stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juséliuksen mausoleumi
Historia > Tulipalon jälkeinen restaurointi

F. A. Jusélius kuoli helmikuussa 1930, minkä jälkeen mausoleumi siirtyi hänen perustamansa Sigrid Juséliuksen säätiön hoitoon. Säätiö käynnisti mausoleumin vaatimat korjaustyöt syksyllä 1931. Mausoleumi päätettiin korjata alkuperäiseen asuunsa, minkä vuoksi kaikki Cedercreutzin työt ulko-ovea lukuun ottamatta poistettiin. Saneeraus tehtiin insinööri Emil Hartelan johdolla lääninarkkitehti Gunnar Wahlroosin valvonnassa. Remontin oli tarkoitus valmistua jouluksi, mutta työt keskeytyivät, kun mausoleumia ympäröinyt väliaikainen suojarakennus syttyi palamaan puolenyön jälkeen 4. joulukuuta 1931. Lämmityskamiina oli sytyttänyt puisen rakennelman, josta liekit levisivät mausoleumin sisällä olleisiin rakennustelineisiin ja vieressä sijanneisiin varastosuojiin. Jäljelle jäi ainoastaan vaurioitunut torni ja mustuneet seinät. Freskojen kärsimiä tuhoja lisäsi vielä palokunnan pumppaama sammutusvesi.
Päätös korjaustöiden jatkamisesta tehtiin nopeasti jo joulukuun 1931 lopussa. Säätiö otti yhteyttä Jorma Gallen-Kallelaan, jonka kanssa tehtiin kesällä 1933 sopimus freskojen uudelleenmaalaamisesta. Työt käynnistyvät arkkitehti Torkel Nordmanin johdolla samana syksynä, ja kahden vuoden kuluttua mausoleumi oli korjattu alkuperäiseen asuunsa. Rakennuksen julkisivu päällystettiin Ruotsista hankituilla hiekkakivilaatoilla, ja tulipalossa vaurioitunut ulko-ovi vaihdettiin Alpo Sailon valmistamaan pronssiseen parioveen, jonka hän teki Akseli Gallen-Kallelan 1917 valmistaman pienoismallin mukaan. Lisäksi mausoleumin sisätiloihin tuli uusia lasimaalauksia ja mosaiikkeja. Jorma Gallen-Kallela toteutti isänsä maalausten uusinnot irtofreskoina, jotka hän maalasi Lallukan taiteilijakodissa sijainneessa ateljeessaan Helsingissä. Gallen-Kallela sai työnsä päätökseen kesäkuussa 1939. Kattofreskojen uudelleenmaalauksen tekivät vuonna 1938 taiteilijat Oskari Niemi ja Paavo Leinonen Jorma Gallen-Kallelan vastatessa niiden viimeistelystä.
Mausoleumi vihittiin uudelleen käyttöön 13. kesäkuuta 1941, jolloin F. A. Juséliuksen syntymästä tuli kuluneeksi 86 vuotta. Juhlallisuuksissa oli läsnä lukuisia tiedemaailman edustaja, kuten professorit Onni Okkonen, Yrjö Hirn, Rolf Pipping, Hjalmar Granfelt ja Fredrik Saltzman. Pääpuhujana toiminut professori Hirn korosti erityisesti talvisodassa kaatuneen Jorma Gallen-Kallelan ansioita mausoleumin alkuperäisen hengen säilyttämisessä.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Tuonelan joella -fresko vaurioitui marraskuussa 1973 tehdyn murron yhteydessä. Varkaat rikkoivat suojalasin ja yrittivät irrottaa maalausta, jolloin se naarmuuntui useasta paikasta. Julkisivuun 1930-luvulla vaihdetuissa hiekkakivilaatoissa on myös ilmennyt ongelmia, kun ne ovat vuosikymmenten kuluessa haurastuneet ja mustuneet. Vuonna 1987 ulkoseinät puhdistettiin ja kivien saumaukset uusittiin. Samalla selvitettiin, mitkä jäkälä- tai levälajit ovat pesiytyneet hiekkakiveen ja aiheuttaneet sen tummumisen.
Esineistö ja maalaukset > Sarkofagit

