stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Gamechangers

| The Gamechangers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Owen Harris
Käsikirjoittaja:  James Wood
Tuottaja:  Jim Spencer
Pääosat:   Daniel Radcliffe  Bill Paxton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  BBC
Ensi-ilta:  Iso-Britannia 15. syyskuuta 2015
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Gamechangers on BBC:n tuottama dokumentinomainen draamaelokuva, joka kertoo Grand Theft Auto -pelisarjan kehityksestä ja pelisarjaan liittyvistä oikeustapauksista.
Aiheesta muualla

Kärkkäinen, Henrik: Traileri julki: GTA-elokuva poiki muhkean riidan Ilta-Sanomat.  4.9.2015. Viitattu 19.9.2021.
Puustinen, Johanna: Rockstar murskaa Grand Theft Auto -draamaelokuvan: "Keksittyä hevonp****a" Pelaaja.  16.09.2015. Viitattu 19.9.2021.
Rantala, Leevi: Rockstar haluaa estää GTA-leffan – haastaa BBC:n oikeuteen Gamereactor.  22.5.2015. Arkistoitu 19.9.2021. Viitattu 19.9.2021.
Tammun

| Tammun |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 Tammun
 Koordinaatit: 32°17′03″N, 35°23′09″E 
Valtio:  Palestiina
Kuvernoraatti:  Tubas
Väkiluku (2018)  (arvio):  13 293
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tammun on kylä Palestiinan Länsirannalla. Kylän asukasluku oli vuonna 2018 arviolta 13 293.
Maantiede

Tammun sijaitsee Palestiinan Länsirannan koillisosassa Tubasin kuvernoraatissa. Sen naapuripaikkakuntia ovat Khirbet 'Atuf idässä, Tubas pohjoisessa, Wadi Al Far'a ja El Far'an pakolaisleiri lännessä, sekä Al Aqrabaniah ja Al-Nasaria etelässä. Kylän korkeus merenpinnasta on 332 metriä.
Tubasin vuotuinen sadanta on 331 mm ja vuoden keskilämpötila 20 °C.
Historia

Tammunin nimen alkuperästä ei ole täyttä yhteisymmärrystä ja siitä on esitetty useampia eri teorioita. Yhden mukaan nimi on johdettu arabian sanasta tammen, joka viittaa hiljaiseen paikkaan. Muiden teorioiden mukaan nimi viittaa joko linnaan, torniin tai linnan päällikköön. Ensimmäisissä historiallisissa lähteissä kylä mainitaan noin 600 vuotta sitten. Sen asukkaat saapuivat tuolloin Arabian niemimaalta. Sittemmin paikalle on muuttanut asukkaita myös esimerkiksi Egyptitä ja Halhulista. Oman kunnanvaltuustonsa Tammun sai vuonna 1997.
Talous

Maatalous on merkittävin elinkeino paikallisille, mutta vuodesta 1967 lähtien yhä useammat ovat työskennelleet Israelin työmarkkinoilla. Vuonna 2005 Tammunin työssäkäyvästä väestöstä 50 % työllistyi maataloudessa, 35 % Israelin työmarkkinoilla, 10 % palveluissa, 3% kaupanalalla ja 2 % rakennusalalla.
Väestö

Tammunin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2018 arvion mukaan 13 293. Vuonna 2007 vastaava luku oli 11 074. Vuonna 1997 sen asukasluku oli 7 640.
Lähiseudun maisemaa.
Roger Myerson

| Roger Myerson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1951 (ikä 73)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Kenneth Arrow
Tutkimusalue:  Taloustiede ja todennäköisyysteoria
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Roger Bruce Myerson (s. 29. maaliskuuta 1951 Boston) on yhdysvaltalainen ekonomisti. Myerson tunnetaan erityisesti mekanismin suunnitteluun liittyvästä tutkimustyöstään, josta hänelle myönnettiin yhdessä Leonid Hurwiczin ja Eric Maskinin kanssa vuoden 2007 taloustieteen Nobel-palkinto.
Chicagon yliopistossa taloustieteen professorina vuodesta 2001 toiminut Myerson suoritti tohtorintutkintonsa sovelletussa matematiikassa Harvardin yliopistossa vuonna 1976. Ennen siirtymistään Myerson toimi professorina Nortwesternin yliopistossa.
Teoksia

