stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tverskaja

Tverskajan vilinää vuonna 2015.
Tverskaja (ven. Тверская улица, Tverskaja Ulitsa, vuosina 1935-1990 Gorkinkatu) on yksi Moskovan pääkaduista. Se kulkee Maneesiaukiolta luoteeseen ja päättyy Moskovan keskustaa ympäröivälle Puutarhakehälle. Katuyhteys jatkuu Tverskaja-Jamskajan ja Leningradskin puistokadun kautta Leningradskojen valtatielle, joka on osa Pietariin johtavaa M10-valtatietä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tverskaja Wikimedia Commonsissa
Sarah Winnemucca

| Sarah Winnemucca |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Thocmentony tai Tocmetone
Syntynyt: n. 1844 Humboldt Sink, nyk. Nevada
Kuollut: 16. lokakuuta 1891 Monida, Montana
Ammatti:  tulkki, opettaja ja kirjailija
Vanhemmat:  Winnemucca
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Life Among the Paiutes: Their Wrongs and Claims (1883)
Sarah Winnemucca (n. 1844 – 16. lokakuuta 1891) oli paiuteihin kuulunut tulkki, opettaja ja kirjailija. Hän tavoitteli turhaan paiutejen omaa pysyvää reservaattia kierrellen puhumassa kansansa tilanteesta eri puolilla Yhdysvaltoja. Hän kirjoitti myös omaelämäkerrallisen teoksen Life Among the Paiutes: Their Wrongs and Claims.
Elämäkerta

Sarah Winnemucca syntyi vuoden 1844 paikkeilla nykyisen Nevadan osavaltion Humboldt Sinkin alueella paiutejen intiaaniheimoon. Hänen alkuperäinen nimensä lienee ollut Thocmentony tai Tocmetone, eli suomeksi "Simpukankukka". Hänen isänsä Winnemucca oli pohjoisten paiutejen parissa vaikuttanut päällikkö.  Lapsuudessaan hän muutti San Joaquinin laakson alueelle nykyiseen Kaliforniaan. Kaliforniassa hän kävi jonkin aikaa San Joséssa konventtikoulua, jonka hän joutui kuitenkin lopettamaan vanhempiensa ja muiden oppilaiden vastustuksen takia. Hän palasi Nevadaan ja asettui valkoiseen perheeseen, jolloin hän sai myös nimensä Sarah Winnemucca.
Pohjoiset paiutet kävivät siirtolaisia vastaan niin sanotun Pyramid Laken sodan vuonna 1860. Olot rauhoittuivat Yhdysvaltain armeijan väliintulon jälkeen. Sarah Winnemuccan isä oli yksi sodan osanottajista. Vuodesta 1868 Sarah alkoi toimia tulkkina paiutejen ja valkoisten siirtolaisten välillä. Siirtolaisasutus oli alkanut ympäröidä paiutejen intiaanireservaattia.  Pohjoiset paiutet siirrettiin vuonna 1875 Malheurin reservaattiin Oregoniin, vaikka osa heistä, kuten Sarahin isä, vaati omaa reservaattiaan. Malheurissa Sarah Winnemucca työskenteli vuodesta 1876 intiaanikoulun opettajana ja niin sanotun bannock-sodan sytyttyä vuonna 1878 hän toimi yhdysvaltalaisen kenraali Oliver O. Howardin tulkkina.
Vuonna 1879 paiutet siirrettiin edelleen Yakima-reservaattiin Washingtonissa. Sarah ja hänen isänsä Winnemucca matkustivat Yhdysvaltojen pääkaupunkiin Washingtoniin protestoidakseen siirtoa, joka siitä huolimatta toteutettiin. Sarah Winnemucca alkoi puhua paiuteja vastaan tehdyistä vääryyksistä San Franciscossa. Hän tapasi vuonna 1880 presidentti Rutherford B. Hayesin ja sisäministeri Carl Schurzin. Molemmat lupailivat asian korjaamista ja paiutejen paluun mahdollistamista, mutta konkreettisiin toimenpiteisiin ei ryhdytty.
Vuonna 1881 Sarah Winnemucca meni naimisiin valkoisen luutnantti L. H. Hopkinsin kanssa. Hopkins oli myötämielinen paiutejen ahdinkoa kohtaan. Sarah Winnemucca kulki avioliiton jälkeen puhumassa paiutejen tilanteesta eri puolilla Yhdysvaltojen itärannikkoa ajaen turhaan paiuteille omaa pysyvää reservaattia. Puhekiertuetta rahoittivat esimerkiksi naisten äänioikeutta ajaneet Elizabeth Peabody ja Mary Tyler Peabody Mann. Kiertuen aikana kerättiin tuhansia allekirjoituksia paiutejen maiden palautusta vaativaan adressiin. Vuonna 1883 hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen Life Among the Paiutes: Their Wrongs and Claims (suom "Elämää paiutejen keskuudessa"), jonka toimitti Mann. Teos on yksi harvoista intiaanien kirjoittamista aikalaisteoksista, joissa käsitellään esimerkiksi valkoisen siirtolaisasutuksen leviämistä ja sen vaikutusta intiaaniyhteisöihin. Sittemmin Sarah Winnemucca opetti paiutejen koululla Lovelockissa Nevadassa. Hänen aviomiehensä kuoli vuonna 1886. Sarah Winnemucca itse sairastui kahdeksan vuotta kirjansa julkaisun jälkeen tuberkuloosiin ja kuoli siskonsa ranchilla Monidassa Montanassa 16. lokakuuta 1891.
Sarah Winnemucca juhla-asussa.
The Matrix Revolutions

