stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Milenko Vesnić

Milenko Vesnić
Milenko Radomar Vesnić (serb. Миленко Радомар Веснић; 1863 Novi Pazar – 28. toukokuuta 1921 Pariisi, Ranska) oli serbialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuonna 1920.
Vesnić opiskeli Belgradissa ja Pariisissa, väitteli vuonna 1887 lakitieteen tohtoriksi ja toimi vuodesta 1892 Belgradin yliopiston kansainoikeuden professorina. Hänet valittiin Serbian parlamenttiin ja hän toimi opetusministerinä lyhytikäisessä radikaalipuolueen hallituksessa. Vesnić vangittiin vuonna 1899 muiden Radikaalipuolueen johtajien tavoin entisen kuningas Milanin murhayrityksen jälkeen, mutta hänet armahdettiin jo seuraavana vuonna. Serbian hallitsijasuvun vaihduttua vuoden 1903 vallankaappauksessa Vesnić nimitettiin lähettilääksi Roomaan ja seuraavana vuonna Pariisiin. Hän toimi välillä parlamentin puhemiehenä ja oli yhtenä Serbian edustajana vuoden 1913 Lontoon konferenssissa. Hänet nimettiin myös Haagin pysyvän välitystuomioistuimen jäseneksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Vesnić toimi jällee Serbian lähettiläänä Pariisissa ja pyrki edistämään ajatusta Suur-Serbian luomisesta sodan jälkeen. Sodan jälkeisessä Pariisin rauhankonferenssissa hän oli uuden Jugoslavian valtion edustajana. Vuonna 1920 hänestä tuli koalitiohallituksen pääministeri. Vesnićin hallitus solmi elokuussa 1920 Tšekkoslovakian kanssa liittosopimuksen, joka toimi pohjana seuraavana vuonna muodostetulle pikkuententelle, sekä marraskuussa Italian kanssa Rapallon sopimuksen, jolla soviteltiin maiden väliset rajakiistat. Vesnić jätti pääministerintehtävät marraskuun 1920 vaalien jälkeen aivan vuoden lopussa, ja palasi vielä kerran lähettilääksi Pariisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milenko Vesnić Wikimedia Commonsissa
Hasse Thomsén

| Hasse Thomsén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Hans Evert Thomsén
Syntynyt: 27. helmikuuta 1942 Göteborg
Kuollut: 26. huhtikuuta 2004 (62 vuotta) Kungälv
Kansalaisuus:  Ruotsi
Nyrkkeilijä
Pituus:  183 cm
Painoluokka:  raskasssarja
Ammattilaistilastot
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  3
Ei tuomiota/ mitätöity:  1
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 | 81+ kg |  |
Hans "Hasse" Evert Thomsén (27. helmikuuta 1942 Göteborg – 26. huhtikuuta 2004 Kungälv, Ruotsi) oli ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä, joka saavutti olympiapronssia vuoden 1972 Münchenin kisoissa. Urallaan  hän voitti neljä Ruotsin mestaruutta ja otteli kaikkiaan 120 amatööriottelua ennen kuin siirtyi ammattilaiseksi, jossa kilpaili vuosien 1973-1974 aikana viisi kertaa. Sen jälkeen hän toimi valmentajana.
Hasse Thomsen saavutti ensimmäisen Ruotsin raskaansarjan mestaruutensa vuonna 1969. Kolmena seuraavana vuonna eli 1970-1972 hän uusi maansa raskaansarjan mestaruuden. Näin hänet valittiin edustamaan Ruotsia vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Niissä hän voitti ensimmäisessä ottelussa Kamerunin Jean Bassomben pistein 4-1. Sen jälkeen hän tyrmäsi Kanadan Carroll Morganin ja eteni völieriin, jossa Romanian Ion Alexe voitti hänet pistein 5-0.
Saavutettuaan olympiapronssin Thomsén päätti siirtyä ammattilaiseksi. Amatööriurallaan hän oli otellut 120 ottelua, joista 10 maaottelua ja niissä voittanut kuusi. Hänen ammattilaisdebyytti tapahtui elokuussa 1973 ja vuoden aikana hän otteli viisi kertaa, mutta hän ei pystynyt voittamaan yhtään niistä (yksi tappio, kolme päättyi tasapeliin, yksi julistettiin mitättömäksi). Epäonnistuttuaan ammattilaisena Thomsén ilmoitti pian urheilijauransa päättymisestä ja siirtyi valmentajaksi. Valmentajana hän kasvatti monia lahjakkaita nyrkkeilijöitä niin Ruotsissa kuin Norjassa.
Hän kuoli 26. huhtikuuta 2004 Kungälvin kaupungissa, jossa hän eli loppuvuodet elämästään.
Miles & More

Miles & More on Lufthansa-lentoyhtiön kanta-asiakasohjelma, johon kuuluu sekä Lufthansan omistamia lentoyhtiöitä että muita yhteistyölentoyhtiöitä. Miles & Moren pisteyksikkö on maili, joita tulee Euroopan lennoista vakiomäärä ja pidemmiltä lennoilta lennon pituuden mukaan.
Lentoyhtiöallianssi Star Alliancen jäsenet huomioivat Miles & More -jäsenet omissa kanta-asiakasohjelmissaan ja kaikilta allianssin muilta lentoyhtiöiltä on mahdollista kerätä Miles & More -pisteitä.
Lentoyhtiöt

Air Dolomiti
Austrian Airlines
Brussels Airlines
Croatia Airlines
Discover Airlines
Eurowings
LOT
Lufthansa
Lufthansa City Airlines
Luxair
Swiss International Air Lines
Hasse Pavia Lind

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jousiammunta.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jousiammunta.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jousiammunta.EM-kilpailut  | Maa:   Tanska> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Bryssel 2004 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
Hasse Pavia Lind (s. 10. kesäkuuta 1979) on tanskalainen entinen jousiampuja. Hän edusti seuratasolla Aalborg Bueskyttelaugia. Lindin paras sijoitus FITA:n rankingissa oli kuudes tila, jolla hän oli elokuussa 2004.
Lind voitti vuonna 2004 EM-hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Hän osallistui samana vuonna Ateenan olympialaisiin, joissa hän sijoittui yhdeksänneksitoista hävittyään toisella kierroksella Ukrainan Oleksandr Serdjukille.
Harsulemmikki

| Harsulemmikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Magnoliophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Lemmikit Myosotis
Laji::  sparsiflora
Kaksiosainen nimi
 Myosotis sparsiflora  J.G.Mikan ex Pohl 
Katso myös
   Harsulemmikki Wikispeciesissä   Harsulemmikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harsulemmikki (Myosotis sparsiflora) on lemmikkien (Myosotis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se ei muistuta kovin läheisesti muita lemmikkilajeja, joista harsulemmikin voi erottaa muun muassa kukinnon tukilehtien sekä ulkonevien verhiönliuskojen perusteella.
Harsulemmikki on yksivuotinen, ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa lähes 40 cm korkeaksi. Sen varsi on runsaasti haarova ja kauttaaltaan alaspäin suuntautuneiden karvojen peitossa. Lehdet ovat soikeita sekä hyvin kehittyneitä ylös kukintoon asti. Kukat ovat pieniä, noin 2 mm leveitä ja vaaleansinisiä. Kukat sijaitsevat harvassa, 1–2 cm pitkien varsien päissä tukilehtien lehtihangoissa. Kukkien verhiöissä on melko pitkät, kapeat ja karvaiset verhiönliuskat. Harsulemmikki kukkii kesä–heinäkuussa.
Harsulemmikki on levinnyt pohjoiseen Etelä-Euroopasta. Suomessa harsulemmikkiä on tavattu sieltä täältä eri puolilta maata.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Harsulemmikki (Myosotis sparsiflora)
Luontoportti: Harsulemmikki (Myosotis sparsiflora)
Hassel

Hassel tai von Hassel on sukunimi, joka johtuu skandinaavisisten kielten pähkinäpensasta tarkoittavasta sanasta hassel.
Tunnettuja Hassel- tai von Hassel -nimisiä:
A. F. Hassel (1855–1911), suomalainen tietokirjailija ja kirjallisuuden suomentaja
Henrik Hassel (1700–1776), ahvenanmaalainen kaunopuheisuuden professori, kanslianeuvos ja lintutieteilijä
Kai-Uwe von Hassel (1913–1997), saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko, puolustusministeri, liittopäivien puhemies ja europarlamentaarikko
Karl Hassel (1895–1972), suomalainen jääkärivääpeli
Odd Hassel (1897–1981), norjalainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Sven Hassel (1917–2012), tanskalainen kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hasselblatt

Hasselblatt on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alexander Fridolf Hasselblatt (1834–1905), kenraalimajuri
Alarik Hasselblatt (1847–1905), Oulun pormestari, hovioikeuden asessori ja valtiopäivämies
Charles Hasselblatt (1895–1918), jääkärialiupseeri
Emil Hasselblatt (1874–1954), kirjastonhoitaja ja kirjallisuuden tutkija
Hans Henrik Hasselblatt (1771–1829), Oulun pormestari ja laamanni
Ivar Hasselblatt (1893–1948), jääkärimajuri
I. W. Hasselblatt (1864–1948), Vaasan pormestari ja laamanni
Rolf Hasselblatt (1936–2023), yritysjohtaja ja kauppaneuvos.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1968

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1968 olivat kolmannet jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut. Lopputurnaus järjestettiin Italiassa 5.–10. kesäkuuta 1968. Sinne pääsi neljä maata, joten ohjelmassa olivat vain välierät sekä pronssi- ja loppuottelu. Välieristä loppuotteluun tiensä selvittivät isäntämaa Italia, joka voitti Neuvostoliiton kolikonheitossa jatkoajankin jälkeen maalittomaan tasatilanteeseen päättyneessä ottelussa sekä Jugoslavia, joka voitti Englannin loppuminuuttien maalilla 1–0. Italian ja Jugoslavian välinen loppuottelu päättyi tasan 1–1, mutta mestaruus ratkaistiin kolikonheiton sijasta kaksi päivää myöhemmin pelatussa uusintaottelussa, jonka Italia voitti 2–0.
Turnauksen nimi muuttui entisestä Euroopan maiden cupista (engl. European Nations Cup) Euroopan-mestaruuskilpailuiksi. Samalla lopputurnauksen karsintajärjestelmä muuttui siten, että kaksiosaiset pudotuspelikierrokset korvattiin karsintalohkoilla. Järjestäjämaa valittiin vasta karsintojen jälkeen lopputurnaukseen selvinneistä maista.
Stadionit

Stadio Olimpico, Rooma – kapasiteetti 86 500
Stadio San Paolo, Napoli – kapasiteetti 72 800
Stadio Comunale, Firenze – kapasiteetti 47 000
Karsinnat

Karsinnat pelattiin kahdessa vaiheessa: alkulohkot ja puolivälierät. Karsintoihin osallistui 31 maata ja ne oli jaettu kahdeksaan lohkoon, joista yhdessä oli kolme joukkuetta ja muissa neljä. Alkulohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat etenivät puolivälieriin, jotka pelattiin kaksiosaisena. Otteluiden voittajat pääsivät lopputurnaukseen.
Lopputurnaukseen pääsivät:
Englanti
Italia
Neuvostoliitto
Jugoslavia
Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. kesäkuuta 1968 |  Italia | 0–0 ja. |  Neuvostoliitto |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   | Stadio San Paolo, Napoli   Yleisöä: 68 582   Tuomari: Kurt Tschenscher (Länsi-Saksa) |
|   |   |   |   | Stadio San Paolo, Napoli   Yleisöä: 68 582   Tuomari: Kurt Tschenscher (Länsi-Saksa) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5. kesäkuuta 1968 |  Jugoslavia | 1–0 |  Englanti |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Džajić 87' | (0–0) |   | Stadio Comunale, Firenze   Yleisöä: 21 834   Tuomari: José María Ortiz de Mendíbil (Espanja) |
|   |  Džajić 87' |   |   | Stadio Comunale, Firenze   Yleisöä: 21 834   Tuomari: José María Ortiz de Mendíbil (Espanja) |
Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. kesäkuuta 1968 |  Englanti | 2–0 |  Neuvostoliitto |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Charlton 39'  Hurst 63' | (1–0) |   | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 68 817   Tuomari: István Zsolt (Unkari) |
|   |  Charlton 39'  Hurst 63' |   |   | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 68 817   Tuomari: István Zsolt (Unkari) |
Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. kesäkuuta 1968 |  Italia | 1–1 ja. (1–1) |  Jugoslavia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Domenghini 80' | (0–1) |  Džajić 39' | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 85 000   Tuomari: Gottfried Dienst (Sveitsi) |
|   |  Domenghini 80' |   |  Džajić 39' | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 85 000   Tuomari: Gottfried Dienst (Sveitsi) |
Loppuottelu > Uusintaottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. kesäkuuta 1968 |  Italia | 2–0 |  Jugoslavia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  Riva 12'  Anastasi 31' | (2–0) |   | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 55 000   Tuomari: José María Ortiz de Mendíbil (Espanja) |
|   |  Riva 12'  Anastasi 31' |   |   | Stadio Olimpico, Rooma   Yleisöä: 55 000   Tuomari: José María Ortiz de Mendíbil (Espanja) |
Parhaat maalintekijät

2 maalia:
Dragan Džajić
Helinä Hirvikorpi

Helinä Hirvikorpi on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, jonka erikoisalaa ovat yritykset ja johtaminen. Hän työskenteli 13 vuotta Talouselämä-lehdessä. Lisäksi hän on työskennellyt Etelä-Saimassa, Osuuspankkilehdessä, Yleisradiossa ja vakuutusyhtiö Pohjolan lehdissä. Hirvikorpi oli Taloustoimittajat ry:n puheenjohtaja 1997–1998 ja toimi vuosina 2018–2021 Taloustoimittajain säätiön asiamiehenä.
Teokset

Monessa liemessä keitetyt, johtamisen à la carte, yhdessä Riitta Korhosen kanssa (WSOY, 1999)
Valta jakkupuvussa, naiset ja johtaminen (WSOY, 2005)
Kokemus puhuu, yhdessä Eija Swanljungin kanssa (WSOY, 2006)
Linnan juhlat – kautta aikojen (Teos, 2006)
Kasvun vimma (Talentum, 2008)
Aikamoinen soppa - johtamisen à la carte, yhdessä Riitta Korhosen kanssa ( WSOY, 2009)
Jos on valta, on myös vastuu - Asmo Kalpalan elämä, (WSOY, 2013)
Aiheesta muualla

Helinä Hirvikorpi Teoksen sivuilla
Jenni Venäläinen

Jenni Venäläinen on suomalainen kantelisti, laulaja, säveltäjä ja pedagogi. Venäläinen on erikoistunut karjalaiseen kanteleensoittoperinteeseen ja improvisaatioon. Hän asuu Kuopiossa.
Venäläinen on valmistunut musiikkipedagogiksi Karelia-ammattikorkeakoulusta ja vuonna 2019 musiikin maisteriksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemian Nordic Master in Folk Music -koulutusohjelmasta.
Venäläinen soittaa sooloprojektiensa ohella muun muassa Aoide- ja Tikkursby-kokoonpanoissa. Sävellys- ja esiintymistyön lisäksi Venäläinen työskentelee soitonopettajana. Venäläinen on julkaissut Kirjastokantele-nimisen kanteleensoiton alkeisoppimateriaalin (2014), jonka hän teki osana musiikkipedagogiikan opinnäytetyötään yhteistyössä Joensuun kirjaston kanssa. Oppimateriaali käsittää soitto-oppaan ja opetusvideoita.
Melkutus Party

Toukokuussa 2022 Venäläinen julkaisi Rähkönen-nimisen ensimmäisen singlen, tulevalta Melkutus Party -albumiltaan. Toinen single ja musiikkivideo, Melkutus, ilmestyivät marraskuussa 2022. Melkutus Party -albumi julkaistiin syksyllä 2023. Projektissa Venäläinen käyttää vanhoja, kanteleella soitettuja tanssisävelmiä yhdistäen niihin elektronista musiikkia, luoden nykyaikana tanssittavaa ”kantelebilemusiikkia”. Venäläisen työparina projektissa toimii säveltäjä-tuottaja Antti Elias Huuskonen.
Jenni Venäläinen on toiminut Melkutus-musiikkivideolla paitsi säveltäjänä, sovittajana ja soittajana, myös käsikirjoittajana (yhdessä Leena Pukin ja työryhmän kanssa), ohjaajana (yhdessä Leena Pukin kanssa) ja toisena näyttelijänä. Musiikkivideo on osallistunut useisiin kansainvälisiin katselmuksiin ja kilpailuihin, ja saanut näissä erilaisia huomionosoituksia.
Melkutus Party -albumi  Melkutus Partyn livekokoonpanoon kuuluvat Jenni Venäläinen (kanteleet, laulu), Janne Storm (live-elektroniikka) ja Tatu Viitala (lyömäsoittimet).
Aoide

Aoide-yhtye voitti yhdeksännen valtakunnallisen Konsta Jylhä -kilpailun vuonna 2018. Palkinto jaettiin Kaustinen Folk Music Festivalilla. Kilpailun järjestävät Pelimannitalo ja Kansanmusiikki-instituutti.
Aoiden ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 2020.
Muita projekteja

Jenni Venäläinen on tehnyt sävellyksen ja äänisuunnittelun kuvataiteilija Leena Pukin mediataideteokseen Limakon aika (2021). Hän toimii teoksessa myös ääninäyttelijänä. Limakon aika on osallistunut erilaisiin kilpailuihin, ja se valittiin Animatricks-animaatiofestivaalin kokeelliseen kilpasarjaan vuonna 2022.
Levytykset

Aoide: I. Helmi Levyt 2020.
Rähkönen (2022, single)
Melkutus (2022, single)
Melkutus Party (julkaistaan 2023)
Aiheesta muualla

Jenni Venäläisen kotisivut
Melkutus – Official Music Video
Michael Manley (poliitikko)

Michael Manley
Michael Norman Manley (10. joulukuuta 1924 – 6. maaliskuuta 1997) oli jamaikalainen poliitikko. Manley toimi Jamaikan pääministerinä vuosina 1972–1980 ja 1989–1992. Hän johti isänsä, pääministeri Norman Washington Manleyn perustamaa sosialistista People's National Party (PNP) -puoluetta vuodesta 1969 lähtien. Manley oli Jamaikan oppositiojohtaja vuosien 1969–1972 aikana ennen tuloaan pääministeriksi, sekä vuosina 1980–1989, kun pääministerinä toimi konservatiivi Edward Seaga.
Harsusara

| Harsusara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  rariflora
Kaksiosainen nimi
 Carex rariflora  (Wahlenb.) Sm. 
Katso myös
   Harsusara Wikispeciesissä   Harsusara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harsusara (Carex rariflora) on sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Sen varsi on sileä ja lehdet ovat litteitä sekä puhtaanvihreitä. Harsusaran juurissa on lajityypillinen punakeltainen huopakarvoitus.
Harsusara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen kukinnossa on yksi hedetähkä sekä kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkä on pieni ja siinä on enintään kymmenen hedekukkaa. Harsusaran emikukat ovat kolmeluottisia ja pullakot ovat vaaleanvihreitä. Tähkäsuomut ovat mustanruskeita, keskiosastaan kellanruskeita ja suunnilleen pullakoiden levyisiä. Harsusara muistuttaa mutasaraa (Carex limosa) sekä riippasaraa (Carex magellanica).
Harsusaraa kasvaa sekä Pohjois-Amerikan pohjoisosissa että subarktisessa Euraasiassa. Suomessa harsusaraa tavataan napapiirin pohjoispuolella, lähinnä käsivarren Lapissa.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Harsusara (Carex rariflora)
Suomen Lajitietokeskus: Harsusara (Carex rariflora)
Michael C. Seto

Michael C. Seto
Michael C. Seto (s. 1967) on kanadalainen psykologi. Hänen keskeisiä mielenkiinnon kohteitaan tutkijana ovat olleet muiden muassa pedofilia, lapsiin kohdistuvat seksuaalirikokset ja lapsiporno. Hän on lapsen seksuaalisen hyväksikäytön torjunnan asiantuntija.
Seto sai biopsykologiassa luonnontieteiden kandidaatin arvon Brittiläisen Kolumbian yliopistosta vuonna 1989. Humanististen tieteiden maisterin arvon (1992) ja filosofian tohtorin arvon (1997) hän sai kliinisessä psykologiassa Queen's University at Kingstonista. Seto on työskennellyt muun muassa Royal Ottawa Health Care Groupin forensisen tutkimuksen johtajana, Toronton Centre for Addiction and Mental Healthissa, Toronton, Ryersonin ja Ottawan yliopistoissa sekä Carleton Universityssa.
Seto on tehnyt laajalti julkaisuja parafilioista ja seksuaalirikollisuudesta. Hän on käsitellyt näitä aiheita myös laajalti mediassa. Hänen tutkimustyötään ovat rahoittaneet muiden muassa Correctional Service of Canada ja Mental Health Commission of Canada. Seton säännöllisiin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Ray Blanchard, James Cantor, Meredith Chivers, Angela Eke, Grant Harris ja Martin Lalumière.
Vuonna 2008 ilmestyi American Psychological Associationin julkaisemana Seton kirja Understanding pedophilia and sexual offending against children: Theory, assessment, and intervention. Myös hänen toinen kirjansa Internet Sex Offenders (2013) on American Psychological Associationin julkaisema. Seto on International Academy of Sex Researchin jäsen. Hän on naimisissa seksologi Meredith Chiversin kanssa. Transsukupuolisten oikeuksia ajava aktivisti Andrea James on syyttänyt Setoa asenteellisuudesta transsukupuolisia kohtaan ja gynandromorfi-termin käytöstä ihmisiä koskevassa asiayhteydessä.
Michael Mann

Michael Mann voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Michael Mann (s. 1943), elokuvaohjaaja
Michael Mann (s. 1965), ilmastontutkija
Michael Thomas Mann (1919–1977), muusikko ja saksalaisen kirjallisuuden professori
Michael Mann (s. 1942), sosiologian professori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Michael Mann”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ben Spies

Ben Spies vuonna 2010 Qatarissa
Ben Spies (11. heinäkuuta 1984 Germantown, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräily-kuljettaja.
Uran alku

Spies aloitti kilpailu-uransa Yhdysvalloissa. Siellä hän voitti jo toisella kaudellaan mestaruuden AMA Formula Xtreme -sarjassa. Seuraavat kaksi kautta menivät USA:n Superstock ja Supersport-sarjoissa, kunnes paikka aukesi kaudeksi 2005 AMA Superbike -sarjassa. Ensimmäisenä vuonnaan 2005 hän oli sarjan 2. sijalla, ja vuonna 2006 hän valloitti sarjan mestaruuden.
Ura ammattilaisena

Ben Spies juhli AMA Superbiken mestaruutta neljä kertaa peräkkäin. Viimeisen kautensa 2008 hän päätti sarjassa mestaruuteen ja ajoi myös kolmessa kisassa MotoGP-sarjassa, Hän ylsi niissä kaikissa pisteille ja oli parhaimmillaan 6. sijalla. Ensimmäisen MotoGP-kilpailunsa mies ajoi Britannian GP:ssä toukokuussa 2008 Suzukilla.
Kaudelle 2009 Spies teki sopimuksen Superbike-pyörien World Superbike -sarjaan Yamahan kanssa ja voitti heti tulokaskaudellaan sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän pääsi myös näyttämään taitojaan MotoGP:ssä ja vakuutti Yamahan tallin, kun sijoittui viimeisessä kisassa Valenciassa sijalle 7.
Ura ammattilaisena > Ura MotoGP-sarjassa

Mestaruuteen päättyneen Superbike-kautensa jälkeen Spies teki sopimuksen Yamahan kakkostallin kanssa. Hän sai ajaa 2010 täyden MM-sarjan Monster Yamaha Tech 3 -tallissa Colin Edwardsin tallikaverina.
Ben Spies aloitti MotoGP-uransa vakuuttavasti. Ensimmäisessä kisassa hän päätyi 4. sijalle ja ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle Britannian GP:ssä 20. kesäkuuta 2010. Uransa ensimmäisen paalupaikan Spies saavutti Yhdysvaltain GP:ssä Indianapolisissa. Kilpailussa hän ylsi parhaaseen sijoitukseensa ollen toinen Dani Pedrosan jälkeen.
Spies olisi monen mielestä ollut sopivin vaihtoehto ajamaan Valentino Rossin pyörää tämän ollessa loukkaantuneena, mutta MotoGP-sarjan säännöt kieltävät Rookie-kuskien ajamisen tehdastallissa.
Loistavan tulokaskauden ansiosta Yamaha päätti tehdä Spiesin kanssa sopimuksen kaudesta 2011 Yamahan tehdastiimissä Jorge Lorenzon tallikaverina Rossin siirtyessä Ducatille.
Kauden 2011 alussa Spies osoitti taistelevansa palkintokorokesijoista Yamahan tehdastiimissä. Ensimmäisessä kilpailussa hän päätyi 6. sijalle ja toisessa kilpailussa hän kaatui 2. paikalta kolme kierrosta ennen maaliintuloa.
Ben Spies otti ensimmäisen voittonsa MotoGP-luokassa 25. kesäkuuta 2011 Assenin GP:ssä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Spies SBK.com-sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ben Spies MotoGP-sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ben Spiesin Virallinen kotisivu
Superbiken maailmanmestaruussarjan mestarit
Milenko Tepić

| Milenko Tepić |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Milenko Tepić
Syntynyt: 27. helmikuuta 1987 (ikä 37) Belgrad, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  202 cm
Paino:  102 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2002–2006 2006–2009 2009–2011 2011–2013 2013 2013–2015 2015–:   KK Vojvodina  KK Partizan  Panathinaikos BC  CB Sevilla  BC Lietuvos Rytas  KK Partizan  PAOK Thessaloniki BC
Maajoukkueet
2007–:   Serbia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Serbia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Puola 2009 |  |  |
Milenko Tepić (serb. Миленко Тепић, s. 27. helmikuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija.