stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rikoskirjallisuus
Kirjallisuutta

Almgren, Päivi – Jokitalo, Päivi: Tappavat tienoot.  Helsinki:  BTJ Finland, 2014.  ISBN 978-952-304-041-0
Ekholm, Kai – Haasio, Ari: 100 parasta dekkaria: Elämää suuremmat dekkarit.  Orivesi:  Things to Come, 1994.  ISBN 951-8908-02-8
Ekholm, Kai – Parkkinen, Jukka (toim.): Pidättekö dekkareista: Jännityskirjallisuuden tekijöitä, historiaa, estetiikkaa.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1985.  ISBN 951-692-138-8
Haasio, Ari: Kotimaisia dekkarikirjailijoita. Helsinki: BTJ.
Koskinen, Juha-Pekka: Harkittu murha: Kohti täydellistä rikosromaania.  Helsinki:  BTJ, 2009.  ISBN 978-951-692-744-5
Kukkola, Timo: Sherlock Holmes & Co.  Helsinki:  Suomen dekkariseura, 1985.  ISBN 951-99641-9-3
Kukkola, Timo: Dekkaristin käsikirja.  (2. uudistettu laitos)  Kemi:  Suomen dekkariseura: Crime Corporation: Oriveden sanomalehti, 1997.  ISBN 951-95327-6-5
Nummelin, Juri: Pulpografia: Amerikkalaisia kioskidekkareita suomeksi 1936–89.  Helsinki:  Suomen dekkariseura, 2000.  ISBN 951-98602-0-7
Ruohonen, Voitto: Kadun varjoisalla puolella: Rikoskirjallisuuden ja yhteiskuntatutkimuksen dialogeja.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2008.  ISBN 978-952-222-025-7
Röhl, Magnus (toim.): Mordets enkla konst? En antologi om detektivromaner och detektiver.  Lund:  Studentlitteratur, 2014.  ISBN 978-91-44-08385-8
Sjöblom, Simo: Suomenkielisen rikoskirjallisuuden ja sen reuna-alueiden bibliografia 1857–1989.  Helsinki:  Seaflower, 1990.  ISBN 952-6666-01-1
Symons, Julian: Murha! Murha! Salapoliisikertomuksesta rikosromaaniin.  ((Bloody Murder: From the Detective Story to the Crime Novel, 1972.) Suomentanut Leena Tamminen)  Helsinki:  WSOY, 1986.  ISBN 951-0-13599-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dekkarinetti.
Suomen dekkariseura ry.
Arthur Conan Doyle loi rikoskirjallisuuden tunnetun etsivähahmon Sherlock Holmesin.
Agatha Christie tunnetaan etenkin Hercule Poirotista ja neiti Marplesta.
HMS Rockwood

| HMS Rockwood |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  29. elokuuta 1941
Laskettu vesille:  13. kesäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  4. marraskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta marraskuussa 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 070 t (standardi) 1 458 t (max)
Pituus:  85,3 m
Leveys:  10,16 m
Syväys:  3,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua (50 km/h)
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  4 × 4" QF Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 3 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 x syvyyspomminheittäjää ja 3 × kiskoa, joihin 110 syvyyspommia
HMS Rockwood (viirinumero L39) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 työnumerolla J3989 osana vuoden 1940 sota-ajan hankintaohjelmaa (engl. 1940 War Programme) Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin pian tilauksen jälkeen 29. elokuuta. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1942 nimettynä Yorkshiressä pidetyn ketunmetsästyksen mukaan ja se valmistui vielä saman vuoden lopulla 4. marraskuuta.
Palvelus

Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus hinattiin elokuussa J. J. Kingille Gatesheadiin romutettavaksi.
HMS Rodney (1884)

| HMS Rodney |
| --- | --- |
 HMS Rodney

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  6. helmikuuta 1882
Laskettu vesille:  8. lokakuuta 1884
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1888
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1909
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 300 t
Pituus:  99,06 m
Leveys:  20,73 m
Syväys:  8,48 m
Koneteho:  11 500 ihp
Nopeus:  17 solmua (suunniteltu) 16,9 solmua  (koeajoissa)
Miehistöä:  530
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 13,5" -tykkiä 6 × 6" BL -tykkiä 12 × 6 naulan QF -tykkiä 10 × 3 naulan QF -tykkiä 4 × 14" torpedoputkea
HMS Rodney oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1888 valmistunut Admiral-luokan predreadnought-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 1. elokuuta 1881 Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 6. helmikuuta 1882. alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1884 ja se valmistui kesäkuussa 1888.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1909.
Rochesterin linna

| Rochesterin linna |
| --- | --- |
 Rochesterin linna sisäpihalta, taustalla muurin takana tuomiokirkko.
Koordinaatit:  51°23′22″N, 0°30′05″E
Rakennustyyppi:  keskiaikainen linna
Valmistumisvuosi:  sydänlinna valmistunut n. 1127
Omistaja:  English Heritage
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rochesterin linna sijaitsee Medwayjoen itärannalla Rochesterissa. 1100-luvulla valmistunut keskuslinna on yksi Englannin ja Ranskan parhaiten säilyneitä. Linnassa taisteltiin viimeisen kerran vuonna 1381, jolloin se vallattiin talonpoikaiskapinan aikana.
Historia

Aulus Plautius rakennutti paikalle linnoituksen vartioimaan tärkeää joenylityspaikkaa. Vilhelm Valloittaja nimitti puoliveljensä Odo Bayeuxlaisen Kentin jaarliksi. Domesday bookissa on epäsuora maininta linnasta. Sen mukaan Rochesterin piispalle annettiin Aylesfordista maata vastineeksi maasta, jolle rakennettiin linna. Vilhelm Punainen piiritti linnakaupunkia onnistuneesti vuonna 1088. Henrik I antoi linnan omistuksen William de Corbeilille vastineeksi siitä, että tämä vuonna 1127 rakennutti keskuslinnan, joka vielä nykyäänkin on hyvässä kunnossa. Robert, Gloucesterin jaarli oli vangittuna linnan tornissa
Kuningas Juhana Maattoman piirittäessä linnaa vuonna 1215 ensimmäisessä paronien sodassa kehämuurin perustuksiin kaivettiin tunneleita sen sortamiseksi. Esipihan valtaamisen jälkeen puolustajat vetäytyivät keskuslinnaan, jonka kaakkoiskulma romahdutettiin samalla tavalla. Korjauksia tehtiin vuosina 1221–1223.
Myöhemmät vaiheet

Rochesterin kaupungille linna siirtyi vuonna 1884 ja nyt sen omistaa English Heritage. Se on avoinna yleisölle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rochesterin linna Wikimedia Commonsissa
Eleuterio Rodolfi

Eleuterio Rodolfi.
Eleuterio Rodolfi (28. tammikuuta 1876 Bologna – 19. joulukuuta 1933 Brescia) oli italialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Näyttelijä Giuseppe Rodolfin perheeseen syntynyt Eleuterio aloitti uransa teatterissa ja siirtyi vuonna 1911 elokuva-alalle. Hän työskenteli Ambrosio Filmillä ja esiintyi varsinkin komedioissa, usein Gigetta Moranon parina. Vuonna 1913 Rodolfi alkoi myös ohjata, keskittyen aluksi komedioihin sekä sittemmin myös historiallisiin elokuviin ja teatterisovituksiin. Hän näytteli Ambrosiolla kaikkiaan 95 elokuvassa ja ohjasi noin 80. Vuodesta 1916 lähtien Rodolfi teki seitsemän elokuvaa Jupiter Filmille. Vuonna 1919 hän perusti oman tuotantoyhtiön Rodolfi Filmin.
Rodolfi vetäytyi elokuva-alalta vuonna 1923 ja työskenteli vuosikymmenen lopulle saakka teatterissa. Hän vietti viimeiset vuotensa Bresciassa, jossa hän teki itsemurhan.
Elokuvia

