stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paltaselkä

| Paltaselkä |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Paltamo, Kajaani
Koordinaatit:  64°20′41″N, 27°40′42″E
Mittaustietoja
 fiPaltaselkä 
Paltaselkä on yksi Oulujärven kolmesta suuresta järvenselästä (muut pääasialliset selät ovat Niskanselkä ja Ärjänselkä). Paltaselkä poikkeaa selvästi muista: Ärjänselkä ja Niskanselkä ovat Suomen suurimpia sisävesilakeuksia ja muistuttavat merta, mutta Paltaselkä lahdelmineen on tyypillinen suomalainen järvenselkä ja muistuttaa esimerkiksi Saimaan vesialueita. Paltaselkä kuuluu pohjoisosaltaan Paltamoon, eteläosaltaan Kajaaniin.
Paras käytettävissä oleva tekniikka

Paras käytettävissä oleva tekniikka (englanniksi Best available technology, BAT) on termi ja periaate, jota käytetään puhuttaessa tekniikasta, joka minimoi tuotanto- tai muun laitoksen ympäristövaikutuksia. Termin taustalla ovat ympäristöoikeudelliset ennaltaehkäisyn periaate ja varovaisuusperiaate.  "Tekniikka" on BAT-periaatteen kohdalla laajasti tulkittava sana, jolla tarkoitetaan teknologian lisäksi laitoksen suunnittelun ja rakentamisen toimintatapoja, laitoksen ylläpitoa ja käytön ja käytöstä poistamisen menetelmiä. Periaatteen tavoitteena on ehkäistä päästöjä ympäristöön tehokkaimmilla teknisillä valinnoilla.
Käsitteen alkuperä

Termi on määritelty EU:n vuonna 1996 hyväksymässä IPPC-direktiivissä (IPPC, Integrated Pollution Prevention and Control), jossa huomio on ympäristön pilaantumisen ehkäisemisessä ja pilaantumisen vähentämisen yhtenäistämisessä. IPPC-direktiivin määritelmää "parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta" käytetään koko Euroopassa ja se määritellään ”tietyn toiminnan ja siinä käytettävien menetelmien tehokkaimmaksi ja edistyneimmäksi asteeksi, jolla voidaan osoittaa olevan sellaiset tekniset ja käytännölliset ominaisuudet, jotka soveltuvat periaatteessa käytännön pohjaksi raja-arvoille, joiden tarkoitus on estää, ja milloin se ei ole mahdollista, vähentää yleisesti päästöjä ja vaikutuksia koko ympäristöön.”
Määritelmä

"Paras" tarkoittaa tehokkainta menetelmää, jolla saavutetaan yleisesti korkea taso koko ympäristön suojelussa
"Käytettävissä oleva" tarkoittaa tekniikoita, jotka on kehitetty sellaisessa mittakaavassa, että niiden
käyttö kyseisellä teollisuudenalalla on mahdollista taloudellisesti ja teknisesti kannattavalla tavalla kustannukset ja hyödyt huomioon ottaen ja riippumatta siitä, käytetäänkö tai tuotetaanko näitä tekniikoita kyseisen jäsenvaltion alueella, kunhan ne ovat kohtuullisella tavalla toiminnanharjoittajan käytettävissä
"Tekniikka" tarkoittaa sekä käytettyä teknologiaa että laitoksen suunnittelua, rakennetta, ylläpitoa, käyttöä sekä tapaa, jolla se poistetaan käytöstä
Palan valtakunta

| Etelä-Aasian historia ja Intian historia          | Etelä-Aasian historia ja Intian historia          |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kivikausi | 70 000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| • Mehrgarh-kulttuuri | • 7000–3300 eaa. |  |  |  |  |
| Indus-jokilaakson kulttuuri | 3300–1700 eaa. |  |  |  |  |
| Myöhäinen Harappan-kulttuuri | 1700–1300 eaa. |  |  |  |  |
| Veda-kausi | 1500–500 eaa. |  |  |  |  |
| • rautakausi | • 1200–500 eaa. |  |  |  |  |
| Mahajanapadat | 700–300 eaa. |  |  |  |  |
| Magadha-valtakunta | 684–320 eaa. |  |  |  |  |
| • Maurya-valtakunta | • 321–184 eaa. |  |  |  |  |
| Keskiaikaiset kuningaskunnat | 230 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| • Sātavāhana | • 230 eaa.–199 |  |  |  |  |
| • Kušana | • 60–240 |  |  |  |  |
| • Gupta | • 300–550 |  |  |  |  |
| • Pala | • 750–1174 |  |  |  |  |
| • Chola | • 250 eaa.–1279 |  |  |  |  |
| islamilaiset sulttaanikunnat | 1206–1596 |  |  |  |  |
| • Delhin sulttaanikunta | • 1206–1526 |  |  |  |  |
| • Deccanin sulttaanikunnat | • 1490–1596 |  |  |  |  |
| Hoysala | 1040–1346 |  |  |  |  |
| Kakatiya | 1083–1323 |  |  |  |  |
| Vijayanagara | 1336–1565 |  |  |  |  |
| Suurmogulien valtakunta | 1526–1707 |  |  |  |  |
| Sikhivaltio | 1801-1849 |  |  |  |  |
| Marathivaltakunta | 1674–1818 |  |  |  |  |
| Siirtomaakausi | 1757–1947 |  |  |  |  |
| Itsenäinen Intia | 1947 eteenpäin |  |  |  |  |

| Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka | Valtioiden historiat Bangladesh • Bhutan • Intia Malediivit • Nepal • Pakistan • Sri Lanka |  |  |  |  |
Alueelliset historiat Bengal • Himachal Pradesh • Orissa   Pakistanin historialliset alueet • Pohjois-Intia   Etelä-Intian historia • Tiibet
Erityisalojen historiat Dynastiat • Talous • Indologia • Kielet • Kirjallisuus   Merenkulku • Armeija • Tiede ja tekniikka • Aikajana
| malline: näytä • keskustele •  | malline: näytä • keskustele •  |  |  |  |  |
Palan valtakunta (bengaliksi পাল) oli valtakunta, joka  hallitsi Intian pohjois- ja itäosia, kanta-alueenaan Bengalin ja Biharin alueet, suunnilleen vuosina 750–1120. Valtakunnan perusti Gopala, joka valittiin demokraattisilla vaaleilla Gaurin kaupungin johtoon vuonna 750. Tämä oli siihen aikaan hyvin harvinaista. Gopala hallitsi kahdenkymmenen vuoden ajan ja laajensi valtapiiriään koko Bengaliin. Hänen seuraajansa Dharmapala ja Devapala laajensivat valtakuntaa Intian pohjois- ja itäosiin. Valtakunta hajosi 1100-luvulla Sena-dynastian hyökkäyksiin.
Valtakunta Dharmapalan aikana. Devapala laajensi sitä edelleen etelään.
Buddhan patsas 1000-luvulta Palan valtakunnasta.
Palan valtakunnan valtauskontoina olivat buddhalaisuuden Mahayana- ja Vajrayana-suuntaukset. Pala-dynastia rakennutti useita temppeleitä ja vakiinnutti buddhalaisuuden Tiibetiin.  Dharmapalan Paharpuriin rakennuttama suuri temppeli on Unescon maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Banglapedia (Arkistoitu – Internet Archive)
Parsamenlampi

| Parsamenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°53′46″N, 27°13′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Parsamenjoki Kyyveteen 
Järvinumero:  14.932.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,2 m  
Pituus:  950 m  
Leveys:  510 m  
Rantaviiva:  1,875 km  
Pinta-ala:  7,656 ha  
Saaria:  3 
 fiParsamenlampi 
Parsamenlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kalvitsan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 950 metriä pitkä, 510 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,2 metriä mpy.
Paul Hillier

