stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin Mylly

| Helsingin Mylly |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  31.tammikuuta 1958
Toimitusjohtaja:  Niklas Kumlin
Puheenjohtaja:  Maret Puhk
Kotipaikka:  Järvenpää
Toimiala:  myllyt, myllytuotteet, viljavalmisteet
Liikevaihto:  57,52 miljoonaa ↓0,2% (2023)
Liikevoitto:  3,1%
Tilikauden tulos:  710 tuhatta (2023)
Henkilöstö:  61 (2023)
Kotisivu:  myllarin.fi
Helsingin Mylly (myös Myllärin, engl. Helsinki Mills) on suomalainen perheyritys, joka valmistaa viljatuotteita kuluttajille, ammattilaisille, leipomoille ja elintarviketeollisuudelle. Myllärin-tuotteita valmistetaan Järvenpäässä, Närpiössä ja Vaasassa sijaitsevissa tehtaissa. Helsingin Mylly on ollut pioneeri luomutuotannossakenen mukaan?. 2020-luvulla se on kehittänyt tuotannossaan kestävämpää viljelyä.
Vuonna 2024 Helsingin Myllyssä työskenteli 61 elintarvikealan ammattilaista. 90-vuotiasta perheyritystä johtaa toimitusjohtaja Niklas Kumlin. Myllärin tehtaalla on tehty myös S-ryhmän Kotimaista-tuotteita. Lisäksi yritys on valmistanut K-ryhmän kanssa Pirkka-mysliä muun muassa Kiinan markkinoille.
Helsingin Mylly Oy:n vanhat rakennukset kuuluvat merkittävänä osana Helsingin Sörnäisten rannan teollisuushistoriaan, joka ulottuu 1800-luvun puoliväliin saakka. Alue on määritelty valtakunnallisesti merkittäviin kulttuurihistoriallisiin ympäristöihin.
Helsingin Myllyn historia > Yrityksen juuret

Ensimmäiset maininnat Puhkin suvun myllystä Virossa on löydetty 1600-luvulta. Modernin liiketoiminnan katsotaan kuitenkin alkaneen Jaak Puhkista, joka syntyi vuonna 1861 Viljandinmaalla Virossa. Puhk avioitui nuorena ja sai vaimonsa Annan kanssa tyttären ja viisi poikaa. Perustettuaan sekatavarakauppoja, tulitikkutehtaan ja sahan Jaak Puhk otti poikansa mukaan yritykseen ja järjesteli sen uudelleen vuonna 1913. Perheyrityksen nimeksi annettiin J. Puhk ja Pojad. Jaak Puhkin kuoltua ja Viron itsenäistyttyä Puhkin veljekset rakennuttivat Tallinnaan jauhomyllyn. Yritys kasvoi ja Puhkit laajensivat myllyketjuaan Tarttoon, Narvaan ja Pärnuun.
Helsingin Myllyn historia > 1930–1940-luvut

Helsingin Mylly ja Kauppa Oy:n perustava yhtiökokous pidettiin Helsingissä 8. lokakuuta 1934. Tilat muutettiin myllytoimintaan sopiviksi seuraavaan syksyyn mennessä. Valmistuessaan suurmyllyn päivittäinen jauhatusmäärä oli kymmeniä tuhansia kiloja[lähde? ]. Eduard Puhk, veljeksistä toiseksi vanhin, muutti perheineen Suomeen ja asettui yrityksen johtoon.
Syksyllä 1939 syttyi toinen maailmansota. Neuvostoliitto vaati alueluovutuksia ja tukikohtia Baltian mailta sekä Suomelta. Muutkin Puhkit muuttivat Suomeen ja asettuivat väliaikaisesti hotelli Torniin asumaan. Talvisodan sytyttyä tilanne näytti kuitenkin rauhoittuneen Virossa, ja suku palasi kotiin vuodenvaihteessa. Kesäkuussa 1940 Neuvostoliitto kuitenkin miehitti koko Baltian, ja Puhkien koko omaisuus takavarikoitiin. Syksyyn mennessä Puhkin veljekset olivat Eduardia lukuun ottamatta pidätetty ja lähetetty vankeuteen Neuvostoliittoon. Heitä ei enää koskaan nähty.
Surun murtama Eduard Puhk kuoli Helsingissä maaliskuussa 1943. Helsingin Myllyn johtoon astui hänen oikea kätensä Gustav Gardberg, joka ehti johtaa yritystä menestyksekkäästi neljä vaikeaa vuotta ennen kuolemaansa. Tänä aikana Sörnäisiin rakennettiin kauramylly sekä näkkileipätehdas Matin Leipä Oy.
Helsingin Myllyn historia > 1950–1960-luvut

