stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avoin-luokan miehittämätön ilma-alus Suomessa
Luokitukset

Miehittämättömät ilma-alukset on jaettu viiteen C-luokkaan:
C0-luokiteltuja droneja ovat maksimissaan 250 g painavat dronet joissa ei ole henkilötietojen tallentamiseen kykenevää anturia kuten kameraa tai mikrofonia. C0-luokitellulla dronella ei saa lentää väkijoukkojen yli.
C1-luokiteltuja droneja ovat maksimissaan 80 joulea törmäyksessä välittävät dronet. Jos dronen maksiminopeus on 19 m/s dronen maksimipaino on 900 g. C1-luokan dronella on kielletty lentää ulkopuolisten ihmisten tai väkijoukkojen yli.
C2-luokitellulla dronen suurin lentopaino on 4 kg. Niillä ei saa lentää ihmisten yli. Dronella saa lentää alakategoriassa A2, jossa minimi etäisyys vaakasuunnassa ihmisiin on 30m tai 5m mikäli dronen matalanopeus-tila on aktivoitu. Lentäjällä pitää olla tietoa meterologiasta, alueesta ja dronen suorituskyvystä.
C3-luokitellun dronen suurin lentopaino on 25 kg ja suurin ulottuvuus 3 metriä. C3-luokan dronella ei saa lentää ihmisten läheisyydessä ja lentäessä pitää pitää vähintään 150 metrin etäisyys asuin-, liike-, teollisuus- ja virkistysalueisiin. Dronen pitää olla sähkökäyttöinen.
C4-luokitellun dronen suurin lentopaino on 25 kg. C3-luokan dronella ei saa lentää ihmisten läheisyydessä ja lentäessä pitää pitää vähintään 150 metrin etäisyys asuin-, liike-, teollisuus- ja virkistysalueisiin. Dronessa ei saa olla automaattiohjausjärjestelmää.
Mikäli C2-, C3- ja C4-luokitellut dronessa on kiinnitysvaijeri tai siinä on kaapelilla kautta tuleva virransyöttö niin, kiinnitysvaijerin vetolujuuden on oltava yli kymmenen kertaa dronen paino. Kiinnitysvaijerin pituus pitää olla alle 50 metriä.
Toimintaympäristö-kategoriat

[lähde? ]
A1: sisältää toiminnan kevyimmillä droneilla: ilma-aluksen suurin paino on alle 900 grammaa.  C0-luokan ilma-aluksella ja alle 250 gramman painoisella itse rakennetulla dronella voi lentää yksittäisten ihmisten yli. Yli 250 gramman painoisella aluksella ei saa lentää missään missä liikkuu todennäköisesti ihmisiä.
A2: sisältää C2-hyväksyttyjä droneja: Periaatteena lentämisessä on lentäminen vieressä, muttei ihmisten yläpuolella. Vaakasuora etäisyys ihmisiin pitää olla vähintään 30 m tai 5 metriä jos matalatila on aktivoitu. Jos dronen lentokorkeus on yli 30 metriä, niin vaakasuoraa etäisyyttä on kasvatettava 1:1 säännön mukaisesti.  A2-luokan dronet saavat painaa enintään 4 kilogrammaa.
A3: sisältää dronet joiden suurin paino on 25 kilogrammaa. Näillä ei saa lentää lähellä lähellä paikkoja joissa voi suurella todennäköisyydellä olla ulkopuolisia ihmisiä.
Käyttäjän vaatimukset