Paul Hillier (keskellä).
Paul Hillier (s. 9. helmikuuta 1949) on englantilainen kuoronjohtaja ja baritoni. Hän on vuodesta 2001 toiminut Viron filharmonisen kamarikuoron ykkösjohtajana ja taiteellisena johtajana. Vuonna 1990 hän perusti lauluyhtyeen Theatre of Voices. Samana vuonna Hillier alkoi valmistaa äänitesarjaa Harmonia Mundi USA -levy-yhtiölle. 1990-luvun alussa hän työskenteli Davises California -yliopistossa ja myöhemmin Indianan yliopiston musiikkikoulussa, jossa johti vanhan musiikin instituuttia 1996-2003. 2002 Hillier sai Kööpenhaminan yliopiston kunniatohtorin arvon ja 2003 kutsun kööpenhaminalaisen lauluyhtye Ars Novan ykkösjohtajaksi.
Hillier on erikoistunut muun muassa renessanssin ajan vokaalimusiikkiin sekä Arvo Pärtin ja Steve Reichin sävellyksiin. Yksi tunnetuimmista yhtyeistä, joissa hän on toiminut, on kvartetti Hilliard Ensemble vuosina 1973-1990. Hän on myös sen perustajajäsen. Eri kokoonpanojen edustajana Hillier on saavuttanut lukuisia Grammy-palkintoja ja -ehdokkuuksia.
Paul Hillier on kirjoittanut monografian Arvo Pärt sekä toimittanut kirjoituskokoelman Collected Writings of Steve Reich.
Aiheesta muualla

Paul Hillierin kotisivut
Nolan Gasser: Paul Hillier: Exclusive Interview (archive.org) Classical Archives.  22.10.2009. (englanniksi)
Palamedes

Palamedes (m.kreik. Παλαμήδης, Palamēdēs) oli kreikkalaisessa mytologiassa Euboian kuninkaan Nauplioksen poika, jonka äidiksi mainitaan joko Klymene, Hesione tai Filyra. Hänen ansiokseen luetaan laskutaidon, valuutan, painomittojen, nopan, shakin edeltäjän pessoin, kiekonheiton, majakoiden, sotilasarvojen ja neljän uuden kirjaimen lisääminen kreikkalaisiin aakkosiin. Palamedes tuomittiin juonittelujen tuloksena petturina kuolemaan Troijan sodan aikana.
Yleisimmän arvion mukaan Palamedeen kohtaloon oli syynä hänen ajautumisensa Odysseuksen vihan kohteeksi. Troijan sodan sytyttyä Palamedes saapui Odysseuksen luokse muistuttamaan tätä valasta, jonka tämä oli antanut Helenan kilpakosinnan aikana. Odysseus ei kuitenkaan ollut halukas osallistumaan sotaan, vaan esitti mielenvikaista kyntäen peltoaan härän ja hevosen vetämällä auralla. Palamedes kuitenkin näki tämän esityksen läpi, ja sieppasi Telemakhoksen, Odysseuksen pojan, ja asetti tämän auran eteen – tai joidenkin muunnelmien mukaan uhkasi surmata tämän miekallaan, jolloin Odysseuksen oli pakko lopettaa teeskentelynsä ja suostua osallistumaan sotaretkeen. Toisen version mukaan hän ajautui julkiseen sanaharkkaan Odysseuksen kanssa taivaankappaleiden ennusmerkeistä, jolloin Odysseus raivostui Palamedeelle tämän Ithakaa koskevista kommenteista.
Palamedeen kuolemasta on myös useita eri muunnelmia. Joskus Odysseuksen on väitetty juonineen Palamedesta vastaan Agamemnonin ja joskus Diomedeen kanssa, mutta useimmiten Odysseus yksin on mainittu syylliseksi. Odysseus järjesti kirjeen, jonka Priamos olisi lähettänyt Palamedeelle, ja lisäksi hautasi pussillisen kultaa Palamedeen telttaan. Agamemnoksen löydettyä leiriin jätetyn kirjeen kulta kaivettiin maasta ylös, ja Agamemnon antoi Palamedeen kivitettäväksi. Kivityksessäkin hän osoitti urheutta pitämällä päänsä pystyssä ja ilmoittamalla säälivänsä totuutta, joka oli kuollut jo ennen häntä.
Yhdessä versioissa Odysseus ja Diomedes väittivät Palamedeelle löytäneensä aarteen kaivosta, ja kun tämä suostui pahaa-aavistamattomana laskeutumaan kaivoon, nämä kivittivät hänet kaivon pohjalle kuoliaaksi. Toisessa muunnelmassa heidän väitetään tehneen surmatyönsä hukuttamalla Palamedeen tämän ollessa kalastamassa. Toisaalta hänen kerrotaan olleen suuri sankari sodassa, ja saaneen surmansa Pariin niskaan ampumasta nuolesta. Agamemnon järjesti hänelle suuret hautajaiset.
Palamedeen isä, Nauplios, kosti poikansa epäoikeudenmukaisena pitämänsä kohtalon kreikkalaisille monin tavoin. Hänen kerrotaan saaneen sotapäälliköiden puolisoiden pettämään miehiään valheellisten kirjeiden avulla, ja kun kreikkalaiset olivat palaamassa sodasta laivoillaan, harhauttaneen monet näistä merkkitulilla haaksirikkoon ja kuolemaansa Euboian rannikolle.
Homeros ei mainitse Palamedesta kirjoituksissaan. Filostratos kirjoittikin teoksessaan Apollonios Tyanalaisen elämä Palamedeella olleen kaksi katkeraa vihollista: Odysseus, joka juoni kansan kivittämään hänet kuoliaaksi, ja Homeros, joka kielsi häneltä paikan eepoksessaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palamedes Wikimedia Commonsissa
Paul Broca

