stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etninen profilointi

Etninen profilointi (käytetään myös nimitystä rodullistettu profilointi, racial profiling) tarkoittaa sitä, että henkilö pysäytetään yksinomaan tai pääasiallisesti hänen etnisen taustan, ihonvärin tai uskonnon perusteella.
Pysäytyksen aikana halutaan esimerkiksi selvittää pysäytetyn henkilöllisyys, tehdä hänelle tarkastus tai ottaa hänet kiinni ilman mitään kunnollista syytä. Näihin syihin nojautuva profilointi on syrjivää, koska siinä asetetaan ihmiset eriarvoiseen asemaan täysin laittomin perustein. Itse asiassa syrjivän etnisen profiloinnin kielto on niin ehdoton, että välitön syrjivä kohtelu ei ole oikeutettua edes yleisen hätätilan, kuten julkiseen tilaan kohdistuneen turvallisuusuhan aikana. Tämä nimittäin rikkoo räikeästi yksilön perusoikeuksia, minkä takia Länsimaissa etninen profilointi on kielletty niin kansainvälisissä kuin kansallisissa lainsäädännöissä. Esimerkiksi kaikki Euroopan ihmisoikeussopimuksen allekirjoittaneet jäsenvaltiot ovat sitoutuneet turvaamaan yksilön oikeuksien toteuttamisen omassa lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä.
Etninen profilointi johtaa siihen, että yksilö on tilanteessa, jossa hänen asemaansa yhteiskunnan tasavertaisena yhteisön jäsenenä on loukattu. Ihmisoikeudet kuuluvat kaikille yksilön taustasta riippumatta eikä kokonaisia ryhmiä pitäisi leimata yksittäisten henkilöiden tekojen perusteella (Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeudet).Systemaattiset pysäytykset julkisilla paikoilla koetaan paitsi nöyryyttäviksi myös omaa ihmisarvoa loukkaavaksi ja niistä halutaan päästä yli niin nopeasti kuin mahdollista. Syrjintäkokemukset vaikuttavat eri tavalla eri uhrien käyttäytymiseen. Osa kieltää kokonaan tulleensa syrjityksi, toiset ryhtyvät välttelemään tiettyjä tilanteita, paikkoja tai ihmisiä. Osa saattaa jopa kieltää itseltään syrjivään kohteluun johtaneen identiteettinsä osan tai pyrkiä peittämään sen. Jotkut taas turhautuvat tilanteeseen ja luovuttavat puolustamasta omia oikeuksiaan.  Syrjivä etninen profilointi voi siis paitsi vaikuttaa koettuun luottamukseen myös yhteenkuuluvuuden tunteeseen, identiteettiin sekä siihen, miten hän toimii omassa arkiympäristössään.Esimerkiksi Arman Alizadin Arman Pohjantähden alla -ohjelman 11.4.2017 esitetyssä jaksossa romaninainen kertoo kaupassa tapahtuvien tarkastusten olevan hyvin nöyryyttäviä, ja niiden selittäminen omille pienille lapsille on erittäin vaikeaa.
Ero profilointiin

Etninen profilointi on hyvä osata erottaa siitä yleisestä profiloinnista, jota käytetään apuvälineenä lainvalvonnan, yksityisen turvallisuusalan ja järjestyksenvalvonnan kentällä. Yleisellä profiloinnilla tarkoitetaan yksilön yleisen habituksen, eli muuttumattomien (esimerkiksi ikä, sukupuoli ja pituus) ja muuttuvien (esimerkiksi hermostuneisuus tai epäjohdonmukainen käyttäytyminen) ominaispiirteiden luokittelua sekä niihin perustuvaa analysointia, jonka pohjalta kartoitetaan mahdolliset riskitekijät ympäristössä.Riskien laskeminen liittyy muuttuneeseen rikoksentorjuntapolitiikkaan. Tällä tarkoitetaan siis matemaattista toimenpidettä, jossa lasketaan todennäköisyyksiä erilaisille rikoksille ja niiden tapahtumisen mahdollisuudelle erilaisissa tilanteissa. Nykyään rikoksentorjuntapolitiikassa korostuu ennakointi ja riskienhallinta, toisin sanoen mahdolliset uhkatekijät pyritään kartoittamaan etukäteen ja siten tehdä ennakoivia toimenpiteitä. Profilointi on siis keskeisessä asemassa rikollisuuden ehkäisemistoiminnassa.
Profilointi pohjautuu poliisin, tullin tai turvallisuusalan työntekijän tekemiin havaintoihin, kokemukseen ja koulutukseen, jotka mahdollistavat niin rikollisten kuin lakia näkymättömästi rikkovien henkilöiden kiinniottamisen. Näin ollen käsitystä yksilön habituksesta ei voi muodostaa pelkästään hänen ulkonäkönsä perusteella vaan kokonaiskuvan muodostamiseksi tarvitaan myös erilaisia sosiaali- ja käyttäytymistieteistä ammennettuja mekanismeja, jotka selittävät laajemmin yksilön käyttäytymistä. Esimerkiksi poliisi ei voi epäillä henkilöä terroristiksi pelkästään ihonvärin tai vaatetuksen perusteella vaan tarvitaan myös muita havaintoja, kuten hermostunut käyttäytyminen yhdistettynä liialliseen hikoiluun tai jotain muuta epäilyä tukevaa taustateoriaa, jotta henkilö voidaan pysäyttää rikoksesta epäiltynä. Mikäli poliisi pysäyttää henkilön epäiltynä pelkästään hänen ihonvärinsä perusteella, on viranomainen syyllistynyt syrjivään etniseen profilointiin. Mikäli poliisi taas käyttää ihonväriä vain osana profilointia, kyseessä on laillinen etninen profilointi. Toisin sanoen ulkonäkö vaikuttaa poliisin arvioon, mutta eri asia on se, kuinka paljon se vaikuttaa varsinaisten toimenpiteiden toteuttamiseen.lähde?
Tapausesimerkit > Rosalind Williams Lecraft

Rosalind Williams Lecraft oli vuonna 1992 espanjalaisella juna-asemalla, kun poliisi lähestyi ja pyysi häntä näyttämään henkilöllisyyspapreita. Williams Lecraftin kysyessä syytä, miksi hän on ainoa, joka pysäytettiin asemalla, totesi poliisi hänelle "It's because you"re black." ("Koska olet musta.") Samana päivänä Williams Lecraft meni tekemään poliisiasemalle kantelun rodullisesta syrjinnästä. Kymmenen vuotta myöhemmin Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomitea totesi Espanjan valtion syyllistyneen lainvastaiseen profilointiin. Tuomio on historiallisesti erittäin merkittävä, koska se on ensimmäinen tuomio, jossa YK:n tasoinen elin tuomitsi poliisin rodun ja etnisen alkuperän perusteella tekemät henkilötarkastukset. Vuonna 2009 Espanjan valtio pyysi julkisesti anteeksi tapahtunutta.
Tapausesimerkit > Musta Barbaari

Epäilykset Suomessa tapahtuvasta etnisestä profiloinnista nousivat viime vuonnamilloin? esiin sekä poliisin tekemien tehovalvontaiskujen että Mustan barbaarin kirjoittaman Facebook-kirjoituksen myötä. Varsinkin Musta barbaarin tapaus sai paljon mediahuomiota ja nousi yhteiskunnallisen keskustelun keskiöön. Kaikki alkoi siitä, kun rap-artisti Musta barbaari kirjoitti julkisellaa Facebook-sivustollaan äitinsä ja siskonsa joutuneen eräänä iltana poliisin pysäyttämäksi Helsingissä. Poliisi oli pyytänyt äitiä ja siskoa näyttämään passejaan. Naiset kummastelivat asiaa ja kysyivät, miksi poliisi haluaa nähdä heidän henkilöllisyyspaperinsa, mutta eivät saaneet selitystä. Sisko kieltäytyi antamasta papereitaan, koska ei ollut saanut mitään perusteltua syytä toimenpiteelle. Lopulta tilanne päättyi siihen, että sisko pistettiin rautoihin. Perhe epäili pysäytyksen johtuneen naisten ulkonäöstä, minkä takia he halusivat tehdä valituksen poliisin toiminnasta. Myöhemmin tapauksen esiselvityksessä todettiin, että poliisilla oli ulkomaalaislain nojalla toimivalta tarkistaa naisten henkilöllisyys eli toisin sanoen poliisi ei ole tapauksessa syyllistynyt etniseen profilointiin.
Laillisuudesta huolimatta tapaus sai paljon mediahuomiota ja asiasta käyty julkinen keskustelu pakotti viranomaiset ottamaan kantaa sekä etniseen profilointiin että Suomessa harjoitettavaan ulkomaalaisvalvontaan Suomessa ulkomaalaisvalvonta määritellään ulkomaalaislaissa poliisin ja rajavartiolaitoksen lakisääteiseksi tehtäväksi, jonka ensisijaisena tarkoituksena on laittoman maassa oleskelun torjunta. Ulkomaalaisvalvonnan tulee perustua viranomaisen tekemään kokonaisarvioon eli joko ennakkotietoon, kokemukseen, analyysiin tai saatuihin vihjeisiin. Ulkomaalaisvalvonnan yhteydessä viranomaisella on oikeus tarkastaa pysäytetyn henkilöllisyys hänen oikeuksiaan samalla kuitenkin kunnioittaen. Suomessa etnistä profilointia epäillään tapahtuvan ulkomaalaisvalvonnan yhteydessä.
Valvonta, etniset vähemmistöryhmät ja luottamus

