stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalervo Palsa
Elämä > Tuotanto

Palsaan vaikuttivat hänen nuoruudessaan Vincent van Gogh, Alpo Jaakola ja Vilho Lampi sekä kirjallisuudessa erityisesti August Strindberg. Myöhemmin tärkeiksi nousivat muun muassa Otto Dix, Edvard Munch ja Francis Bacon.
Taiteen olemus koostui Palsalla elämän raadollisuudesta, seksuaalisuudesta sekä kuoleman läsnäolosta. Elämänsä aikana hän maalasi yli tuhat taulua mitä erilaisimmilla tekniikoilla. Elinaikanaan Palsan taide leimattiin julkisuudessa pornoksi ja roskaksi. Vasta hänen kuolemansa jälkeen hänen taiteensa arvostus on noussut.
Palsa teki maalauksiensa ja akvarelliensa lisäksi mustaa huumoria sisältäviä sarjakuvia, joiden nimiölehdellä käytti oman nimensä ohella itsestään nimityksiä Porno-Kalle ja markiisi de Palsa. Sarjakuvissaan Palsa käsitteli muun muassa nekrofiliaa, masturbaatiota, miesten välistä seksiä, selibaattia, fetissejä, itsemurhaa ja niistä saattaa syntyä jopa vaikutelma kuin hän olisi luonut kuvitusta seksuaalisia perversioita käsittelevään teokseen. Palsa esiintyy itsekin hahmona joissain sarjakuvissaan. Palsan tunnetuimpiin sarjakuva-albumeihin kuuluu vuonna 1990 ensimmäisen kerran julkaistu Eläkeläinen muistelee, josta on otettu jo kolme painosta. Lisätuloja Palsa hankki myös käännössarjakuvien tekstaajana. Hänen suomeksi tekstaamiinsa sarjakuviin kuuluvat muun muassa Valerian, Corto Maltese, Piko ja Fantasio sekä Smurffit.
Elämä > Toinen tuleminen

Vuonna 1999 Palsan tukija ja ystävä Maj-Lis Pitkänen, jolle Palsa oli testamentannut taideteoksensa, lahjoitti Kiasmalle kokoelmansa, johon kuuluu arviolta 3000 piirustusta, luonnosta, maalausta, grafiikkaa ja veistosta. Kokoelman teoksia oli esillä Kiasmassa suuressa näyttelyssä otsikolla "Kalervo Palsa: Toinen tuleminen" vuonna 2002. Vuonna 2005 kuvattiin Pekka Lehdon elokuva Kalervo Palsa ja kuriton käsi, joka on fiktiivinen elokuva Palsasta. Pääosaa esittää Janne Reinikainen. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2013.
Merkittäviä teoksia

Rauhan paikka, öljyvärimaalaus valtavasta peräaukosta, jota ympäröivät kuvat kaikista boschlaisista kauhukuvista, jotka herkkä taiteilija kykenee kuvittelemaan. Maalauksen keskellä olevasta peräaukosta avautuu ikään kuin ikkunan kautta näkymä lehteä lukevasta miehestä istumassa hilpeänä keinutuolissa ilmeisen piittaamattomana kauhuista.
Missi Paskantaa, mustavalkoinen muutaman sivun sarjakuva, joka koostuu lyhyestä teknisestä kuvauksesta siitä kuinka kauneuskilpailuihinkin osallistuva joutuu ulostamaan. Sarjakuva päättyy kuvitettuun luetteloon erimuotoisista ulosteista, joiden voisi kuvitella tulevan ulos sellaisen naisen peräaukosta sekä asianmukaiseen analyysiin asiasta.
Eläkeläinen muistelee: Harmaa komedia, mustavalkoinen sarjakuva-albumi, joka koostuu ylenpalttisen surrealistisesta homoseksuaalisten ja sadististen tarinoiden kokoelmasta.
Miehen kuukautiset, maalaus miehestä, joka vuotaa verta peräaukostaan.
Vapautuminen, münchhausenilainen maalaus puoliksi ilmassa levitoivasta oman yläilmoja halkovan jättiläispeniksensä ympärille sidottuun naruun hirttäytyvästä miehestä.
Kullervo, maalaus Kalevalan Kullervosta riippumassa hirtettynä ja alastomana puusta ja kaivertamassa puun runkoon puukkomaisella peniksellään Adolf Hitler -sitaattia ”Maailma on voimakkaiden kiertopalkinto”.
Uusi ihminen, öljyvärimaalaus miehestä synnyttämässä peräaukkonsa kautta.
Henkien kohtaaminen, öljyvärimaalaus, jossa esiintyvät Lapin taiteilijat Reidar Särestöniemi, Timo K. Mukka ja Palsa itse.
Kirjallisuutta > Palsan teoksia

