stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabinetin kanslian päähiirestäjä
Luettelo päähiirestäjistä

Luettelo alkaa vuodesta 1924, sitä aiemmat kissat eivät ole tiedossa.
| Nimi | Kauden alku | Kauden loppu | Pääministeri(t) | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Treasury Bill | 1924 | 1924 | MacDonald |  |
| Peter | 1929 | 1946 | Baldwin, MacDonald, Chamberlain, Churchill, Attlee |  |
| Munich Mouser | 1937–1940 | 1943 | Chamberlain, Churchill |  |
| Nelson | 1940-luku | 1940-luku | Churchill |  |
| Peter | 1941–1946 | 1941–1946 | Churchill, Attlee |  |
| Peter II | 1946 | 1946 | Attlee |  |
| Peter III | 1946 | 1964 | Attlee, Churchill, Eden, Macmillan, Douglas-Home |  |
| Peta | 1964 | noin 1976 | Douglas-Home, Wilson, Heath |  |
| Wilberforce | 1970 | 1988 | Heath, Wilson, Callaghan, Thatcher |  |
| Humphrey | 1990 | 1997 | Thatcher, Major, Blair |  |
| Sybil | 2007 | 2009 | Brown |  |
| Larry | 2011 | nykyinen | Cameron, May, Johnson, Truss, Sunak, Starmer |  |
| Freya | 2012 | 2014 | Cameron |  |
Aikajana

Käännös suomeksi
Ensio Rislakki

Suomen Kuvalehden päätoimittaja Ensio Rislakki (vas.) ja toimittaja Leo Tujunen (oik.) arpomassa lukija­kilpailun voittajaa vuonna 1958.
Henrik Ensio Ezechiel Rislakki (vuoteen 1934 Svanberg; 14. helmikuuta 1896 Hausjärvi – 30. tammikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka kirjoitti pakinoita, näytelmiä ja matkakirjoja. Rislakki käytti pakinoitsijana nimimerkkiä Valentin ja kirjailijana salanimeä Heikki Vaanila.
Henkilöhistoria

Rislakki syntyi pastori Hjalmar Svanbergin perheeseen; hänen äitinsä oli Alina Hildéen ja puolisonsa vuodesta 1923  Anna Sofia Pehrsson. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1916 hän opiskeli Leipzigissa 1920-1921. Rislakki työskenteli toimittajana muun muassa Uudessa Suomessa 1922–1927, Suomen Kuvalehdessä 1927–1932 sekä muissa Yhtyneiden Kuvalehtien lehdissä ja erilaisissa kustannustehtävissä 1934–1944. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Suomen Kuvalehden päätoimittajana 1952–1960. 1930-luvulla hän toimi Elokuva-Aitan päätoimittajana, oli perustamassa Seuraa sekä työskenteli sen päätoimittajana. Rislakki palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1952. Myös Rislakin poika, teollinen muotoilija Eero Rislakki palkittiin Pro Finlandialla.  Toimittaja Eeropekka Rislakki on Ensio Rislakin pojanpoika.
Kirjailijanura

