stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Angelina Jolien saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Paras naissivuosa | Vuosi nuoruudestani | Voitto |  |
| 2008 | Paras naispääosa | Changeling – vaihdokas | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Golden Globe -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | George Wallace | Voitto |  |
| 1998 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Gia – kauneuden kirous | Voitto |  |
| 1999 | Paras naissivuosa | Vuosi nuoruudestani | Voitto |  |
| 2007 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | A Mighty Heart – taipumaton | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Changeling – vaihdokas | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | The Tourist | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Paras vieraskielinen elokuva | In the Land of Blood and Honey | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras vieraskielinen elokuva | Ensin he tappoivat isäni | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naispääosa draamaelokuvassa | Maria | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Bafta-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Paras naispääosa | Changeling – vaihdokas | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras vieraskielinen elokuva | Ensin he tappoivat isäni | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Screen Actors Guild -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa | Gia – kauneuden kirous | Voitto |  |
| 1999 | Paras naissivuosa | Vuosi nuoruudestani | Voitto |  |
| 2007 | Paras naispääosa | A Mighty Heart – taipumaton | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Paras naispääosa | Changeling – vaihdokas | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Critics’ Choice -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Paras naissivuosa | Vuosi nuoruudestani | Voitto |  |
| 2007 | Paras naispääosa | A Mighty Heart – taipumaton | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Paras naispääosa | Changeling – vaihdokas | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Paras ohjaus | Murtumaton | Ehdokkuus |  |
| 2014 | Paras elokuva | Murtumaton | Ehdokkuus |  |
| 2017 | Paras vieraskielinen elokuva | Ensin he tappoivat isäni | Ehdokkuus |  |
| 2024 | Paras naispääosa | Maria | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Primetime Emmy -palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Elokuva | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | George Wallace | Ehdokkuus |  |
| 1998 | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Gia – kauneuden kirous | Ehdokkuus |  |
Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot > Tony-palkinnot

| Vuosi | Kategoria | Tuotanto | Tulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Paras musikaali | The Outsiders | Voitto |  |
Palkintoja humanitaarisesta työstä

Global Humanitarian Action -palkinto (2005)
Vapauden palkinto (2007)
Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto (2013)
kuningatar Elisabet II aateloi Jolien kunnia-Dameksi, jolloin hän sai Order of St Michael and St George -kunniaritarikunnan kunniaritarikomentajan (Honorary Dame Commander of the Order of St Michael and St George eli DCMG) arvonimen ja -merkin (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angelina Jolie Wikimedia Commonsissa
Angelina Jolie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Perniön 1930

Perniön 1930 Oy (aiemmin Perniön Liha Oy) on vuonna 1930 perustettu elintarvikealan perheyritys, jonka tuotteita ovat makkaratuotteet. Helsingin Makkaratehdas on Perniön Liha Oy:n tuotemerkki. Yritys toimii Salossa ja Helsingissä. Se palkittiin Taloussanomien Suomen Paras Makkaratehdas -vertailussa hopeasijalla.
Perniön Lihan omistajiin kuuluvat muun muassa jääkiekkoilijat Saku ja Mikko Koivu sekä heidän isänsä Mikko Koivu. Yhtiön hallituksen puheenjohtaja on entinen mainosyrittäjä Jon Granström. 2000-vuosikymmenen lopulla muodostettuun 14 sijoittajan ryhmään kuuluvat myös sarjayrittäjä Marko Parkkinen sekä eräitä Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan perustajia.
Ongelmia

Maaliskuussa 2017 Perniön Lihan toimitusjohtaja Rami Himantoa vastaan nostettiin Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa syyte markkinointirikoksesta, jonka mukaan yritys on käyttänyt ja myynyt 47 000 kiloa ulkomaista sianlihaa, mutta sanonut sen olevan kotimaista. Häntä syytetään myös terveysrikoksesta yrityksen käytettyä tehtaanmyymälässä myymättä jääneitä tuotteita uusien tuotteiden raaka-aineina niin, että siitä aiheutui vaaraa kuluttajille. Myös omavalvontasuunnitelmat olivat puutteellisia muun muassa allergisoivien ainesosien osalta. Himanto on myöntänyt valtaosan syytteistä, mutta pitää tapahtumia vahinkoina. Toukokuussa 2017 Varsinais-Suomen käräjäoikeus katsoi salolaisen Perniön Lihan syyllistyneen markkinointirikokseen.Terveysrikossyytteen käräjäoikeus hylkäsi.
Yhtiö ilmoittaa korjanneensa tuotantojärjestelmissä ilmenneet virheet ja korjaavien toimenpiteiden jälkeen yrityksen toiminnan ovat tarkastaneet viimeisen kahden vuoden aikana useat tahot. Yrityksen toiminnasta ei ole löytynyt huomautettavaa.lähde?
Aiheesta muualla

Perniön 1930
Non ho l’età

| Non ho l’età> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Gigliola Cinquetti
Säveltäjä(t):  Nicola Salerno
Sanoittaja(t):  Mario Panzeri
Euroviisutiedot
Vuosi:  1964
Maa:  Italia
Kieli:  italia
Sijoitus:  1.
Pisteet:  49
Sanat:  sanoitus
Non ho l’età (suom. En ole tarpeeksi vanha) oli vuoden 1964 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Gigliola Cinquetti italiaksi ja se toi Italialle sen ensimmäisen sen kolmesta voitosta. Kappale sai 49 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian ylivoimaisesti peräti 32 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 12.
Gigliola Cinquetti teki kappaleesta myös espanjan-, saksan-, japanin- ja ranskankieliset versiot ja se menestyi eurooppalaisilla listoilla varsin hyvin.
Anneli Sari levytti kappaleesta Helena Korpelan sanoittaman suomenkielisen version "Liian nuori rakkauteen".
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:  1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:  1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:  1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:  1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:  1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:  2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:  2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:  2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Amina Annabi

Amina Annabi (arab. أمينة العنابي‎, s. 5. maaliskuuta 1962 Karthago) on tunisialais-ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 1991 kappaleella "C’est le dernier qui a parlé qui a raison" ja sijoittui toiseksi. Hän sai 146 pistettä, kuten myös voittaja, Ruotsin Carola Häggkvist. Häggkvist kuitenkin julistettiin laulukilpailun voittajaksi sillä sääntöperiaatteella, että hän oli illan aikana kerännyt useimmin täydet pisteet.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Ensihoitopalvelu Suomessa

Ensihoitopalvelu on yksi terveydenhuollon päivystyspalvelujen osa. Ensihoitopalveluun kuuluu ensihoito. Tässä artikkelissa kuvataan ensihoitopalvelun järjestämistapaa Suomessa.
Ensihoidon historia Suomessa

Ennen ensihoitopalvelun aikakautta sairastuneita ja vammautuneitakin hoidettiin kotona kunnanlääkärin käydessä kotikäynneillä. Sairauden tai vamman vaatiessa potilaan lähtöä kunnanlääkärin luo, siirrettiin potilas hevosen vetämillä rattailla tai reellä. Lyhyillä matkoilla potilaita raahattiin tai he kykyjensä mukaan itse ponnistelivat kohti sairaalaa.
Ensihoidon historia Suomessa > Sairaankuljetuksen aikakausi

Helsingin kaupungin palolaitos on aloittanut sairaankuljetustoiminnan vuonna 1905 otettuaan mallia Tukholman palolaitokselta, joka oli aloittanut vastaavan toiminnan vuonna 1902. 1930-luvulle asti toimittiin hevosvaunujen ja työntöpaarien avulla, siitä eteenpäin moottorikäyttöisillä ajoneuvoilla. Toiminta oli puhtaasti kuljettamiseen keskittyvää, koska lääkärikunta ajatteli hoidon olevan mahdollista vain sairaaloissa. Henkilökunta sai vain tavanomaisen ensiapukoulutuksen eikä kuljetuskalusto sisältänyt juuri sideharsoja enempää. Sairaankuljetus kuvasikin siis toimintaa varsin hyvin.
Muualla maassa mm. Tampereella merkintöjä sairaskuljetuksista on vuodelta 1908, Lahdesta on sairaskanto-toiminnasta mainintoja 1910-luvulta.
Kansanterveyslaki tuli voimaan vuonna 1972. Tuossa määriteltiin ensimmäistä kertaa sairaankuljetus ja määrättiin se kuntien velvollisuudeksi. Siitä onkin alkanut vasta varsinainen kehitys kohti nykyaikaista ensihoitopalvelua. Tosin vielä 1990-luvulle asti kehittäminen oli hitaahkoa osan lääkärikunnasta vastustaessakin voimakkaasti hoitotoimien siirtämistä tuolloin vielä osin kouluttamattomankin henkilökunnan käsiin. Ensihoidossa toimivien koulutustausta on ollut vaihteleva ja värikäs. Toiminnassa on vielä 2000-luvullakin ollut ilman ammattikoulutusta olevia, palomiehiä, palomies-sairaankuljettajia, pelastajia, apu- ja perushoitajia, lääkintävahtimestareita, lähihoitajia, sairaanhoitajia jne. Kunnat ovat varsin vaihtelevasti järjestäneet sairaankuljetustoimintansa; loppuajasta harvahko terveyskeskus on hoitanut toimintaa itse, suurin osa kunnista on kilpailuttanut toiminnan ja ostanut palvelun yrityksiltä, osan sopiessa toiminnan järjestämisestä pelastuslaitosten kanssa. Etenkin pienempien terveyskeskusten resurssit, tiedot ja taidot huolehtia ensihoitopalvelun ohjeistuksesta, valvonnasta ja koulutuksesta vaihtelivat suuresti. Syrjäseuduilla säästettiin ostamalla vain ns. varallaolovalmiutta jossa työntekijöille maksettiin alle kolmasosa normaalista palkasta ja toivottiin heidän lähtevän hälytyksille kotoaan tai muusta sijainnista yhtä nopeasti kuin isompien kaupunkien täyden palkan työntekijät.
Ensihoidon historia Suomessa > Epäkohtien huomioon tulo ja uuden aikakauden alku

Lopulta apulaisoikeuskansleri Jaakko Jonkan otettua omatoimisesti tarkasteluun ensihoidon ongelmat, tuli virallisesti päivänvaloon ongelmia olevan paljon, osan niistä jopa vakavia ja potilasturvallisuutta vaarantavia. Hänen velvoitettua Sosiaali- ja terveysministeriön alkamaan toimiin epäkohtien korjaamiseksi, alkoi uuden ensihoitopalvelun suunnittelu. Sosiaali- ja terveysministeriö asetti selvitysmiehen selvittämään ensihoitopalvelun kehittämistä. Häneltä tuli 18 kohdan esityslista epäkohtien korjaamiseksi.
1.5.2011 tuli voimaan pitkään odotettu terveydenhuoltolaki joka sisältää myös lainkohtansa termille ensihoitopalvelu. Lisäksi samasta päivästä voimaan tuli ensihoitopalvelua tarkentava asetus ensihoitopalvelusta. Näiden säädösten myötä termi sairaankuljetus jää lopultakin historiaan nykymuotoista toimintaa huonosti kuvaavana. Ensihoitopalvelu kattaa nyt entisen sairaankuljetuksen kuin myös lääkinnällisen pelastustoimen.
Lain voimaan tulon myötä ensihoitopalvelun järjestämisvelvollisuus poistuu yksittäisiltä kunnilta, kun sairaanhoitopiirit alkavat vastata toiminnasta viimeistään 1.1.2013.
SuomiTV

| SuomiTV |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  18. joulukuuta 2009
Lähetykset loppuivat:  16. huhtikuuta 2012
Omistaja:  Family Channel (myöhemmin Fox International Channels Nordic)
Katsojaosuus:  0,5 % (2011, Finnpanel)
Tunnuslause:  Viihdettä elämään
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  Koko Suomi
Aiemmin:  STV Suomi
Kanavan korvasi:  Fox
Rinnakkaiskanava(t):  SuomiTV HD
Saatavuus
Antenniverkko
Antenni:  Kanava 12, kanavanippu A:n näkyvyysalueella.
Kaapeliverkko
DNA Welho:  Kanava 12
Elisa:  Kanava 12
Sonera:  Kanava 12
IPTV (ADSL)
Maxivision:  
Elisa:  
Sonera Koti TV:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
SuomiTV oli suomalainen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 18. joulukuuta 2009. Nimellä STV Suomi kanava teki koelähetyksiä jo syystalvella 2008–2009.
SuomiTV jäi lyhytikäiseksi, sillä kanava lanseerattiin uudelleen nimellä Fox, kun sen emoyhtiö Family Channel oli vuodenvaihteessa 2011–2012 myyty News Corporation -mediakonserniin kuuluvan Fox International Channelsin pohjoismaiselle tytäryhtiölle. Kaupasta sovittiin joulukuun lopussa 2011 ja se vahvistettiin tammikuussa 2012. Suomen Fox aloitti lähetyksensä SuomiTV:n kanavapaikalla 16. huhtikuuta 2012.
SuomiTV oli ensimmäinen kaapeliverkossa aitoa 1080i-teräväpiirtokuvaa lähettänyt suomalainen televisiokanava (myös Nelonen HD lähetti ohjelmistonsa teräväpiirtomuodossa, mutta vain skaalattuna). SuomiTV:n ohjelmistoa pystyi jonkin aikaa katsomaan myös kanavan netti-TV:stä, joka avattiin maaliskuussa 2010 mutta suljettiin toukokuussa 2011 säästösyistä.
Kanavan toiminnan käynnistyessä sen pääkonttori ja studiot sijaitsivat Keravalla.  Myöhemmin toimitilat siirrettiin Helsingin Pasilaan.
Omistajat ja johtohenkilöt

Ennen News Corporation -kauppaa Family Channelin ja SuomiTV:n pääomistaja oli kanadalainen televisioalan rahoitusyhtiö Ontario. Lisäksi kanavan omistajiin kuului joukko suomalaisia piensijoittajia.
Perustamisvaiheessa yhtiön toimitusjohtajana toimi Hannu Haukka, joka joulukuussa 2009 siirtyi SuomiTV:n hallituksen varapuheenjohtajaksi. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Jarmo Kalliola. Vuoden 2011 alussa toimitusjohtajaksi tuli pääomistajaa edustanut kanadalainen Randy Dewe. Hallituksen puheenjohtajana toimi Jeffrey Royer.
SuomiTV:n ensimmäisenä ohjelmajohtajana toimi Hanna Lähteenmäki, joka jätti kanavan keväällä 2010, muutama kuukausi kanavan aloittamisen jälkeen.
Toiminta-ajatus ja arvomaailma

SuomiTV:n tavoite oli tuoda Suomeen laadukkaisiin ohjelmiin panostava perhekanava. SuomiTV pyrki kiinnittämään huomiota erityisesti siihen, että lasten valveillaoloaikana kanavalla lähetetään vain lapsille soveltuvaa ohjelmaa. Aloittaessaan kanava ilmoitti pyrkivänsä viiden vuoden sisällä kymmenen prosentin markkinaosuuteen mainosrahoitteisella TV-alalla.
Huhtikuussa 2012 kanavan entinen päätoimittaja Tomi Lindblom kertoi Journalismikritiikin vuosikirjassa, että SuomiTV oli järjestelmällisesti ajanut omaa kristillistä agendaansa, jossa pyrittiin suodattamaan kanavan ohjelmistosta muun muassa kaikki aviorikokseen tai myönteisesti homoseksuaalisuuteen viittaava aineisto. Kanava esimerkiksi kieltäytyi lähettämästä uusimansa Korkeajännitys-sketsisarjan jaksoa, jossa kaksi näyttelijää esitti homomiehiä kaapissa. Lähettämättä jäi myös Conan-ohjelman jakso, jossa juontaja Conan O’Brien vihki kaksi miestä avioliittoon (tosin SuomiTV:n mukaan se ei toimitusvirheen vuoksi ollut edes saanut kyseistä jaksoa). Jopa säätietoja välittävää yhtiötä valittaessa haluttiin varmistaa, että ruudussa esiintyvä meteorologi ei olisi avoimesti homoseksuaali. SuomiTV:n uutisiin ei kuitenkaan pyritty vaikuttamaan.
Talousvaikeudet

SuomiTV:tä katsoi avajaispäivänä lähes puoli miljoonaa ihmistä. Päivän suosituin ohjelma oli Kymppitonni, joka keräsi yli satatuhatta katsojaa. Ensimmäisen toimintakuukauden jälkeen päivittäinen katsojaennätys oli noussut 600 000:een, ja viikoittain kanavan ohjelmia oli parhaimmillaan käynyt katsomassa 1,3 miljoonaa ihmistä.
Runsas vuosi myöhemmin tilanne ei kuitenkaan enää näyttänyt yhtä valoisalta. Huhtikuussa 2011 kanava ilmoitti koko henkilöstöään koskevista YT-neuvotteluista, ja lähetykset aiottiin keskeyttää kesällä kolmen kuukauden ajaksi. Säännöllisen lähetystoiminnan katkeaminen 30 päiväksi olisi vaarantanut kanavan toimiluvan. Toukokuussa 2011 kanava tarkensi, että lähetystoimintaa vain supistetaan kesän ajaksi. Muun muassa uutislähetykset keskeytyivät.
Kesäkuussa 2011 SuomiTV ilmoitti aloittavansa yhdysvaltalaisen talk-show Conanin lähetykset ja samalla uudistavansa ohjelmatarjontansa kauttaaltaan.
Ohjelmisto

SuomiTV:n ohjelmisto koostui matkailu- ja luonto-ohjelmista, dokumenteista, harrastusohjelmista, lastenohjelmista, kulttuurista ja uutisista. SuomiTV myös palautti ruutuun MTV3-kanavan ohjelmistoon kaksikymmentä vuotta kuuluneen mutta neljä vuotta aiemmin lakkautetun Kymppitonni-visailun, jota se esitti kahtena lähetyksenä viitenä päivänä viikossa.
Ohjelmisto > Uutiset

SuomiTV pyrki panostamaan eritoten uutisiin, joita sen oma uutistoimitus toimitti monta kertaa vuorokaudessa. Uutis- ja ajankohtaistoimituksen päätoimittajana toimi Tomi Lindblom sekä uutisankkureina Sari Helin ja Jussi Hanhivaara. Uutisia lähetettiin 22. maaliskuuta 2010 – 5. toukokuuta 2011 maanantaista perjantaihin kello 18, 19 ja 20. Lisäksi lauantaisin lähetettiin Viihdeuutiset ja sunnuntaisin Uutisviikko-niminen ajankohtaismakasiini.
Ilmoittaessaan toimintansa supistamisesta toukokuussa 2011 SuomiTV kertoi, että kanavan oma uutistoimitus lakkautetaan. Toimiluvan edellyttämien uutislähetysten sanottiin kuitenkin jatkuvan syksyllä uudelta pohjalta, ja 24. lokakuuta 2011 STT alkoi tuottaa SuomiTV:lle televisiouutisia .
Ohjelmisto > Ohjelmia

| --- | --- |
 Aikamme edelläkävijät  Aivan pihalla  Alppien Heidi  Anja Snellman: saanko esitellä?  Astu tarinaan  Aviotuomari  Black Harbour  Conan  Edessä uusi elämä  Eläimet pelissä -eläinvisa  Enduron MM  Ennätysjahti  Fort Boyard – Linnake  Fredin Vieraana  Heidi Klumin hullunkurinen perhe  Huimat harrastukset  Huomenna on paremmin  Huutokaupan metsästäjät  Hyvänolon ABC  Intiaanityttö Pocahontas  Kalajuttuja  Kalastaja Krupan koukussa  Kalavesillä  Kohti uutisia  Kokki kotona  Kummallinen maailma  Kuningas Arthurin tarina  Kymppitonni  Lilli ja tytöt :  Matka avaruuteen  New Wave -laulukilpailu  New York pyörremyrskyn vallassa  Patafonia  Pikku Amadeus  Pulssi  Ravi-ilta  Robin – Sherwoodin sankari  Räpyläpartio  Sami Garam: juurien jäljillä  Suomi laulaa  Suuri ruokavallankumous  Taikatuokio  Tractor Pulling  Tuhkimotyttö  Uhka menneisyydestä  Unelmaduuni  Unelmien paksu poikamies  Uusi elämä  Uutiset (STT)  Uutiset (SuomiTV)  Vaarallisilla vesillä  Vastanaineet  Vermon suora  Verstas  West Wing  Vilskeessä  Yksi talo, monta ilmettä  Äitikokelaat
Aiheesta muualla

Suomen Kuvalehti 32/2011 (12.8.2011): Tunari-tv – SuomiTV:stä piti tulla viides valtakunnallinen kanava.
SuomiTV:n logo vuosina 2009–2011.
Lapinlahden Linnut (vuoden 2003 kirja)

| Lapinlahden Linnut |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jukka Lyytinen
Kansitaiteilija:  Matti Jaaranen (logo) Tommi Tukiainen (graafinen suunnittelu)
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Like Kustannus
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  pehmeäkantinen
Sivumäärä:  150
ISBN:  952-471-098-6

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lapinlahden Linnut on Jukka Lyytisen kirjoittama Lapinlahden Linnut -yhtyeen elämäkertakirja, jonka Like Kustannus julkaisi vuonna 2003. Yhtye vietti tuolloin 20-vuotisjuhlaansa.
Turun Sanomien aikalaisarviossa Kimmo Rantanen kiittää Lyytisen tekstin etenevän mutkattomasti. Tarinaa kerrotaan lähinnä haastattelujen kautta, mutta ”Lyytinen on onneksi editoinut puheet lyhyiksi, joten jaarittelun makua ei ole”. Kirjassa käsitellään ”varsin avoimesti” myös vaikeita aiheita, kuten jäsenten välisiä riitoja, suosion herättämää kateutta ja erottamisia. Kirjasta ilmenee myös se, kuinka katusoitto-orkesteriksi perustetun ja kaveriporukan hauskanpitoon keskittyneen yhtyeen toiminta on vuosikymmenten saatossa muuttunut säännölliseksi leipätyöksi.
Vuonna 2023 julkaistun Timo Rossin kirjoittaman uuden elämäkertakirjan arvostelussa Riffi-lehden Topi Suuronen kuvaili Lyytisen teosta ”kiertuetoilailujen, jekkujen ja menestyksen kautta kokonaiskuvan kokoavaksi riemukkaaksi lukukokemukseksi”, jossa jäsenten ajoittain holtittomaan käytökseen suhtaudutaan ”pojat on poikia” -asenteella. Rossin kirjaa Suuronen pitää kattavampana ja rehellisempänä kuvauksena yhtyeen urasta.
Arvosteluja

Hämäläinen, Karo: Suomen Kuvalehti, 2003, 87. vsk, nro 19, s. 58.
Oulun Kärppien SM-liigakausi 2013–2014

| Kärpät kaudella 2013–2014 |
| --- | --- |
Runkosarjassa:  Ensimmäinen (1.)
Lopullinen sijoitus:  Mestaruus
Kausi:  36 – 15 – 9
Koti:  23 – 5 – 2
Vieras:  13 – 10 – 7
Tehdyt maalit:  190
Päästetyt maalit:  106
Joukkue
Toimitusjohtaja:  Juha Junno
Urheilutoimenjohtaja:  Harri Aho
Päävalmentaja:  Lauri Marjamäki
Kapteeni:  Lasse Kukkonen
Varakapteenit:  Mikko Lehtonen Mika Pyörälä
Kotiareena:  Oulun Energia Areena
Yleisökeskiarvo:  6 086
Tilastojen kärjessä
Maalit:   Junttila (19)
Syötöt:   Huml (38)
Pisteet:   Huml (49)
Jäähyt:   Huml (95min)
Plus/miinus:   Pokka (+32)
Voitot:   Rynnäs (28)
Päästettyjen maalien keskiarvo:   Rynnäs (1,51)
Oulun Kärppien SM-liigakausi 2013–2014 oli Oulun Kärppien 29. kausi jääkiekon SM-liigassa. Kärppien runkosarja alkoi 13. syyskuuta vierasottelulla JYPiä vastaan ja päättyi 13. maaliskuuta vierasotteluun Helsingin Jokereita vastaan. Kärppien edellinen kausi päättyi pudotuspelien ensimmäisen kierroksen tappioon Rauman Lukkoa vastaan otteluvoitoin 1–2.
Kärppien kausi päättyi lopulta joukkueen historian kuudenteen jääkiekon Suomen mestaruuteen. Kärpät voitti loppuottelusarjassa Tapparan voiton 4–3. Kärpät teki runkosarjassa myös liigan uuden piste-ennätyksen sekä perättäisten voittojen ennätyksen.
Kärppien pelaajat menestyivät myös maajoukkueessa. Lasse Kukkonen ja Juhamatti Aaltonen voittivat olympiapronssia ja Atte Ohtamaa voitti MM-hopeaa. Kärppien päävalmentaja Lauri Marjamäki oli molemmissa turnauksissa apuvalmentajana.