stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Khimaira

| Khimaira |
| --- | --- |
 Khimaira, etruskien pronssiveistos.
Ominaisuudet
Nimen etymologia:  m.kreik. Χίμαιρα 'kuttu'
Status:  Kuollut
Tuntomerkit:  Leijonan pää ja vartalo, käärme häntänä ja vuohen lisäpää.
Asuinpaikka:  Kreikkalainen Lycian kaupunki, joka nykypäivänä on osa Turkkia.
Kuolinsyy:  Kuoli Bellerofonin tappamana
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  Homeroksen Ilias
Suhteet
Vanhemmat:  Ekhidna (äiti) Tyfon (isä)
Sisarukset:  Kerberos Orthos Lernan Hydra Nemean leijona Sfinksi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Khimaira (m.kreik. Χίμαιρα 'kuttu', lat. Chimaera) oli kreikkalaisessa mytologiassa Lyykiassa riehunut tulta syöksevä taruhirviö, jolla oli leijonan pää, vuohen ruumis ja häntänä käärme tai skorpionin pyrstö. Homeroksen mukaan Khimaira oli leijonan, vuohen ja käärmeen sekasikiö. Taiteessa sille kuvataan yleensä myös vuohen pää. Joskus sillä on lohikäärmeen ruumiinosia (esimerkiksi pää ja siivet).
Kreikan taruston mukaan Khimairan surmasi Korintin kuninkaan Glaukoksen poika Bellerofon. Bellerofon kierteli Khimairaa hevosellaan Pegasoksella lentäen ja ampui hirviöön nuoliaan. Kun hirviö ei kuollut, Bellerofon kiinnitti lyijykimpaleen keihäänsä kärkeen ja työnsi sen Khimairan suuhun. Khimairan syöksemä tuli sulatti kimpaleen ja sula lyijy valui Khimairan vatsaan ja tappoi sen. Muistoksi hirviöstä jäi niin sanottu palava kivi, joka sijaitsee nykyisessä Turkissa Olymposvuoren alarinteillä olevassa Cirali-nimisessä kylässä. Bellerofonista tuli lohikäärmeen surmaajien esikristillinen prototyyppi voiton johdosta.
Khimaira oli naaraspuolinen käärmevaimo Ekhidnan ja Manalan hirviö Tyfonin jälkeläinen. Yksi Khimairan veljistä oli manalan kolmipäinen hirviökoira Kerberos. Khimairasta on johdettu muun muassa sana kimeeri, joka tarkoittaa eri eläinlajeista yhdistettyä eliötä.
Khimairoita käytetään myös koristehahmoina arkkitehtuurissa.
Khimairoita

Khimaira Apuliasta, n. 350–340 eaa.
Luultavasti korvakoru, jossa Pegasoksen ja Khimairan kuvia, kultaa, 300 eaa.
Rooman paaviaasi. Uskonpuhdistuksen ajan karikatyyri.
Wolpertinger (Crisensus bavaricus), Albrecht Dürerin mukaelma.
Uzari

| Juri Naurotski |
| --- | --- |
 Uzari vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1991 (ikä 33) Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Uzari
Aktiivisena:  2011-
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juri Naurotski (valkoven. Юрый Наўроцкі, tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Uzari; s. 11. toukokuuta 1991 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen laulaja-lauluntekijä. Hän edusti yhdessä viulisti Maimunan kanssa Valko-Venäjää vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä kappaleella Time.
Vuonna 2011 hän sijoittui New Wave -kilpailunselvennä yhdenneksitoista 318 pisteellään.
Navrotski on osallistunut Valko-Venäjän euroviisukarsintaan kolmesti. Vuonna 2012 hän oli viides ja vuonna 2013 kahdeksas. Hän oli myös yksi Valko-Venäjän vuoden 2011 euroviisuedustajan Anastasija Vinnikavan taustalaulajista.
Navrotski sävelsi myös Valko-Venäjän kappaleen vuoden 2014 lasten Eurovision laulukilpailuun. Kappaleen nimi oli Sokal, ja sen esitti Nadežda Misjakova.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Kauluspekari

| Kauluspekari |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Pekarit Tayassuidae
Suku::  Pecari
Laji::  tajacu
Kaksiosainen nimi
 Pecari tajacu  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Kauluspekari Wikispeciesissä   Kauluspekari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kauluspekari (Pecari tajacu) on pekarien heimoon kuuluva amerikkalainen sorkkaeläin.
Ulkonäkö

Kauluspekarin säkäkorkeus on noin 50 cm ja paino 14–35 kiloa. Pituutta eläimelle kertyy parhaimmillaan metri, jonka lisäksi häntää 2–6 cm. Kauluspekarin karkea karva on tummanharmaa lukuun ottamatta kaulan ympärillä olevaa valkoista rengasta, josta laji on saanut nimensä. Eläimen paino on kahden varpaan varassa; lisäksi takajaloissa on kolmannen varpaan surkastuma.
Elintavat

Kauluspekari on yöaktiivinen, reviiriään puolustava laumaeläin. Se on pääasiassa kasvinsyöjä, mutta syö myös selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia. Kauluspekari on vankeudessa elänyt 24-vuotiaaksi ja luonnossa 16 vuotta. Pahnueen koko on tavallisesti kaksi tai kolme. Tiineysaika 4–5 kuukautta ja porsaiden vieroitus tapahtuu 7–10 viikon ikäisinä. Sukukypsyyden saavuttaa ensin naaras 9 kuukauden iässä ja uros kaksi kuukautta myöhemmin.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kauluspekaria esiintyy laajalla alueella Yhdysvaltain eteläosista (Arizona, Texas ja New Mexico) Keski-Amerikan kautta Etelä-Amerikkaan Argentiinan pohjoisosiin asti. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kauluspekari on hyvin sopeutuva laji, ja se voi elää monenlaisissa ympäristöissä trooppisista sademetsistä puoliaavikoille ja kuiviin kaktuspensaikoihin.
Visayanpartasika

| Visayanpartasika |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Siat Suidae
Suku::  Siat Sus
Laji::  cebifrons
Kaksiosainen nimi
 Sus cebifrons  Heude, 1888 

Katso myös
   Visayanpartasika Wikispeciesissä   Visayanpartasika Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Visayanpartasikalähde? eli cebunsika (Sus cebifrons) on äärimmäisen uhanalainen sikojen heimoon kuuluva sorkkaeläin.
Ulkonäkö ja koko

Visayanpartasian säkäkorkeus on noin puoli metriä, vartalon pituus vajaan metrin ja painoa 40–80 kg. Koiras on huomattavasti suurempi kuin naaras. Yleisväri on tummanharmaa. Koko vartalo on jäykän mutta harvan karvan peitossa. Poikasilla ja naarailla tämä karva on mustaa, mutta aikuiset koiraat harmaantuvat, ja niiden hartioissa karva voi olla aivan valkoistakin.
Levinneisyys

Visayanpartasikaa tavataan vain Filippiineillä, Visayasin alueella. Cebun saarella elänyt nimialalaji Sus cebifrons cebifrons on jo kuollut sukupuuttoon.
Sus cebifrons aldatzen, Pariisi.
Anafonítrian luostari

| Panagía Anafonítrian luostari Μονή Παναγίας Αναφωνήτριας |
| --- | --- |
 Panagía Anafonítrian luostarin kirkko.
Sijainti:  Anafonítria, Zákynthos, Jooniansaaret, Kreikka
Koordinaatit:  37°50′40″N, 20°38′42″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Zákynthoksen ja Strofadien hiippakunta
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustettu:  1400-luku
Asukkaita:  0
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Panagía (Neitsyt Maria) Anafonítrian luostari (kreik. Μονή Παναγίας Αναφωνήτριας, Moní Panagías Anafonítrias, myös Μονή Θεοτόκου Αναφωνήτριας, Moní Theotókou Anafonítrias) on ortodoksinen luostari Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä luostarista nimensä saanutta Anafonítrian kylää. Luostari on munkkiluostari ja omistettu Neitsyt Marialle.
Luostarin kellotorni.
Anafonítrian luostari perustettiin 1400-luvun puolivälissä. Perustamislegendan mukaan se perustettiin paikalle, josta löydettiin luolasta Neitsyt Marian ikoni, joka tuli sinne Konstantinopolista vuonna 1453. Ikoni palasi ihmeellisellä tavalla luolaan aina jos se siirrettiin, mikä loppui vasta kun sille rakennettiin kirkko. Zákynthoksen suojeluspyhä Pyhä Dionysios toimi luostarin igumenina 1500-luvulla. Nykyisin luostarissa ei ole asukkaita.
Luostarissa on kolmilaivainen pääkirkko (katholikon), jonka ympärillä on muita rakennuksia. Luostarin holvatun sisäänkäynnin yhteydessä on puolustus- ja kellotorni. Kirkossa on seinämaalauksia luostarin perustamisen ajalta.
Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta ja ensimmäisenä sunnuntaina 24. elokuuta jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panagía Anafonítrian luostari Wikimedia Commonsissa
Megan Rapinoe

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Megan Anna Rapinoe
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1985
Syntymäpaikka: Redding, Kalifornia, Yhdysvallat
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 170 cm
Seura
Seura:  Seattle Reign FC
Pelinumero: 15
Junioriseurat
2002–2005:  Elk Grove Pride
2005–2008:  Portlandin yliopisto
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 |  Chicago Red Stars | 38 | (3) |
| 2011 |  Philadelphia Independence | 4 | (1) |
| 2011 |  magicJack | 10 | (3) |
| 2011 |  Sydney FC | 2 | (1) |
| 2012 |  Seattle Sounders | 2 | (0) |
| 2013–2014 |  Olympique Lyon | 28 | (8) |
| 2013–2023 |  Seattle Reign | 21 | (9) |
Maajoukkue
| 2003–2005 |  Yhdysvallat U20 | 21 | (9) |
| 2006– |  Yhdysvallat | 152 | (44) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. kesäkuuta 2019.
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | Jalkapallo |  |
| MM-kisat  | MM-kisat  | MM-kisat  |  |
|  Kultaa | Kanada 2015 | Jalkapallo |  |
|  Kultaa | Ranska 2019 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Saksa 2011 | Jalkapallo |  |
Megan Anna Rapinoe (s. 5. heinäkuuta 1985 Redding, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa Seattle Reign FC:tä. Pelipaikaltaan Rapinoe on laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueeseen, jossa hän on heinäkuusta 2006 alkaen pelannut 158 maaottelua ja tehnyt 50 maalia. Hänet valittiin vuonna 2019 Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n vuoden parhaaksi naisjalkapalloilijaksi.
Ura > Seurajoukkueura

Rapinoe aloitti ammattilaisuransa Chicago Red Starsissa, jossa hän vuosina 2009–2010 pelasi 38 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Vuonna 2011 Rapinoe edusti kolmea seuraa, kotimaansa Philadelphia Independenceä ja MagicJackia sekä australialaista Sydney FC:tä. Vuonna 2012 hän pelasi Seattle Soundersissa kaksi ottelua.lähde?
Tammikuussa 2013 Rapinoe siirtyi Ranskan Division 1 Fémininen Olympique Lyoniin, jossa hän debytoi naisten mestarien liigassa ja pääsi seuran kanssa kaudella 2012–2013 finaaliin. Hän siirtyi vuonna 2013 kotimaansa pääsarjan Seattle Reigniin, josta hän kuitenkin palasi kaudeksi 2013–2014 Lyoniin. Tammikuussa 2014 Rapinoe siirtyi pysyvästi takaisin Seattle Reign FC:n riveihin.lähde? Hän päätti pelaajauransa syksyllä 2023 NWSL:n tappiolliseen loppuotteluun.
Ura > Maajoukkueura

Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaissa edustanut ja ikäluokan MM-pronssia vuonna 2004 saavuttanut Rapinoe debytoi Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006. Rapinoe kuului Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2011 MM-kilpailuissa, joissa hän teki yhden maalin ja Yhdysvallat saavutti hopeaa. Seuraavana vuonna Rapinoe oli mukana kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän pelasi jokaisessa kuudessa ottelussa ja teki kolme maalia, muun muassa suoraan kulmapotkusta Kanadaa vastaan, ja saavutti olympiakultaa.
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Rapinoe voitti maailmanmestaruuden. Hän pelasi kaikissa Yhdysvaltain otteluissa lukuun ottamatta puolivälierää, josta hän joutui varoitustilin täytyttyä olemaan poissa, ja teki kaksi maalia alkulohko-ottelussa Australiaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Rapinoe teki kuusi maalia ja voitti turnauksen parhaan pelaajan, parhaan maalintekijän palkinnon ja voitti kultaa. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Yksityiselämä

Heinäkuussa 2012 Rapinoe kertoi julkisesti olevansa lesbo. Hän seurusteli vuosina 2009–2013 Australian entisen maajoukkuepelaajan Sarah Walshin kanssa. Vuodesta 2013 hän tapaili muusikko Sera Cahoonea. Vuodesta 2017 Rapinoe on seurustellut amerikkalaisen koripallotähden Sue Birdin kanssa.
Rapinoe on kirjoittanut yhdessä Emma Brockesin kanssa omaelämäkerran Yksi elämä, joka julkaistiin suomeksi vuonna 2021.
Saavutukset

Yhdysvallat
Kesäolympialaiset
Kultaa (2012)
Pronssia (2020)
MM-kilpailut
Kultaa (2015)
Kultaa (2019)
Hopeaa (2011)
Teokset

Emma Brockes ja Megan Rapinoe: Yksi elämä : Megan Rapinoen tarina.  (One Life)  Suomentanut Tero Valkonen. WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-45663-7
Toijalan teloitukset 1918

Toijalan teloitukset 1918 olivat Suomen sisällissodan yhteydessä Toijalassa ja sen lähikunnissa toimeenpantuja vankeihin ja siviiliväestöön kohdistuneita terroriteloituksia.
Tapahtumat > Punainen terrori

Punaiset joukot surmasivat alueella noin 100 valkoisen kaartin jäsentä, porvaria, virkamiestä ja koululaista. Osa teloitetuista oli tuotu Toijalaan ammuttaviksi lähikunnista kuten Iittalasta, Kalvolasta, Kylmäkoskelta, Vanajalta ja Akaasta. Punaisen terrorin uhreista tunnetuin oli 15. huhtikuuta murhattu Urjalan Honkolan kartanosta hovioikeuden asessori Elis Chambell Nikolai Furuhjelm.
Tutkija Marko Tikka käyttää teloitusten  johdosta tapahtumista termiä "Toijalan punainen terrorikeskus".
Kuolemantuomioita jakaneeseen punaisten esikuntaan kuuluivat ainakin suutari Kalle Tanner, räätäli Juho Vuori, työmies H. F. Forsell, työtön 21-vuotias entinen sotilas Valdemar Niemenström ja Kylmäkosken rykmentin päällikkö Otto Lax. Toijalan lentävän osaston päällikkönä Vuori ammuttiin kenttäoikeuden istuessa pian vangitsemisen jälkeen. Kaikki heidät ammuttiin sodan jälkeen.lähde?
Tapahtumat > Valkoisten kostotoimet

Valkoiset joukot saivat Toijalan alueen punaisilta haltuunsa keväällä ja teloittivat paikkakunnalla 25. huhtikuuta ja 3. kesäkuuta välisenä aikana ainakin 122 ihmistä, nuorimpana 13-vuotias poika.
Five Nights at Freddy’s (pelisarja)

| Five Nights at Freddy's |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Scott Cawthon
Lajityyppi:  selviytymiskauhupeli
Alusta:  Android, iOS, Nintendo Switch, Playstation 4, Windows, Xbox One
Ensijulkaisu:  Five Nights at Freddy’s (2014)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Five Nights at Freddy's, lyhennettynä FNaF, on Scott Cawthonin kehittämä kauhupelisarja, joka koostuu yhteensä 10 pelistä. Sarjan ensimmäinen peli ilmestyi vuonna 2014 ja viimeisin osa, Five Nights at Freddy's: Into the Pit ilmestyi vuonna 2024.
Pelisarjaan perustuva elokuva julkaistiin 27. lokakuuta 2023 ja sen jatko-osa julkaistaan 5. joulukuuta 2025.
Hahmot

Mike Schimdt alias Michael Afton on ravintolan yövartija. Hän saa potkut seitsemäntenä yönä animatronic-hahmojen tietokannan muuttamisen takia. Lisäksi hän on William Aftonin vanhin lapsi joka esiintyy ensimmäisessä ja kolmannessa osassa yövartijana ja neljännessä pelissä itkevän lapsen isoveljenä ja viidennessä pelissä robottien huoltomiehenä.
Jeremy Fitzgerald on toisen pelin päähenkilö. Jeremy työskentelee kesätöissä Freddy Fazbear's Pizzerian yövartijana kuuden yön ajan ennen siirtymistään päivätyöhön vahtimaan lapsen syntymäpäiväjuhlia ennen ravintolan sulkemista. On teorisoitu,että hän on The Bite Of 87:nin uhri.
Phone Guy (suom. Puhelinmies) on henkilö, joka esiintyy kolmessa ensimmäisessä pelissä. Hän kertoo yövartijalle työpaikasta ja tehtävästä. Hän kuolee ensimmäisessä pelissä, jonka voi kuulla neljännen yön puhelinsoitosta.
William Afton tai Purple Guy (suom. Violettimies) on ravintolan entinen työntekijä ja sarjamurhaaja. Hän on vastuussa The Missing Children Incident -onnettomuudesta, jossa viisi lasta murhattiin ja ruumiita ei koskaan löytynyt. Hän on Hän on Freddy Fazbear's Pizzerian toinen omistajista. Hän kuoli ensimmäisen pelin paikassa Springtrap-nimisen robotin sisään, kun kuolleiden lasten henget ahdistivat hänet nurkkaan.
Fritz Smith on toisessa pelissä esiintyvä hahmo, joka oli seitsemännen yön yövartijana. Hän sai potkut robottimaskottien sormeilusta ja epäsiisteydestä. Työnantaja kuitenkin kertoi kirjessään onnittelut, miten Fritz selvityi hyvin ensimmäiseksi yöksi.
Itkevä lapsi (engl. C.C) on Five Nights at Freddy's 4:ssä esiintyvä William Aftonin nuorin tai toiseksi nuorin poika, joka itkee koko ajan ja kuolee, kun Fredbear-robotti murskaa toimintahäiriön johdosta hänen päänsä hänen veljensä ja hänen kavereidensa "hauskan" pilan takia (paremmin tunnettu The Bite of 83:na). Hänen nimeään on teorisoitu paljon. Mahdollisia nimiä ovat Chris, Evan ja David/Dave, joka tulee esille Survival Logbookissa.lähde?
Elizabeth afton on William Aftonin nuorin tai toisiksi nuorin tytär, joka kuolee Circus Baby -nimisen animatronicin kaapatessa hänet sisällensä ja murskaten hänet. Hänen sielunsa riivaa Circus Baby animatronicia.
Henry Emily on Freddy Fazbear's Pizzerian toinen omistajista. Hänellä on tytär, Charlotte ”Charlie” Emily. FNaF 6/Pizzeria Simulaattorin lopussa, hän sytyttää koko paikan tuleen tarkoituksenaan vapauttaa kaikki lasten sielut samalla murhaten itsensä.
Charlotte ”Charlie” Emily on Henry Emilyn tytär joka kuoli Freddy Fazbear's Pizzerian ulkopuolelle William Aftonin murhaamana. Yleisenä teoriana on pidetty sitä, että hänen sielunsa riivaisi The Puppet -animatronicia.lähde?
Animatronicit

Animatronicit, eli robottimaskotit, ovat Five Nights at Freddy's -pelisarjan päävihollisia.
Ensimmäisen pelin viisi animatronicia ovat Freddy Fazbear, Bonnie the Bunny, Chica the Chicken, Foxy the Pirate Fox sekä Golden Freddy (tai Fredbear).
Toisessa pelissä esiintyvät kaikki edellämainittujen "Withered" versiot (lisää lopussa) sekä Toy Freddy, Toy Bonnie, Toy Chica, Mangle, Balloon Boy ja Marionette (tai The Puppet) sekä hallusinaatiot Shadow Freddy, Shadow Bonnie, Balloon Girl (tai JJ), Withered Freddy, Withered Bonnie, Withered Chica, Withered Foxy ja Withered Golden Freddy.
Kolmannessa pelissä on vain yksi oikea animatronic, Springtrap. Springtrapin lisäksi on kuusi muuta "phantom-animatronicia", jotka eivät voi tappaa pelaajaa, mutta voivat aiheutta järjestelmävikoja: Phantom Freddy, Phantom Chica, Phantom Foxy, Phantom Mangle, Phantom BB, ja Phantom Puppet.
Neljännessä pelissä esiintyy yhteensä seitsemän "nightmare-animatronicia", jotka ovat painajaismaisia versioita alkuperäisistä animatroniceista. Ne ovat Nightmare Freddy, Nightmare Bonnie, Nightmare Chica, Nightmare Foxy sekä Plushtrap, Nightmare Fredbear ja Nightmare. Lisäksi Halloween-päivityksessä lisättiin uusia nightmare-animatroniceja: Nightmarionne, Nightmare Mangle, Nightmare Balloon Boy, Jack-o-Bonnie ja Jack-o-Chica.
Viidennessä pelissä yhteensä kaksitoista animatronicia: Circus Baby, Ballora, Funtime Foxy, Funtime Freddy ja Ennard sekä Bidybab, Minireena, Bon Bon, Lolbit, Yenndo, Bonnet ja Electrobab.
Security Breachissa (12 peli?) on kuusi (viisi jos Sun ja Moon lasketaan samaksi)  animatronicia Glamrock Freddy, Glamrock Chica, Roxanne Wolf, Montgomery Gator, Sun ja Moon.
Security Breach Ruinissa on Security Breachin animatronicien "Ruin" versiot luukuun ottamatta Sun ja Moon, jotka muodostava yhdessä Eclipse nimisen animatronicin. Heidän lisäksi on hallusinaatio/virus nimeltä M.X.E.S.
Julkaisut > Pääsarja

Five Nights at Freddy’s (2014)
Five Nights at Freddy’s 2 (2014)
Five Nights at Freddy’s 3 (2015)
Five Nights at Freddy’s 4 (2015)
Five Nights at Freddy’s: Sister Location (2016)
Freddy Fazbear’s Pizzeria Simulator (2017)
Ultimate Custom Night (2018)
Five Nights at Freddy’s: Help Wanted (2019)
Five Nights at Freddy’s: Security Breach (2021)
Five Nights at Freddy’s: Help Wanted 2 (2023)
Five Nights at Freddy's: Secret of the Mimic (2025)
Julkaisut > Muut

FNaF World (2016)
Five Nights at Freddy’s: Special Delivery (2019)
Freddy in Space 2 (2019)
Five Nights at Freddy’s AR: Special Delivery (2020)
Security Breach: Fury’s Rage (2021)
Freddy in Space 3: Chica in Space (2023)
Five Nights at Freddy's: Into the Pit (2024)
Five Laps at Freddy's (2025)
Five Nights at Freddy's: Survival Crew (TBA)
Julkaisut > Filmografia

