stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alma Suppanen

| Alma Suppanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. tammikuuta 1858 Jokioinen
Kuollut: 24. tammikuuta 1937 (78 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kääntäjä
Puoliso:  Aatto Suppanen
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alma Erika Henriette Suppanen, o. s. Bonsdorff (25. tammikuuta 1858 Jokioinen – 24. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä A-a. Hän oli naimisissa vuodesta 1882 suomentaja ja kirjailija Aatto Suppasen kanssa.
Suppanen suomensi muun muassa Björnstjerne Björnsonin, Fredrika Bremerin ja Alexander Friedrich Franz Hoffmannin teoksia. Hän käänsi suomeksi myös keittokirjoja sovittaen niitä tarvittaessa suomalaisiin oloihin. Alma Suppanen suomensi kaikkiaan noin 30 kaunokirjallista teosta. Useimmat niistä julkaistiin ensin Uusi Suometar-lehden nurkkanovelleina ja sitten myytiin kustantajille, etupäässä K. E. Holmille tai G. W. Edlundille sekä myös Yrjö Weilinille. Alma Suppanen suomensi ruotsalaisia, tanskalaisia, saksalaisia ja ranskalaisia teoksia.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Alma Suppanen on Wikiaineistossa
Alma Suppasen elämäkerta Kansallisbiografiassa.
Akrobaten

Akrobaten yövalaistuksessa. Taustalla Barcode.
Akrobaten on Oslossa keskusrautatieaseman viereisen ratapihan ylittävä noin 200 metriä pitkä kävelysilta. Silta avattiin huhtikuussa 2011, ja nimi viittaa sen näennäisen heppoiseen rakenteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akrobaten Wikimedia Commonsissa
Akridiini

| Akridiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  260-94-6
PubChem CID:  9215
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C=C3C=CC=CC3=N2
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H9N
Moolimassa:  179,22 g/mol
Sulamispiste:  107 °C
Kiehumispiste:  346 °C
Liukoisuus veteen:  38,4 mg/l (25 °C)
Akridiini C13H9N, on väriaineiden raaka-aine, jota saadaan kivihiilitervasta. Se on heterosyklinen aromaattinen orgaaninen yhdiste, joka tunnetaan karsinogeenisenä aineena. Akridiinin CAS-numero on 260-94-6.
Aiheesta muualla

PubChem: Acridine (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Acridine (englanniksi)
Andrei Jämsä

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrei Jämsä (oikealla) vuoden 2016 EM-kilpailuissa. |  Andrei Jämsä (oikealla) vuoden 2016 EM-kilpailuissa. |  Andrei Jämsä (oikealla) vuoden 2016 EM-kilpailuissa. |  |
Maa:  Viro
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Gifu 2005 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Eton 2006 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Aiguebelette 2015 | pariaironelonen |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Marathon 2008 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Varese 2012 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2016 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Plovdiv 2011 | pariaironelonen |  |
Andrei Jämsä (s. 14. helmikuuta 1982 Pärnu) on virolainen soudun olympiamitalisti ja Euroopan-mestari. 185 senttimetriä pitkä ja 95 kilogrammaa painava Jämsä edustaa Pärnu Sõudeklubia.
Jämsä saavutti olympiapronssia pariaironelosesta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Hän on osallistunut myös vuosien 2004, 2008 ja 2012 kesäolympialaisiin. MM-kilpailuista Jämsällä on kolme pariaironelosen pronssia. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean, jokaisen mitalin pariaironelosesta.
Andrei Kabanov

| Andrei Kabanov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Andrei Anatolevitš Kabanov
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1983 (ikä 41) Uljanovsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  182 cm
Paino:  68 kg
Seura:   Lokomotiv, Orenburg
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1999 | Volga, Uljanovsk |  |  |
| 1999-2000 | Lokomotiv, Orenburg |  |  |
| 2000-2002 | Volga, Uljanovsk |  |  |
| 2002–2004 | Cheremsan, Dimitrovgrad |  |  |
| 2004–2005 | Universal, Saratov |  |  |
| 2005–2005 | AMNGR, Murmansk |  |  |
| 2006–2007 | Volga, Uljanovsk |  |  |
| 2007–2010 | Universal, Saratov |  |  |
| 2007–2008 | Dynamo Syktyvkar |  |  |
| 2008–2009 | Volga, Uljanovsk |  |  |
| 2010–2011 | Vympel, Koroljov |  |  |
| 2011–2013 | Universal, Saratov |  |  |
| 2013– | Lokomotiv, Orenburg |  |  |
Maajoukkue
|  | Valko-Venäjä | 5 | (15) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. huhtikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. huhtikuuta 2015.
Andrei Anatolevitš Kabanov (ven. Андрей Анатольевич Кабанов, s. 2. maaliskuuta 1977 Uljanovsk) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Lokomotiv Orenburgia ja omaa niin Venäjän kuin Valko-Venäjänkin kansalaisuuden.
Kabanovin kasvattajaseura on Uljanovskin Volga, jossa hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1994-1999. Sen jälkeen hän on pelannut Volgan lisäksi useissa seuroissa pääosin toisekis korkeinta sarjatasoa. Seuroja ovat olleet Lokomotiv Orenburg, Cheremsan Dimitrovgrad, Universal Saratov, Murmansk, Syktyvkar ja Vympel Korolojov.
Kabanov edusti 2015 MM-kisoissa Valko-Venäjää ja voitti kisojen maalipörssin 15 maalilla.
Ambroise Ouédraogo

Ambroise Ouédraogo (vasemmalla) vuonna 2019.
Ambroise Ouédraogo (s. 15. joulukuuta 1948) on roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ouagadougouhun 29. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Niameyn vihkipiispaksi sekä Severianan titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1999. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. syyskuuta Francis Arinze, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Guy Armand Romano.
13. maaliskuuta 2001 Ouédraogo sai nimityksen Maradin piispaksi.
Aldi

|  |
| --- | --- |
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aldin toimintamaat Euroopassa. Oranssi: Aldi Süd; sininen: Aldi Nord
Kuva Aldi Nordin liikkeen sisältä vuonna 2015.
Aldi (lyhennys sanoista ALbrecht DIskont) on saksalainen halpakauppaketju, jonka juuret juontavat vuonna 1913 perustettuun elintarvikeliikkeeseen. Aldi on Saksan suurin ja yksi maailman suurimmista halpakauppaketjuista. Sillä on noin 7 600 liikettä yhteensä 15 eri maassa. Aldi-konserni jakautuu kahtia pohjoiseen Aldi-Nordiin (Pohjois-Saksa, Belgia, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Puola, Portugali ja Espanja) ja eteläiseen Aldi-Südiin (Etelä-Saksa, Australia, Itävalta, Irlanti, Slovenia, Sveitsi, Iso-Britannia ja Yhdysvallat). Aldin pääkilpailija on toinen saksalainen halpakauppaketju Lidl.
Ketjun menestyksen luojat olivat veljekset Karl ja Theo Albrecht. Heidän äitinsä Anna Albrecht perusti vuonna 1913 elintarvikeliikkeen. Pojat ottivat sen haltuunsa vuonna 1946 ja ryhtyivät laajentamaan sitä ketjuksi niin, että vuonna 1960 ketjuun kuului jo 1 913 myymälää.
1960-luvulla Theo kontrolloi Pohjois-Saksan myymälöitä ja Karl Etelä-Saksan myymälöitä. Ketju jakaantui kahtia Nord- ja Süd-osiin, koska 1960-luvun puolivälissä veljeksille muodostui kiista savukkeiden myymisestä. Nord myy savukkeita ja Süd ei myy savukkeita.
Aldi pyrkii laajentumaan voimakkaasti Yhdysvalloissa, tavoitteena tulla myymälämäärällä mitattuna kolmanneksi suurimmaksi ruokakauppaketjuksi. Aldilla on Yhdysvalloissa 1800 myymälää ja tarkoituksena avata 800 uutta myymälää. Vuonna 2022 myymälöitä olisi 2500.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aldi Wikimedia Commonsissa
Angie Diaz

| Angie Diaz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. syyskuuta 1988 (ikä 36)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Vida Rocca (Power Rangers: Mystic Force)
Aiheesta muualla
IMDb 
Angie Diaz (s. 11. syyskuuta 1988) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Vida Roccana televisiosarjassa Power Rangers: Mystic Force. Hänellä oli myös pieni rooli Nicolas Cagen näyttelemässä elokuvassa Tieto vuonna 2009.
Angie Harmon

| Angie Harmon |
| --- | --- |
 Angie Harmon vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1972 (ikä 52) Highland Park, Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Aiheesta muualla
angie-harmon.com
IMDb 
Elonet
Angela Michelle ”Angie” Harmon (s. 10. elokuuta 1972 Highland Park, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Harmon tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Baywatch Nights, Kova laki ja Rizzoli & Isles.
Alexis Lillja

Alexis Alfonso Lillja (s. 1. heinäkuuta 1884 Pietari – 9. toukokuuta 1949 Marian sairaala, Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, ruotsalaisen kauppakorkeakoulun lehtori ja toimittaja.
Lillja pääsi ylioppilaaksi 1909 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1919 ja filosofian maisteriksi 1930 sekä väitteli filosofian tohtoriksi 1948, kiitosta saaneen väitöskirjan aiheena oli Suomen kenraalikuvernöörinä 1800-luvulla toiminut Arseni Zakrevski. Lillja toimi lehtimiehenä vuodesta 1905 ensin Fyrenissä ja vuodesta 1907 Hufvudstadsbladetissa. Tämän jälkeen hän oli toimitussihteerinä ja teatteriarvostelijana Östra Finland-lehdessä, jossa lehdessä ollessaan hänet tuomittiin vankeusrangaistukseen majesteettirikoksesta. Lillja oli 1912–1916 Jacobstad-lehden toimittajana ja 1919–1932 hän oli Hufvudstadsbladetissa Venäjän ja Baltian maiden osaston hoitajana sekä 1932–1945 lehden artikkeliosaston toimittajana. Lillja kirjoitti lehden pääkirjoituksia vuosina 1933–1941. Lillja toimi lisäksi opettajana Pietarsaaren reaalikoulussa 1912–1915, Nya Svenska Läroverket-koulussa Helsingissä vuodesta 1916 seka 1917–1927 venäjänkielen ja venäläisen kauppakirjeenvaihdon opettajana  Helsingissä ruotsalaisessa ylemmässä kauppaopistossa. Vuodesta 1927 alkaen Lillja oli ruotsalaisen kauppakorkeakoulun venäjänkielen lehtorina.
Lillja asui Haagan kauppalassa ja oli Haagan kauppalanvaltuuston jäsenenä 1929–1945 sekä kauppalan hallituksen jäsenenä vuodesta 1932–1945. Hän kuului myös kauppalan järjestyslautakuntaan ja kansakoulun johtokuntaan.
Julkaisuja

Nimellä Alexis A. Lillja:
Arsenjij Andrejevitj Zakrevskij: Finlands generalguvernör 11.IX.1823-1.XII.1831: en biografisk studie, Helsingin yliopiston väitöskirja. Historiallisia tutkimuksia 32. Suomen historiallinen seura, Helsingfors 1948
Aleksander Zniszczoł

Aleksander Zniszczoł vuonna 2017.
Aleksander Zniszczoł (s. 8. maaliskuuta 1994 Cieszyn, Puola) on puolalainen mäkihyppääjä, joka edustaa KS Wisła Ustronianka -seuraa.
Mäkihypyn maailmancupissa Zniszczoł kilpaili ensimmäisen kerran Oberstdorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Zakopanessa tammikuussa 2012 oltuaan yhdeksäs. Hän on sijoittunut kuudenneksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2020. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintopallisijansa sijoittuessaan kolmanneksi Lahden toisessa kilpailussa maaliskuussa 2024. Kolme viikkoa myöhemmin hän sijoittui Planican päätösosakilpailussa kolmanneksi. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Puolan joukkueen mukana kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 2012.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011 Zniszczoł voitti kultaa joukkuekisassa Puolan joukkueessa. Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 hän saavutti hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa sekä joukkuemäessä. Myös vuonna 2013 Liberecissä hän saavutti joukkuemäen hopeaa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli normaalimäessä 20:s, suurmäessä 23:s ja joukkuemäessä neljäs. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 12:nneksi.
Aldershot

| Aldershot Aldershot |
| --- | --- |
 Arkkienkeli Mikaelin kirkko rakennettiin 1100-luvulla.
 fiAldershot 
 51°14′53″N, 0°45′40″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Alue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Hampshire
Kaupunkipiiri:  Rushmoor
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  8 km²
Väestö
Väkiluku (2021):  40 000
Väestötiheys:  4 762 as./km²
 www.rushmoor.gov.uk 
Aldershot on noin 40 000 asukkaan kaupunki Hampshiren kreivikunnassa Englannissa, 55 kilometriä Lontoosta lounaaseen. Kaupunki on suoraan Rushmoorin kaupunkipiirin alaisuudessa eikä sillä ole kunnallista itsehallintoa (unparished area).
Historiallisesti Aldershot on ollut merkittävä sotilaskaupunki ja sitä kutsutaankin lempinimellä ”Home of the British Army”. Sen laitamilla on sotahistoriallinen museo.
Vuonna 1972 Irlannin tasavaltalaisarmeija IRA räjäytti kaupungin varuskunta-alueella autopommin ja kuusi siellä työskentelevää siviiliä kuoli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aldershot Wikimedia Commonsissa
Rushmoorin piirineuvosto, jonka alaisuuteen myös Aldershot kuuluu
History of Aldershot’s Theatres and Music Halls
Aldershotin tattoo. Loistava englantilainen sotilasjuhla, Hakkapeliitta, 04.01.1930, nro 1, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
”Welcome to Aldershot – Home of the British Army”
Ace Combat (pelisarja)

| Ace Combat |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Namco Access Games Project Aces
Julkaisija:  Namco Bandai
Lajityyppi:  lentopeli
Ensijulkaisu:  Air Combat (1993)
Viimeisin julkaisu:  Ace Combat 7: Skies Unknown (2019)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Ace Combat on japanilaisen Namco-pelitalon kehittämä ja tuottama ilmataistelupelisarja. Vaikka peleissä pelaaja ohjastaa hävittäjälentokonetta, sarjan pelit eivät ole lentosimulaattoreita.
Historia

