stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pensasrikkaseppä

| Pensasrikkaseppä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Elateriformia
Yläheimo::  Seppämäiset Elateroidea
Heimo::  Rikkasepät Throscidae
Suku::  Trixagus
Laji::  dermestoides
Kaksiosainen nimi
 Trixagus dermestoides  (Linnaeus, 1767) 
Katso myös
   Pensasrikkaseppä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensasrikkaseppä (Trixagus dermestoides) on rikkaseppien (Throscidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Pensasrikkasepän tieteellinen lajinimi dermestoides tulee kreikan kielestä ja merkitsee Dermestes-suvun lajien kaltaista. Pensasrikkaseppä on 2,3–3,2 millimetrin mittainen. Sen kuori on tumma. Lajin levinneisyysalue kattaa alueita Irlannista ja Portugalista aina itään Kyprokseen ja Siperiaan asti. Suomessa se on yleinen, esiintyy pääosin maan etelä- ja keskiosassa ja on luokiteltu siellä alueellisesti elinvoimaiseksi lajiksi. Lajn toukat elävät maanpinnalla ja hankkivat ravintonsa puiden, kuten koivujen ja leppien, sienijuurista. Puolassa niiden kehitys aikuiseksi kestää kaksi vuotta. Pensasrikkasepät ovat kiinnostuneita valosta, ja niitä voikin yön pimeydessä kerääntyä valaistuun asuntoon suurin joukoin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pensasrikkaseppä (Trixagus dermestoides)
Pensassilkkikerttunen

| Pensassilkkikerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Pensassilkkikerttuset Horornis
Laji::  fortipes
Kaksiosainen nimi
 Horornis fortipes  (Hodgson, 1845) 
Synonyymit
 Cettia fortipes 
Katso myös
   Pensassilkkikerttunen Wikispeciesissä   Pensassilkkikerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensassilkkikerttunen (Horornis fortipes) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pensassilkkikerttusta tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiina, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Summan Ponnistus

| Summan Ponnistus |
| --- | --- |
Koko nimi:  Summan Ponnistus
Perustettu:  1906
Kaupunki:  Summa (Hamina)
Kenttä:  Pirttilän Pesäpallokenttä
Miesten sarjataso:  Maakuntasarja
Naisten sarjataso:  Maakuntasarja
Värit:           
Puheenjohtaja:  Jussi Hyvönen
Omistaja:  Summan Ponnistus ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Summan Ponnistus (SuPo) on pesäpalloseura Summasta. Seura on perustettu vuonna 1906. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2020 neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maakuntasarjan Etelälohkossa. Seuralla on junioritoimintaa G-, F-, E-, D- ,C ja B-ikäluokissa. SuPon naisjoukkue pelaa ensimmäistä kauttaan 2022 maakuntasarjassa. B-tyttöjen ja B-poikien ykköspesistä pelataan ensimmäistä kautta vuonna 2024.
Pension Benefit Guaranty Corporation

Pension Benefit Guaranty Corporation (PBGC) on yhdysvaltalainen valtionyhtiö, jonka tarkoituksena on suojata yksityisten yritysten eläkerahastoja sekä jatkaa ja hoitaa yksityisten yritysten aikaisemmin hallinnoimia  eläkerahastoja. PBGC:n historia liittyy siihen, että yksityiset yritykset ovat tarjonneet eläkkeitä 1800-luvun lopulta alkaen, mutta niitä ei oltu säännelty juuri lainkaan ennen vuotta 1974 jolloin PBGC perustettiin. PBGC on tärkeä, kun yritys joutuu konkurssiin tai ei muuten kykene maksamaan eläkemaksuja.
PBGC:n perustamisen historia on autonvalmistaja Studebakerin konkurssissa vuonna 1963. Studebakerin eläkerahasto tuhoutui yrityksen konkurssissa. Tämä käynnisti 10-vuotisen kamppailun liittovaltion lainsäädännön saamiseksi. Vuonna 1974 saatiin voimaan Employee Retirement Income Security Act (ERISA). Tähän lainsäädäntöön kuului myös PBGC:n perustaminen.
44 miljoonan yhdysvaltalaiset eläkkeet ovat tämän yrityksen suojaamia ja 1,5 miljoonan yhdysvaltalaisen eläkkeet tulevat tämän yrityksen hallinnoimista eläkerahastoista. Suurin tapaus kun eläkerahasto on siirretty kokonaan PBGC:lle on ollut vuonna 2005 tapahtunut United Airlines -lentoyhtiön neljän eläkerahaston lakkauttaminen, kun lentoyhtiö toimi konkurssilainsäädännön alaisuudessa. Tapauksessa PBGC:lle siirtyi 7,3 miljardin Yhdysvaltain dollarin maksuvaateet ja 122 000 eläkkeensaajaa.
Alkuvuodesta 2019 PBGC otti hoidettavakseen Sears Holdings -vähittäiskaupan alan yrityksen kaksi eläkerahastoa, joiden eläkkeensaajiin kuuluu noin 90 000 henkilöä.
Pasquale Villari

Pasquale Villari
Pasquale Villari (1827–1917) oli italialainen historioitsija ja poliitikko. Hän otti 1848 osaa vallankumoukseen Napolissa ja joutui sen jälkeen pakenemaan Firenzeen. Villari keskittyi historioitsijana Italian 1400-lukuun toimiessaan professorina 1859–1865 Pisassa ja 1865–1913 Firenzessä. Hän toimi urallaan sekä filosofian että historian professorina. Poliittisella urallaan Villari oli edustajakamarin jäsen vuodesta 1867 ja senaatin jäsen vuodesta 1884. Opetusministerinä hän toimi 1891–1892.
Villarin merkittävimmät teokset ovat kahtena niteenä julkaistu Storia di G. Savonarola e dei suoi tempi (1859–1861) ja kolmena niteenä ilmestynyt Niccolò Machiavelli e i suoi tempi (1877–1882).
Pass på

Pass på oli ruotsalainen sketsiohjelma, jota lähetettiin Ruotsin televisiossa keväällä 2003. Ohjelman käsikirjoittajat olivat Peter Magnusson ja David Hellenius, jotka ovat käsikirjoittaneet myös ohjelmaa Hey Beberiba. Pass pån sketseissä höykytettiin varsinkin Ruotsin kuningasperhettä. Pass påssa lanseerattiin prinsessa Madeleinen poikaystävän Jonas Bergströmin mielikuvitusversio ja hänen fiktiivinen kaverinsa Frans. Kerran Pass påssa gynekologi löysi prinsessa Madeleinen jalkovälistä grogilasin, mikä aiheutti Ruotsissa suuren kohun.
Pentti Sammallahti

Pentti Sammallahti (2017)
Pentti Ilmari Sammallahti (s. 18. helmikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja.
Sammallahti aloitti valokuvausharrastuksen 1960-luvulla ja kuvasi muun muassa ihmisiä ja heidän muovaamaa elinympäristöä. Hän valmistui ylioppilaaksi  SYK:sta vuonna 1970 ja kirjoittautui Helsingin yliopiston opiskelemaan taidehistoriaa, musiikkitiedettä ja matematiikkaa, muttei suorittanut opintoja. Vuosina 1970–1973 Sammallahti työskenteli Matti A. Pitkäsen mustavalko- ja värilaboratorion hoitajana.
Vuosina 1974–1976 Sammallahti oli valokuvauksen opettaja Lahden taidekoulussa. Hän toimi Taideteollisessa korkeakoulussa valokuvataiteen tuntiopettajana vuosina 1974–1987, virkaa toimittavana lehtorina 1987–1989 ja väliaikaisena apulaisprofessorina 1989–1991. Vuonna 1991 Sammallahti sai valtion 15-vuotisen taiteilija-apurahan ja lopetti opetustyön. Vuonna 2001 Taideteollinen korkeakoulu myönsi hänelle kunniatohtorin arvonimen.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Kaupunki on painajainen Sammallahti piti vuonna 1971. Ulkomailla hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 1977 Ruotsissa, Gotlannin taiteilijoiden talossa Visbyssä. Sammallahdella on ollut yksityisnäyttelyjä 20 maassa. Vuonna 2004 Pariisissa järjestettiin Henri Cartier-Bressonin säätiön avajaisnäyttely, johon Cartier-Bresson oli valinnut sata valokuvaajasuosikkiaan, Sammallahti näiden joukossa. Vuosina 2010–2011 Suomen valokuvataiteen museossa oli esillä Sammallahden näyttely Retrospektiivi, joka esitteli hänen elämäntyötään. Vuonna 2012 Sammallahdelta ilmestyi myös retrospektiivinen valokuvateos Täällä kaukana, joka sisältää hänen valokuviaan vuosilta 1964–2011. Sammallahden näyttelystä Me kaksi tuli Suomen valokuvataiteen museon historian suosituin näyttely vuonna 2023.
Sammallahti on saanut Valokuvataiteen valtionpalkinnon vuosina 1976, 1980[lähde? ], 1981[lähde? ], 1992[lähde? ], ja 2009.
Sammallahti on saanut valtion taidepalkinnon vuosina 1976, 1979 ja 1992[lähde? ]. Hän on saanut myös Kritiikin Kannukset -palkinnon (1980), Daniel Nyblin -palkinnon (1986), Uudenmaan läänin taidepalkinnon (1989), Samuli Paulaharjun palkinnon (1995), Suomen Kulttuurirahaston palkinnon (1997) ja Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnon (2006). Sammallahdelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2006.
Kielitieteilijä Pekka Sammallahti on Pentti Sammallahden isoveli. Sammallahti on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sammallahden isän äiti oli valokuvaaja Hildur Larsson.
Pensassinapit

| Pensassinapit |
| --- | --- |
 Kaitapensassinappi Sinapidendron angustifolium.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Pensassinapit Sinapidendron  Lowe (1831)
Tyyppilaji
 Sinapidendron frutescens Lowe 
Katso myös
   Pensassinapit Wikispeciesissä   Pensassinapit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensassinapit (Sinapidendron) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, joka esiintyy kotoperäisenä Makaronesiassa, Madeiran saarilla. Pensassinappeihin luokitellaan neljä lajia.
Lajit

kaitapensassinappi tai pensassinappi (Sinapidendron angustifolium) Kasvaa Madeiralla.
vuoripensassinappi (Sinapidendron frutescens ) Kasvaa Madeiralla.
hoikkavuoripensassinappi (S. frutescens subsp. frutescens)
mehivuoripensassinappi (S. frutescens subsp. succulentum)
rannikkopensassinappi (Sinapidendron gymnocalyx) Kasvaa Madeiralla. (Luokitellaan nykyisin S. rupestren synonyymiksi.)
karheapensassinappi (Sinapidendron rupestre) Kasvaa Madeiralla.
desertasinpensassinappi (Sinapidendron sempervivifolium) Kasvaa Desertassaarella.
Somi

| Somi> 전소미 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ennik Somi Douma
Syntynyt: 9. maaliskuuta 2001 (ikä 23) Ontario, Kanada
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jeon So-mi, Somi 
Aktiivisena:  2016–
Tyylilajit:  k-pop
Yhtyeet:  I.O.I (2016–2017)
Levy-yhtiöt:  The Black Label, YG Entertainment ja JYP Entertainment 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.jeonsomiofficial.com/#
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jeon So-mi (hangul: 전소미) (oik. Ennik Somi Douma, s. 9. maaliskuuta 2001 Ontario) on kanadalais-hollantilainen-korealainen laulaja ja lauluntekijä.
Hän sijoittui ensimmäiseksi Mnet-televisiokanavan tyttöbändien selviytymisohjelmassa Produce 101, ja on hajonneen eteläkorealaisen tyttöryhmän I.O.I:n entinen jäsen. Somi julkaisi esikoissinglensä ”Birthday” kesäkuussa 2019.
Elämäkerta

Jeon syntyi 9. maaliskuuta 2001 Ontariossa, Kanadassa. Hänen äitinsä on korealainen ja isä kanadalais-hollantilainen. Jeon oli yksivuotias, kun perhe muutti Koreaan. Hän oli koulukiusattu. Somi on nuoresta lähtien harrastanut taekwondoa ja on saavuttanut kolmannen asteen mustan vyön.
Hän osallistui Sixteen ohjelmaan, jossa hän pääsi viimeiseen erään. Myöhemmin hän osallistui Produce 101 -ohjelmaan ja pääsi I.O.I-ryhmään. Ryhmän hajottua hän osallistui Sister’s Slam Dunk -ohjelman toiselle kaudelle, jossa oli myös hänen esikuvansa Minzy.
Diskografia > Studioalbumit

Xoxo (2021)
Diskografia > Singlet

”Birthday” (2019)
”What You Waiting For” (2020)
”Dumb Dumb” (2021)
”Xoxo” (2021)
Something to Lose

| ”Something to Lose” Lxandra |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 17. tammikuuta 2023
 Tekijä(t): Alexandra Lehti, Amy Kuney, Belinda Huang
 Tuottaja(t): Belinda Huang, Minna Koivisto
 Kesto: 02.55
 Levy-yhtiö: PME Records
Lxandran muut singlet
| ”Sideways” 2021 | ”Something to Lose” 2023 |   |
Something to Lose on suomalaisen laulaja Lxandran kappale, jolla hän osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2023. Hän sijoittui finaalissa kuudenneksi eli toiseksi viimeiseksi.
Kappaleen video julkaistiin YouTubessa 17. tammikuuta 2023. Kappale ylsi Suomen radiosoittolistalla sijalle 36.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Viikko |
| --- | --- | --- |
|  Radiosoittolista | 36. | 8/2023 |
Aiheesta muualla

Musiikkivideo YouTubessa
Uuden Musiikin Kilpailu 2023
Keira – ”No Business on the Dancefloor”
Benjamin – ”Hoida mut”
Robin Packalen – ”Girls Like You” 
Lxandra – ”Something to Lose” 
Käärijä – ”Cha cha cha” 
Kuumaa – ”Ylivoimainen” 
Portion Boys – ”Samaa taivasta katsotaan”
Passacaglia (Webern)

Passacaglia (op. 1) on Anton Webernin keväällä 1908 orkesterille säveltämä teos, passacaglia. Säveltäjä itse johti teoksen kantaesityksen marraskuussa Wienissä. Passacagliasta tuli suhteellisen suosittu, ja osin tämän innoittamana Webern sovitti sen vuonna 1918 soitettavaksi pianolla kuusikätisesti. Tämä sovitus on sittemmin kadonnut.
Musiikki rakentuu d-molliin sävelletyn toistuvan kahdeksantahtisen bassokuvion ympärille. Teoksen myöhemmässä vaiheessa kuitenkin kuullaan myös pitkiä vapaasti sävellettyjä jaksoja, joissa teema katoaa.
Sormivaleangervo

| Sormivaleangervo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Suku::  Valeangervot Rodgersia
Laji::  aesculifolia
Kaksiosainen nimi
 Rodgersia aesculifolia  Batalin 
Katso myös
   Sormivaleangervo Wikispeciesissä   Sormivaleangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sormivaleangervo (Rodgersia aesculifolia) on monivuotinen, korkeakasvuinen kasvilaji rikkokasvien heimossa. Se kasvaa enintään metrin korkeaksi. Sen hevoskastanjan lehtiä muistuttavat lehdet muodostavat pensastavia kasvustoja. Sormivaleangervoa kasvatetaan perennana. Puutarhassa se menestyy ravinteikkaassa kosteahkossa maassa varjoisalla paikalla ja kukkii loppukesällä valkoisin kukin.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sormivaleangervo (Rodgersia aesculifolia)
Kasviatlas: Sormivaleangervo (Rodgersia aesculifolia) Suomessa.
Arboretum Mustila: Sormivaleangervo (Rodgersia aesculifolia) (Arkistoitu – Internet Archive)
Flora of China: Rodgersia aesculifolia (englanniksi)
Pauli Burman

Pauli Kalevi Burman (2. tammikuuta 1933 Helsinki – 1. tammikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko.
Burman toimi SDP:n kansanedustajana (1966–1970, 1974–1975), Suomen Sosialidemokraatti -lehden päätoimittajana (1968–1974) ja Helsingin kaupunginvaltuutettuna (1961–1976).
Elämä ja ura

Burmanin vanhemmat olivat levyseppä Otto Burman ja Aino Maria Lindström. Burman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1952, valtiotieteen kandidaatiksi 1957 ja maisteriksi 1961. Hän oli Ylioppilaslehden toimittaja 1953–1956, Koulusanomien toimitussihteeri 1955–1957 ja Suomen ylioppilaskuntien liiton pääsihteeri 1957–1958.
Poliittisesti Burman aktivoitui vuonna 1947 Nuorissa Kotkissa. Hän vaikutti ylioppilaspolitiikassa ja vuonna 1958 SDP:n puoluesihteeri Kaarlo Pitsinki kutsui hänet puolueen tehtäviin. Burman toimi SDP:n opintosihteerinä 1958–1960, tiedotussihteerinä 1960–1966 sekä pääministeri Rafael Paasion sihteerinä 1966–1967. Hän oli Suomen Sosiaalidemokraatin päätoimittaja 1968–1974. Burmanin poliittinen toiminta aiheutti hänelle hankaluuksia Neuvostoliiton kanssa. Puoluelehden päätoimittajana hän muun muassa kieltäytyi erottamasta pakinoitsija Simo Juntusta ja torjui painostuksen lehden toimituspolitiikassa. Burman vaihtoi lopulta alaa ja työskenteli vuodesta 1974 Enso-Gutzeit Oy:ssä projektitehtävissä sekä logististen palveluiden kehitysjohtajana 1987–1992.
Burman valittiin eduskuntaan vuoden 1966 vaaleissa Helsingin kaupungin vaalipiiristä. Hän putosi täpärästi vuoden 1970 vaaleissa, mutta nousi vuonna 1974 kuolleen Tyyne Paasivuoren tilalle. Burman toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Eduskunnassa hän vaikutti perustuslakivaliokunnassa, puolustusasiainvaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja ulkoasiainvaliokunnassa sekä Yleisradion hallintoneuvostossa.
Burman oli myös Sosialidemokraattisen nuorison keskusliiton varapuheenjohtaja, Väinö Tannerin Säätiön valtuuskunnan puheenjohtaja ja muun muassa Valmet Oy:n, Työväen Akatemian ja Suomen tietotoimiston hallintoneuvostojen jäsen.
Burman oli naimisissa Helmi-Marja Lappalaisen kanssa vuosina 1953–1957. Avioeron jälkeen hän avioitui Leena Ollisen kanssa 1957. Hänellä on ensimmäisestä avioliitosta yksi tytär ja toisesta avioliitosta kaksi poikaa ja tytär.
Teoksia

Burman, Pauli & Nieminen, Matti: Osakeyhtiö Isänmaa.  Jyväskylä:  Gummerus, 1959.
Ruovesi rakkautemme: rapsodia ajasta, ilmiöistä, ihmisistä Ruoveden maisemissa.  [Helsinki]:  omakustanne, 2001.
Ruovesi – Pirkanmaan helmi: rapsodia ajasta, ilmiöistä, ihmisistä Ruoveden maisemissa.  [Helsinki]:  omakustanne, 2002.
Keväästä syksyyn: kohtaamisia, tapauksia, tuntoja kahdeksalta vuosikymmeneltä.  [Helsinki]:  omakustanne, 2011.
Pentti Sarpaneva

Pentti (vas.) ja Timo Sarpaneva äitinsä kanssa vuonna 1944.
Pentti Akseli Sarpaneva (4. kesäkuuta 1925 Tampere – 10. heinäkuuta 1978 Turku) oli suomalainen korusuunnittelija ja muotoilija. Hän erikoistui 1950-luvulta alkaen koruihin, joihin kansalla oli varaa. Sarpaneva suunnitteli myös koriste- ja käyttöesineitä.
Sarpaneva syntyi Tampereella, osallistuttuaan jatkosotaan tuli ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1946 ja opiskeli paitsi Suomen Taideakatemian koulussa myös Taideteollisessa oppilaitoksessa metallitaidetta ja graafista suunnittelua.
Sarpenevan korut olivat aluksi kotona käsin tehtyjä emalipintaisia ja kierrätysmateriaaleista valmistettuja. Myöhemmin koruja alettiin valmistaa valamalla teollisesti tuotettuina korusarjoina ja valmistusmateriaaleina käytettiin kultaa, hopeaa ja pronssia.
Sarpaneva aloitti muotoilijanuransa Merkkikeskus Sorsan yhteyteen perustetussa ateljeessa 1960-luvun alkupuolella. 1960-luvun puolivälillä hän aloitti yhteistyön Kalevala Korun kanssa, ja myöhemmin vuonna 1967 hän ryhtyi Turun Hopea Oy:n taiteelliseksi muotoilijaksi, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka taiteellisena johtajana.
Hänestä ei ole juuri tehty lehtiartikkeleita, ja vuonna 1978 kuolemansa jälkeen hän on jäänyt henkilönä ja muotoilijana julkisuudelta sivuun ja kuuluisamman pikkuveljen Timo Sarpanevan varjoon, poikkeuksena vuonna 2013 WSOY:n julkaisema kirja Koko kansan korut ja näyttely Pronssitulet – metalli- ja korutaidetta, jotka esittelivät Sarpanevan tuotantoa.
Sarpaneva oli varsinaiselta ammatiltaan graafikko ja hän toimi jonkin aikaa graafikkona ja mainossomistajana.
Sarpanevan ensimmäinen vaimo oli lavastaja ja pukusuunnittelija Anneli Qveflander-Sarpaneva; hänen toinen puolisonsa oli Pirkko-Liisa Sarpaneva (nyk. Bertin); poika kelloseppä Stepan Sarpaneva syntyi toisesta avioliitosta. Pentti Sarpanevan veli oli taiteilija ja professori Timo Sarpaneva.
Kirjallisuutta

Uusitalo, Hanna: Koko kansan korut: Pentti Sarpaneva.  (Valokuvat Noomi Ljungdell)  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39854-8.
Sokos Hotel Hamburger Börs

Hamburger Börs Turun kauppatorin laidalla.
Original Sokos Hotel Hamburger Börs, puhekielessä ”Pörssi” tai ”Börs”, oli Turun kauppatorin laidalla sijainnut hotelli, joka kuului Sokos Hotels -ketjuun. Hotellirakennus valmistui vanhan Hamburger Börsin paikalle 1979, ja se purettiin 2019.
Historia

Hotellin juuret ulottuvat vuoteen 1894, jolloin paikalle avattiin ravintola Hamburger Bierhalle. Kolme vuotta myöhemmin talo sai nimen Hamburger Börs. Ravintolan osti tuolloin vasta 28-vuotias neiti Wallina Valtin. Valtin rakennutti uusinta tyyliä olevan hotellin ravintolan yhteyteen. Vuonna 1904 Hamburger Börs aloitti hotellitoiminnan. Aluksi käytössä oli 14 huonetta, jotka olivat ajan mittapuun mukaan täydellisesti varusteltuja: hotellilla oli oma voimalaitos ja jokaisessa huoneessa oli sähkö ja puhelin. Valtinin aikana hotellista tuli arvossa pidetty ja maineikas, ja se oli tunnettu myös laadukkaasta ohjelmatarjonnasta. Yritys oli Valtinin hallussa vuoteen 1947, jolloin hän myi omistuksensa Turun Osuuskaupalle. Wallina Valtin oli persoonallinen, tomera johtaja, joka muun muassa suurlakon aikana vuonna 1905 torjui paistinpannu kädessä lakkolaisten hyökkäyksen hotelliinsa.
Hamburger Börsin torinpuoleinen osa purettiin vuonna 1976, ja tilalle rakennettiin uusi rakennus. Kauppiaskadun varrella sijaitseva vanhempi rakennus kuitenkin säilytettiin.
Börsin avajaiset olivat 1. helmikuuta 1979. Huoneita oli tällöin 160 ja vuodepaikkoja 323. Tällöin ravintoloina toimivat vanhan puolen yläravintola Börs I sekä alakerroksessa olevat Steak Börs ja venäläistä ruokaa tarjoava Kalinka. Hotellin ala-aulassa oli Café Valtin ja rakennuksessa toimi myös ohjelmallinen yöravintola Börs Club.
Purkaminen

Turun Osuuskauppa luopui Hamburger Börsistä keväällä 2019 ja hotellitoimintaa jatkamaan tuli Scandic. Lähi-Tapiola ja Scandic ensin suunnittelivat remontoivansa torinpuoleista hotellirakennusta, mutta päätyivät siihen, että uuden hotellirakennuksen rakentaminen tulisi vain hieman kalliimmaksi kuin vanhan rakennuksen perusteellinen remontti. Vanhan hotellirakennuksen purkaminen aloitettiin 2019 ja uusi rakennettiin tilalle. Uusi 272:n huoneen hotelli Scandic Hamburger Börs avattiin syksyllä 2021.
Palvelut

Hotellissa oli 346 huonetta. Se oli pitkään Suomen suurin Sokos-hotelli, kunnes paikan vei Sokos Hotel Presidentti Helsingissä. Sen jälkeenkin Hamburger Börs pysyi Turun suurimpana hotellina. Börsissä oli useita ravintoloita: seurustelu- ja ruokaravintola Oscar Pub&Grill, ShamRockCafe, Börs Bar&Café, bistro Frans & Emilie, yökerho Börs Night Club, tilausravintola YläBörs ja Börsin Puisto.
Kulttuurissa

Wallina Valtinista ja hotellista kertova musiikkinäytelmä Hamburger Börs – ja häntä kaikki rakastivat sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa 10. syyskuuta 2010. Näytelmän kirjoittaja Harriet Nylund-Donner joutui metsästämään tietoja Valtinista Ruotsista asti. Tarina alkaa vuodesta 1898 ja päättyy 1930-luvulle. Näytelmässä on paljon faktaa mutta paljon keksittyäkin, kertoo kirjailija Nylund-Donner.
Aiheesta muualla

Sokos Hotels
Hamburger Börsin ravintolat (Arkistoitu – Internet Archive)
Frithiof Strandellin suunnittelema vanha osa Kauppiaskadulla.
Sokos Hotel Hamburger Börs -hotellin purkaminen syksyllä 2019 samaan aikaan Toriparkin rakentamisen kanssa.
Parkkolampi (Kouvola, Hörkäs)

| Parkkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°58′38″N, 27°02′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  oja Matalajärveen 
Järvinumero:  14.184.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  150 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,454 km  
Pinta-ala:  1,048 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiParkkolampi 
Parkkolampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Tirvalla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Sormovskaja-linja

| Sormovskaja-linja |
| --- | --- |

Perustiedot
Järjestelmä:  Nižni Novgorodin metro
Reitti:  Strelka–Burevestnik
Avattu:  20. joulukuuta 1993
Tekniset tiedot
Pituus:  7,1 km
Asemia:  5
Raideleveys:  1 520 mm
Sähköistys:  virtakisko, 825 V DC
Sormovskaja-linja (ven. Сормовская линия, Sormovskaja linija) on Nižni Novgorodin metron toinen linja. Linja avattiin 20. joulukuuta 1993.
Linjan pituus on 7,1 kilometriä ja siinä on viisi asemaa.
Asemat

Strelka (Стрелка)
Moskovskaja (Московская), vaihtoyhteys Avtozavodskaja-linjalle
Kanavinskaja (Канавинская)
Burnakovskaja (Бурнаковская)
Burevestnik (Буревестник)