Etninen profilointi liittyy virkavallan ja etnisten vähemmistöjen väliseen suhteeseen. On tarkasteltava toisaalta virkavallan suhtautumista etnisiin vähemmistöihin ja myös toisaalta etnisten vähemmistöjen suhtautumista poliisiin. Poliisityössä käytännön haaste on painotella ennakoinnin ja tasavertaisen kohtelun välillä. Poliisin on tehtävä stereotypioita ja yleistyksiä, jotta rikosten ennakointi on mahdollista. Kuitenkin tämän perustuessa vain ulkoisiin piirteisiin, kontrolli painottuu huono-osaisiin (esim. Harrikari 2006 ja Korander 1998) ja profilointi on ennakkoluuloista (Korander 2004) ja siten syrjivää. Rikosten ennakointiin vaikuttavat kuitenkin myös monet muut tekijät, kuten ikä ja käyttäytyminen, joten poliisin toimintaa ei voi yksiselitteisesti arvostella. Etnisen syrjinnän ja rikosoikeusjärjestelmän välisestä suhteesta on tehty Pohjoismaissa vain vähän tutkimusta ja tieteelliselle tutkimukselle on tarvetta. Yleinen käsitys kuitenkin on, että esimerkiksi heikommasta yhteiskunnallisesta asemasta olevat henkilöt pidätetään helpommin.
Valvonta, etniset vähemmistöryhmät ja luottamus > Eurooppa

Euroopan unionin perusoikeusviraston vuonna 2010 tekemän vähemmistöjä ja syrjintää koskevan tutkimuksen mukaan poliisin kohtelun kokeminen syrjiväksi on selkeästi yhteydessä poliisia kohtaan koettuun luottamukseen. Tutkimus pohjautuu 23 500 maahanmuuttajan ja etnisen vähemmistön edustajan haastatteluun 27:stä Euroopan unionin jäsenvaltiosta. Tutkimuksessa ilmeni, että etniseen vähemmistöön kuuluvien kokemukset ja näkemykset poliisista ovat valtaväestöön verrattuna huomattavasti paljon negatiivisempia. Epäluottamus johtui sekä poliisiin kohdistuvista ennakkoluuloista että omakohtaisista negatiivisista kokemuksista. Käytännössä epäluottamus ilmeni poliisien välttelemisenä ja rikoksista ilmoittamatta jättämisinä. Esimerkiksi joka toinen väkivaltaa kokeneista vastaajista kertoi jättäneensä ottamatta yhteyttä poliisiin, vaikka olivat joutuneet väkivallan, uhkailun tai vakavan häirinnän kohteeksi. Tämä johtui suurimmaksi osaksi siitä, että vastaajat eivät uskoneen poliisin pystyvän tekemään asialle mitään.
Valvonta, etniset vähemmistöryhmät ja luottamus > Eurooppa > Englanti ja Wales

Englannissa ja Walesissa on tehty tutkimusta eri etnisten ryhmien välillä olevasta luottamuksesta virkavaltaa kohtaan 2000-luvulla. Tutkimuksessa selvisi, että 38 % mustista, 23 % aasialaisista ja 15 % oli ärsyyntynyt poliisin käytökseen viimeisen viiden vuoden aikana ja syitä olivat esimerkiksi epäkohtelias käytös. Poliisiin kuitenkin luotettiin myös paljon: 54 % valkoisista, 42 % aasialaisista ja 40 % mustista olivat hyvin tyytyväisiä tai tyytyväisiä poliisin toimintaan. Kuitenkin mustien on havaittu tutkimustiedon valossa olevan yleisesti tyytymättömiä poliisin toimintaan ja tämä vaikuttaa siihen, miten mustat suhtautuvat poliisia kohtaan. He ryhtyvät epätodennäköisemmin yhteistyöhön poliisin kanssa kuin esimerkiksi valkoiset. Tämän lisäksi mustaihoisilla oli voimakas kokemus siitä, että poliisit kohtelevat tiettyjä etnisiä ryhmiä epäreilusti. Home Office Citizen Survey –kyselyssä (2005) tutkittiin etnisten ryhmien luottamusta poliisia kohtaan. Tutkimuksessa huomattiin selkeitä luottamuseroja eri etnisten ryhmien välillä: valkoihoiset raportoivat luottavansa poliisiin 80 % paljon tai hyvin paljon, kun vastaavat luvut olivat aasialaisilla 79 %, etnisesti monitaustaiset (“mixed”) ja tummaihoisilla 69 %.
Valvonta, etniset vähemmistöryhmät ja luottamus > Eurooppa > Suomi

Suomessa Egharevba (2004) on tutkinut Turussa afrikkalaisten maahanmuuttajien ja poliisin välistä yhteyttä. Tutkimuksesta selvisi, että 60 % Turun seudun afrikkalaisista maahanmuuttajista olivat kokeneet ”rodullista vääristymää” (racial bias) poliisin toiminnassa heitä kohtaan. Tämä tarkoitti aiheettomia pysäytyksiä ja ennakkoluuloisia asenteita. Tutkijan mukaan afrikkalaiset maahanmuuttajat ovat Suomessa syrjitty ja marginalisoitu vähemmistö. Vähemmistöryhmän keskuudessa havaittiin yleistä tyytymättömyyttä ja epäluottamusta poliisia kohtaan. Pitkänen ja Kouki (2002) haastattelivat poliiseja Suomessa ja tutkimuksessaan he havaitsivat 55 % uskovan maahanmuuttajien tekevän enemmän rikoksia ja 53 % uskovan maahanmuuttajien hyväksikäyttävän Suomen hyvinvointijärjestelmää. Tällä hetkellä Suomessa vallitsee siis molemminpuolinen epäily ja epäluottamus – sekä etnisen vähemmistön että poliisin. Afrikkalaisten maahanmuuttajien lisäksi Suomessa tutkittu erityisesti romaneja kontrollin kohteena. Mäkinen (2007) kuvasi Pro Gradu –tutkielmassaan, kuinka kauppakeskuksissa romaneihin kohdistui herkemmin kontrollia ja heitä tarkkailtiin enemmän. Grönfors (1981;1979) havaitsi poliisin olevan suvaitsematon romaneja kohtaan ja kohdistavan heihin poikkeuksellisen paljon valvontaa.
Valkoihoisten luottamus Suomessa poliisiin on yleisesti korkea kansainvälisesti verrattuna (Kääriäinen 2008), mutta afrikkalaiset maahanmuuttajat kokivat poliisin toimivan heitä kohtaan epätasa-arvoisesti. Yhdysvalloissa tehty tutkimus oli tämän kanssa yhdenmukainen (Henderson et. Al. 1997). Tutkimuksissa on myös havaittu, että etnisistä taustoista olevat henkilöt kokevat enemmän rikollisuuden pelkoa ja erityisesti pelkoa joutua viharikoksen ja rasistisen teon uhriksi (Chongatera 2013). Heikko luottamus poliisiin ja rikoksen uhriksi joutumisen pelko ovat tyypillisempiä etnisistä taustoista olevilla henkilöillä kuin kantaväestöllä. Luottamuksen puutteeseen syyksi on esitetty vastavuoroisuuden puutetta, johon luonnollisesti on ehdotettu ratkaisuksi vastavuoroisuuden lisäämistä poliisien ja etnisten ryhmien välille. Mitä enemmän nämä ryhmät ovat tekemisissä keskenään, sitä enemmän ne ymmärtävät toisiaan (Meliala 2001).
Helsingin turvallisuustutkimus (2017) on tutkinut kaupunkilaisten kokemusta turvallisuudesta ja luottamusta poliisiin. Luottamus Helsingin Poliisiin vuonna 2015 vieraskieliset luottivat joko paljon (33,7 %) tai melko paljon (46,3 %). Vastaava luku helsinkiläisillä suomen- tai ruotsinkielisillä oli 83,5 %.Tämä ei ollut samanlinjainen tulos kuin Egharevban (2004) havaitsemat tutkimustulokset Turusta. On kuitenkin huomioitava, että “vieraskielinen” -määritelmän alla on monenlaista ryhmää edustettuna. Näitä ryhmiä ovat esimerkiksi työperäiset maahanmuuttajat, maahanmuuttajat, pakolaiset ja niin edelleen. Kyselyyn vastaaminen on edellyttänyt myös yhteistä kieltä haastatellun ja haastateltavan välillä. Turun tutkimuksessa puolestaan tiedettiin tarkkaan tutkimukseen osallistuneen tausta.
Valvonta, etniset vähemmistöryhmät ja luottamus > Yhdysvallat

Vuonna 2015 Gallupin tekemän kyselyn mukaan vain 52 % vastaajista luotti Yhdysvalloissa poliisin, mikä on 4 % vähemmän kuin vuonna 2013 ja 7 % vähemmän kuin vuonna 2009. Luottamus poliisiin väheni kaikkien rodullistettujen ryhmien kohdalla, mutta muutos oli kaikkein suurinta latinalaisamerikkalaisten kohdalla. Vastanneista poliisin kertoi luottavansa 57 % valkoihoisista, 52 % latinalaisamerikkalaisista ja vain 30 % tummaihoisista.
Yhdysvaltalaiset poliisia käsittelevät tutkimukset antavat hyvin samansuuntaisia tuloksia luottamuksen ja koetun oikeudenmukaisuuden suhteen kuin eurooppalaiset tutkimukset. Useassa rodullista profilointia käsittelevässä tutkimuksessa tummaihoiset ja latinalaisamerikkalaiset vastaajat uskovat valkoihoisia vastaajia vähemmän poliisin tekemien pysäytysten laillisuuteen sekä raportoivat huomattavasti enemmän poliisin käyttäytyneen epäasiallisesti pysäytysten aikana. Tämä vaikuttaa olennaisesti poliisia kohtaan koettuun luottamukseen, sillä ilman kunnollista syytä tehdyt pysäytykset paitsi kyynistävät yksilöä myös vähentävät huomattavasti luottamustaan poliisiin. Esimerkiksi Hagan (2005) toteuttamassa laajassa kyselytutkimuksessa latinalaisamerikkalaiset ja tummaihoiset nuoret kertoivat kokevansa kontrollin epäoikeudenmukaisemmaksi kuin valkoihoiset nuoret.
Etnistä profilointia käsittelevä tutkimus

Yhdysvalloissa rodullistetusta profiloinnista on tehty useita laadullisia ja määrällisiä tutkimuksia viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana. Terminologia eroaa hieman eurooppalaisesta tutkimuksesta, sillä yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa käytetään hyvin usein käsitteitä rotu (race), black (tummaihoinen), hispanic (latinalaisamerikkalainen) ja white (valkoihoinen). Eurooppalaisessa etnistä profilointia koskevassa tutkimuksessa taas käytetään enemmän termejä etninen vähemmistö (ethnic minorities), valtaväestö (Member of State) tai puhutaan kuvailevasti jostakin tietystä etnisestä vähemmistöryhmästä tai vähemmistökansalaisuudesta esimerkiksi romanialaisista (Roma) tai Saharan eteläpuolisesta Afrikasta tulevat henkilöt (Sub-Saharan Africans). Erot johtuvat pitkälti poliittis-historiallista syistä.
Etnistä profilointia käsittelevä tutkimus > Eurooppa > Englanti ja Wales

Kun Suomessa puhutaan etnisestä profiloinnista, Englannissa ja Walesissa käytetään termiä racial profiling, joka suoraan käännettynä tarkoittaa rodullistettua profilointia. Englannissa etnistä profilointia harjoitetaan suhteellisen avoimesti, sillä Ministry Of Justice kerää ja julkaisee tilastoja rodun ja rikosoikeusjärjestelmän (Statistics on Race and the Criminal Justice System) välisestä yhteydestä. Tämän raportin (2010) mukaan poliiseilla on valta oikeudet pysäyttää ja tutkia yksilöt. Toimintaa oikeuttavat niin kutsuttu PACE eli Police and Criminal Evidence Act 1984, the Criminal Justice and Public Order Act 1994 osio 60 ja the Terrorism Act 2000 osa 44. Raportti koskee Englantia ja Walesia, ja sen mukaan mustaihoiset pysäytetään huomattavasti useammin kuin valkoihoiset. Pysäytykset, jotka pohjautuivat etniseen profilointiin, yleistyivät raporttien 2004/2005 ja 2008/2009 välisenä aikana. Vain alle 10 % pysäytyksistä johti pidätykseen. Vuoden 2008/2009 raportin mukaan erityisesti Lontoossa Stop and Search –tutkimispysäytyksiä kohdistui henkilöihin, jotka olivat etnisistä taustoista: 210 suhteessa 1000 pysäytykseen tehtiin mustaihoisille, kun vastaava luku oli valkoihoisilla 47. Muualla Englannissa ja Walesissa vastaavat luvut olivat 14 valkoihoisille ja 47 mustaihoisille. Tätä alueellista eroa raportissa tulkittiin niin, että suurin osa etnisistä taustoista olevilla asuu Englannin pääkaupungissa Lontoossa. Raportin mukaan siis mustaihoiset pysäytettiin valkoihoisiin verrattuna vuonna 7,2 kertaa todennäköisemmin ja aasialaiset 2,1 kertaa todennäköisemmin.
On kuitenkin muistettava, että rikostilastot eivät edusta “totuutta” vaan niiden taustalla on jokin poliittinen ideologia, taloudellinen intressi tai päämäärä. Rikostilastot saattavat siis palvella jotain poliittisia tarkoituksia. Tämän lisäksi on myös mahdollista, että itse raportoinnissa tapahtuu systemaattinen virhe tai tietynlaisia rikoksia ja pysäytyksiä jätetään kokonaan raportoimatta. Tilastoja tulkittaessa on siis muistettava aina lähdekritiikki. Tämän lisäksi on huomioitava moraalipaniikin vaikutus rikostilastoihin. Kun mediassa kuvataan tietynlaista rikollisuutta tai rikoksentekijään liittyviä piirteitä, asiasta vironnut julkinen keskustelu aiheuttaa painetta poliittisille päättäjille. Tällöin rahalliset resurssit suunnataan tämän ilmiön ratkaisemiseksi, jolloin rikos saa erityistä huomiota ja tämä näkyy ylikorostuneesti myös rikostilastoissa. Kyse ei ole siis siitä, etteikö ilmiötä olisi aikaisemmin ollut, vaan että se saa yliedustetun aseman tilastoissa. Taloudellisten resurssien suuntaaminen johonkin tiettyyn rikokseen tai rikollisuuteen ovat luonnollisesti pois muun rikollisuuden tutkimuksen rahoituksesta. Piilorikollisuus (the dark figur) eli rikollisuus, joka jää raportoimatta ja mittaamatta, on tärkeä pitää mielessä, kiinnostuksen kohteena on todellinen ilmiö itse tilastoitujen numeroiden sijaan.
Etnistä profilointia käsittelevä tutkimus > Eurooppa > Suomi

Helsingin yliopiston Pysäytetyt-hanke tutkii parhaillaanmilloin? etnistä profilointia Suomessa.
Etnisen profiloinnin torjunta

Jotta etnistä profilointia on mahdollista torjua, se täytyy tunnistaa ilmiönä yhteiskunnallisella tasolla. Tämä tarkoittaa sitä, että poliittiset päättäjät, profilointia työssään toteuttavat viranomaiset ja kansalaiset (etniseen taustaan katsomatta) ymmärtävät ilmiön olemassaolon, sen merkityksen ja mahdolliset seuraukset. Kun ilmiö on tunnustettu, on mahdollista tehdä sitä koskevia toimintapäätöksiä. Viimeisenä vaiheena on tarkastella yhteiskunnassa vallitsevia käytänteitä, säädöksiä ja sääntöjä muuttaen ne tehokkaammiksi ja paremmiksi. Tämä mahdollistaa myös toimivamman rikospolitiikan ja tehostaisi myös oikeiden syyllisten löytämistä. Euroopan unionin tasolla on tehty jo laajaa tausta- ja tutkimustyötä tämän yhteiskunnallisen ongelman ratkaisemiseksi. Tutkimusten mukaan eriarvoisuutta vähentävät käytänteet lisäävät yhteiskunnallista hyvinvointia. Oppaat tarjoavat hyödyllistä informaatiota etnisen profiloinnin ymmärtämistä kokonaisvaltaisesti mustavalkoisen maailmankuvan sijaan. Mustavalkoinen näkökulma “kaikki poliisit ovat rasisteja” ei tarjoa rakentavaa lähtökohtaa tämän haastavan ja moniulotteisen ilmiön ratkaisemiseksi. Tieto on hyödyllistä niin poliiseille, päättäjille, etnisille vähemmistöille sekä järjestöille että poliittisille päättäjille.
Etnisen profiloinnin torjunta > Erilaiset informatiiviset oppaat turvallisuusalan työntekijöille

a. EU:n kehittämä opas: Euroopan unionin perusoikeusvirasto julkaisi vuonna 2011 oppaan nimeltä Kohti tehokkaampaa poliisitoimintaa. Syrjivän etninen profilointi sen tausta ja ehkäiseminen. Opas on käännetty usealle eri kielelle ja se löytyy elektronisena versiona perusoikeusviraston nettisivuilta. Julkaisu on ennen kaikkea tarkoitettu poliisin päällystölle, mutta se sisältää erittäin hyödyllistä tietoa myös muille turvallisuusalan työntekijöille. Oppaassa käydään läpi aiheeseen liittyvää tutkimustietoa sekä pureudutaan etnisyyden, syrjinnän ja profiloinnin käsitteisiin. Julkaisun tarkoituksena on selventää profiloinnin ja syrjivän etnisen profiloinnin välisiä eroja sekä tarjota poliiseille työkaluja oikeanlaisen profiloinnin toteuttamiseen. Opas toimii perusoikeusviraston mukaan käytännön läheisenä apuvälineenä, jota poliisi voi hyödyntää työssään.
b. A Handbook of Good Practices: Sisältää noin sata tapaustutkimusta yhdeksästätoista Euroopan valtiosta ja Yhdysvalloista. Julkaisun tarkoituksena on selventää profiloinnin ja syrjivän etnisen profiloinnin välisiä eroja.
c. Kulttuurien tuntemus ja oikeanlaisten kohtaamisten lisääminen. Esimerkiksi  Romanin ja poliisin kohdatessa -opas.
d. Poliisin eettinen vala: Poliiseilla on Suomessa oma eettinen valansa, jonka vannovat kaikki perustutkinnon 1.10.2000 jälkeen suorittaneet poliisit, jotka tämän jälkeen toimivat poliisin virassa. Valaan on sisällytetty ammattikunnan tärkeimmät arvot ja toimintatavat, joita poliisin odotetaan Suomessa noudattavan. Valan tarkoituksena on parantaa poliisien tietoisuutta niin ammattietiikan, arvojen kuin toimintatapojen suhteen. Vala menee seuraavalla tavalla: “Lupaan parhaan kykyni ja taitoni mukaan käyttäytyä aina ja kaikissa tilanteissa poliisin arvolle sopivalla tavalla. Kunnioitan jokaisen ihmisarvoa ja oikeuksia. Käytän poliisin valtuuksiani lainsäätäjän tarkoittamalla tavalla. Noudatan esimiesteni käskyjä ja olen valmis kohtaamaan poliisin ammattiin liittyvät vaarat. Toimin avoimesti ja sovinnollisuutta edistäen. Käyttäydyn rehdisti, auttavaisesti ja ammatillista yhteishenkeä vahvistaen. Olen oikeudenmukainen ja toimin koko työyhteisön parhaaksi. Tällä tavalla tahdon poliisina palvella.”
Etnisen profiloinnin torjunta > Apua

Suomessa yhdenvertaisuusvaltuutetun puoleen voi kääntyä, jos on kokenut tai havainnut syrjintää iän, alkuperän, kansalaisuuden, kielen, uskonnon, vakaumuksen, mielipiteen,poliittisen toiminnan, ammattiyhdistystoiminnan, perhesuhteiden, terveydentilan, vammaisuuden, seksuaalisen suuntautumisen tai muun henkilöön liittyvän syyn perusteella.
Media

Aihe on herättänyt keskustelua myös Suomessa.