stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aura Salla
Poliittisia näkemyksiä > EU-politiikka

Salla on vaatinut kiinalaisen TikTok-videopalvelun kieltämistä EU:ssa turvallisuuspoliittisena uhkana. Hän on perustellut kieltoa muun muassa sillä, että Kiinassa on laki, joka velvoittaa yrityksiä luovuttamaan tarvittaessa datansa valtiolle.
Salla on kritisoinut Suomen EU-politiikkaa sanoen, että Suomi keskittyy ”kesäajan tai supikoirien kaltaisiin pikkuasioihin” ja että Suomelta puuttuu näkemys ja taito lobata omia kantojaan. Hänen mielestään Suomen hallituksen tulisi ”ottaa EU:ssa tiukka ja vuosia eteenpäin katsova etukeno isoissa ja merkittävissä asioissa, kuten esimerkiksi Ranska ja Saksa tekevät”. Erityisesti Salla haluaisi Suomen vaikuttavan EU:ssa terävämmin puolustukseen, uusien teknologioiden järkevään sääntelyyn, energiaratkaisuihin sekä talous- ja pankkiunionin kehittämiseen liittyvissä kysymyksissä.
Salla kannatti vuonna 2019 Viktor Orbánin johtaman unkarilaisen Fidesz-puolueen erottamista EPP:n parlamenttiryhmästä.
Poliittisia näkemyksiä > Ulko- ja turvallisuuspolitiikka

Vuonna 2016 Salla kertoi kannattavansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Hän perusteli kantaansa erityisesti Naton viidennen artiklan tuomilla turvatakuilla.
Salla piti vuonna 2019 Venäjää uhkana Euroopan turvallisuudelle ja vastusti Venäjän-vastaisten pakotteiden keventämistä.
Vuonna 2024 Salla kutsui Israelin sotatoimia Gazassa kansanmurhaksi ja vaati EU:ta asettamaan Israelille kauppapakotteita. Hän vaati myös Suomea lopettamaan asekaupan Israelin kanssa ja tunnustamaan Palestiinan valtion. Iltalehti arvosteli jyrkästi Sallan vaatimusta asekaupan lopettamisesta.
Poliittisia näkemyksiä > Talous- ja rahapolitiikka

Salla on kritisoinut Euroopan keskuspankin selvitystä digitaalisen euron käyttöönotosta. Hänen mukaansa on ongelmallista, että luottolaitoksia valvova viranomainen ”on tulossa sotkemaan markkinoita rakentamalla maksujärjestelmää”. Salla on ollut huolissaan EKP:n potentiaalisesta kaksoisroolista; liikepankkien valvojan lisäksi digieuron myötä EKP:stä tulisi maksujärjestelmäpuolella rinnalla liikepankkien kilpailija.
Vaalimenestys

| Europarlamenttivaalit> Vuosi | Europarlamenttivaalit> Äänimäärä | Europarlamenttivaalit> Tulos |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 14 035 ääntä | 3. varasija |
| 2019 | 38 514 ääntä | 2. varasija |
| 2024 | 39 708 ääntä | Valittiin. |
| Eduskuntavaalit> Vuosi (vaalipiiri) | Eduskuntavaalit> Äänimäärä | Eduskuntavaalit> Tulos |
| --- | --- | --- |
| 2023 (Helsingin vaalipiiri) | 4 189 ääntä | Valittiin. |
| Kuntavaalit> Vuosi (kunta) | Kuntavaalit> Äänimäärä | Kuntavaalit> Tulos |
| --- | --- | --- |
| 2012 (Helsinki) | 832 ääntä | Valittiin varavaltuutetuksi. |
Yksityiselämä

Salla on naimisissa diplomaattina työskentelevän Turo Mattilan kanssa ja parilla on kaksi lasta (s. 2021 ja 2023). Salla on sotilasarvoltaan reservin ylikersantti.
Julkaisut

The Euro Crisis 2010–2014: The Changing Role of the European Commission. Discourse Analysis of the Commission’s Policies and Communication during the Years of the Sovereign Debt Crisis, and the Impact of the Debate on the Future of European integration.  (Väitöskirja)  Turun yliopisto, 2021.  ISBN 978-951-29-8642-2  Teoksen verkkoversio.
Helmut Walcha

