stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neitsyt Marian tahraton sydän

Neitsyt Marian tahraton sydän
Neitsyt Marian tahraton sydän on Marian kunnioituksessa käytettävä nimitys, johon sisältyy Marian sisäinen elämä, hänen ilonsa ja surunsa, hänen hyveensä ja ennen kaikkea hänen neitseellinen rakkautensa Jumalaa kohtaan.
1500- ja 1600-luvuilla askeettiset kirjoittajat käsittelivät hartautta ja pyhä Jean Eudes edisti sitä, teki siitä julkisen ja järjesti juhlan Marian sydämen kunniaksi ensin Autunissa 1648 ja sitten muissa Ranskan hiippakunnissa. Paavi Benedictus XIV järjesti bullassa 3. maaliskuuta 1753 yhteisön joka otti nimensä Neitsyt Marian tahrattomalta sydämeltä ja paavi Pius VII hyväksyi hartauden 31. elokuuta 1805 ja antoi sille hetkipalveluksen ja messun. Hartaus sai uuden painotuksen Lúcia dos Santoksen näyistä hänen nunnaluostarissaan Tuyssa, Espanjassa, joissa Neitsyt Maria pyysi viiden ensilauantain hartautta hyvitykseksi hänen sydäntään vastaan tehdyille pyhäinhäväistykselle ja kiittämättömyydelle. Neitsyt Marian tahrattoman sydämen juhlaa vietetään 22. elokuuta. Paavi Pius XII omisti 31. lokakuuta 1942 kirkon ja koko maailman Neitsyt Marian pyhälle sydämelle ja elokuu on myös omistettu sille.
Roomalaiskatolisessa messussa Neitsyt Marian tahratonta sydäntä on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
"Orémus. Omnípotens sempitérne Deus, qui in Corde beátæ Maríæ Vírginis dignum Spíritus Sancti habitáculum præparásti: concéde propítius; ut eiúsdem immaculáti Cordis festivitátem devóta mente recoléntes, secúndum cor tuum vívere valeámus."
Neitsyt Marian tahrattomalle sydämelle on perustettu kaksi sääntökuntaa:
Congregatio Immaculati Cordis Mariae, perustettu 1862
Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis, perustettu 16. heinäkuuta 1849
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neitsyt Marian tahraton sydän Wikimedia Commonsissa
Murtolammi (Mänttä-Vilppula)

| Murtolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°10′58″N, 24°17′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vehkajärven valuma-alue (35.49)
Laskuoja:  oja Poikelukseen 
Järvinumero:  35.492.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,4 m  
Rantaviiva:  0,741 km  
Pinta-ala:  2,745 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMurtolammi 
Murtolammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Myllykylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Kangasjärven alueeseen (35.492) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,4 metriä mpy.
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Spiliá)

| Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko Ναός Παναγίας |
| --- | --- |
 Neitsyt Marian kirkko.
Sijainti:  Spiliá, Plataniás, Chaniá, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°30′41″N, 23°46′25″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Kíssamoksen ja Sélinoksen hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1300-luku?
Tyylisuunta:  bysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko eli Neitsyt Marian kirkko (kreik. Ναός Παναγίας, Naós Panagías) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Spilián kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Kirkko on koristeltu seinämaalauksin, jotka ovat peräisin 1300-luvulta.
Kirkon seinämaalauksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko Wikimedia Commonsissa
NS Mutsu

| NS Mutsu |
| --- | --- |
 Mirai, entinen Mutsu vuonna 2007
Tyyppi:  Ydinkäyttöinen rahtilaiva
Lippuvaltio:  Japani
Kotipaikka:  Japani
Omistaja:  Japanin ydinenergian tutkimuslaitos
Rakennustelakka:  Second Tokyo Factory, Ishikawajima-Harima Hvy Ind
Kölinlasku:  17. marraskuuta 1968
Vesillelasku:  12. kesäkuuta 1970
Luovutettu:  13. heinäkuuta 1970
Status:  Muunnettiin tutkimusalukseksi 1995
Tekniset tiedot
Pituus:  130 m
Leveys:  19 m
Syväys:  6,9 m
Bruttovetoisuus (GT):  8 240
Koneisto:  Mitsubishi painevesireaktori, höyryturbiini,
Koneteho:  36 000 kW
Akseliteho:  7,5 MW
Nopeus:  32 km/h
Nopeus:  17 kn
Miehistö:  80
NS Mutsu oli japanilainen ydinkäyttöinen kauppalaiva. Se oli ensimmäinen ja ainoa ydinvoimalla toiminut japanilaisalus ja yksi neljästä koskaan rakennetusta ydinkäyttöisestä kauppalaivasta, mutta se ei koskaan kuljettanut kaupallista rahtia.
Ydinpropulsiotesti

Reaktori ladattiin 4. syyskuuta 1972, ja alus lähti avomerikoajolle. Jo ensimmäisellä koeajolla aluksen reaktorissa havaittiin pieni vuoto. Reaktorin valmistaja Westinghouse oli varoittanut vuodon mahdollisuudesta etukäteen, mutta reaktoriin ei tehty rakennusvaiheessa muutoksia.
Aluksen palatessa satamaan paikalliset kalastusalukset estivät sen pääsyn satamaan. Alus pääsi rantautumaan 15. lokakuuta 1972. Vuosien 1978 ja 1991 välillä alusta kunnostettiin ja se lähti koeajolle helmikuussa 1991. Aika oli kuitenkin ajanut ydinkäyttöisen kauppamerenkulun ohi ja sinällään onnistuneen 82 000 kilometrin merikoeajon (kaksi kierrosta Maan ympäri) jälkeen alus telakoitiin. Mutsun reaktori poistettiin vuonna 1995.
MS Mirai

Reaktorin poiston jälkeen alus varustettiin tavanomaisin koneistoin, ja se muunnettiin merentutkimusalukseksi, joka sai nimen MS Mirai.
Lähteitä

Radiation Leaks from Nuclear Power Ship “Mutsu” (PDF)[vanhentunut linkki]
MS Mirai
Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (Chaniá)

| Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali Μητροπολιτικός Ναός Εισοδίων της Θεοτόκου |
| --- | --- |
 Chanián Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali.
Sijainti:  Chaniá, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°30′55″N, 24°1′6″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Kydonían ja Apokóronaksen hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1860
Tyylisuunta:  venetsialainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (kreik. Μητροπολιτικός Ναός Εισοδίων της Θεοτόκου, Mitropolitikós Naós Eisodíon tis Theotókou, myös Παναγία Τριμάρτυρη, Panagía Trimártyri) eli Chanián katedraali (Μητροπολιτικός Ναός Χανίων, Mitropolitikós Naós Chaníon) on ortodoksinen kirkko Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Kydonían ja Apokóronaksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle sekä ”Kolmen marttyyrin Neitsyt Marialle”.
Katedraali sisältä.
Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin venetsialaisvallan aikana 1300-luvulla. Osmanivallan alettua vuonna 1645 se muutettiin saippuatehtaaksi. Paikallisen legendan mukaan turkkilaiset palauttivat erään ihmeen seurauksena paikan takaisin kirkkokäyttöön. Paikalle rakennettiin uusi kirkko eli nykyinen katedraali, joka valmistui vuonna 1860. Kirkko vaurioitui Kreetan kapinan aikaan vuonna 1897. Tämän jälkeen kirkko kunnostettiin Venäjän keisarin rahallisella tuella. Samalla siihen rakennettiin kellotorni. Kirkko vaurioitui myös Chanián pommituksissa vuoden 1941 toukokuussa.
Katedraali sijaitsee Chanián vanhassa kaupungissa Plateía Athinagóra -aukion itälaidalla. Kirkko on kolmilaivainen, ja näistä laivoista keskimmäinen on omistettu koko kirkon nimen mukaisesti Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Tämän johdosta kirkko myös juhlii tapahtuman muistopäivänä 21. marraskuuta. Pohjoinen laiva puolestaan on omistettu Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos) ja eteläinen laiva kolmelle hierarkille (Treis Ierárches). Kirkon arkkitehtuurissa on paljon venetsialaisia vaikutteita.
Kirkon lähellä sijaitsee muun muassa Chanián arkeologinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali Wikimedia Commonsissa
NTFS

NTFS (New Technology File System) on Microsoftin kehittämä tiedostojärjestelmä, joka on käytössä kaikissa Microsoftin Windows NT -pohjaisissa käyttöjärjestelmissä. NTFS suunniteltiin korjaamaan puutteita FAT- ja HPFS-tiedostojärjestelmissä.
NTFS julkaistiin vuonna 1993 Windows NT 3.1:lle. Tiedostojärjestelmä oli huomattavasti hitaampi kuin aiempi FAT-tiedostojärjestelmä, mutta tarjosi paremmat mahdollisuudet tietojen palauttamiseen.
Ominaisuudet

Levykiintiöt (Disk Quota):
Tiedostojen varjokopiot (Volume Shadow Copy eli VSC):
Läpinäkyvä pakkaus:
Läpinäkyvä salaus (Encrypting File System, EFS):
Journalointi (Change Journal):
Rajoitukset

Varatut tiedostonimet:
Osion kokorajoitus:
Tiedoston kokorajoitus:
Tiedostojen pirstoutuminen
Aiheesta muualla

Microsoft Dateisysteme (saksaksi)
Sosiaalidemokraattinen puolue (Viro)

| Sosiaalidemokraattinen puolue> Sotsiaaldemokraatlik Erakond |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1990
Puoluesihteeri:  Eduar Odinets
Johto:   Lauri Läänemets (pj.)  Riina Sikkut (vpj.)  Anti Allas (vpj.)  Lauri Paeveer (vpj.)  Helmen Kütt (vpj.) 
Ideologia:   sosiaalidemokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Toimisto:  Toompuiestee 16, Tallinna 10137
Jäsenmäärä:  n. 5 800 (2018)
Riigikogu:  9 / 101
Euroopan parlamentti:  2 / 7
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan sosialidemokraattinen puolue
Naisjärjestö:  Naiskogu Kadri
Nuorisojärjestö:  Noored Sotsiaaldemokraadid
Kotisivu:  www.sotsid.ee
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sosiaalidemokraattinen puolue (vir. Sotsiaaldemokraatlik Erakond, arkikielessä sotsid, lyh. SDE) on virolainen sosiaalidemokraattinen puolue. Sosiaalidemokraattien puheenjohtajana on helmikuusta 2022 toiminut Lauri Läänemets.
Viron sosiaalidemokraattinen puolue (ESDP) perustettiin syyskuussa 1990 Marju Lauristinin johdolla. Puolueen kansainvälinen kattojärjestö on lokakuusta 1990 lähtien ollut Sosialistinen internationaali, joka tunnusti sen Viron ensimmäisen itsenäisyyden aikana toimineen Viron sosialistisen työväenpuolueen (1907–1938) seuraajaksi. Puolue osallistui yhdessä Viron maaseudun keskustapuolueen (vir. Eesti Maa-Keskerakonna (EMKE)) kanssa ensimmäisiin Riigikogun vaaleihin ja hallituksiin Maltilliset -vaaliliiton (vir. Valimisliit Mõõdukad) nimellä. Vaaliliitto järjestyi puolueeksi virallisesti 28. huhtikuuta 1996, ja 27. marraskuuta 1999 uudeksi nimeksi tuli Kansanpuolue Maltilliset (vir. Rahvaerakond Mõõdukad). Puolue muutti nimensä takaisin Sosiaalidemokraattiseksi puolueeksi 7. helmikuuta 2004.
Historia > Sosiaalidemokratia Virossa ensimmäisen tasavallan aikana

Sosiaalidemokratia tuli Viroon 1900-luvun alussa ja sai vaikutteita niin Länsi-Euroopan kuin Venäjänkin aatteista. Sosiaalidemokraattiset ideat tulivat esiin vuoden 1905 tapahtumien ansiosta, ja kesällä 1905 virolaiset perustivat ensimmäisen sosiaalidemokraattisen puolueen nimeltään Viron sosiaalidemokraattinen työväenyhdistys (vir. Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Ühendus). Sosiaalidemokraattien toiminta oli vaikeuksissa tsaarin aikana. Puolueen sanomalehtiä lakkauttettiin ja poliitikkoja pakotettiin maanpakoon tai painettiin maan alle.
Kun vuonna 1917 puolueet sallittiin jälleen, sosiaalidemokraatit muodostivat Viron sosiaalidemokraattisen yhdistyksen (vir. Eesti Sotsiaaldemokraatlik Ühendus). Se oli isänmaallinen ja kansallismielinen yhdistys, joka taisteli Viron itsenäisyyden ja vapauden sekä parempien sosiaalisten olojen puolesta. Puolue vaihtoi nimekseen Viron sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (vir. Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei) ja voitti Viron perustuslakia säätävän kansalliskokouksen vaaleissa vuonna 1919 kolmasosan paikoista eli 41 paikkaa 120:stä. Maareformi toteutettiin demokraattisesti ja talonpojat saivat suurmaanomistajilta maansa. Vuonna 1925 sosiaalidemokraattinen puolue yhdistyi Viron itsenäisen sosisialistisen työväenpuolueen (vir. Eesti Isesisev Sotsialistlik Töölispartei) kanssa Viron sosialistiseksi työväenpuolueeksi (vir. Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei).
Puolue oli vallassa vuodet 1924–1925 ja 1928–1929. Se voitti vaalit vuonna 1926, jolloin se sai 24 paikkaa 100:sta, ja vuonna 1929, jolloin se sai 25 paikkaa. Puolue oli yksi maan suurimmista. Se oli jäsenenä Työväen ja sosialistien internationaalissa, joka oli nykyisen Sosialistisen internationaalin edeltäjä, ja sillä oli yhteyksiä Euroopan eri sosiaalidemokraatteihin. Puolue keskittyi ajamaan kulttuurin ja koulutuksen asioita. Se esimerkiksi loi kulttuurisen itsemäärämisoikeuden lain.
Puolue jakaantui kolmeen osaan vuonna 1934, kun Viron sisäpoliittinen tilanne radikalisoitui ja horjui. Puolueen vasemmistosiipi eli nuorsosialistit erotettiin puolueesta, kun taas oikeistosiipi lähti mukaan yhteistyöhön Konstantin Pätsin hallinnon kanssa. Puolueen keskusta yritti pitää puolueen yhdessä, mutta epäonnistui. Vuonna 1935 puolue lakkautettiin, kun Konstantin Päts julistautui autoritaariseksi johtajaksi ja demokratia Virossa lakkautettiin. Puolueen johto kuitenkin yritti toimia puolilaillisesti, mutta Neuvostoliiton miehittäessä Viron vuonna 1940 toiminta loppui kokonaan. Puolueen johto pakeni Ruotsiin Tukholmaan ja perusti siellä Viron sosialistisen puolueen ulkomaanyhdistyksen (vir. Eesti Sotsialistliku Partei Välismaakoondis).
Historia > Viron vapautumisen jälkeinen aika

Perestroikan ja Viron vapautumisen myötä sosiaalidemokraattiset liikkeet yhdistyivät 8. syyskuuta 1990 Viron sosiaalidemokraattiseksi puolueeksi (lyh. ESDP). Yhdistyneet liikkeet olivat Viron demokraattinen työväenpuolue (vir. Eesti Demokraatlik Tööerakond), Viron sosiaalidemokraattinen itsenäisyyspuolue (vir. Eesti Sotsiaaldemokraatlik Iseseisvuspartei), Viron venäläinen sosiaalidemokraattinen puolue (vir. Vene Sotsiaaldemokraatlik Partei Eestis) ja Viron sosialistisen puolueen ulkomaanyhdistys.
ESDP:n ensimmäinen johtaja oli Marju Lauristin, joka uusi suhteet Sosialistiseen internationaaliin marraskuussa 1990. Puolue muodosti vaaliliiton vuonna 1990 perustetun keskusta-oikeistolaisen Viron maaseudun keskustapuolueen vir. Eesti Maa-Keskerakonna (EMKE) kanssa vuosien 1992 ja 1995 vaaleissa. Vuonna 1996 vaalitappion jälkeen nämä puolueet yhdistyivät ottaen käyttöön nimen Maltilliset.
Vuonna 1999 Maltilliset liittyivät keskusta-oikeistolaiseen Viron kansanpuolueeseen (vir. Eesti Rahvaerakond), joka oli syntynyt toukokuussa 1998 pienen Talonpoikaispuolueen (vir. Eesti Talurahva Erakond )  ja Tasavaltalaisten ja konservatiivien kansanpuolueen (vir. Vabariiklaste ja Konservatiivide Rahvaerakond) yhdistyessä. Jälkimmäinen puolue oli Isänmaaliitosta eronnut siipi. Vuoden 1999 vaaleissa Maltilliset saivat yhdessä Kansanpuolueen kanssa 17 paikkaa Riigikoguun.
Historia > Sosiaalidemokraattien aseman vakiintuminen

Vuonna 2003 Kansanpuolue Maltilliset liittyi Euroopan sosialidemokraattiseen puolueeseen. Samana vuonna Maltillinen kansanpuolue sai vaaleissa Riigikoguun kuusi paikkaa. Puolue vaihtoi nimekseen Sosiaalidemokraattinen puolue 7. helmikuuta 2004. Vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleissa sosiaalidemokraatit menestyi kansallisesti parhaiten saaden 36,8 % kansallisista äänistä ja kolme edustajaa europarlamenttiin.
Aiemmin keskustapuoluetta edustaneet Peeter Kreitzberg ja Sven Mikser liittyivät sosiaalidemokraatteihin 10. toukokuuta 2005. Tämän jälkeen 25. marraskuuta Mark Soosaar liittyi uudelleen puolueeseen, jolloin sosiaalidemokraattien edustus Riigikogussa nousi yhdeksään kansanedustajaan.
Puolueen europarlamentaarikko Toomas Hendrik Ilves valittiin Viron presidentiksi valitsijamiesneuvoston äänin 174–162 syyskuussa 2006, kun vastassa oli istuva presidentti Arnold Rüütel. Ilves oli myös kansan suosikki presidentiksi, hänet olisi halunnut virkaan mielipidemittausten perusteella noin 70 prosenttia virolaisista.
Riigikogun vaaleissa maaliskuussa 2007 sosiaalidemokraatit olivat vaalivoittajia nostaessaan paikkamääränsä kuudesta kymmeneen. Jüri Pihl valittiin SDE:n puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 7. maaliskuuta 2009. Vuodesta 2005 pääministerinä toiminut Andrus Ansip jatkoi tehtävässään, ja Viroon muodostettiin Reformipuolueen, Isänmaan ja Res Publican liiton sekä sosiaalidemokraattisen puolueen koalitiohallitus. Sosiaalidemokraattien tyytymättömyys hallituksen budjettileikkauksiin ja työlainsäädännön muutoksiin johtivat kuitenkin siihen, että pääministeri Ansip erotti puolueen hallituksesta toukokuussa 2009.
Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa puolueen ainoaksi valituksi edustajaksi jäi Ivari Padar. Parlamenttiin valittiin kuitenkin myös sitoutumattomana Indrek Tarand, jonka isä Andres Tarand on toiminut aiemmin sosiaalidemokraattien edustajana Euroopan parlamentissa. Syksyllä 2009 sosiaalidemokraatit lisäsivät kannatustaan kuntavaaleissa ja puolue nousi Tallinnan johtoon kahdeksan vuoden tauon jälkeen, kun SDE:n puheenjohtajasta Jüri Pihlistä tuli kaupungin uusi pormestari.
Sosiaalidemokraatit kävivät keskusteluja yhdistymisestä Kansanliiton kanssa vuonna 2010, mutta lopulta hanke ei saanut puolueessa tarpeeksi kannatusta. Useat Kansanliiton johtohahmot kuitenkin liittyivät sosiaalidemokraatteihin. Sven Mikser valittiin SDE:n uudeksi puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 16. lokakuuta 2010. Vuoden 2011 Riigikogun vaaleissa puolueen kansanedustajien määrä nousi yhdeksääntoista aiemman kymmenen edustajan sijasta. Puoleen kannatus vaaleissa oli noin 17 %, mikä nosti SDE:n yhdeksi Viron neljästä suuresta puolueesta. Pienemmät puolueet vihreät ja Kansanliitto putosivat viiden prosentin äänikynnyksen myötä Riigikogusta, joten sosiaalidemokraattien asema on vakiintunut osaksi Viron päivänpolitiikan puoluekenttää.
Organisaatio

Puolueen nuorisojärjestö on Nuoret sosiaalidemokraatit (vir. Noored Sotsiaaldemokraadid), jotka yleiskielessä tunnetaan nuorsotseina (noorsotsid). Naisjärjestö on Naisjärjestö Kadri (Naiskogu Kadri) ja seniorijärjestö Vanhemmat sosiaalidemokraatit (Vanemad Sotsiaaldemokraadid). Lisäksi sosiaalidemokraattien yhteydessä toimii miesjärjestö Sotsiaaldemokraatide meesühendus.
Puoluejohtajat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marju Lauristin 1990–1995  Eiki Nestor 1995–1996  Andres Tarand 1996–2001  Toomas Hendrik Ilves 2001–2002  Ivari Padar 2002–2009  Jüri Pihl 2009–2010  Sven Mikser 2010–2015  Jevgeni Ossinovski 2015–2019  Indrek Saar 2019–2022  Lauri Läänemets 2022– | Sosiaalidemokraattien ensimmäinen puheenjohtaja Marju Lauristin vuonna 2009 - Euroopan parlamentin jäsenenä. | Pitkäaikainen riigikogun jäsen ja riigikogun puhemies 2010-luvulla Eiki Nestor. | 1990-luvun sosiaalidemokraattinen pääministeri Andres Tarand vuonna 2006. |
Aiheesta muualla

Sosiaalidemokraattinen puolue (viroksi, venäjäksi)
Viron sosiaalidemokraattiset nuoret (viroksi)
Ensimmäisen tasavallan ajan sosiaalidemokraattisena johtajana eli riigivanemina toimi vuosina 1928–1929 August Rei. Hän oli myös Viron pakolaishallituksen päämiehenä vuosina 1945–1963.
Sosiaalidemokraattisen puolueen entinen tunnus vuosina 1990-1996.
Sosiaalidemokraattien ja kansanpuolueen yhdistymisen myötä syntynyt Kansanpuolue Maltilliset ja sen tunnus vuosina 1999-2004.
Sosiaalidemokraattien Toomas Hendrik Ilves toimi Viron presidenttinä kaksi kautta vuosina 2006–2016.
Niin kaunis on taivas

| Niin kaunis on taivas> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Jasmine
Säveltäjä(t):  Timo Niemi
Sanoittaja(t):  Timo Niemi
Euroviisutiedot
Vuosi:  1996
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  23.
Pisteet:  9
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Olli Ahvenlahti
”Niin kaunis on taivas” on Jasminen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1996. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Timo Niemi.
Kappale jäi Norjan Oslossa järjestetyssä loppukilpailussa viimeiselle sijalle ja sai yhdeksän pistettä; Islannilta seitsemän ja Norjalta kaksi pistettä.
Nasdaq (yritys)

| Nasdaq, Inc>  |
| --- | --- |
Osake:  NASDAQ: NDAQ
ISIN:  US6311031081
Perustettu:  1971
Toimitusjohtaja:  Adena Friedman
Puheenjohtaja:  Michael R. Splinter
Kotipaikka:  New York City, New York, Yhdysvallat
Toimiala:  pörssitoiminta
Liikevaihto:   3,57 mrd. USD (2016)
Liikevoitto:   704 milj. USD (2016)
Nettotulos:   108 milj. USD (2016)
Kotisivu:  business.nasdaq.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nasdaq, Inc. (aiemmin NASDAQ OMX Group, Inc.) on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa ja operoi NASDAQ-pörssiä ja useita eurooppalaisia pörssejä Pohjoismaissa ja Baltiassa. Nasdaq, Inc. on pörssien markkina-arvoltaan maailman toiseksi suurin pörssitoimintaa harjoittava yhtiö.
Historia

NASDAQ aloitti toimintansa Yhdysvalloissa 8. helmikuuta 1971 maailman ensimmäisenä elektronisesti toimivana arvopaperipörssinä.
Historia > Lontoon pörssin ostoyritys

Australialainen Macquarie Bank teki joulukuussa 2005 yhteensä 2,2 miljardin euron ostotarjouksen Lontoon pörssistä (LSE), jonka Lontoon pörssi torjui sanoen sitä täysin riittämättömäksi. Maaliskuussa 2006 Lontoon pörssi sai puolestaan 3,5 miljardin euron ostotarjouksen Nasdaqilta, ja myöhemmin marraskuussa 2006 yhtiö korotti tarjoustaan noin neljään miljardiin euroon. Lontoon pörssi torjui molemmat tarjoukset.
Nasdaq omisti Lontoon pörssistä noin kolmanneksen. Se nosti omistustaan ostoyritysten aikana 25 prosentista 29 prosenttiin. Kahden epäonnistuneen ostoyrityksen jälkeen Nasdaq myi vuoden 2007 aikana koko omistuksensa Lontoon pörssistä.
Historia > OMX-kauppa

Nasdaq sopi toukokuussa 2007 ruotsalais-suomalaisen pörssiyhtiön OMX:n ostosta 2,8 miljardilla eurolla. Sopimus astui täysin voimaan 27. helmikuuta 2008. Yrityskaupan myötä syntyneellä NASDAQ OMX Groupilla oli lähes kymmenen prosentin osuus maailman osakekaupoista, ja siitä tuli maailman kolmanneksi suurin pörssiyhtiö. Vuodesta 2014 lähtien NASDAQ OMX Group on tunnettu nimellä Nasdaq, Inc.
WFE:n tammikuun 2016 pörssivertailussa NASDAQ oli maailman toiseksi suurin pörssi pörssiin listattujen yritysten markkina-arvon perusteella (6 734 mrd USD). Konserniin kuuluva NASDAQ OMX Nordic Exchange oli tuntuvasti pienempi toimija (tammikuussa 2016 listattujen yritysten markkina-arvo 1 192 mrd. USD), joten Nasdaq-konsernin sijoitus jäi maailmassa toiseksi suurimmaksi. Markkina-arvoltaan selvästi suurin arvopaperipörssi oli New Yorkin pörssi (NYSE, yhtiöiden markkina-arvo 16 813 mrd. USD), joka on osa konserniyhtiö Intercontinental Exchangen (ICE) hallitsemia pörssiomistuksia.
Aiheesta muualla

Nasdaq (englanniksi)
Nasdaqin sijoittajasivut (englanniksi)
NASDAQ OMX Groupin logo.