stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heikki Nurmi
Suomen sisällissota

Nurmi astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 7. huhtikuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin esikuntaan ja 12. huhtikuuta 1918 alkaen 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja lopulta 15. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Ilveksessä, Hotakassa ja Muolaalla sekä etenemiseen Viipurin-Pietarin väliselle radalle.
Sisällissodan jälkeinen aika

Nurmi palveli sisällissodan jälkeen 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kajaanin sissipataljoona ja sitten Pohjanmaan jääkäripataljoona. Hän toimi pataljoonassa konekiväärikomppanian nuorempana upseerina ja hoiti konekiväärikomppanian päällikön tehtäviä 29. syyskuuta 1919 - 5. elokuuta 1920 ja 20. kesäkuuta - 4. heinäkuuta 1921 sekä 5. elokuuta 1921 - 21. maaliskuuta 1923 välisinä aikoina. Armeijasta hän erosi 21. maaliskuuta 1923 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 1. huhtikuuta 1923 alkaen Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin VIII:n alueen ja 1. heinäkuuta 1928 alkaen IV alueen päälliköksi. Hän hoiti myös komennettuna X alueen päällikön tehtäviä 1. lokakuuta 1935 alkaen ja nimitettiin lopulta kyseiseen toimeen 5. joulukuuta 1935.
Talvi- ja jatkosota

Nurmi osallistui talvisotaan Riihimäen Ilmapuolustusaluekeskuksen päällikkönä ja jatkoi tehtävässä myös välirauhan aikana, kunnes hänet siirrettiin myöhemmin aluepäälliköksi Etelä-Hämeen suojeluskuntapiiriin. Jatkosodan puhjettua Nurmi nimitettiin Ilmavalvonta-aluekeskus 69:n päälliköksi. Ilmavalvontakeskuksesta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 3:een, josta hänet siirrettiin vuonna 1943 Jalkaväenkoulutuskeskus 22:een vanhemmaksi koulutusupseeriksi, jossa tehtävässä hän toimi sodan loppuun saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Sotien jälkeen Nurmi työskenteli Oy Sako Ab:n huoltopäällikkönä vuoteen 1946 ja Riihimäen Saha Oy:n palveluksessa vuosina 1946–1949 ja Hämeen Palovakuutusyhtiön piiritarkastaja vuosina 1949–1953. Hänet haudattiin Riihimäelle.
Luottamustoimet

Nurmi toimi Pohjanmaan jääkäripataljoonan kunnianeuvoston puheenjohtaja vuonna 1920 ja Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin kunnialautakunnan varajäsenenä vuosina 1926–1928 ja jäsenenä vuosina 1935–1938, sekä toimi Lounais-Hämeen ilmapuolustusyhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja rahastonhoitajana vuosina 1928–1935.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 14. maaliskuuta 1918  Vänrikki 29. toukokuuta 1918  Luutnantti 25. helmikuuta 1920  Kapteeni 6. joulukuuta 1935  Majuri 1942 |      |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera (1918 ja 1940)  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki  Suojeluskuntain ansioristi  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Väestönsuojelun 1. lk. ansiomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Latvian suojeluskuntain ansioristi |
Jääkäripataljoonan 2. komppania.
Nydamin suolöydöt

Nydamin vene museossa
Nydamin veneen halli Gottorfin linnan vieressä
Nydamin suolöydöt ovat Etelä-Jyllannista noin kahdeksan  kilometriä Sønderborgista pohjoiseen sijaitsevasta Nydamin suosta tehdyt arvokkaat rautakautiset löydöt. Ensimmäisessä löydössä vuosilta 1859–1864 oli muun muassa kolme venettä, aseita ja koruja, jotka olivat peräisin 300-luvulta. Yksi veneistä tuhoutui Saksan-Tanskan sodassa vuonna 1864, kun se joutui sotilaiden polttopuuksi. Myöhemmässä löydössä vuodelta 1988 oli metalliesineitä 400-luvun puolivälistä. Kaivaukset ovat jatkuneet ja vuonna 2011 on löytynyt neljäs vielä ensimmäistä löytöä suurempi vene, jota ei kuitenkaan kyetty rekonstruoimaan.
Löytöjen historia