Mikäli lennätettävä alus on yli 250 grammaa tai siinä on henkilötietojen tallentamiseen kykenevä anturi kuten kamera, niin käyttäjän on oltava rekisteröity operaattoriksi. Lennätettäessä aluksella on oltava myös kauko-ohjaajaksi nimetty henkilö. Yksityiskäytössä kauko-ohjaaja ja operaattori ovat sama henkilö. Jos käyttäjänä on organisaatio, niin operaattorin on oltava oikeushenkilö.
Kehittää toimintamenetelmät
Varmistaa radiotaajuuksien tehokas käyttö
Nimetä kauko-ohjaaja jokaiselle lennolle
Varmistaa, että kauko-ohjaajat ovat perehtyneet dronen valmistajan toimittamiin käyttöohjeisiin ja operaattorin toimintamenetelmiin
Päivittää paikkatietojärjestelmää tarvittaessa
Varmistaa, että alakategorioissa A2 ja A3 toteutettavassa operaatiossa kaikille toiminnassa mukana oleville henkilöille on ilmoitettu riskeistä ja että he ovat nimenomaisesti suostuneet osallistumaan
Vastuullisen operaattorin on oltava rekisteröity Liikenne- ja viestintävirasto Traficomin UAS-rekisteriin mm. täydellä nimellä, henkilötunnuksella tai yritystunnuksella, osoitteella, sähköpostilla ja puhelinnumerolla.
Suoritettava koe hyväksytysti
Kauko-ohjaajan vireystilan on oltava hyvä. Kauko-ohjaaja ei saa olla päihteiden alaisena, Väsymys tai loukkaantumiset ei saa vaikuttaa toimintakykyyn ohjaajana.
Ohjaajan on tunnettava määräykset ja rajoitukset, joita sovelletaan niillä alueilla missä lento suoritetaan.
Ohjaajan on osattava käyttää miehittämätöntä ilma-alusta ja olla varmistunut, että sen järjestelmät toimivat oikein koko lennon ajan.
Liikenne- ja viestintävirasto Traficom kerää ja analysoi vaara-ja poikkeamailmoituksia tunnistaakseen riskejä. Just Culture -periaatteen mukaisesti omasta poikkeamasta ilmoittamisesta ei tule seuraamuksia. Just Culture -periaatteen tuoman suojan ulkopuolelle jäävät kuitenkin tapaukset, joissa arvioidaan tapahtuneen tahallinen laiminlyönti tai törkeä huolimattomuus.
Seuraavista vaaratilanteista on pakollista tehdä ilmoitus Traficomille ja onnettomuustutkintakeskukselle:
Jos on tapahtunut kuolemaan johtanut onnettomuus.
Jos joku loukkaantuu vakavasti.
Jos tapahtumassa on ollut osallisena miehitetty ilma-alus kuten lentokone tai helikopteri
Aiheesta muualla

Droneinfo
Aviamaps Dronekartta
Aznakajevo

| Aznakajevo Азнакаево |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 fiAznakajevo 
 54°51′00″N, 53°04′01″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Tatarstan
Perustettu:  1762
Kaupungiksi:  1987
Kokonaispinta-ala:  15 km2
Väkiluku 2021:  34 750 
 aznakayevo.tatarstan.ru 
Aznakajevo  (ven. Азнака́ево) eli Aznaqay (tat. Азнакай) on kaupunki Tatarstanin itäosassa lähellä Baškortostanin rajaa, 376 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään.
Aznakajevo perustettiin vuonna 1762 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1987. Kaupungissa on maaöljy- ja maakaasualan teollisuutta.
Väestö

Aznakajevo on 64 547 asukkaan Aznakajevon piirin hallinnollinen keskus, ja muodostaa piiriin kuuluvan 34 853 asukkaan kaupunkikunnan (2010 väestönlaskenta). Piirin kaupunkiasukkaita on myös Aktjubinskin kaupunkityyppisessä taajamassa (Актюбинский, 9 237 as.). Loput piirin 20 457 asukasta asuivat maaseutukylien muodostamissa kunnissa.
Kaupungin asukasluvun kehitys:
11 700 (1959)
35 400 (2002)
35 000 (2005)
34 853 (2010)
Tatarstanin lippu
Aittola

Aittola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eero Aittola (s. 1942), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Tapio Aittola (s. 1956), sosiologian professori
Uuno Aittola (1895–1973), radioamatööri, jääkärikapteeni
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Arvid Fabian Lindstedt

