stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alueellistettujen muuttujien teoria
Perusteet > Määritelmä: konvoluution avulla

Määritellään painofunktio  p(x), joka on määritelty origon ympäristössä. Usein ajatellaan, että painofunktio on symmetrinen origon suhteen ja että  p(x)=p(-x) missä suunnassa origosta katsoen hyvänsä. Painofunktion avulla määritellään funktion arvo kohdassa  x_{0}
Painofunktion  p, joka on origon suhteen symmetrinen funktio, peilaus origon suhteen on funktio  {\check {p}}. Sen avulla voidaan kirjoittaa integraali uudelleen konvoluutiota käyttämällä
Tätä funktion  f painotettua keskiarvoa  f_{p} kutsutaan matematiikassa alueellistetuksi funktioksi ja tilastomenetelmissä alueellistetuksi muuttujaksi.
Perusteet > Esimerkki konvoluutiosta: näytteen keskipitoisuus

Otetaan funktiosta näyte N, jonka muoto tunnetaan. Merkitään indikaattorilla  k kaikki näytteen pisteet:  k(x)=1, kun  x\in N ja  k(x)=0, kun  x\notin N. Silloin tilavuuden suuruus lasketaan
Valitaan painofunktioksi
ja kirjoitetaan konvoluution avulla näytteen keskipitoisuus kohdassa  x_{0}
mikä on integraalimerkinnällä
Tämä on näytteen sisällä olevan suureen keskipitoisuus, joka on eräs suureen aluellistettu muuttuja. Suure (keskipitoisuus) ja muuttujan käsite ovat eri asioita. Tilastollisesti suureen varianssi ja muuttujan varianssit poikkeavat toisistaan ja ovat erilaisia tilastollisia satunnaismuuttujia.
Malmiarvioinnissa näytteen koko tulee huomioida analyysissä. Jos kaivoksen malmion louhinnassa tuotannossa käytetään 6×6×12 m³ kokoisia lohkoja mutta näytteet ovat vain 0,05×0,05×2 m³ kokoisia, ovat näiden malmipitoisuuksien jakaumat erilaiset. Vaikka keskipitoisuuksien keskiarvot olisivatkin eri kokoisilla lohkoilla ja näytteillä samat, vaihtelevat pienempien näytteiden keskipitoisuudet enemmän kuin suurten lohkojen keskipitoisuudet. Varianssien erilaisuus on geostatistiikassa ongelma, joka on voitettavissa alueellistettujen muuttujien menetelmillä.
Perusteet > Esimerkki konvoluutiosta: radioaktiivisuuden määrä

Kun yhden yksikön suuruinen massa radioaktiivista ainetta sijoitetaan origoon, leviää siitä ympäristöön säteilyä. Yhden yksikön suuruisen massan aktiivisuus on A ja siitä etäisyydellä d säteilyn aktiivisuus on enää  A{\frac {e^{-\lambda d}}{d}}, kun  \lambda  on säteilyn absorptio väliaineessa. Väliaineessa kohdassa  x olevan radioaktiivisen aineen määrä ilmaistaan lausekkeella  f(x)dx ja siitä leviää säteilyä kohtaan  x_{0} lausekkeen
ilmaiseman määrän verran. Silloin radioaktiivisuuden kokonaismäärä kohdassa  x_{0} on
Viimeinen lauseke on konvoluutio  Af*{\check {p}}, missä origon suhteen symmetrinen painofunktio on  p(x)={\frac {e^{-\lambda d}}{d}}. Aktiivisuuden määrä on tämän tulkinnan mukaan alueellistettu muuttuja.
Tilastollinen lähestymistapa

Matemaattisesti ajateltuna alueellistettu muuttuja on kohdassa  x olevan tutkittavan suureen arvo, joka on paikan funktio  f(x). Funktio on käytännön kokemusten mukaisesti varsin epäsäännöllinen. Sen arvot vaihtelevat sattumanvaraisesti, mutta mikäli siitä voidaan erottaa rakenteellisia piirteitä, voidaan sitä analysoida tiettyyn rajaan asti tilastollisesti. Alueellistettujen muuttujien teoriassa kiinnitetään huomiota muuttujan kahteen ominaispiirteeseen: satunnaiseen käyttäytymiseen ja rakenteelliseen vaihteluun. Muuttujasta yritetään selvittää mahdollisimman paljon rakenteellisen piirteen ominaisuuksia ja ilmaista ne matemaattisessa muodossa. Sitten yritetään löytää muuttujan arvojen riippuvuuksia autokorrelaation muodossa ja erottaa siitä puhdas satunnainen elementti (kohina). Lopuksi valitaan estimointiin liittyviä menetelmiä, joissa rakenteellisten piirteiden tuntemus ja korrelaation määrä voidaan hyödyntää tilastollisesti hyväksyttävällä tavalla.
Tutkittavan alueen voidaan ajatella olevan spatiaalisen ja stokastisen prosessin satunnaiskenttä. Alueellistetut muuttujat olisivat silloin satunnaiskentässä hetkellä "nyt" olevien arvojen realisaatio. Satunnaiskentän  Z(x) eri pisteiden satunnaismuuttujat riippuvat toisistaan ja niiden realisaatiosta voidaan mitata riippuvuuden suuruus estimoimalla satunnaiskentän kovarianssin suuruudet. Yhden realisaation käyttäminen edellyttää kuitenkin, että satunnaiskenttä on jossakin määrin stationäärinen laajalta alueelta niin, että riippuvuudet saadaan selville tutkimalla kerättyjä näytteitä tilastollisesti.
Valittu suure tulee voida määrittää pienistä ja suurista näytteistä niiden keskiarvoina. Esimerkiksi malmiarvioinnissa keskiarvo tarkoittaa näytteen keskipitoisuutta. Näytteiden koko ja muoto vaikuttavat siten näytteiden arvoihin ja arvojen varianssiin. Näytteiden välimatkat ja suunnat vaikuttavat tulee suunnitella näytteiden arvojen välisen riippuvuuden selvittämiseksi. Autokorrelaation vaikutusmatka ja suuntaus määrää näytetiheyden eri tarkastelusuunnissa. Alueellistettujen muuttujien teoriassa on menetelmä huomioida näytteiden koon ja estimoitavien lohkojen kokoero.
Aiheesta muualla

Sichel, H.S.: New Methods in the Statistical Evaluation of Mine Sampling Data. Trans. Inst. Min. Metall. 61 (6): 261., 1952
Aerodynamiikka

X 48B lentokonemalli tuulitunnelissa.
Aerodynamiikka on virtausmekaniikan osa-alue, joka tutkii ilman ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta niiden liikkuessa toistensa suhteen.
Muu nestemekaniikka

Kaasun ollessa jokin muu kuin ilma puhutaan kaasudynamiikasta tai, jos kyseessä on neste, nestemekaniikasta.
Ruudin palamisen ja palamiskaasujen virtauksen tapauksessa puhutaan sisäballistiikasta liittyen mm. tykkien tai nk.kemiallisen rakettimoottorin toimintaan.
Aerodynamiikan peruslait

Olennaiset virtausmekaniikan lait ovat
ideaalikaasun laki ja siitä tehdyt versiot reaalikaasun paineen, tiheyden, kaasuvakion, kaasun moolimäärän ja lämpötilan välisten suhteiden määrittämiseksi
jatkuvuusyhtälö
energiataseet
Osa teknistä suunnittelua