Rislakki julkaisi vuodesta 1927 alkaen pakina- ja parodiakokoelmia nimimerkillä Valentin. Valentinin tyyli oli Suomessa ennennäkemätöntä: hän parodioi ja ironisoi kirjallisuuden lajityyppejä kuten muistelmia, rakkauskertomuksia tai historiallisia romaaneja. Nämä sanalliseen leikittelyyn ja satiirisointiin perustuvat parodiat eroavat suuresti hänen pakinoistaan, jotka ovat vakavampia ja jopa synkkämielisiä. Rislakki toimitti laajasta pakinatuotannostaan muun muassa valikoimat Pätkittäin (1939) 55 parasta (1945) ja Ah tuskaa – toiset 55 parasta (1953).  Fiikuksen varjossa (1928) sisältää sivuilla 51-67 muun muassa parodian Mustapukuinen nainen, joka esittää saman aiheen mukamas viiden suomalaisen kirjailijan tyylillä. He ovat Arvi Kivimaa, Simo Penttilä, Bagheera, Pentti Haanpää sekä Kersti Bergroth.
Rislakki oli ahkera matkailija ja kertoi matkustuskokemuksistaan eri puolilla maailmaa useissa matkakirjoissa. Mazamorra (1948) kertoo Etelä-Amerikasta, Tau-wow (1950) Kanadasta ja Tuolla puolen Limpopon (1952) Etelä-Afrikasta. Rislakin kirjat, kuten matkakirjat yleensäkin, olivat suosittuja sodan jälkeisenä aikana, jolloin tavallisilla suomalaisilla ei ollut mahdollisuuksia matkustaa ulkomaille. Rislakki aloitti matkakirjailijana  parodialla Sankarimatkailija (1930), jossa maailmanympärimatkailijan kertomus on moneen kertaan kuvitettu yhdellä epäselvällä valokuvalla, joka on Rislakin otos Helsingin Eteläsatamasta. Välillä sen nimenä on Intianmeri ilta-auringon valossa, välillä Atlantin valtameri aamuauringon valossa.
Rislakki on tunnettu myös näytelmäkirjailijana ja elokuvakäsikirjoittajana. Hänen suosittuihin huvinäytelmiinsä kuuluvat muun muassa Tapahtui kaukana (1937) Ruma Elsa (1949), Kunnioittaen (1952) ja Musta Saara (1957). Kolme edellä mainittua näytelmää on myös filmattu Edvin Laineen toimiessa ohjaajana. Nimimerkillä Valentin Rislakki kirjoitti myös alkuperäiskäsikirjoituksia Suomen Filmiteollisuudelle. Yhdessä Ilmari Turjan kanssa hän laati käsikirjoituksen suosittuun komediaelokuvaan Lapatossu (1937). Elokuvan jatko-osat Lapatossu ja Vinski olympiakuumeessa (1939) sekä Tavaratalo Lapatossu ja Vinski Rislakki kirjoitti itse. Yhdessä Erkki Karun kanssa hän käsikirjoitti Glory Leppäsen ohjaaman elokuvan Onnenpotku (1936). Se oli ensimmäinen suomalaisen naisohjaajan tekemä elokuva.
Teoksia > Kirjoja

Rislakki oli tuottelias kirjailija, ja hän julkaisi useita teoksia lähes vuosittain:
Aikaihmisten kuvakirja, 1927
Uninen, mutta onnellinen: Novelliparodioja, Gummerus 1928
Fiikuksen varjossa, Gummerus 1928
Miranoco, 1928
Musta kilpa-auto, 1928
Herra Mac Kee matkustaa Suomessa, 1929
Myöhästynyt valtamerilaiva, 1929
Sankarimatkailija, Otava 1930
Tie taivaan portille: hiljaisten hetkien tarina. Otava 1931 (salanimellä Henrik Vaanila)
Tutu, esitetty 1931
Annoksittain: Pakinoita, Otava 1932
Lapin kullanetsijät, 1932
Melkein vakavaa, 1933
Langarcian kadonnut prinssi, 1933
Ei pidä ajatella: Haaveellisen maisterin päiväkirja, Otava 1934
Amerikkalaisen kadonneet jalokivet, 1935
Pikajuna II, 45, 1937
Tapahtui kaukana, 1937
Tuskat ja tunteet: Nuoren tuomarin tunnustuksia, Otava 1938
Pätkittäin: Pakinoita, Otava 1939
Lapatossun juttuja, Otava 1940
Syntynyt terve tyttö, esitetty 1940, ilmestyi 1941
Tipottain: Pakinoita, Otava 1941
Jokamiehen kalastus, 1941
Uusia Lapatossun juttuja, Otava 1942
Hyppelevät sormet: Pakinoita, Otava 1943
Kuuden elämän saari, 1944
55 parasta: Valikoima kertomuksia, pakinoita ja parodioita, Otava 1945
Rakas Wenander, 1946
Ah tuskaa: Toiset 55 kertomusta, pakinaa ja parodiaa, Otava 1953
Pappilan häijy poika, Otava 1961
Valentinin pakinoita: 100 valittua, Otava 1965
Teoksia > Elokuvakäsikirjoituksia

