Geografika
Historia > Teoksen synty

Strabon eli noin vuosina 64/63 eaa. – 25 jaa. Hän oli kotoisin Amaseiasta Vähästä-Aasiasta ja opiskeli Nysassa. Vuodesta 44 eaa. hän kävi useita kertoja Roomassa. Hän asui pitkään myös Egyptin Aleksandriassa, jossa hän opiskeli matematiikkaa, tähtitiedettä ja historiaa. Hän matkusteli muutoinkin paljon ympäri antiikin maailmaa, ja tutustui ainakin Italiaan, Kreikkaan, Vähään-Aasiaan, Pontoksen eli Mustanmeren alueeseen sekä Egyptiin ja Aithiopiaan.
Strabonin maantieteen alan teos Geografika on hänen tärkein ja ainoa säilynyt teoksensa. Se on jatkoa hänen kirjoittamalleen laajalle historiateokselle Historika hypomnemata, joka ei ole säilynyt nykyaikaan. Geografikan arvellaan syntyneen historiateosta varten koostetusta aineistosta. Näin Strabon, joka tunnetaan ennen kaikkea maantieteilijänä, olisi ollut ennemmin historioitsija, josta tuli tämän seurauksena myös maanteteilijä.
Geografikan ajoituksesta ja kirjoituspaikasta on ollut tutkijoiden parissa paljon erimielisyyttä. Aiemmin Strabonin katsottiin usein kirjoittaneen teoksensa Roomassa paikallisten ystäviensä pyynnöstä noin vuonna 18 jaa. Nykyisin hänen katsotaan sen sijaan koonneen teoksensa aineiston Roomassa ja Aleksandriassa, mutta kirjoittaneen sen synnyinkaupungissaan Amaseiassa Vähän-Aasian kreikkalaiselle yleisölle noin vuonna 7 eaa. Tämän katsotaan selittävän sitä, että teoksessa on virheitä ja puutteita tuon ajan Rooman kaupungin asioiden suhteen. Se selittäisi myös sen, etteivät roomalaiset, kuten Plinius vanhempi, vaikuta tunteneen teosta, vaikka se oli hyvin tunnettu idässä ja esimerkiksi Josephus lainaa sitä. Lisäksi se sopii paremmin Strabonin ajoituksen kanssa: jos teos olisi syntynyt vasta vuonna 18 jaa., Strabon olisi ollut sitä kirjoittaessaan jo varsin vanha.
Teoksen ajoitus voidaan päätellä siitä, ettei Strabon juurikaan mainitse Augustuksen elämän tapahtumia enää vuoden 6 eaa. jälkeen, ja vaikka hän mainitsee Tiberiuksen, tuolloinkin kyseessä ovat pääasiassa tapahtumat, jotka ajoittuvat Julius Caesarin kuolemaa seuranneiden sisällissotien aikaan tai vuosien 31–7 eaa. väliselle ajalle. Koska Strabon ylistää Augustusta ja Tiberiusta aina kun se on mahdollista, tällaiset puutteet tuskin olisivat mahdollisia, jos teos olisi kirjoitettu vasta 18 jaa. Strabon kuitenkin muokkasi teosta myöhemmin juuri vuonna 18 jaa., ja tästä ovat peräisin teoksessa olevat maininnat vuosien 7 eaa. ja 18 jaa. väliseltä ajalta, kuten Tiberiuksen myötämielinen suhtautuminen maanjäristyksessä kärsineitä Vähän-Aasian kaupunkeja kohtaan, Zenonin kruunaus Armenia majorin kuninkaaksi (18 jaa.), Varuksen tappio ja Germanicuksen triumfi. Jotkut teoksen osat, kuten senaatin hallussa olleiden Rooman provinssien luettelo, olivat alun perin jo varhaisemmalta ajalta, noin 22–11 eaa.
