stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Argos (taruolento)

Hermes ojentaa Argoksen pään Heralle, Jacopo Amigoni.
Argos (m.kreik. Ἄργος, lat. Argus), myös Argos Panoptes ('kaikkinäkevä'),  oli kreikkalaisessa mytologiassa satasilmäinen jättiläinen, jonka silmistä ainoastaan kahden tarvitsi nukkua kerrallaan ja muut jatkoivat vartioimista. Hera asetti Argoksen vartioimaan Io-neitoa, johon Zeus oli rakastunut. Argos vartioikin lehmäksi muuttunutta Ioa tunnollisesti, mutta vapauttaakseen rakkautensa kohteen Zeus lähetti Hermeen surmaamaan Argoksen.
Paimeneksi pukeutunut Hermes alkoi keskustella Argoksen kanssa, ja pian Argos pyysikin Hermestä soittamaan kanssansa. Hermes jatkoi tarinoitaan ja soittoaan, kunnes Argoksen kaikki silmät olivat yksi kerrallaan nukahtaneet. Välittömästi tämän jälkeen Hermes sivalsi jättiläiseltä pään irti yhdellä iskulla.
Kun Hera sai tietää Argoksen kuolemasta, hän otti tämän silmät haltuunsa ja levitti  ne riikinkukon viuhkamaiseen pyrstöön.
Sanaa argos voidaan käyttää myös vertauskuvallisesti, jolloin se tarkoittaa tarkkasilmäistä, valpasta vartijaa.
Arbetet

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Arbetet oli Turussa vuosina 1908–1918 ilmestynyt ruotsinkielinen sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Turun ja Varsinais-Suomen ruotsinkielisen työväenlehden perustajana toimi Turun ruotsinkielinen työväenyhdistys. Vuonna 1910 siitä tuli SDP:n ruotsinkielisen keskusjärjestön Finlands Svenska Arbetarförbundin äänenkannattaja. Turussa ja välillä myös Helsingissä toimitettu Arbetet levisi Varsinais-Suomen lisäksi myös Uudellemaalle. Sisällissodan jälkeen lehteä ei enää perustettu uudelleen, vaan SDP:n ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi tuli helsinkiläinen Arbetarbladet.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1912 kahdesti ja vuonna 1918 kolmesti viikossa. Sen levikki nousi 1910-luvulla yli neljän tuhannen.
Vastaavat päätoimittajat

Johan Adolf Ojala (1909)
Arthur Blomqvist (1910)
Ivar Hörhammer (1910–1912)
William Lundberg (1912–1917)
Axel Åhlström (1917–1918)
K. H. Wiik (1910–1918).
Aiheesta muualla

Arbetet digitoituna kansalliskirjastossa
Argumentum ad ignorantiam

Argumentum ad ignorantiam on argumentaatiovirhe, jossa väite todetaan todeksi tai epätodeksi vetoamalla todisteiden puutteeseen. Virhe esiintyy useimmiten keskusteluissa, joissa jotain ei ole mahdollista osoittaa todeksi tai joissa jotain ei ole toistaiseksi todistettu. Sen yleinen kaava on seuraava:
Se voidaan esittää myös käänteisessä muodossaan:
Argumentum ad ignorantiam tarkoittaa käytännössä samaa kuin käänteinen todistustaakka: syyllinen, kunnes toisin todistetaan.
Pystytkö osoittamaan, että et tehnyt häirikkösoittoja N.N.:n puhelimeen viime yönä?
Francesco Arese

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Francesco Arese |  Francesco Arese |  Francesco Arese |  |
Maa:   Italia
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1971 | 1 500 metriä |  |
Francesco Arese (s. 13. huhtikuuta 1944) on italialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa oli 1 500 metrin juoksu.
Arese sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kahdeksanneksi 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.42,2. Seuraavissa EM-kilpailuissa Helsingissä 1971 hän voitti kultaa ajalla 3.38,4. Olympialaisissa hän karsiutui välierissä sekä Méxicossa 1968 että Münchenissä 1972.
Arese voitti universiadeissa kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.52,7 Torinossa 1970.
Arese paransi 800 metrin juoksussa Italian ennätystä neljä kertaa ja sivusi sitä kerran sekä paransi 1 500 metrin juoksussa ennätystä viisi kertaa ja sivusi kerran. Hän voitti Italian mestaruuden 800 metrillä vuosina 1968, 1969, 1972 ja 1973 sekä 1 500 metrillä vuosina 1966, 1967, 1968 ja 1970.
Arese toimi Italian yleisurheiluliiton puheenjohtajana vuosina 2004–2012. Hän oli myös vuoden 2009 sisäratojen EM-kilpailujen järjestelytoimikunnan puheenjohtaja.
Italian ennätykset