| The Matrix Revolutions |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wachowskin sisarukset
Käsikirjoittaja:  Wachowskin sisarukset
Tuottaja:  Joel Silver Wachowskin sisarukset
Säveltäjä:  Don Davis
Kuvaaja:  Bill Pope
Leikkaaja:  Zach Staenberg
Tuotantosuunnittelija:  Owen Paterson
Pääosat:  Keanu Reeves Laurence Fishburne Carrie-Anne Moss Hugo Weaving
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix HBO Max Warner Bros.
Ensi-ilta:  5. marraskuuta 2003
Kesto:  129 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  150 miljoonaa dollaria
Tuotto:  427,3 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  The Matrix Reloaded
Seuraaja:  The Matrix Resurrections
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Matrix Revolutions on 5. marraskuuta 2003 ensi-iltansa saanut Matrix-trilogian kolmas elokuva. Elokuva on yhdistelmä filosofiaa ja toimintaa kuten sen edeltäjätkin. Viimeisessä osassa etsitään vastauksia kysymyksiin, jotka nousivat esille edellisessä elokuvassa The Matrix Reloaded.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keanu Reeves  | … |  Neo   |
|  Laurence Fishburne  | … |  Morpheus   |
|  Carrie-Anne Moss  | … |  Trinity   |
|  Hugo Weaving  | … |  Smith   |
|  Nathaniel Lees  | … |  Kapteeni Mifune   |
|  Jada Pinkett Smith  | … |  Niobe   |
|  Harry J. Lennix  | … |  Komentaja Lock   |
|  Harold Perrineau  | … |  Link   |
|  Mary Alice  | … |  Oraakkeli   |
|  Helmut Bakaitis  | … |  Arkkitehti   |
|  Lambert Wilson  | … |  The Merovingian   |
|  Monica Bellucci  | … |  Persephone   |
|  Tanveer K. Atwal  | … |  Sati   |
|  Collin Chou   | … |  Seraph   |
|  Ian Bliss  | … |  Bane   |
|  Gina Torres  | … |  Cas   |
|  Cornel West  | … |  Valtuutettu West   |
|  Bernard White  | … |   Rama-Kandra   |
|  Anthony Wong  | … |  Ghost   |
|  Anthony Zerbe  | … |  Valtuutettu Hamann   |
|  Bruce Spence  | … |  Trainman   |
|  Tharini Mudaliar  | … |  Kamala   |
|  Maurice J. Morgan  | … |  Tower Soldier   |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivusto (englanniksi)
Samppa

Samppa on suomalainen miehen etunimi. Se on annettu vuoteen 2017 mennessä 501 henkilölle, joista kaikki ovat miehiä.
Tunnettuja Samppoja

Samppa Aittoniemi, kansanedustaja (Maalaisliitto)
Samppa Batal, elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä
Samppa Kivelä, runoilija
Samppa Lahdenperä, pukusuunnittelija, lavastaja ja kuvittaja
Samppa Lajunen, yhdistetyn hiihtäjä
Samppa Luoma, kansakoulunopettaja ja runoilija
Samppa Uimonen, kanteletaiteilija ja kansanmusiikin esittäjä
Tverskajan metroasema

| Tverskaja (Тверская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Zamoskvoretskaja
Sijainti:  55.7647°N, 37.6065°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  20. heinäkuuta 1979
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Tverskaja (ven. Тверская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 20. heinäkuuta 1979. Asema sijaitsee Tverskaja-kadulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tverskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Demoniac

Demoniac oli uusiseelantilaislähtöinen black metal -tyylillä aloittanut yhtye, joka perustettiin noin vuonna 1993.
Parin demoäänityksen ("The Birth of Diabolical Blood" ja "Moonblood") jälkeen Demoniac julkaisi ensimmäisen albuminsa Prepare for War (1994). Tämän jälkeen jäsenet Lindsay Dawson ("Behemoth", laulaja), Sam Totman ("Heimdall", kitaristi) ja "Adramolech" (rumpali) muuttivat Lontooseen, Englantiin. Maastamuuton jälkeen yhtye omaksui melodisemman tyylin. Vuonna 1996 ilmestyi power metal -kokeiluja sisältänyt, mutta yhä black metal -vaikutteinen albumi Stormblade (1996). Albumin The Fire and the Wind (1999) tyyli oli omaperäinen black metalin ja power metalin yhdistelmä. Tällä albumilla olivat mukana myös kitaristi Herman Li, basisti Diccon Harper ja slovenialaissyntyinen rumpali Matej Sentic.
Demoniac lopetti toimintansa vuonna 1999. Sam Totman ja Herman Li perustivat DragonForce-yhtyeen.
Loimaan Kivi

Loimaan Kivi on suomalainen yritys, joka jalostaa graniitista hautakiviä, rakennuskiviä ja sisustuskiviä. Yritys on perustettu 1921, sen pääkonttori ja tehdas on Loimaalla ja sillä on lisäksi 15 myymälää.
Historia

Loimaan Kivi perustettiin vuonna 1921, jolloin iertävänä kivenhakkaajana toiminut Antti Palin (1885–1963) päätti perustaa Loimaalle omalla nimellä toimivan kiviveistämön (Antti Palin Loimaan Kiviveistämö). Palin toimi yrityksen johdossa kaikkiaan 37 vuotta.
Antin pojat Reino ja Martti Palin ottivat yrityksessä vetovastuun vuonna 1958. Yrityksessä alkoi nopea koneistamisen, kehittämisen ja rakentamisen aika. Reinon vahvuudet olivat koneellisessa osaamisessa ja Martti hallitsi myynnin. Muutosten ansiosta yrityksen tuotanto monipuolistui hauta- ja rakennuskivistä sisustuskiviin sekä kuvanveistotöihin. Vuonna 1989 Loimaan Kiven johtoon tuli kolmas sukupolvi, kun Reino Palinin poika Heikki nimettiin yrityksen toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2011 Palinin perhe luopui yrityksen omistuksesta. Ostaja liiketoiminnalle löytyi läheltä, sillä yrityksen osti yrityksen palveluksessa työskennellyt tuotantotalouden insinööri Mikko Paljakka.
Vuonna 2013 Loimaan Kivi Oy laajeni yritysostolla kun Uotilan Kivi Oy Raumalta tuli osaksi Loimaan Kivi Oy:tä.lähde?
Loimaan Kivi Oy teki historiansa suurimman investoinnin vuonna 2014 ostamalla Suomen Kivivalmiste Oy:n Korpilahdelta ja Viitasaarelta. Jalostustoiminnan lisäksi tehdyllä kaupalla Loimaan Kivi Oy:n omistukseen tulivat myös neljä louhimoa Keski-Suomessa.lähde?
Loimaan Kivi Oy osti vuonna 2016 Varpaisjärvellä sijaitsevan louhimon Palin Granit Oy:ltä. Loimaan Kivi Oy:llä on tällä hetkellä kaiken kaikkiaan kuusi omaa louhimoa, jotka sijaitsevat Varpaisjärvellä, Viitasaarella sekä Korpilahdella.lähde?
Myymäläverkostoon kuuluu 12 omaa liikettä Etelä-Suomen alueella, minkä lisäksi yrityksen tuotteita pitää valikoimissaan yli 50 jälleenmyyjää. Sen tehdas sijaitsee Loimaalla. Loimaan Kivellä on vuonna 2019 yhteensä 68 työntekijää.lähde? Loimaan Kivi -konserni työllistää yhteensä 108 henkilöä.lähde?
7 and 7 Is

