stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sigmund Romberg

Sigmund Romberg vuonna 1949.
Sigmund Romberg (29. heinäkuuta 1887 Nagykanizsa – 9. marraskuuta 1961 New York) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä.
Romberg syntyi Nagykanizsan kaupungissa Itävalta-Unkarissa. Hän opiskeli Wienissä ja muutti vuonna 1909 pysyvästi Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli aluksi pianistina New Yorkin kahviloissa. Vuonna 1914 hän pääsi vakituiseksi säveltäjäksi Broadway-tuottajaveljesten Jacob ja Lee Shubertin näytelmiin. Hän sävelsi pääasiassa wieniläistyylisiä operetteja Franz Lehárin ja Rudolf Frimlin tapaan.
Vuoden 1921 musikaaliin Blossom Time Romberg sovitti Franz Schubertin säveltämiä melodioita ja produktiosta tuli suuri menestys. Suurimman suosionsa Romberg saavutti 1920-luvulla, muun muassa opereteilla Ylioppilasprinssi (1924), Erämaan laulu (1926) ja The New Moon (1928). 1930-luvulla Romberg sävelsi paitsi teatteri- myös elokuvamusiikkia.
Stanley Donen ohjasi vuonna 1954 Rombergista kertovan elämäkertaelokuvan Syvällä sydämessäni. Rombergin roolia näytteli elokuvassa José Ferrer.
Sigmund Romberg kuoli New Yorkissa vuonna 1961. Hänet valittiin postuumisti Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Sugar Ray Robinson

| Sugar Ray Robinson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Walker Smith Jr.
Syntynyt: 3. toukokuuta 1921 Ailey, Georgia
Kuollut: 12. huhtikuuta 1989 (67 vuotta) Culver City, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Sugar
Pituus:  180 cm
Painoluokka:  Kevytsarja,Välisarja,Keskisarja,Raskas keskisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  202
Voitot:  175
– tyrmäysvoitot:  108
Tappiot:  19
Ratkaisemattomat:  6
Ei tuomiota/ mitätöity:  2
Aiheesta muualla
www.cmgww.com/sports/robinson/about/bio.html
Sugar Ray Robinson, oikealta nimeltään Walker Smith Jr., (3. toukokuuta 1921 – 12. huhtikuuta 1989) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista nyrkkeilijöistä painoluokasta riippumatta. Hänet on nimetty useissa eri listauksissa kautta aikojen parhaaksi nyrkkeilijäksi. Vuonna 2007 ESPN asetti hänet 1900-luvun parhaista pohjoisamerikkalaisista urheilijoista kootulla listallaan sijalle 14. Nyrkkeilijöistä ainoastaan Muhammad Ali (3) ja Joe Louis (11) sijoittuivat häntä paremmin.
Ammattilaisuransa aikana Ray Robinson voitti kerran välisarjan ja viidesti keskisarjan maailmanmestaruuden. Hänen 202 ottelua käsittänyt uransa kesti yli kaksikymmentä vuotta, jonka aikana hän otteli myös neljässä eri painoluokassa. Kutsumanimensä Sugar Ray hän sai, kun hänen tyyliään kuvailtiin lehdissä sanoin ”makea kuin sokeri”.
Elämä ja ura > Nuoruus ja amatööriura

Walker Smith Jr. syntyi Aileyssä, Georgiassa ja vietti nuoruutensa Detroitissa ja Harlemissa. Detroitissa Smithin perheen koti sijaitsi aivan Barrowien, eli raskaansarjan maailmanmestari Joe Louisin, perheen talon vieressä, mikä osaltaan vaikutti nuoren Walker Smithin innostukseen nyrkkeilyä kohtaan. Kun Smithin vanhemmat erosivat, hän muutti äitinsä kanssa New Yorkiin, jossa hän alkoi harrastaa nyrkkeilyä George Gainsford -nimisen valmentajan kellariinsa perustaman nyrkkeilykerhon kautta. Kerran eräisiin nyrkkeilykilpailuihin piti täyttää kärpässarjalaisen paikka ja tuolloin liian nuori Walker tarjoutui lähtemään. Gainsford ilmoitti hänet kilpailuihin uransa lopettaneen Ray Robinson -nimisen amatöörinyrkkeilijän nyrkkeilylisenssillä ja nimi jäi.
Amatööriurallaan Sugar Ray Robinson voitti kaikki 85 otteluaan tyrmäten heistä 69. Vuosina 1939–1940 hän voitti sekä paikallisen että valtakunnallisen Golden Gloves -mestaruuden. Amatöörinä hänen painoluokkiaan olivat höyhen- että kevytsarja.
Elämä ja ura > Ammattilaiseksi: Välisarjan maailmanmestaruus

