stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Makuuhuoneen ikkuna
Juoni

Terry Lambertilla on suhde pomonsa vaimon Sylvia Wentworthin kanssa. Eräänä iltana firman juhlien jälkeen Terryn luona ollessaan Sylvia kuulee huutoa makuuhuoneen ikkunan alta ja näkee miehen käyvän väkivaltaiseksi naista kohtaan. Ennen kuin Terry ehtii ikkunan luo, on tekijä ehtinyt jo lähteä. Terry ja Sylvia ovat kummatkin samaa mieltä siitä, että tapahtuneesta tulisi ilmoittaa poliisille. Matkassa on vain yksi mutta: Sylvian tehdessä ilmoituksen hänen miehensä saisi tietää suhteesta. Terry tarjoutuu menemään poliisien puheille Sylvian puolesta. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta sitten Terryn todistuksessa ilmenee epäselvyyksiä ja pian hän onkin itse pääepäilty. Pian paljastuu sarja raiskauksia ja murhia, joiden tekotavoissa on yhtäläisyyksiä. Terry lähtee oikeuteen todistamaan suojellakseen Sylvian henkilöllisyyttä. Syytetyn puolustus kuitenkin murtaa todistuksen ja syyllinen pääsee vapaalle jalalle. Todistaja ja päällekarkauksen uhri tutustuvat ja lavastavat tilanteen ansaksi murhaajalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Guttenberg  | … |  Terry Lambert   |
|  Elizabeth McGovern  | … |  Denise Connolly   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Sylvia Wentworth   |
|  Paul Shenar  | … |  Collin Wentworth   |
|  Carl Lumbly  | … |  etsivä Quirke   |
|  Frederick Coffin  | … |  etsivä Jessup   |
|  Brad Greenquist  | … |  Carl Henderson   |
|  Wallace Shawn  | … |  Hendersonin asianajaja   |
|  Robert Schenkkan  | … |  asianajaja Peters   |
Tuotanto

Makuuhuoneen ikkunan kuvaukset alkoivat Baltimoressa Marylandin osavaltiossa 21. huhtikuuta 1986. Baltimoren lisäksi elokuvaa kuvattiin Wilmingtonissa ja Winston-Salemissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli De Laurentiis Entertainment Group.
Julkaisu ja vastaanotto

Makuuhuoneen ikkuna sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 1987. Elokuvan teatterilevittäjänä Yhdysvalloissa oli tuotantoyhtiönäkin toiminut De Laurentiis Entertainment Group. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa avausviikonloppunaan 2 919 657 dollaria 930 elokuvateatterissa ja teatterikierroksensa aikana yhteensä 12 640 385 dollaria yhteensä 934 elokuvateatterissa. Suomessa Makuuhuoneen ikkuna sai teatteriensi-iltansa 31. heinäkuuta 1987. Finnkino oli elokuvan teatterilevittäjänä Suomessa. Elokuva oli Suomessa 41. katsotuin elokuva 38 996 hengen katsojamäärällään vuonna 1987.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 86% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,0/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 14 arviointiin. 1 381 käyttäjästä 49% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 3 473 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,4/10.
Makuuhuoneen ikkuna julkaistiin Yhdysvalloissa ensi kerran DVD:lle 31. tammikuuta 2000. Sandrew Metronome Distribution Finland Oy on julkaissut elokuvan Suomessa DVD:lle.
Aiheesta muualla

Makuuhuoneen ikkuna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Makuuhuoneen ikkuna Elonet.
Makuuhuoneen ikkuna AllMoviessa. (englanniksi)
Makuuhuoneen ikkuna Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Makuuhuoneen ikkuna Box Office Mojossa (englanniksi)
Makuuhuoneen ikkuna Yhdysvaltain elokuvainstituutin sivuilla (englanniksi)
Pieni lintunen

| Pieni lintunen Yölintu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993
 Julkaistu: 12. tammikuuta 1994
 Tuottaja(t): Simo Silmu
 Tyylilaji: iskelmä
Yölinnun muut julkaisut
| Yölintu laskeutuu 1993 | Pieni lintunen 1994 | Kaikki kohdallaan 1997 |
Pieni lintunen on Yölinnun vuonna 1994 julkaistu toinen albumi ja yhtyeen viimeinen omakustanteena julkaistu albumi. Se sisältää edellisestä albumista poiketen myös yhtyeen omia sävellyksiä, cover-kappaleiden lisäksi. Albumi on loppuunmyyty yhtyeen esikoisalbumin tavoin.
Kappaleet

