stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilari Aalto
Teokset > Toimitetut teokset

Janne Haarala, Mikko Helminen, Juhana Ahlamo, Janne Rantanen, Siiri Tuomenoja & Ilari Aalto (toim.): Lapionpistoja: Kertomuksia Arkeologian yhdistys Vareesta vuosilta 1962–2012.  Turku:  Arkeologian ainejärjestö Vare ry, 2012.  ISBN 9789529314270
James Wyllie, Johnny Acton & David Goldblatt; Ilari Aalto (Suomea koskevat osiot): Aikamatkaajan opas historiaan.  Jyväskylä:  Atena, 2016.  ISBN 9789523002708
Teokset > Tieteellisiä julkaisuja

Ulla Moilanen, Ilari Aalto & Veli Pekka Toropainen 2018. In terra prophana. Kuolemaantuomittujen ja syntisten hautaaminen ja rangaistuspaikkojen arkeologinen potentiaali. SKAS 2/2018: 2–19. Artikkelin verkkoversio
Ilari Aalto 2018. A key, an axe and a gridiron – Medieval Finnish brickmakers’ marks as symbols of identity. Buildings of Medieval Europe: Studies in social and landscape contexts. Toim. Duncan Berryman ja Sarah Kerr. Oxbow Books, Oxford: 11–28. Artikkelin verkkoversio
Ilari Aalto 2020. Possibilities of public excavations in the urban context. Fennoscandia Archaeologica XXXVII: 147–164. Artikkelin verkkoversio
Ilari Aalto & Lauri Kemppinen 2020. Arkeologinen näkökulma alakoulun oppikirjojen kuvauksiin Suomen esihistoriasta. Kasvatus & aika 2020 (2): 99–128. Artikkelin verkkoversio
Ilari Aalto 2020. Miekka kivessä – Suomen alueen miekanhiontakivien uudelleenarviointi. Arx Tavastica 14: 7–24. Artikkelin verkkoversio
Panu Savolainen, Liisa Seppänen, Laura Laine & Ilari Aalto 2023. Viestejä nimettömiltä rakentajilta. Keskiaikaisten kivikirkkojen rakenteiden merkinnät ja niiden tulkinta. Kirkko, papisto ja yhteiskunta 1600–1800. Toim. Ella Viitaniemi. SKS, Helsinki: 127–162.
Aiheesta muualla

Blom, Johannes: Hämeenlinnalaislähtöinen Ilari Aalto tekee arkeologiaa koko kansalle tutuksi, kun koulussa sitä ei tehdä – Työ poiki jälleen palkinnon (Arkistoitu – Internet Archive). Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset 3.3.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Tieteilijät:  ORCID
Meissen

| Meißen |
| --- | --- |
 Vanhaakaupunkia
 vaakuna
 Meißen
 Koordinaatit: 51°10′N, 13°29′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi
Hallintopiiri:  Dresden
Piirikunta:  Meißen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Olaf Raschke
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,90 km²
Korkeus:  106 m
Väkiluku (31.12.2016):  27 984
 
 www.stadt-meissen.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meissenlähde? (saks. Meißen) on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se kuuluu Dresdenin hallintopiiriin ja toimii Meissenin piirikunnan keskuskaupunkina. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 27 984. Sen pinta-ala on 30,9 neliökilometriä.
Maantieto

Meissen sijaitsee Elbejoen varrella, noin 25 kilometriä luoteeseen Dresdenistä ja noin 100 kilometriä itään Leipzigista. Sen naapuruskuntia ja -kaupunkeja ovat Coswig, Diera-Zehren, Käbschütztal, Klipphausen, Niederau, Triebischtal ja Weinböhla.
Historia

Meissenin alue alkoi kehittyä ja kasvaa kuningas Henrik I Linnustajan perustettua vuonna 929 alueelle Misnian linnan. Meissenin hiippakunta perustettiin vuonna 968 ja Meissenista tuli siten piispankaupunki. Viralliset kaupunginoikeudet sille myönnettiin vuonna 1205.
Kaupungin tuomiokirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1250. 1400-luvulla Meisseniin rakennettiin Arnold von Westfalenin suunnittelema Albrechtsburgin linna. Vuonna 1710 kaupunkiin avattiin yksi Euroopan ensimmäisistä posliinitehtaista. Tehdas on edelleen toiminnassa, ja posliinista on muodostunut kaupungin tunnetuin symboli.
Nähtävyydet

