stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vilhelm Rubruk
Aiheesta muualla

Eurooppalaiset astuivat toiseen maailmaan (Arkistoitu – Internet Archive) Maijastina Kahlos, 11.1.2011, Helsingin Sanomat.
Vilhelm Rubruk - Matka Mongoliaan vuosina 1253-1255[vanhentunut linkki] Osmo Pekonen, 31.5.2011, Keskisuomalainen.
Mongolien mailla – Möngken majassa Teemu Korpijärvi, 2011, Glossæ II/2011 s. 10-11.
William of Rubruck's Account of the Mongols, Silk Road Seattle, Washingtonin yliopisto (englanniksi)
Villa Pukkila

Villa Pukkilan päärakennus.
Villa Pukkilan saunarakennus Mustasalmen rannalla.
Villa Pukkila on Oulun Hietasaaressa Oulujoen suiston saaristossa sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi luokiteltu puinen huvila,  johon kuuluvat myös samalla tontilla sijaitsevat liiteri-, varasto- ja ulkohuussirakennukset sekä rantasauna. Tontilla on myös Oulun steinerkoulun oppilaiden rakentamia leikkimökkejä. Villa Pukkilan omistaa ja sitä ylläpitää Oulun Steinerkoulun kannatusyhdistys ry, joka myös vuokraa huvilaa.
Huvilan rakennutti Kansallis-Osakepankin Oulun konttorin ensimmäinen johtaja Victor Hellman vuonna 1892. Huvila on rakennettu kuuluisan kirkkoarkkitehdin Josef Stenbäckin mallipiirustusten mukaan. Mallipiirustus on Stenbäckin julkaisemasta rakennuspiirustussarjasta Ensimmäinen vihko: Kesähuviloita ja Maakartanoita vuodelta 1886. Rakennustutkija Pasi Kovalaisen mukaan Villa Pukkila lienee ainoa Stenbäckin kyseisten piirustusten mukaan toteutettu huvila Suomessa. Rakennushistoriallisesti huvilan tekee mielenkiintoiseksi Suomessa harvinainen pystyhirsirakenne. Rakennuksen seuraavan omistajan Walde Hyryn aikana vuonna 1937 huvilaa laajennettiin eteläpäädyn kuistilla.
Valdemar Hyry oli Victor Hellmanin vävy ja Oulun Villatehdas Oy:n toimitusjohtaja ja patruuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villa Pukkila Wikimedia Commonsissa
Villa Pukkila (Arkistoitu – Internet Archive)
View

View (oik. Juuso Ruohonen, s. 1992 Pori) on suomalainen rap-artisti, jolla on levytyssopimus monikansallisen Sony Musicin kanssa. Hänen esikoisalbuminsa ilmestyi vuonna 2017.
Ura

Porin Pormestarinluodosta kotoisin oleva Ruohonen kirjoitti ensimmäiset riiminsä 12-vuotiaana, ja muutti Helsinkiin vuonna 2010. Hänen ensimmäinen singlensä Avalon ilmestyi tammikuussa 2015. View’n esikoisalbumin julkaisu viivästyi puolella vuodella hänen reppunsa ja sen sisältämien kovalevyllä olleiden kappaleiden tultua varastetuksi Saksassa, mutta albumi ilmestyi lopulta marraskuussa 2017.
Perhe

Juuso Ruohosen isä on ääninäyttelijä Pasi Ruohonen.
Diskografia

Pääartikkeli: View’n diskografia
View’n diskografia

| Julkaisut |
| --- | --- | --- |
| ↙Studioalbumit | 1 |  |
| ↙EP:t | 2 |  |
| ↙Singlet | 9 |  |
Rap-artisti View’n diskografia.
Albumit > Studioalbumit

| Albumi | Albumin tiedot | Listasijoitukset |
| --- | --- | --- |
| Leave A Comment |  Julkaistu: 2017  Levy-yhtiö: Sony Music Finland  Formaatti: CD, digitaalinen |  |
Albumit > EP't:

Avalon EP (2015)
I See The Same Dream Every Night EP (2020)
Singlet > Singlet

| Vuosi | Single | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 2015 | "Lace" | Avalon EP |
| 2016 | "Coldest Season" |  |
| 2016 | "Mayhem" |  |
| 2016 | "Deeper" | Leave A Comment |
| 2017 | "Trippin' Sober" | Leave A Comment |
| 2017 | "Say It Again" | Leave A Comment |
| 2019 | "J. Gotti" | I See The Same Dream Every Night -EP |
| 2019 | "Bury Me" | I See The Same Dream Every Night -EP |
| 2020 | "Lonely" | I See The Same Dream Every Night -EP |
Wassoulou-Ballé

| Wassoulou-Ballé |
| --- | --- |
 Wassoulou-Ballé
 Koordinaatit: 11°10′43″N, 8°9′20″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Yanfolilan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  51 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wassoulou-Ballé on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Kunnan ja piirin keskuskylä Yanfolila sijaitsee Sélinguén tekojärveen laskevan Balléjoen itäpuolella 150 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 51 500 ja kylässä 15 800 asukasta (vuonna 2009).
Wassoulou-Ballén kunnan pinta-ala on 1 550 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yanfolilan piirin Bolo-Foutan ja Djiguiya De Kolonin, etelässä Gounanin ja Gouandiakan, lännessä Yallankoro-Soloban, luoteessa Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja koillisessa Bougounin piirin Danoun ja Faragouaranin kuntiin sekä lounaassa Guineaan.
Kuntaan kuuluu 34 kylää. Asukkaista 92 % on fulbeja. Lisäksi on dogoneja, bambaroita, bozoja, soninkeja, boboja, mandinkoja ja senufoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti ja jamssi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä, puuvilla ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin siat. Huomattava merkitys on myös kalastuksella sekä banaanin, mangon ja muiden hedelmien tuotannolla.
Yanfolilan kautta kulkee Bougounista Guinean rajalle johtava maantie RN8. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lyseo, piirin poliklinikka sekä sähkö- ja vesijohtoverkko.
Voitaikina

Voitaikinaleivonnaisen rakenne näkyy haukkauspinnassa.
Voitaikina on sekä suolaisissa että makeissa leivonnaisissa käytetty taikinatyyppi. Siitä tehdään muun muassa suolaisia pasteijoita ja makeita leivonnaisia kuten joulutorttuja sekä napoleoninleivoksia. Taikinassa on runsaasti rasvaa. Kaaviloitua, kuohkeaa voitaikinaa kutsutaan joskus lehtitaikinaksi, varsinkin jos siinä on voin sijasta käytetty margariinia. Voitaikinaa myydään kaupoissa puolivalmisteena.
Voitaikinalle on oleellista kuohkeus ja mureus. Jos taikinaa työstetään liian pitkään, siitä tulee sitkeää. Voitaikinan perusosat ovat voi, vehnäjauhot ja vesi. Sekoitettuun voitaikinaan voidaan lisätä esimerkiksi rahkaa kuohkeuden lisäämiseksi ja taikinan keventämiseksi. Kaaviloitu voitaikina tehdään sekoittamalla perustaikinaan jauhot, vesi ja kolmannes rasvasta, levittämällä loput rasvasta taikinan päälle, sitten kaulimalla ja kääntämällä, niin että syntyy useita taikinakerroksia, joiden välissä on enemmän rasvaa.
Voitaikinaa käytetään myös paistosten kuorena, esimerkiksi liharuukku voidaan paistaa taikinakuoren alla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voitaikina Wikimedia Commonsissa
Vincent Thill

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. helmikuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: , Luxemburg
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura:  FC Metz
Vincent Thill (s. 4. helmikuuta 2000 Luxemburg) on luxemburgilainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Metziä.
Uudenkaupungin työväentalo

| Uudenkaupungin työväentalo |
| --- | --- |
 Uudenkaupungin työväentalo
Osoite:  Ylinenkatu 12
Sijainti:  Uusikaupunki
Koordinaatit:  60°48′05″N, 21°25′05″E
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Uudenkaupungin Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Uudenkaupungin sosialidemokraatit ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Huoneistoala:  500 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uudenkaupungin työväentalo
Uudenkaupungin työväentalon juhlasali kesällä 2022.
Uudenkaupungin työväentalo on Uudessakaupungissa sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja se on rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokas. Työväentalo on suojeltu asemakaavalla.
Historiaa

Uudenkaupungin työväenyhdistys perustettiin jo vuonna 1892 ensimmäisten työväenyhdistysten joukossa. Toisin kuin suurin osa muista samaan aikaan perustetuista työväenyhdistyksistä, Uudessakaupungissa yhdistyksen perustivat työntekijät itse. Yhdistys pyrki parantamaan työväestön oloja perustamalla sairaus- ja hautausapukassan sekä oman työnvälitystoimiston. Yhdistys sai käyttää maksutta suomalaisen kansakoulun voimistelusalia muutaman toimivuoden ajan, mutta 1890-luvun puolivälissä koulun johtokunta epäsi tilojen käytön vedoten sen haittaavan koulun työskentelyä. Yhdistys pyrki yhteiseen rakennushankkeeseen niin raittiusseuran kuin VPK:n kanssa, mutta hankkeet kariutuivat.
Rakennus

Yhdistys osti J. Malmgrenin talon toimitiloikseen vuonna 1901. Rahaa oli kerrytetty järjestämällä iltamia ja arpajaisia. Talo paloi vuonna 1906 ja yhdistys ryhtyi heti uuden talon rakennuspuuhiin. Vaikka vanha talo oli palanut täysin, tontti oli edelleen olemassa ja yhdistyksen omistuksessa. Varoja uuden talon rakentamiseen saatiin jäsenien antamilla velkakirjoilla. Uuden talon vihkiäisiä vietettiin 24. marraskuuta 1907. Rakentamista varten otetut velat johtivat yhdistyksen taloudellisiin vaikeuksiin ensimmäisten vuosien aikana. Talo oli vaarassa joutua pakkohuutokaupattavaksi kahteen otteeseen vuosina 1909 ja 1912, osittain siitä syystä, että varojen hankkimista hankaloitti arpajaislupien saannin vaikeus ja iltamista kerättyjen yleisten maksujen suuruus.
Hirsirunkoinen talo vuorattiin laudoilla vuonna 1916 ja maalattiin vaaleankeltaiseksi. Lipunmyyntiä varten rakennettiin lipunmyyntiluukku lipunmyyjän ja pitkäaikaisen rahastonhoitajan Knut Palmun pyynnöstä ilmeisesti 1910-luvulla. Konehuone elokuvien näyttämistä varten rakennettiin vuonna 1924, hankittiin kinematografi ja valkokangas. Elokuvateatteri nimettiin Otavaksi ja elokuvia päätettiin esittää neljä kertaa viikossa. Toiminta ei kuitenkaan ollut kannattavaa ja vuonna 1927 kone saatiin myytyä ja elokuvanäytökset loppuivat.
1950-luvulla työväentaloa kunnostettiin ja taloon asennettiin keskuslämmitys. Talkootöitä kertyi tässä hankkeessa 1609 tuntia. Vallilan työväenyhdistykseltä ostettiin 240 tuolia, jotka kunnostettiin talkoilla ja Kustavin työväenyhdistykseltä ostettiin kovaääniset. Soittokunnan lopettaessa toimintansa 1950-luvun puolivälissä soittokunnan huone vuokrattiin Vehmaan kihlakunnan käräjien käyttöön. Huoneita kunnostettiin ja kalustettiin, ja vuokraa korotettiin. Tuomaria varten hankittiin kahden hengen heteka, pesupöytä, pesuvälineet, 2 patjaa, vuodevaatteet ja ikkunaverhot. Puolustuslaitos vuokrasi työväentaloa juhlatilaisuuksiin ja sitä varten hankittiin talon kadun puolelle Suomen lippu tankoineen.
Taloa on kunnostettu vuosien saatossa talkoovoimin ja vanhaa kunnioittaen. Työväentalo siirtyi kaukolämpöön vuonna 2006. Vanhat uunit eivät ole enää käytössä tulipalovaaran vuoksi.
Toimintaa työväentalolla

Heti aluksi yhdistys perusti lauluseuran eli sekaköörin, johon liittyi 12 miestä ja 19 naista. Samoin perustettiin juhlatoimikunta, jonka tehtäväksi tuli huokeiden huvien järjestäminen. Oma soittokunta aloitti vuonna 1894. Ensimmäiset iltamat yhdistys järjesti vuonna 1896. Vuonna 1898 yhdistys pystyi järjestämään ensimmäisen kerran alkeiskursseja. Luentoja pitivät lyseon opettajat. Yhdistyksen kirjasto järjestettiin uudelleen vuonna 1904. Sinne hankittiin lisää kirjoja ja tilattiin sanomalehtiä. Samana vuonna aloitti toimintansa myös voimisteluseura, joka esiintyi arpajaisissa ja muissa tilaisuuksissa. Näytelmäseura perustettiin vuonna 1907 ja se toimi pitkään työväenyhdistyksen alaisuudessa. Työväenteatterina toiminta jatkui aktiivisena aina toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.
Talvisodan alkaessa majoituslautakunta otti työväentalon käyttöön. Osa työväentalosta luovutettiin siirtolaisten majoittamiseen 1940-luvun alkupuolella. 1960-luvun alussa toiminta oli lamaantunut ja jäsenmäärä laski, mutta vuosikymmenen jälkipuolella toiminta vilkastui uudelleen: naisjaosto järjesti myyjäisiä ja nuoriso-osasto tansseja. Yhdistys järjesti myös jäsenistön ulkopuolelle levinneen varojen keräyksen, josta saaduilla varoilla korjattiin työväentalon katto ja levytettiin seiniä.
Laman aikaan 1990-luvulla yhdistys joutui vuokraamaan koko talon ulkopuoliselle taholle. Tuolloin talossa toimi maalikauppa, jonka jäljiltä ovat kahvion puolen muovimatot. Talo saatiin kuitenkin takaisin ja se on taas aktiivisessa käytössä. Taloa käyttävät mm. SPR:n veripalvelu, tanssikerho ja joogaajat. Kesäisin talolla järjestetään konsertteja, ja tiloja vuokrataan erilaisiin tapahtumiin ja juhliin yksityisille ja yrittäjille.
Waco CG-4

| Waco CG-4 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Liitokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Waco Aircraft Company
Ensilento:  vuonna 1942
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain armeijan ilmavoimat, RAF, RCAF, Yhdysvaltain laivasto
Valmistusmäärä:  yli 13 900 
Muunnelmat:  Waco CG-15 Waco CG-13
Waco CG-4A oli yhdysvaltalainen liitokone toisessa maailmansodassa. Sitä käytettiin sotilaiden ja tarvikkeiden kuljetukseen ja sitä toimitettiin lopulta yli 13 900 kappaletta 16 valmistajalta. Waco CG-4 oli USAAF:n liitokoneelle antama tyyppinimi, kun taas RAF käytti siitä tyyppinimeä Hadrian. CG-4:n suunnitteli Waco Aircraft Company ja liitokoneen koelennot alkoivat toukokuussa 1942. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran taistelussa 9. kesäkuuta kun 129 konetta osallistui Sisilian maihinnousuun. Tämän jälkeen CG-4 osallistui Liittoutuneiden operaatioihin Burmassa ja Euroopassa vuosina 1944 ja 1945. Waco CG-4 säilyi vielä toisen maailmansodan jälkeenkin USAAF:n varastoissa vuoteen 1948.
Waco-4:ssä oli teräsvahvisteinen kokopuurunko joka oli verhoiltu kankaalla ja paikoin vanerilevyillä. Siipi oli rakenteellisesti samanlainen yläsiipi joka oli tuettu alhaaltapäin. CG-4 oli suunniteltu kuljettamaan kahden hengen miehistön lisäksi joko 13 täysin varustettua sotilasta. Muita tavallisia kuormia olivat yksi Jeeppi kyydissään neljä sotilasta tai 75 millimetrin haupitsi ja sen kolmihenkinen tykkimiehistö tykinammuksineen ja varusteineen.
Yksi CG-4 teki ilmailun historiaa olemalla ensimmäinen Atlantin yli lennätetty liitokone. Liitokonetta veti RAF:in Douglas C-47 Dakota 5 600 kilometrin matkan Montrealista Britanniaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waco CG-4 Wikimedia Commonsissa
Verranto

Verranto on matemaattinen yhtälö, jossa kaksi kahden suureen suhdetta on merkitty yhtä suuriksi. Jos suureita merkitään kirjaimilla A, B, C ja D, kirjoitetaan verranto joko kaksoispisteillä
tai jakoviivoilla
Molemmat verrannon kirjoitusmuodot luetaan "A:n suhde B:hen on yhtä suuri kuin C:n suhde D:hen" tai vaihtoehtoisesti "A suhtautuu B:hen kuten C suhtautuu D:hen". Kun verrannossa olevat suureet liittyvät verrannollisuuteen, sanotaan "suureiden A ja B olevan verrannolliset suureisiin C ja D". Erotuksena muista verrannollisuuden lajeista tätä kutsutaan myös suoraan verrannollisuudeksi.
Suureita A, B, C ja D kutsutaan verrannon ensimmäiseksi, toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi jäseneksi. Ensimmäinen ja neljäs jäsen ovat verrannon äärimmäiset jäsenet, ja toinen ja kolmas jäsen sen keskimmäiset jäsenet.
Suureiden verrannolliset suhteet verrannoksi

Kahden samanlaatuisen (samat mittayksiköt) suureen A ja B suhde merkitään
missä k on suhdeluku. Suhde esittää kahta eri tilannetta, jossa verrataan samaa laatua olevia suureita keskenään. Tällainen tilanne on esimerkiksi kahden pinta-alan välinen suhde
ja suhdeluku k = 1 : 2 = 0,5 on tällöin paljas luku, koska mittayksiköt supistuvat pois.
Kahden erilaatuisen suureiden A ja B suhde merkitään samalla tavalla
missä k on mittayksiköllinen suure (suhdeluku). Esimerkiksi erään talon  A=3m^{2} suuruisen seinän maalaamiseen kuluu  B=0,25l maalia. Suhdeluvuksi saadaan
Saman talon toista seinää toisena päivänä maalatessa suureet C ja D ovat erilaiset. Nyt merkitään
missä k on edelleen sama, koska maalin kulutus on säilynyt samana. Suhdeluvut ovat samat, joten suureet A ja B sekä C ja D ovat verrannolliset (merkitään  \sim ) ja merkitään suuren mitatuilla arvoilla
tai suureiden muuttujilla
tai suureiden nimillä
Matemaattisesti nämä kaksi suhdetta voidaan kirjoittaa verrantoyhtälöksi, koska suhdeluvut täsmäävät
Johdetut verrannot

Jos verrantoa
halutaan muuntaa, saadaan esimerkiksi seuraavia uusia verrantoja (suureet eivät ole nollia) :
Kääntämällä:  {\frac {B}{A}}={\frac {D}{C}} (käänteisluvut ovat yhtä suuret)
Vuorottamalla:  {\frac {A}{C}}={\frac {B}{D}} (kaikki suureet tulisivat olla samanlaatuisia)
Yhdistämällä:  {\frac {A+B}{B}}={\frac {C+D}{D}} tai  {\frac {A+B}{A}}={\frac {C+D}{C}} (molemmille puolille lisätään luku 1)
Erottamalla:  {\frac {A-B}{B}}={\frac {C-D}{D}} tai  {\frac {A-B}{A}}={\frac {C-D}{C}} (molemmilta puolilta vähennetään luku 1)
Johdetut verrannot > Ratkaistaan suure

Verranto
on voimassa, jos ja vain jos sen äärimmäisten ja keskimmäisten jäsenen tulot AD ja BC ovat yhtä suuret eli
eikä kumpikaan luvuista B ja D ole nolla.  Tämä voidaan osoittaa kertomalla (eli laventamalla) verannon molemmat puolet luvulla BD. Tällaista verrannon muuntamista tulojen väliseksi yhtälöksi sanotaan ristiin kertomiseksi. Tästä voidaan edelleen ratkaista yksi suure muiden avulla seuraavasti:
Keskiverto, kolmas verto ja neljäs verto

Jos on voimassa verranto
jossa siis molemmat keskimmäiset jäsenet ovat yhtä suuret, sanotaan, että B on lukujen A ja C keskiverto, ja C on lukujen A ja B kolmas verto.  Jos taas on voimassa verranto
jossa siis keskimmäiset jäsenet eivät välttämättä ole yhtä suuret, sanotaan, että luku D on lukujen A, B ja C neljäs verto.
Aiheesta muualla

Pieni Tietosanakirja.  Otava, 1925–1928.
ManMath, Peruskoulun matematiikan kertaus: Suhde ja verranto Opetushallitus. Arkistoitu 30.3.2008. Viitattu 21.8.2008.
http://planetmath.org/encyclopedia/ProportionEquation.html (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wacom

| Wacom |
| --- | --- |
ISIN:  JP3993400005
Kotipaikka:   Saitama, Japani
Toimiala:  tietotekniikka, elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  Digitointilaitteet, ohjelmistot
Kotisivu:  Wacom.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wacom (jap. 株式会社ワコム, Kabushiki-gaisha Wakomu) on maailmanlaajuinen piirustuslautoja ja muita digitointilaitteita valmistava yritys.
Tuotteet

Wacom valmistaa useita erilaisia ja eri kokoisia piirustuslautoja. Monien mallien mukana tulee myös laudan ominaisuuksia hyödyntävä ohjelmisto, kuten Corel Painter Essentials tai Adobe Photoshop Elements. Joissakin malleissa on myös hiiri mukana.
Bamboo
PenPartner
Volito
Graphire
Intuos
Cintiq
Graphire4
Intuos3
Velhojen valtakunta (antologia)

| Velhojen valtakunta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juhani Hinkkanen (toim.)
Kansitaiteilija:  Jari Rasi
Kieli:  suomi
Genre:  miekka ja magia
Kustantaja:  Jalava
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  166
ISBN:  951-9201-95-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Velhojen valtakunta on Juhani Hinkkasen toimittama ja Jalavan vuonna 1989 julkaisema antologia. Se sisältää kuusi miekka ja magia -novellia, jotka esittelevät tyylilajin historiaa ja kehitystä. Takakannen mukaan teos on ensimmäinen suomenkielinen miekka ja magia -kokoelma.
Sisältö

Lordi Dunsany: ”Welleranin miekka” (The Sword of Welleran, 1908, suom. Leena Peltonen)
Clark Ashton Smith: ”Velhojen valtakunta” (The Empire of Necromancers, 1932, suom. Ilkka Äärelä)
Robert E. Howard: ”Zamboulan varjot” (Shadows in Zamboula, 1935, suom. Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)
Fritz Leiber: ”Vaikeuksia Lankhmarissa” (Ill Met in Lankhmar, 1970, suom. Tapani Ronni)
L. Sprague de Camp: ”Kauhistuttava Kaa” (Ka the Apalling, 1958, suom. Jussi-Ville Heiskanen)
Michael Moorcock: ”Unelmoiva kaupunki” (The Dreaming City, 1961, suom. Ilkka Äärelä)
Vastaanotto

P. A. Manninen arvosteli Aikakoneessa Velhojen valtakunnan tuoreeltaan. Hän kuvailee sitä tervetulleeksi avaukseksi, sillä suomeksi ei tuohon mennessä J. R. R. Tolkienin tuotantoa lukuun ottamatta juuri ollut ilmestynyt fantasiakirjallisuutta, ja miekka ja magia -genre oli suomalaisille lukijoille tuttu lähinnä Conan barbaari -sarjakuvista. Siksi Manninen toteaakin, että on ”vaikeaa keksiä mitään tarpeellisempaa kirjaa juuri nyt julkaistavaksi”. Hänestä antologia on sekä ajallisesti kattava että tyylillisesti monipuolinen, mikä tekee siitä hyvän johdannon miekka ja magia -kirjallisuuteen.
Portin arvostelija Markku Sadelehto nimesi kokoelman parhaimmiksi Clark Ashton Smithin runollisen niminovellin ja Fritz Leiberin hauskan ja kirjallisesti kypsän tarinan ”Vaikeuksia Lankhmarissa”. Leiberin mukaan kertomukseen sisältyvä tragedia selittää sen, miksi Fafhrd ja Harmaa Hiirestäjä seikkailevat vuodesta toiseen yhdessä, perhettä perustamatta. Robert E. Howardin ”Zamboulan varjot” on yksinkertainen mutta raa’an voimakas tarina. L. Sprague de Campin ”Kauhistuttava Kaa” on sen sijaan turha.
When a Stranger Calls

When a Stranger Calls voi tarkoittaa seuraavia:
Kun tuntematon soittaa... (When a Stranger Calls), kauhuelokuva vuodelta 1979
Kun tuntematon soittaa (When a Stranger Calls), edellisen uudelleenfilmatisointi vuodelta 2006
Van Dyke Parks

Parks vuonna 1967.
Van Dyke Parks (s. 3. tammikuuta 1943 Hattiesburg, Mississippi) on monipuolinen yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä.
Mississippissä syntynyt Parks kävi New Jerseyn Princetonissa sijaitsevan American Boychoir Schoolin ja kiersi maata sen edustuskuorossa. Vuonna 1954 hänen perheensä muutti länsirannikolle Hollywoodiin, jossa poika opiskeli pianon- ja klarinetinsoittoa ja toimi lapsinäyttelijänä muun muassa Charles Vidorin elokuvassa Joutsen. Hän aloitti soolouransa muusikkona 1960-luvulla, mutta tuli tunnetuksi myös sessiomuusikkona; hän teki yhteistyötä muiden muassa The Byrdsin ja The Beach Boysin kanssa.
Parksin ensimmäinen kokonainen sooloalbumi on Song Cycle (1968). Hän on muiden projektiensa ohella työskennellyt myös elokuvamusiikin säveltäjänä. Jo nuorena hän kiinnostui trinidadilaisesta steelband- ja calypsomusiikista, joita kuullaan hänen toisella ja kolmannella albumillaan Discover America (1972) ja Clang of the Yankee Reaper (1975).
Van Dyke Parks on osallistunut mm. Aaron Nevillen vuonna 1991 ilmestyneen albumin Warm Your Heart tekemiseen.
Diskografia > Studiolevyt

Song Cycle (1968)
Discover America (1972)
Clang of the Yankee Reaper (1975)
Jump! (1984)
Tokyo Rose (1989)
Fisherman & His Wife (1991)
Orange Crate Art (1995)
Songs Cycled (2013)
Diskografia > Livelevyt

Moonlighting: Live at the Ash Grove (1998)
Diskografia > Kokoelmat

Idiosyncratic Path: Best Of Van Dyke Parks (1996)
Arrangements: Volume 1 (2011)
Super Chief: Music For The Silver Screen (2013)
Filmografia > Esiintymiset elokuvissa

1956 Joutsen (The Swan)
1959 A Gift for Heidi
1971 Love It or Leave It
1980 Loose Shoes
1980 Popeye Hoagy
1985 The Beach Boys: An American Band
1988 Ry Cooder & The Moula Banda Rhythm Aces: Let's Have a Ball
1988 Vibes
1990 Chinatown II (The Two Jakes)
1991 He Said, She Said
2007 The Old, Weird America: Harry Smith's Anthology of American Folk Music
2009 The People Speak
2010 Who Is Harry Nilsson
2010 All You Need Is Klaus
2010 Phil Ochs: There But for Fortune
Filmografia > Esiintymiset TV-sarjoissa

1953 Bonino
1953 The Philco-Goodyear Television Playhouse
1954 Goodyear Playhouse
1954 Ponds Theater
1954 Campbell Summer Soundstage
1955 The Elgin Hour
1954-1955 Studio One
1955 Windows
1956 Kraft Theatre
1956 The Alcoa Hour
1956 Star Tonight
1956 General Electric
1956-1957 The Kaiser Aluminum Hour
1959 Brenner
1982 Faerie Tale Theatre
1990 Twin Peaks
Kirjallisuutta

Nyman, Jake: ”Van Dyke Parks”, Rocktieto. Osa 3 N–Z, s. 45–46.  (Soundi-kirja 16)  Pirkkala:  Fanzine Oy, 1982.  ISBN 951-99372-4-2.