Helmut Walcha (27. lokakuuta 1907 Leipzig, Saksa – 11. elokuuta 1991 Frankfurt, Saksa) oli sokea saksalainen urkuri, joka erikoistui hollantilaisiin ja saksalaisiin barokin ajan säveltäjiin. Erityisen tunnetuksi on tullut hänen kokonaislevytyksensä Johann Sebastian Bachin urkuteoksista.
Walcha sokeutui 16-vuotiaana isorokkorokotuksen komplikaation seurauksena. Silti hän aloitti opinnot Leipzigin konservatoriossa 19-vuotiaana ja pääsi Thomaskirchen kapellimestarin apulaiseksi. Vuonna 1929 Walchasta tuli Frankfurtin Friedenskirchen urkuri, ja vuonna 1946 hän siirtyi Dreikönigskircheen, missä jatkoi eläkkeelle jäämiseensä asti. Sokeutensa takia hän joutui opettelemaan kaiken musiikin ulkoa.
Aiheesta muualla

Helmut Walcha (1907-1991) Remembrances
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Chrysler 300C

| Chrysler 300C |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Itävalta  Kanada  Kiina
Valmistaja:  FCA US, LLC
Konserni:  Stellantis
Valmistusvuodet:  2004–2023
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  Full-size
Edeltäjä:  Chrysler 300M Chrysler Concorde Dodge Intrepid (Kanada) Lancia Thesis (Eurooppa)
Teknisesti samankaltaisia:  Dodge Charger Dodge Challenger
Chrysler 300C on Fiat Chrysler Automobilesin vuosina 2004–2023 valmistama suuri full-size-luokan henkilöauto.
Ensimmäinen sukupolvi (2005-2010)

Ensimmäisen sukupolven moottorivaihtoehdot olivat 2.7l V6, 3.0CRD V6, 3.5l V6, 5.7l HEMI V8 ja 6.1l HEMI SRT-8.
300C tunnetaan suuresta jäähdyttimen säleiköstä, matalista sivuikkunoista ja lyhyestä perästä. Eurooppaan markkinoidut 300C:t valmistettiin Itävallan Grazissa, Magna-Steyrin tehtaalla.
Ensimmäinen sukupolvi (2005-2010) > Piirteet

300C Touring -malli tunnetaan myös Dodge Magnumina ja 300C:ssä on yhteneväisiä piirteitä myös Dodge Chargerin kanssa.
300C:ssä käytettiin Chryslerin silloisen yhtiökumppanin Mercedes-Benzin automallien, muun muassa (W211, 2002–2009) Mercedes-Benz E-sarjan tekniikkaa.
Ensimmäinen sukupolvi (2005-2010) > Moottorit

| Malli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.7 | V6 | 2736 cm3 | 142 kW (193 hv) @ 6400 r/min | 258 Nm @ 4000 r/min |
| 3.5 | V6 | 3518 cm3 | 186 kW (253 hv) @ 6400 r/min | 339 Nm @ 4000 r/min |
| 5.7 HEMI | V8 | 5654 cm3 | 250 kW (340 hv) @ 5000 r/min | 525 Nm @ 4000 r/min |
| SRT8 | V8 | 6059 cm3 | 317 kW (431 hv) @ 6200 r/min | 571 Nm @ 4800 r/min |
| 3.0 CRD | V6 | 2987 cm3 | 160 kW (218 hv) @ 3800 r/min | 510 Nm @ 1600–2800 r/min |
Toinen sukupolvi (2011-2023)

Uudelleen suunniteltu toisen sukupolven 300, jota valmistettiin vuosina 2011-2023 sai uuden 'LD' pohjalevyn. Se perustui aiemman 'LX' pohjalevyn tapaan edelleen paljolti Mercedes-Benzin osiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chrysler 300C Wikimedia Commonsissa
Chrysler 300C SRT-8 edestä
Chrysler 300C SRT-8 takaa.
Chrysler 300C
Sambren ja Meusen armeija

Sambren ja Meusen armeija (ransk. Armée de Sambre-et-Meuse) oli yksi Ranskan vallankumoussotien armeijoista. Se muodostettiin 29. kesäkuuta 1794 Ardennien armeijasta, johon liitettiin Moselin armeijan vasen siipi ja Pohjoisen armeijan oikea siipi.
Yhdistyneenä Reinin ja Moselin armeijaan sitä kutsuttiin myöhemmin Saksan armeijaksi.
Taistelut

Sambren ja Meusen armeija kunnostautui aluksi valloittaen Tournain ja Oostendeen. Menestys jatkui Brysselissä, Maastrichtissa ja Aix-la-Chapellessa. Armeija osallistui Hollannin alueiden miehitykseen. Vuonna 1796 se ylitti Reinin ja kohtasi Itävallan joukot sen sivujoen, Lahnin partaalla.
Komentajat

Sambren ja Meusen armeijan tunnetuimpia komentajia olivat Jean-Baptiste Jourdan ja Jean Victor Marie Moreau. Vuoteen 1796 komentajana oli Pierre Augereau.
Carlos Augusto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Carlos Augusto Zopolato Neves
Syntymäaika: 7. tammikuuta 1999
Syntymäpaikka: Campinas, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 184 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: Inter Milan
Pelinumero: 30
Junioriseurat
2017-2018: Corinthians
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018-2020 | Corinthians | 22 | (1) |
| 2020-2024 | Monza | 103 | (11) |
| 2023-2024 | Inter Milan (laina) | 37 | (0) |
| 2024- | Inter Milan | 8 | (1) |
Maajoukkue
| 2019 | Brasilia U20 | 6 | (0) |
| 2023– | Brasilia | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. joulukuuta 2024.
Carlos Augusto Zopolato Neves (s. 7. tammikuuta 1999 Campinas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Inter Milanoa. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki. Augusto on pituudeltaan 184 senttimetriä pitkä, painoltaan 78 kilogrammaa ja on vasenjalkainen. AC Monzassa hänellä on sopimus kesään 2025 asti.
Augusto siirtyi AC Monzaan Corinthiansista 4,2 miljoonan euron siirtokorvauksella syyskuussa 2020. Brasilian pääsarjassa hän pelasi 22 ottelua ja teki yhden maalin. Monzassa hän pelasi kahdella ensimmäisellä kaudellaan pudotuspelit mukaan lukien 68 Serie B:n ottelua ja teki viisi maalia. Kaudella 2022–2023 Augusto pelasi Serie A:ssa 35 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi viisi maalisyöttöä.
Augusto pelasi kauden 2023–2024 lainalla Interissä, jossa hän teki debyyttinsä Serie A:n ensimmäisen kierroksen ottelussa AC Monzaa vastaan elokuussa 2023, tullen kentälle Federico Dimarcon tilalle 67. peliminuutilla. Hän pelasi kauden aikana 37 Serie A:n ottelua, joista 14:ssä hän oli avauskokoonpanossa Interin voittaessa Italian-mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi tuolla kaudella seitsemän ottelua. Hän siirtyi Interiin vakituisesti 13,25 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2024. Hän on pelannut kaudella 2024–2025 joulukuun 22. päivään mennessä kahdeksan Italian pääsarjaottelua ja tehnyt yhden maalin. Mestarien liigassa hän on pelannut viisi ottelua. Joulukuussa 2024 Transfermarkt arvioi Auguston arvon olleen 22 miljoonaa euroa.
Augusto pelasi ensimmäisen ottelunsa Brasilian jalkapallomaajoukkueessa MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan lokakuussa 2023.
HKI Crates (albumi)

| HKI Crates HKI Crates |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 2012
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): HKI Crates
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 38.38
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 42.
HKI Crates on saman nimisen hip hop -tuottajakollektiivin 27. heinäkuuta 2012 julkaistu tuottajalevy. Sen julkaisi Monsp Records ja se julkaistiin CD:n lisäksi vinyylinä. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Kyllä sä tiedät sen". Sillä vierailevat SP ja Kalle Kinos. Toisena singlenä julkaistiin kappale "Lelu", jolla vierailevat Kemmuru ja Puppa J. Single julkaistiin myös 7" -muodossa ja sitä varten kuvattiin musiikkivideo. Albumin kolmas single julkaistiin kappaleesta "Spessujopo". Singlellä vierailevat Solonen ja Kosola ja myös siitä julkaistiin musiikkivideo. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 42. sijalle.
Kappaleet

Xmies & Staffro Rockin It – 1.13  (säv. Xmies & Staffro)
Kyllä sä tiedät sen – 4.04  (SP & Kalle Kinos) (säv. Jake the Break)
Nilkittäjät – 3.45  (Haamu, Rekami & Are) (säv. Clymax)
Something Special – 3.33  (Gracias) (säv. Staffro)
Diggaa – 3.47  (Väiski) (säv. Väiski)
En sua nää – 5.01  (Super Janne) (säv. Super Janne)
Lelu – 4.52  (Kemmuru & Puppa J) (säv. Aksim)
Kotipihan kuuluisuus – 5.00  (Brandon & Tuomo) (säv. Janne K)
Spessujopo – 3.54  (Solonen & Kosola) (säv. X23)
Mulla on liikaa – 3.25  (Juno, Pyhimys & Janna) (säv. Flam)
Arvostelut

Soundi:
Tuoreet Platat:
Heikki Räisänen

| Heikki Räisänen |
| --- | --- |
 Heikki Räisänen vuonna 1971
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1941 Helsinki
Kuollut: 30. joulukuuta 2015 (74 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  Uuden testamentin eksegetiikka
Heikki Martti Räisänen (10. joulukuuta 1941 Helsinki – 30. joulukuuta 2015 Helsinki) oli vuosina 1975–2006 Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan Uuden testamentin eksegetiikan professori. Teologian tohtori Räisänen toimi Suomen Akatemian tutkijaprofessorina 1984–1994 ja akatemiaprofessorina 2001–2006. Räisänen oli yksi kansainvälisesti arvostetuimmista suomalaisista Uuden testamentin tutkijoista.
Työura

Räisänen toimi vierailevana tutkijana Harvardissa, Cambridgessä ja Tübingenissä, hän oli Edinburghin yliopiston (1990) ja Uppsalan yliopiston (2002) kunniatohtori, hän sai Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 2005 ja Ruotsin tiedeakatemian Gad Rausing -palkinnon 2006, ja hänen omasta tuotannostaan on tehty ainakin kaksi ulkomaista väitöskirjaa.
Räisäsen laaja-alaiseen tuotantoon kuuluu monografioita ja artikkeleita erityisesti evankeliumitutkimuksen, Paavali-tutkimuksen sekä varhaiskristillisen uskonnon historian alueilla. Varsinaisen tieteellisen tuotannon lisäksi Räisänen kirjoitti useita raamatuntutkimuksen kysymyksenasetteluja kansantajuisesti esitteleviä teoksia ja osallistunut aktiivisesti aihepiiristä käytävään julkiseen keskusteluun. Hän ansioitui myös Koraanin kriittisen tutkimuksen edelläkävijänä ja uskontodialogin puolestapuhujana.
Räisänen oli Vartija-lehden päätoimittajana 1989–2000. Hän lanseerasi lehdessä käsitteen ”kulttuurikristitty” kuvaamaan kaltaistaan ihmistä, joka tiedostaa omien juuriensa olevan kristinuskossa ja suhtautuu siihen myönteisesti, vaikkei uskokaan moniin sen sisältämiin asioihin. Viimeisessä haastattelussaan hän määritteli olevansa agnostikko.  Kirjassaan Uuteen uskoon (1993) Räisänen peräänkuulutti raamatuntulkintaan fair play -henkeä ja suvaitsevaisuutta. Hänen mukaansa jokainen tulkinta merkitsee väistämättä valikoivuutta; avainkysymys kuuluu, missä määrin tulkitsija on tietoinen omasta tavastaan valikoida tiettyjä elementtejä oman tulkintamallinsa perusteisiin.
Räisäsen johtama Helsingin yliopiston ja Åbo Akademin eksegeeteistä koostuva tutkimusryhmä oli yksi Suomen Akatemian huippuyksiköistä vuosina 1995–2005. Tutkimusprojektin yleisaiheena on varhaisen juutalaisen ja kristillisen ideologian muotoutuminen. Työtoverit kuvailivat häntä lämminhenkiseksi mutta vaativaksi opettajaksi, jonka vaikutus Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon oli suuri. Helsinkiläinen Ressun lukio nimesi Räisäsen vuoden Ressuksi vuonna 2013.
Professori Räisänen oli Academia Europæan jäsen vuodesta 2004 kuolemaansa saakka.
Heikki Räisänen kuoli Terhokodissa Helsingissä 30. joulukuuta 2015. Räisänen oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi kuolemaansa asti.
Kritiikki

Räisänen sai usein osakseen vastustusta etenkin niin sanottua konservatiivista raamatuntulkintaa edustavilta tahoilta. Hän herätti 1970-luvun alussa huomiota kyseenalaistamalla perinteiseen raamatuntulkintaan kuuluvia käsityksiä monista kristinuskon opeista, kuten Jeesuksen neitseestäsyntymisestä, Uuden testamentin ihmekertomusten historiallisesta paikkansapitävyydestä, Jeesuksen ylösnousemuksesta ja toisesta tulemisesta. Runsaasti keskustelua herätti aikoinaan myös Räisäsen tutkimus Paul and the Law (1983), jossa hän tarkasteli apostoli Paavalin suhtautumista Mooseksen lakiin. Räisäsen edustama linja herätti erimielisyyksiä myös tutkijoiden parissa.
Teoksia

Die Mutter Jesu im Neuen Testament.  (Diss)  Helsinki: Suomalainen tiedeakatemia, 1969.
Das koranische Jesusbild. Ein Beitrag zur Theologie des Korans.  Helsinki:  Missiologian ja ekumeniikan seura, 1971.
Uusi testamentti nykysuomeksi.  (Käännöstyö: Heikki Räisänen, Raimo Huikuri ja Esko Rintala)  Helsinki:  Suomen kirkon sisälähetysseura, 1972.  ISBN 951-600-215-3
Die Parabeltheorie im Markusevangelium.  Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 1973.  ISBN 951-95184-0-1
Räisänen, Heikki & Saarinen, Esko: Raamattutieto.  Helsingissä:  Otava, 1978 (6. painos 1997).  ISBN 951-1-04445-1
Räisänen, Heikki & Vanne, Antti (toim.): Kolme evankelistaa. Matteus – Markus – Luukas.  Helsinki:  Gaudeamus, 1978 (2. painos 1986).  ISBN 951-662-217-8
Miten ymmärrän raamattua oikein.  (Kansialanimeke: Historiallisen ja epähistoriallisen raamatunselityksen vertailua)  Helsinki:  Kirjapaja, 1981.  ISBN 951-621-292-1
Koraani ja Raamattu.  Helsinki:  Gaudeamus, 1986.  ISBN 951-662-398-0
Paul and the Law.  Tübingen:  Mohr, 1983 (2. painos 1987).  ISBN 3-16-144629-1
Raamattunäkemystä etsimässä.  Helsinki:  Gaudeamus, 1984.  ISBN 951-662-356-5  Nimikkoluku myös verkkojulkaisuna (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
The Torah and Christ. Essays in German and English on the Problem of the Law in Early Christianity.  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura, 1986.  ISBN 951-9217-00-2
Tuhat ja yksi tulkintaa: Luova näkökulma Raamattuun.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1989.  ISBN 951-570-024-8
Beyond New Testament Theology: A Story and a Programme.  London:  SCM Press, 1990 (2. p. 2000).  ISBN 0-334-01907-9
Jesus, Paul and Torah. Collected Essays.  Sheffield:  JSOT Press, 1992.  ISBN 1-85075-237-0
Räisänen, Heikki & Hakola, Raimo (toim.): Viisi evankeliumia rinnakkaisteksteinä. Matteus – Markus – Luukas – Johannes – Tuomas (– Pietari).  Helsinki:  Yliopistopaino, 1993.  ISBN 951-570-176-7
Uuteen uskoon. Kristinuskon itsekritiikistä uskontojen vuoropuheluun.  Helsinki:  Kirjapaja, 1993.  ISBN 951-625-175-7
Marcion, Muhammad and the Mahatma. Exegetical Perspectives on the Encounter of Cultures and Faiths.  London:  SCM Press, 1997.  ISBN 0-334-02693-8
Räisänen, Heikki ym.: Reading the Bible in the global village.  Atlanta, GA: Society of Biblical Literature, 2000.  ISBN 0-88414-019-9
Neutestamentliche Theologie? Eine religionswissenschaftliche Alternative.  Stuttgart:  Verlag Katholisches Bibelwerk, 2000.  ISBN 3-460-04861-1
Challenges to Biblical Interpretation. Collected Essays 1991–2001.  Leiden:  Brill, 2001.  ISBN 90-04-12052-1
Rosoinen Raamattu.  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-30872-2
The Rise of Christian Beliefs. The Thought World of Early Christians.  Fortress Press, 2009.  ISBN 978-0800662660
Mitä varhaiset kristityt uskoivat.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-36896-1
Taistelua ja tulkintaa. Raamatuntutkijan tarina.  Helsinki:  Kirjapaja, 2014.  ISBN 978-952-288-132-8
Aiheesta muualla

Heikki Räisäsen videohaastattelu syyskuulta 2015
Sollamo, Raija: / Räisänen, Heikki (1941–2015). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 27.8.2012 (päivitetty 7.1.2016). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Heikki Räisäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  DDB  Trove  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Bordelli

Bordelli (J. Beuckelaer, 1562)
Bordelli eli ilotalo on talo tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita. Bordellin toiminta on järjestäytynyttä, ja paikkaa johtaa usein johtaja tai emäntä. Bordellin omistaja ottaa osuutensa talossa työskentelevien naisten saamista maksuista.
Tilat

Bordelli sijaitsee yleensä omakotitalossa tai kerrostaloasunnossa, joskus levittäytyen useaan vierekkäiseen asuntoon. Paikassa on yleensä keittiö, olohuone, makuuhuoneet ja kylpyhuoneet. Kalustus vaihtelee tasoltaan ylellisestä askeettiseen. Tyypillisiä huonekaluja ovat sängyt, sohvat, tuolit ja juomakaapit. Makuuhuoneensa lipastossa kukin työntekijä säilyttää tarvikkeitaan, kuten liukuvoidetta, pyyhkeitä ja hierontaöljyä, ja kaapissa hän säilyttää lakanoita.
Bordellissa voi olla järjestyssäännöt, kiinteät aikataulut ja tarkkaan määritellyt toimintatavat. Aukioloajat ovat usein aamupäivästä keskiyöhön tai myöhempään. Paikalla on samanaikaisesti useita prostituoituja, ja noin kuuden aikoihin iltapäivällä saattaa olla vuoronvaihto.
Henkilökunta ja asiakaskunta

Bordelleissa työskentelevät prostituoidut ovat tyypillisesti naisia. Miesbordellit ovat harvinaisia, ja esimerkiksi Alankomaissa oli vuonna 2011 vain yksi laillinen miesbordelli. On olemassa myös seksinukkebordelleja.
Bordellissa on usein emäntä tai johtaja, joka vastaa asiakaspuheluihin, tarkistaa asiakkaat ja asettaa tapaamisajat palveluksessaan oleville naisille. Joillain bordelleilla voi olla erikseen johtaja, emäntä, puhelimeen vastaajat, siivooja, turvamies ja jopa asianajaja.
Bordellin omistaja määrää työntekijöiden vuorot, työajat ja hinnat sekä päättää mitä palveluita talossa on tarjolla. Omistaja valitsee palveluksessaan olevat naiset näiden viehättävyyden ja luotettavuuden mukaan sekä sen mukaan, kuinka hyvin omistaja uskoo naisen tuovan talolle asiakkaita, etenkin vakituisia asiakkaita.
Prostituoitu luovuttaa talolle osan ansioistaan, tyypillisesti noin puolet. Hän voi joutua itse maksamaan pyykki- ja siivouskulunsa, ja poissaolosta voi saada rangaistusmaksun.
Prostituoitulle bordelli tarjoaa turvallisuutta, huonepalvelun, vakituisen asiakaskunnan ja hyvän palkan. Asiakkaan kannalta bordelli on helposti saavutettava paikka seksuaalisten tarpeiden ja fantasioiden tyydyttämiseen.
Toiminta

Jos asiakkaalla ei ole sovittua tapaamista tietyn prostituoidun kanssa, hänen saapuessaan paikalle naiset saapuvat näytteille ja esittelevät itsensä. Asiakas valitsee haluamansa naisen, ja he menevät naisen makuuhuoneeseen. Hinta ja palvelut on normaalisti sovittu etukäteen, eikä niistä enää neuvotella. Asiakas kertoo naiselle, kuinka pitkään hän haluaa viipyä. Nainen välittää tiedon emännälle tai johtajalle, joka tulee koputtamaan oveen ajan ollessa täysi.
Bordellien palvelut eivät yleensä vaihtele kovin paljon eri talojen välillä. Vaihtoehtoja ovat yleensä käsiseksi, suuseksi ja yhdyntä, tai kaikki samalla kertaa, mutta asiakas ja prostituoitu voivat sopia keskenään muistakin palveluista lisämaksua vastaan. Jotkin bordellit voivat tarjota erikoisuuksia, kuten SM-seksiä, bondagea tai anaaliseksiä. Asiakasta laskutetaan normaalisti ajasta, jonka hän viettää prostituoidun kanssa, usein joko puoli tuntia tai yhden tunnin. Bordelleissa on useimmiten kondomipakko.
Jotkin bordellit mainostavat toimintaansa internetissä ja lehdissä, ja joillakin on oma kotisivunsa, joilla ne esittelevät valikoimansa ja antavat yhteystietonsa.
Eri maissa

Bordellit ovat laillisia muun muassa Saksassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Kreikassa, Uudessa-Seelannissa sekä osissa Espanjaa, Australiaa ja Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Esimerkiksi useissa Aasian maissa ja Lähi-idässä toiminta on laitonta, mutta korruption ja yhteiskunnallisten syiden vuoksi yleistä.
Norjassa avattiin toukokuussa 2010 bordelleja, joissa vapaaehtoiset työntekijät tarjoavat palveluja ilmaiseksi. Kyseisten bordellien idea on kiertää vuonna 2009 maassa voimaan tullutta seksin ostaminen kieltävää lakia. Työntekijät eivät saa työstään palkkaa.
Kanadassa bordellit ja parittajat kieltävä laki kumottiin vuonna 2010.
Eri maissa > Suomessa

Helsingissä oli 1860-luvulla useita bordelleja muun muassa Punavuoressa, Kampissa ja Hietalahdessa. Bordelleissa työskentelevät ammattiprostituoidut olivat siveyspoliisin tarkastustoimiston kirjoissa, ja sukupuolitautien ehkäisemiseksi järjestetyt säännölliset lääkärintarkastukset johtivat bordellien prostituoiduista käytettyyn nimitykseen "tarkastusnaiset". Bordellien toiminta oli siis järjestäytynyttä ja yhteiskunnallisesti säädeltyä ja palveluiden tarjoaminen oli tehty mahdolliseksi bordellien suojissa. Rajoitukset bordellilaitokseen alkoivat 1880-luvulla ja vuosina 1907–1908 kaikki 16 helsinkiläisbordellia suljettiin.
Tutkija Anna Kontulan mukaan osuuskuntabordellien salliminen parantaisi seksityöntekijöiden työturvallisuutta.
2000-luvulla Suomea puhuttaneita ilotaloja ovat olleet Punainen talo Kotkassa, Bonanza Riihimäellä ja Motelli Syvälampi Suomusjärvellä. Bordellitoiminta oli näissä laitonta ja virallisesti kyseiset bordellit esittivät toimivansa ravintoloina ja motelleina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bordelli Wikimedia Commonsissa
Miesasiakas on saapunut bordelliin ja valitsee naisen. Asiakas, Jean-Louis Forain, 1878.
Hafenmelodie-niminen bordelli Trierissä, Saksassa.