stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monsin enkelit
Legenda

Pian taistelun jälkeen The Evening News -lehdessä julkaistiin kirjoitus ”The Bowmen”, jonka oli kirjoittanut walesilainen kirjailija Arthur Machen. Kirjoituksessa aavemaiset jousimiehet Agincourtin taistelusta saapuvat Monsiin sen jälkeen, kun eräs brittisotilas on huutanut Pyhän Yrjön nimeä. Jousimiehet tuhosivat saksalaisen sotajoukon. Monet lukijat uskoivat tarinan todeksi, vaikka Machen ei itse missään vaiheessa väittänyt sen olevan totta. Eräs pappi kertoi Machenille, että on erehdys luulla tarinaa fiktioksi. Seuraavaan kevääseen mennessä tarinasta liikkui jo useita versioita, joissa muun muassa kerrottiin kaatuneiden saksalaisten ruumiista löytyneen nuolenkärjistä syntyneitä haavoja. Saksalaisten julmuudet Belgiassa lisäsivät brittien uskoa, että Jumala on sodassa Britannian puolella.
Miramax

Miramax Films on yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, jonka Harvey Weinstein perusti yhdessä veljensä Bob Weinsteinin kanssa vuonna 1979. Yhtiön nimi muodostui heidän vanhempiensa etunimistä Max ja Miriam. Alun perin yhtiö perustettiin tarkoituksena tuoda levitykseen suurten elokuvayhtiöiden epäkaupallisiksi leimaamia elokuvia. Veljekset myivät Miramaxin Disneylle 80 miljoonalla dollarilla vuonna 1993.
Kuuluisia Miramaxin elokuvatuotantoja ovat muun muassa Pulp Fiction (1994), The Crying Game, Englantilainen potilas (1996), Holy Smoke – pyhässä pilvessä (1999) ja Prozac Nation (2001).
Miramax on myös levittänyt elokuvia. Näihin kuuluu muiden muassa Asterix & Obelix-, Pokémon- ja Bionicle-elokuvia.
Vuonna 2010 The Walt Disney Company myi yrityksen Filmyard Holdingsille vuoteen 2016 asti, jolloin se myytiin BeIN Media Groupille.
Vuonna 2020 ViacomCBS osti 50 %:n osuuden Miramaxista ja yhtiöstä tuli yhteisyritys BeIN Media Groupin kanssa.
Miramaxin tuottamia elokuvia > 1990-luvulla

1992: Reservoir Dogs
1994: Pulp Fiction
1993: Piano
1997: Will Hunting
1998: Studio 54
1999: Iloiset veikot
1999: Holy Smoke – pyhässä pilvessä
1999: Human Traffic
Miramaxin tuottamia elokuvia > 2000-luvulla

| Nimi | Valmistumisvuosi | Lisätietoja |
| --- | --- | --- |
| The Others | 2001 | yhteistuotantona |
| Kate & Leopold | 2001 |  |
| Birthday Girl – unohtumaton yllätys | 2002 |  |
| Enigma | 2002 | yhteistuotantona Broadway Videon kanssa |
| Frida | 2002 |  |
| Gangs of New York | 2002 |  |
| Kill Bill: Volume 1 | 2003 |  |
| Kill Bill: Volume 2 | 2004 |  |
| Lentäjä | 2004 | yhteistuotantona Warner Bros.:n kanssa |
| Cursed | 2005 |  |
| Scary Movie 4 | 2006 | Dimension Filmsin kanssa |
| Hollywoodland | 2006 | Focus Featuresin kanssa |
| The Queen | 2006 | yhteistuotantona Pathén ja Granada Productionsin kanssa |
| There Will Be Blood | 2007 | Paramount Vantagen kanssa |
| Cheri | 2009 |  |
Aiheesta muualla

Miramaxin virallinen sivusto
Morgan Motor Company

Morgan 4/4
Morgan Aeromax
Morgan Motor Company on H.F.S. Morganin vuonna 1909 perustama brittiläinen autotehdas. Nykyisin yhtiön johdossa on hänen pojanpoikansa Charles Morgan.
Morganin ensimmäiset automallit olivat autoveron välttämiseksi kolmipyöräisiä. Ensimmäinen nelipyöräinen malli oli 4/4.
Morgan valmistaa kaikki autonsa käsityönä, minkä vuoksi tilatun auton saaminen voi kestää 1–2 vuotta.
Klassisten mallien rungoissa on käytetty puuta, johon erikseen rakennettu kori kiinnittyy. Perinteisen näköisessä Plus 8 -mallissa käytetään alumiinista valmistettua runkoa. Uudempaa suunnittelua on Aeromax-malli, jonka suunnittelussa käytettiin uudempia tekniikoita. Aeromaxia seurasivat Aero Supersports ja Coupé.
Malleja

Morgan 4/4
Morgan +4
Morgan +4+
Morgan +8
Milankolia

| Milankolia Irina Milan |
| --- | --- | --- |

Kansi: Erik Uddström
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Anki Lindqvist Timo Lindström
 Tyylilaji: rock, laulelma ym.
 Kesto: 36.00
 Levy-yhtiö: Blue Master Special (SPEL-313)
Irina Milanin muut julkaisut
| Irina Milan 1973 | Milankolia 1974 | Milodia 1975 |
Milankolia on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1974. Se on Milanin ensimmäinen varsinainen sooloalbumi, kun edellisenä vuonna julkaistu Irina Milan (1973) oli kooste hänen singlelevytyksistään vuosilta 1967–1970.
Milankolia sisältää valikoiman lauluja, joista osa on levyllä ensi kertaa julkaistuja suomennoksia kansainvälisesti tunnetuista hiteistä ja osa suomalaisia sävellyksiä. Kappaleiden sovittajina ovat toimineet Nono Söderberg ja Kaj Westerlund. Levyn tuottajia olivat laulajana paremmin tunnettu Anki Lindqvist sekä Timo Lindström, Irina Milanin tuolloinen aviomies, jonka tuottelias levytuottajaura alkoi tästä albumista.
Albumihanke lähti liikkeelle, kun Anki Lindqvist ihmetteli, miksei Irina Milan ole vielä tehnyt omaa sooloalbumia ja lupautui sellaisen tuottajaksi. Levy-yhtiöksi saatiin muun muassa Cumulus-yhtyeen ja Hectorin musiikkia julkaissut PSO. Pyrkimyksenä oli musiikillisesti kunnianhimoinen kokonaisuus, joka esittelisi Milanin monipuolisuutta.
Alkuperäisen vinyylialbumin A-puoli on kaupallisempi ja vauhdikkaampi kansainvälisine hittimelodioineen, kun taas B-puoli tarjoaa eklektisen kokoelman aiemmin levyttämättömiä suomalaisia sävellyksiä muun muassa Usko Kempiltä ja Frank Robsonilta. Yhden kappaleen säveltäjä on Jorma Panula, jonka kanssa Milan teki tämän jälkeen tiivistä yhteistyötä kolmen albumin verran. Tällä albumilla Irina Milan tekee myös aluevaltauksen sanoittajana parissa kappaleessa.
Kappaleet > A-puoli

En saa laulaa – 3.16 (Keep the Customer Satisfied, säv. Paul Simon, san. Pertti Reponen)
Ja silti jään – 4.40 (E poi, säv. A. Lovecchio, S. Shapiro, san. Chrisse Johansson)
Vain sinulle laulun tein – 3.00 (A Song for You, säv. Leon Russell, san. Pertti Reponen)
Maan vanki – 3.20 (Space Captain, säv. M. Moore, san. Irina Milan)
Pois jäi työhön soitot / Talo ei ole koti – 6.16 (One Less Bell to Answer / A House Is Not a Home, säv. Burt Bacharach, san. Pertti Reponen, sov. Kaj Westerlund)
Kappaleet > B-puoli

