Mihin uskot jos et usko?
Sisältö > Vastineet

Kirjan toinen osuus sisältää puheenvuoroille lehden pyynnöstä kirjoitetut vastineet. Ne ovat kirjoittaneet filosofian emeritusprofessori Emanuele Severino, toimittajat Eugenio Scalfari ja Indro Montanelli, kirjailija Vittorio Foa ja Euroopan parlamentin jäsen Claudio Martelli. Vastineissa otetaan esille moraalinen relativismi etiikan vaihtoehtona.
Severinon mukaan Eco esittelee ensin ilmeisenä pitämänsä perusteet arvoille, mutta toteaa näiden arvojen olevan perustaltaan hämäriä. Eco väittää, että se tosiasia että ihminen luo hengissä selviytyäkseen ”harhojen todellisuuden”, on jotakin ”ihmeellisen mystistä”. Econ perustelut moraalille eivät ole tosiasioita vaan kielellisten ilmiöiden ja käyttäytymistapojen tulkintoja. Toiseksi Severinon mielestä Martini lähentää liikaa tietoa ja uskoa, eivätkä ne hänen mukaansa ole välttämättä sopusoinnussa. Kristillinen etiikka esiintyy Severinon mukaan ehdottomana, mutta sitä on käytännössä kuitenkin aina tulkittu suhteellisesti.
Scalfari haluaa muistuttaa Martinia, että vasta nykypäivänä kirkko on tuominnut esimerkiksi noitavainot. Scalfarin mielestä sellainen moraalin perusta, jonka kaikki voivat tunnustaa, on ihmisten kuuluminen samaan lajiin. Hänen mielestään yksilössä kohtaavat eloonjäämisvaisto ja lajin säilyttämisen vaisto. Ensin mainittu on perusta itsekkyydelle, joka on myönteistä ja järkiperäistä niin kauan kuin siitä ei tule yhteisöä tuhoavaa voimaa. Jälkimmäisestä taas seuraa tarve välittää toisten kärsimyksestä ja yhteisestä hyvästä. Scalfari toteaa ettei hän luota sellaiseen jumalaan, joka sanelee käskyjä ulkopuolelta. Hän sanoo historian antavan hänelle oikeuden olemaan luottamatta kirkon kaltaisiin ihmisiä määrääviin laitoksiin. Moraali on Scalfari mukaan yhteisen hyvän arvon tunnustamista ja toteuttamista, ei palkkion tai rangaistuksen vuoksi vaan sen vaiston vuoksi, joka juontuu ihmisten yhteisestä alkuperästä.
Foa toteaa, ettei hän ole vakuuttunut siitä, että uskovaisten ja uskonnottomien vertailu on hyödyllinen tapa tutkia moraalin perusteita. Foa sanoo myös, että pyytäessään uskonnotonta perustelemaan moraalikäsityksiään uskovainen voi tulla luoneeksi arvojen järjestyksen, joka tekee turhaksi koko vertailun.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Ei-uskovalta kysytään: sanopas mihin uskoo sellainen, joka ei usko! Pikku sanaleikillä annetaan ymmärtää, että ainoa tapa uskoa on kysymyksen esittäjän tapa: ongelma on ratkaistu jo alkuvaiheessa eikä perusteluja tarvita. | ” |
– Vittorio Foa
Martellin mukaan suvaitsevuus syntyisi nimenomaan ehdottomien tuonpuoleisten moraaliarvojen poissaololla. Martellin mielestä moraalisen fundamentalismin puuttuminen voi auttaa tekemään eri yhteisöjen yhdessä elämisen helpommaksi. Martellin mukaan suvaitsevuudessa oletetaan, että ihmiset pyrkivät arvopäämäärien toteuttamiseen historiallisen ja yhteiskunnallisen tilanteen puitteissa. Ihmiset muodostavat arvokäsityksensä yrityksen ja erehdyksen kautta, järjestykseksi jota voidaan jatkuvasti parantaa. Tällaista ajattelua tarvittaisiin, jotta ihmiset voisivat elää maailmanyhteisössä.
Kirjan viimeinen osa on Martinilta pyydetty loppupuheenvuoro. Martini muun muassa haluaa muistuttaa, että ihmisen arvokäsityksiä tulee käsitellä äkkinäisiä ratkaisuja välttäen. Hän ei hyväksy moraalisen kokemuksen johtamista ensisijaisesti ruumiillisuuteen ja vaistoon, eikä hän pidä moraalia suhteellisena ja muuttuvana. Etiikka tarvitsee hänen mukaansa tuekseen lopullisen totuuden.