stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jedda
Historia

Kaupungin perusti vuonna 646 kalifi Uthman ibn Affan kauppapaikaksi ja satamaksi pyhinvaeltajille. Vuonna 1916 Jedda ja sen osamanivaruskunnat joutuivat brittien piirittämäksi. Tämän seurauksena muodostettiin Hejazin kuningaskunta, joka oli olemassa vuoteen 1925. Tällöin sen valtasi Ibn Saʿūd. Vuoden 1927 Jeddan sopimuksessa britit tunnustivat Saudi-Arabian suvereniteetin Hejazin ja Najdin alueilla. Jeddasta tuli osa Saudi-Arabiaa. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 kaupunginmuurit hävitettiin, mitä seurasi nopea kasvu. Maan ulkoministeriö ja diplomaattinen edustus sijoittui kaupunkiin, jossa ne pysyivät 1850-luvun puoliväliin.
Kaupungin nimi

Kaupungin nimen alkuperästä on useita näkemyksiä. Yksi näkemys tarjoaa merkitystä ’esiäiti’, koska Jeddassa uskottiin olleen Eevan (Aadamin vaimon) hauta. Tämän haudan saudihallitus olisi tuhonnut vuonna 1928 taikauskon yltymisen välttämiseksi. Toinen käsitys tulkitsee merkitykseksi ’ranta, rannikko’.  Kolmas vaihtoehto on johdos sanasta judda (džudda) ’merkki, tienviitta’.
Väkiluku

Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 2 046 251 (1992), 2 821 371 (2004) ja 3 457 794 (2010). Se on Saudi-Arabian toiseksi suurin kaupunki pääkaupungin Riadin jälkeen.
Talous

Kaupunkia uudistettiin maan öljytuloilla. Satamaa syvennettiin, 1970-luvun alussa rakennettiin silloin maailman suurin suolanpoistolaitos. Talouselämä monipuolistui, riippuvuus pyhiinvaeltajilta saatavista tuloista ja kalastuksesta väheni. Rakennettiin teräsvalssaamoja, öljynjalostamoita, sementti-, vaate- ja keramiikkatuotantoa. Karjankasvatusta kehitettiin, samoin useita pienteollisuuden aloja. Vuonna 1967 perustettu Kuningas Abdilazizin yliopisto tarjoaa talouselämän ja hallinnon koulutusta. Kaupungissa on myös esimerkiksi Islamilaisen kehityspankin päätoimipiste.
Kaupunkiin ollaan rakentamassa maailman korkeinta rakennusta Jeddan tornia. Tornin rakennustyöt aloitettiin 2013. Pilvenpiirtäjästä piti tulla alun perin 1,6 kilometrin korkuinen, mutta suunnitelmasta jouduttiin luopumaan maaperäongelmien vuoksi. Valmiin tornin ilmoitetaan kohoavan ainakin tuhanteen metriin ja siinä on määrä olla 168 kerrosta. Maaliskuussa 2024 kaupungissa vihittiin käyttöön maailman ensimmäinen 3D-tulostettu moskeija, johon mahtuu 5600 henkilöä.
Satama

Jeddan satama on tonnimäärältään Saudi-Arabian suurin rahtisatama. Se sijoittuu myös Yhdysvaltain satamajärjestön (AAPA) laatimalla listalla 60,4 miljoonalla rahtitonnillaan (sija 65 vuonna 2013) maailman sadan suurimman rahtisataman joukkoon.
Liikenne

Kaupungista on valtatieyhteys Mekkaan ja Medinaan ja sitä palvelee Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema.
Jeddan ilmasto

Jeddan kesät ovat pitkiä, kuumia, hiostavia ja ajoittan pilvisiä. Talvet ovat lyhyitä ja selkeitä sää tuolloin ilmankosteus on alhainen, ilma on lämmin ja tuulinen. Lämpötilat vaihtelevat 18–39 °C välillä ja joskus harvoin lämpötila laskee alle 5 °C:n tai nousee yli 41 °C:n. Kuuma kausi kestää noin neljä kuukautta. Se alkaa toukokuun loppupuolella ja jatkuu syyskuun loppupuolelle. Tuolloin ilman keskimääräinen lämpötila on yli 37 °C:n. Viileä kausi alkaa marras–joulukuun vaihteessa ja jatkuu helmi–maaliskuun vaihteseen. Tuolloin ilman keskimääräinen lämpötila on alle 30 °C:ta.
Pilvisin aika alkaa Jeddassa kestää hieman yli kolme kuukautta. Se alkaa heinäkuu alussa ja loppuu lokakuu puolessa välissä. Sademäärä ei vaihtele juurikaan vuoden aikana. Sateisin aika on marras–tammikuu. Vuoden kuukausien keskimääräinen sademäärä on 3–4 mm välillä.
Kuvia

Hiekkarantaa (Eid al-Adha).
Jedda kansainväliseltä avaruusasemalta (2013).
Kaupunki satamasta katsoen.
Jeddan satama.
Valtatie Medinaan.
Jeddan vanhaa muuria linja-autoaseman vierellä.
Jeddan vanhan kaupungin taloja.
Perinteistä arkkitehtuuria Jeddan vanhasta kaupungista.
Ystävyyskaupungit

| --- | --- |
  Almaty, Kazakstan   Amman, Jordania   Baku, Azerbaidžan   Aleksandria, Egypti   Kairo, Egypti   Stuttgart, Saksa   Dubai, Yhdistyneet arabiemiraatit   Jakarta, Indonesia   Istanbul, Turkki   Adana, Turkki   Johor Bahru, Malesia    Kazan, Tatarstan, Venäjä :   Karachi, Pakistan   Mary, Turkmenistan   Odessa, Ukraina   Oš, Kirgisia   Plovdiv, Bulgaria   Casablanca, Marokko   Rio de Janeiro, Brasilia   Shimonoseki, Japani   Pietari, Venäjä   Strasbourg, Ranska   Xi’an, Kiina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jedda Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Jeddah Wikivoyagessa (englanniksi)
Don Cherry (jääkiekkovalmentaja)

Cherry vuonna 2010
Donald Stewart "Don" Cherry (s. 5. helmikuuta 1934) on kanadalainen entinen jääkiekkovalmentaja ja tv-kommentaattori. Hän aloitti pelaajana, mutta ura NHL:ssä jäi yhteen Boston Bruinsin otteluun vuonna 1955.
Cherry toimi Boston Bruinsin (1974–1979) sekä Colorado Rockiesin (1979–1980) päävalmentajana ja sai vuoden 1976 Jack Adams Awardin. Hänen kansallisen ikonin asema maassa on niin vakiintunut, että vuonna 2004 hän ylsi The Greatest Canadian -äänestyksessä seitsemännelle sijalle.
Valmentajana Don Cherry tunnettiin räväkkänä ja sanavalmiina johtajana, joka arvosti fyysistä pelaamista. Hän oli omalta osaltaan luomassa myyttiä Isosta, Pahasta Bruinsista, jota Cherry valmensi viisi kautta valmentajaurallaan. Kovuudestaan tunnetuimpia pelaajia Cherryn alaisuudessa olivat muun muassa Terry O'Reilly, Stan Jonathan ja John Wensink. Don Cherry valmensi myös kahden kauden ajan legendaarista puolustajaa Bobby Orria, jolle Cherry oli omien sanojensa mukaan lähinnä avaamassa vaihtopenkin luukkua.
Valmennusuransa jälkeen Don Cherry on herättänyt ihastusta ja vihastusta lukuisilla värikkäillä kommenteillaan, mutta on saanut kuitenkin kiitosta lajituntemuksestaan ja työstään lajin parissa. Aikaisempina vuosina Cherry tunnettiin eurooppalaisten NHL-pelaajien vihaajana, mutta nyttemmin hän on alkanut arvostaa useitakin eurooppalaistaustaisia pelaajia. Don Cherry on muun muassa puolustanut Anaheim Ducksin hyökkääjää Saku Koivua ja arvostanut Calgary Flamesin suomalaismaalivahdin Miikka Kiprusoffin NHL:n parhaimmaksi maalivahdiksi.
Cherryä on syytetty esimerkiksi rasismista ja kaukaloväkivallan ihannoimisesta. Marraskuussa 2019 hän esitti televisiossa mielipiteen, joka herätti Kanadassa tuohtumusta. Cherryn mielestä osa maahanmuuttajista ei kunnioita maansa historiaa, kun nämä eivät hanki muistopinssiä sotaveteraanien ja kaatuneiden muistopäivänä. Televisiokanava Sportsnet sekä juontaja Ron MacLean pyysivät kommentteja anteeksi, mutta Cherry ei suostunut perääntymään. Cherry sai kohun seurauksena potkut Sportsnetiltä 11. marraskuuta 2019.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Bob Pulford | Jack Adams Awardin voittaja 1976 | Seuraaja: Scotty Bowman |
Devil Dog Road