Sugar Ray Robinson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1940 voittamalla Madison Square Gardenissa New Yorkissa käydyssä ottelussa Joe Echevarrianin tyrmäyksellä toisessa erässä. Robinson voitti uransa 40 ensimmäistä kamppailua ennen tappiotaan Jake LaMottalle pisteillä 5. helmikuuta 1943 Detroitissa. Ottelun jälkeen LaMotta ja Robinson kohtasivat vielä viisi kertaa, joista jokainen päättyi Robinsonin voittoon. Tappion jälkeen Robinson pääsi nopeasti takaisin voittojen tielle ja voitti seuraavat yhdeksänkymmentä otteluaan. Vuonna 1942 hän voitti entisen maailmanmestarin Fritzie Zivicin ja tulevan maailmanmestarin Marty Servon kaikin tuomariäänin. 76:nnessa ammattilaisottelussaan avoimesta välisarjan maailmanmestaruudesta 26. joulukuuta 1946 New Yorkin Madison Square Gardenissa Robinson kohtasi Tommy Bellin ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Hän puolusti mestaruuttaan viisi kertaa Jimmy Doylea, Chuck Tayloria, Bernard Docusenia, Kid Gavilania ja Charlie Fusaria vastaan ennen kuin luopui siitä voittamattomana.
Jimmy Doylen tapaus tuli surulisenkuuluisaksi siksi, että Doyle kuoli saamiinsa vammoihin samaisena iltana, kun Sugar Ray oli tyrmännyt hänet titteliä puolustaessaan. Tapauksen tekee karmivammaksi myös se, että Robinson oli nähnyt unta etukäteen ottelustaan, että Doyle kuolisi tämä johdosta. Hän halusi peruuttaa ottelun, mutta hänet ylipuhuttiin ja hänen paha enneunensa kävi toteen.
Elämä ja ura > Nousu keskisarjaan: viisi maailmanmestaruutta

14. helmikuuta 1951 Robinson haastoi Jake LaMottan, jonka oli kohdannut urallaan jo viidesti aikaisemmin, keskisarjan maailmanmestaruusottelussa ja voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä 13. erässä. Robinsonin ensimmäinen haastaja oli britti Randy Turpin. 10. heinäkuuta Lontoossa käydyssä kamppailussa Turpin vei voiton pisteillä. Robinson kohtasi Turpinin heti seuraavassa ottelussaan saman vuoden syyskuun 12. päivänä ja otti tittelin takaisin itselleen teknisellä tyrmäyksellä 10. erässä. Keskisarjan mestaruuttaan Robinson puolusti voitokkaasti Carl "Bobo" Olsonia ja Rocky Grazianoa vastaan. Hän otteli raskaan keskisarjan mestaruudesta 25. kesäkuuta 1952 Yankee Stadiumilla Bronxissa Joey Maximia vastaan mutta hävisi 14. erän teknisellä tyrmäyksellä. Robinson johti ottelua tuomaripisteissä vielä 13. erän jälkeen mutta ei helteen uuvuttamana enää noussut tuolistaan 14. erään. Joulukuussa Robinson ilmoitti luopuvansa keskisarjan maailmanmestaruudesta ja lopettavansa uransa. Hän kuitenkin palasi nyrkkeilykehiin vuonna 1955. Hän kohtasi joulukuussa hallitsevan keskisarjan maailmanmestarin Carl "Bobo" Olsonin titteliottelussa ja vei voiton tyrmäyksellä toisessa erässä. 18. toukokuuta 1956 hän puolusti mestaruuttaan Olsonia vastaan tyrmäämällä tämän neljännessä erässä. 2. tammikuuta 1957 hän kuitenkin hävisi mestaruuden Gene Fullmerille. Hän kohtasi Fullmerin uudelleen mestaruusottelussa samana vuonna 1. toukokuuta ja voitti tyrmäyksellä viidennessä erässä. Ensimmäisen kerran Robinson puolusti mestaruuttaan Carmen Basilioa vastaan 23. syyskuuta, mutta hävisi pistein 9–6, 5–9 ja 6–8. 25. maaliskuuta 1958 hän kohtasi Basilion uudelleen ja tällä kertaa itse voitti pisteillä ottaen itselleen viidennen kerran keskisarjan maailmanmestaruuden. 22. tammikuuta hän hävisi mestaruuden Paul Penderille ja hävisi haastajana Penderille uudelleen saman vuoden kesällä, molemmilla kerroilla tuomariäänin 2–1. Myöhemmin urallaan hän voitti vielä Gene Fullmerilta NBA:n mestaruuden.
Kaikkiaan Robinson otteli ammattilaisena 200 kilpailuottelua, joista voitti 175 (tyrmäyksellä 109), hävisi 19 ja kuusi päättyi ratkaisemattomaan. Uransa hän lopetti 44-vuotiaana vuonna 1965. Robinsonin uran tappioista 16 ajoittui vuoden 1955 jälkeiseen aikaan, viisi viimeisimpiin 15:n otteluun.
Robinsonilla oli sokeritauti ja hän joutui käyttämään insuliinia. Eräässä vaiheessa uraansa hän kärsi huumeriippuvuudesta. Vanhemmalla iällä hän sairastui Alzheimerin tautiin. Hän kuoli 67 vuoden iässä.
Aiheesta muualla

Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa
Sugar Ray Robinson IBHOF:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Romanus

| Romanus |
| --- | --- |
 Paavi Romanus. Kuva Artaud de Montorin teoksesta The Lives and Times of the Popes vuodelta 1842.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 850 Gallese
Kuollut: 897 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  heinä-elokuukuu 897
Paavius päättyi:  marraskuu 897
Edeltäjä:  Stefanus VI
Seuraaja:  Theodorus II
Romanus (n. 850–897) oli paavina heinä‐elokuusta marraskuulle 897. Hänet valittiin paaviksi murhatun Stefanus VI:n tilalle. Tuohon aikaan Roomassa vallasta taisteli useita ryhmittymiä, ja yksi niistä pakotti Romanuksen luopumaan vallasta. Hänen seuraajansa oli Theodorus II. Romanus eli loppuelämänsä munkkina.
Romanos I

Romanos I Lekapenos (870–948) oli Bysantin keisari 919–944. Hän oli keisari Konstantinos VII:n (hallitsi 913–959) kanssahallitsija ja se, jolla oli todellinen valta.
Romanos toimi amiraalina Tonavalla, kun hän sai kuulla, että armeija oli kärsinyt tappion Anchialusin taistelussa. Romanos matkusti heti Konstantinopoliin ja syrjäytti keisarinna Zoe Karbonopsinan vuonna 918. Romanos julistettiin pian basileopatoriksi eli "keisarin isäksi" ja hän pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Pian Romanos julistautui myös Konstantinoksen kanssahallitsijaksi ja pukeutui itse purppuraan.
Romanoksen hallituskaudella ei tapahtunut merkittäviä mullistuksia ja se loppui, kun hänen kaksi poikaansa Stefan ja Konstantinos pakottivat isänsä menemään luostariin. Pojat julistivat tämän jälkeen Konstantinos VII:n ainoaksi keisariksi. Romanos kuoli vuonna 948.
Kirjallisuutta

John Julius Norwich: Byzantium: The Apogee.  Viking, 1991.  ISBN 0-394-53779-3
Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Konstantinos VII | Bysantin keisari Konstantinos VII | Seuraaja: Konstantinos VII |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Rohkea ritari

| Rohkea ritari> Sword of the Valiant |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Weeks
Käsikirjoittaja:   Philip M. Breen  Howard C. Pen  Stephen Weeks 
Tuottaja:   Yoram Globus  Menahem Golan 
Säveltäjä:  Ron Geesin
Kuvaaja:   Peter Hurst  Freddie Young 
Leikkaaja:  Richard Marden
Pukusuunnittelija:  Shuna Harwood
Pääosat:   Miles O'Keeffe  Sean Connery  Cyrielle Clair  Trevor Howard 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cannon Films
Levittäjä:  Cannon Films Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  102 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rohkea ritari (Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut elokuva. Pääosissa ovat Miles O'Keeffe, Cyrielle Clair, Leigh Lawson ja Sean Connery. Elokuva perustuu runoelmaan Sir Gawain and the Green Knight.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Miles O'Keeffe   | … |   Sir Gawain   |
|   Leigh Lawson   | … |   Humphrey   |
|   Trevor Howard   | … |   Kuningas   |
|   Sean Connery   | … |   Vihreä ritari   |
|   Emma Sutton   | … |   Morgan La Fay   |
|   Douglas Wilmer   | … |   Musta ritari   |
|   Cyrielle Clair   | … |   Linet   |
|   Lila Kedrova   | … |   Lyonessen nainen   |
|   John Serret   | … |   Pappi   |
|   Brian Coburn   | … |   Friar Vosper   |
|   Mike Edmonds   | … |   Pieni mies   |
|   David Rappaport   | … |   Sage   |
|   Ronald Lacey   | … |   Oswald   |
|   Peter Cushing   | … |   Seneschal   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa tyhjiä peltipukuja kolisuttavaksi seikkailuksi, joka ei tempaa mukaansa. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Romanos III

Romanos III
Romanos III Argyros (m.kreik. Ρωμανός Αργυρός, 968–1034) oli Bysantin keisari 1028–1034. Hänen sukunsa nimi Argyros tarkoittaa hopeaa.
Ennen kuolemaansa keisari Konstantinos VIII halusi että Romanos menisi naimisiin hänen tyttärensä Zoen kanssa ja että Romanoksesta tulisi hänen seuraajaansa. Tultuaan hallitsijaksi Konstantinoksen kuoltua Romanos käytti suuria summia erilaisiin rakennussuunnitelmiin. Hän sekoitti myös valtakunnan raha-asiat yrittäessään vähentää verotusta.
Vuonna 1030 Romanos päätti kostaa muslimeille jotka olivat hyökkäilleet valtakunnan itärajan yli. Hän johti itse armeijaa Aleppoa kohti, mutta hänet yllätettiin matkalla ja hän kärsi tappion Antiokian lähistöllä. Tappio ei ollut tosin niin vakava koska kenraali Georgios Maniakes sai vallattua Edessan ja vihollisen laivasto saatiin tuhottua.
Epäsuosittu Romanus kuoli vuonna 1034, ehkä vaimonsa Zoen myrkyttämänä.
Kirjallisuutta

John Julius Norwich: Byzantium: The Apogee.  Viking, 1991.  ISBN 0-394-53779-3
Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Konstantinos VIII | Bysantin keisari Kanssahallitsija: Zoe | Seuraaja: Mikael IV ja Zoe |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Kroatia
Robinettin automobiili

| Robinettin automobiili> L’auto di Robinet |
| --- | --- |

Pääosat:  Marcel Fabre, Ercole Vaser
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Società Anonima Ambrosio
Ensi-ilta:  9. lokakuuta 1911 (Italia) 26. marraskuuta 1911 (Suomi)
Kesto:  96/74 metriä (4 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Robinettin automobiili (ital. L’auto di Robinet, myös L’automobile di Robinet) on vuonna 1911 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lyhyen komedian päähenkilöä Robinettia esittää Marcel Fabre.
Juoni

Polkupyöräpoliisit lähtevät jahtaamaan Robinettia, koska hänen autossaan ei ole rekisterinumeroa. Kun poliisit saavat Robinettin lopulta kiinni, tämä osoittaa että numero on ollut koko ajan hänen ”peräpuolessaan”, kuten laki vaatii.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marcel Fabre  | … |  Robinett   |
|  Ercole Vaser  | … |     |
Tuotanto

Ambrosio Filmin tuottama Robinettin automobiili on tekijälleen tyypillinen anarkistinen törmäilyfarssi, tosin tällä kertaa kommellukset eivät johdu Robinettista tai hänen käsissään olevasta uudesta keksinnöstä.
Elokuvaa esitettiin Suomessa jo kuukauden kuluttua sen valmistumisesta. Lehti-ilmoituksissa ”pyydeltiin anteeksi” sen huonoa makua.
Restaurointi

Robinettin automobiilin mustavalkoinen kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 96 metrin pituudesta on jäljellä 74 metriä. Elokuva on nähtävissä Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Aiheesta muualla

Robinettin automobiili Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Francisco Javier Rodríguez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Javier Rodríguez Pinedo
Syntymäaika: 10. lokakuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Mazatlán, Meksiko
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2008 2008–2011 2011–2012 2013– | Guadalajara PSV Eindhoven VfB Stuttgart Club América | 171 (3) 60 (4) 40 (2)  |
Maajoukkue
| 2004–2015 | Meksiko | 108 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. elokuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. heinäkuuta 2018.
Francisco Javier "Maza" Rodríguez Pinedo (s. 10. lokakuuta 1981 Mazatlán, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti Euroopassa pelatessaan alankomaalaista PSV Eindhovenia ja saksalaista VfB Stuttgartia. Hän pelasi Meksikon maajoukkueessa 108 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2004–2015.
Ura

Rodríguez aloitti ammattilaisuransa Guadalajarasta, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2002. Hän oli Meksikon maajoukkueen mukana vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Joukkue sijoittui kolmanneksi lohkossaan.
Hän sai 2. huhtikuuta 2006 kutsun maajoukkueen päävalmentajalta Ricardo Lavolpelta vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Hän pelasi kilpailuissa yhdessä alkulohko-ottelussa, Portugalia vastaan. Vuoden 2006 syyskaudella (Apertura) hänen seurajoukkueensa voitti historiansa 11:nnen pääsarjamestaruuden.
9. toukokuuta 2009 Rodríguez siirtyi 1,8 miljoonan dollarin siirtokorvauksella PSV Eindhoveniin ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän aloitti ensimmäisen kautensa pääosin penkiltä. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 28. marraskuuta 2008 ottelussa Heracles Almeloa vastaan. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa ja pelasi sarjaotteluiden lisäksi myös Eurooppa-liigan otteluita.
Aiheesta muualla

Esittely Esmas.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 O. Sánchez |
2 C. Suárez |
3 C. Salcido |
4 R. Márquez |
5 R. Osorio |
6 G. Torrado |
7 A. Naelson |
8 P. Pardo |
9 J. Borgetti |
10 G. Franco |
11 R. Morales |
12 J. Corona |
13 G. Ochoa |
14 G. Pineda |
15 J. Castro |
16 M. Méndez |
17 F. Fonseca |
18 A. Guardado |
19 O. Bravo |
20 R. García |
21 J. Arellano |
22 F. Rodríguez |
23 L. Pérez |
Valmentaja Lavolpe
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pérez |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Osorio |
6 Torrado |
7 Barrera |
8 Castro |
9 Franco |
10 Blanco |
11 Vela |
12 Aguilar |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Juárez |
17 Giovani |
18 Guardado |
19 Magallón |
20 Torres Nilo |
21 Bautista |
22 Medina |
23 Michel |
Valmentaja Aguirre
Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Corona |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Reyes |
6 H. Herrera |
7 Layún |
8 Fabián |
9 Jiménez |
10 dos Santos |
11 Pulido |
12 Talavera |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Ponce |
17 Brizuela |
18 Guardado |
19 Peralta |
20 Aquino |
21 Peña |
22 Aguilar |
23 Vázquez |
Valmentaja M. Herrera
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  WorldCat
Eila Ronkonen

Eila Orvokki Ronkonen (s. 23. toukokuuta 1937 Ruokolahti) on suomalainen yleisurheilija, joka 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa saavutti SM-mitaleja ja paransi moneen kertaan Suomen-ennätystä kuulantyönnössä. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti Ruokolahden Rajua.
Ronkonen voitti kuulantyönnössä Suomen-mestaruuden vuonna 1958 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1957 sekä SM-pronssia vuosina 1959 ja 1960. Vuoden 1956 SM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi. Kiekonheitossa hän sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi vuosina 1958 ja 1960. Hän edusti Suomea kuulantyöntäjänä kuudessa maaottelussa vuosina 1958–1963 ja vuoden 1963 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Hän voitti kuulantyönnön Linköpingissä käydyssä Ruotsi-maaottelussa 1960.
Ronkonen paransi neljä kertaa kuulantyönnön Suomen-ennätystä: hän työnsi 13,10 m 29.6.1958 Joensuussa, 13,28 m 14.9.1958 Simpeleellä, 13,33 m 27.6.1962 Viro-maaottelussa Tampereella ja 13,51 m 26.6.1963 Viro-maaottelussa Tartossa. Viimeksi mainittu jäi hänen omaksi ennätyksekseen. Kiekonheitossa hänen ennätyksensä oli vuonna 1958 heitetty 38,95 m. Keihäänheitossa hänen virallinen ennätyksensä oli vuonna 1958 heitetty 40,77 m ja edellisenä vuonna hän heitti kilpailun ylimääräisellä heitolla 40,80 m.
KDM Rolf Krake (1863)

| KDM Rolf Krake |
| --- | --- |
 KDM Rolf Krake

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Robert Napier and Sons, Govan
Kölinlasku:  1862
Laskettu vesille:  6. toukokuuta 1863
Palveluskäyttöön:  1. heinäkuuta 1863
Poistui palveluskäytöstä:  29. kesäkuuta 1907
Loppuvaihe:  romutettu 1907
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 360 t
Pituus:  57 m
Leveys:  11,6 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  700 ihp
Nopeus:  8 solmua
Miehistöä:  141
Aseistus
Aseistus:  4 x 60 naulan 150 cnt -tykkiä
KDM Rolf Krake oli Tanskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu ensimmäinen täysin raudasta valmistettu höyrykäyttöinen alus. Se oli samalla maailman ensimmäinen Coles-tykkitornilla varustettu alus.
Valmistus

Alus tilattiin Govanista Robert Napier and Sonsilta ja sen suunnitteli Cowper Phipps Coles. Köli laskettiin vuonna 1862 ja alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1863. Alus otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 1. heinäkuuta. Alus oli koeajoissa 18. heinäkuuta - 20. elokuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 1907 ja se romutettiin vielä samana vuonna.
Rokkopäät

| Rokkopäät |
| --- | --- |
 Pikkurokkopää (Gibberichthys pumilus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Okakalat Stephanoberyciformes
Heimo::  Rokkopäät Gibberichthyidae  Parr, 1933
Katso myös
   Rokkopäät Wikispeciesissä   Rokkopäät Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rokkopäät (Gibberichthyidae) on kalaheimo, joka luokitellaan joko okakaloihin tai limapääkaloihin. Lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. Heimoon kuuluu yksi suku ja kaksi lajia, jotka ovat rokkopää (Gibberichthys latifrons) ja pikkurokkopää (Gibberichthys pumilus)
Koko ja ulkonäkö

Rokkopäät ovat pienehköjä kaloja, jotka kasvavat suurimmillaan 12–13 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pään limatäytteiset onkalot ja nystyt päässä, yksittäiset jäykät ruodot ennen selkä- ja peräeviä ja äsittain rasvan täyttämä uimarakko. Väriltään rokkopäälajit ovat ruskehtavan mustia. Nuorilva kaloilla on rihmamaiset rintaevät ja ne on aiemmin luokiteltu omaan heimoonsa Kasidoridae.
Levinneisyys ja elintavat

Rokkopäälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät useimmiten 400–1 1000 metrin syvyydessä ja nuoret poikaset matalampana. Kalojen ravintoa ovat planktonäyriäiset.
Rokkomeriahven

| Rokkomeriahven |
| --- | --- |
 Rokkomeriahven Indonesiassa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae
Tribus::  Epinephelini
Suku::  Anyperodon  Günther, 1859
Laji::  leucogrammicus
Kaksiosainen nimi
 Anyperodon leucogrammicus  (Valenciennes, 1828) 
Synonyymit
 Serranus leucogrammicus Valenciennes, 1828  Serranus micronotatus Rüppell, 1838  Serranus urophthalmus Bleeker, 1855 
Katso myös
   Rokkomeriahven Wikispeciesissä   Rokkomeriahven Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Rokkomeriahven (Anyperodon leucogrammicus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva indopasifisella merialueella esiintyvä kalalaji. Se on sukunsa Anyperodon ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö

Rokkomeriahven saavuttaa tavallisesti ainakin 52 senttimetrin pituuden (TL) ja voi kasvaa 65 senttimetrin mittaiseksi (TL). Sen pohjaväritys vaihtelee täysikasvuisena vihertävän harmaasta ruskehtavan harmaaseen. Päässä, ruumiissa, selkäevässä ja pyrstön kannassa on tavallisesti lukuisia oranssinpunaisia täpliä. Silmäkuopan takaa alkaa toisinaan neljä vaakasuuntaista valkeahkoa juovaa. Pyrstö on pyöreäreunainen. Pään pituus on selkeästi ruumiin korkeutta suurempi. Nuoret (alle 8-senttiset) yksilöt ovat kullanvärisiä ja niiden kyljissä on vaalean siniharmaita vaakajuovia.
Rokkomeriahvenella on kylkiviivallaan 61–72 suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa. Peräevässään rokkomeriahvenella on kolme piikkiruotoa ja 8–9 pehmeää ruotoa. Rintaevissään sillä on 15–17 ruotoa ja pyrstössään 34 ruotoa.