Paul Broca
Paul Broca (1824–1880) oli ranskalainen lääkäri, kirurgi ja antropologi. Hänen mukaansa on nimetty niin sanottu Brocan alue, aivojen osa, joka on kaikilla isoilla ihmisapinoilla ja jonka uskotaan liittyvän kielen tuottamiseen. Brocan afasia tarkoittaa vaurioita tuolla alueella. Siitä kärsivä potilas yleensä ymmärtää puhetta, mutta puheen tuotto ei onnistu. Potilas voi osata joitakin sanoja, mutta puhe voi olla hyvin sekavaa, kankeaa ja hidasta.
Brocan monet tutkimukset keskittyivät ihmisen kallojen mittasuhteiden vertailuihin ja erojen etsimiseen niin sanottujen ihmisrotujen kesken.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Broca Wikimedia Commonsissa
Paltanmäen kotiseutumuseo

| Paltanmäen kotiseutumuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo
Sijainti:  Museotie 2, Orivesi
Perustettu:  1930-luvulla
Ylläpitäjä:  Oriveden Kotiseutuyhdistys
Kotisivut:  https://orivesi.fi/matkailijalle/matkailukohteet/paltanmaen-kotiseutumuseo/
Koordinaatit:  61°40′59″N, 24°21′18″E
 fiPaltanmäen kotiseutumuseo 
    
Paltanmäen kotiseutumuseo, joka on perustettu 1930-luvulla, sijaitsee Oriveden keskustassa, Paltanvuorella. Kotiseutumuseossa pääsee tutustumaan elämään Oriveden Paltanmäessä 1800-luvulta aina 1900-luvun puoliväliin saakka. Ulkomuseoalueelle on siirretty 14 vanhaa hirsirakennusta eri puolilta Orivettä ja museoalue koostuu asuinrakennuksista ja aitoista. Alueella on myös tuulimylly ja talli, jotka ovat oivia esimerkkejä aikakautensa rakennustyyleistä ja perinnerakentamisen taidosta. Vanhin rakennuksista on yli 300-vuotias. Kotiseutumuseossa vierailija pääsee tutustuman entisaikojen koteihin ja sisustukseen, käsityötaitoon, maalaiselämään ja perinnerakentamiseen. Rakennusten huoneet on sisustettu runsaasti aikakauden esineillä ja piharakennuksissa on näytillä maatalouteen, sepän ammattiin ja puutöihin liittyvää esineistöä.
Pauli Salomaa

Pauli Artturi Salomaa (1. tammikuuta 1907 Tampere – 16. elokuuta 1983 Karjalohja) oli suomalainen arkkitehti. Hänen suunnittelutöitään ovat Helsingissä muun muassa Käpylän Kisakylä (1952), Domus Academica -ylioppilasasuntolat (1947–1951), Munkkiniemen kirkko (1954) ja Kaivotalo (1956).
Salomaa valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1935. Hän työskenteli vuodesta 1934 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton arkkitehtina ja vuosina 1940–1950 sen asunto-osaston suunnittelujohtajana. Hän johti vuosina 1950–1953 Helsingin Kisakylän suunnittelua varten perustettua Olympiarakennustoimistoa ja sen jälkeen omaa arkkitehtitoimistoaan. Hän oli myös Helsingin yliopiston arkkitehtina vuosina 1948–1953.
Salomaan 1960-luvun töitä leimaavat ajalle tyypillisesti julkisivujen valkea sävy, nauhamainen aukotus sekä kevyt lasinen sisäänvedetty tai pilareille nostettu maantasokerros, joista esimerkkinä liike- ja asuinkiinteistö Ainonkulma Rovaniemellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pauli Salomaa Wikimedia Commonsissa
Paul Colline

Paul Colline (22. syyskuuta 1895 Pariisi – 8. marraskuuta 1980 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä, sanoittaja ja käsikirjoittaja. 
Paul Colline aloitti uransa käsikirjoittamalla ja näyttelemällä sketsejä. Vuonna 1920 hän tapasi René Dorinin, jonka kanssa hän ystävystyi. Colline kuoli Pariisissa 1980.
Käännös suomeksi
Nürburgring

| Nürburgring (GP-Strecke) |
| --- | --- |

Sijainti:   Nürburg ja Müllenbach, Saksa
Koordinaatit:  50°20′07″N, 6°56′50″E
Aikavyöhyke:  UTC+1/UTC+2
Valmistumisvuosi:  1984
Radan pituus:  5,148 km
Mutkia:  15
Rataennätys:  1.28,139 ( Max Verstappen, Red Bull Racing, 2020)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, Saksan Grand Prix Euroopan Grand Prix Luxemburgin Grand Prix Eifelin Grand Prix 24 h, 1 000 km, DTM, GP2, Formula 3
GP-Strecke (1984–1994)

Mutkia:  13
GP-Strecke (1995–2001)

Radan pituus:  4,556 km
Mutkia:  13
Rataennätys:  1.18,354 ( Juan Pablo Montoya, Williams, 2001)
Formula 1
Kilpailun pituus:  60 kierrosta, 308,617 km
Ensimmäinen GP:  1951
Viimeinen GP:  2020
Grand Prix’itä ajettu:  41
Eniten voittoja:   Michael Schumacher (5)
| Nürburgring (Nordschleife) |
| --- | --- |

Sijainti:   Nürburgin ympäristö, Saksa
Valmistumisvuosi:  1927
Koko rata (1984–)

Radan pituus:  25,378 km
Mutkia:  170
Rataennätys:  8.18,170 ( Dirk Werner, Porsche 911 GT3 R, 2018, FIA GT3)
Nordschleife (1983–)

Radan pituus:  20,81 km
Mutkia:  154
Rataennätys:  6.25,91 ( Stefan Bellof, Porsche 956, 1983, WEC)
Nordschleife (1927–1982)

Radan pituus:  22,835 km
Mutkia:  160
Rataennätys:  7.06,4 ( Clay Regazzoni, Ferrari, 1975)
Südschleife (1927–1973)

Radan pituus:  7,747 km
Mutkia:  27
Rataennätys:  2.44,0 ( Jacky Ickx, Ferrari Dino 166, 1968, Formula 2)
Gesamtstrecke (1927–1982)

Radan pituus:  28,265 km
Mutkia:  187
Rataennätys:  15.06,1 ( Louis Chiron, Bugatti Type 35C, 1929)
Nürburgring on Nürburgin ympäristössä Saksassa sijaitseva moottori- ja maantierata.
Nimensä Nürburgin linnan mukaan saanut rata sijaitsee Adenaun kuntayhtymässä Eifel-vuoristossa. Alun perin rata oli maantierata, ja sen pituus vaihteli. Alkuperäisellä maantieradalla oli pituutta 28,265 km.
Radat

Ensimmäinen kilpailu radalla ajettiin 18. kesäkuuta 1927, jolloin pidettiin radan avajaiset. Saksan Grand Prix järjestettiin radalla miltei tauotta aina vuoteen 1976 asti. Vuonna 1976 radan turvallisuus ei enää vastannut ajan vaatimuksia ja Niki Laudan onnettomuuden jälkeen radan kansainväliset kilpailut päättyivät väliaikaisesti miltei täysin.
Nykyisin vanhempi Nordschleife on kilpailukäytössä joitain kertoja vuodessa pääasiassa kestävyysajoissa (muun muassa Nürburgringin 24 tunnin ajo ja Nürburgring Langstrecken Serie -sarja), ja muulloin autotehtaiden testiratana sekä turistinähtävyytenä yleisön vapaasti käytettävissä. Radalle pääsee ajamaan omalla autolla tai moottoripyörällä maksamalla tietullin, joka on yhdeltä kierrokselta 26 euroa. 4 kierrosta maksaa 95 €, 9 kierrosta 198 € ja 25 kierrosta 490 €. Tammikuulta joulukuulle voimassa oleva kausikortti maksaa 1 445 euroa.
Radat > GP-rata

Vuonna 1981 alueelle alettiin rakentaa nykyisin käytössä olevaa 4,5 kilometrin pituista rataa, joka liittyy osittain vanhaan rataan.
Uudella radalla käytiin ensimmäinen kilpailu nimellä Euroopan GP vuonna 1984, sen voitti Alain Prost. Vuonna 1985 radalla ajettiin Saksan GP, jonka jälkeen kilpailuihin tuli pitkä tauko. Vuodesta 1995 lähtien radalla ajettiin Euroopan GP, poikkeuksena vuodet 1997 ja 1998, jolloin kilpailun nimenä oli Luxemburgin GP. Vuodesta 2007 alkaen Saksassa ajettiin vain yksi kilpailu, joten Nürburgring vuorotteli Hockenheimin kanssa Saksan GP:n järjestämisestä vuorovuosin vuoteen 2013 asti. Tosin vuoden 2007 kilpailu ajettiin yhä nimellä Euroopan GP, koska Nürburgringillä ei ollut oikeuksia Saksan GP -nimen käyttöön.
Muita tunnettuja radalla käytäviä kilpailuja ovat muun muassa Nürburgringin 1 000 kilometrin kilpailu, sekä DTM-, GP2- ja Formula 3 -luokkien kilpailut. Nürburgringin 24 tunnin ajo käyttää yhdistelmää GP-radasta ja Nordschleifen radasta.
Selostaja Matti Kyllönen luonnehti rataa kauden 1998 Luxemburgin Grand Prix’ssa seuraavalla tavalla:
»Tällä radalla on mittaa kaiken kaikkiaan 4 556 metriä, matalimman ja korkeimman kohdan ero on 56 metriä. Mutkia on yhteensä 14: 6 vasempaan ja 8 oikeaan, ja Mika Häkkinen osaa ne kaikki ulkoa.»
Voittajat > GP2

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 1. lähtö |  Heikki Kovalainen | Arden International | Raportti |
| 2005 | 2. lähtö |  Clivio Piccione | Durango | Raportti |
| 2006 | 1. lähtö |  Lewis Hamilton | ART Grand Prix | Raportti |
| 2006 | 2. lähtö |  Lewis Hamilton | ART Grand Prix | Raportti |
| 2007 | 1. lähtö |  Timo Glock | iSport International | Raportti |
| 2007 | 2. lähtö |  Javier Villa | Racing Engineering | Raportti |
| 2009 | 1. lähtö |  Nico Hülkenberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2009 | 2. lähtö |  Nico Hülkenberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2011 | 1. lähtö |  Luca Filippi | Scuderia Coloni | Raportti |
| 2011 | 2. lähtö |  Romain Grosjean | DAMS | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Marcus Ericsson | DAMS | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | Raportti |
Voittajat > GP3

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 1. lähtö |  Rio Haryanto | Marussia Manor Racing | Raportti |
| 2011 | 2. lähtö |  Valtteri Bottas | Lotus ART | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Facu Regalia | ART Grand Prix | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Melville McKee | Bamboo Engineering | Raportti |
Kuvia

Ferrarin Formula 1 -autoja eri vuosilta Nürburgringillä 1. maaliskuuta 2005.
Ilmakuva radasta.
Vanha Nordschleife ja uusi Nürburgringin GP-rata (tummempi viiva).
Rock am Ring

Radan alueella järjestetään vuosittain suosittu Rock am Ring -musiikkifestivaali, joka kerää alueelle yli satatuhatta vierailijaa. Maailman huippuartisteista festivaaleilla on vuosien saatossa esiintynyt muun muassa Coldplay, Green Day, Metallica sekä U2.
Oranialaisveljeskunta

Oranialaisveljeskunnan marssi Glasgow’ssa.
Oranialaisveljeskunta (engl.The Orange Order tai The Orange Lodge, virallisesti The Loyal Orange Institution) on Pohjois-Irlannin Ulsterin protestanttien järjestö, joka on tunnettu rummuttavista juhlakulkueistaan erityisesti Oranialaisen päivänä 12. heinäkuuta, joka juhlistaa protestanttisen Vilhelm III Oranialaisen voittoa Jaakko II:sta Boynen taistelussa. Oranialaisveljeskunnan jäsenmääräksi on arvioitu 80 000-100 000 jäsentä. Belfast Telegraph -lehden mukaan jäsenmäärä on laskenut alle 30 000:een 2020-luvulla.
Perustaminen

