stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fosfamidoni
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa fosfamidoni on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin. Hiilivetyihin se ei kuitenkaan liukene. Aine on yleensä 7:3 cis- ja trans-isomeerien seos. Fosfamidoni tehoaa useita hyönteisiä, punkkeja ja sukkulamatoja vastaan ja sen vaikutukset perustuvat asetyylikoliiniesteraasientsyymin toiminnan estoon. Aine on myrkyllistä myös ihmisille ja sille altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, hengitysvaikeuksia, lihaskouristuksia  ja jopa kuolema.
Fosfamidonia valmistetaan klooraamalla N,N-dietyyliasetoasetamidia. Muodostunut dikloori-N,N-dietyyliasetoasetamidi reagoi Perkow-reaktiolla trimetyylifosfiitin kanssa fosfamidoniksi.
Fosfamidonia käytetään hyönteisten, punkkien ja sukkulamatojen useilla viljelmillä. Euroopan unionin alueella aineen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2002 alkaen.
Alma Media Finland

| Alma Media Finland |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  media-ala
Liikevaihto:  78,0 milj. euroa (2019)
Liikevoitto:  8,9 milj. euroa (2019)
Emoyhtiö:  Alma Media
Kotisivu:  www.almatalent.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alma Media Finland Oy (elokuuhun 2024 Alma Talent Oy) on Alma Median tytäryhtiö, joka kustantaa ja julkaisee ammatti- ja talouslehtiä sekä kirjoja. Lisäksi yritys tarjoaa eri alojen ammattilaisille ja yrityksille osaamisen kehittämistä tukevia ja liiketoimintaa kasvattavia palveluja. Yritys perustettiin vuonna 2016, kun Alma Media ja Talentum yhdistyivät.
Vuonna 2019 Alma Talentin liikevaihto oli noin 78,0 miljoonaa ja liikevoitto noin 8,9 miljoonaa euroa. Alma Talentin julkaisut tavoittivat vuonna 2020 yhteensä noin 1,4 miljoonaa lukijaa viikossa.
Julkaisut

| --- | --- |
 Nykyiset julkaisut: Iltalehti  Arvopaperi  Kauppalehti Kauppalehti Optio  Kauppalehti Fakta  Toimitilat Kauppalehti  Mediuutiset  Mikrobitti  Talouselämä  Tekniikka & Talous  Tivi  Uusi Suomi :  Entisiä julkaisuja: Affärsvärlden (Ruotsi, myyty 2020)  Arbetarskydd (Ruotsi, myyty 2020)  Dagens Media (Ruotsi, myyty 2018)  Lag & Avtal (Ruotsi, myyty 2020)  Markkinointi & Mainonta (lakkautettu 2020)  Metallitekniikka (lakkautettu 2020)  Ny Teknik (Ruotsi, myyty 2020)  Personal & ledarskap (Ruotsi, myyty 2020)  Tekniikan historia (lakkautettu 2020)  Teknikhistoria (Ruotsi, myyty 2020)
Palveluliiketoiminta

Kirjat ja sisältöpalvelut
Tietopalvelut
Tapahtumat
Koulutukset
Suoramarkkinointi
Aiheesta muualla

Alma Talent
| n k Alma Media Oyj |
| --- | --- |
Alma Career:  Jobs.cz  Prace.cz  CVOnline  Profesia.sk  MojPosao.net  MojPosao.ba  Jobly 
Alma Consumer:  Iltalehti  Ampparit.com  Autojerry.fi  Autotalli.com  Gofinland  Etua.fi  Etuovi.com  Katsastushinnat.fi  Konepörssi  Kotikokki.net  NettiX  OviPro  Rantapallo.fi  Telkku.com  Urakkamaailma.fi  Vuokraovi.com 
Alma Talent:  Arvopaperi  Kauppalehti  Mediuutiset  Mikrobitti  SM Mega  Talouselämä  Tekniikka&Talous  Tivi  Uusi Suomi
Helikopteri

Yhdysvaltain armeijan UH-1H -helikopteri.
Helikopteri on ilma-alus, jossa nostovoima tuotetaan vaakatasossa pyörivällä roottorilla. Helikopteri kykenee nousemaan ja laskeutumaan pystysuoraan. Helikopterin liikkumista hallitaan päälapojen lapakulmia muuttamalla. Helikopteri voi myös pyöriä paikallaan pyrstöroottorin avulla. Helikopteri sopii erityisesti vaikeassa maastossa tehtäviin kuljetuksiin. Helikoptereita käytetään paljon myös sotilaallisissa tehtävissä.
Rakenne

Helikopterin runkoon on kiinnitetty pyrstöpuomi. Rungon sisällä ovat helikopterin moottorit, jotka pyörittävät roottoreita. Kantoroottorin pyöriminen aiheuttaa vääntömomentin, joka pyrkii kiertämään helikopterin runkoa roottorin pyörimissuunnan vastaiseen suuntaan. Jos voimalaite on helikopterin rungossa, rungon kiertymispyrkimys estetään yksiroottorisessa helikopterissa tavallisesti pyrstöpuomin päässä olevalla pyrstöroottorilla, joka pyörii pystytasossa. Pyrstöroottoria käytetään myös helikopterin ohjaamiseen pienillä lentonopeuksilla. Lennettäessä suuremmilla ilmanopeuksilla pyrstövakaajat kompensoivat pääroottorin vääntöä. Pyrstöroottoriin liittyvien ongelmien vuoksi on kehitetty myös yksiroottorisia helikoptereita, joissa ei ole pyörivää pyrstöroottoria. Näissä ns. NOTAR-helikoptereissa (lyh. engl. sanoista NO TAil Rotor) pyrstöroottorin korvaa normaali lentokoneen peräsinjärjestelmä ja ilmasuihku, joka kompensoi vääntömomentin.
Vääntömomentin vaikutus voidaan kumota myös käyttämällä kahta eri suuntiin pyörivää kantoroottoria. Varsinkin pienissä helikoptereissa eri suuntiin pyörivien kantoroottoreiden akselit voidaan sijoittaa sisäkkäin ja roottorit täten päällekkäin. Suurissa kaksiroottorisissa helikoptereissa toinen roottori on yleensä rungon etupäässä ja toinen takapäässä. On rakennettu myös helikoptereita, joissa roottoria pyöritetään johtamalla kaasuja roottorinlapojen kautta lapojen kärkiin, mistä ne purkautuvat ilmaan. Tällöin ei helikopterin runkoon kohdistu vääntömomenttia ja pyrstöroottori käy tarpeettomaksi.
Autorotaatio

Moottoririkon sattuessa helikopteri pystyy laskeutumaan turvallisesti. Roottori yksinkertaisesti kytkeytyy irti moottorista vapaakytkimen avulla, jolloin roottori jatkaa pyörimistään. Lapojen kohtauskulma säädetään sopivaksi niin, että roottorin kierrosluku säilyy vakiona tai mahdollisesti hieman muutoin sallittua korkeampana (pyörimisenergiareservin keräämiseksi). Roottorin ja siihen kytketyn pyrstöroottorin pyörimisenergia saadaan helikopterin vaakatasossa etenevästä liikekomponentista taantuvien lapojen ilmanvastuksen ollessa eteneviä lapoja pienemmän. Periaatetta kutsutaan autorotaatioksi, eli vapaaksi pyörinnäksi. Pyrstöroottorin vaurioituessa helikopteri menettää ohjattavuuden pienillä lentonopeuksilla, koska se alkaa pyöriä vastakkaiseen suuntaan kuin pääroottori.
Edut ja haitat

Helikopterin suurin etu lentokoneeseen verrattuna on sen vaatima pieni nousu- ja laskutila, ketteryys sekä koneen kyky pysyä paikallaan ilmassa.  Haittana on monimutkainen rakenne, kalleus, hitaus ja moottorin aiheuttama melu. Lisäksi helikopteri on suhteellisen epätaloudellinen, sen kuljetettua kuormaa kohden laskettu polttoaineen kulutus on suuri verrattuna kiinteäsiipisiin lentokoneisiin. Helikopterin ja lentokoneen parhaita ominaisuuksia on pyritty yhdistämään kehittämällä tavallista pienlentokonetta muistuttavia kääntyväroottorisia helikopterilentokoneita, joiden etusiipien kärjessä on suurilla roottoreilla varustettuja käännettäviä moottoreita. Moottorit käännetään koneen nousun ja laskun ajaksi pystyasentoon, jolloin roottorit saavat aikaan nostovoiman (VTOL).
Helikopteri Suomessa

Ensimmäinen helikopterilento Suomessa tapahtui Turun lentoasemalla järjestetyssä lentonäytöksessä vuonna 1949, jossa lensi Ruotsiin rekisteröity helikopteri. Suomen ensimmäinen helikopteri oli vuonna 1953 rekisteröity Imatran Voiman ja Ilmavoimien yhteinen, 1970-luvulle saakka käytössä ollut Bell 47 (OH-HIA), joka on esillä Suomen Ilmailumuseossa Vantaalla.
Rajavartiolaitokselle hankittiin vuonna 1960 kaksi neuvostoliittolaisen Mil Mi-1-kopterin Puolassa valmistettua lisenssiversiota SM-1 S-600.
Vuonna 1960 kopterien määrä nousi viiteen ja vuonna 1967 niitä oli jo yhdeksän. Vuonna 1975 helikoptereita oli Suomessa 21 ja vuonna 1982 32 kappaletta. Vuonna 1988 lukumäärä oli kivunnut 44:ään, vuonna 1989 kaikkiaan 52:een ja vuonna 1993 83:een. 2000-luvun alussa, vuonna 2003, helikoptereita oli rekisterissä 74 kappaletta. Robinson R22 ja Robinson R44 -koulutushelikopterit ovat olleet suuri tekijä helikopterien lukumäärän kasvuun Suomessa 1990-luvulta lähtien.
Suurin helikopterilla saavutettu painekorkeus Suomessa on 20 000 jalkaa (6 100 m). Ennätys lennettiin Puolustusvoimien NH90-kalustolla (tunnus NH-208) 4.9.2014 Utissa miehistöllä Aki Heinonen, Perttu Helenius, Ville Siiropää ja Mika Korjala. Ennatyskorkeudessa vallinneessa lämpötilassa (-17 °C) tiheyskorkeus oli 20 900 jalkaa. lähde?
Helikoptereita käytetään nykyisin metsätaloudessa lannoitteiden lentolevityksessä.
Aiheesta muualla

Lentokentätön lentokone. Mullistaako suomalaisen Viljo Louhian helikopterikeksintö koko lentotekniikan?, Suomen Kuvalehti, 02.03.1935, nro 9, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Leonardo Da Vincin
 piirros "ilmaruuvista"
Helikopteri 1922
Hanna Reitsch lentää Focke-Wulf FW 61 V2:lla
NOTAR-helikopteri
Helikopteria on nopea käyttää pelastautumistehtävissä kun maastossa on hankala liikkua
Copterlinen Sikorsky S-76 -helikopteri nousee Malmin lentokentältä Helsingissä vuonna 2003.
Stewart SF02

| Stewart SF02 |
| --- | --- |
 Stewart SF02 näyttelyssä vuonna 2007
Talli:   Stewart
Kuljettajat:  18.  Rubens Barrichello 19.  Jan Magnussen 19.  Jos Verstappen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Texaco
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Ford Zetec-R 72° V10
Voimansiirto:  Stewart 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 1998
Kilpailuja:  16
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  5
Stewart SF02 oli Alan Jenkinsin suunnittelema auto, jolla Stewart-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat Rubens Barrichello ja Jan Magnussen, jotka molemmat olivat tallissa toista vuotta. Magnussen sai kuitenkin potkut Kanadan Grand Prix'n jälkeen, ja hänet korvasi hollantilainen Jos Verstappen.
Auto valmistui myöhässä, eikä sitä ehditty testaamaan tarpeeksi. Tämän takia viimevuotiset luotettavuusongelmat olivat yhä tallin riesana, vaikkeivat ne olleetkaan yhtä pahoja kuin edellisen kauden SF01-autossa. SF02:lla onnistuttiin ajamaan kolmasti pisteille.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kahdeksanneksi ja saavutti viisi MM-pistettä.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Stewart | Ford V10 | B |  | AUS | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GBR | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | LUX | JPN | 5 | 8. |
| 1998 | Stewart | Ford V10 | B | Rubens Barrichello | Kesk. | Kesk. | 10 | Kesk. | 5 | Kesk. | 5 | 10 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 10 | 11 | Kesk. | 5 | 8. |
| 1998 | Stewart | Ford V10 | B | Jan Magnussen | Kesk. | 10 | Kesk. | Kesk. | 12 | Kesk. | 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 | 8. |
| 1998 | Stewart | Ford V10 | B | Jos Verstappen |  |  |  |  |  |  |  | 12 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 13 | Kesk. | Kesk. | 13 | Kesk. | 5 | 8. |
Victor J. Stenger

| Victor J>  Stenger |
| --- | --- |
 Victor J. Stenger
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1935 Bayonne, New Jersey
Kuollut: 25. elokuuta 2014 (79 vuotta) Havaiji
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  hiukkasfysiikka, filosofia, kirjailija
Aiheesta muualla
www.colorado.edu/philosophy/vstenger
Victor J. Stenger (29. tammikuuta 1935 Bayonne, New Jersey – 25. elokuuta 2014 Havaiji) oli yhdysvaltalainen hiukkasfyysikko ja kirjailija. Hän on julkaissut tieteellisiä artikkeleita ja kansantajuisia kirjoja fysiikasta, kvanttimekaniikasta, kosmologiasta ja filosofista sekä myös uskontotieteestä. Hänen mielestään vapaa tahto ja tietoisuus tulee selittää tieteellisin, ei uskonnollisin metodein. Hän on kritisoinut myös voimakkaasti kvanttimekaniikan käsitteiden ja sanaston tuomista erilaisiin mystiikan ja parapsykologian väitteisiin.
Elämä

Victor J. Stenger syntyi 29. tammikuuta 1935 ja kasvoi työväenluokkaisella asuntoalueella Bayonnessa, New Jerseyssä . Isä oli liettualainen maahanmuuttaja ja äiti unkarilaisten maahanmuuttajien tytär. Stenger kuoli Havajilla 25. elokuuta 2014 79-vuotiaana.lähde?
Ura

Stengerin ensimmäinen vertaisarvioitu julkaisu oli vuonna 1964, ja hänen tutkijanuransa jatkui eläkkeelle siirtymiseen vuonna 2000. Hän tutki gluonien, kvarkkien, outojen hiukkasten ja neutriinojen ominaisuuksia ja  keskittyi neutrinoastronomiaan ja erittäin korkean energian gammasäteisiin.lähde?
Stenger oli filosofisen naturalismin, skeptisyyden ja ateismin puolestapuhuja. Hän oli älykkään suunnittelun ja aggressiivisen antrooppisen periaatteen käytön merkittävä kriitikko. Hän väitti, että jos tietoisuus ja vapaa tahto ovat olemassa, ne selitetään lopulta tieteen avulla vetoamatta mystisiin ja yliluonnollisiin selityksiin. Hän arvosteli kvanttimekaniikan harhaanjohtavaa käyttöä paranormaalien, mystisten ja yliluonnollisten ilmiöiden selittämisessä ja kirjoitti useita kirjoja ja artikkeleita tällaisen pseudotieteen torjumiseksi.lähde?
Englanninkielisiä julkaisuja

Not by Design: The Origin of the Universe, Prometheus Books, 1988, p. 202, ISBN 978-0-87975-451-8, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
Physics and Psychics: The Search for a World Beyond the Senses, Prometheus Books, 1990, p. 323, ISBN 978-0-87975-575-1, archived from the original on 2014-10-19, retrieved 2014-07-18
The Unconscious Quantum: Metaphysics in Modern Physics and Cosmology, Prometheus Books, 1995, pp. 322, ISBN 978-1-57392-022-3, retrieved 2014-08-09
Timeless Reality: Symmetry, Simplicity, and Multiple Universes, Prometheus Books, 2000, p. 396, ISBN 978-1-57392-859-5, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
Has Science Found God? The Latest Results in the Search for Purpose in the Universe, Prometheus Books, 2003, p. 373, ISBN 978-1-59102-018-9, archived from the original on 2014-10-19, retrieved 2014-08-09
The Comprehensible Cosmos: Where Do the Laws of Physics Come From?, Prometheus Books, 2006, pp. 340, ISBN 978-1-59102-424-8, retrieved 2014-07-18
God: The Failed Hypothesis: How Science Shows That God Does Not Exist, Prometheus Books, 2007, p. 287, ISBN 978-1-59102-481-1, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
Quantum Gods: Creation, Chaos, and the Search for Cosmic Consciousness, Prometheus Books, 2009, p. 292, ISBN 978-1-59102-713-3, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
The New Atheism: Taking a Stand for Science and Reason, Prometheus Books, 2009, p. 282, ISBN 978-1-59102-751-5, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
The Fallacy of Fine-Tuning: Why the Universe Is Not Designed for Us, Prometheus Books, 2011, p. 345, ISBN 978-1-61614-443-2, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
God and the Folly of Faith: The Incompatibility of Science and Religion, Prometheus Books, 2012, p. 408, ISBN 978-1-61614-599-6, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
God and the Atom, Prometheus Books, 2013, p. 300, ISBN 978-1-61614-753-2, archived from the original on 2014-08-12, retrieved 2014-07-18
God and the Multiverse, Prometheus Books, 2014, p. 447, ISBN 978-1-61614-970-3
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Dejvice

| Dejvice> Dejwitz |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Dejvice korostettuna.  Prahan alueellinen jako
Kaupunki:  Praha
Suurpiiri:  Praha 6
Koordinaatit:  50°6′17″N, 14°22′28″E
Väkiluku:  23 401 (2021)
Lähialueet:  Bubeneč, Hradčany, Nebušice, Střešovice, Vokovice
Dejvice on kaupunkialue Tšekin pääkaupunki Prahan kuudennessa kaupunginosassa. Se sijaitsee Prahan linnan pohjoispuolella lähellä kaupungin pohjoisrajaa. Vuonna 2021 Dejvicessä asui 23 401 ihmistä.
Nimen alkuperä

Dejvicen nimen alkuperästä on kaksi teoriaa. Ensimmäinen ja useammin kerrottu viittaa alueella harjoitettuun tervanpolttoon. Tällöin Dejvice olisi aikojen saatossa juonnettu Dehnicestä. Toinen tarina taas väittää Dejvicen muinaisten asukkaiden olleen tavallista pahantahtoisempia naapureitaan sekä alueen kauttakulkijoita kohtaan. Tästä syystä heitä olisi kutsuttu nimellä dehna, joka tarkoittaa eräänlaista pahaa henkeä tai demonia.
Historia

Ensimmäinen maininta Dejvicestä on vuodelta 1088, jolloin se kuului Vyšehradin tuomiokapitulin omistuksiin. Seuraavina vuosisatoina sen maat vaihtoivat omistajaa maallisten ja kirkollisten toimijoiden välillä.
1800-luvulla alue teollistui ja kasvoi yhdessä sen vieressä sijainneen Prahan kanssa. Vuonna 1877 Dejvicessä toimi kolme tiilitehdasta ja joitain teitä valaistiin kerosiinilla. Myös alueen asukasluku kehittyi voimakkaasti. Kun vuonna 1850 Dejvicessä asui 1 168 asukasta, vuonna 1910 määrä oli kohonnut jo 6 582 ihmiseen. Kehitys keskittyi erityisesti rautatieasemaa ympäröineelle Bruskan alueelle, jossa asui vajaa puolet koko Dejvicen väestöstä. Ensimmäinen maailmansota ja Tšekkoslovakian itsenäistyminen keskeytti Dejvicen kehityksen hetkellisesti.
Hallinnollisesti itsenäinen Dejvice koetettiin liittää Prahaan jo 1800-luvulla, mutta tämä toteutui lopulta vasta vuonna 1922. Tämän jälkeen Dejvice kehittyi voimakkaasti. Alueella aloitettiin useita suuria rakennusurakoita Antonín Engelin suunnitteleman ruutukaavan mukaan. Muun muassa Voiton aukio rakennettiin tällöin kaupunginosan keskukseksi ja Luoteis-Prahaan pohjoisesta ja lännestä tulevan liikenteen solmukohdaksi.
Dejvice yhdistettiin Prahan keskustaan rautateitse vuonna 1868. Raitiovaunuyhteys valmistui vuonna 1908.
Toinen maailmansota ei merkittävästi vahingoittanut Dejvicen rakennuksia. Alueen sotaa edeltänyt rakennuskanta pysyi pitkälti samana myös kommunistiaikana, vaikka joitain brutalistisia rakennuksia nousi ympäri aluetta. Näkyvin esimerkki tästä oli nyt jo purettu Hotel Praha, joka toimi vierailevien diplomaattivieraiden majapaikkana.
Väestö

Dejvicen väestö on ollut koko modernin ajan muuta Prahaa koulutetumpaa. 1920-luvulta lähtien uudet rakennukset Dejvicen keskustassa, Baballa sekä Hanspaulkassa houkuttelivat nuoria työikäisiä työskentelemään alueen toimistoihin ja virastoihin. Toisaalta esimerkiksi Jeneralkan alueen maalaismaisuus on säilynyt osin nykypäivään saakka. Kommunismin päättymisen jälkeen Dejviceen on rakennettu joitain aidattuja asuinalueita.
Dejvicessä asuu huomattavan paljon koulutettuja ulkomaalaisia, jotka työskentelevät muun muassa sen suurlähetystössä. Vuonna 2018 alueella asui noin 3 500 ulkomaalaista. Ikärakenteeltaan Dejvice muistuttaa Prahan muita osia. Työikäiset aikuiset ovat selvästi suurin ikäryhmä.
Lähde:
Liikenne > Metro

Prahan metrolinja A kulkee Dejvicen läpi. Dejvickán metroasema sijaitsee Voiton aukiolla ja Hradčanská Dejvicen ja Hradčanyn rajalla.
Liikenne > Raitioliikenne

Prahan raitiolinjat 8 ja 18 kulkevat pohjoisesta Podbabalta ja linjat 20 ja 26 lännestä Dědinalta kohti kaupungin keskustaa.
Liikenne > Rautatiet

Prahan vanhin rautatieasema Praha-Dejvice sijaitsee lähellä Hradčanskán metroasemaa. Rautatie kulkee Prahan Masarykin rautatieasemalta Kladnon kautta kohti länsi-tšekkiläistä Rakovníkin kaupunkia.
Liikenne > Bussit

Moniin Prahaa ympäröiviin kyliin kulkee bussiyhteys Vítězné náměstín laidalla sijaitsevalta Dejvickán bussipysäkiltä.
Kulttuuri > Uskonto

Dejvicessä sijaitsee neljä kirkkoa, joista Tšekkoslovakian hussilaiskirkko sijaitsee lähellä Voiton aukiota. Roomalaiskatolisista kirkoista Pyhän Mattiaksen kirkko sijaitsee Dolní Šárkan laidassa, Venceslaus Pyhän kirkko sijaitsee Hadovka-puiston läheisyydessä ja Pyhän Adalbertin kirkko on osa Prahan arkkipiispan pappisseminaaria.
Kulttuuri > Nähtävyydet

Suuri stalinistista arkkitehtuuria edustava Hotel Crowne Plaza Prague sijaitsee Dejvicessä. 1920-luvulla suunnitellussa Dejvicen keskustassa on monia pieniä ja keskikokoisia puistoja. Myös Divoká Šárkan luonnonsuojelualue, sekä Stromovkan suuri kaupunkipuisto sijaitsevat kävelymatkan päässä Dejvicestä.
Kulttuuri > Teatterit

Dejvicessä sijaitsee kolme teatteria. Divadlo Semafor sekä Tšekkoslovakia ensimmäinen vakituinen nukketeatteri Divadlo Spejbla a Hurvínka ovat Dejvická-tien varrella. Useita palkintoja voittanut Dejvické divadlo sijaitsee lähellä Prahan teknillistä yliopistoa.
Koulutus

Prahan kemian ja teknologian yliopisto (Vysoká škola chemicko-technologická v Praze) sijaitsee Dejvicessä.
Urheilu

Jalkapallojoukkue Dukla Praha sekä armeijan urheiluseura AK Dukla Praha käyttävät Stadion Juliskaa kotistadioninaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dejvice Wikimedia Commonsissa
Postikortti Dejvicen vanhasta keskustasta. Kuvissa muun muassa Venceslaus Pyhän kirkko.
Vítězné náměstín liikenneympyrä. Taustalla Tšekin armeijan esikuntarakennus.
Pyhän Mattiaksen kirkko Šárka laaksosta nähtynä.
Spejblan ja Hurvínkan patsaat heidän nimikkoteatterinsa edustalla.
Ranskalaiset

| Ranskalaiset Français |
| --- | --- |
 Rivi 1: Jeanne d’Arc • Jacques Cartier • Descartes • Molière • Pascal Ludvig XIV • Voltaire • Diderot • Napoleon I  Rivi 2: Victor Hugo • Alexandre Dumas vanhempi • Évariste Galois Louis Pasteur • Jules Verne • Eiffel • de Coubertin • Toulouse-Lautrec • Marie Curie  Rivi 3: Proust • Charles de Gaulle • Josephine Baker • Cousteau • Camus Édith Piaf • François Mitterrand • Brigitte Bardot • Zinedine Zidane
Väkiluku:  110 miljoonaa
Asuinalueet:   Ranska 64 303 000  Yhdysvallat 16 000 000  Kanada 8 000 000  Argentiina 6 800 000  Belgia 4 200 000  Sveitsi 1 350 000  Brasilia 1 000 000  Kuuba 700 000  Chile 520 000
Kielet:  ranska
Uskonnot:  katolilaisuus
Ranskalaiset (ransk. Français) ovat Ranskasta peräisin oleva etninen ryhmä, jonka perinteinen kieli on ranska. Ranskan hallinnon mukaan kuka tahansa Ranskan kansalainen on "ranskalainen" riippumatta hänen etnisestä perimästään, rodustaan tai uskonnostaan, eikä Ranska näin ollen tunnusta etnisiä vähemmistöjä.
Historia

Ennen Rooman valtakunnan nousua Ranskan alueella eli useita galleiksi kutsuttuja heimoja. Heidän esi-isänsä olivat Keski-Euroopasta 700 eaa. tulleita kelttejä. 58–51 eaa. roomalaiset valloittivat Gallian Julius Caesarin johdolla. Tänä aikana alueella kehittyi gallialais-roomalainen kulttuuri näiden kansojen sekoittuessa toisiinsa, jolloin latina korvasi aiemmin alueella puhutun gallin, latinasta kehittyi myöhemmin useiden muiden latinalaisten kielien ohella ranskan kieli. Nykypäivänä kelttiläinen kulttuuri on säilynyt vain Bretagnen bretoneilla, jotka eivät tosin periydy galleista, vaan 500-luvulla Britanniasta Ranskaan muuttaneista kelteistä. Länsi-Rooman hajottua sen raunioille Galliaan syntyi Frankkien valtakunta. Frankit olivat germaaniheimo, ja he muuttivat Ranskaan Reinin itäpuolelta nykyisestä Saksasta. Nimi Ranska periytyy frankkien nimestä. Muita Ranskan alueelle tulleita germaanisia kansoja olivat gootit ja normannit. Normannit valloittivat nykyisen Normandian alueen ja lopulta myös Englannin.
Kansainvaellusten ja ristiretkien jälkeen Ranskan väestö pysyi melko tasaisena. Poiketen muista suurista Euroopan kansoista, ranskalaisista vain pieni osa muutti Ranskan siirtomaihin. Suurimmat ranskalaiset siirtolaisryhmät muuttivat nykyisiin Nova Scotiaan, Louisianaan ja Quebeciin sekä Ranskan Länsi-Intiaan. Monet muuttajista olivat hugenotteja eli protestanttisia ranskalaisia. Ranskan kansallisvaltio syntyi 1789 Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen. Ranskaa yritettiin yhtenäistää hävittämällä paikalliset vähemmistökielet, Dreyfusin tapaus osoitti merkkejä myös antisemitismin noususta.
Etnisyys

Ranskan valtio ei tunnusta ranskalaista etnistä ryhmää, vaan sen mukaan kaikki maassa asuvat ovat ranskalaisia. Ranskaan on tullut sen historian aikana monia muuttoaaltoja joista osalla ei ole ollut suurempia sopeutumisvaikeuksia. Uudemmasta maahanmuutosta on tosin syntynyt monia ongelmia. Monet merentakaiset "ranskalaiset" ryhmät eivät välttämättä käsitä itseään ranskalaisiksi vaikka heidän esi-isänsä olisivatkin tulleet Ranskasta ja vaikka he puhuisivatkin ranskaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskalaiset Wikimedia Commonsissa