stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tim Walz
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tim Walz Wikimedia Commonsissa
| n k Yhdysvaltain osavaltioiden ja territorioiden kuvernöörit |
| --- | --- |
 AL: Kay Ivey (R)  AK: Mike Dunleavy (R)  AZ: Katie Hobbs (D)  AR: Sarah Huckabee Sanders (R)  CA: Gavin Newsom (D)  CO: Jared Polis (D)  CT: Ned Lamont (D)  DE: John Carney (D)  FL: Ron DeSantis (R)  GA: Brian Kemp (R)  HI: Josh Green (D)  ID: Brad Little (R)  IL: J. B. Pritzker (D)  IN: Eric Holcomb (R)  IA: Kim Reynolds (R)  KS: Laura Kelly (D)  KY: Andy Beshear (D)  LA: John Bel Edwards (D)  ME: Janet Mills (D)  MD: Wes Moore (D)  MA: Maura Healey (D)  MI: Gretchen Whitmer (D)  MN: Tim Walz (D)  MS: Tate Reeves (R)  MO: Mike Parson (R)  MT: Greg Gianforte (R)  NE: Jim Pillen (R)  NV: Joe Lombardo (R)  NH: Chris Sununu (R)  NJ: Phil Murphy (D)  NM: Michelle Lujan Grisham (D)  NY: Kathy Hochul (D)  NC: Roy Cooper (D)  ND: Doug Burgum (R)  OH: Mike DeWine (R)  OK: Kevin Stitt (R)  OR: Tina Kotek (D)  PA: Josh Shapiro (D)  RI: Dan McKee (D)  SC: Henry McMaster (R)  SD: Kristi Noem (R)  TN: Bill Lee (R)  TX: Greg Abbott (R)  UT: Spencer Cox (R)  VT: Phil Scott (R)  VA: Glenn Youngkin (R)  WA: Jay Inslee (D)  WV: Jim Justice (R)  WI: Tony Evers (D)  WY: Mark Gordon (R)  DC: Muriel Bowser (pormestari) (D)     Territoriot:  AS: Lemanu Peleti Mauga (D)  GU: Lou Leon Guerrero (D)  MP: Arnold Palacios (sit.)  PR: Pedro Pierluisi (D)  VI: Albert Bryan (D) 
Puoluejakauma:  Republikaanit: 26 (26 osavaltiota) Demokraatit: 28 (24 osavaltiota, 3 territoriota, 1 liittopiiri) Sitoutumattomat: 1 (1 territorio)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  US Congress  Yle 
Muut:  IdRef
Leo Jokela (nyrkkeilyvalmentaja)

Leo Jokela (28. joulukuuta 1932 Sääksmäki – 2. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, erityisesti nyrkkeilyssä. Hän toimi yli 40 vuotta koillis-helsinkiläisen Tapanilan Erän toiminnan valmennus- ja johtotehtävissä. Hän sai 1980-luvulla liikuntaneuvoksen arvon.
Nuoruudessaan hän saavutti nyrkkeilyn nuorten mestaruuden kevyessä keskisarjassa. Hän siirtyi kuitenkin nyrkkeilyssä valmennuspuolelle ja urheilun järjestötoimintaan. Hän tuli helsinkiläisen Tapanilan Erän toimintaan vuonna 1951. Hän oli aktiivi toimija seuran alkaessa rakentaa vuonna 1953 omaa urheilutaloa, joka valmistui lopulta 10 vuotta myöhemmin. Sen jälkeen alueelle valmistui vuona 1985 uusi urheilutalo, jonka omistajana toimineen säätiön isännöitsijänä hän toimi kuolemaansa asti.
Vaikka Tapanilan Erä on ollut monilajiseura, Jokelan aktiiviaikana näkyvimmäksi lajiksi muodostui nyrkkeily, jota hän oli nostamassa kansainväliselle tasolle yhdessä Lauri Westerbergin kanssa. Hän toimi samaan aikaan myös 20 vuoden ajan Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana. Hän oli myös 1990-luvun vaihteessa kahden vuoden ajan Nyrkkeilyliiton puheenjohtajana. Näkyvänä piirteenä Nyrkkeilyliiton toiminnassa oli jatkuvat jännitteet TUL:n nyrkkeilyjohdon kanssa, koska Suomen kansainvälistä edustusta hoiti Suomen Nyrkkeilyliitto, jonka kautta TUL:n nyrkkeilijöiden edustus oli järjestetty.
Nyrkkeilyvalmentajana toimiessaan Jokela oli nostamssa seuransa Erän edustajista Börje Karvosta, Osmo Kanervaa, Arto Nilssonia, Risto Merosta, Hannu Kaislamaa ja Joni Nymania amatöörinyrkkeilyssä kansainväliselle tasolle. Heistä Arto Nilsson toi pronssia Meksikon vuoden 1968 olympialaisissa ja Joni Nyman vuoden 1984 olympialaisissa. Lisäksi Börje Karvonen, Risto Meronen ja Hannu Kaislama olivat myös olympiaedustajia. Leo Jokela itse toimi vuosien 1968, 1972, 1976 ja 1980 olympialaisissa Suomen nyrkkeilyjoukkueen valmennus- ja lajijohtotehtävissä.
Vuonna 1990 Jokela oli mukana luomassa Tapanilan Erän uutta palloilutoimintaa eli salibandyjaostoa, josta muodostuikin myöhemmin lajin kansallisia kärkiseuroja.
Kuvake

Levykkeen kuvake symboloi useissa ohjelmissa tallennus­toimintoa.
Kuvake eli ikoni (engl. icon) on kuva, joka tietokoneen graafisessa käyttöliittymässä edustaa tiedostoa, hakemistoa, toimintoa tai ohjelmaa. Esimerkiksi ohjelmat ja toiminnot voidaan käynnistää osoittamalla kuvaketta ja aktivoimalla se osoitinlaitteen avulla (esimerkiksi hiirellä napsauttaen).
Kuvakkeet kehitettiin 1970-luvulla Xerox Palo Alto Research Centerissä Xerox Altolle.
Kuvakkeet kehitettiin havainnollistamaan tietokoneen käyttöä aloittelijoille. 
Kuvakkeet yleistyivät Apple Macintoshin ja Microsoft Windowsin käyttöliittymien myötä. 
Nykyään lähes jokainen tietokoneen graafinen käyttöliittymä hyödyntää kuvakkeita.
Hyvien kuvakkeiden piirtäminen on muodostunut omaksi taiteenlajikseen. Kuvakkeen täytyy olla pieni ja selkeä ja toimia monenlaisilla näyttölaitteilla ja ‑tarkkuuksilla. Tyypillisesti kuvakkeen koko on pienimmillään 16×16 ja suurimmillaan 128×128 pikseliä, mutta uudet järjestelmät tukevat jo skaalautuvia SVG-kuvakkeita.
Historia

Kuvakkeet juontavat Alan Kayn kehittämään käyttöliittymämalliin Doing With Images makes Symbols (suom. Tekeminen Kuvilla tuottaa Symboleja), jossa "tekeminen" on hiiren käyttämistä, "kuvat" ovat kuvakkeita (ikoneja) tietokonenäytöllä ja "symbolit" olivat Smalltalk-kieli.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
40 years of icons: the evolution of the modern computer interface (englanniksi)
Donald Trumpin terveys

Donald Trumpin terveys nousi puheenaiheeksi ympäri maailman sen jälkeen, kun hänet valittiin ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain presidentiksi. Astuessaan presidentin virkaan 70-vuotiaana hän oli tuolloin vanhin viran vastaanottanut ihminen. Fyysisen terveyden lisäksi myös hänen psyykkinen terveytensä oli julkisen keskustelun aiheena. Trumpilla todettiin 2. lokakuuta 2020 koronavirustartunta, jonka takia hän joutui sairaalaan.
Terveystarkastukset

Donald Trumpin terveys on tammikuussa 2018 tehdyn ja julkaistun terveystarkastuksen mukaan ”erinomainen”. Tarkastuksen suoritti Valkoisen talon lääkäri Ronny Jackson 12. tammikuuta 2018 ja sen tulokset julkistettiin lehdistötilaisuudessa 17. tammikuuta.
Trump painoi terveystarkastusta tehtäessä 108 kiloa. Hänen verenpaineensa oli normaali 122/74 ja lepopulssinsa 68. Hänen sydämessään ei todettu vikaa. Trumpilla on aiemmin todettu korkea kolesteroli ja ruusufinni. Hän käyttää kolesterolilääkettä sekä aspiriinia, ruusufinnilääkettä ja kaljuuntumisen estolääkettä. Hänelle tehtiin umpilisäkkeen poisto 11-vuotiaana. Lääkäri Jacksonin mukaan presidentin hyvä terveys on seurausta alkoholin ja tupakan käytön välttämisestä.
Osana terveystarkastusta Trumpin omasta pyynnöstä hänelle tehtiin kognitiivinen testi, Montreal Cognitive Assessment (MoCA) josta hän sai 30/30 pistettä. Testin perusteella Trumpilla ei ole dementian oireita. Vuonna 2015 Trump saneli lääkärilleen Harold Bornsteinille, mitä tämä kirjoittaa Trumpin terveydentilasta kertovaan lääkärintodistukseen.
Spekulointeja

On esitetty, että Trumpille tehty kognitiivinen testi oli liian yksinkertainen väitettyjen ongelmien paljastamiseen.
Useiden mielenterveyden asiantuntijoiden mukaan Trumpin narsistisuus tekee hänestä kykenevän mihin vain, kun seinät alkavat kaatua hänen päälleen. Change.org-sivuston kansalaisaloitteeseen nimeltä ”Trump is mentally ill and must be removed” saatiin kerättyä 70 749 mielenterveysalan henkilön allekirjoitusta ennen kuin se suljettiin.
Trumpin on yleisesti spekuloitu sairastavan narsistista persoonallisuushäiriötä. Duken yliopiston professori Allen Frances, joka on osallistunut kyseisen persoonallisuushäiriön DSM IV -diagnoosikriteerien laatimiseen, on tyrmännyt väitteen. Francesin mukaan Trump ei osoita vaadittavia merkkejä kärsimyksestä ja toimintakyvyn heikkenemisestä ollakseen määritelmänmukainen narsisti.
Kongressin edustajanhuoneen entinen republikaaninen puhemies Paul Ryan on vakuuttunut, että narsistisen persoonallisuushäiriön sijasta Trumpilla on antisosiaalinen persoonallisuushäiriö. Puhemies Ryanin johtopäätös esitetään Bob Woodwardin ja Robert Costan vuonna 2021 julkaistussa teoksessa Peril. Ryanin spekulointi alkoi tarpeesta tulla puhemiehen tehtävässään toimeen henkilön kanssa jolla on oletettavasti jokin häiriö, koska henkilö on epämoraalinen ja transaktionaalinen.
Koronavirustartunta

Donald Trumpilla todettiin koronavirustartunta 2. lokakuuta 2020, ja hänen puolisollaan Melania Trumpilla oli myös tartunta. Presidentti siirtyi 2. lokakuuta sairaalaan lääkärin suosituksesta. Trump oli uupunut ja hänellä oli hengitysvaikeuksia. Presidentti sai lisähappea, koska happisaturaatio laski ainakin ensimmäisenä päivänä alle 94 prosentin. Trumpille annettiin remdesiviiriä ja muita kokeellisia lääkeaineita.
Ensimmäisessä tiedotustilaisuudessa presidentin lääkäri kertoi tämän voivan melko hyvin eikä kertonut Trumpin saaneen lisähappea. Hänelle harkittiin myös hengityskonehoitoa. Presidentti kävi sairaalan ulkopuolella vilkuttamassa suljetusta, ilmatiiviistä autosta kannattajilleen. Trump esiintyi videolla ja kirjoitti Twitterissä vaali-iskulauseitaan ja pääsi sairaalasta jo 6. lokakuuta. Hän oli 8. lokakuuta ollut oireeton vuorokauden ajan.
Trump piti 10. lokakuuta Valkoisen Talon parvekkeelta ensimmäisen sairastumisen jälkeisen puheen. Presidentti kertoi ennen puheensa pitämistä taudin olleen lähestymässä pahaa vaihetta, mutta voivansa nyt erinomaisesti. Samana päivänä lääkärin antaman lausunnon mukaan Trump ei enää pystynyt tartuttamaan muita.
Mikheil Meskhi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mikheil Šalvas dze Meskhi (georg. მიხეილ შალვას ძე მესხი)
Syntymäaika: 12. tammikuuta 1937
Syntymäpaikka:  Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto (nykyään Georgia)
Kuolinaika: 22. huhtikuuta 1991 (54 vuotta)
Kuolinpaikka:  Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto (nykyään Georgia)
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 169 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1954–1969 1970 (1954–1970) |  Dinamo Tbilisi  Lokomotivi Tbilisi Yhteensä | 284 (54) 4 (0) 288 (54) |
Maajoukkue
| 1959–1966 |  Neuvostoliitto | 35 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mikheil Šalvas dze Meskhi (georg. მიხეილ შალვას ძე მესხი, ven. Михаи́л Ша́лвович Ме́схи, Mihail Šalvovitš Meshi; 12. tammikuuta 1937 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 22. huhtikuuta 1991 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) oli georgialainen jalkapalloilija. Tbilisin Mikheil Meskhi Stadium -monikäyttöstadion on nimetty hänen mukaansa.
Lounais-Afrikka

Lounais-Afrikka (afrikaansiksi Suidwes-Afrika, engl. South West Africa, holl. Zuidwest-Afrika, saks. Südwestafrika) oli nykyisen Namibian nimi, kun Etelä-Afrikka hallitsi sitä vuosina 1915–1990.
Alue oli ollut Saksan siirtomaa Saksan Lounais-Afrikka vuodesta 1884. Saksa joutui luopumaan kaikista siirtomaistaan ensimmäisen maailmansodan tappion jälkeen. Lounais-Afrikka luovutettiin sodan jälkeen brittien hallinnoimaan Etelä-Afrikan unioniin Kansainliiton mandaattialueena. Yhdistyneet kansakunnat lakkautti kaikki mandaattialueet vuonna 1966, mutta Etelä-Afrikka luopui Namibiasta vasta vuonna 1990. Etelä-Afrikalle jäi Walvis Bay ja Pingviinisaaret, jotka luovutettiin Namibialle vuonna 1994.
Bantustanit

Apartheidin aikana Etelä-Afrikan viranomaiset perustivat kymmenen bantustania Lounais-Afrikkaan. Nämä bantustanit korvattiin erillisillä etnisyyteen perustuvilla hallituksilla vuonna 1980.
| Bantustan | Pääkaupunki | Heimo | Vuodet | Status |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Bušmannimaa | Tsumkwe | sanit | 1989 | ilman itsehallintoa |
|  Damaramaa | Khorixas | damarat | 1980–1989 | ilman itsehallintoa |
|  Itä-Caprivi | Katima Mulilo | lozit | 1972–1989 | itsehallintoalue |
|  Hereromaa | Okahandja | hererot | 1970–1989 | itsehallintoalue |
|  Kaokomaa | Opuwo | himbat | 1970–1989 | ilman itsehallintoa |
|  Namamaa | Keetmanshoop | namat | 1980–1989 | ilman itsehallintoa |
|  Kavango | Rundu | kavangot | 1973–1989 | itsehallintoalue |
|  Ambomaa | Eenhana | ovambot | 1973–1989 | itsehallintoalue |
|  Rehoboth | Rehoboth | basterit | 1979–1989 | ilman itsehallintoa |
|  Tswanamaa | Aminuis | tswanat | 1979–1989 | ilman itsehallintoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lounais-Afrikka Wikimedia Commonsissa
Kartta mustien reservaateista (bantustan) Lounais-Afrikassa 1978.
Suomen merimuseo

| Suomen merimuseo |
| --- | --- |
 Merikeskus Vellamo ja jäänmurtaja Tarmo.
Tyyppi:  erikoismuseo
Sijainti:  Merikeskus Vellamo, Tornatorintie 99, 48100 Kotka
Perustettu:  1972
Ylläpitäjä:  Museovirasto
Johtaja:  Elina Anttila
Kotisivut:  Kotisivu
Koordinaatit:  60°28′22″N, 026°56′42″E
 fiSuomen merimuseo 
      
Suomen merimuseo on kansallinen merimuseo, jonka tehtävänä on Suomen merenkulun historian tallentaminen ja tiedon välittäminen. Suomen kansallismuseoon kuuluva Merimuseo kerää ja tallentaa merenkulkuun ja veneilyyn liittyvää esineistöä, kuvia, arkistoaineistoa ja kirjallisuutta. Museon kokoelmiin kuuluu noin 15 000 esinettä, tuhansia vanhoja merikarttoja, laivapiirustuksia ja 30 000 valokuvaa. Lisäksi museossa on laaja merihistoriallinen kirjasto.
Suomen merimuseo oli ehdolla vuoden 2013 eurooppalaiseksi museoksi. Voittaja julkistettiin toukokuussa 2013. Palkinto meni kuitenkin Glasgow'ssa, Skotlannissa sijaitsevalle Riverside Museumille.
Toiminta

Suomen merimuseo toimii Kotkassa sijaitsevassa Merikeskus Vellamossa. Nykyinen päänäyttely ”Pohjantähti, Etelän risti” avattiin Kotkan kantasatamassa 11. heinäkuuta 2008. Samassa rakennuksessa toimii myös Kymenlaakson museo. Vellamossa toimii myös Kotkan kulttuuriasiainkeskus, arkisto- ja kirjastopalveluita tarjoava Tietokeskus Vellamo, ravintola Laakonki ja museokauppa Plootu. Lisäksi rakennuksessa on muun muassa opetus- ja seminaaritiloja sekä yli 200-paikkainen auditorio.
Suomen merimuseon päänäyttely kertoo merenkulun historiasta teemoittain. Näyttelyn pääteemoja ovat laivat, navigointi, talvimerenkulku, merenkulkija, laivamatkustaminen ja merikauppa. Noin tuhannen esineen lisäksi näyttelyssä on paljon valokuvia, liikkuvaa kuvaa, multimedioita sekä toiminnallisia pisteitä, joissa voi muun muassa tehdä solmuja, viestittää viestilipuilla tai tutustua purjelaivan osiin.
Suomen merimuseolla on myös vaihtuvien näyttelyiden tilat. Lisäksi Merikeskus Vellamon museoaluslaiturissa voi kesäisin tutustua esimerkiksi jäänmurtaja Tarmoon ja majakkalaiva Kemiin.
Suomen merimuseon historiaa

Vuonna 1962 Opetusministeriö perusti merimuseotoimikunnan jonka oli tarkoitus tutkia valtiollisen merimuseon perustamista, mutta toimikunnan mietintö siirrettiin myöhempään. Vuonna 1963 perustettiin Suomen Merimuseoyhdistys keräämään yhteen merimuseosta kiinnostuneet ihmiset ja yhteisöt. Vuonna 1964 Merenkulkulaitos tarjosi Hylkysaaressa sijaitsevaa vanhaa luotsikasarmia sijoituspaikaksi merimuseolle. Asiaa mietittiin taas mutta Merimuseo jäi edelleen pöydälle. Vuonna 1968 perustettiin Muinaistieteellisen toimikunnan toimesta meriarkeologinen toimisto. Kun muinaismuistohallintoa uudistettiin vuonna 1972 sen asema vahvistettiin uudessa museovirastossa ja siitä tuli merihistorian tutkimuksen keskusorganisaatio.
Vuonna 1973 Merihistorian toimisto muutti luotsikasarmiin. Vuonna 1981 siellä avattiin Suomen merimuseon perusnäyttely. Hylkysaaren rannassa oli laiturissa myös majakkalaiva Kemi joka poistettiin käytöstä vuonna 1975 viimeisenä majakkalaivana Suomessa. Kävijöitä siellä oli suhteellisen vähän sen syrjäisyyden ja vaikeapääsyisyyden vuoksi. Aluksi uudesta sijaintipaikasta kilpailivat myös Turku ja Helsinki, mutta voiton vei lopulta Kotka. Suomen merimuseon toiminnan käynnistyttyä Merikeskus Vellamossa on museon kävijämäärä noussut moninkertaiseksi aiempaan verrattuna. Vuonna 2019 Merikeskus Vellamossa sijaitsevassa Suomen merimuseossa sekä jäänmurtaja Tarmossa kävi yhteensä 119 621 kävijää.
Merimuseon Kotkaan siirtymisen jälkeen meriarkeologinen toiminta ja vettyneen materiaalin konservointilaitos jäivät Hylkysaareen. Sittemmin sekin on muuttanut Hylkysaaresta pois ja saari rakennuksineen on Senaatti-kiinteistöjen omistuksessa.
Suomen merimuseo on yksi Trafiikki-museoista jotka ovat liikenteen ja viestinnän alan erikoismuseoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hylkysaari Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomen merimuseo Wikimedia Commonsissa
Yllättäviä näkökulmia Vellamo. Viitattu 7.5.2020. (suomeksi) (ruotsiksi) (englanniksi) (venäjäksi)
Liikenne- ja viestintähistorian yhteistyöverkosto Trafiikki-museot. Viitattu 7.5.2020.
Suomen merimuseot
Merimiehenkotimuseo (Oulu)
Kristiinankaupungin merimuseo
Vaasan merimuseo
Rauman merimuseo
Merimiehenkoti-museo (Uusikaupunki)
Forum Marinum (Turku)
Ahvenanmaan merenkulkumuseo (Maarianhamina)
Suomenlinna-museo (Helsinki)
Loviisan merenkulkumuseo
Suomen merimuseo (Kotka)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Suomen merimuseo (Q971755)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: merenkulkumuseo, museo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kotka
sijainti: Merikeskus Vellamo
katuosoite: Tornatorintie 99, 48100 Kotka
koordinaatit: 60°28′22″N 26°56′42″E﻿ / ﻿60.4728°N 26.945°E﻿ / 60.4728; 26.945

Merimuseon näyttelytiloja Kotkassa.
Luotsikasarmi jossa Merimuseo ennen sijaitsi.
Alina Tomnikov

| Alina Tomnikov |
| --- | --- |
 Alina Tomnikov Ryhmäteatterin lavalla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Kerava
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Lauri Laukkanen (vih. 2019)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:   Donna  Downshiftaajat  Ekaterina  Rölli-elokuvat  Hinnalla millä hyvänsä 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Alina Tomnikov (s. 24. kesäkuuta 1988 Kerava) on suomen­venäläinen näyttelijä sekä ääni­näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2013.
Varhainen elämä

Alina Tomnikovin isä on pietari­lainen Dmitrij Tomnikov. Hänen vanhempansa tutustuivat Lenin­gradissa, jonka lääke­tieteellisessä instituutissa Tomnikovin suomalainen äiti opiskeli lääkäriksi. Perhe muutti 1980-luvun lopulla Suomeen.
Ura

Tomnikovin tunnetuimpia rooleja ovat Anna elokuvassa Love Records – Anna mulle Lovee (2016) ja Milli Menninkäinen elokuvissa Rölli ja kaikkien aikojen salaisuus (2016) ja Rölli ja kultainen avain (2012) sekä Anna Myllylä televisiosarjassa Down­shiftaajat 2 (2017), Jonna Syke-sarjassa (2017), Janna Laitinen televisiosarjassa Hinnalla millä hyvänsä (2015).
Tomnikovin ensi­esiintyminen Venäjällä keväällä 2017 maan suosituimman televisio­sarjan Ekaterina toisella tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa saksalaisen prinsessa Wilhelminan roolin. Tähän oli haettu juuri venäjää vaivatta puhuvaa näyttelijää, joka ei kuitenkaan olisi täysin venäläinen.
Elo­kuvien ja televisio­sarjojen lisäksi Tomnikov on näytellyt muun muassa Kansallis­teatterissa, Linnateatterissa, Ryhmäteatterissa sekä Keski-Uudenmaan Teatterissa. Hän näytteli myös Putouksen yhdeksännellä tuotanto­kaudella.
Tomnikovin innoittajina ovat olleet muun muassa muumit, Julia Roberts, George Clooney ja Milla Jovovich.
Tomnikov näytteli ensimmäisen pääroolinsa vuonna 2023 ensi-iltansa saaneessa Järjettömän paska idea -elokuvassa. Hänet valittiin siitä roolistaan European Film Promotionin (EFP) Shooting Stars -ohjelmaan, joka nostaa vuosittain esiin 10 lupaavaa näyttelijäkykyä.
Yksityiselämä

Tomnikov meni kihloihin ohjaajana ja kuvaajana työskentelevän Lauri Laukkasen kanssa maalis­kuussa 2018, he avioituivat 7. heinä­kuuta 2019 ja saivat lapsen loppukesästä 2023.
Tomnikovin serkku on jääkiekkoilija Rami Määttä, joka pelaa Porin Ässissä.
Teokset

Tomnikov, Alina: Käännä hirviö kylkiasentoon.  (Romaani)  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-38258-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alina Tomnikov Wikimedia Commonsissa
Nummelin, Numi: Alina Tomnikov innolla mukaan Putoukseen: ”Siitä tulee kolmen kuukauden mittainen leiri­koulu” MTV Uutiset. 7.11.2017. Arkistoitu 28.12.2017. Viitattu 28.12.2017.
Mankkinen, Jussi: Putous-tähti Alina Tomnikov: ”Olen ylpeä venäläisyydestäni” Yle Uutiset. 18.2.2018.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Profiili-sarja

Profiili-sarja on WSOY:n kirjasarja, jossa kustantamo julkaisi elämäkertaromaaneja 1970–1990-luvuilla.
Sarjan kirjat

el Sadat Anvar: Presidentin ääni 1978
Russell Ross: Bird elää! - Charlie Parkerin makea elämä ja kovat ajat. 1979
Deutscher Isaac: Stalin poliittinen elämäkerta toinen laitos Profiili-sarja 1979
Heikkilä Ritva & Laurson Marianna: Myrskylinnun tie - Elli Tompurin muistelemaa 1980
Bacall Lauren: Tällaista se oli 1981
Troyat Henri: Aleksanteri I 1981
Troyat Henri: Iivana Julma 1983
Fischer Louis: Gandhi 1983
Elmgren-Heinonen Tuomi: Toivo Kuula - Profiili-sarja 1983
Sauerbruch Ferdinand: Elämäni kirurgina 1983
Polanski Roman: Roman. 1984
Jonge Alex de: Rasputin ja hänen aikansa 1984
Kurth Peter: Anastasia-Anna Andersonin arvoitus 1984
Stone, Irving: Michelangelo: elämäkertaromaani (uusi painos Profiili-sarjassa vuonna 1984)
Iacocca Lee Novak William: Iacocca automaailman legenda 1985
Berteaut Simone: Piaf - Jumalani kuinka olen elänyt! 1985
Thurman Judith: Karen Blixen - Tarinankertojan elämä 1986
Repin Ilja: Mennyt aika läheinen 1986
Troyat Henri: Anton Tsehov 1987
Troyat Henri: Pietari Suuri 1987
Vlady Marina: Vladimir - Katkennut lento 1988
Pavarotti Luciano - Wright William: Pavarotti 1988
Sagan Francoise: Sarah Bernhardt 1988
Bhutto Banazir: Idän tytär: Omaelämäkerta 1989
Delbee Anne: Camille Claudel - Kuvanveistäjän elämä 1989
Bragg Melvyn : Richard Burton profiili-sarja 1990
Lord Bette Bao: Kiinalainen mosaiikki 1991
Saharov Andrei: Muistelmat 1991
MacShane Frank: Raymond Chandlerin elämä 1992
Hepburn Katharine: Minä - kertomuksia elämästäni 1992
Cohen-Solal Annie: Sartre 1992
Radzinski Edvard: Viimeinen tsaari: Nikolai II:n elämä ja kuolema 1992
Luettelo golfvälinemerkeistä

Tämä on luettelo golfvälinemerkeistä. Kyseessä ei siis ole luettelo yrityksistä, jotka valmistavat tuotteita, vaan tuotemerkeistä.
Adams Golf
Adidas. Valmistaa kenkiä
Aldila. Valmistaa varsia golfmailoihin
Alpha Golf
Ashdon Golf, putterimerkki
Ben Hogan. Entisen golfaaja Ben Hoganin perustama merkki
Bridgestone Golf, pallo- ja wedgemerkki
Callaway Golf
Cameron, Scotty Cameronin perustama putterimerkki
Carbite Golf
Cleveland Golf. Kuuluisin sopimuspelaaja Vijay Singh
Dunlop, osa Dunlop Tyres -yritystä
Etonic. Valmistaa golfkenkiä
Foot Joy. Valmistaa golfhanskoja ja -kenkiä
Four-D
G.R.I.P.
Heavy Putter, putterimerkki
Hippo
Kappa, pallomerkki
King Cobra. Tunnettu erityisesti draivereistaan, mutta valmistaa myös muita mailoja
Lynx
MacGregor. Nykyään Greg Normanin omistuksessa oleva merkki
Maxfli, pallomerkki
MD-Golf. Kuuluisa Superstrong players -wedgesarjastaan
Mizuno. Kuuluisin sopimuspelaaja Luke Donald
Nickent Golf
Nicklaus. Jack Nicklauksen perustama merkki
Nike. Kuuluisin sopimuspelaaja Tiger Woods
Odyssey, putterimerkki. Yksi PGA Tourin käytetyimpiä
Ozone
Ping. Valmistaa kaikkea muuta paitsi palloja. Kuuluisia sopimuspelaajia mm. Lee Westwood, Louis Oosthuizen ja Bubba Watson
Pinnacle, pallomerkki
Precept, pallomerkki
Profound, putterimerkki
Prostaff, Wilsonin brändi
RAM
Rife, putterimerkki
See More, putterimerkki
Slazenger, pallomerkki. Tunnettu paremmin tennistuotteita valmistavana yrityksenä
Taylor Made, Adidaksen brändi
Titleist. Yksi golfin tunnetuimmista merkeistä. Valmistaa lähes kaikkea golfiin liittyvää. Titleistin ProV1 -pallot ovat erittäin suosittuja ammattilaisten keskuudessa
Top Flite
Tour Edge Golf
Upswing Golf
Wilson, pallomerkki
Wilson Staff, Wilsonin brändi. Kuuluisin sopimuspelaaja Pádraig Harrington
Wilson Ultra, pallomerkki. Wilsonin brändi
Yes!, putterimerkki