stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korpulanlammi

| Korpulanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  62°01′04″N, 24°07′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Ruoveteen 
Järvinumero:  35.331.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97 m  
Rantaviiva:  0,973 km  
Pinta-ala:  3,465 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorpulanlammi 
Korpulanlammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Korpulan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97 metriä mpy.
Laulava sydän (ohjelmasarja)

Laulava sydän oli vuosina 1998–2002 Yle TV2:lla esitetty musiikkiohjelma. Sarja perustui erilaisiin teemoihin, kuten esimerkiksi The Beatles ja Juice Leskinen. Kappaleisiin koetettiin löytää sopivia ja yllättäviäkin tulkitsijoita. Taustayhtyeenä oli usein Agents. Sarja oli suunnattu musiikin ystäville, eikä siinä ollut juontajia.
Laulavan sydämen esityksistä on julkaistu myös CD- ja DVD-koosteita.
Laulava Sydän -teemat

Agents
Agents Badding
Agents is Rock
Juice Leskinen
Soundtrack
Agents is...Here!
Country
The Beatles
Agents-kesä
Vikingarna
Rakkauden kiertokulku
Olavi Virta
Euroviisut
Albumit

Agents & Jorma Kääriäinen: Laulava Sydän (2CD, 1999)
Laulava Sydän – Juice Leskinen (2CD, 2000)
Laulava Sydän – The Beatles (2CD, 2001)
Laulava Sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen (2CD, 2002)
Musiikkia tv-sarjasta Laulava Sydän Vol.1 (2CD, 2007)
DVD

Agents: Laulava Sydän (4DVD, 2007)
Aiheesta muualla

YLE:n Laulava Sydän -sivut (Internet Archivessa)
Linja R (New Yorkin metro)

| Broadway Local>  |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  New Yorkin metro
Reitti:  71st Avenue tai 36th Street (myöhään illalla)–Bay Ridge – 95th Street
Tekniset tiedot
Asemia:  45
Varikko:  Jamaica
Linjan R R46-metrojuna Roosevelt Avenuen asemalla
Linja R on yksi New Yorkin metron linjoista. Se on merkitty keltaisella opasteisiin, karttoihin ja linjaopasteisiin.
Asemat

| --- | --- |
Aseman nimi: Vaihtomahdollisuudet
Forest Hills – 71st Avenue: E, F, M
67th Avenue: M
63rd Drive – Rego Park: M
Woodhaven Boulevard: M
Grand Avenue – Newtown: M
Elmhurst Avenue: M
Jackson Heights – Roosevelt Avenue: 7, E, F, M
65th Street: M
Northern Boulevard: M
46th Street: M
Steinway Street: M
36th Street: M
Queens Plaza: E, M
Lexington Avenue / 59th Street: 4, 5, 6, <6>, F, N, Q
Fifth Avenue / 59th Street: N, Q
57th Street – Seventh Avenue: N, Q
49th Street: N, Q
Times Square – 42nd Street: 1, 2, 3, 7, <7>, A, C, E, N, Q, S
34th Street – Herald Square: B, D, F, M, N, Q
28th Street: N
23rd Street: N
14th Street – Union Square: 4, 5, 6, <6>, L, N, Q
Eighth Street – New York University: N
Prince Street: N
Canal Street: 4, 6, J, N, Q
City Hall: 
Cortlandt Street: 
Rector Street: 
Whitehall Street – South Ferry: 1
Court Street: 2, 3, 4, 5
Jay Street – MetroTech: A, C, F
DeKalb Avenue: B, Q
Atlantic Avenue – Barclays Center: 2, 3, 4, 5, B, D, N, Q
Union Street: 
Ninth Street: F, G
Prospect Avenue: 
25th Street: 
36th Street: D, N
45th Street: N
53rd Street: N
59th Street: N
Bay Ridge Avenue: 
77th Street: 
86th Street: 
Bay Ridge – 95th Street:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linja R (New Yorkin metro) Wikimedia Commonsissa
New Yorkin metro
| --- | --- |
Linjat:  ····· · ···· ····· ······
Suunnitellut metrolinjat:  
Metrojunat:  R32 • R38 • R42 • R44 • R46 • R68 • R68A • R143 • R160 • R62 • R62A • R142 • R142A
Luettelot:  Luettelo New Yorkin metron linjoista
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:R (New York City Subway service)
Käännös suomeksi
Lommila

