stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhäselkä

| Pyhäselkä> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Joensuu |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°26′00″N, 029°58′10″E
Lääni:  Itä-Suomen lääni
Maakunta:  Pohjois-Karjalan maakunta
Seutukunta:  Joensuun seutukunta
Kuntanumero:  632
Hallinnollinen keskus:  Hammaslahti
Perustettu:  1925
Kuntaliitokset:  Osa Kiihtelysvaarasta (1924)
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Joensuu Eno Pyhäselkä
– syntynyt kunta:  Joensuu
Pinta-ala:  350,93 km²  (1.1.2008)
– maa:  273,4 km²
– sisävesi:  77,53 km²
Väkiluku:  7 857   (31.12.2008)
– väestötiheys:  28,74 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  23,5 %
– 15–64-v.:  65,0 %
– yli 64-v.:  11,5 %
Pyhäselän kirkko
Pyhäselkä on entinen Suomen kunta ja nykyinen Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee Pohjois-Karjalan maakunnassa. Kuntaliitos Joensuun kaupungin kanssa tapahtui 1. tammikuuta 2009. Entisen Pyhäselän kunnan väkiluku oli 7 857 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 350,93 km2, josta 77,53 km2 oli vesistöjä. Väestötiheys oli 28,74 asukasta/km2. Keskustaajama (hallinnollinen keskus) oli Hammaslahti ja suurin taajama puolestaan Reijola. Kunnanvaltuusto oli päättänyt 17. joulukuuta 2007 yhdistymisestä Enon kunnan ohella Joensuun kaupunkiin vuoden 2009 alusta.
Entisen Pyhäselän naapurikunnat olivat Joensuu, Liperi, Rääkkylä ja Tohmajärvi. Aiemmin naapurina oli myös Kiihtelysvaara, joka liittyi Joensuuhun 2005.
Pyhäselässä sijaitsee Pyhäselän vankila.
Kulttuuri

Tunnettuja Pyhäselässä asuvia kulttuurihenkilöitä ovat muun muassa kirjailija Eeva Tikka, kirjailija Matti Mäkelä, kuvataiteilija Saara Tikka, kuvataiteilija Aino Strandén-Sorvisto, taiteenkerääjä, liikemies Kyösti Kakkonen ja teatteriohjaaja Hannele Autti.
Pohjois-Karjalan Opisto Niittylahdessa on ollut aina kunnan tärkeä kulttuurikeskus. Tällä hetkellä opistossa on näyttämötyön linja, ja siihen liittyvä teatteri Väkivahva tuottaa vuosittain näytelmän, jota esitetään Niittylahden lisäksi eri puolilla maakuntaa ja Suomea.
Liikenneyhteydet

Entistä Pyhäselän kuntaa halkoo pohjois-eteläsuunnassa valtatie 6 ja valtatie 9  sekä Karjalan rata. Hammaslahden rautatieasemalta on matkustajaliikenteen lakattua ainoastaan puutavaraliikennettä. Paikallisliikennettä Joensuun keskustaan hoidetaan nykyään linja-autoilla. Muita teitä ovat itä–länsisuuntaiset seututiet 484 Rääkkylään ja 492 Kiihtelysvaaraan.
Pyhäselässä syntyneitä, asuneita tai vaikuttaneita henkilöitä

| --- | --- |
 Eino J. Aro (1909–1998), yritysjohtaja, kauppaneuvos  Aleksander Casso (oik. Johannes Hyvärinen, 1933–1976), taikuri  Ulrika Hallberg (s. 1952), balettitanssija ja -pedagogi  Toimi Juuti (1881–1943), kirjailija ja suomentaja  Kyösti Kakkonen (s. 1956), liikemies  Olli Kervinen (1924–1997), kansanedustaja (Keskusta)  Asseri Kinnunen (s. 1998), poliitikko (Perussuomalaiset)  Pekka Korhonen (1880–1951), runoilija  Jorma Kortelainen (1932–2012), olympiahiihtäjä, soutaja  Markku Laamanen (Gulliver, 1949–2014), iskelmälaulaja  Sakari Laitinen (1937–2015), arkkitehti ja kuvataiteilija :  Salomon Lempinen (1905–1972), maastohiihtäjä  Anna-Liisa Levonen (s. 1967), lääkäri, professori  Raija Massala (1938–2016), radio- ja televisiotoimittaja  Eeva Mäki-Maukola (s. 1995), pesäpalloilija  Aki Parviainen (s. 1984), keihäänheittäjä, edustanut Pyhäselän Urheilijoita  Tapio Parviainen (1928–2020), yrittäjä, talous- ja teollisuusneuvos  Hannu Puhakka (s. 1959), pituushyppääjä, kolmiloikkaaja  Arvi Ravi (oik. Vihtori Hartikainen, 1902–1940), kirjailija  Matti Räsänen (s. 1983), kestävyysjuoksija  Vieno Simonen (o.s. Vartiainen, 1898–1994), maanviljelijä, poliitikko (Maalaisliitto)  Matti Tolppanen (1882–1946), maanviljelijä, kansanedustaja (Maalaisliitto)  Lauri Turunen (s. 1950), ravivalmentaja ja -ohjastaja  Marja Vartiainen (o.s. Pippuri, s. 1964), kestävyysjuoksija
Kylät

Entisen Pyhäselän alueella olevia kyliä ovat keskustaajama Hammaslahden lisäksi Kumpu, Mulo, Niittylahti, Niva, Reijola, Rekivaara, Suhmura ja Ohvana
Kirjallisuutta Pyhäselästä

Karhu, Jani (toim.): Pyhäselän kunta 1925–2008. Kust. Hammaslahden seudun kyläyhdistys ja Mulo-Niittylahden kyläyhdistys, 2015. ISBN 978-952-93-6471-8
Ajankohtaista > Kunnanjohtaja

Viimeinen kunnanjohtaja oli vuoden 2007 alusta kunnan talous- ja hallintojohtajana toiminut Jere Penttilä.
Hänen edeltäjänsä Lasse Haaranen siirtyi Joensuun Yrityskiinteistöt Oy:n  toimitusjohtajaksi 1. maaliskuuta 2007.
Ajankohtaista > Kuntaliitos Joensuuhun

Pyhäselän kunnanvaltuusto päätti 15. helmikuuta 2007, että kunta osallistuu Joensuun kanssa tehtävään kuntaliitosselvitykseen . Kunnanvaltuusto päätti 17. joulukuuta 2007 liittyä 1. tammikuuta 2009 alkaen Joensuun kaupunkiin . Kuntaliitos toteutui sittemmin päätöksen mukaisesti.
Ruokakulttuuri

Pyhäselän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla ryynirokka, perunasoseesta ja ohrajauhosta leivottu perunakakkara, lohkopiirakka ja mustikkasoppa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhäselkä Wikimedia Commonsissa
Pyhäselän kylät
Hammaslahti
Mulo
Voudinkylä
Suhmura
Reijola
Niittylahti
Niva
Ohvana
Rekivaara
| n k Pohjois-Karjalan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Heinävesi  Ilomantsi  Joensuu  Juuka  Kitee  Kontiolahti  Lieksa  Liperi  Nurmes  Outokumpu  Polvijärvi  Rääkkylä  Tohmajärvi 
Entiset kunnat:  Eno  Kesälahti  Kiihtelysvaara  Nurmeksen maalaiskunta  Pielisensuu  Pielisjärvi  Pyhäselkä  Tuupovaara  Valtimo  Värtsilä
Eino Koskinen (juoksija)

Eino Eero Sakeus Koskinen (23. elokuuta 1907 Kankaanpää – 11. tammikuuta 1945 Simo) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urallaan Viipurin Urheilijoita (VU) ja oli voittamassa VUn riveissä vuoden 1936 SM-viesteissä 4 × 100 ja 4 × 400 metrin pronssia. Sotien aikana hän oli hävittäjälentäjä.
Eino ”Eikka” Koskinen osallistui vuoden 1936 SM-viesteissä Viipurin Urheilijoiden 4 × 100 ja 4 × 400 metrin viestijoukkueisiin, jotka sijoittuivat kummatkin kolmanneksi. Seuraavina vuosina Koskinen oli mukana VU:n joukkueessa, mutta sijoitukset olivat 4 × 400 metrin mitalien ulkopuolella eli 1937 viides ja 1938 neljäs. Ennätyksensä 51,1 hän saavutti 400 metrillä vuonna 1934. Vuonna 1938 hän juoksi 200 metrin ennätyksekseen 22,3.
Koskinen oli mukana 1918 sisällissodassa 11-vuotiaana kenraalimajuri Ernst Linderin lähettinä. Hän osallistui 1930-luvulla aktiivisesti suojeluskuntatoimintaan ja siirtyi myyjän töistä puolustuslaitoksen palvelukseen aliupseeriksi 1931. Sotien aikana hän oli lentäjänä, joissa kertyi noin 350 lentoa ja ilmavoittoja 12. Aktiivipalvelus päättyi Koskisella sodan aikana tapaturmasta johtuneeseen kuolemaan tammikuussa 1945.
Korvatulehdus

| Korvatulehdus |
| --- | --- |
 Tulehduksesta pullistunut tärykalvo
Luokitus
ICD-10:  = H65-H67
ICD-9:  017.40, 055.2, 381.0, 381.1, 381.2, 381.3, 381.4, 382
MeSH:  D010033
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Korvatulehduksella tarkoitetaan yleensä välikorvan tulehdusta. Sen esiintymishuippu on noin yhden vuoden iässä. Neljä viidesosaa kolmevuotiaista on sairastanut korvatulehduksen. Yli 90 prosenttia kaikista korvatulehduksista ilmenee alle viisivuotiailla, ja kyseessä onkin yksi pienten lasten yleisimmistä sairauksista. Korvatulehduksen oireita ovat muun muassa korvakipu, ininä korvassa ja kuume. Siihen liittyy usein myös nuhaa. Korvatulehdus paranee usein itsestään, mutta se voidaan hoitaa antibioottilääkkeillä, jos epäillään syyksi bakteeria. Bakteerit aiheuttavat noin kolme neljäsosaa välikorvatulehduksista, ja niistä tyypillisin aiheuttaja on pneumokokki. Lopuissa tapauksissa sairauden on saanut aikaan jokin virus.lähde?
Sairaus alkaa monesti flunssan yhteydessä. Välikorvan erite aiheuttaa tulehduksen aikana haittaa kuulolle, mutta pysyviä haittavaikutuksia sairaudella ei ole. Korvatulehduksen seurauksena saattaa potilaalle muodostua liimakorva.
Korvatulehduksen on todettu olevan jossain määrin yleisempi vaiva pojilla kuin tytöillä. Vaikka sairauden esiintyvyys alkaa laskea jo pian toisen ikävuoden jälkeen, sitä ilmenee harvinaisempana myös aikuisilla. Toistuvasta välikorvatulehduksesta voidaan erään määritelmän mukaan puhua, jos lapsella on enemmän kuin 3–4 sairausjaksoa puolen vuoden sisällä. Korvatulehdus ei voi levitä, jos sairastumisvaihe on jo alkanut.
Antibioottien käytön on todettu lisäävän korvatulehdusten uusiutumista, koska ne lisäävät antibiooteille vastustuskykyisten bakteerien kehittymistä.
Kirjallisuuslähteet

Kodin lääkärikirjasto: ISBN 951-35-1104-9 (OSA 2)
Aiheesta muualla

Korvatulehdus Terveysportti.fi
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1980–1981

Kausi 1980–1981 oli 41. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Torpan Pojat. Tampereen Pyrintö voitti hopeaa ja Hyvinkään Tahko pronssia. Runkosarja pelattiin kahdessa lohkossa. Runkosarjan länsilohkon voitti Tampereen Pyrintö ja itälohkon Torpan Pojat.
Runkosarja > Sarjataulukko länsilohko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tampereen Pyrintö | 26 | 18 | 8 | 2681 | 2604 | 36 |
| Playhonka | 26 | 12 | 14 | 2455 | 2462 | 24 |
| Helsingin NMKY | 26 | 10 | 16 | 2693 | 2549 | 20 |
| Turun NMKY | 26 | 10 | 16 | 2320 | 2433 | 20 |
| Forssan Koripojat | 26 | 6 | 20 | 2428 | 2640 | 12 |
Runkosarja > Sarjataulukko itälohko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Torpan Pojat | 26 | 21 | 5 | 2895 | 2585 | 42 |
| Pantterit | 26 | 19 | 7 | 2574 | 2339 | 38 |
| Hyvinkään Tahko | 26 | 18 | 8 | 2633 | 2512 | 36 |
| KTP | 26 | 14 | 12 | 2751 | 2694 | 28 |
| Peli-Karhut | 26 | 2 | 24 | 2285 | 2697 | 4 |
Forssan Koripojat ja Peli-Karhut putosivat koripallon I-divisioonaan. SM-sarjaan nousivat Uudenkaupungin Urheilijat ja Äänekosken Huima.
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  | Torpan Pojat | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Torpan Pojat | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Hyvinkään Tahko | 1  |  |  |  |  |
|   | Hyvinkään Tahko | 2 |  |  | Hyvinkään Tahko | 1  |  |  |  |  |
|   | Hyvinkään Tahko | 2 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Playhonka | 0  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Playhonka | 0  |  |  |  |  |  |  | Torpan Pojat | 3 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Torpan Pojat | 3 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Tampereen Pyrintö | 0  |
|   |   |  |  |  |  |  |  |  | Tampereen Pyrintö | 0  |
|   |   |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |   |  |  |  | Tampereen Pyrintö | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Tampereen Pyrintö | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Helsingin NMKY | 1  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Helsingin NMKY | 2 |  |  | Helsingin NMKY | 1  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Helsingin NMKY | 2 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Pantterit | 1  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Pantterit | 1  |  |  |  |  |  |  | Hyvinkään Tahko | 2 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Hyvinkään Tahko | 2 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Helsingin NMKY | 0  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Helsingin NMKY | 0  |
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Torpan Pojat – Pyrintö |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Torpan Pojat | Pyrintö | 112–107 |
|  | Pyrintö | Torpan Pojat | 112–117 |
|  | Torpan Pojat | Pyrintö | 137–111 |
Torpan Pojat mestaruuteen voitoin 3–0.
ToPo:n joukkue: Jukka Suhonen, Kimmo Rautiainen, Kari-Pekka Klinga, Anssi Rauramo, Kalevi Sarkalahti, Osmo Rekonen, Leon Huff, Esa Lamminsalo, Heikki Hyppönen, Veli-Pekka Sirola, Tapio Jämsä, Aki Kalliala. Valmentaja Eero Saarinen.
Kaarlo Koskelo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kaarlo Koskelo 1912 |  Kaarlo Koskelo 1912 |  Kaarlo Koskelo 1912 |  |
Maa:   Suomi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 60 kg |  |
Kaarlo Koskelo (syntyjään Karl Anton Tanelinpoika Ääpälä, 12. huhtikuuta 1888 Kotka – 21. joulukuuta 1953 Astoria, Oregon, Yhdysvallat) oli painin olympiavoittaja Tukholman kisoista 1912. Hän edusti aktiiviaikanaan Kotkan Rientoa, jossa Koskelon valmentajana toimi Vilho Alhojärvi.
Suomen sisällissodassa Koskelo taisteli punaisten Savitaipaleen rintaman päällikkönä. Sodan jälkeen hän pakeni Venäjän kautta Yhdysvaltoihin ja perusti Oregonin Astoriaan Union Steam Baths -saunayrityksen.
Koskeloa voidaan pitää painin "tähdenlentona". Hän ei lyhyehköllä painiurallaan voittanut yhtään Suomen mestaruutta.
Saavutukset

Olympiakultaa Tukholma 1912 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 60 kg)
Aiheesta muualla

”Saahan todellisuutta tarulla kaunistaa”. Jarmo Huhtanen. Helsingin Sanomat 18.2.2023.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarlo Koskelo Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO)
Jussi Koskela

| Jussi Koskela |
| --- | --- |
 Näyttelijä Kalevi Honkanen Jussi Koskelan roolissa Kouvolan teatterissa vuonna 1965.
Luoja(t):  Väinö Linna
Näyttelijä(t):  Risto Taulo Risto Tuorila
Ensi- esiintyminen:  Täällä Pohjantähden alla -romaanit
Henkilötiedot
Koko nimi:  Johannes Vilhelm Koskela
Ammatti:  maanviljelijä
Sukupuoli:  mies
Ikä:  Jussi on kirjasarjan alkupuolella n. 30
Asuinpaikka:  Pentinkulma
Kuolinsyy:  sydänkohtaus
Suhteet
Vanhemmat:  äiti
Puoliso(t):  Alma Koskela
Lapset:   Akseli  Aleksis  August 
Lastenlapset:   Vilho  Eero  Voitto  Kaarina  Juhani 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Johannes ”Jussi” Koskela (1854-1922) on keskeisiä hahmoja Väinö Linnan trilogiassa Täällä Pohjantähden alla. Tunnetuksi on tullut teoksen alkulause: ”Alussa olivat suo, kuokka – ja Jussi”. Kirjassa Jussin lapsuudesta kerrotaan niukasti. Suurten nälkävuosien seurauksesta pojan kerrotaan tulleen noin kymmenvuotiaana naapuripitäjästä Pentinkulmalle. Äidin kuoltua Jussi saa jäädä asumaan pappilan palvelusväen kanssa. Hänestä tulee ensin pappilan vuosirenki, sitten vuosimies. Jussilla on salainen haave omasta torpasta pappilan omistamalla maalla, ja hän anoo raivauslupaa rovastilta. Vanha rovasti suostuu, kuitenkaan tekemättä asiasta pitävää kirjallista sopimusta.
Juoni

Jussi on ryhtynyt torppariksi samasta syystä kuin lukemattomat avioliittoon aikovat ja avioituneet rengit ennen häntä. Torppa tarjosi suhteellisen itsenäisyyden ja tilaisuuden koetella voimiaan. Taksvärkit pappilaan ovat harmillisia, mutta Jussi ei katkeroidu niistä, sillä hän ymmärtää, että maasta on suoritettava jossakin muodossa vuokraa. Pahempia ovat pakkopäivät, joista kyllä maksetaan palkka, mutta jotka usein sattuvat aikoihin, jolloin olisi ehdottomasti saatava hoitaa omia viljelyksiä. Kiukuttavinta on sellainen työ, joka Jussin mielestä on ajan haaskausta. Pakkopäivistäkään ei ole kuitenkaan varaa kieltäytyä, sillä muussa tapauksessa saattaisi toteutua Jussin pahin pelko, häätö torpasta.
Suon kuivaaminen ja torpan rakentaminen kestävät pitkään. Jussi joutuu tekemään töitä ennen kuin suolle raivatut pellot tuottavat edes vaatimatonta tulosta. Työstä hänelle myönnetään myöhemmin maanviljelysseuran raivausmitali.
Vanhan rovastin kuolema ja nuoren helsinkiläispapin tulo hänen tilalleen merkitsee Jussille epävarmuuden lisääntymistä. Lauri Salpakari on vapaamielinen ja hyväntahtoinen mutta voimakasluonteisen ja vallanhimoisen vaimonsa Ellenin tohvelin alla oleva mies. Salpakari jatkaa Jussin torpankontrahtia "toistaiseksi" ja kirkkoneuvoston asettamalla ehdolla "ellei virkatalon etu toisin vaadi". Ellenin tahdosta ja kirkkoneuvoston päätöksellä runsas kolmannes Koskelan torpan maista otetaan vuonna 1904 takaisin pappilaan, mikä osoittaa Jussin, kuten muidenkin torpparien, olevan täysin isäntäväkensä armoilla. Jussi katkeroituu, mutta luonteeltaan nöyränä hän ei yritä potkia tutkainta vastaan vaan tunnustaa tosiasian ja tarttuu uudelleen työhön fyysisistä kivuistaan huolimatta.
Jussi Koskela on naimisissa Alman kanssa, jonka kanssa hän saa kolme poikaa: Akselin, Aleksiksen ja Augustin. Vanhin poika Akseli perii myöhemmin Koskelan. August ”Aku” ja Aleksis tuomitaan teloitettaviksi sisällissodan jälkeisessä kenttäoikeudenkäynnissä. Jussi sairastuu aivohalvaukseen käymäläreissullaan keskellä kesäpäivää 1922 ja kuolee syksyllä ollessaan silloin 68-vuotias.
Juoni > Luonne

Jussi on äksy ja vaitelias mutta uuras työmies. Hänen luonnettaan koventavat vielä monet ikävät tapahtumat: työn tuottama jatkuva selkäkipu, epävarmuus tulevaisuudesta joka vaivasi kaikkia sekä myöhemmin poikien kuolema. Koko elämänsä ajan hän on kuitenkin kunnollinen mies, joka kohtelee herrasväkeä kunnioittavasti. Hänen nuukuutensa on kylällä kuuluisaa, sillä jossain määrin hän on myös ahne: aina pitäisi saada enemmän säästöön.
Nils-Börje Stormbomin mukaan Täällä Pohjantähden alla -trilogian ensimmäisen osan ruotsinkielisen käännöksen nimi Högt bland Saarijärvis moar – täsmälleen sama kuin Johan Ludvig Runebergin runon Saarijärven Paavo alkuperäinen nimi – ei ole valittu sattumanvaraisesti, vaan se on tarkoituksellisen ironinen. Runebergin kuvaamassa Saarijärven Paavossa ja Koskelan Jussissa on se yhteinen piirre, että kun halla vie viljasadon, kumpikin kaivaa "kaksin verroin suuremmat ojat". Sen sijaan Jussissa ei ole häivähdystäkään Runebergin sankarihahmon valoisasta, ylen määrin luottavaisesta, sankarillisen jalosta ja anteliaasta luonteenlaadusta. Päin vastoin koko kirjassa ei ole pahempaa kitupiikkiä kuin Jussi, jonka saituus ylittää usein koomisuuden rajat. Jos tekee ajatuskokeen ja asettaa Jussin talollisen paikalle, ei ole vaikeaa kuvitella, kuinka mariseva ja vaativa isäntä hän olisi ja mitä rengit ja torpparit hänestä ajattelisivat. Näin tilallisten ja tilattomien toimintaa ohjaavat samat lait ja heitä vaivaavat samat vajavaisuudet.
Edvin Laine ohjasi romaanin pohjalta kaksi elokuvaa; Täällä Pohjantähden alla (1968) ja Akseli ja Elina (1970). Kummassakin elokuvassa Jussi Koskelaa näytteli Risto Taulo. Timo Koivusalon Täällä Pohjantähden alla (2009) ja Täällä Pohjantähden alla II (2010) -elokuvissa Jussi Koskelaa näytteli Risto Tuorila.
Koskiluokitus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Melonnan turvallisuusohjeet (Arkistoitu – Internet Archive) (melontajasoutuliitto.fi)
Hirvonen, P., J. Mäntyniemi, K. Eisher, 1993: Koskimelonnan turvallisuusopas. Kajak ry, Tampere. (49 s., Koskimelonnan peruskurssin kurssimateriaalia)
Safety Code of American Whitewater (englanniksi) (americanwhitewater.org)
WikiProject Whitewater Maps (englanniksi) (openstreetmap.org)
Korttitemppu

Korttitemppuilija vauhdissa.
Korttitemput ovat perinteisiä taikatemppuja, jotka tehdään käyttäen pelikortteja. Korttitemput kuuluvat lähitaikuuden (close-up) lajiin. Ne saattavat perustua esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Manipuloitu korttipakka - Yksi tai useampi kortti poikkeaa normaaleista pelikorteista
Järjestelty korttipakka - Pakkaa ei sekoiteta ennen esitystä tai sekoitus on näennäinen
Matemaattinen kaava - Taikuri järjestelee kortit tempun edetessä ennalta suunnitellulla tavalla
Nopeus - Taikurin sorminäppäryys voittaa katsojan huomiokyvyn
Huomio epäolennaiseen - Taikuri kiinnittää yleisön huomion kriittisellä hetkellä tempun kannalta epäolennaiseen seikkaan
Hyvä muisti - Harvinainen, yksinomaan taikurin hyvään muistiin perustuva
Kehonkieli - Taitava taikuri saattaa kyetä lukemaan valitsemansa avustajan kehonkieltä
Sovitut avustajat - Yksi tai useampi temppua avustava tai todistava henkilö on todellisuudessa taikurin avustaja
Kuvamanipulaatio - Videoitu taikatemppu saattaa perustua puhtaaseen kuvankäsittelyyn
Kuuluisia korttitemppujen tekijöitä

Harry Houdini - aloitti uransa korttitempuilla ja muilla perinteisillä taikatempuilla
Miika Pelkonen
Kristian Nivala
Kirjallisuutta

Jean Hugard, Frederick Braue: Royal road to card magic. Dover Publications, 1999. ISBN 0486408434.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korttitemppu Wikimedia Commonsissa
Korroosio

Korrosoitunutta rautaa eli ruostetta.
Korroosio (tai syöpyminen) on ympäristön vaikutuksesta tapahtuvaa materiaalin muuttumista käyttökelvottomaan muotoon. Vahingoittuva materiaali liukenee tai muuten reagoi ympäristön aineiden (ilma, neste, maa-aines, auringonvalo jne.) kanssa. Korroosion taustalla on kemiallinen tai sähkökemiallinen ilmiö, mutta ympäristö voi vaikuttaa myös mekaanisesti korroosioilmiön syntymiseen ja nopeuteen.
Korroosio voidaan jakaa useisiin eri muotoihin ja niiden jaottelu vaihtelee lähteestä riippuen.  Eräässä jaottelussa korroosio on jaettu yleiseen ja paikalliseen, joista paikallinen korroosio aiheuttaa usein odottamattomia vaurioita. Erilaisia korroosiomuotoja ovat edellä mainittujen lisäksi esimerkiksi mikrobiologinen korroosio, kavitaatiokorroosio, saostumakorroosio, hitsikorroosio sekä kerroskorroosio.
Yksinkertainen esimerkki korroosiosta on raudan hapettuminen rautaoksideiksi, eli raudan ruostuminen. Myös jalometallien taipumus muuttaa väriä esimerkiksi käsittelyn jälkeen on korroosiota. Tämän lisäksi muun muassa kuparin vihertäväksi patinoitunut tai tummentunut pinta on seuraus kuparin korroosiosta. Kuparin tummuminen toisaalta suojaa kuparia lisähapettumiselta, eli tämä on usein toivottu ja odotettu ominaisuus, eikä sitä voida täten pitää korroosiona. Samoin on alumiinin kanssa; puhdas alumiini alkaa välittömästi hapettua ilman vaikutuksesta ja saa suojaavan alumiinioksidipinnoitteen.
Sähkökemiallinen korroosio

Erityisesti metallien kohdalla korroosio on yleensä sähkökemiallinen prosessi. Sähkökemialliset ilmiöt edellyttävät varausten kuljetuskanavan (elektrolyytin) olemassaoloa katodin ja anodin välillä. Korrosoituva materiaali muodostaa yleensä katodin ja joskus myös anodin; elektrolyyttinä toimii materiaalin pintaa vasten oleva neste.
Korroosiota aiheuttavat kemialliset reaktiot voidaan jakaa anodilla tapahtuvaan hapettumiseen ja katodilla tapahtuvaan pelkistymiseen. Anodilla metalliatomille M tapahtuvia kemiallisia reaktioita on pääasiassa kolmea tyyppiä:
kun z on siirtyneiden metallin valenssielektroneiden määrä. Tyypillisiä katodilla tapahtuvia reaktioita ovat:
Näistä kaksi ensimmäistä esiintyvät neutraaleissa tai emäksisissä ympäristöissä, kaksi jälkimmäistä happamissa.
Sähkökemiallinen korroosio > Eroosiokorroosio

Monien materiaalien korroosionkestävyys perustuu kokonaan tai osittain aineen pinnalle hapettumisen myötä syntyvän oksidin suojaavaan vaikutukseen. Eroosiokorroosiossa kaasun tai nesteen nopea virtaus aineen pinnalla pyrkii kuluttamaan suojaavan oksidikerroksen pois ja siten kiihdyttämään korroosiota.
Sähkökemiallinen korroosio > Herkistyminen

Metallit voivat altistua korroosiolle herkistymisen kautta. Ruostumattomalle teräkselle herkistymisen aiheuttaa hidas jäähtyminen lämpötilavälillä 500–900 °C, mikä voi johtua esimerkiksi hitsauksesta. Sen seurauksena korroosiota estävä seosaine, kromi, muodostaa hiilen kanssa kromikarbideja raerajoille. Toisaalta syntyy kromista köyhtyneitä vyöhykkeitä, jotka ovat alttiita korroosiolle.
Aiheesta muualla

Suomen korroosioyhdistys SKY
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Esimerkki metallin, tässä raudan, korroosiosta.
Jorma Korpela

Jorma Korpela.
Jorma Rafael Korpela (22. syyskuuta 1910 Toivakka – 16. huhtikuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja modernistinen kirjailija. Korpelaa pidetään yhtenä suomalaisen kirjallisuuden klassikoista, vaikka hän kirjoitti ainoastaan neljä romaania. Lisäksi hän kirjoitti runoja, joita hän ei kuitenkaan julkaissut, ja näytelmän Herra Eemeli: "tositarkoituksella" vuodelta 1933.
Korpelan isä Simo Korpela oli rovasti ja virsirunoilija.