Sotainvaliidit ja heidän huoltonsa 2, 1943
Sotainvaliidit ja heidän huoltonsa, 1942
Asessorin naishuolet, 1937
Kalevalan mailta, 1935
Tavaratalo Lapatossu & Vinski, 1940
Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa, 1939
Lapatossu, 1937
Onnenpotku, 1936
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Ensio Rislakki on Wikiaineistossa  Luettelo Ensio Rislakin kirjoittamista lehtiartikkeleista
Liukkonen, Petri: Valentin. Kuusakosken kaupunginkirjasto.
Ensio Rislakki. Eliaskirjailijat.
Rislakki, Ensio hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ilmari Turja | Suomen Kuvalehden päätoimittaja 1952–1960 | Seuraaja: Leo Tujunen |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Tunturikiuru

| Tunturikiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Äärimmäisen uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Sarvikiurut Eremophila
Laji::  alpestris
Kaksiosainen nimi
 Eremophila alpestris  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Tunturikiuru Wikispeciesissä   Tunturikiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tunturikiuru (Eremophila alpestris) on pohjoisen pallonpuoliskon varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 14–17 cm, siipien kärkiväli 30–35 cm ja paino 30–40 g. Jonkin verran pienempi kuin kiuru. Pää on mustan ja keltaisen kirjava. Musta juova päälaen yli kulkee ikään kuin sarviksi pään molemmille puolille. Leveä, musta, puolikuunmuotoinen laikku yli kuvun. Koiras on naarasta suurempi, ja sen pään kuviot ovat selkeämmät.
Esiintyminen

Tunturikiuru esiintyy hyvin laajalla alueella lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla. Se elää suurimmassa osassa Pohjois-Amerikkaa, Keski-Aasiaa ja Siperian pohjoisosia. Maailman populaation kooksi on arvioitu 140 miljoonaa yksilöä. Euroopassa esiintyminen on kaksiosainen: Skandinaviassa Kölivuoristossa, Lapin tuntureilla ja Venäjän Jäämeren rannikkoseudun tundralla, sekä Kaakkois-Euroopan, Lähi- ja Keski-idän sekä Atlasvuoristoissa. Tunturikiurulla on 42 alalajia.
Suomen nykyinen parimäärä on noin 2 (0–10), ja laji on lähes kadonnut maan pesimälinnustosta. Euroopan pesimäkannaksi arvioidaan 6 000 – 18 000 paria.
Tunturikiurumme talvehtinevat Kaakkois- ja Etelä-Euroopassa. Suomessa se on harvinainen talvehtija lähinnä rannikkoseudun rikkaruohokentillä ja ulkosaaristossa. Keväällä se palaa maalis-toukokuussa, syksyllä lähtee loka–marraskuussa.
Ympäristöministeriön päätöksellä (n:o 1209/95) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo. Tunturikiurun ohjeellinen arvo on 3 196 euroa.
Elinympäristö

Tuntureilla, tundralla ja vuoristoseuduilla. Karaistunut kylmänkestävä lintu.
Lisääntyminen

Pesä on maassa hyvässä piilossa. Naaras munii 3–5 tummaa, rusehtavien täplien kauttaaltaan peittämää munaa. Naaras hautoo 10–11 päivää. Poikaset pysyvät pesässä 9–12 vuorokautta ja lentävät 16–18 vuorokauden ikäisinä. Pohjoisilla leveysasteiila lajilla on vain 1 pesye, lämpimämmillä seuduilla 2 pesyettä kesän aikana.
Ravinto

Kesällä hyönteiset ja kasvinosat sekä siemenet, talvella siemenet ja rantojen pikkueläimet.
Aiheesta muualla

Hildén, Olavi 1987: Tunturikiuru katoamassa Suomesta. – Lintumies 2.1987 s. 51–59. LYL.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q207249  Wikispecies: Eremophila alpestris  ABA: horlar  ADW: Eremophila_alpestris  Avibase: 77AFF9B86BC9FEE3  BioLib: 8826  BirdLife: 22717434  BOLD: 9730  BOW: horlar  BTO: bob9780  CoL: 6GFXQ  eBird: horlar  EPPO: EREOAL  EUNIS: 1028  EURING: 9780  Fauna Europaea: 97407  Fauna Europaea (new): 0f44a4cb-7196-4de0-ad55-c089b162fa42  GBIF: 9415596  GNAB: horned-lark  IBC: horned-lark-eremophila-alpestris  iNaturalist: 7294  IRMNG: 11069015  ITIS: 554256  IUCN: 22717434  NatureServe: 2.105501  NBN: NHMSYS0000530737  NCBI: 135430  Neotropical: horlar  Observation.org: 336  ODNR: horned-lark  Paleobiology Database: 368087  Paleobiology Database: 335311  TSA: 6638  WoRMS: 232056  Xeno-canto: Eremophila-alpestris  Laji.fi: MX.32076 
munia Eremophila alpestris flava
Metsästäjäin keskusjärjestö

Metsästäjäin keskusjärjestö oli vuonna 1962 metsästyslain nojalla perustettu järjestö jonka tehtävänä oli turvata metsästyksen jatkuvuus kestävän käytön periaatteiden mukaisesti ja edistää tarkoituksenmukaista metsästystä ja riistanhoitoa. Järjestön laissa määritellyt tehtävät olivat:
Kehittää metsästystä ja riistanhoitoa sekä suorittaa riistanhoidon kokeilua
Edistää metsästystä ja riistanhoitoa koskevaa koulutusta ja neuvontaa
Ohjata ja valvoa riistanhoitopiirien toimintaa
Suorittaa maa- ja metsätalousministeriön määräämät tehtävät
Sekä suorittaa muut sille lain mukaan kuuluvat tehtävät
Suomessa on noin 300 000 metsästäjää joista valtaosa kuului Metsästäjäin keskusjärjestöön. Aktiivisia naismetsästäjiä oli noin 5% järjestön jäsenistä. Järjestö julkaisi Metsästäjä-lehteä. Keskusjärjestön alla toimi 15 riistanhoitopiiriä jotka puolestaan oli jaettu riistanhoitoyhdistyksiin.
Metsästäjäin keskusjärjestö lakkautettiin 1. maaliskuuta vuonna 2011 jolloin se 15 riistanhoitopiirin kanssa yhdistettiin Suomen riistakeskukseksi.
Aiheesta muualla

Suomen riistakeskuksen kotisivut
| n k Suomalaiset julkisoikeudelliset yhdistykset |
| --- | --- |
Nykyiset:  Kalatalousalue  Kauppakamari  Keskuskauppakamari  Liikenneturva  Maanpuolustuskoulutusyhdistys  Metsänhoitoyhdistys  Opiskelijakunta  Osakunta  Paliskunta  Riistanhoitoyhdistys  Suomen Asianajajaliitto  Suomen Punainen Risti  Ylioppilaskunta 
Entiset:  Kriminaalihuoltoyhdistys  Metsästäjäin keskusjärjestö  Metsätalouden kehittämiskeskus Tapio  Raha-automaattiyhdistys  Riistanhoitopiiri  Tilusrauhoitusyhdistys
Bruno Mars

| Bruno Mars |
| --- | --- |
 Bruno Mars vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1985 (ikä 39) Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Bruno Mars
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  pop, alternative hip hop, soul, rock, R&B
Soittimet:  laulu, rummut, kitara, kosketinsoitin, basso, piano
Yhtyeet:  Silk Sonic (2021-), The Hooligans (2010-)
Levy-yhtiöt:  Elektra Records Atlantic Records
Aiheesta muualla
www.brunomars.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Bruno Mars (oik. Peter Gene Hernandez, s. 8. lokakuuta 1985 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. Hän syntyi ja kasvoi Havaijilla. Hän teki levytyssopimuksen vuonna 2009 Atlantic Recordsin kanssa. Hän on julkaissut kolme studioalbumia ja monia menestyneitä kappaleita.
Vuoden 2010 Grammy Awardseissa Bruno Mars oli ehdolla seitsemässä palkintokategoriassa, joista hän voitti parhaan miespuolisen esiintyjän palkinnon.
Soolouransa ohella Bruno Mars kuuluu yhdessä rap-artisti Anderson .Paakin kanssa Silk Sonic -superyhtyeeseen, joka tunnetaan etenkin vuonna 2021 julkaistusta ”Leave the Door Open” -kappaleesta. Duon esikoisalbumi An Evening with Silk Sonic julkaistiin 12. marraskuuta 2021 ja he voittivat heti seuraavan vuoden Grammy-gaalassa kaikki neljä kategoriaa, joissa he olivat ehdolla. Albumista tuli eniten ensimmäinen julkaisuviikon aikana myyty R&B albumi, ohittaen The Weekndin ennätyksen albumillaan Dawn FM
Laulajan ura

Ennen kuin Bruno Marsista tuli menestynyt sooloartisti, hän oli sanoittanut monia kappaleita, kuten Flo Ridan esittämän ”Right Round” -kappaleen, K’naanin esittämän ”Wavin’ Flag” -kappaleen ja Cee Lo Greenin esittämän ”Fuck You!” -kappaleen.
Mars nousi suuren yleisön tietoisuuteen laulettuaan B.o.B:n esittämällä ”Nothin’ on You” -kappaleella ja Travie McCoyn esittämällä ”Billionaire”-kappaleella. Molemmat kappaleet ovat myyneet Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa. Marsin EP, It’s Better If You Don’t Understand julkaistiin toukokuussa 2010. Marsin ensimmäinen studioalbumi Doo-Wops & Hooligans julkaistiin digitaalisesti 4. lokakuuta ja fyysisesti 5. lokakuuta 2010. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan kolmanneksi. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Just the Way You Are”, joka ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Billboard Hot 100 -listan ykköseksi. Toisena singlenä julkaistiin ”Grenade”, ja kolmantena singlenä ”The Lazy Song”.
Diskografia > Soolojulkaisut > Studioalbumit

| Vuosi | Albumi |
| --- | --- |
2010: Doo-Wops & Hooligans Julkaistu: 4. lokakuuta 2010  Levy-yhtiö: Atlantic Records, Elektra Records
2012: Unorthodox Jukebox Julkaistu: 11. joulukuuta 2012  Levy-yhtiö: Atlantic Records, Elektra Records
2016: 24K Magic Julkaistu: 18. marraskuuta 2016  Levy-yhtiö: Warner Music
Diskografia > Soolojulkaisut > Singlet

| Vuosi | Kappale | USA | AUS | CAN | IRL | JPN | NL | NZ | SWE | UK | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ”The Other Side” | — | — | — | — | — | — | — | — | — | It's Better If You Don't Understand (EP) |
| 2010 | ”Just the Way You Are” | 1 | 1 | 1 | 1 | 14 | 1 | 1 | 2 | 1 | Doo-Wops & Hooligans |
| 2010 | ”Grenade” | 1 | 1 | 1 | 1 | — | 1 | 1 | — | 1 | Doo-Wops & Hooligans |
| 2011 | ”The Lazy Song” | 4 | 6 | 6 | 4 | — | 4 | 3 | — | 1 | Doo-Wops & Hooligans |
| 2011 | ”Marry You” |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Doo-Wops & Hooligans |
| 2012 | ”Locked Out of Heaven” |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Unorthodox Jukebox |
| 2016 | ”24K Magic” |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 24K Magic |
Diskografia > Silk Sonic

An Evening with Silk Sonic (2021)
Diskografia > Vierailevana artistina

| Vuosi | Kappale | USA | AUS | CAN | DEN | GER | IRL | NL | NZ | SWI | UK | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ”Nothin’ on You” (B.o.B feat. Bruno Mars) | 1 | 3 | 10 | 24 | 22 | 7 | 1 | 5 | 28 | 1 | B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray |
| 2010 | ”Billionaire” (Travie McCoy feat. Bruno Mars) | 4 | 5 | 12 | 8 | 16 | 2 | 1 | 2 | 14 | 3 | Lazarus |
| 2011 | ”Lighters” (Bad Meets Evil featuring Bruno Mars) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Hell: The Sequel |
| 2011 | ”Mirror” (Lil Wayne feat. Bruno Mars) | 16 | 26 | 44 | 12 |  | 21 | 14 | 37 | 15 | 17 |  |
| 2014 | ”Uptown Funk” (Mark Ronson) | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 | Uptown Special  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bruno Marsin kotisivut
Bruno Mars MySpacessa
Bruno Mars Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef  Te Papa (New Zealand)
HMS Portland (F79)

| HMS Portland |
| --- | --- |
 HMS Portland

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Marconi Marine, Clyde
Kölinlasku:  14. tammikuuta 1998
Laskettu vesille:  15. toukokuuta 1999
Palveluskäyttöön:  3. toukokuuta 2001
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 900 t
Pituus:  133 m
Leveys:  16,1 m
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  2 x Rolls-Royce Spey SM1A -kaasuturbiinia (23 190 kW) Risteilymoottori: 4 x GEC-Alsthom Paxman Valenta 12CM yht. 2 980 kW
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  185
Aseistus
Aseistus:  1 x GWS26 Sea Wolf 2 x Boeing Harpoon 2 x kaksiputkista 324 mm sukellusvenetorpedoputkea Stingray-torpedoille 1 x 114 mm Mk.8 2 x 30 mm DS30M 2 x Minigun 4 x GPMG-konekivääriä 1 x Westland Lynx HMA8
HMS Portland (viirinumero F79)  on Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin helmikuussa 1996 Scotsounista Yarrow Shipbuildersilta, joka oli vuodesta 1985 alkaen Marconi Marine (YSL). Köli laskettiin 14. tammikuuta 1998. Alus laskettiin vesille 15. toukokuuta 1999 kumminaan Lady Heather Brigstocke ja otettiin palvelukseen 3. toukokuuta 2001.
Palvelus

Vuonna 2007 alus oli seitsemän kuukautta Karibianmerellä, jolloin sen miehistö takavarikoi 3,5 tonnia kokaiinia Yhdysvaltain rannikkovartioston kanssa. Se myös avusti hurrikaani Deanin jälkeisissä avustustöissä Belizessä.
Alus oli 2018-2020 Babcock Internationalin Frigate Refir Complexin tiloissa Devonportissa modernisoitavana.
Alus saapui 20. joulukuuta 2024 Devonportiin Norjasta, missä sille asennettiin Naval Strike Missile (NSM) -ohjukset. Alus oli matkan aikana myös Haakonsvernissa järjestelmän toimittajan Kongsberg Defence & Aerospacen ja tilaajan koeajoissa. Kotimaahan palannut alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.
HMS Iron Duke (F234)

| HMS Iron Duke |
| --- | --- |
 HMS Iron Duke

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1988
Laskettu vesille:  2. maaliskuuta 1991
Palveluskäyttöön:  20. toukokuuta 1993
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 900 t
Pituus:  133 m
Leveys:  16,1 m
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  2 x Rolls-Royce Spey SM1A -kaasuturbiinia (23,19 MW) Risteilymoottori: 4 x GEC-Alsthom Paxman Valenta 12CM yht. 2 980 kW
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  185
Aseistus
Aseistus:  1 x GWS26 Sea Wolf 2 x Boeing Harpoon 2 x kaksiputkista 324 mm sukellusvenetorpedoputkea Stingray-torpedoille 1 x 4,5" Mk.8 2 x 30 mm DS30M 2 x Minigun 4 x GPMG-konekivääriä 1 x Westland Lynx HMA8
HMS Iron Duke (viirinumero F234)  on Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 11. heinäkuuta 1988 Scotsounista Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin saman vuoden lopulla 12. joulukuuta. Se laskettiin vesille 2. maaliskuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 20. toukokuuta 1993.
Palvelus

Vuonna 2000 alus kuului Sierra Leonen sisällissotaa valvovaan Britannian kuninkaallisen laivaston osastoon, jonka muut alukset olivat HMS Illustrious, HMS Ocean, HMS Argyll, HMS Chatham sekä neljä Royal Fleet Auxiliaryn emälaivaa. Iron Duke vapautti syyskuussa Argyllin, joka palasi kotimaahan.
Alus oli vuonna 2024 yli 200 päivää merellä kuten 11 kertaa seurannut Pohjanmerellä tai Kanaalissa Venäjän laivaston aluksia ja lentotukialusosaston suojaustehtävissä. Marraskuun puolivälistä alus oli Itämerellä ja Suomen/Pohjanlahdella Naton laivasto-osastossa Freezing Winds harjoituksessa. JEF kokouksessa ollut pääministeri Sir Keir Starmer nousi Tallinnassa alukselle. Alus saapui perjantaina 20. joulukuuta 2024 Devonportiin Virosta, mistä se oli lähtenyt kolme päivää aiemmin tiistaina.
Pariisin ilmastosopimus

| Pariisin ilmastosopimus |
| --- | --- |

Allekirjoitettu:  12. joulukuuta 2015
Kielet:  arabia, kiina, englanti, ranska, venäjä, espanja
Voimaantulopäivä:  22. huhtikuuta 2016
Osapuolet
Ratifioijat:  194 valtiota + EU
Pariisin ilmastosopimus on 12. joulukuuta 2015 hyväksytty kansainvälinen sopimus, jonka tavoitteena on ilmastonmuutoksen hidastaminen. Pariisin ilmastokokoukseen osallistui 195 Yhdistyneisiin kansakuntiin kuuluvaa maata. Sopimuksen voimaanastumiseen tarvittiin vähintään 55 maata, jotka tuottavat vähintään 55 prosenttia maailman kasvihuonepäästöistä. Sopimus astui voimaan 22. huhtikuuta 2016.
Sopimuksen sisältö

Sopimuksessa ilmaston lämpötilan nousu rajataan 1,5 asteeseen esiteolliseen aikaan verrattuna. Sopimuksessa myös sovittiin kehittyneiden maiden ilmastorahoituksesta kehitysmaille, joskin Kiina onnistui torjumaan itseään velvoittavan osallistumisen rahoitukseen. Kaikkein haavoittuneimmille maille voidaan myös myöntää vahingonkorvauksia. Sopimusta tarkastellaan uudelleen viiden vuoden välein.
Sopimuksessa annetut päästötavoitteet ja sitoumukset eivät kuitenkaan ole riittäviä vaaditun enintään 1,5 asteen lämpemisen kanssa, vaan sopimuksessa maat sitoituvat pyrkimään saavuttamaan päästöjensä huippukohdan mahdollisimman nopeasti ja pääsemään lasku-uralle.
Sopimuksen keskeinen rahoitusmekanismi on Vihreä ilmastorahasto.
Osapuolet

Helmikuuhun 2023 mennessä yhteensä 194 valtiota ja Euroopan unioni ovat ratifioineet sopimuksen tai liittyneet siihen. Näihin lukeutuvat myös Kiina ja Yhdysvallat, jotka ovat ilmastosopimuksen jäsenmaiden kaksi suurinta hiilidioksidipäästöjen aiheuttajamaata. Yhteensä kaikki allekirjoittajaosapuolet edustavat 98 % maailman hiilidioksidipäästöistä.
Yhdysvaltain presidentti Donald Trump ilmoitti kesäkuussa 2017, että Yhdysvallat vetäytyy sopimuksesta. Trumpin seuraaja presidentti Joe Biden palautti Yhdysvallat sopimukseen tammikuussa 2021.  Trumpin astuttua valtaan uudelleen 2025 tammikuussa, Yhdysvallat vetäytyi sopimuksesta uudelleen.
Turkki ei ole ratifioinut sopimusta. Iran on allekirjoittanut sopimuksen, mutta ei ratifioinut sitä.
Syyria ja Nicaragua eivät ole mukana sopimuksessa. Syyria käy sisällissotaa. Nicaraguan mukaan sopimus ei ole riittävän kunnianhimoinen ehkäistäkseen ilmaston lämpenemistä.
Vaatimukset

Vuonna 2018 maailman kokonaispäästöt olivat 55,3 Gt CO2e ja niiden odotetaan kasvavan 60 gigatonniin CO2e vuonna 2030. Tällä vauhdilla maailmanlaajuinen keskilämpötila nousee vuoteen 2100 mennessä 3,5°C. Pariisin ilmastosopimuksessa asetetun 1,5°C rajan saavuttamiseksi maailman päästöjen olisi supistuttava keskimäärin 7,6 prosenttia vuodessa välillä 2020–2030, ja vuonna 2030 niiden määrä olisi laskettava 25 gigatonniin CO2e. 2°C rajan saavuttamiseksi päästöjen olisi supistuttava 2,7 prosenttia vuodessa välillä 2020–2030, ja vuoden 2030 päästöraja olisi tällöin 41 gigatonnia.