stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bubba Ho-Tep

| Bubba Ho-Tep |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Don Coscarelli
Käsikirjoittaja:   Joe R. Lansdale  Joe R. Lansdale 
Tuottaja:   Don Coscarelli  Jason R. Savage  Mark Wooding  Ronnie Truss 
Säveltäjä:  Brian Tyler
Pääosat:   Bruce Campbell  Ossie Davis  Heidi Marnhout  Bob Ivy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Vitagraph Studios Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bubba Ho-Tep on Don Coscarellin ohjaama kauhukomedia. Elokuva on valmistettu Yhdysvalloissa vuonna 2002. Elokuva pohjautuu Joe R. Lansdalen novelliin.
Texasilaisessa vanhainkodissa tapahtuu outoja murhia. Vanhainkodissa asuu myös itseään Elvikseksi väittävä mies. Hänen Elvis-kertomuksiinsa uskoo vain John F. Kennedyksi itseään väittävä mies. Kaksikko saa selville, että vanhainkodissa on vanha egyptiläinen muumio, jonka Elvis ja JFK aikovat yhdessä pysäyttää.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bruce Campbell  | … |  Elvis   |
|  Ossie Davis  | … |  Jack   |
|  Heidi Marnhout  | … |  Callie   |
|  Bob Ivy  | … |  Bubba Ho-Tep   |
Aiheesta muualla

Arvostelu: Bubba Ho-Tep (elitisti.net)
Chris Jai Alex

| Chris Jai Alex> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. helmikuuta 1982 (ikä 42)  Overland Park, Kansas
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Chris Jai Alexander Christopher Alexander
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:  Drift (Transformers: Rise of the Dark Spark) Panthro (ThunderCats Roar)
Aiheesta muualla
IMDb 
Chris Jai Alex (s. 16. helmikuuta 1982 Lansing, Michigan) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on tehnyt myös satunnaisia näytelmärooleja. Hän oli muun muassa Lord Borosin äänenä One Punch Man: A Hero Nobody Knows ja Driftin äänenä Transformers: Rise of the Dark Spark -videopeleissä.
Ura

Alex aloitti uransa tekemällä aluksi stuntteja elokuviin ja pian sen jälkeen myös äänirooleja videopeleihin ja dubbauksia animeen 2000-vuosikymmenen lopulla. Hän oli muun muassa pommimiehen ja ganstereiden roolissa Mafia II -pelissä. Alex oli sittemmin 2012 Medal of Honor: Warfighterissa erikoisjoukkojen sotilaan äänenä. Vuotta myöhemmin hän oli Helhgastin äänenä Killzone: Shadow Fall -videopleissä. Alexilla oli myös päärooli Secret Millionaires Club animaatiosarjassa, jossa hän ääninäytteli Radley Hemmingin robottia Startya. Alex teki sen jälkeen 2014 sivuääniä videopeliin The Last of Us: Left Behind. Hän dubbasi myöhemmin 2017 Esidisin äänenä JoJo’s Bizarre Adventuren ensimmäisellä tuotantokaudella. Alex oli myös Lando Calrissianin äänenä Star Wars: Battlefront II:ssa. Hän oli Solo: A Star Wars Story elokuvaversion äänenä, jonka Landolle sai vaihtoehtoisena versiona.
Ura > Näyttelijänä

Alex on tehnyt urallaan muutamia näytelmärooleja elokuviin ja televisiosarjoihin. Hän esiintyi muun muassa 2015 Danny Trejon ja Dolph Lundgrenin kanssa elokuvassa 4Got10. Alex oli myös samana vuonna mukana elokuvassa 6 Ways to Die, jossa esiintyivät muun muassa Vinnie Jones ja Vivica A. Fox. Vuotta myöhemmin hän esitti vartijaa yhden jakson verran Supergirl televisiosarjassa.
Britannian Grand Prix 1977

