stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henry Louis Gates
Rasismia vastaan > Rasistiset piiloasenteet näkyviksi

Gates joutui itse todistamaan käytännössä kesällä 2009, että rasistiset asenteet ovat vielä vahvoja USA:ssa, vaikka maassa on musta presidentti. Professori joutui pidätetyksi saapuessaan kotiinsa Kiinan matkalta. Ulkopuolinen ilmoitti poliisille, että kaksi mustaa miestä yrittää reppu selässä tunkeutua asuntoon Harvardin yliopiston alueella. Gates joutui ilmiannon takia autonkuljettajineen pidätetyksi. Gates käänsi tilanteen positiiviseksi siinä mielessä, että yhteiskunnassa vallitsevat piiloasenteet tulivat nyt näkyviin niin, että niistä voi nyt keskustella .
Kirjallisuushistoria

Kirjallisuushistorioitsijana, Gates on ollut aktiivinen mustien julkaisujen taltiointiprojektissa (Black Periodical Literature Project) Gates hankki "The Image of the Black in Western Art," kokoelman. Arkistotutkimuksensa tuloksena Gates löysi Our Nig, ensimmäisen mustan kirjailijan Harriet E. Wilson, vuonna 1859 julkaistun teoksen USA:ssa, Tätä seurasi käsikirjoituslöytö The Bondwoman's Narrative samalta aikakaudelta.
Gates on ollut rakentamassa mustan kulttuurin akateemista tutkimusta ja toiminut sosiaalisen, koulutuksellisen, ja intellektuellisen tasa-arvon puolestapuhujana. Hän on kirjoittanut The New York Times -lehteen puolustaen rap-musiikkia ja Sports Illustrated -lehteen mustasta nuorisokulttuurista. 1992 hänelle myönnettiin George Polk -palkinto sosiaalisista kirjoituksistaan The New York Timesissa. Gatesin asiantuntemusta käytettiin oikeusjutussa Floridassa, joka koski rap-yhtye 2 Live Crewin kielenkäyttöä. Gates osoitti, että sanasto, jota syyttäjä väitti loukkaavaksi, oli afro-amerikkalaista alkuperää. Sitä oli käytetty peleissä ja kirjallisuudessa ja tulisi suojata.
Kirjallisuushistoria > Monikulttuurinen sukupuu

Gates on toiminut tuottajana African American Lives (2006) ja African American Lives 2 (2008) sarjoissa, joissa nimekkäiden afroamerikkalaisten sukupuuta on etsitty DNA-testein. Gatesille on selvinnyt hänen oma, osittain eurooppalainen sukupuunsa (50 %). Hän on irlantilaisen kuninkaan Niallin ja nigerialaisen Yoruba-kansan jälkeläinen.
Kunniamaininnat

Gates nimettiin MacArthur Fellowksi vuonna 1981 ja listattiin Time-aikakauslehdessä yhdeksi “25 vaikutusvaltaisesta amerikkalaisesta” vuonna 1997. Vuonna 2006, Gates Alphonse Fletcher Jr. oppituolin professoriksi Harvardissa. Tammikuussa 2008,hän oli perustamassa The Root, verkkoportaalia The Washington Post Companylle. Gates on Fletcher Foundation puheenjohtaja, ja Council on Foreign Relations. Hän on monissa johtokunnissa, kuten New York Public Library, Jazz at Lincoln Center, The Aspen Institute, The Brookings Institution, The Studio Museum of Harlem, The NAACP Legal Defense Fund, HEAF (the Harlem Educational Activities Fund) ja Center for Advanced Study in the Behavioral Sciences, Stanfordissa, Kaliforniassa.
Vuonna 2002 National Endowment for the Humanities valitsi Gates Jefferson-luennoitsijaksi, joka on Yhdysvaltain liittovaltion korkein kunnianosoitus humanismin alalla. Gates' luento oli nimeltään "Mister Jefferson and the Trials of Phillis Wheatley"
se pohjautui hänen kirjaansa The Trials of Phillis Wheatley.
Vuonna 2006 Gates kutsuttiin Sons of the American Revolution -järjestöön, kun hän oli selvittänyt sukulaisuutensa John Redmaniin, vapaaseen mustaan taistelijaan, joka oli osallistunut Amerikan sisällissotaan.
Harvard-alueella hampurilaisravintola (Mr. Bartley's Burger Cottage) tarjoaa professori Skip Gatesin hampurilaisia, joiden päällä on ananasta ja teriyaki-kastiketta.
Teokset > Filmografia

From Great Zimbabwe to Kilimatinde, BBC/PBS, Great Rail Journeys -ohjelman jakso, Kertoja ja käsikirjoittaja, BBC/PBS, 1996.
The Two Nations of Black America, Juontaja ja käsikirjoittaja, Frontline-ohjelman jakso, WGBH-TV, 11.2.1998.
Leaving Eldridge Cleaver, WGBH, 1999
Wonders of the African World, PBS, 25.-27.10.1999 (kuusiosainen sarja) (Esitetty nimellä Into Africa BBC Two -kanavalla Isossa-Britanniassa ja Etelä-Afrikassa, kesä 1999)
America Beyond the Color Line, Juontaja ja käsikirjoittaja, (neliosainen sarja) PBS, 2004.
African American Lives, Juontaja ja kertoja, PBS, helmikuu 2006
African American Lives 2, Juontaja ja kertoja, PBS, helmikuu 2008
Looking For Lincoln, Juontaja ja kertoja, PBS, helmikuu 2009
Teokset > CD-ROM

Appiah, Anthony & Gates, Henry Louis, Jr: Microsoft Encarta Africana Comprehensive Encyclopedia of Black History and Culture.  Redmond, WA:  Microsoft Corp, 1999.  ISBN 0735600570
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Root  Henry Louis Gatesin toimittama mustan kulttuurin verkkolehti
Henry Louis Gates, Jr. (Arkistoitu – Internet Archive) Harvardin  verkkosivu
Wonders of the African World Program with Henry Louis Gates, Jr. for PBS
Article from Harvard Gazette on Gates after C. West and K.A. Appiah left for Princeton
Articles from the Harvard Crimson on Henry Louis Gates, Jr. (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.pbs.org/previews/colorline_gate
Maya Jaggi, "Henry the first", Henry Louis Gatesin esittely The Guardian, 2002
Archive of contributions to The New Yorker
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Brené Brown

| Brené Brown |
| --- | --- |
 Brené Brown vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1965 (ikä 59) San Antonio, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  sosiaalityön tutkimusprofessori, tietokirjailija
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Texasin yliopisto, Austin (B.Sc., 1995) Houstonin yliopisto (M.Sc., 1996; Ph.D., 2002; alana sosiaalityö)
Instituutti:  Houstonin yliopisto
Tunnetut työt:  TED talk (yleisöesitelmä) – The Power of Vulnerability, useita bestseller-tietokirjoja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Brené Brown (s. 18. marraskuuta 1965lähde?) on yhdysvaltalainen Houstonin yliopiston sosiaalityön tutkimusprofessori, sosiaalityöntekijä ja tietokirjailija.
Brown on tutkinut ihmisten haavoittuvuutta, rohkeutta, omanarvontuntoa ja häpeää.  Hän on esiintynyt useasti luennoitsijana myös yliopistomaailman ulkopuolella ja antanut haastatteluja tiedotusvälineiden edustajille sekä popularisoinut tutkimustyötä myös oman tuotantonsa välityksellä. Hän vieraili toista kertaa Suomessa syyskuussa 2024 Nordic Business Forumin pääpuhujana. Tietokirjailijana hän on kirjoittanut useita suosituksi tulleita ja The New York Timesin myydyimpien tietokirjojen listan kärkeen nousseita bestsellereitä. Professorin Brown on tunnettu myös haavoittuvuutta koskevasta yleisöluennostaan (Ted Talk: The Power of vunerability),.
Brown suoritti alemman korkeakoulututkinnon  Teksasin yliopistossa Austinissa (B.Sc., 1995). Hän opiskeli edelleen Houstonin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi ja sittemmin tohtoriksi (M.Sc., 1996; Ph.D., 2002; alana sosiaalityö).
Brown työskenteli vuosina 1996–1999 Houstonissa Neighborhood Centers Inc.:n palveluksessa suunnitellen, kehittäen ja arvioiden paikallisen yliopiston kandidaatti- ja maisteritason sosiaalityöntekijäopiskelijoiden harjoitteluohjelmia. Hän kuului Houstonin yliopiston henkilökuntaan vuosina 1998–2002 (adjunct faculty), jona aikana hän oli hoiti apulaisprofessuuria vuoden ajan (2000–2001). Tämän jälkeen hän toimi sosiaalityön apulaisprofessorina vuosina 2002–2004. Hän on ollut sosiaalityön professori vuodesta 2004.
Brownin puoliso on Steve Alley.
Suomennetut teokset

Brownin teokset ovat kuuluneet Yhdysvalloissa myydyimpien tietokirjojen joukkoon. Kirjoja on käännetty laajalti, useita myös suomennettu. Kirjat käsittelevät muun muassa itsemyötätuntoa, ihmisen haavoittuvuutta ja takaiskuista tokenemista.
En olekaan yksin : totuus perfektionismista ja riittämättömyyden tunteesta (I thought it was just me, 2007). Suomentanut Suna-Marija Önder. Basam Books 2012. ISBN 978-952-260-062-2 (2. painos 2015 ISBN 978-952-260-352-4)
Uskalla haavoittua : elä rohkeasti täydellä sydämellä (Daring greatly). Suomentanut: Leena Siitonen. Basam Books 2013. ISBN 978-952-260-178-0
Epätäydellisyyden lahjat : unohda ulkoiset paineet ja ole oma itsesi (The gifts of imperfection). Suomentanut Leena Siitonen. Basam Books 2015. ISBN 978-952-260-352-4
Nouse vahvempana : vaikeuksien kautta voittoon (Rising strong). Suomentanut Anna Rossi. Viisas Elämä 2016 ISBN 978-952-260-490-3
Rohkaiseva johtaja : rehellisiä keskusteluja, sydänlähtöistä toimintaa ja rohkeita päätöksiä (Dare to lead). Suomentanut Mika Oksanen. Helsinki : Viisas Elämä, 2019 ISBN 978-952-260-815-4
Aiheesta muualla

Brené Brown: The Power of vunerability (TedxHouston, videon kesto 20 min 13 s, luennosta transkriptio myös suomeksi) (englanniksi) (ted.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Brené Brown
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef 
Käännös suomeksi
Nicolaus von Below

| Nicolaus von Below |
| --- | --- |
 Nicolaus von Below (vasemmalla), Adolf Hitler, Hermann Göring ja Hanna Reitsch vuonna 1941.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1907  Anklam, Pommern, Saksa
Kuollut: 24. heinäkuuta 1983 (75 vuotta)  Detmold, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Eversti
Nicolaus von Below (20. syyskuuta 1907 Gut Jargelin, Landkreis Anklam, Pommern – 24. heinäkuuta 1983 Detmold) oli saksalainen Luftwaffen upseeri, joka toimi Adolf Hitlerin adjutanttina.
Sotilasura

Saksalaiseen aatelissukuun kuulunut von Below toimi Hitlerin ilmavoimien adjutanttina vuosina 1937–1945. Yleensä Hitler ei pitänyt eikä luottanut aatelistaustaisiin upseereihin, mutta everstin arvoinen Below oli poikkeus.
Operaatio Valkyrie

Von Below oli yksi niistä upseereista, jotka selvisivät hengissä Hitlerin salamurhayrityksestä. Tapahtumaan kutsutaan
virallisesti heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Operaatio Valkyrie > Führerbunker

Sodan loppuvaiheessa keväällä 1945 Below oleskeli Führerbunkerissa Berliinissä. Hän osallistui yhdessä Albert Speerin kanssa Berliinin filharmonikkojen viimeiseen konserttiin 12. huhtikuuta 1945 ennen kaupungin miehitystä. 29. huhtikuuta Below toimi Hitlerin testamentin epävirallisena todistajana ja lähti bunkkerista seuraavana päivänä.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Below julkaisi muistelmansa nimellä Hitlerin adjutanttina 1937–45 (ISBN 9789518621860).
Aiheesta muualla

Nicolaus von Below - adiutant Luftwaffe Adiutantury Wehrmachtu przy Führerze i Kanclerzu Rzeszy (puolaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Alexandre del Valle

Alexandre del Valle (s. 6. syyskuuta 1969 Marseille, Ranska) on ranskalainen politiikan tutkija, esseisti ja toimittaja. Hänen työnsä keskittyy islamismiin, terrorismin torjuntaan ja  muslimimaailman geopolitiikkaan.
Del Valle on opiskellut Aix-en-Provencen Institut d’études politiquesissa, Montpellier’n yliopistossa ja Milanon yliopistossa.
Del Valle väitteli historiasta tohtoriksi Montpellier’n yliopistossa Ranskassa. Hänen väitöskirjansa käsitteli West ja toinen siirtomaavallanselvennä.
Del Valle opettaa geopolitiikkaa ja kansainvälisten suhteiden tutkimusta School of Commerce of La Rochellessa (Ranska).
Del Valle on kirjoittanut seitsemän kirjaa, jotka on käännetty italian, portugalin ja espanjan kielille.
Julkaisuja

Islamisme et États-Unis, une alliance contre l'Europe, L'Âge d'Homme, 1997, Lausanne/Paris (ISBN 2-8251-1060-4). versions en italien et serbo-croate.
Guerres contre l'Europe : Bosnie, Kosovo, Tchétchénie, Les Syrtes, 2001 (ISBN 2-84545-045-1). (versions en espagnol, brésilien, portugais, italien et serbo-croate).
Le Totalitarisme islamiste à l'assaut des démocraties, Les Syrtes, Paris, 2002.
Le complexe occidental : Petit traité de déculpabilisation, L'artilleur/Toucan Essais, Paris, 2014.
Le Chaos syrien, printemps arabes et minorités face à l'islamisme, Dhow, Paris, 2014 (Préface de Renaud Girard)
Boethius Dacialainen

Boethius Dacialainen (Boethius de Dacia, joskus myös Boethius Ruotsalainen, oli tanskalainen tai ruotsalainen skolastinen filosofi 1200-luvulla.
Elämä

Boethiuksen elämästä tiedetään varsin vähän. Yleisin käsitys hänen syntyperäänsä koskien on, että hän oli kotoisin Tanskasta. Sieltä hän lähti opiskelemaan filosofiaa Pariisiin. Täällä hän liittyi Sigerus Brabantilaiseen ja yhdessä tämän sekä Roger Baconin ja Jean Buridanin kanssa valitsi joiksikin vuosiksi uran opettajana humanististen tieteiden maisterin tutkinto pohjanaan, sen sijaan että olisi jatkanut opiskelua suoraan teologisessa tiedekunnassa tai etsinyt ei-akateemista työtä. Étienne Tempier tuomitsi Boethiuksen Pariisin oppituomiossa vuonna 1277 averroistisen liikkeen johtajana. Boethius jätti Pariisin yhdessä Sigeruksen kanssa ja vetosi paavi Nikolaus III:een. Hänet pidätettiin paavillisessa kuuriassa Orvietossa, ja hän siirtyi Daciaan ja liittyi dominikaaneihin.
Filosofia

Boethius oli Aristoteleen ja Averroeksen seuraaja ja kirjoitti ainakin logiikasta, luonnonfilosofiasta, metafysiikasta ja etiikasta. Osa hänen teoksistaan ei ole säilynyt nykypäiviin. Hänen keskeinen näkemyksensä oli, että filosofian täytyi seurata argumentteja sinne minne ne veivät, huolimatta siitä, olivatko ne ristiriidassa uskonnon kanssa. Hänelle filosofia oli ylin inhimillinen toimi, ja tässä maailmassa ainoastaan filosofit saattoivat saada tietoa. Teoksessaan Korkeimmasta hyvästä, tai filosofin elämästä hän tarjoaa hyvin aristoteelisen kuvauksen ihmisen korkeimmasta hyvästä — totuuden ja hyveen mietiskelystä. Eräitä ristiriitaisia ajatuksia, joihin hän päätyi, olivat tyhjästä (ex nihilo) luomisen mahdottomuus, maailman ja ihmisrodun ikuisuus sekä se, ettei kuolleiden ylösnousemusta ole.
Radikaaleista näkemyksistään huolimatta Boethius pysyi kristittynä. Hän pyrki väistämään ristiriidat jakamalla totuuden tutkimisen toisaalta filosofiseen tutkimukseen, jonka tehtävänä oli tutkia maailmaa ja ihmisluontoa, ja toisaalta teologiseen tutkimukseen, jolle kuuluivat yliluonnolliset ilmestykset ja jumalalliset ihmeet. Tästä kahden totuuden näkemyksestä hänet myös tuomittiin Pariisin oppituomiossa, vaikkakin hän oli ollut varovainen ja välttänyt sanomasta uskonnollisten totuuksien kanssa ristiriidassa olevia filosofisia totuuksia tosiksi simpliciter (yksinkertaisesti, ilman lisämääreitä) — kullakin tiedon alalla johtopäätökset tuli perustella varovasti. Filosofien saavuttamat johtopäätökset olivat tosia "luonnollisten syiden ja prinsiippien mukaan" (De Aeternitate Mundi, s. 351). Vaikka filosofien tulee olla vapaita saavuttamaan tällaisia johtopäätöksiä ja keskustelemaan niistä, uskolla on korkeampi lähde — ihmisjärjen ollessa erehtyväinen sen tulee antaa tietä uskolle todellisissa ristiriitatapauksissa.
Aiheesta muualla

Boethius de Dacia: De summo bono The Latin Library (latinaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  MathSciNet  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Boetius of Dacia
Keskiajan filosofia
Alkuin
Rabanus Maurus
Johannes Scotus Eriugena
Avicenna
Petrus Damianus
Avicebron
Anselm Canterburylainen
Roscellinus
Bernardus Chartreslainen
Theodoricus Chartreslainen
Avempace
Gilbertus Porretanus
Pierre Abélard
Willelmus Concheslainen
Petrus Lombardus
Johannes Salisburylainen
Averroës
Maimonides
Robert Grosseteste
Albert Suuri
Alexander Halesilainen
Petrus Hispanus
Willelmus Auvergnelainen
Henri Ghentiläinen
Roger Bacon
Bonaventura
Tuomas Akvinolainen
Sigerus Brabantilainen
Boethius Dacialainen
Mestari Eckhart
Johannes Duns Scotus
Vilhelm Occamilainen
Jean Buridan
Godefridus Fontaineslainen
Aegidius Roomalainen
Käännös suomeksi
George R. Caron

Yhdysvaltain ilmavoimien kersantti (T.Sgt) George R. "Bob" Caron.
George Robert "Bob" Caron (31. lokakuuta 1919 Brooklyn, New York – 3. kesäkuuta 1995 Denver, Colorado) oli yhdysvaltalainen sotilas. Hänen sotilasarvonsa oli kersantti. Caron toimi taka-ampujana Enola Gay -nimisessä pommikoneessa. Hän käytti ainoita koneen ampuvia puolustusaseita, jotka olivat 2x 12,7 mm konekiväärit. Muusta koneen puolustuksesta huolehti ELSO-upseeri Jacob "Jake" Beser. Caron palkittiin Silver Star:illa eli Hopeatähdellä. Hän osallistui muiden taka-ampujien koulutuksiin ollen näiden esimiehenä.
Kersantti Bob Caron oli Hiroshiman atomipommin silminnäkijä, joka raportoi näkymistään koneen perässä - muille lentoon osallistuville. Niin ikään hän valokuvasi Kodak 20 -kameralla pommitettua kohdetta, josta tulikin tunnetuksi. Bob Caron kuvaili näkymiään täydeksi "helvetiksi". Hän raportoi käskystä koneen päällikölle, sekä pommituslennon johtajalle Paul W. Tibbetsille näkemäänsä. Näistä tehtiin myös äänitallenteita. Caron julkaisi postuumisti kirjan "Tuhannen auringon tuli", joka julkaistiin heti Caronin kuoleman jälkeen (ISBN 0-9639014-9-4). Atomipommilennolla Caron ampui arviolta 50 patruunaa koneen aseista, niiden kunnon varmistamiseksi. Patruunapesissä oli arviolta 2 000 patruunaa käytettäväksi.
Kuuluisa näkymä, jonka kers. George R. "Bob" Caron kuvasi, sienipilvi tuhotun Hiroshiman yllä.
George R. Caronin aviopuoliso oli Katherine Marie Caron, ent. Younger.
Aiheesta muualla

https://military-history.fandom.com/wiki/George_R._Caron
Kirjallisuutta

Caron, George R.; Meares, Charlotte E. (1995). Wallace Burke (toim.). Fire of a Thousand Suns. Web Publishing Company. ISBN 978-0963901491.
Knebel, Fletcher & Bailey II, Charles: Maailma palaa - Toinen maailmansota, 1. painos, III osa (Osio: Tie Hiroshimaan). s. 400-426. Helsinki Valitut Palat Oy 1975 ISBN 951-9078-25-8
Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. WSOY, 1981 ISBN 951-0-10695-X
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  SNAC 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr: George_R._Caron
Käännös suomeksi
Amy Chua

Amy Chua
Amy Chua (s. 1962) on Yalen yliopiston oikeustieteen professori. Hän on kirjoittanut kaksi globaalitaloutta käsittelevää teosta sekä yhden muistelman. Chua on naimisissa Yalen yliopiston professorin Jeb Rubenfeldin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Sophia ja Lulu.
Teokset

Maailma liekeissä (suom. Like, 2003; ISBN 952-471-639-9; alkuteos World On Fire: How Exporting Free Market Democracy Breeds Ethnic Hatred and Global Instability)
Day of Empire: How Hyperpowers Rise to Global Dominance – and Why They Fall (2007)
Tiikeriäidin taistelulaulu (Siltala, 2011; ISBN 978-952-234-071-9)
Aiheesta muualla

Amy Chuan verkkosivusto (englanniksi)
Profiili Yalen yliopiston verkkosivuilla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Kjell Espmark

Kjell Espmark (19. helmikuuta 1930 Strömsund, Jämtland, Ruotsi – 18. syyskuuta 2022) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija ja Tukholman yliopiston kirjallisuustieteen professori emeritus. Hänet valittiin Ruotsin akatemiaan 1981.
Espmark oli yksi niistä kolmesta Ruotsin akatemian jäsenestä, jotka erosivat Akatemiasta Me too -kohun vuoksi. Hän sai vuonna 1975 Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon, 1980 Schückin palkinnon, 1985 Bellmanin palkinnon, 1998 Kellgrenin palkinnon ja 2000 Samfundet De Nion suuren palkinnon.
Näytteitä Espmarkin runoista on antologiassa Ny lyrik = Uutta lyriikkaa (Kirjailijakeskus 1984 ISBN 951-99530-3-5).
Sarah Crossan

| Sarah Crossan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1981 Dublin
Kansalaisuus:  Irlanti
Ammatti:  lasten- ja nuortenkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tyylilajit:  romaanit
Aiheet:  nuortenkirjallisuus
Esikoisteos:  The Weight of Water (2012)
Pääteokset:  One (2015)
Palkinnot
 Irlannin kirjakauppiaiden palkinto 2016 teoksesta One Carnegie-mitali 2016 teoksesta One 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sarah Crossan (s. 4. tammikuuta 1981 Dublin) on irlantilainen nuortenkirjailija. Hän asuu ja työskentelee New Yorkissa.
Hän on suorittanut filosofian ja kirjallisuuden tutkinnon Warwickin yliopistossa vuonna 1999. Hänellä on myös luovan kirjoittamisen maisteritutkinto samasta yliopistosta vuodelta 2003. Hän työskenteli aluksi opettajana, mutta saatuaan vuonna 2010 apurahan Edward Albee -säätiöltä hän vietti kesän Montaukissa New Yorkissa työstäen ensimmäistä romaaniaan The Weight of Water, joka ilmestyi vuonna 2011.
Crossanin suurin menestys on vuoden 2016 säeromaani One. Se on ilmestynyt vuonna 2018 suomeksi Kaisa Katteluksen suomentamana nimellä Yksi (ISBN 9789515244338).
Vuonna 2017 Crossan valittiin yhdeksi 39:stä lupaavimmista eurooppalaisesta alle 40-vuotiaasta lasten ja nuorten kirjojen kirjailijasta Hay-festivaalilla Tanskan Aarhusissa.
Teokset

The Weight of Water (2011)
Breathe (2012)
Resist (2013) – Breathe-teoksen jatko-osa
Apple and Rain (2014)
One (2015), suom. Yksi (2018)
We Come Apart (2017) Brian Conaghanin kanssa
Moonrise (2017), suom. Kuunnousu (2020)
Toffee (2019)
Gabriel García Márquez

| Gabriel García Márquez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1927 Aracataca, Kolumbia
Kuollut: 17. huhtikuuta 2014 (87 vuotta) México, Meksiko
Kansalaisuus:  kolumbialainen
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Aikakausi:  1955–2004
Tyylilajit:  maaginen realismi
Pääteokset:  Sadan vuoden yksinäisyys (1967)
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Nobelin kirjallisuuspalkinto 1982  
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gabriel José de la Concordia García Márquez (6. maaliskuuta 1927 Aracataca, Kolumbia – 17. huhtikuuta 2014 México, Meksiko) oli kolumbialainen kirjailija, toimittaja ja poliittinen aktivisti. Hän asui pääasiassa Meksikossa ja Euroopassa. Latinalaisessa Amerikassa García Márquez tunnettiin lempinimellä ”Gabo”. García Márquez sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1982.
García Márquezin pääteos on 1967 ilmestynyt Sadan vuoden yksinäisyys. Kirja sijoittuu kuvitteelliseen Macondon kylään Kolumbiassa. Romaani on yksi niin sanotun maagisen realismin tunnetuimmista edustajista. Se on käännetty 35 kielelle, ja sitä on myyty yli 30 miljoonaa kappaletta.