Kuin yö – 3.49
Pieni lintunen – 3.00
Amerikkaan Amerikkaan – 3.02
Petronella – 2.39
Kaunis kesäyö – 3.02
Särkyneen toiveen katu – 2.18
Vaikene sydän – 3.05
On kesäyö – 2.24
Pieni kukkanen – 4.53
Jätkän humppa – 2.16
Rantakoivun alla – 3.20
Surujen kitara – 2.11
Kokoonpano

Simo Silmu - laulu, harmonikka, basso
Saku Mansikkamäki - rummut, taustalaulu
Markus Kuusijoensuu - kitara, basso, taustalaulu
Matti Silmu - kitara, taustalaulu
Payday 2

| Payday 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Overkill Software
Julkaisija:  505 Games
Jakelija:  Steam, PlayStation Store, Microsoft Store, Nintendo eShop, Humble Store ja PlayStation Now
Säveltäjä:  Simon Viklund ja Le Castle Vania
Pelisarja:  Payday
Pelimoottori:  Diesel
Julkaistu:  13. elokuuta 2013
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli, hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli, yhteistyöpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18, PEGI 18, PEGI 18, PEGI 18 ja PEGI 18  USK 18 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation 4, Xbox One, Linux, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Payday 2 on Overkill Softwaren kehittämä ja 505 Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on jatko-osa vuoden 2011 videopelille Payday: The Heist. Payday 2 julkaistiin alun perin 13. elokuuta 2013 Microsoft Windowsille sekä Playstation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Peli oli kannattava pelkästään ennakkotilauksien osalta  ja sai positiivisia arvosteluja. Payday 2: Crimewave Edition, joka tarjoaa parannettuja grafiikoita, uutta sisältöä ja kaikki aikaisemmin julkaistut lisäsisällöt, julkaistiin PlayStation 4:lle ja Xbox One:lle kesäkuussa 2015.
Pelaaminen

Payday 2 sijoittuu Washington DC:hen ja keskittyy erilaisiin ryöstöihin. Payday 2:ssa on kymmeniä eri pelattavia hahmoja, joista pelaaja valitsee neljä; yhden pelattavaksi hahmokseen ja kolme tietokonepelaajaa. Pelissä pystyy ryöstämään erilaisia kohteita, joista jotkin ryöstöt on tehtävissä on suoritettavissa vain pelinsisäisen hiippailumekaniikan avulla. Pelissä on useita eri aseita, joista pelaaja pystyy valitsemaan kaksi, kuten haulikoita, konekivääreitä tai tarkkuuskivääreitä.
Peli koostuu useista "keikoista", joita pelaaja voi suorittaa joko itse, yhdessä tietokonepelaajien kanssa, tai osana moninpelikokemusta. Nämä tehtävät voivat olla muun muassa pankkiryöstöjä, huumekauppoja, vaalien peukalointia tai salakuljetettujen ydinaseiden varastamista. Jotkut tehtävistä painottavat hiiviskelyä, joka johtaa usein bonuspisteisiin sekä -rahaan tehtävän suorittamisen yhteydessä.
Vastaanotto

PC Gamer antoi pelille 79/100.
Pelaaja-lehden Paavo Niskala antoi Payday 2:lle arvosanan 8/10. Hän sanoi ammuskelun olevan mielekästä ja kehui sitä, että pelin kartoista pystyy ottamaan kaiken ilon irti. Hän kritisoi pelin tekoälyä.
V2.fi antoi pelille arvostelussaan neljä ja puoli tähteä viidestä. Arvostelussa peliä loihdittiin hyväksi jatko-osaksi Payday: The Heistille. Arvostelussa kehuttiin pelin äänimaailmaa sekä omaperäistä tyyliä.
Gamereactorin Matti Isotalo kritisoi pelin tekoälyä ja kirjoitti, että yksinpelikokemus on "lähes pelikelvoton". Hän kuitenkin piti Payday 2:n tarjoamasta moninpelikokemuksesta sekä kustomointivaihtoehdoista. Hänen lopullinen arvosanansa pelille oli 7/10.
Vastaanotto > Myynti

Starbreeze Studios vahvisti 8. elokuuta 2013, viikkoa ennen pelin julkaisua, että peli oli kannattava jo pelkästään ennakkotilauksien osalta, joka kattoi kaikki kustantajan 505 Games sijoittamat rahat. Kaikki uusi tuotto jaettiin kehittäjän ja kustantajan kesken.
Syyskuussa 2013 uutisoitiin, että Payday 2 oli myynyt jo 1,58 miljoonaa kappaletta. 80% myynneistä olivat digitaalisia. Marraskuuhun 2014 mennessä, Payday: The Heist ja Payday 2 olivat yhdessä myyneet yli 9 miljoonaa kappaletta.
Petri (saari)

Petri
| --- | --- |
Sijainti:  Savonlinna Etelä-Savo Suomi
Vesialue:  Saimaa: Puruvesi
Pinta-ala:  49,1 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Petri eli Petrisaari on Puruveden saari Savonlinnassa Mustanselän koillispuolella. Härkösaaresta sen erottaa Petrinsalmi. Saaressa on lampi, jonka nimi on Petrinlampi. Petrissä on kolme retkisatamaa.
Pieni kirja suurista hyveistä

| Pieni kirja suurista hyveistä> Petit traité des grandes vertus |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  André Comte-Sponville
Kieli:  ranska
Genre:  etiikka
Julkaistu:  1995
Suomennos
Suomentaja:  Virpi Hämeen-Anttila
Kansitaiteilija:  Jari Silvennoinen
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  383
ISBN:  952-9842-40-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pieni kirja suurista hyveistä (ransk. Petit traité des grandes vertus) on ranskalaisen filosofin André Comte-Sponvillen teos vuodelta 1995. Teos käsittelee etiikkaa erityisesti yksittäisten hyveiden kannalta. Kirja oli myyntimenestys ja teki Comte-Sponvillen tunnetuksi. Se sai Ranskan akatemian La Bruyere -palkinnon ja on käännetty useimmille eurooppalaisille kielille. Suomeksi kirja ilmestyi vuonna 2001 Basam Booksin kustantamana. Suomentaja Virpi Hämeen-Anttila on kirjoittanut teokseen jälkisanat.
Aiheesta muualla

Kilpeläinen, Tapani: Ce n’etait pas drôle d’garder mon self-control. Niin & näin 4/2003. (PDF)
Kunnas, Tarmo: Rakkaus on suurin hyve. Yliopisto 11/2002. (Internet Archive)
Lahdenperä, Johan: Hyveet tekevät meistä inhimillisiä ihmisiä. Helsingin sanomat 24.12.2001 (maksullinen).
Petrus Apianus

Petrus Apianus
Petrus Apianus (1495–1552) oli saksalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän havaitsi, että komeetan pyrstö osoittaa aina aurinkoon päin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petrus Apianus Wikimedia Commonsissa
Piikivi

Piikiveä
Piikivenkappaleita
Piikivikenttä Rügenissä, Saksassa.
Piikivi eli limsiö on kalkkikiven keskelle muodostunut kvartsisaostuma. Piikivet olivat kivikaudella arvokkaita, koska niiden lohkopinnat ovat teräviä ja ne sopivat siten työkaluiksi.
Piikiven iskusta karkaistun hiiliteräksen kanssa syntyy helposti kipinä, ja piikivenkappaletta käytettiin tuluksissa ja tuliaseiden piilukoissa 1850-luvulle asti.
Piikiven väri vaihtelee suuresti sen mukaan, mitä metalleja kiviaineksessa on; yleisimpiä värejä ovat harmaanruskean eri sävyt, vihertävä ja ruosteenpunainen. Ne ovat tavallisesti keskeltä tummempia kuin pinnalta.
Suomen kivikautinen väestö hankki piikivensä ulkomailta: Venäjältä, Skandinavian eteläosista tai Keski-Euroopasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piikivi Wikimedia Commonsissa
Per Egil Flo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Stryn, Norja
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Molde
Pelinumero: 15
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 | Stryn | – | (–) |
| 2006–2013 | Sogndal | 166 | (8) |
| 2013– | Molde | 38 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 204 | (9) |
Maajoukkue
| 2014– | Norja | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. toukokuuta 2015.
Per Egil Flo (s. 18. tammikuuta 1989 Stryn) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.
Flo edusti vuosina 2006–2013 Sogndalia, jossa hän pelasi 56 ottelua Norjan pääsarjassa ja 110 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesken kauden 2013 Flo siirtyi Moldeen. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Flo teki ensiesiintymisensä vuonna 2014.
Pekka Koskinen (fyysikko)

| Pekka Koskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. toukokuuta 1977 (ikä 47) Kaustinen
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  fysiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto (FM 2001, FT 2003)
Väitöstyön ohjaaja:  Matti Manninen
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Tutkimusalue:  laskennallinen nanofysiikka, fysiikan opettajien koulutus
Palkinnot:  SVR R, Jyväskylän yliopiston opetuksen kehittämispalkinto (2012 & 2019)
Aiheesta muualla
Fysiikan laitos, JY
Pekka Johannes Koskinen (s. 19. toukokuuta 1977 Kaustinen) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on ollut fysiikan professorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2020. Tutkijana hän on erikoistunut laskennalliseen nanofysiikkaan. Hän tutkii matalaulotteisia nanorakenteita sekä niiden ominaisuuksia tietokonemallinnuksen avulla. Tutkimustyön ohella Koskinen on ollut vuosina 2018–2021 Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen pedagoginen johtaja eli opetusasioista vastaava laitoksen varajohtaja.
Akateeminen ura > Uran alku

Pekka Koskinen opiskeli fysiikkaa Jyväskylän yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001. Sen jälkeen hän aloitti jatko-opinnot. Filosofian tohtoriksi hän väitteli vuonna 2003 Jyväskylän yliopistossa. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Matti Manninen. Osan väitöstutkimuksestaan Koskinen teki yhdessä professori Ulrich Hohenesterin kanssa Karl-Franzens-yliopistossa Grazissa. Väitöskirjan aihe liittyy kvanttimekaniikkaan. Tarkemmin määriteltynä väitöstutkimuksen alana ovat teoreettinen nanotiede ja laskennallinen nanofysiikka. Koskinen kehitti joitakin yksinkertaistettuja laskennallisia malleja puolijohtavista nanorakenteista. Yksinkertaistettuja malleja käytetään, kun kvanttimekaniikassa niin kutsuttuun monen kappaleen teoriaan pohjautuvat laskelmat olisivat liian hankalia tai niihin kuluisi liikaa aikaa.
Valmistumisen jälkeen Koskinen työskenteli post doc-tutkijana aluksi Jyväskylän yliopistossa 2004–2005 ja sen jälkeen vuodet 2005–2007 Saksassa Fraunhoferin materiaalimekaniikan instituutissa (engl. Fraunhofer Institute for Mechanics of Materials, (IWM)) ja Freiburgin yliopiston fysiikan laitoksella. Fraunhoferin materiaalimekaniikan instituutti on eräs sovellettuun tekniikkaan erikoistuneen saksalaisen Fraunhofer-instituutin tutkimusyksiköistä.
Palattuaan takaisin kotimaahan Koskinen oli tutkijatohtorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2007 ja sen jälkeen Suomen Akatemian akatemiatutkijana 2011-2016. Viimeksi ennen nimitystään professoriksi hän työskenteli vuodesta 2016 yliopistonlehtorina ja tutkijana Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen teoreettisen nanotieteen ja laskennallisen nanofysiikan tutkimusalalla. Suomen Akatemian rahoittamassa hankkeessa (nimeltä "Lättänöiden metallien laskennallinen tutkimus" (2016–2020)) hän tutki grafeenia ja metallisia nanorakenteita. Hän on tehnyt tutkimusta sekä fysiikan laitoksella että Jyväskylän yliopiston poikkitieteellisessä Nanotiedekeskuksessa.
Opettajana Koskinen on pitkään tehnyt fysiikan opetuksen ja opetusmenetelmien kehittämistyötä. Hän on muun muassa lehtori Jussi Maunukselan kanssa fysiikan laitoksella kehittänyt vuonna 2017 esitellyn niin kutsutun laatuaikaoppimismallin. Malli perustuu pienryhmissä tapahtuvaan yhteistoiminnalliseen opetukseen, jonka tukena on teknologisia sovelluksia (esim. videoita ja internetissä julkaistuja verkkotehtäviä).
Akateeminen ura > Professori ja hallintotoimet

Kaudella 2018–2021 Pekka Koskinen on ollut fysiikan laitoksen pedagoginen johtaja eli koulutusasioista vastaava laitoksen varajohtaja. Samalla hän on laitosjohtajan varamies tämän ollessa estynyt hoitamaan tehtäviään. Pedagoginen vastaa laitoksella opetusasioista ja ulkoisesta viestinnästä. Vuosittain pedagoginen johtaja tekee päätöksen lukuvuoden opetusohjelmasta ja osallistuu yhdessä laitoksen johtajan kanssa opetussuunnitelmien laatimiseen. Opintoasioihin kuuluu lisäksi laitoksen opiskelijarekrytoinnin ja opiskelijavalintojen suunnittelua ja kehittämistä. Koskinen on myös vastannut fysiikan laitokselta valmistuvien maisterien tutkielmien arvostelusta ja pro gradu-tutkielmien tarkastajien nimeämisestä.
Jyväskylän yliopisto kutsui kesällä 2020 Koskisen fysiikan professoriksi. Professuurin alaksi määriteltiin tarkemmin laskennallinen nanofysiikka. Hän aloitti tehtävässä lokakuussa 2020. Fysiikan laitoksella toimii Koskisen johdolla matalaulotteisten nanorakenteiden mallintamiseen erikoistunut tutkimusryhmä. Hän koordinoi professorina myös fysiikan aineenopettajien koulutusta.
Koskinen on lokakuuhun 2020 mennessä ohjannut 6 väitöskirjaa.
Tutkimustyö

Fyysikkona Koskinen on erikoistunut matalaulotteisten nanomateriaalien ja -rakenteiden tutkimukseen. Nanofysiikan mielenkiinnon kohteena ovat muun muassa nanoputket ja -langat, joista käytännön esimerkkejä ovat hiilinanoputket. Professori Koskinen tutkii myös grafeenia. Koskisen tutkimusalaan kuuluvat kaksiulotteiset nanomateriaalit ovat 2010-luvulla olleet maailmanlaajuisesti suosittu tutkimusaihe nanotieteissä. Hän on tarkastellut nanorakenteiden niiden mekaanisia ja elektromekaanisia ominaisuuksia tietokonemallinnuksen avulla ja laskennallisia menetelmiä käyttäen. Nanomateriaalien ominaisuuksia hän on tutkinut esimerkiksi laatimalla simulaatioita. Nanotieteiden tutkimuksessa Koskinen on tehnyt yhteistyötä kemistien kanssa (mm. Mika Petterssonin ja Karoliina Honkalan tutkimusryhmien kanssa).
ResearchGate-palvelun tiedon mukaan professori Koskinen on syyskuuhun 2020 mennessä julkaissut tutkimuksistaan 90 tieteellistä tutkimusartikkelia. Useat näistä ovat kansainvälisesti vertaisarvioituja.
Tunnustuksia

Jyväskylän yliopiston fysiikan, matematiikan, tilastotieteen ja tietotekniikan opiskelijoiden ainejärjestö Ynnä on valinnut Koskisen fysiikan laitoksen vuoden luennoitsijaksi kaksi kertaa (2014 ja 2016). Lisäksi hän on saanut Jyväskylän yliopiston opetuksen kehittämispalkinnon 2012 ja 2019.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi itsenäisyyspäivänä 2019 Koskiselle Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkin.
Aiheesta muualla

Pekka Koskisen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive),  Jyväskylän yliopisto, fysiikan laitos. (englanniksi)
Professori Koskisen tieteellisiä julkaisuja vuodesta 2011 lähtien[vanhentunut linkki] JYFL. (englanniksi)
Matalaulotteisten nanorakenteiden mallinnus[vanhentunut linkki] Koskisen tutkimusryhmä, JYFL.
Low-dimensional nanomaterials modeling (Arkistoitu – Internet Archive) JYFL. (englanniksi)
Fysiikan opetuksen kehittäminen (Arkistoitu – Internet Archive) Fysiikan laitos, Jyväskylän yliopisto.
Opi fysiikkaa Koskisen kanava YouTube-palvelussa.
Pesäpallon suomensarja 1989

Pesäpallon suomensarja pelattiin 45. kerran kaudella 1989. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kempeleen Kiri, Lammin Luja ja Mansen Pesäpallo nousivat ykkössarjaan kaudeksi 1990. Lohkojen kaksi heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan ja kolmanneksi viimeiset joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Kausi oli yhdeksäs, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso pesäpallossa.
Suomensarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kempeleen Kiri | 22 | 21 | 0 | 1 | 212–77  | 42 |
| Haapajärven Kiilat | 22 | 16 | 0 | 6 | 188–116 | 32 |
| Ylihärmän Junkkarit | 22 | 14 | 0 | 8 | 205–109 | 28 |
| Halsuan Toivo | 22 | 14 | 0 | 8 | 198–122 | 28 |
| Sotkamon Jymy | 22 | 13 | 1 | 8 | 267–141 | 27 |
| Pattijoen Urheilijat | 22 | 11 | 1 | 10 | 136–164 | 23 |
| Reisjärven Pilke | 22 | 9 | 3 | 10 | 180–214 | 21 |
| Vetelin Urheilijat | 22 | 10 | 1 | 11 | 130–139 | 21 |
| Kajaanin Pallokerho | 22 | 8 | 1 | 13 | 175–191 | 17 |
| Tyrnävän Tempaus | 22 | 6 | 1 | 15 | 135–158 | 13 |
| Oulun Lippo | 22 | 4 | 1 | 17 | 133–199 |   9 |
| Rantsilan Raikas | 22 | 1 | 1 | 20 |   66–395 |   3 |
Suomensarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lammin Luja | 22 | 17 | 1 | 4 | 274–172 | 35 |
| Saaren Urheilijat | 22 | 15 | 1 | 6 | 221–140 | 31 |
| Ykköset, Helsinki | 22 | 15 | 0 | 7 | 268–131 | 30 |
| Kuusankosken Puhti | 22 | 12 | 3 | 7 | 203–141 | 27 |
| Tohmajärven Urheilijat | 22 | 12 | 1 | 9 | 261–198 | 25 |
| Mäntyharjun Virkistys | 22 | 10 | 4 | 8 | 182–186 | 24 |
| Joensuun Maila | 22 | 11 | 1 | 10 | 221–156 | 23 |
| Kiteen Urheilijat | 22 | 11 | 1 | 10 | 197–239 | 23 |
| Haminan Palloilijat | 22 | 8 | 2 | 12 | 152–180 | 18 |
| Rautjärven Urheilijat | 22 | 7 | 2 | 13 | 139–208 | 16 |
| Palokan Urheilijat | 22 | 5 | 0 | 17 | 112–247 | 10 |
| Jyväskylän Kiri | 22 | 1 | 0 | 21 | 109–371 |   2 |
Suomensarja > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mansen Pesäpallo | 22 | 21 | 0 | 1 | 371–101 | 42 |
| Koskenkorvan Urheilijat | 22 | 18 | 0 | 4 | 265–103 | 36 |
| Pesäkarhut, Pori | 22 | 13 | 1 | 8 | 173–141 | 27 |
| Ikaalisten Tarmo | 22 | 12 | 1 | 9 | 183–164 | 25 |
| Kauhajoen Karhu | 22 | 12 | 0 | 10 | 149–126 | 24 |
| Puna-Mustat, Helsinki | 22 | 11 | 0 | 11 | 192–177 | 22 |
| Järvenpään Palo | 22 | 10 | 1 | 11 | 147–156 | 21 |
| Tammelan Pallopeliitat | 22 | 9 | 1 | 12 | 206–145 | 19 |
| Jokioisten Koetus | 22 | 8 | 1 | 13 | 132–191 | 17 |
| Kuortaneen Kunto | 22 | 7 | 1 | 14 | 103–241 | 15 |
| Peräseinäjoen Toive | 22 | 7 | 0 | 15 | 110–188 | 14 |
| Lohjan Kisa-Veikot | 22 | 1 | 0 | 21 |   65–363 |   2 |
Suomensarja > Karsintasarja

Karsinta pelattiin 9. syyskuuta Palokassa yksipäiväisenä turnauksena.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyrnävän Tempaus | 2 | 2 | 0 | 0 | 28–10 | 4 |
| Rautjärven Urheilijat | 2 | 1 | 0 | 1 | 22–35 | 2 |
| Kuortaneen Kunto | 2 | 0 | 0 | 2 | 19–24 | 0 |
Kuortane putosi, mutta kun Tammelan Pallopeliitat luopui seuraavan kauden sarjasta, sai Kuortane pitää sarjapaikkansa.
Per Ekwall

Per Ekwall (13. elokuuta 1895 Pori – 19. joulukuuta 1990) oli suomalainen kemisti. Hän oli Åbo Akademin fysikaalisen kemian ja sähkökemian ylimääräinen professori vuodesta 1935-1963 ja kemian professori vuodesta 1943. Ekwall on siteeratuimpia suomalaisia kemistejä. Hän perusti Tukholmaan Ytkemiska Institutin (YKI). Hän tutki pääasiassa pinta- ja kolloidikemiaa.
Pesäpallon suomensarja 1985

Pesäpallon suomensarja pelattiin 41. kerran kaudella 1985. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Oulun Lippo, Järvenpään Palo ja Koskenkorvan Urheilijat nousivat ykkössarjaan kaudeksi 1986. Lohkojen viimeiset putosivat suoraan maakuntasarjaan. Kausi oli viides, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso pesäpallossa.
Suomensarja > Pohjoislohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Lippo | 18 | 15 | 1 | 2 | 248–136 | 31 |
| Kempeleen Kiri | 18 | 12 | 1 | 5 | 231–107 | 25 |
| Maaningan Mahti | 18 | 11 | 0 | 7 | 188–152 | 22 |
| Ylivieskan Kuula | 18 | 10 | 2 | 6 | 160–124 | 22 |
| Alajokikylän Nuorisoseuran Urheilijat, Simo | 18 | 9 | 1 | 8 | 138–154 | 19 |
| Sotkamon Jymy 2 | 18 | 9 | 1 | 8 | 166–159 | 19 |
| Haapajärven Kiilat | 18 | 7 | 0 | 11 | 169–222 | 14 |
| Vimpelin Veto 2 | 18 | 6 | 0 | 12 | 119–168 | 12 |
| Kajaanin Pallokerho | 18 | 5 | 0 | 13 | 123–199 | 10 |
| Lappajärven Veikot | 18 | 3 | 0 | 15 |   97–218 |   6 |
Suomensarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Järvenpään Palo | 18 | 15 | 0 | 3 | 162–96  | 30 |
| Lahden Mailaveikot | 18 | 14 | 0 | 4 | 211–103 | 28 |
| Lammin Luja | 18 | 14 | 0 | 4 | 166–98  | 28 |
| Karjalan Maila | 18 | 10 | 1 | 7 | 152–123 | 21 |
| Imatran Pallo-Veikot 2 | 18 | 10 | 0 | 8 | 190–164 | 20 |
| Juvan Pallo | 18 | 9 | 0 | 9 | 168–149 | 18 |
| Summan Ponnistus | 18 | 8 | 1 | 9 | 150–150 | 17 |
| Kulhon Kunto | 18 | 5 | 0 | 13 | 115–182 | 10 |
| Jyväskylän Valo | 18 | 3 | 0 | 15 | 100–186 |   6 |
| Porvoon Kumuri | 18 | 1 | 0 | 17 |   99–262 |   2 |