NASA:n tutkimus kuorma-autojen aerodynamiikasta vuodelta 1981
Schlörwagen oli virtaviivainen automalli vuodelta 1939
Merkittävä osa aerodynamiikkaa on nostovoiman määritys, jota käytetään esim. lentokoneen siipien tai potkurin suunnittelussa. Nostovoiman suunnittelua voidaan joutua käyttämään myös savupiippujen, siltojen jne. rakennusten suunnittelussa estämään flutterin kaltaiset värähtelyilmiöt, jotka voivat tuhota rakenteen.
Toinen puoli aerodynamiikkaa on vastuksen arvioiminen, joka liittyy lentokoneiden lisäksi esim. muuhun liikennetekniikkaan ja asetekniikkaan. Matemaattisesti ja fysikaalisesti vastus voidaan jaotella esim.
painevastus
profiilivastus
indusoitu eli nostovoimasta aiheutuva vastus
loisvastus eli parasiittivastus
muotovastus
kitkavastus
Esim. hitaasti lentävän lentokoneen siivessä vastus on oleellisesti pienempi, kun siiven rajakerros on laminaari kuin jos se on turbulentti. Rajakerros esiintyy myös maan ilmakehässä lähellä maata olevan kerroksena.
Lentokonerakenteiden keventyessä aerodynamiikkaa käytetään paljon aeroelastiikkaan, jossa tutkitaan aerodynaamisten ja massavoimien aiheuttamista värähtelyilmiöitä.
Aerodynamiikka on laajentunut tuulitunnelikokeista CFD-laskentaan 1980-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
What Does Keep Them Up There? KENNETH CHANG
NASA Beginner's Guide to Aerodynamics (Arkistoitu – Internet Archive)
Aerodynamics for Students, australialainen nettioppikirja
Applied Aerodynamics: A Digital Textbook (Arkistoitu – Internet Archive)
Aerodynamics and Race Car Tuning (Arkistoitu – Internet Archive)
Aerodynamic Related Projects
Supersonic wing design (Arkistoitu – Internet Archive)
eFluids Bicycle Aerodynamics
Application of Aerodynamics in Formula One (F1)
Aerodynamics in Car Racing (Arkistoitu – Internet Archive)
Aerodynamics of Birds
Aerodynamics and dragonfly wings (Arkistoitu – Internet Archive)
Erkki Haapasen Aerodynamiikan oppikirjan nettiversio
Aivina

| --- | --- |
:  Määritelmä: hienoin pellava- tai hamppukuitu 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Aivina. Katso aivina Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Allianz Arena

| Allianz Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Fröttmaning, München
Rakennustyöt aloitettu:  21. lokakuuta 2002
Avattu:  30. toukokuuta 2005
Laajennettu:  2015
Omistaja:  Allianz Arena München Stadion GmbH
Hoitaja:  Allianz Arena München Stadion GmbH
Kenttä:  nurmi (105 × 68 metriä)
Kustannukset:  340 milj. €
Arkkitehti:  Herzog & de Meuron ArupSport
Käyttäjät
 Bayern München, TSV 
Katsojakapasiteetti
 75 024 (liigaottelut), 69 334 (kansainväliset ottelut) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Allianz Arena illalla.
Allianz Arena on Saksan Münchenissä sijaitseva jalkapallostadion. Se toimii jalkapallojoukkue Bayern Münchenin kotistadionina ja oli yksi vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden näyttämöistä. Kansainvälisten otteluiden aikaan stadionin nimi on FIFA WM-Stadion München tai München Arena, koska liittojen säännöt kieltävät virallisiin yhteistyökumppaneihin kuulumattomien sponsorien nimet. Stadion avattiin 30. toukokuuta 2005, ja sen kapasiteetti on 75 024. Allianz Arena on Saksan toiseksi suurin stadion Signal Iduna Parkin jälkeen.
Allianz Arenasta on tehty Lego-versio Legolandiin.
Arkkitehtuuri ja tekniikka > Rakennus

Areenan rakentamiseen käytettiin 205 000 m³ betonia ja 36 000 tonnia terästä. Julkisivu on rakennettu 2874:stä EFTE-folio-ilmapaneelista. Kaukaa katsottuna paneelit näyttävät valkoisilta, mutta jos katsoo läheltä, huomaa että levyt ovat täynnä pieniä pisteitä, jotka päästävät valoa lävitse. Tarkoituksena on saada stadion hohkaamaan kotijoukkueen väreissä. FC Bayernin pelatessa stadion hohkaa punaisena, TSV:n sinisenä ja muiden pelatessa valkoisena. Uusien valojen myötä myös väriyhdistelmät ovat mahdollisia.
Arkkitehtuuri ja tekniikka > Stadionin ympäristö

