stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jousikvartetto nro 16 (Beethoven)

Jousikvartetto nro 16 F-duuri opus 135 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka valmistui lokakuussa 1826. Teos on viimeinen Beethovenin jousikvartetoista ja samalla myös viimeisimpiä Beethovenin valmistuneita sävellyksiä. Kvarteton kantaesitti Schuppanzigh-kvartetti maaliskuussa 1828.
Osat

Allegretto
Vivace
Lento assai, cantante e tranquillo
Der schwer gefaßte Entschluß: Grave, ma non troppo tratto (Muß es sein?) – Allegro (Es muß sein!) – Grave, ma non troppo tratto – Allegro
Kookossaarten malaiji

| Kookossaarten malaiji |
| --- | --- |
Oma nimi:  Basa Pulu Cocos
Tiedot
Alue:   Kookossaaret
Virallinen kieli:  –
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Kreolikielet
Kieliryhmä:  Malaijin kreolit
ISO 639-3:  coa
 Ohje 
Kookossaarten malaiji (omakielinen nimi: Basa Pulu Cocos) on malaijin kieleen perustusva kreolikieli, jota puhutaan Australialle kuuluvilla Kookossaarilla. Vuonna 2009 kielellä arvioitiin olevan 5000 puhujaa ja määrä on ollut laskemaan päin.
Kieli kehittyi saarilla, kun englantilainen kauppias John Clunies-Ross alkoi viljelemään kookospähkinöitä saarilla ja toi sinne työvoimaa malajinkielisiltä saarilta. Iso-Britannia otti saaret virallisesti haltuunsa vuonna 1857. Vuonna 1955 saarista tuli osa Australiaa.
Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa.
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Uvulaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  | ɲ | ŋ |  |  |
| Klusiili | p | b | t̪ | d |  |  | k | g  |  | (ʔ) |
| Affrikaatta |  |  |  | t͡ʃ | d͡ʒ |  |  |  |  |
| Frikatiivi |  |  | s |  |  |  | ʁ | (h) |
| Lateraali |  |  | l |  |  |  |  |  |
| Approksimantti | w |  |  |  | j |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea |  | ə |  |
| Puoliavoin | e | ə | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Sanastoa

Ilmauksia Kookossaarten malaijiksi:
| Kookossaarten malaiji | Suomi |
| --- | --- |
Hai!: Moi!
Selamat pagi!: Hyvää huomenta!
Terima kasih: Kiitos
Apa kabar?: Kuinka voit?
Baik: Hyvin
Kaupunkipyöräjärjestelmä

Lyonin kaupunkipyöräjärjestelmän asema
Kaupunkipyöräjärjestelmä on kaupungin tai jonkin yksityisen tahon hallinnoima järjestelmä, jonka tarkoituksena on lainata tai vuokrata yhteiskäyttöpolkupyöriä niiden käyttäjille. Tyypillisesti järjestelmän käyttäminen on pyöräilijälle edullista, mikä kannustaa niiden käyttöön. Kaupunkipyöräjärjestelmiä on rakennettu paljon Euroopassa elinkaarimallin avulla. Tyypillisimmin yhteistyökumppanina toimii mainos-operaattori, jolloin järjestelmä voidaan rahoittaa osittain tai kokonaan mainostuloilla.
Pääperiaate järjestelmissä on, että polkupyörää käytetään lyhyisiin matkoihin kaupunkialueella, vaihtoehtona moottoriliikenteelle, vähentäen ruuhkia, päästöjä ja liikennemelua. Kaupunkipyöräjärjestelmä myös integroituu hyvin julkiseen liikenteeseen, jossa polkupyörää voidaan käyttää matkan osana mahdollistaen ”ovelta ovelle” liikkumisen.
Modernissa kaupunkipyöräjärjestelmässä käyttäjä tunnistetaan älykortin avulla, joka vähentää merkittävästi vandalismia ja varkauksia. Järjestelmä koostuu asemista ja polkupyöristä. Pyörän voi tunnistautumisen jälkeen irrottaa asemasta, ja sen voi palauttaa mille tahansa asemalle, jossa on tilaa. Esimerkiksi Barcelonan pyöräjärjestelmässä Bicingissä on käytössä internetsivusto, josta voi tarkastaa, onko asemassa tilaa tai vaihtoehtoisesti vapaana olevia polkupyöriä. Saatavilla on myös sovellus samoilla toiminnallisuuksilla älypuhelimille.
Suomessa kaupunkipyörän voi saada verottomana henkilöstöetuna.
Kaupunkeja, joissa kaupunkipyöriä on tai on ollut käytössä > Suomessa

Hamina
Helsinki / Espoo
Hyvinkää (vuodesta 2020 alkaen)
Hämeenlinna
Iisalmi
Imatra (vuodesta 2019 alkaen)
Joensuu (vuodesta 2020 alkaen)
Kotka
Kouvola
Lappeenranta (vuodesta 2019 alkaen)
Mäntsälä
Oulu  (vuonna 2019)
Pori
Porvoo (vuodesta 2019 alkaen)
Raahe
Raasepori
Rauma
Riihimäki (vuodesta 2020 alkaen)
Seinäjoki
Tampere
Turku
Kuopio  (vuodesta 2019 alkaen)
Vantaa
Kaupunkeja, joissa kaupunkipyöriä on tai on ollut käytössä > Muualla Pohjoismaissa

Tukholma, Ruotsi
Kööpenhamina, Tanska
Oslo, Norja
Karlstad, Ruotsi
Sandnes, Norja
Trondheim, Norja
Kaupunkeja, joissa kaupunkipyöriä on tai on ollut käytössä > Muualla Euroopassa

Aschaffenburg, Saksa
Berliini, Saksa
Barcelona, Espanja
Darmstadt, Saksa
Dortmund, Saksa
Dublin, Irlanti
Duisburg, Saksa
Düsseldorf, Saksa
Frankfurt am Main, Saksa
Hampuri, Saksa
Karlsruhe, Saksa
Kassel, Saksa
Köln, Saksa
Leipzig, Saksa
Lüneburg, Saksa
Lyon, Ranska
Magdeburg, Saksa
Mainz, Saksa
Marburg, Saksa
München, Saksa
Mülheim an der Ruhr, Saksa
Nizza, Ranska
Norderstedt, Saksa
Nürnberg, Saksa
Offenburg, Saksa
Pariisi, Ranska
Rennes, Ranska
Rostock, Saksa
Rüsselsheim, Saksa
Sevilla, Espanja
Stuttgart, Saksa
Wiesbaden, Saksa
Kaupunkeja, joissa kaupunkipyöriä on tai on ollut käytössä > Muualla

Singapore
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaupunkipyöräjärjestelmä Wikimedia Commonsissa
Helsingin kaupunkipyöräjärjestelmän pyörä.
Kööpenhaminan kaupunkipyöriä
Vélib'-asema ja polkupyöriä Pariisissa
Budapest
Kookosvesi

Lasissa kookosvettä.
Kookosvesi on kookospähkinän siemenvalkuaisen sisältämä neste, jota käytetään myös juomaksi. Kookosvesi kerätään tavallisesti kookospähkinän ollessa vielä nuori ja vihreä, koska nuoressa kookospähkinässä kookosvettä on enemmän ja sen maku saattaa olla parempi. Eniten kookosvettä on noin 7–9 kuukauden ikäisissä kookospähkinöissä. Kookosvesi on eri asia kuin kookosmaito tai -kerma, joiden valmistukseen käytetään myös kookoksen maltoa eli sen valkoista sisäosaa. Kookospähkinöitä viljellään trooppisissa ja subtrooppisissa maissa.
Ravintosisältö

Kookosveden kemiallinen koostumus vaihtelee pähkinän iän, mullan koostumuksen ja kookospalmun elinympäristön mukaan. Yleisesti ottaen 94–95 prosenttia siitä on vettä ja loput ravintoaineita: kookosvesi sisältää erityisen paljon kaliumia ja natriumia. Pienemmässä määrin siinä on magnesiumia, kalsiumia ja fosforia. Yhdessä desilitrassa makeuttamatonta kookosvettä on noin 17 kaloria.
Kookosvedellä on myös hapettumista estäviä ominaisuuksia, ja se saattaa madaltaa verenpainetta. Kookosvesi saattaa paljon kulutettuna nostaa liiallisesti veren kaliumtasoa, mikä voi johtaa munuaisongelmiin ja sydämen epäsäännölliseen sykkeeseen.
Käyttö

Kookosvesi maistuu hieman makealta ja kookokselta. Aasialainen keittiö hyödyntää sitä esimerkiksi pataruoissa. Kookosvettä on lääketieteessä käytetty suun kautta ja suonensisäisesti ruoansulatuksesta johtuvan nestehukan hoitoon. Toisaalta se ei välttämättä ole nestehukan hoitoon muita juomia parempi vaihtoehto.  Aasiassa kookosvedellä on myös uskonnollisia merkityksiä.
Markkinointi

Kookosvesi on ollut perinteisesti suosittu tuote trooppisissa maissa. 2000-luvulla kookosveden markkinat alkoivat kasvaa. 2010-luvulla sen kysyntä kasvoi huomattavasti maailmanlaajuisesti, ja sitä alettiin markkinoida aktiivisten ihmisten juomana ja superruokana. Kookosvedessä on elektrolyyttejä ja on jonkin verran näyttöä siitä, että se olisi verrattavissa urheilujuomiin.
Kaupassa myytäviä kookosvesijuomia voidaan tehdä myös tiivisteestä, ja kookosveden maku voi vaihdella kasvupaikan mukaan. Kaupassa myytäviin kookosvesiin saatetaan lisätä sokeria, makuaineita tai hedelmämehua. Kookosvettä syntyy paljon myös kookosmaidon ja kookoskerman valmistuksen sivutuotteena, ja kaupallisten kookosvesijuomien sisältämä kookosvesi saattaa olla peräisin monesta eri lähteestä.
Kookosvettä täynnä oleva nuori kookospähkinä.
Kainuun kesäyliopisto

| Kainuun kesäyliopisto |
| --- | --- |
Perustettu:  1968
Tyyppi:  kesäyliopisto
Rahoitus:    valtion maksuosuudet  %,  kuntien maksuosuudet  %,  muut  %-->
Henkilökunta:  vuonna 2015: toimihenkilöt: 1, opetushenkilökunta: 150
Opiskelijoita:  1 518 (2015)
Osoite:  Koskikatu 1, 87200 Kajaani
Sivusto:  www.kainuunaalto.fi
Kainuun kesäyliopisto on Kajaanissa toimivan, Kainuun Korkeakouluyhdistys r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1968. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi Oulussa.
Vuonna 2015 Kainuun kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 359 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 1 518 opiskelijaa. Opetusta annettiin vuonna 2015 yhteensä 1 747 oppituntia.
Juho Niemi

Juho Niemi voi tarkoittaa seuraavia:
Juho Niemi (1880–1974), suomalainen kirjailija
Juho-Eino Niemi (1911–1981), suomalainen poliitikko, valtiovarainministeri 1961–1962.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juho Niemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaakkoiset lappalaiset

Kaakkoiset lappalaiset tai lopilaiset (engl. Lop’, ven. лопь) olivat useiden, lähinnä venäläisten, arkeologien ja kielitieteilijöiden mukaan suomalais-ugrilainen ryhmä, joka asui Valgetjärven ympäristössä nykyisillä Vologdan ja Arkangelin alueilla sekä Karjalassa. Suomalaisista tieteentekijöistä asiaa on käsitellyt Janne Saarikivi paikannimitutkimuksissaan. Kaakkoisia lappalaisia luonnehditaan saamelaisten sukulaiskielihaaran edustajiksi. Myös Keski- ja Etelä-Suomessa, erityisesti Savossa ja Karjalassa asuneiden lappalaisten oletetaan olleen heille läheistä sukua. Kaakkoisten lappalaisten kieli sammui viimeistään 1600-luvulle mennessä, mutta siitä  on jäänyt viitteitä paikannimistöön.
Jukka Setälä

Jukka Setälä (s. 24. helmikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1996 ja on siitä lähtien työskennellyt omassa yrityksessään Suunnittelu- ja Muotoilutoimisto Jukka Setälä Oy. Hän on myös opettanut kalustesuunnittelua TaiKissa vuodesta 1999.
Setälän yhteistyökumppaneita ovat muun muassa Fatboy, Luxo ASA, Luxo-Borèns Ab, Martela, Monena (nyk. Summanen Oy) ja Ilkka Marttiini Finland.
Setälän teoksia on ollut esillä muun muassa Muovi-näyttelyssä Designmuseossa 2004, Design Forumissa, Artificial Nature -huonekalunäyttelyssä Milanossa 1999 ja Retretissä.
Tunnustukset ja palkinnot

2006 Best New Furniture in Europe 2006 / Readers Diggest, Europe
2001 Merket for God Design
1999 Kunniamaininta Valo-99 / valaisinsuunnittelukilpailu, Suomi
1995 Coats Opti Oy, 1. palkinto / muotoilukilpailu, Suomi
1994 Stala Oy, Harjavalta Oy, Naber & Co Oy, muotoilukilpailu, 3. palkinto yhdessä Ilkka Koskelan kanssa / Suomi
1993 Jorvas High-Tech keskus, graafinen ilme, 1. palkinto / Suomi
Aiheesta muualla

Fatboy®
Stylepark
Martela
Ilkka Marttiini Finland
Vepsäläinen (Arkistoitu – Internet Archive)
Jun’ya Nakano

| Jun’ya Nakano> 仲野 順也.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. helmikuuta 1971 (ikä 53) Kioto, Japani
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  ambient 
Soittimet:  piano, sähköurut, syntetisaattori, tietokone
Levy-yhtiöt:  NTT Publishing DigiCube Square Enix
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jun’ya Nakano (jap. 仲野 順也, Nakano Jun’ya s. 28. helmikuuta 1971 Kioto, Japani) on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Nakano on työskennellyt Squarella (nykyisin Square Enix) vuodesta 1995 lähtien. Esimerkkejä hänen kokonaan tai osittain säveltämistään peleistä ovat Tobal No. 1, Threads of Fate ja Final Fantasy X.
Ura

Valmistuttuaan Jun’ya Nakano alkoi työskennellä Kobessa Konamin pelisäveltäjänä vuonna 1991. Hän toimi Konamin alaisuudessa yhteensä kolme vuotta ja sävelsi musiikkia kahdeksaan kolikkopeliin, joita olivat muun muassa Astérix, Lethal Enforcers, X-Men ja Mystic Warriors. Kesällä 1995 Nakano siirtyi Squarelle tarkoituksenaan jatkaa musiikin harjoittamista ja osallistua yhtiön projekteihin. Hänen varhaisimmissa Square-töissään painottui elektronisen musiikin käyttö. Nakanon ensimmäinen yksin säveltämä peli Squarella oli Treasure Conflix, jota ennen hän oli tuottanut neljä kappaletta Front Mission: Gun Hazardiin. Nakano vastasi myös kaikista vuonna 1999 julkaistun Threads of Faten kappaleista.
Threads of Faten jälkeen Nakano laati 20 kappaletta Final Fantasy X:een, jonka sävelsivät hänen lisäkseen Nobuo Uematsu ja Masashi Hamauzu. Muita PlayStation 2 -pelejä, joiden säveltämiseen hän osallistui, olivat SideWinder F ja SideWinder V -lentosimulaattorit ja Musashi: Samurai Legend. Nakanon ensimmäinen seuraavan konsolisukupolven pelisävellys oli vuonna 2006 ilmestynyt Xbox 360:n Project Sylpheed. Luodakseen pelin science fiction -ympäristöön sopivaa musiikkia hän hyödynsi akustisen ja elektronisen musiikin yhdistelmää. Samoihin aikoihin Nakano myös sovitti Seiken densetsu 4:n sekä Final Fantasy IV:n Nintendo DS -käännöksen musiikin.
Aiheesta muualla

Jun'ya Nakano Square Enixin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Jun'ya Nakano Square Enixin sivustolla (englanniksi)
Jun'ya Nakano Square Enix Music Onlinessa (englanniksi)
Jun’ya Nakano VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Jungfraun–Aletschin alppialue

| Schweizer Alpen Jungfrau-Aletsch |
| --- | --- |
 Iso Aletschjäätikkö Bettmeralpista nähtynä.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Bernin Alpit, Sveitsi  46°30′N, 8°02′E
Tyyppi:  luontokohde
Kriteerit:  VII, VIII, IX
Tunnusnumero:  1037
Valintahistoria
Valintavuosi:  2001
Laajennusvuosi:  2007
 Jungfraun–Aletschin alppialue
Jungfraun–Aletschin alppialue käsittää suuren osan Bernin Alpeista
Jungfraun–Aletschin alppialue, virallisesti engl. Swiss Alps Jungfrau-Aletsch ja ransk. Alpes suisses Jungfrau-Aletsch (saks. Schweizer Alpen Jungfrau-Aletsch) on Unescon maailmanperintökohde Sveitsissä, Bernin Alpeilla. Alueen nimi oli aiemmin Jungfrau-Aletsch-Bietschhorn.
Alueen pinta-ala on 824 km². Se sijaitsee kaikkiaan 26 kunnan alueella, Bernin ja Wallisin kantoneissa, Brigin ja Interlakenin välisellä vuoristo- ja jäätikköalueella. Merkittävimpiä vuoria alueella ovat Jungfrau, Eiger, Mönch ja Bietschhorn. Alueen isoja jäätiköitä ovat Aletschjäätikkö ja Konkordiaplatz.
Maantiede

82 400 hehtaarin kokoinen maailmanperintökohteen alue pitää sisällään erinomaisen esimerkin korkeiden Alppien ylänköjen geologisista muodostumista. Alue pitää sisällään myös koko vuoriston eniten jäätiköityneen osan sekä Euraasian suurimman jäätikön.
Keskeisen osan alueen maisemaa muodostavat Bernin Alpit. Alueen ja koko Bernin Alppien korkein vuori on Finsteraarhorn (4 274 m). Tämän lisäksi alueella on kahdeksan muuta huippua, jotka ylittävät 4 000 metrin korkeuden merenpinnan tasosta mitattuna. Yhdeksän alueen korkeinta vuorta ovat:
Finsteraarhorn (4 274 m)
Aletschhorn (4 193 m)
Jungfrau (4 158 m)
Mönch (4 107 m)
Schreckhorn (4 078 m)
Gross Fiescherhorn (4 049 m)
Grünhorn (4 043 m)
Lauteraarhorn (4 042 m)
Hinter Fiescherhorn (4 025 m)
Alueen vaikutus kulttuurissa

Ympäristön vuoristoiset ja kontrastikkaat maisemat ovat olleet tärkeässä roolissa eurooppalaisessa taiteessa sekä innoittaneet vuorikiipeilijöitä. Maisemat ovat niin ikään olleet keskeisessä roolissa alppiturismissa houkutellen alueelle matkailijoita niin talvisin kuin kesäisin.
Aiheesta muualla

Sveitsin maailmanperintökohteet
Jungfrau-Aletschin sivut
Unescon maailmanperintökohteet Sveitsissä
Albulan ja Berninan rautatiet sekä Albula- ja Berninasolat, osittain Italiassa
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Bellinzonan markkinakaupungin kolme linnaa, puolustusmuuri ja maavallit
Bernin vanhakaupunki
Jungfraun–Aletschin alppialue
kellokaupungit La Chaux-de-Fonds ja Le Locle
Lavaux'n viinipenkereet
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt (yhteinen kuuden muun maan kanssa)
Monte San Giorgio, osittain Italiassa
St. Gallenin luostari
St. Johannin benediktiiniluostari
Sardona
Wellhorn ja Wetterhorn Friedrich Preller vanhemman öljyvärimaalauksessa 1800-luvulta.
Kolme sydäntä epätahdissa

| Kolme sydäntä epätahdissa> Two Girls and a Sailor |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Thorpe
Käsikirjoittaja:  Richard Connell Gladys Lehman
Tuottaja:  Joe Pasternak
Säveltäjä:  Georgie Stoll Calvin Jackson
Kuvaaja:  Robert Surtees
Leikkaaja:  George Boemler
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons Paul Groesse
Pukusuunnittelija:  Irene Lentz
Pääosat:  June Allyson Gloria DeHaven Van Johnson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   27. huhtikuuta 1944  15. helmikuuta 1946
Kesto:  124 minuuttia (leikattu versio 100 minuuttia)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 420 000 USD
Tuotto:  4 576 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolme sydäntä epätahdissa (myös 3 sydäntä epätahdissa; engl. Two Girls and a Sailor) on vuonna 1944 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva kahdesta laulajasisaresta, jotka saavat apua sotilaille tarkoitetun viihdekanttiinin perustamisessa salaperäiseltä varakkaalta ihailijalta. Elokuvamusikaalin pääosissa ovat June Allyson, Gloria DeHaven ja Van Johnson, ja elokuvan ohjasi Richard Thorpe. Kolme sydäntä epätahdissa on ensimmäinen kuudesta Allysonin ja Johnsonin yhteisestä elokuvasta.
Kolme sydäntä epätahdissa -elokuvan käsikirjoituksen laativat Richard Connell ja Gladys Lehman. Elokuvan tuottajana oli Joe Pasternak ja tuotantoyhtiönä Metro-Goldwyn-Mayer. Elokuvan käsikirjoittajat Connell ja Lehman saivat Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta vuonna 1945.
Soundtrack

| --- | --- |
 ”Sweet And Lovely”  ”My Mother Told Me”  ”In A Moment of Madness”  ”A Tisket, A Tasket”  ”Babalu”  ”Charmaine”  ”Concerto for Index Finger”  ”Estrellita”  ”A Love Like Ours”  ”Granada”  ”Paper Doll”  ”Rumba Rumba” :  ”Take It Easy”  ”Anchors Aweigh”  ”Did You Ever Have the Feelin’?”  ”Inka Dinka Doo”  ”Thrill of a New Romance”  ”You, Dear”  ”Who Will Be with You When I’m Far Away”  ”The Young Man with a Horn”  ”Ritual Fire Dance”  ”Flash”  ”I Gotta Go, I Gotta Stay”
Tuotanto

Kolme sydäntä epätahdissa kuvattiin tuotantoyhtiö MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä vähän yli 1,4 miljoonan dollarin budjetilla syys-joulukuussa vuonna 1943. Elokuvan työniminä olivat Two Sisters and a Sailor ja The Tale of Two Sisters.
Julkaisu ja vastaanotto

Kolme sydäntä epätahdissa sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 27. huhtikuuta vuonna 1944. New Yorkin ensi-ilta oli 14. kesäkuuta 1944, jonka jälkeen elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 15. helmikuuta vuonna 1946. Tuotantoyhtiö MGM oli myös elokuvan levittäjänä Yhdysvaltain lisäksi myös maailmanlaajuisesti.
MGM:n merkintöjen mukaan Kolme sydäntä epätahdissa tuotti Yhdysvaltain ja Kanadan alkuperäisen teatterilevityksen aikana 2 852 000 dollaria. Ulkomailla, lähinnä Euroopassa, elokuva tuotti 1 724 000 dollaria. Kolme sydäntä epätahdissa toi MGM:lle 1 726 000 dollarin verran voittoja. Kolme sydäntä epätahdissa julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:nä 20. huhtikuuta vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Kolme sydäntä epätahdissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kolme sydäntä epätahdissa Elonet.
Kolme sydäntä epätahdissa AllMoviessa. (englanniksi)
Kolme sydäntä epätahdissa TCM Movie Databasessa (englanniksi)
KAT6A-oireyhtymä

KAT6A-oireyhtymä on geneettinen oireyhtymä, johon liittyy kromosomissa 8 sijaitsevan KAT6A-geenin tuottaman lysiini-asetyylitransferaasi-6A-entsyymin toiminnan puutteellisuus. Oireyhtymällä on autosomaalinen, vallitseva periytymistapa, mutta se on useimmissa tapauksissa johtunut sporadisesta uudesta mutaatiosta. Ensimmäiset kuvaukset KAT6A-oireyhtymästä ovat vuodelta 2015, ja vuoteen 2020 mennessä diagnoosi oli asetettu noin 300:lle henkilölle. KAT6A-oireyhtymän oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva ja vielä puutteellisesti tunnettu.
KAT6A-oireyhtymään liittyy poikkeuksetta kehitysviive. Useimmiten puheen ymmärrys on kehittynyt paremmaksi kuin kyky tuottaa puhetta. Jotkut ovat oppineet jopa ongelmattoman puhumisen, mutta toiset eivät ole oppineet puhumaan aikuisiälläkään. Lisäksi kehitysviive ilmenee motoristen taitojen omaksumisessa. Monissa tapauksissa sekä puheen että liikkumisen opettelua vaikeuttaa hypotonia. KAT6A-oireyhtymän yhteydessä esiintyy myös lievää tai keskivaikeaa kehitysvammaisuutta. Epilepsia esiintyy joskus. Käytöspiirteinä on kuvattu levottomuutta, turhautumista ja stereotyyppisiä toimintoja. Joskus on esiintynyt kuulo- ja tuntoaistin yliherkkyyttä sekä nukahtamisvaikeuksia ja uniapnea. Univaikeudet ovat yleensä helpottuneet lapsen kasvun myötä. Ruoansulatusjärjestelmän ongelmia on esiintynyt KAT6A-oireyhtymän yhteydessä usein. Monilla vauvoilla syömisvaikeuksia ovat aiheuttaneet vaikea refluksi ja oksentelu, jotka voivat kuitenkin lievittyä kehityksen myötä. Taipumus ummetukseen saattaa vaatia lääkitykseen turvautumista. KAT6A-oireyhtymään on liittynyt myös suolen virhekiertymä, joka hoitamattomana aiheuttaa suolitukoksia ja kuolioita.
KAT6A-oireyhtymän yhteydessä on kuvattu ulkonäköpiirteinä poikkeava nenä, ohut ylähuuli, korvien poikkeuksellisen matala sijainti, pieni leuka ja ptoosi. Näön poikkeavuuksiin voivat kuulua lisäksi karsastus ja amblyopia. Osalla potilaista todetaan mikrokefalia, joka voi liittyä kraniosynostoosiin. Myös hampaiden poikkeavuudet ovat mahdollisia. Hampaat voivat olla poikkeuksellisen pienet tai ne voivat poiketa normaaleista hampaista muotonsa tai lukumääränsä osalta. Noin puolissa tapauksista KAT6A-oireyhtymään on liittynyt jokin sydämen rakennepoikkeama, kuten avoin valtimotiehyt. KAT6A-oireyhtymään voi kuulua taipumus toistuviin infektioihin, joita voi esiintyä ainakin ylähengitysteissä, virtsateissä ja korvissa. On mahdollista, että oireistoon liittyy immuunipuolustuksen puutteellisuutta.
KAT6A-oireyhtymän diagnoosiin päästään kliinisen kuvan tarkastelulla ja geenitutkimuksella. Hoito on oireenmukainen.
Kaimaanit

| Kaimaanit |
| --- | --- |
 Silmälasikaimaani (Caiman crocodylus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Krokotiilieläimet Crocodylia
Heimo::  Alligaattorit Alligatoridae
Alaheimo::  Kaimaanit Caimaninae  Brochu, 1999
Suvut
 Sileäotsakaimaanit Paleosuchus  Varsinaiset kaimaanit Caiman  Melanosuchus 
Katso myös
   Kaimaanit Wikispeciesissä   Kaimaanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaimaanit (Caimaninae) on alaheimo alligaattoreiden (Alligatoridae) heimossa. Sana kaimaani on peräisin Karibian alueelta, missä alligaattoria kutsutaan acojomaksi[lähde? ].
Luokittelu

Sileäotsakaimaanit Paleosuchus
Sileäotsakaimaani (Paleosuchus trigonatus)
Kääpiökaimaani (Paleosuchus palpebrosus)
Varsinaiset kaimaanit Caiman
Leveäkuonokaimaani (Caiman latirostis)
Silmälasikaimaani (Caiman crocodylus)
Jacarenkaimaani (Caiman yacare)
Melanosuchus
Suokaimaani (Melanosuchus niger)
Juures

Porkkanaa, lanttua, selleriä ja vihreitä vihanneksia.
Juures on ravintona käytettävä kasvien turpea maanalainen osa. Juureksiin kuuluu monien siemenkasvien oikeita juuria, kuten mukulajuuri, sekä maaversoja, kuten mukulavarsi, juurakko ja sipuli. Juurekset ovat kaksivuotisia kasveja, jotka ensimmäisenä vuonna kasvattavat juuren ja seuraavana vuonna kukkivat. Yleensä juurekset nostetaan maasta kylvämistä seuraavana syksynä, ja ne syödään talven aikana. Juureksia kasvatetaan kaksi vuotta vain silloin, kun niistä halutaan saada siemenet talteen.
Juureksia viljellään Suomessa myös usein kotipuutarhoissa. Yleisimmät Suomessa viljeltävät juurekset ovat peruna, porkkana, lanttu ja punajuuri. Muita Suomessa kasvavia juureksia ovat mukula- eli juuriselleri, palsternakka, nauris, retiisi, retikka ja maa-artisokka.
Peruna ja porkkana ovat Suomen suosituimmat juurekset.
Juureksia voi säilyttää maakellarissa laatikossa, peiteltynä sahajauhoon tai juuresturpeeseen.