stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andreas III
Suku

Andreaksen isoisä (tai oletettu isoisä), kuningas Andreas II, oli vielä kuusissakymmenissä, vuonna 1234, solminut kolmannen avioliittonsa nuoren italialaisen Beatrice (lat. Beatrix, tätä muotoa käytetään Unkarissa) d’Esten kanssa. Jo avioliiton aikana juoruiltiin kuningatar Beatricen suhteesta korkea-arvoisen hovimiehen, palatiini Dénesin kanssa, ja kun kuningas Andreaksen kuollessa 1235 Beatrice ilmoitti olevansa raskaana, kuninkaan vanhemmat pojat syyttivät häntä aviorikoksesta. Beatrice pakeni Saksaan, missä synnytti pojan, joka sai nimensä Unkarin kuningaskunnan perustajan Tapani I Pyhän mukaan: Tapani (István, Stefano) Postuumi (unk. Utószülött István, 1236–1271).
Beatrice kuoli nuorena, jo vuonna 1245, ja poika kasvoi orpona äitinsä sukulaisten hoivissa Italiassa, pitämättä yhteyttä Unkariin, missä hallitseva kuningas Béla IV ei tunnustanut häntä veljekseen. Sukulaisten luota Ferrarasta hän päätyi Ravennaan, missä solmi ensimmäisen avioliittonsa sikäläisen ylimyksen tyttären Elisabetta Traversarin kanssa. Jonkin aikaa hän oleskeli myös Aragoniassa, jonka kuningattarena oli hänen sisarensa, Andreas II:n tytär toisesta avioliitosta, Violanta Unkarilainen. Palattuaan Italiaan ja ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän meni naimisiin venetsialaisen mahtisuvun tyttären Tomasina Morosinin (noin 1250–1296/1297) kanssa. Tästä liitosta syntyi noin vuonna 1265 poika Andreas, joka sai nimensä isoisänsä mukaan. Tapani Postuumilla oli myös pienenä kuollut poika ensimmäisestä avioliitosta sekä kaksi aviotonta poikaa muista suhteista.
Kruununperillinen

Testamentissaan 1271 Tapani Postuumi jätti pojalleen Slavonian herttuan arvonimen ja uskoi tämän äitinsä Tomasinan sekä tämän veljien holhoukseen. Rikas Morosinin suku tarjosi Andreas-pojalle kruununperillisen arvon mukaisen kasvatuksen. Vuonna 1278 unkarilaiset ”löysivät” Andreaksen, juuri samoihin aikoihin, kun kuningas Ladislaus IV:n ainoa, samoin Andreas-niminen veli kuoli vielä alaikäisenä. Ladislauksen hallitsemassa maassa todellinen valta oli paljolti keskenään kiistelevien ylimyssukujen käsissä, ja Kőszegin suku yritti käyttää löytämäänsä Árpádin suvun perillistä vastakuninkaana. Vasta kolmetoistavuotias Andreas tuotiin ”Slavonian, Kroatian ja Dalmatian herttuana” Unkariin, missä hänen kannattajansa etenivät Balatonin seuduille saakka mutta joutuivat sitten vetäytymään. Samantapainen yritys toistui vielä 1280-90-lukujen taitteessa, mutta todellisen mahdollisuuden valtaistuimelle nousuun tarjosi vasta Ladislauksen murha vuonna 1290.
Kuningas