Arvid Fabian Lindstedt (11. tammikuuta 1843 Nousiainen – 30. kesäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias, kirjapainon omistaja ja talousneuvos. Hän oli lehtitiedon mukaan myös viimeinen elossa ollut Suomen vanhassa ruotuväessä palvellut sotilas.
Lindstedt lähti 22-vuotiaana maailmalle vanhempiensa kuoltua ja hän pestautui vuonna 1865 8. Uudenmaan ruotuväkipataljoonaan, joka oli sijoitettu Porvooseen. Lindstedt palveli pataljoonassa aliupseerina aina ruotuväen lakkauttamiseen saakka 1868. Hän palveli sitten kahden vuoden ajan Helsingissä venäläisessä Bjelomorskin rykmentissä ja kävi sen jälkeen Liisankadun varrella sijainneen junkkarikoulun. Hän joutui kuitenkin lähtemään koulusta taloudellisista syistä ja hän muutti 1873 Tampereelle, jonne hän perusti kauppaliikkeen. Lindstedt toimi Tampereella rauta-, siirtomaa- ja lyhyttavarakauppiaana 55 vuoden ajan vuoteen 1929 saakka. Viimeiset vuotensa Lindstedt asui Helsingissä. Hän oli vuonna 1893 perustamassa Tampereen Uutiset-lehteä ja Tampereen Kivipaino-nimistä kirjapainoa. Hän oli mukana myös perustamassa Aamulehteä ja oli lehden isännöisijänä vuoden verran. Lisäksi Lindstedt oli mukana perustamassa Tampereen Kauppaseuraa ja oli Kauppaseuran kunniajäsen. Lindstedt sai talousneuvoksen arvon 1933 täyttäessään 90 vuotta. Vuonna 1930 hän lahjoitti Tampereen kauppiaskunnan eläke- ja apurahastolle 400 000 markkaa.
Lindstedt oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 9 vuotta, rahatoimikamarin jäsenenä 6 vuotta ja köyhäinhoitolautakunnan jäsenenä 6 vuotta. Hän kuului myös moniin muihin kunnallisiin lautakuntiin ja komiteoihin.
Lindstedt määräsi 1934 testamentillaan että hänen 6 miljoonan markan omaisuudestaan oli muodostettava Svenska Litteratursällskapetin hoitama säätiö, jonka tarkoituksena oli ruotsinkielisen konttori- ja liikeapulaiskoulun perustaminen Tampereelle ja koulun ylläpito. Lindstedtin perilliset moittivat Svenska Litteratursällskapetin hyväksi tehtyä testamenttia testamentin tekijän vanhuudenheikkouden perusteella mutta 1938 Helsingin raastuvanoikeus kumosi kanteen ja määräsi kantajat korvaamaan Svenska Litteratursällskapetin oikeudenkäyntikulut. Ratkaisu ei muuttunut hovioikeudessa eikä korkeimmassa oikeudessa. Vuonna 1949 käynnistyi Helsingissä säätiön rahoituksen turvin Svenska Köpmannaläroverket i Helsingfors-niminen koulu. Vuonna 1972 tämä koulu sulautui Svenska Handelsinstitutetin kanssa ja uuden koulun nimeksi tuli Svenska Handelsläroverket i Helsingfors. Vuonna 1996 tämä koulu liitettiin osaksi ruotsinkielistä Yrkeshögskolan Arcada-ammattikorkeakoulua.
Arvid Fabian Lindstedt oli naimisissa Rosa Cavénin kanssa. Piispa Yrjö Loimaranta oli Lindstedtin veljenpoika.
Autolykos

Autolykos (m.kreik. Αὐτόλυκος 'yksinäinen susi') oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen ja Khionen poika.
Autolykos oli erityisen tunnettu taitavana varkaana — tuon syntymälahjan hän oli saanut isältään, varkaiden jumalalta. Hän osasi kääntää asiat päälaelleen — puhua "valkean mustaksi ja mustan valkeaksi".
Vaikka Autolykos oli oveluuden perikuva, Sisyfoksen onnistui kerran voittaa hänet viekkaudessa. Autolykos oli jo pitkään varastanut tämän karjaa jäämättä koskaan kiinni. Sisyfos alkoi kuitenkin epäillä tätä, koska hänen oman karjansa vähetessä Autolykoksen lauman koko puolestaan kasvoi. Niinpä Sisyfos merkitsi eläintensä sorkat, ja kun eläimiä oli varastettu, hän saapui paikalle, tunnisti nautansa ja vei ne takaisin. Samalla matkalla hän vietteli mukaansa Autolykoksen tyttären Atikleian ja antoi tämän myöhemmin puolisoksi Laerteelle. Heille syntyi Odysseus.
Autolykoksella oli useita poikia, jotka olivat taitavia varkaita, sekä tytär Polymede.
Aleksandr Volkov (kosmonautti)

| Aleksandr Volkov |
| --- | --- |
 Aleksandr Volkov vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1948 (ikä 76)  Horlivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Aika avaruudessa:  391 vuorokautta
Valittu avaruuslentäjäksi:  1976
Lennot

