Wihurin Sibelius-palkinto
Historia

Wihurin kansainvälisten palkintojen rahasto merkittiin oikeusministeriön säätiörekisteriin 16. huhtikuuta 1953. Säätiön peruspääomana oli arvopapereita noin sadan miljoonan markan arvosta ja lisäksi käyttövaroja 15–16 miljoonaa markkaa. Säätiön tarkoituksena oli kansainvälisiä palkintoja ja erityisesti Wihurin Sibelius-palkintoa jakamalla edistää ja tukea ihmiskunnan henkistä ja taloudellista kehitystä. Musiikkipalkinto asetettiin erityisasemaan lähinnä siksi, ettei Ruotsissa jaettaviin Nobel-palkintoihin sisältynyt tämän alan palkitsemista.
Ensimmäisen palkinnon jakaminen Helsingin yliopiston juhlasalissa 1953 oli merkkitapaus, jossa olivat paikalla muun muassa tasavallan presidentti J. K. Paasikivi, eduskunnan puhemies K.-A. Fagerholm ja pääministeri Urho Kekkonen. Wihurin kansainvälisten palkintojen rahaston Sibelius-palkinto luovutettiin säveltäjämestari Jean Sibeliukselle ja sen otti vastaan merenkulkuneuvos Antti Wihurin kädestä Sibeliuksen tytär, rouva Eva Paloheimo. Ensimmäinen 7,5 miljoonan markan suuruinen palkinto oli päätetty yksimielisesti antaa Suomen säveltaiteen suurelle mestarille. Merenkulkuneuvos Wihurin ja rouva Paloheimon puheiden jälkeen Helsingin kaupunginorkesteri soitti Finlandian.
Toisen kerran palkinto jaettiin 1955, jolloin 7,5 miljoonaa markkaa sai länsisaksalainen säveltäjä Paul Hindemith. Palkinnonjaon jälkeen radio-orkesteri esitti Hindemithin johdolla hänen säveltämänsä teoksen Nobilissima Visione. Seuraavalla kerralla 7,5 miljoonan markan suuruinen palkinto luovutettiin Dmitri Šostakovitšille, joka antoi koko palkintosumman Suomi–Neuvostoliitto-seuralle.
Vuonna 1963 palkinto jaettiin päivänä, jolloin Antti Wihurin syntymästä oli kulunut 80 vuotta. Järjestyksessä neljännen palkinnon jakoi rouva Rakel Wihuri. Sibelius-palkinnon saaja, säveltäjä Igor Stravinsky ei voinut saapua Helsinkiin, joten 80 000 markan arvoisen palkinnon otti vastaan Yhdysvaltain Suomen suurlähettiläs Carl T. Rowan.
Vuonna 1965 myönnettiin kaksi palkintoa (viides ja kuudes) yhteensä neljälle säveltäjälle. Benjamin Britten sai 25 000 Yhdysvaltain dollarin arvoisen palkinnon ja toisen 25 000 dollarin palkinnon jakoivat Erik Bergman, Usko Meriläinen ja Einojuhani Rautavaara.
Seitsemännen palkinon jakoi 1971 kauppaneuvos Rakel Wihuri. Sadan tuhannen markan arvoisen tunnustuksen sai ranskalainen säveltäjä Olivier Messiaen. Palkinnon luovutus tapahtui Helsingin yliopistossa Jorma Panulan johtaman Helsingin kaupunginorkesterin soittaman fanfaarin säestyksellä ja juhlatilaisuudessa kuultiin myös Sibeliuksen ja Brittenin säveltämää orkesterimusiikkia.
Antti Wihurin syntymän 90-vuotispäivän kunniaksi 1973 jaettiin kaksi palkintoa (kahdeksas ja yhdeksäs), joiden kummankin suuruus oli 75 000 markkaa. Palkitut säveltäjät olivat Witold Lutosławski ja Joonas Kokkonen. Palkinnot luovutti kauppaneuvos Rakel Wihuri Finlandia-talossa pidetyssä juhlassa. Vuonna 1983 Antti Wihurin syntymän 100-vuotispäivänä pidetyssä juhlassa Finlandia-talossa jaettiin kaksi Sibelius-palkintoa (kymmenes ja yhdestoista), joiden kummankin suuruus oli 170 000 markkaa. Palkinnot luovutti kauppaneuvos Rakel Wihuri puolalaiselle Krzysztof Pendereckille ja suomalaiselle Aulis Salliselle.
Sadantuhannen euron arvoisen 12. palkinnon sai György Ligeti vuonna 2000. Vuonna 2003 Magnus Lindberg sai yksin sadantuhannen euron arvoisen 13. palkinnon. Palkintosumma oli myös vuonna 2006 satatuhatta euroa, kun se myönnettiin tanskalaiselle säveltäjälle Per Nørgårdille.
Ensimmäinen Sibelius-palkinnon saanut nainen oli 2009 Kaija Saariaho. Hän osti sadantuhannen euron palkintorahoilla kotiinsa flyygelin. Palkinto oli järjestyksessä 15. Vuonna 2012 jaettiin 16. palkinto, jonka suuruus oli ensimmäistä kertaa 150 000 euroa. Tällä kertaa palkittiin unkarilaissyntyinen säveltäjä György Kurtág. Vuonna 2015 palkinto (17.) myönnettiin säveltäjä Sir Harrison Birwistlelle. Palkinnon suuruus oli jälleen 150 000 euroa.
Toinen nainen, jolle Sibelius-palkinto myönnettiin, oli eteläkorealainen säveltäjä Unsuk Chin. Hän sai 150 000 euron palkinnon (18.) vuonna 2017 Finlandia-talossa.