stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sallustius
Teokset > Tekstilaitokset

Sallustiuksen teosten editio princeps oli Roomassa vuonna 1470 (fol.). Tämän jälkeen tehtyihin keskeisiin laitoksiin lukeutuvat muun muassa Gottlieb Corten laitos (Leipzig, 1724, 4to.), Siwart Haverkampin laitos (Haag, 1742, 4to.), F. D. Gerlachin laitos (Basel, 1823–1831, 3 osaa, 4to.), Friedrich Kritzin (Fridericus Kritzius) laitos (Leipzig, 1828–1834, 2 osaa, 8vo.) ja J. C. Orellin laitos (Zürich, 1840).
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Sallustius Crispus, Gaius: Catilinan salaliitto; Jugurthan sota.  ((Catilinae coniuratio; Bellum Iugurthinum.) Suomentanut ja nimistöosan laatinut Marja Itkonen-Kaila. Johdannon kirjoittanut Unto Paananen. Antiikki-sarja. Ilmestynyt aiemmin 1963 WSOY:n kustantamana Antiikin klassikot -sarjassa)  Helsinki:  Gaudeamus, 1980.  ISBN 951-662-244-5
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Batstone, William W. & Feldherr, Andrew: Sallust.  (Oxford readings in classical studies)  Oxford University Press, 2019.  ISBN 9780198790983
Scanlon, Thomas Francis: The Influence of Thucydides on Sallust.  (Bibliothek der klassischen Altertumswissenschaften 70)  Heidelberg:  Winter, 1980.  ISBN 9783533029090
Syme, Ronald: Sallust.  Berkeley:  University of California Press, 1964.  Uusintapainos: University of California Press, 2002. ISBN 9780520929104.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sallustius Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Sallustius on Wikiaineistossa
Sallust: Conspiracy of Catiline. Perseus. (latinaksi) (englanniksi)
Sallust: The Jugurthine War. Perseus. (latinaksi) (englanniksi)
Sallustius Luca Signorellin freskossa noin vuodelta 1499–1502. Cappella di San Brizio, Orvieton katedraali.
Nykyinen Horti Sallustiani eli ”Sallustiuksen puutarha” Roomassa.
Sallustiuksen Catilinan salaliiton alku käsikirjoituksessa noin vuodelta 1490. MS Richardson 17 f1, Houghton Library, Harvardin yliopisto.
Vola

| VOLA |
| --- | --- |
 Vola vuonna 2019
Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli, djent, progressiivinen rock, alternative rock
Kotipaikka:   Kööpenhamina, Tanska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Asger Mygind Martin Werner Nicolai Mogensen Adam Janzi
Entiset jäsenet:  Jeppe Bloch Niklas Scherfig Niels Dreijer Felix Ewert
Levy-yhtiö:  Mascot Label Group  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Vola (tyyliteltynä VOLA) on tanskalainen metalliyhtye, joka perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 2006. Yhtye yhdistelee musiikissaan metallia ja elektronista musiikkia sekä käyttää tahtilajin vaihdoksia kappaleissa luoden omatyylisen soundinsa. Yhtye on ottanut vaikutteita muun muassa Opeth, Porcupine Tree, Devin Townsend, Soilwork, Meshuggah, Massive Attack & Ulver -yhtyeiltä.
Jäsenet

Asger Mygind – kitara, laulu (2006–)
Martin Werner – kosketinsoitin (2006–)
Nicolai Mogensen – bassokitara, taustalaulu (2009–), syntetisaattori (2021–)
Adam Janzi – rummut (2017–)
Jeppe Bloch – bassokitara (2006–2009)
Niklas Scherfig – rummut (2006–2011)
Niels Dreijer – kitara, taustalaulu (2006–2012)
Felix Ewert – rummut (2011–2017)
Simen Sandnes – rummut (2016)
Diskografia > Studioalbumit

Inmazes (2015)
Applause of a Distant Crowd (2018)
Witness (2021)
Friend of a Phantom (2024)
Diskografia > Livealbumit

Live from the Pool (2022)
Diskografia > EP:t

Homesick Machinery (2008)
Monsters (2011)
October Session (2017)
Audiotree from Nothing (2024)
Diskografia > Singlet

"Glasswork" (2010)
"Head Mounted Sideways" (2020)
"Straight Lines" (2021)
"24 Light-Years" (2021)
"These Black Claws" (feat. Shahmen) (2021)
"Napalm (Re-Witnessed)" (2022)
"Paper Wolf" (2023)
"Break My Lying Tongue" (2024)
"I Don't Know How We Got Here" (2024)
"Cannibal" (feat. Anders Fridén) (2024)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vola Wikimedia Commonsissa
Asger Mygind esiintymässä vuonna 2019.
Oliver Bjorkstrand

| Oliver Bjorkstrand |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1995 (ikä 29) Herning, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bjorkey
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Tampa Bay Lightning
Sarja:  NHL
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Herning Blue Fox (Tanska) Portland Winterhawks (WHL)  Columbus Blue Jackets (NHL) Lake Erie Monsters (AHL) Cleveland Monsters (AHL) Seattle Kraken (NHL)
NHL-varaus:  89. varaus, 2013 Columbus Blue Jackets
Oliver Bjorkstrand (s. 10. huhtikuuta 1995 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Bjorkstrand on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Bjorkstrand edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2015. Tanska putosi ensimmäisen turnauksen päätteeksi IA-divisioonaan. Bjorkstrand oli vuoden 2013 turnauksessa tehoilla 5+3=8 joukkueen paras maalintekijä sekä jakoi Tanskan sisäisen pistepörssin voiton Sebastian Ehlersin ja Thomas Spellingin kanssa. Turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2014 turnauksessa Bjorkstrand toimi Tanskan varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Matthias Asperupin kanssa. Hänet palkittiin koko IA-divisioonan turnauksen parhaana hyökkääjänä. Turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Vuoden 2015 turnauksessa Bjorkstrand oli Tanskan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+1=5. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Bjorkstrand pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän oli neljällä osumallaan Tanskan paras maalintekijä Kristoffer Lauridsenin kanssa. Bjorkstrand toimi Tanskan varakapteenina ja valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Bjorkstrand pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta

Bjorkstrandin isoveli Patrick on Tanskan maajoukkuepelaaja, joka edustaa nykyään SM-liigajoukkue TPSää. Veljesten yhdysvaltalainen isä Todd Bjorkstrand on entinen hyökkääjä, joka on sittemmin valmentanut Tanskassa ja Itävallassa.
Yli-Kurkikoski

Yli-Kurkikoski on koski Iijoessa Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Sen putouskorkeus on 8,3 metriä.
Niko Kytösaho

| Niko Kytösaho |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1999 (ikä 25)
Mäkihyppääjä
Seura:  Paimion Urheilijat
Suksimerkki:  BWT
 Tietolaatikko päivitetty 27. helmikuuta 2023 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten mäkihyppy.Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Maa:  Suomi> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vorarlberg 2015 | suurmäki |  |
Niko Kytösaho (s. 18. joulukuuta 1999) on suomalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa seuratasolla Paimion Urheilijoita ja valmentajana toimii hänen setänsä Pekka Kytösaho.
Kytösaho osallistui ensimmäistä kertaa mäkihypyn maailmancupiin kansallisessa ryhmässä Rukalla marraskuun lopussa 2015. Maailmancupin kilpailuun hän selviytyi ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2016 sijoittuen 48:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 21:s Rukalla marraskuussa 2019. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Holmenkollenilla maaliskuussa 2024.
Kytösaho on kilpaillut mäkihypyn Continental Cupissa vuodesta 2014 asti. Hänen paras sijoituksensa Continental Cupin osakilpailussa on viides sija, jonka Kytösaho saavutti Stamsissa syyskuussa 2022. FIS Cupissa hän on sijoittunut parhaimmillaan sijalle 4.
Tammikuussa 2015 Kytösaho voitti ylivoimaisesti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleista Schruns-Tschaggunsin mäkikeskuksesta Tschaggunsin kylästä. Hän oli toiseksi sijoittunutta Slovenian Domen Prevciä peräti 27 pistettä parempi. Lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa 2020 hän karsiutui henkilökohtaisesta kilpailusta ja oli joukkuekilpailussa kahdeksas. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimäessä 26:nneksi, suurmäessä 30:nneksi ja molemmissa joukkuekilpailuissa yhdeksänneksi. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2022 hän oli 27:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäessä 27:nneksi, suurmäessä 28:nneksi, sekajoukkuemäessä kuudenneksi ja joukkuemäessä yhdeksänneksi. Toistaiseksi parhaimman henkilökohtaisen arvokilpailusijoituksensa hän sai Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa vuonna 2024 oltuaan seitsemäs. Hän oli seitsemäs myös joukkuemäessä. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 Kytösaho oli normaalimäen kilpailun 46. ja joukkuemäessä seitsemäs.
Kytösaho voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa normaalimäessä 30. tammikuuta 2016 Lahdessa. Hän pitää hallussaan Salpausselän normaalimäen kesämäkiennätystä 101,5 metriä.
Kytösahoa on keväästä 2017 lähtien valmentanut Ari Saukko. Aikaisemmin häntä valmensivat isänsä Pasi Kytösaho ja setänsä Pekka Kytösaho.
Mäkihyppy on kulkenut Paimiosta kotoisin olevan Kytösahon suvussa jo ainakin kolme sukupolvea: Nikon isoisä Veikko Kytösaho teki aikanaan maineikkaita, palkittuja hyppyjä kotimäessä Paimion Varasvuorella, ja samassa mäessä uransa aloitti myös Nikon isä Pasi Kytösaho.
Keväällä 2015 Niko Kytösaholla diagnoisoitiin tyypin 1 diabetes, jonka takia hänen painonsa nousi kymmenen kiloa.
Yksinäinen