Lommila ilmasta 2015. Kuvan alareunassa Kehä III, oikealla Turunvylä ja sen varrella Ikea.
Lommila (ruots. Gloms) on kylä Espoossa Karvasmäen kaupunginosassa, Muuralan ja Bembölen välissä, lähellä Turunväylän ja Kehä III:n risteystä. Lommilan pinta-ala on noin 1,3 neliökilometriä.[lähde? ] Lommilan yhteydet ovat hyvät Espoon keskukseen, Leppävaaraan ja Pohjois-Espooseen. Lommilan palveluihin kuuluu huonekalu-, varaosa- ja autokauppoja, automaattiasemia sekä pikaruokaravintola McDonald's, mutta asukkaita siellä on hyvin vähän.
Suuren Rantatien varrella sijaitsevan Lommilan historiaa tunnetaan 1400-luvulta asti. Keskiajalla Lommilan kylään kuuluivat Nedre ja Övre Glomsin sekä Lövkullan kantatilat. Lövkullan ratsutila jaettiin kahtia 1756.  Nedre Glomsin 1700-luvun alussa rakennettu postitalo on yksi Espoon kaupungin vanhimmista asuinrakennuksista.
Lommilassa on Suomen vanhin Ikea, joka avattiin 1996.
Leppävaaran taistelu

Leppävaaran taistelu oli Espoon Leppävaarassa 11. huhtikuuta 1918 käyty Suomen sisällissodan taistelu. Vastakkain olivat Helsinkiä kohti edennyt Saksan Itämeren-divisioona ja pääkaupunkiseudun punakaarteja, jotka olivat linnoittautuneet Helsingin suojaksi rakennetun Krepost Sveaborgin eli Helsingin maa- ja merilinnoituksen puolustusasemiin. Lukumäärältään ylivoimaiset saksalaiset pakottivat punaiset lyhyen taistelun jälkeen vetäytymään asemistaan ja pääsivät näin jatkamaan etenemistään. Leppävaaran taistelu oli osa 10.–14. huhtikuuta tapahtunutta Helsingin valtausta.
Taistelu > Saksalaiset saapuvat Espooseen

Hangossa 3. huhtikuuta tapahtuneen Saksan Itämeren-divisioonan maihinnousun jälkeen punaiset vetäytyivät alueelta Karjaalle, jossa 6. huhtikuuta käytiin ensimmäinen saksalaisten ja punakaartien välinen taistelu. Punaiset jatkoivat perääntymistään edelleen Helsingin ympäristöön ja 10. huhtikuuta Helsingin punakaartin esikunta antoi käskyn liikekannallepanosta kaupungin puolustamiseksi. Samaan aikaan saksalaiset lähestyivät kaupunkia Kirkkonummen suunnasta rantarataa ja Turun maantietä pitkin.
Seuraavana aamuna kenraalimajuri Karl Wolfin komentama etujoukko saapui Helsingin maalinnoituksen läntisen rintamaosan etumaastoon ja otti samalla haltuunsa punaisten hylkäämät linnoitteet Turuntien eteläpuolella Kilossa. Punaiset olivat miehittäneet Leppävaaran puolustusasemat Gransinmäen, Nupukivenkallion, Vallikallion ja Friisinmäen alueilla. Niissä oli noin 1 500 eri puolilta pääkaupunkiseutua koottua punakaartilaista, jotka olivat noudattaneet edellisenä päivänä annettua liikekannallepanoa. Leppävaaraan saapui aamun aikana Wolfin johtaman 95. reservijalkaväkiprikaatin tueksi myös Kauklahden kautta paikalle marssinut eversti Hans von Tschirschky und Bögendorffin komentama 2. kaartinratsuväkiprikaati sekä kaksi Baijerilaisen 2. vuoristotykistörykmentin patteria, jotka perustivat tuliasemansa Haukkakallion aukean laitaan.
Taistelu > Hyökkäys punaisten asemiin