Kuningas Ladislaus IV:n kuoltua vailla perillistä Unkarin valtaistuimelle oli useita pyrkijöitä. Saksan Rudolf Habsburgilainen vaati kruunua pojalleen, Itävallan Albrekt I:lle, vedoten siihen, että mongolihyökkäyksen aikaan 1241  kuningas Béla IV oli tarjonnut Unkaria Saksan keisari Fredrik II:n vasallivaltioksi sotilaallista apua vastaan – jota Fredrik ei tosin ollut antanut. Tätä vaatimusta vastusti paavi, joka puolestaan tuki Kaarle Martelia, Napolin ja Sisilian Anjou-sukuisen Kaarle II:n ja hänen puolisonsa Unkarin Marian, Ladislauksen sisaren poikaa. Lisäksi kilpailuun ilmoittautui tuntematon seikkailija, joka väitti olevansa Ladislauksen vuonna 1278 kuollut Andreas-veli. Nopeimmin ehtivät toimia Andreas Venetsialaisen tukijat, jotka järjestivät hänet kruunattavaksi vain kolmetoista päivää Ladislauksen kuoleman jälkeen. Esztergomin arkkipiispa Lodomér kruunasi Andreaksen 23. heinäkuuta 1290. Ilmeisesti Andreas oli jo valmiiksi tuotu Unkariin odottamaan tilaisuutta.
Uusi kuningas otettiin Unkarissa enimmäkseen myönteisesti vastaan: hän ei ollut yhdenkään mahtavan ulkovallan edustaja (Venetsiaa ei pidetty niin vaarallisena), eikä hänellä myöskään ollut vahvoja yhteyksiä Unkarin sisäisten valtataistelujen eri osapuoliin, Kőszegin sukua lukuun ottamatta. Etenkin kirkko, joka oli ollut vaikeuksissa pakanallisia kumaaneja suosivan Ladislaus IV:n kanssa, suhtautui Andreakseen suurin odotuksin. Valtaan noustuaan Andreas alkoikin kehittää pohjoisitalialaisen mallin mukaista säätyvaltiojärjestelmää ja vahvisti aateliston ja papiston etuoikeudet.
Andreaksen hallitusaika alkoi hyvissä merkeissä myös siinä mielessä, että hän onnistui Wienin lähistöllä voittamaan Itävallan Albrektin, joka oli Ladislauksen hallinnon loppuaikoina valloittanut alueita Länsi-Unkarista. Pian kuitenkin Unkarin sisäiset kiistat ja ongelmat palasivat ja Andreasta alkuaikoina tukenut mahtisukujen yksimielisyys alkoi hajota. Esimerkiksi Kőszegit, joiden linnat olivat kärsineet sodasta Itävallan kanssa, siirtyivät yhdessä Kroatian ja Slavonian aateliston kanssa kannattamaan Kaarle Martelia (ja Kaarlen kuoltua 1295 tämän alaikäistä poikaa Kaarle Robertia). Vuodesta 1292 lähtien sisällissotia tai kapinoita oli Unkarissa lähes jatkuvasti. Andreaksen uskottavuutta heikensi myös se, että hän ei kahdesta avioliitostaan onnistunut saamaan poikaperillistä.
Kesällä 1300 Napolin Kaarle II lähetti pojanpoikansa Kaarle Robertin Unkariin vaatimaan kruunua. Jostain syystä Andreas ei ryhtynyt aktiivisesti estämään kruununtavoittelijan saattueen saapumista, ja tammikuussa 1301 Kaarle Robert kannattajineen oli jo Zagrebissa. Samaan aikaan, 14. tammikuuta, jo jonkin aikaa sairastellut Andreas III kuoli Budan linnassa vain noin 36-vuotiaana. Myöhemmin huhuttiin, että hänet olisi myrkytetty, mutta tälle väitteelle ei ole löytynyt todisteita. Andreaksen kuoleman myötä sammui Árpád-suvun mieslinja. Kaarle Robert kruunattiin ensimmäisen kerran 1301, mutta seurasi parinkymmenen vuoden sekava valtataistelujen aika, ennen kuin Anjou-suvun valta vakiintui.
Avioliitot ja jälkeläiset

Ensimmäisen avioliittonsa Andreas solmi luultavasti valtaannousunsa aikoihin, noin vuonna 1290, maanpaossa elävän puolalaisen ylimyksen tyttären, herttuatar Fenenna Kujavialaisen (n. 1256–1295) kanssa. Tämän vanhemmat olivat Inowrocławin herttua Ziemomysł ja Salomea, Pommerin herttua Sambor II:n tytär.
Andreaksen ja Fenennan avioliitosta syntyi 1290-luvun alussa yksi tytär, Elisabet (unk. Erzsébet). Hänet kihlattiin vuonna 1298, siis jo lapsena Böömin kruununperillisen Václav (Venceslaus) III:n kanssa. Tämä kuitenkin purki kihlauksen vuonna 1305, ja tässä vaiheessa jo orvoksi jäänyt Elisabet meni Tössin (nyk. Sveitsin Winterthurissa) dominikaaniluostariin, jossa hän kuoli nunnana 1338.
Haudattuaan vanhat vihollisuutensa Itävallan Albrekt I:n kanssa Andreas avioitui toisen kerran Wienissä 13. helmikuuta 1296 herttuatar Agneksen (1280–1364) kanssa, joka oli Albrektin ja Elisabeth von Görz und Tirolin toiseksi vanhin tytär. Avioliitto, josta Andreas luultavasti toivoi lopultakin saavansa poikaperillisen, jäi lapsettomaksi. Agnes ei leskeydyttyään suostunut lukuisiin saamiinsa kosintoihin vaan vetäytyi vuonna 1317 perustamaansa Königsfeldenin klarissalaisluostariin, jossa hän myös kuoli 83-vuotiaana.
Elisabeth Svantesson

| Elisabeth Svantesson |
| --- | --- |
 Elisabeth Svantesson vuonna 2018.
Ruotsin valtiovarainministeri
 Kristerssonin hallitus 18. lokakuuta 2022–  
Edeltäjä:  Mikael Damberg
Ruotsin työmarkkinaministeri
 Reinfeldtin hallitus 17. syyskuuta 2013 – 3. lokakuuta 2014  
Edeltäjä:  Hillevi Engström
Seuraaja:  Ylva Johansson
Valtiopäiväedustaja
 Örebron läänin vaalipiiri 2006–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1967 Lycksele, Ruotsi
Tiedot
Puolue:  maltillinen kokoomus
Koulutus:  kansantaloustiede
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto Örebron yliopisto
Elisabeth Svantesson (s. 1967 Lycksele) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko ja nykyinen valtiovarainministeri Kristerssonin hallituksessa. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2006 ja toiminut aiemmin työmarkkinaministerinä vuosina 2013–2014.
Poliittisia näkemyksiä

Svantesson oli 1990-luvulla mukana Ja till livet -liikkeessä, joka vaati aborttioikeuden rajoittamista 12 ensimmäiseen raskausviikkoon. Tultuaan vuonna 2013 ministeriksi hän kuvaili abortin olevan ”monimutkainen kysymys”, eikä ottanut siihen tarkkaa kantaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elisabeth Svantesson Wikimedia Commonsissa
Elisabeth Svantesson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Honda Center

| Honda Center |
| --- | --- |
 Honda Center vuonna 2010.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  2695 East Katella Avenue Anaheim, CA 92806
Koordinaatit:  33°48′28″N, 117°52′36″W
Rakennustyöt aloitettu:  1991
Avattu:  1993
Omistaja:  Anaheimin kaupunki
Kenttä:  Jää
Kustannukset:  123 miljoonaa USD
Aiemmat nimet:  Arrowhead Pond of Anaheim
Käyttäjät
 Anaheim Ducks (1993–) 
Katsojakapasiteetti
 17 174 (jääkiekko)  18 336 (koripallo)  18 900 (konsertit) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Honda Center (aikaisemmalta nimeltään Arrowhead Pond of Anaheim, lempinimeltään The Pond) on Anaheimissa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa sijaitseva monitoimiareena ja NHL-jääkiekkoseura Anaheim Ducksin kotikenttä. Areenan rakennustyöt alkoivat kesäkuussa 1991 ja maksoivat yhteensä 123 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Se nimettiin alun perin Arrowhead Pondiksi juomayhtiö Arrowheadin mukaan, joka osti nimen käyttöönsä kymmeneksi vuodeksi 15 miljoonalla dollarilla. Heinäkuussa 2006 halliyhtiö Anaheim Arena Management ilmoitti autonvalmistaja Hondan voittaneen tarjouskilpailun nimioikeuksista, ja nimi vaihtui nykyisekseen lokakuussa 2006.
Areena avattiin virallisesti 19. heinäkuuta 1993, ja ensimmäinen tapahtuma oli samana päivänä järjestetty Barry Manilow'n konsertti. Sittemmin areena on isännöinyt muun muassa Stanley Cup -finaaleita vuosina 2003 sekä 2007 ja WrestleMania-showpainitapahtumaa vuosina 1996 ja 2000 sekä artistien kuten Shakira, Madonna, Queen, Britney Spears ja U2 konsertteja. Vuosina 1994–1998 se toimi myös NBA-koripalloseura Los Angeles Clippersin varakenttänä. Jääkiekko-otteluissa areenalla on 17 174 katsojapaikkaa.
Mediakuutio
Sisänäkymä jääkiekko-ottelussa
Sisänäkymä NCAA koripallo-ottelussa 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Honda Center Wikimedia Commonsissa
Honda Centerin sivusto
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| Dallas Stars: American Airlines Center | Colorado Avalanche: Ball Arena | Nashville Predators: Bridgestone Arena | Winnipeg Jets: Canada Life Centre | Seattle Kraken: Climate Pledge Arena | Los Angeles Kings: Crypto.com Arena | St. Louis Blues: Enterprise Center | Anaheim Ducks: Honda Center | Arizona Coyotes: Mullett Arena | Vancouver Canucks: Rogers Arena | Edmonton Oilers: Rogers Place | San Jose Sharks: SAP Center at San Jose | Calgary Flames: Scotiabank Saddledome | Vegas Golden Knights: T-Mobile Arena | Chicago Blackhawks: United Center | Minnesota Wild: Xcel Energy Center |  | Tampa Bay Lightning: Amalie Arena | Ottawa Senators: Canadian Tire Centre | Washington Capitals: Capital One Arena | Montreal Canadiens: Centre Bell | Florida Panthers: FLA Live Arena | Buffalo Sabres: KeyBank Center | Detroit Red Wings: Little Caesars Arena | New York Rangers: Madison Square Garden | Columbus Blue Jackets: Nationwide Arena | Carolina Hurricanes: Lenovo Center | Pittsburgh Penguins: PPG Paints Arena | New Jersey Devils: Prudential Center | Toronto Maple Leafs: Scotiabank Arena |  Boston Bruins: TD Garden | New York Islanders: UBS Arena | Philadelphia Flyers: Wells Fargo Center |
Pär Nuder

| Pär Nuder |
| --- | --- |
 Pär Nuder vuonna 2012.
Ruotsin valtiovarainministeri
 1.11.2004–6.10.2006  
Pääministeri:  Göran Persson
Edeltäjä:  Bosse Ringholm
Seuraaja:  Anders Borg
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1963 (ikä 62) Täbyn kunta
Puoliso:  Ingrid Carlberg
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue
Pär Anders Nuder (s. 27. helmikuuta 1963 Täby) on ruotsalainen poliitikko sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Nuder toimi Ruotsin valtiovarainministerinä vuosina 2004–2006.
Ura

Pär Nuder syntyi Täbyssä Tukholman läänin pohjoisosassa, mutta varttui Österåkerissa. Hän on suorittanut juris kandidat -tutkinnon Tukholman yliopistossa. Poliittisen uransa Nuder aloitti sosiaalidemokraattisen puolueen nuorisojärjestössä (ruots. Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund, SSU). Vuosina 1986–1989 hän toimi SSU:n Tukholman läänin piirijärjestön puheenjohtajana ja vuosina 1987–1990 SSU:n liittohallituksen jäsenenä. Samoihin aikoihin, vuosina 1982–1994, hän toimi Österåkerin kunnanhallituksen jäsenenä.
Vuonna 1986 Nuder aloitti poliittisena neuvonantajana. Hän toimi vuosina 1986–1987 oikeusministeri Sten Wickbomin neuvonantajana, vuosina 1988–1991 ja 1994–1996 pääministeri Ingvar Carlssonin neuvonantajana ja vuosina 1996–1997 pääministeri Göran Perssonin neuvonantajana. Hän toimi myös muutaman vuoden sosiaalidemokraattisen puolueen valtiopäiväryhmän sihteerinä. Ruotsin valtiopäiville hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1994 vaaleissa.
Vuonna 1997 Nuder aloitti valtiosihteerinä pääministerin kansliassa. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2002 asti, jolloin hänestä tuli Göran Perssonin hallituksen koordinaatioministeri. Kun Marita Ulvskog jätti kulttuuriministerin tehtävän syyskuussa 2004, Nuder otti tehtävän väliaikaisesti hoitaakseen. 21. lokakuuta 2004 Persson ilmoitti hallituksensa uudelleenjärjestelyistä ja Nuderista tuli valtiovarainministeri Bosse Ringholmin jälkeen. Nuder aloitti tehtävässä 1. marraskuuta. Hän hoiti valtiovarainministerin tehtävää vuoden 2006 syksyyn saakka, jolloin sosiaalidemokraatit joutuivat oppositioon hävittyään valtiopäivävaaleissa porvaripuolueiden koalitiolle. Nuder toimi valtiopäivien jäsenenä Tukholman läänin vaalipiiristä vuoteen 2009, jolloin hän jätti valtiopäiväpaikkansa kesken kauden.
Aiheesta muualla

Nuderin esittely Ruotsin valtiopäivien sivustolla (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pär Nuder Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Ruotsi
14. maaliskuuta

14. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 73. päivä (74. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 292 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Matilda, Mette, Tilda, Malla
suomenruotsalainen kalenteri: Matilda, Tilda, Tilde, Mette
ortodoksinen kalenteri: Pentti
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Tildá, Matildá
vanhemmissa kalentereissa: Christiana, Longinus, Mathilda, Mechtilde, Valvikki, Zacharias
Tapahtumia

1489 – Kyproksen kuningatar Caterina Cornaro myi valtakuntansa Venetsialle.
1492 – Kastilian kuningatar Isabella määräsi 150 000 juutalaista alamaistaan kääntymään kristinuskoon maastakarkotuksen uhalla.
1592 – Päivämäärä oli Piin likiarvo: 3.14.1592 (muodossa kuukausi-päivä-vuosi)
1647 – Kolmikymmenvuotinen sota: Baijeri, Köln, Ranska ja Ruotsi allekirjoittivat Ulmin rauhansopimuksen.
1757 – Amiraali John Byng teloitettiin ampumalla HMS Monarchin kannella syytettynä velvollisuuksiensa laiminlyönneistä.
1794 – Eli Whitney sai patentin puuvillaloukulle.
1800 – Kardinaali Barnaba Chiaramonti valittiin paaviksi; hän otti nimekseen Pius VII.
1891 – Yksitoista amerikanitalialaista miestä lynkattiin New Orleansissa.
1923 – Pete Parker selosti Kanadassa radiossa ensimmäisenä maailmassa koko jääkiekko-ottelun Reginassa Saskatchewanissa.
1925 – Ensimmäinen radio-ohjelma lähetettiin Atlantin yli.
1939 – Slovakia erosi ensi kertaa Tšekkoslovakiasta, maan presidentiksi valittiin Jozef Tiso.
1950 – FBI julkaisi ensimmäisen kerran listan kymmenestä etsityimmästä rikollisesta.
1958 – Nikita Hruštšov totesi vaalipuheessaan Moskovassa, että ”me olemme lopettaneet työttömyyden ikuisiksi ajoiksi”.
1964 – Dallasissa tuomioistuin totesi Jack Rubyn syylliseksi John F. Kennedyn oletetun murhaajan Lee Harvey Oswaldin surmaan.
1964 – Suomi päätti osallistua YK:n rauhanturvajoukkoihin.
1967 – Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn ruumis siirrettiin lopulliseen leposijaansa, Arlingtonin kansalliskalmistoon.
1979 – Ilmailu: Hawker-Siddeley Trident syöksyi tehdasalueelle Pekingissä, ja yhteensä 44 ihmistä kuoli.
1980 – Ilmailu: lentokone syöksyi hätälaskussa maahan Varsovan lähellä, surmansa sai 91 ihmistä (joukossa mm. 14-miehinen yhdysvaltalainen nyrkkeilyjoukkue).
1982 – Metallica soitti ensimmäisen keikkansa Anaheimissa, Yhdysvalloissa.
1984 – Sinn Féinin johtaja Gerry Adams loukkaantui vakavasti murhayrityksessä Belfastin keskustassa.
1989 – Yhdysvaltain presidentti George H. W. Bush kielsi rynnäkkökiväärien maahantuonnin Yhdysvaltoihin.
1991 – Oltuaan 16 vuotta vankilassa syytettynä IRA:n suorittamasta pubin räjäytyksestä ”Birminghamin kuutoset” vapautettiin oikeuden todettua poliisin tekaisseen todisteita.
1995 – Avaruustutkimus: Norman Thagardista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen astronautti, joka matkusti avaruuteen venäläisellä avaruusraketilla.
1996 – Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton määräsi sata miljoonaa dollaria Israelin kanssa suoritettavaan terrorisminvastaiseen toimintaan, minkä tarkoituksena oli terroristien etsiminen ja terrorismin kitkentä.
2004 – Paavi Johannes Paavali II:sta tuli virkaiältään historian toiseksi vanhin paavi.
2004 – Vladimir Putin valittiin uudelleen Venäjän presidentiksi.
Kuolleita

752 – Sakarias, paavi
840 – Einhard, frankkilainen historioitsija (s. 775)
968 – Matilda Ringelheimläinen, pyhimys, Saksan kuningatar ja Henrik I Linnustajan puoliso (s. 895)
1457 – Jingtai, Kiinan keisari (s. 1428)
1471 – Thomas Malory, brittiläinen kirjailija (s. n. 1405)
1804 – Johan Olivecreutz, suomalainen valtiopäivämies, Karunan kartanonherra (s. 1721)
1883 – Karl Marx, saksalainen yhteiskuntafilosofi (Pääoma) (s. 1818)
1927 – Jānis Čakste, Latvian presidentti (s. 1859)
1932 – George Eastman, yhdysvaltalainen keksijä (rullafilmi ja Kodak-kamera) (s. 1854)
1956 – Lars Sonck, suomalainen arkkitehti (s. 1870)
1960 – Ioannis Georgiadis, kreikkalainen miekkailija (s. 1876)
1975 – Susan Hayward, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Antakaa minun elää!) (s. 1917)
1980 – Muhammed Hatta, indonesialainen poliitikko (s. 1902)
1991 – Doc Pomus, yhdysvaltalainen lauluntekijä (s. 1925)
1991 – Jiang Qing, kiinalainen poliitikko, Mao Zedongin neljäs puoliso (s. 1914)
1995 – William Alfred Fowler, vuoden 1983 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen astrofyysikko (s. 1911)
1997 – Fred Zinnemann, itävaltalaissyntyinen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja (Täältä ikuisuuteen) (s. 1907)
1999 – John Feggo (”Kirk Alyn”), yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1910)
2002 – Hans-Georg Gadamer, saksalainen filosofi (s. 1900)
2006 – Lennart Meri, Viron presidentti ja kirjailija (Tulen maasta, jonka nimi on Viro) (s. 1929)
2008 – Chiara Lubich, italialainen rauhan- ja ihmisoikeusaktivisti (s. 1920)
2010 − Urpo Leppänen, suomalainen poliitikko (s. 1944)
2014 – Sam Lacey, yhdysvaltalainen koripalloilija (s. 1948)
2018 – Stephen Hawking, englantilainen teoreettinen fyysikko ja kosmologi (s. 1942)
2019 – Charlie Whiting,  englantilainen kansainvälisen autoliiton FIA:n kilpailujohtaja (s. 1952)
2019 – Godfried Danneels, belgialainen roomalaiskatolilainen piispa (s. 1933)
2020 – René Follet, belgialainen sarjakuvataiteilija (s. 1931)
2020 – Juha Kauppinen, suomalainen pappi ja tietokirjailija (s. 1944)
2021 – Juhani Sipiläinen, suomalainen poliitikko, rehtori ja opetusneuvos (s. 1931)
2022 – Väinö Lindberg, suomalainen virkamies, opettaja, pappi, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja sosiaalineuvos (s. 1938)
2023 – Matti Brotherus, suomalainen kirjallisuuden kääntäjä (s. 1942)
2023  – Richard Wagner, romaniansaksalainen kirjailija (s. 1952)
2024 – Byron Janis, yhdysvaltalainen pianisti (s. 1928)
Juhlapäiviä

Brittiläinen kansainyhteisö: Kansainyhteisön päivä, ei yleensä virallinen vapaapäivä (2005, maaliskuun 2. maanantai).
Japani: Valkoinen päivä. Kuukausi ystävänpäivän jälkeen, nyt ystävänpäivänä naisilta suklaata saaneet miehet antavat heille lahjoja (mm. valkoista suklaata).
Yhdysvallat (lähinnä): Piin päivä, epävirallinen juhlapäivä (3,14 on piin likiarvo).
Rooman valtakunta: Equirria, hevoskilpailuja Mars-jumalan kunniaksi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 14. maaliskuuta: |  |
:  Piin päivä  Albert Einstein 1879 – Fyysikko Albert Einstein syntyi.  1891 – Yksitoista amerikanitalialaista miestä lynkattiin New Orleansissa.  1933 – Brittiläinen näyttelijä Michael Caine syntyi.  1935 – Kirjailija Erno Paasilinna syntyi.  1939 – Slovakia erosi ensi kertaa Tšekkoslovakiasta, maan presidentiksi valittiin Jozef Tiso.  1964 – Dallasissa tuomioistuin totesi Jack Rubyn syylliseksi John F. Kennedyn oletetun murhaajan Lee Harvey Oswaldin surmaan.  
Katso myös: kalenteri ~ 13. maaliskuuta, 15. maaliskuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
David Backes

| David Backes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1984 (ikä 40) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2021
Seurat:  Peoria Rivermen (AHL) St. Louis Blues (NHL) Boston Bruins (NHL) Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  62. varaus, 2003 St. Louis Blues
Aiheesta muualla
davidbackes.com
David Anthony Backes (s. 1. toukokuuta 1984 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.