Myerson, Roger: Game Theory: Analysis of Conflict.  Harvard University Press, 1991.  ISBN 978-0-674-34116-6
Myerson, Roger: Probability Models for Economic Decisions.  Duxbury Press, 2005.  ISBN 978-0534423810
Aiheesta muualla

Roger Myersonin verkkosivut (englanniksi)
Hannu Vartiainen: Taloustieteen vuoden 2007 Nobel-palkinto mekanismien suunnittelun teorian kehittäjille. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 2007, 103(4). vsk, s. 498-502.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin 2024: Acemoğlu, Johnson, Robinson
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  ORCID  zbMATH 
Muut:  SNAC  IdRef
’71

| ’71 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Yann Demange
Käsikirjoittaja:  Gregory Burke
Tuottaja:   Robin Gutch  Angus Lamont 
Säveltäjä:  David Holmes
Kuvaaja:  Tat Radcliffe
Leikkaaja:  Chris Wyatt
Lavastaja:  Kate Guyan
Pääosat:   Jack O'Connell  Paul Anderson  Sean Harris  Richard Dormer  Sam Reid 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   Crab Apple Films  Warp Films 
Levittäjä:  Studio Canal
Ensi-ilta:  2014
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
’71 on brittiläinen elokuva vuodelta 2014. Sen on ohjannut ranskalainen elokuvaohjaaja Yann Demange. Se on hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa, ja näyttelijä Jack O’Connellin ura lähti siitä nousuun. Elokuva on Belfastiin sijoittuva trilleri, ja ajankohta on vuosi 1971. Katoliset, protestantit ja Britannian armeija ottivat silloin yhteen, ja elokuvassa protestanttisotilas joutuu eksyksiin muusta joukosta.
TV-maailman arvostelija PA sanoo Demangen elokuvaa realistiseksi, rankaksi ja kriittiseksi.
Aiheesta muualla

’71 Elonet.
’71 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Le due tigri

| Le due tigri |
| --- | --- |
 Englanninkielisen The Two Tigers -kirjan kansikuva
Kirjailija:  Emilio Salgari
Kieli:  italia
Kustantaja:  RohPress (englanniksi)
Sarja: Malesian merirosvot (Sandokan)
Edeltävä:  I pirati della Malesia
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Le due tigri (Kaksi tiikeriä) on Emilio Salgarin Malesiaan sijoittuvien merirosvoseikkailuiden kolmas osa, joka ilmestyi 1904. Sandokanin ja Yanez de Gomeran ystävä Tremal-Naik on jälleen hankaluuksissa. Jumalatar Kalia palvovat intialaiset kultistit ovat siepanneet hänen pienen tyttärensä Darman ja julma Suyodhana aikoo tehdä tytöstä Kalin pyhän temppelin vartijan. Sankarit seikkailevat sepoy-kapinan runtelemassa Intiassa tavoitteenaan pelastaa viaton tyttö kuristajien käsistä.
Juoni

Sandokan ja Yanez saavat hätäisen viestin ystävältään Kammamurilta, joka ilmoittaa heille, että hänen isäntänsä Tremal-Naikin tytär on joutunut Suyodhanan johtaman kuristajalahkon käsiin. Aiemmin Tremal-Naikin vaimo oli useita vuosia saman kultin käsissä ja joutui toimimaan jumalatar Kalin temppelin vartijana.
Suyodhana osoittautuu ovelammaksi vastustajaksi, kuin Sandokan ja Yanez osaavat edes arvella, ja onnistuu aina viime hetkellä kääntämään tilanteen omaksi edukseen. Lopulta Sandokan, Yanez ja Tremal-Naik onnistuvat kuitenkin ajamaan kulttijohtajan pois piilostaan ja tämä pakenee kapinoivien sepoyiden suojiin vieden Tremal-Naikin pienen tyttären mukanaan, mikä vaikeuttaa Mompracemin päälliköiden ponnistuksia entisestään.
Tärkeimmät hahmot

Sandokan: Mompracemin merirosvojen johtaja, Malesian Tiikeri
Yanez de Gomera: Sandokanin paras ystävä, portugalilainen seikkailija
Tremal-Naik: Intialainen tiikerinmetsästäjä, Sandokanin ja Yanezin ystävä, Darman isä
Kammamuri: Tremal-Naikin palvelija, Mompracemin tiikereiden ystävä
Darma: Tremal-Naikin ja Ada Corishantin tytär
Suyodhana: Kalia palvovan kuristajakultin johtaja
Surama: Devadashi-tanssija, Sandokanin liittolainen, Yanezin rakastettu
Karikoski

Karikoski on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Eeva Lennon (o.s. Karikoski, s. 1936), toimittaja ja kirjeenvaihtaja, Väinö Adolf Mathias Karikosken tytär
Huugo Karikoski (vuoteen 1906 Johnsson, 1887–1933), maatalousalan opettaja, maatalousneuvos
Liisa Karikoski (s. 1956), jääkiekkoilija
Väinö Adolf Mathias Karikoski (vuoteen 1906 Holmström, 1899–1958), eversti, politikko ja järjestöjohtaja
Waldemar Karikoski (vuoteen 1906 Holmström, 1884–1948), juristi ja yritysjohtaja, Väinö Adolf Mathias Karikosken veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tikkakoski

| Tikkakoski |
| --- | --- |

Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Tikkakoski-Nyrölä
Kaupunginosa nro:  62
Väkiluku:  5 287 (Tikkakoski-Nyrölän suuralue), 2 321 (Tikkakosken keskustan pienalue), 4 310 (Tikkakosken taajama)
Osa-alueet:  Tikkakosken tilastoalueen pienalueet: Luonetjärvi, Kuikka, Tikkakosken keskusta, Liinalampi, Tunnelinmäki
Tikkakoskella sijaitseva Tikkakosken koulu talvella 2010.
Tikkakosken asetehdas 1930-luvulla
Tikkakoski on tilastoalue, kaupunginosa ja taajama Jyväskylässä noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Se kuului ennen vuotta 2009 Jyväskylän maalaiskuntaan. Se on Jyväskylän toiseksi suurin taajama (suurin on Jyväskylän keskustaajama).
Tikkakosken tunnusmerkkejä ovat alueella sijaitseva Jyväskylän lentoasema, Suomen Ilmavoimamuseo ja Jyväskylän varuskunnan keskeiset osat Ilmavoimien Esikunta, Ilmasotakoulu ja Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 3. logistiikkarykmentin keskeiset osat.
Tikkakoskelta löytyvät yhtenäiskoulu, Tikkakosken kirjasto, liikuntahalli, jäähalli ja terveysasema. Kunnallisten ja sote-palvelujen lisäksi Tikkakosken alueelta löytyy myös päivittäistavaraliikkeitä, pizzeria, pubi, apteekki, kylmähuoltoasema, asiamiesposti ja teollisuusaluetta. Tikkakosken lukio oli liitetty vuonna 2013 osaksi Jyväskylän Lyseon lukiota, ja sen toiminta lakkasi vuonna 2015.
Aluejako ja asukasluku

Kuntien osa-aluetilastoissa Tikkakoski ja sen lähiympäristö kuuluvat Tikkakoski-Nyrölä-nimiseen suuralueeseen. Suuralue jakautuu edelleen Tikkakosken ja Nyrölän tilastoalueisiin. Nyrölän tilastoalue koostuu samannimisestä pienalueesta, mutta Tikkakosken tilastoalue jakaantuu neljään pienalueeseen (Luonetjärvi, Kuikka, Tikkakosken keskusta ja Liinalampi). Jyväskylän kaupunginosajaotuksessa Tikkakoski muodostaa kaksi kaupunginosaa: 61. kaupunginosan (Tikka-Mannila) ja 62. kaupunginosan (Tikkakoski). Tikkakoski-Nyyrölän suuralueen, 61. ja 62. kaupunginosien ja Tikkakosken postinumeroalueen 41160 rajat poikkeavat huomattavasti toisistaan. Tikkakosken taajaman rajat esimerkiksi vuodelta 2009 löytyvät Lounaispaikka-palvelusta.
1960-luvulla suunniteltiin, että Tikkakoski lähiympäristöineen, Laukaan Vehniä ja Uuraisten kunta olisi yhdistetty Tikkakoski-nimiseksi uudeksi kunnaksi.
Tikkakosken taajaman väkiluku on 4 310 henkilöä (31.12.2011). Tikkakoski-Nyrölän suuralueen väkiluku on puolestaan 5 287 henkeä (31.12.2007), josta Tikkakosken keskustan pienalueella asuu 2 321 henkeä (31.12.2007).
Muuta