| Laji | Tulos | Pvm |
| --- | --- | --- |
| 800 metriä | 1.47,8 | 4.10.1968 |
| 800 metriä | 1.47,3 | 8.6.1969 |
| 800 metriä | 1.47,1 | 26.6.1971 |
| 800 metriä | 1.47,1 | 11.8.1972 |
| 800 metriä | 1.46,6 | 17.9.1972 |
| 1 500 metriä | 3.40,7 | 14.8.1966 |
| 1 500 metriä | 3.40,7 | 5.8.1967 |
| 1 500 metriä | 3.40,5 | 20.8.1967 |
| 1 500 metriä | 3.39,0 | 13.7.1968 |
| 1 500 metriä | 3.37,6 | 30.7.1969 |
| 1 500 metriä | 3.36,3 | 1.7.1971 |
Lähde:
Argumentum ad baculum

Argumentointi väkivallalla (lat. Argumentum ad baculum,  ”argumentti kepillä”) on argumentaatiovirhe, jossa argumentointi perustuu tunteisiin, tässä tapauksessa pelkoon, ja argumenttina käytetään väkivaltaa tai sen uhkaa. Tämän argumentin yleinen kaava on seuraava:
Esitetään A
A:lla on takanaan suurempi väkivaltapotentiaali kuin vastaväite B:llä
Väite A on siksi tosi ja väite B epätosi
Argumentum ad baculum voi esiintyä myös eettisessä argumentoinnissa muodossa
Jos henkilö X ei hyväksy väitettä A, niin B
B on uhka henkilölle X
X:n tulisi hyväksyä A välttyäkseen B:ltä
Pesäpallon suomensarja 2010
Sarjajärjestelmä

Pelataan kaksinkertainen runkosarja neljässä lohkossa.
Runkosarjojen jälkeen pelataan lohkojen sisäiset välierät siten, että runkosarjassa 1. sijoittunut joukkue kohtaa runkosarjassa 4. sijoittuneen joukkueen ja runkosarjassa 2. sijoittunut joukkue kohtaa runkosarjassa 3. sijoittuneen joukkueen. Otteluparien voittajat pelaavat lohkojen loppuottelussa. Ottelut pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa lohkossaan paremmin sijoittuneilla joukkueilla.
Suomensarjan lohkovoittajista muodostetaan otteluparit (Itä - Pohjoinen ja Länsi - Etelä). Ottelut pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa lohkossaan paremmin sijoittuneella joukkueella ja sijoituksen ollessa sama, pisteitä enemmän ottelua kohden runkosarjassa keränneellä joukkueella ja sen ollessa tasan ratkaisee paremmuuden ensin 3 pisteen voitot ottelua kohden, sen jälkeen voitetut ottelut ottelua kohden ja edellisten ollessa tasan kaikkien otteluiden juoksuero runkosarjassa ja sen ollessa tasan arpa. Otteluparien voittajat nousevat Ykköspesikseen kaudelle 2011.
Nousukarsinnat

Itä-Pohjoinen
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lievestuore |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lievestuore |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lahti |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lahti |  0 |   |   |  Lievestuore |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Lievestuore |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Kouvola |  0 |   |   |  |  |
|  |  Kouvola |  2 |   |   |  Kouvola |  0 |   |   |  |  |
|  |  Kouvola |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Jyväskylän Lohi |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Jyväskylän Lohi |  0 |   |   |  |  |   |   |  Lievestuore |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Lievestuore |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Oulujoki |  0 |
|  |  Ii |  2 |   |   |  |  |   |   |  Oulujoki |  0 |
|  |  Ii |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Pattijoki |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Pattijoki |  1 |   |   |  Oulujoki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Oulujoki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Ii |  1 |   |   |  |  |
|  |  Oulujoki |  2 |   |   |  Ii |  1 |   |   |  |  |
|  |  Oulujoki |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Sotkamo |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Sotkamo |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Etelä-Länsi
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsinki |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Helsinki |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Loimaa |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Loimaa |  0 |   |   |  Helsinki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Helsinki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Vihti |  1 |   |   |  |  |
|  |  Vihti |  2 |   |   |  Vihti |  1 |   |   |  |  |
|  |  Vihti |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Tampere |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Tampere |  1 |   |   |  |  |   |   |  Helsinki |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Helsinki |  2 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  Seinäjoki |  0 |
|  |  Seinäjoki |  2 |   |   |  |  |   |   |  Seinäjoki |  0 |
|  |  Seinäjoki |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vimpeli |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vimpeli |  0 |   |   |  Seinäjoki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Seinäjoki |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  Halsua-Veteli |  1 |   |   |  |  |
|  |  Halsua-Veteli |  2 |   |   |  Halsua-Veteli |  1 |   |   |  |  |
|  |  Halsua-Veteli |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vähäkyrö |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Vähäkyrö |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
Runkosarjassa lohkoissaan sijoille 9. ja 10. sijoittuneet joukkueet putoavat suoraan maakuntasarjaan kaudelle 2011.
Argentiinankoskikara

| Argentiinankoskikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Koskikarat Cinclidae
Suku::  Koskikarat Cinclus
Laji::  schulzii
Kaksiosainen nimi
 Cinclus schulzii  Cabanis, 1882 

Katso myös
   Argentiinankoskikara Wikispeciesissä   Argentiinankoskikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Argentiinankoskikara (Cinclus schulzii) on koskikarojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Argentiinankoskikara on tumman ruskehtavan harmaa. Pää on muuta ruumista vaaleampi ja kurkku on punaruskea. Lajin elinympäristöä ovat joet ja purot.
Levinneisyys

Argentiinankoskikaraa tavataan Pohjois-Argentiinassa ja Etelä-Boliviassa. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio on pieni, sirpaloitunut ja vähenemässä. Lajin kannaksi arvioidaan 3 000–4 000 yksilöä. Kantaa uhkaa vesivoimaloiden rakentaminen.
Arbëreshë

Arbëreshë on albaniankielinen nimitys Italiassa asuvista albanialaisista, jotka pakenivat 1500-luvulla ottomaanien Albanian-valloitusta ja perustivat siirtokuntia eri puolille Etelä-Italiaa ja Sisiliaa, mistä he löysivät kotimaansa kaltaisia asuinseutuja. Ensimmäiset kirjatut asutukset ovat Apuliasta vuosilta 1461–1462. Arbëreshët ovat näihin päiviin saakka säilyttäneet oman kielensä ja kulttuurinsa. Heitä on Italiassa vähän yli 100 000.
Historia

Yksittäisiä albanialaisjoukkioita on muuttanut Italiaan jo vuosina 1272, 1388 ja 1393, mutta suuremmat asutuskeskukset perustettiin vasta 1400-luvun puolella, kun tuolloinen Napolin kuningas Alfonso I kutsui Demetrio Reresin komentamat albaanijoukot kukistamaan kapinaa Calabriassa. Palkkiona Reres sai alueelta maata, jonne hänen sotilaansa ja heidän perheensä asettuivat. Hänen poikiensa sanotaan perustaneen albaaniasutukset Sisiliassa. Vielä suurempi joukko albaaneja muutti Italiaan, kun Osmanien valtakunta valloitti nykyisen Albanian alueen ja Skanderbegin johtamat albaanikapinalliset alueella lopulta kukistettiin vuonna 1468. Vuosien 1468 ja 1478 välillä albaanipakolaisia asettui Basilicataan, Moliseen, Apuliaan ja etenkin Calabriaan. Vuosina 1532–1535 albaaneja tuli myös nykyisen Kreikan Peloponnesoksen alueelta jälleen osmanien sieltä ajamina. Yhteensä albaanit perustivat Italiaan noin 100 kylää tai kaupunkia, joista lähes puolet sijaitsivat Calabrian vuorilla. 1800-luvun loppupuolella monet arbëreshët, kuten runoilija Girolamo De Rada, vaikuttivat albaanien kansallisessa heräämisessä.
Nykyisin italian kieli valtaa alaa albanian kieleltä paikallisten albaanien keskuudessa. Kielen käytön vähenemiseen on vaikuttanut esimerkiksi italiankielinen koulujärjestelmä, tuen puute hallinnolta, työperäinen muuttoliike Etelä-Italiasta ja italiankielinen valtamedia. Osa albaanien kylistä on kuitenkin edelleen lähes kokonaan albaniankielisiä. Arbëreshëjä ei tule sekoittaa muihin Italian albaaneihin, joita on tullut viime vuosikymmenien aikana eri puolille Italiaa.
Asuinalue

Nykyisin Italiassa asuu vielä noin 90 000 arbëreshë-taustaista albanian puhujaa noin 50 kylässä tai kaupungissa ympäri Etelä-Italiaa Abruzzossa, Molisessa, Campaniassa, Apuliassa, Basilicatassa, Calabriassa ja Sisiliassa.
Abruzzo: Villa Badessa (alb. Badhesa)
Molise: Campomarino (alb. Këmarini), Montecilfone (alb. Munxhifuni), Portocannone (alb. Portkanuni), Ururi (alb. Ruri)
Campania: Greci (alb. Greçi)
Apulia: Casalvecchio di Puglia (alb. Kazallveqi), Chieuti (alb. Qeuti), San Marzano di San Giuseppe (alb. Shën Marxani)
Basilicata: Barile (Alb. Barilli), Ginestra (alb. Xhinestra), Maschito (alb. Mashqiti), San Costantino Albanese (alb. Shën Kostandini), San Paolo Albanese (alb. Shën Pali)
Calabria: Acquaformosa (alb. (Firmoza), Castroregio (alb. Kastërnexhi), Cavallerizzo (alb. Kajverici), Cerzeto (alb. Qana), Civita (alb. Çifti), Eianina/Poicile (alb. Ejanina/Purçilli), Falconara Albanese (alb. Fallkunara), Farneta (alb. Farneta), Firmo (alb. Ferma), Frascineto (alb. Frasnita), Lungro (alb. Ungra), Macchia Albanese (alb. Maqi), Marri (alb. Marri), Plataci (alb. Pllatani), San Basile (alb. Shën Vasili), San Benedetto Ullano (alb. Shën Benedhiti), San Cosmo Albanese (alb. Strigari), San Demetrio Corone (alb. Shën Mitri), San Giacomo di Cerzeto (alb. Shën Japku), San Giorgio Albanese (alb. Mbuzati), San Martino di Finita (alb. Shën Murtiri), Santa Caterina Albanese (alb. Picilia), Santa Sofia d’Epiro (alb. Shën Sofia), Spezzano Albanese (alb. Spixana), Vaccarizzo Albanese (alb. Vakarici), Caraffa di Catanzaro (alb. Garafa), Carfizzi (alb. Karfici), Pallagorio (alb. Puhëriu), San Nicola dell’Alto (alb. Shën Kolli), Vena di Maida (alb. Vina)
Sisilia: Contessa Entellina (alb. Kundisa), Piana degli Albanesi (alb. Hora e Arbëreshëvet), Santa Cristina Gela (alb. Shëndhastini).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arbëreshë Wikimedia Commonsissa
Ariarathes IX

Ariarathes IX (kuoli 86 eaa.) oli Kappadokian kuningas. Hänen isänsä oli Pontoksen kuningas Mithridates VI.
Mithridates asetti kahdeksanvuotiaan poikansa Kappadokian kuninkaaksi vuonna 101 eaa. Ariaratheen ollessa alaikäinen kappadokialainen ylimys Gordios toimi hallitsijana. Roomalaiset syrjäyttivät kuitenkin pian Ariaratheen ja antoivat kappadokialaisten valita oman kuninkaan. Kappadokialaiset valitsivat Ariobarzanes I:n, jonka Sulla asetti valtaistuimelle vuonna 95 eaa. Tigranes I palautti Ariaratheen kuninkaaksi, mutta roomalaiset syrjäyttivät hänet jälleen vuonna 89 eaa. Ariarathes kuoli taistellessaan isänsä puolesta Thessaliassa ensimmäisen Mithridateen sodan aikana.
Argoksen talo