Devil Dog Road on vuonna 2009 perustettu helsinkiläinen rockyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita rock-genren eri osa-alueilta sekä genren ulkopuolelta. Yhtye aloitti kvartettina, mutta kokoonpano muuttui trioksi vuonna 2016. Yhtyeen motto on "Keep Rock'n'Roll Alive".
Devil Dog Road on saanut nimen tienpätkästä, joka sijaitsee lähellä Williamsin kaupunkia Yhdysvaltojen Arizonan osavaltiossa. Historiallisen Route 66:n varrella on opaste Exit 157 Devil Dog Road, joka ohjaa tälle alle puoli kilometriä pitkälle valtatien alittavalle tielle.
Devil Dog Road on julkaissut neljä kokopitkää äänitettä: Devil Dog Road (2014), Next Exit (2017), Drive And Out (2018) ja Keep Rock'n'Roll Alive (2021). Bändin nimeä kantava albumi äänitettiin Suomessa ja sen miksasi Davide Floreno. Masteroinnin teki Virtalähde Mastering. Next Exit- ja Drive And Out -albumit äänitettiin myös Suomessa. Molemmat albumit miksasi kitaristi-laulaja-tuottaja Eric “Roscoe” Ambel (muun muassa Joan Jett & the Blackhearts, Del-Lords, The Yayhoos) ja masteroi Mario Viele New Yorkin Brooklynissa Yhdysvalloissa. Kaikki pitkäsoitot on julkaistu fyysisenä äänitteenä vain cd-formaatissa.
Drive And Out -albumilla on 14 omaa kappaletta ja musiikki kallistuu tällä levyllä enemmän klassisen hard rockin suuntaan. Juurevat perinteet paistavat edelleen läpi, mutta paino on tällä kertaa selvästi enemmän tarttuvien kertosäkeiden ja rytmikkään jyystön suunnalla. 1970-lukuiset ja aussirockvibat ja muut “Tukholma–New York”-akselin vaikutteet tuovat uutta kulmaa yhtyeen musiikkiin.
Keep Rock'n'Roll Alive -albumin cd-versiolla on 11 yhtyeen omaa kappaletta. Albumin tuottanut ja julkaissut Devil Dog Road itse ja tämän yhtyeen neljännen albumin miksasi ja masteroi ruotsalainen Ola Ersfjord. Madridissa päämajaansa pitävä Ersfjord on työskennellyt aiemmin muun muassa yhtyeiden Imperial State Electric, The Hellacopters, Lucifer, Tribulation, Grande Royale ja Night Viper kanssa. Albumin sessioissa äänitettiin myös kaksi bonusbiisiä, joista toinen on Lou Reedin kappale "Rock and Roll", jonka on muiden muassa levyttänyt myös The Runaways.
Joulukuussa 2022 Devil Dog Road julkaisi digisinglenä uudelleen sovitetun cover-version Peer Günt -yhtyeen klassikosta "I Don't Wanna Be A Rock'n'Roll Star". Kappaleella perkussioita soittaa entinen Peer Günt -rumpali Twist Twist Erkinharju, joka esittää myös pääosan kappaleen videossa, jonka ensiesitys nähtiin 15. joulukuuta 2022 Soundi-lehden sivuilla.
Jäsenet

Hynde Hynönen – laulu ja kitara
Arto “Pieni” Iso-Antila – basso ja taustalaulu
Tommi ™ Manninen – rummut (12/2023–)
Jäsenet > Aikaisemmat soittajat

Matti Kettunen – kitara, slidekitara ja taustalaulu (2009–2016)
Teemu Muikku – basso (2009–2013)
Jomi Vaaltola – basso ja taustalaulu (2013–2016)
Tapio "Tapo" Leppänen – rummut (2009–2023)
Diskografia