Sigrid ja F. A. Juséliuksen sarkofageista järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1933. Voittajaksi selvisi arkkitehti Jarl Eklund, jonka ehdotukset toteutti kuvanveistäjä Gunnar Finne. Sigridin italialaisesta marmorista veistetyn sarkofagin valmisti helsinkiläinen Kiviveistämö Forsman ja tinasta tehdyn F. A. Juseliuksen sarkofagin muotoilija Paavo Tynellin johtama Taito Oy. Ne sijoitettiin paikoilleen vasta kun mausoleumi vihittiin restauroinnin jälkeen käyttöön vuonna 1941. Sigridin balsamoitu ruumis on asetettu sinkkiarkussa sarkofagiin, jonka kanteen on kirjoitettu hänen etunimensä. Sen reunojen muoto jäljittelee Sigridin lempikukan päivänkakkaran terälehtiä. Kannen päällä on myös alusta saakka pidetty pientä maljakollista päivänkakkaroita. Valkoinen sarkofagi lepää hautaholvin keskellä mustasta Luvian graniitista tehdyllä jalustalla.
Esineistö ja maalaukset > Muut koristeaiheet

Pekka Halonen maalasi eteishuoneen seiniin freskot Kirkkomiehiä ja Kivityömiehiä, jotka tuhoutuivat Gallen-Kallelan töiden tavoin, mutta niitä ei enää uusittu. 1930-luvun restauroinnin yhteydessä eteishallin seiniin valmistuivat arkkitehti Runar Finnilän suunnittelemat marmoriset inkrustaatiot. Lattiassa sisäoven molemmin puolin on Italiassa tehty kultamosaiikki, jonka suunnitteli taiteilija Germund Paaer. Keskihuoneeseen johtavan sisäoven yläpuolella on Sigridille omistettu latinankielinen muistokirjoitus ”Dormitioni filiae dulcissimae Sigridis quae rapta est mundo aetatis suae anno XII. Pater sene fecit” eli suomeksi ”Suloisen tyttärensä Sigridin, joka riistettiin elämästä kahdennellatoista ikävuodella, lepopaikaksi pystytti hänen isänsä.”
Keskigallerian puolella sisäänkäynnin yläpuoleisessa kolmiossa on toinen latinankielinen lause ”Refrigera illos in loco viridi super aquas refectionis in paradiso deliciarum” eli ”Virvoita heitä vihreässä paikassa, uudistusten vetten vierellä, paratiisin ihanuudessa.” Teksti viittaa oven yläpuolella olevaan freskoon Paratiisi. Lattiassa olevaa aukkoa ympäröivä Gallen-Kallelan suunnittelema kaide on valmistettu italialaisesta marmorista. Sen jokainen koristekuvio on erilainen.
Mausoleumin lasimaalauksia ei Gallen-Kallelan ja Juséliuksen kiistojen vuoksi toteutettu rakennusvaiheessa, vaan Gallen-Kallela luonnosteli ne vasta vuosina 1916–1918. Stenbäckin alkuperäisen teeman sijasta suunnitelma käsitti geometrisia kuvioita ja kukkaornamentiikkaa. Gallen-Kallelan tarkoituksena oli tehdä jokaiseen ikkunaan erilainen mutta toisten kanssa yhteensopiva koristelu. Lopulta ikkunoihin tehtiin tulipalon jälkeisessä restaurointivaiheessa ainoastaan päivänvaloa himmentävä lasimaalaus, jonka suunnitteli Bruno Tuukkanen.
Esineistö ja maalaukset > Ulko-ovet