| Yksinäinen Reijo Kallio |
| --- | --- | --- |

Yksinäinen
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Kesto: 38.15
 Levy-yhtiö: CBS
Reijo Kallion muut julkaisut
|   | Yksinäinen  | Viikonloppuisä 1980 |
Yksinäinen on Reijo Kallion albumi vuodelta 1979.
CBS-levy-yhtiön tuotantopäällikkönä toiminut Seppo Matintalo sai keväällä 1979 Jamppa Tuomiselta kasetillisen raahelaisen amatöörisäveltäjän, TVH:n kuorma-autonkuljettajana työskennelleen Reijo Lumisalmen lauluja, joiden joukossa oli surumielinen beguine Yksinäinen. Esimiehensä kautta Matintalo sai vihjeen hänelle siinä vaiheessa täysin tuntemattomasta Reijo Kalliosta, joka oli kiertänyt tanssilavoja 1950- ja 1960-luvuilla ja laulanut sen ohessa muutamia levyjä, mutta ollut sittemmin poissa musiikkialalta kymmenkunta vuotta. Yksinäinen päätettiin antaa laulettavaksi Kalliolle, joka suostui tulemaan studioon hyvin vastahakoisesti. Aluksi tehtiin singlelevy, joka alkoi pian soida Yleisradiossa. Kappaleen saavuttaman suosion siivittämänä koottiin syksyllä 1979 LP-levy, josta tuli yli 100 000 kappaleen myynnillään CBS-yhtiön menestyneimpiä albumeja.
Reijo Kallio muisteli myöhemmin, että Yksinäinen-kappaleen nauhoituksessa naureskeltiin koko tarinalle ja varsinkin sen lopun hieman kömpelölle traagiselle riimille: "Sinun luoksesi palaan, mut löydä sua en / hautas löysin ja kukkaset nauraneet ei". Tosin jo ennen studioon menoa tekijät käsittivät, että laulun aihe, avioero, oli iskelmämusiikissa uusi. Kappaleen ja albumin saama vastakaiku yleisössä osoitti, että tällaisille lauluille, jotka käsittelivät arjen ongelmia nimenomaan miehen näkökulmasta, oli silloisena työttömyyden ja maaltamuuton leimaamana aikana sosiaalinen tilaus. Reijo Kallion ja Yksinäisen vanavedessä nousi pinnalle seuraavana vuonna, 1980, uusi laulaja Ahti Lampi samaa aihepiiriä luodanneella laululla Elämän valttikortit. Myös tuon ajan tuotteliain sanoittaja Raul Reiman ammensi aiheensa enimmäkseen samoista teemoista.
Kalliolle itselleen Yksinäinen-albumi merkitsi samantapaista paluuta viihdemaailmaan kuin Erkki Junkkariselle oli tapahtunut Ruusuja hopeamaljassa -albumin myötä muutamia vuosia aiemmin. Myös Kallion ja Junkkarisen ensisijainen kohdeyleisö oli paljolti sama. Yksinäinen-albumin imussa Kallion seuraavienkin albumien Viikonloppuisä ja Kuin tuhka tuuleen myynti ylti kymmeniintuhansiin kappaleisiin.
Kappaleet > A-puoli

