stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jauhojärvi (Ähtäri)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 239 hehtaaria eli 2,4 neliökilometriä. Se on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se sijaitsee Alavuden ja Virtain rajojen lähellä Ison Haapajärven länsipuolella. Järven ympäristö on alavaa metsämaata. Järvellä on avoin järvenselkä, vaikka järvellä kaksi pientä saarta Jauhosaari ja Kotikari. Järven pohjoispäätä kutsutaan Jokilahdeksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 8,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0080 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on yli 10 metriä. Syviä kohtia on kaksi. Syvin kohta sijaitsee Jauhosaaren kohdalla järven vastarannalla ja toinen sijaitsee järven eteläosassa. Järven pohjoisosassa Syväkarinkallion edustalla on yli yhdeksän metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Peltoja ulottuu rantaan asti esimerkiksi pohjoisessa Jauhoperällä ja Rajalanmäellä sekä etelässä Sirppiperällä. Alueen haja-asutus käsittää muutaman talon, josta kuusi on maatiloja. Rannoille on rakennettu noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 17193 tai siitä haarautuvalta Siipiperän kautta Heinäperälle johtavalta kylätieltä. Alavuden raja tulee aivan pohjoisrajan tuntumaan ja Virtain raja etelärantaan asti.
Vedenlaatu

Jauhojärvi on karuhko ja kirkasvetinen järvi. Sen vedenlaatua on tutkittu vuosina 1985–2006 ja veden kokonaisfosforipitoisuus on ollut 10–20 mikrogrammaa litrassa vettä. Samalla veden väriluku on vaihdellut 40–60 Pt mg/l.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Vähä Haapajärven valuma-alueeseen (35.428) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,4 metriä mpy.
Järvi sijaitsee valuma-alueensa latvoilla ja siksi sen kautta virtaa vain vähän vettä. Se saa pääosan vedestään ympäristöstään siihen johdetuista metsäojista. Laajoja suoalueita ovat läntinen Linjasuo, eteläinen Kivineva ja itäinen Hirvineva. Valuma-alueella on yli hehtaarin kokoista järviä yksi, joka laskee Jauhojärveen. Se on Pieni Kaksipuolonen.
Järven laskujoki on MyllyPuro, joka laskee Isoon Haapajärveen, josta vesireitti jatkuu Vähään Haapajärveen, mikä laskee lopulta Peränteeseen. Peränne on osa Ähtärin reitin pääuomaa. Myllypurossa on pudotusta 6,3 metriä.
Milda

| Milda |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  esim. Matilda tai sana mild ’lauhkea, lempeä’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Milda on naisen etunimi. Se on muunnos useista nimistä, muun muassa Matildasta ja Mildredistä. Lisäksi sen voi tulkita pohjautuvan ruotsin, saksan tai englannin kielen adjektiiviin ’lauhkea, lempeä’ (mild).
Suomessa Mildaa on annettu etunimeksi erityisesti vuosina 1870–1919. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mildoja on helmikuuhun 2025 mennessä tilastoitu yhteensä noin 590–600.
Nimipäivä

Milda-nimi sisältyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston viralliseen koirien nimipäiväkalenteriin. Nimipäivä on 14. maaliskuuta.
Tunnettuja Mildoja

Milda Valčiukaitė (s. 1994), liettualainen soutaja ja olympiamitalisti
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Milda (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Jóhannes úr Kötlum