 :  Sojuz T-14
 
:  Sojuz TM-7
 
:  Sojuz TM-13
 
Aleksandr Aleksandrovitš Volkov (ven. Алекса́ндр Алекса́ндрович Во́лков; s. 27. toukokuuta 1948 Horlivka, Ukrainan SNT) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Volkov opiskeli Harkovan sotilaslentokoulussa valmistuen vuonna 1970. Hänet koulutettiin kosmonautiksi vuosina 1976–1979 ja hän toimi kosmonauttien koulutuksen johtajana 1990–1998. Hän lensi vuodesta 1985 alkaen avaruuslentoja: Saljut 7 (EO-4-2), Mir EO-4) ja Mir EO-10. Hän lensi 2. lokakuuta 1991 avaruuteen Neuvostoliitosta palaten 25. maaliskuuta 1992 Venäjän federaatioon. Hän vietti kaikkiaan 391 vuorokautta avaruudessa.
Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, joista Sergei Volkov valittiin vuonna 1997 kosmonauttikoulutukseen.
Aleksandr Kotov

Aleksandr Kotov
Aleksandr Aleksandrovitš Kotov (ven. Александр Александрович Котов) (12. elokuuta 1913 – 8. tammikuuta 1981) oli venäläinen shakin suurmestari sekä kirjailija. Hän oli Neuvostoliiton mestari sekä kaksinkertainen ehdokas. Kotov työskenteli myös Neuvostoliiton shakkiliitossa.
Kotov pelasi usein sisilialaista puolustusta valkean e4-aloitussiirtoa vastaan. Valkealla hän suosi suljettuja pelejä.
Kotov selitti vuonna 1971 julkaisemassaan Think Like a Grandmaster -kirjassaan skenaarion, jossa pelaaja miettii seuraavaa siirtoaan tavoitteenaan tehdä loistava siirto niin kauan, että hänellä loppuu aika kesken. Seurauksena ajan loppumisesta pelaaja hätääntyy, ja tekee huonon ratkaisun, jopa munauksen. Tämä tapahtumaketju sai myöhemmin nimekseen Kotovin syndrooma.
Aiheesta muualla

Aleksandr Kotov ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Aleksandr Korneljuk
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
100 m: 10,23 s (1972) ja 10,0 (1973)
60 m (sisäradat): 6,65 (1974)
Armenian venäläiset

| Armenian venäläiset> Русские в Армении Ռուսները Հայաստանում |
| --- | --- |
Väkiluku:  14 076 (2022)
Asuinalueet:   Armenia
Kielet:  venäjä
Uskonnot:  ortodoksisuus
Armenian venäläiset (ven. Русские в Армении, Russkije v Armenii, arm. Ռուսները Հայաստանում, Rusnery Hajastanum) ovat merkittävä vähemmistö Armeniassa.
Historia

Venäläisten määrä nykyisen Armenian alueella alkoi kasvaa merkittävästi, kun Venäjän keisarikunta valloitti alueen 1800-luvun alkupuolella. Venäläiset toimivat lähtökohtaisesti yhteiskunnallisesti merkittävillä paikoilla kuten upseereina tai hallinnossa. Toinen venäläisten muuttoaalto Armenian tapahtui Neuvostoaikana. Huomattava määrä venäläisiä muutti pois Armenian SNT:sta vuonna 1989, kun sen ainoaksi viralliseksi kieleksi määriteltiin armenia.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 suuri joukko venäläisiä, erityisesti nuoria koulutettuja miehiä, lähti Venäjältä omaehtoiseen maanpakoon. Lokakuussa 2023 Armeniaan oli saapunut arviolta 100 000 Venäjän kansalaista. Venäjän sotilaspoliisi on onnistunut pidättämään joitakin tällaisia henkilöitä Armenian maaperällä, mitä Armenian pääministeri Nikol Pašinjan on kutsunut laittomaksi toiminnaksi, jota ei voi suvaita.
Nykyään

Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Armenian venäläisten määrä oli 14 076. Venäjän kieli, joka ei ole virallinen kieli Armeniassa, on yleisessä käytössä maan venäläisväestön keskuudessa, ja Armeniassa tuotetaan venäjänkielistä sisältöä sanomalehdissä, televisiossa ja radiossa. Jerevanissa toimii vuonna 1997 venäläis-armenialainen yliopisto.
Merkittäviä asutuskeskuksia, joissa Armenian venäläisiä asuu, ovat mm. Amasia, Ašotsk, Sevan, Semjonovka, Fioletovo, Lermontovo, Puškino, Sverdlov, Lernantsk, Medovka, Lerhovit, Petrovka, Tašir ja Mikhajelovka.
Aleksandr Kononov