Devil Dog Road (2014, RetroU Art, RETROCD0114)
Next Exit (2017, Devil Dog Road, D2DCD0117)
Drive And Out (2018, Devil Dog Road, D2DCD0118)
Keep Rock'n'Roll Alive (2021, Devil Dog Road, D2DCD0120)
I Don't Wanna Be A Rock'n'Roll Star (2022, Devil Dog Road, digisingle)
Devil Dog Road (2014) kansi. Logo: Tom Slup.
Diabelli-muunnelmat

Anton Diabelli.
Diabelli-muunnelmat op. 120 (saks. 33 Veränderungen über einen Walzer von Diabelli) on Ludwig van Beethovenin kirjoittama muunnelmasarja pianolle Anton Diabellin valssista. Beethoven sävelsi teoksen vuosina 1819–1823. Diabelli-muunnelmat kuuluvat Beethovenin viimeisiin pianolle säveltämiin teoksiin bagatellien op. 126 ja pianosonaatin nro 32 kanssa.
Teos syntyi, kun tunnettu musiikinkustantaja Anton Diabelli lähetti säveltämänsä valssin lukuisille 1800-luvun alun säveltäjille ja pyysi kutakin kirjoittamaan yhden muunnelman kappaleesta. 50 säveltäjää vastasi, ja heidän muunnelmansa julkaistiin yhtenä niteenä nimikkeellä Vaterländischer Künstlerverein. Beethoven kuitenkin innostui valssin suomista mahdollisuuksista ja kirjoitti kaikkiaan 33 muunnelmaa (yhden variaation enemmän kuin Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmissa). Diabelli julkaisi Beethovenin säveltämät variaatiot erillisenä niteenä. Nykyään tätä muunnelmasarjaa pidetään yhtenä Beethovenin myöhäiskauden mestariteoksista ja hänen pianotuotantonsa huippusaavutuksista.
Teoksen osat

Teema: Vivace
Muunnelma 1: Alla marcia maestoso
Muunnelma 2: Poco allegro
Muunnelma 3: L'istesso tempo
Muunnelma 4: Un poco più vivace
Muunnelma 5: Allegro vivace
Muunnelma 6: Allegro ma non troppo e serioso
Muunnelma 7: Un poco più allegro
Muunnelma 8: Poco vivace
Muunnelma 9: Allegro pesante e risoluto
Muunnelma 10: Presto
Muunnelma 11: Allegretto
Muunnelma 12: Un poco più moto
Muunnelma 13: Vivace
Muunnelma 14: Grave e maestoso
Muunnelma 15: Presto scherzando
Muunnelma 16: Allegro
Muunnelma 17: Allegro
Muunnelma 18: Poco moderato
Muunnelma 19: Presto
Muunnelma 20: Andante
Muunnelma 21: Allegro con brio
Muunnelma 22: Allegro molto (alla 'Notte e giorno faticar' di Mozart)
Muunnelma 23: Allegro assai
Muunnelma 24: Fughetta (Andante)
Muunnelma 25: Allegro
Muunnelma 26: (Piacevole)
Muunnelma 27: Vivace
Muunnelma 28: Allegro
Muunnelma 29: Adagio ma non troppo
Muunnelma 30: Andante, sempre cantabile
Muunnelma 31: Largo, molto espressivo
Muunnelma 32: Fuga (Allegro)
Muunnelma 33: Tempo di minuetto moderato
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diabelli Variations, Op. 120 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library
Dino Crisis (pelisarja)

| Dino Crisis |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Suunnittelija:  Shinji Mikami
Lajityyppi:  Selviytymiskauhupeli, toimintaseikkailu
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Dino Crisis on Capcomin julkaisema videopelisarja. Sarjan on suunnitellut Shinji Mikami.
Pelit

Dino Crisis (1999)
Dino Crisis 2 (2000)
Dino Stalker (2002)
Dino Crisis 3 (2003)
Dino Crisis: Dungeon in Chaos (2003)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Doc Holliday (kappale)

| ”Doc Holliday” Volbeat |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Outlaw Gentlemen & Shady Ladies
 B-puoli: ”Lonesome Rider”
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2014
 Tekijä(t): Volbeat Michael Poulsen
 Tuottaja(t): Jacob Hansen Volbeat Rob Caggiano
 Tyylilaji: hard rock heavy metal
 Kesto: 05.46
 Levy-yhtiö: Vertigo, Universal
Volbeatin muut singlet
| ”Dead but Rising”  | ”Doc Holliday”  | ”The Devil’s Bleeding Crown”  |
Doc Holliday on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka on yhtyeen kahdeksas single viidenneltä studioalbumiltaan Outlaw Gentlemen & Shady Ladies. Kappale kertoo samannimisestä henkilöstä Doc Holliday.
Kappaleet

Doc Holliday – 05:46
Lonesome Rider (feat.Sarah Blackwood) – 04:05
Donald Wolfit

Donald Wolfit (20. huhtikuuta 1902 – 17. helmikuuta 1968) oli brittiläinen näyttelijä. Wolfit oli ensisijaisesti teatterinäyttelijä, mutta esiintyi myös yli kolmessakymmenessä elokuvassa, kuten Blood of the Vampire (1958), Tilaa huipulla (1959), Arabian Lawrence ja Becket (1964).
Wolfit oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisestä avioliitosta syntynyt Margaret Wolfit oli myös näyttelijä. Wolfitille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvo 1957. Hän sai BAFTA-ehdokkuuden roolisuorituksistaan elokuvissa Svengali (1954) ja Tilaa huipulla. Wolfit kuoli 1968 sydänsairauteen 65-vuotiaana.
Käännös suomeksi
Devil Is a Loser

| ”Devil Is a Loser” Lordi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Get Heavy
 Julkaistu:  3. helmikuuta 2003    14. huhtikuuta 2003
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 07.01
 Levy-yhtiö:  BMG Finland    Drakkar
Listasijoitukset
  9. (Suomen virallinen lista)
Lordin muut singlet
| ”Would You Love a Monsterman?” 2002 | ”Devil Is a Loser” 2003 | ”My Heaven Is Your Hell” 2004 |
Devil Is a Loser on Lordin singlejulkaisu ja musiikkivideo vuodelta 2003. Singlestä on saatavana sekä suomalainen että saksalainen versio. Kappaleen musiikkivideolla yhtye ilmestyy kutsumatta halloween-juhliin.
Single sisältää nimikkokappaleen lisäksi kappaleen ”Don’t Let My Mother Know” (kesto 3:30). Nykyisin kappale on harvinainen, eikä yhtye ole esittänyt sitä konserteissaan vuoden 2003 jälkeen. Get Heavy julkaistiin Yhdysvalloissa toukokuussa 2008, ja siinä on ”Don’t Let My Mother Know” mukana bonusraitana.
Singlen kappaleet

Devil Is a Loser
Don’t Let My Mother Know
Devil Is a Loser (video)
Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
Magnum – basso (musiikkivideolla esiintyy Kalma)
Kita – rummut
Enary – koskettimet
Aiheesta muualla

Lordin Devil Is a Loser -video
Devil Is a Loser Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Devil Is a Loser Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Doué

| Doué |
| --- | --- |
Alkulähde:  Senegaljoki
Laskupaikka:  Senegaljoki
Maat:   Senegal
Pituus:  68 km
Doué on Senegaljoen sivujoki Senegalissa. Se on noin 68 kilometriä pitkä ja virtaa Senegaljoen suuntaisesti sen eteläpuolella. Lopulta se yhdistyy takaisin Senegaljokeen. Jokien väliin jää Morfilin saari.
David Opango

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ramadhani Opango
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1978
Syntymäpaikka: , Burundi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994−1995 | Maniema Fantastique |  ? | (?) |
| 1996−1997 | SC Bümpliz 78 |  ? | (?) |
| 1997−2002 | FC Zürich | 35 | (2) |
| 2002−2007 | FC Aarau | 74 | (3) |
| 2006−2007 | FC Biel-Bienne | 2 | (0) |
| 2007−2008 | SC Zofingen | 10 | (1) |
| 2008−2012 | Limoges FC | 21 | (3) |
Maajoukkue
| 1999−2001 | Burundi | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ramadhani "David" Opango (s. 19. maaliskuuta 1978) on burundilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi urallansa muun muassa Burundin ja Sveitsin pääsarjoissa. Burundissa hän voitti Maniema Fantastiquessa 1995 maan mestaruuden ja Sveitsissä FC Zürichissä Sveitsin cupin.
Opango pelasi urallaan kaksi maaottelua Burundin maajoukkueessa, mutta ei tehnyt maaleja.
David Ortiz

| David Ortiz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  David Américo Ortiz Arias
Syntynyt: 18. marraskuuta 1975 (ikä 48) Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta
Kansalaisuus:  Dominikaaninen tasavalta / Yhdysvallat
Baseballpelaaja
Lempinimi:  Big Papi
Pelipaikka:  sijaislyöjä ja ykköspesämies
Pituus:  190 cm
Paino:  104 kg
Lyöntipuoli:  vasen
Heittokäsi:  vasen
Pelaajaura
Seurajoukkueet
 1997–2002  2003–2016 :   Minnesota Twins  Boston Red Sox 
David Américo Ortiz Arias (s. 18. marraskuuta 1975 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta), lempinimeltään Big Papi, on entinen baseballpelaaja, pelipaikaltaan sijaislyöjä ja ykköspesämies, joka pelasi 20 kautta Major League Baseballissa (MLB) vuosina 1997–2016, edustaen Minnesota Twinsiä (1997–2002) ja Boston Red Soxia (2003–2016).
Ortiz pelasi tähdistöottelussa kymmenen kertaa (2004–2008, 2010–2013, 2016) ja voitti muun muassa Hank Aaron -palkinnon kahdesti (2005, 2016) sekä Edgar Martinez -palkinnon kahdeksan kertaa (2003–2007, 2011, 2013, 2016). Hänet valittiin vuoden 2013 World Seriesin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kesäkuussa 2019 Ortizia ammuttiin selkään klubilla kotimaassaan Dominikaanisessa tasavallassa, ja hän sai vakavia vammoja. Hänet leikattiin ensin Dominikaanisessa tasavallassa ja siirrettiin sitten Bostoniin sairaalaan, jossa hänet leikattiin ainakin kahdesti. Hän pääsi sairaalasta noin kuukauden päästä. Viranomaisten mukaan kyseessä oli palkkamurhan yritys, mutta sen oikea kohde ei ollut ollut Ortiz, vaan tämän samassa pöydässä istunut ystävä, joka ei loukkaantunut ampumisessa. Sen sijaan Ortizin läpi lentänyt luoti osui hänen toista ystäväänsä jalkaan.
Diabigué

| Diabigué |
| --- | --- |
 Diabigué
 Koordinaatit: 15°9′16″N, 9°19′15″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Nioron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 058 km²
Väkiluku (2009):  9 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Diabigué on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 9 400 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede

Diabiguén kunnan pinta-ala on 2 058 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Nioron piirin Yérérén, pohjoisessa Diarran ja Troungoumbén ja Baniéré Korén, idässä Koréra Korén sekä etelässä Diéman piirin Béman ja Guédébinén kuntiin.
Kunta sijaitsee historiallisella Diarran alueella. Maisemaa leimaavat hiekkaiset tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.
Asutus

Kuntaan kuuluu 15 kylää. Diabigué on myös Troungoumbén arrondissementin hallinnollinen keskus.
Asukkaat ovat soninkeja, maureja, fulbeja ja bambaroita. Yleisin kieli on soninke ja vallitseva uskonto islam.
Talous ja palvelut

Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu, teehibiskus ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Diabiguéssa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan Eurooppaan ja muualle Afrikkaan.
Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 69 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.
Doug Ingle

Iron Butterfly vuonna 1969. Doug Ingle vasemmalla.
Douglas Lloyd ”Doug” Ingle (9. syyskuuta 1945 Omaha, Nebraska – 24. toukokuuta 2024 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Iron Butterfly -yhtyeen perustajajäsenenä, urkuri-laulajana ja pääsäveltäjänä. Ingle sävelsi muun muassa yhtyeen suurimman hitin, samannimisellä albumilla vuonna 1968 julkaistun kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida”. Hän oli mukana yhtyeessä sen hajoamiseen vuonna 1971 asti. Sen jälkeenkin hän oli silloin tällöin mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa.
Debdou

| Debdou |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 Debdou
 Koordinaatit: 33°59′N, 3°3′W 
Valtio:  Marokko
Alue:  Oriental
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Debdou eli Dubdu on kaupunki Marokon itäosassa. Se tunnetaan historiallisesta juutalaisesta väestönosastaan.
Maantiede

Debdou sijaitsee Marokon itäosassa laaksossa noin 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Viereiselle Ouded Dubdu nimisellä kalliolla sijaitsee paikallinen linnoitus. Paikka on tärkeällä kulkureitillä Saharalta Tazaan ja reitillä Fèsistä kohti Tlemceniä Algeriassa.
Historia

Strategisen sijaintinsa takia Debdou on ollut keskenään kilpailevien tahojen valtakamppailun kohde jo pitkään. Marinidien valtakaudella sen sai paikallinen banu urtajjan -berberiheimo, ja Tlemcenin hallitsijan joukot hävittivät sitä vuosina 1364–1365. Muuten paikkakunta oli varsin itsenäinen vuoteen 1563 saakka, jolloin Saadi-dynastian hallitsijoiden onnistui vahvistaa keskusvallan asemaa. Kaupunki on tunnettu etenkin historiallisesta juutalaisesta väestöstään. Paikalliset juutalaiset olivat berberijuutalaisia ja al-Andalusista saapuneita sefardijuutalaisia. Al-Andalusista juutalaisia alkoi saapua vuonna 1391 ja vielä juutalaisten karkottamisen aikana Espanjasta vuonna 1492. Paikkakunta oli yksi harvoista paikoista Marokossa, jossa juutalaiset muodostivat väestön enemmistön aina 1900-luvulle saakka. 1700-luvulla kaupunkia koetteli koleraepidemia, joka aiheutti monien muuton muihin kaupunkeihin. Se säilytti silti huomattavan juutalaisen väestönosansa. Kaupunki oli myös juutalaisen lainoppineisuuden keskus. Vielä toisen maailmansodan jälkeen kaupungissa oli noin tuhat juutalaista, mutta vuosien 1955–1956 aikana he muuttivat Israeliin.
Väestö

Debdoun väestö koostuu arabeista ja arabialaistuneista berbereistä. Valtaosa väestöstä puhuu arabiaa, mutta ympäröivällä seudulla puhutaan berberikieliä. Huomattavan väestönosan aikanaan muodostaneet juutalaiset ovat sittemmin muuttaneet Israeliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Debdou Wikimedia Commonsissa
Katukuvaa.
Dave Rudabaugh
Aiheesta muualla

Dave Rudabaugh Legends of America (englanniksi)
Don Cherry (laulaja)

Donald Ross "Don" Cherry (11. tammikuuta 1924 – 4. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen viihdelaulaja ja golfaaja. Hän syntyi Wichita Fallsissa, Teksasissa, ja aloitti uransa big band -laulajana; hän teki yhteistyötä Jan Garberin, Victor Youngin ja Tommy Dorseyn kanssa.
Cherryn ensimmäiset soolohitit (muun muassa "Thinking of You") ovat 1950-luvun alusta. Vuonna 1955 ilmestyi hänen tunnetuin levytyksensä, "Band of Gold".
Golfaajana Cherry voitti vuonna 1954 kaikkien aikojen ensimmäisen Sunnehanna Amateurin.
Singlet

Mona Lisa (Victor Youngin kanssa) (1950)
The 3rd Man Theme (Victor Youngin kanssa) (1950)
Think of You (1950)
Vanity (1951)
Belle, Belle, My Liberty Belle (Sonny Burken kanssa) (1951)
Band of Gold (Ray Conniffin kanssa) (1955)
Wild Cherry (Ray Conniffin kanssa) (1956)
I'm Still a King to You (Ray Conniffin kanssa) (1956)
Ghost Town (Ray Conniffin kanssa) (1956)
I'll Be Around (Ray Conniffin kanssa) (1956)
Namely You (Ray Conniffin kanssa) (1956)
Give me More (Ray Conniffin kanssa) (1956)
Married (1966)
I Love You Drops (1966)
There Goes My Everything (1967)
Take a Message to Mary (1968)