stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Calle Clang
Ura > Seuraura

Clang on Olofströms IK:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 14-vuotiaana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa kaudella 2016–2017, jolloin Clang pelasi siellä yhden ottelun. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi Rögle BK:n organisaatioon. Kaudella 2018–2019 Clang nousi 16-vuotiaana seuran J20-junioreiden pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Hän pelasi joukkueessa 24 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua torjuen kolme nollapeliä. Clang puki kauden aikana myös kolmeen SHL-otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkin peliaikaa. Kaudella 2019–2020 Clang pelasi Röglen J20-junioreissa 34 runkosarjaottelua torjuen kaksi nollapeliä.
Pittsburgh Penguins varasi Clangin kolmannella kierroksella 77. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Aiemmin saman vuoden huhtikuussa Rögle lainasi hänet koko kauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Kristianstads IK:hon.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
| Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  |  |
|  Pronssia | Piešťany 2019 | jääkiekko |  |
Clang edusti Ruotsia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän toimi joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki vain yhteen otteluun. Clang edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Clang toimi kuitenkin joukkueensa kolmosmaalivahtina ja hän puki vain yhteen otteluun. Clang pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän torjui Ruotsille pronssia. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin Clang toimi Ruotsin pääasiallisena kakkosmaalivahtina Jesper Wallstedtille ja voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 16 poikien maaottelua.
Muuta

Clangin isä Ulf pelasi omalla urallaan hyökkääjänä Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Guantanamera

Guantanamera on kuubalainen guajira-laulu, joka esitettiin erään syntytarinan mukaan ensimmäisen kerran kesällä 1929. Joseíto Fernández esitti laulua juontamassaan radio-ohjelmassa 1930-luvulla ja teki siihen uuden sanoituksen joka viikko. Sanoitusten aiheina oli päivänpoliittisia tapahtumia ja skandaaleja tai esimerkiksi sokerin hintaa käsitelleitä uutisia. 1950-luvulla lauluun liitettiin José Martín runoja, jolloin sen suosio kasvoi entisestään. Pete Seeger kuuli laulun vuonna 1962 ja alkoi esittää sitä omissa konserteissaan. Kalifornialaisen The Sandpipers -yhtyeen levytys oli Billboard Hot 100 -listan yhdeksännellä sijalla vuonna 1966. Sen myötä Guantanamera nousi maailmanlaajuisesti tunnetuksi. Celia Cruzin esittämiä Guantanamera-versioita on julkaistu monilla levyillä.
Guantanamera levytettiin suomeksi ensimmäisen kerran samana vuonna (1966) kuin se nousi listoille Yhdysvalloissa. Jussi Raittisen suomentaman kappaleen lauloi silloin Reijo Hirvelä.
Cabin Fever 2

| Cabin Fever 2> Cabin Fever 2: Spring Fever |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ti West
Käsikirjoittaja:   Randy Pearlstein  Ti West  Joshua Malkin 
Tuottaja:   Patrick Durham  John Sachar  Lauren Moews  Jonathan Sachar  Lauren Vilchik 
Säveltäjä:  Ryan Shore
Kuvaaja:  Eliot Rockett
Leikkaaja:  Janice Hampton
Pääosat:   Giuseppe Andrews  Noah Segan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Cabin Fever
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cabin Fever 2 (Cabin Fever 2: Spring Fever) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on jatkoa ensimmäiselle Cabin Fever -elokuvalle. Cabin Fever 2:n on ohjannut Ti West ja sen pääosissa ovat Giuseppe Andrews ja Noah Segan.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rider Strong  | … |  Paul   |
|  Noah Segan  | … |  John   |
|  Alexi Wasser  | … |  Cassie   |
|  Rusty Kelley  | … |  Alex   |
|  Marc Senter  | … |  Marc   |
|  Giuseppe Andrews  | … |  apulaissheriffi   |
|  Mark Borchardt  | … |  Herman   |
|  Michael Bowen  | … |  rehtori   |
|  Judah Friedlander  | … |  Toby   |
|  Larry Fessenden  | … |  Bill   |
|  Amanda Jelks  | … |  Frederica   |
|  Thomas Blake Jr.  | … |  Rick   |
Gomméville

