stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oksana Pavlenko

| Oksana Pavlenko |
| --- | --- |
 Oksana Pavlenko. Vasyl Sedljarin maalaus, 1926 tai 1927.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1895 Valjava, Tšerkasyin piiri, Kiovan kuvernementti
Kuollut: 21. huhtikuuta 1991 (96 vuotta) Moskova, Venäjä
Ammatti:  kuvataiteilija
Oksana Pavlenko, ukr. Оксана Павленко, (12. helmikuuta 1895 Valjava, Tšerkasyin piiri, Kiovan kuvernementti – 21. huhtikuuta 1991 Moskova, Venäjä) oli ukrainalainen taidemaalari.
Pavlenko aloitti opinnot 1914 Kiovan taidekoulussa opettajinaan Foti Krasytskyi ja Fedir Krytševskyi. Hän opiskeli vuodesta 1917 Ukrainan valtion taideakatemiassa Myh’ailo Boitšukin oppilaana ja jatkoi 1918–1922 Boitšukin monumentaalimaalauksen työpajassa Kiovan plastisen taiteen instituutissa. Hän kuului 1919 Boitšukin ryhmään, joka koristeli Kiovassa Lutskin rykmentin kasarmit (tuhoutuivat 1922). Hän osallistui myös kokeelliseen freskomaalaukseen Kiovan plastisen taiteen instituutin auditoriossa (freskot tuhoutuivat 1934). Opettaessaan Mežyhirjan teknikumissa 1923–1929 hän maalasi sinne freskot 'Neuvottelu kylässä' (1925).
Pavlenko muutti 1929 Moskovaan, jossa hän opetti keramiikkaa Moskovan taide- ja tekniikkainstituutissa 1929–1931 ja sen jälkeen muissa kouluissa. Hän kävi vuosina 1933–1935 Ukrainassa useita kertoja maalaamassa Boitšukin, Vasyl Sedljarin ja Ivan Padalkan kanssa myöhemmin tuhoutuneet freskot Harkovan Tšervonozavodskyin ukrainalaiseen teatteriin. Pavlenko jatkoi maalaamista, mutta tyyli muuttui naturalistisemmaksi ja menetti Boitšukin koulukunnalle ominaiset piirteet. Myöhemmällä urallaan hän maalasi vesivärein paljon kukka- ja muita asetelmia. Leonid Cherevatenko on kirjannut muistiin ja julkaissut 1987 hänen muistelmansa Myh’ailo Boitšukista.
Žarko Paspalj

| Žarko Paspalj |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Žarko Paspalj
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Pljevlja, Montenegron ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  101 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1984–1986 1986–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1994 1994–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998:   KK Budućnost Podgorica  KK Partizan  San Antonio Spurs  KK Partizan  Olympiakos BC  Panathinaikos BC  Panionios BC  Paris Basket Racing  Aris BC  Virtus Bologna
Maajoukkueet
1987–1992 1992–1996:   Jugoslavia  Jugoslavia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Miesten koripallo> Maa:   Jugoslavia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Argentiina 1990 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Jugoslavia 1989 |  |  |
|  Kultaa | Italia 1991 |  |  |
|  Pronssia | Kreikka 1987 |  |  |
Maa:   Jugoslavian liittotasavalta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kreikka 1995 |  |  |
Žarko Paspalj (serb. Жарко Паспаљ; s. 27. maaliskuuta 1966 Pljevlja, Montenegron ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän voitti urallaan kaksi olympiahopeaa sekä useita muita arvokisamitaleita.
Paspalj tuli jo koripallourallaan tunnetuksi ketjutupakoinnistaan. Uransa jälkeen hän on kärsinyt useista sydänkohtauksista.
Ura > Seurajoukkueet

Paspalj pelasi nuoruudessaan useita eri urheilulajeja, mutta hän aloitti seurakoripallon KK Budućnost Podgoricassa. Hänet otettiin junioreiden ykkösjoukkueeseen mukaan vuonna 1982. Paspaljin sukupolvi oli lahjakas, ja joukkueeseen kuuluivat muun muassa Luka Pavićević sekä Zdravko Radulović. Paspalj oli joukkueen nuorin pelaaja. Myöhemmin hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen. Monet seurat huomasivat hänen potentiaalinsa ja esimerkiksi KK Cibona yritti saada hänet seuraansa. Siirto ei kuitenkaan ikinä toteutunut ja hänet myytiin myöhemmin KK Partizaniin. Partizaniin siirtyi myös Vlade Divac, jonka lisäksi Duško Vujoševićin valmentamassa seurassa pelasi entuudestaan jo Aleksandar Đorđević. Joukkue voitti Jugoslavian-mestaruuden heti kaudella 1986–1987. Seura voitti lisäksi Korać Cupin ja taisteli tasaisesti Jugoplastika Splitin kanssa maan mestaruudesta.
Vuonna 1989 Paspalj siirtyi NBA-seura San Antonio Spursiin. Hän sai vain vähän vastuuta valmentaja Larry Browninlta, mutta nousi fanien keskuudessa kulttimaineeseen. Paspalj pelasi 28 ottelua, joissa hän sai peliaikaa keskimäärin 6,5 minuuttia. Hän teki 2,6 pistettä ottelua kohden. Kolme päivää ennen pudotuspelien alkua Spurs antoi hänelle potkut. Paspalj jatkoi uraansa tämän jälkeen Partizanissa, jossa hän voitti liigan korikuninkuuden.
Partizanista Paspalj siirtyi kreikkalaiseen Olympiakosiin, jossa hän voitti seuralle vuosien odotuksen jälkeen Kreikan-mestaruuden. Hänestä muotoutui kannattajien suosikkipelaaja, mutta siirto kilpailevaan Panathinaikosiin raivostutti kannattajat. Kaudeksi 1995–1996 Paspalj siirtyi Panionisiin, josta hän lähti kauden jälkeen Paris Basket Racingiin. Pariisin joukkueessa Paspalj voitti Ranskan-mestaruuden. Kauden 1997–1998 hän pelasi kreikkalaisessa Arisissa. Paspalj lopetti uransa italialaisessa Virtus Bolognassa.
Ura > Maajoukkue

Paspalj voitti Jugoslavian koripallomaajoukkueessa kolme kertaa Euroopan mestaruuden. Hän kuului maan niin kutsuttuun "kultaiseen sukupolveen", joka hallitsi kansainvälistä koripalloa 1990-luvun taitteessa. Paspalj voitti myös maailmanmestaruuden vuonna 1990. Olympialaisista hän voitti kaksi hopeamitalia vuosina 1988 ja 1996.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1988
4 Petrović |
5 Radulović |
6 Čutura |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Obradović |
10 Zdovc |
11 Vranković |
12 Divac |
13 Rađa |
14 Arapović |
15 Cvjetičanin |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1989
4 Petrović |
5 Radulović |
6 Čutura |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Radović |
11 Vranković |
12 Divac |
13 Danilović |
14 Rađa |
15 Primorac |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1990
4 Petrović |
5 Perasović |
6 Čutura |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Obradović |
11 Ćurčić |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Jovanović |
15 Savić |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1991
4 Sretenović |
5 Perasović |
6 Đorđević |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Danilović |
11 Jovanović |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Rađa |
15 Savić |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović
Oswald Mathias Ungers

Frankfurtin messukeskuksen Torhaus.
Oswald Mathias Ungers (1926–2007) oli saksalainen arkkitehti, joka edusti uusrationalistista arkkitehtikoulukuntaa. Hänen työnsä ovat yleensä keskitettyjä, ankarapiirteisen formalistisia. Hänen töistään tunnettuja ovat ainakin Saksan arkkitehtuurimuseon (muutostyö 1984), Frankfurtissa olevat messurakennukset (1983–1984) ja Hampurin taidehallin lisärakennus (1986–1990).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oswald Mathias Ungers Wikimedia Commonsissa
Nokia Morph

| --- | --- |
Nokia Morph
Valmistaja: Nokia: 
Saatavissa: Konsepti: 
Käyttöjärjestelmä: Kaupallinen: 
Lataaminen: "Nanoruoho" (aurinkopaneeli): 
Koko: Muuttuva: 
Tyyli: Joustava: 
Nokia Morph oli Nokian matkapuhelinkonsepti. 25. helmikuuta 2008 The Museum of Modern Artissa New Yorkissa julkaistu konsepti perustui Nokia Research Centerin ja Cambridgen yliopiston Nanoscience Centerin tutkimustyöhön. Konsepti oli esillä museon "Design and The Elastic Mind" -näyttelyn osiossa.
Ei-toimivan konseptipuhelimen avulla oli tarkoitus esitellä nanoteknologian mahdollisuuksia tulevaisuuden kulutuselektroniikassa. Puhelin oli tarkoitettu taivuteltavaksi eri muotoihin. Se sisältäisi läpinäkyvää elektroniikkaa ja sen itsestään puhdistuva pinta toimisi aurinkoenergian kerääjänä akun lataamista varten. Morph ei edennyt tuotantoon.
Aiheesta muualla

Nokia's page describing the Morph concept (englanniksi)
Nokia Morph demonstration video (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
A review of the Nokia Morph (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Cnet: Nokia demos bendable cell phone (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tulevaisuuden Ideat, lyhyt kuvaus
Nokia Morph, Hilavitkutin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Number One

Sanaparilla Number One voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:
1 (luku)
Musiikissa > Albumeita

Number One, Billie Godfreyn albumi
Number One, Pist.Onin albumi
Number One, O-Zonen albumi
No.1, BoA:n albumi
1, Fischerspoonerin albumi
The Beatles (No. 1), The Beatlesin albumi
Musiikissa > Kappaleita

Number One, Alexian kappale
Number One, John Legendin kappale
Number One, Pharrellin kappale
Number One, Skye Sweetnamin kappale
#1, Nellyn kappale
Number One, Tinchy Stryderin kappale
Numba 1 (Tide Is High), Kardinal Offishallin kappale
Number One, Chas Jankelin kappale
Song # 1, vuoden 2007 Venäjän euroviisuedustaja Serebron kappale
Number One, Jamie Foxxin kappale
Number One, Playgroupin kappale
Number One, Max Farenthiden kappale
Number One, The Rutlesin kappale
Number One, Tadpolen kappale
Elokuvat ja televisiosarjat

Number One, vuoden 1969 elokuva
Number One, ruotsalainen televisiosarja vuodesta 2003
#1s, kanadalainen musiikkivideo-ohjelma
”Number One”, Kovan onnen kundi -televisiosarjan jakso
”Number one”, Linnunradan käsikirja liftareille -sarjan jakso
Elokuvat ja televisiosarjat > Kuvitteelliset hahmot

Number One eli Ernst Stavro Blofeld, rikollisjärjestö SPECTRE:n johtaja James Bond -sarjassa
Number One, The Prisoner -televisiosarjan hahmo
Number One, Star Trekin hahmo
Number One, Babylon 5 -televisiosarjan hahmo
Number One, Simpsonien kuudennen tuotantokauden Homer the Great (suom. Homer, valittu) -jakson hahmo
Nº1, demonihahmo Artemis Fowl -kirjasarjassa
Muuta

Number One, brittiläinen lehti
Number One, Stevie Ray Vaughanin soittama kitara
#1, Slipknot -yhtyeen Joey Jordisonin lempinimi
Number One, Oulun raviradalla järjestettävä lämminveristen suurkilpailu
Olga Slavnikova

Olga Slavnikova vuonna 2011
Olga Aleksandrovna Slavnikova, ven. О́льга Алекса́ндровна Сла́вникова (s. 23. lokakuuta 1957 Jekaterinburg, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko.
Suku ja koulutus

Slavnikova syntyi Sverdlovskissa (nyk. Jekaterinburg) puolustusinsinöörien perheeseen. Lapsena hän osoitti erinomaisia ​​kykyjä matematiikassa ja voitti sekä alueelliset että tasavallan tason matematiikkaolympialaiset. Venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajan vaikutuksesta, joka vastasi taiteellisen ilmaisun ystävien koulupiiristä, Olga lähti opiskelemaan journalismia 1976.
Slavnikova valmistui Uralin valtionyliopiston journalismin tiedekunnasta vuonna 1981. Sen jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kustannusalalla Ural-lehden toimituksessa ja alkoi alkoi kirjoittaa itse, "koska ei ollut muuta tekemistä, ja siellä oli paljon vapaa-aikaa." Hänen ensimmäiset teoksensa julkaistiin Ural-lehdessä 1980-luvun lopulla ja nuorten kirjailijoiden pienilevikkisissa kokoelmissa, joita Slavnikova itse kutsuu "joukkohaudoiksi".
Slavnikova on asunut aviomiehensä kanssa vuodesta 2003 lähtien Moskovassa. Heillä on kolme lasta ja kaksi lastenlasta.
Kirjallinen ura

Slavnikova alkoi julkaista romaaneja 1990-luvulla, joista useat on palkittu, kuten Apollon Grigorjev -palkinnolla, Polonski-palkinnolla ja Bažov-palkinnolla. Hän sai vuoden 2006 Venäjän Booker -palkinnon romaanistaan ​​2017, joka edustaa venäläisen dystopia-kirjallisuuden vakavampaa suuntaa. Hänen romaaninsa Light-headed julkaistiin vuonna 2010. Vuonna 2018 häneltä ilmestyi romaani nimeltä Pituushyppy (ven. Прыжок в длину), joka oli Venäjän Booker-palkinnon finalistiehdokkaana.
Slavnikova kirjoittaa myös nykykirjallisuudesta ja toimii Debut Independent Literary Prize -palkinnon johtajana, joka saa jopa 50 000 ehdokasta vuodessa. Palkinnon perusti yksityinen Pokolenie-järjestö auttaakseen nuoria venäläisiä kirjailijoita saamaan teoksensa julkaistuksi Venäjällä ja käännöksinä maailmanlaajuisesti. Olga Slavnikova on ollut Debut Independent Literary Prize palkinnon johtaja vuodesta 2001. Slavnikova toimii virallisesti kirjallisuuspalkinnon "Debyytti" proosasuuntauksen koordinaattorina. Haastattelussa vuonna 2009 hän toistuvasti korosti, että hänen taloudellisen toimeentulonsa päälähde ei suinkaan ole kirjallisuuden ala.
Heinäkuussa 2020 brittiläinen sanomalehti The Guardian sisällytti Slavnikovan romaanin 2017 "Venäjälle sijoittuvan kymmenen parhaan romaanin" luetteloonsa.
Teokset (nimet englanninkieliseltä Wikipedia-sivulta)

| --- | --- |
The Freshman (Первокурсница), 'Fuksi': 1988
A Dragonfly Enlarged to the Size of a Dog (Стрекоза, увеличенная до размеров собаки), Venäjän Booker-palkinto-ehdokas: 1997
Alone in the Mirror (Один в зеркале), "Uusi maailma" (ven. Новый мир) -kirjallisuuslehden palkinto: 1999
The Immortal (Бессмертный), Kuolematon, Gorki-palkinto: 2001
2017, Venäjän Booker-palkinnon voittaja: 2006
Love in Carriage Seven (Любовь в седьмом вагоне), Big Book (ven. Большая книга) -palkintofinalistien joukossa: 2009
Light-headed (Легкая голова): 2010
Long jump (Прыжок в длину), Pituushyppy, Venäjän Booker-palkinto-finalisti: 2018
Teokset (nimet englanninkieliseltä Wikipedia-sivulta) > Englanniksi käännettyjä teoksia

2017: A Novel, Overlook, 2010. ISBN 1590203097. Translated by Marian Schwartz.
Light-headed, Dedalus, 2015. ISBN 9781910213346. Translated by Andrew Bromfield.
The man who couldn't die : the tale of an authentic human being, Columbia University Press, 2019 (The Russian Library). ISBN 9780231185943. Translated by Marian Schwartz.
Oskari Janatuinen

Oskari Jaakko Janatuinen (17. syyskuuta 1887 Helsinki – 10. helmikuuta 1945) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Janatuinen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1906–1907 ja 1909–1911. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1913 ja 1943 välillä. Janatuinen työskenteli kivenhakkaajana 1901–1905. Hän oli sitten Suomen Kiviteollisuus Oy:n palveluksessa muovailijana ja kuvanveistäjänä 1906–1914 ja vuodesta 1914 alkaen hän omisti oman kiviveistämön.
Teoksia

Enkeli ja ruusuja : kipsireliefi. Mikael Agricolan kirkko, Helsinki 1923
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Oskari Janatuinen
1078

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Tapahtumia

Santiago de Compostelan rakentaminen Galiciassa Espanjassa alkoi.
Anselm Canterburylaisesta tuli Becin apotti.
Vilhelm Valloittaja aloitti Valkoisen tornin rakentamisen.
Kalauran taistelu
Syntyneitä

Aleksanteri I, Skotlannin kuningas (k. 1124)
Oopperan kummitus (täsmennyssivu)

Oopperan kummitus voi tarkoittaa Gaston Leroux’n vuonna 1911 julkaistua romaania Oopperan kummitus tai jotakin siihen pohjautuvaa teosta:
The Phantom of the Opera, Andrew Lloyd Webberin musikaali
Oopperan kummitus, Joel Schumacherin ohjaama musikaaliin pohjautuva elokuva
Muita elokuvaversioita löytyy myös täsmennyssivulta Suuren oopperan kummitus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oopperan kummitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nuorusenjoki

Nuorusenjoki (myös Nuorusjoki ven. Нурис, Nuris) on Vienanmereen laskevaan Koutajoen  vesistöön kuuluva on joki Louhen piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Joki virtaa pääosin vuonna 1992 perustetussa Paanajärven kansallispuistossa. Se saa alkunsa läheltä myös kansallispuiston alueelle jäävää Nuorusen tunturia Paanajärven eteläpuolella ja laskee Koutajoen vesistön pääjärvenä olevaan Pääjärveen lännestä lähellä Paanajärven laskujoen Oulankajoen suuta.
Vesistösuhteet

Yhdessä Tavajoen ja Ponselijoen ja Kormuanjoen kanssa joki oli ennen toista maailmansotaa yksi Paanajärven eteläpuolelelta, Kuusamon kaakkoisosasta silloisen Suomen itärajan poikki itään Koutajoen vesistöön laskeneista joista Koutajoen vesistöön kuuluvan Oulankajoen ja Vienan Kemin vesistöön kuuluvan Pistojoen välillä.
Alkujaan Nuorusenjoki laski Oulankajokeen lähellä sen suuta mutta laskee nykyään Pääjärveen kun tämän pintaa on vesivoimarakentamisen yhteydessä nostettu. Myös Ponselijoki laski aiemmin Tuoppajärven lasku-uomana Pääjärveen olevaan Sohjananjokeen mutta vesirakentamista seuranneen Pääjärven pinnannousun seurauksena myös Ponselijoki laskee nyttemmin Pääjärveen. Kormuanjoki ja Tavajoki ovat jatkuvasti laskeneet Pääjärveen.
Valtiollinen historia

Kun Sallan–Kuusamon alue toisen maailmansodan jälkeen luovutettiin Neuvostoliitolle, jäivät Ponseli-, Kormuan- ja Nuorusenjoen valuma-alueet kokonaan Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän puolelle.  Tavajoen valuma-alueesta ulottuu vielä Suomeen pieni osa Tavajärven valuma-alueen läntisimmäästä osasta.
Luonnonkäytön historiaa

Ennen Suomen itsenäistymistä ainakin Tavajoesta oli uitettu tukkeja sahattaviksi Vienanmeren rannalle, mutta kun raja sulkeutui Suomen itsenäistymisen jälkeen, jäi Tava-, Ponseli- ja Kormuanjokien latva-alue kannattavan puunhankinnan ulkopuolelle. Vuonna 1939 puunhankinnan ainoaksi mahdollisuudeksi tällä alueella nähtiin rautatien rakentaminen Paanajärvelle ja autokuljetus sinne kun tarvittavia teitä olisi rakennettu. Sodan myötä nämä suunnitelmat jäivät toteutumatta.
Sittemmin metsätaloutta on harjoitettu Venäjän puolella ainakin Tavajärven ympäristössä. Nuorusenjoki tätä vastoin tuli yhdessä Paanajärven ja Nuorusen kanssa osaksi 1990-luvulla perustettua Paanajärven kansallispuistoa.
2Cellos

| 2Cellos |
| --- | --- |

Tiedot
Tyylilaji:  sellorock, klassinen, instrumentaalirock
Kotipaikka:  Kroatia
Jäsenet:  Stjepan Hauser   Luka Šulić  
Levy-yhtiö:  Sony Masterworks  
Infobox OKNimi-testi OK: 
2Cellos (tyylitelty 2CΞLLOS) on kroatialainen sello-duo, joka koostuu klassisesti koulutetusta Luka Šulićista ja Stjepan Hauserista. He ovat julkaisseet viisi albumia ja soittaneet tunnettuja pop- ja rock-kappaleita sekä klassista ja elokuvamusiikkia. Duo esiintyy kansainvälisesti ja on esiintynyt useissa Yhdysvaltain televisio-ohjelmissa, kuten Glee ja The Bachelor.
Diskografia

2Cellos (2011, Sony Masterworks)
In2ition (2013, Sony Masterworks)
Celloverse (2015, Sony Masterworks)
Score (2017, Sony Masterworks)
Let There Be Cello (2018, Sony Masterworks)
1074

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Tapahtumia

Liao-dynastian keisari ei hyväksynyt ehdotusta, että kaikki kitaanit ottaisivat itselleen sukunimen.
Harald Hein aloitti Tanskan kuninkaana
Syntyneitä

12. helmikuuta - Konrad II, Italian ja Saksan kuningas. (k. 1101)
Edgar, Skotlannin kuningas. (k. 1107)
Oksana Malaja

Oksana Malaja (ukr. Оксана Малая, s. 4. marraskuuta 1983) on susilapsi, joka 1990-luvun alussa löydettiin kahdeksan vuoden ikäisenä Ukrainasta. Löytämisensä jälkeen hän on elänyt vammaisille tarkoitetussa hoitokodissa. Malajan alkoholisoituneet vanhemmat eivät kyenneet pitämään tytöstä huolta. Alueella oli paljon kulkukoiria ja Malaja kasvoi koirien kanssa, jotka pitivät hänestä huolta. Hänen liikkeensä ja ääntelynsä olivat koiralle ominaisia: hän muun muassa liikkui neljällä raajalla, haukkui ja haisteli ruokaansa ennen sen syömistä. On todettu, että hänellä on erityisen hyvin kehittynyt kuulo-, haju- ja näköaistit. Kun Oksana löydettiin, hänellä oli suuria vaikeuksia käyttäytyä normaalin ihmisen lailla. Hänellä ei ollut kokemuksia ihmisten kanssa kanssakäymisestä. Nykypäivään tultaessa hän on oppinut puhumaan ja käyttäytymisongelmat ovat vähentyneet.
Aiheesta muualla

Feral Children: Oxana Malaya, the Ukrainian Dog Girl
Peoples.fu
Feral Children
Misha Defonseca: Susilapsi (Otava 2005), teos on paljastunut väärennökseksi Helsingin Sanomat 2.2.2008 s. B2
Oppegård

Oppegård oli kunta Akershusin läänissä Norjassa. Se sijaitsi Bunnefjordenin itäisellä rannalla. Kunnan hallinnollinen keskus oli Kolbotn. Kunta perustettiin vuonna 1915 irrottamalla se Nesoddenin kunnasta. Vuonna 2020 Oppegård liitettiin yhteen Skin kunnan kanssa ja niistä muodostettiin uusi Nordre Follon kunta.
Nähtävyydet

Entisellä kunnan alueella Svartskogissa sijaitsee tutkimusmatkailija Roald Amundsenin kotimuseo. Kunnan alueella on myös Ingierstrandin uimapaikka.
Vaakuna

Kunnan vaakuna oli peräisin vuodelta 1976 ja siinä oli mustalla pohjalla 17 kultaista kolmiota kuvaamassa kunnan alueella keskiajalla sijainneita seitsemäätoista tilaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oppegård Wikimedia Commonsissa
Akershusin läänin kunnat
Asker
Aurskog-Høland
Bærum
Eidsvoll
Enebakk
Frogn
Gjerdrum
Hurdal
Jevnaker
Lillestrøm
Lunner
Lørenskog
Nannestad
Nes
Nesodden
Nittedal
Nordre Follo
Rælingen
Ullensaker
Vestby
Ås
Ingierstrand
1550-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku
Vuosikymmenet: 1490-luku · 1500-luku · 1510-luku · 1520-luku · 1530-luku · 1540-luku 1550-luku · 1560-luku · 1570-luku · 1580-luku · 1590-luku · 1600-luku
Vuodet: 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509 1510 · 1511 · 1512 · 1513 · 1514 · 1515 · 1516 · 1517 · 1518 · 1519 1520 · 1521 · 1522 · 1523 · 1524 · 1525 · 1526 · 1527 · 1528 · 1529 1530 · 1531 · 1532 · 1533 · 1534 · 1535 · 1536 · 1537 · 1538 · 1539 1540 · 1541 · 1542 · 1543 · 1544 · 1545 · 1546 · 1547 · 1548 · 1549 1550 · 1551 · 1552 · 1553 · 1554 · 1555 · 1556 · 1557 · 1558 · 1559 1560 · 1561 · 1562 · 1563 · 1564 · 1565 · 1566 · 1567 · 1568 · 1569 1570 · 1571 · 1572 · 1573 · 1574 · 1575 · 1576 · 1577 · 1578 · 1579 1580 · 1581 · 1582 · 1583 · 1584 · 1585 · 1586 · 1587 · 1588 · 1589 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609