Mausoleumin alkuperäiset ulko-ovet oli päällystetty leikkauksilla koristetuilla kuparilevyillä. Vuonna 1925 ne vaihdettiin Emil Cedercreutzin suunnittelemiin kuparista pakotettuihin oviin, jotka valmisti porilaisen Iisak Sahan kultasepänliike. Cedercreutzin ovien vaurioiduttua tulipalossa tilalle vaihdettiin Alpo Sailon vuonna 1934 valmistamat ovet, jotka hän teki Gallen-Kallelan 1917 suunnitteleman pienoismallin mukaan. Pronssisten pariovien kalevalaisina kuva-aiheina ovat kaste ja kuolema. Vasemmassa ovessa on ylimpänä syntymää symboloiva tähti, jonka alapuolella ovat kastetilaisuutta kuvaava aihe Virokannas kastaa Jeesus-lapsen sekä palava kynttilä ja elämän aallokko. Oikeassa ovessa on ylimpänä risti alapuolellaan kuolemaa esittävä Lemminkäinen ja hänen äitinsä Tuonelan joella sekä sammunut kynttilä ja tyyntynyt aallokko. Lemminkäisen mallina oli itsemurhan tehneen Bobi Sivénin kuolinnaamio, jonka Sailo oli valmistanut vuonna 1921. Lemminkäisen äidin mallina oli hänen puolisonsa Nina Sailo.
Esineistö ja maalaukset > Cedercreutzin poistetut veistokset

Kuvanveistäjä Emil Cedercreutzilta tilattiin vuonna 1923 kuutisenkymmentä pronssireliefiä, joista Juséliuksen kuollessa helmikuussa 1930 oli valmiina noin puolet. Kun mausoleumi päätettiin vuotta myöhemmin remontoida alkuperäiseen asuunsa, Cedercreutzin tilaus keskeytettiin ja paikoilleen asetetut työt poistettiin. Cedercreutz joutui nyt etsimään Mausoleumi-sarjaksi kutsumilleen veistoksille uusia sijoituspaikkoja. Hän myi teoksia yksityisille ihmisille sekä lahjoitti niitä kouluihin ja kirkkoihin. Porilaiselle Cygnaeuksen koululle Cedercreutz lahjoitti suurikokoiset reliefit Elämä ja Kuolema. Lisäksi hän lahjoitti töitään Helsinkiin ystävänsä Lisa Hagmanin johtaman Yksityisluokat-koulun tiloihin nykyiseen Tieteiden taloon, Helsingin uudelle yhteiskoululle sekä Kallion ja Johanneksen kirkoille. Veistoksia sijoitettiin myös vuonna 1939 valmistuneeseen Sortavalan kaupunkiseurakunnan siunauskappeliin, mutta ne tuhoutuivat sota-aikana. Kuusiosainen Elämän kulku -sarja sekä mausoleumin eteishalliin suunnitellut pronssireliefit Aika ja Iäisyys ovat nähtävillä Harjavallassa Emil Cedercreutzin museon taidehallin ulkoseinillä.
Esineistö ja maalaukset > Symboliikka

Mausoleumin koristekuviot sisältävät paljon erilaista symboliikkaa, josta suurin osa ei edusta kristillisyyttä, vaan sitä on kutsuttu jopa okkultistiseksi. Koristeiden joukossa on erityisen paljon vapaamuurarien symboliikkaa, koska Jusélius ja Gallen-Kallela olivat molemmat järjestön jäseniä. Taustalla ovat myös Gallen-Kallelan kriittinen suhtautuminen kirkkoon ja papistoon sekä hänen teosofiaa kohtaan tuntemansa kiinnostus.
Tuonelan joella -freskoon Gallen-Kallela maalasi itsensä vapaamuurarien symboleihin kuuluva muurauskauha kädessään. Luonnoksia tutkittaessa on huomattu, että kolmessa freskossa esiintyi aluksi outo kaapuun pukeutunut hahmo, jonka Gallen-Kallela jossakin vaiheessa pyyhki pois. ”Totuudenetsijäksi” kutsuttu hahmo jäi ilmeisesti näkyviin vain tähän yhteen freskoon taiteilijan omakuvan muodossa. Kryptan seiniä koristaa kuusi vapaamuurarien symbolia ja Gallen-Kallelan suunnittelemassa marmorikaiteessa on kohokuvio, joka muistuttaa vapaamuurarien tunnuksenaan käyttämää harppi ja suorakulma -symbolia. Sisäoven yläpuolisessa mosaiikissa ovat kirjaimet IHS. Kristillisyydessä ne ovat lyhenne latinankielisistä sanoista ”Iesus Hominum Salvator” eli ”Jeesus, ihmisten vapahtaja”, mutta kirjaimet kuuluvat myös vapaamuurarien symboliikkaan, jossa niillä viitataan egyptiläisiin Isis-, Horus- ja Seth-jumaliin.
Kosmos-freskossa voi nähdä viittauksen jälleensyntymään ja seinämaalausten tavoin myös ulko-ovien kohokuvioinnissa on Gallen-Kallelan esoteerista symboliikkaa. Kristillistä symboliikkaa mausoleumin koristelussa edustaa tavallisten ristien lisäksi muun muassa pyhään kolminaisuuteen viittaava kolmilehtinen apilakuvio. Myös Halosen maalausten on katsottu sisältäneen erilaista symboliikkaa ja aatetaustaa, johon lukeutui muun muassa tolstoilaisuus. Erityisesti Kivityömiehiä-freskon kerrottiin hämmentäneen aikalaisia.
Muuta

Arto Seppälä on kirjoittanut Juséliuksen mausoleumin syntyvaiheisiin liittyvän näytelmän Päivän kukka, jonka ensi-ilta oli Porin teatterissa syksyllä 1992.
Kirjallisuutta

Okkonen, Onni: Jusélius-mausoleumi. Kuva-aatteiden ja taideteosten historiaa : Jusélius-mausoleet. Dess bildvärld och utsmyckning.  Pori : Björneborg:  Sigfrid Jusélius -säätiö : Sigfrid Jusélius Stiftelse, 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juséliuksen mausoleumi Wikimedia Commonsissa
Kovan kohtalon vainoama muistomerkki. Juseliuksen mausoleumin pelastaminen jatkuvalta tuholta, Suomen Kuvalehti, 29.08.1931, nro 35, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mausoleumin sisätiloja.
Juseliuksen mausoleumi alkuperäisessä asussaan 1903.
Akseli Gallen-Kallela (vas.) apulaisineen maalaamassa freskoa Kevät.
Mausoleumi tulipalon jälkeen.
Mausoleumin takaosa. Nurmella Juséliuksen kolmannen puolison Berta Karlssonin hauta.
Sigrid Juseliuksen sarkofagi.
Mausoleumin tunnetuin fresko Tuonelan joella.
Fresko Rakennus.
Mausoleumin ovi, jossa aiheena Lemminkäinen äiteineen.
Reliefit Aika ja Iäisyys Emil Cedercreutzin museon ulkoseinällä.
Varel

| Varel |
| --- | --- |
 Varelin kantakaupunkia.
 lippu:  vaakuna
 Varel
 Koordinaatit: 53°24′N, 8°8′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Friesland
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  113,5 km²
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2018):  24 001
 – Väestötiheys:  211 as./km²
Postinumero:  26316
Suuntanumero(t):  04451
 
 www.varel.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varelin sijainti Frieslandin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Ala-Saksin osavaltiossa.
Varel on kaupunki Frieslandin piirikunnassa Ala-Saksin osavaltiossa Saksan luoteiskolkassa.
Maantiede

Varel sijaitsee Friisian historiallisella alueella Jadelahden (saks. Jadebusen) lounaisrannalla. Jadelahti on osa Pohjanmerta ja sen pinta-ala on noin 190 km². Varelin etäisyys Wilhelmshavenista on noin 15 kilometriä etelään ja Oldenburgista noin 30 kilometriä pohjoiseen. Etäisyys Bremenistä on noin 60 kilometriä luoteeseen ja Hampurista noin 125 kilometriä länteen.
Varelin korkein kohta on 16,5 metriä merenpinnan yläpuolella ja matalin 0,8 metriä merenpinnan alapuolella, joten tulvat ovat koetelleet kaupunkia toisinaan tuhoisastikin.
Historia

Varelin seudulla asuttiin jo kivikaudella ja pronssikaudella. Ajanlaskun alussa seutua asuttivat khaukit. Keskiajan alussa friisit saapuivat Ems-joen länsipuolelta ja asuttivat rannikkovyöhykkeen Weserille asti. Asiakirjoihin Varel ilmaantuu 1124, jolloin paavi Calixtus II myönsi Rasteden luostarille laajat oikeudet alueeseen, johon kuului myös "curia Varlas". Varel-nimen alkuperästä ei ole yksimielisyyttä. Varelin kehitys kaupunkimaiseen suuntaan sai alkunsa kivikirkosta.
Varelissa vallitsi keskiajalla päällikkövalta, mutta paikkakunta ajautui vähitellen Oldenburgin kreivikunnan syliin. Kreivillisten sukujen valtaa kesti 1600- ja 1700-luvut. 1800-luvun alun ranskalaisvallan jälkeen perustettiin hallintoalue Amt Varel, joka oli olemassa 1814–1933. Amt Varel oli osa Oldenburgin suurherttuakuntaa ja sittemmin Oldenburgin vapaavaltiota.
1800-luvulla Varelin teollisuus kehittyi voimakkaasti ja vuonna 1858 Varel nostettiin ensimmäisen luokan kaupungiksi Oldenburgin ja Jeverin rinnalla. Rautatieverkkoon Varel kytkettiin 1867. Väkiluku kasvoi 1860-luvulle tultaessa yli 5 000:een, minkä jälkeen kaupunki taantui, kunnes jälleen 1890-luvulla alkoi uusi nousu. 1900-luvun alkupuolisko oli epävakaata aikaa myös Varelissa. Kristalliyönä vuonna 1938 Varelin 90 vuotta vanha synagoga poltettiin, mutta toisesta maailmansodasta kaupunki selvisi vähin vaurioin. Sodan jälkeen Vareliin tulvi pakolaisia idästä ja väkiluvun kasvu oli niin nopeaa, että kokonaisia uusia kaupunginosia rakennettiin. Vuonna 1972 Varelin kaupunki ja Varel-Landin maalaiskunta liitettiin toisiinsa. 2000-luvulla Varelin väkiluku on pysynyt melko vakaana 24 000:n ja 25 000:n asukkaan välillä.
Talous ja liikenne

Varelissa toimii useiden pienten ja keskisuurten yritysten ohella kolme suuryritystä, kuten Airbusin tuotantolaitos. Myös maa- ja metsätaloutta harjoitetaan; noin kolme neljäsosaa Varelin pinta-alasta on maatalouskäytössä. Dangastin kaupunginosaan keskustan pohjoispuolelle on muodostunut turistikeskus, Nordseebad Dangast.
Varelin rautatieasemalla (Bahnhof Varel) operoi yksityinen NordWestBahn. Asema sijaitsee rataosuudella Oldenburg–Wilhelmshaven, ja etäisyys Oldenburgin päärautatieasemalta on 30,8 kilometriä. Varelin seudulta on hyvät moottoritieyhteydet: Bundesautobahn 29 kulkee Varelin halki etelä–pohjoissuuntaisesti ja risteää Bundesstraße 437:n kanssa aivan keskustan länsipuolella. Bundesautobahn 27 puolestaan kulkee Varelin itäpuolitse.
Lähteet ja viitteet

↑  Entfernung von Varel nach_ Luftlinie.org. Viitattu 18.3.2020.
1 2 3  Zahlen, Daten, Fakten Varel.de. Stadt Varel. Viitattu 18.3.2020.
1 2 3 4  Geschichte Varel.de. Stadt Varel. Viitattu 18.3.2020.
Aiheesta muualla

Varel, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Varel
Käännös suomeksi
Filmfare Awards South 2012

| Filmfare Awards South 2012 |
| --- | --- |
Aika:  20. heinäkuuta 2013
Paikka:  Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia
Kohokohdat
Paras elokuva:  Krantiveera Sangolli Rayanna (kannada), Ayalum Njanum Thammil (malajalam), Vazhakku Enn 18/9 (tamili), Eega (telugu)
Eniten palkintoja:  5 palkintoa: Eega (telugu)
Filmfare Awards South < 2011 • 2013 >
Filmfare Awards South 2012 oli 20. heinäkuuta 2013 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2012 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 60:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Voittajat

| --- | --- |
 Kannada Paras elokuva: Krantiveera Sangolli Rayanna  Paras ohjaaja: Vijayorasad – Sidlingu  Paras miesnäyttelijä: Darshan – Krantiveera Sangolli Rayanna  Paras naisnäyttelijä: Priyamani – Charulatha  Paras miessivuosa: Atul Kulkarni – Edegarike  Paras naissivuosa: Suman Ranganathan – Sidlingu  Paras musiikki: V. Harikrishna – Drama  Paras sanoittaja: Yograj Bhat – Drama (”Bombe Aadsonu”)  Paras mieslaulaja: Avinash Chebri – Sidlingu (”Ellello Oduva Manase”)  Paras naislaulaja: Indu Nagaraj – Pyarge Aagbittaite (”Govindayanamahe”) Malajalam Paras elokuva: Ayalum Njanum Thammil  Paras ohjaaja: Lal Jose – Ayalum Njanum Thammil  Paras miesnäyttelijä: Fahad Fazil – 22 Female Kottayam  Paras naisnäyttelijä: Rima Kalingall – 22 Female Kottayam  Paras miessivuosa: Biju Menon – Ordinary  Paras naissivuosa: Gauthami Nair – Diamond Necklace  Paras musiikki: Vidyasagar – Diamond Necklace  Paras sanoittaja: Rafeeq Ahmed – Spirit (”Maranamethunna Nerathu”)  Paras mieslaulaja: Vijay Yesudas – Spirit (”Mazhakondu Mathram”)  Paras naislaulaja: Shweta Mohan – Arike (”Shyama Hare”) :  Tamili Paras elokuva: Vazhakku Enn 18/9  Paras ohjaaja: Balaji Sakthivel – Vazhakku Enn 18/9  Paras miesnäyttelijä: Dhanush – 3  Paras naisnäyttelijä: Samantha Ruth Prabhu – Neethane En Ponvasanthan  Paras miessivuosa: Thambiramaiah – Kumki  Paras naissivuosa: Saranya Ponvannan – Neer Paravai  Paras musiikki: D. Imman – Kumki  Paras sanoittaja: Yugabharathi – Kumki (”Solitaley”)  Paras mieslaulaja: Dhanush – 3 (”Why This Kolaveri Di”)  Paras naislaulaja: Ramya NSK – Neethane En Ponvasantham (”Satru Munbu”) Telugu Paras elokuva: Eega  Paras ohjaaja: S. S. Rajamouli – Eega  Paras miesnäyttelijä: Pawan Kalyan – Gabbar Singh  Paras naisnäyttelijä: Samantha Ruth Prabhu – Eega  Paras miessivuosa: Sudeep – Eega  Paras naissivuosa: Amala Akkineni – Life Is Beautiful  Paras musiikki: Devi Sri Prasad – Gabbar Singh  Paras sanoittaja: Anantha Sreeram – Yeto Vellipoyindhi Manasu (”Yedhi Yedhi”)  Paras mieslaulaja: Vaddepalli Srinivas – Gabbar Singh (”Pilla”)  Paras naislaulaja: Suchitra – Businessman (”Saar Osthara”)
Voittajat > Tekniset ja erikoispalkinnot

Paras miestulokas
Dulquer Salman – Second Show (malajalam)
Udhayanidhi Stalin – Oru Kal Oru Kannadi (tamili)
Paras naistulokas
Shweta Shrivastav – Cyber Yugadol Nava Yuva (kannada)
Lakshmi Menon – Sundarapandian (tamili)
Paras kuvaaja: Chota K. Naidu – Dhamarukam (telugu)
Paras koreografi: Jani – Racha (”Dillaku Dillaku”) (telugu)
Parhaat erikoistehosteet: Eega (telugu)
Elämäntyöpalkinto
Vani Jairam
Bapu
Eniten palkintoja saaneet elokuvat