Aleksandr Terentjevitš Kononov (ven. Алекса́ндр Тере́нтьевич Ко́нонов, 25. maaliskuuta 1895 Daugavpils – 28. lokakuuta 1957 Moskova) oli venäläinen lasten- ja nuortenkirjailija.
Aleksandr Kononov syntyi venäläiseen vanhauskoisperheeseen. Hän opiskeli Daugavpilsin reaalikoulussa ja valmistui Pietarin yliopiston juridisesta tiedekunnasta vuonna 1918. Sen jälkeen hän toimi opettajana, johti poliittisen valistustyön osastoa, toimitti pedagogisia julkaisuja ja työskenteli tutkijana.
Vuodesta 1930 lähtien Kononov julkaisi lasten ja nuorten kasvatusta käsitteleviä artikkeleita. Hänen ensimmäinen romaaninsa Uprazdnenije Mefistofelja (”Mefistofeleen lakkautus”, 1934) kuvaa ihmisluonnon muutosta Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana. 1930-luvun lopulta lähtien Kononov toimi etupäässä lastenkirjailijana. Suuri osa hänen teoksistaan kertoo Leninistä. Kirjailijan pääteos on Latgalen työväenliikkeen syntyä kuvaava trilogia Povest o vernom serdtse (”Kertomus uskollisesta sydämestä”, 1949–1957).
Suomennettuja teoksia

Kertomuksia Leninistä. Suom. Matti Lehmonen. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946.
Kertomuksia Tshapajevista. Suom. I. Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952. (Toinen painos Karjala-kustantamo, 1983).
Kuusijuhla Sokolnikissa. Suom. L. Helo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
Vieraisilla Kashinossa. Suom. L. Helo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1956.
Uskollinen sydän. Suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.
Alabaman yliopiston ampumavälikohtaus

| Alabaman yliopiston ampumavälikohtaus |
| --- | --- |
 Alabaman yliopisto tapahtuman jälkeen.
Paikka:  Alabaman yliopisto Huntsvillessä
Ajankohta:  12. helmikuuta 2010  18.00
Kuolleita:  3
Haavoittuneita:  3
Epäilty/epäillyt:  Amy Bishop
Tekoväline:  9 mm käsiase
Alabaman yliopiston ampumavälikohtaus sattui 12. helmikuuta 2010 Alabaman yliopistolla noin kello 18.00 paikallista aikaa. Tiedekunnan kokouksessa naispuolinen tutkija surmasi kolme ja haavoitti kolmea muuta, joista kahta vakavasti.
Ampuja oli 40-vuotias yliassistentti Amy Bishop, joka oli juuri saanut kuulla, ettei saanutkaan vakituista työpaikkaa yliopistolta hänen työskenneltyään siellä vuodesta 2003 lähtien. Kyseessä oli naisen kostotoimi kollegoitaan vastaan näiden evättyä hänen anomuksensa. Poliisi löysi Bishopin kampuksen lastauslaiturilta melkein heti ampumistapauksen jälkeen. Hän oli löydettäessä aseeton. Bishop pidätettiin välittömästi, eikä hän tehnyt vastarintaa. Myös hänen miehensä pidätettiin kuulusteluja varten. Bishopin käyttämä ase löydettiin kampuksen wc-tilojen roska-astiasta.
Vuonna 1986 21-vuotias Amy Bishop ampui isänsä aseella 18-vuotiaan veljensä Seth Bishopin. Tutkinta kuitenkin keskeytettiin ja Bishop vapautettiin, sillä tapahtunut tulkittiin onnettomuudeksi. Myöhemmin tutkintapöytäkirjat katosivat epämääräisesti. Amy Bishop ja hänen miehensä James Anderson olivat myös epäiltyinä vuonna 1993 kirjepommitapauksen yhteydessä.
Syyskuussa 2012 Amy Bishop tuomittiin elinkautiseen vankeuteen yliopistoammuskelun vuoksi. Häntä vastaan ei nostettu syytteitä veljensä tapauksessa.
Uhrit

| Nimi | Työ | Terveydentila |
| --- | --- | --- |
| G. K. Podila | biologian osaston puhemies | kuollut |
| Maria Ragland Davis | biologian professori | kuollut |
| Adriel D. Johnson, Sr. | biologian professori | kuollut |
| Luis Rogelio Cruz-Vera | biologian professori | päästettiin sairaalasta 13. helmikuuta 2010 |
| Joseph G. Leahy | biologian professori | päästettiin sairaalasta 14. huhtikuuta 2010, oikea silmä pysyvästi sokeutunut |
| Stephanie Monticciolo | apulaisprofessori | päästettiin sairaalasta 29. maaliskuuta 2010 |
Aiheesta muualla

New York Timesin uutisia Alabaman yliopiston ampumavälikohtauksesta
Bang Rajan (elokuva)

| Bang Rajan> บางระจัน |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tanit Jitnukul
Käsikirjoittaja:  Tanit Jitnukul Kongkiat Khomsiri Patikarn Phejmunee Buinthin Thuaykaew
Tuottaja:  Nonzee Nimibutr Adirek Wattaleela Brian L. Marcar Prasarn Maleenont
Säveltäjä:  Carabao
Kuvaaja:  Wichian Ruangwijchayakul
Leikkaaja:  Sunij Asavinikul
Pääosat:  Winai Kraibutr Jaran Ngamdee Bongkoj Khongmalai
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Thaimaa
Tuotantoyhtiö:  Film Bangkok Magnolia Pictures
Levittäjä:  Tero Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   Thaimaa 19. joulukuuta 2000  Yhdysvallat 27. elokuuta 2004
Kesto:  DVD: 127 min / Saksa: 113 min / USA: 71 min
Alkuperäiskieli:  thai
Budjetti:  50 miljoonaa bahtia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bang Rajan (suomeksi myös Bang Rajan – legenda taistelijoista, thaiksi บางระจัน) on thaimaalainen historiallisiin tositapahtumiin perustuva elokuva. Se kertoo siamilaisen Bang Rajanin kylän taisteluista burmalaisia valloittajia vastaan vuonna 1767.
Juoni

Burman armeija aikoo valloittaa Ayutthayan, Siamin pääkaupungin. Valloittamisen tiellä on Bang Rajanin kylä, joka on viimeinen linnake Burman ja Siamin rajalla. Verilöylystä toiseen kyläläiset puolustavat aluettaan.
Bang Rajanin joukkoja aluksi johtaa Nai Taen, joka loukkaantuu taistelussa. Kyläläiset sittemmin pyytävän ulkopuolista Nai Chan Nuad Kheoa, veteraanisotilasta, johtamaan heitä. Mukanaan hän tuo kourallisen muita sotilaita, jotka jäljelle jääneiden miesten ja naisten kanssa valmistautuvat tuleviin koettelemuksiin. Lopulta, valmisteluista huolimatta, kylä murskataan valtavalla ylivoimalla ja burmalaiset pääsevät valloittamaan Ayutthayan.
Tuotanto ja vastaanotto

Elokuvan budjetti oli noin 50 miljoonaa bahtia, mikä on noin neljä kertaa enemmän kuin yhdelläkään muulla thaimaalaisella elokuvalla tähän mennessä. Se oli kotimaassaan menestys, tuottaen lähes 300 miljoonaa bahtia lipputuloja.
Elokuvaa näytettiin useilla elokuvajuhlilla, kuten Seattle International Film Festival, Toronton elokuvajuhlilla, Vancouver International Film Festivaleilla ja Hawaii International Film Festivaleilla. Asia Pacific Film Festivaleilla se palkittiin parhaana taideohjauksena. Montrealin Fantasia Festivaleilla vuonna 2003 elokuva voitti parhaana aasialaisena elokuvana.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Winai Kraibutr  | … |  Nai In   |
|  Bin Bunluerit  | … |  Nai Thongmen   |
|  Chumphorn Thepphithak  | … |  Nai Taen   |
|  Bongkoj Khongmalai  | … |  E Sa   |
|  Teerayut Pratchbamroon  | … |  Luang Por Dhammachote   |
|  Suntri Maila-or  | … |  Nang Tang On   |
Auto, Motor und Sport

| Auto, Motor und Sport |
| --- | --- |

Kustantaja:  Gruner + Jahr
Julkaisija:  Motor Presse Stuttgart
ISSN:  ISSN 0005-0806
Perustettu:  joulukuu 1946
Päätoimittaja:  Ralph Alex Jens Katemann
Kotimaa:  Saksa
Ilmestymistiheys:  kahden viikon välein
Kieli:  saksa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Auto, Motor und Sport (lyhennettynä AMS) on saksalainen autoalan aikakauslehti, jota julkaisee Motor Presse Stuttgart. Se kertoo autoalan uutuuksista ja alaan liittyvistä aihepiireistä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi joulukuussa 1946.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Auto, Motor und Sport
Käännös suomeksi
Automaalaamo

Automaalaamo on paikka jossa, maalataan henkilöautoja ja yleensä myös pakettiautoja. Raskaan kaluston maalaamot taas ovat erikoistuneet kuorma-autojen ja muiden työkoneiden maalaamiseen. Automaalaamossa on usein myös peltikorjaamo, jolloin yritystä tulisikin kutsua kolarikorjaamo- tai vauriokorjaamo-nimellä.
Suomessa on noin 600 automaalaamoa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Automaalaus.info (Arkistoitu – Internet Archive)
Bagnasco

| Bagnasco |
| --- | --- |

 vaakuna
 Bagnasco
 Koordinaatit: 44°18′N, 8°3′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Cuneo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,1 km²
Väkiluku:  1 014
Postinumero:  12071
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bagnasco on Luoteis-Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella Cuneon maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 1 014 vuonna 2017.
Arvid Göransson Horn af Kanckas

| Arvid Göransson Horn af Kanckas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1590 Vuorentaan kartano, Halikko
Kuollut: 16.2.1653 Vuorentaan kartano, Halikko
Kansalaisuus:  suomalainen
Vanhemmat:  Göran Henrikinpoika Horn ja Brita Hansdotter
Puoliso:  Ingeborg Kurck, Elisabet Sparre
Arvid Göransson Horn af Kanckas (1590 Vuorentaan kartano, Halikko – 16. helmikuuta 1653 Vuorentaan kartano, Halikko) oli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra.
Elämäkerta

Hornin vanhemmat olivat Göran Henrikinpoika Horn ja Brita Hansdotter, jonka vanhemmat olivat amiraali Hans Larsson Björnram sekä Ingeborg Boije af Gennäs.
Arvid Horn kirjoittautui 5. lokakuuta 1609 Wittenbergin yliopistoon, jossa hän opiskeli jonkin aikaa. Vuosina 1612–1616 hän oli ratsumies ja myöhemmin korpraali suomalaisessa ratsuväessä. Vuonna 1617 hän oli Jaakko de la Gardien värvätyn rykmentin henkikomppanian vänrikki. Horn oli 1619 kapteenina karjalaisessa jalkaväkikomppaniassa. Hän oli 1623 Hämeen läänin jalkaväen everstiluutnantti ja Karjalan jalkaväessä saadessaan tehtäväkseen Porin rykmentin perustamisen helmikuussa 1626. Samalla hänet ylennettiin everstiksi.
Horn johti perustamaansa rykmenttiä Puolan sodassa avustettaessa piiritettyä Mewen kaupunkia 11.–21. syyskuuta 1626 sekä linnoitetun kaupungin puolustuksessa. Kahden viikon piirityksen jälkeen hän luovutti kaupungin puolalaisille 3. heinäkuuta 1627, jolloin kolme porilaiskomppaniaa poistui kaupungista. Horn joutui sotavankeuteen, josta vapauduttuaan hän oli Narvan käskynhaltijana 5. tammikuuta 1633. Hänet määrättiin Uudenmaan ja Hämeen läänin sekä myöhemmin Hämeen läänin maaherraksi 14. lokakuuta 1634, mistä tehtävästä hän erosi 22. kesäkuuta 1637. Horn oli Turun hovioikeuden varapresidenttinä 7. kesäkuuta 1650, missä tehtävässä hän oli kuolemaansa saakka 16. helmikuuta 1653. Hänet on haudattu Halikon kirkossa olevaan sukukalmistoon.
Horn avioitui 1620 Ingeborg Kurckin (k. 1648) kanssa. Vaimon vanhemmat olivat ratsumestari Knut Jönsson Kurck ja Brita Gylta. Horn avioitui uudelleen Tukholmassa 28. heinäkuuta 1650 Elisabet Sparren kanssa. Toisen puolison vanhemmat olivat valtaneuvos Johan Eriksson Sparre ja Anne Urne. Kumpikin avioliitto oli lapseton.