Miekka
Miekan osat

Miekan sydän on teräksinen säilä. Säilä koostuu terästä ja kahvan sisälle ulottuvasta ruodosta eli ruodista ilman näihin kiinnitettyjä väistintä, kourainta, pontta ja ponnen alusta tai muita lisäosia kuten rysty- ja väistökaaria, väistörenkaita tai kelloa eli kokillia.
Terä on useimmissa miekkatyypeissä litteä ja sen reuna tai reunat ovat terävät. Terä voi olla myös piikkimäinen ja poikkileikkaukseltaan esimerkiksi kolmi- tai nelisärmäinen, jolloin miekka on pelkästään pistoase, kuten esimerkiksi floretti. Litteän terän syrjä on lape (tunnetaan myös miekansyrjänä). Lappeessa saattaa olla ura, usein myös veriuraksi kutsuttu, joka ensisijainen tarkoitus on keventää terää tehden aseen käytöstä kevyempää ja nopeampaa, sekä myös teroitettaessa pienentää hiottavaa pinta-alaa, siten helpottaen ja nopeuttaen teroitusta. Yksiteräisen miekan teroittamatonta puolta sanotaan hamaraksi tai seläksi. Terävää reunaa tai reunoja sanotaan terän suuksi.
Terän kahvan puoleinen osa tai alue on juuri. Joskus juuren muoto tai rakenne poikkeaa muusta terästä. Juuri voi olla paksumpi tai leveämpi muuta terää kestävyyden parantamiseksi. Juurta ei ole välttämättä teroitettu, jotta siitä voisi pitää kiinni esimerkiksi silloin, kun haluaa käyttää miekkaa kahdella kädellä. Useissa eurooppalaisissa kielissä tällainen miekan osa tunnetaan italialaisella renessanssitermillä ricasso. Juuressa voi olla jopa toinen kädensija. Juuren ja ruodin välistä kulmaa, mikäli sellainen miekassa on, sanotaan joskus hartioiksi. Hartioiden terävää kulmaa on monissa miekoissa hieman pyöristetty.
Muu paitsi terä muodostaa kahvan eli västin. Kädensija eli kourain on tehty miekanruodon ympärille, esimerkiksi kietomalla siihen nahkahihna (kourainhihna) tai kiinnittämällä ruodon päälle irrallinen, putkimainen osa, joka usein on tehty orgaanisesta aineesta, kuten puusta tai luusta ja usein päällystetty kourainhihnalla tai sen päälle ommellulla ja liimatulla nahalla. Tähän on usein käytetty eri hai- ja rauskulajien karkeaa, vesitiivistä ja hyvän otteen märässäkin kädessä tarjoavaa nahkaa (yl.euroop. 'shagreen', japan. 'same'). Kädensijan päässä miekanruoto on niittaamalla, ruuvikiertein tai muulla miekan tyypistä ja tekoajankohdasta riippuvalla tavalla. Ponnen kiinnittäminen kierteillä (satunnaisesti 1500-luvulta alkaen) mahdollistaa helpon huoltopurun vaurioiden korjaamiseksi tai vaikkapa kaksiteräisen miekan terän kääntämisen kentällä (esim. skotlantilaiset umpiväistimiset miekat (gael. dòrn-chur)) 1600-luvulta alkaen: Tylstynyt teränsuu käännetään yläpuolelle ja terävänä säilynyt rystypuolelle. Ponnessa on tätä varten reikä, johon sopii sama tuurna, jota käytetään piilukkorihlakon tai -pistoolien kiven vaihtoon.
Useimmiten kourain päättyy ponteen. Monissa miekoissa ponsi on kiekko- tai nuppimainen, erillinen kappale. Joskus kahvaan kuuluu myös ponnenalus ponnen ja kouraimen välissä. Ponnen tehtävä miekkatyypistä riippuen on tarjota hyvä ote miekan käsittelyyn sekä terän asennon hallintaan ja tasapainottaa miekkaa sekä pitää kourain kiinni ruodossa. Sen painoa muuttamalla voidaan myös hienosäätää miekan tasapainoa, liikkuvuutta ja käyttäytymistä.
Kourainta ja terää erottaa sivuille ulottuva  väistin. Alun perin väistimen tehtävä oli lähinnä estää kättä liukumasta terälle, mutta kun 900–1100-luvuilla miekkaa alettiin käyttää enemmälti myös torjumiseen, väistimen pituutta kasvatettiin, jotta terää pitkin liukuvia iskuja olisi helpompi pysäyttää ja jotta asekäsi suojautuisi iskuilta.
Kuljetusta varten on tarpeen huotra, miekan tuppi, joka suojaa terää kolhuilta ja kosteudelta sekä myös miekan kantajaa terältä. Kotosalla miekkaa ei ole syytä säilyttää nahkaisessa huotrassa enempää kuin pistoolia nahkaisessa tupessa, sillä nahka kerää ja säilyttää kosteutta ja pitkäaikaisessa säilytyksessä ruostuttaa terästä. Puisen huotran kohdalla samaa ongelmaa ei yleensä ole. Huotra ripustetaan vyöhön usein hankkiluksella tai sitä kannetaan erillisellä miekkavyöllä tai olkahihnalla. Ratsuväki kuljetti miekkaa usein satulaan ripustettuna ja jalkauduttaessa se siirrettiin vyön jousihaoilla varustettuihin kantohihnoihin.