stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Socialistisk Ungdomsfront

| Socialistisk Ungdomsfront SUF |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Tyyppi:  poliittinen nuorisojärjestö
Päämaja:  Studiestræde 24, Kööpenhamina
Toiminta-alue:   Tanska
Jäsenet:  526 (2021)
Puheenjohtaja:  ei ole (kollektiivinen johtoryhmä)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Socialistisk Ungdomsfront (lyh. SUF; suom. Sosialistinen Nuorisorintama) on tanskalainen vasemmistolainen poliittinen nuorisojärjestö. Se syntyi vuonna 2001, kun järjestöt Rebel – Revolutionære Unge Socialister ja Enhedslistens Ungdomsnetværk yhdistyivät. Socialistisk Ungdomsfront on itsenäinen mutta toimii läheisessä yhteistyössä Yhtenäisyyslistan kanssa. Socialistisk Ungdomsfront kuvailee olevansa sosialistinen ja vallankumouksellinen järjestö, mutta vastustaa väkivallan käyttöä vallankumouksessa ja irtisanoutuu kylmän sodan aikaisesta kommunismista.
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut (tanskaksi)
Socialist Party of America

| Socialist Party of America |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1901
Lopetti:  1972
Infobox OKNimi-testi OK: 
Socialist Party of America (SPA) oli Yhdysvalloissa vuosina 1901–1972 toiminut demokraattinen sosialistipuolue. Sen seuraajaksi perustettiin joulukuussa 1972 Yhdysvaltain sosialidemokraattinen puolue.
Historia

SPA syntyi vuonna 1901 Social Democratic Party of America ja Socialist Labor Party of America -puolueiden yhdistyessä. Sen suosio oli suurimmillaan 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä. Vuosina 1912 ja 1920 presidentinvaaliehdokkaana ollut Eugene V. Debs sai molemmilla kerroilla lähes miljoona ääntä. Puolueella oli myös kaksi edustajaa edustajainhuoneessa, Victor L. Berger ja Meyer London, sekä muun muassa yli 100 pormestaria ja lukemattomia alemmissa tehtävissä toimivia viranomaisia. Yhdysvaltain suurista kaupungeista Milwaukeessa oli kolme SPA:ta edustanutta pormestaria 1900-luvun aikana.
Ensimmäisen maailmansodan aikana puoluetta alkoivat repiä sisäiset ristiriidat. SPA:n virallinen kanta oli Yhdysvaltojen sotaan osallistumista vastaan, kuitenkin osa sen jäsenistä kannatti liittymistä. Erimielisyydet johtivat muun muassa loikkauksiin ja jäsenten eroamisiin. Puoluetta hajotti lisää suhtautuminen vuonna 1917 tapahtuneeseen lokakuun vallankumoukseen sekä kahta vuotta myöhemmin perustettuun Kommunistiseen internationaaliin.
1930-luvun alun lamavuosina SPA onnistui jälleen kasvattamaan suosiotaan kuusinkertaisen presidenttiehdokkaan Norman Thomasin johdolla. Vuosikymmenen lopulla suosio kuitenkin kääntyi jälleen laskuun presidentti Franklin D. Rooseveltin toimeenpaneman New Deal -ohjelman sekä Yhdysvaltain kommunistisen puolueen suosion kasvun myötä. Myös ammattiyhdistysliikkeen siirtyminen Demokraattisen puolueen kannattajaksi vähensi sosialistisen puolueen suosiota.
1950-luvun jälkipuoliskolle tultaessa puolueen suosio oli romahtanut jo niin että SPA:n ehdokas Darlington Hoopes sai vuoden 1956 presidentinvaaleissa enää 6 000 ääntä. Lopulta vuonna 1972 linjaristiriitojen repimä puolue vaihtoi nimensä sosiaalidemokraateiksi (Social Democrats, USA). Samalla siitä erosi kaksi pienempää ryhmittymää, Democratic Socialist Organizing Committee ja Socialist Party USA.
Lucile Wheeler

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucile Wheeler |  Lucile Wheeler |  Lucile Wheeler |  |
Maa:   Kanada
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Cortina d'Ampezzo 1956 | Syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bad Gastein 1958 | Syöksylasku |  |
|  Kultaa | Bad Gastein 1958 | Suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Bad Gastein 1958 | Alppiyhdistetty |  |
Lucile Wheeler (s. 14. tammikuuta 1935 Saint-Jovite) on kanadalainen alppihiihdon olympiamitalisti ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Wheeler nousi suksille jo kaksivuotiaana ja oli maansa nuorten mestari 12-vuotiaana. Hänelle tarjottiin mahdollisuutta osallistua vuoden 1950 MM-kisoihin, mutta tuolloin hänen vanhempansa eivät antaneet 15-vuotiaan Wheelerin osallistua. Wheeler osallistui arvokisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1952, jolloin hän kilpaili Oslon olympialaisissa. Tuolloin hän oli pujottelussa kahdeskymmeneskuudes ja kahdeskymmenesseitsemäs sekä suurpujottelussa että syöksylaskussa. Wheeler osallistui olympialaisiin myös Cortina d'Ampezzossa 1956. Tuolloin hänet hylättiin pujottelussa ja hän oli kuudes suurpujottelussa sekä voitti pronssia syöksystä. Wheeler sai vuoden 1958 MM-kisoista kolme mitalia, kultaa syöksylaskusta ja suurpujottelusta sekä hopeaa alppiyhdistetystä. Wheeler lopetti uransa seuraavana vuonna.
Loimaan työväentalo

| Loimaan työväentalo |
| --- | --- |
 Loimaan työväentalo.
Osoite:  Satakunnantie 57,  32200 Loimaa
Sijainti:  Loimaa
Koordinaatit:  60°51.45′N, 23°02.83′E
Rakennustyyppi:  työväentalo
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Loimaan työväenyhdistys
Omistaja:  Vasemmistoliiton Loimaan kunnallisjärjestö ry
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loimaan työväentalo on Loimaan kaupungin keskustassa sijaitseva työväentalo. Nykyään talon omistaa Vasemmistoliiton Loimaan kunnallisjärjestö ry.
Historiaa

Loimaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1894. Työväentalo rakennettiin vuosina 1905–1907. Aluksi työväenyhdistys vuokrasi tontin ja se lunastettiin omaksi 1950-luvulla. Talo myytiin urheiluseura Loimaan Voimalle 1930-luvulla. Työväenyhdistys lakkautettiin kommunistisena ja työväentalo takavarikoitiin vuonna 1931.
Rakennus

Vuonna 1907 valmistunut talo on palanut monta kertaa. Palojen jälkeen sitä on korjattu ja laajennettu. Vain vuodelta 1957 peräisin olevat piirustukset ovat säilyneet. Talo on peruskorjattu nykyaikaiseksi vuonna 2012. Juhlasalin tanssiparketti on uusittu vuonna 2022. Juhlasalin pinta-ala on 135 m², ja tilaa on 120 hengelle. Ravintolasali on 61 m², ja tilaa on 50 hengelle. Talo on myös esteetön.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalon tupaantuliaisissa marraskuussa 1908 yleisöä oli paikalla kohtalaisesti. Tervehdyspuheessa mainittiin, että työväestön auliin uhrautuvaisuuden avulla talon rakentamisessa olleet vaikeudet on voitettu. Ohjelma oli monipuolinen. Työväentalolla järjestettiin myös luentotilaisuuksia. Esimerkiksi 1912 työväentalolla järjestettiin iltamat, joiden ohjelma sisälsi puhetta, runonlausuntaa, näytelmää, laulua ja tanssia. Vuonna 1931 Sosialidemokraattisen Nuorisoyhdistyksen järjestämät iltamat jouduttiin peruuttamaan, kun paikalle tuli 30 autoa naapuripitäjistä. Loimaan nimismies aikoi pitää asian vuoksi kuulusteluja, katsotaanko työväenyhdistys rikolliseksi kommunistiseksi yhdistykseksi.
Nykyinen käyttö

Taloa käytetään kunnallisjärjestön omassa käytössä ja vuokrataan myös juhla- ja kokouskäyttöön.
Lokki (elokuva)

| Lokki> The Sea Gull |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sidney Lumet
Käsikirjoittaja:  Moura Budberg
Perustuu:  Anton Tšehovin näytelmään Lokki (1896)
Tuottaja:  Sidney Lumet
Säveltäjä:  Mikis Theodorakis
Kuvaaja:  Gerry Fisher
Tuotantosuunnittelija:  Tony Walton
Pääosat:  James Mason Vanessa Redgrave Simone Signoret David Warner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sydney Lumet Productions Warner Brothers/Seven Arts
Ensi-ilta:   22. joulukuuta 1968  joulukuussa 1969
Kesto:  141 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lokki (engl. The Sea Gull; Isossa-Britanniassa myös Chekov’s The Sea Gull) on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Sidney Lumetin ohjaama ja tuottama brittiläis-yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat James Mason, Vanessa Redgrave, Simone Signoret ja David Warner. Elokuvan käsikirjoituksen sovitti Moura Budberg Anton Tšehovin näytelmän Lokki (1896) pohjalta. Lokki sijoittuu 1800-luvun lopun Venäjän maaseudulle, jossa joukko ihmisiä viettää kesäpäiviä huvilalla.
Lokki kuvattiin Ruotsissa, Sundbybergissä sijaitsevilla studioilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Sydney Lumet Productions ja Warner Brothers/Seven Arts. Lokki sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 22. joulukuuta 1968, ja Ison-Britannian ensi-ilta oli joulukuussa 1969. Elokuvan levittäjinä olivat Warner Brothers/Seven Arts Yhdysvalloissa ja Warner-Pathé Isossa-Britanniassa. Lokki jäi Eileen Herlien viimeiseksi elokuvaksi. Warner Bros. Digital Distribution julkaisi elokuvan DVD:nä 27. marraskuuta 2012.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Mason  | … |  Boris Trigorin, kirjailija   |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Nina Zaretšnaja, tilanomistajan tytär   |
|  Simone Signoret  | … |  Irina Arkadina, näyttelijätär   |
|  David Warner  | … |  Konstantin Treplev, näyttelijättären poika   |
|  Harry Andrews  | … |  Pjotr Sorin, näyttelijättären veli   |
|  Denholm Elliott  | … |  Jevgeni Dorn, lääkäri   |
|  Eileen Herlie  | … |  Polina Andrejevna, tilanhoitajan vaimo   |
|  Alfred Lynch  | … |  Semjon Medvedenko, opettaja   |
|  Ronald Radd  | … |  Ilja Šamrajev, tilanhoitaja   |
|  Kathleen Widdoes  | … |  Maša, tilanhoitajan tytär   |
|  Frej Lindqvist  | … |  Jakov, renki   |
|  Karen Miller  | … |  sisäkkö   |
Aiheesta muualla

Lokki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lokki Elonet.
Lokki AllMoviessa. (englanniksi)
Lokki TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Special Boat Service

Special Boat Service on Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien erikoisjoukko, joka rinnastuu maavoimien erikoisjoukkoon SAS (Special Air Service). Myös SBS:n tehtävät ovat pitkältä samat kuin SAS:n eli erikoistiedustelu, iskuosastotoiminta ja terrorisminvastaiset operaatiot, joskin merellisellä painotuksella. SBS on osallistunut Yhdistyneen kuningaskunnan kaikkiin sotilaallisiin konflikteihin toisesta maailmansodasta lähtien mukaan lukien Afganistanin ja Irakin sodat 2000-luvulla.
SBS:n juuret ovat toisen maailmansodan aikaisissa Britannian armeijan merellisissä kommandoyksiköissä, joista ensimmäinen oli vuonna 1940 perustettu Special Boat Section. Nämä yksiköt kuitenkin lopetettiin toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1951 Britannian kuninkaallinen merijalkaväki (Royal Marines Commando) perusti yksikön nimeltä Special Boat Company, joka suoritti Korean sodassa tiedustelu- ja tuhoamistehtäviä Pohjois-Korean rannikolla ja pohjoiskorealaisten joukkojen selustassa. Kun yksikön tehtäviin lisättiin terrorisminvastaiset operaatiot merellä, sen nimeksi vaihdettiin vuonna 1974 Special Boat Squadron. Falklandin sodassa vuonna 1982 SBS operoi argentiinalaisten joukkojen selustassa samaan tapaan kuin SAS.
Vuonna 1987 yksikön nimeksi tuli Special Boat Service kun se liitettiin yhdessä SAS:n kanssa Britannian erikoisjoukkojen yhteisen johdon alaisuuteen (DSF, Director Special Forces).  Alun perin SBS oli osa Britannian kuninkaallista merijalkäväkeä, jonka riveistä sen sotilaat rekrytoitiin. SBS:n sotilaat käyttävät yhä kuninkaallisen merijalkaväen vihreää barettia, mutta vuonna 2003 SBS vaihtoi vihreään barettiinsa kuninkaallisen merijalkaväen "Per Mare Per Terram"-merkin tilalle oman "By Strength and Guile"-merkkinsä. Samoihin aikoihin SBS ryhtyi rekrytoimaan vapaaehtoisia kaikista Britannian asevoimien yksiköistä, joskin suurin osa SBS:n sotilaista tulee yhä kuninkaallisesta merijalkaväestä.
Aiemmin SBS:llä oli omat valintatestit, mutta nykyisin SBS:llä ja SAS:lla on yhteinen 27 viikkoa kestävä valintaprosessi, jonka läpäistyään SBS:n sotilaiden tulee suorittaa vielä useita kuukausia kestävä "Swimmer Canoeist"-kurssi. SBS:n operatiivinen vahvuus on noin 200-250 sotilaista, jotka kaikki ovat saaneet taistelusukeltajan koulutuksen sekä HALO/HAHO (high altitude low opening / high altitude high opening) -laskuvarjohyppykoulutuksen.
Live: In the Shadow of the Blues

| Live: In the Shadow of the Blues Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2003–2006
 Julkaistu: 24. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): David Coverdale, Doug Aldrich, Michael McIntyre
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 131.27
 Levy-yhtiö: SPV
Whitesnaken muut julkaisut
| Definitive Collection 2006 | Live: In the Shadow of the Blues 2006 | Good to Be Bad 2008 |
Live: In the Shadow of the Blues on Whitesnaken livealbumi vuodelta 2006. Se sisältää myös neljä uutta studiokappaletta.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Bad Boys – 6.22  (säv. David Coverdale, John Sykes)  Slide It In – 5.11  (säv. Coverdale)  Slow An' Easy – 6.54  (säv. Coverdale, Micky Moody)  Love Ain't No Stranger – 4.31  (säv. Coverdale, Mel Galley)  Judgement Day – 5.33  (säv. Coverdale, Adrian Vandenberg)  Is This Love – 4.57  (säv. Coverdale, Sykes)  Blues for Mylene – 3.31  (säv. Doug Aldrich)  Snake Dance – 2.03  (säv. Coverdale, Aldrich)  Crying in the Rain – 5.46  (säv. Coverdale)  Ain't No Love in the Heart of the City – 8.44  (säv. Michael Price, Dan Walsh)  Fool for Your Loving – 4.51  (säv. Coverdale, Moody, Bernie Marsden)  Here I Go Again – 5.53  (säv. Coverdale, Marsden)  Still of the Night – 8.38  (säv. Coverdale, Sykes) :  CD 2 Burn – Stormbringer – Burn – 8.38  (säv. Coverdale, Ritchie Blackmore, Jon Lord, Ian Paice)  Give Me All Your Love Tonight – 4.27  (säv. Coverdale, Sykes)  Walking in the Shadow of the Blues – 5.10  (säv. Coverdale, Marsden)  The Deeper the Love – 4.31  (säv. Coverdale, Vandenberg)  Ready an' Willing – 5.41  (säv. Coverdale, Moody, Neil Murray, Lord, Paice)  Don't Break My Heart Again – 6.08  (säv. Coverdale)  Take Me with You – 7.51  (säv. Coverdale, Moody)  Ready to Rock – 4.19  (uusi studiokappale, Coverdale, Aldrich)  If You Want Me – 4.09  (uusi studiokappale, Coverdale, Aldrich)  All I Want Is You – 4.12  (uusi studiokappale, säv. Coverdale, Aldrich)  Dog – 3.31  (uusi studiokappale, säv. Coverdale, Aldrich)  Crying in the Rain – 12.25  (erikoispainoksen bonuskappale; Extended Version, säv. Coverdale)
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi: 9/10
Soundi:
Strängnäsin tuomiokirkko

| Strängnäsin tuomiokirkko Strängnäs domkyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Strängnäsin hiippakunta
Seurakunta:  Strängnäsin tuomiokirkko seurakunta
Rakentamisvuosi:  1340-luvulla
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Strängnäsin tuomiokirkko (ruots. Strängnäs domkyrka) on tuomiokirkko Strängnäsin kaupungissa, Södermanlandin maakunnassa, Ruotsissa. Kolmilaivainen, tiilinen kirkkorakennus edustaa arkkitehtuurin goottilaista tyylisuuntaa. Kirkkoon on haudattu muun muassa Ruotsin kuningas Kaarle IX ja valtionhoitaja Sten Sture vanhempi.
Strängnäs oli Södermanlandin piispanistuin ainakin 1100-luvun alusta ja sitä varten piti rakentaa tuomiokirkko. Ensimmäinen kirkko rakennettiin nykyisen kirkon paikalle puusta. Tiilikirkon rakennustyöt aloitettiin vuoden 1260 tienoilla ja se valmistui 1340-luvulla. 1300- ja 1400-luvuilla kirkkoa laajennettiin, kun sinne tehtiin kaksi kuoria ja torni. Muuta lisärakentamista kirkolle ei ole tehty, ainoastaan tulipalojen jälkeen on korjattu tornia ja kattoa.
Kirkontornin yläosa on peräisin 1740-luvulta. Saarnatuoli on puolestaan vuodelta 1789, ja sen on rakentanut ja suunnitellut Pehr Ljung aikakautta hallinneeseen kustavilaiseen tyyliin.
Kirkossa sijaitsee muun muassa Olivecrantz-suvun hautaholvi, jonne on Suomesta siirretty Haminan rauhan jälkeen Reuterholm-suvun Suomeen haudattujen jäsenten arkut, sekä myöhemmin Gustaf Adolf Reuterholm ja Charlotta Malm-Reuterholm.
Kaarle IX:n kruunu, joka kuuluu varastettuihin hautajaisregaaleihin.
Kirkosta varastettiin kesällä 2018 Kaarle IX:n ja hänen puolisonsa Kristiinan hautajaisregaalit. Poliisin mukaan arvoesineet löytyivät helmikuussa 2019. Aftonbladetin mukaan varastettujen esineiden joukossa olleet kaksi kruunua ja valtakunnanomena löytyivät tukholmalaisesta lähiöstä roskakorista. Varkaudesta on pidätetty yksi henkilö.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Catholic Encyclopedia (1913)/Ancient See of Strengnäs on Wikiaineistossa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strängnäsin tuomiokirkko Wikimedia Commonsissa
Strängnäs stift (ruotsiksi)
Turistmål.se (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Strängnäs domkyrka
Käännös suomeksi
Stréfi

Stréfi-kukkula.
| --- | --- |
Sijainti:  Neápoli/Exárcheia, Ateena, Attika, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  150 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Stréfi (kreik. Λόφος Στρέφη, Lófos Stréfi) on kukkula Ateenassa Kreikassa. Sen korkeus on noin 150 metriä merenpinnasta laskettuna.
Stréfi-kukkulaa.
Kukkula sijaitsee Neápolin ja Exárcheian kaupunginosien rajalla. Sen aiempi nimi oli Anchesmós (Αγχεσµός). Nykyisen nimensä se on saanut alueen maat aiemmin omistaneesta Stréfiksen suvusta. Kukkula muodostaa vehreän puistomaisen alueen muutoin tiheästi rakennetun kaupungin keskellä, ja sillä kasvaa pääasiassa mäntypuita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stréfi Wikimedia Commonsissa
Sipoon vanha kirkko

| Sipoon vanha kirkko Sibbo Sankt Sigfrids kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Sipoon kirkonkylä
Koordinaatit:  60°22′09″N, 025°15′34″E
Rakentamisvuosi:  1450–1454
Suunnittelija:  Pernajan mestari
Materiaali:  harmaakivi
Tyylisuunta:  Gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sipoon vanha kirkko eli Pyhän Sigfridin kirkko (ruots. Sibbo gamla kyrka, Sankt Sigfrid) on Sipoon kirkonkylässä sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on suosittu vihkikirkko kesäisin.
Historia

Kirkko on rakennettu vuosina 1450–1454, ja se on saman tuntemattoman suunnittelijan, niin kutsutun Pernajan mestarin, käsialaa kuin eräät muutkin Itä-Uudenmaan harmaakivikirkot (esimerkiksi Porvoon tuomiokirkko, Pernajan kirkko ja Vantaan Pyhän Laurin kirkko). Kirkko on nimetty Englannista kotoisin olleen pyhimyksen, Pyhän Sigfridin mukaan. Alkuvaiheessa, ennen uskonpuhdistusta se toimi roomalaiskatolisena kirkkona.
Kirkko poikkeaa edellä mainituista osittaisen kaksilaivaisuutensa ja keskiaikaisen maa-kivilattian osalta. Vanha kirkko jäi pidemmäksi aikaa rappeutumaan, kun se hylättiin uuden kirkon valmistuttua vuonna 1885. Vuonna 1914 helsinkiläiset kesäasukkaat perustivat kotiseutuyhdistyksen Sipooseen, joka otti tehtäväkseen pahasti rappeutumaan päässeen vanhan kirkon entisöinnin. Rakennus on entistetty 1930-luvulla, mutta ei kuitenkaan aivan alkuperäiseen asuunsa.
Sipoon vanhan kirkon kellotapuli rakennettiin alun perin puusta. Nykyinen, alaosaltaan kivinen tapuli on rakennettu vuonna 1811.
Kirkko ja kirkon esineistö

Kirkossa on nähtävillä alkuperäisiä maalauksia, jotka on tehty punamultaa ja mustanokea käyttäen. Maalaukset esittävät kristillisiä symboleita ja hahmoja, mutta seasta löytyy myös esikristillisiä maalauksia. Seinillä on vanhan ajan mahtisukujen hautajaisvaakunoita. Alttarin kohdalla on 1500-luvulta peräisin oleva krusifiksi. Alttarin vasemmalla puolella on kirkkoherra Lars Pampineuksen muistotaulu (epitafi). Kirkon sisällä on myös erilaisin kristillisin symbolein koristeltu saarnatuoli ja profeettoja ja apostoleja kuvaavia maalauksia. Eteistilassa on jalkapuu. Kirkon lattia on mukulakiveä.
Kuvia

Kirkkosali
Saarnastuoli ja alttari
Holvien yksityiskohtia
Jalkapuu asehuoneessa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sipoon vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
Sipoon vanha kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Slicks ’n’ Slide

| Slicks ’n’ Slide |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Timo Kauppinen
Julkaisija:  Timo Kauppinen
Julkaistu:  lokakuu 1993
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  MS-DOS, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  ladattavissa internetistä, alkujaan levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Slicks ’n’ Slide on Timo ja Juha Kauppisen kehittämä ylhäältä päin kuvattu ajopeli, jonka ensimmäinen versio julkaistiin sharewarena vuonna 1993. Pelin ideana on ajaa pikkuautoilla kimurantteja ratoja joko tekoälypelaajia tai samalta tietokoneelta pelaavia ihmispelaajia vastaan. Pelin nykyinen versio on 1.5.1.
Suomessa peli tunnetaan yhtenä 1990-luvun suosituimmista yhdellä ruudulla pelattavista moninpeleistä.
Pelaaminen

Pelissä ajettavat radat näkyvät ruudulla kokonaan, joten moninpeli samalta ruudulta toimii hyvin. Slicks ’n’ Slidessa on laaja ajoneuvovalikoima (muun muassa ufo, moottoripyörä ja panssarivaunu), ja ajoneuvovalinta riippuukin usein radan tyypistä. Uusimmissa versioissa on mukana myös aseet ja autojen vaurioituminen.
Slicks ’n’ Slidea pystyy pelaamaan maksimissaan neljä henkilöä samalta näppäimistöltä. Peliin pystyy tekemään omia ratoja kenttäeditorilla.
Slicks ’n’ Slide on edelleen myynnissä internetin kautta. Peli vaatii DOSBoxin toimiakseen 64-bittisellä Windowsilla.
Vastaanotto ja perintö

Slicks ’n’ Slide tunnetaan Suomessa suosittuna yhden ruudun moninpelinä, jollaisia julkaistiin erityisesti 1990-luvulla. Toimittaja Juho Kuorikosken mukaan pelin pelattavuus ei ole kärsinyt vuosien saatossa: se on ”pirullisen yksinkertainen” mutta edelleen koukuttava. Peli on hänen mielestään parhaimmillaan isommalla porukalla pelattuna. Nostalgisissa Slicks ’n’ Slide -pelimuistoissa korostuu erityisesti samalta näppäimistöltä pelaaminen, jolloin pelikokemus oli intensiivisin.
Pelit-lehden Ossi Mäntylahti antoi Slicksille 82 pistettä sadasta. Hän kuvaili sitä kiehtovaksi ja kehui sen suomenkielisyyttä. Moitteita hän antoi aseiden puuttumisesta ja vaikeasti opittavasta ohjattavuudesta. (Aseet lisättiin peliin vasta myöhemmässä versiossa.)
Mikrobitin MBnet-palstalla Jukka O. Kauppinen luonnehti Slicksiä ”klassikko- ja kulttipeliksi etenkin suomalaispiireissä”, ”ihmeellisen vetovoimaiseksi” sekä ”malliesimerkiksi pelattavuuden huipentamisesta”.
Ylhäältä päin kuvattujen ajopelien genre oli suosittu 1990-luvulla. Slicks ’n’ Sliden lähisukulainen on Remedy Entertainmentin Death Rally (1996). Slicks ’n’ Slidesta on julkaistu useita hyvin samankaltaisia klooneja kuten Turbo Sliders ja GeneRally. Uusimpia peliä kunnioittavia julkaisuja on iOS:lle vuonna 2014 julkaistu Drift’n’Drive. Slicks ’n’ Sliden pitkään elinkaareen on vaikuttanut myös rataeditori, jolla fanikunta on tehnyt peliin lisäsisältöä.
Aiheesta muualla

Pelin kotisivu
/ Slicks ’n’ Slide Facebookissa
Slicks ’n’ Slide MobyGamesissa (englanniksi)
Slicks ’n’ Slide Zak.fi:ssä
Still Waters (Breakbotin albumi)

| Still Waters Breakbot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. helmikuuta 2016
 Tyylilaji: elektroninen, pop, rock
 Kesto: 52.00
 Levy-yhtiö: Ed Banger
Breakbotin muut julkaisut
| By Your Side 2012 | Still Waters 2016 |   |
Still Waters on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Breakbotin toinen albumi. Albumin julkaisi Ed Banger Records -levy-yhtiö 5. helmikuuta 2016.
Kappaleet

Back for More – 4.16
Arrested – 3.43
The Sweetest Romance – 3.56
2Good4Me – 4.01
My Toy – 3.47
Get Lost – 4.08
Turning Around – 3.19
Man Without Shadow – 4.55
All It Takes – 4.38
Wet Dream – 2.20
Too Soon – 4.09
In Return – 3.20
Still Waters – 5.28
Arvostelut

AllMusic: