stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japanin Grand Prix 2012
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 53 | 1:28.56,242 | 1 | 25 |
| 2 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 53 | +20,632 | 10 | 18 |
| 3 | 14 |  Kamui Kobayashi | Sauber-Ferrari | 53 | +24,538 | 3 | 15 |
| 4 | 3 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 53 | +25,098 | 8 | 12 |
| 5 | 4 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 53 | +46,490 | 9 | 10 |
| 6 | 9 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 53 | +50,424 | 7 | 8 |
| 7 | 12 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 53 | +51,159 | 15 | 6 |
| 8 | 18 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 53 | +52,364 | 12 | 4 |
| 9 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 53 | +54,675 | 2 | 2 |
| 10 | 16 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 53 | +1.06,919 | 14 | 1 |
| 11 | 7 |  Michael Schumacher | Mercedes | 53 | +1.07,769 | 23 |  |
| 12 | 11 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 53 | +1.23,460 | 11 |  |
| 13 | 17 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 53 | +1.28,645 | 19 |  |
| 14 | 19 |  Bruno Senna | Williams-Renault | 53 | +1.28,709 | 16 |  |
| 15 | 20 |  Heikki Kovalainen | Caterham-Renault | 52 | +1 kierros | 17 |  |
| 16 | 24 |  Timo Glock | Marussia-Cosworth | 52 | +1 kierros | 18 |  |
| 17 | 21 |  Vitali Petrov | Caterham-Renault | 52 | +1 kierros | 22 |  |
| 18 | 22 |  Pedro de la Rosa | HRT-Cosworth | 52 | +1 kierros | 20 |  |
| 19 | 10 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 51 | Vaihteet | 4 |  |
| Kesk. | 25 |  Charles Pic | Marussia-Cosworth | 36 | Moottori | 21 |  |
| Kesk. | 23 |  Narain Karthikeyan | HRT-Cosworth | 32 | Pohja | 24 |  |
| Kesk. | 15 |  Sergio Pérez | Sauber-Ferrari | 19 | Ulosajo | 5 |  |
| Kesk. | 5 |  Fernando Alonso | Ferrari | 0 | Kolari (Räikkönen) | 6 |  |
| Kesk. | 8 |  Nico Rosberg | Mercedes | 0 | Kolari (Senna) | 13 |  |
Lähde:
Tulokset > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1–53 |
Muuta

Pedro de la Rosan 100:s kilpailu.
Sebastian Vettelin toinen Grand Slam.
Kamui Kobayashin ensimmäinen ja ainoa palkintosija.
Ensimmäistä kertaa sitten Korean GP:n 2010 Felipe Massa nousi palkintokorokkeelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin Grand Prix 2012 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Japanin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Fuji Speedway (1976–1977, 2007–2008) Suzuka Circuit (1987–2006, 2009–2019, 2022–)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2012
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Eurooppa |  Britannia |  Saksa |
|  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Korea |  Abu Dhabi |  Intia |  Yhdysvallat |  Brasilia |
Japanin Grand Prix 2013

|  Japanin Grand Prix 2013  |
| --- | --- |
 15. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2013. 

Päivämäärä:  13. lokakuuta 2013
Sijainti:  Suzuka Circuit, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,807 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 307,471 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Mark Webber   (Red Bull)
Paaluaika:  1.30,915
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Toinen:   Mark Webber   (Red Bull)
Kolmas:   Romain Grosjean   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Mark Webber   (Red Bull)
Kierrosaika:  1.34,587 (kierroksella 44)
Kilpailun startti.
Japanin Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Japanese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2013 15. osakilpailu, joka ajettiin 13. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa. Kilpailun voitti Sebastian Vettel.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. lokakuuta | 10:00–11:30 | 04:00–05:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 28–29 °C | 35–40 °C | 52–54 % |
| 11. lokakuuta | 14:00–15:30 | 08:00–09:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 28–29 °C | 38–41 °C | 56–62 % |
| 12. lokakuuta | 11:00–12:00 | 05:00–06:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 24–25 °C | 34–39 °C | 43–46 % |
| 12. lokakuuta | 14:00–15:00 | 08:00–09:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 23–25 °C | 32–35 °C | 40–44 % |
| 13. lokakuuta | 15:00–17:00 | 09:00–11:00 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 23–24 °C | 31–36 °C | 33–39 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Caterhamin kolmoskuljettaja Heikki Kovalainen ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla.
Tulokset > Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1 > erä) | Aika (2 > erä) | Aika (3 > erä) | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 1.32,271 | 1.31,513 | 1.30,915 | 1 |
| 2 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.32,397 | 1.31,290 | 1.31,089 | 2 |
| 3 | 10 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.32,340 | 1.31,636 | 1.31,253 | 3 |
| 4 | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 1.31,824 | 1.31,565 | 1.31,365 | 4 |
| 5 | 4 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.31,994 | 1.31,668 | 1.31,378 | 5 |
| 6 | 9 |  Nico Rosberg | Mercedes | 1.32,244 | 1.31,764 | 1.31,397 | 6 |
| 7 | 11 |  Nico Hülkenberg | Sauber-Ferrari | 1.32,465 | 1.31,848 | 1.31,664 | 7 |
| 8 | 3 |  Fernando Alonso | Ferrari | 1.32,371 | 1.31,828 | 1.31,665 | 8 |
| 9 | 7 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 1.32,377 | 1.31,662 | 1.31,684 | 9 |
| 10 | 5 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 1.32,606 | 1.31,838 | 1.31,827 | 10 |
| 11 | 6 |  Sergio Pérez | McLaren-Mercedes | 1.32,718 | 1.31,989 |  | 11 |
| 12 | 14 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 1.32,286 | 1.31,992 |  | 12 |
| 13 | 17 |  Valtteri Bottas | Williams-Renault | 1.32,613 | 1.32,013 |  | 13 |
| 14 | 12 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 1.32,673 | 1.32,063 |  | 14 |
| 15 | 16 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 1.32,875 | 1.32,093 |  | 15 |
| 16 | 19 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 1.32,804 | 1.32,485 |  | 16 |
| 17 | 15 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 1.32,890 |  |  | 22 |
| 18 | 18 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 1.33,357 |  |  | 17 |
| 19 | 23 |  Max Chilton | Marussia-Cosworth | 1.34,320 |  |  | 18 |
| 20 | 20 |  Charles Pic | Caterham-Renault | 1.34,556 |  |  | 20 |
| 21 | 21 |  Giedo van der Garde | Caterham-Renault | 1.34,879 |  |  | 19 |
| 22 | 22 |  Jules Bianchi | Marussia-Cosworth | 1.34,958 |  |  | 21 |
107% aika: 1.38,251
Lähde:

Adrian Sutilin sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla vaihdelaatikon vaihtamisen takia.
Charles Picin ja Jules Bianchin sijoitusta pudotettiin kymmenellä lähtöruudulla varoitustilin täyttymisen takia.
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 53 | 1:26.49,301 | 2 | 25 |
| 2 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 53 | +7,129 | 1 | 18 |
| 3 | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 53 | +9,910 | 4 | 15 |
| 4 | 3 |  Fernando Alonso | Ferrari | 53 | +45,605 | 8 | 12 |
| 5 | 7 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 53 | +47,325 | 9 | 10 |
| 6 | 11 |  Nico Hülkenberg | Sauber-Ferrari | 53 | +51,615 | 7 | 8 |
| 7 | 12 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 53 | +1.11,630 | 14 | 6 |
| 8 | 9 |  Nico Rosberg | Mercedes | 53 | +1.12,023 | 6 | 4 |
| 9 | 5 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 53 | +1.20,821 | 10 | 2 |
| 10 | 4 |  Felipe Massa | Ferrari | 53 | +1.29,263 | 5 | 1 |
| 11 | 14 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 53 | +1.38,572 | 12 |  |
| 12 | 18 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 52 | +1 kierros | 17 |  |
| 13 | 19 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 52 | +1 kierros | 16 |  |
| 14 | 15 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 52 | +1 kierros | 22 |  |
| 15 | 6 |  Sergio Pérez | McLaren-Mercedes | 52 | +1 kierros | 11 |  |
| 16 | 16 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 52 | +1 kierros | 15 |  |
| 17 | 17 |  Valtteri Bottas | Williams-Renault | 52 | +1 kierros | 13 |  |
| 18 | 20 |  Charles Pic | Caterham-Renault | 52 | +1 kierros | 20 |  |
| 19 | 23 |  Max Chilton | Marussia-Cosworth | 52 | +1 kierros | 18 |  |
| Kesk. | 10 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 7 | Kolarivaurio (Vettel) | 3 |  |
| Kesk. | 21 |  Giedo van der Garde | Caterham-Renault | 0 | Kolari (Bianchi) | 19 |  |
| Kesk. | 22 |  Jules Bianchi | Marussia-Cosworth | 0 | Kolari (van der Garde) | 21 |  |
Lähde:
Tulokset > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 1–12, 15–28 |
| 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 13–14, 29–37, 43–53 |
| 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 38–42 |
Muuta

Ennen kilpailua järjestettiin minuutin hiljainen hetki menehtyneen María de Villotan muistoksi.
Esteban Gutiérrezin uran paras sijoitus sekä uran ainoat MM-pisteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin Grand Prix 2013 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Japanin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Fuji Speedway (1976–1977, 2007–2008) Suzuka Circuit (1987–2006, 2009–2019, 2022–)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2013
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Britannia |  Saksa |  Unkari |
|  Belgia |  Italia |  Singapore |  Korea |  Japani |  Intia |  Abu Dhabi |  Yhdysvallat |  Brasilia |  |
Goodbye Yellow Brick Road (kappale)

| ”Goodbye Yellow Brick Road” Elton John |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Goodbye Yellow Brick Road
 B-puoli: ”Screw You”
 Äänitetty : toukokuu 1973 Château d’Hérouville, Ranska
 Julkaistu: 15. lokakuuta 1973
 Formaatti: 7″ ja 12″ vinyyli
 Tekijä(t): Gus Dudgeon
 Tyylilaji: soft rock, glam rock
 Kesto: 3:11.00
 Levy-yhtiö: MCA, DJM
Elton Johnin muut singlet
| ”Saturday Night’s Alright for Fighting” 1973 | ”Goodbye Yellow Brick Road” 1973 | ”Step into Christmas” 1973 |
Goodbye Yellow Brick Road on Elton Johnin balladi. Laulun sanoitukset on kirjoittanut  Bernie Taupin ja musiikin säveltänyt John tämän Goodbye Yellow Brick Road -albumille. Sen musiikillinen tyyli ja tuotanto ovat saaneet voimakkaasti vaikutteita 1970-luvun soft rock- ja glam rock -tyyleistä. Kappale on kriitikoiden laajasti ylistämä, ja jotkut ovat nimenneet sen Elton Johnin parhaaksi kappaleeksi.
Kappale julkaistiin vuonna 1973 albumin toisena singlenä, ja se pääsi 10 parhaan listalle Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Se oli yksi Johnin suurimmista hiteistä, ja ylitti edellisen singlen, "Saturday Night’s Alright for Fighting", myynnissä ja suosiossa pian julkaisunsa jälkeen. Yhdysvalloissa se nousi kultalevyrajaan 4. tammikuuta 1974 ja platinaan 13. syyskuuta 1995 RIAA:n luokituksessa.[lähde? ]
Yellow Brick Road on 1939 elokuvasovituksesta Lyman Frank Baumin kirjasta Wizard of Oz. Tässä elokuvassa Dorothy ja hänen kolme sekalaista ystäväänsä ovat saaneet neuvon seurata Yellow Brick Roadia löytääkseen Ozin Velhon, vain huomatakseen, että heillä olikin jo kaikki mitä he olivat etsineet. Tie johtaa Emerald Cityyn Ozin maahan, jota on usein pidetty vertauskuvana "tielle, joka johtaa elämän fantasioihin" tai "tielle, joka johtaa elämän vastauksiin." Sanoitukset kuvaavat halua palata yksinkertaisempaan elämään sen jälkeen, kun kertoja on luullut elävänsä hyvää elämää mutta oivaltaakin olleensa vain kuin lemmikki rikkaalle seurapiirirakastajalleen.
Goodenoughsaaren taistelu

Goodenoughsaaren taistelu (tunnetaan myös nimellä Operaatio Drake) oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja japanilaisten välinen taistelu Goodenoughsaaresta Uudessa-Guineassa. Japanilaiset olivat aiemmin miehittäneet saaren 24. elokuuta 1942 Milnenlahden taistelun aikana. Goodenoughsaaren taistelu alkoi liittoutuneiden hyökätessä saarelle 22. lokakuuta 1942, kun australialaiset hävittäjät HMAS Stuart ja HMAS Arunta kuljettivat saarelle australialaisia 2.-12. jalkaväkidivisioonan joukkoja. Joukot laskeutuivat Mud Baylle ja Taleba Baylle aikeenaan piirittää japanilaiset joukot. Lyhyiden mutta raskaiden taistelujen jälkeen japanilaiset joukot vetäytyivät läheiselle Fergussonsaarelle, josta japanilainen risteilijä Tenryū evakuoi miehet Rabauliin. Taistelun jälkeen liittoutuneiden joukot ottivat saaren haltuunsa ja rakensivat sinne lentokentän ja sairaalan. Saarta käytettiin myöhemmin hyödyksi tulevissa liittoutuneiden operaatioissa sodan aikana.
Goodenoughsaaren kartta, jossa näytetään sodanaikaiset tukikohdat.
James Woods

| James Woods |
| --- | --- |
 James Woods vuonna 1995.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Howard Woods
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1947 (ikä 77) Vernal, Utah, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
James Howard Woods (s. 18. huhtikuuta 1947 Vernal, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Woods on ollut kahdesti Oscar-ehdokkaana: elokuvista Salvador (1986) ja Ghosts of Mississippi (1996). Hän on voittanut Emmy-palkinnon elokuvista Promise ja My Name Is Bill W.
Elämä ja ura

Woods syntyi 18. huhtikuuta 1947 Vernalissa Utahissa. Hänellä on irlantilais-englantilais-saksalaiset sukujuuret. Hän opiskeli valtiotiedettä MIT:ssä, mutta jätti opinnot kesken ryhtyäkseen näyttelijäksi. Hänen ensimmäiset roolinsa olivat New Yorkin näyttämöllä. Woodsin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli elokuvassa The Visitors (1972). Hän näytteli 1970-luvulla myös useissa televisiosarjoissa, televisioelokuvissa ja minisarjoissa. 1980- ja 1990-luvuilla Woods esiintyi useissa elokuvissa ja sai niistä Oscar-ehdokkuuksia. Hän on menestynyt 2000-luvulla jälleen televisionäyttelijänä.
Woods on ollut kahdesti naimisissa. Hänet tunnetaan taitavana pokerinpelaajana, joka on osallistunut suuriin turnauksiin.
Filmografia

Parhaat vuotemme (1973)
Etäisyys (1975)
Enkelit (1977)
Polttouhrit (1978)
Poliisiauto 6-Z-4 ei vastaa (1979)
Silminnäkijä (1981)
Videodrome – tuhon ase (1983)
Suuri gangsterisota (1984)
Kaikki pelissä (1984)
Paholaisen silmät (1985)
Salvador (1986)
Cop – kyttä (1987)
Best Seller (1987)
The Boost (1988)
True Believer (1989)
Rankka keikka (1991)
Chaplin (1992)
Citizen Cohn (1992)
Suorat sanat (1992)
Simpsonit (TV-sarja, 1994)
Spesialisti (1994)
Naapurisota (1994)
Casino (1995)
Tappajan päiväkirja (1995)
Nixon (1995)
Ghosts of Mississippi (1996)
Herkules (äänirooli, 1997)
Another Day in Paradise (1997)
Ensimmäinen yhteys (1997)
John Carpenter's Vampires (1998)
Virgin Suicides (1999)
Kenraalin tytär (1999)
Minä päivänä tahansa (1999)
Final Fantasy: The Spirits Within (äänirooli, 2001)
Scary Movie 2 (2001)
Tehtävä – Pelastakaa kesäloma (äänirooli, 2001)
Riding in Cars with Boys (2001)
John Q (2002)
Stuart Little 2 (äänenä, 2002)
Kingdom Hearts (videopeli, äänirooli, 2002)
Race to Space (2002)
Northfork (2003)
Grand Theft Auto: San Andreas (videopeli, äänirooli, 2004 Mike Toreno)
Be Cool (2005)
Family Guy (äänirooli, 2005)
Kingdom Hearts II (videopeli, äänirooli, 2006)
The Fairly Odd Parents Movie (äänirooli, 2006)
End Game (2006)
Entourage (televisiosarja, 2006)
Shark (televisiosarja, 2006)
Surf’s up – tyrskyn ratsastajat (äänirooli, 2007)
Justice League: Crisis on Two Earths (äänirooli, 2010)
White House Down (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Woods Wikimedia Commonsissa
James Peace

James Peace kotonaan Wiesbadenissa Saksassa.
Kenneth James Peace (s. 28. syyskuuta 1963 Paisley) on skotlantilainen säveltäjä, konserttipianisti ja kuvataiteilija.
Ura

James Peace syntyi Paisleyssa Skotlannissa 28.9.1963. Hän vietti suurimman osan lapsuuttaan Helensburghissa, joka on merenrantakylä läntisessä Skotlannissa. Peacen suvussa on lukuisia taiteilijoita (esim. John McGhie), ja Peace on myös sukua Felix Burnsille, joka oli suosittu tanssimusiikin säveltäjä 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.
Peace aloitti pianonsoiton 8-vuotiaana ja esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti 14-vuotiaana, jolloin hän esitti Scott Joplinin musiikkia. Vuotta myöhemmin hän aloitti dumbartonilaisen St. Andrew's Churchin urkurina, ja 16-vuotiaana hänen sallittiin aloittaa viralliset opinnot Skotlannin  kuninkaallisessa musiikki -ja draama-akatemiassa (eng. Royal Scottish Academy of Music and Drama, nyk. Royal Conservatoire of Scotland) oppilaitoksen siihen asti nuorimpana kokopäiväisenä opiskelijana.
Peace valmistui kandidaatiksi Glasgow'n yliopistosta vuonna 1983 pääaineenaan pianonsoiton opetus ja esiintyminen. Seuraavana vuonna hänelle myönnettiin esiintymisen diplomi hänen soitettuaan Mendelssohnin pianokonserton nro.1 yhdessä akatemian orkesterin kanssa.
Opiskelujensa jälkeen Peace toimi suosittuna freelancer-pianistina. Hänen ensimmäinen pianokonserttinsa Skotlannissa pidettiin Musselburghissa ja sen järjesti skotlantilais-suomalainen seura (eng. Scottish Finnish Society). Peace asui Edinburghissa vuodet 1998 - 1991.
Vuonna 1991 Peace muutti Saksaan, Bad Nauheimiin. Vuodesta 1998 lähtien hän on perehtynyt tangomusiikkiin ja julkaissut myös albumin Tango escocés (Skotlantilainen tango), johon on koottu hänen tangon inspiroimia sävellyksiään. Vuonna 2002 Peace hyväksyttiin Victoria College of Musicin jäseneksi (eng. fellow). Vuoden 2002 syyskuussa Peace esiintyi ympäri Pohjois-Saksaa ja saman vuoden loka-marraskuussa kiertue vei hänet Kaukoitään. Hänen sävellyksensä Tango XVII sai ensiesityksensä Hongkongissa tällä kiertueella. Tokiossa Peacelle myönnettiin International Piano Duo Association -järjestön juhlamitali.
Vuonna 2008 Peace hyväksyttiin London College of Musicin jäseneksi (eng. fellow) tunnustuksena työstään tangomusiikin  parissa. Samana vuonna hänelle myönnettiin pariisilaisen Académie de Lutècen kultamitali.
Vuonna 2014 Peace piti konserttikiertueen Suomessa esiintyen Turussa, Tampereella, Lahdessa sekä Helsingissä, jossa hän esitti ensimmäistä kertaa sävellyksensä Tango XXIV.
Lisäksi hän esiintyi seuraavissa pääkaupungeissa Euroopassa: Amsterdam, Ateena, Berliini, Bryssel, Lissabon, Lontoo, Madrid, Oslo, Reykjavík ja Wien.
Peace asui lyhyen aikaa Edinburghissa mutta muutti takaisin Saksaan, Wiesbadeniin, helmikuussa 2010. Uusi ympäristö inspiroi häntä luomaan sävellyksistään myös lyhytelokuvia. Hänen töihinsä kuuluu muun muassa dokumenttielokuva K. James Peace in Wiesbaden.
Teoksia