| Gomméville |
| --- | --- |
 Keskustaa Seinen varrella
 vaakuna
 Gomméville
 Koordinaatit: 47°57′42″N, 4°29′44″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,8 km²
Korkeus:  189 m
Väkiluku (2018):  129 
 – Väestötiheys:  13 as./km²
Kunnan numero:  21302
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gomméville on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella, noin 47 kilometriä Montbardin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustan liepeillä oleva Saint-Antoinen kirkko on rakennettu 1400- ja 1500-luvuilla. Kunnan keskusta oli 1500-luvulla linnoitettu, ja sen muurien ja vallien jäännöksiä on vielä paikoin havaittavissa. Seinen ylitse on rakennettu viisi holvinen holvisilta 1800-luvulla.
Saint-Antoinen kirkko
Seinen ylittävä holvisilta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gomméville Wikimedia Commonsissa
HMS Swordfish (1895)

| HMS Swordfish |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Mitchell and Company, Elswick
Kölinlasku:  4. kesäkuuta 1894
Laskettu vesille:  27. helmikuuta 1895
Palveluskäyttöön:  joulukuu 1896
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1910
Tekniset tiedot
Uppouma:  320 t (standardi) 355 t (max)
Pituus:  62,26 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,79 m
Syväys:  2,36 m
Koneteho:  4 500 ihp
Nopeus:  27 solmua (suunniteltu)
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 x QF 6 naulan Hotchkiss 2 x 18" torpedoputkea
HMS Swordfish oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Swordfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Armstrong Mitchell and Companyltä Elswickistä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 4. kesäkuuta 1894 telakkanumerolla 616. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1895 ja valmistui joulukuussa 1896.
Palvelus

Alus myytiin 11. lokakuuta 1910 romutettavaksi Cashmorelle Newportiin.
Castello Maniace

Castello Maniace mereltä
Castello Maniace on linna ja sitadelli Italian Sisilian Syrakusassa. Ortygian saaren niemen kärjessä sijaitsevan linnan rakennutti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Fredrik II vuosina 1232–1240. Se kantaa kaupunkia piirittäneen ja sen vuonna 1038 vallanneen bysanttilaisen kenraalin Georgios Maniakeksen nimeä. Alun perin linnaan pääsi vain nykyisin täytetyn vallihaudan sillan yli. Nykyään linna on avoinna yleisölle, ja se on paikallinen matkailukohde Syrakusassa.
Käännös suomeksi
HMS Sälen (Säl)

| HMS Sälen |
| --- | --- |
 HMS Sälen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums, Malmö
Kölinlasku:  1953
Laskettu vesille:  3. lokakuuta 1955
Palveluskäyttöön:  8. huhtikuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1980
Loppuvaihe:  myyty 1984
Tekniset tiedot
Uppouma:  720 t (standardi) 900 t (sukelluksissa)
Pituus:  64,5 m (vesiraja) 66,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,1 m
Syväys:  5,0 m
Koneteho:  2-akselinen, 2 x Pielstick-dieselmoottoria 1 660 hv 2 x ASEA-sähkömoottoria 1 700 kW
Nopeus:  16 solmua (pinnalla) 20 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  44
Aseistus
Aseistus:  4 x 53,3 cm M/54 -torpedoputkea
HMS Sälen (runkonumerot Sä ja Säl) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 1949 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin vuonna 1953. Se laskettiin vesille 3. lokakuuta 1955 ja liitettiin laivastoon 8. huhtikuuta 1957.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja myytiin 1984 Länsi-Saksaan.
HMS Swiftsure (S126)

