stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Slättbergshallen

| Slättbergshallen> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:   Trollhättan
Rakennustyöt aloitettu:  maaliskuu 2009
Avattu:  14. marraskuuta 2009
Omistaja:  Trollhättanin kaupunki
Kenttä:  14 000 m²
Kustannukset:  63,5 millionaa kr. (2009)
Arkkitehti:  Karlson Wachenfeldt Arkitekter AB
Käyttäjät
 Gripen Trollhättan BK (jääpallo) SK Trollhättan (pikaluistelu) Trollhättans Goblins (jääkiekko) 
Katsojakapasiteetti
 3.400+500 (A-halli) 2.500 (B-halli) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Slättbergshallen on jääpallohalli ja samalla myös monikäyttöareena Trollhättanissa, Ruotsissa. Hallissa pelaa Elitserienissä ja toiseksi ylimmässä eli Allsvenskanissa pelannut Gripen Trollhättan BK. Keväällä 2019 hallissa pelattiin jääpallon miesten MM-kisojen A-sarjan ja B-sarjan otteluita.
Halli vihittiin 14. marraskuuta 2009.,  Halliin mahtuu normaalioloissa 3 400, mutta järjestelyillä halliin saadaan vielä 500 lisäpaikkaa. Avausottelu oli Gripen - Boltic Göta - ottelu. Slättbergshallen muodostuu kolmesta eri hallista: A-halli korvasi samalla paikalla aiemmin olleen tekojääradan Slättbergsbana, B-halli ja C-halli rakennettiin jääkiekoilulle. Niissä harjoittelee ja pelaa Trollhättans Goblins.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Stetškin-pistooli

| Stetškin-pistooli |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto  Venäjä
Valmistusvuodet:  1951–
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9 mm
Piipun pituus:  140 mm
Paino (tyhjänä):  1,22 g
Ammuksen lähtönopeus:  340 m/s
9 mm avtomatitšeski pistolet Stetškina, lyh. APS (ven. 9-мм автоматический пистолет Стечкина [АПС]) on neuvostoliittolainen automaattipistooli, jolla voi ampua sekä kerta- että sarjatulta. Pistooli on nimetty kehittäjänsä, Igor Stetškinin, mukaan.
Käyttöönotto

Stetškin-pistooli oli alun perin suunniteltu käyttämään 7,62 x 25 mm Tokarev -patruunaa. Suunnittelija Igor Stetškin kuitenkin vaihtoi pistoolin patruunaksi 9 mm Makarovin, sillä oli selvää, että 9 mm Makarov tulisi olemaan puna-armeijan tuleva "vakiokaliiperi" pistooleille. Vuonna 1951 Stetškin- ja Makarov-pistoolit lisättiin Neuvostoliiton armeijan arsenaaliin korvaamaan jo vanhentuneen Tokarev-pistoolin.
Verrattuna Makaroviin Stetškin-pistooli kykenee sarjatuleen. Aseen käyttäjällä on mahdollisuus valita kertatulen ja sarjatulen väliltä. Pistooliin voidaan kiinnittää puusta tai bakeliitista valmistettu perä, joka toimii myös aseen kotelona. Tämä on suositeltavaa, sillä muuten pistoolia on miltei mahdoton hallita sarjatulella ammuttaessa.
Stetškin-pistooli suunniteltiin tykkimiehiä sekä panssarivaunu- ja lentokonemiehistöjä varten. Muihin pistooleihin verrattuna se on painava ja tukin kanssa jopa kömpelö. Tämä johti siihen, että aseen aktiivikäyttö armeijassa lopulta loppui. Jotkut erikoisjoukot käyttävät vielä asetta ja sitä pidetään reservissä. On sanottu, että AKS-74U lopulta korvasi pistoolin muun muassa suuremman tulivoimansa ja kantamansa takia.
Käyttäjät

Venäjä
Romania
Ukraina
Aiheesta muualla

Modern Firearms - Stechkin APS pistol
Modern Firearms -  APB / 6P13 silenced pistol
http://www.forgottenweapons.com/other-handguns/apb-silenced-machine-pistol/
Юрий Пономарёв, АПС, Kalashnikov magazine 2005/1, pp 34-43; has some APS diagrams (Russian)
Photos of APS and APB in service
APB photo gallery; disassembled photo showing the expansion tube and drilled barrel
APS full auto fire (video) YouTubessa (Japanese)
APB (video) YouTubessa (Russian)
Slèite

Niemimaa sijaitsee Skyen saaren eteläosassa.
Slèite (engl. Sleat) on niemimaa An t-Eilean Sgitheanachin saaren eteläosassa Skotlannissa. Vielä 1900-luvun alussa 90 % niemimaan asukkaista puhui gaelin kieltä 2000-luvun alussa osuuden ollessa noin 50 %. Puhujamäärän laskusta huolimatta seutu kuuluu vahvimpiin gaelin kielin puhuma-alueisiin ja Slèitellä toimii myös gaelinkielinen korkeakoulu Sabhal Mòr Ostaig.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slèite Wikimedia Commonsissa
Stéphane Robidas

| Stéphane Robidas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Sherbrooke, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Sarja:  NHL
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2015
Aik. seurat:  Fredericton Canadiens (AHL), Quebec Citadelles (AHL), Montreal Canadiens (NHL), Dallas Stars (NHL), Chicago Blackhawks (NHL), Frankfurt Lions (DEL) HIFK (Liiga) Anaheim Ducks (NHL)   Toronto Maple Leafs
NHL-varaus:  164. varaus, 1995 Montreal Canadiens
Stéphane Robidas (s. 3. maaliskuuta 1977 Sherbrooke, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka työskentelee Toronto Maple Leafsin organisaatiossa.
Pelaajaura

Robidasin varasi NHL:ään Montreal Canadiens seitsemännellä kierroksella numerolla 164 NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1995. Hän pelasi Montrealissa kaksi kautta vuosina 1999–2001 ennen siirtymistään Atlanta Thrashersiin waiver-listan kautta 4. lokakuuta 2002. Atlantasta hän siirtyi heti Dallas Starsiin vastineeksi kuudennen kierroksen varausvuorosta vuoden 2002 varaustilaisuuteen. Puolentoista Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Robidas kaupattiin Chicago Blackhawksiin marraskuussa 2003. Tilalle Dallas sai Joe Klemnin ja neljännen kierroksen varauksen vuoden 2004 varaustilaisuuteen. Työsulkukaudella 2004–2005 Robidas pelasi DEL-joukkue Frankfurt Lionsissa.
Elokuussa 2004 työsulun jälkeen Robidas palasi Dallasiin kaksivuotisella sopimuksella. Vuonna 2006 Stars teki Robidasin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen, josta hänelle maksettiin 4,5 miljoonaa dollaria kaudesta. Kaudella 2008–2009 Robidas valittiin pelaamaan NHL:n tähdistöotteluun vaikka hänen leukansa oli murtunut. 4. maaliskuuta 2014 Robidas kaupattiin Anaheim Ducksiin, joka antoi tilalle neljännen kierroksen varausvuoron. Heinäkuun 1. 2014 Robidas teki kolmivuotisen 9 miljoonan dollarin sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Stephen Strasburg

| Stephen Strasburg |
| --- | --- |
 Stephen Strasburg vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Stephen James Strasburg
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1988 (ikä 36) San Diego, Kalifornia
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  syöttäjä
Pituus:  196 cm
Paino:  106 kg
Lyöntipuoli:  oikea
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  Washington Nationals
Sarja:  Major League Baseball
MLB-varaus:  1. varaus, 2009 Washington Nationals
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2010–:  Washington Nationals
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten baseball. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten baseball. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten baseball. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten baseball. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | Baseball |  |
Stephen James Strasburg (s. 20. heinäkuuta 1988, San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan Washington Nationalsia. Strasburg oli odotetusti MLB:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus vuonna 2009, ja teki debyyttinsä Nationalsissa vuonna 2010.
Strasburg loukkasi syöttökätensä kyynärpäästä nivelisiteen elokuussa 2010, josta toipuminen kesti yli vuoden. Kaudella 2012 hänet valittiin MLB:n tähdistöotteluun.
Kaudella 2019 Washington Nationals voitti World Seriesin ensi kertaa seuran historiassa. Strasburg valittiin World Seriesin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Joulukuussa 2019 Strasburg teki Nationalsin kanssa seitsemänvuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 245 miljoonaa dollaria (221 miljoonaa euroa), mikä tekee siitä kaikkien aikojen rahakkaimman syöttäjästä tehdyn baseball-sopimuksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephen Strasburg Wikimedia Commonsissa
Sotilastorppa

Sotilastorppa 1700-luvulta Pöytyällä Reppuniemen ulkomuseossa.
Sotilastorppa oli Ruotsin suurvalta-aikana ruotuarmeijan sotilaille palvelusajaksi myönnetty torppa. Ruotu muodostui 1–4 talosta, ja se oli velvoitettu ylläpitämään armeijalle sotilasta varusteineen ja sotilaalle sotilastorppaa viljelysmaineen hänen perheensä turvaksi ja asumukseksi.
Sotilastorppajärjestelmän synty

Ruotujärjestelmän pani alulle Kaarle XI 1600-luvun loppupuolella. Tarkoitus oli luoda yhtenäinen järjestelmä koko valtakuntaan, mutta kukin maakunta sai päättää itsenäisesti siirtymisestä ruotujärjestelmään. Suomessa Viipurin, Savonlinnan, Turun ja Porin, Hämeen ja Uudenmaan läänit liittyivät 1696 mennessä, Pohjanmaa vasta 1733.
Järjestelmää ryhdyttiin valmistelemaan Suomessa 1680-luvulla. Torpat numeroitiin vuodesta 1696 lähtien ruotusotilaiden komppanianumeroin, jolloin torpalla oli sama numero kuin sotamiehellä. Torppien nimeäminen tapahtui sotilaille annetun lisänimen, sotilasnimen perusteella. Jokaisella sotilaalla oli ruotsinkielinen lisänimi, joka saattoi myös periytyä komppaniassa kaatuneelta sotilaalta. Komentokieleksi oli vuonna 1689 määrätty ruotsi siltä varalta, että suomenkielisiä ja ruotsinkielisiä yksiköitä jouduttaisiin komentamaan yhtä aikaa.
Palvelusaikansa jälkeen sotamies perheineen muutti pois torpasta, samaten jos sotilas kuoli. Tilalle tuli uusi ruodun palkkaama mies perheineen. Torpan nimi pysyi, ja uusi ruotusotamies otti usein käyttöön edeltäjänsä nimen. Torpan asujaimistossa perättäiset saman nimiset perheet eivät välttämättä olleet mitään sukua keskenään.
Aiheesta muualla

Alajepuan sotilastorppa Museo Pohjanmaa. Viitattu 5.8.2018.
Sotilastorppa nro. 132 Närpiön komppanissa Sundom. Viitattu 5.8.2018.
Yli-Rosti, Mikko: Sotilastorppia Nummelan Huhdanmäessä Nummelan kylähistoria.  30.10.2012. Viitattu 5.8.2018.
Holopainen, Väinö: Sotilastorpat Rajapuro.net.  2009. Viitattu 5.8.2018.
Pyretroidit

Pyretroideihin kuuluvan alletriinin rakennekaava.
Pyretroidit ovat keinotekoisia hyönteismyrkkyjä, jotka muistuttavat eräiden krysanteemilajien sisältämiä pyretriinejä. Pyretroidit ovat yleisesti käytettyjä hyönteismyrkkyjä, sillä ne eivät kerry ympäristöön ja ovat verrattain vaarattomia esimerkiksi ihmisille, muille nisäkkäille ja linnuille. Pyretroideja käytetään maataloudessa, mutta myös kotikäytössä esimerkiksi hyttysmyrkyissä ja ihmisten tai koirien täitä tai syyhypunkkeja hävittävissä shampoissa tai sumutteissa. Alletriini on ensimmäinen kehitetty pyretroidi. Yhdysvaltojen maatalousministeriö (USDA) kehitti sen 1949. Jotkin pyretroidit ovat menettämässä torjuntakykyään eliöiden, esimerkiksi rapsikuoriaisen, vastustuskyvyn kasvaessa niihin.
Kemia

Pyretroidien määritelmä ei ole täsmällinen ja se pohjautuu niiden rakenteen sijaan pikemminkin aineiden biologiseen toimintoon. Yleensä pyretroideissa on 2,2-dimetyylisyklopropyylikarboksyylihappo (CAS-numero 14590-53-5), jossa on esterisidoksella kiinni jokin suuri alkoholi. Syklopropyyliä ei ole kaikissa pyretroideissa, kuten fenvaleraatissa. Tietyissä pyretroideissa on α-syanoryhmä, joka on siis esterisidoksen alkoholin ensimmäisessä hiilessä. Joissakin pyretroideissa, kuten etofenproksissa, on esterin sijaan eetteri. Joissakin taas ei ole kumpaakaan, kuten silafluofenissa. Pyretroideissa on usein monia kiralikeskuksia ja vain tietyt stereoisomeerit toimivat hyönteismyrkkyinä. Pyretroidit ovat rasvaliukoisia.
Toimintamekanismi

Pyretroidit ovat hermomyrkkyjä, jotka estävät hermosignaalien välittymistä hyönteisissä. Tämä tappaa hyönteisten hermosoluja aiheuttaen muun muassa kouristelua, halvaantumisen ja lopulta hyönteisen kuoleman. Pyretroidit sitoutuvat hermosoluissa oleviin jänniteherkkiin natriumkanaviin (ionikanavia), joita on useita erilaisia. Pyretroidit saavat kanavat pysymään auki normaalia pidempään vakauttamalla kanavien auki olevia rakenteita. Tämä johtaa hallitsemattomaan natriumionien virtaan kanavan läpi, jolloin solun sisä- ja ulkopuolen välinen ionipitoisuusero tasoittuu. Hermosolu siis depolarisoituu. Eroa vaaditaan hermosignaalien tuottoon, joten pyretroidien vaikutuksesta signaali ei enää pysty välittymään. Pyretroidit eivät sitoudu tehokkaasti esimerkiksi ihmisten tai muiden nisäkkäiden natriumkanaviin.
Turvallisuus > Ihmiset

Pyretroideille voi altistua niiden päätyessä iholle, hengitysilmaan tai jos aineita niellään. Pyretroidit eivät sitoudu tehokkaasti ihmisten tai muiden nisäkkäiden natriumkanaviin. Ne myös imeytyvät ihmiskehoon heikosti ihon läpi ja maksa muuntaa niitä tehokkaasti muiksi aineiksi. Ei ole vahvaa näyttöä siitä, että toistuva altistus verrattain pienille määrille pyretroideja olisi haitallista.
Akuutti myrkytys eli suuri kerta-annos pyretroideja voi aiheuttaa ihmisillä kasvojen tunnottomuutta, kutinaa, ihon polttelua, sekavuutta, oksentelua ja vakavammissa tapauksissa lihasten nykimistä. Hengenvaarallinen ja mahdollisesti kuolettava myrkytys vaatii yleensä sen, että myrkkyä syödään. Tällöin voi ilmetä kouristelua, kooma, verenvuotoa, keuhkoedeema, munuaisvaurio, matala verenpaine tai liian hidas hengitystiheys, jonka hoito vaatii hengityskoneen käyttöä.
Turvallisuus > Muut eliöt

Pyretroidit ovat myrkyllisiä kissoille, mutteivat esimerkiksi koirille. Kissoilla myrkytys aiheuttaa useimmin kouristelua, kuumeisuutta tai ataksiaa. Kissan myrkytys voi johtua esimerkiksi siitä, että kissan täiden tappamiseen käytetään koirille tarkoitettuja pyretroidituotteita. Ero johtuu siitä, että kissoilla pyretroidien käsittely (tarkkaan ottaen glukuronidaatio) maksassa on hitaampaa kuin koirilla, eli myrkky kertyy kissan kehoon koiria helpommin.
Pyretroidit ovat myrkyllisiä matelijoille, sammakkoeläimille ja kaloille. Ne eivät ole käytännössä myrkyllisiä linnuille.
Muutamia pyretroideja

Alfa-sypermetriini C22H19Cl2NO3, CAS 67375-30-8
Deltametriini C22H19Br2NO3, CAS 52918-63-5
Esfenvaleraatti C25H22ClNO3, CAS 66230-04-4
Lambdasyhalotriini C23H19ClF3NO3, CAS 91465-08-6
Permetriini C21H20Cl2O3, CAS 52645-53-1
Pralletriini C19H24O3, CAS 23031-36-9
Sypermetriini C22H19Cl2NO3, CAS 52315-07-8
Tau-fluvalinaatti C26H22ClF3N2O3, CAS 102851-06-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyretroidit Wikimedia Commonsissa
Pyretroideihin kuuluva fenvaleraatti. Rakenteessa ei ole syklopropyyliä, mutta siinä on α-syanoryhmä.
Pyretroideihin kuuluva silafluofeni. Rakenteessa on esterin tilalla piiatomi.
Slåttevik

| Slåttevik |
| --- | --- |
 Slåttevik
 Koordinaatit: 59°18′49″N, 5°27′51″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Tysvær
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,21 km²
Väkiluku (2023):  299
 – Väestötiheys:  1 423,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slåttevik on taajama Tysværin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,21 neliökilometriä ja asukasluku 299 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slåttevik Wikimedia Commonsissa
Slåtterøyn majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Bømlo Norja
Sijaintipaikka:  Q59588544 
| --- | --- |
Korkeus:  25  m 
Materiaali:  valurauta 
Luokitus:  kulttuuriomaisuus 
| --- | --- |
Valmistunut:  1859 
Automatisoitu:  2003 
| --- | --- |
Valon korkeus:  45,8  m 
Valonkanto:  34,3  km 
Valon ominaisuudet:  Fl(2) W 30s 
Tutka:  T 
| --- | --- |
ARLHS:  NOR216 
Admiralty:  B3752 
NGA:  115-3384 
Norsk fyrliste:  153500 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Slåtterøyn majakka (norj. Slåtterøy fyr) on Norjassa Bømlon kunnassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1859, automatisoitiin 1988 ja jätettiin miehittämättömäksi 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slåtterøyn majakka Wikimedia Commonsissa
Sumatran trooppinen sademetsä

| Sumatran trooppinen sademetsä |
| --- | --- |
 Sumatranoranki
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Sumatra, Indonesia  02°30′S, 101°30′E
Tyyppi:  luonto
Kriteerit:  (vii)(ix)(x)
Tunnusnumero:  1167
Valintahistoria
Valintavuosi:  2004
 Sumatran trooppinen sademetsä
Sumatran trooppinen sademetsä on Unescon maailmanperintökohde, joka koostuu kolmesta kansallispuistosta Sumatran saarella: Gunung Leuserin, Kerinchi Seblatin ja Bukit Barisan Selatanin kansallispuistot.
Alueella kasvaa arviolta noin 10 000 kasvilajia, joihin kuuluu 17 endeemistä sukua. Siellä tavataan yli 200 nisäkäslajia ja noin 580 lintulajia, joista 465 pesii puistoissa ja 21 on endeemisiä. Nisäkäslajeista 22:ta tavataan Aasiassa mutta ei muualla tässä saaristossa, ja 15 elää vain Indonesian alueella. Nisäkäslajeihin kuuluvat kotoperäinen sumatranoranki, sumatrantiikeri, sumatransarvikuono, aasiannorsu ja malaijikarhu.
Sumata

Sumata (jap. 素股, kirj. "paljaat reidet" tai "paljas häpy") on japanilainen erityisesti prostituoitujen suosima seksiakti, jossa nainen tuottaa miehelle ejakulaation ilman penetraatiota, hieromalla penistä erinäisillä ruumiinosillaan. Japanin laki kieltää maksullisen yhdynnän.
Sumata on levinnyt myös länsimaihin ja saavuttanut suurta suosiota monissa bordelleissa ja striptease-klubeissa.
Pyrexia

| Pyrexia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1990–
Tyylilaji:  death metal
Kotipaikka:   New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Eric Shute, laulu   Chris Basile, kitara   Shaun Kennedy, bassokitara   Doug Bohn, rummut  
Levy-yhtiö:  Unique Leader Records, 2006–  
Aiheesta muualla
Yhtyeen kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyrexia on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1990.
Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia. Kesäkuussa 2006 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Kolmas albumi, Age of the Wicked, julkaistiin tammikuussa 2007. Neljäs studioalbumi, Feast of Iniquity, julkaistiin 29. lokakuuta 2013.
Jäsenet

Eric Shute – laulu
Chris Basile – kitara
Shaun Kennedy – bassokitara
Doug Bohn – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Rob Shimonski – bassokitara
Makoto Mizoguchi – bassokitara
Ryan Harrison – bassokitara
Brian Hobbie – bassokitara
Chris Lytle – bassokitara
Ed Drozdowsky – bassokitara
Chris Richards – bassokitara
Mark Green – rummut
Rob Maresca – rummut
Justin DiPinto – rummut
Mike Andrejko – rummut
Dave Culross – rummut
Lee Cozens – kitara
Guy Marchais – kitara
Tony Caravella – kitara
Phil Selfridge – kitara
Darryl Wagner – laulu
Keith DeVito – laulu
Diskografia > Demot

Demo (1991)
Liturgy of Impurity (1992)
Promo (1993)
Diskografia > Studioalbumit

Sermon of Mockery (1993)
System of the Animal (1997)
Age of the Wicked (2007)
Feast of Iniquity (2013)
Unholy Requiem (2018)
Gravitas Maximus (2021)
Diskografia > Muut albumit

Hatred, Anger and Disgust (1995,  EP)
Cruelty Beyond Submission (2004,  kokoelma)
Aiheesta muualla

Pyrexia Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Spinetti

Spinetti
Spinetti on pienikokoinen, cembalon sukuinen kielisoitin, jossa kielet kulkevat viistosti (noin 30 asteen kulmassa) koskettimistoon nähden. Spinetit olivat aikoinaan suosittuja pienuutensa ja edullisen hintansa vuoksi.
Suomessa spinetin suosio kasvoi, kun ensin Jukka Tolonen ja hiukan myöhemmin Pekka Pohjola käyttivät sitä soololevyillään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://barokki.tripod.com/id22.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Stetinin M-9

| Stetinin M-9 |
| --- | --- |

Tyyppi:  lentovene
Alkuperämaa:   Venäjän keisarikunta
Valmistaja:  Stetinin
Suunnittelija:  Dmitri P. Grigorovitš
Pääkäyttäjät:  Venäjän keisarikunnan laivasto Suomen ilmailuvoimat
Valmistusmäärä:  ~500 
Stetinin M-9 (myös Grigorovitš M-9) oli venäläisen Stetininin valmistama kaksitasoinen lentovene, jota valmistettiin kaikkiaan noin 500 kappaletta. Koneet palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa tiedustelu- ja pommitustehtävissä Mustallamerellä ja Itämerellä, ja olivat parhaimmillaan 32 eri merilentoaseman kalustona.
Historia

Venäjän keisarikunnan laivasto hankki ennen ensimmäistä maailmansotaa Ranskasta Levequen suunnittelemia lentoveneitä, jotka valmisti FBA-yhtymä (engl. French British Aviation). Pietarilaisen Stetinin-lentokonetehtaan suunnittelija Dmitri P. Grigorovitš kehitti näiden pohjalta kaikkiaan seitsemän erilaista konetyyppiä, joista eniten, lähes 500 kappaletta, valmistettiin tyyppimerkinnän M-9 saanutta lentovenettä. Konetyyppiä käytettiin pommitus- ja tiedustelutehtävissä Mustallamerellä ja Itämerellä, ja se oli parhaimmillaan 32 eri merilentoaseman kalustona. Kone sai kutsumanimen Devjatka, mikä tarkoitti suomeksi ysiä tai yhdeksikköä.
Käyttö Suomessa

Suomi sai ensimmäisen M-9-koneen puolta vaihtaneen venäläisen upseerin lennettyä sen Antreaan 10. huhtikuuta 1918. Rekisteritunnuksen F 40 saanut kone upposi kuitenkin jo seuraavana päivänä kokemattoman ruotsalaisen lentäjän yrittäessä lentoonlähtöä. Venäläiset olivat rakentaneet Etelä- ja Lounais-Suomen alueelle ensimmäisen maailmansodan aikana kaikkiaan neljä lentoasemaa ja viisi pienempää tukiasemaa, ja ne päätyivät valkoisten ja saksalaisten haltuun sisällissodan loppuvaiheessa. Asemilta saatiin sotasaaliiksi useita lentokoneita ja muuta sotakalustoa, ja kaikkiaan kahdeksan M-9-konetta kunnostettiin lentokuntoisiksi. Koneet olivat ilmailuvoimien koulutuskäytössä vuoteen 1922 saakka pääasiassa Turun, Sortavalan sekä Helsingin Hermannin ja Santahaminan vesilentoasemilla. Suomalaislentäjät pitivät Devjatkaa lento-ominaisuuksiltaan kehnona, sillä kone oli raskas ohjata ja vaati lentäjältä paljon kokemusta. Tyypille sattui Suomessa kaksi kuolemaan johtanutta onnettomuutta.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 3
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.&&&&009 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&016.&&&&0016 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&054.080000054,8 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01060.&&&&001 060 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&01540.&&&&001 540 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Salmson Canton-Unné -yhdeksänsylinterinen nestejäähdytteinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0112.&&&&00112 kW (&&&&&&&&&&&&0150.&&&&00150 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0110.&&&&00110 km/h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&03000.&&&&003 000 m
Nousuaika: 15 min 1 000 metriin
Aseistus
1 × liikuteltava konekivääri nokassa
100 kg pommeja siipiripustimissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stetinin M-9 Wikimedia Commonsissa
M-9-lentoveneitä laiturissa keväällä 1918.
M-9-koneita hinauksessa keväällä 1918.
Super Trouper (kappale)

| ”Super Trouper” ABBA |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Super Trouper
 Äänitetty : 1980
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): Benny Andersson Björn Ulvaeus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.10
 Levy-yhtiö: Polar Music
Abban muut singlet
| ”On and On and On” 1980 | ”Super Trouper” 1980 | ”Happy New Year” 1980 |
Super Trouper on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen seitsemännen studioalbumin Super Trouper avausraitana. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad.
"Super Trouper" julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä marraskuussa 1980 b-puolenaan "The Piper". Brasilian painoksessa b-puolena on "On and On and On".
"Super Trouper" -kappaleen taltiointi aloitettiin 3. lokakuuta 1980 Polar Music Studiolla. Super Trouper -albumin raidoista se taltioitiin viimeisenä, vain kuukausi ennen albumin julkaisua. "Super Trouper" päätyi albumille kappaleen "Put on Your White Sombrero" sijasta. Jälkimmäisen taltiointi oli aloitettu 9. syyskuuta 1980, mutta se pantiin jäihin ja julkaistiin vasta 1994 Abban kokoelma-albumilla Thank You for the Music.
"Super Trouper" nousi listaykköseksi Länsi-Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa, Britanniassa ja Irlannissa. Britanniassa se oli loppuvuodesta 2021 Abban menestynein sävelteos kappaleen "Dancing Queen" jälkeen. Sijoitus perustuu sekä fyysisten äänitteiden myyntiin että suoratoistojen lukumäärään.
Super Trouper tarkoittaa suurta valonheitintä, jollaisia käytetään esimerkiksi stadionkonserteissa. Abban jäsenet viihtyivät paremmin studiossa kuin lavoilla, ja kappale "Super Trouper" heijastaa kyseistä asiaintilaa. Sen tempo on reipas, mutta sanoitus kertoo yksinäisyydestä, jota pop-tähti tuntee lavalla tuhansien ihmisten läsnäolosta huolimatta.
"Super Trouper" on versioitu lukemattomia kertoja. Se on niin ikään mukana musikaalielokuvissa Mamma Mia! ja Mamma Mia: Here We Go Again!.
Käännös suomeksi