stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Psykoosi
Luokittelua

Yli kuukauden kestävää psykoosia kutsutaan pitkäkestoiseksi tai toiminnalliseksi psykoosiksi. Toiminnallisen psykoosialttiuden ajatellaan syntyvän biologisesti syntyneen alttiuden ja stressin yhteisvaikutuksesta (stressi-haavoittuvuusmalli). Myös toiminnallisen psykoosin puhkeamiseen liittyy usein altistavia häiriötekijöitä ja haitallisia elämäntilanteen muutoksia.lähde?
Mielialapsykoosien sairaudenkuvaa hallitsee mania tai masennus, jolloin psykoottiset oireet ovat lyhytkestoisempia ja usein ohimeneviä.
Orgaanisia ja toiminnallisia psykooseja pidettiin aiemmin syntytavoiltaan täysin erilaisina, mutta uuden tiedon karttuessa erot eivät näytäkään olevan niin selviä. Käytössä oleva ICD-10-tautiluokitus erottelee orgaaniset ja toiminnalliset psykoosit toisistaan, mutta tulevaisuudessa tällainen jako saattaa poistua tarpeettomana.
Toiminnallisia psykooseja sairastavien aivotoiminnassa näyttää olevan selvää poikkeavuutta verrattuna terveisiin ihmisiin.lähde?. Nykyisin uskotaan myös, että esimerkiksi skitsofreniaan liittyy  sairauden puhkeamiselle altistava varhainen keskushermoston kehityksen häiriö.lähde?
Diagnosointi

Suomessa käytettävässä ICD-10-tautiluokituksessa on määritelty diagnostiset kriteerit eri syistä johtuvalle psykoottiselle oireilulle.
Psykoosien ryhmittely

Toiminnalliset psykoosit
Skitsofrenia
Mielialapsykoosit
Psykoottinen mania
Psykoottinen masennus
Skitsoaffektiivinen psykoosi
Harhaluuloisuushäiriö
Lyhytkestoinen psykoottinen tila
Monimuotoinen psykoottinen tila
Muut tarkemmin määrittelemättömät psykoosit
Kemialliset psykoosit
alkoholipsykoosit, kuten delirium tremens, alkoholiaistiharhaisuus ja alkoholiparanoia
huumausainepsykoosi
sedatiivien aiheuttama lääkepsykoosi (ICD-10: F13.03, F13.04, F13.4–F13.7)
muiden lääkeaineiden aiheuttamat psykoosit (esim. varenikliinipsykoosi)
Elimellisperäiset eli orgaaniset psykoosit
Orgaanisilla eli elimellisistä syistä johtuvilla psykooseilla tarkoitetaan psykooseja, joiden syyksi voidaan selvästi osoittaa aivosairaus, aivovamma tai muu aivojen toimintahäiriöön johtava tekijä. Esimerkiksi systeeminen lupus eli SLE tai aivokasvain saattavat aiheuttaa psykoosin. Tämä on yleisesti ottaen suhteellisen harvinaista, mutta ikääntyneillä yleisempää.
Oireet

Psykoosin oireita ovat:
Aistiharhat: Ihmisellä on aistimuksellisia, todeksi tulkittuja, kokemuksia, kuten ääniä tai näkyjä, joita muut eivät kuule tai näe. Aistiharhat ovat luonteeltaan psykoottisia vain, mikäli henkilöllä on vaikeuksia erottaa, mikä on totta ja mikä ei. Esimerkiksi stressitilanteessa tai nukahtamisvaiheessa voi ilmetä erilaisia aistikokemusten vääristymiä (illuusioita) tai harha-aistimuksia ilman, että ne ovat luonteeltaan psykoottisia, koska tällöin ihminen ymmärtää aistimuksensa vääristyneen luonteen. Psykoosissa olevalle ihmiselle aistiharhat ja harhaluulot ovat täyttä totta. Psykoottinen ihminen on tämän vuoksi usein sairaudentunnoton eli ei pidä itseään sairaana. Rajankäynti psykoottisina pidettyjen ja normaaleina pidettyjen jäykkien ja perusteettomien uskomusten välillä ei myöskään ole aina helppoa.
Harhaluulot: Ihmisellä on perusteettomia, epärealistisia uskomuksia, jotka saattavat perustua havainnon tai kokemuksen väärään tulkintaan. Harhaluulot voivat olla vainoamisharhoja, suhteuttamisharhoja, suuruusharhaluuloja, mustasukkaisuusharhoja, eroottisia harhaluuloja tai somaattisia harhaluuloja. Ihminen saattaa vaikkapa uskoa olevansa poikkeuksellisen tärkeä henkilö, saattaa uskoa muiden voivan lukea hänen ajatuksiaan tai kokee aiheettomasti itseään vainottavan tai henkeään uhattavan. Ihminen saattaa tulkita virheellisesti toisten eleet tai kokee esimerkiksi lehtikirjoitusten täysin perusteetta viittaavan nimenomaisesti häneen itseensä.
Eriskummallinen puhe tai käytös: Psykoosidiagnoosin saamiseksi ei vaadita todellisuudentajun hämärtymistä, vaan henkilön käytös voidaan määritellä psykoottiseksi myös silloin, kun hänen puheensa tai käytöksensä vaikuttaa hyvin oudolta tai eriskummalliselta. Psykoottinen puhe on siinä määrin epäloogista, hajanaista tai seikkaperäistä ja yksityiskohtiin takertuvaa, että sen ymmärtäminen on kuulijalle erittäin vaikeaa tai mahdotonta.
Oireet > Ennakko-oireet

Jotkut psykooseista puhkeavat äkillisesti, kun taas toisten puhkeamista voi edeltää jopa vuosia kestävä ennakoiva vaihe ennen varsinaisten psykoottisten oireiden ilmaantumista. Ennakoivat oireet ovat hyvin yksilöllisiä, mutta tavallisimpia ovat:
ahdistuneisuus
ärtyneisyys
masennus
levottomuus
pakkoajatukset tai huolet
unettomuus
eristäytyminen
Ennakko-oireiden tunnistamisesta on hyötyä etenkin uusiutuvissa psykooseissa, jolloin henkilö voi oppia tunnistamaan ne oireet, jotka ennakoivat psykoottisia oireita. Näin henkilö voi hakea oloonsa apua ennen kuin sairauden vaihe pahenee psykoosiin. Psykoosia sairastamattomien ei ole syytä kiinnittää tällaisin ennakko-oireisiin liiaksi huomiota, koska oireet ovat ajoittain hyvin tavallisia jokaiselle.
Esimerkkejä psykoottistasoisesta häiriöistä > F22 Harhaluuloisuushäiriö

Harhaluuloisuushäiriöt ovat ryhmä häiriöitä, joille on ominaista joko yhden ainoan harhaluulon tai toisiinsa liittyvien, tavallisesti jatkuvien ja joskus elinikäisten harhaluulojen kehittyminen. Harhaluulon tai harhaluulojen sisältö on hyvin vaihteleva. Usein ne ovat vainoavia, luultuun ruumiilliseen sairauteen liittyviä tai suuruusharhoja. Muuta psykopatologiaa ei yleensä esiinny; ajoittaiset masennusoireet ovat mahdollisia, ja haju- tai tuntoharhoja voi joissakin tapauksissa kehittyä.
Diagnostiset kriteerit:
A. Esiintyy harhaluulo tai joukko toisiinsa liittyviä harhaluuloja, jotka ovat muita kuin tyypillisesti skitsofreenisiksi F20.0–20.3:n yleisissä kriteereissä G1.1, G1.b tai G1.d määritellyt (harhaluulot siis eivät ole täysin mahdottomia tai kulttuuriin 
sopimattomia). Tyypillisesti ne ovat vainoamis-, suuruus-, mustasukkaisuus- ja seksuaalisuusharhaluuloja tai luultuun ruumiilliseen sairauteen liittyviä harhaluuloja.
B. Kriteerin A mukainen harhaluulo (harhaluulot) on esiintynyt vähintään kolmen kuukauden ajan.
C. Skitsofrenian (F20.0–20.3) yleiset kriteerit eivät täyty.
D. Ei esiinny pitkäkestoisia aistiharhoja minkään aistin alueelta (saattaa kuitenkin esiintyä ohimeneviä tai ajoittaisia kuuloharhoja, jotka eivät ole kolmannessa persoonassa tai kommentoi jatkuvasti henkilöä).
E. Masennusoireita (tai jopa masennustila, F32) voi ajoittain esiintyä, edellyttäen, että harhaluuloja ilmenee myös silloin, kun mielialahäiriötä ei esiinny.
F. Ei ole näyttöä F00–F09:ssä luetellusta ensisijaisesta tai toissijaisesta elimellisestä mielenterveyshäiriöstä tai psykoaktiivisten aineiden käytöstä aiheutuvasta psykoottisesta häiriöstä (F1x.5).
Tätä diagnoosia ei voi asettaa, jos potilaalla on selviä ja jatkuvia kuuloharhoja. Sama koskee skitsofreenisiä oireita, kuten vaikutuselämyksiä ja huomattavaa tunteiden köyhtymistä, sekä selviä todisteita aivosairaudesta. Satunnaiset tai hetkelliset kuuloharhat eivät kuitenkaan sulje pois tätä diagnoosia, jos ne eivät ole tyypillisesti skitsofreenisiä ja muodostavat vain pienen osan kliinisestä kokonaiskuvasta ja etenkin, jos ne esiintyvät vanhahkoilla potilailla. Sairaus alkaa yleensä keski-iässä, mutta joskus, erityisesti kun on kyse uskomuksesta kehon epämuodostuneisuudesta, varhaisessa aikuisiässä. Harhaluulojen sisältö ja niiden puhkeaminen ovat usein yhteydessä henkilön elämäntilanteeseen, esimerkiksi vainoamisharhat vähemmistöjen jäsenillä. Suoraan harhaluulojärjestelmiin liittyviä toimia ja asenteita lukuun ottamatta, potilaan tunteet, puhe ja käyttäytyminen ovat normaaleja.
Haluttaessa voidaan määritellä seuraavat tyypit: vainoharhainen, oikeutta hakeva, itseen kohdistava, suuruusharhainen, luulotautinen (ruumiillinen), mustasukkainen, erotomaaninen.
Oikeusturva ja taloudellinen asema

Psykoosikroonikko ei saa Suomessa välttämättä työkyvyttömyyseläkettä tai kuntoutustukea. Tämä saattaa johtaa pahaan ylivelkaantumiseen.
Kuuluisia psykoosipotilaita

Finlandia-palkittu näytelmäkirjailija Juha Hurme sairastui vuonna 2009 kuukauden kestäneeseen psykoosiin. Hurme sai sairaalassa pysyvän psykoosilääkityksen ja sairastui psykoosin jatkeeksi toimintakyvyn vieneeseen masennukseen. Kahdeksan kuukautta kestänyt masennus parani kuitenkin heti, kun Hurme lopetti lääkityksensä lääkäreiden varoituksista huolimatta. Hurme arvelee, että psykoosin taustalla oli hänen tuolloin kuolinvuoteella makaavan äitinsä epätavallisen suuri vaativuus, jonka vuoksi Hurme ei uskaltanut koskaan paljastaa tälle esimerkiksi todellista ammattiaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Inflammaatio ja psykoosi Duodecim 2012;128:1116–8.
Psykoosin kielioppia (Väitös: Markus Heinimaa, Turun yliopisto, 19. marraskuuta 2008) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mielenterveystalo.fi – psykoosiopas (Arkistoitu – Internet Archive)
Billy Carson

| Billy Carson |
| --- | --- |
 Billy Carson rumpalina Jukka Tolonen Bandissa vuonna 1978 .
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Holsey Carson
Syntynyt: 1. elokuuta 1955 (ikä 69)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Samuel Livingstone (Hyvät herrat)   useita rooleja (Hymyhuulet)   Steven O'Hara (Ihmeidentekijät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
William ”Billy” Holsey Carson (s. 1. elokuuta 1955) on Suomessa asunut yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko.
Ura Suomessa

Billy Carson tuli Suomeen 1970–1980-lukujen taitteessa rumpaliksi Charles Williamsin yhtyeeseen. Aluksi Raumalla asunut Carson soitti sittemmin Suomessa useissa kokoonpanoissa, muun muassa Jukka Tolonen Bandissa, Pera and the Dogsissa, Madame Georgessa sekä omassa yhtyeessään Buffalo Soldiersissa. Hän on soittanut myös Grace Jonesin ja Phil Lynottin yhtyeissä.
Carson tuli suurelle yleisölle tutuksi muun muassa vuosina 1987–1988 televisiosarjan Hymyhuulet sketseissä esiintyneenä maahanmuuttajana ja myöhemmin Hyvät herrat -televisiosarjassa. Siinä hän näytteli vuosina 1993–1996 baarimikkoa, tohtori Samuel Livingstone Matabelea'. Ennen televisiouraansa Carson työskenteli Radio Cityssä.
Vuonna 2000 Carson muutti Los Angelesiin, jossa hän kasvatti kaksi lastaan. Kaliforniassa Carson työskenteli mm. yleisurheiluvalmentajana. Hän palasi Espooseen vuonna 2020. Hän näyttelee diplomaattia tv-sarjassa Konflikti.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Tropic of Ice – Jään kääntöpiiri | Charles Montgomery |
| 1992 | Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät | amerikkalainen sotilas |
| 1999 | Historiaa tehdään öisin | kameramies |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1987–1988 | Hymyhuulet | useita rooleja |
| 1989 | Viemäri-TV | useita rooleja |
| 1990 | Kellarikaarti |  |
| 1993–1995 | Hyvät herrat | Samuel Livingstone |
| 1997–1998 | Ihmeidentekijät | Steven O'Hara |
| 2000 | Parhaat vuodet | Steven O'Hara |
| 2024 | Konflikti | Deputy Chief of Mission |
Aiheesta muualla

Billy Carson Elonetissä.
Billy Carson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Collan

Collan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sukuja

Collan, itäsuomalainen suku
von Collan, edellisen aatelinen haara
Collan, länsisuomalainen suku
Henkilöitä

Albert Collan (1870–1918), insinööri ja sortovuosien ajan aktivisti
Alexander von Collan (1819–1910), keisarillisen perheen kunniahenkikirurgi, aatelissuvun kantaisä
Anni Collan (1876–1962), kouluneuvos, naisvoimistelun uranuurtaja, partiotyttötoiminnan uranuurtaja Suomessa
Clas Collan (1816–1901), pappissäädyn valtiopäivämies ja opettaja, Alexander von Collanin veli
Clas von Collan (1862–1939), Suomen pankin pääjohtaja, Alexander von Collanin poika
Emil Collan (1851–1900), opettaja, painoasiamies ja päätoimittaja
Emil Collan (1882–1948), haulikkoampuja ja tehtaan isännöitsijä, päätoimittaja Emil Collanin poika
Fabian Collan (1817–1851), historiantutkija, toimittaja ja kirjailija, Alexander von Collanin veli
Hannes (Yrjö) Collan (1902–1990), diplomi-insinööri, professori ja rehtori
Karl Collan (1828–1871), säveltäjä, Alexander von Collanin veli
Maria Collan (1845–1919) o.s. Pacius, laulaja ja laulunopettaja, Karl Collanin puoliso
Maria Collan-Beaurain (1869-1937), pianisti, Karl Collanin tytär
Mikael Collan (s. 1975), strategisen rahoituksen professori
Mikko Collan (1881–1964), poliitikko,  Edistyspuolueen kansanedustaja, ministeri, maaherra, Anni Collanin veli
Oskar Olavi Collan (1887–1954), puutarhaneuvos, puutarhaviljelyn kehittäjä, päätoimittaja Emil Collanin poika
Sakari Collan (1883–1972), lähetyssaarnaaja, päätoimittaja Emil Collanin poika
Torsten Gustaf Collan (1815–1869), ylimetsänhoitaja, joka teki suuren testamenttilahjoituksen Suomalaisen kirjallisuuden seuralle
Yrjö Collan (1887–1937), osuustoimintamies ja yritysjohtaja
Yrjö Collan (s. 1941), ylilääkäri ja patologian professori
Paikannimenä

Collan, Yonnen departementin kunta Ranskassa
Hilde Kramer

| Hilde Kramer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1960 Bærum
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  professori, kuvataiteilija
Puoliso:  Marek Woloszyn
Kirjailija
Palkinnot
 Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot 2011 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hilde Kramer (8. maaliskuuta 1960 Bærum) on norjalainen professori ja kuvataiteilija. Hän on työskennellyt erityisesti kirjankuvittajana. Hilde Kramer aloitti syksyllä 2014 kuvittamisen professorina Taiteiden akatemiassa Bergenissä.
Kramer opiskeli käsityö- ja taideteollisuuskoulussa Oslossa vuosina 1981–1985, Krakovan Taiteiden akatemiassa 1986–1987, Akershusin korkeakoulussa Kjellerissä 2008–2009 sekä Norjan musiikkikorkeakoulussa Oslossa 2011.
Hilde Kramer on kuvittanut useita kirjoja, erityisesti lasten kuvakirjoja. Hän on myös kirjoittanut tekstin omille kirjoilleen ja työskennellyt televisio- ja animaatioelokuvien parissa. Kramerin piirroksille on ominaista vahva ja rikas väritys sekä monipuoliset kuvitustekniikat.
Palkintoja

Hän on saanut Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuotenkirjallisuuspalkinnon vuosina 1990 ja 2011. Palkintoperusteissa kiitettiin hänen taitoaan tehdä kuvakirjoista lapsille taidekokemus.
Palkintoja > Muita palkintoja

1993 – Vuoden kaunein kirja -kilpailun ehdokkuus kirjasta Den hemmelige prinsen
2006 – Emmaus-palkinto kirjasta Gule roser til pappa
2007 – Vuoden kaunein kirja -kilpailun ehdokkuus kirjasta Gule roser til pappa
2010 – Vuoden kaunein kirja -kilpailun ehdokkuus kirjan Det hjertet husker kannesta
Richard Ayoade

| Richard Ayoade |
| --- | --- |
 Ayoade vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1977 (ikä 47) Lontoo
Ammatti:  käsikirjoittaja, näyttelijä, ohjaaja
Puoliso:  Lydia Fox (2007–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Maurice Moss (IT-porukka)
Palkinnot
 Monte Carlo Bafta 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Richard Ellef Ayoade ([ˌaɪoʊˈɑːdi]; s. 23. toukokuuta 1977 Lontoolähde?) on brittiläinen käsikirjoittaja, näyttelijä ja ohjaaja, joka on näytellyt muun muassa roolissa televisiosarjassa IT-porukka ja ohjannut kehutun elokuvan The Double.
Tausta

Richard Ayoade syntyi Lontoossa Whipps Crossissa. Hänen sukujuurensa ovat kansainväliset: isä Layide Ade Laditi Ayoade on nigerialainen ja äiti Dagny Amalie o.s. Baassuik on norjalainen. Perhe muutti Ipswichiin, kun Richard oli nuori.
Ayoade kävi koulunsa Ipswichissä ja opiskeli sen jälkeen Cambridgen yliopiston St Catharine’s Collegessa oikeustiedettä vuosina 1995–1998. Hän aloitti näyttelemisen jo opiskeluaikanaan Footlights-harrastelijateatterissa ja kirjoitti teatterille näytelmiä.lähde?
Ura > Näyttelijänä

Televisiouransa Ayoade aloitti vuonna 2004, kun hänen ja Matthew Holnessin kauhukomediasarja Garth Marenghi’s Darkplace pääsi Channel 4:n ohjelmistoon. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa Peter Sellersin elämä. Vuonna 2006 alkanut tilannekomedia IT-porukka teki hänestä kuuluisan. Hänen roolinsa Maurice Mossina palkittiin Monte Carlossa vuonna 2008, ja vuonna 2013 roolityö palkittiin Baftalla. Vuonna 2012 Ayoade näytteli toimintakomediassa Korttelivahdit. Syksyllä 2013 hän ryhtyi toiseksi kapteeniksi komedialliseen paneelikeskusteluohjelmaan Was It Something I Said?lähde?
Ura > Ohjaajana

Ayoade on ohjannut kaksi näytelmäelokuvaa. Esikoisohjaus Submarine (2010) perustuu Joe Dunthornen samannimiseen romaaniin, walesilaisen nuorukaisen kasvukertomukseen. Elokuvan The Double (2013) päärooleissa esiintyvät Jesse Eisenberg ja Mia Wasikowska, ja elokuvassa nähdään Dannyn lauluesitys kohtauksessa, joka parodioi Aki Kaurismäen elokuvatyyliä.
Ura > Kirjailijana

Ayoade on kirjoittanut kirjan Ayoade on Ayoade: a Cinematic Odyssey (2015), jossa hän parodioi Directors on Directors -sarjan elokuva-aiheisia kirjoja. Kirjassaan Ayoade on Top (2019) hän analysoi kriitikoiden arvostusta vaille jääneen elokuvan Huippunäkymät (2003) ja pyrkii korottamaan teoksen ansaitulle paikalleen kulttuurin kaanonissa.
Yksityiselämä

Richard Ayoaden puoliso on ollut Lydia Fox vuodesta 2007, ja heillä on yksi tytär.lähde?
Punk Lurex

Punk Lurex (ent. Punk Lurex OK) on tamperelainen melodista, yhteiskunnallisesti kantaa ottavaa 77-tyylistä punkkia soittava bändi. 
Yhtyeen musiikki on mollivoittoista, melankolista (pop)punkkia. Sanoituksissa puututaan usein yhteiskunnallisiin epäkohtiin ja tuetaan mm. ympäristön- ja eläintensuojelua, suvaitsevaisuutta, tasa-arvoa ja aktiivista kansalaisvaikuttamista.
Punk Lurex OK perustettiin vuonna 1993. Alkuperäiskokoonpanossa soittivat basisti-laulaja Tiina Wesslin, kitaristi Riitta Suojanen, kitaristi Juha Helminen ja rumpali Jyrki Siukonen (ks. myös Kollaa kestää). Hiljaiset Levyt -yhtiö julkaisi bändin ensisinglen ”Tappajan silmät/Paalimajassa” vuonna 1994. "Tappajan silmät" on alkujaan The Adverts-yhtyeen kappale "Gary Gilmore's eyes" vuodelta 1977.
Vuonna 1995 Juha Helmisen korvasi kitaristi Jari ”Kukka” Kukkaisniemi, ja rumpali Sami Päivärinnan tilalle tuli vuonna 2001 Markku Viippo. Punk Lurex OK toimi aktiivisesti vuoteen 2003, johon mennessä siltä oli ilmestynyt single, 8 kappaleen ep, kolme pitkäsoittolevyä sekä yhteis-ep brittilegenda TV Smithin kanssa.
Vuoden 2003 loppupuolella Punk Lurex OK jäi lähes kuusi vuotta kestäneelle tauolle. Bändi palasi keikoille vuoden 2009 Puntala-rockissa. Seuraavana vuonna punk-levyihin erikoistunut Kämäset levyt -yhtiö julkaisi Punk Lurex OK -kokoelmavinyylin, jolle on kerätty bändin biisien parhaimmistoa vuosilta 1994-2003. Vuonna 2012 Punk Lurexilta ilmestyi neljäs pitkäsoitto "Puolesta ja vastaan".
Suomessa Punk Lurexin julkaisijana toimii Hiljaiset levyt. Useimmat levyt on julkaistu myös Saksassa, missä julkaisijana on ollut sikäläinen Teenage Rebel Records. Lukuisia Punk Lurexin biisejä on päätynyt myös saksalaisille punk-kokoelmille. Bändi on soittanut useita yhteiskeikkoja TV Smithin kanssa, ja yhteistyö jatkuu edelleen.
Kokoonpano

Tiina Wesslin (laulu, basso)
Jari Kukkaisniemi (kitara)
Markku Viippo (kitara)
Markus Saastamoinen (rummut)
Diskografia > Vinyylit

Tappajan silmät / Paalimajassa (7" single; HIKS-042) 1994
Veljet, Siskot! (7" EP; Teenage Rebel Records, Saksa) 1995 (yhden kappaleen ero Suomalaiseen cd-ep:hen verrattuna)
Hatut ja Myssyt (LP; Teenage Rebel Records, Saksa) 1997 (samat kappaleet kuin cd-julkaisussa + Nasta kaupunki ja Turhuuden markkinat-kappaleet)
TV Smith & Punk Lurex OK: The Future used to be better (ep) 2000
Diskografia > CD:t

Veljet, Siskot! (CD-EP; HILL-021) 1995
Hatut ja Myssyt (CD; HILL-026) 1996
Prolex (CD; HILL-031) 1999
TV Smith & Punk Lurex OK: The Future Used to be Better (CD-EP; HICKS-051) 2000
Aika Vapaa - Ajatuksia kaikille (CD Hiljaiset Levyt) 2003
Puolesta ja vastaan (CD Hiljaiset levyt, LP Kämäset levyt) 2012
Diskografia > Kokoelmat

Punk Lurex OK 1994-2003 (LP; Kämäset levyt) 2010
Diskografia > Muilla julkaisuilla

"Nasta kaupunki"-kappale "Toinen_käsittely_–_kunnianosoitus_Alivaltiosihteerille" tribuuttialbumilla (Hiljaiset levyt 1995).
Missa Popularis

Missa Popularis on säveltäjä  Timo Ruottisen kirkollinen sävelteos vuodelta 1969. Yli tunnin kestävä, popyhtyeelle ja kuorolle sävelletty messu sai ensiesityksensä Turun konserttitalossa 5.4.1969 ja kirvoitti heti runsaasti mielipiteitä puolesta ja vastaan. Missa Popularista pidetään edelleen Ruottisen tärkeimpänä teoksena.
Messun synty

Ruottinen herätti jo vuonna 1968 huomiota Missa Seri -nuorisojumalanpalveluksella, joka sisälsi sekä perinteisiä virsiä että Ruottisen omia sävellyksiä. Kohua syntyi, koska musiikki esitettiin kirkossa kitarayhtyeen säestyksellä, mikä tuohon aikaan oli uutta. Laulu- ja soitinyhtye Segment, jossa Ruottinen soitti alun perin bassoa, oli Tampereella ensimmäisiä ellei ensimmäinen, joka vei sähkökitaran kirkkoon Mikko Malkavaaran teoksen Nuori Tampere (s. 176) mukaan jo loppiaisiltana 1967, mutta ei kuitenkaan ensimmäinen Suomessa. Ilja Saastamoinen soitti sähkökitaralla Händelin musiikkia Viitasaarella paikallisen urkurin kanssa jo 1966. Missa Serin musiikin toteutti Segment Chorus & Orchestra, jossa Ruottisen lisäksi soittivat Jukka "Dino" Bergman kitaraa, Risto Hiltunen sähköurkuja, Kari Sievänen rumpuja sekä Ismo Saarikivi huilua ja Esa Lehtonen klarinettia. Yksi Missa Serin sävellyksistä oli Kyrie, joka seuraavana vuonna löysi tiensä Missa Popularis -messun osaksi.
Pääosin popmusiikkia soittaneen ja säveltäneen Ruottisen musiikillinen kunnianhimo oli siirtynyt uusille urille hänen kuultuaan lukiolaisena Turun konserttisalissa J.S. Bachin h-mollimessun, minkä jälkeen ajatus omasta messusta alkoi elää. Ruottisen ensimmäinen kuoroteos Psalmi 130 sekakuorolle valmistui 1968 ja pääsiäisenä 1969 sai Turun konserttisalissa kantaesityksensä Missa Popularis.
Missa Popularis on pop-messu sekakuorolle, solisteille ja pop-yhtyeelle. Se on sävelletty perinteisen katolisen messun tekstiin, ja sen osat ovat Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus ja Agnus Dei. Pop-messu lauletaan latinaksi. Ruottinen on perustellut kielivalintaa kahdella syyllä: latina jättää kuulijoiden ajatuksille tilaa ja toisaalta latina on musiikissa suomea helpompi kieli.
Messua esittivät Segment Chorus & Orchestra, joka koostui nelihenkisestä popyhtyeestä ja noin 15-henkisestä kuorosta. Säveltäjä Ruottinen johti teoksen ja soitti kitaraa, muut soittajat olivat Risto Hiltunen, sähköurut, Lauri Ala-Anttila, basso ja Reijo Kariskoski, rummut. Solisteina lauloivat kuoron jäsenet Pirjo Juvonen, Pertti Hakala ja Jouko Mustonen Osia Missa Populariksesta nähtiin TV2:n puolituntisessa lähetyksessä 6. toukokuuta 1970.