stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norja yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. | 13 | 14 | 17 | 44 |
Norja on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Se on saavuttanut yhteensä 44 mitalia, joista 13 on kultaa. EM-kilpailujen mitalitilastossa Norja on 17. sijalla. Ilman mitalia maa on jäänyt vain neljissä kisoissa. EM-kilpailujen isäntämaana Norja toimi vuonna 1946, jolloin kilpailtiin Oslossa.
Norjan ensimmäiset EM-kisamitalistit olivat Torinossa 1934 hopeaa saaneet korkeushyppääjä Birger Halvorsen ja pituushyppääjä Otto Berg sekä pronssille sijoittunut pika-aitajuoksija Holger Albrechtsen. Kaksinkertaisia Euroopan-mestareita ovat keihäänheittäjä Andreas Thorkildsen ja kestävyysjuoksija Jakob Ingebrigtsen. Kultamitalisteista neljällä on myös himmeämpi mitali, ja kaikkiaan kymmenen urheilijaa on yltänyt mitaleille kahdesti: Thorkildsen, pikajuoksijat Haakon Tranberg ja Geir Moen, 800 metrin juoksija Audun Boysen, kestävyysjuoksijat Grete Waitz, Ingrid Kristiansen, Henrik Ingebrigtsen, Jakob Ingebrigtsen ja Karoline Bjerkeli Grøvdal sekä moukarinheittäjä Sverre Strandli.
Norjan EM-mitalit kisoittain