Tikkakoskella toimivia urheiluseuroja ovat muun muassa Tikkakosken Tikka ja Tikkakosken voimistelu- ja liikuntaseura TiVoLi, sekä salibandyyn ja lentopalloon erikoistunut Tikkakosken Pallo (TiPa). Paikkakunnalla järjestetään vuosittain elokuussa Tikkakosken Tohinat -yleisötapahtuma, jossa mm. valitaan vuoden tikkakoskelainen ja tikkakosketar. Vuoden 2011 Tohinoiden yhteydssä perustettiin myös kyläyhdistys Kehittyvä Tikkakoski ry.
Tikkakoskella on evankelisluterilaisen Jyväskylän seurakunnan kirkko, kappeli Sarpatin leirikeskuksessa ja Tikkakosken helluntaiseurakunnan temppeli.
TiVoLi-seura tarjoaa monipuolista liikuntaa kaiken ikäisille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkakoski Wikimedia Commonsissa
Tikkakoski-Nyrölän kaupunginosasivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmakuva (Google Local)
Kartta (Google Local)
Tiekartta (MapQuest)
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki:  1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja:  7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas:  13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo:  15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala:  22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi:  18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo:  10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila:  16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo:  31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä:  58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola:  41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä:  65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka:  38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti:  80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
Jyväskylän maalaiskunta
| --- | --- |
Palokka:   Eerola  Haukkamäki  Heikkilä  Heinämäki  Kirri  Lintukangas  Matinmäki  Nuutti  Pappilanvuori  Perä-Palokka  Rippalanmäki  Ritoniemi 
Vaajakoski:   Asmalampi  Haapaniemi  Hupeli  Janakka  Jyskä  Kairahta  Kanavuori  Kaunisharju  Kotimäki  Savonmäki  Sulunperä  Tölskä  Väinölä 
Tikkakoski:   Tikka-Mannila 
Muut:   Hiekkapohja  Jylhänperä  Kuikka  Kuohu  Laajaranta  Leppälahti  Mehtoniemi  Nyrölä  Oravasaari  Perälä  Pohjola  Puuppola  Ruoke  Saarenmaa  Varsalanperä  Vertaala  Vesanka
Waldemar Karikoski

Josef Fredrik Waldemar Karikoski, vuoteen 1906 Holmström (15. syyskuuta 1884 Leppävirta – 31. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen juristi ja vakuutusalan yritysjohtaja.
Karikosken vanhemmat olivat rovasti Josef Holmström ja Adèle Maria Kyander ja puoliso vuodesta 1918 Greta Wittfooth. Eversti Väinö Alfred Mathias Karikoski oli hänen veljensä. Waldemar Karikoski tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1904 ja suoritti oikeustutkinnon 1908, varatuomarin arvon hän sai 1911.
Karikoski oli valmistuttuaan ensin Viipurin hovioikeuden ylimääräinen virkamies ja sitten asianajaja Helsingissä 1912–1915 ja Suomi-yhtiön johtokunnan sihteeri 1915–1917, apulaisjohtaja 1917–1918 ja toinen johtaja 1918–1948. Hänellä oli myös useita vakuutusalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli esimerkiksi vakuutuslakeja valmistelleen komitean jäsen 1923–1931 ja sosiaaliministeriön vakuutusasiain osaston neuvotteleva asiantuntija 1933–1936 ja 1939–1941. Karikoski toimi myös monien palkkariitasovintolautakuntien puheenjohtajana.
Kielilläpuhuminen

Kielilläpuhuminen tarkoittaa uskonnollista ilmiötä, jossa henkilö esittää hurmostilassa yleensä käsittämättömistä tavuista muodostuvaa puhetta.
Kielilläpuhumista esiintyy pääosin karismaattisissa kristinuskon suuntauksissa, esimerkiksi helluntailaisuudessa. Glossolaliaksi luonnehdittua kielilläpuhumista ilmenee myös Haitin voodookulteissa ja šamanismissa sekä hindulaisuudessa. Näiden uskontojen piirissä uskotaan, että alttiutta kielilläpuhumiseen voidaan edistää hallusinogeeneillä.lähde?
Kielilläpuhuminen kristinuskossa

