Itsenäisyyden Puolesta
Historia ja toiminta

Itsenäisyyden Puolesta ry aloitti toimintansa Helsingissä syksyllä 1971 ja rekisteröitiin huhtikuussa 1972. Paikallisosastoja perustettiin lisäksi Lahteen, Tampereelle, Turkuun ja Vaasaan. Yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja alkuperäinen keskushahmo oli kustantaja Kauko Kare. Hänen ympärilleen oli jo vuonna 1968 syntynyt Torstaikerhoksi kutsuttu ryhmä, joka julkaisi myös Nootti-lehteä. Uuden järjestön edeltäjä oli alkuaan vuonna 1965 perustettu Itsenäisyyspuolue, jonka Kare otti vuonna 1969 johtoonsa mutta joka lopetti pian toimintansa, kun sitä ei saatu vietyä puoluerekisteriin. Itsenäisyyden Puolesta keräsi yhteen presidentti Kekkosen länsimielisiä ja oikeistolaisia vastustajia. Sen perustamisessa oli mukana useita henkilöitä, jotka liittyivät sittemmin Perustuslailliseen oikeistopuolueeseen (POP). Järjestön tilaisuuksissa esiintyi tunnettuja jyrkän oikeistolaisia poliitikkoja, kuten kokoomuksen Tuure Junnila ja POP:n Georg C. Ehrnrooth. Itsenäisyyden Puolesta oli kuitenkin puoluepoliittisesti sitoutumaton. Jäsenkuntaan kuului perustuslaillisia, kokoomuslaisia, SDP:n oikeistosiipeä sekä muiden puolueiden jäseniä, jotka vastustivat neuvostomielisyyttä.
Liikkeen paikallisjärjestöille perustettiin syksyllä 1974 valtakunnallinen kattojärjestö Kansalaisjärjestö Itsenäisyyden Puolesta ry, jonka puheenjohtajaksi valittiin toimittaja Heikki Eskelinen. Hän korvasi pari vuotta myöhemmin Kareen myös Helsingin osaston johdossa. Kare katsoi tulleensa syrjäytetyksi järjestön johdosta ja alkoi arvostella sitä Nootissa. Itsenäisyyden Puolesta tuki 1970-luvun alussa A. I. Arwidsson -seuran tarrakampanjaa, jossa levitettiin yli puoli miljoonaa tarraa punaiseksi muuttuvasta Suomen lipusta tekstillä ”Tätäkö haluat?”. Eskelisen puheenjohtajakaudella luotiin yhteyksiä myös kommunisminvastaiseen Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiöön (SYT) ja Elinkeinoelämän valtuuskuntaan (EVA). Itsenäisyyden Puolesta julkaisi vuonna 1977 pamfletin Varo vallankumousta, jota levitettiin SYT:n avulla yli 30 000 kappaletta. Kareen mielestä sitoutumattomaksi tarkoitettu IP kytkeytyi lopulta liiankin tiiviisti Perustuslailliseen oikeistopuolueeseen, kun puheenjohtaja Eskelinen oli puolueen ehdokkaana vaaleissa. Yhdistys tuki Mauno Koiviston kampanjaa vuoden 1982 presidentinvaaleissa.
Itsenäisyyden Puolesta kannatti parlamentarismia, mutta sen jäseniksi liittyi kaikessa hiljaisuudessa myös muutamia aiemmin äärioikeistolaisissa liikkeissä toimineita henkilöitä, kuten historiantutkija Mikko Uola. Siihen kytkeytyi myös 1970-luvun alussa toiminut, jo aiemmin perustettu lyhytikäinen nuorisojärjestö Suomen Itsenäiset Nuoret (SIN), alkujaan Isänmaallinen Kansallisliike (IKL), jota johti Jouni Lanamäki. SIN:llä oli löyhiä yhteyksiä ruotsalaiseen uusnatsipuolueeseen Nordiska Rikspartietiin (NRP).
Itsenäisyyden Puolesta tuki 1980-luvulla myös Viron aseetonta separatismia levittämällä aihetta koskevaa informaatiota ja järjestämällä emigranttivirolaisia puhujiksi tilaisuuksiinsa. Se liittyi 1980-luvulla jäseneksi kansainväliseen kommunisminvastaiseen kattojärjestöön World Anti-Communist Leagueen. Itsenäisyyden Puolesta lakkasi toimimasta aktiivisesti kylmän sodan päätyttyä, mutta sitä ei ole virallisesti lakkautettu. Syksystä 1991 Itsenäisyyden Puolesta Pirkanmaan ry:n puheenjohtajana on ollut Seppo Lehto, joka tunnetaan muun muassa Suur-Suomi ry:n perustajajäsenenä 1991 alkaen.[lähde? ]