Meri, missä on rakkaani? – 4.47 (säv. ja san. Usko Kemppi)
Kuoleman kultainen portti – 2.20 (säv. Jorma Panula, san. Kirsti Puhtila)
Kuinka tietää voin – 2.54 (How Can I Be Sure?, säv. E. Brigati, F. Cavaliere, san. Irina Milan, sov. Nono Söderberg)
Patsaat herätkää – 3.29 (säv. Frank Robson, san. Heikki Harma)
Ei huomiseen – 2.03 (Orleans, säv. trad., san. Lindmil, sov. Nono Söderberg)
Muusikot

Timo Lindström – basso
Aimo Hakala – rummut
Sakari Kukko – huilu, saksofoni
Nono Söderberg – kitara
Esa Kotilainen – sähköurut ja syntesoija
Roope Koistinen – lyömäsoittimet
Kaj Westerlund – piano, kitara
Mittanauha

Metallinen rullamittanauha
Kankainen [lähde? ] mittanauha
Mittanauha on kankainen, muovinen tai metallinen nauha, jossa on pituusmittamerkkejä. Etenkin rakennustöissä käytettävissä metallisissa mittanauhoissa on usein sekä metri- että tuuma-asteikko. Nauhan taipuisuuden johdosta mittanauhalla voidaan mitata myös kaarevia muotoja, ja se on myös helposti kuljetettavissa. Mittanauha riittää mittauksiin noin millimetrin tarkkuudella.[lähde? ]
Ompelutöihin tarkoitettu mittanauha on yleensä tehty taipuisasta vahakankaasta tai muovista. Rakennustöissä käytetään metallista rullamittaa, joka pysyy jäykkänä mitan ollessa vedettynä auki, mutta taipuu kelalle säilytystä varten. Metallinen mittanauha on usein päällystetty lakalla, muovilla tai lasikuidulla. Mittanauhan päässä on usein metallikulma, joka liikkuu oman paksuutensa verran vedettäessä ja työnnettäessä, jolloin tarkkuus säilyy mitatessa sekä sisä- että ulkomittoja.[lähde? ]
Mittanauha on edelleen yksi tärkeimmistä työkaluista, vaikka sitä ovat osin korvaamassa muun muassa laseriin perustuvat sähköiset mittausmenetelmät.[lähde? ]
Vanha timpurin mittanauha on yleensä tehty kankaasta ja kotelo on nahkaa. Tällaisia käytettiin esimerkiksi puun mittaamiseen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mittanauha Wikimedia Commonsissa
Nafisa Joseph

Nafisa Joseph (28. maaliskuuta 1978 – 29. heinäkuuta 2004) oli intialainen malli ja MTV:n videojockey. Hän oli vuoden 1997 Miss Intia ja semifinalisti Miss Universumissa.
Nafisa Joseph kasvoi Bangaloressa. Hän oli vanhempiensa kahdesta tyttärestä nuorempi. Joseph aloitti mallintyönsä 12-vuotiaana. Hän oli nuorin osallistuja Miss Intia -kilpailussa 1997, jonka hän voitti. Hänellä oli myös ura televisiossa: Joseph muun muassa toimi MTV:n videojockeynä ja näytteli intialaisessa C.A.T.S-sarjassa. Vuonna 2004 hän juonsi Style-show'n Star Worldilla. Hän oli lisäksi toimittamassa Gurlz-lehteä. Joseph oli eläinsuojeluaktivisti ja kirjoitti The Times of Indialle viikoittaista kolumnia Nafisa for Animals.
Nafisa Joseph teki itsemurhan asunnossaan Mumbaissa heinäkuussa 2004. Vanhempien mukaan syy oli se, että suunniteltu avioliitto liikemies Gautam Khandujan kanssa peruuntui.
Moanda

| Moanda |
| --- | --- |

 vaakuna
 Koordinaatit: 1°34′S, 13°12′E 
Valtio:   Gabon
Provinssi:  Haut Ogooué
Väkiluku (2013):  59 154
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moanda (myös Mouanda) on kaupunki Gabonissa Haut Ogoouén provinssissa. Kaupungissa oli noin 59 200 asukasta vuoden 2013 väestönlaskennassa, ja se on maan väkiluvultaan kuudenneksi suurin. Kaupungin lähistöltä löydettiin vuonna 1938 laaja mangaaniesiintymä, jonka arvellaan olevan yksi maailman suurimmista. Tämän myötä alueelle tuli ranskalaisia ja yhdysvaltalaisia kaivosyhtiöitä, ja alueelle rakennettiin infrastruktuuria, esimerkiksi teitä, kouluja ja tehtaita. Moandan asukasluku on kasvanut nopeasti kaupunkiin muuttavien kaivostyöläisten myötä.
Mob

Mob tai MOB tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
MOB, Man Overboard (suom. Mies yli laidan), veneilytilanne
MOB-vene, pelastusvene
MOB, (ransk. Compagnie du Chemin de fer Montreux Oberland bernois, saks. Montreux Berner Oberland Bahn), sveitsiläinen rautatieyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mob”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Murtomäki (Kajaani)

Murtomäen rautatieasema
Murtomäki on kylä Kajaanin kaupungissa, noin 18 kilometriä keskustasta etelään. Kylän asukasluku on 34 (31. joulukuuta 2004)[lähde? ].
Kylä sijaitsee Otanmäen radan, Talvivaaran radan ja Iisalmen–Kontiomäen radan risteyskohdassa. Murtomäen rautatieaseman läheisyydessä on yhä jäljellä useita alkuperäisiä rautatien rakennuksia, mukaan lukien Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus.
Murtomäen eteläpuolella noin 34 kilometriä Kajaanin keskustasta on Rasimäen kylä, joka sijaitsee viitostien varrella ja sen ympäristössä.
Kajaani
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Hetteenmäki · Hoikankangas · Kettu · Komiaho · Kuurna · Lehtikangas · Lohtaja · Nakertaja · Onnela · Puistola · Purola · Teppana · Variskangas
Kylät:  Jormua · Koutaniemi · Kuluntalahti · Lahnasjärvi · Lehtovaara · Linnantaus · Mainua · Murtomäki · Paltaniemi
Vuolijoen suuralue:  Itäranta · Kuusiranta · Kytökoski · Käkilahti · Ojanperä · Otanmäki · Saaresmäki · Vuolijoki · Vuottolahti
Mouton

Mouton on ollut muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charles Mouton  (1626–?), ranskalainen luutisti ja säveltäjä
Jean Mouton (n. 1459–1522), ranskalainen säveltäjä
Michèle Mouton (s. 1951), ranskalainen ralliautoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mittarimaiset

| Mittarimaiset |
| --- | --- |
 Mittarimaisen perhosen toukka
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea  Leach, 1815
Katso myös
   Mittarimaiset Wikispeciesissä   Mittarimaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mittarimaiset (Geometroidea) on perhosten yläheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 26 000 lajia. Yläheimo ja monet sen lajit ovat saaneet nimensä "mittarimadoista"; toukista, jotka kulkevat liikuttaen vartaloaan kuin harppia ikään kuin ne mittaisivat kulkemaansa matkaa.
Suomessa mittarimaisia tavataan yli 300 lajia; ne kaikki kuuluvat mittareiden (Geometridae) heimoon.
Heimot

Geometridae – mittarit
Uraniidae
Sematuridae
Myllysaari (Valkeakoski)

Myllysaari on entinen saari Valkeakosken keskustassa. Se on keskeisen sijaintinsa vuoksi ollut merkittävä Valkeakosken historiassa.
Historia

Myllysaari sijaitsi aikoinaan Valkeakosken ja Vähäkosken välissä, jotka laskivat Mallasvedestä Vanajaveteen. Kun asutus alkoi siirtyä Sääksmäen alueelta Valkeakosken alueelle, Myllysaari täyttyi kovan virtansa vuoksi myllyistä.
Vuonna 1869 rakennettu kanava ja vesien siirto sitä kautta Mallasvedestä Vanajaveteen vain toiselta puolelta saarta yhdistivät Myllysaaren mantereeseen. Myllysaaren paperitehtaan valmistuttua myllyt katosivat hiljalleen Myllysaaresta. Viimeinen mylly hajotettiin vuonna 1907.
Nykyään

Tehtaan vanha rakennus on nykyään Myllysaaren museon päärakennus, jonka kolmannessa kerroksessa on Suomen Jalkapallomuseo.
Moustapha Sonko

| Moustapha Sonko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Moustapha Sonko
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Lempinimi:  Mous
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  192 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1990–1993 1993–1994 1994–1997 1997–1998 1998–2000 2000–2004 2004–2006 2006–2007 2007–2008:  ASA Sceaux BCM Gravelines Levallois Sporting Club Basket Élan Béarnais Pau-Orthez ASVEL Lyon-Villeurbanne CB Málaga Real Madrid CB Lucentum Alicante Hyères Toulon Var Basket
Maajoukkueet
:   Ranska
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 |  |  |
Moustapha ”Mous” Sonko (s. 14. kesäkuuta 1972 Pariisi) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Sonko pelasi urallaan Ranskan lisäksi Espanjassa. Hän voitti urallaan muun muassa Korać cupin vuonna 2001 sekä Espanjan ja Ranskan mestaruudet.
Ranskan miesten maajoukkueessa Sonko kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 1995 (Ranska kahdeksas), 1999 (neljäs) ja 2003 (neljäs).
Naganon olympiastadion

| Naganon olympiastadion |
| --- | --- |
 Naganon olympiastadion vuonna 2006.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Nagano, Japani
Koordinaatit:  36°34′47″N, 138°09′56″E
Avattu:  2000
Omistaja:  Naganon kaupunki
Käyttäjät
 Shinano Grandserows (Baseball) 
Katsojakapasiteetti
 35 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Naganon olympiastadion on urheilustadion Naganossa Japanissa.
Stadionin katsojakapasiteetti on 35 000 ja stadionilla järjestettiin talviolympialaisten 1998 avajaiset ja päättäjäiset. Nykyään Baseball joukkue Shinano Grandserows käyttää sitä stadioninaan.
Mikko Viitanen

| Mikko Viitanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1982 (ikä 42) Nurmijärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Veke
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2016
Seurat:  Ahmat (Mestis) Jukurit (Mestis) Blues (SML) Reading Royals (ECHL) Hershey Bears (AHL) Lowell Lock Monsters (AHL) Lukko (SML) JYP (SML) Ässät (SML)
NHL-varaus:  149. varaus, 2001 Colorado Avalanche
Mikko Viitanen (s. 18. helmikuuta 1982 Nurmijärvi) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Isokokoinen Viitanen tunnettiin fyysisenä maalinedustapelaajana. Hänet tunnettiin myös pudotuspelien ratkaisupelaajana, sillä Viitasen SM-liigauran kahdeksasta pudotuspelimaalistaan neljä jäi voittomaaliksi. Viitanen pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 363 runkosarjaottelua tehopistein 19+41=60 ja keräten 368 jäähyminuuttia. Pudotuspeliotteluita hän pelasi 73 tehopistein 8+7=15 ja keräten 99 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomenmestaruuden JYPissä vuosina 2009 ja 2012. Viitanen pelasi urallaan myös Pohjois-Amerikassa kolme kautta ammattilaisena ja yhden juniorina.
Ura > Seuraura > Junioriura ja ensimmäiset SM-liigaottelut

Viitanen aloitti jääkiekon pelaamisen joukkueessa 9-vuotiaana Hyvinkään Ahmoissa. Hän siirtyi silloisen joukkuetoverinsa Miikka Jäskeen vanavedessä D-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon. Viitanen pelasi aluksi keskushyökkääjänä, mutta hänet siirrettiin HPK:ssa puolustajan tontille ja on pelannut kyseisellä pelipaikalla tuosta lähtien. Viitanen siirtyi yhden HPK:ssa pelatun kauden jälkeen Jokereiden vanhempiin D-junioreihin kaudeksi 1996–1997. Seuraavan kauden 1997–1998 päätteeksi hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 1998–1999 Viitanen palasi HPK:hon. Kauden 1999–2000 17-vuotias Viitanen pelasi yhdysvaltalaisessa NAHL-juniorisarjassa Chicago Freezen riveissä.
Kaudeksi 2000–2001 Viitanen palasi kasvattajaseuraansa Ahmoihin, jossa hän pelasi Mestiksen tulokaskautensa tehden 41 runkosarja- ja kolmessa pudotuspeliottelussa tehot 3+9=12. Viitanen oli joukkueen tehokkain puolustaja runkosarjassa. Colorado Avalanche varasi hänet viidennellä kierroksella 149. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001. Viitanen siirtyi kaudeksi 2001–2002 Espoo Bluesiin. Hän pelasi seitsemän ottelua joukkueen A-nuorissa, kunnes Viitanen siirtyi lainalle Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan ykköspuolustajaparissa Jari Korhosen kanssa. Runkosarjan lopulla hän palasi kuitenkin Bluesiin, jossa Viitanen sai kauden aikana tililleen kolme runkosarjaottelua SM-liigassa.
Kausi 2002–2003 Viitasella alkoi polvivamman takia vasta marraskuussa 2002, kun hän siirtyi toivuttuaan hakemaan pelituntumaa Mestis-joukkue KJT:stä. Viitanen pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes hän sai sormivamman. Siitä toivuttuaan Viitanen päätti palata siirtotakarajalla takaisin Bluesin vahvuuteen. Hän pelasi loppukaudella vain yhden SM-liigaottelun.
Ura > Seuraura > Pohjois-Amerikan vuodet

Heinäkuussa 2003 Viitanen teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. NHL-sopimus tuli hieman yllätyksenä Viitasen edellisen kauden loukkaantumisten ja pelaamattomuuden takia. Hän pelasi kauden 2003–2004 suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Reading Royalsissa. Sarjatasoa ylempänä AHL-joukkue Hershey Bearsissa Viitanen pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Myös hänen seuraava kautensa 2004–2005 kului suurimmaksi osaksi Royalsissa. Viimeisen sopimuskautensa 2005–2006 Viitanen pelasi kokonaan AHL:ssä, Avalanchen uudessa farmijoukkue Lowell Lock Monstersissa. Hänen murtautumistaan joukkueeseen vaikeutti myös se, että Lock Monsters oli Avalanchen ja Carolina Hurricanesin yhteinen farmijoukkue. Viitasen ainoa kokonainen AHL-kausi toi hänelle 71 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
Viitanen pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2002, jolloin hän voitti pronssia. Viitanen on pelannut myös neljä A-maaottelua. Hän pelasi ensi kertaa Suomen A-maajoukkueessa jo ennen varsinaista SM-liigan tulokaskauttaan, 31. elokuuta 2006 Euro Hockey Tour -tasolla Česká Pojišťovna Cupin avausottelussa turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan.
Myllystä Willy

| Myllystä Willy> Willy Milly |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Schneider
Käsikirjoittaja:   Walter Carbone  Dennis Feldman  Jeff Franklin  Carla Reuben 
Tuottaja:   Fred Berner  M. David Chilewich 
Säveltäjä:  David McHugh
Kuvaaja:  Dominique Chapuis
Leikkaaja:  Michael R. Miller
Lavastaja:  Lynn Wolverten
Erikoistehosteet:  Lenna Kaleva
Pääosat:   Pamela Adlon  Eric Gurry  John Glover  Patty Duke 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Manson International
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Myllystä Willy (englanniksi useilla nimillä: Something Special, Willy/Milly ja I Was a Teenage Boy) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Paul Schneiderin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiakomedia. Elokuvan tarina perustuu samannimiseen Alan H. Friedmanin kirjaan. Elokuvan päähahmo on nuori poikatyttö Milly Niceman, joka on onneton sukupuoleensa kohdistuvien perinteisten odotusten vuoksi. Milly haluaisi tulla pojaksi, jotta hän voisi käyttäytyä haluamallaan tavalla. Elokuva on englanninkielinen.
Juoni

Milly (Pamela Adlon) on 14-vuotias tyttö, joka turhautuu äitinsä (Patty Duke) yrityksiin kitkeä hänen poikamaisia tapojaan. Hänen äitinsä mielestä Millyn käyttäytyminen on tytölle sopimatonta ja äiti toivookin, että hän olisi kiinnostunut tanssista ja mekoista. Kun Millyn parhaan ystävän pikkuveli Malcolm (Seth Green) kertoo hänelle noidan loitsusta joka täyttäisi hänen suurimman toiveensa, Milly tarttuu tilaisuuteen. Hän käy noidan luona, mutta loitsu kuitenkin ilmeisesti epäonnistuu jollakin tavalla. Seuraavana päivänä Milly huomaa, että loitsu ei onnistunut vaan se on muuttanut hänet hermafrodiitiksi. Hän kertoo perheelleen mitä on tapahtunut ja yllätten hänen isänsä kannustaa häntä tutustumaan uuteen maskuliinisuuteensa. Niinpä Milly ottaa nimekseen ”Willy” ja siirtyy uuteen kouluun siirto-opiskelijaksi.
Aluksi Milly pitää uudesta persoonastaan ja sukupuolestaan. Pian hän kuitenkin joutuu konfliktiin huomatessaan, että elämä poikana ei ole välttämättä sen helpompaa. Milly myös huomaa, että hänellä on tunteita ystäväänsä Alfieen (Eric Gurry). Myös Alfie yhtä lailla hämmentynyt tunteistaan "Willyyn". Elokuvan lopussa Milly päättää ryhtyä entistäkin tyttömäisemmäksi.
Elokuvan vastaanotto

Elokuva sai varsin kielteisen vastaanoton. Providence Journal kirjoitti, että elokuva saattaisi toimia mikäli se olisi hulvaton Tootsie-tyyppinen farssi tai jos se tarkastelisi psykologista traumaa, jota Milly/Willy on käymässä lävitse.
Sun-Sentinelin murska-arvostelun mukaan elokuva oli niin pinnallinen, tylsä ja keskentekoinen, että on ihme jos kukaan on katsonut sitä ennen sen julkaisua. Daily News of Los Angelesin ja Los Angeles Timesin arvosteluiden mukaan elokuva ei toimi juurikaan komediana mutta siinä on kuitenkin jotakin viehätysvoimaa.
Jack Halberstam kritisoi kirjassaan ”Female Masculinity”, että elokuvan tapa ratkaista sukupuolen moninaisuudesta johtuvia ongelmia on ongelmallinen
Morgan Lily

| Morgan Lily> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Morgan Lily Jane Gross
Syntynyt: 11. huhtikuuta 2000 (ikä 24) Santa Monica, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
AllMovie
Morgan Lily Jane Gross eli Morgan Lily (s. 11. huhtikuuta 2000 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän aloitti varhain uran mallina. Sittemmin hän on esiintynyt rooleissa elokuvissa Ihmeellinen Henry Poole (Millie Stupek, 2008), Jätä se! (2009) ja 2012 (2009). Morgan Lily kuuluu kolmilapsiseen perheeseen, jonka isä on taikuri ja vatsastapuhuja Andy Gross. Morgan Lilyn vanhempi sisko on malli Riley Jane ja vanhempi veli näyttelijä Jordan David.
Filmografia

Joe Bell, Marcie (2020)
Juveniles, Corie (2018)
Cooties, Tamra (2014)
X-Men: Days of Future Past, nuori Raven (2014)
Love’s Everlasting Courage, Missie Davis (2011)
X-Men: First Class, nuori Raven (2011)
Flipped, nuori Juli (2010)
2012,	Lilly Curtis (2009)
Ihmeellinen Henry Poole, Millie Stupek (Henry Poole Is Here, 2008)
Lähde:
Aiheesta muualla

Morgan Lily Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miesten 15 kilometrin hiihto hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Miesten 15 kilometrin hiihto hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 23. helmikuuta ja 1. maaliskuuta. Perinteisellä tavalla hiihdetyn kilpailun voitti Suomen Matti Heikkinen 13,3 sekunnin erolla norjalaiseen Eldar Rønningiin.