1950-luvulla alussa myllyn konttoritiloja uudistettiin merkittävästi, ja olympiavuonna 1952 yrityksen nimi lyhennettiin Helsingin Mylly Oy:ksi. Eduard Puhkin poika Jüri otti Matin Leipä Oy:n vastuulleen vuonna 1956; Helsingin Myllyn toimitusjohtaja hänestä tuli vuonna 1964.
1960-luvulla tehtiin laajoja uudistuksia Sörnäisten tiloissa. Vuonna 1962 toteutetussa suurkorjauksessa jauhatus modernisoitiin täysin. Samana vuonna myllyrakennuksen seinään asennettiin Mylly-Matti-valotaulu, joka koristaa julkisivua Järvenpäässä tänäkin päivänä. Mylly-Matti-tuotemerkki on ollut mukana Helsingin Myllyn toiminnassa alkuajoista lähtien. 1960-luvun lopussa päätettiin lopettaa näkkileivän valmistus ja Matin Leipä myytiin yhdessä puretun kauramyllyn kanssa Vaasan Höyrymyllylle 1970-luvun alussa. Vuonna 1969 valmistuivat uudet jauhosiilot, jotka helpottivat tuotantoa huomattavasti. Tätä ennen viljat oli jauhettu suoraan säkkeihin; nyt ne jauhettiin ensin siiloihin ja säkitettiin myöhemmin. Myös leipomoiden säiliöautot täytettiin suoraan siiloista.
Helsingin Myllyn historia > 1970–1980-luvut

1970-luvulla kilpailu jauhomarkkinoilla oli kiivasta. Vuonna 1976 tehtiin jälleen uusi remontti, kun mylly siirrettiin Sörnäisten tontin pohjoisosasta rantatien puoleisiin tiloihin. Uusi mylly oli täysin automatisoitu.
1970–80-lukujen vaihteessa otettiin käyttöön Myllärin-tuotemerkki. Kotileivonta oli erittäin yleistä niin maalla kuin kaupungeissa. Ensimmäinen Myllärin-tuote, Myllärin Sämpyläjauho, kehitettiin tuolloin kotileipureiden avuksi. Se oli uusi ja ainutlaatuinen, nimenomaan sämpylöiden leipomiseen kehitetty jauhoseos.
Viisikymmentävuotiaan myllyn viimeinen saneeraus Sörnäisissä toteutettiin juhlavuonna 1984. Kiinteistön toimistorakennusta korotettiin ja konttori siirrettiin rakennuksen ylimpiin kerroksiin.
1980-luvun loppua kohden toiminta Sörnäisissä alkoi olla vaikeaa. Suurin ongelma oli vähitellen edennyt satamaradan purkaminen, mikä jätti myllyn vailla ratayhteyttä. Myös lisääntynyt autoliikenne vaikeutti logistiikkaa entisestään. Kiinteistömarkkinoiden ollessa vielä suotuisat päätettiin Sörnäisten kiinteistö myydä ja rakentaa uusi mylly Järvenpäähän, josta löytyi sijainniltaan loistava tontti yrityksen toimintaan. Vuonna 1992 yritys avasi uuden myllyn Järvenpäähän.
Helsingin Myllyn historia > 1990-luku

1990-luku oli kasvun aikaa. Muuttoa Järvenpäähän seurasi toinenkin merkittävä päätös. Vuonna 1993 Helsingin Mylly palasi juurilleen perustaessaan AS Balti Veskin Viroon. Balti Veskin perustamiskirjan allekirjoittivat 21. joulukuuta 1993 Helsingin Mylly ja 12 sen työntekijää. Laajentamista edesauttoi Viron itsenäistyminen kaksi vuotta aiemmin.
Tuotevalikoimaan kuului hiutaletuotteita, jotka yritys valmistutti alihankintana Oy Polar Mills Ab:ssa Vaasassa. 1990-luvun puolivälissä Oy Polar Mills Ab tuli myyntiin, ja juhannusaaton aattona vuonna 1997 sen yhtiökokous hyväksyi Helsingin Myllyn suurimmaksi omistajakseen. Näin oma tuotanto laajeni jälleen hiutaletuotteisiin ja tuotantoyksikköjen määrä kasvoi kahteen viljelyn kannalta keskeiseen paikkaan: vehnä-viljelyalueelle Uudellemaalle ja kauranviljelyalueelle Pohjanmaalle.
Helsingin Myllyn historia > 2000-2013

Yhtiön kasvaessa merkittävästi oli strategisia painopisteitä tarkasteltava uudestaan. Yhdeksi strategiseksi painopisteeksi valittiin luomu, mikä erotti Helsingin Myllyn kilpailijoista. Toiseksi strategiseksi painopisteeksi valittiin vienti, etupäässä luomutuotteiden vienti, jonka osuus on kasvanut vuosi vuodelta. Tänä päivänä vienti muodostaa 20-30 % yrityksen liikevaihdosta. Helsingin Myllyn tuotteita viedään ympäri maailmaa.
Kilpailu markkinoilla kiristyi entisestään 2000-luvulla, ja hyllytilan saaminen kaupoissa oli haastavaa. Vahvat brändit sekä private label -tuotteet valtasivat alaa. Suuri brändiuudistus tehtiin vuonna 2013, mikä tarkoitti niin ydinviestin kuin ilmeen uudistamista sekä tuotevalikoiman terävöittämistä.
Kai Noramies

Kai Noramies (ent. Nyberg, 2. tammikuuta 1918 Helsinki – 30. marraskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari, graafikko ja kemisti.
Opinnot ja ura

Kai Noramies valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta kemia pääaineenaan ja taideopintoja hän harjoitti Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Vapaassa taidekoulussa vuosina 1946–1948.
Noramies oli Suomen Kuvanveistäjäliiton edustaja 1950- ja 1960-luvuilla Työväen sivistysliitossa, valtion kuvataidetoimikunnan jäsenenä vuosina 1958–1961, sekä jäsenenä Suomen Taiteilijaseurassa ja Kuvataide Senioreissa. Hän toimi kemistinä OTK:n keskuslaboratoriossa vuosina 1948–1966.
Noramies teki myös 15 piirroskertomusta, runoja, radiokuunnelmia, mitaleja, exlibriksiä ja postimerkkijulkaisun kemian professori Johan Gadolinista. 
Hän sai Art Academy Tommaso Camponellan mitalin 1970 ja Cabrovon karikatyyri- ja veistoskilpailusta mitalin Bulgariasta 1977 postuumisti.
Väestöliitto on palkinnut henkilön tai yhteisön, joka on menestyksellisesti toiminut lasten ja perheiden hyväksi. Palkinto on Kai Noramiehen pienoispronssiveistos "Tirkistys tulevaisuuteen".
Noramiehen veistoksia on myyty huutokaupoissa Suomessa muun muassa Bukowskilla ja Hagelstamilla. Hänen töitään on ollut esillä IL Ponten huutokaupassa Milanossa sekä Wienissä sijaitsevassa Dorotheumissa, joka on Keski-Euroopan suurin taidehuutokauppa.
Opinnot ja ura > Julkiset teokset

"Nuorten leikki", 1959, Hollolan puisto, Vallila, Helsinki.
Tohtori V. F. Leskisen muotokuva, 1959, Seinäjoen kaupunginsairaala.
"Hanhet", 1960, Seinäjoen sairaala.
"Kurjet", 1961, OTK, Oulu.
"Jeesus pelastaa Pietarin", 1961 Vuoriniemen kappeli, alttaritaulu.
"Mylly", 1963, OTK:n mylly, Hämeenlinna, reliefi.
"OTK:n kasvot", 1963, OTK:n pääkonttori, Helsinki, reliefi
"Lakeus", Seinäjoen Säästöpankki, 1966, reliefi.
"Jeesuksen toinen tuleminen", 2000, Ähtärin seurakunta, alttaritaulu.
"Jeesus pelastaa Pietarin" 2, 2015, Käpylän kirkko, Helsinki, alttaritaulu
Useita hautamuistomerkkejä eri vuosilta Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä ja Turussa
Teoksia Helsingin kaupungin taidemuseossa, Tampereen kaupunginmuseossa, Didrichsenin taide- ja kulttuurimuseossa, Jyväskylän yliopiston taidekokoelmissa
Kuvia teoksista

Lapsi aikatilassa, 1950
Nuorten leikki, 1959, Helsinki.
Hanhet, 1960, Seinäjoki.
Nuoret rakentujat, 1971.
Tirkistys tulevaisuuteen, 1973.
Katso, 1973.
Aiheesta muualla

Taiteilijalle omistettu verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Meri-Kirsi Koponen, Lo scultore Kai Noramies ( 1918 - 1976 ). La Tesi di Laurea. La Facolta` di Lettere e Filosofia / Corso di Laurea in lettere Moderne. Milano: Universita` Cattolica del Sacro Cuore di Milano. Pro gradu Kai Noramiehen kuvanveistotaiteesta ja sen filosofiasta, 2003 (italiaksi)
Osallisuus

Osallisuus ymmärretään usein kuulumisen tunteena, jota voi syntyä ihmisen ollessa mukana jossakin yhteisössä, esimerkiksi opiskelun, työn, harrastus- tai järjestötoiminnan kautta. Osallisuuden voi ajatella lähtevän siitä, että ihminen on osallinen ensinnäkin omassa elämässään, eli pystyy vaikuttamaan oman elämänsä asioihin. Yhteisöissä osallisuus ilmenee jäsenten arvostuksena, tasavertaisuutena ja luottamuksena, sekä mahdollisuutena vaikuttaa omassa yhteisössä. Osallisuuden voi hahmottaa tarkoittamaan kaikkiaan ihmisen kokemaa ja konkreettista kuulumista yhteisöön tai yhteiskuntaan ja elämistä itselle sopivalla tavalla. Konkreettista kuulumista on esimerkiksi se, että ihminen on kunnan tai yhdistyksen virallisena jäsenenä osallinen kyseisen kunnan tai yhdistyksen asioissa. Osallisuus-käsitteellä voidaankin tarkoittaa osallisuuden kokemuksen ohella asianosaisuutta ja osallistumisen oikeutta jossakin asiassa.
Yhteiskunnassa osallisena oleminen tarkoittaa jokaisen mahdollisuutta terveyteen, koulutukseen, työhön, toimeentuloon, asuntoon ja sosiaalisiin suhteisiin. Kansallisella tasolla osallisuus yhteiskuntaan vaikuttaa demokratian keskeisenä rakenteena. Tällöin kansalaisella on oikeus tasavertaisena osallistua ja vaikuttaa itseään koskeviin asioihin ja yhteiskunnan kehitykseen. Myös esimerkiksi harrastuksiin osallistuminen, taiteen kuluttaminen, itsensä sivistäminen sekä luottamukseen ja turvallisuuden kokeminen voivat luoda osallisuuden tunnetta. Lisäätynyt sähköinen asiointi ja vuorovaikutus ovat nostaneet keskuteluun myös digiosallisuuden käsitteen. Digiosallisuus merkitsee vapaaehtoista ja sujuvan arjen kannalta kannalta riittävää osallistumista yhteiskunnan keskeisiin toimintoihin, jotka ovat riippuvaisia sähköisistä laitteista, sovelluksista ja palveluista.
Ihmisen osallisuuden aste ja yhteiskunnallinen aktiivisuus vaihtelevat elämänkulun ja -tilanteiden mukaisesti. Osallisuuden kokeminen ja sosiaaliset verkostot lisäävät hyvinvointia ja ehkäisevät  syrjäytymistä.
Osallisuutta lisääviä tekijöitä

Riittävä toimeentulo on osallisuuden keskeisimpia edellytyksiä. Tämä johtuu siitä, että vähäiset aineelliset resurssit, taloudellinen niukkuus ja perustarpeiden tyydyttämisen edellyttämä taistelu  supistavat olennaisesti muita toimintamahdollisuuksia ja niiden tuomaa mahdollisuutta vuorovaikutukseen ja sosiaalisen merkityksellisyyden kokemiseen. Myös henkinen hyvinvointi, toiminnallinen osallisuus sekä yhteisöihin kuulumisen tunne tai niiden jäsenyys lisäävät osallisuuden kokemista. Yhteiskunnallinen syrjintä ja keskinäisen kunnioituksen puute puolestaan vähentävät sitä.
Vajaus jollakin osallistumisen ulottuvuudella voi tarkoittaa osallisuuden vähentymistä ja syrjäytymisriskin lisääntymistä. Syrjäytymisellä tarkoitetaan yhteisöllisen toiminnan ulkopuolelle jäämistä. Useimmiten siihen liittyy myös sosiaalista, taloudellista ja terveydellistä osattomuutta ja eriarvoisuutta. Esimerkiksi heikko koettu elämänlaatu lisää osattomuuden kokemuksia.
Osallisuuden kokeminen Suomessa

Vuonna 2018 julkaistussa kyselytutkimuksessa havaittiin, että työssäkäyvät ja vanhuuseläkeläiset kokevat Suomessa suurempaa osallisuutta kuin työttömät, työkyvyttömät ja vajaakuntoiset. Työelämän ulkopuolella elävät kokevat lisäksi kaksi kertaa enemmän vakavaa psyykkistä kuormittuneisuutta kuin työssäkäyvät.
Shanghai Tower

| Shanghai Tower |
| --- | --- |
 Shanghai Tower vuonna 2015.
Tiedot
Sijainti:  501 Yincheng zhonglu, Lujiazui, Pudong, Shanghai
Koordinaatit:  31.2355°N, 121.501°E
Rakennettu:  2009–2015
Avajaiset:  joulukuu 2015
Käyttötarkoitus:  monikäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Jun Xia (Gensler)
Insinööri:  Thornton Tomasetti
Urakoitsija:  Shanghai Construction Group
Kehittäjä:  Shanghai Tower Construction & Dev. Co., Ltd.
Tekniset tiedot
Kerroksia:  128 + 5 maan alla
Kerrospinta-ala:  420 000 m²
Korkeus
Antenni:  632 m
Kattokorkeus:  632 m
Ylin kerros:  583,4 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shanghai Tower (kiin.: 上海中心大厦; pinyin: Shànghǎi zhōngxīn dàshà) on Shanghaissa Kiinassa sijaitseva pilvenpiirtäjä, joka on Kiinan korkein ja maailman kolmanneksi korkein rakennus. Rakennus on 632 metriä korkea, ja siinä on 128 kerrosta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2009, ja torni valmistui vuoden 2015 lopulla.
Shanghai Towerissa oli sen avaamisen aikoihin maailman nopein hissi, korkein rakennuksessa oleva hissi ja nopein kaksikerroksinen hissi. Nopeimman hissin nopeus on 20,5 metriä sekunnissa. Yhteensä rakennuksessa on 114 hissiä. Lisäksi siinä oli avauduttuaan maailman korkeimmalla sijaitseva hotelli ja maailman korkein näköalatasanne. Lisäksi rakennusta on väitetty maailman vihreimmäksi pilvenpiirtäjäksi, ja se on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin.
Rakennuksen lattiapinta-ala on 420 000 neliömetriä, ja sen 118. ja 119. kerroksissa on näköalatasaneet. Rakennuksessa on myös muun muassa toimistotiloja ja hotelleja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shanghai Tower Wikimedia Commonsissa
Circuit of the Americas

| Circuit of the Americas |
| --- | --- |


Sijainti:   Travisin piirikunta, Texas, Yhdysvallat
Aikavyöhyke:  UTC−6
Valmistumisvuosi:  2012
Suunnittelija:  Hermann Tilke
Katsojakapasiteetti:  150 000
Radan pituus:  5,513 km
Mutkia:  20
Rataennätys:  1.36,169 ( Charles Leclerc, Ferrari, 2019)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1 (2012–2019, 2021–), MotoGP (2013–2019, 2021–), FIA WEC (2013–2017, 2020), V8 Supercars (2013), ALMS (2013), Summer X Games (2014–2016)
Formula 1
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 308,405 km
Ensimmäinen GP:  2012
Grand Prix’itä ajettu:  12
Eniten voittoja:   Lewis Hamilton (5)
Circuit of the Americas ilmakuvassa.
Circuit of the Americas (lyh. COTA) on moottorirata Travisin piirikunnassa Texasissa Yhdysvalloissa.
Radalla ajettiin ensimmäinen Formula 1 -sarjan Yhdysvaltain Grand Prix vuonna 2012 ja vuonna 2013 radalla ajettiin myös MotoGP-sarjaa. F1-kilpailun järjestämisestä radalla on sopimus vuodesta 2012 ainakin vuoteen 2021 saakka.
Rakentaminen

Radan pohjapiirros julkistettiin 1. syyskuuta 2010 ja sen suunnitteli saksalainen arkkitehti Hermann Tilke. Rakennustyöt alkoivat 31. joulukuuta 2010 ja radan avajaisia vietettiin 21. lokakuuta 2012. Rakennustyöt kuitenkin keskeytyivät marraskuussa 2011 ja Bernie Ecclestone ilmoitti radan tippuvan pois kauden 2012 F1-kalenterista. Kilpailun järjestäjät ilmoittivat haluavansa lykätä radan ensimmäisen F1-kilpailun kauteen 2013. Rata valmistui kuitenkin hyvissä ajoin ja siellä pystyttiin ajamaan kauden 2012 osakilpailu 18. marraskuuta. Radan pituus on 5,513 kilometriä.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2013 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Raportti |
| 2014 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2015 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2016 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2017 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2018 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | Raportti |
| 2019 |  Valtteri Bottas | Mercedes | Raportti |
| 2021 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda | Raportti |
| 2022 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | Raportti |
| 2023 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
| 2024 |  Charles Leclerc | Ferrari | Raportti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Circuit of the Americas Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Yhdysvaltain Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Sebring International Raceway (1959) Riverside International Raceway (1960) Watkins Glen International (1961–1980) Detroitin katurata (1983–1984, 1987–1988) Phoenixin katurata (1989–1991) Indianapolis Motor Speedway (2000–2007) Circuit of the Americas (2012–2019, 2021–)
Lämpökattila

Nykyaikainen kaasupolttimella toimiva lämmityskattila.
Lämpökattila on laite, jolla lämmitetään väliainetta, yleensä vettä, tavallisesti polttoaineen palamisesta vapautuvalla energialla. Lämmintä vettä käytetään rakennusten lämmitykseen, lämpimän käyttöveden lämmitykseen tai erilaisiin teollisuusprosesseihin. Lämpökattila on yleensä osa keskuslämmitysjärjestelmää. Lämpökattiloita käytetään alkaen aivan pienestä muutaman kilowatin lämpötehon tarpeesta aina noin kymmenien megawattien lämpötehoon saakka.
Mikäli paikallinen lämmön tarve on suuri, yleensä kymmeniä megawatteja, rakennetaan lämmöntuotannon yhteyteen yleensä sähköntuotantolaitteisto, jolloin käytetään höyrykattilaa ja höyryturbiinia. Höyryyn sitoutuneesta energiasta lähinnä lauhdelämpö käytetään lämmitykseen. Muu osa pyritään saamaan sähköksi.
Jaottelu tehon mukaan

Kiinteistökattilat - Käytetään yksittäisen rakennuksen lämmöntarpeen kattamiseen (tavallisesti alle 1 MW).
Kaukolämpökattilat - Käytetään alueellisesti keskitettyyn lämmöntuotantoon, joka jaellaan käyttökohteisiin lämmönsiirtoverkoston kautta eli siis kaukolämmön tuotantoon (tavallisesti yli 1 MW).
Omakotitalojen öljy/biokattilat (teho alle 35 kW) jaetaan kahteen ryhmään toimintaperiaatteen mukaan:
Perinteiset kattilat (poltin lämmittää kattilavettä ja kuuma käyttövesi otetaan kierukalle kattilavedestä)
Uuden teknologian kattilat (poltin lämmittää suoraan käyttövettä ja epäsuorasti kattilavettä)
Pienkattiloiden lämmön talteenotto

Tulipesän muoto ja lämmön siirtoon käytetty pinta-ala vaikuttavat kattilan hyötysuhteeseen: Mitä suuremmaksi hyötysuhdetta kasvatetaan sitä enemmän tulee käytännön teknisiä ongelmia. Myös eri polttoaineiden polttamisessa on omia rajoitteita. Tyypillinen kattilan hyötysuhde (kattilasta saatu lämpöteho / polttoaineen energiasisältö) on noin 90 %. Häviötä syntyy enimmäkseen savukaasujen mukana ilmaan menevästä lämmöstä, josta huomattavan osan muodostaa vesihöyryn sisältämä latenttilämpö. Savukaasupesureilla voidaan ottaa talteen savukaasujen energiaa, jolloin hyötysuhde voi nousta jopa yli 100 %:n jos polttoaineen lämpöarvona on käytetty alempaa lämpöarvoa (LHV, engl. Lower Heating Value).
Pienkattiloiden lämmön talteenotto > Konvektio-osat

Kattilan konvektio-osa on tulipesän jatke, jolla lisätään lämmön talteenottoon tarkoitettua pinta-alaa. Konvektio-osan seinämän takana on yleensä vesi, johon lämpöä kerätään. Lämpö siirtyy sitä nopeammin mitä suurempi on lämpötilaero savukaasun ja konvektiopinnan välillä.
Kuumimmat kaasut kulkevat konvektio-osan keskellä. Näiden vierailua konvektio-osan lämmön talteenottopinnoilla parannetaan turbulenssilevyin. Levyjen on tarkoitus aiheuttaa pyörteilyä. Samalla savukaasut hidastuvat, mikä heikentää vetoa ja hidastaa samalla paloa, jos savukaasujen kulkureitti tulee liian ahtaaksi. Palon hidastuminen johtaa palamisen hyötysuhteen heikkenemiseen. Konvektio-osat eivät siis saa olla liian ahtaat.
Kattilassa on yleensä pysty- tai vaakatoimiset konvektio-osat. Yhdistelmätkin ovat periaatteessa mahdollisia. Konvektiopintojen materiaalina käytetään usein kestävää Corten-terästä.
Puunpolton palokaasujen kohdatessa konvektio-osan kylmän pinnan muodostuu pinnalle nokea.
Kun konvektion savukaasuja jäähdyttävä vaikutus kasvaa riittävän suureksi syntyy kondenssia. Tämä ei sinällään ole pelkästään huono asia. Myös kondenssiveden lämmönkeräily on menetelmä, jolla päästään polton hyötysuhteessa yli 100 %:n, jos käytetään polttoaineen lämpöarvona alempaa lämpöarvoa. Kondenssivedellä on kuitenkin ruostuttava vaikutus. Öljyn poltosta tulee aina hieman rikkiä, joka yhdistettynä kondenssiveteen muodostaa rikkihappoa.
Poltosta syntyvät kattilasta poistuvat palokaasut ohjataan yleensä savupiippuun. Pitkä savupiippu lisää vetoa.
Kun poltto ei ole jatkuvaa niin polttojen välinen ilmavirtaus kattilan läpi jäähdyttää kattilaa, mikä ei ole tietenkään hyvä asia. Tätä ehkäistään pitämällä kattilan luukut ilmatiiviinä ja polttimen ilmanotto suljettuna. Osassa kattiloista on konvektio-osan perässä vetopelti, jonka voi sulkea puunpolttojen välillä. Joissakin kattiloissa tämä on automaattisesti sulkeutuva ja avautuva.
Kattilalyhenteet

Kattiloita nimitetään joskus sen mukaan, mitä aineita niissä on tarkoitettu poltettavan. Suurin osa suomalaisista kotitalouskokoluokan ja lämpökeskusluokan kattiloista on öljykattiloita.[lähde? ] Maakaasuverkon laajentuessa myös maakaasun käyttö lisääntyy.
POK = kevyt polttoöljy
POR = raskas polttoöljy
MAKA = maakaasu
KPA = kiinteän polttoaineen kattila