Kristinuskon piirissä kielilläpuhuminen jaetaan kahdenlaisiin tapauksiin, joista käytetään nimityksiä glossolalia (kreik. γλώσσα, glossa, kieli ja λαλώ, lalô, puhua) ja ksenolalia. Oudon kielen tulkitseminen liittyy samaan ilmiöön. Glossolaliassa, joka on yleisempää, kielilläpuhujan kieli on käsittämätöntä myös puhujalle itselleen, ja tarvitaan erityinen selittäjä tulkitsemaan puhetta, jotta se voidaan ymmärtää. Silloin kun kielilläpuhuja puhuu itselleen vierasta kieltä (jota hän ei ole oppinut taikka opiskellut), mutta jonka joku kuulijoista tunnistaa luonnolliseksi kieleksi, kutsutaan ilmiötä nimellä ksenoglossolalia tai ksenolalia, eli vierailla kielillä puhuminen.
Kielilläpuhuminen mainitaan Raamatussa yhtenä Pyhän Hengen antamista armolahjoista. Raamatun Apostolien teoissa on kuvaus selväsanaisesta kielilläpuhumista, ksenolaliasta, jollaista ilmeni ensimmäisen kerran helluntaina sekä erinäisiä kertoja myöhemminkin. Myöhemmin seurakunnissa esiintyi kuitenkin paljon nimenomaan glossolaliaa, jonka käytöstä ja siihen suhtautumisesta Apostoli Paavali ohjeisti seurakuntalaisia. Hänen mukaansa kielilläpuhuminen seurakunnassa on sallittua vain, mikäli puhe tulkitaan. Muutoin kielilläpuhujan tulisi puhua itsekseen muita häiritsemättä, sillä selittämätön kielilläpuhuminen voi olla rakentavaa puhujalle, mutta merkityksetöntä seurakunnalle.
Kielilläpuhuminen (ksenolalia, mutta useimmiten glossolalian muodossa) yleistyi kristittyjen keskuudessa huomattavasti 1900-luvun aikana helluntailaisuuden ja karismaattisuuden myötä. Näissä liikkeissä rukoillaan usein erityistä henkikastetta eli Pyhän Hengen kastetta – samanlaista kuin apostoleille tapahtui helluntaina, jonka selvimpänä merkkinä on juuri kielilläpuhuminen. Kielilläpuhumisen katsotaan olevan hengellisesti rakentavaa sen käyttäjälle. Toinen merkitys sillä on profetian välittäjänä: yksi rukoilee ääneen kielillä ja toinen käyttää kielten selittämisen armolahjaa viestin tulkitsemiseen.
Kielilläpuhumisilmiöön ovat kohdistaneet kritiikkiä niin uskonnottomat kuin uskovatkin. Muiden muassa episkopaalinen piispa James A. Pike on puhunut kielilläpuhumista vastaan ja sanonut sen saattavan pisimmilleen vietynä liittyä jopa skitsofreniaan. Myös ortodoksinen pappismunkki Serafim Rose kritisoi kielilläpuhumisilmiöitä epäkristilliseksi ja toteaa, että ilmiö saadaan aikaiseksi isossa ihmisryhmässä suggestioivilla lauluilla ("Hän tulee! Hän tulee!") toistamalla tiettyjä lauseita jatkuvasti tai vain tekemällä ääniä. Hänen mukaansa oikea Pyhän Hengen lahja tulisi ilman ihmisten vaikutusta. Ilmiö ei olekaan rajoittunut kristinuskon piiriin, vaan sitä on tavattu myös esimerkiksi hinduilla.
Tieteellisiä näkökulmia

Kielillä puhumista on tutkittu melko paljon. Tutkijoiden hypoteesit vaihtelevat huijauksesta mielenhäiriöihin.
Tieteellisiä näkökulmia > Kielitieteellinen

Kielilläpuhujien käsittämättömistä tavuista koostuva puhe on tyypillisesti epämääräistä tavujen uudelleenjärjestämistä puhujan äidinkielestä. Eri maista kotoisin olevien kielilläpuhujien näytteitä analysoitaessa on huomattu niiden kaikkien poikkeavan selvästi toisistaan. Kielitieteilijöiden mukaan käsittämättömällä puheella ei ole mitään yhteyttä mihinkään ihmisten käyttämiin kieliin ja niiden rakenteeseen, eli se on niin sanottua siansaksaa. Myöskään uskonnollisen kokemuksen aiheuttama kielilläpuhuminen ei poikkea tyyliltään kielilläpuhumisesta, johon uskonnot eivät liity. Kielilläpuhuminen ei rajoitu mihinkään tiettyyn uskontoon, vaan se on ihmisten keskuudessa tapahtuva luonnollinen ilmiö.
Tieteellisiä näkökulmia > Psykologinen