Il biglietto da mille, 1912 (näyttelijä)
Pompeijin viimeiset päivät ja häviö, 1913 (ohjaaja)
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Eleuterio Rodolfi (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
La rivolta dei pretoriani

| La rivolta dei pretoriani |
| --- | --- |
 Giuliano Gemman noustua kuuluisuuteen hänen kuvansa peitti Richard Harrisonin elokuvan mainosjulisteessa.
Ohjaaja:  Alfonso Brescia
Käsikirjoittaja:  Giampaolo Callegari
Tuottaja:  Carlo Vassalle
Säveltäjä:  Carlo Franci
Kuvaaja:  Pier Ludovico Pavoni
Leikkaaja:  Nella Nannuzzi
Lavastaja:  Pier Vittorio Marchi
Pääosat:  Richard Harrison, Moira Orfei, Giuliano Gemma, Piero Lulli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Films Internazionali Artistici
Ensi-ilta:  4. syyskuuta 1964 (Italia)
Kesto:  98 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  207 630 245 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
La rivolta dei pretoriani (”Pretoriaanien kapina”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alfonso Brescia. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison.
Juoni

Eletään vuotta 96 aaj. Rooman valtakuntaa hallitsee tyrannimainen keisari Domitianus, joka tukeutuu Soteruksen johtamiin gladiaattoreihin sekä rakastajaansa Isiksen papittareen Artamneen. Domitianusta vastustamaan nousee Punaiseksi Sudeksi naamioitunut pretoriaanikaartin komentaja Valerius Rufus, johon liittyy konsuli Nerva ja joukko muita kansalaisia. Valerius ja hänen kihlattunsa Lucilla joutuvat Domitianuksen vangeiksi, mutta salaliittolaisten hyökätessä palatsiin pretoriaanit puuttuvat tapahtumiin ja keisari saa surmansa kaksintaistelussa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Harrison  | … |  Valerius Rufus   |
|  Moira Orfei  | … |  Artamne   |
|  Giuliano Gemma  | … |  Cocceius Nerva   |
|  Piero Lulli  | … |  Domitianus   |
|  Paola Piretti  | … |  Lucilla   |
|  Aldo Cecconi  | … |  Rutilius   |
|  Renato Montalbano  | … |  Soterus   |
|  Ivy Holzer  | … |  Zusa   |
|  Massimo Carocci  | … |  Flavius   |
|  Mirko Ellis  | … |  Seianus   |
|  Fedele Gentile  | … |  Fabius Lucilius   |
|  Salvatore Furnari  | … |  kääpiö Elpidion   |
|  Amedeo Trilli  | … |  louhoksen vartija   |
Tuotanto

La rivolta dei pretoriani on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Elioksen studiolla Roomassa. Se on Alfonso Brescian ensimmäinen ohjaustyö.
Elokuva on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on paljon hauskoja ja jännittäviä yksityiskohtia. Sen suhde historiaan on hyvin löyhä. Richard Harrison on energinen toimintasankari, mutta hänen tyttöystävänsä Paola Piretti alias Paola Pitti jää pahasti Moira Orfein peruukkikokoelman varjoon. Salvatore Furnarin esittämä ovela kääpiö on yksi elokuvan sankareista. Tarinan mukaan Harrison luopui pretoriaaniroolinsa takia pääosasta Sergio Leonen spagettiwesternissä Kourallinen dollareita, joka olisi voinut tehdä hänestä oikean tähden.
DVD-julkaisut

Elokuva on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan.
Aiheesta muualla

La rivolta dei pretoriani Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Richard Roberts (insinööri)

Richard Roberts
Richard Roberts (22. huhtikuuta 1789 – 11. maaliskuuta 1864) oli brittiläinen insinööri. Hänen kehittämiään hienomekaanisia työstökoneita pidetään valmistustekniikan ja massatuotannon alkuna.
Varhainen elämä

Roberts syntyi Llanymynechissä Englannin ja Walesin rajalla. Hänen isänsä William Roberts oli suutari, joka toimi myös siltamaksun kerääjänä. Paikallinen pappi antoi Richardille koulutusta. Richard aloitti varhain työnteon lautturina Ellesmeren kanavalla. Myöhemmin hän työskenteli myös kalkkikivilouhoksella. Hän sai opastusta piirtämiseen tietöitä tehneeltä maanmittaajalta.
Roberts sai työpaikan muotin tekijänä Bradleyn rautavalimosta Staffordshiressä ja luultavasti vuonna 1813 pääsi työnjohtoasemaan Horselyn muottipajassa Tiptonissa. Hän opetteli sorvausta, kärrynpyörän- ja myllyjenkorjausta. Välttääkseen armeijapalvelun hän lähti Liverpooliin. Roberts ei kuitenkaan löytänyt sieltä töitä, muutti Manchesteriin ja päätyi lopulta armeijaa paetessaan Lontooseen Henry Maudslayn työntekijäksi koneistajana ja sorvaajana. Maudslayn palveluksessa hän omaksui esimiehensä ajatuksen, jonka mukaan tarkkojen työstökoneiden tärkein merkitys oli korvata käsityö mekaanisilla ratkaisuilla.
Kun Napoleonin joukot oli voitettu 1816, armeijan uhka poistui ja Roberts palasi pohjoiseen ja asettui Manchesteriin, missä perusti sorvausta tarjoavan työpajan. Sorvi oli makuuhuoneessa, ja vaimo pyöritti alakerrassa isoa pyörää, josta sorvi sai voimansa. Hän siirtyi pian uuteen kauppataloon Pool Foldissa, missä häntä kuvattiin sorvin ja työkalujen tekijänä.
Robertsin työstökoneet

Roberts rakensi suuren valikoiman työstökoneita, joista osa oli hänen itse suunnittelemiaan. Ensimmäinen kone oli hammaspyörien jyrsin. Tarkistakseen hampaiden mitat hän alkoi käyttää kulma-asteikolla varustettua kulmamittainta, jota hän kehitti ja myi muille insinööreille. Jyrsimen periaatteen Roberts sai Maudsleyllä, jossa sellainen oli käytössä. Vuonna 1817 Roberts teki sorvin, jonka runko oli miltei kaksi metriä pitkä ja tehty valuraudasta. Koneessa oli vaihde pyörimisnopeuksien alueen kasvattamiseksi ja liukuva teräpakka, jota voitiin siirtää ajoruuvilla. Samana vuonna hän teki tasojyrsimen. Tasopintojen teko oli aikaisemmin ollut työlästä käsityötä. Kutomakoneensa menestyksen jälkeen vuonna 1825 hän teki kalvaimen kiilaurien työtämiseksi kiilaliitoksia varten, joiden avulla hammaspyörä kiinnitetään akseliin.
Robertsin tekstiilikoneet

Vuonna 1822 Roberts patentoi kutomakoneen, joka oli tehty kokonaan metallista ja toimi suurella nopeudella. Tätä kutomakonetta pidetään ensimmäisenä, jossa pystyttiin automatisoimaan kutomisen neljä vaihetta, viriön avaaminen loimilankoja nostamalla, sukkulan heitto viriön läpi, luhalla lyöminen eli kankaan kuteiden kiristys ja valmiin kankaan vetäminen rullalle ja samalla loimitukin vapautus. Robertsin kone oli ensimmäinen rautaiselle rungolle rakennettu ja siinä hyödynnettiin osien vaihtokelpoisuutta. Haasteena kutomakoneessa on pitää lankojen jännitys tasaisena langan katkeamisen estämiseksi, minkä Roberts oli ratkaisut omalla vetomekanismilla. Kutomakoneessa oli myös sukkulan jarru, joka havaitsi langan katkeamisesta johtuvan sukkulan pysähtymisen ja pysäytti koneen. Vuonna 1825 näitä tehtiin jo 4 000 vuodessa.
Robertsin kuuluisin kone on hänen 1824 keksimänsä automaattinen kehruukone. Näitä tehtiin satoja ja Roberts alkoi käyttää paljon malleja ja tulkkeja vakioidakseen tuotannon.
Viimeiset vuodet

Roberts ei ollut kovin menestysekäs yrittäjänä, ja hänen yrityksensä teki konkurssin 1852. Hän jatkoi konsultoivana insinöörinä ja keksijänä elämänsä loppuun ja sai 18 patenttia. Vuonna 1860 hän siirtyi Lontooseen, missä joutui varattomaksi. Hän kuoli tyttärensä hoivissa 1864. Tytär sai myöhemmin eläkkeen isänsä ansioiden tunnustamisen vuoksi.
Robertsin automaattinen kehruukone Spinning mule.
Pauli Nevala

| Pauli Nevala |
| --- | --- |
 Pauli Nevala vuonna 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1940 (ikä 83) Pohja
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  178 cm
Laji:  keihäänheitto
Ennätykset:  92,64 m (1970)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | keihäs |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1969 | keihäs |  |
Pauli Lauri Nevala (s. 30. marraskuuta 1940 Pohja) on suomalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa vuonna 1961. Samana vuonna hän heitti myös Suomen ennätyksen. Vuonna 1964 Nevala voitti kultaa Tokion olympialaisissa ja vuonna 1969 hopeaa Ateenan Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Uransa parhaan tuloksen 92,64 Nevala heitti vuonna 1970. Nevala oli yksi maailman parhaista heittäjistä vuodesta 1961 vuoteen 1971, jolloin hän joutui loukkaantumisen vuoksi lopettamaan uransa.
Varhaisvuodet

Pauli Nevala syntyi 30. marraskuuta 1940 Pohjan pitäjässä Lauri ja Margit Nevalan perheen esikoisena. Hänelle syntyi neljä pikkuveljeä ja yksi pikkusisko. Perhe muutti vuonna 1945 Teuvalle, jossa isä joutui ryyppykaverinsa puukottamaksi vuonna 1949. Sen jälkeen yksihuoltajaäidin perhe oli köyhä ja eli kunnan sosiaalitukien varassa Äystöllä. Nevala urheili muiden lasten kanssa ja opetteli soittamaan eri soittimia. Koulunkäynti hänelle ei juurikaan maittanut. Nevala alkoi tehdä raskaita ansiotöitä jo 13-vuotiaana elättääkseen perhettään, aluksi naapurin maatilalla.
Muu elämä

Nevala meni elokuussa 1965 naimisiin Mirja Peltosen kanssa. He saivat seuraavana vuonna tyttären.
Nevala oli eduskuntavaaleissa 1970 Suomen Maaseudun Puolueen ehdokkaana. Hän sai noin 600–700 ääntä, mikä ei riittänyt läpimenoon.
Uran jälkeen

Joulukuussa 2011 Nevala sai liikuntaneuvoksen arvonimen.
Saavutuksia

Olympiakultaa 1964
EM-hopeaa 1969
SM-kultaa 1961, 1962, 1963 ja 1967
SM-hopeaa 1968 ja 1969
SM-pronssia 1966
Ennätys 92,64 m
Kirjallisuutta

Aho, Henry (toim.): Kaamea heittäjä.  Atrain & Nord, 2019.  ISBN 9789523154971
Aiheesta muualla

Koski, Asko: Nevalan kaikki kilpailut (arkistoitu versio, archive.org)
Pauli Nevalan "kaamea heitto" – Ylen Elävä arkisto
Timo Soukola: / Nevala, Pauli (1940–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Salo, Urho: SUL 100 vuotta – Pauli Nevala (arkistoitu versio) sul.fi. Suomen Urheiluliitto. Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 14.8.2019.
| n k  Miesten keihäänheiton olympiavoittajat |
| --- | --- |
 1908: Eric Lemming (tavallinen) - Eric Lemming (vapaa tyyli)  1912: Eric Lemming (yhden käden) - Julius Saaristo (molemmat kädet)  1920: Jonni Myyrä  1924: Jonni Myyrä  1928: Erik Lundqvist  1932: Matti Järvinen  1936: Gerhard Stöck  1948: Tapio Rautavaara  1952: Cyrus Young  1956: Egil Danielsen  1960: Viktor Tsybulenko  1964: Pauli Nevala  1968: Jānis Lūsis  1972: Klaus Wolfermann  1976: Miklós Németh  1980: Dainis Kūla  1984: Arto Härkönen  1988: Tapio Korjus  1992: Jan Železný  1996: Jan Železný  2000: Jan Železný  2004: Andreas Thorkildsen  2008: Andreas Thorkildsen  2012: Keshorn Walcott  2016: Thomas Röhler  2020: Neeraj Chopra  2024: Arshad Nadeem 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Elonet  Kansallisbiografia  Tilastopaja 🔒  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Nevala Tokion olympialaisissa 1964.
Pauli Nevala voittaa kultaa 1964.
Roistovaltion raunioilla

| Roistovaltion raunioilla: Filosofinen arvio Irakin sodasta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mikko Yrjönsuuri
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  2003
Sivumäärä:  141
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Roistovaltion raunioilla: Filosofinen arvio Irakin sodasta on filosofi Mikko Yrjönsuuren vuonna 2003 julkaisema kirja Irakin sodan perusteista.
Aiheesta muualla

Sami Sillanpää: Maailmanparantajien moraaliongelma. Helsingin Sanomat 10.5.2003.
Pirkka Kivenheimo: Filosofi roistovaltion raunioilla. Turun Sanomat 30.5.2003.
Tapani Lausti: Filosofi roistovaltion raunioilla (Arkistoitu – Internet Archive). 13.9.2003.
Jani Saxell: Koko maailman kalifornisaatio. Kiiltomato.net 19.4.2004.
Risto Marjomaa: Kriittinen puheenvuoro sodan eettisistä perusteluista. Historiallisia arvosteluja 6/2004.
Jouni Rokama

Jouni Rokama (s. 25. toukokuuta 1962 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-liigassa vuosina 1979–1995 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta..
Rokama edusti SM-liigaurallaan kasvattajaseuraansa Turun Palloseuraa sekä jyväskyläläistä JyP HT:tä. Hän oli kokoonpanossa 544:ssä SM-liigan runkosarjaottelussa ja 90 pudotuspelissä, joista hän pelasi 288 runkosarjaottelussa ja 45 pudotuspelissä. Hän voitti Suomen-mestaruuden TPS:n joukkueessa vuosina 1990, 1991, 1993 ja 1995. Mestaruusvuosista vain vuonna 1993 hän oli joukkueensa kiistaton ykkösmaalivahti; vuosina 1990 ja 1991 hän jäi Markus Kettererin ja vuonna 1995 Fredrik Norrenan varjoon. Mestaruuksiensa lisäksi Rokama saavutti neljä SM-hopeaa, joista yhden vuonna 1989 TPS:lle loppuotteluissa hävinneen JyP HT:n maalivahtina.
Rokama pelasi Suomen maajoukkueessa kolme maaottelua.
Nykyään Rokama asuu Turussa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Aiheesta muualla

Rokaman tilastot eurohockey.netissä
Rompóla

| Viiniköynnös (Vitis vinifera ’Rompóla’)> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Rosopsida
Lahko::  Vitales
Heimo::  Viiniköynnöskasvit Vitaceae
Suku::  Viiniköynnökset Vitis
Laji::  Viiniköynnös vinifera
Lajike::  ’Rompóla’
Kolmiosainen nimi
 Vitis vinifera ’Rompóla’ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rompóla (kreik. Ρομπόλα, myös Robóla) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on kotoisin Kefalonián saarelta Jooniansaarilta.
Rompólaa kasvattivat Jooniansaarilla alun perin mahdollisesti venetsialaiset. Jooniansaarten vuortenrinteiden lisäksi sitä kasvatetaan nykyisin myös muualla Kreikassa. Rompóla-rypäleet ovat keltaisia ja kasvavat nopeasti. Lajike tuottaa voimakasmakuista valkoviiniä. Zákynthoksella Rompóla on tärkeimpiä lajikkeita paikallisen makean Verntéa (Verdéa) -viinin tuotannossa.
Rodrigo (nimi)

Rodrigo on espanjalainen ja portugalilainen sekä myös italialainen etunimi, joka on germaanista (länsigoottilaista) alkuperää, ja tarkoittaa alkujaan kunniakasta, maineikasta, tai kuulua johtajaa. Nimi lyhennetään usein muotoon Ruy tai Rui. Vastaava nimi on germaaninen Roderik, latinaksi Rodericus, lyhyempi muoto monissa kielissä Roger. Myös Rurik on samaa alkuperää. Rodrigo on myös sukunimi.
Tunnettuja Rodrigo-nimisiä

Rodrigo, Roderik, länsigoottien kuningas
Rodrigo, Roderick Cordobalainen, espanjalainen pappi, marttyyri ja pyhimys
Rodrigo Ābols, latvialainen jääkiekkoilija
Rodrigo Bentancur, uruguaylainen jalkapalloilija
Rodrigo Borgia, paavi Aleksanteri VI:n alkuperäinen nimi
Rodrigo Borja Cevallos, Ecuadorin presidentti 1988–1992
Rodrigo Orlando Cabrera Cuéllar, elsalvadorilainen katolinen piispa
Rodrigo Caio, brasilialainen jalkapalloilija
Rodrigo Campos, suomalainen laulaja, Rodrigo & Saara -duon jäsen
Rodrigo De Paul, argentiinalainen jalkapalloilija
Rodrigo Díaz, El Cid, espanjalainen kansallissankari
Rodrigo Duterte, Filippiinien presidentti vuodesta 2016
Rodrigo Ely, brasilialais-italialainen jalkapalloilija
Rodrigo Escobar Aristizábal, kolumbialainen katolinen piispa
Rodrigo José Galatto, brasilialainen jalkapallomaalivahti
Rodrigo Garza, espanjalainen maahockeypelaaja
Rodrigo González, saksalainen basisti ja laulaja
Rodrigo Hernández, espanjalainen jalkapalloilija
Rodrigo Jiménez de Rada, espanjalainen keskiaikainen katolinen piispa ja historioitsija
Rodrigo Lara, kolumbialainen poliitikko ja ministeri
Rodrigo Laviņš, latvialainen jääkiekkoilija
Rodrigo José Lima dos Santos, brasilialainen jalkapalloilija
Rodrigo Aguilar Martínez, meksikolainen katolinen piispa
Rodrigo Martins Vaz, brasilialainen jalkapalloilija
Rodrigo Mejía Saldarriaga, kolumbialais-etiopialainen katolinen piispa
Rodrigo Millar, chileläinen jalkapalloilija
Rodrigo Moreno, brasilialais-espanjalainen jalkapalloilija
Rodrigo Carazo Odio, Costa Rican presidentti 1978-1982
Rodrigo Palacio, argentiinalainen jalkapalloilija
Rodrigo Pessoa, brasilialainen esteratsastaja
Rodrigo Possebon, brasilialais-italialainen jalkapalloilija
Rodrigo Rato, espanjalainen poliitikko, Kansainvälisen valuuttarahaston ent. pääjohtaja
Rodrigo Ríos Lozano, espanjalainen jalkapalloilija
Rodrigo Santoro, brasilialainen näyttelijä
Rodrigo Taddei, brasilialais-italialainen jalkapalloilija
Rodrigo Tello, chileläinen jalkapalloilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rodrigo (nimi) Wikimedia Commonsissa