| Kisapaikka ja -vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1934 Torino | 0 | 2 | 1 | 3 | 10. |
| 1938 Pariisi / Wien | 0 | 0 | 1 | 1 | 12. |
| 1946 Oslo | 1 | 2 | 0 | 3 | 7. |
| 1950 Bryssel | 1 | 0 | 0 | 1 | 10. |
| 1954 Bern | 0 | 1 | 2 | 3 | 11. |
| 1958 Tukholma | 0 | 2 | 0 | 2 | 10. |
| 1962 Belgrad | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1966 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1969 Ateena | 0 | 0 | 1 | 1 | 20. |
| 1971 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1974 Rooma | 0 | 0 | 2 | 2 | 16. |
| 1978 Praha | 0 | 0 | 1 | 1 | 17. |
| 1982 Ateena | 0 | 0 | 1 | 1 | 18. |
| 1986 Stuttgart | 1 | 0 | 0 | 1 | 9. |
| 1990 Split | 0 | 1 | 1 | 2 | 14. |
| 1994 Helsinki | 3 | 2 | 1 | 6 | 7. |
| 1998 Budapest | 0 | 0 | 1 | 1 | 23. |
| 2002 München | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2006 Göteborg | 1 | 1 | 0 | 2 | 16. |
| 2010 Barcelona | 1 | 0 | 0 | 1 | 15. |
| 2012 Helsinki | 1 | 1 | 2 | 4 | 11. |
| 2014 Zürich | 0 | 1 | 0 | 1 | 21. |
| 2016 Amsterdam | 1 | 0 | 2 | 3 | 13. |
| 2018 Berliini | 3 | 1 | 1 | 5 | 8. |
| Yhteensä | 13 | 14 | 17 | 44 | 17. |
Norjan menestyneimmät EM-kisaurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Andreas Thorkildsen | 2 | 0 | 0 | 2 | 2006–2010 | keihäänheitto |
| Jakob Ingebrigtsen | 2 | 0 | 0 | 2 | 2018 | 1 500 metrin juoksu, 5 000 metrin juoksu |
| Henrik Ingebrigtsen | 1 | 2 | 1 | 4 | 2012–2018 | 1 500 metrin juoksu, 5 000 metrin juoksu |
| Sverre Strandli | 1 | 1 | 0 | 2 | 1950–1954 | moukarinheitto |
| Geir Moen | 1 | 1 | 0 | 2 | 1994 | 100 metriä, 200 metriä |
| Ingrid Kristiansen | 1 | 0 | 1 | 2 | 1982–1986 | 10 000 metrin juoksu, maraton |
| Godtfred Holmvang | 1 | 0 | 0 | 1 | 1946 | kymmenottelu |
| Steinar Hoen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1994 | korkeushyppy |
| Trine Hattestad | 1 | 0 | 0 | 1 | 1994 | keihäänheitto |
| Filip Ingebrigtsen | 1 | 0 | 0 | 1 | 2016 | 1 500 metrin juoksu |
| Karsten Warholm | 1 | 0 | 0 | 1 | 2018 | 400 metrin aitajuoksu |
| Haakon Tranberg | 0 | 2 | 0 | 2 | 1946 | 100 metrin juoksu, 200 metrin juoksu |
| Audun Boysen | 0 | 1 | 1 | 2 | 1954–1958 | 800 metrin juoksu |
| Birger Halvorsen | 0 | 1 | 0 | 1 | 1934 | korkeushyppy |
| Otto Berg | 0 | 1 | 0 | 1 | 1934 | pituushyppy |
| Egil Danielsen | 0 | 1 | 0 | 1 | 1958 | keihäänheitto |
| Are Nakkim | 0 | 1 | 0 | 1 | 1990 | 10 000 metrin juoksu |
| Vebjørn Rodal | 0 | 1 | 0 | 1 | 1994 | 800 metrin juoksu |
| Susanne Wigene | 0 | 1 | 0 | 1 | 2006 | 10 000 metrin juoksu |
| Tonje Angelsen | 0 | 1 | 0 | 1 | 2012 | korkeushyppy |
| Grete Waitz | 0 | 0 | 2 | 2 | 1974–1978 | 1 500 metrin juoksu, 3 000 metrin juoksu |
| Karoline Bjerkeli Grøvdal | 0 | 0 | 2 | 2 | 2016–2018 | 10 000 metrin juoksu, 3 000 metrin estejuoksu |
Sveitsi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. | 8 | 12 | 13 | 33 |
Sveitsi on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä kisoista, vuodesta 1934 lähtien. Se on saavuttanut yhteensä 33 mitalia, joista kahdeksan on kultaa. EM-kisojen mitalitilastossa se on 23. sijalla. Vuoden 1954 EM-kilpailut järjestettiin Sveitsissä, Bernissä. Noissa kotikisoissaan Sveitsi jäi ilman mitaleja kuten sittemmin myös vuosien 1966, 1974, 1982 ja 2012 kisoissa. Vuoden 2014 EM-kilpailut järjestettiin Sveitsin Zürichissä.
Sveitsille Euroopan-mestaruuden ovat voittaneet Fritz Schwab 10 000 metrin kävelyssä Brysselissä 1950, Philippe Clerc 200 metrin juoksussa Ateenassa 1969, Werner Günthör kuulantyönnössä Stuttgartissa 1986, Viktor Röthlin maratonilla Barcelonassa 2010, Kariem Hussein 400 metrin aitajuoksussa Zürichissä 2014, Tadesse Abraham puolimaratonilla Amsterdamissa 2016 sekä Léa Sprunger 400 metrin aitajuoksussa Berliinissä 2018. Lisäksi miesten joukkue voitti Amsterdamissa puolimaratonin joukkuekilpailun. Maan ensimmäinen EM-kisamitalisti oli 50 kilometrin kävelyssä vuonna 1934 hopeaa saavuttanut Arthur Schwab, Fritz Schwabin isä.
Sveitsin menestys kisoittain

| Kisapaikka ja -vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1934 Torino | 0 | 1 | 0 | 1 | 12. |
| 1938 Pariisi / Wien | 0 | 0 | 1 | 1 | 12. |
| 1946 Oslo | 0 | 2 | 0 | 2 | 11. |
| 1950 Bryssel | 1 | 0 | 0 | 1 | 10. |
| 1954 Bern | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1958 Tukholma | 0 | 0 | 1 | 1 | 15. |
| 1962 Belgrad | 0 | 0 | 1 | 1 | 16. |
| 1966 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1969 Ateena | 1 | 1 | 1 | 3 | 8. |
| 1971 Helsinki | 0 | 1 | 0 | 1 | 16. |
| 1974 Rooma | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1978 Praha | 0 | 1 | 1 | 2 | 14. |
| 1982 Ateena | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1986 Stuttgart | 1 | 0 | 0 | 1 | 9. |
| 1990 Split | 0 | 1 | 1 | 2 | 14. |
| 1994 Helsinki | 0 | 0 | 2 | 2 | 21. |
| 1998 Budapest | 0 | 1 | 1 | 2 | 18. |
| 2002 München | 0 | 1 | 0 | 1 | 23. |
| 2006 Göteborg | 0 | 1 | 0 | 1 | 23. |
| 2010 Barcelona | 1 | 0 | 0 | 1 | 15. |
| 2012 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2014 Zürich | 1 | 0 | 0 | 1 | 16. |
| 2016 Amsterdam | 2 | 0 | 3 | 5 | 11. |
| 2018 Berliini | 1 | 2 | 1 | 4 | 14. |
| Yhteensä | 8 | 12 | 13 | 33 | 23. |
Sveitsin EM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fritz Schwab | 1 | 1 | 0 | 2 | 1946–1950 | 10 000 metrin kävely |
| Viktor Röthlin | 1 | 1 | 0 | 2 | 2006–2010 | maraton |
| Tadesse Abraham | 1 | 1 | 0 | 2 | 2016–2018 | puolimaraton, maraton |
| Philippe Clerc | 1 | 0 | 1 | 2 | 1969 | 100 metrin juoksu, 200 metrin juoksu |
| Kariem Hussein | 1 | 0 | 1 | 2 | 2014–2016 | 400 metrin aitajuoksu |
| Léa Sprunger | 1 | 0 | 1 | 2 | 2016–2018 | 400 metrin aitajuoksu |
| Werner Günthör | 1 | 0 | 0 | 1 | 1986 | kuulantyöntö |
| Meta Antenen | 0 | 2 | 0 | 2 | 1969–1971 | pituushyppy, viisiottelu |
| André Bucher | 0 | 2 | 0 | 2 | 1998–2002 | 800 metrin juoksu |
| Arthur Schwab | 0 | 1 | 0 | 1 | 1934 | 50 kilometrin kävely |
| Lucien Graff | 0 | 1 | 0 | 1 | 1946 | pituushyppy |
| Markus Ryffel | 0 | 1 | 0 | 1 | 1978 | 5 000 juoksu |
| Anita Protti | 0 | 1 | 0 | 1 | 1990 | 400 metrin aitajuoksu |
| Fabienne Schlumpf | 0 | 1 | 0 | 1 | 2018 | 3 000 metrin estejuoksu |
| Bruno Galliker | 0 | 0 | 2 | 2 | 1958–1962 | 400 metrin aitajuoksu, 4 × 400 metrin viestijuoksu |
| Josef Neumann | 0 | 0 | 1 | 1 | 1938 | kymmenottelu |
| Hansruedi Bruder | 0 | 0 | 1 | 1 | 1962 | 4 × 400 metrin viestijuoksu |
| Jean-Louis Descloux | 0 | 0 | 1 | 1 | 1962 | 4 × 400 metrin viestijuoksu |
| Marius Theiler | 0 | 0 | 1 | 1 | 1962 | 4 × 400 metrin viestijuoksu |
| Peter Muster | 0 | 0 | 1 | 1 | 1978 | 200 metrin juoksu |
| Sandra Gasser | 0 | 0 | 1 | 1 | 1990 | 1 500 metrin juoksu |
| Matthias Rusterholz | 0 | 0 | 1 | 1 | 1994 | 400 metrin juoksu |
| Daria Nauer | 0 | 0 | 1 | 1 | 1994 | 10 000 metrin juoksu |
| Anita Weyermann | 0 | 0 | 1 | 1 | 1998 | 1 500 metrin juoksu |
| Mujinga Kambundji | 0 | 0 | 1 | 1 | 2016 | 100 metrin juoksu |
| Alex Wilson | 0 | 0 | 1 | 1 | 2018 | 100 metrin juoksu |
Annapurna

Annapurna I vasemmalla ja Eteläinen Annapurna oikealla.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Gandakin ja Dhawalagirin raja, Läntinen kehitysalue, Nepal
Vuoristo:  Himalaja
Korkeus merenpinnasta:  8 091 m
Prominenssi:  2 984  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Annapurna on vuorenhuippujen jono Himalajalla. Se on 55 kilometriä pitkä harjanne, jonka korkein kohta Annapurna I ulottuu 8 091 metrin korkeuteen. Annapurna I on maailman kymmenenneksi korkein huippu ja yksi neljästätoista yli kahdeksankilometrisestä vuoresta.
Annapurna tunnetaan erityisesti vuorikiipeilykohteena. Annapurna kiivettiin ensimmäisenä maailman yli 8 000 metriä korkeista vuorista, kun Maurice Herzogin johtama ranskalainen retkikunta saavutti Annapurna I:n huipun 1950.
Etymologia

Vuori on nimetty hindulaisen ruuan jumalattaren mukaan. Annapurna on sanskriittia ja tarkoittaa elonkorjuun jumalatarta. Nimi on johdettu sanskritin sanoista purna ("täynnä") ja anna ("ruoka"), todennäköisesti siksi, että Annapurnan alemmilla rinteillä on vuorilta tulevien sulamisvirtojen ansiosta viljeltyjä peltoja ja ketoalueita.
Maantiede > Annapurnan massiivi

Koko Annapurnan massiivi on 55 kilometriä pitkä. Sen rajaa lännessä  Kali Gandakin rotko, joka on yksi maailman syvimmistä. Pohjoisessa ja idässä massiivin rajaavat Marshyangdin joki ja etelässä Pokharan laakso. Länsipäässä massiiviin kuuluu Annapurnan jäätikkötasanko. Massiivin korkein huippu Annapurna I on 8 091 metriä korkeana maailman kymmenenneksi korkein vuori.
Annapurnan massiivin alla kulkee Annapurnan siirros, jonka päälle alas ja kohti pohjoista työntyvä kiviaines on poimuttanut vuoriston. Alueen vuoret ovat kivilajistoltaan pääosin marmoria ja kalkkikiveä toisin kuin useimmat muut Himalajan vuoret, jotka koostuvat gneissistä ja graniitista. Annapurnan massiivi estää Intianmereltä tulevan kosteuden matkan kohti pohjoista. Annapurnan eteläpuolen rinteillä Lumlessa keskimääräinen vuosisademäärä on 5 202 millimetriä, kun pohjoispuolen rinteillä sataa vuodessa keskimäärin vain 174 millimetriä.
Maantiede > Huiput

Annapurnan massiivin alueeseen kuuluu yli 8 000 metrin korkeuteen yltävän Annapurna I:n lisäksi 13 yli 7 000 metriin yltävää huippua ja 16 muuta yli 6 000 metrin korkeuteen kohoavaa huippua.
| Vuori | Korkeus | Maailmassa | Prominenssi | Sijainti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Annapurna I (päähuippu) | 8 091 m | 10. | 2 984 m | 28.595°N, 83.819°E |
| Annapurna II | 7 937 m | 16. | 2 437 m | 28.539°N, 84.137°E |
| Annapurna III | 7 555 m | 42. | 703 m | 28.585°N, 84.000°E |
| Annapurna IV | 7 525 m | 47. | 255 m | 28.539°N, 84.087°E |
| Annapurna South | 7 219 m | 101. | 775 m | 28.518°N, 83.806°E |
| Gangapurna | 7 455 m | 59. | 563 m | 28.606°N, 83.965°E |
Retkeily

Koko Annapurnan massiivi ja sitä ympäröivät alueet ovat osa Nepalin suurinta 7 629 neliökilometrin Annapurnan suojelualuetta ja Annapurna on vuorikiipeilijöiden lisäksi myös retkeilijöiden suosiossa. Alueella on lukuisia vaellusreittejä, joista tunnetuin on Annapurnan kierros. Vuori ei kuitenkaan ole vaarallinen vain vuorikiipeilijöille. Lokakuussa 2014 Annapurnan alueella oli pahoja lumivyöryjä ja myrskyjä. Nepalin alueen kaikkien aikojen pahimmassa retkeilyonnettomuudessa kuoli ainakin 43 ihmistä.
Vuorikiipeilyn historiaa

Annapurna I sijaitsee Himalajalla, Nepalin Gandakin ja Dhawalagirin vyöhykkeiden rajalla.
Annapurna I:n huipulle nousi ensimmäisen kerran ranskalaisen Maurice Herzogin johtama retkikunta 3. kesäkuuta 1950. Nousu oli samalla ensimmäinen yli 8 000 metrin korkuiselle vuorenhuipulle.
Suomalaisista vuoren huipun ovat saavuttaneet Veikka Gustafsson vuonna 2005 ja Samuli Mansikka vuonna 2015, kumpikin ilman lisähappea.
Annapurna I:tä pidetään yhtenä maailman vaarallisimmista vuorista kiipeilijöille. Kiipeily-yrityksissä on saanut surmansa noin 32 % vuorelle yrittäneistä kiipeilijöistä (vuoteen 2012 mennessä). Suomalainen vuorikiipeilijä Samuli Mansikka ja Pemba Sherpa olivat paluumatkalla huipulta noin 7 000 metrin korkeudessa, kun he putosivat noin 100–150 metriä ja kuolivat 24. maaliskuuta 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annapurna Wikimedia Commonsissa
Annapurnan massiivin huippuja ilmakuvassa.
Lähestymiskielto

Lähestymiskielto on turvaamistoimen luonteinen siviilioikeuteen kuuluva keino. Lain lähestymiskiellosta mukaan henkilön henkeen, terveyteen, vapauteen tai rauhaan kohdistuvan rikoksen tai rikoksen uhan vuoksi voidaan kieltoon määrättyä kieltää ottamasta yhteyttä kiellolla suojattavaan. Lähestymiskiellolla voidaan myös pyrkiä estämään vastaisuudessa tapahtuvaa vakavaa häirintää. Lähestymiskiellon rikkominen on virallisen syytteen alainen rikos ja rangaistus on sakkoa tai enintään yksi vuosi vankeutta.
Lähestymiskiellon määrääminen on 26.9.2014 alkaen edellyttänyt objektiivisesti arvioitavissa olevaa näyttöä, eikä hakijan oma uhkakokemus ole enää riittävä peruste kiellon määräämiseksi. Tällä pyritään ehkäisemään väärinkäytöksiä ja säilyttämään kieltoon haettavan oikeusturva. Korkeimman oikeuden 26.9.2014 ennakkotuomion mukaan "lähestymiskielto merkitsee kieltoon määrättävän liikkumisvapauden rajoittamista, rekisteröintiä ja jonkinasteista leimautumistakin".
Lähestymiskieltoasia käsitellään kiireellisenä lähestymiskieltoa hakevan kotipaikkakunnan käräjäoikeudessa. Lähestymiskieltoasiat liittyvät kuitenkin tavallisesti rikosasioihin ja lähestymiskieltohakemusten liitteinä on viittauksia aikaisempiin tai tutkittaviin rikosasioihin. Laki lähestymiskiellosta on ollut Suomessa voimassa 1.1.1999 alkaen.
Yleistä

Suomessa lähestymiskielto on voimassa käräjäoikeuden määräämän ajan, enintään kuitenkin vuoden. Lähestymiskiellon uudistaminen edellyttää uutta lähestymiskieltohakemusta ja uuden kiellon tarve arvioidaan tuomioistuinkäsittelyssä. Perheen sisäinen lähestymiskielto on voimassa enintään kolme kuukautta. Lähestymiskiellosta on kaksi muotoa: perusmuotoinen ja laajennettu lähestymiskielto. Lisäksi on olemassa väliaikainen lähestymiskielto, jonka poliisi voi määrätä, mutta jonka myöhemmin ratkaisee käräjäoikeus.
Lähestymiskieltoa hakenut voi sellaisen määrättyä ottaa yhteyttä poliisiin, kun lähestymiskieltoon määrätty rikkoo lähestymiskieltoa. Lähestymiskiellon rikkominen on rangaistavaa ja rangaistus siitä on sakkoa tai enintään yksi vuosi vankeutta.
Kiellettävillä yhteydenotoilla tarkoitetaan esimerkiksi fyysistä vierailuyritystä sekä yhteydenottoja erilaisia kommunikaatiovälineitä käyttäen (puhelinsoitto, tekstiviesti, sähköpostiviesti ym.). Lähestymiskieltoon määrätty ei saa olla samassa tilassa lähestymiskieltoa hakeneen kanssa ja siinä tapauksessa, että he ovat sattumalta samassa tilassa, lähestymiskieltoon määrätyn on poistuttava tilasta.
Lähestymiskielto merkitään poliisin sisäiseen Patja-järjestelmään (poliisin erityinen henkilörekisteri), josta se on vain poliisien nähtävissä. Lähestymiskieltoon määrätylle ei siis tule lähestymiskiellosta merkintää rikosrekisteriin. Lähestymiskieltomerkintä poistuu Patja-järjestelmästä lähestymiskiellon umpeutuessa. Aikaisemmin saatua lähestymiskieltoa ei käytetä uuden lähestymiskiellon tarpeen arvioimiseen.
Historia

Laki lähestymiskiellosta on ollut Suomessa voimassa 1.1.1999 alkaen.
Lakiin lähestymiskiellosta lisättiin perheensisäinen lähestymiskielto ja se tuli voimaan 1.1.2005 alkaen.
Korkeimman oikeuden ennakkotuomion mukaan lähestymiskiellon määrääminen on 26.9.2014 alkaen edellyttänyt objektiivisesti arvioitavissa olevaa näyttöä, eikä hakijan oma uhkakokemus ole enää riittävä peruste kiellon määräämiseksi.
Hakeminen

Lähestymiskieltoa voi hakea kuka tahansa, joka perustellusti tuntee itsensä toisen uhkaamaksi tai häiritsemäksi. Myös viranomainen voi hakea kiellon määräämistä, jos uhattu henkilö ei itse uskalla sitä tehdä. Poliisi voi harkintaansa käyttäen määrätä väliaikaisen lähestymiskiellon, joka astuu voimaan välittömästi. Väliaikainen lähestymiskielto voidaan määrätä vaikka vastapuolta ei tavoitettaisikaan, mutta väliaikaisenkin lähestymiskiellon ratkaisee käräjäoikeus.
Lähestymiskiellon hakemisen taustalla on yleensä jotain aiemmin tapahtunutta häirintää, uhkailua tai jopa väkivaltaa, ja lähestymiskieltoa hakeva haluaa estää tällaisen häirinnän jatkossa. Tyypillisimpiä tapauksia, joissa lähestymiskieltoa voidaan käyttää, ovat entisen puolison tai seurustelukumppanin esimerkiksi puhelimitse tai vierailuyrityksin tapahtuva vakava häirintä. Lähestymiskiellon hakemisen syyt ovat kuitenkin moninaiset.
Lähestymiskieltoa haetaan poliisilta tai suoraan kotipaikkakunnan käräjäoikeudelta. Lähestymiskieltohakemukset yleensä tehdään kirjallisesti täyttämällä siihen tarkoitettu lomake, jossa on kohdat perusteluille ja todistajien ilmoittamiselle. Lähestymiskieltohakemukseen liitetään todisteita. Vuodesta 2015 alkaen asianosainen ei saa tekemänsä rikosilmoituksen ilmoitusosasta kopiota, jos siinä esiintyy rikoksesta epäillyn nimi, kunnes esitutkinta on valmistunut. Puutteellisesti täytetty lähestymiskieltohakemus tulee hakijan täydennettäväksi.
Käsittely

Lähestymiskieltoasia käsitellään kiireellisenä hakijan kotipaikkakunnan käräjäoikeudessa. Lähestymiskieltoasia annetaan tiedoksi kieltoon haettavalle noin kymmenen vuorokauden kuluttua lähestymiskieltohakemuksen saapumisesta. Puutteellinen lähestymiskieltohakemus palautuu hakijalle täydennettäväksi. Kieltoon haettavan osallistuminen istuntoon (asian käsittelyyn) ei ole pakollista. Kieltoon haettavalta voidaan pyytää kirjallista vastinetta ennen istuntoa, jos käräjäoikeus arvioi sen tarpeelliseksi.
Lähestymiskieltoasian tuomioistuinkäsittely on noin 20 vuorokauden sisällä lähestymiskieltohakemuksen jättämisestä. Lähestymiskieltoasian istunto ei vastaa täysin rikosasian istuntoa, vaan istunto on muodoltaan kevyempi ja muistuttaa keskustelutilaisuutta. Istunnossa kuullaan vuorotellen hakijaa ja häntä, jota vastaan lähestymiskieltoa haetaan. Lisäksi istunnossa voidaan esittää todisteita sekä kuulla ulkopuolisia näkemyksiä hakijan lausuntoa tukevilta todistajilta. Istunnossa esitetään häirinnän laatu ja arvio häirinnän jatkuvuudesta. Osapuolet voivat tehdä istunnossa sovinnon, jolloin oikeuden ratkaisua ei tarvita. Lopuksi osapuolet hyväksyvät asian jättämisen tuomareiden ratkaistavaksi, osapuolet poistuvat oikeussalin ulkopuolelle ja jonkin ajan kuluttua heidät kutsutaan takaisin oikeussaliin kuulemaan ratkaisu.
Jos kieltoon määrättävä ei saavu asian käsittelyyn edes muodollisesti kiistämään syytöksiä, lähestymiskieltoon määrääminen on melko varmaa. Saapumatta jättäminen katsotaan tietynlaiseksi kannanotoksi asiaan ja oletetaan, että jos lähestymiskieltohakemus olisi perusteeton, kieltoon määrättävä olisi saapunut istuntoon ainakin muodollisesti puolustamaan itseään. Lähestymiskieltoon määräämisen täytyy silti olla lainmukainen ja hakijan on esitettävä objektiivisesti arvioitavissa oleva näyttö.
Rikosasia(t) käsitellään lähestymiskieltoasiasta erikseen, mutta lähestymiskieltoasia voidaan käsitellä rikosasian yhteydessä. Lähestymiskieltoa voidaan hakea rikoksen esitutkinnan ollessa vielä käynnissä. Lähestymiskielto voidaan määrätä myös vain yhden tuomarin läsnä ollessa. Lähestymiskieltoasian ratkaisusta voi valittaa hovioikeuteen, mutta valittaminen maksaa.
Ongelmia > Vaikuttavuus

Merkittävä lähestymiskieltoon liittyvä ongelma on, että kykeneekö se suojaamaan henkilöitä tosiasiassa eli onko se tarpeeksi vaikuttava? Lähestymiskieltoja rikotaan, vaikka se on rangaistavaa. Vakavissa tapauksissa lähestymiskieltoon määrätty ehtii esimerkiksi murhata lähestymiskiellosta välittämättä (lähestymiskieltoa hakenut ei ehdi/pysty ottamaan yhteyttä poliisiin tai poliisi saapuu paikalle liian myöhään). Lähestymiskiellon rikkominen on virallisen syytteen alainen rikos, mutta siitä seuraa vain sakkoja. Lähestymiskiellon rikkomisesta ilmoittaminen on kiellolla suojatun vastuulla.
Lähestymiskielto on tutkimusten mukaan provosoinut murhia.
Ongelmia > Henkisesti epätasapainoiset hakijat

Lähestymiskieltoa voi hakea kuka tahansa ja hakijan mielenterveyttä ei arvoida ennen tuomioistuinkäsittelyä. Lähestymiskieltoja hakevat myös epäluuloisesta persoonallisuudesta tai harhaluuloisuushäiriöstä kärsivät kannellakseen muista tai korjatakseen jonkin heihin tai johonkin läheiseen kohdistuneen vääryyden. Lähestymiskieltoja voivat hakea myös narsistit ja psykopaatit, jotka voivat käyttää lähestymiskieltoja uhriensa kiusaamiseen.
Ongelmia > Entisen kumppanin kiusaaminen

Erotilanteissa tai eroamisen jälkeen osapuolet saattavat käyttää lähestymiskieltoa lyömäaseena, ikään kuin kostaakseen/rangaistakseen toista erosta. Esimerkiksi toinen puolisoista saattaa pian eroamisen jälkeen hakea lähestymiskieltoa ex-puolisoaan vastaan. Lähestymiskiellon määräämisen jälkeen tällaisissa tapauksissa hakenut osapuoli saattaa provosoida toista ottamaan yhteyttä tai pyrkiä toisen lähelle ja ottaa sitten yhteyttä poliisiin lähestymiskiellon rikkomisesta. Lähestymiskieltoa hyödynnetään huoltajuusriidassa samankaltaisesti kuin turvakotiin hakeutumista.
Ongelmia > Henkinen kärsimys ja itsemurhat

Tutkimusten mukaan lähestymiskielto on ajanut monia myös itsemurhaan.
Aiheesta muualla

Finlex: Laki lähestymiskiellosta
Oikeus.fi: Esitteet: Lähestymiskielto (Arkistoitu – Internet Archive)
Poliisi: Lähestymiskielto
Finlex: HE 41/1998: Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi lähestymiskiellosta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi
Edilex: HE 144/2003: Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi lähestymiskiellosta annetun lain muuttamisesta ja laiksi rikoslain 21 luvun 17 §:n kumoamisesta
Alankomaat yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | 26 | 24 | 22 | 72 |
Alankomaat on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Se oli neljien ensimmäisten kisojen menestyneimpiä maita mutta vuodesta 1954 lähtien sen urheilijat eivät saavuttaneet yksittäisissä kisoissa kultamitaleja yhtä enempää ennen kuin 2010-luvulla. Kokonaan ilman mitaleja maa on jäänyt kuusissa kisoissa. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 12. sijalla 26 kultamitalin ja yhteensä 72 mitalin saaliillaan.
Alankomaalaisten voittamista Euroopan-mestaruuksista 23 on peräisin juoksulajeista, kaksi pituussuuntaisista hypyistä ja yksi ottelusta. Naiset ovat voittaneet 15 ja miehet 11 mestaruutta. Ensimmäiset kultamitalinsa maa voitti ensimmäisissä EM-kilpailuissa 1934, jolloin Christiaan Berger voitti kaksi pikajuoksumatkaa ja Willem Peters kolmiloikan. Maan menestynein EM-kisaurheilija on pikajuoksija Fanny Blankers-Koen, joka voitti viisi kultamitalia vuosina 1946–1950 ja saavutti ensimmäiset pronssimitalinsa jo vuonna 1938.