John F. Kennedyn salamurha
Salamurhan tutkimukset

Salamurhapäivänä 22. marraskuuta 1963 kello 12.34 eli neljä minuuttia ammunnan jälkeen Dallasin poliisiradiossa ilmoitettiin, että ampumapaikka olisi mahdollisesti Texasin koulukirjavarasto. Heti sen jälkeen moottoripyöräpoliisi Clyde Haygood ilmoitti Dallasin poliisin päämajaan kuulleensa tapahtumapaikalla olleelta mieheltä, että laukaukset ammuttiin koulukirjavarastosta. Kello 12.37 Haygood teki uuden ilmoituksen, jossa hän kehotti poliiseja piirittämään rakennuksen. Kello 12.44 kaikki keskikaupungilla liikkuvat poliisiautot hälytettiin ampumapaikalle, ja heti sen jälkeen Dallasin poliisin tarkastaja Herbert Sawyer ilmoitti poliisiradiossa silminnäkijöiden kuvauksiin perustuvat tuntomerkit rakennuksessa työskennelleestä Lee Harvey Oswaldista.
Kello 13.12 apulaisseriffi Luke Mooney löysi Texasin koulukirjavaraston kuudennesta kerroksen ikkunan luota kolme tyhjää hylsyä. Kymmenen minuuttia myöhemmin apulaisseriffi Eugene Boone löysi samasta paikasta myös kiväärin, italialaisvalmisteisen Carcano m. 91/38 -karbiinin, jonka omistajaksi paljastui Oswald. Pian ase- ja hylsylöytöjen jälkeen tehdyissä teknisissä tutkimuksissa kivääristä ja ampumapaikalta löytyneet sormen- ja kämmenenjäljet osoittautuivat Oswaldista peräisin oleviksi. Myös löydetyt hylsyt ja luodit paljastuivat tutkimuksissa juuri Oswaldin omistamalla aseella ammutuiksi.
Salamurhaa seuraavana päivänä 24. marraskuuta 1963 Dallasin yleinen syyttäjä Henry Wade ilmoitti, että tapauksen tutkijat olivat hänen käsityksensä mukaan saaneet jo siihen mennessä kerättyä riittävästi aineistoa, jolla Oswald pystyttäisiin todistamaan syylliseksi tekoon. Waden mukaan mikään ei osoittanut, että kukaan olisi toiminut Oswaldin taustalla tai liitossa hänen kanssaan. Seuraavana päivänä Dallasin poliisin murharyhmän päällikkö Will Fritz sanoi koonneensa aukottoman todistusketjun Oswaldia vastaan.
Uudeksi presidentiksi valittu Lyndon B. Johnson asetti 29. marraskuuta 1963 eli viikko salamurhan jälkeen Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajan Earl Warrenin johtaman komission tutkimaan presidentti Kennedyn salamurhaa. Komission virallinen englanninkielinen nimi oli The President's Commission on the Assassination of President Kennedy, mutta sitä kutsutaan puheenjohtajansa mukaan yleisemmin nimellä The Warren Commission (Warrenin komissio). Komissio totesi 10 kuukauden tutkimusten perusteella, että Lee Harvey Oswald oli yksin vastuussa salamurhasta, eikä komissio löytänyt todisteita kotimaisesta tai ulkomaisesta salaliitosta. Komission 888-sivuinen loppuraportti esiteltiin presidentti Johnsonille 24. syyskuuta 1964, ja se julkistettiin kolme päivää myöhemmin.
Warrenin komission raportti sisältää pääpiirteissään seuraavat johtopäätökset ja toteamukset:
Presidentti Kennedyyn ja kuvernööri Connallyyn osuneet laukaukset ammuttiin Texasin koulukirjavaraston kuudennen kerroksen kaakkoiskulmassa olevasta ikkunasta.
Kennedyyn osui ensin luoti, joka meni sisään kaulan takaosasta ja tuli ulos kaulan etupuolen alaosasta ja aiheutti vamman, joka välttämättä ei ollut tappava. Toinen presidenttiin osuneista luodeista osui pään oikealle puolelle ja aiheutti massiivisen ja kuolemaan johtaneen vamman.
Connallyyn osui luoti, joka meni sisään selän oikealta puolelta ja jatkoi sitten kulkuaan alaspäin rinnan oikealla puolella ja tuli ulos oikean nännin alapuolelta. Seuraavaksi luoti läpäisi oikean ranteen ja pysähtyi vasempaan reiteen, johon se aiheutti pinnallisen vamman.
Ei ole luotettavia todisteita siitä, että laukaukset olisi ammuttu rautatien alikäytävältä, autosaattueen etupuolelta tai muusta paikasta.
Todisteet osoittavat vahvasti, että ammuttuja laukauksia oli kolme.
Vaikkei olekaan täysin varmaa tietoa siitä, mikä ammutuista luodeista haavoitti Connallya, on kuitenkin olemassa asiantuntijoilta saatua vakuuttavaa näyttöä siitä, että juuri se sama luoti, joka läpäisi Kennedyn kaulan olisi aiheuttanut myös Connallyn vammat. Vaikka Connallyn todistus ja eräät muut seikat ovat ristiriidassa tämän arvion kanssa, on komission jokaisen jäsenen mielestä varmaa, että Kennedyä ja Connallya haavoittaneet laukaukset ammuttiin joka tapauksessa Texasin koulukirjavaraston kuudennesta kerroksesta.
Lee Harvey Oswald ampui laukaukset, jotka surmasivat Kennedyn ja haavoittivat Connallya.
Oswald tappoi dallasilaisen poliisikonstaapeli J. D. Tippitin noin 45 minuutin kuluttua Kennedyn ampumisesta.
Jack Ruby tuli Dallasin poliisilaitoksen alakertaan ja surmasi Oswaldin. Ei ole olemassa mitään todisteita, jotka tukisivat huhua siitä, että Dallasin poliisilaitoksen jäsenet olisivat avustaneet Rubya.
Komissio ei ole löytänyt mitään todisteita siitä, että joko Oswald tai Ruby olisivat olleet osallisia kotimaiseen ​​tai ulkomaiseen ​​salaliittoon Kennedyn murhaamiseksi.
Komissio ei ole löytänyt mitään todisteita liittovaltion, osavaltion tai paikallisen viranomaisen salaliitosta, vallankumouksellisuudesta tai epälojaalisuudesta Yhdysvaltain hallitusta kohtaan.
Komissio ei pystynyt määrittämään kattavasti Oswaldin motiiveja.
Komissio uskoo, että presidentin suojelua koskevia suosituksia parannetaan jatkossa tässä tutkimuksessa esitettyjen tosiseikkojen perusteella.
Ampumisessa haavoittunut Texasin kuvernööri John Connally on sanonut antamassaan todistajanlausunnossa, että ampujia oli hänen mielestään kaksi tai kolme tai mahdollisesti enemmänkin tai, jos ampujia oli vain yksi, oli hänen täytynyt ampua automaattikiväärillä.
Warrenin komissiota alettiin raportin valmistumisen jälkeen syyttää hätiköinnistä ja varsinkin Jack Rubya koskevien seikkojen huonosta selvittämisestä.
Vuosina 1976–1978 toiminut salamurhakomissio (House Select Committee on Assassinations eli HSCA) päätyi tutkimustensa pohjalta esittämään, että ampujia oli todennäköisesti kaksi ja luoteja ammuttiin neljä: Lee Harvey Oswald ampui Carcano-kiväärillään kolme kertaa osuen toisella ja kolmannella luodilla, joka aiheutti presidentti Kennedylle kuolettavan kallovamman. Toinen, tuntematon henkilö ampui järjestyksessä kolmannen luodin – joka ei osunut keneenkään – ruohikkoiselta kumpareelta läheltä Kennedyä kuljettanutta autoa.
HSCA päätyi todisteiden nojalla sulkemaan pois salaliitosta Neuvostoliiton ja Kuuban hallitukset, keskustiedustelupalvelu CIA:n, liittovaltion poliisin FBI:n ja Salaisen palvelun, Kennedyä vihanneet amerikankuubalaiset järjestöt ja järjestäytyneen rikollisuuden. HSCA piti kuitenkin mahdollisena, että Oswaldin rikoskumppanina olisi voinut olla joku yksittäinen Fidel Castroa vastustavan ryhmän tai mafian jäsen.
HSCA:n päätelmän keskeisenä tukena oli poliisimoottoripyörän radiopuhelimen nauhoite, jolta asiantuntijan väitettiin löytäneen merkittävän akustisen todisteen: äänen neljännestä laukauksesta Oswaldin ampumien kolmen lisäksi. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian vuonna 1982 julkaiseman raportin mukaan HSCA:n akustiikkaan liittyvä johtopäätös on virheellinen, eikä akustinen aineisto raportin mukaan tue oletusta toisen ampujan olemassaolosta.