di Minin ei ole tästä varma vaan vaatii avoimempia tietoja siitä, miten tulot jakautuvat eri tahojen kesken. Esimerkiksi Etelä-Afrikassa suurin osa niistä päätyy maanomistajille.
Yhdysvaltojen kala- ja villieläinviraston mukaan metsästys tuottaa taloudelliset kannustimet ylläpitää eläinkantaa ja vähentää sukupuuton riskiä.
Biological Conservation -lehdessä julkaistun tieteellisen tutkimuksen mukaan trofeemetsästys on hyvin tärkeä lajien säilyttämiselle Afrikassa, koska se luo valtaville alueille kannustimet säilyttää lajeja, myös alueille, jotka eivät sovi muihin villieläintoimintoihin, kuten valokuvausturismiin.
Trofeemetsästyksen tuottamat kannustimet yli kaksinkertaistavat villieläinten suojeluun käytetyt alueet verrattuna kansallispuistoihin.
Trofeemetsästys on tärkeää suurten lihansyöjien suojelemiselle. Tähän ovat päätyneet tieteelliset tutkimukset, jotka on julkaistu muun muassa lehdissä Conservation Biology Journal of Sustainable Tourism, Wildlife Conservation by Sustainable Use, ja Animal Conservation.
Argumentteja trofeemetsästystä vastaan

Åbo Akademin julkisoikeuden yliopistolehtori  Birgitta Wahlberg ei pidä trofeemetsästystä eettisenä. Wahlberg on asunut Etelä-Afrikassa ja paneutunut liiketoimintaan, joka linkittyy metsästysmatkailuun. Hänen mukaan metsästäjät perustelevat matkustusmetsästystä paikallisten auttamisella taloudellisesti, mutta korruption takia tuotot keskittyvät pienelle piirille. Wahlberg kumoaa myös metsästäjien käyttämän argumentin siitä, että trofeemetsästys olisi luonnonsuojelua. "Tähän metsästysbisnekseen liittyy niin paljon muuta liiketoimintaa. Bisnes aiheuttaa luonnolle epätasapainoa ja kärsimystä eläimille", kertoo Wahlberg.
Mitaliluokkia

Suomessa käytettäviä mitaliluokkia ovat:
Hirven hankosarvet
Hirven lapiosarvet
Ilveksen nahka
Karhun kallo
Karhun nahka
Ketun kallo
Kuusipeuran sarvet
Majavan kallo
Metsäkauriin sarvet
Metsäpeuran sarvet
Muflonin sarvet
Mäyrän kallo
Saksanhirven sarvet
Suden nahka
Supikoiran kallo
Valkohäntäpeuran sarvet
Valkohäntäpeuran epätyypilliset sarvet
Villisian hampaat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metsästysmuisto Wikimedia Commonsissa
Melodifestivalen 2005

| Eurovision laulukilpailu 2005  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 2005 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  12. helmikuuta - 12. maaliskuuta 2005
Tapahtumapaikat:  Scandinavium Cloetta Center Isstadion Tipshallen Berns salonger Globen
Juontaja(t):  finaalissa Jill Johnson  & Mark Levengood
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  32
Voittaja:  Martin Stenmarck ”Las Vegas”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2004  2006 ► 
Melodifestivalen 2005 oli Ruotsissa 12. helmikuuta – 12. maaliskuuta 2005 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2005 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailun voitti Martin Stenmarck kappaleella Las Vegas.
Kilpailun kulku

Kilpailu alkoi neljällä alkukarsinnalla, joissa jokaisessa kisasi kahdeksan kappaletta, joita puhelinäänestäjät äänestivät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen kolme vähiten ääniä saanutta kappaletta putosivat, minkä jälkeen jäljellä olevien kappaleiden kesken äänestystä jatkettiin. Kahden kierroksen äänten yhteismäärällä mitattuna kaksi eniten ääniä saanutta jatkoi suoraan finaaliin ja seuraavat kaksi toiseen mahdollisuuteen.
Kilpailun kulku > 1. semifinaali

Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 12. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborg. Semifinaalin juontajina toimivat Alexandra Pascalidou ja Shan Atci.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Alcazar | Alcastar | 35 976 | 43 010 | 78 986 | 3 |
| 2 | Cecilia Vennersten | Var mig nära | 5 069 | — | 5 069 | 8 |
| 3 | Papa Dee | My No.1 | 25 446 | — | 25 446 | 6 |
| 4 | Linda Bengtzing | Alla flickor | 33 338 | 44 503 | 77 841 | 4 |
| 5 | The Wallstones | Invisible People | 32 355 | 40 205 | 72 560 | 5 |
| 6 | Pay TV | Refrain, Refrain | 10 792 | — | 10 792 | 7 |
| 7 | Nordman | Ödet var min väg | 36 103 | 49 381 | 85 484 | 2 |
| 8 | Shirley Clamp | Att älska dig | 69 785 | 77 713 | 147 498 | 1 |
Kilpailun kulku > 2. semifinaali