Monet Strabonin maantieteen alan tiedoista perustuvat hänen omiin matkoihinsa ja havaintoihinsa. Geografikan toisessa kirjassa hän sanoo kuvaavansa osaksi maita ja meriä, joilla on matkannut itse, ja osaksi sitä, mistä on saanut tietoja suullisesti tai kirjallisesti. Itä-länsisuunnassa hän oli matkannut Armeniasta Etrurian rannikon pohjoispäähän, ja pohjois-eteläsuunnassa Mustaltamereltä Aithiopian rajoille. Hän arveli itse, ettei maantieteestä kirjoittaneiden joukossa ollut toista yhtä laajalti matkustanutta, sillä ne, jotka olivat olleet kauempana jossakin suunnassa, eivät olleet käyneet yhtä kaukana toisessa suunnassa. Strabon mainitsee suoraan käyneensä edellä mainittujen lisäksi muun muassa seuraavissa paikoissa: Egypti, Korintti, Gyaros, Populonia, Kappadokian Komana, Efesos, Mylasa, Amaseia, Nysa ja Fryygian Hierapolis. Strabonin kuvauksista vaikuttaisi näkyvän se, perustuivatko hänen tietonsa omiin havaintoihin vai kirjoihin: omiin havaintoihin perustuvat ovat laajempia ja yksityiskohtaisempia, kirjoihin perustuvat suppeita.
Strabon vaikuttaa nähneen vain vähän Hellasta eli varsinaista Kreikkaa: hän oli käynyt ainoastaan Korintissa, Argoksessa, Ateenassa ja Megarassa ja näiden paikkojen lähiseudulla. Hän ei nähnyt Peloponnesosta sen enempää kuin näki matkallaan Argokseen, eikä esimerkiksi tiennyt, että Mykenen rauniot olivat edelleen olemassa. Todennäköisesti Strabon matkusti Kreikan läpi vain matkallaan Brundisiumiin, jonka kautta oletettavimmin kulki Roomaan. Etrurian Populonia ja Luna olivat pohjoisimmat paikat Italiassa, joissa hän kävi. Hän sai todennäköisesti Alppien tuonpuolista aluetta, Galliaa, Germaniaa ja Britanniaa sekä todennäköisesti myös Hispaniaa koskevat tietonsa ollessaan Roomassa. Egyptissä käydessään hän viipyi jonkun aikaa Aleksandriassa, ja matkusti Niiliä pitkin etelään aina Egyptin etelärajalle Syeneen ja Filaihin saakka.
Geografika oli kirjoitettu ennemmin virkamiesten käyttöön kuin opiskelijoille tai laajalle yleisölle. Strabon sanoo itse, että teos oli suunnattu niille, joilla oli tarpeellinen koulutus ja erityisesti niille, jotka toimivat ylemmässä hallinnossa: sen tarkoituksena oli tarjota tällaiselle yleisölle ne historialliset ja maantieteelliset tiedot, joita ilman poliittiseen toimintaan osallistuminen ei ollut mahdollista. Tämän vuoksi hänen teoksensa ei tarjoa kovin yksityiskohtaisia kuvauksia, lukuun ottamatta kohteet, jotka olivat erityisen merkittäviä, eikä se myöskään rajoitu luonnonmaantieteeseen: se kuvaa myös merkittävät poliittiset tapahtumat, joissa kukin maa oli ollut osallisena, tärkeimmät kaupungit ja niissä vaikuttaneet merkkihenkilöt, sekä eri alueiden luonnontuotteita; lyhyesti sanottuna sen, mikä kussakin maassa oli luonteenomaisinta ja mielenkiintoisinta.
Yleisesti Strabon seuraa teoksessaan Eratosthenestä, ja tämän teos muodostaa selvästi pohjan Geografikalle. Geografikaa ei voida kuitenkaan nähdä pelkkänä Eratostheneen teoksen uutena laitoksena. Stabon tutki, korjasi ja laajensi sen aineistoa huomattavasti, sillä maantieteestä kirjoittaneelle käytettävissä ollut aineisto oli lisääntynyt huomattavasti Eratostheneen ajoista, ja lisää kuvauksia eri maiden maantieteestä, politiikasta ja historiasta. Matematiikassa teos on merkittävä lähde Eratostheneen, Hipparkhoksen ja Poseidonioksen ajatuksiin.