stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hydroletalus

Hydroletalus on sairaus, joka aiheuttaa vesipäisyyttä, keskushermoston epämuodostumia, polydaktyliaa ja muita oireita, kuten hengitysteiden ahtautumista sekä huuli- ja kitalakihalkioita. Se aiheuttaa kuolleena syntymisen tai pian syntymän jälkeen tapahtuvan menehtymisen.
Hydroletalus on autosomin kautta peittyvästi periytyvä, suomalaiseen tautiperintöön kuuluva oireyhtymä. Suomalaiset tutkijat kuvasivat sen ensimmäistä kertaa vuonna 1981, ja sairautta aiheuttava geenivirhe on peräisin Itä-Suomen harvaan asutuilta alueilta. Suomessa hydroletalus on yhdellä noin 20 000 syntyvästä lapsesta.
Mahdolliset epämuodostumat todetaan ennen lapsen syntymää ultraäänitutkimuksella.
Tyranni (kirja)

| Tyranni |
| --- | --- |
Kirjailija:  Jukka M. Heikkilä
Kansitaiteilija:  Jan Heikkilä, kirjailijan luonnoksen pohjalta
Kieli:  suomi
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1997
Sivumäärä:  425
ISBN:  951-0-22222-4

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyranni on Jukka M. Heikkilän vuonna 1997 ilmestynyt toinen historiallinen romaani.
Tyranni kertoo Syrakusan viimeisestä hallitsijasta ja kaupungin piirityksestä. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo Epikydes, Syrakusan tyranni, sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hannibal ja Arkhimedes. Vauhdikas tarina avaa opportunistisen vallananastajan näkökulman juonitteluun ja politiikkaan. Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 215–212 eaa.
Helsingin Sanomat julkaisi kirjasta arvostelun. Teos on myöhemmin julkaistu myös e-kirjana ja paperilla uusintapainoksena.
Iiris (albumi)

| iiris Absoluuttinen Nollapiste |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 41.45
 Levy-yhtiö: Johanna
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
Absoluuttisen Nollapisteen muut julkaisut
| Lihassa ja taivaassa (EP) 2007 | iiris 2007 | Musta hiekka 2009 |
Singlet albumilta iiris
 ”Lumous menit sitten haihtumaan (single-edit)” Julkaistu: 2007 (promootiosingle)  ”Minä en” Julkaistu: 2007 (promootiosingle)
Iiris on suomalaisen Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Levyn kappaleet ovat laulaja Tommi Liimatan, kitaristi Aki Lääkkölän, kosketinsoittaja Janne Hastin ja basisti Aake Otsalan säveltämiä sekä Liimatan yksin tai yhdessä muiden kanssa sanoittamia. Lääkkölä ja Otsala ovat ennenkin osallistuneet sävellystyöhön, mutta albumi on yhtyeen ensimmäinen, jolla on yhtyeeseen vuonna 2003 liittyneen Janne Hastin kappaleita.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet

Muistaisit miksi – 4.22
Minä en – 4.04
Lumous, menit sitten haihtumaan – 4.46
Tytöt varieteen – 3.49
Se ei voi olla minun – 4.07
Puhelin mutta ei luontoa – 4.04
V niinkuin verkosto – 3.14
Jos sanoo että tekee – 3.07
Pidän maastanne – 3.17
Hän ei voi olla minun – 2.55
iiris – 3.55
Sävellykset Otsala (1), Hast (1, 2, 3, 8), Liimatta (4, 5, 7, 10) ja Lääkkölä (4, 6, 7, 9, 11). Sanoitukset Liimatta (1-11), Ylianttila (1, 2, 8, 11), Krutsin (3, 4) ja Lääkkölä (11). Sovitukset Lääkkölä, Otsala, Hast, Krutsin ja Ylianttila.
Tekijät

| --- | --- |
 Kokoonpano Janne Hast – kosketinsoittimet, ohjelmointi, taustalaulu  Tomi Krutsin – lyömäsoittimet ja taustalaulu  Tommi Liimatta – laulu  Aki Lääkkölä – kitara, kosketinsoittimet ja taustalaulu  Aake Otsala – basso, ohjelmointi ja taustalaulu Vierailevat muusikot Marko Ylianttila – lyömäsoittimet (6), taustalaulu (2, 9)  Erkki Seppänen – taustalaulu (3, 9, 11) :  Tuotanto Pekka Aarnio – tuotanto  Marko Ylianttila ja Aake Otsala – äänitys  Aake Otsala – miksaus  Jaakko Viitalähde – masterointi  Tomi Palsa – valokuvat  Tomi Krutsin, Kimmo K. Koskinen ja Aake Otsala – kannet
Arvostelut

Smackthejack.net:
Soundi:
USS Louisville (SSN-724)

| USS Louisville |
| --- | --- |
 USS Louisville
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  24. syyskuuta 1984
Laskettu vesille:  14. joulukuuta 1985
Palveluskäyttöön:  8. marraskuuta 1986
Poistui palveluskäytöstä:  9. maaliskuuta 2021
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 882 t (pinnalla) 6 284 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  1 × S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria, 20 aliupseeria ja 130 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 -torpedoputkea 12 x Mk36 VLS -siiloa Tomahawk-risteilyohjusten laukaisemiseksi
USS Louisville (runkonumero SSN-724) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 11. helmikuuta 1982 Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1984. Se laskettiin vesille 14. joulukuuta 1985 kumminaan Kinnaird McKeen puoliso ja liitettiin laivastoon 8. marraskuuta 1985 ensimmäisenä päällikkönään Charles E. Ellis.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 9. maaliskuuta 2021 Puget Soundin laivastontelakalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Louisville (SSN-724) Wikimedia Commonsissa
Töölön terveysasema

| Töölön terveysasema |
| --- | --- |
 Kivelän sairaalan ja Töölön terveysaseman pääsisäänkäynti Helsingin Taka-Töölössä.
Osoite:  Sibeliuksenkatu 14, 00260 Helsinki
Sijainti:  Taka-Töölö, Helsinki
Koordinaatit:  60.1808°N, 24.9184°E
Töölön terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Töölön terveysasema on Helsingin Töölön kaupunginosan Taka-Töölön osa-alueella, Kivelän sairaalan yhteydessä sijaitseva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema. Varsinainen sairaalatoiminta Stengård-Kivelä nimisellä alueella alkoi vuonna 1912 ja sitä edelsivät vaivaistalo vuonna 1830 sekä kunnallinen Edesvikin (Taivallahti) köyhäintalo (Työ- ja vaivaistalo) vuonna 1875.
Terveysasema on toiminut Kivelän sairaala-alueen tiloissa joulukuun 27. päivästä 1995 lähtien. 
1990-luvulle tultaessa muutamia Kivelän sairaala-alueen rakennuksia ja puistomaista pihaa oli suojeltu samalla, kun uuden terveysaseman vaatimien muutostöiden tekemisestä Välskärinkadun puoleiseen sairaalarakennukseen oli päätetty.
Suojeltuja rakennuksia ovat puutalo vuodelta 1884, Gunnar Taucherin vuonna 1928 sunnittelema keittiörakennus (toisen tiedon mukaan Onni Tarjanteen suunnittelema) sekä Sibeliuksenkadun ja Välskärinkadun varren 1920- ja 1930-luvun rakennukset. Ensiksi mainittu puurakennus on arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema vuodelta 1880.
Gunnar Taucherin suunnittelema Kivelän sairaalan Sibeliuksenkadun puoleinen päärakennus on valmistunut vuonna 1935. Sen entistä sisäänkäyntiä koristaa Eino Kaurian mosaiikkitaideteos. Taucher on suunnitellut myös vuonna 1932 valmistuneen Välskärinkadun puoleisen vuodeosastorakennuksen. Taucherin suunnittelemia rakennuksia yhdistää vuonna 1985 valmistunut uusi sisääntulorakennus, jonka ovat suunnitelleet Eva ja Jaakko Paatela.
Kivelän sairaalan ja Töölön terveysaseman opaste pääsisäänkäynnin vieressä.
Näkymä Välskärinkadulta Kivelän sairaalan ja Töölön terveysaseman pääsisäänkäynnin suuntaan.
Aiheesta muualla

Helsingin terveysasemien yhteystiedot (hel.fi)
Työttömien Keskusjärjestö

| Työttömien Keskusjärjestö ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1991
Kotipaikka:  Helsinki
Puheenjohtaja:  Irma Hirsjärvi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Työttömien Keskusjärjestö ry on riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on yhteistyökumppaneidensa kanssa rakentaa Suomea, jossa ihmiset voivat paremmin. Järjestön puheenjohtajana on toiminut filosofian tohtori Irma Hirsjärvi vuodesta 2018.
Aiempia puheenjohtajia ovat olleet Lea Karjalainen, Jukka Haapakoski ja Satu Taavitsainen.
Työttömien Keskusjärjestö ry:
tukee ja kannustaa jäsenyhdistystensä toimintaa työttömän hyvinvoinnin edistämiseksi
tekee aloitteita epäkohtien korjaamiseksi, työttömien oikeuksien turvaamiseksi ja työllistymismahdollisuuksien lisäämiseksi
ottaa kantaa, keskustelee ja vaikuttaa työttömien etuja koskevaan päätöksentekoon
tekee yhteistyötä työhallinnon, ammattiliittojen, kansalaisjärjestöjen ja muiden yhteiskunnallisten vaikuttajien kanssa
järjestää keskustelu- ja tiedotustilaisuuksia, seminaareja ja koulutusta
organisoi ja tukee ruoka-avun jakamista jäsenyhdistystensä kautta työttömille ja vähävaraisille
Työttömien Keskusjärjestön merkittävin rahoittaja on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA. Työttömien Keskusjärjestö on SOSTEn jäsenjärjestö.
Työttömien Keskusjärjestön hankkeita ovat EU:n ruoka-apu, Eväitä elämälle-, Terveydeksi 2.0-, Kaikki Kunnossa- ja Askelia voimaan -hankkeet. Terveydeksi 2.0 -hanke toimii työttömien terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi, Kaikki Kunnossa -hanke liikunnan ja liikuntamahdollisuuksien edistämiseksi ja Askelia voimaan -hanke terveellisten elintapojen edistämikseksi.
Historiaa ja faktoja

Työttömien Keskusjärjestö ry (ent. Työttömien Valtakunnallinen Yhteistoimintajärjestö – TVY ry) on perustettu joulukuussa 1991 ajamaan ja valvomaan Suomen työttömien sosiaalisia etuja, hoitamaan tiedotusta, järjestämään koulutusta ja tekemään työtä työllisyyden edistämiseksi. Järjestön nimi muutettiin Työttömien Keskusjärjestö ry:ksi huhtikuussa 2017.
Järjestöön kuuluu noin 80 jäsenyhdistystä eri puolilla maata. Järjestö edustaa suomalaisia työttömiä Euroopan työttömien verkostossa EAPN-Finissä, jonka jäseneksi Työttömien Keskusjärjestö ry hyväksyttiin vuonna 1996.
Historiaa ja faktoja > Paikallisia työvoimayhdistyksiä

Helsingin Työkanava HeTy ry
Kajaanin Työvoimayhdistys ry on perustettu vuonna 1993, vuoteen 2013 aluksi nimellä Kajaanin Työttömien yhdistys.
Järjestölehdet

Työttömien Keskusjärjestö ry julkaisi vuosina 1983–2014 Karenssisanomat-nimistä jäsenlehteä. Lehden nimi muutettiin TVYtteriksi vuosiksi 2014–2017. Jäsenlehti ilmestyi vuonna 2014 yhden kerran TVYtter-nimisenä. Vuonna 2019 järjestö alkoi julkaista #tyottomat-verkkolehteä, joka toimii työttömyyden erityisasiantuntijana ja pyrkii kokoamaan aiheesta ajassa liikkuvaa tietoa.
Aiheesta muualla

Työttömien Keskusjärjestö ry:n kotisivut
#tyottomat-verkkolehti
Työttömien Keskusjärjestö ry:n Facebook-sivut
Huizhoun pumppuvoimalaitos

| Huizhoun pumppuvoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Kiinan kansantasavalta 
Sijainti:  Huizhou 
Koordinaatit:  23°16′08″N, 114°18′50″E
Sähköverkkoon:  2007 
Valmistunut:  2011 (kesäkuu) 
Kustannus:  1,19 miljardia dollaria 
Omistaja:  Guangdong Pumped Storage Power Station Company
Yläpuolisen altaan pato
Tyyppi:  gravitaatiopato (betonia), pääpato ja ulkopato
Korkeus:  56,1 m  &14 m 
Pituus:  156 m  &133,3 m 
Sääntelytilavuus:  0,0357 km³ 
Alapuolisen altaan pato
Tyyppi:  gravitaatiopato (betonia) 
Korkeus:  61,2 m 
Pituus:  420 m 
Sääntelytilavuus:  0,0383 km³ 
Voimalaitos
Tyyppi:  pumppuvoimalaitos, tunnelivoimalaitos
Käyttötarkoitus:  sähkövoima ja säätövoima
Pudotuskorkeus:  630 m  
Kapasiteetti:  2 448 MW  
Pumpputurbiinit:  8 × 306 MW 
Pumppaushyötysuhde:  0,75
Vuosittainen varastointi:  4 562 GWh 
 fiHuizhoun pumppuvoimalaitos 
Huizhoun pumppuvoimalaitos on Huizhoun lähellä Guangdongissa Kiinassa sijaitseva pumppuvoimalaitos. Koska vesi liikutellaan kallioon louhituissa tunneleissa, se on myös tunnelivoimalaitos.
Ylä- ja ala-allas

Voimalaitos varastoi sähköä kahden varastoaltaan avulla. Yläallas sijaitsee 25 kilometrin etäisyydellä Boluon kunnasta ja ala-allas 12 kilometriä Boluosta. Voimalaitoksella on varastoaltaanaan kahden padon taakse jäävä yläallas. Sen pääpato on 56,1 metriä korkea ja 156 metriä pitkä betoninen gravitaatiopato ja se tukkii laskujoen luontaisen lasku-uoman laaksossa. Yläaltaan toinen pato on matalampi ja sillä reunustetaan ne alueet, jotka jäävät veden alle varastoaltaan alapuolella. Se on 14 metriä korkea ja 133,3 metriä pitkä. Ala-allas on muodostettu 61,2 metriä korkealla ja 420 metriä pitkällä betonisella gravitaatiopadolla.
Pumppuvoimalaitos

Voimalaitoksen tuotantotilat on sijoitettu 420 metriä syvälle kallioon louhittuun kammioon, jonka mitat ovat 152 × 21,5 × 49,4 kuutiometriä. Yläpadolta tulee tuotantotiloihin tulovesitunneli, joka aiheuttaa vedelle 630 metrin putouskorkeuden. Tuotantotiloista jatkaa eteenpäin poistovesitunneli, joka aukeaa ala-altaaseen veden alla.
Laitoksella on 8 pumpputurbiinia, jolla voidaan sekä pumppata vettä varastoaltaiseen että tuottaa varastoaltaasta otetusta vedestä sähköenergiaa. Pumpputurbiinien kapasiteetti on 306 megawattia (MW) ja koko voimalaitoksen kapasiteetti on 2 448 MW. Laitoksen yläaltaaseen pumpataan vettä energiamäärällä, joka on 6 003 gigawattituntia (GWh) ja sillä tuotetaan sähköenergiaa vuodessa 4 562 GWh. Varastoinnin hyötysuhde on silloin noin 75 %.
Voimalalle on annettu tehtäväksi toimia Etelä-Kiinan sähköverkossa tukevana voimalaitoksena. Sen tulee auttaa muita vesivoimalaitoksia tuotannon tasaamisessa ostamalla niiltä sähköä pienen kysynnän aikana ja tuottaa sähköä suuren kysynnän aikana. Tällöin se ainoastaan siirtää tuotetun energian kulutusta muutamilla tunneilla vuorokauden aikana. Sen tulee antaa lisäsähköä ylättävien kuormitusten aikana. Kolmanneksi se auttaa säilyttämään vaihtovirtaverkon taajuuden tietyissä rajoissa.
Historiaa

Pumppuvoimalaitos kytkettiin sähköverkkoon vuosien 2007 ja 2008 vaihteessa, kun ensimmäinen pumpputurbiini käynnistettiin. Seuraavat seitsemän pumpputurbiinia käynnistyivät yksitellen kesäkuuhun 2011 mennessä, jolloin koko voimalaitos valmistui.
Huomioita

1 2 3  Tieto on saatu englanninkielisestä wikipedian artikkelista en:Huizhou Pumped Storage Power Station.
Iglu

Suuri iglu Kinngaitissa, Baffinin saaren eteläosassa vuonna 1999. Sisäänkäyntitunnelin molemmin puolin tuulensuojaseinämät.
Piirros 1800-luvun puolivälistä kuvaa iniut-kylää Oopungnewingissä, lähellä Frobisher-lahtea Baffinin saarella.
Rakentamisen eteneminen.
Leikkaus: 1) oleskelutila 2) sisäänkäyntitunneli 3) ikkuna 4)tuuletusaukko.
Iglu, eli aputiak, on perinteinen inuitien käyttämä kupolimainen lumesta rakennettu asumus, jossa asuttiin talviaika tai joka tehtiin tilapäiseksi tukikohdaksi metsästysretkellä. Igluja käytettiin Mackenziejoen suiston ja Labradorin niemimaan välisellä alueella. Kesäisin asumuksena käytettiin hylkeennahkaisia telttoja.
Rakenne ja käyttö

Iglu rakennetaan harkkomaisista lumilohkareista. Materiaalina parasta on tuulen kovaksi pakkaama lumi, josta voi leikata harkkomaisia kappaleita pitkällä veitsellä. Veitset tehtiin ennen valaanluusta, nykyisin käytetään metalliteriä. Harkot ovat kooltaan noin 60 cm leveitä, 120 cm pitkiä ja 20 cm korkeita.
Iglu rakennetaan harkoista ulkokehältä edeten spiraalimaisesti ylös ja keskelle päin. Harkot veistetään yläpinnaltaan sisäänpäin kalteviksi, jotta saadaan tiivis kupolimainen rakenne. Saumat tiivistetään irtolumella. Kupolin rakenteen lukitsee keskimmäinen harkkokappale, josta hivenen sivulle puhkaistaan ilmanvaihto- ja savuhormina toimiva tuuletusaukko. Kupolissa voi olla ikkuna; kirkas jäälohkare tai hylkeensuolista pingotettu kalvo. Kulkureittinä sisään toimii noin kolmimetrinen ahdas lumesta rakennettu tunneli. Sisäänkäyntitunnelin päähän ripustettiin hylkeennahkainen verho, tai rakennettiin suojaseinä vetoa vähentämään. Kokenut rakentaja pystytti iglun 1–2 tunnissa.
Sisustuksena oli reunoilla makuutasot, lumiset korokkeet, pinnalla puunrisuja ja niiden päällä karibunnahkoja. Keskellä oli tulisija hylkeenrasvan polttamiseen valoa ja ruuan valmistusta varten.
Asuminen

Yleensä iglussa asui yksi perhe, mutta iglukupoleita myös rakennettiin useita peräkkäin ja yhdistettiin tunneleilla, jotta saatiin asumukset 15–20 hengen perhekunnille.
Asukkaat ja sisällä tapahtuvat toiminnot nostavat sisäilman lämpöä ja ilmankosteutta, joka tiivistyessään lumipintaan jäätyy ja aikaansaa ilmatiiviin, jäisen sisäpinnan. Koska tiivis jääpinta ja lumikerros eristävät hyvin, iglussa on lämmintä. Sisälämpötila voi olla −45 °C pakkasella jopa −7:stä +16 °C:seen, vaikka ainoa lämmönlähde olisi asukkaiden ruumiinlämpö.
Osa inuiteista asui koko talven igluissa, osa puolestaan asui suurimman osan talvesta puoliksi maahan kaivetuissa, maapohjaisissa ajopuusta ja valaanluista rakennetuissa majoissa ja käytti igluja metsästysretkien tilapäismajoitukseen. Igluja on tehty myös nurmiturppaista, kivistä ja puusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
USS Los Angeles (SSN-688)

| USS Los Angeles |
| --- | --- |
 USS Los Angeles
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  8. tammikuuta 1972
Laskettu vesille:  6. huhtikuuta 1974
Palveluskäyttöön:  13. marraskuuta 1976
Poistui palveluskäytöstä:  23. tammikuuta 2010
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 700 t (pinnalla) 6 072 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori 35 000 hv (26 MW)
Nopeus:  pinnalla: 25 solmua (46 km/h) sukelluksissa: 30 solmua (56 km/h)
Miehistöä:  13 upseeria ja 121 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 -torpedoputkea
USS Los Angeles (runkonumero SSN-688) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 8. tammikuuta 1972. Se laskettiin vesille 6. huhtikuuta 1974 kumminaan Anne M. Armstrong ja liitettiin laivastoon 13. marraskuuta 1976 ensimmäisenä päällikkönään John E. Christensen.
Palvelus

Alus saapui 20. tammikuuta 2010 Los Angelesin satamaan jäähyväisvierailulle, joka samalla aloitti neljännettoista Los Angelesin laivastopäivät. Aluksen käytöstä poistoa juhlistettiin 23. tammikuuta San Pedrossa. Se sijoitettiin 1. helmikuuta reserviin ja vasta 3. helmikuuta alus virallisesti poistettiin käytöstä 34 vuoden jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Los Angeles (SSN-688) Wikimedia Commonsissa
Inzell

| Inzell |
| --- | --- |

 vaakuna
 Inzell
 Koordinaatit: 47°45.7′N, 12°44.9′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ylä-Baijeri
Piirikunta:  Traunstein
Hallinto:  
 – Pormestari:  Hans Egger
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,35 km²
Korkeus:  693 m
Väkiluku (31.12.2020):  4 836
 – Väestötiheys:  106,6 as./km²
 
 www.gemeindeverwaltung-inzell.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inzell on kunta Traunsteinin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Itävallan rajan lähellä 693 metrin korkeudella merenpinnasta. Kunnan pinta-ala on 45,35 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 4 836. Inzellin pormestarina toimii Hans Egger.
Max Aicher Arena marraskuussa 2011.
Inzell tunnetaan erityisesti luonnonkauniilla paikalla sijaitsevasta Max Aicher Arena -nimisestä pikaluisteluradasta, jolla on käyty monia lajin arvokilpailuja. Areena valmistui vuonna 1965, jolloin se oli kattamaton ulkorata. Vuosina 2009–2011 areenaa kunnostettiin ja se katettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inzell Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivut (saksaksi)
Max Aicher Arenan verkkosivut (saksaksi)
Vatnen kirkko

| Vatnen kirkko Vatne kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Haram, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1868
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vatnen kirkko (norj. Vatne kyrkje) on Haramin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1868.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vatnen kirkko Wikimedia Commonsissa
ISM-taajuusalue

ISM-radiotaajuudet (ISM < engl. industrial, scientific and medical [applications]) on joukko radiotaajuusalueita, jotka on varattu muiden sähkölaitteiden (ISM-laitteet) kuin varsinaisten radiolaitteiden käyttöön. ISM-laitteet saavat synnyttää ympäristöön radioaaltoja vain niille varatuilla taajuusalueilla ja määritellyillä ehdoilla.
ISM-taajuusalueet

Kansainvälisesti radiotaajuusalueita hallinnoiva Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) (engl. International Telecommunication Union) on määritellyt taajuusalueita, joita voidaan kansallisesti tähän tarkoitukseen osoittaa, sekä taajuuksia, joita ei tarvitse kansallisesti erikseen määritellä. Taajuudet on määritelty kansainvälisessä taajuusvaraustaulukossa (engl. The International Table of Frequency Allocations); (engl. pdf.zip 72,15 Mt). Määrittelyssä on alueellisia eroja. Taajuuksien käyttö ei vaadi erillistä lupaa. Muutama maa ei salli kaikkia ISM-taajuuksiaselvennä.
Suomessa ITU-taajuusalueet määrittää Liikenne- ja viestintävirasto radiotaajuusmääräyksen liitteenä olevassa taajuusjakotaulukossa (pdf, 2,23 Mt).
ISM-laite

ISM-laitteet ovat muita radioaaltoja tuottamaan tarkoitettuja teollisen, tieteellisen, lääkinnällisen tai vastaavan käyttötarkoituksen sähkölaitetta kuin varsinaisia radiolaitteita (ISM; < engl. industrial, scientific and medical [applications]; suom. Liikenne- ja viestintävirasto: "radioaaltoja kehittämään tarkoitettua tieteelliseen, teolliseen, lääkinnälliseen tai muuhun vastaavaan tarkoitukseen käytettyä muuta sähkölaitetta kuin radiolaitetta").
ISM-laitteita on esimerkiksi suurtaajuuskuumentimet ja UKW- eli Diatermia-hoitolaitteet. Käytännössä yleisin ISM-taajuusalueilla tähän tapaan toimiva laite on kotikäytössäkin tavallinen mikroaaltouuni[lähde? ], jonka lämmitysteho perustuu 2,4 GHz:n mikroaaltoihin.
Lupavapauden vuoksi ISM-taajuuksia käytetään paljon myös langattomaan tietoliikennekäyttöön. Tällöin näiden laitteiden on selvittävä muiden samalla taajuudella toimivien laitteiden – myös suuritehoisten teollisuuslaitteiden – aiheuttamista häiriöistä. Yleisiä ISM-taajuuksilla toimivia lyhyen kantaman tietoliikennelaitteita ovat mm Bluetooth- ja WLAN-laitteet.[lähde? ] Tässä käytössä lähettimen teho ja antennin suuntaavuus valitaan niin, ettei säteilyteho ylitä säädösten määrityksiä.
ISM-taajuusalueet

ITU:n taajuussääntelysuosituksen (engl. Radio Regulations ITU-R Recommendations) määrittelemät ISM-taajuusalueet ovat seuraavat:
| Taajuusalue | Taajuusalue | Keskitaajuus | Kaistanleveys |
| --- | --- | --- | --- |
| 6,765 6,765 MHz | 6,795 MHz | 6,78 6,78 MHz | 30 30 kHz |
| 13,553 13,553 MHz | 13,567 MHz | 13,56 13,56 MHz | 14 14 kHz |
| 26,957 26,957 MHz | 27,283 MHz | 27,12 27,12 MHz | 326 326 kHz |
| 40,66 40,66 MHz | 40,7 MHz | 40,68 40,68 MHz | 40 40 kHz |
| 433,05 433,05 MHz | 434,79 MHz | 433,92 433,92 MHz | 1740 1,74 MHz |
| 902 902 MHz | 928 MHz | 915 915 MHz | 26000 26 MHz |
| 2400 2,4 GHz | 2,5 GHz | 2450 2,45 GHz | 100000 100 MHz |
| 5725 5,725 GHz | 5,875 GHz | 5800 5,8 GHz | 150000 150 MHz |
| 24000 24 GHz | 24,25 GHz | 24125 24,125 GHz | 250000 250 MHz |
| 61000 61 GHz | 61,5 GHz | 61250 61,25 GHz | 500000 500 MHz |
| 122000 122 GHz | 123 GHz | 122500 122,5 GHz | 1000000 1 GHz |
| 244000 244 GHz | 246 GHz | 245000 245 GHz | 2000000 2 GHz |
Aiheesta muualla

Säädöskokoelma (Finlex): 20.4.2021 TRAFICOM/96772/03.04
Radio
| --- | --- |
ITU-radiotaajuusalueet:   ELF  SLF  ULF  VLF  LF  MF  HF  VHF  UHF  SHF  EHF  THF 
AM-alueet:   SW ('lyhyet aallot')  MW ('keskipitkät aallot')  LW ('pitkät aallot') 
FM-alueet:   ULA (ultralyhyet aallot) 
Modulaatiot:   Amplitudimodulaatio (AM)  Taajuusmodulaatio (FM) 
Muuta:   Aallonpituus  DAB (digiradiotekn.)  DRM (digiradiotekn.)  Radioaalto  Radiotaajuusalueet 
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettinen spektri: gammasäteily • röntgensäteily • ultraviolettisäteily • valo • infrapunasäteily • alimillimetrisäteily • mikroaallot • radioaallot
Radiotaajuusalueet: THF • EHF • SHF • UHF • VHF • HF • MF • LF • VLF • ULF • SLF • ELF
Valo: violetti • sininen • syaani • vihreä • keltainen • oranssi • punainen