Fröttmaningin metroasemalta tulevat kävijät kävelevät läpi stadionin eteläpuolella olevan puiston, jonka tarkoitus on hajaannuttaa ja järjestää suurta väkijoukkoa. Esplanadi nousee asteittain metroaseman tasolta pysäköintihallin ohi aina sisäänkäynnin tasolle asti. Moottoritien toisella puolella Fröttmaning Hill ja sen tuulimyllyt tarjoavat upeat näkymät stadionille. Myös romanttinen Heilig-Kreuz-Kirche sijaitsee stadionin välittömässä läheisyydessä.
Historia > Rakentaminen

Bayern Münchenin kannattajat alkoivat 1990-luvun lopulla vaatia uutta stadionia, mutta Münchenin kaupunki ei ollut valmis uuden rakentamiseen, sillä se oli valmistautunut olympiastadionin uudelleenrakentamiseen. Bayern München ja TSV 1860 München muodostivat tammikuussa 2001 koalition uuden stadionin rakentamisesta.
Kaupunki löysi viisi mahdollista paikkaa uudelle stadionille. Fröttmaning valittin niistä, mutta kaupungissa järjestettiin myös kansanäänestys, jossa kansalaiset vastasivat kysymykseen ”Uusi stadion Fröttmaniniin – kyllä vai ei”. Äänestysprosentti oli 37,5 prosenttia, ja 65,8 prosenttia kannatti stadionin rakentamista Fröttmaningiin.
Bayern München ja TSV 1860 München ottivat kumpikin 50 prosentin vastuun rakentamisesta ja sen taustayhtiöstä München Stadioninsta. Jacques Herzogin ja Pierre de Meuronin suunnitelma valittiin helmikuussa 2002 kilpailun voittajaksi. Samassa kuussa Allianz sai sponsorointioikeuden kesäkuulle 2021.
Rakennustyöt aloitettiin lokakuussa 2002, stadion valmistui huhtikuussa 2005. Fröttmaningin ja Marienplatzin metroasemien linjan U6 laiturit laajennettiin ja parannettiin stadionin rakentamisen yhteydessä. Fröttmaningin asema sai kaksi uutta laituria ja Marienplatzia laajennettiin. Lisäliikenteen vuoksi A9 laajeni kolme kaistaa, ja nyt yhteen suuntaan menee neljä kaistaa.
Historia > Avajaiset

Stadionin ensimmäinen ottelu oli 19. toukokuuta 2005 Bayern Münchenin ja TSV Münchenin veteraanien välinen ottelu, jossa oli 30 000 katsojaa. Viralliset avajaiset pidettiin 30.–31. toukokuuta. Ensin TSV München pelasi harjoitusottelun FC Nürnbergiä vastaan ja Seuraavana päivänä Saksan mestari FC Bayern maajoukkuetta vastaan. Molemmat pelit olivat loppuunmyytyjä. Virallisten pelien avausmaalin teki TSV Münchenin Patrick Milchraum.
Historia > Bayern Münchenistä ainoa omistaja

Bayern München osti huhtikuussa 2006 TSV 1860 Münchenin 50 %:n osuuden 11 miljoonalla eurolla TSV:n talousvaikeuksien vuoksi. Sopimuksen mukaan TSV:llä oli oikeus hankkia myymänsä osuus areenasta takaisin myyntihinnalla milloin tahansa ennen kesäkuuta 2010. Marraskuussa 2007 TSV kuitenkin luopui oikeudestaan.
Allianz osti helmikuussa 2014 FC Bayern Münchenin neljänneksi suurin omistaja, ja samalla se hankki itselleen areenan nimioikeudet vuoteen 2041 asti. Myöhemmin samana vuonna ilmoitettiin, että stadionin rakennuskustannukset on maksettu. Alkuperäinen suunnitelma oli 25 vuoden mittainen, mutta stadion pääsi omilleen 9,5 vuodessa.
Historia > Laajennus