| ”7 and 7 Is” Love |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Da Capo
 Julkaistu: heinäkuussa 1966
 Formaatti: 7″-single
 Tuottaja(t): Jac Holzman
 Tyylilaji: garage rock   proto-punk
 Kesto: 02.15
 Levy-yhtiö: Elektra
Loven muut singlet
| ”My Little Red Book” 1966 | ”7 and 7 Is” 1966 | ”Stephanie Knows Who” 1966 |
7 and 7 Is on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Loven julkaisema kappale, joka julkaistiin singlenä heinäkuussa 1966 ja albumilla Da Capo loppuvuodesta 1966. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen keulakuva Arthur Lee. Singlen b-puolena toimi kappale ”No. Fourteen”, joka jäi yli yhtyeen ensimmäiseltä albumilta.
Kappaleen sanoitukset kuvaavat turhautumista teinien elämään. Kappaleen nimi on peräisin Arthur Leen teini-iän tyttöystävältä, sillä heillä molemmilla oli sama syntymäpäivä, 7. maaliskuuta.
Single pääsi Yhdysvaltain virallisen singlelistan sijalle 33. syyskuussa 1966, mikä on yhtyeen korkein sijoitus kyseisellä listalla. Single pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa.
Kappaletta on lyhyen kestonsa ja julkaisuajalleen aggressiivisen äänimailmansa vuoksi usein pidetty yhtenä ensimmäisistä punk-musiikkiin vaikuttaneista kappaleista, ja samalla koko yhtyeen parhaimpana. Useat artistit ja yhtyeet ovat tehneet kappaleesta oman versionsa, kuten Alice Cooper, Deep Purple, The Ramones ja Rush.
Kymen lääni

| Kymen lääni |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Pääkaupunki:  Kouvola
Viimeinen maaherra:  Mauri Miettinen
Historialliset maakunnat:  Häme, Karjala, Uusimaa
Pinta-ala ilman merialueita:  12 828 km² 10:nneksi suurin 1993
– maa:  10 783 km²
– sisävesi:  2 045 km²
Väkiluku:  335 037 6:nneksi suurin 1993
Väestötiheys:  31,1 as./km²
Kymen lääni (ruots. Kymmene län) oli vuosina 1945–1997 toiminut Suomen lääni, joka käsitti nykyisten Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan maakuntien alueet. Läänin pääkaupunki oli Kouvola, sitä ennen väliaikaisesti Kotka, joka oli myös läänin suurin kaupunki.
Historia

