stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espoo Blues
Tilastot ja luettelo > Kausitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Joukkue | Kausi | Sija | Sija (PO) | O | V | T | H | TM | PM | P | Päävalmentaja | Kapteeni |  |
| K-Espoo | 1992–1993 | 11 | 11 | 48 | 12 | 7 | 29 | 122 | 194 | 31 | Martti Merra | Jan Långbacka |  |
| K-Espoo | 1993–1994 | 11 | 11 | 48 | 13 | 5 | 30 | 138 | 197 | 31 | Martti Merra Hannu Saintula 12.1.1994 alk. | Jan Långbacka |  |
| K-Espoo | 1994–1995 | 7 | 7 | 50 | 20 | 2 | 26 | 154 | 169 | 44 | Harri Rindell | Hannu Järvenpää |  |
| K-Espoo | 1995–1996 | 9 | 9 | 50 | 18 | 6 | 26 | 131 | 164 | 42 | Harri Rindell | Jarmo Muukkonen |  |
| K-Espoo | 1996–1997 | 6 | 6 | 50 | 21 | 9 | 20 | 154 | 163 | 51 | Håkan Nygren | Teemu Sillanpää |  |
| K-Espoo | 1997–1998 | 8 | 4 | 48 | 20 | 6 | 22 | 153 | 139 | 46 | Håkan Nygren Hannu Saintula 7.3.1998 alk. | Teemu Sillanpää |  |
| Blues | 1998–1999 | 7 | 7 | 54 | 21 | 7 | 26 | 146 | 183 | 49 | Pekka Rautakallio Hannu Saintula 27.11.1998 alk. | Juha Ikonen |  |
| Blues | 1999–2000 | 7 | 7 | 54 | 19 | 10 | 25 | 163 | 165 | 48 | Jukka Holtari  Jari Härkälä 16.1.2000 alk. | Peter Ahola |  |
| Blues | 2000–2001 | 9 | 9 | 56 | 22 | 8 | 26 | 154 | 152 | 52 | Timo Tuomi | Peter Ahola |  |
| Blues | 2001–2002 | 8 | 8 | 56 | 25 | 7 | 24 | 156 | 171 | 58 | Timo Tuomi   Niki Andersson  Hannu Kapanen 4.10.2001 alk. | Valeri Krykov |  |
| Blues | 2002–2003 | 4 | 5 | 56 | 27 | 10 | 19 | 166 | 145 | 68 | Hannu Kapanen | Juha Ylönen |  |
| Blues | 2003–2004 | 9 | 8 | 56 | 18 | 15 | 23 | 134 | 139 | 56 | Ted Sator Hannu Virta 22.10.2003 alk. | Rami Alanko |  |
| Blues | 2004–2005 | 11 | 11 | 56 | 15 | 11 | 30 | 139 | 159 | 61 | Hannu Virta Pekka Rautakallio 15.10.2004 alk. | Rami Alanko |  |
| Blues | 2005–2006 | 8 | 8 | 56 | 23 | 11 | 22 | 152 | 135 | 84 | Kari Heikkilä | Timo Hirvonen   Markku Hurme Joakim Eriksson  |  |
| Blues | 2006–2007 | 5 | 4 | 56 | 24 | 15 | 17 | 156 | 135 | 92 | Kari Heikkilä | Markku Hurme  Ville Viitaluoma  Erkki Rajamäki Kent Manderville  |  |
| Blues | 2007–2008 | 2 | 2 | 56 | 33 | 11 | 12 | 165 | 114 | 115 | Petri Matikainen | Rami Alanko |  |
| Blues | 2008–2009 | 2 | 4 | 58 | 28 | 12 | 18 | 159 | 135 | 100 | Petri Matikainen | Rami Alanko  Erkki Rajamäki |  |
| Blues | 2009–2010 | 8 | 9 | 58 | 19 | 16 | 23 | 145 | 155 | 82 | Petri Matikainen | Toni Kähkönen |  |
| Blues | 2010–2011 | 9 | 2 | 60 | 21 | 15 | 24 | 142 | 151 | 86 | Petri Matikainen | Toni Kähkönen |  |
| Blues | 2011–2012 | 8 | 4 | 60 | 18 | 19 | 23 | 148 | 165 | 82 | Lauri Marjamäki | Toni Kähkönen |  |
| Blues | 2012–2013 | 12 | 12 | 60 | 21 | 11 | 28 | 151 | 164 | 80 | Lauri Marjamäki  Mikko Saarinen 14.2.2013 alk. | Arto Laatikainen |  |
| Blues | 2013–2014 | 6 | 6 | 60 | 28 | 6 | 26 | 137 | 146 | 93 | Jyrki Aho | Kim Hirschovits |  |
| Blues | 2014–2015 | 5 | 5 | 60 | 25 | 14 | 21 | 166 | 149 | 100 | Jyrki Aho | Kim Hirschovits |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Espoon Kiekkokannattajat ry
Bluesin tilastoja (UrheiluSuomi.com)
| n k Naisten jääkiekon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1983: HJK  1984: HJK  1985: Ilves  1986: Ilves  1987: Ilves  1988: Ilves  1989: EVU  1990: Ilves  1991: Ilves  1992: Ilves  1993: Ilves  1994: Shakers  1995: Shakers  1996: Shakers  1997: JyP HT  1998: JYP  1999: Blues  2000: Blues  2001: Blues  2002: Blues  2003: Blues  2004: Blues  2005: Blues  2006: Ilves  2007: Blues  2008: Blues  2009: Blues  2010: Ilves  2011: HPK  2012: Kärpät  2013: Blues  2014: Blues  2015: Blues  2016: JYP  2017: Kärpät  2018: Kärpät  2019: Blues  2020: Ei jaettu  2021: K-Espoo  2022: K-Espoo  2023: HIFK 
Stefan Öhman piti hallussaan Veikkauksen Kultaista kypärää vuonna 2010.
Espoo Metro Areena sisältä
Kärpät ja Blues kohtasivat finaalisarjassa kaudella 2007–2008
Hr1

| Hr1 / P1 |
| --- | --- |
 Hr1 1021 Rajamäellä museoajelulla.
Perustiedot
Tyyppi:  höyryveturi
Valmistaja:  Lokomo, Tampella
Lukumäärä:  22
Valmistusvuodet:  1937–1957
Romutettu:  6
Numerointi:  1000–1021
Lempinimi:  Ukko-Pekka
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  110 km/h
Paino:  155 t  (tenderin kanssa)
Pituus:  22 250 mm
Pyörästö:  4-6-2
Suurin akselipaino:  17,2 t
Pyörän halkaisija:  1 900 mm (vetopyörät)
Raskas pikajunaveturi Hr1 (ennen vuoden 1942 nimiuudistusta P1), eli tuttavallisemmin Ukko-Pekka, oli Valtionrautateiden voimakkain henkilöliikenteen höyryveturi. Tyyppiä rakennettiin kaiken kaikkiaan 22 kappaletta Lokomon ja Tampellan konepajoilla vuosina 1937–1957. Veturin pyörästöjärjestys on 4-6-2 ja suurin sallittu nopeus 110 km/h. Veturin massa on 93 tonnia, mutta työkunnossa sen kokonaismassaa kasvattavat tämän lisäksi noin 63 tonnia vettä ja hiiltä.
Hr1 muistuttaa suuresti saman aikakauden raskasta rahtijunaveturia Tr1 ”Risto”. Ulkoasultaan veturit muistuttavat toisiaan. Siinä missä "Ukko-Pekoissa" on kolme kookasta vetävää pyöräparia, ”Ristoissa” oli neljä akselia pienemmillä pyörillä. Ratkaisulla Tr1 pystyi vetämään raskaampia junia nopeuden kustannuksella.
Suomessa on jäljellä vielä kaksi Ukko-Pekka-veturia, joita voidaan käyttää liikennöintiin. Riihimäelle on sijoitettu Ukko-Pekka numero 1021. Sen omistaa VR. Kouvolassa säilytetään toista Ukko-Pekkaa, numeroltaan 1009. Kouvolan veturin toimintaa pyörittää Höyryveturimatkat 1009 -yhtiö, joka järjestää tilausajoja.
Hr1-vetureiden yksilötiedot

| Veturi # | Valmistaja | Valmistettu | Valm>  # | Sijoitettu | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1000 | Lokomo | 1939 | 129 | Haapamäki, Keuruu |  |
| 1001 | Lokomo | 1937 | 119 | VR Hyvinkään konepaja | Alkuperäinen ”Ukko-Pekka” |
| 1002 | Lokomo | 1937 | 120 | Haapamäki, Keuruu | ”Ellen” |
| 1003 | Lokomo | 1939 | 130 | Haapamäki, Keuruu | Halkaistu |
| 1004 | Lokomo | 1939 | 131 | Haapamäki, Keuruu | Museoajoja 1981–1990. Esiintyy elokuvassa Pikajuna pohjoiseen. |
| 1005 | Lokomo | 1940 | 132 | Haapamäki, Keuruu | Mukana Kuurilan junaturmassa 15. maaliskuuta 1957. |
| 1006 | Lokomo | 1948 | 155 |  | Romutettu Haapamäellä syksyllä 2004. |
| 1007 | Lokomo | 1948 | 156 |  | Romutettu Karjaalla tammikuussa 2012. |
| 1008 | Lokomo | 1948 | 157 | Ongar, Essex, Englanti | Esiintyy elokuvassa Ratavartijan kaunis Inkeri. |
| 1009 | Lokomo | 1948 | 158 | Veturitallit, Kouvola (17. marraskuuta 2012–) | Höyryjuna-ajoja 1993 alkaen (Höyryveturimatkat 1009 Oy) |
| 1010 | Lokomo | 1949 | 159 | Haapamäki, Keuruu |  |
| 1011 | Lokomo | 1949 | 160 | Transtech, Otanmäki, Kajaani |  |
| 1012 | Tampella | 1955 | 942 | Oulainen | Mukana Pajujärven junaturmassa vuonna 1968. |
| 1013 | Tampella | 1955 | 943 |  | Romutettu Haapamäellä syksyllä 2004. |
| 1014 | Tampella | 1955 | 944 | Haapamäki, Keuruu |  |
| 1015 | Tampella | 1955 | 945 |  | Romutettu Ruosniemessä 1986. |
| 1016 | Tampella | 1955 | 946 | Enfield, Englanti | Ajokunnossa ”Lady Patricia” |
| 1017 | Tampella | 1955 | 947 |  | Romutettu Ruosniemessä 1986. |
| 1018 | Tampella | 1955 | 948 |  | Romutettu Ruosniemessä 1986. |
| 1019 | Tampella | 1955 | 949 | Haapamäki, Keuruu |  |
| 1020 | Lokomo | 1957 | 474 | Haapamäki, Keuruu (29. elokuuta 1987–) | Vaikka höyryaikakauden piti päättyä matkustajaliikenteessä 22. toukokuuta 1975, kaksi uusinta Ukko-Pekkaa (1020 ja 1021) otettiin kuitenkin vielä keväällä 1974 tilapäisesti matkustajajunakäyttöön rataosalle Seinäjoki–Vaasa. |
| 1021 | Lokomo | 1957 | 475 | Pasila, Helsinki (14. heinäkuuta 1994 – 14. kesäkuuta 2012) Riihimäki (14. kesäkuuta 2012–) | Suomen viimeisen aikataulun mukaisen höyryveturin vetämän matkustajajunan veturi. Ukko-Pekka-veturi numero 1021 on VR:n omistuksessa oleva museoveturi. Museojuna-ajoja 1996–2019 ja 2022– |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Salo, Sakari K: Höyryveturikirja, s. 26–27.  Helsinki:  Kustantaja Laaksonen, 2009.  ISBN 978-952-5805-12-3
Etusivu Höyryveturimatkat1009 Oy.
Kiskot ritisivät, kun 150 tonnin veturijättiläinen ajoi ulos tehtaalta, ja heikkopäisiä hirvitti kun Suomen rautateillä ajettiin ensi kertaa 110 kilometrin vauhtia, Aamulehti, 17.10.1937, nro 280, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalaiset veturit ja junayksiköt
Oulujoen kirkko

| Oulujoen kirkko Pyhän Hengen kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Oulujoentie 69, Kirkkokangas, Oulu
Koordinaatit:  65°00′19.5″N, 025°33′46.9″E
Seurakunta:  Oulujoen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1908
Suunnittelija:  Viktor J. Sucksdorff
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  jugend
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oulujoen kirkko sijaitsee metsäsaarekkeessa Oulujoen pohjoisrannalla Kirkkokankaan kaupunginosassa Oulussa. Kirkko ja Oulujoen seurakunta kuuluvat Oulun seurakuntayhtymään. Kirkko kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Rakentaminen ja korjaukset

Suomen senaatin päätös kirkon rakentamisesta tehtiin vuonna 1904, kun silloisen Oulujoen kunnan alueen seurakunta erosi Oulun emäseurakunnasta. Vuonna 1908 valmistuneen puisen kirkkorakennuksen suunnitteli lääninarkkitehti Viktor J. Sucksdorff. Rakennuksen arkkitehtuuri heijastelee kansallisromanttista tyylisuuntausta Suomen Suuriruhtinaskunnan ja sortokausien hengessä. Sucksdorff itse sai vahvoja kansallisromanttisia vaikutteita muun muassa Vienan  retkiensä seurauksena. Myös toisessa kirkon kelloista on aikakautta kuvastava teksti "Oi Herra siunaa Suomen kansa".
Valmistuessaan kirkko nimettiin Pyhän Hengen kirkoksi. Se on Pohjois-Suomen ainoa säilynyt puinen jugend-kirkko.
1900-luvun aikana alkuperäistä sisustusta on korjaustöiden yhteydessä muutettu useaan kertaan. Vuoden 1984 entisöintityöt suunnitteli arkkitehti Anna-Maija Ylimaula professori Esko Järventauksen myötävaikutuksella. Entisöinnin tarkoituksena oli palauttaa kirkko mahdollisimman lähelle sen alkuperäistä olemusta eli ennen muuta poistaa sotien jälkeen tehdyt modernisoinnit.
Kirkon ominaispiirteitä

Kirkko on 34 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Katon korkeus on 20 metriä, kellotornin 43 metriä. Kirkon rakenteen omaperäisin seikka lienee sen pääty- eli itäseinä. Kirkon keskiakseliin on yhdistetty alttari, saarnatuoli, kuorolehteri ja urut yhdeksi kokonaisuudeksi. Vastaavaa ratkaisua ei ole missään muussa Suomen kirkossa.  Kirkon vastakkaisessa eli länsipäädyssä on taas ratasikkuna, jossa olevan ristin keskellä ovat kirjaimet JHS, Jesus Hominum Salvator eli 'Jeesus, ihmisten pelastaja'. Kirkon päätyyn on lisäksi kirjoitettu kaikkien Jeesuksen opetuslasten eli apostolien nimet, mutta niin että Juudaksen nimi on sijoitettu muita alemmaksi.
Kirkon tekstiilit on suunnitellut Raija Rastas.
Ulkoapäin valkoiseksi maalattu, sisältä hirsipintainen Oulujoen kirkko on suosittu vihkikirkko. Kirkon ympäristö on metsää ja lähellä olevat pappilan pellot ovat edelleen viljelyskäytössä. Myös kirkon ympärille tehty nurmikko on tarkoitus palauttaa alkuperäisen kaltaiseksi metsän aluskasvillisuudeksi. Oulujoen hautausmaa sijaitsee kirkon lähellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oulujoen kirkko Wikimedia Commonsissa
Oulujoen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Oulujoen kirkko surakuntayhtymän sivustolla
Schali, Kirsi (toim.): On riemu, kun saan tulla: Oulujoen kirkko sata vuotta.  Oulu:  Oulujoen seurakunta, 2008.  ISBN 978-952-99248-3-7
| n k Pohjois-Pohjanmaan kirkot |
| --- | --- |
Oulu:  Haukipudas  Karjasilta  Kastelli  Kiiminki  Maikkulan kappeli  Nasaretin pyhän perheen kirkko  Oulujoki  Oulunsalo  Pateniemi  Pyhän Andreaan kirkko  Pyhän Kolminaisuuden katedraali  Pyhän Luukkaan kappeli  Pyhän Tuomaan kirkko  Tuira  Tuomiokirkko  Turkansaari  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Muut kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Hailuodon vanha kirkko  Himanka  Ii  Kalajoki  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kempele)  Kempeleen vanha kirkko  Kestilä  Kuivaniemi  Käylän rajaseutukirkko  Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)  Kylmälänkylän kappeli  Kärsämäki  Kärsämäen paanukirkko  Liminka  Lumijoki  Maakalla  Merijärvi  Muhos  Nivala  Olkkola  Oulainen  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pudasjärvi  Pulkkila  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Ylivieska)  Pyhän Matteuksen kappeli  Pyhäntä  Raahe  Rantakylän kappeli  Rantsila  Rautio  Reisjärvi  Revonlahti  Saloinen  Sarakylän kappeli  Sievi  Siikajoki  Säräisniemi  Taivalkoski  Temmes  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Vihanti  Ylivieskan vanha kirkko 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Oulujoen kirkko (Q13527891)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Oulu
sijainti: Kirkkokangas
katuosoite: Oulujoentie 69, 90650 Oulu
koordinaatit: 65°00′20″N 25°33′47″E﻿ / ﻿65.00544°N 25.56299°E﻿ / 65.00544; 25.56299

Oulujoen kirkon interiööri.
Mikael Ahlström

Mikael Ahlström (s. 1972) on suomalainen kustannustoimittaja. Hän on työskennellyt WSOY:n lasten- ja nuortenkirjaosastolla vuodesta 2000. Ahlström on erikoistunut fantasiakirjallisuuden suomennoksiin ja sarjakuviin.
Ahlström on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän oli perustamassa Suomen Tolkien-seuraa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1992–1993. Ahlström on on myös suomentanut Tolkien-aiheisia kirjoja.
Vuonna 2011 Ahlström sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän sarjakuvaneuvos-tunnustuksen työstään sarjakuvan edistämiseksi etenkin WSOY:n kustannusohjelmassa. Vuonna 2024 hän sai Suomen Kirjasäätiön kustanustoimittajalle myöntämän Alvar Renqvist -palkinnon.
Sirkuspelle Hermanni

| Sirkuspelle Hermanni |
| --- | --- |
 Sirkuspelle Hermannin alkutunnus
Tyyli:  lastenohjelma
Kestoaika:  n. 7–17 min
Pääosissa:  Veijo Pasanen
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  29. elokuuta 1978 –  20. huhtikuuta 1988
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  80
Tunnuskappale:  Johann Strauss vanhempi – Radetzky-marssi (alkutunnus)  Giuseppe Verdi – "alasinkuoro" oopperasta Trubaduuri (lopputunnus)
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pertti Nättilä   Juhani Nättilä
Käsikirjoittaja(t):  Simo Ojanen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb
Sirkuspelle Hermanni oli TV2:n Pikku Kakkoselle vuosina 1978–1988 tehty lastenohjelmasarja. Sen pääosaa Pelle Hermannia esitti Veijo Pasanen. Sarjan käsikirjoittaja oli Simo Ojanen. Ohjelman tunnusmusiikkina oli Johann Strauss vanhemman Radetzky-marssi posetiivilla soitettuna. Loppumusiikkina taas oli yleensä Giuseppe Verdin ”Alasinkuoro” oopperasta Trubaduuri, samoin posetiivilla soitettuna.
Pelle Hermannin hahmon on suunnitellut pukusuunnittelija Riitta Riihonen, maskeerauksen Sinikka Hursti ja lavastuksen Marjaana Pirskanen.
2020-luvulla televisio-ohjelman pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa.
TV-sarja

Ohjelman ympäristönä on kuvitteellisen Sirkus Hepokatin työntekijöiden majoitusalue, Pelle Hermannin puinen asuntovaunu vieressään Taikuri Maxin (Mauri Saikkonen) asuntoauto (Renault Goélette). Hermannin ja Maxin lisäksi sarjassa esiintyviä muita hahmoja ovat Pelle Hermannin Äitiliini (Raili Veivo) ja ikuinen ihastuksen kohde ennustajaneiti Sylvia (Marjatta Rinne), jota Hermanni yritti kosia lukuisia kertoja sarjan aikana. Erikoispiirteenä ohjelmassa Hermanni on kuulevinaan tv-ruudun toiselta puolen välittyviä katsojien kommentteja ja ”keskustelee” nimeltä mainiten nuoren katsojakuntansa kanssa. Pelle Hermanni päivitteli usein asioiden tilaa sanomalla: "Voi änkeröinen!” Pelle Hermannin rekvisiittaan kuului myös näköpuhelin, pirisevä herätyskello Vekkari, ilmassa leijaileva käkättävä karttakeppi Kepakko ja kälkättävä lehmänkello kälkätin.
Pelle Hermanni vieraili Karvakuonot-sarjassa vuonna 1981 jaksossa Laivakoirat lossilla.
Näyttelijä Veijo Pasasen kuoltua ohjelmasarjan jatkoksi tehtiin vielä sarjat Äitiliini (1989–1990) ja Oppisopimuspelle Niko (1992–1995), jota esitti Tommi Auvinen. Myös ne olivat Simo Ojasen käsikirjoittamia.
Sirkuspelle Hermannin jaksoja leikattiin joskus 2000-luvun alussa lyhyemmiksi, jotta ne mahtuisivat paremmin Pikku Kakkosessa niille tarkoitetuille ohjelmapaikoille. Alun perin jaksot kestivät 16–17 minuuttia, mutta leikkausten jälkeen niiden kestoksi vakiintui 15 minuuttia. Aiheesta nousi hetkellisesti kohu vuonna 2013, kun jaksojen leikkaamisen epäiltiin johtuneen ohjelman hidastempoisuudesta.
Elokuvat

Heinäkuussa 2021 uutisoitiin, että Pelle Hermannista tehdään elokuva. Elokuvan ohjasi Timo Koivusalo, ja se sai ensi-iltansa syyskuussa 2022. Hermannin roolissa nähdään Vesa Vierikko. Muissa rooleissa nähdään Martti Suosalo, Hannu-Pekka Björkman, Iina Kuustonen, Minttu Mustakallio sekä Helena Vierikko. Elokuva sai jatko-osan Pelle Hermanni ja hypnotisoija joulukuussa 2023.
Tuotantokaudet > 1. tuotantokausi (1978–1979)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Pyykkipäivä | 29. elokuuta 1978 |
| 2. | Hermanni ei saa unta | 26. syyskuuta 1978 |
| 3. | Vankikarkuri | 24. lokakuuta 1978 |
| 4. | Naurukone | 21. marraskuuta 1978 |
| 5. | Koirakuume | 19. joulukuuta 1978 |
| 6. | Hermannin auttamistoimisto | 24. tammikuuta 1979 |
| 7. | Salaperäinen postipaketti | 18. helmikuuta 1979 |
| 8. | Hermanni tapaa vierasmaalaisen | 2. toukokuuta 1979 |
| 9. | Hermanni hoitaa kukkaa | 16. toukokuuta 1979 |
| 10. | Hermanni yrittää kosia Sylviaa | 30. toukokuuta 1979 |
Tuotantokaudet > 2. tuotantokausi Hermannin pellekoulu (1979–1981)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Hermanni opettaa kävelemään | 15. marraskuuta 1979 |
| 2. | Kuinka peukalo kadotetaan? | 22. marraskuuta 1979 |
| 3. | Harjoitellaan ilmeitä | 29. marraskuuta 1979 |
| 4. | Opetellaan kaikenlaisia ääniä | 6. joulukuuta 1979 |
| 5. | Pelleillään ilman sanoja | 13. joulukuuta 1979 |
| 6. | Laulellaan ja loruillaan | 20. joulukuuta 1979 |
| 7. | Hattu- ja housutemppuja | 26. joulukuuta 1979 |
| 8. | Pellevoimistellaan | 3. tammikuuta 1980 |
| 9. | Pelleurheillaan | 10. tammikuuta 1980 |
| 10. | Tehdään ihmetemppu | 17. tammikuuta 1980 |
| 11. | Arvuutellaan ja kysellään | 3. syyskuuta 1980 |
| 12. | Piirrellään ja taiteillaan | 9. syyskuuta 1980 |
| 13. | Hoidetaan vauvaa ja ilmapalloillaan | 16. syyskuuta 1980 |
| 14. | Opetellaan pukemaan | 23. syyskuuta 1980 |
| 15. | Muistellaan ja etsiskellään | 30. syyskuuta 1980 |
| 16. | Leivotaan pellepullapaakkelsi | 7. lokakuuta 1980 |
| 17. | Laskeskellaan jokalailla | 14. lokakuuta 1980 |
| 18. | Parannellaan hikkanikkaa | 21. lokakuuta 1980 |
| 19. | Pelleillään laatikoilla | 11. syyskuuta 1981 |
| 20. | Rakennellaan pelleilymökkiä | 25. syyskuuta 1981 |
Tuotantokaudet > 3. tuotantokausi (1981–1982)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Apupellen itkutunti | 9. lokakuuta 1981 |
| 2. | Keisari Hermannius tanssii | 23. lokakuuta 1981 |
| 3. | Kummitteleva ääni sirkuksessa | 6. marraskuuta 1981 |
| 4. | Voimanainen kosii Hermannia | 20. marraskuuta 1981 |
| 5. | Äitiliini tulee käymään | 4. joulukuuta 1981 |
| 6. | Yökköjä sirkuksessa | 3. marraskuuta 1982 |
| 7. | Tirehtööri murhemielellä | 10. marraskuuta 1982 |
| 8. | Humpuukia alennuksella | 17. marraskuuta 1982 |
| 9. | Hermanni tekee taikoja | 24. marraskuuta 1982 |
| 10. | Sirkustarkastaja tarkastaa | 1. joulukuuta 1982 |
Tuotantokaudet > 4. tuotantokausi Hätäapu Hermanni (1983–1984)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Avain hukuksissa | 25. helmikuuta 1983 |
| 2. | Eksyksissä | 4. maaliskuuta 1983 |
| 3. | Hermanni ja Mörkki Mörö | 11. maaliskuuta 1983 |
| 4. | Tulipalokiireitä | 18. maaliskuuta 1983 |
| 5. | Yksin kotona | 25. maaliskuuta 1983 |
| 6. | Monenmoista metakkaa | 1. huhtikuuta 1983 |
| 7. | Puhutaan puhelimessa | 8. huhtikuuta 1983 |
| 8. | Liikenteessä tarkkana | 15. huhtikuuta 1983 |
| 9. | Uipotellaan pinnalla | 22. huhtikuuta 1983 |
| 10. | Jutellaan kuolemasta | 29. huhtikuuta 1983 |
| 11. | Isäröhkö maailmalla | 6. marraskuuta 1984 |
| 12. | Ei myrkkyjä mahareppuun | 13. marraskuuta 1984 |
| 13. | Joka iikka erilainen | 20. marraskuuta 1984 |
| 14. | Elukka ei ole lelu | 27. marraskuuta 1984 |
| 15. | Pörriäisiä ja käärmeitä | 4. joulukuuta 1984 |
Tuotantokaudet > 5. tuotantokausi Hermannin ystävät (1985)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Tavataan kärsäköriläs | 15. lokakuuta 1985 |
| 2. | Nuorallatossuttelua | 22. lokakuuta 1985 |
| 3. | Trapetsitaiteillaan | 29. lokakuuta 1985 |
| 4. | Hermanni ja Raminalle | 5. marraskuuta 1985 |
| 5. | Pyörätaiteilua | 12. marraskuuta 1985 |
| 6. | Hokkustapokkustapoo | 19. marraskuuta 1985 |
| 7. | Lentäviä lautasia | 26. marraskuuta 1985 |
| 8. | Pompelipompom | 3. joulukuuta 1985 |
| 9. | Pelleillään ja muistellaan | 10. joulukuuta 1985 |
| 10. | Tavataan ponihevosia | 17. joulukuuta 1985 |
Tuotantokaudet > 6. tuotantokausi Hermannin arkipäivää (1986–1987)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Plättyrosvoja liikkeellä | 14. marraskuuta 1986 |
| 2. | Eläköön vauveli | 21. marraskuuta 1986 |
| 3. | Elävä laulukirja kylässä | 28. marraskuuta 1986 |
| 4. | Tirehtööri vihoittelee | 5. joulukuuta 1986 |
| 5. | Eka päivää sirkuksessa | 12. joulukuuta 1986 |
| 6. | Monenlaisia töitä | 19. joulukuuta 1986 |
| 7. | Maxin tuliaistemppuiluja | 26. joulukuuta 1986 |
| 8. | Mitäs sanotaan...? | 2. tammikuuta 1987 |
| 9. | Hermanni kaipaa mehuseuraa | 9. tammikuuta 1987 |
| 10. | Hermanni kipsissä | 16. tammikuuta 1987 |
Tuotantokaudet > 7. tuotantokausi Hermanni satuilee (1988)