Vuoden 2015 aikana Allianz Arenaan tehtiin suuria muutoksia. Tammikuussa stadionille lisättiin noin 4 000 istumapaikkaa, mikä nosti kapasiteetin 75 000:een. Laajennuksen ainoana hidasteena olivat kaupungin julkisen liikenteen edustajat, joiden mielestä Münchenin U-Bahn-metrojärjestelmä ylikuormittuisi niin suurien ihmismassojen kuljetuksesta.
Myöhemmin kesällä myös stadionin valaistus uusittiin. Julkisivuun asennettiin 300 000 Philipsin valmistama LED-valoja ja johtoja yli viisi kilometriä. Yhteispainoa kertyi 45 000 kiloa. Uudet valot kuluttavat 60 % vähemmän energiaa ja mahdollistavat 16 miljoonaa eri värisävyä, sekä niiden dynaamisen vaihtelun.
Liikenneyhteydet

Allianz Arenan katsojat voivat pysäköida autonsa Euroopan suurimpaan pysäköintihalliin, jonka neljäkerroksisella pysäköintipaikalla on 9 800 pysäköintipaikkaa. Lisäksi katutasossa on 1 200 pysäköintipaikkaa. Lisäksi on 350 paikkaa busseille (240 pohjois- ja 110 eteläpäässä), sekä 130 Inva-paikkaa.
Stadionin vieressä sijaitsee Münchenin metron U6-linjan Fröttmaningin metroasema.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2006

Alliaz-Arena oli yksi niistä stadioneista, joilla pelattiin vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen otteluita.
Stadionilla pelatut ottelut olivat:
| Päivämäärä | Aika(CET) | Kotijoukkue | Tulos | Vierasjoukkue | Kierros | Yleisömäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. kesäkuuta 2006 | 18.00 |  Saksa | 4-2 |  Costa Rica | Lohko A | 66 000 |
| 14. kesäkuuta 2006 | 18.00 |  Tunisia | 2-2 |  Saudi-Arabia | Lohko H | 66 000 |
| 18. kesäkuuta 2006 | 18.00 |  Brasilia | 2-0 |  Australia | Lohko F | 66 000 |
| 21. kesäkuuta 2006 | 21.00 |  Norsunluurannikko | 3-2 |  Serbia ja Montenegro | Lohko C | 66 000 |
| 24. kesäkuuta 2006 | 17.00 |  Saksa | 2-0 |  Ruotsi | Neljännesvälierät | 66 000 |
| 5. heinäkuuta 2006 | 21.00 |  Portugali | 0-2 |  Ranska | Välierät | 66 000 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Allianz Arenan viralliset sivut
Bundesliigan stadionit
Allianz Arena • BayArena • Borussia-Park • Deutsche Bank Park • Europa-Park Stadion • Merck-Stadion am Böllenfalltor • Mewa Arena • MHPArena • PreZero Arena • Red Bull Arena • RheinEnergieStadion • Signal Iduna Park • Stadion An der Alten Försterei • Voith-Arena • Volkswagen Arena • Vonovia Ruhrstadion • Wohninvest Weserstadion • WWK Arena
Mestarien liigan loppuottelun järjestäneet stadionit
1993  Olympiastadion (München) | 1994  Olympiako Stadio (Ateena) | 1995  Ernst Happel (Wien) | 1996  Stadio Olimpico (Rooma) | 1997  Olympiastadion (München) | 1998  ArenA (Amsterdam) | 1999  Camp Nou (Barcelona) | 2000  Stade de France (Pariisi) | 2001  San Siro (Milano) | 2002  Hampden Park (Glasgow) | 2003  Old Trafford (Manchester) | 2004  Arena AufSchalke (Gelsenkirchen) | 2005  Atatürk Olimpiyat (Istanbul) | 2006  Stade de France (Pariisi) | 2007  Olympiako Stadio (Ateena) | 2008  Lužniki (Moskova) | 2009  Stadio Olimpico (Rooma) | 2010  Santiago Bernabéu (Madrid) | 2011  Wembley (Lontoo) | 2012  Allianz Arena (München) | 2013  Wembley (Lontoo) | 2014  Estádio da Luz (Lissabon) | 2015  Olympiastadion (Berliini)  |  2016 
San Siro (Milano) | 2017  Millennium Stadium (Cardiff) | 2018  Kiovan olympiastadion (Kiova) | 2019  Wanda Metropolitano (Madrid) | 2020  Estádio da Luz (Lissabon)
Arkangelin partio

| Arkangelin partio |
| --- | --- |
Kirjailija:  Reino Lehväslaiho
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1975
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  280
ISBN:  951-0-07126-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Arkangelin partio on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Juoni

Jatkosodan toisena kesänä kaukopartio saa tehtäväkseen tarkkailla vihollisen kuljetuksia Arkangelin radalla.
Angelin metroasema

Angel on Lontoon metron asema Islingtonissa, Lontoossa. Se on Northern-linjan Bankin haaralla, Oyster-vyöhykkeellä 1.
Historia

Angelin aseman rakennutti alun perin City & South London Railway (C&SLR). Se avattiin 17. marraskuuta 1901 uuden laajennuksen pääteasemaksi. City Roadin ja Torrens Streetin kulmassa sijaitsevan asemarakennuksen suunnitteli Sydney Smith. Linjaa jatkettiin Eustoniin 12. toukokuuta 1907.
Kuten monilla C&SLR:n asemilla, Angelissakin oli alun perin vain yksi tunneli, jossa olivat molempiin suuntiin kulkevien junien raiteet ja niiden välissä laiturisaareke. Laituritasolle pääsy tapahtui kolmella hissillä.
Asema kärsi vuosien ajan tungoksesta laiturisaarekkeen kapeuden vuoksi (vain 3,7 metriä leveä). Kapea laituri oli turvallisuusriski ja pelotti matkustajia. Asema uudelleenrakennettiin 1990-luvun alussa. Pohjoiseen meneville junille louhittiin oma tunnelinsa, jolloin vanha tunneli jäi kokonaan etelään menevien junien käyttöön. Siirrettyjen raiteiden paikalle rakennetusta laiturista tuli leveämpi kuin suurin osa metron tunnelilaitureista. Hissit ja asemarakennus suljettiin, ja aseman uusi sisäänkäynti Islington High Streetillä avattiin 19. syyskuuta 1992. Koska uusi rakennus oli kauempana syvällä olevista laitureista, asemalle tarvittiin kahdet liukuportaat.
Liukuportaat

Angelin metroaseman liukuportaat ovat 60 metrin pituiset ja nousevat 26,5 metrin matkan laituritasolta asemarakennukseen. Ne ovat Lontoon metron pisimmät ja Euroopan neljänneksi pisimmät. Pidemmät liukuportaat on vain Prahan metrossa Námeští Mirún asemalla (88 metriä), Västra skogenin asemalla Tukholman metrossa (67 metriä) ja Kampin asemalla Helsingin metrossa (64 metriä).
Tulevaisuus

Angelin asemaa on ehdotettu liitettäväksi suunnitteilla olevaan Crossrail 2 -linjaan. Toteutuvasta reitistä riippuen asema sijaitsisi King’s Cross St. Pancrasin ja joko Dalston Junctionin tai Hackney Centralin välissä. Angel liitettiin virallisesti suunnitelmaan vuonna 2007, vaikka reitin rakentamista oli ehdotettu jo aiemmin. Reitin alkuperäinen suunnitelma tehtiin jo vuonna 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angelin metroasema Wikimedia Commonsissa
London Transport Museumin valokuvakokoelma
Alkuperäinen asemarakennus (Arkistoitu – Internet Archive)
Aseman uusittu julkisivu vuonna 1924 (Arkistoitu – Internet Archive)
Asema alkuperäinen kapea laituri vuonna 1988 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia Angelin metroasemasta
BBC2-kanavan "40 Minutes" -dokumentti "Heart of the Angel"
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| King's Cross St. Pancrasin metroasema ▷ Edgwaren metroasema (en) / Mill Hill Eastin metroasema (en) / High Barnetin metroasema (en) |  |  Northern Line |  | Old Streetin asema ▷ Mordenin metroasema (en) |
muokkaa wikidataa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Angel tube station
Erityisleveä etelään menevien junien laituri. Tunnelissa ovat alun perin kulkeneet molempiin suuntiin kulkevat junat.
Lontoon metron pisimmät liukuportaat.
Käännös suomeksi
Öckerön kunta

| Öckerön kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Keskustaajama:  Öckerö
Kuntakoodi:  1407
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  25,75 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  12 902
 – Väestötiheys:  501,0 as./km²
 
 www.ockero.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alen, Göteborgin, Härrydan, Kungsbackan, Kungälvin, Lerumin, Mölndalin, Partillen, Tjörnin ja Öckerön kuntien alueilla sijainneet pitäjät.
Hälsön saari Öckerössä.
Öckerön kunta (ruots. Öckerö kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Bohusläniin. Kunnan keskustaajama on Öckerö.
Kunnan maapinta-ala on 25,75 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 12 902 henkeä (31.12.2021).
Öckeröä pienempiä Ruotsin kuntia ovat vain Solna, Burlöv ja Sundbyberg. Öckerön kunta koostuu kymmenestä asutusta saaresta Göteborgin edustalla. Nämä saaret ovat Björkö, Fotö, Grotö, Hyppeln, Hälsö, Hönö, Kalvsund, Källö-Knippla, Rörö ja Öckerö. Jokaisella saarella sijaitsee samanniminen taajama tai pientaajama, joissa lähes koko saarten väestö asuu.
Tietoja kunnan peltopinta-alasta vuonna 2007 ei ole saatavilla.
Historiaa

Öckerö kuului viikinkiajalla Norjan kuninkaille. Vuonna 1658 siitä tuli yhdessä muun Bohuslänin kanssa osa Ruotsia. Kunnan vaakuna suunniteltiin 1950-luvulla.
Kalastus on aina ollut merkittävä elinkeino kunnassa. Kunta tarjoaa normaaleja peruspalveluita, kuten koulut, vanhustenhoidon ja kirjaston. Nähtävyyksiä ovat esimerkiksi kotiseutumuseo, kalastusmuseo ja 1400-luvun lopulta peräisin oleva vanha kirkko.
Kuntajaon kehitys

Öckerön pitäjästä muodostettiin Öckerön maalaiskunta vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan. Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut kunnan rajoihin. Myöskään vuoden 1971 kuntauudistus ei vaikuttanut kuntarajoihin, mutta maalaiskunta muutettiin Öckerön kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.
Kunnassa on sijainnut neljä taajaväkistä yhdyskuntaa, jotka kaikki perustettiin vuonna 1915 ja lakkautettiin vuonna 1959. Taajaväkisten yhdyskuntien nimet olivat Hälsö, Hönö-Klåva, Kalvsund ja Källö-Knipplan.
Väestönkehitys

| Öckerön kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 7 194 | 7 194 |
| 1955 | 1955 |    | 7 171 | 7 171 |
| 1960 | 1960 |    | 7 081 | 7 081 |
| 1965 | 1965 |    | 7 487 | 7 487 |
| 1970 | 1970 |    | 8 478 | 8 478 |
| 1975 | 1975 |    | 9 219 | 9 219 |
| 1980 | 1980 |    | 9 842 | 9 842 |
| 1985 | 1985 |    | 10 260 | 10 260 |
| 1990 | 1990 |    | 11 008 | 11 008 |
| 1995 | 1995 |    | 11 590 | 11 590 |
| 2000 | 2000 |    | 11 827 | 11 827 |
| 2005 | 2005 |    | 12 231 | 12 231 |
| 2010 | 2010 |    | 12 449 | 12 449 |
| 2015 | 2015 |    | 12 682 | 12 682 |
| 2020 | 2020 |    | 12 934 | 12 934 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 633 | 5,0 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 91 | 0,7 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 807 | 6,4 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 11 151 | 87,9 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 44 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,4 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 48 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 207 137 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 189 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 22,4 %
18–64-vuotiaat: 57,0 %
65 vuotta täyttäneet: 20,6 %