stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Dauntless (D45)

| HMS Dauntless |
| --- | --- |
 HMS Dauntless

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Palmers Shipbuilding and Iron Company, Jarrow
Kölinlasku:  3. tammikuuta 1917
Laskettu vesille:  10. huhtikuuta 1918
Palveluskäyttöön:  22. marraskuuta 1918
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi huhtikuussa 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 650 t
Pituus:  144 m
Leveys:  14 m
Syväys:  4,4 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  350
Aseistus
Aseistus:  6 × BL 6" (152 mm)/45 Mk XII -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 2 × 3" (76 mm) Mk II -ilmatorjuntatykkiä 2 × kahdeksanputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 12 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Dauntless (viirinumero D45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Danae-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä.
Valmistus

Alus tilattiin Jarrowista Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 22. marraskuuta 1918.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Itämerelle purjehtivaan bolševikkien vastaiseen laivasto-osastoon. Itämereltä palattuaan alus siirrettiin Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, josta se palasi 1919 Atlantin laivaston 1. kevyt risteilijäviirikköön palvellen siinä aina vuoteen 1924. Alus liitettiin 1923 maailman ympäri kiertäneeseen erikoisosastoon (engl. Empire Cruise). Matkan tarkoituksena oli esitellä Britannian Kuninkaallisen laivaston mahtia maailman merillä. Purjehduksen jälkeen alus liitettiin Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön.
Aluksen palatessa 15. toukokuuta 1928 huollosta se liitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian aseman 8. risteilijäviirikköön. Kuitenkin hieman ennen perille pääsyä alus ajoi matalikolle 2. heinäkuuta Thrum Capissa Halifaxin edustalla. Alus vaurioitui pahoin yhden kone- ja kattilahuoneen romuttuessa. Alusta ei saatu irrotettua matalikolta ennen kuin kaikki tykit, torpedoputket, savupiiput sekä runsaasti muuta materiaalia oli poistettu 12. heinäkuuta. HMS Despatch hinasi lopulta aluksen irti hinaajien avustamana. Vaurioiden korjaaminen kesti vuoteen 1929, minkä jälkeen alus siirrettiin reserviin.
Vuonna 1930 alus palautettiin palvelukseen Amerikan ja Länsi-Intian asemalle ja se oli 1931-1932 Etelä-Amerikan osastossa. Vuonna 1934 alus siirrettiin Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön, mistä se vapautti HMS Curlewin. Alus palasi 1935 Englantiin  reserviin siirrettäväksi. Vuonna 1939 alus palautettiin palvelukseen 9. risteilijäviirikköön eteläiselle Atlantille. Joulukuussa se siirrettiin Kiinan asemalle.
Dauntless oli muodostamassa Brittiläistä Malesian osastoa maaliskuussa 1941. Alus kolaroi 15. kesäkuuta Malakan niemimaan edustalla risteilijä HMS Emeraldin kanssa. Alus vaurioitui törmäyksessä niin, että se piti siirtää Singaporeen telakalle, mistä se vapautui vasta elokuun puoleenvälissä. Alus siirrettiin vuoden 1942 alussa Portsmouthiin telakalle huollettavaksi ja modernisoitavaksi. Telakalla alukselle asennettiin kahdeksan yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tyyppien 291 ja 273 tutkat.
Alus palasi palvelukseen ja sijoitettiin Itäiseen laivastoon, jossa alus oli loppusodan ajan lähinnä koulutustehtävissä. Alukselle asennettiin kaksi neliputkista 2 naulan ilmatorjuntatykkiä huhtikuussa 1943. Vuoden 1945 alussa alus siirrettiin reserviin. alus myytiin 13. helmikuuta 1946 BISCOlle. Se saapui T. W. Wardille Inverkeithingiin huhtikuussa 1946 romutettavaksi.
HMS Dasher (D37)

| HMS Dasher |
| --- | --- |
 HMS Dasher

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sun Shipbuilding and Drydock Company
Kölinlasku:  14. maaliskuuta 1940
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1941
Palveluskäyttöön:  2. heinäkuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut räjähdyksessä 27. maaliskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 200 t
Pituus:  150 m
Leveys:  20,19 m
Koneteho:  8 500 hv
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  3 × 4"/L50 (102 mm) Mk IX -tykkiä 19 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä 15 lentokonetta
HMS Dasher (D37, alun perin BAVG-5) oli Yhdysvalloissa rakennettu Avenger-luokan saattuetukialus, joka siirrettiin Britannian kuninkaallinen laivaston käyttöön vuokraus- ja lainaussopimuksen nojalla toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Aluksen köli laskettiin 14. maaliskuuta 1940 Sun Shipbuilding and Drydock Companyllä kauppalaiva Rio de Janeirona. Se laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1941, minkä jälkeen Yhdysvaltain laivasto lunasti 20. toukokuuta aluksen AVG-5:nä (tai BAVG-5:nä). Alus siirrettiin muutostöitä varten Tietjen & Langille, joka toimitti 1. heinäkuuta 1942 Hobokenin laivastontelakalla Pennsylvaniassa aluksen Yhdysvaltain laivastolle. Alus siirrettiin Kuninkaalliselle laivastolle, joka otti aluksen palveluskäyttöön 2. heinäkuuta 1942 nimellä HMS Dasher.
Palvelus

Testattaessa satamassa aluksen moottoreita aluksella syttyi tulipalo, minkä vuoksi se palautettiin telakalle korjattavaksi. Alus palasi palvelukseen elokuussa, minkä jälkeen sille siirrettiin neljä Fairey Swordfish -torpedokonetta ennen merelle lähtöä. Alus purjehti Halifaxiin liittyäkseen Britteinsaarille matkaavaan saattueeseen HX207.
Halifaxista alus lähti 30. elokuuta saattueen HX205 mukana. Alus erkani 11. syyskuuta saattueesta sen saavuttua määränpäähänsä. Se jatkoi matkaansa Clydeen telakalle, jossa se varustettiin saattueiden suojaamiseen tarvittavalla kalustolla.
Lokakuussa alus määrättiin tukemaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alukselle siirrettiin 15. lokakuuta 12 Hawker Sea Hurricanea sekä 804 ja 891 laivueiden henkilöstö. Se aloitti 27. lokakuuta matkansa saattueen mukana Gibraltarille, jossa se liittyi keskiseen maihinnousuosastoon. Osaston muut alukset olivat HMS Biter, HMS Argus, HMS Largs, HMS Aurora ja HMS Jamaica.
Operaation päätyttyä alus kuljetti lentokoneita Välimerelle, minkä jälkeen se siirrettiin maaliskuussa 1943 Clydeen telakalle modernisoitavaksi. Aluksen lentokantta pidennettiin 12,8 metriä, minkä jälkeen se otti kannelleen Fairey Swordfish -koneita.
Dasher suojasi ensimmäistä Jäämeren saattuettaan onnistuneesti, mutta hieman toisen lähdön jälkeen aluksen konehuoneessa havaittiin vika. Alus palasi Forth of Clydeen, jossa se räjähti 27. maaliskuuta. Aluksella sai surmansa kaikkiaan 379 henkeä sen 528 hengen miehistöstä, vaikka se oli satamassa helposti avustettavissa.
HMS Sprängaren (49)

| HMS Sprängaren |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Motala Verkstads
Laskettu vesille:  12. kesäkuuta 1918
Palveluskäyttöön:  14. marraskuuta 1918
Poistui palveluskäytöstä:  1. tammikuuta 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  232 t
Pituus:  27,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,0 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  1 x 2-sylinterinen compound-höyrykone, 1 x Howden-höyrykattila, 400 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  16
Aseistus
Aseistus:  1 x 57 mm kan M/16
HMS Sprängaren (runkonumerot 18 ja 49) oli Ruotsin laivaston Sökaren-luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Alus tilattiin Motala Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1918 ja liitettiin laivastoon 14. marraskuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi Se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1962.
HMS Sprightly (1900)

| HMS Sprightly |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laird, Son and Company, Birkenhead
Kölinlasku:  20. kesäkuuta 1899
Laskettu vesille:  25. syyskuuta 1900
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1902
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  385 t (standardi) 435 t (max)
Pituus:  66,75 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,48 m
Syväys:  2,62 m
Koneteho:  6250 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Sprightly oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Lively-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 30. maaliskuuta 1899 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 16 kuukautta. Köli laskettiin 20. kesäkuuta 1899 telakkanumerolla 640. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1900 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa 1902.
Palvelus

Marraskuussa 1904 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 1. heinäkuuta 1920 romutettavaksi S. Castlelle Plymouthiin.
Hamulan koulu

Hamulan koulu on ala-aste, joka on vuodesta 2014 lähtien toiminut Siilinjärven Harjamäessä entisen Harjamäen sairaalan (nykyisen Pilvilinnan päiväkodin) vieressä. Hamulan koulu on noin 340 oppilaan alakoulu, joka sijaitsee kaksi kilometriä Siilinjärven kuntakeskuksesta länteen. Elokuussa 2014 valmistunut koulu tarjoaa opetusta vuosiluokille 1–6.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut
Kunnansivut
HMS Springaren (1935)

| HMS Springaren |
| --- | --- |
 HMS Springaren

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums
Kölinlasku:  1933
Laskettu vesille:  27. huhtikuuta 1935
Palveluskäyttöön:  3. elokuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  24. helmikuuta 1953
Tekniset tiedot
Uppouma:  540 t (standardi) 720 t (sukelluksissa)
Pituus:  63,10 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,40 m
Syväys:  3,40 m
Koneteho:  2-akselinen, 2 x 7-sylinteristä Kockum-MAN/WV-30/38 -dieselmoottoria 1 140 hv 2 x sähkömoottoria 800 shp
Nopeus:  15 solmua (pinnalla) 10 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  34
Aseistus
Aseistus:  4 x 53,3 cm M/32 -torpedoputkea 1 x 57 mm kan M/89B 1x 25 mm akan M/32 20 x miinaa
HMS Springaren (runkonumero Sp) oli Ruotsin laivaston Delfinen-luokan miinasukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1933. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1935 ja liitettiin laivastoon 3. elokuuta 1937.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1953 ja myytiin 1954 Älmhultiin romutettavaksi.
Hannes Sarv

| Hannes Sarv> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1983 (ikä 41) Tallinna, Viro
Kansalaisuus:  virolainen
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: viro
Tuotannon kieli: viro
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hannes Sarv (s. 5. heinäkuuta 1983 Tallinna, Viro) on virolainen kirjailija ja toimittaja.
Sarv on valmistunut Tarton yliopistosta pääaineena historia. Hän on työskennellyt Hiidemaan paikallisessa sanomalehdessä Hiiu Lehtissä. Hän aloitti kirjailijana kolmella tarinalla Värske Rõhk -lehdessä. Hän on työskennellyt myös elokuvatuotannoissa. Hän on opiskellut myös journalismia ja suorittanut maisterin tutkinnon vuonna 2012 Crossmedia Production -ohjelmasta Tallinnan yliopiston Baltian elokuva- ja mediakoulusta (Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituut).
Sarv oli vuonna 2015 Bonnierin tutkivan journalismin palkintoehdokkaana yhdessä Marta Jaaksonin kanssa tekemästään artikkelisarjasta.
Palkinnot ja tunnustukset

Virumaan kirjallisuuspalkinto 1992
Eduard Vilden kirjallisuuspalkinto 1987 ja 1992
Gustave Caillebotte

Gustave Caillebotte noin vuonna 1878.
Gustave Caillebotte (19. elokuuta 1848 Pariisi – 21. helmikuuta 1894 Gennevilliers) oli ranskalainen taidemaalari, taiteenkeräilijä ja impressaario. Hänen maalaustyylinsä oli omaperäinen yhdistelmä impressionismia ja silloista akateemista taidetta. Hän toimi myös monien tunnettujen impressionististen maalarien mesenaattina.
Elämä ja toiminta mesenaattina

Caillebotte oli lähtöisin varakkaasta perheestä ja opiskeli alkujaan insinööriksi, mutta kiinnostuttuaan taiteesta hän ryhtyi opiskelemaan maalaamista École des Beaux-Artsissa. Hänen opettajanaan toimi Léon Bonnat. Hän tutustui vuonna 1874 johtaviin impressionisteihin Pierre-Auguste Renoiriin ja Claude Monet’hen. Isänsä kuoltua samana vuonna Caillebotte peri huomattavan omaisuuden, jonka avulla hän saattoi ryhtyä taiteilijakollegoidensa taloudelliseksi tukijaksi. Vuosina 1876–1882 hän oli impressionistien ryhmän taidenäyttelyiden pääasiallinen järjestäjä ja rahoittaja, ja hän osallistui niihin myös omilla töillään. Hän osti monien impressionistien, kuten Monet’n, Renoirin, Camille Pissarron, Paul Cézannen, Edgar Degas’n, Alfred Sisleyn ja Berthe Morisot’n töitä. Caillebotten toiveesta hänen henkilökohtainen taidekokoelmansa lahjoitettiin hänen kuoltuaan Ranskan valtiolle. Vuonna 1897 Pariisin Luxembourgin palatsissa avattu Caillebotte-näyttely oli ensimmäinen kerta, kun impressionistien töitä oli esillä ranskalaisessa taidemuseossa.
Oma taide

Pääosa Caillebotten omista maalauksista oli pitkään vähän tunnettuja, sillä ne pysyivät hänen perheensä omistuksessa eivätkä olleet esillä näyttelyissä ennen 1900-luvun jälkipuoliskoa. Myöhemmin hänen lahjansa taiteilijana on tunnustettu. Monet Caillebotten maalauksista esittävät uudenaikaisia kaupunkinäkymiä. Varhaisissa töissä aiheena ovat usein Pariisin uudet, leveät bulevardit. Eräs hänen tunnetuista maalauksistaan on realistinen Parketin höylääjät (Les raboteurs de parquet), joka esittää työläisiä ahkeroimassa. Sen sanotaan olevan yksi ensimmäisistä kaupunkityöläisten kuvauksista taiteessa. Kyseessä on poliittisesti kantaaottamaton, lähes dokumentaarinen työn kuvaus. Kun Caillebotte tarjosi sitä vuonna 1875 Pariisin salonkiin, se hylättiin koska sen tylyä realismia pidettiin liian vulgaarina. Caillebotten mestariteokseksi on sanottu vuodelta 1877 olevaa maalausta Pariisin katu, sateinen päivä (Rue de Paris, temps de pluie), jossa on kekseliään perspektiivivalinnan avulla luotu monumentaalinen kuvaus pariisilaisesta kadunristeyksestä.
Kaupunkinäkymien ohella Caillebotte maalasi muotokuvia, henkilötutkielmia, maalaismaisemia, veneilyaiheita sekä kukka-asetelmia. Hänen omaperäisyytensä on tavassa, jolla hän yhdisti akateemisen taiteen huolellisen piirtämisen ja mallintamisen impressionistien eläväisiin väreihin, rohkeisiin perspektiiveihin, luonnollisen valon tuntuun ja uudenaikaisiin aiheisiin. Tunnetuimpien impressionistien joukkoon hän ei ole päässyt, koska hänen maalauksensa ovat kuitenkin tyyliltään heidän töitään perinteisempiä. Myöhemmisä töissään hän käytti usein kirkkaampia värejä ja voimakkaampia siveltimenvetoja kuin aiemmin. Uransa loppuaikoina hän tosin keskittyi enemmän purjehtimiseen ja puutarhanhoitoon kuin maalaamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gustave Caillebotte Wikimedia Commonsissa
Gustave-caillebotte.fr (ranskaksi)
Gustavecaillebotte.com (englanniksi)
Gustavecaillebotte.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eräs Caillebotten tunnetuimmista töistä, Pariisin katu, sateinen päivä (1877).
HMS Springaren (Spr)

| HMS Springaren |
| --- | --- |
 HMS Springaren

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums, Malmö
Kölinlasku:  1960
Laskettu vesille:  31. elokuuta 1961
Palveluskäyttöön:  7. marraskuuta 1962
Poistui palveluskäytöstä:  1. lokakuuta 1987
Loppuvaihe:  romutettu 1999
Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (standardi) 950 t (sukelluksissa)
Pituus:  67,5 m (vesiraja) 69,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,1 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  1-akselinen, 2 x Pielstick-dieselmoottoria 1 600 bhp 2 x ASEA-sähkömoottoria 1 680 kW
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 22 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  36
Aseistus
Aseistus:  4 x 53 cm torpedoputkea
HMS Springaren (runkonumerot Sp ja Spr) oli Ruotsin laivaston Draken-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin vuonna 1960. Se laskettiin vesille 31. elokuuta 1961 ja liitettiin laivastoon 7. marraskuuta 1962.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. lokakuuta 1987. Se oli maalilaivana Hårsfjärdenissä, kunnes se romutettiin 1999 Muskön laivastontelakalla.
Gustav Gerneth

Gustav Gerneth (15. lokakuuta 1905 Stettin, Saksan keisarikunta – 22. lokakuuta 2019 Havelberg) oli saksalainen mies, josta tuli maailman vanhin mies japanilaisen Masazō Nonakan kuoltua 19. tammikuuta 2019. Kun Gernethiltä kysyttiin syytä pitkään elämäänsä, hän vastasi: "Olen aina elänyt ja syönyt hyvin. Ilman dieettiä. Aina voita, ei koskaan margariinia. En ole eläissäni koskenutkaan sikariin ja olen juonut alkoholia vain juhlissa."
Huomioita

↑  Masazō Nonaka kuoli 20. tammikuuta 2019 klo 1.30. (JST). Saksassa, jossa Gerneth asui, päivä oli kuitenkin vielä 19. tammikuuta 2019.
Hannes Satukangas

Hannes Satukangas (21. toukokuuta 1879 Vehkalahti – 26. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen teknikko ja keksijä.
Vehkalahden Pyhällöllä syntynyt Satukangas valmisti ensimmäisen kellonsa puusta jo toisellakymmenellä ollessaan. Hän kävi kaksi luokkaa Sortavalan seminaaria mutta siirtyi sitten Kuopion teollisuuskouluun suorittaen sen. Hän oli aluksi mukana työväenliikkeen toiminnassa työskennellen jonkin aikaa sanomalehtimiehenä, sitten sortavalalaisen puoluelehden toimitussihteerinä ja tämän lehden Joensuun toimiston hoitajana.
Satukangas tunnettiin etevänä kellonrakentajana ja hän aloitti ensimmäisenä Suomessa tieteellisten tarkkuuskoneiden valmistuksen. Vuonna 1912 Satukangas valmisti pendelikellon tähtitieteen professori Anders Donnerille. Satukangas valmisti kronometrejä ja tähtien liikkeitä näyttäneitä astronomisia kelloja. Vuonna 1914 Satukangas oli valtion stipendiaattina opintomatkalla Saksassa. Satukangas piti hienomekaanista konepajaansa Vaasassa, Haminassa, Helsingissä ja Pitäjänmäellä valmistaen muun muassa radiovastaanottimia ja niiden osia. Satukankaan keksintöihin kuului muun muassa laskukoneita, automaattisia työkoneita ja konttorilatomakone. Viimeksi hän valmisteli linja-autoja varten tarkoittua pienoiskassakonetta.
Hannes Satukangas perusti kansakoulunopettaja, vakuutusasiamies ja liikemies Hannes Aarnin (1869–1945) kanssa Radiotehdas Helo Oy:n toukokuussa 1927, Aarni lienee jo tätä ennen myynyt Satukankaan valmistamia radiovastaanottimia. Tätä ennen Satukangas oli osakkaana Pilot Oy-nimisessä hienomekaanisessa konepajassa, joka valmisti myös radioita. Hannes Satukankaan pojat Jouko ja Kauko jatkoivat tätä toimintaa Metalli Radio Oy:n nimellä vuonna 1935
Hannes Satukangas kuoli maaliskuussa 1939 59-vuotiaana saatuaan halvauskohtauksen työhuoneessaan. Hannes Satukangas on haudattu Malmin hautausmaalle.
Hannes Satukankaan poika oli radiotehtailija ja toimitusjohtaja Jouko Satukangas (1908–1999).
Aiheesta muualla

Hannes Satukankaan poikansa Joukon kanssa rakentama sähkökäyttöinen kello, joka näytti aurinko- ja kuuajat, kuukaudet, kuukaudenpäivät ja viikonpäivät, Kotoa ja kaukaa : kansan kirjallinen kuvalehti, 04.07.1925, nro 27, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuvia Satukankaan valmistamista astronomisista kelloista ja meridiaaniputkesta, Kodin kuvasto : huviksi ja hyödyksi Suomen koteihin ja perheisiin, 04.01.1914, nro 1, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
En finsk urmakares märkliga tillverklingar, Veckans Krönika, 06.12.1913, nro 43, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Greatest Hits: My Prerogative

| Greatest Hits: My Prerogative Britney Spears |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1998–2004
 Julkaistu: 9. marraskuuta 2004
 Tuottaja(t): Bloodshy, Avant, The Neptunes, Max Martin, Rami, Trixster, Guy Sigsworth, Per Magnusson, David Krueger, Rodney Jerkins, R. Kelly
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 71.13
 Levy-yhtiö: Jive
Britney Spears muut julkaisut
| In the Zone 2003 | Greatest Hits: My Prerogative 2004 | Britney and Kevin: Chaotic 2005 |
Singlet albumilta Greatest Hits: My Prerogative
 ”My Prerogative” Julkaistu: 21. syyskuuta 2004  ”Do Somethin’” Julkaistu: 14. helmikuuta 2005
Greatest Hits: My Prerogative on Britney Spearsin ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin 9. marraskuuta 2004. Kokoelmalevy on maailmanlaajuisesti myynyt 5 miljoonaa kappaletta. Kokoelmalevy myi Yhdysvalloissa 1 375 000 kappaletta.
Kokoelmalevy sisältää suurimman osan Britney Spearsin hittisingleistä. Lisäksi sillä on kaksi aiemmin julkaisematonta laulua, joista yksi on cover Bobby Brownin kappaleesta My Prerogative. Albumi sisältää myös kappaleet Do somethin' ja ”(I’ve Just Begun) Having My Fun”, joka on aiemmin julkaistu ainoastaan DVD:llä. ”Chris Cox Megamix” on miksaus kappaleista ”…Baby One More Time”, ”(You Drive Me) Crazy”, ”I’m a Slave 4 U”, ”Outrageous”, ”Oops!… I Did It Again”, ”Stronger”, ”Everytime”, ”Overprotected” ja ”Toxic” ja kappaleesta on tehty musiikkivideo, jossa nähdään pätkiä kaikkien kappaleiden paitsi ”Born to Make You Happyn” musiikkivideoista.
Kappaleluettelo

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Producer(s) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | My Prerogative | Bobby Brown, Gene Griffin, Teddy Riley | Bloodshy & Avant | 3.33 |  |  |  |  |  |
| 2. | Toxic | Christian Karlsson, Pontus Winnberg, Cathy Dennis, Henrik Jonback | Bloodshy & Avant | 3.19 |  |  |  |  |  |
| 3. | I’m a Slave 4 U | Chad Hugo, Pharrell Williams | The Neptunes | 3.25 |  |  |  |  |  |
| 4. | Oops!… I Did It Again | Max Martin, Rami | Max Martin, Rami | 3.33 |  |  |  |  |  |
| 5. | Me Against the Music (mukana Madonna)  | Britney Spears, Madonna, Christopher Stewart, Penelope Magnet, Thabiso Nikhereanye, Terius Nash, Gary O’Brien | Trixster, Penelope Magnet | 3.45 |  |  |  |  |  |
| 6. | Stronger | Martin, Rami | Max Martin, Rami | 3.26 |  |  |  |  |  |
| 7. | Everytime | Spears, Annette Stamatelatos | Guy Sigsworth | 3.51 |  |  |  |  |  |
| 8. | …Baby One More Time | Martin | Max Martin, Rami | 3.32 |  |  |  |  |  |
| 9. | (You Drive Me) Crazy (The Stop Remix!)  | Jörgen Elofsson, Per Magnusson, David Kreuger, Martin | Max Martin, Rami | 3.18 |  |  |  |  |  |
| 10. | Boys (The Co-Ed Remix) (mukana Pharrell Williams)  | Hugo, Williams | The Neptunes | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 11. | Sometimes | Elofson | Per Magnusson, David Kreuger, Jörgen Elofsson (co.) | 4.05 |  |  |  |  |  |
| 12. | Overprotected (The Darkchild Remix USA/Kanada versiossa)  | Martin, Rami | Max Martin, Rami | 3.20 |  |  |  |  |  |
| 13. | Lucky | Martin, Rami, Alexander Kronlund | Max Martin, Rami | 3.26 |  |  |  |  |  |
| 14. | Outrageous | R. Kelly | R. Kelly | 3.27 |  |  |  |  |  |
| 15. | Don’t Let Me Be the Last to Know (Englanti, Australia ja Japani)  | Robert Lange, Keith Scott, Shania Twain | Robert Lange | 3.51 |  |  |  |  |  |
| 16. | Born to Make You Happy (ei USA)  | Andreas Carlsson, Kristian Lundin | Kristian Lundin | 4.04 |  |  |  |  |  |
| 17. | I Love Rock ’n’ Roll (ei USA)  | Alan Merrill, Jake Hooker | Darkchild | 3.08 |  |  |  |  |  |
| 18. | I’m Not a Girl, Not Yet a Woman | Martin, Rami, Dido | Max Martin, Rami | 3.51 |  |  |  |  |  |
| 19. | I’ve Just Begun (Having My Fun) | Spears, Michelle Bell, Karlsson, Winnberg, Jonback | Bloodshy & Avant | 3.23 |  |  |  |  |  |
| 20. | Do Somethin’ | Karlsson, Winnberg, Jonback, Angela Hunte | Bloodshy & Avant | 3.22 |  |  |  |  |  |
| Limited Edition Remix Bonus Disc |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Toxic (Armand Van Helden Remix)  | 9.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Everytime (Valentin Remix)  | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Breathe on Me (Jacques Lu Cont Mix)  | 8.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Outrageous (Junkie XL’s Dancehall Mix)  | 2.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Stronger (Miguel ‘Migs’ Vocal Mix) (not on US version)  | 6.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I’m a Slave 4 U (Thunderpuss Club Mix) (not on US version)  | 8.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Chris Cox Megamix | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista (2004) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Alankomaat: 7
 Australia: 4
 Belgia (Flanders): 5
 Belgia (Wallonia): 2
 Englanti: 2
 Italia: 7
 Irlanti: 1
 Itävalta: 4
 Japani: 1
 Kanada: 3
 Norja: 4
Euroopan Top 100 Albumia: 3
 Portugali: 5
 Ranska: 1
 Ruotsi: 14
 Suomi: 2
 Sveitsi: 6
 Tanska: 2
 Tšekki: 6
 Unkari: 8
 Uusi-Seelanti: 17
 Yhdysvallat Billboard 200: 4