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Kolme pukkia | 22. maaliskuuta 1988 |
| 2. | Kirjava kananen | 30. maaliskuuta 1988 |
| 3. | Kettu ja kirjava kana | 6. huhtikuuta 1988 |
| 4. | Teidän matiasteettinne | 13. huhtikuuta 1988 |
| 5. | Äitiliinin luona maalla | 20. huhtikuuta 1988 |
Tuotantokaudet > Extra-jakso

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Pelle Hermannin leikkipuiston avajaiset | 23. heinäkuuta 1993 |
Tuotantokaudet > Elokuvat

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 2022 | Pelle Hermanni | 9. syyskuuta 2022 |
| 2023 | Pelle Hermanni ja hypnotisoija | 22. joulukuuta 2023 |
Rooleissa

Veijo Pasanen – Sirkuspelle Hermanni
Marjatta Rinne – Ennustajatar Sylvia, Vierasmaalainen
Mauri Saikkonen – Taikuri Max, Vankikarkuri, Keksijänero Do Re Mi van Ampeeri
Matti Viironen – Apupelle Matmanni 3. tuotantokausi/Apupelle Matias 7. tuotantokausi
Outi Pasanen – Tanssityttö
Maija-Liisa Majanlahti – Voimanainen
Raili Veivo – Äitiliini
Esko Raipia – Sirkustirehtööri Juuso
Pekka Lukka – Humpuukikauppias
Tenho Saurén – Poliisi
Antti Seppä – Sirkustarkastaja
Pentti Järventie – Palopäällikkö
Nina Majaniemi – Raminalle
Kimmo Puurunen – Pyörätaiteilija
Leo Frilander – Taikuri
Nuokun Sirkus – Jonglöörit, Trampoliinitaiteilijat, Pellet
Ahti Haljala – Isoisä
Inga Sulin – Elävä laulukirja
Terhi Virvalo, Outi Rantala – Tanssijat
Riina Oksjoki, Sanna Oksjoki – Tanssijat, Tanssitytöt
Matti Rasila – Rumpali
Ahti Jokinen – Työtön mies
Eila Roine – Rouva pääsiivooja Ellu
Aiheesta muualla

Sirkuspelle Hermanni. Yle Elävä arkisto 5.5.2010.
Sirkuspelle Hermannista tuli koko kansan suosikkipelle. Yleisradio 9.9.2021.
Lukáš Kaňák

| Lukáš Kaňák |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1997 (ikä 27) Klatovy, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  97
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  SHC Klatovy (Tšekki II) HC Plzeň (ČEL) HC Třinec (ČEL) HC Kometa Brno (ČEL)
Lukáš Kaňák (s. 5. maaliskuuta 1997 Klatovy, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa.