Abraham
Teemat ja rakenne

Abraham-tarinoita yhdistävä teema on Jumalan antama lupaus runsaista jälkeläisistä ja Kanaanin perintömaasta. Lupaukset toistuvat useasti ja huipentuvat luvussa 15, jossa Jumala solmii Abrahamin kanssa liiton ja lupaa hänelle kaiken maan ”Egyptin rajapurosta Eufratin suureen virtaan saakka”. Tämän jälkeen lupaukset mainitaan vielä useita kertoja uudestaan. ”Egyptin virta” tarkoittanee Siinailla sijaitsevaa Wadi Al-ʿArīshia, joka muodostaa Kanaaninmaan luonnollisen lounaisrajan.
Abrahamin ja hänen sukulaistensa vaiheet tarjosivat juutalaisille alkuperämyyttejä, jotka korostavat heidän etnistä identiteettiään sekä erityistä Jumalan määräämää kohtaloa ja suojelusta. Juutalaisten etninen puhtaus on keskeinen teema, mikä heijastelee 500-luvun pakkosiirtolaisuuden tunnelmia. Abrahamin ja Lootin tarina korostaa juutalaisten ja naapurikansojen välistä eroa. Abraham oli hyveellinen mies, kun taas Sodoman ja Gomorran asukkaat tuhoutuivat syntiensä tähden. Abrahamin lapset nauttivat Jumalan siunausta, kun taas ammonilaiset ja moabilaiset saivat alkunsa juopuneesta insestistä. Sodoman ja Gomorran kohtalon yhteydessä pohditaan, voivatko hyväntekijätkin joutua kärsimään, kun Jumala rankaisee syntisiä (18:16–33). Kertomus korostaa, että vieraanvaraiset ihmiset pelastuvat hävitykseltä.
Iisakin syntymästä kertova perimätieto korostaa vanhoilla päivillä saadun lapsen ihmeellisyyttä ja iloa. Iisakin uhrauksessa Jumala koettelee Abrahamin uskoa, ja tämän kuuliaisuutta ylistetään. Mooseksen liitosta poiketen lain noudattaminen ei ole Abrahamin liiton voimassapysymisen edellytys, vaan takuuna on Abrahamin tottelevaisuus Jumalaa kohtaan. Liiton merkkinä toimii ympärileikkaus. Muinaisessa Lähi-idässä tunnettiin kahdenlaisia liittoja: tasaveroisia sekä valtiaan ja vasallin välisiä. Tasaveroiset liitot olivat harvinaisia, usein suurvaltojen välisiä. Abrahamin kanssa solmitut liitot eivät sovi kumpaankaan luokkaan, sillä ne ovat yksipuolisia Jumalan ilmoituksia. Tämä erottaa Abrahamin liiton Mooseksen liitosta, joka muistuttaa valtiaan ja vasallin välistä liittoa.
Ensimmäisen Mooseksen kirjan Abraham-kertomuksella ei ole yhtenäistä juonta. Jaakobista ja varsinkin tämän pojasta Joosefista kertovat osuudet muodostavat yhtenäisen tapahtumasarjan, joka rakentuu jännitteen ja sen ratkaisun varaan, mutta Abrahamiin liittyviä kohtauksia yhdistävät lähinnä päähenkilö sekä jälkeläisten ja perintömaan tematiikka. Tapahtumat linkittyvät toisiinsa hyvin löyhästi, eikä niiden järjestys ole kokonaisuuden ymmärrettävyyden kannalta paras mahdollinen. Katkelmallinen rakenne viittaa siihen, että Abraham-kertomus on koostettu useiden eri lähteiden pohjalta. Lopullinen kokonaisuus on kuitenkin harkittu ja symmetrinen. Historiografinen selonteko Abrahamin elämästä on sijoitettu kahden sukuluettelon väliin. Ensin kerrotaan Abrahamin esi-isistä (1. Moos. 11:10–32), lopuksi hänen jälkeläisistään (25:1–18). Sekä tarinan alussa (12:1–4) että lopussa (24:4–61) on pitkä Mesopotamiaan sijoitettu tapahtumasarja. Kun Abraham ensimmäisen kerran puhuttelee Jumalaa, hänen asenteensa on epäileväinen (15:2–8), kun taas viimeinen Jumalalle osoitettu repliikki ilmaisee täydellistä luottamusta yliluonnolliseen johdatukseen (24:7). Jumalan ensimmäinen ja viimeinen käsky asettavat Abrahamin vaikeiden valintojen eteen: tämän on hylättävä kotimaansa (12:1) ja uhrattava poikansa (22:2). Kummassakin kohtauksessa käytetään samankaltaisia sanavalintoja, matkan päämäärä on aluksi salainen, Abraham rakentaa alttarin ja saa Jumalalta samansisältöiset siunaukset. Kertomuksia yhdistää myös isän ja pojan eroamisen teema.
Kiasmi on symmetriaan perustuva retorinen rakenne, jossa tekstin alkuosa esittelee pääaiheet ja jälkipuolisko toistaa ne käänteisessä järjestyksessä. Myös Ensimmäisen Mooseksen kirjan Abraham-kertomus on yritetty selittää isoksi kiasmiksi. Osa tutkijoista pudottaa pois myöhäisiksi lisäyksiksi arvioimansa kohdat, kun taas osa sisällyttää kiasmiin kanonisen version kokonaisuudessaan. Useimmat tutkijat katsovat kiasmin alkavan Terahin sukuluettelolla (11:27‒32), huipentuvan Herran kanssa solmittuun liittoon (17:1‒5) ja päättyvän Nahorin sukuluetteloon (22:20‒24). Saaran kuolema ja sitä seuraavat tapahtumat jäävät symmetrisen rakenteen ulkopuolelle.