|  Britannian Grand Prix 1977  |
| --- | --- |
 10 osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 1977. 
Päivämäärä:  16. heinäkuuta 1977
Sijainti:  Moottorirata
Ratatyyppi:  Silverstone Circuit, Britannia
Radan pituus:  4,718 km
Kilpailun pituus:  68 kierrosta, 320,865 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   James Hunt   (McLaren)
Paaluaika:  1.18,49
Palkintokoroke
Voittaja:   James Hunt   (McLaren)
Toinen:   Niki Lauda   (Ferrari)
Kolmas:   Gunnar Nilsson   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   James Hunt   (McLaren)
Kierrosaika:  1.19,60 (kierroksella 48)
Britannian Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta 1977 Silverstone Circuitin radalla. Kilpailun voitti James Hunt. Samalla Hunt saavutti uransa toisen ja viimeisen hattutempun. Gunnar Nilsson saavutti uran viimeisen palkintosijan.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  James Hunt | McLaren-Ford | 68 | 1.31.46,06 | 1 | 9 |
| 2 | 11 |  Niki Lauda | Ferrari | 68 | +18,31 | 3 | 6 |
| 3 | 6 |  Gunnar Nilsson | Lotus-Ford | 68 | +19,57 | 5 | 4 |
| 4 | 2 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 68 | +47,76 | 11 | 3 |
| 5 | 8 |  Hans Joachim Stuck | Brabham-Alfa Romeo | 68 | + 1.11,73 | 7 | 2 |
| 6 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 67 | + 1 krs. | 15 | 1 |
| 7 | 17 |  Alan Jones | Shadow-Ford | 67 | + 1 krs. | 12 |   |
| 8 | 19 |  Vittorio Brambilla | Surtees-Ford | 67 | + 1 krs. | 8 |   |
| 9 | 34 |  Jean-Pierre Jarier | Penske-Ford | 67 | + 1 krs. | 20 |   |
| 10 | 27 |  Patrick Nève | March-Ford | 66 | + 2 krs. | 26 |   |
| 11 | 40 |  Gilles Villeneuve | McLaren-Ford | 66 | + 2 krs. | 9 |   |
| 12 | 18 |  Vern Schuppan | Surtees-Ford | 66 | + 2 krs. | 23 |   |
| 13 | 30 |  Brett Lunger | McLaren-Ford | 64 | + 4 krs. | 19 |   |
| 14 | 5 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 62 | Moottori | 6 |   |
| 15 | 12 |  Carlos Reutemann | Ferrari | 62 | + 6 krs. | 14 |   |
| Kesk. | 7 |  John Watson | Brabham-Alfa Romeo | 60 | Polttoaineen syöttö | 2 |   |
| Kesk. | 20 |  Jody Scheckter | Wolf-Ford | 59 | Moottori | 4 |   |
| Kesk. | 28 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 42 | Kaasutin | 22 |   |
| Kesk. | 37 |  Arturo Merzario | March-Ford | 28 | Vaihteet | 17 |   |
| Kesk. | 16 |  Riccardo Patrese | Shadow-Ford | 20 | Polttoaineen syöttö | 25 |   |
| Kesk. | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 16 | Jarrut | 18 |   |
| Kesk. | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 16 | Turbo | 21 |   |
| Kesk. | 10 |  Ian Scheckter | March-Ford | 6 | Ulosajo | 24 |   |
| Kesk. | 3 |  Ronnie Peterson | Tyrrell-Ford | 3 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 23 |  Patrick Tambay | Ensign-Ford | 3 | Sähköt | 10 |   |
| Kesk. | 24 |  Rupert Keegan | Hesketh-Ford | 0 | Ulosajo | 13 |   |
| DNQ | 9 |  Alex Ribeiro | March-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 22 |  Clay Regazzoni | Ensign-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 38 |  Brian Henton | March-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 36 |  Emilio de Villota | McLaren-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 31 |  David Purley | LEC-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 33 |  Andy Sutcliffe | March-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 35 |  Guy Edwards | BRM |   |   |   |   |
| DNPQ | 44 |  Tony Trimmer | Surtees-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 45 |  Brian McGuire | McGuire-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 32 |  Mikko Kozarowitzky | March-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Rupert Keegan paras aika-ajosijoitus (13. sija)
Congregation Talmud Torah of Los Angeles