Löydöt teki Conrad Engelhardt (1825-1881), joka oli tullut ensimmäisen Saksan-Tanskan sodan jälkeen alueelle opettajaksi. Paikkoja oli vapautunut, kun saksalaismielisiä virkamiehiä oli erotettu. Engelhardt vastasi paikallisesta Jespersenin muinaislöytökokoelmasta. Hän sai paikallisilta maanviljelijöiltä ja turpeenostajilta vinkkejä löytöpaikoista ja alkoi itse tehdä kaivauksia. Vuonna 1859 hän alkoi kaivaa Nydamin suon alueella. Toinen Saksan-Tanskan sota puhkesi 1863, kun hän oli löytänyt kolme venettä ja paljon muita esineitä, muun muassa yli 400 miekkaa. Sodan seurauksena Schleswigin herttuakunta liitettiin Saksaan ja vene joutui Saksan haltuun. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Versailles’n rauhan sopimuksen mukaisesti 1920 Schleswigissä järjestettiin kansanäänestys, jonka seurauksena alue Flensburgin pohjoispuolelta liitettiin Tanskaan ja Nydamin suo siirtyi taas Tanskalle. Tanskan kansallismuseon meriarkeologinen instituutti on tehnyt vuoden 1984 jälkeen alueella tarkempaa kartoitusta ja löytänyt Nydamin veneeseen kuuluvia osia kuten todennäköisesti keulakoristeina käytettyjä puisia päitä.
Suolöydöt

Nydamin suohon on kätketty esineitä jopa kahdeksana eri ajankohtana. Näistä neljä suurinta ajoittuvat välille 200-400 j.Kr, jolloin suo oli järvi. Aarteita on upotettu on vielä noin v. 475. Muutamat pohjoismaiset laivalöydöt ovat olleet venehautauksia, joissa vene on muiden varusteiden kanssa haudattu merkkihenkilön mukana. Nydamin vene näyttää kuitenkin tulleen haudatuksi sotasaaliina. Se on mahdollisesti uhrattu kiitokseksi voitosta. Suosta on löytynyt paljon aseita ja niistä voidaan päätellä jotakin senaikaisen sotajoukon varustelusta. Yleisin varuste oli keihäs tai peitsi. Toinen yleinen ase oli miekka.
Nydamin vene

Nydamin vene, jota kokonsa puolesta voi kutsua myös laivaksi, on kolme tonnia painava, 23 metriä pitkä ja vajaat kolme metriä leveä. Sen rakentaminen on ajoitettu puiden vuosirenkaiden perusteella vuosiin 315-320. Vene on säilynyt suossa hyvin ja on nykyään nähtävillä Gottorfin linnan museossa Schleswigissa Saksassa. Tämä vene on limilaidoitettu ja tammipuinen. Tacitus mainitsee kirjoissaan pohjoisen veneen rakennustavan olleen limisaumainen, joten tämä löytö osoittaa Tacituksen olleen asiasta perillä. Laivan pohjamuoto on syvä V, joten se on ollut ilmeisesti hyvin kiikkerä. Löydettäessä siinä olikin noin 1000 kg painolasti. Laivassa ei ollut köliä, vaan 14.3 metriä pitkä, varsin leveä pohjalankku. Se, sekä nokkapuu, peräranka ja laitalankut kiinnitetty toisiinsa rautaniiteillä ja puutapeilla. Laitojen viisi lankkua ja kaaret oli sidottu niinipunoksella lautoihin veistettyihin kohoamiin, kuten oli tyypillistä tuon ajan laivoissa. Soutajia laivassa oli 15 paria. 3,5-metristen airojen lyhyyden vuoksi souturytmi on ollut nopea. Vuonna 1993 löytyi veneen peräsinairo, joka oli sijainnut tyyrpuurin puolella. Mastolle ei ole löytynyt paikkaa, joten todennäköisesti aluksessa ei koskaan ole ollut purjetta.
Aiheesta muualla

Andreas Rau: Remarks On Finds Of Wooden Quivers From Nydam Mose, Southern Jutland
Nydam.nu
Navis/Ships (Arkistoitu – Internet Archive)
Flickr Set-Nydam
Nydamin veneestä tehdyn replikan Nydamtveir projekti (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nydamin suolöydöt Wikimedia Commonsissa
Näkymä Nydamin suolta nykyaikana
Miekkalöytöjä
Nydamin veneen sisänäkymä
Nydamin veneen perä ja peräairo
Emil Nässling

Emil Nässling
Emil Michael Nässling  (1. lokakuuta 1864, Turku – 20. toukokuuta 1924, Turku) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Nässling oli mukana ainakin Viborgissa 1914, jolloin Suomi sijoittui vapaakiväärin joukkuekilpailussa viidenneksi.
Vapaakiväärin Suomen-mestaruuden Nässling voitti 1911. Hänen voittotuloksensa 3 × 20 laukauksen kilpailussa oli 455.
Näkyvän valon spektri

Näkyvän valon spektrin likimääräinen esitys (näyttötekniikan rajoittamana).
Elohopeahöyrylampun valoa prisman taittamana.
Näkyvän valon spektri tarkoittaa valon aallonpituusalueen silmin nähtävissä olevaa värijakaumaa. Valon spektri tulee näkyviin esimerkiksi valon kulkiessa prisman läpi: prismassa valon eri aallonpituudet taittuvat eri tavoin ja silmä erottaa ne eri värisinä. Eräänlaisena luonnon prismana toimii vesipisara. Valo taittuu vesipisarassa, ja tuloksena on sateenkaari.
Maapallon ilmakehä päästää läpi sähkömagneettista säteilyä näkyvän valon alueella sekä huomattavasti matalamman taajuuden alueella radioaaltoja. Ihminen ja suurin osa muista eläimistä kykenevät havaitsemaan näkyvää valoa ja käyttämään hyväkseen värispektriä asioiden tunnistamiseen näköaistin avulla.
Näkyvän valon lyhytaaltoinen pää on violetti ja pitkäaaltoinen punainen. Näkyvä valo kattaa aallonpituusalueen 380–750 nm. Ihmissilmän herkkyys on suurin 555 nanometrissä, mikä vastaa vihreää valoa. Yksittäisen valon aallonpituuden aiheuttama väriaistimus muuttuu violetista punaiseen, kun aallonpituus muuttuu 400–700 nm.
| Väri | Aallonpituus nanometriä (nm) | Taajuus THz |
| --- | --- | --- |
| violetti | ~ 380–430 nm | ~ 790–700 THz |
| sininen | ~ 430–500 nm | ~ 700–600 THz |
| syaani | ~ 500–520 nm | ~ 600–580 THz |
| vihreä | ~ 520–565 nm | ~ 580–530 THz |
| keltainen | ~ 565–590 nm | ~ 530–510 THz |
| oranssi | ~ 590–625 nm | ~ 510–480 THz |
| punainen | ~ 625–740 nm | ~ 480–405 THz |
Spektrissä näkyvän valon viereisiä alueita ovat lähimpinä ultravioletti ja infrapuna.
Spektri sRGB-väriskaalalla (likimääräinen esitys näyttötekniikan rajoittamana).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Näkyvän valon spektri Wikimedia Commonsissa
Kalevi Nyman

Kalevi Nyman (oik. Veikko Torvinen) on suomalainen laulaja, jonka ensisingle julkaistiin vuonna 1967. Vuonna 1968 Nyman lauloi Unto Monosen tekemän kappaleen Haave kaukomaasta, joka olikin viimeinen Monosen tekemä ja julkaistu kappale hänen elämänsä aikana.
Diskografia

Kalevi Nyman laulava automies (1970)
Sulle yksin laulelen (1990)
Top 20 (1996)
Aiheesta muualla

Kalevi Nymanin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Oannes

Oannes
Oannes on mesopotamialainen jumala, puoliksi ihminen, puoliksi kala. Nimi Oannes on jumalan kreikankielinen nimi, mahdollisesti se on rappeutunut muoto akkadinkielisestä sanasta ummânu, "mestari". Oannes mainitaan babylonialaisen papin Berossoksen kirjoituksissa. Oannes kuvataan kulttuuriheerokseksi, joka opetti ihmiskunnalle käsityön, rakennustaidon, tieteet ja tekniikan.
Berossoksen kuvauksen mukaan Oanneksella oli ihmisen pää kalan pään alla ja ihmisen jalat kalan pyrstön alla. Hän nousi päivisin rantaan Persianlahdella ja opasti ihmiskuntaa kirjoittamisessa, taiteissa ja tieteissä. Oannes saattoi olla käsityötaidon ja viisauden jumalan Ean lähettiläs.
Oakland Motor Car Company

| Oakland Motor Car Company |
| --- | --- |

Perustettu:  1907
Lakkautettu:  1931
Kotipaikka:  Pontiac, Michigan, Yhdysvallat
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Omistaja:  General Motors
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuoden 1923 Oakland.
Oakland oli vuosina 1907–1931 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki.
Edward Murphy perusti vuonna 1893 Pontiac Buggy Company -yhtiön, joka valmisti Oakland-nimisiä hevoskärryjä Pontiacin kaupungissa Michiganissa. Murphy perusti autoja valmistavan Oakland Motor Car Companyn vuonna 1907.
Vuonna 1908 Oakland valmisti 2-sylinterisiä autoja 274 kappaletta ja vuonna 1909 yli tuhat 4-sylinteristä autoa. General Motors hankki puolet Oaklandin osakkeista tammikuussa 1909 ja otti sen pian hallintaansa.
1920-luvulla Oakland valmisti lähinnä 6-sylinterisiä autoja. Vuonna 1930 Oakland esitteli V8-moottorisen Eight-mallin. 1929 alkanut lama kuitenkin alensi myyntiä huomattavasi. 1931 lopussa GM ilmoitti Oakland-merkin lopettamisesta. 1932 Oakland Motor Car Company muutti nimensä Pontiac Car Companyksi. Pontiac oli perustettu 1926 Oakland-yhtiön toiseksi automerkiksi ja sen tuotanto jatkui vuoteen 2010.
Suomessa Oakland-autojen maahantuojana toimi 1920-luvulla Ab Automobil-Importen – Auto-Tuonti Oy.
Traumaperäinen stressihäiriö

| Traumanjälkeinen stressihäiriö |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  F43.1
ICD-9:  309.81
Tautitietokanta:  33846
MedlinePlus:  000925
MeSH:  D013313
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Traumanjälkeinen stressihäiriö, joka tunnetaan myös nimellä posttraumaattinen stressihäiriö (engl. post-traumatic stress disorder, PTSD), on ahdistuneisuushäiriöihin luokiteltu psykiatrinen häiriö, joka saattaa kehittyä traumaattisen tapahtuman (äkillinen, itsestä riippumaton ja tunteita, mm. avuttomuus ja pelko, herättävä) kokemisen tai todistamisen seurauksena. Traumaattisella tapahtumalla tarkoitetaan tässä tilannetta, jossa henkilön tai hänen läheistensä henki, terveys ja/tai fyysinen koskemattomuus on uhattuna, esimerkiksi sotatila, luonnonkatastrofi, liikenneonnettomuus tai perheväkivalta. Trauman jälkeen on aivan normaalia kokea erilaisia stressioireita, jotka useimmiten lievittyvät itsestään ajan kuluessa. Osalla stressireaktio kuitenkin pysyy ja saattaa kehittyä traumanjälkeiseksi stressihäiriöksi. Termiä käytetään psykologiassa ja psykiatriassa. Yksityiskohtaiset kriteerit PTSD:lle on esitetty kansainvälisessä tautiluokituksessa ICD-10:ssä.
PTSD-oireet jaetaan neljään pääluokkaan. Ensimmäinen luokka sisältää oireet, jotka liittyvät trauman uudelleen kokemiseen; näitä ovat muun muassa trauman itsepintainen tunkeutuminen tietoisuuteen esimerkiksi takaumina tai painajaisina. Seuraavaan luokkaan kuuluu välttämiskäyttäytyminen: henkilö välttää traumasta muistuttavia esineitä, paikkoja ja ihmisiä sekä saattaa eristäytyä. Kolmas luokka sisältää kielteiset kognitiiviset ja mielialamuutokset, jotka ilmenevät muistivaikeuksina tai vääristyminä traumatapahtumaan liittyen, turtumuksena, vieraantumisen tunteina ja kiinnostuksen vähenemisenä. Neljäs luokka sisältää kohonneen vireystilan aiheuttamat oireet, kuten jatkuvan varuillaanolon, säikähtelyn ja ärtymyksen.
Traumanjälkeisten oireiden kirjoa monimutkaistaa se, että häiriöön liittyy usein myös muita psykiatrisia ongelmia, kuten masennusta, päihteiden väärinkäyttöä, muutoksia muistissa ja kognitiivisissa toiminnoissa sekä muita mielenterveydellisiä ja fyysisiä ongelmia. Kaikki tämä yhdessä johtaa henkilön sosiaalisen toimintakyvyn vaarantumiseen tai ongelmiin työelämässä tai muulla tärkeällä toiminnan alueella. PTSD-oireisiin kuuluvat esimerkiksi fysiologiset muutokset nopeana sykkeenä, korkeana verenpaineena, unettomuutena tai muina unihäiriöinä ja yleensä sympaattisen hermoston lisääntynyt aktiivisuus lepotilassa ja stressivasteena. Myös kiinnostus tärkeiden toimintojen (esim. ravinto, henkilökohtainen hygienia) suorittamiseen voi vähentyä. Psyykkisiä oireita ovat yhtäältä väkisin mieleen tulevat voimakkaat tunteet ja muistikuvat ja toisaalta tapahtumasta muistuttavien asioiden välttely. Tyypillistä on myös keskittymisvaikeudet, dissosiatiiviset oireet (depersonalisaatio ja derealisaatio) sekä syyllisyys tai syyttely.
Traumaperäistä stressihäiriötä hoidetaan niin kutsutulla traumaterapialla. Traumaan usein liittyy ihmisen niin kutsutun perusluottamuksen järkkyminen.
Hoito

Osa traumanjälkeisen stressihäiriön hoitomuodoista, kuten psykologinen jälkipuinti, on tutkimusten mukaan potilaille useammin haitallista kuin hyödyllistä. Trauman hoitoon on myös suositeltavampia toimia, esimerkiksi akuutin stressihäiriön ja lyhytkestoisen traumaperäisen stressihäiriön (PTSD) ensisijainen hoito on auttaminen arkielämän ongelmissa ja rauhoittava ja turvallinen hoitokontakti, pitkäkestoista hoidetaan esimerkiksi EMDR-terapialla, integratiivisella traumaterapialla, kognitiivisella psykoterapialla ja/tai SSRI-masennuslääkkeillä. Vuonna 2013 julkaistun tutkimuksen mukaan psilosybiini korjaa trauman aiheuttamia vahinkoja aivoissa.
Aikainen puuttuminen on tärkeää, jotta oireiden paheneminen ja kroonistuminen estyy.lähde? Usein potilas ei kuitenkaan ole tietoinen häiriön olemassaolosta, vaan on hämmentynyt ja häpeissään oireistaan eikä etsi apua. Mikäli useampi oire jatkuu yli kuukauden tai yksikin oire rajoittaa normaalia arkielämää kohtuuttomasti, on ammatillisen arvion ja avun tarve (psykologi, psykiatri, yleislääkäri) ilmeinen. Oireiden hallinnan ensiapuna saatetaan käyttää lyhytaikaisesti rauhoittavia lääkkeitä tai nukahtamislääkkeitä.lähde?
Syyt

PTSD:n kehittyminen johtuu monesta biologisesta, psykologisesta ja sosiaalisesta tekijästä, jotka eivät kaikki ole täysin selvillä. Suurin osa traumalle altistuneista henkilöistä kärsii PTSD:lle tyypillisistä stressioireista, mutta vain osalla ne muuttuvat vakaviksi ja pitkäaikaisiksi. Seuraavissa taulukoissa on lueteltu joitakin PTSD:n kehittymiselle altistavia tekijöitä.
Syyt > Tekijöitä, jotka altistavat PTSD:n kehittymiselle > Traumaan liittyvät tekijät

Suora altistuminen traumatapahtumalle uhrina tai todistajana
Vakava vammautuminen
Pitkäaikainen tai toistuva traumatisaatio
Pelko, että uhri tai läheinen oli kuolemanvaarassa
Vakava reaktio, kuten itku, vapina, oksentaminen tai tunne, että on irrallaan itsestään ja ympäristöstä
Avuttomuuden tunne; tunne, ettei pystynyt auttamaan itseään tai läheistä
Tapahtuneen salailu ja häpeä
Eristäytyminen tapahtuneen jälkeen
Syyt > Tekijöitä, jotka altistavat PTSD:n kehittymiselle > Yleinen elämäntilannelähde?

Aikaisempi traumahistoria, kuten kaltoinkohtelu lapsena
Selviytyjän tai perheenjäsenten aikaisemmat mielenterveysongelmat
Vähäinen läheisten tuki
Läheisen menetys hiljattain erityisesti, jos tapahtuma oli odottamaton
Muut raskaat elämänmuutokset
Päihdeongelma
Nuori ikä
Syyt > Tekijöitä, jotka altistavat PTSD:n kehittymiselle > Erilaisia traumoja sekä niihin liittyvä PTSD:n kehittymisen riski (%) lähde?

Vakava pahoinpitely tai päällekarkaus (32 %)
Vakava vamma tai onnettomuus, esimerkiksi juna- tai auto-onnettomuus (17 %)
Puukotus tai ammuskelu (16 %)
Äkillinen, odottamaton läheisen kuolema (14 %)
Lapsen henkeä uhkaava sairaus (10 %)
Tapon tai vakavan onnettomuuden todistaminen (7 %)
Luonnonkatastrofi (4 %)
Esiintyvyys

Traumanjälkeinen stressihäiriö ei ole harvinainen; lähes yksi kymmenestä kärsii tai on joskus kärsinyt siitä.lähde? Myöskään traumaattiset tapahtumat eivät ole harvinaisia: noin 50 prosenttia naisista ja 60 prosenttia miehistä käy läpi traumatapahtuman jossakin elämänvaiheessa. Traumatisoiduista naisista kymmenellä prosentilla ja miehistä viidellä prosentilla kokemus johtaa PTSD:n kehittymiseen. Esiintyvyydestä löytyy erilaisia tutkimustuloksia, ja esimerkiksi DSM-5 pitää luotettavana tilastoja; yksi kolmesta traumaattisen tilanteen kohdanneesta saa PTSD:n.selvennä
Oireet

PTSD-diagnoosiin kuuluu kolmen tyyppisiä oireita: trauman uudelleen eläminen, emotionaalinen turtumus ja välttämiskäyttäytyminen sekä kohonneen vireystilan aiheuttamat oireet.lähde?
Oireet > Trauman uudelleen eläminen

Potilas voi elää traumaa uudelleen hyvin monella tapaa. Tavallista on, että potilaalla on ahdistavia muistoja, jotka lähtevät liikkeelle sinänsä jokapäiväisistä syistä: traumaa muistuttava kuuloaistimus, haju tai uutinen traumaa muistuttavasta tapahtumasta saattaa laukaista muistovyöryn. Toisinaan muiston laukeamiselle ei löydy sanottavaa syytä. Potilas voi elää traumaa uudestaan myös painajaisina. Jotkut muistoista saattavat tuntua kaikkine aistimuksineen niin oikeilta, että henkilöstä tuntuu, kuin hän kävisi trauman uudestaan läpi; tällaista muistoa kutsutaan takaumaksi (”flashback”). Muistot saattavat aiheuttaa sekä psyykkisiä (pelko, avuttomuus, kauhu) että fyysisiä reaktioita (kipu, pahoinvointi, hikoilu, nopea syke, tihentynyt hengitys) samalla tavoin kuin silloin, kun potilas koki trauman ensimmäistä kertaa.lähde?
Oireet > Välttäminen ja turtumus

Välttämisoireilla tarkoitetaan kaikkia niitä tapoja, joilla potilas koettaa välttää trauman ajattelua. Hän saattaa välttää esineitä, asioita, ihmisiä, tapahtumapaikkaa tai uutisia traumaa muistuttavista tapahtumista; myös traumaan liittyvät aistimukset (äänet, hajut, maut) ahdistavat, ja potilas välttää niitä. Joillakin välttäminen voi ilmetä traumatapahtuman tai sen tärkeiden yksityiskohtien unohtamisena, josta käytetään nimitystä dissosiatiivinen amnesia. Myös huomion kiinnittäminen muihin asioihin, esimerkiksi työhön tai muuhun aktiviteettiin, vähentää trauman ajattelua.lähde?
Reagointiherkkyyden turtuminen on toinen tapa välttää trauman herättämiä tunteita. Potilaasta tuntuu vaikealta päästä kosketuksiin tunteidensa kanssa tai ilmaista tunteitaan. Hän saattaa kokea itsensä emotionaalisesti turraksi ja eristäytyä vähitellen muista ihmisistä. Kiinnostus toimintoihin, jotka ennen traumaa koettiin mielekkäiksi, saattaa vähentyä. Trauman muistaminen tai siitä puhuminen saattaa olla vaikeaa tai lähes mahdotonta. Potilas saattaa myös epäillä tulevaisuuttaan; hän saattaa uskoa elinikänsä lyhentyneen, tai ettei hän koskaan voi saada esimerkiksi ammatillista uraa tai perhettä.lähde?
Oireet > Kohonnut vireystila

Trauman jälkeen henkilö saattaa olla jatkuvasti valppaana. Tämä kohonnut vireys johtaa univaikeuksiin, kiukunpurkauksiin, keskittymisvaikeuksiin ja matalaan ärsytyskynnykseen. Potilaasta voi tuntua, että hän on koko ajan varuillaan ja etsii vaaran merkkejä. Hän saattaa myös säpsähdellä herkästi.lähde?
Vaikka PTSD-oireet saattavat alkaa heti trauman tapahduttua, itse häiriötä ei diagnosoida, elleivät oireet ole kestäneet yli kuukauden ja aiheuta huomattavaa kärsimystä tai häiritse henkilön työ- tai perhe-elämää. Joskus PTSD-oireilu saattavat alkaa vasta pidemmän ajan kuluttua traumasta. Jos oireet alkavat yli puolen vuoden kuluttua traumasta, kyseessä on viivästyneesti alkanut traumanjälkeinen stressihäiriö.lähde?
Traumanjälkeiseen stressihäiriöön liittyvät muut ongelmat

On hyvin tavallista, että traumaperäiseen stressihäiriöön liittyy muita fyysisiä tai mielenterveydellisiä ongelmia, kuten masennusta, ahdistuneisuutta tai päihteiden väärinkäyttöä. Noin puolella PTSD-oirelevista miehistä esiintyy päihteiden väärinkäyttöä, ja myös käytöshäiriöt ovat heillä suhteellisen yleisiä. Naisilla tavallisin traumanjälkeiseen häiriöön liittyvä ongelma on masennus. Muita ongelmia naisilla ovat erilaiset pelot, tavallisimmin sosiaalisten tilanteiden pelko, sekä päihdeongelmat.lähde?
PTSD-potilaiden yleinen toimintakyky on usein yleensä laskenut. PTSD liittyy esimerkiksi työttömyyteen ja avioliitto-ongelmiin (avioero, perheväkivalta). Yhdysvalloissa tehty tutkimus Vietnamin sodan veteraaneista, joilla oli diagnosoitu PTSD, totesi, että näillä oli huomattavia ongelmia perhe- ja muissa läheisissä ihmissuhteissa, työssäkäynnissä sekä aggressiivisen käytöksen hallinnassa.lähde?
Myös erilaiset fyysiset ongelmat ovat tavallisia traumanjälkeisestä stressihäiriöstä kärsivillä. Ne liittyvät myös masennukseen ja ahdistuneisuuteen, jotka molemmat ovat tavallisia PTSD:n liitännäisongelmia. Joidenkin tutkimusten mukaan traumanjälkeiseen stressihäiriöön liittyy lisääntynyt alttius fyysisiin sairauksiin, mutta tulokset ovat vielä niin alustavia, ettei niistä voi vetää suoria johtopäätöksiä.lähde?
PTSD-potilailla on todettu poikkeavuuksia aivossa. Osalla potilaista on todettu hippokampuksen alueen huomattavaa surkastumista. Mantelitumakkeessa ja siihen kiinteästi liittyvissä aivokuorialueissa on havaittu puolestaan poikkeavia aktivaatiovasteita. Selvyyttä ei ole saatu, mitkä aivojen rakenteelliset ja toiminnalliset muutokset ovat seurausta traumasta ja mitkä ovat olleet olemassa ennen traumaa.
Yksityiskohtaiset kriteerit PTSD:lle on esitetty kansainvälisessä tautiluokituksessa ICD-10 psykiatrian osassa sekä Amerikan psykiatriyhdistyksen DSM-IV-luokituksessa.