stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patanan tekojärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 990 hehtaaria eli 9,9 km². Se on 8,2 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 43 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata, joka on monin paikoin soistunutta. Rannoille on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto, joille johtaa tiet seututieltä 750, yhdystieltä 7370 sekä pato- ja kanavatieltä. Alueella on monia turvetuotantoalueita, joiden kuivatusvesiä johdetaan tekojärveen.
Säännöstely

Tekojärven vedenpinnan korkeus on 123,0 metriä mpy. Järvi on säännöstelty siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 116,13 metriä ja 123,63 metriä mpy. Järvi on muodostettu rakentamalla Patananjoen laaksoon poikittainen maapato, joka on 2,8 kilometriä pitkä. Joen patoportti sijaitsee sen luoteispäässä, mistä jatkuu sen luontainen uoma. Joen valuma-alueen kaakkoispää laskee järven kaakkoispäähän. Patananjoen oma virtaama ei riitä tekojärven täyttämiseen, vaan lisävettä tuodaan Perhonjoesta Haukankylän ja Kivikankaan välistä lähtevällä 8,6 kilometriä pitkällä täyttökanavalla.
Historiaa

Tekojärvi valmistui vuonna 1966.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Perhonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 49) Patananjoen valuma-alueella (49.09), jonka Patanan tekojärven alueeseen (49.092) järvi kuuluu. Valuma-alue saa pääosan vedestään sekä Perhonjoesta että Patananjoen yläosan valuma-alueelta (49.093). Tekojärven alueella on yksi yli hehtaarin kokoinen Laukkulampi (3 ha), joka laskee siihen.
Petäjälampi (Äänekoski)

| Petäjälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°46′27″N, 25°52′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103 m  
Pituus:  610 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  1,435 km  
Pinta-ala:  5,952 ha  
Tilavuus:  0.000084 km³ 
Keskisyvyys:  1,42 m  
Suurin syvyys:  2,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPetäjälampi 
Petäjälampi tai Petäälampi on Keski-Suomessa Äänekoskella  Konginkankaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 610 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 84 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 2,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103 metriä mpy.
Petäjäsaaret (Padasjoki)

Petäjäsaaret
| --- | --- |
Sijainti:  Padasjoki Päijät-Häme Suomi
Saariryhmä:  Hinttolansaaren saariryhmä
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  97,5 m 
Pinta-ala:  13,8 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Petäjäsaaret  on Päijänteen saariryhmä Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Maantietoa

Saaret sijaitsevat Hinttolansaaren saariryhmän eteläpuolella Hinttolanselän pohjoislaidalla. Saaria on kartan mukaan kaksi: pääsaari ja sen pohjoispuolella sijaitseva pikkusaari. Pääsaari, joka vanhoissa kartoissa kutsutaan yksikkömuodossa  ”Petäjäsaareksi”, on 650 metriä pitkä, 390 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13,8 hehtaaria . Pikkusaari on 150 metriä pitkä ja sen pinta-ala on noin 0,7 hehtaaria. Koillispuolella 250 metrin päässä sijaitsee Haapasaari ja saarien välissä on kaksi pikkuluotoa. Haapasaari kuuluu Päijänteen kansallispuistoon ja siinä on rantautumispaikka ja nuotiopaikka. Pääsaaren keskellä on kallioinen mäki, joka kohoaa 19 metrin korkeuteen Päijänteestä. Pikkusaari on vain muutaman metrin korkuinen. Pääsaaressa on yksi vapaa-ajan asunto.
Luontoarvoja

Ainakin pääsaari on moreenisaari, ja se on ympäryssaarien tapaan maisemallisesti merkittäviä.
Historiaa

Vuoden 1920 taloudellisessa kartassa saaret on merkitty autioksi. Pääsaaren keskiosa on suota ja loput saaresta on kangasmetsää. Vuoden 1947 talouskartassa tilanne on säilynyt samana.
Vuoden 1965 peruskartassa on pääsaaren karttanimi edelleen ”Petäjäsaari”, mutta pikkusaarella ei ole nimeä. Saaret ovat edelleen autiot, mutta ennen seuraavaa vuoden 1985 karttaa on pääsaareen rakennettu vapaa-ajan asunto. Saariryhmää kutsutaan tästä lähtien nimellä ”Petäjäsaaret”.
Orpo (Hylätty)

| Orpo |
| --- | --- |

Nimi:  Orpo
Tekijä:  Albert Gebhard
Valmistumisvuosi:  1895
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  52  cm
Leveys:  66  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Orpo (Hylätty) on suomalaisen taiteilijan Albert Gebhardin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1895. Kooltaan työ on 52×66 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se ostettiin heti sen valmistumisvuonna, vuonna 1895.
Albert Gebhardin aihe Orpo-maalauksessa oli melko harvinainen maalauksen syntyessä. Hän halusi tuoda siinä esille köyhälistön lapsen kovan osan, minkä hän teki tyylikkäästi ihmisarvoa kunnioittaen, vähäeleisesti, mutta intensiivisesti. Köyhiä kansanihmisiä oli laatukuvana kuvattu aikaisemminkin, mutta Gebhardin työ on selkeästi kantaa ottava.
Albert Gebhard käytti Orpo-maalauksessa suuria väripintoja, vaikka tekotapa on muutoin naturalistinen. Hän ikään kuin pelkistää suurpiirteisesti tässä työssä, mitä tapaa hän käytti muulloinkin. Gebhard oli opiskellut Pariisissa vuosina 1890-1891 ja kiinnostunut siellä symbolismista ja syntetistisistä tyylikeinoista. Näitä hän opettelikin. Pelkistävä suurpiirteisyys säilyi sitten pitempään hänen ilmaisussaan, mutta symbolismin vaihe jäi sinällään lyhyeksi.
Orpo-maalauksen leveästi sivellyissä tummissa väreissä on nähty yhteyksiä Manet’n varhaisiin töihin. Manet olikin 1890-luvulla nuorten symbolististen taiteilijoiden arvostama esikuva tuon varhaisajan töillään. Niissä hän käytti niukkaa väriharmoniaa ja keskitti eli karsi yksityiskohtia töistään.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Orpo.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Olga Autere

Olga Fredrika Autere (22. heinäkuuta 1873 Helsinki – 30. kesäkuuta 1952) oli suomalainen kotitalousneuvoja.
Hänen vanhempansa olivat kivenhakkaaja Anders Edvard Autere ja Fredrika Charlotta Eerikintytär. Hän teki useita ulkomaille suuntautuneita opintomatkoja. Hän toimi Kansakoulun ystävien pientenlasten koulun opettajana 1898–1906 ja Marttaliiton konsulenttina 1908–1932.
Julkaisut

Kansan emännän kanakirja. Helsinki : Akateeminen kirjakauppa, jakaja, 1916, 2. lisätty p. 1923. (Martta-yhdistyksen kirjasia.)
Pojat ja tytöt kanoja hoitamassa. Porvoo : WSOY, 1922. – (Poikien ja tyttöjen kerhotyö; n:o 3).
Pienviljelijä ja kananhoito. Kerava : Suomen maatalousseurojen keskusliitto, 1923. – 6. s. (Suomen maatalousseurojen keskusliiton julkaisuja, Lentolehtisarja n:o 7).
Marttatyö Suomessa. Helsinki : Suomalaisen Marttaliiton kirjasia, 1927.
Oleaatti

Oleaatti (C17H33COO-) on ioni, joka syntyy oleiinihaposta sen luovuttaessa  protonin. Oleaateiksi sanotaan myös suoloja, joissa tämä ioni on anionina, sekä estereitä, joita syntyy oleiinihapon reagoidessa alkoholien kanssa. Esimerkiksi etyylioleaatti (C20H38O2) on oleiinihapon ja etanolin muodostama esteri.
Polyoksietyleenisorbitaanimono-oleaattia käytetään elintarvikkeiden lisäaineena.
Ole Wæver

Ole Wæver (s. 1960) on tanskalainen kansainvälisten suhteiden professori Kööpenhaminan yliopistossa. Hän on eräs niin kutsutun Kööpenhaminan koulukunnan päävaikuttajista.
Wæver valmistui maisteriksi 1985 ja väitteli tohtoriksi 1997. Vuosina 1985–1999 Wæver työskenteli Kööpenhaminan rauhantutkimusinstituutissa (engl. Copenhagen Peace Research Institute, COPRI). Hän on mukana useissa tieteellisten julkaisujen johtokunnissa, kuten European Journal of International Affairs, Security Dialogue, International Studies Perspective ja Cambridge Review of International Affairs. Hän on myös kirjoittanut useita teoksia yhdessä merkittävän kansainvälisen politiikan teoreetikko Barry Buzanin kanssa.
Wæver vihittiin valtiotieteiden kunniatohtoriksi Turun yliopistossa 2015.
Oliver Cheatham

| Oliver Cheatham> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. helmikuuta 1948
Kuollut: 29. marraskuuta 2013 (65 vuotta)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  funk, rhythm and blues, soul
Levy-yhtiöt:  MCA Critique Warlock Positiva Native Soul
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Oliver Cheatham (24. helmikuuta 1948 – 29. marraskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja, joka tunnetaan parhaiten vuoden 1983 hittisinglestään ”Get Down Saturday Night”. Italialainen DJ Room 5 samplasi kappaleen vuoden 2003 singlessä ”Make Luv”, joka sijoittui Britannian singlelistan 1. sijalle.
Diskografia > Albumit

The Boss (1982)
Saturday Night (1983)
Go for It (1987)
Stand for Love (1994)
Stand for Love (2002)
Ole Østmo

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, pysty |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, makuu |  |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, moniasentokilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lyon 1897 | 300 m vapaakivääri, pysty |  |
|  Hopeaa | Lyon 1897 | 300 m vapaakivääri, asennot |  |
|  Hopeaa | Lyon 1897 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lyon 1897 | 300 m vapaakivääri, makuu |  |
Ole Østmo (13. syyskuuta 1866 – 11. syyskuuta 1923) oli norjalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti neljä mitalia, kaksi hopeista ja kaksi pronssista. Kaikki Østmon mitalit tulivat 300 metrin sotilaskiväärin eri lajeista. Hopeamitali 300 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailusta oli Norjan historian ensimmäinen olympiamitali. Østmo voitti myös muutamia mitaleita Lyonin MM-kisoista vuodelta 1897. Hän voitti kultaa vapaakiväärin pystyasentokilpailusta tuloksella 161 sekä hopeaa joukkue- ja moniasentokilpailuista.
Olga Baryševa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Korosteljova vuonna 2006. |  Korosteljova vuonna 2006. |  Korosteljova vuonna 2006. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montréal 1976 |  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolumbia 1975 |  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1983 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Italia 1974 |  |  |
|  Kultaa | Ranska 1976 |  |  |
|  Kultaa | Puola 1978 |  |  |
|  Kultaa | Jugoslavia 1980 |  |  |
|  Kultaa | Italia 1981 |  |  |
Olga Fjodorovna Korosteljova (o.s. Baryševa, ven. Ольга Фёдоровна Коростелёва (Барышева), s. 24. elokuuta 1954 Sverdlovsk, Venäjän SFNT) on venäläinen, pelaajana Neuvostoliittoa edustanut, koripalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Baryševa voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1975 ja Brasiliassa 1983 sekä Euroopan mestaruuden Italiassa 1974, Ranskassa 1976, Puolassa 1978, Jugoslaviassa 1980 ja Italiassa 1981.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olga Baryševa Wikimedia Commonsissa
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1976
4 Rupšienė |
5 Nadyrova |
6 Kurvjakova |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Zaharova |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Dauniene |
15 Klimova |
Valmentaja Aleksejeva
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Rupšienė |
5 Šarmai |
6 Beselienė |
7 Baryševa |
8 Ovetškina |
9 Šuvajeva |
10 Semjonova |
11 Rogyžyna |
12 Ferjabnikova |
13 Suharnova |
14 Nadyrova |
15 Ivinskaja |
Valmentaja Aleksejeva
Ostlandin valtakunnankomissariaatti

Ostlandin valtakunnankomissariaatin hallinnolliset alueet.
Ostlandin valtakunnankomissariaatti (saks. Reichskommissariat Ostland, ”Itämaan valtakunnankomissariaatti”) oli Saksan muodostama miehityshallinto vuosina 1941–1944. Se käsitti suurimman osan toisessa maailmansodassa Neuvostoliitolta vallatusta Latviasta, Liettuasta, suurimman osan Valko-Venäjästä ja pohjoisen osan Itä-Puolasta. Valtakunnankomissariaatti jakautui Latvian, Liettuan, Viron ja Valko-Venäjän päähallintopiireihin.
Valtakunnankomissaarina toimi Hinrich Lohse 1941–1944 ja Erich Koch 1944–1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ostlandin valtakunnankomissariaatti Wikimedia Commonsissa
Saksan ja liitettyjen sekä valloitettujen alueiden siviilihallinto toisen maailmansodan aikana
Puolan kenraalikuvernementti (1939–1945) 

Krakovan piiri
Lublinin piiri
Radomin piiri
Varsovan piiri

Böömin ja Määrin protektoraatti (1939–1945)
Tanskan protektoraatti (1940–1943) 

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Norjan valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Tanskan valtakunnankomissariaatti (1943–1945)
Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti (1944) 

Kaukasian valtakunnankomissariaatti (suunnitelma)
Moskovan valtakunnankomissariaatti (toimeenpanematon asetus, 1941)
Ostlandin valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Ukrainan valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Patja

Joustinpatja, jonka päällä on sijauspatja.
Patja on vuoteen pehmustettu osa, jolla maataan.
Aikaisemmin patjat olivat heinillä täytettyjä pusseja; myöhemmin heinät korvattiin höyhenillä ja puuvillalla. Nykyään markkinoilla on muun muassa joustinpatjoja, latexpatjoja, luonnonkumipatjoja, vaahtomuovipatjoja sekä vesi- tai ilmatäytteisiä patjoja. Joustinpatjassa patjan sisällä on kierrejousia, jotka pitävät patjalla makaavan ihmisen koholla ja jotta ihmisen ja sängyn väliin jäisi lämpöä eristävä ilmakerros. Vaahtomuovipatja on edullinen helposti siirrettävä patja. Niitä käytetään esimerkiksi vieraspatjoina satunnaiseen käyttöön. Luonnonkumipatja on hyvä lämmöneriste, mutta se on myös kallis. Runkopatjassa vuoteen jalat kiinnitetään suoraan kiinteään, rungolla tukevoitettuun patjaan. Patja on tyypillisesti 10 cm - 35 cm paksu.
On olemassa sähkölämmitteisiä patjoja. Sähkölämmitys voi auttaa huonon verenkierron takia kylmiltä tuntuvia jalkoja, jotka estävät jopa unen saannin. Tyypillisesti patjan lämmittimen tehot ovat noin 50 wattia. Lämmittimessä on termostaatti, joka estää lämmittimen liikakuumenemisen ja peräti syttymisen.
Tärkeää on, että patja hengittää, johtaa lämpöä ja tukee kehoa. Monet kuluttajat suosivat luonnonkuituja, monet allergiaystävällisiksi kutsutut patjat taas valmistetaan kokonaan keinokuiduista. Vaahtomuovipatjat ovat pitkään olleet halvan ja melko huonon patjan maineessa, mutta tuotekehityksen tuloksena on kehitetty myös tiiviitä, hyvin tukevia ja kestäviä vaahtomuovipatjoja. Jotkut vaahtomuovipatjat saattavat syttyä herkästi, ja patjan paloherkkyys kannattaakin tarkistaa myyjältä erityisesti, jos patjaa hankitaan esimerkiksi lastenhuoneeseen tai vuoteen lähistöllä käsitellään tulta.
Kokoluokitus

Patjojen paksuudet vaihtelevat 15 - 46 cm.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Patjojen kansainvälinen kokoluokitus 
| Nimike | Amerikka tuumat (cm) | Englanti tuumat (cm) | EU cm (tuumat) | Aasia (Thaimaa) cm (tuumat) |
| Crib / Toddler | 27.25x51.625 in (69.2x131.1 cm) |  |  |  |
| Mini Single |  | 30×75 in (76.2×191 cm) |  |  |
| Twin/Single | 39×75 in (99×191 cm) | 36×75 in (91×191 cm) | 90×200 cm (35.4x78.7 in) | 107×198×56 cm (42.1x78.0x22.0 in) |
| Twin/Single XL | 39×80 in (99×203 cm) | 42x75 in (106x191 cm) |  |  |
| Double/Full (UK: small double) | 54×75 in (137×191 cm) | 48×75 in (122×191 cm) | 140×200 cm (55.1x78.7 in) | 122×198×56 cm (48.0x78.0x22.0 in) |
| Double/Full XL (UK: double) | 54×80 in (137×203 cm) | 54x75 in (137x191 cm) |  |  |
| Queen | 60×80 in (152x203 cm) |  | 160×200 cm (63.0x78.7 in) |  |
| Olympic/Expanded Queen novelty size by Simmons | 66×80 in (167×203 cm) |  |  |  |
| California Queen (primarily a wood-framed water bed size, becoming obsolete) | 60x84 in (152×213 cm) |  |  |  |
| King | 76×80 in (193×203 cm) | 60×78 in (152×198 cm) | 180×200 cm (70.9x78.7 in) | 183×198×56 (72.0x78.0x22.0 in) |
| California King | 72×84 in (183×213 cm) |  |  |  |
| Super King |  | 72×78 in (182×198 cm) |  |  |
| Grand King (novelty size by Select Comfort air beds) | 80×98 in (203×249 cm) |  |  |  |
Patjan käyttö

Vuodetta sijatessa kannattaa patjan antaa tuulettua ja kosteuden haihtua jonkin aikaa ennen varsinaista sijausta. Se kannattaa myös aika ajoin, esimerkiksi lakanoita vaihtaessa imuroida pölystä tekstiilisuulakkeella. Patjan tai sijauspatjan päällinen tulisi silloin tällöin pestä 60-asteessa. Talvella patjan voi hyvin viedä päiväksi kovaankin pakkaseen. Sekä pesu yli 60-asteisessa vedessä, että kova pakkanen tuhoavat mahdolliset patjan pölypunkit, joita tosin nykykodeista enää hyvin harvoin löytää[1]. Kannattaa tutustua patjan hoito-ohjeisiin. On hyvä, jos vuoteessa on säleikkö patjan alla, jotta ilma pääsee vaihtumaan myös pohjan kautta. Säleikön tulee kuitenkin olla niin tiheä, ettei patjan rakenne kärsi vaurioita eikä ihminen tunne kehossaan välejä.
Sijauspatja

Patjan päällä on usein erillinen sijauspatja eli petauspatja, joka helpottaa vuoteen sijaamista ja pitää varsinaisen patjan puhtaana. Sijauspatja on yleensä noin 5 cm paksu. Sijauspatja antaa vuoteelle lisää pehmeyttä. Monet sijauspatjat on varustettu vetoketjuilla, jolloin niiden päälliset ovat helposti pestävissä.
Retkipatja

Retkipatja on noin yhden senttimetrin paksuinen solumuovista tehty patja. Se on tarkoitettu eristämään nukkuva ihminen maapohjasta retkeilyolosuhteissa. Retkeilypatjan voi keriä pieneksi rullaksi ja se kulkee helposti rinkkaan kiinnitettynä.
Runkopatja

Runkojoustinpatja tai runkopatja on yhdestä tai kahdesta jousikerroksesta sekä puurungosta koostuva valmis vuodekokonaisuus, jossa jalat on kiinnitetty runkoon. Lisäksi patjan päälle tarvitaan petauspatja viimeistelemään nukkumismukavuutta. Runkojoustinpatjoja on saatavana eri kokoisina, korkuisina, värisinä ja muotoisina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patja Wikimedia Commonsissa
Nyrkkeilyn sarja 75 kg kesäolympialaisissa 1952

| Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1952 > Sarjat |
| --- | --- | --- |
| Kärpässarja |   | 51 kg |
| Kääpiösarja |  | 54 kg |
| Höyhensarja |  | 57 kg |
| Kevyt sarja |  | 60 kg |
| Kevyt välisarja |  | 63,5 kg |
| Välisarja |  | 67 kg |
| Kevyt keskisarja |  | 71 kg |
| Keskisarja |  | 75 kg |
| Raskas keskisarja |  | 81 kg |
| Raskassarja |  | +81 kg |
Nyrkkeilyn 75 kg sarjaan Helsingin olympiakisoissa osallistui 23 nyrkkeilijää, joista jokainen edusti eri kansakuntaa. Ottelut käytiin 28. heinäkuuta - 2. elokuuta.
Paavo Pitkänen

Paavo Pitkänen (13. heinäkuuta 1926 Joensuu – 10. elokuuta 1994 Joensuu) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovaikuttaja.
Paavo Pitkänen pelasi puolustajana seitsemän kautta (1952–1959) Joensuun Kiekko-Karhuissa ja teki pelaajauran jälkeen pitkään töitä jääkiekkovaikuttajana.
Pitkänen oli Suomen Jääkiekkoliiton liittohallituksen jäsen vuosina 1962–1971 ja Pohjois-Karjalan piirin jääkiekkojaoston puheenjohtaja 15 vuotta. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Pitkäsen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 57 ansioistaan jääkiekkovaikuttajana.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2018 – joukkuekilpailu

| Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2018   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksilökilpailu |  | miehet |  | naiset |  |
| Parikilpailu |  | parikilpailu |  |  |  |
| Joukkuekilpailu |  | joukkuekilpailu |  |  |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |
Ohjaskelkkailun joukkuekilpailu järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa Alpensia Sliding Centressä 15. helmikuuta 2018.
Aikataulu

Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Tapahtuma |
| --- | --- | --- |
| 15. helmikuuta | 21:30–22:45 | Joukkuekilpailu |
Tulokset

Kilpailun voittaja ratkaistiin viestimuotoisessa kilpailussa kolmen laskun yhteisajan perusteella.
| Sija | Nro | Joukkue | Naisten yksilölasku | Miesten yksilölasku | Miesten parilasku | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  |  13–1 13–2 13–3 |  Saksa Natalie Geisenberger Johannes Ludwig Tobias Wendl / Tobias Arlt | 46,870 | 48,822 | 48,825 | 2.24,517 | +0,000 — |
| 02  |  11–1 11–2 11–3 |  Kanada Alex Gough Samuel Edney Tristan Walker / Justin Snith | 47,099 | 48,820 | 48,953 | 2.24,872 | +0,355 |
| 03  |  12–1 12–2 12–3 |  Itävalta Madeleine Egle David Gleirscher Peter Penz / Georg Fischler | 47,122 | 48,758 | 49,108 | 2.24,988 | +0,471 |
| 04 4 |  10–1 10–2 10–3 |  Yhdysvallat Summer Britcher Chris Mazdzer Matthew Mortensen / Jayson Terdiman | 47,266 | 48,660 | 49,165 | 2.25,091 | +0,574 |
| 05 5 |  09 9–1 9–2 9–3 |  Italia Andrea Vötter Dominik Fischnaller Ivan Nagler / Fabian Malleier | 47,078 | 48,827 | 49,188 | 2.25,093 | +0,576 |
| 06 6 |  08 8–1 8–2 8–3 |  Latvia Ulla Zirne Kristers Aparjods Andris Šics / Juris Šics | 47,369 | 48,891 | 49,055 | 2.25,315 | +0,798 |
| 07 7 |  07 7–1 7–2 7–3 |  Venäläiset olympiaurheilijat Ekaterina Baturina Roman Repilov Alexander Denisyev / Vladislav Antonov | 47,523 | 48,615 | 49,211 | 2.25,349 | +0,832 |
| 08 8 |  05 5–1 5–2 5–3 |  Puola Ewa Kuls-Kusyk Maciej Kurowski Wojciech Chmielewski / Jakub Kowalewski | 47,711 | 49,134 | 49,568 | 2.26,413 | +1,896 |
| 09 9 |  06 6–1 6–2 6–3 |  Etelä-Korea Aileen Frisch Lim Nam-kyu Park Jin-yong / Cho Jung-myung | 47,211 | 49,854 | 49,478 | 2.26,543 | +2,026 |
| 10 |  04 4–1 4–2 4–3 |  Romania Raluca Strămăturaru Valentin Crețu Cosmin Atodiresei / Ştefan Musei | 47,097 | 49,609 | 50,138 | 2.26,844 | +2,327 |
| 11 | 02 2–1 2–2 2–3 |  Slovakia Katarína Šimoňáková Jozef Ninis Marek Solčanský / Karol Stuchlák | 48,032 | 49,326 | 49,635 | 2.26,993 | +2,476 |
| 12 |  03 3–1 3–2 3–3 |  Tšekki Tereza Nosková Ondřej Hyman Lukáš Brož / Antonín Brož | 48,238 | 49,178 | 49,645 | 2.27,061 | +2,544 |
| 13 |  01 1–1 1–2 1–3 |  Ukraina Olena Shkhumova Anton Dukach Oleksandr Obolonchyk / Roman Zakharkiv | 51,503 | 49,135 | 50,365 | 2.31,003 | +6,486 |
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022

Ohjaskelkkailussa kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 5.–10. helmikuuta National Sliding Centressä.
Ohjaskelkkailussa oli yhteensä neljä tapahtumaa: miesten ja naisten yksilökilpailun lisäksi oli pari- ja joukkuekilpailu.
Aikataulu

Seuraavassa listassa on kaikkien neljän tapahtuman aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
| Päivä | Aika | Kilpailu |
| --- | --- | --- |
| 5. helmikuuta | 19.10 | Miesten 1. ja 2. lasku |
| 6. helmikuuta | 19.30 | Miesten 3. ja 4. lasku |
| 7. helmikuuta | 19.50 | Naisten 1. ja 2. lasku |
| 8. helmikuuta | 19.50 | Naisten 3. ja 4. lasku |
| 9. helmikuuta | 20.20 | Parikilpailu |
| 10. helmikuuta | 21.30 | Joukkuekilpailu |
Mitalitaulukko

|  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Sijoitus |  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Maa |  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Kulta |  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Hopea |  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Pronssi |  Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 4 | 2 | 0 | 6 |
| 2 |  Itävalta | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 3 |  Italia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 3 |  Latvia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 3 |  Venäjän olympiakomitea | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 4 | 4 | 4 | 12 |