Oranialaisveljeskunta perustettiin vuonna 1795, aluksi nimellä Orange Society eli Oranialaisseura: välittömänä syynä oli The Diamondin kylässä 21. syyskuuta 1795 käyty kahakka kahden maaseutusalaseuran (tai jengin), katolisen Defendersin ja protestanttisen Peep o’ Day Boysin, välillä. Taistelupaikalla on nykyään muistomerkki, ja sen lähellä sijaitseva maalaistalo, Dan Winter’s Cottage, on museona. Pohjois-Irlannin lisäksi järjestöllä on looseja Irlannin tasavallassa, Englannissa, Skotlannissa, Yhdysvalloissa ja joissain Kansainyhteisön maissa.
Toiminta

Virallisesti Oranialaisveljeskunta on uskonnollinen järjestö, jonka tavoitteena on protestantismin ja uskonpuhdistuksen perinnön puolustaminen, ja se on avoin kaikille Pohjois-Irlannin protestanteille – sekä Irlannin kirkkoon, presbyteereihin että pieniin vapaakirkkoihin kuuluville. Jotkut protestanttiset kristityt ovat väittäneet, että järjestön toiminta muistuttaa vapaamuurareiden salaisia rituaaleja ja valoja. Järjestö on organisoitunut vapaamuurareiden tapaan looseihin, ja siihen kuuluvat ylempiä vihkimysasteita antavat liitännäisjärjestöt Royal Arch Purple ja Royal Black Preceptory.
Käytännössä veljeskunta toimii sekä poliittisen että uskonnollisen konservatismin pönkittäjänä ja levittää antikatolista propagandaa. Se ei kuitenkaan ole suoraan osallistunut protestanttiseen terrorismiin, joten Ison-Britannian viranomaiset eivät ole voineet kieltää sitä lailla.
Oranialaisveljet korostavat yhteenkuuluvuuttaan Britanniaan käyttämällä knallihattua (bowler hat) ja sateenvarjoa, mutta heidän varsinaiset tunnuksensa ovat olkapäillä kannettavat oranssinväriset vyöt tai nauhat, englanniksi sash. Näihin olkavöihin liittyy myös oranialaisveljeskunnan tunnuslaulu, ”The Sash My Father Wore”.
Historia

Vuonna 1796 Irlannin protestantit perustivat paikallisesti toimivia puolisotilaallisia joukkoja (Irish Yeomanry), joille Britannian hallitus maksoi palkkaa. Joukot koostuivat suureksi osaksi oranialaisista, ja niitä käytettiin muun muassa vuoden 1798 kapinan kukistamiseen.
Oranialaisten toimintaa rajoitettiin lainsäädännöllä 1820- ja 1830-luvuilla, koska sen järjestämät kulkueet olivat aiheuttaneet levottomuuksia. Oranialaisveljeskunta hajosi vuonna 1835, mutta vuoden 1845 jälkeen toiminta käynnistyi uudelleen. Julkiset mielenosoitukset kuitenkin kiellettiin kokonaan vuonna 1849 useita kuolonuhreja vaatineen yhteenoton jälkeen. Oranialaiset protestoivat kieltoa vastaan järjestämällä vuonna 1867 laittoman kulkueen. Se johti kulkueen järjestämisestä vastanneen William Johnstonin vangitsemiseen. Johnstonista tuli oranialaisten sankari, ja vapauduttuaan vankeudesta hänet valittiin Belfastin edustajaksi Englannin parlamenttiin vuonna 1868. Johnstonin toiminnan ansiosta oranialaisten kulkueet sallittiin uudelleen vuonna 1872, minkä jälkeen heidän kannatuksensa alkoi kasvaa. Vuoden 1886 parlamenttivaaleissa valituista Ulsterin unionistiedustajista suurin osa oli oranialaisia.
Pohjois-Irlannin itsehallinnon (1921–1972) aikaiset Pohjois-Irlannin pääministerit (eli Ulsterin unionistipuolueen puheenjohtajat) olivat oranialaisveljeskunnan jäseniä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oranialaisveljeskunta Wikimedia Commonsissa