stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fort Sumner (New Mexico)
Nähtävyydet

The Bosque Redondo Memorial -muistomerkki, joka sijaitsee Fort Sumner Parkissa noin 6,5 kilometriä kylän keskustasta kaakkoon, kunnioittaa noin 9 000 navajon ja 500 mescalero-apassin kokemaa vainoa ja kärsimystä. Vuosina 1863–1868 liittohallitus vangitsi intiaaneja Redondo Bosquen reservaattiin Fort Sumnerissa.
Fort Sumner Parkissa sijaitsee myös Old Fort Sumner Museum. Museoon on kerätty ihmiskäden töitä, valokuvia ja dokumentteja vuodesta 1865 alkaen. Museon takana olevalla hautausmaalla ovat muun muassa Billy the Kidin ja Lucien Maxwellin viimeiset leposijat. Seriffi Pat Garrett ampui Billy the Kidin Pete Maxwellin talossa heinäkuussa 1881. Talo oli aiemmin ollut kasarmina tukikohdan upseerien käytössä.
Billy the Kid Museumissa Fort Sumnerin keskustassa voi tutustua muun muassa Billy the Kidin kivääriin, antiikkiautoihin ja hevosvetoisiin ruumisvaunuihin.
Fort Sumnerissa on taidegallerioita, antiikkiliikkeitä, lahjatavarakauppoja, ruokapaikkoja ja kahviloita.
Gongwanglingin löytöpaikka

| Gongwanglingin löytöpaikka> 公王岭.Sijainti |
| --- | --- |
 Gongwanglingin löytöpaikka
Koordinaatit:  34°11′1″N, 109°29′39″E
Valtio:  Kiina
Paikkakunta:  Lantianin piirikunta Shaanxissa
Historia
Tyyppi:  arkeologinen löytöpaikka
Ajanjakso:  varhaispleistoseeni 1,15 tai 1,63 miljoonaan vuotta
Kulttuuri:  paleoliittinen kausi
Merkitys:  Homo erectuksen kallon löytöpaikka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gongwanglingin löytöpaikka (kiin. 公王岭 pinyin: Gōngwánglǐng) tai Lantianin löytöpaikka on paleoliittiseen kivikauteen liittyvä arkeologinen tutkimuskohde Kiinassa Shaanxin maakunnan Lantianin piirikunnassa, joka kuuluu maakunnan pääkaupunkiin Xi’ania.
Ympäristö

Löytöpaikka sijaitsee Gongwangin kylässä itään Lantianista pienen mäen päällä. Seutu sijaitsee Pohjois-Kiinan lössialueen eteläreunalla. Lössiä on kertynyt noin 5 metriä viime jääkauden aikana ja 2,5 metriä jääkautta edeltävältä interglasiaalikaudella. Löytökerrostuma sijaitsee vieläkin syvemmällä 40–44 metrin syvyydessä. Muinainen kohde on ollut avoimen maaston leiripaikka, jossa toimeliaisuuden tuotteet on heitetty maahan löydettäväksi. Toinen Homo erectuksen kohde Chenjiawon löytöpaikka sijaitsee alle 30 kilometrin päässä.
Tutkimushistoria

Kohteen löysivät vuonna 1964 pekingiläiset tutkijat (Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology). Ensimmäinen löytynyt fossiili oli ihmisen yläleuan kappale ja sitä seurasi muutama kuukausi myöhemmin pääkallon päälaenkappale (kalotti). Ihmisfossiilit löytyivät erittäin runsaasti eläinfossiilejä sisältäneen maakerroksen sisältä. Kohteesta on määritetty useita kertoja paleomagneettisia ajoituksia, jotka ovat antaneet vaihtelevasti eriaikaisia tuloksia (730 000–1,15 miljoonaa vuotta). Alusta lähtien löydöksiä verrattiin Zhoukoudianin pääkallonkappaleisiin ja siksi Gongwanglingin päälaki määriteltiin kuuluvan Homo erectukselle.
Ajoitukset

Heti löytämisen jälkeen alettiin pohtia pääkallon ajoitusta. Vertailemalla eri maakerroksia muihin vertailupaikkoihin, päädyttiin aluksi 1,15 miljoonan vuoden ikään. Tätä arvoa on käytetty pitkään kirjallisuudessa, vaikka muitakin ajoituksia on esitetty. Paleomagneettista stratigrafiaa on sovellettu ajoitusmenetelmänä tällekin kohteelle ja sillä on kallolle saatu 800 000–750 000 vuoden ikä. Samalla menetelmällä on saatu iäksi myös 1 miljoonaa vuotta. Liu ja Ding tutkivat hapen isotooppien vaihteluita ja saivat näiden tulosten avulla iäksi 800 000–730 000 vuotta. Suurin ongelma lienee tulosten tulkitseminen liian pienen aineiston avulla.
Uusin ajoitus on tehty vertailemalla maakerrostumia eri paikoissa ja nyt on havaittu joidenkin ikäkausien maakerroksien puuttuvan välistä. Se maakerrostuma, jossa ihmisen jäänteet esiintyivät, onkin vanhempaa perua. Uusi ajoitus kerrostumasta, joka sisälsi pääkallon kalotin, tulisi sijoittua aikahaarukkaan 1,54–1,65 miljoonaa vuotta sitten. Koska paleomagetostratigrafianen ajoitusmenetelmä etsii magneettisesti kääntyneitä maakerrostumia, voitiin tällä kertaa tunnistaa eräs muuallakin määritelty kääntymistapahtuma. Se ajoittaisi kalotin vain hieman vanhemmaksi kuin 1,62 miljoonaa vuotta ja ehkä siksi 1,63 miljoonaa vuotta sitten voisi olla kalotin oikea ikä. Tämä ajoitus on tuore eikä tiedeyhteisö ole vielä hyväksynyt sitä laajalti.
Löytöaineisto > Ihminen

Käsitys siitä, millainen oli Lantianin ihminen (engl. Lantian Man), on muodostettu Gongwanglingista ja Chenjiawosta löydettyjen ihmisfossiilien avulla. Löytöaineistoon kuuluu pääkallosta lähes kokonaan säästynyt päälaki (kalotti), joka oli valitettavasti säilynyt heikosti. Kallon sivulla on säästynyt poskipäät ja kallon etuosasta silmän päälliset paksut kulmakaaret. Kallon etuosasta ja nenän alta löytyi osa maxillasta, joka on muodoltaan voimakkaasti eteenpäin työntyvä. Lisäksi löytyi vielä kolme erectuksen hammasta, mutta ne ovat toisesta lähellä olevasta kaivauskohteesta.
Kalotti on tyypillinen Homo erectukselle ja sitä on verrattu alusta asti Zhoukoudianin vastaavaan löytöön. Kallon muotojen avulla on laskettu arvio yksilön aivojen tilavuudelle, joka siis on 780 cm³. Lisäksi on huomattu, että kyseessä on naaraan kallo. Myös Chenjiawon leukaluu kuului naaraalle.
Löytöaineisto > Kiviesineet

Kohteesta on löytynyt noin 20 ihmisen muokkaamaa kiviesinettä eli artefaktia. Ainoat työvälineet olivat kaapimet ja niiden lisäksi kerättiin talteen valmistuksessa syntyneitä iskoksia ja kivien ytimiä.
Löytöaineisto > Eläinfossiilit

Löytöpaikalta on kerätty talteen runsaasti eläinten fossiileja, joista pääosa on elännyt subtrooppisella ilmastovyöhykkeellä, josta on päätelty ilmaston olleen lämpimämpi kuin nykyään.
Antropologinen merkitys

Vanha ajoitus teki pääkallosta Kiinan vanhimpia löydöksiä. Uusin ajoitus tekisi siitä toiseksi vanhimman Homo erectuksen ajoituksen Afrikan ulkopuolella!
Aiheesta muualla

Brown, Peter: gongwangling (valokuvia) (englanniksi)
Garuda Indonesian lento 152

| Garuda Indonesian lento 152 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone marraskuussa 1988.
Yhteenveto
Päivämäärä:  26. syyskuuta 1997
Onnettomuustyyppi:  Ohjattu maahansyöksy, vika GPWS:ssä, lentäjän virhe.
Tapahtumapaikka:  Medan  (lähellä), Indonesia
 :  03°15′53″N, 098°40′48″E
Lähtöpaikka:  Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema, Jakarta, Indonesia
Määränpää:  Polonian kansainvälinen lentoasema, Medan, Indonesia
Kuolleita:  234
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A300B4-220
Lentoyhtiö:  Garuda Indonesia
Rekisteritunnus:  PK-GAI
Matkustajia:  222
Miehistöä:  12
Garuda Indonesian lento 152 oli Indonesian kansallisen lentoyhtiön Garuda Indonesian reittilento Jakartasta Medaniin Airbus A300 -koneella, joka 26. syyskuuta 1997 putosi metsään Medanin lähellä. Kaikki 234 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat onnettomuudessa. Se on eniten kuolonuhreja vaatinut yhden lentokoneen onnettomuus sekä Indonesian historiassa että vuonna 1997.
Kuva onnettomuuspaikalta.
Onnettomuuskone oli malliltaan Airbus A300-B4, rekisteritunnukseltaan PK-GAI ja valmistenumeroltaan 214. Se oli valmistettu Ranskassa vuonna 1982. Kone oli lentänyt onnettomuuspäivään mennessä yhteensä 27 095 tuntia, ja 16 593 lentoa. Se oli varustettu kahdella Pratt & Whitneyn JT9D-59A-suihkuturbiinimoottorilla.
Onnettomuuslennon kapteeni oli liittynyt Garuda Indonesialle tammikuussa 1978. Hänellä oli yhteensä 11 978 tunnin lentokokemus, josta 782 onnettomuuskonetyypillä. Perämies oli liittynyt lentoyhtiölle kesäkuussa 1976. Hänellä oli yhteensä 709 tunnin lentokokemus, josta kaikki kyseisellä konetyypillä. Kapteeni oli suorittanut liikennelentäjän lupakirjan (ATPL) ja perämies kaupallisen lentäjän lupakirjan (CPL).
| Kansalaisuus | Matkustajat | Miehistö | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Indonesia | 198 | 12 | 210 |

|  Japani | 6 | 0 | 6 |
|  Saksa | 4 | 0 | 4 |
|  Taiwan | 3 | 0 | 3 |
|  Iso-Britannia | 2 | 0 | 2 |
|  Kanada | 2 | 0 | 2 |
|  Yhdysvallat | 2 | 0 | 2 |
|  Alankomaat | 1 | 0 | 1 |
|  Australia | 1 | 0 | 1 |
|  Belgia | 1 | 0 | 1 |
|  Italia | 1 | 0 | 1 |
|  Ranska | 1 | 0 | 1 |
|  Ruotsi | 1 | 0 | 1 |
|  Malesia | 1 | 0 | 1 |
| Yhteensä | 222 | 12 | 234 |
Gaupnefjorden

| Gaupnefjorden |
| --- | --- |
 Näkymä vuonolle Gaupnen kylässä.
Sijainti:  Sogn ja Fjordane, Norja
Päävuono:  Sognevuono
Merialue:  Atlantin valtameri
Koordinaatit:  61°23′N, 7°19′E
Väestökeskittymät:  Gaupne
Vuonon ominaisuudet
Suurin pituus:  4 km
Gaupnefjorden on Sognevuonoon kuuluva ja Lustrafjordenista haarautuva sivuvuono Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Vuono sijaitsee kokonaan Lusterin kunnan alueelle. Vuonon pituus on neljä kilometriä.
Gaupnefjordenin perällä sijaitsee Gaupnen kylä.
GT (huoltoasemaketju)

GT-huoltoasema Sodankylässä kesällä 2013
GT oli suomalainen huoltoasemaketju, jota pyöritti Neptune Oil Suomi Oy (ent. GT Retail Oy), kesällä 2013 yhtiö siirtyi osaksi kansainvälistä öljyalantoimijaa Optima Energy Groupia. Yksi GT-ketjun perusajatuksista oli mahdollistaa huoltoasematoiminta pienillä paikkakunnilla, sillä ne ovat usein hyviä kauppapaikkoja, mutta eivät täytä isompien huoltoasemaketjujen kriteereitä.
Ensimmäinen GT-huoltoasema avattiin Virtain Vaskivedelle 15. marraskuuta 2012. Elokuussa 2014 GT-ketjussa oli 44 huoltoasemaa. Osa asemista oli emoyhtiö Neptune Oilin kylmäasemia, loput yksityisyrittäjien pyörittämiä huoltoasemia, joille emoyhtiö toimitti ainoastaan polttoaineet. Neptune Oil ei ohjaillut yrittäjien toimintaa, vaan GT-yrittäjät saivat itse valita ja hinnoitella palvelunsa ja myymänsä tuotteet.
Huoltoasemaketju lopetti toimintansa huhtikuussa 2016.
Aiheesta muualla

Optima Energy Group
Huoltoasemat Suomessa
| asemaketju | (tuotemerkin) omistaja |
| --- | --- |
ABC | ABC Deli: S-ryhmä
Gulf: Hinduja Group → Gulf Oil Corporation → Us-Parts Finn-Am
Neste | Neste Express: Neste
Ritoil: Risto Rämä → Ritoil
Seo: Suomalainen Energiaosuuskunta (SEO, Seo)
St1 | Shell | Shell Express: St1 Nordic → St1
Teboil | Teboil Express: Lukoil → Teboil
Gabrovo

| Gabrovo Габрово |
| --- | --- |
 Katu Gabrovossa
 lippu:  vaakuna
 Gabrovo
 Koordinaatit: 42°52′N, 25°20′E 
Valtio:   Bulgaria
Alue:  Gabrovo
Korkeus:  392 m
Väkiluku (2011):  58 367
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gabrovo (bulg. Габрово) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Balkanvuorten kupeessa Jantra-joen laaksossa. Gabrovo tunnetaan Bulgarian pisimpänä kaupunkina, sillä se kulkee 25 kilometriä Jantra-jokea pitkin.[lähde? ] Kaupungin väkiluku on 58 367 (2011).
Historia

Legendan mukaan kaupungin perusti seppä Ratso Kovatša 1300-luvulla, mutta historiallisia todisteita tästä ei ole.[lähde? ]
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1479 ja 1700-luvulla se kuului osaksi Osmanien valtakuntaa. 1800-luvulla Gabrovosta tuli käsityön, kaupankäynnin ja sivistyksen keskus.[lähde? ] Kaupungin arvon Gabrovo sai vuonna 1860.
1900-luvulla Gabrovosta tuli tärkeä tekstiilikaupan ja teollisuuden keskus.[lähde? ]
Kulttuuri

Kaupunki tunnetaan kansainvälisesti huumorin ja satiirin keskuksena. Gabrovossa on kaksi teatteria, Ratso Stojanovin draamateatteri ja nukketeatteri. Lisäksi Gabrovosta löytyy Huumorin ja satiirin talo, joka toimii kulttuurisena instituutiona, museona ja galleriana.[lähde? ]
Kulttuuri > Ystävyyskaupungit

Thun
Mytištši
Guild Guitar Company

Guildin logo
Kitaristilaulaja Joan Wasser soittamassa Guildin puoliakustista kitaraa.
The Guild Guitar Company (yksinkertaistetusti pelkkä Guild) on yhdysvaltalainen soittimia valmistava yhtiö, joka on tunnettu erityisesti laadukkaista akustisista kitaroistaan.
Yhtiön perusti vuonna 1952 Alfred Dronge, kitaristi ja musiikkiliikkeen omistaja; sekä entinen Epiphone Guitar Companyllä johtotehtävissä ollut George Mann.
Tunnettuja Guild-kitaroita käyttäviä muusikoita ovat esimerkiksi Bryan Adams, George Benson, Bruce Springsteen ja Duane Eddy.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Guild Guitar Company
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut

| UEFA Futsal Championship |
| --- | --- |

Laji:  Futsal
Perustettu:  1996
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:   Portugali
Eniten mestaruuksia:   Espanja (7)
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut (engl. UEFA Futsal Championship) on UEFA:n järjestämä futsalin maajoukkueturnaus. Edelliset EM-kisat järjestettiin 2018 Sloveniassa ja seuraavat kisat järjestetään alkuvuodesta 2022 Alankomaissa. Hallitseva euroopan mestari on Portugali, joka kukisti 2018 kisojen finaalissa jatkoajalla Espanjan 3-2. Kisahistorian menestynein joukkue on Espanja, joka on voittanut 7 mestaruutta ja on saavuttanut mitalisijan jokaisessa 11 EM-turnauksessa.
Italian maajoukkue juhlimassa 2014 Euroopan mestaruutta.
Ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruudesta pelattiin vuonna 1996. Ensimmäisessä lopputurnauksessa oli mukana 6 maata, ja karsintoihin osallistujia oli 17. Vuoden 2007 kisojen jälkeen UEFA päätti siirtää turnauksen loppusyksystä alkuvuoteen. Vuonna 2017 UEFA päätti että EM-kisat järjestetään jatkossa vain joka neljäs vuosi ja laajensi samalla kisoja 16 osallistujamaan turnaukseksi.
2016 kisojen avausottelu Serbia - Slovenia (2.2.2016)
Kisat ja mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Isäntämaa |  | Finaali | Finaali | Finaali |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
| Vuosi | Isäntämaa |  | Mestari | Tulos | 2. sija |  | 3. sija | Tulos | 4. sija |
| 1996 | Espanja |  | Espanja  | 5–3 |  Venäjä |  | Belgia  | 3–2 |  Italia |
| 1999 | Espanja |  | Venäjä  | 3–3 (4–2 rp.) |  Espanja |  | Italia  | 3–0 |  Alankomaat |
| 2001 | Venäjä |  | Espanja  | 2–1 |  Ukraina |  | Venäjä  | 2–1 |  Italia |
| 2003 | Italia |  | Italia  | 1–0 |  Ukraina |  |  Espanja ja  Tšekki |  Espanja ja  Tšekki |  Espanja ja  Tšekki |
| 2005 | Tšekki |  | Espanja  | 2–1 |  Venäjä |  | Italia  | 3–1 |  Ukraina |
| 2007 | Portugali |  | Espanja  | 3–1 |  Italia |  | Venäjä  | 3–2 |  Portugali |
| 2010 | Unkari |  | Espanja  | 4–2 |  Portugali |  | Tšekki  | 5–3 |  Azerbaidžan |
| 2012 | Kroatia |  | Espanja  | 3–1 |  Venäjä |  | Italia  | 3–1 |  Kroatia |
| 2014 | Belgia |  | Italia  | 3–1 |  Venäjä |  | Espanja  | 8–4 |  Portugali |
| 2016 | Serbia |  | Espanja  | 7–3 |  Venäjä |  | Kazakstan  | 5–2 |  Serbia |
| 2018 | Slovenia |  | Portugali  | 3–2 |  Espanja |  | Venäjä  | 1–0 |  Kazakstan |
| 2022 | Alankomaat |  | Portugali  | 4–2 |  Venäjä |  | Espanja  | 4–1 |  Ukraina |
Kisat ja mitalistit > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Mestaruus | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   1 |  Espanja | 7 | 2 | 2 |
|   2 |  Italia | 2 | 1 | 3 |
|   3 |  Portugali | 2 | 1 | 0 |
|   4 |  Venäjä | 1 | 6 | 3 |
|   5 |  Ukraina | 0 | 2 | 0 |
|   6 |  Tšekki | 0 | 0 | 1 |
|   6 |  Kroatia | 0 | 0 | 1 |
|   6 |  Serbia | 0 | 0 | 1 |
Aiheesta muualla

Futsal Euroopan-mestaruuskilpailut UEFA:n sivuilla
Georg Brandt

| Georg Brandt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1694 Skinnskatteberg, Ruotsi
Kuollut: 29. huhtikuuta 1768 (73 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  mineralogia
Georg Brandt (21. heinäkuuta 1694 Skinnskatteberg – 29. huhtikuuta 1768 Tukholma) oli ruotsalainen kemisti ja mineralogi. Hän löysi vuonna 1735 koboltin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Brandt Wikimedia Commonsissa
Georg Böhm

Böhmin koraalipartitan Treüer Gott, ich muß dir klagen käsikirjoitus.
Georg Böhm (2. syyskuuta 1661 Hohenkirchen  – 18. toukokuuta 1733 Lüneburg) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hän vaikutti keskeisesti Johann Sebastian Bachiin.
Böhm sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa urkuri-isältään. Hän sai mahdollisesti opetusta myös Ohrdrufin kanttorina toimineelta Johann Heinrich Hildebrandilta. Kun Böhmin isä kuoli vuonna 1675, Böhm opiskeli Goldbachissa ja Gothassa, kunnes pääsi elokuussa 1684 Jenan yliopistoon. Vuonna 1693 hänen tiedetään olleen Hampurissa. Hänet valittiin Lüneburgin Johanniskirchen urkuriksi edeltäjänsä Christian Florin kuoltua vuonna 1697. Tässä virassa hän toimi omaan kuolemaansa saakka.
Pitkään esitettiin spekulaatioita sen suhteen, oliko Johann Sebastian Bach koskaan Böhmin oppilaana. Vahvistus Bachin olemiselle Böhmin opissa saatiin vuonna 2004 asiasta kertoneen tabulatuurikäsikirjoituksen löytämisen myötä. Böhmin vaikutus Bachiin näkyy etenkin tämän kuoroteoksissa. Bachin poika Carl Philipp Emanuel kirjoitti isänsä "rakastaneen ja tutkineen Lüneburgin urkuri Georg Böhmin teoksia".
Böhmin omista sävellyksistä tunnetuimmiksi tulivat hänen erityyliset teoksensa cembalolle ja uruille. Cembalosarjat mukailevat tyyliltään Johann Jakob Frobergeria. Urkuteokset ovat omaperäisempiä. Böhm tunsi intoa koraalipartitaksi kutsuttua uutta muotoa kohtaan; siinä italialaistyylinen muunnelmamuoto partita yhdistetään luterilaiseen koraaliin. Böhm sävelsi useita tällaisia teoksia. Partitojen lisäksi Böhm sävelsi uruille toccatoja, preludeja, fuugia ja postludeja. Hänen tuotantoonsa kuuluu kosketinsoittimille sävellettyjen teosten ohella lukuisia kantaatteja ja hengellisiä lauluja.
Aiheesta muualla

IMSLP: Georg Böhm: nuotteja
Gjesåsenin kirkko

| Gjesåsenin kirkko Gjesåsen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2004.
Sijainti:  Åsnes, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1863
Suunnittelija:  P. H. Holtermann
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gjesåsenin kirkko (norj. Gjesåsen kirke) on Åsnesin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1863.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gjesåsenin kirkko Wikimedia Commonsissa
George Garbutt

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puola 1931 |  |  |
George Frederick Garbutt (18. kesäkuuta 1903 Winnipeg, Manitoba – 21. syyskuuta 1967 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Garbutt kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932 ja maailmanmestaruuden Puolassa 1931.
Aiheesta muualla

George Garbutt Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Guignol

Guignol-nukke
Guignol on Ranskan tunnetuimpia nukkehahmoja. Lyonilainen nukkenäyttelijä Laurent Mourguet loi tämän käsinukkehahmon 1800-luvun alussa italialaisten nukkien pohjalta. Guignol on canut eli silkkitehtaan työntekijä.
Guignol sai luultavasti nimensä oikean lyonilaisen silkkityöläisen mukaan. Guignolin nukkenäyttelijät esittivät hahmoa puhuen lyonilaisella paikallismurteella, ja nukke oli puettu perinteiseen talonpoikaispukuun. Guignolilla on pieni pystynenä ja suuret silmät. Hän on helposti huijattavissa, mutta onnistuu toisaalta aina pääsemään pälkähästä. Nukketeatteriesityksissä on yleensä mukana myös Guignolin vaimo Madelon sekä Guignolin erottamaton ystävä Gnafron. Jotkut Guignol-esitykset muistuttavat englantilaisia Punch and Judy -nukketeatteriesityksiä, mutta yleensä Guignol esiintyy omanlaisissa näytelmissä. Guignolin nukketeatteriesitykset edellyttävät yleisöltä aktiivista osallistumista, ja esitykset on suunnattu pääasiassa lapsille. Pariisin kaduilla voi nähdä säännöllisesti Guignol-nukketeatteria.
Giuseppe Ploner

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Seefeld 1985 | 4×10 km viesti |  |
Giuseppe Ploner on entinen italialainen maastohiihtäjä.
Ploner hiihti ankkuriosuuden Italian viestijoukkueessa, joka saavutti Norjan jälkeen hopeaa Seefeldin MM-kisoissa 1985. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi yhdeksäs 30 kilometrillä ja viidestoista 15 kilometrin kilpailussa. Parhaan henkilökohtaisen arvokisasijoituksensa, kahdeksannen tilan 15 kilometrillä, hän oli saavuttanut kolme vuotta aiemmin Oslon MM-kisojen 15 kilometrillä.
Guiglo

| Guiglo |
| --- | --- |
 Guiglo
 Koordinaatit: 6°32′52″N, 7°29′53″W 
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Montagnes
Alue:  Cavally
Departementti:  Guiglo
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2014):  92 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guiglo on kunta ja aliprefektuuri sekä Guiglon departementin ja Cavallyn alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon länsiosassa. Se sijaitsee Sassandran sivujoen N’Zon varrella 513 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 120 kilometriä Manista etelään. Kunnassa on 92 100 ja aliprefektuurissa 113 800 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Guiglo oli siirtomaa-aikana Moyen-Cavallyn ja vuodesta 1926 Guiglon piirin keskus. Departementtiin kuuluvat Bédy-Goazonin, Guiglon, Kaadén ja Nizahonin aliprefektuurit. Ainoa kunta on Guiglo.
Seudun kanta-asukkaat ovat guereja ja ubeja, mutta nykyään enemmistönä ovat muualta muuttaneet ja ulkomaalaiset. Väestön pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maniokki, riisi, kaakao, kahvi ja jamssit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, käsityöammatteja, kaupankäyntiä ja maataloustuotteiden jalostusta.
Giuseppe Rivabella

Giuseppe Rivabella (k. 1913 Napoli, Italia) oli italialainen kilpa-ampuja.
Rivabella osallistui ainoana italialaisena ensimmäisiin nykyaikaisiin olympialaisiin Ateenassa vuonna 1896. Hän kilpaili miesten 200 metrin sotilaskivääriammunnassa, mutta ei sijoittunut 13 parhaan joukkoon.
Rivabella oli siviiliammatiltaan rakennusinsinööri. Hän työskenteli olympialaisten aikaan Sámosin saarella Kreikassa ja pystyi siksi osallistumaan kisoihin.selvennä
Giuseppe Prinzi (keramiikkataiteilija)

Giuseppe Prinzi
Giuseppe Prinzi (s. 31. tammikuuta 1962 Mistretta, Sisilia, Italia) on italialainen maalari, kuvanveistäjä ja metafyysisen taiteen edustaja.
Vuonna 1981 hän valmistui taiteesta esittämällä henkilökohtaisen tutkimuksen etenkin taiteellisesta avantgardistista: kubismi, futurismi ja surrealismi.
Vuodesta 1987 hän aloitti osallistumisen näyttelyihin ympäri maailmaa ja sai kriittisiä tunnustuksia tyyliteltyjen veistoshahmojen luomiseksi, joille on ominaista viitteelliset usein moniväriset pinnat, joissa esiintyy voimakkaita hiljaisia kasvoja.
Taiteellisen uransa aikana Giuseppe Prinzi on esiintynyt suurissa kansainvälisissä pääkaupungeissa, kuten New Yorkissa, Tokiossa, Singaporessa, Pariisissa, Lontoossa, Sydneyssä, Berliinissä ja Hongkongissa.
Hänen teoksensa koostuvat terrakotta- ja keraamisista figuratiivisista veistoksista, joissa on erityyppisiä kasvoja ja naamioita, joille on ominaista hiljainen, hurmaava ja salaperäinen ilmaisu.
Giuseppe Pronti

Giuseppe Pronti (8. elokuuta 1890 Assisi – 3. helmikuuta 1974) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1915 ja nimitettiin Acquapendenten hiippakunnan johtoon 17. maaliskuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Serafini, jota avustivat Stefano Corbini ja Giuseppe Placido Maria Nicolini.
Pronti sai 1. tammikuuta 1951 nimityksen Nocera Umbra-Gualdo Tadinon piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
George Gallo

George Gallo Jr (s. 1956) on yhdysvaltalainen maalaaja, muusikko, elokuvantekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvien Keskiyön pako (Midnight Run) ja Onnenkantamoinen (29th Street) käsikirjoittamisesta.