stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vertaisverkko
Vertaisverkkojen luokittelu > Salattu vs. salaamaton

Vertaisverkon tahojen välisen liikenteen salaaminen parantaa käyttäjien tietoturvaa. Salaamisen lisäksi jotkut verkot kuten Freenet ja Tor pyrkivät käyttäjien anonymiteettiin kierrättämällä salatun liikenteen satunnaisten välittäjätahojen kautta. Ulkopuoliset eivät näe mitä salatussa verkossa liikkuu, joten liikenteen tarkkailu, suodattaminen tai sensurointi ei ole mahdollista.
Tiedostonjakoverkot

Tiedostonjakoverkot ovat tunnetuin vertaisverkkotyyppi. Niitä käytetään yleisimmin musiikin, elokuvien ja tietokoneohjelmien levittämiseen. Näissä verkoissa levitetään laittomasti paljon tekijänoikeuksien suojaamaa materiaalia, mikä on herättänyt erityisesti musiikki- ja elokuvateollisuuden pohtimaan vastatoimia.
Tiedostonjakoverkot voidaan jakaa kolmeen sukupolveen:
Ensimmäisen sukupolven verkot perustuvat keskuspalvelimiin. Napster oli suosituin ensimmäisen sukupolven verkko. Nykyisistä suurista verkoista Direct Connect ja eDonkey toimivat näin, vaikkakin jälkimmäinen vähenevissä määrin eMulessa tapahtuneiden uudistusten jälkeen.
Toisen sukupolven verkot toimivat ilman keskuspalvelinta. Toisen sukupolven verkkoja on vaikeampi rajoittaa, koska niitä ei voi sulkea sammuttamatta kaikkia kyseisen verkon käyttäjien asiakasohjelmia. Suosittuja toisen sukupolven verkkoja ovat Gnutella ja FastTrack.
Kolmannessa sukupolvessa painotetaan salausta ja anonymiteettiä eli käyttäjien tiedot salataan niin, etteivät kyseisen verkon muut asiakkaat voi nähdä kuka käyttäjä on. Myös heidän tiedostonsa salataan niin, ettei kukaan voi nähdä suoraan, mitä toisella käyttäjällä on jaettavana. Suosituimpia edelläkävijöitä tässä sukupolvessa ovat Freenet, GNUnet, Mute ja Ants. Myös Skype käyttää omaa salattua vertaisverkkoaan puheluiden, tiedostojen sekä keskustelujen ohjaamiseen.
Vertaisverkkojen heikkouksia

Vertaisverkoissa on seuraavia erityisiä heikkouksia, joita ei ole palvelin-asiakas-verkoissa:
Korruptointihyökkäys: hyökkääjä jakaa muille viallisia paketteja.
Identiteettihyökkäys: hyökkääjä selvittää yksittäisen käyttäjän IP-osoitteen ja hyökkää tätä kohtaan henkilökohtaisesti.
Suodatus: tiedostonjakoverkkojen käyttö laittomiin tarkoituksiin on saanut jotkut palveluntarjoajat rajoittamaan P2P-liikennettä.
"Leeching": heikkoutena käyttäjät, jotka ovat osa verkkoa, mutta eivät anna sille resursseja - lataavat, mutta eivät jaa muille.
Vertaisverkkoperiaatteen yhteiskunnallisia sovelluksia

Sen lisäksi, että vertaisverkot ovat teknisiä välineitä, jotka mahdollistavat epähierarkisen työskentelyn, sovelletaan samaa vertaisverkkoajattelua myös uudenlaisessa sosiaalisessa yhteistoiminnassa. Internet, tiedostojenjakopalvelut ja sosiaalinen media ovat kaksi- tai monisuuntaisen tietoliikenteen ja viestinnän ilmentymiä. Samoja piirteitä voi havaita esimerkiksi uusissa, alhaalta ylöspäin nousevissa, itseorganisoituvissa kulttuurisen ilmaisun ja tuotannon tavoissa (muun muassa tee-se-itse-ajattelu), joita hyödynnetään muun muassa kaupunkisuunnittelussa.
Vertaisverkkoajattelulla on lukuisia sovelluksia. Vertaisverkkoajattelu informaatioteknologiaa hyödyntäen mahdollistaa uudenlaisen taloudellisen toiminnan, kuten jakamistalous, alustatalous. Niissä osapuolten välistä vuorovaikutusta välittää palveluntarjoajana usein kolmas osapuoli. Omatoiminen 3D-tulostus on esimerkki kansalaisten itsenäisestä vertaistuotannosta. Kun kuluttajat tuottavat itse energiaa, esimerkiksi aurinkosähköllä paikalliseen tai valtakunnalliseen sähköverkkoon, kutsutaan tätä prosumerismiksi tai energiaprosumerismiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vertaisverkko Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Viidennes eurooppalaisista harrastaa tiedostojen jakamista
Vuosaaren biolämpölaitos

| Vuosaaren biolämpölaitos |
| --- | --- |
Sijainti:  Niinisaari, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°13′16″N 25°10′04″E﻿ / ﻿60.22105199°N 25.167753°E﻿ / 60.22105199; 25.167753
Rakennustyyppi:  Lämpökeskus
Valmistumisvuosi:  9. joulukuuta 2022
 fiVuosaaren biolämpölaitos 
  
Vuosaaren biolämpölaitos on Helsingissä sijaitseva Helen Oy:n omistama lämpölaitos, joka tuottaa kaukolämpöä. Se sijaitsee Niinisaaressa Vuosaaren sataman yhteydessä 1990-luvulla valmistuneiden maakaasuvoimalaitosten pohjoispuolella. Laitosten joukkoa on kutsuttu myös Vuosaaren voimalakortteliksi.
Biolämpölaitos kytkettiin kaukolämpöverkkoon 9. joulukuuta 2022. Laitosta pidetään huhtikuussa 2023 suljetun Hanasaaren hiilivoimalan osittaisena korvaajana, ja se on osa Helsingin kaupungin strategiaa luopua kivihiilen käytöstä. Biolämpölaitoksen rakentaminen alkoi vuonna 2020 ja maksoi noin 250 miljoonaa euroa. Osana laitoshanketta rakennettiin myös maanalainen kaukolämpöyhteys Vuosaaresta Pukinmäkeen.
Laitoksen pääpolttoaineita ovat metsähakkeet ja metsäteollisuuden sivutuotteet, kuten oksat, kuoret ja sahanpuru, joiden päähankinta-alue on eteläinen Suomi ja tarvittaessa Ruotsi sekä Baltian maat. Polttoaineita varastoidaan 30 000 kuution kokoisissa varastotiloissa, joissa puumassaa riittää noin 3–4 vuorokauden tarpeisiin. Kaukolämpöteho on yli 260 megawattia. Laitos ei tuota sähköä.
Vuosaaren kirjasto

| Vuosaaren kirjasto |
| --- | --- |
 Vuosaaren kirjastoa Vuotalon ensimmäisessä kerroksessa.
Sijainti:  Vuotalo, Mosaiikkitori 2, 00980 Helsinki
Koordinaatit:  60.20873°N, 25.14340°E
Tyyppi:  Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste
Perustettu:  1967
Kotisivut
Vuosaaren kirjasto on Helsingin Vuosaaren kaupunginosassa toimiva yleinen kirjasto. Se toimii Vuotalossa lähellä kauppakeskus Columbusta ja Vuosaaren metroasemaa. Vuosaaren kirjasto on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Vuosaaren kirjasto perustettiin vuonna 1967 Ulappasaarentiellä sijainneeseen liikerakennukseen. Aluksi kirjastossa oli pinta-alaa 340 neliömetriä ja aineistossa 10 000 nidettä. Aineiston ja asiakkaiden määrän kasvun seurauksena ahtaaksi jäänyt kirjasto muutti vuonna 2001 uuteen, arkkitehtitoimisto Heikkinen-Komonen Oy:n eli arkkitehtien Mikko Heikkinen ja Markku Komonen suunnittelemaan Vuotaloon. Nykyisin kirjastossa on yli 74 000 nidettä. Vanha kirjastorakennus on sittemmin purettu.
Vitteaux

| Vitteaux |
| --- | --- |

 vaakuna
 Vitteaux
 Koordinaatit: 47°23′55″N, 4°32′33″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,7 km²
Korkeus:  400 m
Väkiluku (2018):  1 073 
 – Väestötiheys:  51 as./km²
Kunnan numero:  21710
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vitteaux on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Brennejoen varrella, noin 32 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon.
Kunnan alueella on ollut asutusta jo varhaishistorian aikaan. Siitä on jäljellä neoliittiselta kaudelta olevan linnoituksen rauniot. Camp de Myard on rakennettu noin 5. - 3. vuosituhannella eaa. Se on varhaisimpia merkkejä kaupungistumisesta. Vitteaux oli keskiajalla linnoitettu kaupunki. Linnoituksesta on jäljellä vankilan päällä sijaitseva vartiotorni, linnan vanha kappeli 1400-luvulta sekä kaivo. Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Germainin kirkko. Kirkossa on 1400-luvun urut sekä Nicolas de Hoeyn triptyykki vuodelta 1592. Kaupungin kauppahalli on 1200- ja 1300-luvuilta.
Camp de Myard
Vartiotorni
Saint-Germainin kirkko
Kauppahalli (Halles)
Tunnettuja kuntalaisia

Hubert Languet (1518-1581), diplomaatti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitteaux Wikimedia Commonsissa
Viraanpäänjärvi

| Viraanpäänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°51′39″N, 24°05′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Vaskunjärveen 
Järvinumero:  35.326.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,4 m  
Rantaviiva:  0,758 km  
Pinta-ala:  2,209 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiViraanpäänjärvi 
Viraanpäänjärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Jäminkipohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.326) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,4 metriä mpy.
Vienna International Apartment

Vienna International Apartment (VIA) on nykytaiteen nättelytila ja taideprojekti, jonka kotipaikkana on Helsinki. Vienna International Apartment perustettiin Wienissä Itävallassa v. 2001, josta se muutti Turkuun v. 2003, Helsinkiin v. 2005, Brysseliin Belgiaan v. 2007, Geneveen Sveitsiin v. 2010 ja Helsinkiin v. 2013. Vienna International Apartment on toiminut Berliinissä Saksassa vuodesta 2018. Vuonna 2004 taustayhteisö Vienna International Apartment Art Association, voittoa tavoittelematon yhdistys, rekisteröitiin Suomessa. .
Vienna International Apartment on järjestänyt vuosittain kaksi taidenäyttelyä perustajansa taiteilija ja kuraattori Silvio Salgadon (s. 1968) asunnossa sekä tehnyt yhteistyötä muiden näyttelyjärjestäjien kanssa. Tavoitteena on, teosten ja näyttelyiden kautta, nostaa keskusteluun nykytaiteen ja sen esillepanon käytäntöjä, erityisesti yksityisen ja julkisen elämänalueen ja yksityisten ja julkisten tilojen välisiä rajoja. Toinen erityispiirre on eri taustoista ja kokemuspiireistä - eri maista kotoisin olevien, eri ikäisten, eri koulutustaustan omaavien, eri medioita käyttävien - taiteilijoiden ja yleisön saattaminen yhteen; moneen näyttelyyn on myös liittynyt performansseja ja keskustelutilaisuuksia.
Yhteistyöprojekteja Vienna International Apartment on toteuttanut eri museoiden ja gallerioiden kanssa; mm. Wäinö Aaltosen museo, Turku; Helsingin kauppakorkeakoulu; Thomas K. Lang Gallery, Wien; Museum Baluarte de la Candelaria, Cádiz, Espanja; Instituto Camoes, Lissabon, Portugali; SECONDroom/ moorDNOCES Gallery, Bryssel, Belgia; ja PILOT International Art Forum, Lontoo, Iso-Britannia.
Näyttelyt

in situ / ways to measure time 29.4.-20.5.2017: Sílvio Salgado
How did I get here (Part 2) 19.-20.6. 2015: Walt van Beek - Ariel Hassan - Ida Koitila - Jukka Korkeila - Roland Persson - Jussi Niva - Marguerite van Sandick
How Did I Get Here (Part 1) 13.12.2014-18.1. 2015: Sílvio Salgado
Do Not Touch Please! 
19.6.-8.8.2010: 
Panagiotis Balomenos - Sabine Jelinek - Jukka Korkeila - Leung Hoi Yat Jonathan - Céline Prestavoine - Walt Van Beek - Tamara Van San
Pleurer et Bonheur 
18.12.2009-28.2.2010: 
Michel Couturier - Simona Denicolai & Ivo Provoost - Korneel Devillé - Jörn Quandt - Philippe Van Wolputte - Mehdi-Georges Lahlou
building dwelling thinking across the horizon line 
18-31.12.2009: 
Sílvio Salgado
Land. A sense of place 
4.12.2008-30.1.2009: 
Jan Verbruggen
Common-place 
15.5.-20.6.2008: 
Aglaia Konrad - Willem Oorebeek - Krüger & Pardeller
Welcome to the Kingdom of Belgium. Homage to Marcel B. 
22.11.-20.12.2007: 
Panagiotis Balomenos - Petri Huurinainen - Lukas Schaller - Sílvio Salgado
The cat inside 
11.5.-6.2007: 
Panagiotis Balomenos - Aku Korhonen - Nikola Uzunovski
Kiss me just once more 
23.11.-21.12. 2006: 
Charlie Birch - Hannaleena Heiska - Midori Mitamura
This is not a Finnish landscape 
2-21.6.2006: 
Sílvio Salgado
In This (Our) Country. Art from Poland 
25.11.-22.12.2005: 
Dorota Buczkowska - Pawel Ksiazek - Robert Kusmirowski - Marcin Maciejowski - Marzena Nowak - Jan Simon
Voyage in Place 
26.5.-23.6.2005: 
Panagiotis Balomenos - Philippine Hoegen - Tiina Laitanen - Hannele & Helena Romppanen - Jürg Schmoll
I Like It Here 
22.10.-26.11.2004: 
Päivi Häkkinen - N.I.C.J.O.B. - Elin Strand
Mum is not at home 
14.5.-11.6.2004: 
Anja Behrendt - Colin Guillemet - Sabine Jelinek - Kalle Turakka Purhonen - Tine Thorup
IN&OUT 
20.11.-12.12.2003: 
Sílvio Salgado
COME IN 
8.5.-4.6.2003: 
Laura Cull - Ursula Mayer - Niamh McCann - Elena Nemkova - Anna Nyberg - Johanna Rille
Much Depends on the Viewer 
16.10.-16.11.2002: 
Charlie Birch - Lali Chetwynd - Sabine Jelinek - Paola Junqueira - Doris Krüger - Silvia Reneses - Elin Strand - Marta Traquino - Sylvia Wagner_Weger
Within/Without Appearances 
25.4.-15.5.2002: 
Petri Huurinainen - Susi Jirkuff - Suse Krawagna - N.I.C.J.O.B. - Marina Seilern - Gerhard Treml
Transcriptions 
15.11.-14.12.2001: 
Sílvio Salgado
Yhteistyöprojektit

In Situ 5.- 28.7.2019, osa Mittelhessischer Kultursommer -festivaalia, Hirzenhein & Geder, Hessen, Saksa
What colour has the sky got now? 
22.5.2010, SECONDroom/ moorDNOCES Gallery, Bryssel: 
Martha Traquino
9 Voices, 9 Places - Finland 
19.12.2008-1.3.2009, Museum Baluarte de la Candelaria, Cádiz, Espanja: 
Adel Abidin, Panagiotis Balomenos, Päivi Häkkinen, Minna L. Henriksson, Petri Huurinainen, Kati Immonen, Jukka Korkeila, Harri Pälviranta, Roi Vaara. Kuraattori Silvio salgado.
9 Voices, 9 Places - Finland 
16.4.-9.5.2008, IC - Instituto Camões, Lissabon: 
Adel Abidin, Panagiotis Balomenos, Päivi Häkkinen, Minna L. Henriksson, Petri Huurinainen, Kati Immonen, Jukka Korkeila, Harri Pälviranta, Roi Vaara. Kuraattori Silvio Salgado.
building dwelling thinking across the horizon line - work II 
Projekti Stilissimo design-studiossa, Bryssel 2007: 
Sílvio Salgado
The landscape within 
Projekti yksityisasunnossa, Lauttasaari, Helsinki 2007: 
Sílvio Salgado
building dwelling thinking across the horizon line 
Projekti Helsingin kauppakorkeakoulussa, Helsinki 2007: 
Sílvio Salgado
4133 Strokes - 4133 vetoa 
Projekti yksityisasunnossa, Lönnrotinkatu, Helsinki 2006: 
Sílvio Salgado
It Could Be You
20.12.2006-7.1.2007, Galleria Nunes, Helsinki: 
Jonathan Stiles
Without Boundaries 
30.9.-27.11.2005, Wäinö Aaltosen museo – Turun kaupungin taidemuseo, Turku: 
Panagiotis Balomenos, Pirmin Blum, Karin Frank, Colin Guillemet, Petri Huurinainen, Doris Krüger & Walter Pardeller, Sabine Jelinek, Paola Junqueira, Niamh McCann, Anna Nyberg, Hannele & Helena Romppanen, Unstable Society of Flexible Production: Linus Elmes, Milo Lavén & Elin Strand. Kuraattori Silvio Salgado.
Intermission: without Sibelius 
12.1.-13.2.2005, Sibelius-museo, Turku: 
Sílvio Salgado
PILOT International Art Forum 
15.-18.10.2004, Limehouse Town hall, Lontoo: 
Päivi Häkkinen, kuraattori Sílvio Salgado
Zeig mir was 
8.9.-29.10.2004, Thomas K. Lang Gallery, Wien: 
Sílvio Salgado
Treffit 
4.1.-29.2.2004, Franssintalon kulttuurikeskus, Halikko: 
Sílvio Salgado
Aurinkoinen tulevaisuus - Solig Framtid
6.6.-15.7.2004, Westers - Mathildedal - Salo: 
Ympäristötaideprojekti, 25 taiteilijaa
Sílvio Salgado: "Beyond the Museum: Art, Institutions and People"
8.11.2007, torstailuennot-sarja, Kuvataideakatemia, Helsinki.
Sílvio Salgado: "Please come in! A discussion on private/public spaces and their relation to the viewer in contemporary art presentation, with the focus on the Vienna International Apartment”
15.2.2003, Christine König Gallery, Wien: 
Luento ja keskustelutilaisuus Christine König –gallerian Saturday Lunch Lectures –sarjassa.
Artikkelit

(ei täydellinen lista)
“Pleurer et Bonheur”, TV Brussels, 20.12.2009.
Colette Dubois, “Common-place pour Konrad, Oorenbeek, Krüger et Pardeller”, H Art Magazine, 29.5.2008.
Marja-Terttu Kivirinta, “Yksityisen ja julkisen rajalla”, Helsingin Sanomat, 18.12.2006.
“Mum is not at home”, toukokuu 2004, Flash Art Online .
Päivi Ojanperä, “Salgadon siirtolavat vapisuttavat yksityisyyden rajoja”, Turun  Sanomat, 12.1.2004.
Minna Aalto, “Meditationer kring olika teman”, Åbo Underrättelser, 6.12.2003.
Jere Hakamäki, “Kurkistus liikkuvaan kotiin”, Turun Sanomat, 26.11.2003.
“Taidenäyttely yksityisasunnossa”, City, joulukuu 2003.
“Come In”, eSeL Arts Online, toukokuu 2003.
Nicole Scheyerer, “Kunst kurz”, Falter 42/02, 18-24.10.2002.
Manisha Jothady, “Vienna International Apartment”, FRAME Magazine, 11 April – 2.5.2002.
Aiheesta muualla

http://www.vienna-international-apartment.net
Vijaya Lakshmi Pandit

| Vijaya Lakshmi Pandit |
| --- | --- |
 Pandit vuonna 1965
YK:n yleiskokouksen puheenjohtaja
 15. syyskuuta 1953 – 21. syyskuuta 1954  
Edeltäjä:  Lester B. Pearson
Seuraaja:  Eelco van Kleffens
Maharashtran kuvernööri
 28. marraskuuta 1962 – 18. lokakuuta 1964  
Edeltäjä:  Paramasivan Subbarayan
Seuraaja:  Palathnikal Varkey Cherian
Lok Sabhan edustaja
 1967–1971  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1900 Allahabad, Brittiläinen Intia
Kuollut: 1. joulukuuta 1990 (90 vuotta) Dehradun, Uttarakhand
Kansalaisuus:   Intia
Puoliso:  Ranjit Sitaram Pandit
Tiedot
Puolue:  Kongressipuolue
Vijaya Lakshmi Pandit (kašmiriksi وِجَے لَکشمی پَنٛڈِت‎, synt. Swarup Nehru; 18. elokuuta 1900 Allahabad – 1. joulukuuta 1990 Dehradun) oli intialainen diplomaatti ja poliitikko, joka valittiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen ensimmäiseksi naispuoliseksi puheenjohtajaksi. Tunnetusta poliittisesta perheestä tullut Lakshmi Panditin veli oli Jawaharlal Nehru, joka oli ensimmäinen itsenäisen Intian pääministeri. Jawaharlalin tytär oli Indira Gandhi, joka toimi Intian ensimmäisenä naispuolisena pääministerinä, ja tämän poika Rajiv Gandhi, joka oli Intian kuudes pääministeri. Lakshmi Pandit lähetettiin Lontooseen Intian tärkeimmälle diplomaattiselle komennukselle sen jälkeen, kun hän oli toiminut Intian suurlähettiläänä Neuvostoliitossa, Yhdysvalloissa ja Yhdistyneissä kansakunnissa. Hänen Lontoossa suoritettavan kommennuksensa oli tarkoitus syventää Intian ja Britannian diplomaattisia suhteita. Tämä aika oli hallitusten välisten suhteiden koossa pitäminen.
Henkilökohtainen elämä

Vijaya Lakshmin isä, Motilal Nehru (1861–1931) oli varakas asianajaja, joka kuului kashmiriläinenpandiitti, joka toimi kahdesti Intian kansallisen kongressi puolueen puheenjohtajana itsenäisyystaistelun aikana. Vijaya Lakshmin äiti Swaruprani Thussu (1868–1938), joka tuli tunnetusta kashmiriläisestä brahmiini perheestä asettui asumaan Lahoreen, oli Motilalin toinen vaimo. Tämän ensimmäinen vaimo kuoli synnytyksen yhteydessä. Vijaya Lakshmin oli toinen kolmesta lapsesta: Jawaharlal oli yksitoista vuotta vanhempi (s. 1889), kun taas nuorempi sisar Krishna Hutheesingista (s. 1907) tuli kirjailija, joka kirjoitti useita kirjoja veljeltään Jawaharlalista.
Vuonna 1921 Vijaya Lakshmi meni naimisiin Ranjit Panditin (1893–1944) kanssa, joka oli menestyvä asianajaja Kudalista, Maharashtrasta ja klassisen kirjallisuuden tutkija, joka käänsi Kalhanan eeppisen historiallisen Rajataranginin teoksen sanskritistä englanniksi. Ranjit Pandit pidätettiin Intian itsenäisyyden tukemisesta ja kuoli Lucknowin vankilassa vuonna 1944 jättäen jälkeensä puolison ja kolme tytärtä Chandralekha Mehtan, Nayantara Sehgalin ja Rita Darin, joka kuoli vuonna 1990.
Vijaya Lakshmin tytär Chandralekha oli naimisissa Ashok Mehtan kanssa ja heillä on kolme lasta. Hänen toinen tyttärensä Nayantara Sahgal, joka myöhemmin asui äitinsä talossa Dehradunissa, on tunnettu kirjailija. Hän oli naimisissa Gautam Sahgalin kanssa ja hänellä oli tytär Gita Sahgal. Nayantara meni naimisiin E. N. Mangat Rainin kanssa Gautamin kuoleman jälkeen. Vijaya Lakshmin kolmas tytär oli Rita, joka oli naimisissa Avatar Krishna Dharin kanssa ja heillä oli kaksi poikaa, mukaan lukien Gopaldha, joka työskenteli Redcrossissa.
Feminismiä, fundamentalismia ja rasismia käsittelevä kirjailija ja toimittaja Gita Sahgal, joka on palkittujen dokumenttielokuvien ohjaaja ja ihmisoikeusaktivisti, on Vijaya Lakshmin lapsenlapsi.
Poliittinen ura

Pandit oli ensimmäinen intialainen nainen, jolla oli hallituspaikka itsenäisessä Intiassa, jolloin hän toimi paikallishallinnon ja julkisen terveyden ministerinä. Hänet valittiin vuonna 1937 Yhdistyneiden provinssien (nyk. Uttar Pradesh) paikallisparlamenttiin, ja hänet nimitettiin paikallishallinnon ja kansanterveyden ministeriksi.. Hän piti viimeksi mainittua virkaa vuoteen 1938 ja 1946–1947. Vuonna 1946 hänet valittiin Yhdistyneiden kansakuntien Intian delegaatioon.
Kun Intia oli vapautunut brittiläisvallasta vuonna 1947, hän työskenteli diplomaattina ja toimi Intian Neuvostoliitton suurlähettilääksi vuosina 1947–1949, Yhdysvaltoihin ja Meksikoon vuosina 1949–1951, Irlantiin vuosina 1955–1961 (jolloin hän oli myös Intian Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettiläs) ja Espanjaan 1958–1961. Hän johti vuosina 1946–1968 Intian valtuuskuntaa Yhdistyneissä kansakunnissa. Vuonna 1953 hänestä tuli ensimmäinen YK:n yleiskokouksen naispuolinen puheenjohtaja.
Intiassa hän toimi Maharashtran osavaltion kuvernöörinä vuodesta 1962 vuoteen 1964, minkä jälkeen hänet valittiin Intian parlamentin alahuoneeseen Lok Sabhaan, veljensä entisestä vaalipiiristä Phulpurista vuosiksi 1964–1968. Pandit oli veljentyttärensä Indira Gandhin pääministerikauden ankara kriitikko erityisesti sen jälkeen, kun Indira oli julistanut hätätilan Intiaan.
Vuonna 1979 hänet nimitettiin Intian edustajaksi YK:n ihmisoikeuskomissioon, jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle. Hän kirjoitti kaksi kirjaa Intian itsenäisyydestä ja henkilökohtaisesta elämästään.
Pandit jäi eläkkeelle aktiivisesta politiikasta hätätilan jälkeen. Eläkkeelle siirtyessään hän muutti Dehraduniin Doonin laaksoon Himalajan juurille. Vuonna 1977 Pandit jätti Kongressipuolueen. Hän kampanjoi eläkeläisenä Indira Gandhia vastaan ja auttoi Janata-puolueen voittamaan vuoden 1977 parlamenttivaalit. Hänen ilmoitettiin pyrkivän puolueen puheenjohtajaksi, mutta lopulta paikalle nousi Neelam Sanjiva Reddy, joka valittiin yksimielisesti ilman vastaehdokasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vijaya Lakshmi Pandit Wikimedia Commonsissa
W. G. Wills

| W>  G. Wills |
| --- | --- |
 William Gorman Wills
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Gorman Wills
Syntynyt: 1828
Kuollut: 1891 (62–63 vuotta)
Kansalaisuus:  Irlanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Gorman Wills (1828 Kilmurry, Irlanti –1891) oli irlantilainen näytelmäkirjailija ja muotokuvamaalari. Hän opiskeli Dublinin yliopistossa ja sen jälkeen maalaustaidetta Royal Irish Academyssa. Hän työskenteli muotokuvamaalarina, mutta siirtyi kirjalliselle alalle ja julkaisi 1866 näytelmän The man o’Airlie. hän menestyi sen jälkeisillä näytelmillään keskimääräistä paremmin. Wills kirjoitti myös novelleja. 1870-luvun puolivälissä hän palasi muotokuvamaalariksi ja sai arvostusta ja ylhäisiä asiakkaita.
Valikoima näytelmiä

Charles the First, 1872
Mary Queen o’Scots, 1874
Buckingham, 1875
Jane Shore, 1876
Claudian, 1883
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta W. G. Wills Wikimedia Commonsissa
Vipulampi (Kivijärvi)

| Vipulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi
Koordinaatit:  63°11′45″N, 25°16′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.437.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,5 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,924 km  
Pinta-ala:  4,112 ha  
Tilavuus:  0,0001764 km³ 
Keskisyvyys:  4,29 m  
Suurin syvyys:  6,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVipulampi 
Vipulampi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä  Talviaislahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 176 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 6,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Komujoen valuma-alueeseen (14.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 149,5 metriä mpy.