Antaa salaman tulla, minä odotan: Kalervo Palsan kirjeitä.  (Toimittanut Maj-Lis Pitkänen)  Helsinki:  Johnny Kniga, 2015.  ISBN 978-951-0-41288-6
Eläkeläinen muistelee: Harmaa komedia.  (Esipuhe Pekka Rönkkö)  Helsinki:  Like, 1990 (3. painos 2002).  ISBN 951-8929-19-X
Heittäytyminen: Kalervo Palsan sarjakuvia.  Turku:  Zum Teufel, 2010.  ISBN 978-952-5754-23-0
Kalervo Palsan päiväkirjat: Merkintöjä vuosilta 1962–1987.  (Toimittanut Maj-Lis Pitkänen)  Helsinki:  WSOY, 1990.  ISBN 951-0-16567-0  2. nidottu painos 2002.
Kuolema ja intohimo.  Kemi:  Kemin sarjakuvakeskus, 1988.  ISBN 952-9686-91-9
Le mort et la passion: Bandes dessinnées du Cercle Polaire.  (Toimittanut Pekka Rönkkä)  Kemi:  Kemin sarjakuvakeskus & Arctic Comics Center, 1989.
Minun Getsemane.  Madekoski:  tekijä, 1974.
Kirjallisuutta > Tutkimuskirjallisuutta

Rönkkö, Pekka (toim.): Palsa: Kalervo Palsan (1947–1987) elämästä ja taiteesta.  Oulu:  Ars Nordica ja Pohjoinen, Kaleva, 1989.  ISBN 951-749-100-X
Aarnio, Eija (toim.): Kalervo Palsa: Toinen tuleminen – Resurrection.  Helsinki:  Like, 2002.  ISBN 978-952-471-023-7
Eskola, Juha: Kalervo Palsan Kittilä aikalaisten kuvaamana.  Kittilä:  Getsemania – Kalervo Palsan ystävät ry, 2013.  ISBN 978-952-67757-1-5
Oksanen, Atte: Yksin kaikkia vastaan: Kalervo Palsan maskuliininen hulluus. Naistutkimus – Kvinnoforkning, 2002, nro 4, s. 18–29.
Sakari, Marja: ”Palsa, Kalervo (1947–1987)”, Suomen kansallisbiografia, osa 7, s. 535–536.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-448-7  / Teoksen verkkoversio.
Siukonen, Jyrki: Laulu sieluni autiudesta: Kolme tutkielmaa Kalervo Palsasta.  Rovaniemi:  Lapin yliopistokustannus, 2009.  ISBN 978-952-484-316-4
Siukonen, Jyrki: ”Kalervo Palsan Kittilät: Kolme tulkintaa”, Kuvia pohjoisen tasavallasta: Mukka, Särestöniemi ja Palsa.  Rovaniemi:  Lapin yliopistokustannus, 2011.  ISBN 978-952-484-406-2
Siukonen, Jyrki: Hämmentävää taidetta: Kalervo Palsan ensimmäiset yksityisnäyttelyt 1969.  Kittilä:  Getsemania – Kalervo Palsan ystävät ry, 2012.  ISBN 978-952-67757-0-8
Siukonen, Jyrki: ”Hirttoköysi ja filosofia. Kalervo Palsan uhma ja ylistys”, TAHITI 4/2013. Artikkelin verkkoversio. ISSN 2242-0665
Vadén, Tere: Arktinen hekkuma: Kalervo Palsa ja suomalaisen ajattelun mahdollisuus.  Jyväskylä:  Atena Kustannus Oy, 1997.  ISBN 951-796-096-4
Kirjallisuutta > Opinnäytteitä

Härmä, Pirjo: "Maailma on voimakkaiden kiertopalkinto": Kalervo Palsan "Kullervo". Teologian pro gradu. Helsingin yliopisto 2007.
Lampela, Kalle: Olemassaolo on vain illuusio: Kalervo Palsan taiteilijakuva. Taidekasvatuksen pro gradu. Lapin yliopisto 2000.
Liuhto, Sami: Tenttumessiaan tuskien tie Getsemanen yöhön: Miten Kalervo Palsasta tuli taiteilija 1960-luvun toisella puoliskolla ja 1970-luvun alussa. Kulttuurihistorian pro gradu. Turun yliopisto 2010.
Ojanne, Sanna: Alussa oli uhma, lopussa naru: Myyttinen Kalervo Palsa lehdistön ja itsensä rakentamana. Taidehistorian pro gradu. Jyväskylän yliopisto 2000.
Westman, Hannamaria: Häiriötekijäkuvaa rakentamassa: Salvador Dalín ja Kalervo Palsan tekijäkuvien muodostuminen julkaistuissa päiväkirjoissa. Yleisen kirjallisuustieteen pro gradu. Tampereen yliopisto 2012.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalervo Palsa taiteilijamatrikkelissa
Maj-Lis Pitkäsen lahjoitus- ja talletuskokoelma Kiasman taidekokoelmissa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalervo Palsan teokset Kansallisgallerian taidekokoelmissa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Hugo Kalervo Palsa -biografia. (Arkistoitu – Internet Archive) Kiasma-lehti nro 16 (5. vsk.).
Tihinen, Juha-Heikki: Porno-Kallen kuvat. (Arkistoitu – Internet Archive) Kiasma-lehti nro 16 (5. vsk.)
Vasta nyt olen valmis kertomaan totuuden Kalervo Palsasta – kohutun taiteilijan taulut tuholta pelastanut Maj-Lis Pitkänen puhuu nuorena kuolleesta ystävästään, Yle Kulttuuricoctail / Tuomas Karemo, 18.6.2022
Kalervo Palsa Kittilän Getsemanesta (dokumentti vuodelta 1992). Ylen Elävä arkisto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Yle  Biografiasampo 
Muut:  Europeana  IdRef 
Kalervo Palsan kotitalo Palsa-museossa Kittilässä.
You Xie

You Xie 2020
You Xie (kiin. 謝盛友) (s. 1. lokakuuta 1958 Hainan, Kiina) on saksalainen kiinalaistaustainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija. Hän oli ehdokkaana vuoden 2019 Euroopan parlamentin vaaleissa.lähde?
Kiinalainen sanomalehti Southern Weekly valitsi You Xien vuonna 2010 "Top 100 Chinese Public Intellectuals" -ryhmän joukkoon. Baijerin kristillissosiaalisen unionin (CSU) jäsenet valitsivat 20. huhtikuuta 2013 Xien lääninhallitukseen. Hän sai 141 ääntä 220:sta, mikä on kaikkien lääninhallituksen jäsenten paras tulos. Vuonna 2014 Xie valittiin Bambergin kaupunginvaltuustoon.lähde?
Xie on Euroopan kiinankielisten kirjoittajien liiton varapuheenjohtaja ja asuu vaimonsa Shenhua Xie Zhangin kanssa Bambergissä, jossa hän johtaa China Fan -nimistä snackbaaria. Hän on ollut Saksan kansalainen vuodesta 2010.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta You Xie Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB
Gerrymanderointi

Gerrymanderingin toimintaperiaate.
Gerrymanderointi (engl. gerrymandering) tarkoittaa vaalipiirien rajojen tai vaalipiirijaon muokkausta vallassa olevan puolueen hyödyksi.
Yleensä menettelyn logiikkana on rajata vaalipiirit siten, että suosittavan puolueen äänestäjiksi oletettuja väestöryhmiä kasataan riittävä määrä samaan vaalipiirin toisistaan etäällä olevilta alueilta ja kilpailevien puolueiden potentiaaliset kannattajat hajotetaan usean vaalipiirin alueelle siten, että he eivät missään ole enemmistönä.lähde?
Käsitteen synty

Käsite syntyi Yhdysvalloissa vuonna 1811, kun Massachusettsin osavaltion kuvernööri Elbridge Gerry allekirjoitti lain demokraattien kannatuksen lisäämiseksi. Lailla luodun uuden vaalipiirin sanottiin muistuttaneen kartalla salamanteria (engl. salamander), mikä provosoi bostonilaisen sanomalehden toimittajan kutsumaan sitä nimellä gerrymander.
Kritiikki

Vaalipiirisuunnittelua pidetään kyseenalaisena, varsinkin jos se johtaa maantieteellisesti tai demografisesti epäluonnollisten vaalipiirien ja äänestysalueiden luomiseen.
Onnistunut vaalipiirisuunnittelu todennäköisesti johtaa kansalaisten äänestysinnon alenemiseen, sillä se vähentää todennäköisyyttä, että oppositiossa olevat ryhmät menestyisivät vaaleissa.
Yhteys eri vaalitapoihin

Gerrymanderointia esiintyy todennäköisimmin enemmistövaalitapaa käyttävissä maissa, joissa vaalipiirien rajoja on säännöllisesti korjailtava, jotta niiden suhteellinen asukasluku pysyisi samana. Ilmiötä esiintyy varsinkin, jos vallassa oleva puolue pääsee suvereenisti päättämään muutoksista. Joissain enemmistövaalitapaa käyttävissä maissa on vaalipiirisuunnittelun estämiseksi annettu vaalipiirien rajoista päättäminen puolueista riippumattomille elimille.
Suhteellista vaalitapaa käyttävissä maissa ilmiö on melko tuntematon, sillä varsinkin suuremmissa usean edustajan vaalipiireissä sillä saavutettava hyöty olisi vähäinen.
Esimerkkejä

Tietokoneohjelmalla suunniteltu kalifornialainen edustajainhuoneen vaalipiiri vuodelta 2004. Piirijaon oli tarkoitus varmistaa paikallisen demokraattiedustaja Grace Flores Napolitanon läpimeno.
Illinois’n kongressivaalien neljäs vaalipiiri. Alue on luotu siten että asukkaista 74,5 % on latinalaisamerikkalaisia. Vaalipiiri on yhtenäinen ja osia yhdistää ohut kaista Interstate 294:n varrella.
Vuoden 1812 pilapiirros, josta termi on lähtöisin.
Käännös suomeksi
Mankkaa

| Mankkaa> Mankans |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Mankkaa korostettuna.  Espoon kaupunginosat
Kaupunki:  Espoo
Suuralue:  Suur-Tapiola
Kaupunginosa nro:  26
Pinta-ala:  5,4 km² 
Väkiluku:  8 468 (31.12.2023)
Väestötiheys:  1556,3 as./km²
Osa-alueet:  Taavinkylä, Vanha-Mankkaa
Postinumero(t):  02180, 02750
Lähialueet:  Henttaa, Kilo, Laajalahti, Olari, Pohjois-Tapiola, Sepänkylä
Mankkaa (ruots. Mankans) on Tapiolan ja Kauniaisten välimaastossa sijaitseva pientalovaltainen kaupunginosa Espoossa. Sen rajana on pohjoisessa Turunväylä ja lännessä Kehä II. Idässä ja etelässä rajana ovat Mankkaanlaaksontie ja siitä erkaneva Turveradantie. Laajalahden rajalla on laaja viheralue. Mankkaan postinumeroalue 02180 on Suomen neljänneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 54,5 prosenttia kuului vuonna 2021 Suomen hyvätuloisimpaan viidennekseen.
Nimi

Mankkaan ruotsinkielinen nimi Manckans perustuu 1500-luvulla yhden talon isännän, Nils Mancken, nimeen. Nimen vanhoja kirjoitusasuja ovat Manckeby (1540), Mankans (1551) ja Manckas (1590). Henkilönnimen taustalla on todennäköisesti joko saksalinen miehennimi Mancke tai kansanomainen muoto nimestä Magnus. Nimellä voi olla yhteys myös nykyiseen Mankkiin. Suomenkielinen vastine Mankkaa on ollut käytössä ainakin 1900-luvun alkupuolelta. Viralliseksi kylännimeksi nimipari Mankkaa – Mankans on vahvistettu vuonna 1965.
Historia

Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Mankkaan pohjoispuolella kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen. Mankkaan länsirajan muodostava Kilonväylä eli Kehä II rakentui vuonna 2000. Kehä II halkoo Smedsby–Hemtans–Dåvitsbyn kulttuurimaisemaa.
Väestö > Väkiluvun kehitys

| Mankkaan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 2 692 | 2 692 |
| 1980 | 1980 |    | 3 457 | 3 457 |
| 1985 | 1985 |    | 5 038 | 5 038 |
| 1990 | 1990 |    | 6 187 | 6 187 |
| 1995 | 1995 |    | 7 178 | 7 178 |
| 2000 | 2000 |    | 7 578 | 7 578 |
| 2005 | 2005 |    | 7 704 | 7 704 |
| 2010 | 2010 |    | 7 912 | 7 912 |
| 2015 | 2015 |    | 8 169 | 8 169 |
| 2020 | 2020 |    | 8 404 | 8 404 |
Lähde: Helsingin seudun avoimet tilastotietokannat.
Rakennuskanta

Suurin osa Mankkaan rakennuskannasta on valmistunut 1970- ja 1990-lukujen välillä. Asuntokannasta suurin osa on erillisiä pientaloja. Alueella on niin omistus-, asumisoikeus- kuin vuokratalojakin.
Liikenne

Aluetta halkoo pohjois-eteläsuuntainen Mankkaantie, joka jatkeineen (Koivuviidantie, Vanhan-Mankkaan tie) johtaa Tapiolasta Sinimäentielle lähelle Turunväylän Kauniaisten liittymää. Se oli aikaisemmin varsin vilkasliikenteinen, mutta sen liikenne on huomattavasti vähentynyt vuonna 2000 valmistuneen Kehä II:n ansiosta, joka kulkee samansuuntaisesti alueen länsilaidalla. Toinen aluetta halkova isompi tie on Turunväylän suuntainen Sinimäentie, jonka pohjoispuolella on teollisuusalue- ja toimistokortteleita sekä isoja kauppaliikkeitä.
Mankkaan kautta kulkee useita bussien seutulinjoja Helsinkiin ja Espoon sisäisiä linjoja mm. Tapiolaan ja Leppävaaraan.
Palvelut

Kauppaliikkeiden keskittymä on myös Mankkaantien varrella Mankkaanportissa, jossa sijaitsee muun muassa Espoon ensimmäinen Lidl. Alueella sijaitsee myös K-Supermarket Mankkaa ja sen yhteydestä löytyvät Apteekki, Musti ja Mirri sekä muita pieniä liikkeitä. Mankkaalla toimi myös ennen posti. Mankkaanportin ostoskeskuksen paikalla sijaitsi vielä 1990-luvulla Espoon linja-autovarikko. Alueella toimii viisi päiväkotia: Taavinkylän lastentalo, Mankkaan päiväkoti, Seilimäen päiväkoti, Purolan päiväkoti ja Portängens daghem. Alueella on kaksi alakoulua, Taavinkylän koulu ja Mankkaanpuron koulu, sekä yksi yläkoulu, Mankkaan koulu. Mankkaalla on oma asukaspuisto jonka yhteydessä on Mankkaan makasiini, joka järjestää toimintaa kaiken ikäisille.
Koulut