Toisen maailmansodan jälkeen suurin osa vanhaa Viipurin lääniä jäi rajan taakse. Vuonna 1945 Viipurin läänin Suomen puolelle jääneestä osasta muodostettiin Kymen lääni, lukuun ottamatta Korpiselän Suomelle jäänyttä osaa ja Uukuniemeä, joka jatkoi itsenäisenä kuntana vaikka oli menettänyt selvän valtaosan alueestaan. Uukuniemi ja Korpiselän jäljellejäänyt osa liitettiin Kuopion lääniin ja mainittu Korpiselän osa Tuupovaaraan. Vuonna 1948 Uukuniemi siirrettiin Kuopion läänistä Kymen lääniin.
Vuonna 1949 Kymen lääniin siirrettiin Uudenmaan läänistä Anjalan, Elimäen, Iitin, Jaalan ja Kuusankosken kunnat. Kymen lääni lakkautettiin vuoden 1997 suuressa lääniuudistuksessa ja sen alue liitettiin kokonaisuudessaan Etelä-Suomen lääniin.
Moottoriajoneuvojen rekisterikilvissä Kymen läänin tunnuskirjaimet olivat R ja G.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen läänit 1938: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 6: Mikkelin lääni, 8: Kuopion lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni, 13: Viipurin lääni | Suomen läänit 1945: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 8: Kuopion lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1960: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 7: Keski-Suomen lääni, 8: Kuopion lääni, 9: Pohjois-Karjalan lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1996: 1: Turun ja Porin lääni, 2: Uudenmaan lääni, 3: Hämeen lääni, 4: Vaasan lääni, 5: Kymen lääni, 6: Mikkelin lääni, 7: Keski-Suomen lääni, 8: Kuopion lääni, 9: Pohjois-Karjalan lääni, 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni | Suomen läänit 1997: 10: Oulun lääni, 11: Lapin lääni, 12: Ahvenanmaan lääni, 22: Etelä-Suomen lääni, 23: Länsi-Suomen lääni, 24: Itä-Suomen lääni |
Kunnat 1997 (kaupungit lihavoitu)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Anjalankoski   Elimäki   Hamina   Iitti   Imatra   Jaala   Joutseno  |   Kotka   Kouvola   Kuusankoski   Lappeenranta   Lemi   Luumäki   Miehikkälä  |   Parikkala   Pyhtää   Rautjärvi   Ruokolahti   Saari   Savitaipale   Suomenniemi  |   Taipalsaari   Uukuniemi   Valkeala   Vehkalahti   Virolahti   Ylämaa  |
Kuntamuutokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Anjala (siirretty 1949 Uudenmaan läänistä ja liitetty 1975 Anjalankoskeen)  Elimäki (siirretty 1949 Uudenmaan läänistä)   Haapasaari (liitetty 1974 Kotkaan)  Iitti (siirretty 1949 Uudenmaan läänistä)  |  Jaala (siirretty 1949 Uudenmaan läänistä)  Jääski (jäännös liitetty 1948 Imatraan, Joutsenoon ja Ruokolahteen)   Karhula (liitetty 1977 Kotkaan)  Kuusankoski (siirretty 1949 Uudenmaan läänistä)  |   Kymi (liitetty 1977 Kotkaan)   Lappee (liitetty 1967 Lappeenrantaan)   Lauritsala (liitetty 1967 Lappeenrantaan)   Nuijamaa (liitetty 1989 Lappeenrantaan)  |   Simpele (liitetty 1973 Rautjärveen)   Sippola (liitetty 1975 Anjalankoskeen)  Säkkijärvi (jäännös liitetty 1946 Miehikkälään ja Ylämaahan)  Vahviala (jäännös liitetty 1946 Lappeeseen ja Ylämaahan)  |
Läänin lakkauttamisen jälkeiset muutokset
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anjalankoski (liitetty 2009 Kouvolaan)  Elimäki (liitetty 2009 Kouvolaan)  Jaala (liitetty 2009 Kouvolaan)  |  Joutseno (liitetty 2009 Lappeenrantaan)  Kuusankoski (liitetty 2009 Kouvolaan)  Saari (liitetty 2005 Parikkalaan)  |  Suomenniemi (liitetty 2013 Mikkeliin entisessä Mikkelin läänissä)  Uukuniemi (liitetty 2005 Parikkalaan)  Valkeala (liitetty 2009 Kouvolaan)  |  Vehkalahti (liitetty 2003 Haminaan)  Ylämaa (liitetty 2010 Lappeenrantaan)  |
Maaherrat

Arvo Manner 1945–1955
Artturi Ranta 1955–1964
Esko Peltonen 1965–1975
Erkki Huurtamo 1975–1984
Matti Jaatinen 1984–1993
Mauri Miettinen 1993–1997
Kymen läänin kunnat vuonna 1960
Greg Adams (jääkiekkoilija, 1960)

Gregory Charles Adams (s. 31. toukokuuta 1960 Duncan, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1980 vuoteen 1990. Hänen NHL-seurojaan olivat Philadelphia Flyers, Washington Capitals, Edmonton Oilers, Vancouver Canucks ja Detroit Red Wings. Hänen pelipaikkansa oli vasen laitahyökkääjä. Lopetettuaan peliuransa hän muutti takaisin Duncanin kaupunkiin, jonka lähellä hän oli kasvanut. Hän avasi kolme erillistä Tim Hortons -ravintolaa.lähde?
Fylleån