| --- | --- |
 Kannada 3 palkintoa: Sidlingu  2 palkintoa: Drama ja Krantiveera Sangolli Rayanna  1 palkinto: Charulatha, Cyber Yugadol Nava Yuva, Edegarike ja Pyarge Aagbittaite Malajalam 2 palkintoa: 22 Female Kottayam, Ayalum Njanum Thammil, Diamond Necklace ja Spirit  1 palkinto: Arike, Ordinary ja Second Show :  Tamili 3 palkintoa: Kumki  2 palkintoa: 3, Neethane En Ponvasanthan ja Vazhakku Enn 18/9  1 palkinto: Neer Paravai, Oru Kal Oru Kannadi ja Sundarapandian Telugu 5 palkintoa: Eega  3 palkintoa: Gabbar Singh  1 palkinto: Businessman, Dhamarukam, Life Is Beautiful, Racha ja Yeto Vellipoyindhi Manasu 
Dhanush voitti palkinnon kahdessa eri kategoriassa.
Primetime Emmy -palkinto

| Primetime Emmy |
| --- | --- |
Palkitaan:  Prime time television parhaat
Palkinnon antaja:  International Academy of Television Arts and Sciences
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen palkinto:  1949
Virallinen internet-sivu
Primetime Emmy -palkinto on palkinto, jonka jakaa Academy of Television Arts & Sciences tunnustuksena Amerikan prime time televisio-ohjelmissa menestymisessä. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1949, jolloin sitä kutsuttiin vain "Emmy-palkinnoksi" kunnes ensimmäiset Daytime Emmy -palkinnot jaettiin 1970-luvulla ja sana "primetime" lisättiin erottamaan palkinnot toisistaan.
Primetime Emmyt jaetaan syyskuun puolessavälissä ennen television syyskauden alkua. Vuosina 2006 ja 2010 Emmyt pidettiin poikkeuksellisesti jo elokuun lopussa NFL-jalkapallon alkaessa syyskuussa.
Primetime Emmyt jaetaan kahdessa eri gaalassa. Ensimmäisessä seremoniassa myönnetään palkinnot lähinnä taiteellisesta työstä, kuten kuvauksesta, puvustuksesta ja äänityksestä. Toisessa palkitaan näyttelijät, käsikirjoittajat, ohjaajat ja parhaat sarjat sekä televisioelokuvat.
Vuoden 2017 gaala järjestettiin 17. syyskuuta 2017.
Vuoden 2023 Primetime Emmy -palkinnot jaettiin poikkeuksellisesti vasta vuoden 2024 tammikuussa. Alun perin syyskuuksi suunniteltu gaala siirrettiin Hollywoodin käsikirjoittajien ja näyttelijöiden lakkojen takia. Creative Arts Emmy -palkinnot jaettiin 6.–7. tammikuuta 2024, ja 75:s Primetime Emmy -gaala järjestettiin 15. tammikuuta 2024. Seremoniat pidettiin Peacock Theaterissa Los Angelesissa.
Primetime Emmyjen kategoriat

| --- | --- |
 Paras komediasarja  Paras draamasarja  Paras varietee-, musiikki- tai komediasarja  Paras televisioelokuva  Paras minisarja  Ohjaus Paras ohjaus komediasarjassa  Paras ohjaus draamasarjassa  Paras ohjaus varietee-, musiikki tai komediaohjelmassa  Paras ohjaus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa  Käsikirjoitus Paras käsikirjoitus komediasarjassa  Paras käsikirjoitus draamasarjassa  Paras käsikirjoitus varietee-, musiikki- tai komediaohjelmassa  Paras käsikirjoitus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa  Paras tosi-tv-ohjelma  Paras tosi-tv-pohjainen kilpailuohjelma  Paras juontaja tosi-tv-ohjelmassa tai tosi-tv-pohjaisessa kilpailuohjelmassa  Paras tieteissarja  Paras varietee-, musiikki- tai komediaerikoisjakso :  Pääosat Paras miespääosa komediasarjassa  Paras miespääosa draamasarjassa  Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa  Paras naispääosa komediasarjassa  Paras naispääosa draamasarjassa  Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa  Sivuosat Paras miessivuosa komediasarjassa  Paras miessivuosa draamasarjassa  Paras miessivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa  Paras naissivuosa komediasarjassa  Paras naissivuosa draamasarjassa  Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa  Vierailevat Paras vieraileva miesnäyttelijä komediasarjassa  Paras vieraileva miesnäyttelijä draamasarjassa  Paras vieraileva naisnäyttelijä komediasarjassa  Paras vieraileva naisnäyttelijä draamasarjassa  Paras erikoisohjelma