stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metalliseos
Metalliseoksiin perustuvia lujitusmekanismeja > Erkaumakarkaisu

Toinen tyypillinen metallien seostukseen perustuva lujitustapa on erkaumakarkaisu. Erkaumakarkaisussa valmistetaan ensin ylikylläinen liuos. Tämä tapahtuu siten, että ensin toisiinsa liukenemattomien metallien seosta lämmitetään kunnes metallit ovat täysin liuenneet toisiinsa. Tämän jälkeen lämmitetty seos, jossa metallit ovat liuenneena toisiinsa, jäähdytetään niin nopeasti, että metallit eivät ehdi erottua toisistaan omiksi faaseikseen. Näin syntyy ylikylläinen liuos, eli metalliseos on metastabiilissa tilassa. Ylikylläistä liuosta lämmitetään tarpeen vaatiessa sammuttamisen jälkeen, jolloin faasit alkavat hallitusti erottua. Tätä prosessia kutsutaan vanhenemiseksi tai erkautushehkutukseksi. Erottuneet faasit vääristävät kidehilaa vaikeuttaen dislokaatioiden liikettä.
Jotta erkaumakarkaisun suorittaminen metalliseokselle on mahdollista, seuraavien ehtojen on täytyttävä:
Seosaineiden liukoisuus toisiinsa saa olla vain muutamia prosentteja
Seosaineiden liukoisuuden toisiinsa on kasvettava lämpötilan kasvaessa.
Seos tulee olla sammutettavissa eli erkaumat eivät saa muodostua hallitsemattomasti jäähdytyksen yhteydessä.
Tämä on tyypillinen lujitustapa esimerkiksi alumiiniseoksille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metalliseos Wikimedia Commonsissa
Vasemmalla ylhäällä puhdas metalli, oikealla ylhäällä korvaussijaseos, vasemmalla alhaalla välisijaseos, oikealla alhaalla korvaus- ja välisijaseoksen yhdistelmä.
Liuoslujituksen periaate. Dislokaatio jää jumiin seosatomien jännityskenttään.
Erkauma vääristää kidehilaa, mikä vaikeuttaa dislokaatioiden liikettä.
Session 9

| Session 9 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brad Anderson
Käsikirjoittaja:   Brad Anderson  Stephen Gevedon 
Tuottaja:   John Sloss  Dorothy Aufiero  David Collins  Michael Williams 
Kuvaaja:  Uta Briesewitz
Leikkaaja:  Brad Anderson
Pääosat:   David Caruso  Stephen Gevedon  Paul Guilfoyle  Josh Lucas  Peter Mullan  Brendan Sexton III 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Scout Productions  October Films 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Session 9 on vuonna 2001 tehty psykologinen kauhutrilleri. Elokuvan on ohjannut Brad Anderson.
Elokuva kertoo asbestisiivoojista, jotka menevät puhdistamaan vanhaa mielisairaalaa. Mutta mielisairaalalla on pimeä menneisyys, joka alkaa hiljalleen selvitä pahaa-aavistattomalle ryhmälle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Caruso  | … |  Phil   |
|  Stephen Gevedon  | … |  Mike   |
|  Paul Guilfoyle  | … |  Bill   |
|  Josh Lucas  | … |  Hank   |
|  Peter Mullan  | … |  Gordon   |
|  Brendan Sexton III  | … |  Jeff   |
Senorita Helmsman

| Senorita Helmsman |
| --- | --- |
Suurin pituus (LOA):  9,6 m
Vesilinjan pituus (LWL):  7,45 m
Leveys:  2,36 m
Syväys:  1,5 m
Paino:  2840 kg
Kölipaino:  1200 kg
Purjeet:  Isopurje, fokka ja spinaakkeri
Isopurje:  19 m2
Fokka / Genua:  13,5 m2
Spinaakkeri:  50 m2
LYS:  1,08
Makuupaikkoja:  5
Suunnittelija:  Håkan Södergren
Suunnitteluvuosi:  1977
Lähteet:   
Senorita Helmsman on ruotsalaisen Håkan Södergrenin vuonna 1977 suunnittelema edullinen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu purjevene. Venettä valmistettiin vuoteen 1985 asti, yhteensä noin 180 kappaletta. Se on edellisenä vuonna julkaistun Lady Helmsmanin pienempi versio.
Veneessä on nukkumapaikat viidelle henkilölle: yksi pistopunkassa kajuutan sisäänkäynnin oikealla puolella, kaksi kajuutan keskellä sohvilla ja kaksi keulassa. Erillisiä hyttejä ei ole. Kajuutan sisäänkäynnin vasemmalla puolella on keittokomero spriikeittimellä ja pienellä lavuaarilla. WC (vakiovarusteena kemiallinen) löytyy keulapunkan alta. Kapean kajuutan keskellä on avattava puupöytä.
Runko on valmistettu lasikuidusta. Veneessä on vakiovarusteena sisämoottori. Senorita Helmsmanille ei ole Suomessa lajiliittoa tai luokkakilpailuja, joten kilpailumiehistön kokoa ei ole määrätty. Sen sijaan veneellä kilpaillaan yleensä LYS-tasoituksilla kilpailuissa, joihin osallistuu erityyppisiä yksirunkoisia purjeveneitä. Retkeilykäytössä makuupaikkoja on viidelle henkilölle, mutta käytännössä vene on viidelle aikuiselle yöpymiseen ahdas.
Purjeet ja takila

Senorita Helmsmanissa on normaalisti osatakila. Mastossa on yksi pari saalinkeja. Isopurje on 19m², 13,5m² fokka ja kaksi genoaa: 17,5m² ja 20,2m². Fokalle on itsejalustava kisko. Isopurjeelle on levanki, joka on kajuutan ja istumatilan välissä.
Saint-Girons (Ariège)

| Saint-Girons |
| --- | --- |

 vaakuna
 Saint-Girons
 Koordinaatit: 42°59′09″N, 1°08′48″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Ariège
Arrondissementti:  Saint-Girons
Väkiluku:  7 000
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Girons on kunta Lounais-Ranskassa Ariègen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se on kehittynyt Salatjoen laakson kohtaan missä siihen liittyy kaksi sivujokea, Lez ja Baub. Kunnan teollisuus on ollut pääosin vesivoimaa tarvitsevaa, kuten paperiteollisuutta. Saint-Girons on entisen Couserans’n provinssin pääkaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Girons (Ariège) Wikimedia Commonsissa
Samuel Werner von Troil

| Samuel Werner von Troil |
| --- | --- |
 Samuel Werner von Troil maamarsalkkana, Fredrik Ahlstedtin maalaama muotokuva vuodelta 1883.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1833 Nousiainen
Kuollut: 27. huhtikuuta 1900 (67 vuotta) Helsinki
Vanhemmat:  Samuel Werner von Troil vanh.  Johanna Maria von Kothen
Puoliso:  Charlotta Emelina von Troil
Lapset:  Walter Werner Axel von Troil
Samuel Werner von Troil (14. helmikuuta 1833 Nousiainen – 27. huhtikuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen senaattori, pankinjohtaja, tilanomistaja ja vapaaherra, joka toimi senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli Suomen suuriruhtinaskunnan ”pääministerinä” vuosina 1885–1891 sekä neljästi säätyvaltiopäivien maamarsalkkana. Liberaalina poliitikkona tunnettu von Troil oli myös Turun kaupunginvaltuuston ensimmäinen puheenjohtaja.
Sukutausta

Samuel Werner von Troil kuului von Troilin aatelissukuun. Hänen isoisänsä, senaattori Knut von Troil oli korotettu vapaaherraksi vuonna 1809. Von Troilin vanhemmat olivat Hämeen läänin kuvernööri Samuel Werner von Troil vanhempi ja Johanna Maria von Kothen. Hänen veljiään olivat senaattori Axel Gustaf Samuel von Troil ja valtiopäivämies Knut Uno Axel Samuel von Troil.
Perhe

Von Troilin puoliso oli vuodesta 1858 hänen serkkunsa, vapaaherratar Charlotta Emelina von Troil (1833–1911), jonka isä oli samaan sukuun kuulunut ruotsalainen diplomaatti Uno von Troil. Heille syntyi viisi lasta, joista yksi oli everstiluutnantti ja valtiopäivämies Walter Werner Axel von Troil.
Sesse Koivisto

| Sesse Koivisto |
| --- | --- |
 Sesse Koivisto ja kaksi ahmanpentua vuonna 1971.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Maija-Liisa ”Sesse” Koivisto (o.s. Saraja)
Syntynyt: 24. toukokuuta 1932
Kuollut: 10. tammikuuta 2021 Helsinki
Ammatti:  biologi, opettaja ja tietokirjailija
Muut tiedot
Koulutus: Helsingin yliopisto
Tunnustukset:  Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto (1972)
Maija-Liisa ”Sesse” Koivisto (o.s. Saraja; 24. toukokuuta 1932 – 10. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen biologi ja tietokirjailija. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1955. Tämän jälkeen hän työskenteli muutaman vuoden biologian ja maantiedon opettajana, kunnes jäi kotiäidiksi.
Koiviston puoliso oli Ilkka Koivisto yli 40 vuotta aina vuoteen 1994 asti, jolloin he erosivat. Vuosina 1968–1992 Koivistot asuivat Helsingin Korkeasaaressa, kun Ilkka Koivisto työskenteli Korkeasaaren eläintarhan johtajana.
Sesse ja Ilkka Koivisto saivat vuonna 1972 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä kirjoittamastaan kirjasta Puusta pudonnut: Havaintoja eläimistä ja ihmisistä. Sesse Koiviston myydyin kirja on kuitenkin Eläintarha olohuoneessamme. Sesse ja Ilkka Koivistolla on kolme lasta: Minna (s.1956), Kimmo (s. 1961) ja nuorin kirjailija Aura Koivisto.
Avioeron jälkeen Sesse Koivisto eli parisuhteessa professori Kari Lagerspetzin kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 2012 saakka. Hän kuoli 88-vuotiaana.
Teoksia

Puusta pudonnut: Havaintoja eläimistä ja ihmisestä (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1971)
Eläintarha olohuoneessamme (1973)
Safariopas (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1973)
Kerrotaan satu (1975)
Kwa heri (1975)
Tarinoita eläinten saarelta (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1977)
Ihmisen ääni (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1978)
Mäyräkoiran päiväkirja (1979)
Metsäsuomen eläimiä ja kotieläinpuisto Ähtärissä (yhdessä Bo Bjurströmin kanssa, 1980)
Vallesmannin perhe (1982)
Lotta Heidin sota (1983)
Savannien liituraidat ja pussaavat pulut: Koivistot kertovat eläimistä (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1984)
Rakkaat ja raivostuttavat eläinystävämme (1985)
Eläinmaailman emoja ja poikasia (yhdessä Ilkka Koiviston kanssa, 1987)
Ville Villisian tarina (yhdessä Anu Vanaksen kanssa, 1987)
Kätkössä rastaanmuna (1988)
Viivy vielä leppälintu (1990)
Kevät tuli elokuussa (1997)
Öisin valvoo leopardi (2002)
Enkeli savannilla (2006)
Huvila Kulosaaressa (2012)
Tapiiri sohvapöydän alla (2017)
Semiregulaarinen monitahokas
Yleisiä huomioita

Monissa teoksissa termiä semiregulaarinen monitahokas on käytetty myös Arkhimedeen kappaleen synonyyminä.
Monitahokkaat, joiden tahkot ovat säännöllisiä monikulmioita, ovat vain osittain samoja kuin Gosset'n tarkoittamassa merkityksessä semiregulaariset monitahokkaat. Samoin on erotettava toisistaan monitahokkaat, joiden kärkikuviot ovat säännöllisiä monikulmioita, ja toisaalta semiregulaaristen monitahokkaiden tahkotransitiiviset duaalit.
Coxeter ym. (1954) käyttivät termiä semiregulaariset monitahokkaat luokittelemaan uniformiset monitahokkaat, joiden Wythoffin symboli on muotoa p q | r. Tämän määritelmän mukaan semiregulaarisia ovat vain kuusi kahdestatoista Arkhimedeen kappaleesta sekä säännölliset särmiöt sekä useat ei-kuperat kappaleet, mutta eivät esimerkiksi säännölliset antiprismat.  Myöhemmin, vuonna 1973 Coxeter käytti Gosset'n määritelmää kommentoimatta sitä, hyväksymällä sen implisiittisesti.
Muun muassa Robert Williams on nimittänyt semiregulaarisiksi kuperia uniformisia monitahokkaita, lukuun ottamatta viittä säännöllistä monitahokasta mutta Arkhimedeen kappaleet, uniformiset särmiöt ja uniformiset antiprismat mukaan luettuina. 
Peter Cromwell mainitsee vuonna 1997 alaviitteessä sivulla 149, että nykyisin semiregulaarisilla monitahokkailla tarkoitetaan Arkhimedeen ja Catalanin kappaleita, joista viimeksi mainitut ovat Arkhimedeen kappaleiden duaaleja. Samassa kirjassa sivulta 367 lähtien hän kuitenkin käsittelee Catalanin kappaleiden suhdetta "semiregulaarisiin" Arkhimedeen kappaleisiin, ikään kuin termi semiregulaarinen ei kattaisikaan Catalanin kappaleita.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Semiregular polyhedron
Aiheesta muualla

Semi-regular polyhedron The Encyclopedia of Astronomy, Astrobiology and Spaceflight.
Käännös suomeksi
Musta-Jättilä

| Musta-Jättilä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°12′18″N, 24°59′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  suo-oja Salmi-Jättilään 
Järvinumero:  35.787.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,5 m  
Rantaviiva:  0,695 km  
Pinta-ala:  2,468 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMusta-Jättilä 
Musta-Jättilä Iso-Jättilä on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,5 metriä mpy.
Saint-Goazec

| Saint-Goazec |
| --- | --- |
 Château de Trévarez
 Saint-Goazec
 Koordinaatit: 48°09′52″N, 3°46′51″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Arrondissementti:  Châteaulin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,8 km²
Väkiluku (2015):  714 
 – Väestötiheys:  21 as./km²
Kunnan numero:  29249
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Goazec on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Aulnejoen varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Trévarez. Sen rakennutti paikallinen poliitikko James de Kerjégu, joka kuitenkin kuoli vuonna 1908 ennen ylellisen linnan valmistumista. Linna tuhoutui pahoin toisessa maailmansodassa, mutta se on entisöity puutarhoineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Goazec Wikimedia Commonsissa
STS-132

STS-132 (ISS:n kokoonpanolento ULF4) oli Nasan 34. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Atlantiksen 32. lento.
Atlantis laukaistiin matkaan ensimmäisellä suunnitellulla laukaisuyrityksellä 14. toukokuuta 2010 Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Atlantis laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 26. toukokuuta 2010 kello 15.49 Suomen aikaa.
Atlantiksen pääasiallisena hyötykuormana oli venäläisen Energija-avaruusteknologiayrityksen rakentama ISS:n telakoitumis- ja varastomoduuli Rassvet (ven. aamurusko, englanniksi "Mini-Research Module 1", MRM 1). Lisäksi matkassa oli vuosina 2011-2012 Proton-kantoraketilla laukaistavan Nauka-tiedemoduulin ja eurooppalaisen robottikäsivarren osia moduulin ulkopuolella. MRM1:ssä on varastotilaa 5 kuutiometriä.
Sukkulan rahtiruuman keskellä oli "Integrated Cargo Carrier-Vertical Light Deployable" (ICC-VLD), mikä sisälsi kuusi vara-akkua, Ku -aaltoalueen antennin varren ja kanadalaisen Dextre-robottikäsivarren jatkeen varaosia, mitkä siirrettiin kolmella avaruuskävelyllä ISS:n ulkopuolelle.
STS-132 oli Atlantiksen viimeinen lento ellei sitä käytetä myöhemmin viimeisen sukkulalennon STS-134 Endeavourin pelastusaluksena. STS-132:n jälkeen on avaruussukkulaohjelmassa jäljellä enää kaksi lentoa, Discoveryn lento STS-133 syyskuussa 2010 ja Endeavourin lento STS-134 marraskuussa 2010 (alustavat ajankohdat).
Miehistö

| Asema | Astronautti |  |
| --- | --- | --- |
Komentaja: Kenneth Ham 2. avaruuslento
Pilotti: Dominic A. "Tony" Antonelli 2. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 1: Garrett Reisman  2. avaruuslento EV1
Tehtäväspesialisti 2, lentoinsinööri: Michael Good 2. avaruuslento EV3
Tehtäväspesialisti 3: Stephen Bowen 2. avaruuslento EV2
Tehtäväspesialisti 4: Piers Sellers 3. avaruuslento

Huomautus: Michael Good korvasi lennolle valitun Karen Nybergin tämän terveysongelmien vuoksi.
Lennon tapahtumat > 14. toukokuuta (1. lentopäivä – laukaisu)

Avarussukkula Atlantis laukaistiin kello 18:20 UTC (21.20 Suomen aikaa). Laukaisu tapahtui suunnitellusti avaruussukkulan päämoottorin polton loppuessa (MECO) 8 minuutin 23 sekunnin kuluttua lähdöstä. Sukkulan moottoreiden lisäpolttoa ei tarvittu Atlantiksen asettautuessa suunnitellulle radalleen. NC-1 lähestymismoottorin 26 sekuntia kestänyt poltto sovitti sukkulan ja ISS-avaruusaseman radat toisiinsa muuttamalla sukkulan nopeutta n. 12 m/s.
Nasan laukaisun jälkeisessä lehdistökonferenssissa todettiin avaruusromun palasen saattavan aiheuttavan muutoksia sukkulan avaruusaseman lähestymisradassa. Myöhemmin päätettiin ettei avaruusromu aiheuta ratamuutoksia.
Yli 39 000 vierasta todisti Atlantiksen viimeistä lentoa Kennedyn avaruuskeskuksessa. Vieraiden joukossa olivat muun muassa talk show -juontaja David Letterman, astronautti Buzz Aldrin ja Nasan entinen pääjohtaja Mike Griffin. Venäläisiä vieraita ja viranomaisia oli myös heidän joukossaan, kuten Venäjän varapääministeri Sergei Ivanov ja Venäjän avaruusjärjestön pääjohtaja Anatoli Perminov.
Kiertoradalle päästyään avaruussukkulan miehistö avasi sukkulan rahtiruuman ovet, käynnisti jäähdyttimet ja asensi Ku -aaltoalueen antennin onnistuneesti toisin kuin edellisellä sukkulalennolla STS-131. He tarkastivat myös sukkulan robottikäsivarren (SRMS; ISS-avaruusaseman Canadarm2-robottikäsivarren lyhyempi versio nimeltä Canadarm) kunnon. Miehistö myös välitti maahan sukkulan kameroiden materiaalin ja miehistön videokuvaaman päämoottorin ulkopuolisen polttoainetankin kuvamateriaalin asiantuntijoiden jatkokäsittelyä varten. Alustavat tutkimukset osoittivat, että ulkopuolinen polttoainetankki ET 136 oli toiminut hyvin nousussa ja vain vähän irronneita eristysvaahtokohtia oli näkyvissä.
Lennon tapahtumat > 15. toukokuuta (2. lentopäivä – lämpöeristyksen kuntotarkastus)

Atlantiksen rungon lämpöeristyksen kunnon tutkimus kuvaamalla sukkulan robottikäsivarren avulla (OBSS)
Avaruuspukujen kunnon testaus
Kameroiden asennus
Avaruusasemaan telakoitumiseen liittyviä telakoitumisjärjestelmän tarkastuksia
Tilastoja

163. Yhdysvaltain miehitetty avaruuslento
132. sukkulalento STS-1:n jälkeen
32. Atlantiksen lento
107. avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeinen lento
19. avaruussukkula Columbian onnettomuuden jälkeinen lento
34. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle
11. Atlantiksen lento Kansainväliselle avaruusasemalle
3. sukkulalento vuonna 2010
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasan STS-132:n kotisivu
Nasan avaruussukkulasivu
STS-132:n lehdistöpaketti (9,8 Mt pdf) (englanniksi)
CBS News Coverage of STS-132: Status Report (englanniksi)
STS-132: NASA refines processing targets for Atlantis' Final Flight
Spherical panorama of Atlantis in the VAB HB1 from level 5 prior to rollout
Spherical panorama of Atlantis in the VAB HB1 from level 16 prior to rollout
NASA valmistautuu sukkulan laukaisuun MuroBBS
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-131 | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-133 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:STS-132
Laukaisuvideo (9 min 57 s)
Atlantiksen laukaisu 14.5.2010.
Yksi STS-132:n kolmesta päämoottorista
Rassvetia (MRM-1) valmistetaan kuljetuskuntoon
Käännös suomeksi
Seututie 580

Seututie 580 on Pohjois-Savon maakunnassa kulkeva seututie. Tie kulkee Rautavaaran kunnassa Hankamäen kylästä Kantatieltä 75 Rautavaaran kirkonkylään Kantatielle 87. Väyläviraston joulukuussa 2021 tekemän yleisten teiden kuntokartan mukaan seututien kunto on vaihteleva, mutta pääosin hyvä. Tien päällyste on kuitenkin päässyt heikkoon kuntoon etenkin tien mutkaisilla osuuksilla.
Reitti ja tieyhteydet

Hankamäki (kantatie 75 ja seututie 570)
Riomaa (yhdystie 16469)
Mikkola (yhdystie 16472)
Vellipuro (yhdystie 16473)
Rautavaara (kantatie 87)
Shark

Shark tarkoittaa seuraavia asioita:
Shark tarkoittaa englanniksi haita
Shark (energiajuoma), energiajuoma
Shark (televisiosarja), televisiosarja
HMS Shark (1732), 14-tykkinen Bonetta-luokan sluuppi
HMS Shark (1776), 16-tykkinen sluuppi
HMS Shark (1779), 16-tykkinen Swan-luokan sluuppi
HMS Shark (1780), 28-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Shark (1794), 4-tykkinen hoy
HMS Shark (1894), Rocket-luokan torpedovenehävittäjä
HMS Shark (1912), Acasta-luokan hävittäjä
HMS Shark (1918), S-luokan hävittäjä
HMS Shark (54S), S-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Shark”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Seututie 569

Seututie 569 on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Kuopion Nilsiästä samaiseen kaupunkiin kuuluvan Juankosken kautta Kaavin keskustaajamaan. Tien kunto on todella vaihteleva. Nilsiän ja Juankosken välinen tieosuus on kuitenkin selvästi parempikuntoinen kuin Juankosken ja Kaavin välinen tieosuus, joka on päässyt kovin kehnoon kuntoon.
Reitti ja tieyhteydet

Nilsiä (seututie 577 ja yhdystie 16425)
Laatakkomäki (kantatie 75)
Lähteenkorva (yhdystie 5672)
Vuotjärvi (yhdystie 16427)
Pirttilampi (yhdystie 5674)
Puukkomäki (seututie 567)
Juankoski (yhdystie 16453)
Viemanni (yhdystie 16478)
Rupsa (seututie 570)
Akonpohja (yhdystie 5691)
Kaavi (seututie 566 ja seututie 573)
Saint-Haon

| Saint-Haon |
| --- | --- |
 Keskusaukio
 Saint-Haon
 Koordinaatit: 44°50′49″N, 3°45′33″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Loire
Arrondissementti:  Le Puy-en-Velay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,6 km²
Väkiluku (2019):  283 
 – Väestötiheys:  7 as./km²
Kunnan numero:  43192
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Haon on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Allierjoen varrella, noin 30 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista lounaaseen.
Saint-Haonin kirkko
Saint-Haonin kirkko on rakennettu alkujaan 800-luvulla ja uudestaan 1500-luvulla. Tyyliltään se on romaaninen. Seinämäisessä kellotornissa on neljä kelloa. Kirkko on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1913.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Haon Wikimedia Commonsissa
Röllit

| Röllit |
| --- | --- |
 Nurmirölli (Agrostis capillaris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Röllit Agrostis  L.
Katso myös
   Röllit Wikispeciesissä   Röllit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Röllit (Agrostis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva suku, johon kuuluu noin sata lajia. Lajit ovat mätästäviä ja tavallisesti monivuotisia. Kukinto on röyhy.
Suomen luonnossa kasvaa kymmenen röllilajia, joiden lisäksi on tavattu useampia röllilajien risteymiä. Suomen lajeista nurmirölli (Agrostis capillaris) ja luhtarölli eli koiranrölli (Agrostis canina) ovat selvästi yleisimmät röllilajit, mutta myös pohjanrölli (Agrostis mertensii), rönsyrölli (Agrostis stolonifera) ja isorölli (Agrostis gigantea) ovat yleisiä.
Joitakin röllilajeja käytetään nurmikoiden kasvattamiseen, koska ne kestävät hyvin kulutusta ja leikkausta erittäin lyhyeksi. Niillä on myös miellyttävä, syvän vihreä väri. Rönsyrölliä (Agrostis stolonifera) käytetään yleisesti golfkentillä, erityisesti kenttien viheriöillä.
Lajeja ja muunnoksia

Agrostis canina – luhtarölli eli koiranrölli
Agrostis capillaris – nurmirölli (syn. Agrostis tenuis)
Agrostis castellana – etelänrölli
Agrostis clavata – hoikkarölli
Agrostis congestiflora
Agrostis curtisii
Agrostis exarata – alaskanrölli
Agrostis gigantea – isorölli
Agrostis gigantea var. gigantea – rikkaisorölli
Agrostis gigantea var. glaucescens – meri-isorölli
Agrostis gigantea var. repens – järvi-isorölli
Agrostis gracililaxa
Agrostis mertensii – pohjanrölli
Agrostis nebulosa – uturölli
Agrostis pourretii – kalpearölli eli kalvasrölli
Agrostis quinqueseta – kenianrölli
Agrostis rossiae
Agrostis scabra – rikkarölli
Agrostis stolonifera – rönsyrölli
Agrostis stolonifera var. bottnica – merirönsyrölli
Agrostis stolonifera var. stolonifera – rantarönsyrölli
Agrostis vinealis – jäykkärölli
Rölleihin voidaan yhdistää sutiheinät (Chaetopogon) ja röllikät (Neoschischkinia). Näistä siirrettyjä lajeja ovat:
sutirölli eli sutiheinä eli partaheinä (Agrostis subspicata, syn. Chaetopogon fasciculatus)
harsuröllikkä (Agrostis reuteri, syn. Neoschischkinia reuteri)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Röllit (Agrostis)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Agrostis
Funet: Röllit (Agrostis)
ITIS: Agrostis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Agrostis (englanniksi)
Flora of China: Agrostis (englanniksi)