Yksinäinen – 3.33
Rakkauden lahja – 3.28
Hopeinen kuu – 2.16
Lauluni sinulle – 2.51
Valssi vanhanaikainen – 4.10
Uskotaan – toivotaan – 2.52
Kappaleet > B-puoli

Balladi – 3.23
No justiinsa juu – 2.59
Tiedä en kauniimpaa – 2.28
Sen aika pystyy kultaamaan – 2.37
Ruusujen kukkiessa – 3.22
Pieni mies – 4.09
Yhteisomistus

Yhteisomistus tarkoittaa esineen tai omaisuuden omistusoikeuden kuulumista kahdelle tai useammalle henkilölle tai oikeushenkilölle. Yhteisomistus on Suomen lain mukaan joko jaotonta tai määräosaista.
Yhteisomistus Suomessa > Jaoton yhteisomistus

Jaoton yhteisomistus perustuu vanhoihin germaanisiin omistuskäsityksiin. Suomalaisessa oikeusjärjestelmässä jaoton yhteisomistus on varsin poikkeuksellista, sillä sellaista ei voida perustaa sopimuksella.selvennä Tärkeimmät jaottomat yhteisomistustilanteet ovat jakamaton kuolinpesä, avoin yhtiö ja aiemmin ennen vuotta 1930 solmitun avioliiton aviopesä. Tällainen pesä tai yhtiö muodostaa varallisuuspiirin, johon perillisillä, puolisoilla tai yhtiökumppaneilla on osuus. He eivät omista pesän esineistä mitään määräosaa vaan osuuden koko pesään.
Jaottoman yhteisomistuksen omistajat voivat yleensä vain yhdessä käyttää omistusoikeutta. Tähän on kuitenkin säädetty poikkeuksia puolisoiden vallintaoikeuden osalta. Oma ryhmänsä ovat erilaiset yhteiset alueet. Vuoden 1734 laki säänteli yhteismetsiä ja pitäjänyhteisiä, ja myöhemmin erityisesti isojaoissa on syntynyt yhteisalueita. Yhteisalueen hallinto voi perustua osakaskokouksen laatimaan ja tuomioistuimen hyväksymään ohjesääntöön.
Yhteisomistus Suomessa > Määräosainen yhteisomistus

Määräosainen yhteisomistus perustuu roomalaiseen oikeuteen ja se voi koskea kiinteistöä, irtainta esinettä ja arvopaperia. Yleissääntö on se, että yhteisomistus on määräosaista. Sellainen syntyy esimerkiksi usean henkilön ostaessa tai periessä kiinteistön. Osakkaiden suhteita sääntelee laki eräistä yhteisomistussuhteista (180/1958) ellei asiasta ole erityissäännöksiä.
Yhteisomistaja voi käyttää esinettä, kuten esimerkiksi kiinteistöä, siten ettei loukkaa toisten yhteisomistajien vastaavia oikeuksia. Yhteisomistajat sopivat usein nautinnan rajoista ja sopimus suojaa ulkopuolisten häirinnän lisäksi muiden yhteisomistajien häirinnältä. Yhteisomistaja saa luovuttaa osuutensa muita yhteisomistajia kuulematta. Yhteistä esinettä koskeviin oikeustoimiin tarvitaan kaikkien yhteisomistajien suostumus. Tällainen oikeustoimi voi olla vaikkapa määräalan myynti tai rakennusluvan hakeminen.
Kunkin yhteisomistajan omistus (määräosa) kohdistuu murtoluvulla ilmaistavaan osuuteen koko esineestä. Jollei muuta ilmene, omistajien murto-osat ovat yhtäsuuret. Määräosa ei siis merkitse fyysisesti rajoiltaan määriteltyä esineen osaa (toisin kuin esimerkiksi kiinteistön määräala). Yhteisomistussuhde voidaan kuitenkin eräin edellytyksin purkaa jakamalla esine osiin, esimerkiksi kiinteistö itsenäisiksi kiinteistöiksi.lähde?
Vaikka määräosainen omistus kohdistuu abstraktiin murto-osaan, voidaan kiinteistön hallinta järjestää hallinnanjakosopimuksella, jossa määritellään hallinnan fyysiset rajat. Hallinnanjakosopimukset ovat viime aikoina yleistyneet keinona hallinnoida useaa samalle kiinteistölle rakennettua asuinrakennusta, vaihtoehtona kiinteistön lohkomiselle tai asunto-osakeyhtiön perustamiselle.lähde?
Aiheesta muualla

Laki eräistä yhteisomistussuhteista (25.4.1958/180) Finlex.
Yleisälykkyys

Yleinen älykkyystekijä eli g (punainen ympyrä) selittää osan suorituksesta kaikentyyppisissä älykkyystesteissä (siniset soikiot).
Yleisälykkyydellä tarkoitetaan sitä älykkyystestauksessa havaittua säännönmukaisuutta, että henkilöiden tulokset erityyppisiä älyllisiä kykyjä mittaavissa testeissä korreloivat yleensä positiivisesti keskenään. Yleisälykkyyden toi esiin ensimmäisenä englantilainen psykologi ja tilastotieteilijä Charles Spearman vuonna 1904. Hän havaitsi, että koululaisten arvosanat toisiinsa liittymättömissä kouluaineissa näyttivät olevan keskinäisessä riippuvuussuhteessa siten, että kukin oppilas sai eri aineista tyypillisesti samantasoisia arvosanoja. Spearman selitti havainnon niin, että henkilön älyllinen suoritus riippuu kahdesta yhtäaikaisesti vaikuttavasta tekijästä: ensinnäkin kaikenlaisiin älykkyyttä vaativiin tehtäviin liittyvästä laajasta ja yleisestä kyvystä ja toiseksi vain tietynlaiseen älykkyystyyppiin (esimerkiksi verbaalinen tai matemaattinen älykkyys) liittyvästä erityiskyvystä. Edelliselle hän antoi nimeksi general intelligence eli g, suomeksi yleisälykkyys. Myöhemmin yleisälykkyyden käsite on saanut laajan hyväksynnän älykkyystutkimuksessa.
Tilastollisesti yleisälykkyys voidaan todentaa faktorianalyysin tai pääkomponenttianalyysin avulla. Saman henkilön tekemien erilaisten testien tulosten yhteisvaihtelua parhaiten selittävä muuttuja on yleinen älykkyystekijä eli g-tekijä (general intelligence factor, g factor).
Älykkyystestien korrelaatiot yleisälykkyyden kanssa vaihtelevat. Mitä vahvemmin testi korreloi yleisälykkyyden kanssa, sitä g-latautuneempi sen katsotaan olevan. Testin g-latausta pidetään tärkeänä, koska testin ennustevaliditeetti riippuu enimmäkseen siitä. Jotta testi mittaisi yleisälykkyyttä luotettavasti, sen tulee olla sisällöltään riittävän monipuolinen ja laaja.
Yleisälykkyydellä on monia biologisia korrelaatteja. Näitä ovat muun muassa otsalohkon massa ja aivojen kokonaismassa. Yleisälykkyyden heritabiliteetti on hieman suurempi kuin älykkyysosamäärän, joten ÄO-tulosten heritabiliteetti selittyy enimmäkseen yleisälykkyyden heritabiliteetilla.
Kirjallisuutta

Carroll, J. B. (1993). Human Cognitive Abilities: A Survey of Factor-analytic Studies. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-38712-4
Jensen, A. R. (1998). The g Factor: The Science of Mental Ability. Westport, CT: Praeger. ISBN 0-275-96103-6
Ylimitta

Ylimitta on puutavaran pituus- tai paksuusmitan nimellisen mitan ylittävä osa. Koska valmistettava puukappale kuivuessaan ja työstettäessä pienenee mitoiltaan, määrämittaa suurempi koko mahdollistaa kappaleen halutut täsmälliset mitat lopullisessa käyttömuodossa. Ylimittaa käytetään sekä pinotavarassa että sahatavarassa. Esimerkiksi halkopinosta tehdään 5–10 prosenttia ylimittainen, koska se kuivuessaan kutistuu. Saha- ja vaneritukkien pituuteen tasausta varten jätettyä ylimittaa nimitetään tasausvaraksi. Tasauksessa sahatavara katkaistaan määrämittaiseksi siten, että siihen jätetään vielä 2–5 senttiä ylipituutta.
Ylin valtiovalta

Ylin valtiovalta tarkoittaa jakamattomia valtiolle kuuluvia valtaoikeuksia. Aiemmin yleisessä perinnölliseen vallansiirtymiseen perustuvassa valtiomuodossa, monarkiassa, nimitys viittasi valtionpäämiehen hallitsijanvaltaan. Nykyisissä monarkioissa vallan painopiste on yleisesti siirtynyt kansanedustuslaitokselle. Tasavallassa ylin valtiovalta on parlamentin, presidentin ja hallituksen tärkeimpien toimivaltuuksien yhteisnimitys.
Suomen perustuslain mukaan valtiovalta kuuluu kansalle, jota edustaa eduskunta. Se käyttää lainsäädäntövaltaa. Hallitusvaltaa käyttävät tasavallan presidentti ja valtioneuvosto. Tuomiovaltaa käyttävät riippumattomat tuomioistuimet.
Jaakko Ylinen

Jaakko Kristian Ylinen (18. toukokuuta 1936 Helsinki – 20. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Ylinen valmistui arkkitehdiksi 1962 ja tekniikan lisensiaatiksi 1968 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän toimi 1960-luvulla arkkitehtitoimistojen Mansikka, Salonen & Ylinen Ky ja Salonen–Ylinen Ky ja vuodesta 1969 Kaupunkisuunnittelu Oy:n johtavana arkkitehtina.
Ylinen osallistui rakennus- ja kaavoitusprojekteihin Suomen lisäksi entisessä Neuvostoliitossa, Lähi-idässä ja Kaakkois-Aasiassa. Arkkitehtuurin lisäksi hän oli mukana Helsingin metron ja suomalaisten rautatieasemien kalusteiden ja varusteiden suunnittelussa.
Jaakko Ylisen isä oli lentotekniikan ja rakennusstatiikan professori Arvo Ylinen ja äiti lääketieteen lisensiaatti Lea Maria Hietarinta. Hänen puolisonsa on vuodesta 1967 ollut ekonomi Maija Ylinen, professori Paavo Suomalaisen tytär.
Jaakko Ylinen suunnitteli yhdessä Jarmo Maunulan kanssa Helsinkiin Siilitien, Herttoniemen ja Kulosaaren metroasemat.
Yksityisyyden suoja

Yksityisyyden suojalla viitataan Suomen perustuslain yksityiselämän suojaa käsittelevään kymmenenteen pykälään, rikoslain lukuun, jossa kielletään kotirauhan ja viestintäsalaisuuden rikkominen sekä sellaisen toisen ihmisen yksityiselämää koskevan tiedon saattaminen lukuisten ihmisten saataville, josta voi aiheutua hänelle vahinkoa, kärsimystä tai häneen kohdistuvaa halveksuntaa. Tietosuojalaissa sekä viranomaisten toiminnan julkisuutta käsittelevässä laissa säädetään yksityisyyden suojan piiriin kuuluvista henkilökohtaisten ja henkilökohtaisiin oloihin liittyvien asiakirjojen ja tietojen tallentamis- ja säilytysoikeudesta ja salaamisvelvollisuudesta sekä tietojen tarkistus- poistattamis- ja korjausoikeudesta eli tietosuojasta.
Perustuslain määrittelemästä yksityiselämän suojasta voidaan poiketa ainoastaan tapauksissa, joissa se on välttämätöntä perusoikeuksien turvaamisen, rikosten selvittämisen, yksilön tai yhteiskunnan turvallisuuden sekä vankeusrangaistuksen aikana, mikäli tällaisesta poikkeamisesta on säädetty erikseen laissa.
Yksityiselämän suojasta säädetään myös sähköisen viestinnän tietosuojalaissa, yksityisyyden suojaa työelämässä koskevassa laissa ja sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä (58/2002/EY).
Schrems-prosessi

Itävaltalainen yksityisyyttä puolustava aktivisti Max Schrems aloitti vuonna 2013 Schrems-prosessin, josta saattaa seurata valtava muutos nettiyhtiöiden oikeuteen asiakkaidensa tietojen käsittelemisessä. Schremsin aloite johti siihen, että Euroopan unionin tuomioistuin katsoi lokakuussa 2015, että amerikkalaisten ja eurooppalaisten nettiyhtiöiden tiedonvaihtoa määrittävä Safe Harbour -tietosuojasopimus on mitätön. Aikaisemmin Safe Harbour -sopimus mahdollisti eurooppalaisten käyttäjien tietojen siirron amerikkalaisyhtiöiden palvelimille Yhdysvaltoihin, jos tiedot on suojattu kohtuullisesti.
Suomessa yksityisyyden suojaa sähköisessä viestinnässä on ajanut Electronic Frontier Finland -järjestö. Vaikuttamisen kohteina ovat olleet esimerkiksi yksityisyyteen ja sananvapauteen liittyvät asiat.
Kirjallisuutta

Neuvonen, Riku: Yksityisyyden suoja Suomessa. Lakimiesliiton Kustannus, 2014. ISBN 9789522462305.
Aiheesta muualla

Jyväskylän yliopiston Koppa: Yksityisyyden suoja
Jyväskylän yliopiston Koppa: Lainkohta
Jyväskylän yliopiston Koppa: Laintulkinta
Jyväskylän yliopiston Koppa: Hallituksen esitys
Yliskylän venehauta

Yliskylän rautakautisen venehaudan esineitä.
Yliskylän venehauta on esikristillisen ajan lopulta peräisin oleva polttohauta. Se on Perniön Yliskylässä ruumiskalmiston yhteydessä. Se on yksi vajaasta neljästäkymmenestä Suomessa löydetystä venehautauksesta ja ensimmäinen, jota on tutkittu tieteellisesti. Hjalmar Appelgren tutki Yliskylän venehautauksen 1883. Hautaus löytyi Perniön kirkkomaata laajennettaessa.
Esineiden määrä tässä haudassa oli poikkeuksellisen suuri: neljä miekkaa (väännetty sykkyrään), kuusi kilvenkupuraa ja niiden kädensijat (ns. suomalaista tyyppiä, käytössä Merovinkiajan alkupuolella), kuusi keihäänkärkeä (putkellista mallia, "Yliskylän tyyppiä"), yksi väkipuukko ja kolme muuta suurehkoa veistä, yksi nuolenkärki, hevosen kuolaimet, piiskanvarsi, poikkeuksellisen upea vyö (Solki hopeoitua rautaa, leveäkantainen paljin pronssia. Tämäntyyppinen solki on ollut erittäin yleinen kaikkialla Euroopassa merovingiajalla, mutta Suomessa sen käyttö rajoittuu 600-luvulle). Runsaasti oli myös erilaisia tarve-esineitä.
Kumpu on kiven- ja maansekainen sekä 60–70 cm laaja ja 30–40 cm korkea, ja sen alle on haudattu veneessä varusteineen poltetun vainajien jäännökset. Vainajia on ilmeisesti ollut miekkojen määrän perusteella ainakin neljä, joskin kilpiä on kuusi kappaletta. Yliskylän venehautauksessa haudatut soturit olivat varustetut aikakautensa parhaalla aseistuksella ja korostivat merovingiajan sotaista henkeä, mikä ilmeni myös Suomen kaltaisessa periferiassa. Miekansäilät on taivutettu kasaan.
Veneen pituudeksi on niittinaulojen määrän (yli 800 ja lisäksi rautaisia sinkilöitä sekä niittien yhdistämiä rautalevyjä) perusteella arvioitu noin 15 metriä. Hauta on ajoitettu 600-luvulle. Kyseessä on tärkeän päällikön hauta ja Skandinaviassa useiden kilpien esiintymistä haudassa on pidetty merkkinä merikuninkaan haudasta.