Ensimmäisen tieteellisen tutkimuksen kielilläpuhumisesta suoritti psykiatri Emil Kraepelin tutkiessaan skitsofreniapotilaiden kielellistä käyttäytymistä. Vuonna 1927 G.B. Cutten julkaisi kirjan Speaking with tongues; historically and psychologically considered, joka oli vuosia arvostettu lääketieteellinen teos. Kuten Kraepelin hän yhdisti kielilläpuhumisen skitsofreniaan. Vuonna 1972 John Kildahl tarkasteli ilmiötä eri näkökulmasta kirjassaan The Psychology of Speaking in Tongues. Hänen mukaansa kielilläpuhuminen ei ollut skitsofreniaan liittyvä oire, ja kielilläpuhujat kärsivät vähemmän stressistä. Hän kuitenkin havaitsi kielilläpuhujien taipumuksen tarvita auktoriteettihahmoja elämässään sekä heidän kärsineen monista kriiseistä.
Tieteellisiä näkökulmia > Lääketieteellinen

Pennsylvanian yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkijat kuvansivat viiden kielilläpuhujan aivoja ja havaitsivat, että kielilläpuhumisen aikana muun muassa otsalohkot ja keskittymiskykyä säätelevä aivoalue hiljenivät.lähde? Kokelaat eivät kontrolloineet aivojensa kielikeskuksia glossolalian aikana. Näitä löydöksiä on tulkittu niin, että jokin tuntematon tekijä otti heidän tietoisuutensa hallintaansa. Tutkijat olettivat, että tämä olisi toinen osa aivoista, mutta sen sijaintia he eivät tutkimuksessa kuitenkaan pystyneet osoittamaan. Kaiken kaikkiaan kielilläpuhumisen katsottiin heijastavan monimutkaista aivotoimintaa, jonka ymmärtämiseksi tutkijoiden mukaan tarvittaisiin lisätutkimuksia.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: 1930-luvun kielilläpuhuja tulkitsi taivaallisen profetiansa suomeksi
Tainionkosken vesivoimalaitos

| Tainionkosken vesivoimalaitos |
| --- | --- |
 Tainionkosken voimalaitos alajuoksulta nähtynä
Valtio:  Suomi 
Sijainti:  Tainionkoski, Imatra
Koordinaatit:  61°12′40″N, 28°47′06″E
Rakentaminen alkoi:  1947 
Sähköverkkoon:  1949 
Valmistunut:  1951 
Perustaja:  Tornator 
Suunnittelija:  Antero Pernaja 
Omistaja:  Fortum
Operaattori:  Fortum 
Pato
Tyyppi:  gravitaatiopato, maapato
Vesistö:  Vuoksen vesistö
Joki tai koski:  Vuoksi, Tainionkoski
Valuma-alue:  61 054 km²  
Keskivirtaama:  594 m³/s  
Korkeus reunalle:  77,20 m mpy. 
Tyyppi:  juoksutusluukut & ylisyöksykanavat
Juoksutusvirtaama:  1 180 m³/s  /1 600 m³/s 
Yläpuolinen patoallas
Nimi:  Vuoksi & Saimaa 
Järvinumero:  04.112.1.001
Pinta-ala:  1 377 km²  
Kokonaistilavuus:  14,822 km³  
Syvyys:  10,8 m (keskisyvyys )
Keskikorkeus:  75,8 m  mpy. 
:  (75,10–76,60 m mpy.)
Alapuolinen allas
Nimi:  Vuoksi
Pituus:  4,7 km 
Leveys:  0,55 km 
Keskikorkeus:  67,5 m mpy. 
:  (66,70–67,74 m mpy.)
Voimalaitos
Tyyppi:  säännöstelyvoimalaitos
Käyttötarkoitus:  vesivoima, Saimaan säännöstely
Pudotuskorkeus:  7,8 m  
Rakennevirtaama:  869 m³/s  
Turbiinit:  2 × Kaplan (18 MW) ,  1 × Kaplan (15 MW) ,  1 × putkiturbiini (18 MW) 
Kapasiteetti:  69,5 MW  
Vuosituotanto:  142 GWh 
 fiTainionkosken vesivoimalaitos 
Commons:  luokka
Tainionkosken vesi­voima­laitos on vesi­voima­laitos Tainion­koskessa Imatralla, Vuoksen yläjuoksulla. Se yläpuolella 1,3 kilometrin päässä  sijaitsee Saimaa, josta se saa vetensä, joten voimala voidaan luokitella säännöstely­voimalaksi.