Toinen semifinaali kilpailtiin 19. helmikuuta Cloetta Centerissä Linköpingissä. Semifinaalin juontajina toimivat Erik Haag ja Henrik Schyffert.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Fredrik Kempe & Sanna Nielsen | Du och jag mot världen | 38 642 | 65 313 | 103 955 | 1 |
| 2 | Camilla Brinck | Jenny | 15 031 | — | 15 031 | 7 |
| 3 | Group Avalon | Big Up | 15 032 | — | 15 032 | 6 |
| 4 | Arja Saijonmaa | Vad du än trodde så trodde du fel | 14 118 | — | 14 118 | 8 |
| 5 | Josefin Nilsson | Med hjärtats egna ord | 18 354 | 28 316 | 46 670 | 3 |
| 6 | Cameron Cartio | Roma | 16 232 | 27 293 | 43 525 | 4 |
| 7 | Bodies Without Organs | Gone | 16 508 | 25 796 | 42 304 | 5 |
| 8 | Sanne Salomonsen | Higher Ground | 36 118 | 53 193 | 89 311 | 2 |
Kilpailun kulku > 3. semifinaali

Kolmas semifinaali kilpailtiin 26. helmikuuta Isstadionilla Skellefteåssa. Semifinaalin juonsivat Johanna Westman ja Marko Lehtosalo.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | NaNa | Wherever You Go | 25 053 | 38 891 | 63 944 | 3 |
| 2 | Kwanzaa | Lovin' Your Feen | 3 179 | — | 3 179 | 8 |
| 3 | Jimmy Jansson | Vi kan gunga | 52 485 | 62 845 | 115 330 | 2 |
| 4 | LaGaylia | Nothing At All | 20 706 | 24 753 | 45 459 | 4 |
| 5 | Josef | Rain | 23 410 | 24 597 | 48 007 | 5 |
| 6 | Kee Marcello's K2 ft. Alannah Myles | We Got It All | 11 712 | — | 11 712 | 7 |
| 7 | Jessica Folcker | Om natten | 19 306 | — | 19 306 | 6 |
| 8 | Martin Stenmarck | Las Vegas | 76 508 | 73 538 | 150 046 | 1 |
Kilpailun kulku > 4. semifinaali

Neljäs semifinaali kilpailtiin 5. maaliskuuta Tipshallenissa Växjössä. Semifinaalin juonsivat Kayo ja Micke Leijnegard.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Anne-Lie Rydé | Så nära | 19 043 | 25 124 | 44 167 | 5 |
| 2 | B-Boys ft. Paul M | One Step Closer | 16 820 | — | 16 820 | 6 |
| 3 | Mathias Holmgren | Långt bortom tid och rum | 21 337 | 28 775 | 50 112 | 4 |
| 4 | Rickard Engfors & Katarina | Ready For Me | 9 774 | — | 9 774 | 8 |
| 5 | Date | Hörde änglarna viska ditt namn | 14 930 | — | 14 930 | 7 |
| 6 | Nanne Grönvall | Håll om mig | 53 726 | 67 876 | 121 602 | 1 |
| 7 | Caroline Wennergren | A Different Kind of Love | 29 456 | 63 664 | 93 120 | 2 |
| 8 | Katrina & the Nameless | As If Tomorrow Will Never Come | 30 632 | 30 763 | 61 125 | 3 |
Kilpailun kulku > Toinen mahdollisuus

Toinen mahdollisuus kilpailtiin 6. maaliskuuta Berns salongerissa Tukholmassa. Myös toisessa mahdollisuudessa puhelinäänestäjät äänestivät kappaleita kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen neljä vähiten ääniä saanutta putosi, minkä jälkeen loppujen kesken äänestystä jatkettiin. Kahden kierroksen yhteenlasketulla äänimäärällä mitattuna kaksi eniten ääniä saanutta jatkoi finaaliin. Toisen mahdollisuuden juonsi Annika Jankell.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Alcazar | Alcastar | 47 762 | 63 533 | 111 925 | 1 |
| 2 | Linda Bengtzing | Alla flickor | 38 861 | 54 253 | 93 114 | 2 |
| 3 | Josefin Nilsson | Med hjärtats egna ord | 20 537 | — | 20 537 | 7 |
| 4 | Cameron Cartio | Roma | 18 945 | — | 18 945 | 8 |
| 5 | NaNa | Wherever You Go | 28 510 | 38 254 | 66 764 | 4 |
| 6 | LaGaylia | Nothing At All | 27 547 | 53 126 | 80 673 | 3 |
| 7 | Mathias Holmgren | Långt bortom tid och rum | 25 472 | — | 25 472 | 5 |
| 8 | Katrina & the Nameless | As If Tomorrow Will Never Come | 24 489 | — | 24 489 | 6 |
Kilpailun kulku > Finaali

Finaali kilpailtiin 12. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät ja ympäri Ruotsia kokoontuneet 11 alueraatia. Kukin raati antoi mielestään seitsemälle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 1-2-4-6-8-10-12, ja puhelinäänestyksen kärkiseitsikko sai pisteitä kaavalla 11-22-44-66-88-110-132. Finaalin juonsivat Jill Johnson ja Mark Levengood.
| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijät | Pisteet> Raatipisteet | Pisteet> Puhelinäänestyspisteet | Pisteet> Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Martin Stenmarck | Las Vegas | Niklas Edberger, Johan Fransson, Tim Larsson, Tobias Lundgren | 102 | 110 | 212 | 1 |
| 2 | Linda Bengtzing | Alla flickor | Niklas Edberger, Johan Fransson, Tim Larsson, Tobias Lundgren | 15 | 0 | 15 | 9 |
| 3 | Nordman | Ödet var min väg | Dan Attlerud, Mats Wester | 4 | 11 | 15 | 9 |
| 4 | Shirley Clamp | Att älska dig | Sonja Aldén, Bobby Ljunggren, Henrik Wikström, Shirley Clamp, Robert Olausson | 86 | 44 | 130 | 4 |
| 5 | Sanne Salomonsen | Higher Ground | Jeanette Olsson, Moh Denebi, Henrik Janson | 35 | 0 | 35 | 7 |
| 6 | Caroline Wennergren | A Different Kind of Love | Joacim Dubbelman, Martin Landh, Sam McCarthy | 28 | 88 | 116 | 5 |
| 7 | Alcazar | Alcastar | Niklas Edberger, Johan Fransson, Tim Larsson, Tobias Lundgren | 69 | 66 | 135 | 3 |
| 8 | Jimmy Jansson | Vi kan gunga | Niklas Edberger, Johan Fransson, Tim Larsson, Tobias Lundgren | 27 | 22 | 49 | 6 |
| 9 | Fredrik Kempe & Sanna Nielsen | Du och jag mot världen | Fredrik Kempe, Bobby Ljunggren, Henrik Wikström | 30 | 0 | 30 | 8 |
| 10 | Nanne Grönvall | Håll om mig | Nanne Grönvall, Ingela 'Pling' Forsman | 77 | 132 | 209 | 2 |
Kilpailun kulku > Finaali > Eritellyt raatiäänet

| Kappale | Luulaja | Uumaja | Sundsvall | Falun | Karlstad | Örebro | Norrköping | Göteborg | Växjö | Malmö | Tukholma | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Las Vegas | 12 | 12 | 6 | 4 | 12 | 12 | 12 | 8 | 10 | 8 | 6 | 102 |
| Alla flickor | - | - | 10 | - | - | - | - | 2 | 2 | - | 1 | 15 |
| Ödet var min väg | - | - | - | 1 | 1 | 1 | - | - | - | 1 | - | 4 |
| Att älska dig | - | 10 | 4 | 10 | 4 | 10 | 10 | 10 | 6 | 10 | 12 | 86 |
| Higher Ground | 1 | 1 | 1 | 2 | 6 | - | 4 | 6 | 4 | 6 | 4 | 35 |
| A Different Kind of Love | 4 | 4 | 8 | - | 2 | 8 | 2 | - | - | - | - | 28 |
| Alcastar | 8 | 8 | 2 | 6 | 10 | 2 | 8 | 1 | 12 | 2 | 10 | 69 |
| Vi kan gunga | 10 | - | - | 8 | 8 | - | - | - | 1 | - | - | 27 |
| Du och jag mot världen | 2 | 6 | - | - | - | 6 | 6 | 4 | - | 4 | 2 | 30 |
| Håll om mig | 6 | 2 | 12 | 12 | - | 4 | 1 | 12 | 8 | 12 | 8 | 77 |
M/S Finnbirch

| M/S Finnbirch |
| --- | --- |
 Finnbirchin täsmälleen samanlainen sisaralus M/S Finnforest
Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Ruotsi
Kotipaikka:  Tukholma
IMO-numero:  7528609
MMSI-numero:  265119000
Tunnuskirjaimet:  SLNK
Aiemmat nimet:  1978: Stena Prosper 1978–1981: Atlantic Prosper 1981–1982: Merzario Ionia  1982–1985: Stena Ionia 1985–1988: Stena Gothica 1988–1996: Bore Gothica 1996–2006: Finnbirch
Aiemmat omistajat:  1978–1981: Stena Container Line 1981–1984: Stena Atlas Line 1984–1985: Stena Caribbean Ltd. 1985–1988: Rederi Ab Concordia (myöh. yhtiö vaihtoi nimeä; ensin Stena Rederi Ab:ksi ja myöhemmin Stena Ab:ksi 1988–1995: August Lindholm Eftr. Ab 1995–1999: Bore Lines 1999–2006: Strömma Turism & Sjöfart AB
Rakennustelakka:  Hyundai Heavy Industries, Ulsan, Etelä-Korea
Rakennusnumero:  646
Vesillelasku:  26. elokuuta 1977
Luovutettu:  2. helmikuuta 1978
Status:  Kaatui ja upposi Gotlannin lähettyvillä 1. marraskuuta 2006
Tekniset tiedot
Pituus:  155,99 m
Leveys:  22,71 m
Syväys:  7,32 m
Bruttovetoisuus:  5 752 brt
Koneisto:  2 × Pielstick 12PC2-5V-400 V-diesel
Koneteho:  11 475 kW
Nopeus:  31,48 km/h
Nopeus:  17 kn
Hyttejä:  12
Miehistö:  14
Lastikapasiteetti:  1 700 / 2 100
Lähteet:  
M/S Finnbirch (IMO 7528609) oli vuonna 1978 rakennettu ruotsalaisen Strömma Turism & Sjöfartin omistama ro-ro-rahtialus. Laivan rakensi Hyundai Heavy Industriesin telakka Ulsanissa Etelä-Koreassa. Alus oli vuokrattuna Finnlinesille.
Alus upposi 1. marraskuuta 2006 Gotlannin lähettyvillä ollessaan matkalla Helsingistä Tanskaan Århusiin. Aluksen hylky lepää 83 metrin syvyydessä.
Tekniset tiedot

Pituutta Finnbirchillä on 155,99 metriä, leveyttä 22,71 metriä ja syväys on 7,32 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) on 5 752 bruttorekisteritonnia ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) 2 680 nettorekisteritonnia. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 8 811 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 1 700 / 2 100 kaistametriä. Laivan huippunopeus oli 17 solmua.
Laivan valmistuessa vuonna 1978 aluksella oli leveyttä 21,67 metriä. Myös vetoisuudet olivat erilaiset; bruttovetoisuus oli 5 466 bruttorekisteritonnia, nettovetoisuus 2 485 nettorekisteritonnia ja kuollut paino 8 672 tonnia.
Laivan pääkoneina on kaksi Pielstick 12PC2-5V-400 v -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittivät 11 475 kilowatin tehon.
Tekniset tiedot > Alustyyppi

Finnbirch oli ro-ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtui perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä.
Käyttöhistoria > 1977–1985

26. elokuuta 1977 alus laskettiin vesille Stena Prosper -nimisenä eteläkorealaisella Hyundai Heavy Industriesin telakalla. Aluksen rakennusnumero on 646. Alus valmistui helmikuun alussa vuonna 1978 viidentenä 11 aluksen sarjasta, jonka muodostavat valmistumisjärjestyksessä M/S Global Freighter (nimi valmistuessa Merzario Ausonia), M/S Stena Transfer (Stena Runner), M/S Tor Baltica (Elk), M/S Kilmore (Norsky), M/S Finnforest (Stena Project), M/S Atlantic Freighter (Tor Felicia), M/S Stena Partner (Alpha Enterprise), M/S Global Carrier (Imparca Express I), M/S Stena Transporter (Merzario Espania) ja M/S Diplomat (Stena Trader).
2. helmikuuta alus luovutettiin Stena Container Linen haltuun, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä Atlantic Prosper. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Aluksen omistaja Stena Container Line aikarahtasi eli vuokrasi aluksen Atlantic Container Linen liikenteeseen reitille Southampton–Antwerpen–Rotterdam–Le Havre–Liverpool–Bremerhaven–Halifax–Montréal–Göteborg. Vuonna 1979 alusta levennettiin 21,67 metristä 22,71 metriin.
Huhtikuussa 1981 Maltalle rekisteröity Stena Atlas Line Ltd osti aluksen. Uusi omistaja aikarahtasi aluksen italialaisen Andreo Merzario S.p.A:n liikenteeseen nimellä Merzario Ionia. Vuoden kuluttua aikarahtaussopimus päättyi, minkä jälkeen laiva siirtyi Kyproksen lipun alle nimellä Stena Ionia. Kotisatamaksi tuli Limassol. Aluksen hallinnointi luovutettiin kyproslaiselle Three Crowns Marine Managementille. Tämän jälkeen Stena Ionia aikarahdattiin OT West Africa Linen liikenteeseen. Vuonna 1984 laiva siirtyi Stena Caribbean Ltd:n omistukseen Caymansaarten lipun alle. Kotisatamaksi tuli George Town. 22. tammikuuta–1. helmikuuta 1985 välisen ajan alus oli North Sea Ferriesin Hullin ja Rotterdamin välisessä liikenteessä.
Käyttöhistoria > 1985–1995

27. joulukuuta 1985 alus siirtyi ruotsalaisen Rederi AB Concordia -varustamon omistukseen ja Ruotsin lipun alle nimellä Stena Gothica. Kotisatamaksi tuli Göteborg. Uusi omistaja asetti aluksen Stena Portlinkin Esbjergin ja Harwichin väliseen liikenteeseen. Vuonna 1986 alus meni saksalaiselle Hapag Lloyd Werftin telakalle Bremerhaveniin. Telakalla Stena Gothicaan rakennettiin ylimääräinen sääkansi. 16. helmikuuta 1987 Rederi AB Concordia muutti nimekseen Stena Rederi Ab, ja jälleen saman vuoden lokakuussa varustamon nimi muuttui Stena Ab:ksi. 12. tammikuuta 1988 alus aikarahdattiin suomalaisen Oy Rettig Ab:n liikenteeseen nimellä Bore Gothica. Rettig asetti aluksen Bore RoRon liikenteeseen. 9. joulukuuta ruotsalainen August Lindholm Eftr. Ab osti laivan. Oston myötä kotisatama muuttui Tukholmaksi. Uusi omistaja aikarahtasi aluksen Bore RoRon liikenteeseen. Tammikuussa 1989 Bore Gothica aloitti liikennöinnin reitillä Turku–Cuxhaven–Harwich–Cuxhaven–Turku. Huhtikuussa 1991 alus aikarahdattiin Britannian puolustusministeriön käyttöön, joka teki Bore Gothicalla yhden matkan Euroopan ja Persianlahden välillä. Jälleen tammikuussa 1992 vuokraaja vaihtui, kun Finncarriers aloitti liikennöinnin laivalla, linjalla Turku–Rauma–Travemünde–Rostock–Lyypekki. Vuonna 1993 Bore Gothica siirtyi reitille Helsinki–Hamina–Felixstowe / Hull. 8. helmikuuta 1995 Bore Gothica siirtyi Bore Linesin omistukseen.
Käyttöhistoria > 1996–2006

20. marraskuuta 1996 alus sai nimen Finnbirch. Seuraavana vuonna Finnbirch aikarahdattiin P&O North Sea Ferriesin käyttöön, joka teki aluksella yhden matkan Britannian Hullin ja Belgian Zeebruggen välillä. Vuonna 1999 ruotsalainen Strömma Turism & Sjöfart AB osti aluksen. Lokakuussa 2000 Finnbirch siirtyi liikennöimään Helsingin ja Tanskan Århusin välille.
Uppoaminen

Finnbirch oli keskiviikkoiltapäivällä 1. marraskuuta 2006 matkalla Helsingin satamasta Århusiin Tanskaan, kun se joutui Öölannin saaren ja Gotlannin saaren puolivälissä merihätään, menetti ohjailukykynsä ja joutui näin tuuliajolle. Alus kaatui ja alkoi upota. Sää alueella oli myrskyinen ja lämpötila oli noin +1°C. Merivedellä lämpöä oli noin kymmenen astetta. Aluksella oli lastinaan trailereita ja kontteja, jotka sisälsivät suomalaisen vientiteollisuuden tuotteita.
Finnbirchin miehistö koostui neljästä ruotsalaisesta ja kymmenestä filippiiniläisestä. Miehistö oli ammattitaitoinen ja kokenut, ja lisäksi se oli jo pitkään työskennellyt yhdessä aluksella.