stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anna Maria Roos

Anna Maria Roos
Anna Maria Roos, myös: Anna M. Roos (9. huhtikuuta 1862 Tukholma – 23. huhtikuuta 1938 Bombay, Intia) oli ruotsalainen opettaja, kirjailija ja sanoittaja, ajattelultaan teosofi.
Elämäkerta

Roosin vanhemmat olivat pääpostitirehtööri Adolf Wilhelm Roos sekä hänen vaimonsa Sophie o.s. Nordenfalk, ja hänen äidinisänsä oli oikeusministeri Johan Nordenfalk. Lapsuuden kesät vietettiin isoäiti vapaaherratar Maria Nordenfalkin luona Blekhemin kartanossa.
Hän opiskeli Högre lärarinneseminarietissa vuosina 1879–1881 ja oli Ord och Bild -lehden toimitussihteeri vuosina 1898–1902 sekä puheenjohtaja Nya Idun -seurassa Tukholmassa 1898–1905. hän oli Författarföreningenin puheenjohtaja vuodesta 1904. Hän julkaisi novelleja, runoja, lastenkirjoja ja uskontotieteellisiä kirjoituksia.
Jo Verdandi-aikakauslehden artikkelissa vuonna 1884 Roos kritisoi sen ajan oppikirjoja ja Ord och Bild -lehden artikkelissa Patriotism och läseböcker 1898 hän kutsui Läsebok för folkskolan -oppikirjaa kansallisonnettomuudeksi (nationsolycka). Hän sai myöhemmin itse mahdollisuuden kirjoittaa oppikirjoja, jotka olisivat hauskoja ja mielenkiintoisia lapsille.
Tunnetuimpia ovat hänen oppikirjansa Sörgården sekä I Önnemo (teoksesta Hem och hembygd). Ne kuuluivat Läseböcker för Sveriges barndomsskolor -sarjaan, joka oli Alfred Dalinin ja Fridtjuv Bergin julkaisema.
Roos kirjoitti myös lastenlauluja, kuten Blåsippan ute i backarna står sekä Tre små gummor. Hän kirjoitti myös näytelmäkirjallisuutta ja lyhyitä historiallisia satunäytelmiä lapsille.
Koska hänen isänsä oli Kungliga postverketin johtaja, kirjattiin Ruotsin ensimmäinen Postsparbankin pankkikirja Anna Maria Roosille.
Kaksi Roosin kirjaa ja muutamia lauluja on suomennettu.
Teokset

| --- | --- |
 Runokokoelmat I gryningen (1894)  Aderton år (1902) Novellit ja kertomukset Tysta djup (1895)  Sagan om den sköna prinsessan Li-Hang-Tse och andra berättelser (1899)  Marika (1901)  Valands saga (1903)  Sagan om Ivalde och hans ätt (1903)  Araber : Skilrdingar från Algeriet (1905)  Svipdags saga (1906)  Syster Dione (1907)  Elsie von Tharow (1908)  På sällsamma vägar (1908–1909) Muuta Fariseism i våra dagar (1902)  Dolda krafter. 1 (1905)  Dolda krafter. 2, Psykisk kraft (1906)  Dolda krafter. 3, Andligt uppvaknande : gudomlig magi (1906)  Framtidens religion och framtidens kvinna (1908)  Ett gammalt familjearkiv (1909)  Teosofi och Teosofer (1913)  Ur Spaniens diktning (1914) :  Lastenkirjat Lilla Elnas sagor. Tukholma: Bonnier. 1894.  I hvitavall (1895)  Luve Lulls sagor (1898)  Gräshoppans visor (1899–1900)  Maria Nyckelpigas visbok (1901)  De sju ljusen (1912)  Hem och hembygd (1912)  Gustav Vasas äventyr i Dalare (1914) Kustaa Vaasan seikkailut Taalainmaassa, suom Aune Lindström 1924.  Kop kop. Satu pienestä eukosta ja eläimistä metsässä, suom. Elli-täti 1920. Lapsille suunnattu draama Lekar och sagospel (1915)  Ur svenska historien (1915)  Jockum och de båda trollen (1916)  Arabia land och andra sagospel (1937) Oppikirjat Hem och hembygd. 1:a skolåret: Sörgården (1912)  Hem och hembygd. 2:a skolåret: I Önnemo (1912)  Förövningar till fullständigande av de första läsövningarna i Sörgården (1913)  Önnemofolk: berättelser och visor (1917)  Sörgården: första skolåret (1936)  I Önnemo: andra skolåret (1937)  Med Sörgårdsbarnen och deras vänner: en bredvidläsningsbok för de båda första skolåren (1937)
Kirjallisuutta