| HMS Swiftsure |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  VSEL, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  6. kesäkuuta 1969
Laskettu vesille:  7. syyskuuta 1971
Palveluskäyttöön:  17. huhtikuuta 1973
Poistui palveluskäytöstä:  1992
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 400 t (pinnalla) 4 900 t (sukelluksissa)
Pituus:  82,9 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  8,2 m
Koneteho:  1 x Rolls-Royce PWR1 -painevesireaktori ja 2 x GEC höyryturbiinia: 15 000 shp 1 x Paxman-dieselmoottori 4 000 bhp
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 30 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  13 upseeria ja 103 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Swiftsure (viirinumero S126) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin marraskuussa 1967 Barrow-in-Furnessista VSEL:ltä, missä köli laskettiin 6. kesäkuuta 1969. Se laskettiin vesille 7. syyskuuta 1971 ja valmistui 17. huhtikuuta 1973.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1992.
Granny Smith

Halkaistu ja kokonainen Granny Smith -omena.
Granny Smith on Australiasta vuoden 1865 paikkeilta peräisin oleva omenalajike, jonka kehitti vahingossa brittiläinen maahanmuuttaja Maria Ann "Granny" Smith.
Lajiketta kasvatettiin myös Uudessa-Seelannissa, josta se siirtyi Englantiin noin vuonna 1935 ja Yhdysvaltoihin 1972. Omenat ovat väriltään vaaleanvihreitä ja koostumukseltaan rapeita ja mehukkaita. Ne ovat hieman kovempia kuin muut vihreät omenat. Maultaan ne ovat kirpeän happamia. Granny Smith -omenat soveltuvat erityisen hyvin ruoanlaittoon, mutta myös syötäväksi sellaisinaan. Niitä suositaan etenkin salaateissa, sillä happamuutensa vuoksi omena ei tummu viipaloituna yhtä nopeasti kuin muut lajikkeet.
Granny Smith -lajike tarvitsee melko pitkän kasvukauden, joten sen viljelyä suositaan omenankasvatusseutujen leudoimmilla alueilla. Australiassa vietetään vuosittain Granny Smith -festivaalia, jossa juhlistetaan suositun omenan ensimmäistä kasvupaikkaa.
Juuri kyseisen lajikkeen omena esiintyy Apple Recordsin logona.
Granny

Granny tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
granny, englannin kielen isoäitiä tarkoittava sana
Granny, hahmo piirrossarjoissa
Granny D, yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti
Granny Smith, omenalajike
Granny, DVloperin kauhupeli
Børsen

| Børsen |
| --- | --- |
 Børsen
Koordinaatit:  55°40′32″N, 12°35′2″E
Rakennustyyppi:  pörssi
Tyylisuunta:  renessanssi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Børsen (tanskaa, suom. Pörssi) tai Børsbygningen (Pörssitalo) on 1600-luvulta peräisin oleva historiallinen pörssirakennus Kööpenhaminan Slotsholmenissa, lähellä Christiansborgin linnaa. Rakennus edustaa hollantilaista renessanssiarkkitehtuuria. Rakennus vaurioitui pahoin tulipalossa 16. huhtikuuta 2024.
Historia

Tanskan kuningas Kristian IV rakennutti Børsenin useassa vaiheessa vuosina 1619–1640. Rakennuksen pääosa valmistui 1623, ja sen arkkitehteinä toimivat Lorenz ja Hans van Steenwinckel nuorempi. Talon kuuluisa lohikäärmetorni rakennettiin 1624–1625 kuvanveistäjä Ludvig Heidtriderin piirustuksien mukaan, ja kanavan puoleinen pääty valmistui lopulta vasta 1640.
Kuningas myi rakennuksen vuonna 1647 rahapulassa kauppias Jakob Madsenille, joka oli viereisen Christianshavnin pormestari. Kristianin poika Frederik III hankki sen myöhemmin takaisin kruunulle, mutta vuonna 1857 Fredrik VII myi sen jälleen, tällä kertaa tukkukauppiaiden killalle. Kaupan ehtojen seurauksena Børsenistä tuli Tanskan ensimmäinen suojeltu rakennus. 1987 kauppiaskilta muutti nimensä Tanskan kauppakamariksi, joka omistaa rakennuksen edelleen ja pitää siellä pääkonttoriaan.
Työttömät anarkistit hyökkäsivät vuonna 1918 Børseniin. Tapaus tunnetaan Tanskan historiassa nimellä ”stormen på Børsen” (”rynnäkkö Pörssiin”).
Kööpenhaminan pörssi toimi Børsenin talossa vuoteen 1974.
Historia > Vuoden 2024 tulipalo

Huhtikuun 16. päivänä 2024 päärakennuksen kuparikaton kunnostustöiden aikana syttyi tulipalo, joka levisi nopeasti rakennuksen jokaiseen kerrokseen. Palo saatiin lopulta päivän aikana hallintaan, mutta sen seurauksena kuitenkin rakennuksen ikoninen torni, Dragespir ("lohikäärmeen torni"), sekä valtaosa sisätiloista romahtivat ja vanha kuparikatto paloi lähes täysin. Rakennus oli kunnostustöiden takia huputettu ja ympäröity rakennustelineillä.
Yksityisomistuksessa olevassa rakennuksessa järjestettiin muun muassa konferensseja ja gaalaillallisia, eikä se ollut auki yleisölle. Rakennuksessa oli vanhoja arvokkaita maalauksia, joista ainakin osa pystyttiin pelastamaan tulipalolta. Taideaarteiden pelastamiseen osallistuivat talossa työskennelleet ihmiset ja jopa ohikulkijat. Palopäivän iltana pelastuslaitoksen johtaja kertoi, että sammutuksessa oli päästy loppusammutusvaiheeseen. Hänen arvionsa mukaan tuli tuhosi puolet rakennuksesta miltei kokonaan. Rakennuksen kuparinen vesikate ja sen ympärillä olevat rakennustelineet vaikeuttivat sammutusta. Tulipalossa ei aiheutunut tiettävästi henkilövahinkoja.
Tanskan kulttuuriministerin Jakob Engel-Schmidtin mukaan tulipalossa tuhoutui maan kulttuurihistoriaa 400 vuoden ajalta. Puolustusministeri Troels Lund Poulsen vertasi pörssin tulipalossa tapahtunutta menetystä Pariisin Notre-Damen katedraalin tulipaloon vuonna 2019. Rakennuksen omistavan Tanskan kauppakamarin toimitusjohtaja Brian Mikkelsen sanoi, että rakennus rakennetaan uudelleen, "tapahtui mitä tahansa".
Kuvia pörssirakennuksesta

Børsenin luoteispääty.
Børsenin torninhuippu. Sen muodostavat neljän lohikäärmeen yhteen kiertyneet hännät.
Torninhuippu toisesta kuvakulmasta.
P.S. Krøyerin maalaus Fra Københavns Børs.
Børseniä esittävä H.G.F. Holmin maalaus vuodelta 1823.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Børsen Wikimedia Commonsissa
Rakennus tulessa 16. huhtikuuta 2024.
Aynsley Dunbar

| Aynsley Dunbar |
| --- | --- |
 Aynsley Dunbar esiintymässä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1946 (ikä 78)
Ammatti:  Muusikko, säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  jazz, rock, blues, hard rock, metallimusiikki, bluesrock ja glam rock 
Soittimet:  rumpusetti 
Yhtyeet:  John Mayall's Bluesbreakers
Levy-yhtiöt:  Charly Records, Liberty Records, Sire Records, SPV, Capitol Records ja Sonopresse 
Aiheesta muualla
www.aynsleydunbar.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aynsley Thomas Dunbar (s. 10. tammikuuta 1946 Liverpool) on brittiläinen rock-rumpali, joka on soittanut useiden tunnettujen muusikoiden yhtyeissä.
Aynsley Dunbar sai aluksi mainetta John Mayall and The Blues Breakers -yhtyeessä. Vuoden 1966 syksyllä Dunbar oli ehdolla The Jimi Hendrix Experiencen rumpaliksi, mutta hävisi paikan Mitch Mitchellille - kertoman mukaan kruunaa ja klaavaa heittämällä. Vuodesta 1967 Dunbar johti omaa Aynsley Dunbar Retaliation -kokoonpanoaan. Neljä albumia julkaissut yhtye muistetaan nykyisin lähinnä kappaleesta ”Warning”. Black Sabbath teki tästä kappaleesta oman versionsa debyyttialbumilleen.
1970-luvulla Dunbar työskenteli ensin Frank Zappan Mothers of Invention -yhtyeessä ja sitten, vuosina 1973-1974, David Bowien taustayhtyeessä levyillä Pin Ups ja Diamond Dogs. Lisäksi hän soitti Lou Reedin albumilla Berlin (1973). Tämän jälkeen Dunbar vaikutti Journeyssa ja Jefferson Starshipissa. 1980-luvulla Dunbar oli jonkin aikaa Whitesnake-yhtyeen jäsen. Dunbar on soittanut myös  kitaristi Jeff Beckin ja rock-yhtye UFOn kanssa.
Diskografia > Aynsley Dunbar Retaliation

The Aynsley Dunbar Retaliation (1968)
Doctor Dunbar's Prescription (1969)
To Mum, From Aynsley & The Boys (1969)
Remains To Be Heard (1970)
Diskografia > Aynsley Dunbar

Mutiny (2008)
Diskografia > Blue Whale

Blue Whale (1971)
Diskografia > John Mayall & the Bluesbreakers

A Hard Road (1967)
Looking Back (1969)
So Many Roads (1969)
Thru the Years (1971)
Diskografia > Frank Zappa

Chunga's Revenge (1970)
Fillmore East, June 1971 (1971)
200 Motels (1971)
Just Another Band from L.A. (1972)
Waka/Jawaka (1972)
The Grand Wazoo (1972)
Apostrophe (') (1974)
Playground Psychotics (1992)
Joe's Domage (2004)
Carnegie Hall (2011)
Diskografia > David Bowie

Pin Ups (1973)
Diamond Dogs (1974)
Diskografia > Lou Reed

Berlin (1973)
Diskografia > Michael Schenker

Adventures of the Imagination (2000)
Diskografia > Mick Ronson

Slaughter on 10th Avenue (1974)
Play Don't Worry (1975)
Diskografia > Nils Lofgren

Nils Lofgren (1975)
Cry Tough (1976)
Diskografia > Ian Hunter

All American Alien Boy (1976)
Diskografia > Paul Kantner

Planet Earth Rock and Roll Orchestra (1983)
Diskografia > Journey

Journey (1975)
Look into the Future (1976)
Next (1977)
Infinity (1978)
Diskografia > Sammy Hagar

Nine on a Ten Scale (1976)
Diskografia > Jefferson Starship

Freedom at Point Zero (1979)
Modern Times (1981)
Winds of Change (1982)
Diskografia > Whitesnake

Whitesnake (1987)
1987 Versions (1987)
Diskografia > Ronnie Montrose

The Diva Station (1990)
Diskografia > UFO

Covenant (2000)
Sharks (2002)
Diskografia > Jake E. Lee

Retraced (2005)
UFO
| --- | --- |
Studioalbumit:  UFO 1 ·  Flying ·  Phenomenon ·  Force It ·  No Heavy Petting ·  Lights Out ·  Obsession ·  No Place to Run ·  The Wild, the Willing and the Innocent ·  Mechanix ·  Making Contact ·  Misdemeanor ·  Ain't Misbehavin' ·   High Stakes & Dangerous Men ·  Walk on Water ·  Covenant ·  Sharks ·  You Are Here ·  The Monkey Puzzle ·  The Visitor ·  Seven Deadly  ·  A Conspiracy of Stars  ·  The Salentino Cuts
Livealbumit:  Live ·  Live in Concert ·  Strangers in the Night ·  Lights Out in Tokyo ·  Live in Japan ·  T.N.T. ·  Heaven's Gate ·  On With the Action ·  Live in Texas ·  Regenerator - Live 1982 ·  ‎Live on Earth ·  Showtime
Kokoelmat:  Space Metal ·  Anthology ·  The Essential UFO ·  Best of UFO: Gold Collection ·  The Best of UFO (1974-1983) ·  X-Factor: Out There & Back ·  Flying: The Early Years 1970-1973 ·  An Introduction to UFO ·  The Best of the Rest
CEmt

| CEmt |
| --- | --- |
 CEmt-makuuvaunu Helsingissä.
Perustiedot
Tyyppi:  makuuvaunu
Liikennöitsijä:  VR
Valmistaja:  Pasilan konepaja
Lukumäärä:  115 (nykyisin käytössä noin 30)
Valmistusvuodet:  1970–1984
Numerointi:  24001–24115
Makuupaikkoja:  35
Tekniset tiedot
Paino:  52 t
Pituus:  26 400 mm
Leveys:  3 066 mm
Korkeus:  4 130 mm
Raideleveys:  1 524 mm
Telit:  Minden-Deutz
CEmt on VR:n sinisten vaunujen makuuvaunutyyppi. Vaunut rakennettiin Pasilan konepajalla Helsingissä vuosina 1970–1984. Uudemmat, kaksikerroksiset Edm-makuuvaunut ovat 2000-luvulla pääosin syrjäyttäneet ne, mutta sinisiä makuuvaunuja käytetään vielä Helsingin ja Kolarin välisissä yöjunissa sekä Rovaniemelle kulkevissa yöjunissa sesonkiaikaan.
Historia

Vielä 1960-luvun lopulla Suomessa kaikki makuuvaunut olivat puuvaunuja, mutta silloin tarvittiin modernimpia makuuvaunuja. CEmt-makuuvaunumalli perustui sinisten vaunujen malliin teräsrungolla. Ensimmäinen 41 vaunun sarja valmistettiin 1970-luvun alussa. Vuonna 1979 mallia päivitettiin hieman, muun muassa korirakenne ja sisustus uusittiin. Nämä vaunut valmistettiin kahdessa erässä vuoteen 1984 asti. Uudempien, kaksikerroksisten Edm-makuuvaunujen tultua käyttöön vuodesta 2006 alkaen vanhemmat CEmt-vaunut poistettiin kokonaan käytöstä. Loput, uudemman sarjan CEmt-vaunut uusittiin hieman, mutta suurin osa sisustuksesta on kuitenkin edelleen alkuperäistä.
CEmt on vanhin VR:n edelleen käytössä oleva matkustajavaunumalli (tosin Sm2-sähkömoottorijunat ovat muutaman vuoden vanhempia), ja se on myös viimeinen matkustajavaunumalli, jota ei ole maalattu VR:n vihreä-valkoisella värimaailmalla ja viimeinen, jota ei ole varustettu automaattiovilla. Eil-lähiliikennevaunujen ohella CEmt-vaunuissa on VR:n viimeiset perinteiset käymälät, jotka laskevat jätökset suoraan raiteille. Edm-vaunujen kolmas tuotantosarja otetaan käyttöön vuonna 2024, jolloin viimeiset CEmt-vaunut poistetaan käytöstä. VR:n mukaan viimeisiä CEmt-vaunuja käytetään kuitenkin väliaikaisesti varavaunuina 2030-luvulle asti.
Useita CEmt-vaunuja on muunnettu muiksi vaunuiksi eri tarkoituksiin. Vaunu 24115 muutettiin vuonna 1990 salonkivaunuksi, jolloin vaunun toisessa puoliskossa hytit poistettiin ja paikalle rakennettiin sali pöytieen ja tuoleineen sekä keittiö. Vaunu yhdessä lähes identtisen tyhjästä rakennetun kopion kanssa oli VR:n käytössä tilausliikenteessä aina 2010-luvulle asti. Vaunu 24087 muutettiin vuonna 2014 Emx-vaunuksi VR:n tavarajunien miehistön vaunuksi. Tähän vaunuun ei tehty suuria muutoksia.
Viime vuosina joitakin vaunuja on myyty yksityisille toimijoille tai museoyhdistyksetille. Haapamäen höyryveturipuistossa on kaksi CEmt-vaunua (numero 24113 ja 24114), joita käytetään yöpymiseen puistoalueella.
Ominaisuudet

CEmt-makuuvaunussa on kuusi ulko-ovea: kaksi molemmissa päissä ja kaksi etu- ja takaosassa vaunun sivuilla. Ovet edustavat VR:n vanhaa mallia joka avataan käsin. Katossa ei ole aallotettuja uria kuten muissa sinisissä vaunuissa. Katto on myös hieman korkeampi kuin muissa sinisissä vaunuissa, joten vaunun sisälle mahtuu kolme sänkyä päällekkäin. Kaiken kaikkiaan vaunussa on 12 hyttiä ja 35 vuodepaikkaa. Joka hytissä on ikkuna, pesuallas ja peilikaappi. Vaunussa on kaksi WC:tä, toinen on isompi ja toinen on pienempi, koska öljylämmitin rajoittaa sen kokoa. Käymälät ovat ns. perinteisiä allelaskevia reikäkäymälöitä, joissa jätökset lasketaan suoraan kiskoille. CEmt-vaunuissa ei ole ilmastointia, suihkua eikä pyörätuolimatkustajille esteetöntä hyttiä tai käymälää.
Kuvia

Vanhemman, 70-luvun alussa valmistuneen sarjan vaunu
Uudemman, 80-luvun taitteessa valmistuneen sarjan vaunu
Uudemman sarjan vaunun käytävä
Uudemman sarjan vaunun makuuhytti
Uudemman sarjan vaunun käymälä
Useita CEmt-vaunuja yöjunassa Helsingin päärautatieasemalla
Gomorra (elokuva)

| Gomorra |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matteo Garrone
Käsikirjoittaja:   Matteo Garrone  Roberto Saviano  Maurizio Braucci  Ugo Chiti  Gianni Di Gregorio  Massimo Gaudioso 
Tuottaja:  Domenico Procacci
Säveltäjä:  Massive Attack
Kuvaaja:  Marco Onorato
Leikkaaja:  Marco Spoletini
Pukusuunnittelija:  Alessandra Cardini
Pääosat:   Nicolo Manta  Gianfelice Imparato 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Fandango Rai Cinema Sky Italia Ministry of Culture (käännä suomeksi)
Levittäjä:  01 Distribution
Ensi-ilta:   16. maaliskuuta 2008 (Italia)  10. lokakuuta 2008 (UK)  19. joulukuuta 2008 (USA)  6. helmikuuta 2009 (Suomi) 
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  italia napoli
Budjetti:  6 200 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gomorra on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut italialainen elokuva, joka kertoo viisi tarinaa napolilaisen Camorra-rikollisjärjestön piirissä elävien ihmisten elämästä. Matteo Garronen ohjaama elokuva perustuu Roberto Savianon tietokirjaan Gomorra: Mafian valtakunta.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Cannesissa Gomorra palkittiin Grand Prix’lla, elokuvajuhlien toiseksi arvostetuimmalla palkinnolla. Joulukuussa 2008 Gomorra sai useita Euroopan elokuva-akatemian jakamia palkintoja: parhaan elokuvan palkinnon lisäksi se sai palkinnon myös ohjauksesta, kuvauksesta ja käsikirjoituksesta, ja Toni Servillo palkittiin pääroolistaan. Elokuva ei kuitenkaan päässyt parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon lyhytlistalle. Kotimaassaan Italiassa Gomorra sai seitsemän David di Donatello -palkintoa.