| Fylleån |
| --- | --- |
 Ilmavalokuva joen uomasta.
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Kronoberg, Halland
Maakunnat:  Halland, Småland 
Kunnat:  Ljungby, Hylte, Halmstad
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Fylleånin vesistö
Pinta-ala:  393,8 km²  
Järvisyys:  3 % 
Pääuoman pituus:  64 km 
Pääuoman osuudet:  Fylleån ←Hultaån ←(Kvarnbäcken)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Lilla Svansjön, Ljungby 
 :  56.8572°N, 13.3593°E
Laskupaikka:  Halmstad
 :  56.6206°N, 12.9070°E
Sivu-uomat:  Q130459161
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  163 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  163 m
Pituus:  49 km
Kaltevuus:  3,33 m/km
Keskiylivirtaama:  43,5 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  8,6 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  1 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Fylleån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 49 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Fylleånin vesistössä sen 64 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 394 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Halmstadin keskustan eteläpuolelle.
Joen kulku ja pääuoman osuudet

Fylleån voitaisiin katsoa alkavan Femmenjärvestä, jolloin se olisi 44 kilometriä pitkä joki. Mutta Femmeniin laskee kaakosta päin tuleva lyhyt Fylleån, joka alkaa Lilla Svansjönin Åkersjönin lahdesta, ja siksi joen alkupiste sijaitsee järven luusuassa ja jonka vuoksi joen pituus on 49 kilometriä. Vesistöalueen pääuomalle saadaan yläjuoksulla vielä lyhyt Hultaån, joka laskee Stora Svansjöniin ja alempana Lilla Svansjöniin. Se alkaa Transjönistä, jonka eteläpäähän tulee vuorostaan suo-oja etelästä päin. Ojan nimi voisi olla Kvarnbäcken, sillä se alkaa myllyn patoamasta Kvarnsjönin ja Fullhövdenin kaksoisjärvestä.
Fylleån on yläjuoksullaan metsäjoki, joka laskee Femmenistä heti kolmen lammen läpi etelä-luoteeseen päin ennen kuin se pysähtyy kuuden kilometrin päässä patolampeen. Patolammen lähellä sijaitsee Byggetin kulmakunta. Tämän jälkeen saapuu joki 3,5 kilometrin päästä ja parin mutkan jälkeen laaksoon, jossa on paljon jokisedimenttiä. Laakson pohjalla risteilee entisten joenuomien uomia. Leveä laakso aloittaa 10 kilometriä pitkän jokilaakson, jossa joki virtaa sen pohjalle muodostuneiden neljän suvantomaisen järven kautta. Ne ovat Gyltigesjön, Töddesjön, Simlången ja Brearedsjön. Viimeisen järven rannalla sijaitsee Simlångsdalenin taajama. Kylästä viiden kilometrin päässä joen vapaan kulun katkaisee kaksi vesivoimalaitosta. Joki virtaa tämän jälkeen levollisemmin ja meanderoiden lietelaaksossaan. Lopuksi se laskee mereen Halmstadissa sen eteläpuolella Fyllingessä.
Vesivoimaa

Fylleånin pääuomassa on 3 vesivoimalaitosta: Marbäck, Linneberga ja Lingforsen. Voimaloiden yhteisteho on 0,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 2,8 gigawattituntia.
Huomautuksia

↑  Asia on luettu ruotsinkielisestä wikipediasta artikkelista sv:Fylleån.
Käännös suomeksi
Kiharanärhi

| Kiharanärhi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Loistonärhet Cyanocorax
Laji::  cristatellus
Kaksiosainen nimi
 Cyanocorax cristatellus  Temminck, 1823 

Katso myös
   Kiharanärhi Wikispeciesissä   Kiharanärhi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiharanärhi (Cyanocorax cristatellus) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kiharanärheä tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu melko yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Women of All Red Nations

Women of All Red Nations eli WARN on vuonna 1974 perustettu intiaaninaisten järjestö. WARN perustettiin Amerikan intiaaniliikkeen rinnalle, kun naisilla ei katsottu olevan tarpeeksi valtaa sen riveissä. Näkyvästi se puuttui esimerkiksi intiaaninaisten sterilisointiin intiaanireservaateilla 1970-luvulla. WARN on sittemmin vastustanut esimerkiksi kaivoshankkeita intiaanien mailla.
Historia

Amerikan intiaaniliike eli American Indian Movement (AIM) oli saanut alkunsa 1960-luvulla. Liikkeeseen kuului myös intiaaninaisia, mutta heidän roolinsa järjestössä jäi usein vain tukeen. Usein järjestön naiset huomasivat, että heidät sivutettiin AIM:n toiminnassa kokonaan. Niinmpä osa halusi perustaa erityisen naistenjärjestön sen rinnalle. Vuonna 1974 yli kolmestakymmenestä heimosta kokoontui naisia Rapid Cityssä Etelä-Dakotassa. Tapaamisesta sai alkunsa Women of All Red Nations eli WARN. WARN:n kautta intiaaninaiset saattoivat saada suuremman äänitorven asioissa, jotka koskettivat erityisesti heitä. Sen pääasiallisia aiheita olivat opiskelumahdollisuudet, terveydenhuolto, lisääntymisoikeudet ja naisten vastainen väkivalta. WARN tuki myös vankiloissa olevia intiaanimiehiä. Osa WARN:n jäsenistä teki yhteistyötä muiden naisjärjestöjen kuten National Organization for Womenin kanssa.
WARN kamppaijoi myös ympäristöasioiden puolesta. Esimerkiksi lakotat ja navajot kärsivät uraanikaivoshankkeista, joita WARN vastusti. Monet järjestön jäsenet tulivat sittemmin tunnetuksi laajemmassa politiikassa. Heihinn lukeutui esimerkiksi Vihreän puolueen varapresidenttiehdokkaana ollut Winona LaDuke.
Historia > Naisten sterilointi

Yksi huomattava WARN:n esiin ottama ongelma oli intiaaninaisten laajamittainen sterilointi Intiaanien terveyspalvelussa (Indian Health Service, IHS). Vastaavia ohjelmia harjoitettiin eugeniikkana, jonka tarkoituksena oli vähentää väestönkasvua väestöluokissa, joita pidettiin älyllisesti jälkeenjääneinä tai vain köyhinä. Vastaavat hankkeet muualla Yhdysvaltain yhteiskunnassa olivat pääosin päättyneet toisen maailmansodan ja natsi-Saksan varoittavan esimerkin jälkeen, mutta ne olivat edelleen vielä 1970-luvulla yleisiä intiaanireservaateilla. WARN:n mukaan vaikka sterilointitoimenpiteille saatiin niiden kohteen lupa usein kirjallisena, mutta käytännössä lupalomakkeita ei esimerkiksi tarjottu naisten omalla äidinkielellä. Naisia oli myös uhattu esimerkiksi sosiaalitukien menetyksellä tai terveyshaitoilla. WARN nosti esiin myös kaksi tapausta, joissa vain 15-vuotiat tytöt olivat luulleet menevänsä yksinkertaiseen nielurisaleikkaukseen, mutta sen sijaan he olivat tulleet steriloiduksi. Vastaavien hankkeiden aikana steriloitujen intiaaninaisten määrää ei tunneta varmuudella. WARN:llä oli huomattava osuus steriloinnin päättämisessä.
Petri Härkönen

Petri Härkönen vuonna 2013.
Petri Tapani Härkönen (s. 11. maaliskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen kunnanjohtaja.
Härkönen toimi Keravan kaupunginjohtajana vuodesta 2010. Hän irtisanoutui yllättäen 11.4.2016. Irtisanomisaika oli kaksi kuukautta. Keravan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajaa kesäkuussa 2010 hän sai 27 ääntä 51:stä. Ennen Keravan kaupunginjohtajan tehtäväänsä Härkönen oli toiminut kunnanjohtajana Vihdissä ja työskennellyt myös liike-elämän palveluksessa.
Vuonna 2014 Härkönen haki Jyväskylän kaupunginjohtajaksi. Vuonna 2020 Härkönen valittiin Sodankylän kunnanjohtajaksi. Helmikuussa 2022 Härkönen ilmoitti eroavansa kunnanjohtajan toimesta ja aloittavansa Kakslauttanen Arctic Resort Oy:n toimitusjohtajana. Kunnanjohtajana Härkönen toimi huhtikuun 2022 loppuun asti.
Kesäkuussa 2023 Härkönen valittiin Enontekiön kunnanjohtajaksi, mutta hän irtisanoutui virasta helmikuussa 2024. Vuonna 2024 Härkönen haki Jämsän kaupunginjohtajaksi.
Härkönen on hallintotieteiden maisteri. Hänellä on kolme poikaa. Petri Härkösen veli on keihäänheittäjä Arto Härkönen.