Vesiputous op.3, huilulle ja pianolle
Idyll op.4, englanti torville
Aubade op.9, englanti torville ja jousiorkesterille
Lento Lacrimoso op.10, sellolle ja pianolle
Unohtuneet lehdet, op.12, sellolle j orkesterille
Sonaatti op.16, oboelle ja pianolle
Balladi op.18, orkesterille
Juhlamarssi nro 1, op.19, uruille ja orkesterille
Juhlamarssi nro 2, op.24, orkesterille
Syksyn kulta op.25, klarinetille ja jousikvartetille
Ikuisuuden laulu op.32, soolosopraanolle ja orkesterille
24 Tangoja soolopianolle
Palkintoja

Agnes Millar sävellyskilpailu, Glasgow, vuonna 1983 (1. palkinto)
Harmony and Counterpoint III (RSAMD) sävellyskilpailu, vuonna 1983 (1. palkinto)
Dunbartonshire E.I.S. sävellyskilpailu, vuonna 1984 (1. palkinto)
Sibelius Essay sävellyskilpailu, vuonna 1985 (1. palkinto)
TIM Kansainvälinen sävellyskilpailu, Rooma, vuonna 2000 (kunnia todistus)
IBLA-säätiö, New York, vuonna 2002 (kunnia todistus)
Kansainvälinen pianoduo-yhdistys, Tokio, vuonna 2002 (kunniamitali)
Internationale Acadèmie de Lutèce, Pariisi, vuonna 2008 (kultamitali)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lento Lacrimoso
Autumn Gold
Souvenir de Buenos Aires
The Waterfall
"Japanese Dream"
Danso Cubano
Tango Milonga
Habanera
Tango estudio
Tango I
Tango II
Tango III
Tango de la Soledad
Tango XVII
Tango XX
Tango XXI
Tango XXII
Tango XXIV
James Peace - Idylls Op.4b
Gennaro Pasca

Gennaro Pasca (23. tammikuuta 1778 Napoli – 2. lokakuuta 1855) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Boianon piispaksi 4. kesäkuuta 1819 ja Nolan piispaksi 23. kesäkuuta 1828. Jälkimmäisessä virassa hän toimi, kunnes erosi tehtävistään mahdollisesti kuolinvuonnaan.
Jesus Was a Capricorn

| Jesus Was a Capricorn Kris Kristofferson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Monument Recording Studio, Quadraphonic Sound Studios
 Julkaistu: marraskuu 1972
 Tuottaja(t): Fred Foster, Dennis Linde
 Tyylilaji: country
 Kesto: 31.21
 Levymerkki: Monument (KZ 31909)
Kris Kristoffersonin muut julkaisut
| Border Lord 1972 | Jesus Was a Capricorn 1972 | Full Moon 1973 |
Jesus Was a Capricorn on yhdysvaltalaisen country-muusikko laulaja-lauluntekijä Kris Kristoffersonin neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1972.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Kris Kristoffersonin, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Jesus Was a Capricorn (Owed to John Prine) – 2.28
Nobody Wins – 3.06
It Sure Was (Love) – 2.51
Enough for You – 3.05
Help Me – 3.22 (säv. Larry Gatlin)
Kappaleet > B-puoli

Jesse Younger – 2.40
Give It Time to Be Tender – 3.08 (säv. Kristofferson, Donnie Fritts)
Out of Mind, Out of Sight – 2.58 (säv. Kristofferson, Stephen Bruton)
Sugar Man – 3.59
Why Me – 3.26
Kokoonpano

Kris Kristofferson – laulu, kitara
Andy Newmark – rummut
Kenny Buttrey – rummut
kitarat – Chip Young, Dennis Linde, Fred Carter Jr., Grady Martin, Jerry Shook, James Colvard, John Buck Wilkin, John L Christopher Jr., Mac Gayden, Stephen Bruton
Norbert Putnam – basso
Tommy Cogbill – basso
Josh "Uncle Josh" Graves – slide dobro
Weldon Myrick – steel-kitara
kosketinsoittimet – Bobby Emmons, Bobby Wood, David Briggs, Dr. John Harris, Mike Utley
jouset – Brenton Banks, Byron T Bach, Carl Gorodetzky, David Darling, George Binkley III, Lillian Hunt, Sheldon Kurland, Steven Smith
taustalaulu – Alan Rush, Benny Whitehead, Billy Swan, Joint Venture, Larry Gatlin, Randy Cullers, Rita Coolidge, The Bergenaires, The Jordanaires
Arvostelut

Allmusic: