stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Sajama
Ura

Turun yliopistossa väitellyt Sajama tarkasteli väitöskirjassaan muun muassa Franz Brentanon filosofiaa. Sajaman opettajana toimi Sven Krohn, joka kehitti Turusta Suomen fenomenologisen filosofian keskuksen.[lähde? ]
Sajama edusti analyyttistä fenomenologiaa. Suomessa fenomenologiaa on perinteisesti tutkittu mannermaisen filosofian näkökulmasta. Työllään Sajama laajensi suomalaisen analyyttisen filosofian perinteen käsitystä filosofian ongelmista.
Sajama oli kiinnostunut käytännöllisestä filosofiasta ja eettisistä ongelmista. Hän tarkasteli ammattietiikkaa, syrjäytymistä, asunnottomuutta, hoitotyön etiikkaa ja terveyspalveluiden priorisoinnin oikeudenmukaisuuskysymyksiä.[lähde? ]
Sajama oli osallisena professori Pentti Arajärven johtamassa tutkimuskonsortiossa, joka tutkii syrjäytymisen oikeudellisia pidäkkeitä. Sitä ennen Sajama toimi Suomen Akatemian rahoittamassa asunnottomuutta tutkivassa hankkeessa.
Sajama kuului Suomen filosofisen yhdistyksen julkaiseman Ajatus-vuosikirjan toimitusneuvostoon.
Teokset

Sajama, Seppo (et al.): A Historical Introduction to Phenomenology.  London; New York: Croom Helm, 1987.  ISBN 0-7099-5425-5.
Sajama, Seppo: Idea, Judgement and Will: Essays on the Theory of Judgement.  Turku:  University of Turku, 1983 Isbn= 951-642-342-6.
Sajama, Seppo (et al.): Moral life : essays in honour of Juhani Pietarinen on his 50th birthday December 16, 1988 by his students.  Turku:  University of Turku, 1988.
Arkipäivän filosofiaa: Kertomus ihmisestä tiedon hankkijana ja arvoratkaisujen tekijänä.  (Hygieia-sarja (2. painos 1995))  Helsinki: Kirjayhtymä, 1993.  ISBN 951-26-3800-2.
Arkipäivän etiikkaa hoitotyön näkökulmasta.  (Hygieia-sarja)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1995.  ISBN 951-26-4018-X.
Supererogation and high values..  (Reports from the Department of Theoretical Philosophy)  Turku:  University of Turku, 1983.  ISBN 951-642-393-0.
Räikkä, Juha & Kotkavirta, Jussi & Sajama, Seppo: Hyvä ammattilainen: Johdatus ammattietiikkaan.  Helsinki:  Painatuskeskus, 1995.  ISBN 951-37-1652-X.
Muuta

Korte, T. & J. Räikkä (ed.): Philosophical Perspectives – Essays in Honour of Seppo Sajama on his 50th Birthday.  Painosalama, 2002.  ISBN 951-29-2243-6.
Mill, John Stuart: Utilitarismi.  Suomentanut Kari Saastamoinen, Seppo Sajama ja Marko Järvenpää. Gaudeamus, 2000.  ISBN 951-662-791-9.
Oksanen, Markku & Launis, Veikko & Sajama, Seppo (toim.): Etiikan lukemisto.  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-156-2.
Naisten Ykköspesis-kausi 2016

Naisten Ykköspesis-kausi 2016 alkoi 14. toukokuuta 2016 ja kauden viimeinen ottelu pelattiin 21. elokuuta 2016.
Sarjajärjestelmä

Runkosarja pelataan kaksinkertaisena eli jokainen joukkue pelaa kerran kotona ja kerran vieraissa ottelun jokaista vastaan, otteluita kertyy jokaiselle joukkueelle 18. Runkosarjan voittaja nousee suoraan Superpesikseen seuraavaksi vuodeksi. Runkosarjan sijoille kaksi ja kolme sijoittuneet pelaavat paras viidestä systeemillä noususta Superpesikseen.
Kauden päätteeksi yksikään joukkue ei putoa sarjasta, koska sarjaa laajennetaan kahdella joukkueella seuraavaksi kaudeksi.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta | Kotistadion | Perustettu | Ykköspesikseen | Pelinjohtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Helsingin Roihu | Helsinki | Roihuvuori | 1957 | 2015 | Markus Meriläinen  |
| Hyvinkään Tahko | Hyvinkää | Pihkala | 1915 | 2015 | Iiro Haimi  |
| Hämeenlinnan Paukku | Hämeenlinna | Hämeensaari | 1961 | 2015 | Toni Ojala  |
| Jalasjärven Jalas | Jalasjärvi | Pukkioniemi | 1914 | 2015 | Heikki Riikilä |
| Lappajärven Veikot | Lappajärvi | Veikkolan pesäpallostadion | 1911 | 2013 | Jukka-Pekka Tuomela  |
| Lipottaret | Oulu | Raksila | 2014 | 2016 | Antti Vihtkari  |
| Mailajuniorit | Kankaanpää | Pohjanlinna | 2013 | 2016  | Aki Rajahalme  |
| Mailattaret | Vaasa | Hietalahti | 2009 | 2016  | Tommi Nevala |
| Mynämäen Vesa | Mynämäki | Mynämäen pesäpallokenttä | 1920 | 2015 | Markus Kitola  |
| Porin Pesäkarhut 2 | Pori | Porin pesäpallostadion | 1985 | 2015 | Jussi-Pekka Tanskanen  |
Runkosarja

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | TP | 1P | 0P | TJ | PJ | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lipottaret | 18 | 13 | 4 | 0 | 1 | 0 | 249 | 78 | 48 |
| 2 | Mynämäen Vesa | 18 | 9 | 4 | 0 | 2 | 3 | 155 | 101 | 37 |
| 3 | Lappajärven Veikot | 18 | 8 | 5 | 0 | 3 | 2 | 159 | 123 | 37 |
| 4 | Jalasjärven Jalas | 18 | 5 | 5 | 0 | 2 | 6 | 140 | 128 | 27 |
| 5 | Hyvinkään Tahko | 18 | 3 | 5 | 0 | 3 | 7 | 160 | 150 | 22 |
| 6 | Hämeenlinnan Paukku | 18 | 2 | 5 | 0 | 5 | 6 | 106 | 141 | 21 |
| 7 | Mailattaret | 18 | 2 | 5 | 0 | 3 | 8 | 120 | 178 | 19 |
| 8 | Helsingin Roihu | 18 | 2 | 4 | 0 | 3 | 9 | 106 | 150 | 17 |
| 9 | Porin Pesäkarhut 2 | 18 | 1 | 4 | 0 | 6 | 7 | 106 | 183 | 17 |
| 10 | Mailajuniorit | 18 | 0 | 4 | 0 | 3 | 11 | 101 | 170 | 11 |
Nousukarsinta

| Mynämäen Vesa – Lappajärven Veikot  | Mynämäen Vesa – Lappajärven Veikot  | Mynämäen Vesa – Lappajärven Veikot  | Mynämäen Vesa – Lappajärven Veikot  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.8. | Vesa | LaVe | 2-0 (3-2, 9-4) | 280  |
| 18.8. | LaVe | Vesa | 2-0 (5-1, 6-3) | 179  |
| 20.8. | Vesa | LaVe | 0-1 (2-9, 2-2) | 290  |
| 21.8. | LaVe | Vesa | 2-0 (5-3, 6-4) | 352  |
Lappajärven Veikot nousee Superpesikseen voitoin 1-3.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
12.: Lipottaret
13.: Lappajärven Veikot
14.: Mynämäen Vesa
15.: Jalasjärven Jalas
16.: Hyvinkään Tahko
17.: Hämeenlinnan Paukku
18.: Mailattaret
19.: Helsingin Roihu
23.: Porin Pesäkarhut 2
24.: Mailajuniorit
Cheek to Cheek

| Cheek to Cheek Tony Bennett & Lady Gaga |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013 (New York City, New York)
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2014
 Tuottaja(t): Danny Bennett (vastaava) Dae Bennett, Phil Ramone
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 34.43
 Levy-yhtiö: Streamline, Kon Live, Interscope, Columbia
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 27.
Tony Bennettin muut julkaisut
| Viva Duets 2012 | Cheek to Cheek 2014 | The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern 2015 |
Lady Gagan muut julkaisut
| Artpop 2013 | Cheek to Cheek 2014 | Joanne 2016 |
Singlet albumilta Cheek to Cheek
 ”Anything Goes” Julkaistu: 29. heinäkuuta 2014  ”I Can't Give You Anything but Love” Julkaistu: 19. elokuuta 2014  ”Nature Boy” Julkaistu: 16. syyskuuta 2014
Cheek to Cheek on kahden yhdysvaltalaislaulajan, Tony Bennettin ja Lady Gagan yhteisalbumi, jonka julkaisivat Interscope Records ja Columbia Records 19. syyskuuta 2014. Bennett ja Gaga tapasivat toisensa ensimmäistä kertaa vuonna 2011 Robin Hood Foundation-gaalan kulissien takana New York Cityssä. Myöhemmin kaksikko nauhoitti uuden version kappaleesta "The Lady Is a Tramp" sekä alkoivat pohtimaan suunnitelmia yhteisen jazz-projektin työstämiseen. Cheek to Cheek koostuu lukuisten tunnettujen jazzmuusikkojen kuten George Gershwinin, Cole Porterin, Jerome Kernin ja Irving Berlinin jazzstandardeista. Albumin inspiraatio lähti liikkeelle Bennettin ja Gagan halusta esittää kappaleita nuoremmalle sukupolvelle, koska he uskoivat että kappaleet olisivat yleismaailmallisesti suosittuja.
Tammikuussa 2013 molemmat vahvistivat albumin olevan kehitteillä ja nauhoitus aloitettiin sen jälkeen kun Gaga oli toipunut lonkkaleikkauksesta. New York Cityssä suoritetuissa nauhoituksissa oli mukana aiemminkin molempien kanssa yhteistyötä tehneitä livebändi ja jazz-muusikoita. Gaga halusi poiketa itselleen ominaisista pop-kappaleista ja halusi sen sijaan laulaa aidolla jazz-lauluäänellä. Albumin julkaisua lykättiin lukuisia kertoja, ja lopullisen julkaisupäivän Gaga ja Bennett paljastivat  The Today Showssa. Pian julkaistiin myös kappaleiden kokonaispituudet ja albumin kansikuva, ja kerrottiin vaihtoehtoisten kokonaisuuksien kappaleet.
Artistit mainostivat Cheek to Cheekiä lukuisissa esityksissä New Yorkissa ja sen lähiympäristössä. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Anything Goes", "I Can't Give You Anything but Love" ja "Nature Boy". Kaksi ensimmäistä nousi Billboardin Jazz Digital Songs listalla ykköseksi. Suomessa itse albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27.
Kappaleet

Anything Goes – 2.03 (säv. Cole Porter)
Cheek to Cheek – 2.50 (säv. Irving Berlin)
Nature Boy – 4.08 (säv. Eden Ahbez)
I Can't Give You Anything but Love – 3.13 (säv. Jimmy McHugh, Dorothy Fields, san. 3, sov. 13)
I Won't Dance – 3.56 (säv. Jerome Kern, Oscar Hammerstein II, Otto Harbach)
Firefly – 1.57 (säv. Cy Coleman, Carolyn Leigh)
Lush Life – 4.14 (Lady Gaga -soolo, säv. Billy Strayhorn)
Sophisticated Lady – 3.49 (Tony Bennett -soolo, säv. Duke Ellington, Irving Mills, Mitchell Parish)
Let's Face the Music and Dance – 2.06 (säv. Irving Berlin)
But Beautiful – 4.04 (säv. Jimmy Van Heusen, Johnny Burke)
It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing) – 2.23 (säv. Duke Ellington, Irving Mills)
Arvostelut

Metacritic: 64/100
Allmusic:
Billboard:
Entertainment Weekly: B+
Rolling Stone:
Käännös suomeksi
Cheerleader-skandaali

| Cheerleader-skandaali> Fab Five: The Texas Cheerleader Scandal |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom McLoughlin
Käsikirjoittaja:  Teena Booth
Säveltäjä:  Anton Sanko
Leikkaaja:  Charles Bornstein
Pääosat:   Tatum O’Neal  Ashley Benson  Jenna Dewan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Touchstone Television Netflix
Ensi-ilta:  2. elokuuta 2008
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cheerleader-skandaali (Fab Five: The Texas Cheerleader Scandal) on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2008. Televisioelokuva perustuu teksasilaisen McKinneyn koulun tositapahtumiin, jotka tulivat julkisuuteen vuonna 2006. Cheerleadingia harrastava tyttöporukka rikkoi koulun sääntöjä, mutta koulun henkilökunta ja vanhemmat olivat haluttomia puuttumaan toimintaan.
Elokuva ensiesitettiin amerikkalaisella Lifetime-televisiokanavalla 2. elokuuta 2008. Suomen televisiossa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Subilla 17. marraskuuta 2012.
Juoni

Viisi lukion cheerleaderia, joista yksi on rehtorin tytär, rikkovat koulun sääntöjä. Koulun henkilökunta ja heidän vanhempansa eivät kuitenkaan kykene puuttumaan asiaan vaan katsovat ”Fab Fiven” huonoa käytöstä sormien läpi. Tyttöjen uusi cheerleader-valmentaja Emma yrittää saada heidät kuriin mutta kohtaa vastustusta niin koulun henkilökunnasta, vanhemmilta kuin tytöiltäkin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jenna Dewan  | … |  valmentaja Emma Carr   |
|  Ashley Benson  | … |  Brooke Tippit   |
|  Aimee Spring Fortier  | … |  Lisa Toledo   |
|  Jessica Heap  | … |  Jeri Blackburn   |
|  Stephanie Honoré  | … |  Ashley Sanchez   |
|  Ashlynn Ross  | … |  Tabitha Doering   |
|  Tatum O’Neal  | … |  rehtori Lorene Tippit   |
|  Dameon Clarke  | … |  tennisvalmentaja Adam Reeve   |
|  Carissa Capobianco  | … |  Cindy Harper   |
|  Hailey Wist  | … |  Meagan Harper   |
|  Natalie Rose  | … |  Natalie Zamora   |
Aiheesta muualla

Cheerleader-skandaali Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Chang’e 2

Piirros luotaimesta
Chang’e 2 (嫦娥二号|t=嫦娥二號) on Kiinan kansantasavallan toinen kuuluotain, ja se laukaistiin 1. lokakuuta 2010 Pitkä marssi 3C -kantoraketilla Xichangin avaruuskeskuksesta. Luotain tutki pääasiallisen tehtävänsä jälkeen myös asteroidi Toutatista.
Se on Kuuta 100 kilometrin korkeudella kiertävä luotain mutta testaa myös pehmeän laskeutumisen tekniikoita.  Avaruusluotain on kopio Chang’e 1 -luotaimesta, mutta esimerkiksi sen kamera on tarkempi (1 metrin resoluutio).
Chang’e 2 -ohjelma on maksanut 134 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Luotain laukaistiin matkaan 1. lokakuuta 2010 Kiinan kansallispäivänä. Laukaisu televisioitiin valtion omistamalta CCTV-televisiokanavalta.
Kuuluotain saapui Kuun kiertoradalle 9. lokakuuta 2010. Se lensi 100 km:n korkeudella – myöhemmin rata laski 15 km:n korkeuteen. Luotaimen ottamista kuvista koottiin korkean resoluution kartta Kuun pinnasta. Kiinan uutistoimisto Xinhuan mukaan luotaimen keräämistä tiedoista saatu kartta on tähän mennessä tarkin saatu Kuun kartta.
Kun luotain oli saanut pääasiallisen tehtävänsä hoidettua, sen toimintaa päätettiin jatkaa uudella tehtävällä. 9. kesäkuuta 2011 luotain poistui Kuuta kiertävältä radalta ja suuntasi kohti Maan ja Auringon Lagrangen pistettä L2 1,5 miljoonan kilometrin päässä. Luotain saapui L2-pisteeseen 25. elokuuta 2011 ja lähti sieltä 15. huhtikuuta 2012. Luotain ohitti Maan lähelle tuleviin asteroideihin kuuluvan Toutatiksen 13. joulukuuta 2012 etäisyyden ollessa vähimmillään noin 800 metriä asteroidin pinnasta. Tämän jälkeen luotain jatkoi matkaansa avaruudessa.
Riitta Elstelä

| Riitta Elstelä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Riitta Marja-Leena Paananen
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1940 (ikä 84) Vampula
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Sven-Erik Paananen
Näyttelijä
Aktiivisena:  1962–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Riitta Marja-Leena Elstelä (oik. Paananen; s. 17. maaliskuuta 1940 Vampula) on suomalainen näyttelijä, joka työskenteli 1970-luvulla Suomen Kansallisteatterissa ja 2000-luvulla Riihimäen Teatterissa. Lisäksi häntä on nähty sekä Raivoisissa Ruusuissa että Espoon ja Varkauden teattereissa.
Elstelä on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Hänet muistetaan erityisesti roolistaan Sinikka Ahorantana Koivuharju-draamasarjassa (1976–1978). 2000-luvulla Elstelä on ollut mukana esimerkiksi MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän on näytellyt Aaro Vaalanteen ja Eero Vanalan äitiä Anni Vatasta. Alun perin Elstelä oli mukana sarjassa 2011–2012, ja teki paluun vuoden 2019 keväällä.
Elstelä palkittiin Parhaan naispääosan Jussilla elokuvasta Onnelliset leikit vuonna 1966.
Elstelä on teatterisukua: hänen isänsä on ohjaaja-näyttelijä Ossi Elstelä ja äitinsä näyttelijä Irja Elstelä. Myös hänen sisarensa Kristiina Elstelä oli näyttelijä, samoin hänen veljensä ohjaaja Esko Elstelä, joka esiintyi parissa elokuvassa. Hänen veljenpoikansa Joel Elstelä on teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija. Hänen poikansa Mikko Paananen on HIM-yhtyeen basisti.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1962 | Taape tähtenä | mannekiini |
| 1962 | Noita | vaimo |
| 1962 | Vaarallista vapautta | Britta Blomqvist |
| 1964 | Onnelliset leikit | äiti |
| 1964 | Tikku | äiti |
| 1972 | Haluan rakastaa, Peter | Paula Jansson |
| 1975 | Talvinen tarina |  |
| 1976 | Naistentanssit | Valpuri Kyllönen |
| 1988 | Ihmiselon ihanuus ja kurjuus | eläinlääkärin emännöitsijä |
| 1989 | Aito Halonen | hovimestari |
| 1994 | Pieniä valheita | Aili |
| 1996 | Syrjähyppyjä | nainen vessassa |
| 1996 | Abiel | vanha Ella |
| 1999 | Sokkotanssi | myyjä |
| 2000 | Taivas tiellä | Saimi |
| 2002 | Kymmenen riivinrautaa | matontamppaaja |
| 2002 | Haaveiden kehä | Eeva |
| 2003 | Vieraalla maalla | Uffizin nainen |
| 2004 | Kiltin yön lahjat | Hujasen äiti |
| 2008 | Kolmistaan | sairaanhoitaja |
| 2010 | Kirkonkylä Kirkby | vanha nainen |
| 2011 | Isän kuolema | hoitaja #1 |
| 2013 | Kaikella rakkaudella | rouva Hoikka |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1965 | Pentti Siimes | nainen |
| 1967 | Lapsuuteni |  |
| 1976–1978 | Koivuharju | Sinikka Ahoranta |
| 1986 | Vallan miehet | Tellervo Koivisto |
| 1990 | Elämän rouva, rouva Glad | Kyllikki Ketonen |
| 1991 | Ruusun aika | nainen kadulla |
| 1995 | Fallesmannin Arvo ja minä | maisteri |
| 1996 | Kotikatu | matkatoimistovirkailija Tuominen |
| 1997 | Kotikatu | purnaava leskirouva |
| 1997 | Sydän toivoa täynnä | tiskaaja |
| 1999 | Tunteen palo | Ella Palonen |
| 2001 | Kivi ja kilpi | Valeniuksen sihteeri |
| 2001 | Kaverille ei jätetä | Sinikka |
| 2002 | Tummien vesien tulkit | huoltoaseman myyjä |
| 2003 | Kuumia aaltoja |  |
| 2006 | Sydän kierroksella | J.T. |
| 2007–2008 | Röyhkeä diplomaatti | Meritan äiti |
| 2009 | Uutishuone | Elsa |
| 2010 | Mökki | Kerttu |
| 2010 | Naisia kaupungilla | Hiirulaisen äiti |
| 2011 | Klikkaa mua | Lempi |
| 2011–2012, 2019, 2020 | Salatut elämät | Anni Vatanen |
| 2014 | Toisen kanssa | rintaliivikaupan myyjä |
| 2015 | Roba | ryöstetty eläkeläisrouva Immonen |
| 2019 | Modernit miehet | Kyllikki Puurtinen |
| 2019 | Kaikki synnit | Sannan täti |
| 2020 | Paras vuosi ikinä | Tyyne |
| 2020 | Ex-onnelliset | Saara Leppä |
| 2022 | Syke | Vieno Kujanpää |
Btrfs

Btrfs on Linuxille kehitetty tiedostojärjestelmä, joka sisältää taltiohallinnan ja tukee copy-on-write (COW) -tekniikkaa. COW-tekniikka ei ylikirjoita vanhaa tietoa kun tietoa päivitetään vaan kirjoittaa sen uuteen paikkaan, joka tekee siitä vikasietoisemman ja mahdollistaa tilannekuvat (engl. snapshot).
Historia

Tiedostojärjestelmän taustalla on Ohad Rodehin esitys B+-puun toteutuksesta, joka toimii yhdessä copy-on-write -tekniikan kanssa. Chris Mason aloitti tiedostojärjestelmän esitetyn toteutuksen pohjalta. Mason oli siirtynyt SUSElta Oraclen Linux-ryhmään, jossa Mason teki Zach Brownin ja muiden kanssa ensimmäisen version katselmoitavaksi.
Btrfs otettiin mukaan Linux-ytimeen versiossa 2.6.29 vuonna 2009.
SUSE Linux Enterprise 12 -julkaisussa Btrfs korvasi ext3:n oletustiedostojärjestelmänä juuriosiolle; käyttäjähakemistot ja muut osiot käyttävät XFS-tiedostojärjestelmää.
Ominaisuudet

Btrfs tukee levyjärjestelmiä 16 eksatavuun saakka, joko suurina levyinä tai levyryhminä.
Masonin mukaan tavoitteena on skaalautua siististi: ei vain tallenustilan osoittamisella vaan myös hallinnoinnin kannalta.
Käyttö

Sailfish OS käyttää Btrfs:ää Jolla 1 -puhelimessa.
Tiedostojärjestelmän käyttäjiä ovat mm. Facebook.
Aiheesta muualla

Btrfs - The Swiss Army Knife of Storage (PDF) (englanniksi)
Debian-projektin sivuilla (englanniksi)
Katariina Havukainen

| Katariina Havukainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mira Katariina Havukainen
Syntynyt: 20. elokuuta 1990 (ikä 34)
Ammatti:  näyttelijä, käsikirjoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2016–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mira Katariina Havukainen (s. 20. elokuuta 1990) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt useissa suomalaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen pääosansa Havukainen teki syksyllä 2022 ensi-iltaan tulleessa Laitapuolen hyökkääjä -elokuvassa. Hän on myös käsikirjoittanut teatteriin ja televisioon, muun muassa UIT:n revyitä ja Putous-viihdeohjelman sketsejä.
Havukainen on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmasta vuonna 2019. Havukaisen äiti on näyttelijä Riitta Havukainen ja isä fysioterapeutti Jukka Viitasaari. Roope Salminen on Havukaisen veli ja Krisse Salminen täti hänen äitinsä Riitta Havukaisen Eppu Salmisen kanssa solmiman uuden liiton kautta, vaikkakaan ei biologisesti.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Love Records – Anna mulle Lovee | sihteeri |
| 2017 | 95 | naisasiakas |
| 2022 | Laitapuolen hyökkääjä | Kati |
| 2023 | Hamsterit | Stella |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Mustat lesket | Anna |
| 2016 | Roba | Jasmine |
| 2017 | Syke | Leila |
| 2018 | Donna | Jenni |
| 2018 | Sunnuntailounas | Hennamaria |
| 2018 | Onnela | sairaanhoitaja |
| 2019 | Sorjonen | Lotta Simberg |
| 2019 | Maanantai | Ulla |
| 2021 | Maria Kallio | Rosa Multala |
| 2021 | Modernit miehet | Ada |
| 2022 | Helsinki-syndrooma | poliisiteknikko |
| 2023 | Estonia | Paula Luoma-aho |
| 2024 | Karkurit | Sonja Rantala |
| 2025 | Vares |  |
Aiheesta muualla

Katariina Havukainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Katariina Havukainen Elonetissä.
Katariina Havukainen suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
Katariina Havukaisen profiili Näyttelijäliiton sivuilla
Pelle Heikkilä

| Pelle Heikkilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. toukokuuta 1978 (ikä 46)
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004-
Merkittävät roolit:  Invisible Heroes
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Pelle Heikkilä (s. 31. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Heikkilä valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2010. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa. Heikkilän ensimmäinen päärooli on Chilen sotilasvallankaappauksesta 1973 kertovassa historiallisessa draamasarjassa Invisible Heroes (2019), jossa hän näyttelee suomalaisdiplomaatti Tapani Brotherusta.
Heikkilän äidinkieli on ruotsi, mutta hän puhuu sujuvasti myös suomea ja englantia. Hän on naimisissa näyttelijä Sophia Heikkilän kanssa, joka näyttelee Brotheruksen vaimoa Invisible Heroes -sarjassa. He menivät naimisiin vuonna 2011 ja heillä on kolme lasta.
Pelle Heikkilä on kertonut vaikeasta nuoruudestaan, johon liittyi myös rikoksia. Koulunsa keskeyttänyt Heikkilä kuuli, että Teatterikorkeakouluun voi pyrkiä ilman ylioppilastutkintoa. Siellä professori neuvoi uran takia vaihtamaan etunimen Periksi tai Erikiksi, mutta Pelle Heikkilä halusi pitää oikean nimensä.[vanhentunut linkki – ei arkistoissa ]
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2004 | Etulinjan edessä | Boholm |
| 2006 | Viimeinen laukaus | Elias |
| 2007 | Dark | D. Ark |
| 2014 | Ainahan ne palaa (lyhytelokuva) |  |
| 2014 | He ovat paenneet | Junnu Lahtinen |
| 2015 | Lovemilla | Esa |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Lemmenleikit | Ande Toivola |
| 2008 | Ylikävely | nuori mies laivalla |
| 2012 | Missä kuljimme kerran | Lars Von Nottbeck |
| 2014 | Nymfit | Jesper Janssen |
| 2016 | Ihon alla | Rasmus Rinne |
| 2016 | Ex-onnelliset | Marko Korhonen |
| 2016 | Midnight Sun | Marko Hesling |
| 2017 | Aallonmurtaja | Tikkakoski |
| 2017 | Maan povessa | Rami |
| 2017 | Nörtti: DragonSlayer666 | Petteri |
| 2017 | Onnela | Jesse |
| 2018 | Koukussa | Poju |
| 2018 | Metsästäjät | Markus Lindmark |
| 2019 | Invisible Heroes | Tapani Brotherus |
| 2019 | Putous | isä |
| 2021– | Karkurit | Tommi Pohjola |
| 2021 | Maria Kallio | Jon Berg |
| 2022 | Made in Finland | Antti Lagerroos |
| 2022 | Helsinki-syndrooma | Klaus Arpola |
| 2022 | True Story Suomi | Hans |
| 2023 | Estonia | Ari Luoma-aho |
KHL:n laajeneminen

KHL:n laajeneminen on ollut monikansallisen KHL-liigan tavoitteena sarjan perustamisesta 2008 asti. Osa suunnitelmista on toteutunut, osa epäonnistunut ja osaa ollaan vasta toteuttamassa. Vuonna 2012 liiga esitti tavoitteen kasvattaa liigan koko 64 joukkueeseen 22 maassa. Laajenemishaluja hillittiin kahta vuotta myöhemmin toteamalla, että 32 joukkuetta olisi ideaali KHL-liigalle.
Liigan mielipide on sittemmin kääntynyt ja se on alkanut karsia taloudellisesti heikompia joukkueita pois sarjasta. Ensimmäisinä putosivat Lada Toljatti ja Jugra Hanty-Mansijsk vuonna 2018.
Historia > 2009–2010

Synkentyneiden talousnäkymien vuoksi liigajohto katsoi, että tuleva 2009–2010-kausi mentäisiin nykyisellä joukkuemäärällä. Liigan on ollut tarkoitus laajentua 30 joukkueen sarjaksi jo toiselle kaudelle ja myöhemmin 32 joukkueen liigaksi.[lähde? ] Avtomobilist Jekaterinburgin oli tarkoitus liittyä uuteen sarjaan jo kaudelle 2008–2009, mutta taloudellisista ongelmista johtuen seura jäi sarjan ulkopuolelle.
Lopulta kaudella 2009–2010 uutena joukkueena mukaan tuli vain HK Avtomobilist, samalla kun HK Himik Voskresensk teki konkurssin ja luopui liigapaikastaan.
Historia > 2010–2011

Kaudelle 2010–2011 kuusi seuraa haki laajennuspaikkaa: Jugra Hanty-Mansijsk, HK Krylja Sovetov Moskova, Gazovik Tjumen, HK Budiveljnyk, Lev Poprad ja HK Vėtra. Näistä Jugra ja Budiveljnyk saivat luvan liittyä KHL:ään. Budiveljnyk joutui jättämään paikkansa, sillä seuran jäähalli ei valmistunut ajoissa. Budivelnikin paikka annettiin Lev Popradille, joka ei saanut Slovakian jääkiekkoliitolta ajoissa lupaa, joten kauden ainoa uusi joukkue oli Jugra Hanty-Mansijsk. Lada Toljatti jätti sarjan taloudellisten vaikeuksien vuoksi ja HK MVD ja HK Dynamo Moskova yhdistyivät OHK Dynamoksi.