stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tri Caligarin kabinetti

| Tri Caligarin kabinetti> Das Cabinet des Dr. Caligari |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Wiene
Käsikirjoittaja:  Hans Janowitz,  Carl Mayer
Tuottaja:  Rudolf Meinert Erich Pommer
Säveltäjä:  Giuseppe Becce
Kuvaaja:  Willy Hameister
Pääosat:  Werner Krauss,  Conrad Veidt,  Friedrich Fehér,  Lil Dagover,  Hans Heinrich von Twardowski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:  Decla-Bioscop
Levittäjä:  Filmstudio Babelsberg Netflix
Ensi-ilta:  1920
Kesto:  71 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Budjetti:  20 000 DEM (arvioitu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tri Caligarin kabinetti (Das Cabinet des Dr. Caligari) on vuonna 1920 ensi-iltansa saanut saksalainen mykkäelokuva. Robert Wiene ohjasi sen Carl Mayerin ja Hans Janowitzin käsikirjoituksen pohjalta.
Elokuvaa pidetään sekä kauhufiktion että ekspressionistisen elokuvataiteen merkkipaaluna. Se oli myös ensimmäinen elokuva, jonka loppuratkaisussa tarinan asetelma käännetään päälaelleen edeltäviin tapahtumiin nähden. Elokuvaan päätynyt yllättävä ja jokseenkin tulkinnanvarainen loppuratkaisu ei ollut käsikirjoittajien eikä ohjaajan, vaan tuottajien keksimä. Alkuperäinen tarinan lopetus oli yksiselitteisempi.
Tarinan syntyminen ja tuotanto

Kirjailijat Hans Janowitz ja Carl Mayer tutustuivat toisiinsa Berliinissä pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen. He näkivät elokuvan ihanteellisena mediana halutessaan kiinnittää huomiota pasifismiin ja tuoda esille vanhanaikaista porvaristoa kritisoineita näkemyksiään. He kirjoittivat yhdessä tarinan Tohtori Caligarin kabinetti. Nimi Caligari oli peräisin eräästä kirjasta, jonka Mayer oli lukenut.
Kun käsikirjoittajat ehdottivat filmatisointia tuottaja Erich Pommerille, tämä yritti saada heidät lähtemään pois pienestä elokuvastudiostaan. Kuultuaan tarinan hän kuitenkin suostui välittömästi tuottajaksi. Pommer pyysi Fritz Langia elokuvan ohjaajaksi, mutta Lang oli tuolloin kiireinen Hämähäkit-elokuvan vuoksi. Niinpä ohjaajaksi nimitettiin Robert Wiene, jonka ohjaamaan koepätkään Pommer oli niin tyytyväinen, että antoi elokuvantekijöille vapaat kädet.
Elokuvaa kuvattiin joulukuussa 1919 ja tammikuussa 1920. Ensi-ilta järjestettiin Berliinissä 26. helmikuuta 1920.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Werner Krauss  | … |  Tohtori Caligari   |
|  Conrad Veidt  | … |  Cesare   |
|  Friedrich Feher  | … |  Francis   |
|  Lil Dagover  | … |  Jane   |
|  Hans Heinrich von Twardowski  | … |  Alan   |
|  Rudolf Lettinger  | … |  Tohtori Olson   |
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto
Elokuva Internet Archivessa (englanniksi)
Mies Mikkonen: Tri Caligarin kabinetti. Elitisti 4.11.2013.
Johan Förnäs: Tohtori Caligarin kabinetti: näin kauhu tuli elokuviin. Yle Teema 24.11.2014.
Cesare kantaa Janea elokuvan vääristyneissä lavasteissa.
Conrad Veidt
Trifenyyliarsiinioksidi

| Trifenyyliarsiinioksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Difenyyliarsoryylibentseeni
CAS-numero:  1153-05-5
PubChem CID:  14382
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)[As](=O)(C2=CC=CC=C2)C3=CC=CC=C3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C18H15AsO
Moolimassa:  322,22 g/mol
Sulamispiste:  191-193 °C
Kiehumispiste:  468 °C
Tiheys:  1,45 g/cm3
Trifenyyliarsiinioksidi (C18H15AsO) on arseenin organometalliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Se on trifenyylifosfiinioksidin arseenianalogi.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trifenyyliarsiinioksidi on vaaleanruskeaa kiteistä ainetta. Se esiintyy usein kidevedellisenä hydraattina. Trifenyyliarsiinioksidi liukenee niin alifaattisiin kuin aromaattisiin hiilivetyihin sekä kloroformiin ja tetrahydrofuraaniin. Aine on Lewis-emäs ja muodostaa komplekseja useiden pääryhmien metallien sekä siirtymämetallien kanssa. Trifenyyliarsiinioksidi on monien muiden arseeniyhdisteiden tavoin erittäin myrkyllistä ja karsinogeenista.
Valmistus ja käyttö

Trifenyyliarsiinioksidia voidaan valmistaa hapettamalla trifenyyliarsiinia esimerkiksi vetyperoksidin, kaliumpermanganaatin, perkloorihapon tai metyylireniumtrioksidin avulla.
Trifenyyliarsiinioksidia voidaan käyttää ligandina katalyyteissä, joita käytetään hapetettaessa α,β-tyydyttymättömiä karbonyyliyhdisteitä enantioselektiivisesti epoksideiksi.
Trifenyyliarsiini

| Trifenyyliarsiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Trifenyyliarsaani
CAS-numero:  603-32-7
PubChem CID:  11773
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)[As](C2=CC=CC=C2)C3=CC=CC=C3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C18H15As
Moolimassa:  306,22 g/mol
Sulamispiste:  60,0-60,5 °C
Kiehumispiste:  360 °C
Tiheys:  1,223 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Trifenyyliarsiini (C18H15As) on orgaanisiin arseeniyhdisteisiin kuuluva yhdiste. Ainetta käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja ligandina metallien kompleksiyhdisteissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trifenyyliarsiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on ilukenematon veteen ja liukenee vain hieman etanoliin. Paremmin se liukenee dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin, asetonitriiliin tai bentseeniin. Trifenyyliarsiinireagoi hapettimien kanssa muodostaen trifenyyliarsiinioksidia. Yhdiste reagoi myös halogeenien kanssa muodostaen halogenoituja johdannaisia. Trifenyyliarsiini on nukleofiilinen ja reagoi elektrofiilien kuten alkyylihalogenidien kanssa muodostaen trifenyylialkyyliarsoniumsuoloja. Arsoniumsuolat reagoivat vahvojen emästen kanssa muodostaen arsoniumylidejä. Yhdiste on Lewis-happo ja muodostaa komplekseja siirtymämetalleja erityisesti metallien ollessa alhaisella hapetusluvulla.
Valmistus ja käyttö

Trifenyyliarsiinia valmistetaan tyypillisimmin modifioidulla Wurtz–Fittig-reaktiolla, jossa arseenitrikloridi reagoi bromi- tai klooribentseenin kanssa metallisen natriumin läsnä ollessa. Liuottimena reaktiossa käytetään bentseeniä. Yhdistettä voidaan tuottaa myös fenyylimagnesiumbromidin ja arseenitrikloridin välisellä reaktiolla.
Trifenyyliarsiinia voidaan käyttää trifenyylifosfiinin sijasta Wittig-reaktioissa ja ligandina muun muassa Suzuki- ja Stille-kytkennöissä. Se on myös hyödyllinen reagenssi valmistettaessa kiraalisia epoksideja alkeeneista. Yhdisteen sykloheksaaniliuosta voidaan käyttää myös palladiumin uuttamiseen ja palladiumpitoisuuden määrittämiseen spektrofotometrisesti.
Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi

| Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-diatso-1,1,1-trifluorimetaanisulfonamidi
CAS-numero:  3855-45-6
PubChem CID:  10986786
SMILES:  C(F)(F)(F)S(=O)(=O)N=[N+]=[N-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CSN3O2F3
Moolimassa:  175,11 g/mol
Kiehumispiste:  80-81 °C
Tiheys:  1,54 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee orgaanisiin liuottimiin
Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi (CSN3O2F3) eli triflyyliatsidi on atsideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa trifluorimetaanisulfonyyliatsidi on väritöntä nestettä ja sillä on epämiellyttävä pistävä haju. Yhdiste on melko epästabiili ja voi muuten kuin liuoksina hajota räjähdysmäisesti. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin, tetrahydrofuraaniin, dikloorimetaaniin ja hiilivetyihin.
Trifluorimetaanisulfonyyliatsidia valmistetaan trifluorimetaanisulfonihappoanhydridin tai trifluorimetaanisulfonyylikloridin ja natriumatsidin välisellä reaktiolla. Yhdisteen pysymättömyydestä johtuen se valmistetaan usein reaktion aikana, niin kutsutusti in situ.
Trifluorimetaanisulfonyyliatsidia käytetään erityisesti valmistettaessa orgaanisia atsideja alifaattisista tai aromaattisista amiineista. Reaktiota katalysoivat kupariyhdisteet kuten kuparisulfaatti. Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi reagoi alkyynien kanssa Huisgen-sykloadditiolla muodostaen triatsolijohdannaisen ja aromaattisten yhdisteiden kanssa muodostaen trifluorimetaanisulfonanilideja.
Treosulfaani

| --- | --- |

Treosulfaani
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(2S,3S)-2,3-dihydroksi-4-metyylisulfonyylioksibutyyli]metaanisulfonaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 299-75-2
ATC-koodi: L01AB02
PubChem CID: 9882105
Kemialliset tiedot
Kaava: C6H14O8S2 
Moolimassa: 278,312
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 101,5–105 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: n. 2 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi
Treosulfaani (C6H14S2O8) on metaanisulfonaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä munasarjasyövän hoidossa ja kantasoluhoitojen esilääkityksenä.
Ominaisuudet ja käyttö

Treosulfaani on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja veden lisäksi etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Emäksisissä olosuhteissa yhdiste hajoaa diepoksibutaaniksi ja metaanisulfonihapoksi.
Treosulfaani on aihiolääke, joka metaboloituu ihmiselimistössä ei-entsymaattisesti L-diepoksibutaaniksi. Tämä aineenvaihduntatuote on varsinainen reaktiivinen alkyloiva yhdiste ja reagoi DNA:n guaniiniemästen kanssa muodostaen alkyloitunutta ja ristiinsitoutunutta DNA:ta. Tämä johtaa DNA:n pilkkoutumiseen ja syöpäsolujen solukuolemaan eli apoptoosiin. Yhdistettä käytetään syöpien hoidossa lähinnä pitkälle edenneen munasarjasyövän hoitoon. Muita käyttökohteita ovat esilääkitys ennen leukemian kantasoluhoitoja, mihin tarkoitukseen treosulfaania käytetään laajasti Euroopassa, ja sitä on tutkittu myös talassemian hoidossa. Treosulfaanihoito voidaan antaa joko tablettina suun kautta tai ruiskeena verisuoneen.
Haittavaikutukset

Treosulfaani on suhteellisen hyvin siedetty lääkeaine. Muiden alkyloivien yhdisteiden tavoin mahdollisia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus ja oksentelu, luuydinsuppressio, keuhkofibroosi ja painon putoaminen.
Valmistus

Treosulfaania voidaan syntetisoida L-viinihaposta pelkistämällä se ensin treitoliksi, joka reagoi metaanisulfonyylikloridin kanssa muodostaen treosulfaania. Katalyyttinä reaktiossa käytetään emästä kuten pyridiiniä.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Treosulfan (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Treosulfan (englanniksi)
Trietyylialumiini

| Trietyylialumiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Trietyylialumaani
CAS-numero:  97-93-8
PubChem CID:  16682930
SMILES:  CC[Al](CC)CC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H15Al
Moolimassa:  114,16 g/mol
Sulamispiste:  –50,5 °C
Kiehumispiste:  194 °C
Tiheys:  0,837 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Trietyylialumiini (C6H15Al) on alumiinin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään teollisuudessa katalyyttinä valmistettaessa muun muassa polyalkaaneja ja lisäksi sitä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trietyylialumiini on väritöntä nestettä. Yhdiste reagoi erittäin kiivaasti veden sekä muiden proottisten liuottimien ja ilman kanssa ja on pyroforista eli syttyy palamaan joutuessaan kosketuksiin ilman tai veden kanssa. Tämän vuoksi yhdiste säilytetään ja käytetään suojakaasun alaisena. Trietyylialumiini liukenee moniin hiilivetyihin kuten heksaaniin, heptaaniin ja tolueeniin. Huoneenlämpötilassa nestemäisenä trietyylialumiini muodostaa muiden yksinkertaisten organoalumiiniyhdisteiden tavoin dimeerin ja kaasufaasissa se esiintyy monomeerina. Trietyylialumiini on nukleofiili ja Lewis-happo ja se reagoi eräiden muiden yhdisteiden kuten natriumfluoridin kanssa muodostaen suolankaltaisia komplekseja esimerkiksi Na[Al(C2H5)3F].
Valmistus ja käyttö

Trietyylialumiinia valmistetaan Dietyylialumiinia voidaan valmistaa lähtemällä alumiinista, eteenistä ja vedystä 60–110 °C:n lämpötilassa ja 100–200 MPa:n paineessa. Muita tapoja ovat alumiinin ja kloorietaanin välinen reaktio, jossa muodostuu etyylialumiiniseskvikloridia ((Al2Cl3Et3), joka pelkistetään trietyylialumiiniksi natriumin avulla tai alumiinista ja dietyylielohopeasta. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Trietyylialumiini on eniten tuotettu organoalumiiniyhdiste.
Trietyylialumiinia käytetään yhdessä titaanitetrakloridin kanssa niin kutsuttuna Ziegler–Natta-katalyyttinä polyalkaanien valmistamiseen alkeeneista. Yhdistettä käytetään myös pitkäketjuisten alkoholien ja lakeenien valmistamiseen. Näissä reaktioissa trietyylialumiini reagoi eteenin tai jonkin muun alkeenin kanssa muodostaen organoalumiinikompleksin. Tämä organoalumiinikompleksi muodostaa joko pitkä ketjuisen alkeenin kuumennettaessa nikkelikatalyytin läsnä ollessa tai hapetetaan ja hydrolysoidaan alkoholiksi. Muita aineen käyttökohteita ovat muiden organoalumiiniyhdisteiden valmistus, syklopropanointireaktiot ja katalyyttinä selektiivisissä hydrosyanointireaktioissa, joissa syanoivana reagenssina käytetään vetysyanidia tai trimetyylisilyylisyanidia. Lisäksi ainetta voidaan käyttää eräissä sovelluksissa polttoaineena.
Trietyylialumiinidimeeri
Trifenyylimetaani

| Trifenyylimetaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Bentshydryylibentseeni
CAS-numero:  519-73-3
PubChem CID:  10614
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)C(C2=CC=CC=C2)C3=CC=CC=C3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C19H16
Moolimassa:  244,318 g/mol
Sulamispiste:  92 °C
Kiehumispiste:  358 °C
Tiheys:  1,014 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Trifenyylimetaani (C19H16) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trifenyylimetaani on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteellä on kolme eri kidemuotoa, joista yksi on stabiili ja kaksi metastabiilia. Trifenyylimetaani on veteen liukenematonta ja liukenee kuumaan etanoliin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja kloroformiin. Trifenyylimetaanin tertiäärinen protoni on poikkeuksellisen hapan, ja hyvin voimakkaat emäkset, esimerkiksi natriumamidi, voivat vastaanottaa sen. Tällöin muodostuu trifenyylimetyyli- eli trityylianioni. Kromaatit hapettavat trifenyylimetaanin trifenyylimetanoliksi.
Valmistus ja käyttö

Trifenyylimetaania voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa bentsaalikloridin ja bentseenin välinen reaktio alumiinikloridin toimiessa katalyyttinä, bentseenin ja tetrakloorimetaanin reaktiossa muodostuvan trifenyylimetyylikloridin pelkistys, bentseenin reaktio kloroformin kanssa, difenyylikloorimetaanin reaktio fenyylimagnesiumbromidin kanssa ja difenyylimetanolin kondensoiminen bentseenin kanssa väkevän rikkihapon läsnä ollessa.
Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden valmistuksessa.
Trifenyylifosfiinioksidi

| Trifenyylifosfiinioksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Difenyylifosforyylibentseeni
CAS-numero:  791-28-6
PubChem CID:  13097
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)P(=O)(C2=CC=CC=C2)C3=CC=CC=C3 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C18H15OP
Moolimassa:  278,27 g/mol
Sulamispiste:  156,5 °C 
Kiehumispiste:  > 360 °C
Liukoisuus veteen:  62,8 mg/l (20 °C) 
Trifenyylifosfiinioksidi (C18H15OP) on orgaaninen fosforiyhdiste, jota syntyy usein sivutuotteena kemiallisessa synteesissä käytettäessä trifenyylifosfiinia. Ainetta käytetään yhdisteiden kiteyttämiseen ja palamisen hidastamiseen.. Trifenyylifosfiini muodostaa myös kompleksiyhdisteitä useiden metallien kanssa.
Ominaisuudet ja rakenne

Huoneenlämpötilassa trifenyylifosfiinioksidi on valkoista tai ruskehtavaa kiinteää ainetta. Se on vain hieman liukoista veteen, mutta liukenee paremmin muihin poolisiin liuottimiin kuten metanoliin ja tetrahydrofuraaniin.
Trifenyylifosfiinioksidikiteillä on kaksi päämuotoa, monokliininen ja ortorombinen. Rakenne ei kuitenkaan ole täysin jäykkä vaan fenyylirenkaiden ja fosforin välinen sidos pääsee kiertymään. Sidoskulmien vaihtelun vuoksi trifenyylifosfiinioksidi esiintyy 62 erilaisessa kidekonformaatiossa.
Trifenyylifosfiinioksidi kiteytyy itse helposti. Yhdisteen fosforiatomi ottaa melko helposti vastaan protonin. Lisäksi yhdisteen happiatomi muodostaa vetysidoksia trifenyylifosfiinioksidikomplekseissa, mikä tekee myös yhdisteestä käyttökelpoisen muiden yhdisteiden kiteyttämisessä.
Trifenyylifosfiinioksidi muodostaa kompleksiyhdisteitä useiden metallikationien kanssa. Näitä ovat muun muassa lantanidit, skandium, yttrium, beryllium, rodium ja tina.
Trifenyylifosfiinioksidi orgaanisen synteesin sivutuotteena

Trifenyylifosfiinioksidia syntyy useiden orgaanisten reaktioiden sivutuotteena, kun reaktioissa käytetään trifenyylifosfiinia. Tällaisia reaktioita ovat esimerkiksi Wittigin, Staudigerin ja Mitsunoboun reaktiot. Trifenyylifosfiinioksidia syntyy myös, kun alkoholeista syntetisoidaan alkyylihalogenideja.
Trifenyylifosfiinioksidin voi pelkistää takaisin trifenyylifosfiiniksi trikloorisilaanin avulla. Pelkistys voi tapahtua joko amiinikatalyytin kanssa tai ilman sitä. Voidaan käyttää myös poolittomia liuottimia, mutta nekään eivät ole välttämättömiä.
Trifenyylifosfiinioksidi on melko vaikea erottaa halutuista tuotteista. Käytettäessä kromatografisia erotusmenetelmiä poistettavan trifenyylifosfiinioksidin mukana saataa poistua myös toivottuja yhdisteitä. Aine voidaan saostaa kiteiksi lisäämällä tuotteiden seokseen eetteriä. Voidaan myös käyttää muita fosfiiniyhdisteitä, jotka ovat helpommin poistettavia synteesin aikana.
Arnold Veimer

| Arnold Veimer |
| --- | --- |

Neuvosto-Viron pääministeri
 1944 - 1951  
Edeltäjä:  Oskar Sepre
Seuraaja:  Aleksei Müürisepp
Neuvosto-Viron tiedeakatemian puheenjohtaja
 1968-1973  
Edeltäjä:  Johan Eichfeld
Seuraaja:  Karl Rebane
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1903 Tallinna, Viro
Kuollut: 3. maaliskuuta 1977 (73 vuotta) Tallinna, Viro
Kansalaisuus:  virolainen
Tiedot
Puolue:  Viron kommunistinen puolue (EKP)
Muut puolueet:  Neuvostoliiton kommunistinen puolue (NKP)
Arnold Veimer (20. kesäkuuta 1903 Tallinna – 3. maaliskuuta 1977 Tallinna) oli virolainen kommunistipoliitikko, joka toimi Viron sosialistisen neuvostotasavallan ministerineuvoston puheenjohtajana vuosina 1944–1951.
Nuoruuden vallankumouksellinen Virossa

Arnold Veimer kävi koulunsa Raplan maakunnassa Vahastussa. Hän kävi lukion Tallinnassa silloisessa Tallinnan kaupungin poikalyseossa (Tallinna linna Poeglaste Gümnaasium). Hän oli liittynyt vallankumoukseliseen työväenliikkeeseen jo vuonna 1919 ja liittyi maanalaiseen Viron kommunistiseen puolueeseen vuonna 1922. Marraskuussa 1924 Veimer tuomittiin useiden muiden kommunistien kanssa niin sanotussa 149:n prosessissa elinkautiseen vankeuteen.
Vankeutta kesti aina vuoteen 1938, jolloin presidentti Konstantin Päts armahti yleisessä armahduksessa myös kommunistit.
Neuvostovalta Viroon ja mukana puna-armeijassa

Neuvostoliiton miehitettyä Viron tasavallan Viron kommunistinen puolue nousi maan alta 4. heinäkuuta 1940 kärjessään Karl Säre ja Johannes Lauristin. Kommunistien vallanottoon kuului liittyminen Neuvostoliittoon, jota varten muodostettu riigivolikogun valtuuskunta kävi 23. heinäkuuta anomassa liittymistä Neuvostoliittoon. Uusi Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvosto esimiehenään Johannes Lauristin muodostettiin 25. elokuuta 1940. Veimer oli aktiivisti mukana kesällä 1940 tapahtuneessa virolaisen teollisuuden kansallistamisessa. Veimer valittiin Lauristinin johtamaan Neuvosto-Viron ensimmäiseen kansankommissaarien neuvostoon kevyestä teollisuudesta vastaavaksi kansankomissaariksi. Hänet valittiin keväällä 1941 Viron kommunistipuolueen keskuskomitean jäseneksi. Hän suoritti vuonna 1941 Tarton yliopiston taloustieteellisessä tiedekunnassa loppututkinnon keväällä 1941.
Saksan hyökättyä kesällä 1941 Neuvostoliittoon Veimer johti Tallinnassa elokuussa 1941 toteutettua poltetun maan taktiikkaa NKVD:n kanssa ennen vetäytymistä kaupungista. Alkuvuodesta 1942 kansankomissaarit jatkoivat Venäjällä toimintaansa. Veimer toimi sodan aikana Lauristinin elokuussa 1941 tapahtuneen kuoleman jälkeen kansankomissaarien neuvoston esimiehen sijaisena vuosina 1942–1944.
Sodanjälkeisen Neuvosto-Viron johtajia

Puna-armeijan vallattua Viron syys-lokakuussa 1944 neuvostovalta pystytettiin uudelleen, ja Veimeristä tuli Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Kansankomissaarien neuvosto muutettiin 25. maaliskuuta 1946 ministerineuvostoksi, ja Veimer jatkoi sen pääministeriä vastaavana puheenjohtajana. Hän vieraili ensimmäisenä Neuvosto-Viron johtajana Suomessa toukokuussa 1947, mutta varsinaisesti yhtenä eduskunnan 40-vuotisjuhlaan lähetettynä Neuvostoliiton valtuuskunnan jäsenenä.
Tähän ajanjaksoon liittyvät maaliskuun 1949 kyyditykset, joissa maaseudun itsenäisten tilojen perheitä kyyditettiin Siperiaan, koska maatalouden kollektivointi oli tapahtunut Neuvostoliiton kommunistijohdon mielestä liian hitaasti ja virolaisten vastarinta haluttiin ylipäätään tukahduttaa. Veimer oli mukana hyväksymässä yli 20 000 virolaisen kyyditetyn allekirjoituksellaan pääministerinä.
Maaliskuussa 1950 tapahtunut EKP:n pääsihteerin Nikolai Karotammen syrjäyttäminen aiheutti laajan puhdistuksen Neuvosto-Viron silloisessa kommunistisessa johdossa. Kyse oli ”porvarillisen nationalismin” vastaisesta kampanjasta, jossa alkuperäisiä virolaiskommunisteja poistettiin EKP:n johdosta. Neuvostoliitossa tapahtuneisiin aiempiin puhdistuksiin verrattuna Veimerin kohtalo oli helppo, sillä hän koki vain arvonalennuksen. Hänet siirrettiin Neuvosto-Viron tiedeakatemian osastonjohtajaksi, missä tehtävässä hän oli vuosina 1951–1952.
Josif Stalinin kuolemaa seuranneen suojasään seurauksena Veimer palasi vuonna 1957 Neuvosto-Viron hallituksen alaisen talousneuvoston puheenjohtajaksi. Vuosina 1968–1973 hän johti Neuvosto-Viron tiedeakatemiaa.
Arnold Veimer valittiin Neuvosto-Viron korkeimpaan neuvostoon vuosiksi 1940–1955 ja 1967–1977 ja Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon 1941–1954 ja 1958–1966. Hänet palkittiin vuonna 1970 arvonimellä "Neuvosto-Viron ansioitunut tiedemies" ja vuonna 1973 hänestä tuli Sosialistisen työn sankari.
Veimerin muisto

Arnold Viemer kuoli vuonna 1977, ja hänet haudattiin Tallinnan Metsaäkalmistuun.
Veimerin kuoleman jälkeen neuvostohallinto nimesi Tallinnan Kivila-kadun (Kivila tänav) Arnold Veimerin kaduksi (Arnold Veimeri tänav) vuosiksi 1981–1995. Myös lämpö- ja sähköfysiikan instituutti nimettiin hänen mukaansa vuonna 1984. Neuvostovirolainen tutkimusalus nimettiin Arnold Veimeriksi, mutta Viron itsenäistyttyä uudelleen laiva sai nimen Livonia.
Qatarin Grand Prix 2023

|  Qatarin Grand Prix 2023  |
| --- | --- |
 17. osakilpailu 22 osakilpailusta kaudella 2023. 

Päivämäärä:  8. lokakuuta 2023
Rata:  Lusail International Circuit
Sijainti:  Al-Dayyan, Qatar
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,419 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,611 km
Sää:   Selkeä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Paaluaika:  1.23,778
Sprinttikilpailu
Voittaja:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Toinen:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Kolmas:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Palkintokoroke
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Kierrosaika:  1.24,319 (kierroksella 56)
Qatarin Grand Prix 2023 (virallisesti Formula 1 Qatar Airways Qatar Grand Prix 2023) oli Formula 1 -kauden 2023 17. osakilpailu, joka ajettiin 8. lokakuuta Lusail International Circuitin moottoriradalla Qatarissa.
Vapaat harjoitukset

Vapaiden harjoitusten nopein oli Red Bullin Max Verstappen ennen Ferrarin Carlos Sainzia ja Charles Leclerciä.
Aika-ajot

Verstappen ajoi paalupaikalle ennen Mercedeksen George Russellia ja Lewis Hamiltonia.
Sprinttiaika-ajot (Sprint Shootout)

McLarenin Oscar Piastri ajoi sprinttipaalupaikalle ennen tallikaveriaan Lando Norrisia ja Verstappenia.
Sprinttikilpailu

Piastri ajoi sprinttikilpailun voittoon, Verstappen oli toinen ja Norris kolmas.
Kilpailu

Verstappen ajoi kilpailun voittoon, Piastri oli toinen ja Norris kolmas.