Argoksen talon julkisivu. Kuva vuodelta 2012.
Argoksen talon esikuvana toiminut Bünsowin talo Tukholman Strandvägenillä.
Argoksen talo oli Helsingissä Pohjoisesplanadin ja Manner­heimin­tien (alk. Itäinen Henrikin­katu) kulmassa sijainnut viisikerroksinen rakennus, joka valmistui vuonna 1897. Siitä on nykyisin jäljellä vain julkisivut; sisä­tilat purettiin vuosina 1986–1987 Stock­mannin tavara­talon laajennuksen tieltä.
Talo rakennettiin alun perin asuintaloksi. Julkisivun suunnitteli Grahnin, Hedmanin ja Wasastjernan arkkitehtitoimistossa työskennellyt John Settergren. Rakennuksen tieltä purettiin paikalla aiemmin sijainnut, vuonna 1843 rakennettu kaksikerroksinen Staudingerin talo.
Argoksen talon runsaasti koristeltu, tiilestä ja ruotsalaisesta hiekka­kivestä rakennettu julki­sivu oli Helsingin ensimmäisiä jugendtyylisiä julki­sivuja, ja se on lähes tarkka kopio Tukholmassa Strandvägenin varrella sijaisevasta, Isak Gustaf Clasonin suunnittelemasta Bünsowin talosta.
Jo talon valmistumis­vuonna sen ala­kertaan perustettiin Wulffin paperi­kauppa. Se toimi paikalla vuoteen 1965 saakka, jolloin valmistui yhtiön uusi toimi­talo Manner­heimin­tien toisella puolella. Tämän vuoksi tämä keskeisellä paikalla Helsingin keskustassa sijainnut rakennus tuli yleisesti tunnetuksi ”Wulffin kulman” nimellä.
Stockmann osti Argoksen talon vuonna 1919. Tämän jälkeen rakennus oli vuosi­kymme­nestä toiseen purku-uhan alainen, sillä samaan kortteliin rakennettua Stock­mannin tavara­taloa oli tarkoitus myöhemmin laajentaa koko korttelin suuruiseksi. Sigurd Frosteruksen suunnitelmaa tavaratalon laajentamiseksi ei kuitenkaan koskaan toteutettu. Tavara­taloa ryhdyttiin laajentamaan vasta 1980-luvulla, ja tällöin järjestetyn arkkitehti­kilpailun voittaneen, Kristian Gullichsenin, Erkki Kairamon ja Timo Vormalan laatiman suunnitelman mukaisesti Argoksen talon julki­sivut jätettiin pystyyn, mutta sisä­tilat purettiin ja rakennettiin kokonaan uudestaan.
Uudisrakennus valmistui vuonna 1989. Samalla julkisivu, josta välillä oli poistettu parvekkeet ja muut koristeet, palautettiin alkuperäiseen asuunsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Argoksen talo Wikimedia Commonsissa
Pirkanmaan vaalipiiri

| Pirkanmaan vaalipiiri |
| --- | --- |

Alue:  Pirkanmaan maakunta
Lautakunnan kokouspaikka:  Tampere
Aiemmat nimet:  Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri
Käytössä:  vaaleista 1907 alkaen
Kansanedustajia:  20
Suurin puolue:  Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (2023)
Pirkanmaan vaalipiiri (vaaleihin 1995 Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri) on yksi Suomen 13:sta eduskuntavaalien vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Pirkanmaalta valitaan 20 kansanedustajaa 200:sta (9,5 %). Vaalipiiri kattaa Satakunnan historiallisen maakunnan itäosassa valtaosaltaan sijaitsevan Pirkanmaan maakunnan alueen. Vaalipiiri on väkiluvultaan ja edustajamäärältään Suomen kolmanneksi suurin Uudenmaan ja Helsingin vaalipiirien jälkeen.
Pirkanmaan vaalipiiriin kuuluvat seuraavat kunnat: Akaa, Hämeenkyrö, Ikaalinen, Juupajoki, Kangasala, Kihniö, Kuhmoinen, Lempäälä, Mänttä-Vilppula, Nokia, Orivesi, Parkano, Pirkkala, Punkalaidun, Pälkäne, Ruovesi, Sastamala, Tampere, Urjala, Valkeakoski, Vesilahti, Virrat ja Ylöjärvi.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Aitolahti, Eräjärvi, Kuhmalahti, Kuorevesi (liitettiin Keski-Suomen vaalipiirissä sijaitsevaan Jämsään), Kuru, Kylmäkoski, Luopioinen, Längelmäki (liitettiin osittain samassa vaalipiirissä sijaitsevaan Oriveteen ja osittain Keski-Suomen vaalipiirissä sijaitsevaan Jämsään), Messukylä, Mouhijärvi, Mänttä, Pohjaslahti, Sahalahti, Suodenniemi, Teisko, Toijala, Tottijärvi, Vammala, Viiala, Viljakkala, Vilppula ja Äetsä.
Historia

Vaalipiirin rajat ovat vaihdelleet jonkin verran eri aikoina. Vuonna 1960 Jämsä, Jämsänkoski, Korpilahti, Koskenpää, Muurame ja Säynätsalo liitettiin Keski-Suomen läänin vaalipiiriin ja aikaisemmin Vaasan läänin itäiseen vaalipiiriin kuulunut Virrat vuonna 1969 Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Suoniemi liitettiin vuonna 1973 kuntaliitoksen yhteydessä Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Kuhmoinen liitettiin Keski-Suomen läänin vaalipiiriin vuonna 1974. Vuonna 1990 Valkeakosken seutu liitettiin Hämeen läänin eteläisestä Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Vuonna 1993 Hämeenkyrö, Ikaalinen, Kihniö, Mouhijärvi, Parkano ja Viljakkala liitettiin Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin ja vuonna 2003 Satakunnan vaalipiiristä Suodenniemi, Vammala ja Äetsä sekä Hämeen vaalipiiristä Urjala. Punkalaidun siirtyi Satakunnan vaalipiiristä vuonna 2007, vaihdettuaan ensin vastaavasti maakuntaa vuonna 2005.
Uusin muutos tapahtui vuoden 2021 alussa, kun Kuhmoinen vaihtoi maakuntaa Keski-Suomesta Pirkanmaalle. Samassa yhteydessä vaalilakia muutettiin siten, että kunta vaihtoi myös Keski-Suomen vaalipiiristä Pirkanmaalle.
Puolueiden kannatus

Pirkanmaan suurin puolue on ollut viime vuosikymmeninä Kokoomus. SDP oli ennen selkeämmin suurin puolue ennen kuin 1970-luvulla Kokoomus nousi Tampereen seudulla vakavaksi haastajaksi. Perinteisesti juuri nämä puolueet ovat menestyneet parhaimmin eduskuntavaaleissa. SDP:n kannatus on vahvaa myös Akaan ja Valkeakosken seudulla, joka kuuluikin ennen vuotta 1990 Hämeen läänin eteläiseen vaalipiiriin. Eduskuntavaalien suurimmat ääniharavat ovat olleet SMP:n Sulo Aittoniemi vuonna 1991, Kokoomuksen Marja Tiura vuonna 2007, SDP:n Saara Karhu vuonna 2003 ja SKDL:n Ulla-Leena Alppi vuonna 1979.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa SDP nousi Kokoomuksen ohi yli 20 vuoden jälkeen Tampereen suurimmaksi puolueeksi. Vihreät kasvattivat merkittävästi kannatustaan, nousten vasemmistopuolueiden ohi historiallisella voitollaan Nokian suurimmaksi puolueeksi.
Nykyiset kansanedustajat

Marko Asell (SDP)
Miko Bergbom (PS)
Lotta Hamari (SDP)
Anna-Kaisa Ikonen (Kok.)
Aleksi Jäntti (Kok.)
Pauli Kiuru (Kok.)
Anna Kontula (Vas.)
Lauri Lyly (SDP)
Ville Merinen (SDP)
Veijo Niemi (PS)
Ilmari Nurminen (SDP)
Jouni Ovaska (Kesk.)
Sakari Puisto (PS)
Arto Satonen (Kok.)
Sami Savio (PS)
Sari Tanus (KD)
Oras Tynkkynen (Vihr.)
Joakim Vigelius (PS)
Pia Viitanen (SDP)
Sofia Vikman (Kok.)
Aikaisempia kansanedustajia

Sampsa Aaltio (Kok.) 1979−1987
Sulo Aittoniemi (SMP, Kesk., sit.) 1987−2003
Mikko Alatalo (Kesk.) 2003−2019
Ulla-Leena Alppi (SKDL) 1976−1987
Mikko Asunta (Kok.) 1958−1970, 1972−1979
Tiina Elovaara (PS, Sin.) 2015−2019
Anni Flinck (SDP) 1954−1975
Jukka Gustafsson (SDP) 1987−2023
Pertti Hakanen (Kesk.) 2015−2019
Väinö Hakkila (SDP) 1919−1945, 1948−1958
Satu Hassi (Vihr.) 1991−2004, 2015−2023
Kuuno Honkonen (SKDL) 1958−1979
Harri Jaskari (Kok.) 2007−2019
Saara Karhu (SDP) 1999−2015
Jari Kinnunen (Kok.) 2021−2023
Tellervo M. Koivisto (SDP) 1970−1982
Laila Koskela (PS, Kesk.) 2011–2015
Kalervo Kummola (Kok.) 1999−2003
Mikko Kuoppa (SKDL, Deva, Vas ja välillä vasemmistoryhmä), 1979−1987, 1995−2011
Pentti Lahti-Nuuttila (SDP) 1979−1995
Jermu Laine (SDP) 1975−1987
Vesa Laukkanen (SKL) 1991−1995
Sanna Marin (SDP) 2015−2023
Rosa Meriläinen (Vihr.) 2003−2007
Lea Mäkipää (SMP, PS, Sin.) 2011−2019
Martti Mölsä (PS, Sin.) 2011−2019
Heikki A. Ollila (Kok.), 1987–1995, 2003–2011
Atte Pakkanen (ML, Kesk.) 1948−1970
Olli-Poika Parviainen (Vihr.) 2015−2019
Klaus Pentti (Kesk.), 2003−2011
Erkki Pystynen (Kok.) 1975−1991
Arto Pirttilahti (Kesk.) 2011−2023
Leena Rauhala (KD) 1999−2015
Heimo Rekonen 1970−1979
Tero Rönni (SDP), 1999−2011
Pertti Salovaara (Kesk.), 2003−2011
Valdemar Sandelin (SDP) 1962−1973
Kimmo Sasi (Kok.) 1983−2015
Usko Seppi (SKDL)  1951-1962
Aarre Simonen (SDP, TPSL) 1951−1962
Minna Sirnö (Vas), 2003−2011
Marjatta Stenius-Kaukonen (SKDL, Vas.) 1975−1995, 1999−2003
Iiris Suomela (Vihr.) 2019−2023
Leo Suonpää (SKDL) 1954−1970
Anneli Taina (Kok.) 1987−1999
Hanna Tainio (SDP) 2011−2015
Marja Tiura (Kok.), 1999−2011
Irja Tulonen (Kok.) 1995−2007
Arvo Tuominen (SDP) 1958−1962
Veikko Vallin (PS) 2019−2023
Pertti "Veltto" Virtanen (PS) 2007−2015
Jaana Ylä-Mononen (Kesk.) 1999−2007
Ääniharavat

| vaalit | ehdokas | puolue | äänet |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 | Heikki S. Suominen | Kok. | 11 110 |  |
| 1972 | Tellervo Maria Koivisto | SDP | 11 003 |  |
| 1975 | Marjatta Stenius | SKDL | 13 757 |  |
| 1979 | Ulla-Leena Alppi | SKDL | 13 936 |  |
| 1983 | Ulla-Leena Alppi | SKDL | 12 375 |  |
| 1987 | Reijo Lindroos | SDP | 10 109 |  |
| 1991 | Sulo Aittoniemi | SMP | 18 744 |  |
| 1995 | Reijo Lindroos | SDP | 9 985 |  |
| 1999 | Marjatta Stenius-Kaukonen | Vas. | 13 429 |  |
| 2003 | Saara Karhu | SDP | 14 281 |  |
| 2007 | Marja Tiura | Kok. | 17 578 |  |
| 2011 | Hanna Tainio | SDP | 10 400 |  |
| 2015 | Sanna Marin | SDP | 10 911 |  |
| 2019 | Sanna Marin | SDP | 19 088 |  |
| 2023 | Sanna Marin | SDP | 35 628 |  |
Puolueiden paikkamäärät vaalipiirissä > Autonomian aika

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| puolueet | 1907 | 1908 | 1909 | 1910 | 1911 | 1913 | 1916 | 1917 |
| Suom. | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 |
Nuors.: 1
| SDP | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 8 | 8 | 7 |
Yhteensä: 11