Mankkaalla sijaitsee 3 koulua. Mankkaan koulu, Mankkaanpuron koulu ja Taavinkylän koulu.
Tunnettuja mankkaalaisia

Tim Väyrynen, jalkapalloilija
Mikki Kauste, muusikko
Aki Tykki, muusikko
Alexi Laiho, muusikko
Aiheesta muualla

Mankkaa-Seura
| n k Espoo |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Helsingin seutukunta  Pääkaupunkiseutu 
| Pohjois-Espoo |  Bodom  Kalajärvi  Lahnus  Lakisto  Luukki  Niipperi  Perusmäki  Röylä  Vanhakartano  Velskola  |  |
| Suur-Espoonlahti |  Espoonlahti  Kaitaa  Latokaski  Nöykkiö  Saunalahti  Soukka  Suvisaaristo  |  |
| Suur-Kauklahti |  Espoonkartano  Kauklahti  Kurttila  Vanttila  |  |
| Suur-Leppävaara |  Karakallio  Kilo  Laaksolahti  Leppävaara  Lintuvaara  Lippajärvi  Sepänkylä  Viherlaakso  |  |
| Suur-Matinkylä |  Henttaa  Matinkylä  Olari  |  |
| Suur-Tapiola |  Haukilahti  Laajalahti  Mankkaa  Niittykumpu  Otaniemi  Pohjois-Tapiola  Tapiola  Westend  |  |
| Vanha-Espoo |  Espoon keskus  Gumböle  Högnäs  Järvenperä  Karhusuo  Karvasmäki  Kaupunginkallio  Kolmperä  Kuurinniitty  Muurala  Nupuri  Kunnarla  Nuuksio  Siikajärvi  Vanha-Nuuksio  Ämmässuo  |  |
Nuoruus

Ihmisen ikäkaudet
Alkio | Sikiö
Syntymä | Lapsuus | Vauvaikä | Leikki-ikä | Kouluikä
Nuoruus | Murrosikä
Aikuisuus | Keski-ikä
Vanhuus | Kuolema
Nuoruus on ihmisen ikäkausi lapsuudesta aikuisuuteen suurin piirtein ikävuosien 13–22 välillä. Tänä aikana ihminen käy läpi merkittäviä biologisia, kognitiivisia ja sosiaalisia muutoksia.
Käsitteen historia

Nuoruus on nykymuodossaan melko uusi käsite. Teollisuusmaissa nuorista alettiin puhua vasta teollisen vallankumouksen seurauksena 1800-luvun puolivälissä. Sitä edeltäneissä maatalousyhteiskunnissa lapsia kohdeltiin vielä pieninä aikuisina, eikä eri-ikäisten lasten välillä tehty suurta eroa. Lapset auttoivat perheensä elannon hankkimisessa ja oppivat jo nuorina tulevat roolinsa yhteiskunnassa. Lapsen ja aikuisen merkittävin ero oli siinä, oliko hänellä omaisuutta.
Teollisen vallankumouksen seurauksena ihmisten työ, koulutus ja perhe-elämä muuttuivat. Elämä muuttui vaikeammin ennustettavaksi, joten keskiluokkaiset vanhemmat laittoivat lapsensa kouluun opettelemaan asioita, joita nämä saattaisivat aikuisina elämässään tarvita. Nuoruus alettiin nähdä pitkänä valmistautumisena aikuisuuteen. Kun teollinen kehitys vähensi työvoiman tarvetta, nuoret syrjäytettiin työelämästä pidentämällä heidän koulutustaan. Samalla heitä voitiin suojella vaaralliselta tehdastyöltä. Koulunkäynnin seurauksena lapset eivät enää viettäneet aikaansa töissä vanhempiensa kanssa, vaan he olivat enemmän ikätoveriensa seurassa. Näin nuorten omat vertaisryhmät ja oma kulttuuri muodostuivat heille tärkeiksi.
Nykyisin nuoruuden käsite on levinnyt käytännössä kaikkiin yhteiskuntiin. 1900-luvulla on alettu puhumaan myös teineistä, jolla viitataan nuorisoon enemmänkin kuluttajina.
Vaiheet > Ikärajojen määritys

Yhteiskuntatieteilijät jakavat nuoruuden kolmeen vaiheeseen. Varhaisnuoruus käsittää suunnilleen ikävuodet 10–13, keskimmäinen vaihe ikävuodet 14–17, ja kolmas vaihe ikävuodet 18–21.
Joskus nuoruuden katsotaan alkavan jo murrosiän alussa, joskus vasta sen päättyessä. Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin konsensuslausuman mukaan nuoruusikä ajoitetaan yleisesti ikävuosiin 13–22. Murrosikäisiä on sanottu myös varhaisnuoriksi. Nuoruuden loppu on sijoitettu milloin 21:n, milloin 24:n vuoden ikään. YK määrittelee nuoriksi kaikki 15–24-vuotiaat ja Suomen nuorisolain mukaan nuoria ovat kaikki alle 29-vuotiaat. Noin 20–35-vuotiaita kutsutaan joskus nuoriksi aikuisiksi.
Vuonna 2013 julkaistun Nuorten vapaa-aikatutkimuksen mukaan nuorten itsensä mielestä nuoruus alkaa jo noin 10-vuotiaana ja päättyy noin 20-vuotiaana. Tutkimuksessa kysyttiin 7–29-vuotiailta, kokevatko he itsensä lapsiksi, nuoriksi vai aikuisiksi. Tuloksien mukaan esimerkiksi 11-vuotiaat kokivat itsensä yleensä jo nuoriksi ja toisaalta täysi-ikäisyyden saavuttaminen ei vielä tarkoita aikuisuutta. Tytöt kokivat aikuistuvansa keskimäärin poikia aiemmin, maaseudun nuoret kokivat aikuistuvansa varhemmin kuin kaupunkilaiset ja opiskelijat kokivat itsensä nuoriksi pitempään kuin työssäkäyvät.
Vaiheet > Muutokset

Ihminen käy nuoruusvuosinaan läpi monenlaisia suuria biologisia, henkisiä ja sosiaalisia muutoksia. Tärkeimmät biologiset muutokset liittyvät murrosikään. Henkiset muutokset johtuvat aivojen eri alueiden ja järjestelmien kypsymisestä ja johtavat ajattelun muutoksiin etenkin hypoteettisten tilanteiden käsittelyssä ja abstrakteissa käsitteissä. Sosiaaliset muutokset liittyvät siihen, miten yhteiskunnan suhtautuminen muuttuu lapseen tämän kehittyessä nuoreksi. Hän saa esimerkiksi oikeuden mennä naimisiin, äänestää ja ajaa autoa.
Nuoren psykososiaaliseen kehitykseen kuuluu esimerkiksi oman identiteetin kehittyminen, itsenäisyyden alkaminen, läheisten ihmissuhteiden solmiminen, seksuaalisuuden herääminen sekä henkilökohtaiset saavutukset ja menestys yhteiskunnassa.
Vaiheet > Muutokset > Murrosikä

Murrosikä eli puberteetti on noin 11–17 ikävuoden väliin sijoittuva ikävaihe, jolloin ihmisestä tulee sukukypsä ja hänelle kehittyvät toissijaiset sukupuolitunnusmerkit. Muutokset johtuvat sukupuolihormonien kiihtyvästä vaikutuksesta munasarjoihin ja kiveksiin. Murrosikäisen kokemia muita fyysisiä muutoksia ovat esimerkiksi pituuskasvupyrähdys, lihasten kasvu, äänenmurros, rintojen kasvu ja karvoituksen lisääntyminen. Tunteet voivat ailahdella, ja nuori alkaa itsenäistyä vanhemmistaan.
Vaiheet > Muutokset > Murrosiän jälkeinen nuoruus

Tytöt kehittyvät usein fyysisesti naisiksi jo 15 vuoden ikään mennessä, mutta pojat jatkavat kasvamista vielä joskus yli 20-vuotiaaksi asti.
Ikävuosien 15–18 aikana nuori etsii omaa identiteettiään ja irtautuu vanhemmistaan.
Ihmisaivot saavuttavat aikuisen ja lähes lopullisen rakenteensa ja toimintakykynsä noin 25-vuotiaana. Vasta tällöin esimerkiksi etuotsalohkot ovat kehittyneet huippuunsa. Viimeiseksi nuorella kypsyvät ne aivojen alueet, jotka säätelevät aivotoimintojen yhteistoimintaa ja viestintää. Tällöin nuoren ajattelussa ovat kehittyneet aikuisen tasolle toiminnan suunnittelu, pitkäjänteinen ja tavoitteellinen toiminnan organisointi, oman toiminnan arviointi ja säätely, vaativat päättelyketjut ja abstrakti ajattelu.
Ikävuosia noin 18–25 on kuvattu pitkittyneenä siirtymänä aikuisuuteen. Myös länsimaisen nuorisotutkimusten mukaan nuoruus on pidentynyt selvästi. Itä-Suomen yliopiston sosiologian lehtori Päivi Harisen mukaan esimerkiksi harva 18-vuotias pystyy tai edes haluaa vielä elää täysin omillaan. Esimerkiksi työelämään valmistutaan nykyään myöhemmin kuin ennen, ja työ luo mahdollisuuden elää taloudellisesti omillaan. Omilleen muuttaminen kovin nuorena itsenäistää osaa nuorista, mutta osalle käy huonosti. Tilastojen mukaan tytöt selviytyvät poikia paremmin. Nykyään harva solmii avioliiton tai rekisteröi parisuhteensa 18-vuotiaana.
Nuorisokulttuuri

Nuorisokulttuuri on nuorten alakulttuuri, joka koostuu nuorten tulkinnasta nykymaailmasta ja siitä pohjautuvasta käyttäytymis- ja pukeutumistavoista. Se on myös nuorien reaktio sille, mitä senhetkinen elämänympäristö on, ja se mitä nuorilta vaaditaan ja odotetaan aikuisena. Nuorisokulttuuri on yhteiskunnallinen ilmiö, joka on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1950-luvun alkupuolella, leviten hiljan myöhemmin myös muihin läntisiin teollisuusmaihin. Eräät kulttuurin piirteet vetoavat työläisnuorisoon, toiset keski- ja yläluokan nuorisoon. Kaupallistamisella on myös erittäin merkittävä osa nuorisokulttuurissa, sillä esimerkiksi tavarat ja vaatteet toimivat nuorison tyylien rakentajina, jolloin voidaan puhua pikemminkin nuorisomuodista tai nuorisomainonnasta.
Nuorisorikollisuus

Kriminologien mukaan crime drop, Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1990-luvun puolivälissä alkanut rikollisuuden lasku johtuu yksilöiden kilpailua korostavasta talouskulttuurista. Sen vuoksi nuoret välttelevät rikoksia ja muita tahroja maineeseensa - tai Google-hakutuloksiin. Itsekurin arvostus nuorten keskuudessa on noussut paljon eikä rikoksilla saa hyväksyntää entiseen malliin. Suomessakin myös väkivalta, varastaminen ja ilkivalta ovat vähentyneet. Somen vuoksi myös nuoret liikkuvat vähemmän porukoissa kaupungilla.
Nuorisolaki

Suomessa nuorisolain tavoitteena on edistää nuorten osallisuutta ja vaikuttamismahdollisuuksia yhteiskunnassa, tukea nuorten kasvua, itsenäistymistä ja yhteisöllisyyttä, tukea nuorten harrastamista, edistää nuorten yhdenvertaisuutta ja oikeuksien toteutumista sekä parantaa nuorten elinoloja. Nuorisolaissa nuorella tarkoitetaan jokaista alle 29-vuotiasta.