Wilhelm von Nottbeck
Wilhelm von Nottbeckin pojat

Carl Samuel von Nottbeck (19. maaliskuuta 1848 – 11. marraskuuta 1904 Pariisi)
Wilhelm Friedrich (Fredrik) von Nottbeck (6. maaliskuuta 1850 Tampere – 10. maaliskuuta 1928 Helsinki)
Edvard Alexander von Nottbeck (22. huhtikuuta 1853 – 14. helmikuuta 1939 Geneve, Sveitsi) oli naimisissa serkkunsa Eugenie Nottbeckin (1855–1944) kanssa, jonka isä John Nottbeck oli Venäjän konsulina New Yorkissa. Hän osti vuonna 1889 Ruokolahdelta Tainionkosken lähellä sijainneen Neitsytniemen kartanon ja muutti sinne asumaan perheineen. Edvard von Nottbeckilla oli vuosia jatkunut oikeusjuttu Tainionkosken rannalle tehtaan rakentanutta Tornator-yhtiötä vastaan, jonka puuhiomo saastutti jätevesillään Nottbeckin valtiolta vuokraamia lohivesiä. Tornator sai lopulta sakkoja ja määrättiin parantamaan jätevesien puhdistusta. Kartano 510 hehtaarin maineen ja koskiosuuksineen myytiin 1914 Tornatorille. Kartanon vuonna 1900 valmistunut päärakennus oli sitten vuoteen 1984 saakka Tornatorin ja myöhemmin Enso-Gutzeitin johtajien virka-asuntona. Edvard von Nottbeck muutti 1900-luvun alkupuolella Geneveen Sveitsiin, jossa hän myös kuoli. Nottbeck oli kuolemaansa saakka Finlayson & Co:n suurin osakkeenomistaja. Hänet haudattiin toukokuussa 1939 von Nottbeck-suvun hautausmaalle Lielahteen.
Peter Burchard von Nottbeck (22. huhtikuuta 1858 – 28. toukokuuta 1899 Pariisi) rakennutti 1897–1899 Tampereen Näsikalliolle Milavidan nimellä tunnetun asuinpalatsin, jonka suunnitteli arkkitehti Karl August Wrede. Hän oli naimisissa Olga Karoliina von Tobiesenin (1860–1898) kanssa. Peter von Nottbeck  kuoli pariisilaisessa sairaalassa umpisuolentulehdukseen ja hänet haudattiin von Nottbeck-suvun hautausmaalle Lielahteen.
Alexander Johan Ferdinand von Nottbeck (9. tammikuuta 1861 – 22. joulukuuta 1900 Tampere) rakennutti Tampereelle Finlaysonin palatsina tunnetun asuinpalatsin 1898–1899. Arkkitehti Lambert Petterssonin suunnittelemassa kaksikerroksisessa rakennuksessa oli pinta-alaa 720 neliömetriä ja huoneita 13 keittiö- ja aputiloja lukuun ottamatta. Alexander von Nottbeck kuoli vuonna 1900 umpisuolentulehdukseen kotonaan ja hänet haudattiin von Nottbeck-suvun hautausmaalle Lielahteen. Asuinpalatsi toimi vuodesta 1904 alkaen Finlaysonin tehtaanjohtajien virka-asuntona aina vuoteen 1979 saakka, jolloin se muutettiin kokous- ja edustustiloiksi.
Ernst Friedrich Rembert von Nottbeck (13. heinäkuuta 1864 – 26. tammikuuta 1885 Lielahti) surmattiin tammikuun lopulla 1885 hänen ollessaan rekimatkalla Tampereelta veljiensä omistamaan Lielahden kartanoon. Pispalassa lähellä kaupungin rajaa hänen kimppuunsa hyökkäsi neljä vastaantullutta miestä ja kamppailussa hän haavoittui omasta veitsestään ja kuoli seuraavana päivänä Lielahden kartanossa. Hänet haudattiin 2. helmikuuta kartanon alueelle perustettuun von Nottbeck-suvun hautausmaahan, johon haudattiin myöhemmin myös muita suvun jäseniä. Surmateon tekijöiksi paljastui kolme työtöntä tehtaan työmiestä Tampereelta sekä sepän kisälli Pispalasta, jotka olivat olleet päihtyneinä palaamassa illalla Tampereelle oltuaan Ylöjärven kuuluisaa Martinin pirua katsomassa. Heidät tuomittiin lopulta kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen taposta.