Juutalaisen seurakunnan synagoga 247 N. Breed St. LA
Congregation Talmud Torah of Los Angeles (myös Breed Street Shul) on National Register of Historic Places -rekisterissä oleva ortodoksijuutalainen synagoga Los Angelesissa Kaliforniassa. Se valmistui vuonna 1923 ja oli käytössä 1980-luvulle, jolloin kokoontumiset siirrettiin vanhempaan puurakennukseen takapihalle. Vuonna 1988 siitä tehtiin Los Angelesin kaupungin kulttuurimuistomerkki.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Congress of Industrial Organisations

| Congress of Industrial Organisations |
| --- | --- |

Perustettu:  1932
Lakkautettu:  1955
Tyyppi:  ammattiliitto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Congress of Industrial Organisations (lyh. CIO) oli yhdysvaltalainen vuonna 1932 perustettu teollisuusalan ammattiliitto. Vuoden 1936 presidentinvaalissa CIO tuki taloudellisesti Franklin D. Rooseveltin kampanjaa. CIO ja AFL yhdistyivät AFL-CIO:n ammattijärjestöksi vuonna 1955.
Puheenjohtajat

1935–1940: John L. Lewis
1940–1952: Philip Murray
1952–1955: Walter Reuther
Buono!

Buono! esiintymässä vuonna 2014
Buono! oli japanilainen, Hello! Project -kollektiiviin kuulunut popyhtye ja idoliryhmä. Se muodostettiin vuonna 2007 kahden muun kollektiiviin kuuluneen yhtyeen jäsenistä: siihen liittyivät Berryz kōbō -ryhmän Momoko Tsugunaga ja Miyabi Natsuyaki sekä Cute -ryhmän Airi Suzuki.
Yhtyeen oli alun perin tarkoitus tuottaa musiikkia Shugo Chara! -animesarjaa varten. Myöhemmin se julkaisi useita albumeja ja piti oman konserttinsa Nippon Budōkan -areenalla vuonna 2016.
Diskografia > Albumit

Café Buono! (2008)
Buono! 2 (2009)
We Are Buono! (2010)
Diskografia > Minialbumit

Partenza (2011)
Sherbet (2012)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Best Buono! (2010)
Christoph Prégardien

Christoph Prégardien (s. 18. tammikuuta 1956 Limburg an der Lahn) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän aloitti musiikillisen uransa Limburgin tuomiokirkon kuoron jäsenenä. Hän opiskeli laulamista Martin Gründlerin johdolla Frankfurtin musiikkiopistossa ja valmistui vuonna 1983. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Carla Castellanin johdolla Milanossa, Karlheinz Jariusin johdolla Frankfurtissa ja Alois Tremlin johdolla Stuttgartissa.
Prégardienin ohjelmisto ulottuu barokin ajan oratorioista ja passioista sellaisten 1900-luvun säveltäjien kuin Benjamin Brittenin ja Wolfgang Rihmin teoksiin. Kotimaansa ulkopuolella hän on esiintynyt muun muassa Kairossa, Montpellier’ssa, Tokiossa ja Parmassa. Hän on julkaissut useita levytyksiä.
Prégardien on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Frans Brüggenin, John Eliot Gardinerin, Michael Gielenin, Nikolaus Harnoncourtin, Philippe Herreweghen, Christopher Hogwoodin, René Jacobsin, Ton Koopmanin, Sigiswald Kuijkenin, Gustav Leonhardtin ja Helmuth Rillingin kanssa.
Christoph Schmid

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Poikien ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Poikien ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 50 m pistooli |  |
|  Pronssia | Lahti 2002 | 50 m pistooli, joukkue |  |
Christoph Schmid (s. 5. elokuuta 1982 Zug) on sveitsiläinen pistooliampuja.
Christoph Schmid saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien sarjassa 50 m pistoolissa henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia. Hän oli myös lähellä sijoittua mitaleille 10 m ilmapistoolissa, mutta Schmid jäi niukasti neljänneksi.
Schmid oli olympialaisissa Pekingissä 2008 33. 10 m ilmapistoolissa tuloksella 573, jääden kahdeksan pistettä finaalipaikasta, ja 39. 50 m pistoolissa tuloksella 542, jääden 17 pisteen päähän finaalista.
Daniel Alphonse Omer Verstraete

Daniel Alphonse Omer Verstraete OMI (s. 31. heinäkuuta 1924 Oostrozebeke) on Etelä-Afrikassa toiminut belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. helmikuuta 1950 ja nimitettiin Western Transvaalin prefektiksi 9. marraskuuta 1965. Apostolisesta prefektuurista tehtiin 27. helmikuuta 1978 Klerksdorpin hiippakunta, ja Verstraete sai nimityksen sen piispaksi. Hänet konsekroi 14. toukokuuta Peter Fanyana John Butelezi, jota avustivat George Francis Daniel ja Hugh Boyle.
Verstraete osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 26. maaliskuuta 1994.
Britannian Grand Prix 1983

|  Britannian Grand Prix 1983  |
| --- | --- |
 9 osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 1983. 
Päivämäärä:  16. heinäkuuta 1983
Sijainti:  Silverstone Circuit
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,718 km
Kilpailun pituus:  67 kierrosta, 316,146 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   René Arnoux   (Ferrari)
Paaluaika:  1.09,462
Palkintokoroke
Voittaja:   Alain Prost   (Renault)
Toinen:   Nelson Piquet   (Brabham)
Kolmas:   Patrick Tambay   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alain Prost   (Renault)
Kierrosaika:  1.14,212 (kierroksella 32)
Britannian Grand Prix 1983 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta 1983 Silverstone Circuitin radalla. Kilpailun voitti Alain Prost.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Alain Prost | Renault | 67 | 1.24.39,780 | 3 | 9 |
| 2 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 67 | + 19,161 | 6 | 6 |
| 3 | 27 |  Patrick Tambay | Ferrari | 67 | + 26,246 | 2 | 4 |
| 4 | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Renault | 67 | + 38,952 | 18 | 3 |
| 5 | 28 |  René Arnoux | Ferrari | 67 | + 58,874 | 1 | 2 |
| 6 | 8 |  Niki Lauda | McLaren-Ford | 66 | + 1 krs. | 15 | 1 |
| 7 | 23 |  Mauro Baldi | Alfa Romeo | 66 | + 1 krs. | 11 |   |
| 8 | 22 |  Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 66 | + 1 krs. | 9 |   |
| 9 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 66 | + 1 krs. | 24 |   |
| 10 | 25 |  Jean-Pierre Jarier | Ligier-Ford | 65 | + 2 krs. | 25 |   |
| 11 | 1 |  Keke Rosberg | Williams-Ford | 65 | + 2 krs. | 13 |   |
| 12 | 2 |  Jacques Laffite | Williams-Ford | 65 | + 2 krs. | 20 |   |
| 13 | 3 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 65 | + 2 krs. | 16 |   |
| 14 | 4 |  Danny Sullivan | Tyrrell-Ford | 65 | + 2 krs. | 23 |   |
| 15 | 30 |  Thierry Boutsen | Arrows-Ford | 65 | + 2 krs. | 17 |   |
| 16 | 33 |  Roberto Guerrero | Theodore-Ford | 64 | + 3 krs. | 21 |   |
| 17 | 29 |  Marc Surer | Arrows-Ford | 64 | + 3 krs. | 19 |   |
| Kesk. | 9 |  Manfred Winkelhock | ATS-BMW | 49 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 26 |  Raul Boesel | Ligier-Ford | 48 | Ripustukset | 22 |   |
| Kesk. | 32 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 46 | Polttoaineen syöttö | 26 |   |
| Kesk. | 35 |  Derek Warwick | Toleman-Hart | 27 | Vaihteet | 10 |   |
| Kesk. | 6 |  Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 9 | Turbo | 5 |   |
| Kesk. | 40 |  Stefan Johansson | Spirit-Honda | 5 | Polttoaineen syöttö | 15 |   |
| Kesk. | 16 |  Eddie Cheever | Renault | 3 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 36 |  Bruno Giacomelli | Toleman-Hart | 3 | Turbo | 12 |   |
| Kesk. | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 1 | Turbo | 4 |   |
| DNQ | 34 |  Johnny Cecotto | Theodore-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 31 |  Corrado Fabi | Osella-Alfa Romeo |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Kenny Acheson | RAM-Ford |   |   |   |   |
Lähde:
Muuta

Kilpailusta näytettiin Suomessa kooste TV1:ssä selostajana Juha Jokinen.
Helsingin Sanomat 16.7.1983
Carl-Rudolf Gardberg

Carl-Rudolf Gardberg (9. syyskuuta 1898 Turku – 5. lokakuuta 1972 Turku) oli suomalainen filosofian tohtori ja Åbo Akademin ylikirjastonhoitaja vuosina 1953–1966. Hän sai professorin arvonimen 1966. Sitä ennen hän oli ollut Åbo Akademin kirjastonhoitaja vuosina 1942–1953. Hänen huomattavin teoksensa on Boktrycket i Finland (3 osaa, 1948–1973), jonka viimeinen osa julkaistiin postuumisti hänen kuolemansa jälkeen.
Carl-Rudolf Gardbergin poika oli valtionarkeologi Carl Jacob Gardberg. Historioitsija John Gardberg oli hänen veljensä.
Julkaisuja

Åbo Underrättelser 1824–1924, 1924
Kirjapainotaito Suomessa, 1–3, Helsingin graafillinen klubi, 1949–1973 (alkuteos Boktrycket i Finland, 1–3, 1948–1973; alkuteoksen osat: Boktrycket i Finland intill freden i Nystad (1948), Boktrycket i Finland. Från freden i Nystad till Åbo brand (1957), Boktrycket i Finland III. Från Åbo brand till år 1918 (1973))
Pipliaseuran kirjapaino, 1953 (alkuteos Bibelsällskapets tryckeri, 1950)
Buonconvento

| Buonconvento |
| --- | --- |

 Buonconvento
 Koordinaatit: 43°8′N, 11°29′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Siena
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  64,84 km²
Korkeus:  121–334 m
Väkiluku:  3 173
 – Väestötiheys:  49 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Buonconvento on kunta ja kylä Italian Toscanassa, noin 27 kilometriä Sienasta etelään. Buonconvento poikkeaa muista seudun kaupungeista siten, että sitä ei ole rakennettu kukkulalle.
Historia

Buonconvento on osin tiilestä rakennettu markkinakaupunki, jolla oli tärkeä kauppa-asema 1200-luvun puolivälissä. Samalla se oli tärkeä pysähdyspaikka Via Francigenalla, historiallisella pyhiinvaellusreitillä, joka ulottui Englannin Canterburystä Roomaan.
Nähtävyydet

Buonconventossa on hyvin säilynyt keskiaikainen ydin, jota ympäröi vuosina 1371–1381 rakennettu muuri. Siellä on myös uskonnollisen taiteen museo, Museo d’Arte Sacra, jossa on sienalaisia maalauksia 1300–1600-luvulta. Museossa on mm. Andrea di Bartolon Marian ilmestys sekä Luca di Tommen Madonna del Latte, joka esittää imettävää Neitsyt Mariaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buonconvento Wikimedia Commonsissa
Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
Christian Navarro

| Christian Navarro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Christian Lee Navarro
Syntynyt: 21. syyskuuta 1991 (ikä 33)  Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:  Kolmetoista syytä
Aiheesta muualla
IMDb
Christian Lee Navarro (s. 21. elokuuta 1991 Bronx) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Tony Padillan roolista Netflix-sarjassa Kolmetoista syytä.  Hänellä oli myös toistuva rooli HBO-sarjassa Vinyyli, kun hän työskentelee muissa elokuvaprojekteissa, kuten Can You Ever Forgive Me?  joka julkaistiin vuonna 2018.
Nuoruus

Navarro syntyi ja kasvoi Bronxissa, New Yorkissa ja on puertoricolaista syntyperää.
Hän aloitti näyttelemisen vuonna 2005 14-vuotiaana. Aluksi hän joutui kamppailemaan työstään, näytellen mainoksissa ja pienen budjetin elokuvissa.  Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Day of the Dead 2: Contagium.  Vuonna 2007 hän esiintyi yhdessä Law and Order: Criminal Intent -jaksossa.  Hänellä oli myös rooleja useissa TV-sarjoissa, kuten Blue Bloods, Taxi Brooklyn ja The Affair.  Christian esiintyi jatkuvasti eri televisiosarjoissa, kunnes hän sai toistuvan roolin TV-sarjassa Vinyyli.  Hänet valittiin myös John Whiten rooliin elokuvassa Run It.  Vuonna 2015 Navarro sai roolin Rosewood-nimisessä tv-sarjassa.  Hänen suuri murtonsa tuli vuonna 2017, kun hän sai Antonio "Tony" Padillan roolin elokuvassa 13 Reasons Why.
Chiaotzu (Dragon Ball)

Chiaotzu on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo Dragon Ball -sarjassa. Hän on Tienshinhanin paras ystävä ja Kamesenninin kilpailijan kurkimestarin entinen oppilas. Chiaotzu on melko vahva ja omaa psyykkisiä voimia, mutta hän on silti Z-sotureiden heikoimpia taistelijoita. Hän taisteli Nappaa vastaan Sayan sagan alussa ja räjäytti itsensä tappaakseen Nappan, mutta turhaan.
Ensiesiintyminen

Chiaotzun ensiesiintyminen tapahtui mangassa yhdeksän, kun Maailman vahvin kisat olivat alkamassa. Kisoissa Chiaotzu taisteli Krilliniä vastaan mutta hävisi.
Animessa Dragonball sarjan puolivälissä, jolloin Chiaotzu, Tienshinhan ja villisika huijasivat rahaa pistämällä villisian terrorisoimaan kylää minkä takia Chiaotzu ja Tien palkataan hoitelemaan villisika.
Tekniikat

Dodonpa
Psykokineesi
Itseräjäytys
Telepatia
Chonoryoku
Ulkonäkö

Chiaotzu on pienehkö valkoihoinen mies. Hänellä on helakan punaiset posket ja hänellä törröttää mustan lakkinsa alla vain yksi hius. Muuten Chiaotzu pukeutuu kelta vihreään takkiin ja vihreisiin housuihin. (Muistuttaa suuresti marionettia)
Daniel Anthony Cronin

Daniel Anthony Cronin (s. 14. marraskuuta 1927 Boston) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Bostonin arkkihiippakuntaan Clemente Micara 20. joulukuuta 1952, ja hänet nimitettiin Bostonin vihkipiispaksi sekä Egnatian titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Richard James Cushing, jota avustivat Jeremiah Francis Minihan ja Thomas Joseph Riley.
Cronin sai 30. lokakuuta 1970 nimityksen Fall Riverin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. joulukuuta. Hän sai 10. joulukuuta 1991 nimityksen Hartfordin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 28. tammikuuta 1992. Hän jäi eläkkeelle 20. lokakuuta 2003.
Calcasieun piirikunta

Calcasieun piirikunta (engl. Calcasieu Parish, ransk. Paroisse de Calcasieu) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 203 436 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lake Charlesin kaupunki. Piirikunta on perustettu 24. maaliskuuta 1840.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calcasieun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Daniel Arzani

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Daniel Arzani
Syntymäaika: 4. tammikuuta 1999
Syntymäpaikka: Khorramabad, Iran
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 1, 75 m
Seura
Seura: Aarhus GF (lainalla Manchester Citystä)
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut () | Ottelut () |
| 2014-2015 | FFA CoE |  |  |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015-2016 | Melbourne City nuoriso |  |  |
| 2016-2018 | Melbourne City FC |  |  |
| 2018- | Manchester City |  |  |
| 2018-2020 (laina) | Celtic |  |  |
| 2020-2021 (laina) | FC Utrecht |  |  |
| 2020-2021 | FC Utrecht U23 |  |  |
| 2021- (laina) | Aarhus GF |  |  |
Maajoukkue
| 2018- | Australian jalkapallomaajoukkue |  |  |

Daniel Arzani (s. 4. tammikuuta 1999 Khorramabad) on australialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Arzani edustaa Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä, mutta on lainalla Tanskan Superliigassa pelaavassa Aarhus GF:ssä. Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2018.
Calaverasin kallo

Calaverasin kallo, Holmesin julkaisema kopio Whitneyn litografiasta.
Calaverasin kallo esiteltiin vuonna 1866 kaivoksesta 40 metrin syvyydestä löytyneeksi muinaiseksi ihmiskalloksi, joka olemassaolollaan olisi osoittanut muun muassa evoluutioteorian vääräksi. Kyseessä on huijaus.
Löydön historia

Helmikuun 22. päivänä vuonna 1866 Calaverasissa Kaliforniassa kaivosmiehet väittivät löytäneensä ihmisen kallon 40 metrin syvyydestä laavakerroksen alta. Geologian professori Josiah Whitney piti kalloa aitona ja ajoitti sen plioseenikaudelle. Löydön aitoutta epäiltiin heti tuoreeltaan. Vuonna 1869 San Francisco Bulletin julkaisi uutisen, jonka mukaan kaivosmiehet olisivat avoimesti kertoneet pilailleensa Whitneyn kustannuksella.
Antropologi William Holmes tutki kalloa vuosisadan vaihteessa eli 30 vuotta sen löytämisen jälkeen. Hänen näkemyksensä mukaan kallo vaikutti liian uudelta. Holmes haastatteli paikallisia, jotka kertoivat, että kaivosmiesten alkuperäinen tarkoitus oli huijata paikallista lääkäriä ja luonnonhistoriaharrastajaa, joka kuitenkin olisi havainnut kallossa hämähäkinseittiä. Holmes tutki myös kaivoksesta löydetyiksi väitetyitä esineitä. Hän piti kuitenkin epätodennäköisenä, että laavan alta olisi löytynyt esineitä, jotka sattumalta ovat juuri samanlaisia kuin paikallisten intiaanien käyttämät. Holmes myös huomautti, että alueella on tiedetty olevan isoja intiaanien hautapaikkoja, joissa on röykkiöittäin luita näkyvissä, mistä alue on saanut myös espanjankielisen kalloja merkitsevän nimensä.
Vuonna 1901 pastori Dyer kertoi, että paikallinen kauppias John Scribner olisi tunnustanut hankkineensa kallon hautapaikalta Salt Spring Valleystä.
Antropologi Frederic Putnam selvitti myös kallon alkuperää. Hän sai kuulla samat tarinat, mutta paikallisten mukaan intiaanien hautausmaalta oli löydetty useampia kalloja, eikä kaivoksesta väitetyksi löytynyt ollut sama kuin Whitneylle toimitettu. Putnam piti mahdollisena, että kallo ei ole peräisin väitetyltä löytöpaikalta.
Teosofien mukaan väite siitä, että kallo ei voinut olla aito, koska se ei sovi teoriaan ihmisen kehityksestä, on pätemätön, koska teosofiassa ihminen ei ole osa evoluutiota, vaan nykyihmiset olivat siirtyneet Atlantikselta jo ennen plioseenikautta.
Vuonna 1992 tehdyssä radiohiiliajoituksessa kallon iäksi arvioitiin noin tuhat vuotta.
Eräät kreationistiryhmät pitävät kalloa edelleen vanhana eli ajalta ennen vedenpaisumusta. Väitetään myös, että se on kätketty museon kellariin, koska löytö osoittaisi evoluutioteorian vääräksi.