stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sormisiida
Ulkonäkö

Sormisiida kasvaa yhdestä jopa neljään metriä korkeaksi. Lehdet ovat suuret ja sormimaisesti liuskaiset. Valkoisissa kukissa on viisi noin yhden senttimetrin mittaista terälehteä.
Levinneisyys

Sormisiida esiintyy luonnonvaraisena itäisessä Pohjois-Amerikassa Yhdysvalloissa Tennesseestä New Yorkiin ja Michiganiin sekä tulokaslajina Kanadan Ontariossa. Lajia on istutettu peltokasviksi eräissä Keski-Euroopan maissa suuren biomassan tuoton vuoksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sormisiida – Sida hermaphrodita
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Sverre Rotevatn

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yhdistetty.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yhdistetty.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yhdistetty.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lahti 2001 | joukkuekilpailu |  |
Sverre Rotevatn (s. 17. tammikuuta 1977) on norjalainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Rotevatn oli voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Lahden maailmanmestaruuskilpailuissa 2001. Samoissa MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla 27:nneksi normaalikilpailussa ja 48:nneksi sprintissä.
Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 Rotevatn sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi, sprintissä kolmanneksitoista ja normaalikilpailussa 36:nneksi.
Rotevatn ylsi urallaan kaksi kertaa maailmancupin osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon. Schonachin normaalikilpailussa 2002 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Oslon normaalikilpailussa 2001 yhdeksänneksi.
Rotevatn lopetti uransa kauden 2003–2004 jälkeen.
Soul Destroyers

| Soul Destroyers Urn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. toukokuuta 2008
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 46.28
 Levy-yhtiö: Dynamic Arts
Urnin muut julkaisut
| Dawn of the Devastation 2006 | Soul Destroyers 2008 | The Burning 2017 |
Soul Destroyers on suomalaisen black metal -yhtye Urnin albumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Dynamic Arts Records.
Kappaleet

Lifeless Days – 5.24
(Bringer of) Pain, Agony and Death – 3.59
Black Steel Worship – 3.55
Strike of Conqueror – 4.27
In Darkness... The Fire – 4.07
Legions United – 3.57
War and Victory – 3.30
Blood of the Desecrators – 4.51
Decibel Hellstorm – 5.03
Soul Destroyers – 7.15
Kokoonpano

Sulphur – laulu, kitarat, basso
Blackvenom – kitarat
Hellwind Inferion – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Meteli.net:
Aiheesta muualla

Soul Destroyers Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Soul Destroyers Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sormiskeittaus

Sormiskeittauksessa käytetty pienoiskokoinen rullalauta.
Sormiskeittaus (engl. fingerboarding) on harrastus, jossa pienoiskokoisella rullalaudalla suoritetaan temppuja sormin.
Taustaa

Aidon rullalaudan näköisiä pienoislautoja myytiin alun perin avaimenperiksi. Rullalautavalmistajat käyttivät niitä uusien mallien markkinointiin. Harrastajat keksivät jäljitellä rullalautailua sormillaan pienoislaudoilla, ja käyttivät niitä temppujen kuvailemiseen. Vähitellen laudat kehittyivät monimutkaisemmiksi, ja niille alettiin myydä myös tarvikkeita, kuten laudan osia, pienoiskokoisia kiristysavaimia, yksittäisiä esteitä ja kokonaisia, pienoiskokoisia skeittipuistoja.
Muuta

Sormiskeittilautoja (dekkejä) on puisia ja muovisia kuten Tech Deckin tekemät sormiskeittilaudat. Berlinwood on yksi tunnetuimmista sormiskeittien valmistajista, jonka työpaja sijaitsee Schwarzenbach An Der Saalessa, Saksassa Blackriver-Ramps yhtiön toimitiloissa. Berlinwoodin sormiskeitit valmistetaan samalla tavalla kuin oikeatkin rullalaudat. Puiset laminaatit liimataan toisiinsa ja niissä on usein myös värjättyjä laminaatteja joukossa, jotta saadaan aikaiseksi ns. oma leima/tunnus alkuperäisyyden tunnistamiseksi. Elias Assmuth työskenteli ja ylläpiti takuuvarman laadun Berlinwoodin dekeissä ja sai myös ansaitusti oman nimikkolautansa. Hän hiljattain siirtyi muihin töihin, mutta on edelleen toiminnassa mukana tavalla taikka toisella. Toiseksi suosituin sormiskeittibrändi lienee Mike Schneiderin perustama Flatface Fingerboards. Mike oli ainoastaan 13-vuotias aloittaessaan toimintansa ja on edelleen myös yksi parhaimmista sormiskeittaajista maailmassa. Paljon on muitakin merkkejä, jotka joko toimivat isomman yhtiön nimen alla kuten Harrier ja Winkler Wheels Blackriverin, tai itsenäisesti toimivia, ei ehkä niin tunnettuja taikka arvostettuja, mutta asiansa osaavia. Näitä ovat esimerkiksi Yellow Wood, Shin, Subtance, Mitt Skateboards ja Aphliksun.
Blackriver on järjestänyt sormiskeittauksen maailmanmestaruuskisoja Schwarzenbachissa (tunnetaan paremmin nimellä Fast Fingers) jo muutaman vuoden ajan virallisesti. Yhtiö on myös tukenut tapahtumien järjestämistä muuallakin Euroopassa, esimerkiksi Prahassa järjestetään joka vuosi European Fingerboard Cup (EFC) eli sormiskeittauksen Euroopan mestaruuskisat. Ilmapiiriä ja ihmisten ystävällisyyttä on näissä tapahtumissa luonnehdittu aivan uskomattomaksi ja osanottajat kokevat, että ystäväperiaatteella on toimintaan ryhdytty ja siinä myös pysytty. Harrastajien mielestä sormiskeittaus on kulttuuria siinä missä taidekin, mutta ilman turhia sääntöjä, ylpeyttä ja menestyksen tarvetta. Tomi Lempinen toi vuosina 2010-2011 palan tuota yhteisöllisyyttä Suomeen ja teki oma-aloitteisesti sormiskeitti DVD:n FB for fun, laittoi yrityksen Doh FB Shopin aluilleen, loi sormiskeittaukseen liittyvän Facebook-ryhmän DFE, aiheesta kertovan blogisivuston fb4fun.blogspot.com ja opetusvideoita sisältävän YouTube-kanavan "toemoe".
Laji kasvaa koko ajan enemmän ja enemmän ja on myös kirjoitettu pelkästään sormiskeittausta käsittelevä kirja nimeltään "Fingerboarding-alles über das Skaten mit der Hand". Winkler Wheels -yrityksen omistaja ja yksi sormiskeittauksen pioneereista eli herra Martin Winkler on kirjoittanut kirjan Blackriverin avustuksella ja Blackriverin omistaja Martin Ehrenberger on ottanut kuvasarjoja erilaisista tempuista / temppukomboista kirjaa varten. Fingerboarder Magazine on ensimmäinen sormiskeittaukseen keskittynyt alan erikoislehti, joka ilmestyy toistaiseksi muutaman numeron vuodessa. Ensimmäinen numero oli ainoastaan saksaksi, mutta lajin harrastajien innostuksesta lehteä kohtaan sitä on alettu painaa myös englanniksi.
Tunnetuimpia sormiskeittareita ovat muun muassa Mike Schneider, Elias Assmuth, Taylor Rosenbauer, Gary Chin ja Daniel Linqvist.
Aiheesta muualla

http://dohdistribution.blogspot.com
http://fb4fun.blogspot.com
Sverre Lunde Pedersen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sverre Lunde Pedersen vuonna 2013. |  Sverre Lunde Pedersen vuonna 2013. |  Sverre Lunde Pedersen vuonna 2013. |  |
Maa:  Norja
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | 5 000 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Berliini 2016 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2018 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Calgary 2019 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Hamar 2020 | yhteispisteet |  |
|  Pronssia | Calgary 2015 | yhteispisteet |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Inzell 2019 | 5 000 m |  |
|  Hopeaa | Kolomna 2016 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Inzell 2019 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Inzell 2019 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Calgary 2024 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Kolomna 2016 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Gangneung 2017 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2023 | joukkuetakaa-ajo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2024 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 2022 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Collalbo 2019 | yhteispisteet |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2020 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2021 | yhteispisteet |  |
Sverre Lunde Pedersen (s. 17. heinäkuuta 1992) on norjalainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa joukkuetakaa-ajossa vuosina 2018 ja 2022 sekä maailmanmestaruuden 5 000 metrillä vuonna 2019.
Pedersen on kilpaillut kolmissa olympialaisissa. Sotšissa 2014 hän sijoittui 5 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa viidenneksi sekä 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti Håvard Bøkkon, Simen Spieler Nilsenin ja finaalissa varamieheksi jääneen Sindre Henriksenin kanssa kultaa joukkuetakaa-ajossa, saavutti pronssia 5 000 metrillä ja sijoittui 1 500 metrillä yhdeksänneksi. Yhteislähtökilpailussa hän karsiutui loppukilpailusta. Pekingin olympialaisissa hän voitti Hallgeir Engebråtenin ja Peder Kongshaugin kanssa kultaa joukkuetakaa-ajossa.
Pedersen voitti 5 000 metrillä maailmanmestaruuden Inzellissä 2019 ennätysajallaan 6.07,16. Hänellä on lisäksi kaksitoista muuta MM-mitalia, joista viisi on yleisluistelun MM-kilpailuista. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut yhden kullan, yhden hopean ja kolme pronssia.
Speakeasy

| Speakeasy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  tuottaja, saksofonisti
Muusikko
Tyylilajit:  rap
Soittimet:  saksofoni 
Yhtyeet:  Koivuniemen Herrat
Levy-yhtiöt:  3rd Rail Music
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Speakeasy on suomalainen hip hop -musiikkiin erikoistunut tuottaja ja saksofonisti. Hänen debyyttialbuminsa Tuottajalevy julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 15. huhtikuuta 2012. Speakeasy toimii saksofonistina Koivuniemen Herrat -nimisessä yhtyeessä.
Diskografia > Soolo

Tuottajalevy (2012,  3rd Rail Music)
Diskografia > Koivuniemen Herrat

Sokeat johdattaa (2010,  3rd Rail Music)
Jotain uutta auringon alla (2012,  Suomen Musiikki)
Diskografia > Musiikkivideot

Istu alas (Koivuniemen Herrat,  2010)
Tähän asti opittua 2012 (2012,  mukana Konna, Shaka, Adebizi & Jontti)
Aika muuttaa (2012,  Koivuniemen Herrat)
Star Ship (videopeli)

| Star Ship |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Atari
Julkaisija:  Atari, Inc.
Ohjelmoija:  Bob Whitehead
Julkaistu:  1977
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Atari 2600
Jakelumuoto:  Pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Star Ship on Atarin kehittämä ja julkaisema shoot ’em up, joka on julkaistu vuonna 1977 Atari 2600:lle.
Pelin on ohjelmoinut Bob Whitehead.
Peli on käännös Atarin kolikkopelistä Starship 1 ja se käyttää ensimmäisen persoonan perspektiiviä.
Peli on yksi yhdeksästä Atari 2600:lle saatavasta pelistä konsolin julkaisun yhteydessä.
Aiheesta muualla

Star Ship MobyGamesissa (englanniksi)
Atari Mania -sivustolla (englanniksi)
Sorsakoski

Seuralan talo Sorsakosken keskustassa
Sorsakosken vanha paloasema
Liisalan silta lännestä päin katsottuna
Sorsakosken purettu kirkko
Näkymä Sorsakoskella Välimerelle
Sorsakoski on teollisuustaajama Leppävirralla Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee seututien 533 varrella noin kahdeksan kilometriä Leppävirran kuntakeskuksesta länteen ja 20 kilometrin päässä Varkaudesta. Kylän asukasluku on noin 692. Kylältä on suora tieyhteys Leppävirralle sekä Jäppilän kautta Pieksämäelle.
Historiaa ja nykypäivää

Sorsakoskella on pitkä teollinen historia, johon liittyvät puu, metallit ja vesivoima. Koskivoimaa on käytetty puun sahauksen energialähteenä ainakin 1700-luvun lopulta, jolloin everstiluutnantti Herman von Burghausen aloitti paikkakunnalla 10. lokakuuta 1787 sahaustoiminnan. Joitakin vuosia myöhemmin hän perusti kosken varteen myös tiilitehtaan ja ratasmyllyn viljan jauhatukseen. 1800-luvun alkupuolella nämä laitokset siirtyivät kauppahuone Hackman & Co. omistukseen. Sorsakoskesta kehittyi 1800-luvun puolenvälin jälkeen yhtiön sahaustoiminnan keskuspaikka, josta kauppahuoneen eri puolilla Itä-Suomea olevia sahoja johdettiin.
Hackmanin omistuksessa ollut sahalaitos paloi vuonna 1897, ja sen seurauksena sahaustoiminta Sorsakoskella loppui. Yhtiö omisti kuitenkin tuolloin myös vuonna 1891 perustetun aterimia ja teräskattiloita valmistavan tehtaan, josta alkoi alueella näihin päiviin asti jatkunut metallin jalostamisen perinne. Hackman-yhtiöiden omistuksen muutokset vuonna 2003 siirsivät myös aterintehtaan omistuksen Iittala Oyj:lle, joka jatkaa edelleen keitto- ja paistoastioiden tuotantoa paikkakunnalla, joskin huomattavasti vuosien takaista pienemmällä työntekijämäärällä.
Toinen suuri teollisuuslaitos metalliputkia valmistanut Finnpipe lopetti toimintansa keväällä 2006. Useiden taantuvien teollisuustaajamien tapaan myös Sorsakoskella on viimeisimpien vuosien aikana moni yleinen palvelu lopettanut tai siirtynyt kuntakeskukseen.
Arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema 1961 valmistunut Sorsakosken kirkko purettiin vuonna 2019. Se oli Leppävirran kirkon ja Näädänmaan kyläkirkon ohella yksi Leppävirran kirkkorakennuksista.
Koskesta

Kylän alueella sijaitsevassa koskessa, jolta kylä on nimensä saanut, on Savon Voimalla kaksi vesivoimalaitosta: Yläsorsa ja Alasorsa. Pudotuskorkeus yläpuolisen Sorsaveden ja alapuolisen Osmajärven välillä on noin 18 metriä. Voimalaitosten väliin jää suvanto, jota kutsutaan Välimereksi. Vesireitti kuuluu Vuoksen vesistöön, ja se purkaa vetensä Saimaan pinnan tasolle Haukiveden pohjoisosaan Siitinselälle Osmajokea ja Kuvansinjokea pitkin.
Tunnettuja sorsakoskelaisia

Kristiina Brask, laulaja
Jorma Hynninen, oopperalaulaja
Adam Laakkonen, kansanedustaja
Marja-Leena, laulaja
Adolf Turakainen, radiotoimittaja, urheilutoimittaja, urheilija
Ari Lahti, Palloliiton puheenjohtaja
Aiheesta muualla

Sorsakoski.fi
Yle Elävä arkisto: Matti Kassilan lyhytfilmi Sorsakosken tehtaasta (1958)
https://sorsakoskenhistoriaa.webnode.fi/
Alaverstas ja Ala-Sorsan voimalaitoksen pato
Susanne Mentzer

Susanne Mentzer (s. 21. tammikuuta 1957 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.
Mentzer varttui Philadelphiassa, mutta muutti Santa Fen kaupunkiin New Mexicoon. Hän pääsi University of the Pacificiin, Kalifornian Stocktoniin, pääaineenaan musiikkiterapia. Ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen hänet kuitenkin lähetettiin oppiin Aspenin musiikkijuhlille ja -kouluun opettajien pantua merkille hänen kyvykkyytensä laulussa ja esiintymisessä. Mentzer siirtyi tämän jälkeen Juilliard Schooliin New Yorkiin, jossa häntä opetti Norma Newton. Hän sai sekä kandidaatin että maisterin arvonsa Juilliard Schoolista. Ammattimaisen näyttämödebyyttinsä Mentzer teki vuonna 1981 Houston Grand Operassa Albinan roolissa Gioacchino Rossinin teoksessa La donna del lago. Vuonna 1983 seurasi Euroopan-debyytti Kölnissä Cherubinona Wolfgang Amadeus Mozartin Figaron häissä. Mentzer saavutti nopeasti mainetta Euroopassa ja pääsi esiintymään Rosinan roolissa Rossinin Sevillan parturissa Covent Gardeniin vuonna 1985. Vuonna 1987 hän esiintyi Zerlinan roolissa Mozartin Don Giovannissa Riccardo Mutin johtamassa esityksessä La Scalassa.
Metropolitan-oopperassa esiintymisen Mentzer aloitti vuonna 1989, jossa häntä kuultiin ensimmäisen kerran Cherubinona Figaron häissä tuona vuonna. Hän on esiintynyt myös muun muassa Wienin valtionoopperassa ja San Franciscon oopperassa. Mentzerin uralla merkittävä osuus on ollut niin kutsutuilla housurooleilla. Hänen erikoisuutensa ulottuvat Mozartista Richard Straussiin ja kattavat myös kamarimusiikin sekä resitaaliesiintymiset. Mentzer on tulkinnut myös esimerkiksi barokki- ja bel canto -ohjelmistoa. Hänen konserttiohjelmistonsa kattaa teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Ludwig van Beethovenilta, Claude Debussylta, Manuel de Fallalta, Gustav Mahlerilta, Georg Friedrich Händeliltä, Igor Stravinskyltä, Maurice Ravelilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Carlisle Floydilta, Anton Brucknerilta, Hector Berlioz'lta, Alban Bergiltä ja Giovanni Battista Pergolesilta. Erityistä mielenkiintoa Mentzer on kohdistanut lisäksi uusien teosten esittämiseen. Hän on kantaesittänyt Libby Larsenin laulusarjat Love After 1950 ja Sifting Through the Ruins, Carlisle Floydin monodraaman Citizen of Paradise, Stephen Bachichan teoksen New Mexico Fragments ja Daniel Brewbakerin sävellyksiä. Lisäksi hän loi Äidin roolin Tan Dunin teoksen The First Emperor kantaesityksessä Metropolitan-oopperassa. Levy-yhtiöitä, joille Mentzer on levyttänyt, ovat olleet Philips Records, Telarc International Corporation, Virgin Classics, Decca Records, Erato Records, Arabesque Records ja Angel Records/EMI.
Mentzer on opettanut Shepherd School of Musicissa (Ricen yliopisto), DePaulin yliopistossa sekä Aspenin musiikkijuhlilla ja -koulussa. Hän on myös tarjonnut yksityisopetusta ja pitänyt mestarikursseja eri puolilla Yhdysvaltoja.
Aiheesta muualla

Susanne Mentzer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Surinder Sunar

| Surinder Sunar> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Englanti
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  28
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 803 589
Päivitetty:  28. tammikuuta 2009
Surinder Sunar (s. 1. huhtikuuta 1959, Dhinpur, Intia) on intialaissyntyinen englantilainen pokeriammattilainen, joka kotimaassa tuli tunnetuksi television Late Night Poker -ohjelman ensimmäisen ja viidennen kauden finalistina.
Sunarin uran suurin voitto on World Poker Tourin (WPT) kolmannen kauden Grand Prix de Paris -turnauksen ykköstila. Siinä hän kukisti lopun kaksinpelissä Tony G:n ja voitti 679 860 euron ykköspalkinnon. World Series of Pokerin (WSOP) turnauksissa Sunar on menestynyt usein hyvin, jo vuonna 1990 hän oli $5,000 Pot Limit Omaha -kisassa kolmantena. Hänellä on useita finaalipöytäsijoituksia WSOP:ssa erityisesti pot limit omahassa. Sunar ei ole voittanut WSOP-ranneketta, mutta ollut kahdesti toinen (1997 $2,500 Omaha Pot Limit ja $5,000 No Limit Hold'em, hävisi Johnny Chanille). Marraskuussa 2008 Sunar voitti Master Classics of Pokerin 1 000 euron pot limit omaha -turnauksen Amsterdamissa ja ansaitsi 105 400 euroa.
Tammikuussa 2009 Sunarin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 3,8 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Surinder Sunar The European Poker Hall of Fame -sivustolla
WPT:n profiili
Launchpoker.com:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Space Quest 1

| Space Quest: Chapter I – The Sarien Encounter |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sierra On-Line
Julkaisija:  Sierra On-Line
Suunnittelija:  Mark Crowe ja Scott Murphy
Pelisarja:  Space Quest
Pelimoottori:  AGI
Julkaistu:   lokakuu 1986
Lajityyppi:  Seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  DOS, Macintosh, Apple II, Apple IIGS, Amiga, Atari ST
Jakelumuoto:  Levyke ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Space Quest: Chapter I – The Sarien Encounter (lyhyemmin Space Quest I) on Sierra On-Linen julkaisema seikkailupeli.
Peli on julkaistu lokakuussa vuonna 1986. Tämä on Space Quest -sarjan ensimmäinen peli jota myytiin yli 100 000 kappaletta.
Space Quest oli Sierran ohjelmoijien Scott Murphyn ja Mark Crowen tuotosta. He olivat aiemmin työskennelleet muiden pelien parissa, mutta eivät vielä olleet suunnitelleet omia pelejä.
Juoni

Alkuperäisessä pelissä pelihahmolla ei ollut nimeä, mutta pelin alussa pelaajaa pyydettiin kirjoittamaan nimensä. Myöhemmissä peleissä Roger Wilco oli pelihahmon nimenä. Nimi on väännös englanninkielisen radioviestinnän sanoista "Roger, Will Comply".
Roger on siivousryhmän jäsen avaruusalus Arcadalla, missä on kokeellinen voimanlähde, jota kutsutaan Tähtigeneraattoriksi. Roger herää päiväunilta siivouskomerosta huomatakseen aluksen olevan pahojen Sarienien miehittämä. Kuolleen miehistön jäsenen taskusta löytämällään avainkortilla hän pääsee sukkulalla pakoon Arcdasta.
Sukkulalennon ja hätälaskun jälkeen Roger löytää itsensä aavikkoiselta planeetta Keronalta. Selvittyään aavikolta ja robottihämähäkistä, hänen täytyy tappaa Orat-niminen hirviömäinen olento. Tehtävän suorituksen jälkeen hän näyttää Oratin jäänteet muukalaiselle ja palkintona hän saa skimmerin, pienen lentoaluksen joka leijuu maan päällä.
Muukalainen kertoo Rogerille pienestä kaupungista johon hänen täytyy matkustaa päästäkseen pois planeetalta. Skimmerillä Roger matkustaa kivikkoisen aavikon yli varoen yhteentörmäyksiä Ulence Flats -nimiseen kaupunkiin. Siellä hän menee paikalliseen baariin, pelaa peliautomaatilla voittaakseen tarpeeksi rahaa jotta saa ostettua avaruusaluksen ja ohjausrobotin.
Baarissa hän kuulee asiakkaalta Sarienien avaruusaluksen, Deltaurin, koordinaatit ja lentää sinne. Rakettirepulla hän lentää vihollisalukseen ja menee sisään ilmalukosta. Selvittyään haasteista aluksen sisällä ja käynnistettyään Tähtigeneraattorin itsetuhomekanismin, pakenee hän aluksesta juuri ennen räjähdystä.
Pelin lopussa Roger saa kiitokseksi Kultaisen Mopin planeetta Xenonin asukkailta.
Aiheesta muualla

Space Quest: Chapter I - The Sarien Encounter MobyGamesissa (englanniksi)
Sverre Sigurdinpoika

| Sverre Sigurdinpoika |
| --- | --- |
 Sverre Sigurdinpoikaa esittävä patsas Nidarosin tuomiokirkossa.
Norjan kuningas
Valtakausi:  1184 – 9. maaliskuuta 1202   1184–1184 vastahallitsijana Maunu Erlinginpoika
Edeltäjä:  Maunu Erlinginpoika
Seuraaja:  Haakon III Sverrenpoika

Syntynyt:  1149
Kuollut:  9. maaliskuuta 1202 Bergen
Puoliso:  Margareta Eriksdotter
Lapset:  Kristin Sverresdotter   Haakon III Sverrenpoika   Sigurd Lavard
Suku:  Sverre
Isä:  Sigurd II Munn (epävarmaa)
Äiti:  Gunhild
Uskonto:  katolilaisuus
Sverre Sigurdinpoika (muinaisnorjaksi Sverrir Sigurðarson, n. 1149 – 9. maaliskuuta 1202) oli Norjan kuningas 1184–1202. Hän oli naimisissa Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän tyttären Margaretan kanssa.
Sverre Sigurdinpoikaa pidetään yhtenä Norjan historian merkittävimmistä hallitsijoista. Hän saapui Färsaarilta Norjaan vuonna 1174 väittäen olevansa Sigurd II Munnin poika. Sverre nousi 
Birkebeinit-kapinaliikkeen johtohahmoksi ja taisteli vallasta kuningas Maunu Erlinginpoikaa vastaan. Sverre julistettiin Trondheimin kuninkaaksi, ja vuonna 1179 hän löi Maunun joukot. Sverren ja Maunun kamppailu päättyi Fimreiten taisteluun vuonna 1184, jossa Maunu sai surmansa. Sverrestä tuli tämän jälkeen koko Norjan kuningas.
Sverren pyrkimys saada määrätä piispojen valinnasta ja vaatimus arkkipiispan asejoukkojen supistuksesta johtivat välirikkoon kirkon kanssa. Arkkipiispa Erik Ivarsson kieltäytyi kruunaamasta Sverreä ja pakeni Tanskaan useiden piispojen kanssa. Välirikko johti lopulta siihen, että paavi Innocentius III asetti Sverren kirkonkiroukseen.
Sverre joutui loppuvuotensa taistelemaan kirkkoa tukevia kapinallisia vastaan. Oslon piispa Nikolas Arnesson ja arkkipiispa Eirik Ivarsson yhdistivät voimansa ja palasivat Norjaan vahvan laivaston mukana. Kapinalliset saivat haltuunsa suurimman osan Norjan itäosista, mutta Sverreä he eivät saaneet kukistettua. Sisällissota jatkui Sverren kuoleman jälkeen, ja vasta hänen poikansa Haakon teki rauhan kirkon kanssa.
Suolakkeet

| Suolakkeet |
| --- | --- |
 Merisuolake (Triglochin maritima)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Suolakekasvit Juncaginaceae
Suku::  Suolakkeet Triglochin  L.
Katso myös
   Suolakkeet Wikispeciesissä   Suolakkeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suolakkeet (Triglochin) on kasvisuku suolakekasvien heimossa. Siihen kuuluu 26 lajia, joita kasvaa kaikissa maanosissa. Suolakekasvien nimisuku Juncago on nykyisin synonyymi Triglochin-suvulle. Euroopassa esiintyy viisi suolakelajia, joista Pohjoismaissa ja Suomessa kasvaa kaksi: merisuolake (Triglochin maritima) ja hentosuolake (Triglochin palustris). Ne ovat monivuotisia ruohomaisia kasveja, joilla tuulipölytteisinä on aivan pienet vaatimattomat kukat pitkässä tertussa. Suolakkeet kasvavat Pohjoismaissa yleensä merenrannoilla ja soilla.
Lajeja

Triglochin bulbosa
Triglochin calcitrapa
Triglochin centrocarpa
merisuolake (Triglochin maritima)
Triglochin mucronata
hentosuolake (Triglochin palustris)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Triglochin
Suomen Lajitietokeskus: Suolakkeet – Triglochin