Saksalaiset kävivät aluksi Ruotsin konsulaatissa palvelleen kapteeni af Ekströmin välityksellä tunnusteluja punaisten antautumisesta ja Helsingin luovuttamisesta, mutta Helsinkiin saapuneen kansanvaltuuskunnan jäsenen Antti Kivirannan punaisten kokouksessa Senaatintalossa pitämä puhe sai punakaartilaiset asettumaan taistelun kannalle. Kello 10.30 saksalaiset ilmoittivat olevansa hyökkäysvalmiita ja kun neuvottelijoita ei saapunut, alkoi 15 minuutin pituinen tykistökeskitys kello 12.15. Tämän jälkeen punaisten neuvottelijat ilmestyivät paikalle ja saksalaiset myöntyivät kahden tunnin aselepoon, jonka jälkeen punaisten piti nostaa valkoisia lippuja antautumisen merkiksi kello 16.
Punaiset eivät kuitenkaan määräaikaan mennessä antautuneet ja saksalaiset lähtivät etenemään luullen ettei vastarintaa ole odotettavissa. Punaiset kuitenkin avasivat tulen, jonka jälkeen saksalaiset hyökkäsivät heidän asemiinsa kahdelta eri suunnalta. Eturintama murtui nopeasti ja myös punaisten taaemmat puolustusasemat tyhjenivät, kun ne uhkasivat jäädä saarroksiin ja näin saksalaisilla oli tie vapaa kohti Helsinkiä. Punaisilla oli käytössään maalinnoituksen tykkejä, mutta ne jäivät käytännössä koskemattomiksi, kun heillä ei juurikaan ollut osaavia tykkimiehiä. Lisäksi osa tykeistä oli tehty toimintakunnottomiksi saksalaisten ja linnoitusta aiemmin hallussaan pitäneiden venäläisten keskinäisen sopimuksen vuoksi.
Taistelu > Punaisten perääntyminen ja saksalaisten eteneminen

Punaiset perääntyivät asemistaan Mäkkylän, Myyrmäen ja Pitäjänmäen kautta kohti Huopalahtea. Yhden vuorokauden aikana noin 10 000 punakaartilaista ja heidän perheenjäsentään pakeni Espoon suunnalta kohti Helsinkiä tai pohjoista.
Saksalaiset puolestaan etenivät vielä saman illan aikana Haagaan ja Vähä-Huopalahteen kohtaamatta juurikaan vastarintaa, mutta seuraavana päivänä Ruskeasuon ja Ilmalan alueilla käytiin ankaria taisteluja. Joidenkin tietojen mukaan punaiset naiset polttivat Leppävaaran ja Munkkiniemen välissä olleen Tarvon saaren sillat, minkä vuoksi saksalaiset eivät voineet edetä Helsinkiin Munkkiniemen kautta. 12. huhtikuuta von der Goltz komensi myös osan joukkoistaan hyökkäämään kohti Tikkurilaa, jotta päärata saataisiin katkaistua ja näin estettyä punaisten junaliikenne Helsinkiin. Rata katkaistiinkin 12. huhtikuuta käydyn Tikkurilan taistelun jälkeen.
Muistomerkit

Kahden 11. huhtikuuta taistelussa kaatuneen saksalaisen lisäksi Leppävaarassa kuoli myös kolmas saksalaissotilas seuraavana päivänä. Perimätiedon mukaan 27-vuotias Xavier Brummer kuoli kuitenkin onnettomuudessa tai teki taisteluväsymyksen johdosta itsemurhan. Hänet haudattiin Leppävaaraan nykyisen Muistokujan läheisyyteen. Paikalla oli aluksi puinen muistoristi, kunnes Leppävaaran suojeluskunta pystytti vuonna 1923 Albergan kartanon mailta louhitusta graniitista tehdyn hautakiven. Sen suunnitteli kuvanveistäjä Ville Vallgren ja valmisti paikallinen kivenhakkaaja Guido Eriksson.
Xavier Brummerin muistomerkki
Le Mansin raitiotieliikenne

| Tramway du Mans |
| --- | --- |
 Raitiovaunu Le Mansissa
Tyyppi:  raitiotie
Sijainti:  Le Mans, Ranska
Avattu:  1897, 2007
Pituus:  18,8 km
Pysäkit:  35
Linjoja:  2
Raideleveys:  1 435 mm
Omistaja:  Le Mansin kaupunki
Liikennöitsijä(t):  SETRAM
Linjakartta
Le Mansin raitiotieliikenne on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Le Mansin alueella.
Historia

Kaupungin alkuperäinen raitiotieliikenne aloitti toimintansa vuonna 1897. Raitiotie toimi vuoteen 1947 asti, jonka jälkeen se lakkautettiin. Laajimmillaan verkosto koostui kolmesta raitiotielinjasta.
Kuusikymmentä vuotta alkuperäisen raitiotien lakkautuksen jälkeen kaupungin uusi raitiotie aloitti toimintansa reitillä, joka kulki Mainen yliopistolta etelään. Vuoden 2007 aikana linja pidennettiin kulkemaan Antarèsille asti.
Le Mansin toinen raitiotielinja avattiin vuonna 2014. Linjaa varten kaupunkiin rakennettiin 3,6 kilometriä uutta raitiotietä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (ranskaksi)
Linna Espanjassa

| Linna Espanjassa Viikate |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Music Bros, maalis–toukokuu 2009
 Julkaistu: 24. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate & Miitri Aaltonen
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, rautalankamusiikki
 Kesto: 22.17
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 1.
Viikate muut julkaisut
| Kuu kaakon yllä 2009 | Linna Espanjassa 2010 | Sound Pack 2010 |
Linna Espanjassa on Viikate -yhtyeen EP-levy, joka ilmestyi 24. maaliskuuta 2010. Se julkaistiin sekä CD-painoksena että rajoitettuna 12-tuumaisena vinyylipainoksena. EP on saanut nimensä elokuvasta Komisario Palmun erehdys, jossa K. V. Laihonen -nimisellä kirjailijalla oli tekeillä käsikirjoitus nimeltään ”Linna Espanjassa”.
Kuu kaakon yllä -albumillakin mukana olevan ”Eräs kaunis päivä” -kappaleen lisäksi EP sisältää neljä albumin studiosessioissa äänitettyä, albumilta pois pudonnutta kappaletta, joskin neljäs kappale ”Haaksirikkoiset” on mukana vain rajoitetulla vinyylipainoksella.
EP nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 1. EP:n ilmestymisen jälkeen yhtye teki ”Älyköt Epsanjassa” -nimisen kiertueen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Kaarle Viikate ja sovittanut Viikate yhdessä Miitri Aaltosen kanssa, ellei toisin mainita.
Eräs kaunis päivä – 4.21
Pakkasenpalvoja – 3.23
Takaajan taakka – 3.36
Haaksirikkoiset – 4.21 (vain vinyylipainoksella, säv. Arvo Viikate)
Kouvostoliiton laulu, säk 1–9 – 6.25 (sov. Kaarle Viikate – Ervo Viikate – Miitri Aaltonen)
Kokoonpano

Arvo Viikate – kitarat
Ervo Viikate – basso, taustalaulu, piano, urut
Kaarle Viikate – laulu, kitarat, polkuharmoni
Simeoni Viikate – lyömäsoittimet
Vierailijat
Kouvostoliiton Punasilmäarmeijan kuoro – taustalaulu
Miitri Aaltonen – sekvensseri, kitara, taustalaulu
Muut henkilöt
Miitri Aaltonen – äänitys ja miksaus
Mika Jussila – masterointi
Janne Peltonen – kannet
Arvostelut

Imperiumi.net: 8–/10
Aiheesta muualla

Linna Espanjassa Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Linna Espanjassa Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lee Kang-seok

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lee Kang-Seok |  Lee Kang-Seok |  Lee Kang-Seok |  |
Maa:   Etelä-Korea
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | 500m |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2007 | 500 m |  |
|  Kultaa | Richmond 2009 | 500m |  |
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Obihiro 2010 | sprintti |  |
Lee Kang-seok (s. 28. helmikuuta 1985 Uijeongbu, Etelä-Korea) on eteläkorealainen pikaluistelija.
Lee voitti pronssia 500 metrillä Torinon olympialaisissa 2006. Hän voitti vuotta myöhemmin saman matkan maailmanmestaruuden Salt Lake Cityn matkakohtaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa tehtyään toisessa lähdössä ME-ajan 34,25. Myöhemmin samana vuonna Kanadan Jeremy Wotherspoon riisti matkan maailmanennätyksen itselleen lukemin 34,03. Lee voitti toistamiseen 500 metrin maailmanmestaruuden Richmondissa 2009. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Obihirossa 2010.
Lee voitti 500 metrin maailmancupin kausilla 2005–2006 ja 2010–2011 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2007–2008. 100 metrin maailmancupin hän voitti kaudella 2007–2008 ja oli kolmas kausilla 2005–2006 ja 2008–2009.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 34,20 | Salt Lake City | 9. marraskuuta 2007 |
| 1 000 m  | 1.08,15 | Salt Lake City | 11. marraskuuta 2007 |
| 1 500 m | 1.53,93 | Calgary | 9. lokakuuta 2004 |
Lars Lerin

Lars Lerin elokuussa 2013.
Lars Ivar Lerin (s. 2. huhtikuuta 1954 Munkfors, Ruotsi) on ruotsalainen kuvataiteilija ja kirjailija. Hän on kuvittanut omia matkakuvauksiaan akvarelleilla ja grafiikalla. Hän asuu Hammarössa Karlstadin ulkopuolella. Karlstadissa on hänen tuotantoaan sisältävä taidehalli Lars Lerin konsthall.
Elämäkerta

Lerin vietti lapsuutensa Munkforsissa Keski-Värmlannissa. Hänen isänsä oli jääpallonpelaaja Jonny Lerin. Hän opiskeli Gerlesborgsskolanissa 1974−1975 ja Valands konsthögskolassa Göteborgissa 1980−1984. Häntä pidetään yhtenä Pohjoismaiden merkittävimmistä akvarellisteista, ja hän on pitänyt omia ja yhteisnäyttelyitä gallerioissa ja museoissa Pohjoismaissa sekä Ranskassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Lerin on kirjoittanut useita kuvittamiaan matkakirjoja ja muita kirjoja, joista enimmät hän on julkaissut oman kustantamonsa Syntryckin kautta.
Näyttelyssä Waldemarsuddessa Tukholmassa talvella 2008−2009 vieraili yli 100 000 kävijää.
Lerinin töitä on museoissa ja kuntien ja maakuntien (landsting) omistuksessa Ruotsissa ja Norjassa.
Lerin oli sommarpratare ('kesäpuhuja') Sveriges Radio P1:ssä vuonna 2012, ja vuonna 2015 hänet valittiin vinterpratareksi. Tammi-helmikuussa 2016 esitti SVT televisiosarjan Vänligen Lars Lerin, jossa Lerin keskusteli eri ihmisten kanssa siitä, millaisia teitä elämä voi kulkea. Työstään ohjelmasarjassa Lerin sai 2016 televisiopalkinnon Ria "Årets profil". Hän sai Kristallen 2016 -palkinnon vuoden televisiopersoonana
Elämäkerta > Yksityiselämä

Lerin on ollut vuodesta 2009 naimisissa brasilialaisen tanssijan Manoel "Junior" Marques Lerinin kanssa.
Lerin puhuu avoimesti elämänvaiheestaan, jolloin hän väärinkäytti alkoholia ja tabletteja, mutta pääsi kuitenkin huumeista eroon.
Taidemuseo

Toukokuussa 2005 avattiin Munkforsin Laxholmenissa pysyvä Lars Lerin -näyttely. Näyttely siirtyi 2011 Sandgrundiin Karlstadiin, jossa vihittiin 2012 uusi museo Sandgrund Lars Lerin, jonka Lerin perusti yhteistyössä Karlstadin kunnan kanssa. Museossa on esillä muidenkin taiteilijoiden töitä. Lerinin vanhassa näyttelytilassa Laxholmenin kulttuuritalossa Munkforsissa järjestetään näyttelyitä, kuten 2012 "De ovanligas museum".
Dokumenttielokuva

Dokumenttielokuva För dig naken, joka on saanut nimensä Lerinin kirjan mukaan, sai ensi-iltansa 2012. Se on hänen kummityttärensä, elokuvaaja Sara Broosin rakkaudentäyteinen muotokuva hänestä, ongelmallisista lapsuusvuosista ja nuoruudesta, huumeongelmineen ja vaikeasta taiteilijaelämästä uuteen alkuun, raittiuteen ja tasapainoiseen yksityiselämään. Elokuvassa hän kohtaa brasilialaismiehen, tanssija Manoel ”Junior” Marquesin, jonka kanssa hänet vihittiin 2009. Seremoniassa vihkijänä toimi poliitikko Margot Wallström.
Teokset

| --- | --- |
 Utpost (Rallarros 1983)  Vinterbrev (Syntryck 1984)  Innan Dallas (Bengt Bergin kanssa) (LT 1985)  Drev (Bengt Bergin kanssa) (LT 1986)  Lejonen på Delos såg jag aldrig (Syntryck 1986)  Mostrarnas tid (Syntryck 1986)  Regnskrift (Bengt Bergin kanssa) (Rallarros 1986)  Byvägen. Dikter & akvareller (Bengt Bergin kanssa) (Rallarros 1987)  Snigelsommar (Syntryck 1987)  Stillbilder (Syntryck 1987)  tysk land (Syntryck 1988)  Axels rum (Syntryck 1989)  Här slutar allmän väg (Syntryck 1989)  Antarktis (Naturhistoriska riksmuseet 1990)  Paris november (Yngve Henriksenin kanssa) (Syntryck 1990)  Sydishav (Syntryck 1990)  Mot kvällen uppklarnande (Syntryck 1991)  Fjaera (Syntryck 1991)  Tillbaka (Syntryck 1993)  Utrikes (Syntryck 1993)  Anlöp (Syntryck 1994)  Träsnitt: Mostrarnas tid (Syntryck 1994)  Lars Lerin: måleri och grafik (Värmlands museum 1996)  Hemtrakter (Syntryck 1997)  I halvlyset (Syntryck 1997)  Julkort från Istanbul (Yngve Henriksenin kanssa, Syntryck 1997)  Snø (Syntryck 1997)  Vid skogens slut (Syntryck 1998):  Axels väg (Syntryck 1999)  Fjord (Syntryck 1999)  Skyet eller delvis skyet (Syntryck 1999)  Till minne (Syntryck 1999)  Rysk is (1999)  Nattblock (Syntryck 2000)  Mördande inspiration (Syntryck 2001)  Det tysta köket. (Heidruns 2002)  Typiskt Skottland (Syntryck 2003)  Boningar (Heidruns 2003)  Grå resa. Februaribrev från Reykjavik (Heidruns 2003)  Kobok (Syntryck 2003)  Uthus. Akvareller 1982 - 2003 (Svensk Byggtjänst 2004)  För dig naken (2005)  Ljus i öster (2005)  Tröstpriser och sidovinster (Kerstin Högstrandin kanssa) (2006)  Hundarna vid Ganges (2007)  Solsken och regn (2007)  Mellan husen (Natur & Kultur 2008)  Sju resor, nio liv (City Tryck 2009)  En liten konstnär (Natur & Kultur 2009)  Dessa små (2010)  Rua São Francisco (AlmaBok förlag 2010)  Det tysta köket (Syntryck 2003/2010)  Straffrundor och ärevarv (Natur & Kultur 2011)  Allt utom regn (2013)  Naturlära (Albert Bonniers förlag 2014)  Axels tid (Albert Bonniers förlag 2015)
Palkinnot ja tunnustukset

Värmländska Akademiens Lagerlöv 2005
Årets värmlandsförfattare 2006
Karlstadin yliopiston kunniatohtori 2009
Augustpriset Naturlärasta
Televisiopalkinto Ria "Årets profil" televisiosarjasta Vänligen Lars Lerin 2016
Litteris et Artibus 2016
vuoden persoona Kristallen 2016
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lars Lerin Wikimedia Commonsissa
Sandgrund Lars Lerins webbplats
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Lars Lerin
Käännös suomeksi
Logie-palkinto

| Logie |
| --- | --- |
 Kultainen Logie-palkinto
Palkinnon antaja:  TV Week
Maa:   Australia
Ensimmäinen palkinto:  1959
Virallinen internet-sivu
Logie-palkinto on TV Weekin Australian televisioalalle vuosittain jakama palkinto, jota on jaettu vuodesta 1959.
Palkintosarjat

| --- | --- |
  Hopeinen Logie Suosituin miesnäyttelijä  Suosituin naisnäyttelijä  Most Popular TV Presenter  Most Popular New Male Talent  Most Popular New Female Talent  Suosituin urheiluohjelma  Most Popular Light Entertainment/Comedy  Most Popular Australian Drama  Suosituin tosi-tv-ohjelma  Suosituin lifestyle-ohjelma  Most Popular Factual Program :  Paras-palkinnot Paras draamasarja  Paras miesnäyttelijä  Paras naisnäyttelijä  Paras televisioelokuva/minitv-sarja  Paras uutisreportaasi  Most Outstanding Public Affairs Report  Paras dokumenttisarja  Paras komediaohjelma  Most Outstanding Sports Coverage  Paras lastenohjelma  Most Outstanding New Talent  Most Outstanding Factual Series
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
IMDb: Logie Awards (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lisa Tomaschewsky

| Lisa Tomaschewsky |
| --- | --- |
 Tomaschewsky vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Itzehoe, Länsi-Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Aiheesta muualla
IMDb 
Lisa Tomaschewsky (s. 22. heinäkuuta 1988 Itzehoe, Länsi-Saksa) on saksalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän oli Saksan Playboyn helmikuun 2009 kuukauden Playmate.
Filmografia

Verbotene Liebe (2011)
Die Summe meiner einzelnen Teile (2011)
Küstenwache (2013)
Polizeiruf 110 (2013)
Heute bin ich blond (2013)
Audrey (2014)
Frühlingsgeflüster (2014)
SOKO Leipzig (2014)
Alles Verbrecher (2015)
Die Wallensteins (2015)
Deutschland 83 (2015)
Verrückt nach Fixi (2016)
Letzte Spur Berlin (2017)
Hot Dog (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisa Tomaschewsky Wikimedia Commonsissa
Lieslammi (Hausjärvi)

| Lieslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hausjärvi
Koordinaatit:  60°46′15″N, 24°58′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskuoja:  Nahkurinoja 
Järvinumero:  35.822.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,9  m 
Rantaviiva:  0,611 km  
Pinta-ala:  1,989  ha 
Saaria:  1 
 fiLieslammi 
Lieslammi  on Kanta-Hämeessä Hausjärvellä  Umpistenmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Salpausselkällä Umpisten ja Halkomäen kylien väkissä aivan rautatien varressa. Sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja rannat ovat Salpausselän hiekkaa ja soraa. Lammessa on yksi saari, joka sijaitsee lammen luonaispäässä. Sen koillispäähän päättyy peltoaukea, johon liittyy asutusta lammen pohjoispuolella. Koillisrannassa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,9 metriä mpy.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Varunteen alueeseen, johon lampi kuuluu. Puujoki yhtyy Kernaalanjärven Vesijakoon, mistä Hiidenjoki alkaa ja joka laskee Vanajaveteen. Puujoki saa alkunsa Ansionjärvestä, josta Puujoki virtaa ensin etelään Oittiin ja kääntyy siellä Salpausselän takia luoteeseen Koiranvuolteelle. Lieslammin laskuoja alkaa pelto-ojana,
joka virtaa Huvilammiin Oitin taajamaan ja josta oja jatkaa Nahkurinojana Puujokeen.