Sarjan ensimmäinen peli oli nimellä Air Combat julkaistu kolikkopeli vuonna 1993.
Ensimmäinen PlayStationille julkaistu peli julkaistiin vuonna 1995 nimellä Ace Combat Japanissa. Peliä markkinoitiin Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa nimellä Air Combat, ja se oli yksi PlayStationin Platinum-sarjan kuudesta alkuperäisestä pelistä.
Ace Combat sai suurta suosiota pelaajien keskuudessa, joten vuonna 1997 sille julkaistiin jatko-osa Ace Combat 2. Peli sisälsi, paitsi tarkemman grafiikan, myös joukon uusia ominaisuuksia kuten tehtävien opastuksen, salaisia karttoja, mahdollisuuden ostaa uusia lentokoneita sekä kolme erilaista loppuratkaisua. Ace Combat 2:sta tuli nopeasti eräs PlayStationin historian suositummista peleistä.
Kolmas ja viimeinen PlayStationille julkaistu Ace Combat oli Ace Combat 3: Electrosphere vuodelta 1999. Muista sarjan peleistä poiketen Ace Combat 3: Electrosphere sijoittui kaukaiseen tulevaisuuteen ja sisälsi suuren joukon kuvitteellisia, futuristisen näköisiä lentokoneita. Tämän vuoksi peli kohtasi ankaraa kritiikkiä Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa aikaisempien pelien faneilta, joskin Japanissa peli oli paljon suositumpi. Pelin japanilainen versio sisälsi hyvin tapahtumarikkaan tarinan, anime-tyylisiä välivideoita, useita loppuratkaisuja sekä 52 tehtävää, mutta länsimaissa julkaisussa versiossa oli ainoastaan 36 tehtävää ja paljon suoraviivaisempi juoni.
PlayStation 2:n ensimmäinen Ace Combat oli Ace Combat 04: Shattered Skies, joka julkaistiin Euroopassa nimellä Ace Combat: Distant Thunder. PlayStation 2:n suuremmat tehot mahdollistivat entistä yksityiskohtaisemman ja kauniimman grafiikan, jota lukuisat pelikriitikot ylistivät. Peli sai myös hyviä arvosanoja pelimekaniikkansa ja tarinansa ansiosta. Myös seuraava peli, Ace Combat 5: The Unsung War, sai kriitikoilta hyviä arvosanoja. Peli julkaistiin Euroopassa nimellä Ace Combat: Squadron Leader. Useimpien sarjan fanien mielestä Ace Combat 5: The Unsung War sisälsi sarjan parhaimman ja syvällisimmän tarinan.
Vuonna 2006 sarjaa jatkoi Ace Combat Zero: The Belkan War, joka sijoittui varhaisempaan aikaan, ja sen vuoksi sisälsi vanhanaikaisempia toisen sukupolven hävittäjiä, kuten Saab 35 Drakenin. Samana vuonna PlayStation Portablelle julkaistiin Ace Combat X: Skies of Deception.
Pelit

| Vuosi | Nimi | Alusta |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Air Combat | kolikkopeli |
| 1995 | Air Combat | PlayStation |
| 1995 | Air Combat 22 | kolikkopeli |
| 1997 | Ace Combat 2 | PlayStation |
| 1999 | Ace Combat 3 | PlayStation |
| 2001 | Ace Combat 04: Shattered Skies | PlayStation 2 |
| 2004 | Ace Combat 5: The Unsung War | PlayStation 2 |
| 2005 | Ace Combat Advance | GameBoy Advance |
| 2006 | Ace Combat X: Skies of Deception | PlayStation Portable |
| 2006 | Ace Combat Zero: The Belkan War | PlayStation 2 |
| 2007 | Ace Combat 6: Fires of Liberation | Xbox 360, Xbox One |
| 2009 | Ace Combat Xi: Skies of Incursion | iOS |
| 2010 | Ace Combat: Joint Assault | PlayStation Portable, PlayStation Vita |
| 2011 | Ace Combat: Assault Horizon | PlayStation 3, Xbox 360 |
| 2011 | Ace Combat: Assault Horizon Legacy | Nintendo 3DS |
| 2014 | Ace Combat infinity | PlayStation 3 |
| 2019 | Ace Combat 7: Skies Unknown | PlayStation 4, Windows, Xbox One |
Pelaaminen

Ace Combat -peleissä pelaaja omaksuu nimettömän lentäjäalokkaan rooliin. Pelin aikana lentäjä saa mainetta ja lopulta hänestä muotoutuu milteipä legendaarinen sotasankari. Pelit eivät ole lentosimulaattoreita, vaan pikemminkin räiskintäpelejä. Pelit eivät ole erityisen realistisia; esimerkiksi jälkipoltinta voi käyttää rajattomasti ja eräät lentokoneet kykenevät kantamaan jopa sataa ohjusta. Peleissä kuitenkin esiintyy joukko kuuluisia, tarkkaan mallinnettuja nykyajan lentokoneita, kuten F-16 Fighting Falcon, F-22 Raptor, MiG-29 Fulcrum ja YF-23 Black Widow II. Peleissä kuitenkin myös esiintyy muutamia puhtaaseen mielikuvitukseen pohjautuvia ”superlentokoneita”, kuten XFA-27 ja X-02 Wyvern.
Vaikka Ace Combat -pelit sijoittuvatkin maapallolle, sarjan maailmankartta on erinäköinen kuin oikeassa maailmassa; esimerkiksi mantereet muistuttavat vain etäisesti ”oikeita” esikuviaan. Peleissä esiintyvät valtiot ovat kokonaan fiktiivisiä, mutta ne pohjautuvat oikeisiin valtioihin; esimerkiksi Osea pohjautuu Yhdysvaltoihin, ja sen kilpailija Yuktobania muistuttaa Neuvostoliittoa. Osean ja Yuktobanian välinen kilpailu ja asevarustelu on saanut vaikutteita kylmästä sodasta. Pelin juonikuvaukset sisältävätkin paljon viittauksia reaalimaailman sotiin ja taisteluihin, kuten Ace Combat 5: The Unsung Warin Dresdenen kaupungin pommitus, joka on suora viittaus toisen maailmansodan aikaiseen Dresdenin pommitukseen.
Sarja on saanut huomiota sillä, että sen musiikki on erityisen huolellisesti. Kahden ensimmäisen Ace Combat -pelin musiikkiraita koostui rockista, mutta kolmannessa musiikkityyli vaihtui teknoon. Kolme seuraavaa peliä käyttivät mahtipontista orkesterimusiikkia, johon oli käytetty muiden muassa Varsovan sinfoniaorkesteria sekä vanhaa kirkkomusiikkia. Ace Combat X: Skies of Deceptionissa musiikkityyli on palannut takaisin teknoon.
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Ace Combat - Assault Horizon
Sarjan virallinen kotisivusto (englanniksi)
The Electrosphere Suosittu Ace Combat -aiheinen keskustelufoorumi, joka myös sisältää paljon tietoa sarjan peleistä (englanniksi)
Aldwychin metroasema

Aldwych on lakkautettu asema Lontoon metron Piccadilly Linellä. Se palveli pääteasemana lyhyellä osuudella Holbornin metroasemalta. Hyvin alkuperäiskunnossa säilyneet asematilat ovat tehneet siitä suositun elokuvien kuvauspaikan.
Historia

Asema oli tarkoitettu eteläiseksi pääteasemaksi Great Northern and Strand Railwaylle, joka johti Finsbury Parkista pohjoisen suunnasta. Great Northernin ja Piccadilly and Brompton Railwaysin linjat kuitenkin yhdistettiin, jolloin Aldwych jäi Holbornin aseman suunnasta omaksi haarakseen. Vaikka Holbornin ja Aldwychin välille rakennettiin kaksi tunnelia, vain toisessa on kiskot jäljellä.
On epäselvää, mistä syystä Aldwychin metroasema rakennettiin, vaikka se oli jäämässä omituisesti perustettavasta metrolinjasta sivuun. Erään käsityksen mukaan päätös aseman saamisesta Aldwychiin oli poliittinen, mutta toisaalta suunnitelmia radan jatkamisesta Thames-joen alitse Aldwychistä etelään oli ollut vireillä. Näistä suunnitelmista kuitenkin luovuttiin melko varhaisessa vaiheessa.
Aldwychin metroasema avattiin nimellä Strand 30. marraskuuta 1907, jolloin se välitti pelkästään syöttöliikennettä Holbornin metroasemalle.
Tästä poikkeuksena oli myöhäisillan junavuoro, joka kulki Finsbury Parkiin ja palveli läheisen teatterin yleisöä. Se lopetettiin 1908, ja vuodesta 1912 liikennettä Holborniin hoidettiin yhdellä junalla entisten kahden asemesta. Matkustajamäärien jäätyä suunniteltua alhaisemmiksi toinen raide purettiin vuonna 1917 ja Aldwychiin jäi vain yksi laituri.
Syöttöliikenne Aldwychistä jatkui vuoteen 1940 jolloin ratahaara suljettiin ja metroliikenteen käytössä olleesta laiturista tuli julkinen väestösuoja. Toinen, jo käytöstä poistettu tunneli ja laituri muutettiin varastotiloiksi, joihin Elginin marmorit tuotiin suojaan pommituksilta. Liikenne aloitettiin uudelleen vuonna 1946 ja se jatkui aina 30. syyskuuta 1994 asti. Asema oli vuosia jatkuvan lakkautusuhan alla. 1990-luvulle tultaessa hissien uusiminen olisi ollut tarpeen, mutta se katsottiin taloudellisesti kannattamattomaksi, joten koko Aldwychin ratahaara suljettiin. Hissien ja rakenteiden kunnostaminen olisi maksanut arviolta 3–5 miljoonaa puntaa ja aseman päivittäinen käyttäjämäärä oli ainoastaan 600.
Vuosien ajan Aldwychin asema tuli suosituksi kuvauspaikaksi elokuva- ja televisiotuotannoille, jotka halusivat käyttää aitoa asemamiljöötä. Koska ratahaaralla ei ollut läpikulkuliikennettä ja sen ainoa asema oli suljettuna viikonloppuisin kuvausryhmät pystyivät työskentelemään häiriöttömästi toisin kuin avoinna olevilla asemilla. Vuonna 1917 suljettua laituria on käytetty vuosia testauspaikkana uusille laiturisuunnitelmille.
Suljetulla asemalla on yhä useita alkuperäisiä vuoden 1907 piirteitä, kuten esimerkiksi opas- ja nimikyltit, hissin rakenteet ja lippuhallin puhelinkioskit. Rakennus on suojeltu. Aseman maanpäälliset osat ovat vuokrattu tapahtuma- ja taidenäyttelytarkoituksiin. Asemarakennuksen julkisivukorjauksen yhteydessä palautettiin näkyviin sen alkuperäinen nimi Strand.
Käyttö mediassa

Aldwychin metroasemaa on nähty The Prodigyn ”Firestarter”- sekä Fightstarin ”Waste A Moment” -musiikkivideoissa. Myös elokuvan V niin kuin verikosto joitakin kohtia on kuvattu Aldwychin metroasemalla.[lähde? ] Elokuvassa Taistelu Englannista Aldwychin metroasema nähdään väestönsuojana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aldwychin metroasema Wikimedia Commonsissa
Kaaviokuva Aldwychin ratahaarasta. Kaaviossa punaisella katkoviivalla 1917 poistetut raiteet, punaisella 1994 lakkautetut. Nykyinen Piccadilly-linja sinisellä. Aldwychin vuoteen 1994 käytössä ollut laituri kaaviossa vasemmanpuoleinen.
Aleksander Čeferin

Aleksander Čeferin vuonna 2017.
Aleksander Čeferin (s. 13. lokakuuta 1967 Ljubljana) on slovenialainen juristi ja jalkapallovaikuttaja, joka toimii Euroopan jalkapalloliiton Uefan puheenjohtajana.
Čeferin valittiin Uefan puheenjohtajaksi 14. syyskuuta 2016 Uefan kongressissa Ateenassa. Hän löi äänestyksessä alankomaalaisen maansa liiton puheenjohtajan Michael van Praagin äänin 42–13.
Aiemmin Čeferin oli toiminut Slovenian jalkapalloliiton puheenjohtajana vuodesta 2011 lähtien. Hän on toiminut myös maan suurseuroihin lukeutuvan Olimpija Ljubljanan hallintotehtävissä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ángel María Villar | Uefan puheenjohtaja 2016– | Seuraaja: ei toistaiseksi |
Aittojärvi (Jämsä, Palsina)

| Aittojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′27″N, 24°55′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  joki Palsinajärveen 
Järvinumero:  35.695.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,3 m  
Rantaviiva:  2,159 km  
Pinta-ala:  14,617 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAittojärvi 
Aittojärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Palsinan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,6 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Palsinajärven valuma-alueeseen (35.695) se kuuluu.