| Jóhannes úr Kötlum |
| --- | --- |
 Jóhannes úr Kötlum vuonna 1957.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1899 Dalir, Islanti
Kuollut: 27. huhtikuuta 1972 (72 vuotta) Reykjavík, Islanti
Kansalaisuus:  Islanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: islanti
Tuotannon kieli: islanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jóhannes úr Kötlum, oik. Jóhannes Bjarni Jónasson, käytti myös kirjailijanimeä Anonymus, (4. marraskuuta 1899 Dalir, Islanti – 27. huhtikuuta 1972 Reykjavík, Islanti) oli islantilainen runoilija.
Jóhannes úr Kötlum oli lyyrikko. Hän julkaisi 1926 esikoiskokoelmansa, uusromanttisen Bí, bí og blaka. Myöhemmin runoissa alkoi näkyä sosialistinen maailmankatsomus, mutta hän kirjoitti myös tunteikasta luonnonrunoa. Hän pitäytyi perinteisissä muodoissa vuoteen 1945, jolloin hän alkoi julkaista kokeellisia runoja nimimerkillä Anonymus. Omalla nimellään hän julkaisi 1955 ensimmäisen modernistisen kokoelman Sjödærga. Hän kirjoitti runoja myös lapsille sekä myös muutamia romaaneja. Hän oli myös kääntäjä ja käänsi islanniksi muun muassa Agnar Myklen teoksen Lasso rundt fru Luna (suom. Silmukka kuun sirppiin). Hän myös puolusti julkisesti Mykleä kiistassa teoksesta Laulu punaisesta rubiinista.
Suomennettu tuotanto

Jóhannes úr Kötlumin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet - Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4
Ajan linnut
Atlantiksen lapset
Ilta
Jeesus poika Maarian
Kohtalo
Kylmä sota
Maallisuus
Mustat hiilet
Tuntureita
Unirunoja
Viimeinen valssi
Viisi ylentävää ajatusta laaksostani
Öinen soutu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jóhannes úr Kötlum Wikimedia Commonsissa
Jóhannes Bjarni Jónasson, Britannica (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Muut:  IdRef
Jesuiitat

| Jeesuksen seura> Societas Iesu |
| --- | --- |
 Jesuiittojen kristogrammi
Tunnuslause:  Ad Maiorem Dei Gloriam
Perustettu:  27. syyskuuta 1540
Perustaja:  Ignatius Loyola Francisco Xavier Pierre Favre
Tyyppi:  katolinen sääntökunta
Päämaja:  Borgo Santo Spirito 4, 00195 Prati, Rooma, Italia
Kattojärjestö:  katolinen kirkko
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Il Gesù, jesuiittojen äitikirkko Roomassa.
Jeesuksen seura (lat. Societas Iesu, lyhenne SJ), tunnetaan paremmin nimellä jesuiitat (lat. Iesuitae), on merkittävä katolisen kirkon miehille suunnattu sääntökunta. Vuonna 1540 perustettu järjestö tunnetaan etenkin työstään koulutuksen, lähetystyön ja hyväntekeväisyyden parissa. Lisäksi jesuiitoilla oli merkittävä rooli 1500-luvun katolisessa reformaatiossa, kirkon tuomisessa uudelle ajalle ja katolisen kristinuskon levittämisessä Amerikan mantereelle, Aasiaan ja Afrikkaan.
Sääntökunta sai alkunsa espanjalaisen Ignatius Loyolan toiminnasta. Ignatius oli sotilas, joka koki uskonnollisen kääntymyksen haavoituttuaan taistelussa, minkä jälkeen hän vetäytyi askeesiin ja tuotti Exercitia spiritualia -nimellä tunnetun kirjallisen teoksen. Pariisissa 15. elokuuta 1534 Ignatius Loyola ja kuusi muuta vetäytyivät retriittiin luvaten sitoutua köyhyyteen ja naimattomuuteen tarkoituksenaan suorittaa pyhiinvaellus Jerusalemiin. Pyhiinvaelluksen osoittautuessa mahdottomaksi he lupautuivat omistamaan elämänsä mihin tahansa apostoliseen työhön, jota paavi heiltä vaatisi. Ignatius laati järjestön perussäännön vuonna 1539, ja Paavali III hyväksyi sen 27. syyskuuta 1540.
Jesuiitat ovat läpi historiansa herättäneet ristiriitaisia näkemyksiä niin katolisen kirkon sisällä kuin sen ulkopuolella. 1600–1700-luvuilla jesuiittojen lähetystyö Kiinassa sai osakseen laajaa kritiikkiä, kun Euroopassa katsottiin, että järjestö oli liian salliva paikallisia uskonnollisia traditioita kohtaan. Myös Amerikan mantereella jesuiittojen kielteinen suhtautuminen siirtomaavallan väärinkäytöksiin ja alkuperäiskansojen huonoon kohteluun sai aikaan jännitteitä. Absolutismin ja valistuksen aikakaudella monet maalliset hallitsijat näkivät jesuiitat haasteena omalle vallalleen, mikä johti 1700-luvun puolivälin jälkeen jesuiittojen karkottamiseen Portugalista (1759), toiminnan kieltämiseen Ranskassa (1764) sekä tukahduttamistoimiin Espanjassa ja Sisiliassa (1767). Monarkkien myötävaikutuksella paavi Klemens XIV määräsi järjestön lakkautettavaksi vuonna 1773, mutta neljänkymmenen vuoden jälkeen Pius VII kumosi päätöksen vuonna 1814. Uudelleenperustamisen jälkeen jesuiitat nousivat jäsenmäärältään maailman suurimmaksi katoliseksi miessääntökunnaksi.
Historia

Jesuiittajärjestö sai alkunsa 1500-luvulla Pariisissa opiskelleiden nuorten miesten ryhmästä, jonka johtajana toimi entinen ritari Inigo López de Loyola, tunnetummalta nimeltään Ignatius Loyola. Loyola sai kolmenkymmenen ensimmäisen elinvuotensa aikana parhaan mahdollisen ritarikasvatuksen. Haavoituttuaan vaikeasti Pamplonan taistelussa 1521 hän muutti elämänsä suuntaa. Loyola perehtyi aikansa hengelliseen kirjallisuuteen, mutta koki myös oman maallisen sivistyksensä riittämättömänä. Hän matkusti Pariisiin, jossa hän alkoi opiskella muun muassa teologiaa ja filosofiaa. Pariisin yliopistossa syntyi opiskelijoiden liike, ja seitsemän perustajajäsentä perustivat seuran Societas Jesu (suom. Jeesuksen Seura) 15. elokuuta vuonna 1534. Perustajajäsenet antoivat lupauksen köyhyydestä, naimattomuudesta ja kuuliaisuudesta, ja keskittyivät köyhien, sairaiden ja vangittujen auttamiseen. Seuran jäsenistössä eli voimakkaana myös ajatus Pyhän maan vapauttamisesta muslimien käsistä.lähde tarkemmin?
Jesuiittojen koulutukseen kuului kahden vuoden noviisiaika. Munkkilupauksen jälkeen opiskeltiin humanistisia aineita, filosofiaa ja teologiaa kymmenen vuotta. Myös perusteellinen sotilaallinen koulutus ja erilaiset ruumiilliset harjoitukset olivat olennainen osa jesuiittojen koulutusta.
Jesuiittaveljeskunta lakkautettiin vuonna 1773, mutta se perustettiin uudestaan vuonna 1814.
Paraguay ja jesuiitat

Jesuiitoilla on ollut merkittävä vaikutus Paraguayn kehitykseen ja historiaan. Vuonna 1609 jesuiitat aloittivat valtion alueella voimakkaan lähetystyön ja perustivat sen itäosaan käytännössä oman valtionsa. Sen tarkoituksena oli suojella intiaaneja espanjalaisten siirtolaisten ja virkamiesten hallinnolta ja riistolta. Jesuiittojen hallitsemilla alueilla elinolosuhteet sekä aineellinen ja henkinen kulttuuri kehittyivät suotuisampaan suuntaan kuin espanjalaisten hallinnoimilla alueilla. Espanjalaisia kehitys ei miellyttänyt. Jesuiittojen johtamia alueita kadehdittiin muun muassa niiden paremman taloudellisen tilanteen takia. Niinpä lopulta yli 150 vuotta kestäneen suotuisan kauden jälkeen Espanjan kuningas Kaarle III karkotti jesuiitat koko valtakunnasta. Intiaanien omistuksessa olleet maat ja omaisuus ryöstettiin.lähde tarkemmin?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jesuiitat Wikimedia Commonsissa
Ratio Studiorum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
näytä
keskustele
Jesuiitta-aiheiset artikkelit()
| --- | --- |
Historia:  Jesuiittojen historia  Regimini militantis Ecclesiae 
Hengellisyys:  Exercitia spiritualia  Ad maiorem Dei gloriam  Magis 
Tunnettuja jesuiittoja:  Ignatius Loyola  Francisco Xavier  Peter Faber  Aloysius Gonzaga  Roberto Bellarmino  Petrus Canisius  Edmund Campion 
Boston College Massachusettsissa, Yhdysvalloissa on yksityinen katolinen tutkimukseen suuntautunut yliopisto. Nykyään se on maailman suurimman jesuiittayhteisön koti.
Jean-Louis-Ernest Meissonier