Five Nights at Freddy’s
Five Nights at Freddy’s 2
Julkaisut > Diskografia

Five Nights at Freddy’s (2014)
Elokuvan ääniraita (2023)
Arvid Genetz

”Arwi Jännes 55 w. ikäisenä”, Eva Ingmanin maalaama muotokuva vuodelta 1903.
Arvid Oskar Gustaf Genetz (kirjailijanimi Arvi Jännes; 1. heinäkuuta 1848 Impilahti – 3. toukokuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja kielentutkija sekä senaattori 1901–1905. Genetz julkaisi vain yhden runokokoelman, Muistoja ja toiveita (1889). Hänen tunnetuimmat runonsa ovat Herää Suomi, Karjala ja Väinölän lapset.
Henkilötietoja

Genetzin vanhemmat olivat kruununvouti Carl Johan Garbriel Genetz ja Laura Charlotta Ferrin. Säveltäjä Emil Genetz (1852–1930) oli hänen veljensä. Genetz oli vuodesta 1877 naimisissa Julia Eva Maria Arppen kanssa. Perheeseen syntyi kuusi lasta, pojat Juho, Arvi, Niilo ja Paavo sekä tyttäret Laura ja Helvi. Arvid Genetzin lapsenlapsia olivat muun muassa runoilijat Saima Harmaja ja Arvi Emil Jännes, professori Lauri Jännes, arkkitehti Jussi Jännes, mainosohjaaja Martti Jännes ja taidegraafikko Lea Ignatius.
Koulutus ja työura

Genetz pääsi ylioppilaaksi 1866, valmistui filosofian kandidaatiksi 1871 ja väitteli tohtoriksi 1877. Hän toimi aluksi suomen ja ruotsin opettajana Helsingin lyseoissa mutta pääsi sitten Helsingin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden dosentiksi 1877. Genetz hoiti jonkin aikaa myös professori August Ahlqvistin virkaa, ja hänet valittiin Ahlqvistin kuoltua suomen kielen ja kirjallisuuden professoriksi 1891. Genetzin kilpakumppani viranhaussa oli tämän vanha oppilas E. N. Setälä. Setälä oli vaikuttamassa vuotta myöhemmin siihen, että virka jaettiin kahtia suomen kielen ja kirjallisuuden sekä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professuureiksi. Jälkimmäinen oli enemmän Genetzin alaa, joten hän siirtyi siihen ja Setälä sai suomen kielen ja kirjallisuuden professuurin. Genetz työskenteli professorina vuoteen 1901 asti.
Tutkiakseen suomensukuisia kieliä Genetz teki useita tutkimusmatkoja Vienan Karjalaan ja Siperiaan. Näiltä retkiltään hän toi mitä luultavimmin Suomeen myös kolme naisten nimeä, Outi, Aune ja Heli. Nämä nimet annettiin Genetzin kolmelle lapsenlapselle ensimmäisinä Suomessa, poikkeuksena Julius Krohnin tytär Aune Krohn. Genetziä on pidetty modernin morfofonologian edelläkävijänä, sillä hän kuvasi saamelaiskielten morfologisia vaihteluja tavalla, joka muistutti generatiivisessa kielitieteessä myöhemmin käytettyjä syvä- ja pintarakenteen toisistaan erottavia malleja. Historiallisen kielitieteen alalla hän oli ensimmäinen, joka oivalsi, että saamelaiskielissä oli runsaasti lainoja itämerensuomalaisista kielistä ja että tämä oli avain saamelaiskielten äännehistorian ymmärtämiseen.
Genetz toimi Suomen senaatin jäsenenä ja kirkollisasian toimituskunnan päällikkönä 1901–1905. Hän oli myös Kansanvalistusseuran toimikunnan, Raamatun käännöskomitean, Unkarin tiedeakatemian ja Suomen tiedeseuran jäsen ja toimi viimeksi mainitun puheenjohtajana 1900–1901. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä Genetz toimi melkein koko professoriaikansa. Kuopion hiippakunnan koulunopettajia Genetz edusti säätyvaltiopäivillä 1891.
Kirjallinen tuotanto > Runous

Muistoja ja toiveita ystäville jouluksi (Weilin & Göös 1889)
Muutamia Arvi Jänneksen runoja (Kansanvalistusseura 1892)
Toukokuun-lauluja (KS 1897)