Boman, Ulla (2005). Landskapsbilden på Sörgården och ui Bullerbyn, positiva och negativa värderingar. Uppsala: Sveriges lantbruksuniv
Bäckström, Ann-Sofie (2006). Barnvisans kvinnliga pionjärer: en kollektivbiografisk studie ur ett genusperspektiv om en grupp kvinnor som författade, illustrerade och komponerade barnvisesamlingar 1885-1922. C-uppsats, Luleå tekniska universitet, 1402-1773 ; 2006:164. Luleå: Luleå tekniska universitet/Industriell ekonomi och samhällsvetenskap/Samhällsvetenskap
Englund, Boel (2008). ”Barnet som nisch”. Rätten till ordet : en kollektivbiografi över skrivande Stockholmskvinnor 1880-1920 (2008): sivut 137-174
Helander, Karin (2011). ”Sagospelstraditionen och Anna Maria Roos 'Arabia land'”. I litteraturens underland : festskrift till Boel Westin (2011): sivut 200-211
Johanson, Klara (1903). ”Anna M. Roos' diktning”. Dagny 1903:4,: sid. 94-103
Lindström, Ingegerd (1989). Anna Maria Roos: inte bara Sörgården : ett reportage bland böcker och brev = Anna Maria Roos : a reportage from books and letters. Skrifter / utgivna av Svenska barnboksinstitutet
Lindström, Ingegerd (1984). ”Sörgårdens Anna Maria Roos botade sjuka med handpåläggning”. Läkartidningen 81(1984):51,: sivut 4843-4845
Nordlinder, Eva (2000). ”Roos, Anna Maria.”. Svenskt biografiskt lexikon (Stockholm : Svenskt biografiskt lexikon, 1918-) Bd 30,: sivut 335-339
Aiheesta muualla

Wikisourcesta löytyy Anna Maria Roosin teoksia Anna Maria Roos (ruotsiksi)
Anna Maria Roosin draamoja Dramawebben (ruotsiksi)
10 My Me

| 10 My Me Morning Musume |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Naoki Yamazaki, Tsunku
 Tyylilaji: J-pop
 Kesto: 51.29
 Levy-yhtiö: Zetima
Muut kannet
  Rajoitetun painoksen kansikuva
Morning Musumen muut julkaisut
| Morning Musume Zen Singles Coupling Collection 2009 | 10 My Me 2010 | Fantasy! Jūichi 2010 |
Singlet albumilta 10 My Me
 ”Shōganai Yume Oibito” Julkaistu: 13. toukokuuta 2009  ”Nanchatte Ren’ai” Julkaistu: 12. elokuuta 2009  ”Kimagure Princess” Julkaistu: 28. lokakuuta 2009  ”Onna ga Medatte Naze Ikenai” Julkaistu: 10. helmikuuta 2010
10 My Me on Morning Musumen kymmenes albumi. Se julkaistiin 17. maaliskuuta 2010.
Kappalelista

Moonlight Night (Tsukiyo no Ban da yo) (Moonlight night ～月夜の晩だよ～) – 3.42
Kimagure Princess (気まぐれプリンセス) – 4.18
Genki Pikappika! (元気ピカッピカッ!) – 4.18
Namidacchi (涙ッチ) – 3.38
Onna ga Medatte Naze Ikenai (女が目立って なぜイケナイ) – 3.53
Ōkii Hitomi (大きい瞳) (Eri Kamei, Sayumi Michishige, Reina Tanaka) – 4.43
Ano Hi ni Modoritai (あの日に戻りたい) (Ai Takahashi, Risa Niigaki) – 4.33
Nanchatte Ren'ai (なんちゃって恋愛) – 4.21
Osaka Umainen (大阪 美味いねん) (Aika Mitsui, Junjun, Linlin) – 3.10
Loving You Forever – 5.03
Shōganai Yume Oibito (しょうがない 夢追い人) – 5.04
Ame no Furanai Hoshi de wa Aisenai Darō? (Chūgoku-go Ver.) (雨の降らない星では愛せないだろう? (中国語Ver.) – 4.17
Kappalelista > Rajoitetun painoksen DVD

"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Ai Takahashi Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Risa Niigaki Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Eri Kamei Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Sayumi Michishige Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Reina Tanaka Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Aika Mitsui Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Junjun Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Linlin Solo Ver.)"
"Onna ga Medatte Naze Ikenai (Mobekimasu! Live Ver.)"
"Album Jacket Photos: Making of"
Aarne T. K. Lahtinen

Aarne Tuomo Kalervo Lahtinen (9. huhtikuuta 1934 Sysmä – 20. lokakuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja ja kääntäjä.
Lahtinen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1954. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1960. Lahtinen toimi kustannustoimittajana Otavalla vuosina 1960–1968, Sanoma oy:ssä 1968–1971, Kustannusliike Apu-lehdessä 1971–1972, Interplan oy:ssä 1973–1974, Orea oy:ssä 1974–1977, ja Dart oy:ssä 1977–1978. Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton hallituksessa Lahtinen oli vuodesta 1979 lähtien.
Lahtisen vanhemmat olivat myymälänhoitaja Emil Lahtinen ja Irja Sabina (o.s. Karppanen). Ensimmäinen puoliso oli Aune Tuulikki Norvasto 1957–1965 ja toinen puoliso Ritva Sirpaleena Oikkonen 1968–1971.
Teoksia

Englantilais-suomalainen idiomisanakirja – English-Finnish dictionary of idioms. 1, Verbit – Verbal idioms ; tekijät Kingsley Hart, Aarne T. K. Lahtinen. Otava 1965
Irti tupakasta kymmenessä päivässä, ei pakolla mutta väkisin. Tarratukku 1976
Matti Karppanen - lintumaalari ; graafinen suunnittelu Raimo Puustinen ; valokuvat Topi Ikäläinen. Tammi 1981
Toimitustöitä

Le français chez vous – Ranskaa kotona 1 ; tekijät H. Appia, J. Guénot ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen ; kuvitus A. de Lannoy. Otavan kielikurssi. Radiokurssi. Otava, Helsinki - Radiodiffusion-télévision française, Paris 1962, 7. painos 1973
Le français chez vous – Ranskaa kotona 2 ; tekijät H. Appia, J. Guénot ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen ; kuvitus A. de Lannoy. Otavan kielikurssi. Radiokurssi. Otava, Helsinki - Radiodiffusion-télévision française, Paris 1963, 4. tark. painos 1975
Le français chez vous : ranskan televisiokurssin apukirja 1 ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen. Otava, Helsinki - Radiodiffusion-télévision française, Paris 1963
Walter and Connie : englantia televison välityksellä - English by the television, osat 1–3 ; kielellinen neuvonantaja W. Stannard Allen ; tuottaja English by Radio-osasto yhteistoiminnassa BBC:n televisiopalvelun kanssa ; kuvitus Geoffrey Collins ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen ; ohjelman laatineet Denis Constanduros, Richard D. Lewis ja John Wiles. Otava 1963
Le français chez vous : ranskan televisiokurssin apukirja 2 ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen. Otava, Helsinki - Radiodiffusion-télévision française, Paris 1964
Le français chez vous : ranskan televisiokurssin apukirja 3 ; suomeksi toim. Aarne T. K. Lahtinen. Otava, Helsinki - Radiodiffusion-télévision française, Paris 1965
Aamupojat

| Aamupojat> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2007–2013
Tyylilaji:  dance pop
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Anssi Honkanen, laulu   Renne Korppila, laulu  
Levy-yhtiö:  Universal Music, 2009–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aamupojat oli nimitys Radio NRJ:n aamujuontajille Anssi Honkaselle ja Renne Korppilalle, jotka toimivat myös levylaulajina. Aamupoikien esikoisalbumi julkaistiin 27. toukokuuta 2009. Se nousi debyyttiviikollaan heti Suomen virallisen albumilistan sijalle 5.
Aamupojat aloittivat NRJ:n aamujuontajina kesällä 2007 nimellä Kesäpojat. Jo samana kesänä kaksikko julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Kesäpojat". Ensimmäisen kappaleen sanoituksista vastasivat NRJ:n kuuntelijat, mutta myöhemmistä kappaleista ovat vastanneet yhdessä Aamupojat Anssi ja Renne. Kappaleiden sävellykset on tehnyt lähes joka kappaleeseen yksin Anssi, joka tuli tunnetuksi 2000-luvun alkupuolella Kaksio-nimisestä yhtyeestä. Renne Korppila puolestaan on toiminut muun muassa X Factorin tuomarina.
"Kesäpojat" sai NRJ:n kuuntelijoilta hyvän vastaanoton, joten Aamupojat päättivät tehdä uuden kappaleen jouluksi 2007. Mukaan saatiin myös Fintelligensistä tuttu räppäri Elastinen. Aamupoikien joulubiisi "Heiluta sun joulukinkkua" julkaistiin marraskuussa.
Keväällä 2008 Aamupojat julkaisivat E-typen hengessä tehdyn "Beibi älä vonkaa" -kappaleen. Loppusyksystä Aamupojat tekivät yhdessä Apulannan Toni Wirtasen kanssa "Pummi"-nimisen kappaleen, joka ei kuitenkaan yltänyt "Beibi älä vonkaa" -kappaleen suosioon.
Keväällä 2009 Aamupojat solmivat levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Ensimmäinen single "Muuvit" julkaistiin toukokuun alussa ja esikoisalbumi Radiohitit toukokuun lopulla. Kesäkuun alussa julkaistiin seuraava single "Eurodance", jolla ovat mukana Waldo’s Peoplen Waldo sekä Movetronin Päivi Lepistö.
Aamupojat juonsivat NRJ:llä 24 tunnin lähetyksen kahdesti: 2.12.2011 klo 6 − 3.12.2011 klo 6 ja 23.11.2012 klo 6 − 24.11.2012 klo 6.
Aamupojat-ohjelma päättyi 20. joulukuuta 2013.
Palkinnot

2008: Vuoden radiojuontajat, Vuoden radiotuotanto ("Beibi älä vonkaa")
2009: Vuoden radiotuotanto (Kunniamaininta: Perjantaikaraoke)
2010: Vuoden radio-ohjelma
2010: Vuoden radiotuotanto (Kunniamaininta: Vierasintro)
2012: Vuoden radio-ohjelma
Kokoonpano

Anssi Honkanen
Renne Korppila
Elina Otsala
Diskografia > Kappaleet

"Beibi älä vonkaa" (2008) (E-Type − Life)
"Muuvit" (2009) (Reel 2 Real − I Like To Move It)
"Eurodance" (mukana Waldo & Movetronin Päivi) (2009)
"Tänä Iltana" (2009)
"Jäätelökesä" (2010)
"Pannaax meneen?" (mukana Jyrise) (2010)
"Ei kelpaa" (julkaistu 10.6.2011) (20 Fingers & Gillette − Short Dick Man)
"Tennissukat & sandaalit" (julkaistu 19.8.2011)
"Hittikappale" (2012) (Robin − Frontside Ollie)
"Lisää bassoo" (mukana Petri Nygård) (2012)
"Cacattaa" (2012) (Tacabro − Tacata)
"Ristomatti Style" (2012) (PSY − Gangnam Style)
"Se on rakkautta" (mukana Karoliina Kallio) (alun perin CB Milton − It's a Loving Thing) (2012)
Ateenan metro

| Ateenan metro Μετρό Αθήνας |
| --- | --- |

 Metrojuna Nomismatokopeíon asemalla.
Sijainti:  Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  1869
Pituus:  90,1 km
Asemia:  66
Linjoja:  3
Liikennöitsijä(t):  Stasy S.A.
Ateenan metro (kreik. Μετρό Αθήνας, Metró Athínas) on Kreikan pääkaupungissa Ateenassa ja sen metropolialueella toimiva metrojärjestelmä.
Ateenan metro koostuu (2022) kolmesta linjasta, Linja 1, Linja 2 ja Linja 3. Siinä on 62 varsinaista metroasemaa. Lisäksi metrojärjestelmään kuuluu yhteys Ateenan kansainväliselle lentoasemalle, mukaan lukien neljä metro-/paikallisjuna-asemaa, mikä tekee asemien kokonaismääräksi 66. Järjestelmän kokonaispituus on 90,1 kilometriä.
Metron ensimmäinen linja avattiin 27. helmikuuta 1869 ja sähköistettiin vuonna 1904. Suurin osa linjasta on maanpäällistä ja maan alla sijaitsevia asemia on vain kolme. Toisen ja kolmannen linjan, jotka ovat kokonaan maanalaisia, rakentaminen aloitettiin vuonna 1991 ja niiden ensimmäiset osuudet avattiin vuonna 2000. 2000-luvun alussa metroa laajennettiin erityisesti Ateenan olympialaisia silmällä pitäen. Tämänkin jälkeen linjoja on jatkettu useilla uusilla asemilla. Kokonainen uusi linja, Linja 4, on rakenteilla.
Metron pääasemana voidaan pitää Ateenan keskusaukiolla Sýntagma-aukiolla sijaitsevaa Sýntagmaa. Sen kautta kulkevat linjat 2 ja 3. Kaikki kolme linjaa risteävät kaupungin keskustassa Sýntagman, Monastirákin ja Omónoian asemien muodostamassa kolmiossa, josta linjat jatkavat eri suuntiin. Ateenan tärkeimpiä nähtävyysalueita palvelevat mainittujen asemien lisäksi myös muun muassa asemat Akrópoli ja Thiseío. Linjat 1 ja 3 vievät keskustasta Pireuksen satamaan (asema Pireus) ja Linja 2 Ateenan rautatieasemalle (Stathmós Larísis). Linja 3 yhdistää Pireuksen sataman ja keskustan Ateenan kansainväliseen lentoasemaan (Aerodrómio).
Historia

Ateenan metron alku on Ateenan vanhan keskustan ja Pireuksen sataman yhdistäneessä rautatiessä, nykyisessä Linjassa 1, joka oli alun perin koko Kreikan ensimmäinen rautatie. Ensimmäisen ehdotuksen sen rakentamisesta teki Frederic Ferald vuonna 1835. Vuonna 1843 samaa ehdotti Aléxandros Rízos Ragkavís. Rakennusprojekti myönnettiin lopulta vuonna 1867 englantilaiselle liikemiehelle Edward Pickeringille. Ensimmäinen osuus oli kahdeksan kilometrin pituinen rata Pireuksen satamasta (asema Pireus) Thiseíoon (asema Thiseío). Rata kulki kokonaan maan päällä ja sillä käytettiin höyryjunia. Linja valmistui 17. helmikuuta 1869 ja sen viralliset avajaiset olivat 27. helmikuuta 1869.
Tämän jälkeen linjaa laajennettiin kohti pohjoista vaiheittain. Ensimmäinen maanalainen osuus oli Thiseío–Omónoia vuonna 1895. Rata sähköistettiin vuonna 1904. Vuonna 1957 linja saavutti Kifisián. Tämän jälkeen linjalle rakennettiin uusia väliasemia. Koska vanha linja on pääosin maanpäällinen, se muistuttaa käytännössä paikallisjunarataa enemmän kuin metrorataa.
1950-luvulla Ateenaan alettiin suunnitella varsinaista metroa uusine maanalaisine linjoineen. Aluksi suunniteltiin yhteyttä Ateenan rautatieasemalta Sýntagma-aukiolle. Sieltä rata olisi haarautunut Fáliroon ja Glyfádaan ja toisaalta Ampelókipoiin. Metrohanke alkoi edistyä toden teolla  1980-luvulla liikenteen ja ilmansaasteiden lisääntymisen myötä. Päätös metron rakentamisesta tehtiin lopulta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Samalla päätettiin rakentaa kaksi uutta, erillistä linjaa.
Uusien linjojen rakennustyöt alkoivat marraskuussa 1991. Erilaiset ongelmat, kuten maaperään laatu ja suuri määrä arkeologisia löytöjä Ateenan vanhan keskustan alueella, hidastivat työtä. Uudet linjat, Linja 2 ja Linja 3, avattiin lopulta 28. tammikuuta 2000. Tuolloin avatut ensimmäiset osuudet olivat Sepólia – Sýntagma ja Sýntagma – Ethnikí Ámyna. Yhteys Ateenan kansainväliselle lentoasemalle saatiin auki 30. heinäkuuta 2004 juuri ennen Ateenan olympialaisia.
Kumpaakin uutta linjaa on laajennettu tämän jälkeen. Vuonna 2012 alkoi Linjan 3 laajennus Aigáleosta Pireukseen. Sen ensimmäiset kolme asemaa avattiin vuonna 2020 ja viimeiset kolme vuonna 2022. Kokonaan uuden Linjan 4 ensimmäiset suunnitelmat julkaistiin vuonna 2005. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2021 ja varsinaisen metrotunnelin kaivaminen vuonna 2023. Linjan olisi tarkoitus valmistua vuonna 2030. Osa uuden linjan eteläisestä osuudesta saattaa kehittyä myöhemmin Linjaksi 5.
Aiemmin metroa liikennöi yhtiö ISAP (Ilektrikoí Sidiródromoi Athinón-Peiraiós, ”Ateena–Pireus sähköiset rautatiet”), joka perustettiin vuonna 1976. Vuodesta 2011 liikennettä hoitaa kaupungin julkisen raideliikenteen yhtiöksi perustettu STASY (Statherés Sygkoinoníes).
Linjat ja asemat

| Nykyiset osuudet> Linja | Nykyiset osuudet> Linja | Nykyiset osuudet> Linja | Nykyiset osuudet> Asemat | Nykyiset osuudet> Asemien lkm | Nykyiset osuudet> Pituus (km) | Nykyiset osuudet> Avattu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Linja 1 |  Pireus – Fáliro – Moscháto – Kallithéa – Távros - Elefthérios Venizélos – Petrálona – Thiseío – Monastiráki – Omónoia – Viktória – Attikí – Ágios Nikólaos – Káto Patísia – Ágios Elefthérios – Áno Patísia – Perissós – Pefkákia – Néa Ionía – Irákleio – Eiríni – Neratziótissa – Maroúsi – KAT – Kifisiá | 24 | 25,7 | 1869 |
|  |  | Linja 2 |  Anthoúpoli – Peristéri – Ágios Antónios – Sepólia – Attikí – Stathmós Larísis – Metaxourgeío – Omónoia – Panepistímio – Sýntagma – Akrópoli – Syngroú-Fix – Néos Kósmos – Ágios Ioánnis – Dáfni – Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis – Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis – Álimos – Argyroúpoli – Ellinikó | 20 | 17,9 | 2000 |
|  |  | Linja 3 | Dimotikó Théatro – Pireus – Maniátika – Níkaia – Korydallós – Agía Varvára – Agía Marína – Aigáleo – Elaiónas – Kerameikós – Monastiráki – Sýntagma – Evangelismós – Mégaro Mousikís – Ampelókipoi – Panórmou – Katecháki – Ethnikí Ámyna – Cholargós – Nomismatokopeío – Agía Paraskeví – Chalándri – Doukíssis Plakentías – Pallíni – Paianía-Kántza – Koropí – Aerodrómio | 27 | 46,5 | 2000 |
Rakenteilla olevat osuudet
| Linja | Linja | Linja | Asemat | Asemien lkm | Pituus (km) | Avataan |
|  |  | Linja 4 | Álsos Veḯkou - Galátsi - Elikónos - Kypséli - Dikastíria - Alexándras - Exárcheia - Akadimía - Kolonáki - Evangelismós - Kaisarianí - Panepistimioúpoli - Ilísia - Zográfou - Goudí | 15 | 12,8 | 2030? |
Kalusto

| Erä | Kuva | Linjat | Käyttöönotto- vuosi | Teknisiä tietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. erä |  |  | 1983 |  |
| 10. erä |  |  | 1993 |  |
| 11. erä |  |  | 2000 |  |
| 1. sukupolvi |  |   | 2000 |  |
| 2. sukupolvi |  |   | 2003 ja 2004 | Osa junista on käytössä lentokentälle vievällä osuudella Doukíssis Plakentías – Aerodrómio ja toimii tätä varten kahdessa sähköjärjestelmässä, 750 V dc ja 25KV ac, kulkien osuuden samoilla raiteilla proastiakós-paikallisjunien kanssa. |
| 3. sukupolvi |  |  | 2014 |  |
Arkeologiset löydökset ja näyttelyt

Koska metro kulkee tuhansia vuosia asuttuna olleella kaupunkialueella, metron kaivamisen yhteydessä on tehty lukuisia arkeologisia löytöjä. Arkeologiset tutkimukset myös hidastivat rakennustöitä usein. Laajimmat kaivaukset suoritettiin jo ennen rakennustöiden aloittamista keskustassa olevilla asemilla, kuten Akrópoli, Monastiráki, Panepistímio ja Sýntagma. Osa löytöpaikoista oli puolestaan täysin odottamattomia. Rakennustöiden aikana löydettiin muun muassa Záppeion roomalainen kylpylä ja muita antiikin aikaisia rakennuksia, katuja, kaupunginmuuria, hautausmaita sekä akvedukteja ja vesisäiliöitä.
Löytöjä on nähtävillä useilla metroasemilla, mikä tekee niistä samalla pieniä arkeologisia museoita. Rakennustöiden aikana löytyneitä esineitä on näytillä vitriineissä. Sýntagman asemalla on suuren lasiseinän takana näkyvissä antiikin aikaisen kaupungin kerrostumia vuosisatojen varrelta, mukaan lukien hautoja ja katutasoja. Pienemmässä mittakaavassa kerroksia on näkyvissä myös muun muassa Akrópolin, Dáfnin ja Evangelismóksen asemilla. Monastirákin asemalla on näkyvissä Eridanos-joen antiikin aikana katettua uomaa sekä talojen perustuksia. Akrópolin asemaa on koristeltu myös antiikin aikaisten veistosten jäljitelmillä.
Arkeologisia kerroksia Sýntagman asemalla.
Sýntagman aseman arkeologista kokoelmaa.
Arkeologisia kerroksia Akrópolin asemalla.
Parthenonin veistosten jäljitelmiä Akrópolin asemalla.
Antiikin aikaisia raunioita Monastirákin asemalla.
Keramiikkalöytö metron rakennustöiden yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ateenan metro Wikimedia Commonsissa
Stasy S.A. Metroliikennöitsijän verkkosivut (kreikaksi, englanniksi)
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí 
Ateenan metron alku on vanhassa Pireuksen ja Ateenan yhdistäneessä rautatiessä. Kuva Pireuksen asemalta vuodelta 1979.
Ateenan metron linjat sekä proastiakós-paikallisjunalinjat (2017) (skemaattinen kartta).
Ateenan metron linjat sekä proastiakós-paikallisjuna-, raitiovaunu- ja johdinautolinjat (2017).
Adio

| Adio |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Knez
Kesto:  3:02
Tyylilaji:  Pop, balladi
Julkaistu:  2015
Säveltäjä(t):  Željko Joksimović
Sanoittaja(t):  Marina Tucaković, Dejan Ivanović
Euroviisutiedot
Vuosi:  2015
Maa:  Montenegro
Kieli:  montenegro
Sijoitus:  13.
Pisteet:  44
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  57
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
"Adio" (suom. Hyvästi) on Knezin esittämä kappale, joka edusti Montenegroa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Montenegron kielellä laulettavan kappaleen on säveltänyt vuosina 2004 ja 2012 Serbiaa ja Montenegroa ja Serbiaa Euroviisuissa edustanut sekä vuoden 2008 Euroviisut juontanut Željko Joksimović. Kappaleen ovat sanoittaneet Marina Tucaković ja Dejan Ivanović.
"Adio" kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, josta se selvisi finaaliin maan historian toista kertaa. Finaalissa Knez esiintyi numerolla 16 ja sijoittui sijalle 13. Pisteitä kappale sai 44.
Kappaleesta on tehty myös suomenkielinen versio "Hyvästi", jonka on suomeksi sanoittanut Kyösti Mäkimattila. Kappale esitettiin vuoden 2015 Seinäjoen Tangomarkkinoiden Kuningasfinaalissa.
Ainoo ase

| Ainoo ase Alamaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: hip hop
 Levy-yhtiö: omakustanne
Alamaan muut julkaisut
|   | Ainoo ase 2003 | Pieni suuri mies 2011 |
Ainoo ase on Alamaan omakustannealbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.
Kappaleet

Intro
Turha muistuttaa (feat. Anniina)
Vie mukanaan
Oikee tie
Herneet nenään
PPB rap (feat. Casper, Hahmo, Mängimies, Tunkio)
Ainooase
Valtaa ilman toisii
Ei huolta huomisesta (feat. Anniina)
Suuri mysteeri
Mä haluun
Aina sama paikka
Kateelliset valittaa
Kesä on taas (feat. Anniina)
Sovinisti
Nään kaiken taas
Outro