stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pudasjärvi
Tunnettuja pudasjärveläisiä

Emilia Appelgren, taidemaalari
Aukusti Hiltula, kansanedustaja (Suomalainen puolue)
Pertti Huuskonen, diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Antti Isomursu, kansanedustaja (SMP)
Jenni Jaakkola, ensimmäinen KIDSing-voittaja (syntynyt Pudasjärvellä)
Viljo Kilpeläinen, kansanedustaja (SDP)
Matti Kinnunen, ammattilaislumilautailija
Kalle Lohi, sosiaaliministeri, kansanedustaja (Maalaisliitto), kunnallisneuvos
Toivo Manninen, Mannerheim-ristin ritari numero 100
Jukka Nevakivi, diplomaatti ja historiantutkija
Kalle Nurmela, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Olga Oinas-Panuma, kansanedustaja (Keskusta)
Aslak Outakoski, historioitsija, arkistonhoitaja
Nilla Outakoski, saamelainen pappi, teologian tohtori ja yhteiskunnallinen vaikuttaja
Janne Rajamaa, kauppaneuvos
Eino Rytinki, kansanedustaja (SPP, PMP, Maalaisliitto), kunnallisneuvos
Janne Räisänen, taidemaalari
Toivo Salakivi, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Ilkka Sammelvuo, lentopalloilija
Tuomas Sammelvuo, Suomen lentopallomaajoukkueen valmentaja, entinen kapteeni
Jani Sarajärvi, jalkapalloilija
Eino Siuruainen, maaherra, kansanedustaja (Keskusta)
Mikko Tiirola, MTK:n metsävaltuuskunnan puheenjohtaja
Paavo Tolonen, kuvataiteilija
Kari Tykkyläinen, kuvanveistäjä ja videotaiteilija
Maija-Liisa Veteläinen, kansanedustaja (Keskusta), kaupunkineuvos
Paavo Virkkunen, kansanedustaja (Kokoomus), eduskunnan puhemies, opetusministeri, professori
Metallimusiikkiyhtyeet Eternal Tears of Sorrow, National Napalm Syndicate ja Kalmah on perustettu Pudasjärvellä, ja kunkin yhtyeen ydinryhmä on edelleen pudasjärveläislähtöinen. Muita pudasjärveläisiä levyttäneitä yhtyeitä ovat Tanna ja IC Rock.
Ilkka Remeksen teos Nimessä ja veressä sijoittuu Pudasjärvelle.
Ystävyyskaupungit

Pudasjärven ystävyyskaupunkeja ovat:
Venäjä: Kronstadt
Venäjä: Louhi ja Pääjärvi
Ruotsi: Vindelnin kunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pudasjärvi Wikimedia Commonsissa
Pudasjärven kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Pudasjärven avainluvut
Iijoen vesillä
Kesäpilkin MM-kisojen kotisivut
Umpihankihiihdon MM-kisojen kotisivut
Pudasjärvi
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Aittojärvi Aittojärvi  Hetekylä Hetekylä  Keinäsperä  Hirvaskoski Ervasti  Hirvaskoski  Kurki  Poijula  Iinattijärvi Iinattijärvi  Jaurakkajärvi Jaurakkajärvi  Kipinä Kipinä  Kollaja  Panuma  Taipaleenharju  Kurenala Kurenalus (keskustaajama)  Pintamo Pintamo  Pudasjärvi Jaalanka  Jonku  Pudasjärven kirkonkylä  Ruottisenharju  Siivikko  Puhos Puhos  Pärjänsuo Livo  Pärjänsuo  Rytinki  Yli-Livo  Sarakylä Kipinäsuo  Ruuhensuo  Sarajärvi  Siurua Ala-Siurua  Siurua  Syötekylä Syötekylä 
Järviä, jokia ja muita vesistöjä:  Aittojärvi  Iijoki  Jaaskamonkoski  Jaurakaisjärvi  Jaurakkajärvi  Jongunjärvi  Mikanlampi  Ontamojärvi  Pudasjärvi  Sorvarinjärvi  Sotkajärvi 
Nähtävyyksiä:  Pudasjärven kirkko  Sarakylän kappeli  Syötteen kansallispuisto 
Muuta Pudasjärveen liittyvää:  Hirsikampus  Hirvisuo  Iijokiseutu  Iso-Syöte  Jyrkkäkoski  Kesäpilkin MM-kisat  Niemitalon Juustola  Pudasjärven lentokenttä  Litokaira  Olvassuo  Virkistysuimala Puikkari  Pudasjärven ufot  Syöte  Umpihankihiihdon MM-kisat 
Koillismaa
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Pudasjärven kotiseutumuseon aittoja.
Sammakkosuo Olvassuon soidensuojelualueella.
Iijokisoudun päätöstapahtuma Kipinän kylässä.
Pudasjärven keskusta-aluetta satelliittikuvassa.
Viiri ja kokousnuija.
Tunturihotelli Iso-Syöte.
Kupson kutsun varrella Jaurakkavaaralla.
Panuman hiekkaranta.
Virkistysuimala Puikkari.
Kuusamontien varressa Korentokankaalla sijainneesta ja myöhemmin kaatuneesta kuuluisasta Rahamännystä on kerrottu tarina, että Akseli Kallen-Gallela ikuisti sen vuonna 1892 jäädessään yöksi Korennon kievarille.
Kari Tykkyläisen performanssista ”Fellinin pöytä”.
Umpihankihiihtoa Syötteen maastossa 2006.
Mauritius

Mauritiuksen tasavalta (engl. Republic of Mauritius, ransk. République de Maurice) eli Mauritius on saarivaltio Intian valtameressä 900 kilometriä Madagaskarista itään. Yhdessä Réunionin ja Rodriguesin kanssa Mauritiuksen saari muodostaa Maskareenien saariryhmän.
Yhteiskunnallisesti Mauritius on Afrikan maaksi poikkeuksellinen. Koko itsenäisyyden ajan siellä on vallinnut toimiva monipuoluedemokratia, ja maassa on melko pitkälle kehittynyt hyvinvointi.
Maantiede, ilmasto ja luonto > Sijainti ja pinnanmuodot

Mauritiuksen pääsaari sijaitsee Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella leveyspiirien 16 ja 20 eteläistä leveyttä välillä. Valtioon kuuluu lisäksi 550 kilometriä pääsaaresta itään sijaitseva Rodrigues, 400 kilometriä koilliseen sijaitsevat Cargados Carajosin särkät ja 1080 kilometriä pohjoiseen sijaitseva Agaléga. Valtion pinta-ala on 2 045 neliökilometriä. Pääsaaren Mauritiuksen koko on 1 865 neliökilometriä ja Rodriguesin 109 neliökilometriä. Agaléga on noin 21 neliökilometriä ja Cargados Carajosin särkät 3 neliökilometriä.
Mauritius on koralliriuttojen ympäröimä tuliperäinen saari. Keskiylänköä reunustavat vuoret. Mauritiuksen korkein kohta on Mont Piton, jonka korkeus on 828 metriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto > Ilmasto

Mauritiuksella on trooppinen, merellinen ilmasto. Siellä on kaksi vuodenaikaa, kuuma ja kostea kesä ja kuiva, hiukan viileämpi talvi, mutta lämpötilaeroa on vain muutamia asteita (kesällä eli tammikuusta maaliskuuhun  tyypillinen lämpötila on 26 °C, talvella heinäkuusta syyskuuhun 22 °C). Sadekausi liittyy pasaatien kohtaamisvyöhykeeseen, joka kulkee Mauritiuksen yli tammikuusta maaliskuuhun. Silloin sadetta saadaan noin 200–250 mm kuukaudessa. Trooppiset syklonit saattavat iskeä saarille sadekauden aikana.
Maantiede, ilmasto ja luonto > Luonto > Kasvillisuus

Eristyneen sijaintinsa, ikänsä ja monipuolisten pinnanmuotojen ansiosta Mauritiuksen kasvillisuus on monimuotoista ja varsin kotoperäistä. Vuoden 2010 tietojen mukaan Mauritiuksella on 685 alkuperäistä koppisiemenistä kasvilajia. Niistä 267 on kotoperäisiä, lisäksi 150 lajia on endeemisiä Maskareenien saaristossa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellutkin Mauritiuksen kasvimonimutoisuuden keskukseksi.
Monet kasvilajit ovat erittäin uhanalaisia tai kuolleet jo sukupuuttoon. Vuonna 2010 arvioitiin, että vain kaksi prosenttia saaren pinta-alasta oli alkuperäisen metsän peitossa. Luonnonvaraiset alueet ovat usein jyrkkiä kallioita tai rotkoja, joita on ollut vaikeaa ottaa maanviljelyn tai rakentamisen kohteeksi. Kotoperäisistä kasveista 89 prosenttia on luokiteltu uhanalaisiksi.
Maantiede, ilmasto ja luonto > Luonto > Eläimistö

Mauritiuksella luonnostaan tavattavia nisäkkäitä ovat muun muassa etelänmerinorsu ja lepakkolajit madagaskarinhautalepakko Taphozous mauritianus, isomaskareenienlenkko Pteropus niger ja peikkohännäkkö Mormopterus acetabulosus. Pikkumaskareenienlenkko Pteropus subniger -hedelmälepakko on kuollut sukupuuttoon. Ihmisen tuomina saarella elävät muun muassa mustakaulajänis, rotat, hännätöntanrekki, hiiripäästäinen, mungo, timorinhirvi ja villisika.
Mauritiuksendodo eli drontti oli yksi Mauritiuksen endeemisistä eliölajeista, joita ei esiintynyt missään muualla. Eurooppalaisten saavuttua saarelle laji alkoi harvinaistua ja lopulta hävisi sukupuuttoon. Viimeiset drontit kuolivat 1600-luvun lopulla. Drontti on vielä nykyäänkin ylpeyden aihe Mauritiukselle. Se näkyy monesta asiasta, esimerkiksi Mauritiuksen vaakunassa on drontti. Muita vain Mauritiuksella eläviä lintulajeja ovat muun muassa mauritiuksentuulihaukka, mauritiuksenkyyhky, mauritiuksenkaija, mauritiuksenkäpinkäinen, mauritiuksenbulbuli, mauritiuksenrilli ja mauritiuksenkutoja. Drontin ohella sukupuuttoon kuolleita ovat esimerkiksi mauritiuksensinikyyhky, mauritiuksenluhtakana ja Mascarenotus sauzieri -pöllölaji.
Muista kuin merilinnuista 80% on kotoperäisiä, samoin kuin 80% matelijoista ja 40% lepakkolajeista. Monet kotoperäiset lajit ovat kadonneet viimeisen 400 vuoden aikana ihmisen tuomien haitallisten vieraslajien tai maankäytön muutosten takia.
Historia > Hollantilaisten ja ranskalaisten vaikutus

Arabien ja malaijien oletetaan tunteneen saaren jo 900-luvulla. Portugalilaiset vierailivat saarella 1500-luvulla, mutta hollantilaiset ottivat saaren haltuunsa vuonna 1598. Amiraali Wybrand van Warwijckin johtama retkikunta antoi saarelle nimen Alankomaiden käskynhaltijan Morits Oranialaisen mukaan.
Hollanti yritti asuttaa saarta kahteen kertaan, ensin 1638–1658 ja siten 1664–1710. Jälkimmäisen yrityksen jälkeen hollantilaiset vetäytyivät saarelta ja jättivät sen merirosvojen tukikohdaksi. Alankomaiden kolonisaation aikakaudella siirtokuntalaiset tappoivat sukupuuttoon mauritiuksendodon.
Ranskalainen Guillame Dufresne d’Arcel otti saaren syyskuussa 1715 ja nimesi sen Île de Franceksi. Kuvernööri Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais tuli vuonna 1735 kehittämään Mauritiusta, ja hän perusti sinne Port Louis’n laivastotukikohdaksi. Siirtokunta kehittyi kuitenkin hitaasti, ja Ranskan kruunu otti sen 1767 itselleen Ranskan Itä-Intian kauppakomppanialta. Ranska alkoi tuoda saarelle afrikkalaisia orjia, ja siirtokunta alkoi kukoistaa taloudellisesti sokeriplantaasien ansiosta.
Historia > Brittihallinto

Napoleonin sotien aikana ranskalaiset alukset iskivät Mauritiukselta käsin brittiläisten kauppalaivojen kimppuun. Britannia valtasi Mauritiuksen 1810, ja vuonna 1814 Pariisin rauhansopimus antoi saaren Britannialle. Saari säilytti kuitenkin Britannian siirtomaalle poikkeuksellisesti ranskalaiset tavat ja lain sekä ranskan kielen. Britannia kielsi orjuuden 1835 ja alkoi tuoda saarella intialaisia siirtotyöläisiä. Heitä kuljetettiin melkein puoli miljoonaa 1920-loppuun mennessä.
Mauritiuksen intialaistaustaisten ja ranskalaisten välille syntyi 1920-luvulla levottomuuksia, joiden pohjalta saarelle muodostui kuitenkin myös ensimmäiset puolueet. Työväenpuolue perustettiin 1936, ja ensimmäiset parlamenttivaalit pidettiin 1947. Se oli ensimmäinen askel kohti itsenäisyyttä, ja itsenäisyysliike alkoi 1960-luvulla voimistua.
Vuonna 1965 Mauritiuksella syntyi rotumellakka, joka aiheutti kuolonuhreja. Vuonna 1967, jolloin pidettiin itsenäisyyttä koskevat vaalit, koettiin muslimeja ja kreoleja/kiinalaisia koskenut mellakka. Vuonna 1968 nähtiin kymmenen päivää kestänyt muslimien ja kreolien välinen rotumellakka. Vähintään 25 ihmistä tapettiin, sadat haavoittuivat ja tuhannet ajettiin kodeistaan.
Politiikka > Poliittinen järjestelmä

Mauritius on parlamentaarinen demokratia, jonka valtionpäämies on presidentti, jonka asema on pitkälti seremoniallinen. Kansalliskokous äänestää presidentin ja varapresidentin viisivuotiskaudelle, saman ehdokkaan korkeintaan kahdelle kaudelle. Vuonna 2019 presidentiksi valittiin Pritivirajsing Roopun.
Merkittävin poliittisen vallan käyttäjä on pääministeri, jonka presidentti nimittää kansalliskokouksen suurimmasta puolueesta tai suurimmasta puoluekoalitiosta Vuoden 2019 parlamenttivaalien jälkeen pääministerinä jatkoi Militant Socialist Movement (MSM) -puolueen Pravind Jugnauth, josta oli tullut pääministeri 2017 isänsä Aneroodin erottua.
Parlamentti eli Kansalliskokous on yksikamarinen kansalliskokous, johon valitaan 62 kansanedustajaa suoraan yleisillä vaaleilla ja kahdeksan kansanedustajaa menee ”parhaille häviäjille”, jotka keskusvaalilautakunta nimittää. Mauritiuksen pääsaari on jaettu 30 vaalipiiriin, joista jokaisesta valitaan 3 edustajaa. Lisäksi Rodriguesin saarella on 2 paikkaa. ”Parhaiden häviäjien” valinnan tarkoituksena on nostaa parlamenttiin myös vähemmistöjen ja pienempien puolueiden edustajia. Vaalikausi on viisi vuotta ja äänioikeuden ikäraja 18 vuotta.
Mauritiuksen merkittävimmät poliittiset puolueet ovat Militant Socialist Movement (MSM), Työväenpuolue ja Mauritian Militant Movement (MMM). MSM ja Työväenpuolue saavat kannattajansa erityisesti valtaväestön eli hindujen parista, kun taas MMM-puoluetta kannattavat kreolit, muslimit ja hindiä puhumattomat intialaiset (tamilit ja telugut). Puolueilla on kuitenkin kannatusta yli kansanryhmien.
Puolueet muodostatavat tavanomaisesti aina ennen vaaleja liittoutumia, koska mikään puolue ei ole saanut vielä enemmistövaltaa. Vuoden 2019 vaaleissa Morisian Alliance sai 42 paikkaa. Liittouman pääpuolue oli Pravind Jugnauthin johtama MSM. Suurimmaksi oppositioliittoumaksi nousi entisen pääministerin Navinchandra Ramgoolamin Työväenpuolueen johtama National Alliance.
Mauritiuksen perustuslaki ei määrittele valtiolle mitään virallista kieltä, mutta parlamentin työkieli on englanti. Parlamentissa voi kuitenkin käyttää myös ranskaa.
Politiikka > Ulkosuhteet

Mauritius on varsin innokkaasti mukana alueellisessa yhteistyössä, ja se kuuluu moniin alueellisin järjestöihin. Seychellit on varsin läheinen kumppani, ja valtiot ovat sopineet laaja-alaisesta yhteistyöstä. Mauritius ja Madagaskar perustivat 2018 pysyvän yhteiskomission.
Mauritiuksella on Britannian kanssa kiistaa Chagossaarten omistuksesta. Mauritius vaatii saarten palauttamista ja mahdollisuutta asuttaa ne uudestaan sieltä siirretyillä asukkailla. Britannia on vielä kieltäytynyt Chagossaarten luovuttamisesta, vaikka Kansainvälinen tuomioistuin totesi 2019 Britannian hallinnon olevan laitonta ja tultava päätökseen. Samaan johtopäätökseen tuli 2021 myös Kansainvälinen merioikeustuomioistuin. Chagossaarten lisäksi Mauritius vaatii itselleen Ranskan hallinnoimaa pientä Tromelinia.
Politiikka > Avoimuus ja vapaus

Freedom Housen vuoden 2023 arvion mukaan Mauritius on avoin ja vapaa monipuoluedemokratia, jossa valta voi vaihtua vapaiden ja rehellisten vaalien välityksellä puolueelta toiselle. Valta on kuitenkin keskittynyt muutamalle suvulle, ja etniset jaot ovat varsin syviä. Mauritius on ollut yksi Afrikan vähiten korruptoituneita valtioita, mutta korruption kasvu on 2020-luvulla huolettanut. Varsinkin MV Wakashion öljyonnettomuuden huono hoitaminen sekä Euroopan unionin kritiikki rahanpesun vastaisen lainsäädännön puutteista ovat olleet korruptiohuolten keskiössä.
Politiikka > Oikeuslaitos

Mauritiuksen oikeuslaitos on itsenäinen eikä siihen kohdistu erityisen suurta poliittista painetta, vaikka poliitikkojen oikeusjuttujen kohdalla hallinto saattaa painostaa myös oikeutta. Mauritiuksen oikeuslaitoksessa on siirtomaahistorian seurauksena vaikutteita sekä brittiläisestä että ranskalaisesta oikeuskäytännöstä.
Hallinnollinen jako

Mauritiuksen saari itsessään jakautuu yhdeksään alueeseen (district), ja hallinnollisesti Mauritiuksella on yksi kaupunginvaltuusto, neljä kunnanvaltuustoa ja seitsemän aluevaltuustoa. Alueiden arvioitu asukasluku 2022 on:
Rivière Noire (86 141)
Flacq (138 221)
Grand Port (111 986)
Moka (83 531)
Pamplemousses (142 408)
Plaines Wilhems (362 463)
Port Louis (116 055)
Rivière du Rempart (107 604)
Savanne (67 730)
Mauritiuksen tasavaltaan kuuluu myös neljä muuta saarta ja saariryhmää riippuvuusalueena (dependency). Niistä Chagossaaret on Britannian hallinnassa. Muiden saarten asukasluku vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan on:
Agalégasaaret (330 asukasta)
Cargados Carajosin särkät (asumattomia)
Rodrigues (43 650 asukasta)
Talous > Talouden suunta

Mauritiuksen talous on yksi Afrikan menestyneimmistä, ja bruttokansantuote henkeä kohti on maanosan korkeimpia. Vuoden 2022 tilastojen mukaan vain Seychelleillä lukema oli korkeampi. Maailmanpankki nosti Mauritiuksen vuonna 2020 korkean tulotason maaksi, mutta koronapandemia iski valtion talouteen pahoin, minkä takia maa tippui takaisin ylempään keskitulotasoon. Pandemia supisti vuonna 2020 Mauritiuksen taloutta 15 prosentilla, mutta vuonna 2021 talouskasvu oli jo 3,7.
Mauritius on kehittynyt varsin nopeasti itsenäistymisensä jälkeen matalan tulotason maatalousvoitteisesta valtioista, jonka talous on monipuolistunut ja joka saa runsaasti ulkomaisia investointeja. Saavutus on siinä mielessä merkittävä, että Mauritius on syrjäinen saarivaltio eikä siellä ole merkittäviä luonnonvaroja. Mauritiuksen talouden keskeisimmät alat ovat tekstiiliteollisuus, matkailu, finanssipalvelut, viestintätekniikka, kalateollisuus, rakentaminen, energia ja koulutus.
Talous > Alat

Mauritiuksen palvelusektorilla työskentelee noin 70 prosenttia työvoimasta, ja se tuottaa noin 67 prosenttia bruttokansantuoteesta. Maa houkutteli vuonna 2019 noin 1,4 miljoonaa matkailijaa, mutta koronan takia määrä romahti. Vuonna 2022 matkailu osoitti jälleen toipumisen merkkejä.
Maatalous on varsin pientä, ja se tuottaa vain 3,3 prosenttia bruttokansantuotteesta. Sokeriruoko on selvästi merkittävin viljelykasvi, ja sitä tuotetaan 2,7 miljoonaa tonnia vuosittain. Sokeriruokoa kattaa yli 70 prosenttia maan viljellystä alasta, teepensaan osuus on hieman yli 10 prosenttia ja muiden viljakasvien vajaa 15 prosenttia.
Teollisuustuotannossa on mukana 24 prosenttia työvoimasta, ja se tuottaa noin 18 prosenttia bruttokansantuotteesta. Merkittävimmät teollisuudenalat ovat tekstiilien valmistus ja sokerin tuotanto. Mauritius on käytännössä eteläisen Itä-Afrikan tekstiilituotannon keskittymä. Teollisuustuotanto on kasvanut 1970-luvulta lähtien, ja Mauritiuksen vapaatuotantoalueella on keskitytty työvoimaa vaativaan tuotujen raaka-aineiden tai puolivalmisteiden prosessointiin vientiä varten.
Talous > Liikenne

Mauritiuksen liikenneverkko on kehittynyttä, ja tiestö on suurimmalta osaltaan päällystettyä. Rahtiliikenne on keskittynyt Port Louis’n satamakaupunkiin. Sillä on myös vapaasataman asema, millä on pyritty luomaan satamasta kansainvälistä rahtiliikenteen solmukohtaa.
Mauritiuksen rautatieverkkoa alettiin rakentaa 1860-luvulla, ja sen pituus oli suurimmillaan noin 250 kilometriä. Rautatiet suljettiin tappiollisina henkilöliikenteeltä 1956 ja rahtiliikenteeltä 1964. Rautatiet purettiin ja myytiin romumetallina Etelä-Afrikkaan ja Intiaan. Raideliikenne palasi saarelle 2019, kun Port Louis’sta Curepipeen kulkeva pikaraitiotie Metro Express avattiin.
Mauritiuksen merkittävin lentoasema sijaitsee 48 km pääkaupungista Port Louisista ja on nimeltään Sir Seewoosagur Ramgoolamin kansainvälinen lentoasema. Moderni terminaali-rakennus avattiin vuonna 2013 ja kenttä on Mauritiuksen kansallisen lentoyhtiön Air Mauritiuksen kotikenttä. Moderni kansainvälinen lentokenttä on keskeisen tärkeä Mauritiukselle taloudellisesti merkittävän turismin kannalta.
Väestö

Mauritiuksen asukasluku on vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 1 235 260. Suurin osa elää pääsaarella, jonka asukasluku on noin 1,19 miljoonaa. Rodriguesilla asuu väestönlaskennan mukaan 43 650 ja Agalégalla 330 ihmistä.
Mauritiuksen väestö on sadan vuoden aikana yli kolminkertaistunut, sillä vuonna 1921 asukkaita oli noin 383 tuhatta. Väestö oli kuitenkin vuoden 2022 väestönlaskennassa vähentynyt ensimmäisen kerran. 11 vuotta aikaisemmin asukkaita oli ollut noin 20 000 enemmän. Vuosittainen väestönkasvu oli ollut –0,01 prosenttia. Hidastuneen ja lopulta negatiiviseksi kääntyneen väestönkasvun taustalla on madaltunut kokonaishedelmällisyysluku. Samalla Mauritiuksen väestö elää aiempaa pidempään, minkä seurauksena väestöpyramidi on muuttunut tynnyrimäiseksi. Vuonna 2022 väestön mediaani-ikä oli 38 vuotta, kun vuonna 2011 se oli ollut 34 vuotta. Alle 15-vuotiaiden osuus tippui samaan aikaan 20,7 prosentista 15,4 prosenttiin ja yli 60-vuotiaiden osuus kasvoi 12,7 prosentista 18,7 prosenttiin.
Mauritiuksen asukkaat koostuvat monista aineksista, mutta jopa kaksi kolmasosaa on intialais-pakistanilaista alkuperää, jotka ovat 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa tuotujen sopimustyöläisten jälkeläisiä. Neljäsosa mauritiuslaisista on puolestaan kreoleja eli ranskalaisten ja afrikkalaisten jälkeläisiä. Lisäksi maassa elää kiinalaisia ja eurooppalaisia. Englanti on Mauritiuksen virallinen kieli, mutta vain pieni osa asukkaista puhuu sitä. Lingua francana on englannin sijaan ranskaan perustuva kreolikieli morisyen. Sitä puhui vuonna 2022 äidinkielenään 90,0 prosenttia Mauritiuksen asukkaista. Seuraavaksi käytetyimmät kielet olivat bhodžpuri (5,1 %) ja ranska (4,4 %). Suurin uskontokunta on hindulaisuus 52 prosenttia, muut ovat: kristittyjä 28,3 prosenttia, joista katolilaisia 26 prosenttia, protestantteja 2,3 prosenttia, ja muslimeja on 16,6 prosenttia. Mauritius on Afrikan ainoa maa, jossa maan enemmistö on hinduja.
Kulttuuri

Mauritiuksella toimii seitsemän yliopisto-opetusta antavaa instituutiota. Isoin ja vanhin näistä on Mauritiuksen yliopisto.
Mauritiuksen kulttuuri on monimuotoista, ja maan eri väestöryhmät ovat tuoneet oman osansa siihen. Etninen ja uskonnollinen moninaisuus näkyy esimerkiksi juhlissa ja festivaaleissa. Maassa juhlitaan helmi-maaliskuussa hindujen Maha Shivratria ja loka-marraskuussa diwalia, muslimien Id al-Fitria ramadanin lopssa, katolisten isä Lavalin muistojuhlaa syyskuussa, pyhäinpäivää marraskuussa ja joulua joulukuussa. Lisäksi maassa juhlitaan näyttävästi myös kiinalaista uuttavuotta ja tammi-helmikuussa tamilien Thaipusam-festivaalia.
Mauritiuksen omaleimainen kansantanssi ja sitä säestävä musiikkityyli on nimeltään séga. Sitä esitetään perinteisesti paikallisilla instrumenteilla: triangelia, rumpua ja marakassia muistuttavilla soittimilla. Alkuperäinen mauritiuslainen kielisoitin bobre on väistynyt tavallisempien kitaroiden tieltä.
Mauritiuksella on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: Aapravasi Ghat ja Le Mornen kulttuurimaisema.
Kulttuuri > Media

Mauritiuksen perustuslaki takaa sanan- ja lehdistönvapauden.
Mauritiuksen suosituin viestintäväline on televisio. Valtio-omisteinen yleisradioyhtiö Mauritius Broadcasting Corporation (MBC) heijastaa usein hallituksen ajattelua. Lehdistöä hallitsee kaksi mediaryhmää, Le Mauricien ja La Sentinelle. Sanomalehdet kritisoivat usein hallitusta ja oppositiopuolueita.
Kulttuuri > Urheilu

Mauritius on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1964. Parhaiten on menestynyt Bruno Julie, joka sai pronssimitalin nyrkkeilystä vuonna 2008.
Mauritiuksen jalkapallomaajoukkue sijoittuu FIFA-rankingissa tammikuussa 2018 sijalle 157. Maassa toimii 70 jalkapalloseuraa ja niissä pelaa 17 000 rekisteröityä pelaajaa.