Meissenin tuomiokirkko, kaupungin keskiaikainen tuomiokirkko
Albrechtsburg, 1400-luvulla Saksin vaaliruhtinaille rakennettu linna
Posliinitehdas Meißner Porzellan
Historiallinen vanhakaupunki
Mari Sainio

| Mari Sainio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1973 (ikä 51) Helsinki
Ammatti:  juontaja
Puoliso:  Kim Sainio
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Mari Johanna Sainio (o.s. Kakko) (s. 23. maaliskuuta 1973) on suomalainen juontaja. Hän on ollut muun muassa Subilla esitetyn Suomen ensimmäisen Big Brother tositelevisiosarjan juontajana vuosina 2005–2006 ja 2014 sekä Julkkis Big Brotherin juontaja vuonna 2013.
Tv-töiden lisäksi Sainio toimii tanssinopettajana ja liikunnanohjaajana. Hänellä on kaksi lasta aviomiehensä Kim Sainion kanssa.
Lokakuussa 2015 julkaistiin Sainion kirjoittama kirja Parempi elämä – 15 tarinaa hyvinvoinnista. Kirjassa 15 tunnettua suomalaista kertoo elämäntapavalinnoistaan. Haastateltavina ovat muun muassa Paula Koivuniemi, Saimi Hoyer ja Leo-Pekka Tähti.
Juontajaura

Lista, TV1, 1998–1999.
Tietovisailu Noutajat.net (TV1, 2000).
Big Brother Suomi (2005–2006 ja 2013–2014) ja Big Brother Talk Show, Sub-TV, 2005–2006.
Viihdeuutiset, Subtv 2007.
Kilpailusarja Reikä seinässä, Nelonen 2009.
Visailuohjelma Hulahula, Yle TV2 2012.
Julkkis Big Brother, Sub 2013.
Aiheesta muualla

Mari Sainion blogi Kauneus & Terveys -lehdessä (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Saapashousut

Saapashousut (puhekielessä pussihousut) ovat erityisesti saappaiden kanssa käytettäväksi tarkoitettu housutyyppi, jonka lahkeet ovat alaosasta kapeammat ja reisien kohdalta sivulle päin pussimaisesti levenevät. Lahkeensuita voidaan lisäksi kuroa erityisillä lahkeenpitimillä. Lahkeensuissa voi olla jalan alle pujotettavat lenkit. Toisinaan saapashousujen takamus ja/tai polvet on vahvistettu nahkapaikoin.
Kuvassa oikealla: pussihousut Bulgarian kansalliskaartin sotilaalla.
Saapashousut toimivat sotilaiden arvoaseman toissijaisina tunnuksina osana univormua erottuessaan suorista housuista. Suomen puolustusvoimien 1930–1950-luvuilla käyttämään kenttäpukuun m/36 kuuluivat saapashousut ratsastavilla aselajeilla sekä upseeristolla ja kanta-aliupseereilla miehistön käyttäessä suoria housuja.
»Kaik vanha rytky vaiheteta uussi. Tule joka miähel pussihousukki.» 
(Väinö Linna: Tuntematon sotilas, ensimmäinen luku / II - Kersantti Urho Hietanen)
Saapashousut saattoivat Suomessa kuulua ajurien, vielä taksiautoilijoidenkin asuun 1920-luvulla.
Saapashousujen materiaali on vaihdellut ajankohdan ja valmistajan mukaan. Suomessa materiaalina on käytetty ainakin puuvillaa, villaa (kuten sarkaa), diagonaalia, teryleeniä ja kreppinylonia.
Aiheesta muualla

Kantapuu.fi hakusana saapashousut[vanhentunut linkki]
Shaunae Miller-Uibo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Shaunae Miller-Uibo Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  Shaunae Miller-Uibo Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  Shaunae Miller-Uibo Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017. |  |
Maa:   Bahama
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | 400 m |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Doha 2019 | 400 m |  |
|  Pronssia | Lontoo 2017 | 200 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | 400 m |  |
|  Pronssia | Sopot 2014 | 400 m |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Gold Coast 2018 | 200 m |  |
Shaunae Miller-Uibo  (o.s. Miller, s. 15. huhtikuuta 1994) on bahamalainen pikajuoksija, jonka päämatkoja ovat 200 ja 400 metrin juoksut.
Miller-Uibo voitti 400 metrin olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ennätysajallaan 49,44. Hän heittäytyi maaliin, ja kukisti Allyson Felixin 0,07 sekunnilla. Hän uusi 400 metrin olympiavoittonsa vuonna 2021 järjestetyissä Tokion kisoissa Bahaman ennätysajalla 48,36. Samojen kisojen 200 metrillä hän oli kahdeksas.
Miller-Uibo saavutti MM-kilpailuissa 400 metrillä kultaa Eugenessa 2022 ajalla 49,11 ja hopeaa Pekingissä 2015 ajalla 49,67 ja Dohassa 2019 silloisella ennätyksellään 48,37. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia 200 metrillä ajalla 22,15 ja oli 400 metrillä neljäs. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi.
Miller-Uibo voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 400 metrillä Belgradissa 2022 ajalla 50,31. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 52,06. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 22,09.
Vuonna 2010 Miller-Uibo saavutti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja vuotta myöhemmin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Miller-Uibon ennätys 400 metrillä on ulkoradoilla 48,36 ja sisäradoilla 50,21 sekä 200 metrillä ulkoradoilla 21,74 ja sisäradoilla 22,40. Kaikki nämä ajat ovat Bahaman ennätyksiä. Miller-Uibo juoksi 300 metrin epävirallisen maailmanennätyksen 34,41 Ostravassa 20. kesäkuuta 2019 ja 3. helmikuuta 2018 New Yorkissa hän sivusi Irina Privalovan epävirallista 300 metrin sisäratojen maailmanennätystä 35,45. Heinäkuussa 2020 Miller-Uibo juoksi 100 metrillä uuden oman ennätyksensä 10,98 ja oli näin vasta neljäs nainen joka alitti 11 sekuntia satasella, 22 sekuntia 200 metrillä ja 49 sekuntia 400 metrillä.
Miller on ollut naimisissa virolaisen kymmenottelijan Maicel Uibon kanssa vuodesta 2017.
Hugo Keto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hugo Oliver Keto
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 193 cm
Seura
Seura: Sandefjord
Pelinumero: 1
Junioriseurat
2010–2012: Honka
2013–2014: HJK
2014–2018: Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2018 | Arsenal | 0 | (0) |
| 2018–2020 | Brighton & Hove Albion | 0 | (0) |
| 2019 | → Waterford (laina) | 2 | (0) |
| 2020–2022 | HJK | 28 | (0) |
| 2020 | → Klubi 04 | 3 | (0) |
| 2022– | Sandefjord | 14 | (0) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2014 | Suomi U16 | 9 | (0) |
| 2015–2016 | Suomi U18 | 4 | (0) |
| 2015–2017 | Suomi U19 | 7 | (0) |
| 2017–2020 | Suomi U21 | 14 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. toukokuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. toukokuuta 2023.
Hugo Oliver Keto (s. 9. helmikuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Sandefjordia.
Keto on FC Hongan ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Kesällä 2014 hän siirtyi englantilaisen Arsenalin juniorijoukkueeseen. Kaudella 2014-2015 hän pelasi yhden ottelun UEFA Youth Leaguessa, pitäen nollapelin Borussia Dortmundia vastaan marraskuussa 2014. Heinäkuussa 2015 Keto solmi ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Arsenalin kanssa. Heinäkuussa 2018 Keto siirtyi valioliigaseura Brighton & Hove Albionin organisaatioon. Brightonissa Keto ei saanut kuitenkaan tililleen otteluita edustusjoukkueessa. Kevään 2019 hän pelasi lainalla Irlannin valioliigan Waterfordissa.
Kesällä 2020 Keto allekirjoitti kaudet 2020 ja 2021 kattavan sopimuksen HJK:n kanssa. HJK:ssa Keto pääsi juhlimaan Veikkausliigan mestaruutta kausilla 2020 ja 2021.
Tammikuussa 2022 Keto siirtyi Norjan Eliteserienissä pelaavaan Sandefjordiin.
Keto on edustanut useita Suomen nuorten maajoukkueita.
Ole Roos

Sven Ole Roos (2. elokuuta 1934 Kajaani – 18. tammikuuta 2000 Turku) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos vuodesta 1983. Hän oli Turun hovioikeuden presidentti 1994–2000.
Josh Hennessy

| Josh Hennessy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1985 (ikä 39) Brockton, MA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Växjö Lakers
Sarja:  SHL
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Cleveland Barons (AHL) Binghamton Senators (AHL) Ottawa Senators (NHL) HC Lugano (NLA) Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) Vitjaz Podolsk (KHL) Kloten Flyers (NLA) Neftehimik Nižnekamsk (KHL)
NHL-varaus:  43. varaus, 2003 San Jose Sharks
Joshua Hennessy (s. 7. helmikuuta 1985 Brockton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Växjö Lakersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Elite Prospects -sivuston vuonna 2010 tekemän analyysin mukaan Hennessyn vahvuuksiin kuuluu pelintekeminen, pelikäsitys, visio, puolustaminen ja syöttäminen. Hennessy ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen tai vahva fyysisissä väännöissä.
Ura > Junioriura

Hennessy pelasi kauden 2000–2001 Milton Academyn high school -joukkueessa, jonka jälkeen QMJHL-joukkue Québec Remparts varasi hänet 19. pelaajana vuonna 2001. Hennessy siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2001–2002, jolloin hän oli 20 osumallaan Rempartsin kolmanneksi paras maalintekijä Sébastien Thinelin ja David Massén kanssa. Kevään 2002 pudotuspeleissä Hennessy oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+9=12. Kaudella 2002–2003 hän nousi Rempartsin varakapteeniksi. Hennessy oli tehoilla 33+51=84 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies David Massén jälkeen. Kevään 2003 pudotuspeleissä hän jakoi Massén kanssa Rempartsin sisäisen maalipörssin voiton kuudella osumallaan. Hennessy edusti joukkuetta kauden päätteeksi myös Memorial Cupissa, jota Remparts isännöi.
San Jose Sharks varasi Hennessyn toisella kierroksella 43. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Kaudella 2003–2004 hän nousi Rempartsin kapteeniksi ja oli joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 40+42=82. Hennessyn kausi päättyi kuitenkin aivan runkosarjan lopulla loukkaantumisen vuoksi. Hänet palkittiin kauden päätteeksi QMJHL:n humanitäärisimpänä pelaajana. Hennessy valittiin myös liigan ja koko CHL:n joulukuun 2003 kuukauden pelaajaksi sekä viikon pelaajaksi joulukuussa 2003 ja maaliskuussa 2004.
Kaudella 2004–2005 Hennessy oli Rempartsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 35+50=85, joilla hän jakoi QMJHL:n pistepörssin kahdeksannen sijan Lewiston MAINEiacsin Alexandre Picardin kanssa. Kevään 2005 pudotuspeleissä Hennessy jakoi tehoilla 2+9=11 Rempartsin sisäisen pistepörssin voiton Aleksandr Radulovin ja Michaël Tessierin kanssa.
Ura > Ammattilaisura

Heinäkuussa 2005 Hennessy teki kolmivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän pelasi kauden 2005–2006 kokonaan AHL-joukkue Cleveland Baronsissa, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin Hennessy voitti tehoilla 24+39=63. Hänet palkittiin kauden päätteeksi joukkueensa parhaana tulokkaana.
Sharks kauppasi Hennessyn ja Tom Preissingin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Mark Belliin heinäkuussa 2006. Heti samana päivänä Blackhawks kauppasi Hennessyn ja Preissingin Michal Barinkan ja kesän 2008 toisen varausvuoron kanssa Ottawa Senatorsiin vaihdossa Bryan Smolinskiin ja Martin Havlátiin. Hennessy pelasi kauden 2006–2007 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Binghamton Senatorsissa, jonka toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 27+30=57. Hennessy pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Hän debytoi kauden aikana myös Ottawan NHL-joukkueessa, jossa Hennessy pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän teki NHL-debyyttinsä 12. joulukuuta 2006 vieraissa Detroit Red Wingsia vastaan. NHL-uransa avausmaalin Hennessy teki kahdeksannessa ottelussaan 7. tammikuuta 2007 Philadelphia Flyersia vastaan. Kaudella 2007–2008 hän oli Binghamtonin AHL-joukkueen toiseksi paras pistemies Denis Hamelin jälkeen tehoilla 22+29=51. Hennessy pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua. Heinäkuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Senatorsin kanssa.
Kaudella 2008–2009 Hennessy pelasi yhden NHL-ottelun. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 30+38=68 Binghamton Senatorsin toiseksi paras maalintekijä Ryan Kellerin kanssa ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan hänen kanssaan. Hennessy valittiin AHL:n viikon pelaajaksi 29. marraskuuta 2009 ja 14. maaliskuuta 2010. Hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua. Hennessy pelasi kauden 2010–2011 Sveitsin National League A:n HC Luganossa ja vahvisti kauden aikana myös Genève-Servette HC:tä Spengler Cupissa.  Heinäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa ja palasi Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 2011–2012. Hennessy pelasi kautensa suurimmaksi osaksi farmijoukkue Providence Bruinsissa, jonka toiseksi paras pistemies hän oli tehoilla 19+22=41. NHL-pelejä Hennessylle kertyi kolme.
Hennessy siirtyi kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Vitjaz Podolskiin, jossa tehot 11+14=25 riittivät sisäisen pistepörssin Jevgeni Timkinin kanssa jakamaan toiseen sijaan. Hän jatkoi joukkueessa myös kaudella 2013–2014, mutta joulukuussa 2013 Hennessyn sopimus purettiin rikkonaisen alkukauden jälkeen. Helmikuussa 2014 hän siirtyi loppukaudeksi NLA-joukkue Kloten Flyersiin.
Hennessy palasi taas KHL:ään kaudeksi 2014–2015 ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Neftehimik Nižnekamskiin. Joulukuussa 2014 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin. Vuodenvaihteessa Hennessy siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Växjö Lakersiin. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kesäkuussa 2015 Hennessy teki Lakersin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alisa Žambalova

| Alisa Žambalova> Алиса Саяновна Жамбалова |
| --- | --- |
 Alisa Žambalova Seefeldin MM-kilpailuissa 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alisa Sajanovna Žambalova
Syntynyt: 13. syyskuuta 1994 (ikä 30) Sagan-Mur, Venäjä
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Paras sijoitus:  5. (Pyeongchang 2017, sprintti (p))
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 10.3.2018 
Alisa Sajanovna Žambalova (ven. Алиса Саяновна Жамбалова, s. 13. syyskuuta 1994 Sagan-Mur) on venäläinen maastohiihtäjä.
Žambalova debytoi maailmancupissa helmikuussa 2013 Sotšin sprintissä ollen 49:s. Ensimmäistä kertaa hän sijoittui 30 parhaan joukkoon tammikuussa 2016 Tour de Skihin kuuluvassa Oberstdorfin sprintissä ollen 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut viidenneksi Pyeongchangin sprintissä helmikuussa 2017.
Žambalova sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 23:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 15:nneksi, vapaan hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa 17:nneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 21:nneksi sekä perinteisen hiihtotavan sprintissä 44:nneksi.
Žambalovalla on nuorten MM-kilpailuista kaksi hopeaa viestistä sekä yksi hopea ja pronssi yhdistelmäkilpailusta vuosilta 2013 ja 2014.
Valheen vangit

| Valheen vangit |
| --- | --- |

Kestoaika:  40 minuuttia
Verkko:  Liv
Esitetty:  20. helmikuuta 2014 –  12. lokakuuta 2015
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  24
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Seija-Liisa Eskola (1. kausi) Kimmo Mäkinen (2. kausi)
Tuotantoyhtiö(t):  Eyeworks Finland Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
Valheen vangit on suomalainen Liv-kanavalla esitettävä televisiosarja, jossa käsitellään tavallisten ihmisten tositarinoita tositelevisiosta tutulla kerrontatavalla. Sarjan jokaisessa jaksossa päähenkilöllä on salaisuus, jonka kanssa henkilö yrittää kamppailla, koska salaisuus on liian suuri tai liian vaikea käsitellä. Sarjassa on käsitelty monenlaisia arkaluontoisia asioita, muun muassa alkoholismia, itsemurhaa, lääkkeiden väärinkäyttöä, mielenterveyden häiriöitä, parantumattomia sairauksia, peliriippuvuutta, pienen lapsen kuolemaa, rikoksia, teiniraskauksia, transsukupuolisuutta ja uskottomuutta. Ohjelma perustuu hollantilaiseen "Behind the Closed Doors"-formaattiin. Sarjan ensimmäistä jaksoa seurasi keskimäärin 298 000 katsojaa, mikä tekee siitä kaikkien aikojen parhaimman tv-sarjan aloituksen Liv-kanavalla.
Valheen vangit on tosi-tv-ohjelmien tyyliin kuvattu scripted reality -ohjelma, jossa näyttelijöinä ovat tavalliset ihmiset. Osa kertomuksista on Hollannista, josta formaattikin on. Osa kertomuksista on suomalaisia.
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Raskaus | 20. helmikuuta 2014 |
| 2 | Katkaisu | 27. helmikuuta 2014 |
| 3 | Rakkaus | 6. maaliskuuta 2014 |
| 4 | Matka | 13. maaliskuuta 2014 |
| 5 | Lähtö | 20. maaliskuuta 2014 |
| 6 | Lapsi | 27. maaliskuuta 2014 |
| 7 | Raha | 3. huhtikuuta 2014 |
| 8 | Muisto | 10. huhtikuuta 2014 |
| 9 | Perintö | 17. huhtikuuta 2014 |
| 10 | Virhe | 24. huhtikuuta 2014 |
| 11 | Riippuvuus | 1. toukokuuta 2014 |
| 12 | Petos | 8. toukokuuta 2014 |
Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Lohduton liitto | 5. marraskuuta 2014 |
| 2 | Nettideitti | 12. marraskuuta 2014 |
| 3 | Kätkytkuolema | 19. marraskuuta 2014 |
| 4 | Äiti | 26. marraskuuta 2014 |
| 5 | Sukupuoli | 3. joulukuuta 2014 |
| 6 | Todistus | 10. joulukuuta 2014 |
| 7 | Silikonit | 17. joulukuuta 2014 |
| 8 | Neitsyt | 24. joulukuuta 2014 |
| 9 | Kolari | 21. syyskuuta 2015 |
| 10 | Lääke | 28. syyskuuta 2015 |
| 11 | Narsisti | 5. lokakuuta 2015 |
| 12 | Pinnalla | 12. lokakuuta 2015 |
Aksioni

| Aksoni |
| --- | --- |
Symboli:  A0
Rakenne:  Alkeishiukkanen
Löydetty teoreettisesti:  1977, Peccei ja Quinn
Löydetty:  Hypoteettinen
Massa:  10−6 - 1 eV/c2
Sähkövaraus:  0
Spin:  0
Aksioni (spin-0) on hypoteettinen alkeishiukkanen. Se esiintyy Peccei-Quinn-teoriassa vahvan CP-ongelman ratkaisemiseksi.
Aksionit ovat eräs ehdokas pimeäksi aineeksi.
Friends-yliopisto

| Friends-yliopisto> Friends University |
| --- | --- |
Perustettu:  1898
Sijainti:  Wichita, Kansas  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.friends.edu/
Friends-yliopisto (engl.  Friends University) on Yhdysvaltain Kansasissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1898 ja se sijaitsee Wichitan kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarillinen kruunu

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarillinen kruunu Hofburgin palatsissa Wienissä.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarillinen kruunu (saks. Reichskrone) oli saksalais-roomalaisten keisarien kruunu 900-luvulta Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hajoamiseen vuonna 1806.
Kruunua käytettiin Roomalaisten kuninkaan kruunaamiseen. "Roomalaisten kuningas" oli titteli, jonka keisariksi valittu omaksui heti valituksi tultuaan.
Kruunu valmistettiin 900-luvulla Otto Suurelle, mutta tästä huolimatta kruunu kulkee myös nimellä Kaarle Suuren kruunu, koska tämän katsotaan olevan Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ensimmäinen keisari. Monista muista kruunuista poiketen sen muoto on enemmän kahdeksankulmainen kuin pyöreä, ja se on rakennettu kahdeksasta saranoilla toisiinsa liitetystä jalokivikoristellusta kultalaatasta. Kruunun etummaisen laatan yläosassa on risti, josta lähtee kruunun etu- ja takalaatat yhdistävä kaari.
Alkujaan kruunulla ei ollut mitään määrättyä säilytyspaikkaa, vaan se kulki hallitsijan mukana. Vuodesta 1423 keisari Sigismund määräri, että kruunua säilytettiin Nürnbergin kaupungissa. Se tuotiin Wieniin 1796, jottei se päätyisi Napoleonin käsiin. Vuonna 1938 Adolf Hitler määräsi kruunun siirrettäväksi takaisin Nürnbergiin. Yhdysvaltalaiset sotilaat palauttivat kruunun Wieniin vuonna 1946. Nykyään kruunua säilytetään Hofburgissa Wienissä yhdessä Itävallan keisarillisen kruunun kanssa.
Käännös suomeksi