Sauli Niinistö

| Sauli Niinistö |
| --- | --- |
 Sauli Niinistö vuonna 2022.
Suomen tasavallan 12. presidentti
 1.3.2012–1.3.2024  
Pääministeri:  Jyrki Katainen Alexander Stubb Juha Sipilä Antti Rinne Sanna Marin Petteri Orpo
Edeltäjä:  Tarja Halonen
Seuraaja:  Alexander Stubb
Eduskunnan 57. puhemies
 24.4.2007–19.4.2011  
Edeltäjä:  Timo Kalli
Seuraaja:  Ben Zyskowicz
Suomen pääministerin sijainen
 Lipposen I hallitus 13.4.1995–15.4.1999 Lipposen II hallitus 15.4.1999–30.8.2001  
Edeltäjä:  Pertti Salolainen
Seuraaja:  Ville Itälä
Suomen valtiovarainministeri
 Lipposen I hallitus   2.2.1996–14.4.1999   Lipposen II hallitus  15.4.1999–16.4.2003  
Edeltäjä:  Iiro Viinanen
Seuraaja:  Antti Kalliomäki
Suomen oikeusministeri
 Lipposen I hallitus   13.4.1995–2.2.1996  
Edeltäjä:  Anneli Jäätteenmäki
Seuraaja:  Kari Häkämies
Salon kaupunginvaltuuston puheenjohtaja
 1989–1992  
Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtaja
 1994–2001  
Edeltäjä:  Pertti Salolainen
Seuraaja:  Ville Itälä
Kansanedustaja
 21.3.1987–18.3.2003 21.3.2007–19.4.2011  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Varsinais-Suomen vaalipiiri (1987–1999) Helsingin vaalipiiri (1999–2003) Uudenmaan vaalipiiri (2007–2011)
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1948 (ikä 76) Salo
Puoliso:  Marja-Leena Alanko (vih. 1974; k. 1995) Jenni Haukio (vih. 2009)
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Muut puolueet:  Kansallinen Kokoomus (vuoteen 2012)
Koulutus:  oikeustieteen kandidaatti (1974) varatuomari (1977)
Tutkinnot:  Turun yliopisto
Uskonto:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Suomi
Sotilasarvo:  kapteeni
Aiheesta muualla
www.niinisto.fi
  [ Muokkaa Wikidatassa ]   
Sauli Väinämö Niinistö (s. 24. elokuuta 1948 Salo) on suomalainen kokoomustaustainen poliitikko, joka toimi Suomen tasavallan 12. presidenttinä kahden kauden ajan vuosina 2012–2024.
Juristina työskennellyt Niinistö toimi Salon kaupunginvaltuustossa 1977–1992, kansanedustajana vuosina 1987–2003 ja 2007–2011 ja Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajana 1994–2001. Hän oli mukana Paavo Lipposen ensimmäisessä ja toisessa hallituksessa, ensin oikeusministerinä 1995–1996 ja sitten valtiovarainministerinä 1996–2003. Jälkimmäisessä virassa Niinistö tunnettiin tiukasta talouskuristaan ja työstään 1990-luvun laman jälkeisten säästöjen ja leikkausten parissa. Niinistön ministerikausien aikana Suomesta tuli Euroopan talous- ja rahaliiton jäsen ja euro otettiin käyttöön. Ministeriuran jälkeen hän siirtyi Euroopan investointipankin varapääjohtajaksi vuosiksi 2003–2007. Vuosina 2007–2011 Niinistö oli eduskunnan puhemies.
Niinistö oli kokoomuksen presidenttiehdokkaana vuoden 2006 presidentinvaalissa ja uudestaan vuoden 2012 vaalissa, jossa hänet valittiin tasavallan presidentiksi toisella kierroksella. Hänestä tuli ensimmäinen kokoomuslainen presidentti sitten Juho Kusti Paasikiven. Vuoden 2018 vaalissa Niinistö oli ehdolla valitsijayhdistyksen kautta ja voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella yli 60 prosentin äänikannatuksella. Näin hänestä tuli myös ensimmäinen Suomen tasavallan presidentti, joka on valittu suorassa kansanvaalissa virkaansa jo ensimmäisellä kierroksella. Kautensa aikana Niinistö oli mielipidekyselyissä hyvin suosittu.