Jean-Louis-Ernest Meissonier, Omakuva, 1889.
Jean-Louis-Ernest Meissonier, Opas, 1883
Jean-Louis-Ernest Meissonier (21. helmikuuta 1815 Lyon – 21. tammikuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Meissonier oli kuuluisa kuvauksistaan Napoleon I:stä sekä armeija-aiheistaan.
Taidemaalarin ura

Meissonier osoitti jo kouluvuosinaan kiinnostusta maalaamiseen, mutta hänen isänsä yritti ohjata nuorta Jean-Louis-Ernestiä ryhtymään apteekkariksi. Hän pystyi kuitenkin todistamaan isälleen kykynsä ryhtyä taidemaalariksi heräämällä joka päivä ennen työpäivän alkua maalaamaan seitsemäksi tunniksi. Pian hän sai taivutettua isänsäkin taidemaalarin uravalinnan kannalle. Tämän jälkeen hän voitti toisen sijan Prix de Rome -kilpailussa ja hänet hyväksyttiin opiskelemaan Léon Cognietin ateljeehen.
Hän vieraili lyhyesti Roomassa ja Sveitsissä, ja osallistui vuoden 1831 salonkiin maalauksellaan Hollantilaiset porvarit. Meissonier osallistui myös vuoden 1836 salonkiin maalauksella Shakinpelaaja ja juoksupoika. Meissonier maalasi ahkerasti ja teki samalla kuvituksia Curmerin, Hetzelin ja Dubocherhen kirjapainoille.
Muutaman epäonnistuneen uskontoaiheisen maalauksen yrityksen jälkeen hän palasi taidemaalari Paul Chenavardin ohjaukseen ja maalaamaan itselleen tyypillisiä aiheita. Hän asetti esille maalaukset Shakkipeli, Nuori mies soittaa selloa (1842), "Taidemaalari ateljeessaan" (1843), "Vartiohuone", Nuori mies katselee piirustuksia, "Pikettipeli" (1845) ja "Petanki". Nämä työt osoittivat hänen tarkan maalaustekniikkansa.
Maalauksensa Sotilaat (1848) jälkeen hän esitti maalauksen Tupakoitsija (1849) ja "Bravos" (1852). Mestarimaalauksen Uhkapelurit ja erimielisyys Napoleon III esitteli Englannissa. Voittokulku jatkui, kun Meissonier esitti 1857 yhdeksän piirustusta ja maalausta joiden joukossa olivat Sijaishallituksen aikainen nuori mies, Taidemaalari, Kengitysseppä, Muusikko ja Lukemista Dederotilla.
Meissonier piirsi ja maalasi luonnon mukaan tarkasti ja huolellisesti. Esimerkiksi maalausta 1807 hän maalasi useita jaksoja kymmenen vuoden ajan saadakseen tauluun viimeistellyn lopputuloksen. Suureen vuoden 1878 salonkiin hän toi 16 maalausta. Tämän jälkeen hänen töitään nähtiin vähemmän salongissa ja hän lähettikin teoksiaan pienempiin näyttelyihin. Hänet valittiin suuren kansallisen näyttelyn johtajaksi 1883, jossa hän esitteli maalaukset Pioneeri, Reinin armeija, Vieraitten saapuminen ja Markus.
Vuonna 1884 avattiin Petit Galleriassa näyttely, johon oli koottu 146 Meissonierin teosta. Seuraavana vuonna perustettiin uusi salonki ja Meissonierista tuli sen johtaja. Hän esitteli siellä myös vuonna 1890 maalauksensa "1807" ja pian hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891 siellä oli esillä hänen maalauksensa Barrikaadi
Meissonier on yksi 1800-luvun realistisen koulukunnan suurista taiteilijoista Jean-Léon Gérômen, William-Adolphe Bouguereaun ja muiden rinnalla. Heidän töistään maksettiin suuria summia ja heitä arvostettiin eri puolilla maailmaa kiinnostavien aiheiden ja suurenmoisen piirustus- ja maalaustekniikan vuoksi. Meissonier toimi muun muassa Albert Edelfeltin ja Gunnar Berndtsonin mentorina ja opettajana.
Meissonier toivoi saavansa viran École des Beaux-Artsissa, mutta ei kuitenkaan koskaan saanut sitä.
Yksityiselämä

Vuonna 1838 hän meni naimisiin taidemaalari M. Steinhelin sisaren kanssa. Meissonier liitettiin Napoleon III:n keisarilliseen armeijaan, ja Meissonier vieraili Napoleonin mukana 1870 Italiassa sodan aikana. Vuonna 1871 Pariisin piirityksen aikana hän toimi everstinä "regiment de marche" -yksikössä.
Hänen poikansa Jean Charles Meissonier oli myös taidemaalari. Hän opiskeli isänsä alaisuudessa.
Teoksia

Napoleon III Solferinon taistelussa, 1863.
Campagne de France 1814, 1864.
Alexandre Dumas Jr, 1877.
Tutkielma hevosesta, n. 1880?
Kirjallisuutta ja linkkejä

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kortelainen Anna, Arell, Berndt, Kuutti Tuija - Ernest Meissonier - miesten kesken - män emellan (Minerva Kustannus Oy 2004) ISBN 9789525478686
Constance Hungerford - Ernst Meissonier and Art for the French Bourgeoisie ISBN 0521632404
Philippe Guilloux - Meissonier: Trois siecles d'histoire
Aiheesta muualla

Jean-Louis Ernest Meissonier, Art Renewal Center. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  FID  MusicBrainz  Musée d'Orsay  Victoria  Prado  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Jean-Louis-Ernest Meissonier, Filosofi, 1878
Ahvenanmaan politiikka

Ahvenanmaan itsehallintotalo, jossa Ahvenanmaan maakuntapäivät ja Ahvenanmaan maakunnan hallitus toimivat.
Suomen tasavallan perustuslain mukaan Ahvenanmaan maakunnalla on itsehallinto sen mukaan kuin Ahvenanmaan itsehallintolaissa erikseen säädetään. Itsehallinto antaa ahvenanmaalaisille oikeuden säätää lailla omista sisäisistä asioistaan ja päättää maakunnan tulo- ja menoarviosta. Lainsäädäntövaltaa Ahvenanmaan maakunnassa, itsehallintolaissa määritellyissä asioissa, käyttää maakuntapäivät. Ylintä toimeenpanovaltaa maakunnan itsehallintoon kuuluvissa asioissa käyttää Ahvenanmaan maakunnan hallitus.
Suomen eduskunta on vahvistanut Ahvenanmaan maakunnan itsehallinnon itsehallintolailla 1920 ja takuulailla 1922, jotka yhdistettiin 1951 uudeksi itsehallintolaiksi. Sen korvasi vuoden 1993 alussa voimaan tullut uusi laki. Sitäkin on myöhemmin vielä uudistettu. Itse­hallinto­lakia voidaan muuttaa tai se voidaan kumota vain Suomen edus­kunnan ja Ahvenan­maan maa­kunta­päivien yhtä­pitävällä päätöksellä, jonka eduskunta on hyväksynyt perustus­lain säätämis­järjestyksessä ja maakunta­päivät vähintään kahden kolmasosan enemmistöllä.
Ahvenanmaalta valitaan Suomen eduskuntaan aina yksi edustaja.
Ahvenanmaa on ollut demilitarisoitu vuodesta 1856 lähtien, jolloin Krimin sota päättyi. Tämän jälkeen siellä on oleskellut sotajoukkoja ainoastaan maailmansotien aikana.
Lainsäädäntö- ja toimeenpanovalta

Lainsäädäntövaltaa Ahvenanmaan maakunnassa, itsehallintolaissa määritellyissä asioissa, käyttää maakuntapäivät. Maakuntalait säädetään maakuntahallituksen aloitteesta. Itse­hallinto­laki sisältää yksityis­kohtaiset säännökset siitä, millaisista asioista maa­kunta saa säätää omia lakeja ja millaisista asioista Suomen valtion lait ovat voimassa myös Ahvenan­maalla.
Ylintä toimeenpanovaltaa maakunnan itsehallintoon kuuluvissa asioissa käyttää Ahvenanmaan maakuntahallitus, jonka valitsee maakuntapäivät.
Lainsäädäntö- ja toimeenpanovalta > Presidentin veto-oikeus

Tasavallan presidentillä on ehdoton oikeus määrätä säädetty laki raukeamaan kokonaan tai osittain. Ennen veto-oikeuden käyttöä presidentin on pyydettävä asiasta korkeimman oikeuden lausunto.lähde?
Kansainväliset sopimukset, jotka vaikuttavat maakunnan itsehallinnon piiriin kuuluviin asioihin, tulevat voimaan maakunnan osalta vasta kun maakuntapäivät ovat ne ratifioineet. Lainvalmistelussa ja riitakysymyksissä maakunnan ja valtakunnan kantojen yhteensovittamiseksi sekä lausuntojen antamiseksi toimii Ahvenanmaan valtuuskunta, johon kuuluu kaksi valtioneuvoston ja kaksi maakuntapäivien valitsemaa jäsentä sekä puheenjohtajana maaherra tai muu tasavallan presidentin maakuntapäivien puhemiehen suostumuksella tehtävään määräämä henkilö.lähde?
Maakunta ja valtionvirasto

Seuraavilla aloilla itsehallinnollinen Ahvenanmaan maakunta toimii lähinnä kuten itsenäinen valtio omine lainsäädäntöineen ja hallintokoneistoineen:
opetustoimi, kulttuuri ja muinaismuistojen suojelu
terveyden- ja sairaanhoito
ympäristöasiat
elinkeinoelämän edistäminen
sisäinen liikenne
kunnallishallinto
poliisitoimi
postilaitos
radio ja televisio
Ahvenanmaan valtionvirasto toimii Ahvenanmaan maakunnan alueella Suomen tasavallan aluehallintoviranomaisena. Se toimii Suomen tasavallan edustajana itsehallintolaissa määritellyissä asioissa, kuten verotoimiston ja käräjäoikeuden asioissa. Maakunnan itsehallinnon takia valtionvirastolla on kuitenkin erilaiset tehtävät kuin muun Suomen aluehallintovirastoilla.  Ennen vuotta 2010 valtionviraston toimia hoiti Ahvenanmaan lääninhallitus.lähde?
Ahvenanmaan valtionviraston johtaja on muista aluehallintovirastoista poiketen maaherra. Maaherra on maakunnassa ensi sijassa Suomen hallituksen edustajana. Maaherra avaa ja päättää presidentin puolesta Ahvenanmaan maakuntapäivät. Hänen tehtäviinsä kuuluu myös toimia Ahvenanmaan valtuuskunnan puheenjohtajana.lähde?
Edustus Suomen eduskunnassa

Ahvenanmaalta valitaan Suomen eduskuntaan aina yksi edustaja riippumatta alueen asukasluvusta. Ahvenanmaan vaalipiiri on eduskuntavaaleissa yksi vaalipiiri. Ahvenanmaalla toimivat eri puolueet kuin Manner-Suomessa. Ahvenanmaalta valittu edustaja (vuoden 2015 vaaleissa Mats Löfström) kuuluu ruotsalaiseen eduskuntaryhmään.
Euroopan unioni ja Ahvenanmaan maakunta

Ahvenanmaa on osa Euroopan unionia. Euroopan unionia koskevissa asioissa maakunnalle on varattu mahdollisuus tuoda omat näkemyksensä esille lainsäädännön valmisteluvaiheessa. Euroopan unionin tuomioistuimissa esitettävät kansalliset kannat valmistelee ja esittää valtakunnan viranomainen kuultuaan tarvittaessa Ahvenanmaata. Mikäli maakunta jättää panematta täytäntöön jonkin Euroopan unionin säädöksen joka kuuluu sen toimivaltaan, ja Suomi tuomitaan tästä laiminlyönnistä rahalliseen seuraamukseen, maakunta vastaa sakosta täysimääräisesti.lähde?
Ahvenanmaa kuuluu Euroopan talous- ja rahaliittoon ja Euroopan unionin tulliliittoon ja sen valuuttana on euro. Ahvenanmaa ei kuitenkaan kuulu Euroopan unionin arvolisäverokantaan. Jos laiva pysähtyy Ahvenanmaalla niin, että siihen voi nousta ja siitä voi poistua matkustajia, siellä myytävistä tavaroista ei tarvitse maksaa veroja. Lisäksi Ahvenanmaalta voidaan myydä alle 22 euron arvoisia lähetyksiä ilman, että myynnistä tarvitsee maksaa arvonlisäveroa. Raja oli vuoden 2013 alkuun asti 43,48 euroa, mutta sitä laskettiin, koska Ahvenanmaalta tilattiin muuhun Suomeen videopelejä, elokuvia, kirjoja, leluja, muistikortteja, piilolinssejä, teknisiä laitteita, vaatteita ja värikasetteja. Valtiovarainministeriön mukaan verovapaat tuotteet vääristivät kilpailua ja korkeamman verorajan aikana valtio menetti vuosittain 15–20 miljoonaa euroa, jotka se olisi voinut kerätä arvonlisäverona.
Suomen liittyessä Euroopan unioniin sovittiin erikseen Ahvenanmaan itsehallinnon ja EU-jäsenyyden yhteensovittamisesta, minkä lisäksi ahvenanmaalaiset saivat itse päättää omasta jäsenyydestään. Vaihtoehtona oli myös Ahvenanmaan jääminen unionin ulkopuolelle Tanskalle kuuluvan Grönlannin tavoin. Suomen liittymissopimukseen liitettiin niin sanottu Ahvenanmaan pöytäkirja, johon ahvenanmaalaiset saivat menestyksekkäästi lähes kaikki erityisvaatimuksensa, joskaan eivät toivomaansa omaa edustajaa Euroopan parlamenttiin. Ahvenanmaa oli mukana Suomen EU-kansanäänetyksessä 16. lokakuuta 1994, mutta piti myös oman erillisen kansanäänestyksensä 20. marraskuuta. Valtakunnallisessa äänestyksessä EU-jäsenyyttä kannatti vain 51,9 prosenttia ahvenanmaalaisista, mutta omassa äänetyksessä kuukautta myöhemmin peräti 73,6 prosenttia. Ahvenanmaan maakuntapäivät vahvisti EU-jäsenyyden 2. joulukuuta äänin 26–4.
Mallina maailmalle

Ahvenanmaan malli herättää jonkin verran kiinnostusta maailmalla. Maakuntaan saapuu usein tutkijoita, toimittajia ja poliitikkoja tutustumaan itsehallintojärjestelmään, joka on kansainvälisesti katsoen varsin epätavallinen. Kansainvälisessä katsannossa on erikoista, että maakunnalla on laaja toimivalta, josta puuttuvat lähes kokonaan talouspoliittiset toimivaltuudet. Esimerkiksi lokakuussa 2007 Georgian presidentti Mikheil Saakašvili liitti Suomen vierailuunsa matkan Ahvenanmaalle. Maakunnan asioiden järjestäminen kiinnosti Saakašvilia koska Georgiaan kuuluu muodollisesti kolme itsehallinnollista aluetta, joissa kaikissa on ollut levottomuuksia. Kansainvälispoliittisesti näistä erityisen merkittäviä ovat Abhasia ja Etelä-Ossetia, joiden hallitukset pyrkivät Venäjän tuella täyteen itsenäisyyteen. Myös Serbia ehdotti Kosovon kysymyksen ratkaisuksi, että Kosovolle olisi annettu Ahvenanmaan kaltainen asema itsenäisyyden sijaan.