stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäppilä

| Jäppilä> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Pieksämäki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°22′40″N, 027°26′05″E
Lääni:  Itä-Suomi
Maakunta:  Etelä-Savo
Kuntanumero:  184
Hallinnollinen keskus:  Jäppilän kirkonkylä
Perustettu:  1894
Liitetty:  2004
– liitoskunnat:  Pieksämäen mlk Virtasalmi Jäppilä
– syntynyt kunta:  Pieksänmaa
Pinta-ala:   km²   (1.1.2003)
– maa:  330,5 km²
Väkiluku:  1 568   (31.12.2003)
– väestötiheys:  4,8 as./km²
Jäppilä on Etelä-Savossa sijainnut entinen Suomen kunta. Kunnan maa-ala oli 331 km2 ja asukkaita oli 1 600 (vuonna 2000). Lisäksi kunnalla on  runsaasti kesäasutusta. Jäppilä, Pieksämäen maalaiskunta ja Virtasalmi yhdistyivät uudeksi Pieksänmaan kunnaksi 1. tammikuuta 2004. 1. tammikuuta 2007 alkaen Jäppilä on ollut osa Pieksämäen kaupunkia.
Jäppilän naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Joroinen, Leppävirta, Pieksämäen maalaiskunta ja Suonenjoki.
Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Syvänsi, jonka pohjoisrannalla Jäppilän kirkonkylä sijaitsee, on erityisen puhdas ja kirkasvetinen järvi, ja sen tilaa pyritään ylläpitämään ja edistämään etenkin ylempien lampien hoitokalastuksella.
Historia

Jäppilän seutu asutettiin luultavasti 1400-luvun puolivälissä. Perimätiedon mukaan Jäppilä on saanut nimensä Jäppisten suvusta, joka ensimmäisenä asutti Heikinlammen rantoja jo 1500-luvulla. Tieyhteydet puuttuivat alueelta lähes kokonaan aina 1870-luvulle. Oma seurakunta kunnalla on ollut vuodesta 1894. Jäppilän kirkko rakennettiin 1872. Jäppilän seutu on vedenjakaja-alueena ollut aina hyvin maatalousvaltaista aluetta.
Ruokakulttuuri

1980-luvulla silloisille savolaiskunnille nimettiin omat nimikkoruoat. Jäppilän perinneruoiksi äänestettiin talkkuna ja tirripaisti. Pitäjäruokaprojektissa niin ikään 1980-luvulla nimettiin Jäppilälle potatti ja kasti, suolamuikut, rosolli, uunijuusto, naurishaudikkaat ja apposet. Apposjauho sisältää karkeita ruis- tai ohrajauhoja, tattarijauhoa ja pellavansiemeniä.
Vaakuna

Jäppilän vaakunassa on tyylitelty kultainen haahla (hammastuksella säädettävä padan koukku) mustassa kentässä.
Kylät

Hietakylä, Jäppilä, Järvikylä, Kontiomäki, Kotamäki, Kukkola, Kuvansi, Kähkölä, Maavesi, Oittila, Rummukka, Ruuhilampi, Sarkaniemi, Siikamäki,  Sormula, Suontientaipale, Syvänsi, Tihusniemi, Tossavalansaari, Utriala, Väyrylä
Nähtävyyksiä

Puukirkko (Ferdinand Öhman, 1870), oopperalaulaja Veikko Tyrväisen muistopatsas (K. Räsänen, 1988), Tuomiojärven lintujärvi ja Syrjänharjun retkeilyreitti.
Jäppilässä toimii urheiluseura Jäppilän Urheilijat (JäU). Seuralla on mm. lentopallo-, yleisurheilu-, hiihto- ja salibandyjaostot.
Aiheesta muualla

JäU salibandy (Arkistoitu – Internet Archive)
Eikö niin, vai... : Jäppilän kirkonkylän ja ympäristön kyläkirja. Pieksämäki : Jäppilän kirkonkylän kylätoimikunta, 2008. 322 sivua. ISBN 978-952-92-4515-4.
| n k Etelä-Savon maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Enonkoski  Hirvensalmi  Juva  Kangasniemi  Mikkeli  Mäntyharju  Pieksämäki  Puumala  Rantasalmi  Savonlinna  Sulkava 
Entiset kunnat:  Anttola  Haukivuori  Jäppilä  Kerimäki  Mikkelin maalaiskunta  Pertunmaa  Pieksänmaa  Pieksämäen maalaiskunta  Punkaharju  Ristiina  Savonranta  Sääminki  Virtasalmi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Jättipuupistiäinen

| Jättipuupistiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Sahapistiäiset Symphyta
Heimo::  Puupistiäiset Siricidae
Suku::  Urocerus
Laji::  gigas
Kaksiosainen nimi
 Urocerus gigas  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Sirex gigas 
Katso myös
   Jättipuupistiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jättipuupistiäinen (Urocerus gigas, syn. Sirex gigas) on puupistiäisten heimoon kuuluva hyönteinen. Jättipuupistiäinen vahingoittaa mänty- ja kuusipuutavaraa. Suomessa lajia esiintyy koko maassa.
Ulkonäkö ja koko

Jättipuupistiäisen pituus ilman munanasetinta on 12–40 mm.
Naaras on ampiaismainen, takaruumiissa leveät keltaiset poikkijuovat, kaksi keltaista niskatäplää ja lähes takaruumiin mittainen munanasetin. Koiras on pienempi kuin naaras. Koiraalla on myös kaksi keltaista niskatäplää, mutta takaruumis sillä on punertavanruskea ja tummakärkinen.
Jättipuupistiäisen toukat ovat harmaanvalkeita ja niiden peräpäässä on lyhyt ruskea piikki.
Levinneisyys

Jättipuupistiäinen elää Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Se on levinnyt ihmisen mukana Kiinaan ja Chileen.
Suomessa lajia esiintyy koko maassa.
Elintavat

Jättipuupistiäinen ja sinipuupistiäinen (Sirex juvencus) ovat kaksi Suomen yleisintä havupuutavaraa vahingoittavaa puupistiäislajia.
Jättipuupistiäiset parveilevat heinäkuussa ja muninta jatkuu aina syyskuulle asti. Naaras tekee pitkällä neulanohuella munanasettimellaan puun kuoren läpi reiän syvälle puuhun, jonne se laskee munansa. Jättipuupistiäisen toukat syövät puuta 2–5 vuotta kaivertaen puuhun pitkiä jopa läpi rungon ulottuvia risteileviä käytäviä. Käytävät ovat täynnä hienojakoista, lähes pölymäistä, purua.
Jättipuupistiäisen toukan ulkoloisena elää aitoporapistiäisen (Rhyssa persuasoria) toukka. Muita jättipuupistiäisen loisia ovat ainakin lapapistiäisten (Ibaliidae) heimoon kuuluvat Ibalia drewseni ja Ibalia leucospoides sekä ahmaspistiäisten (Ichneumonidae) heimoon kuuluva Rhyssa amoena. Jättipuupistiäisen saalistajia ovat ainakin käpytikka (Dendrocopos major) ja palokärki (Dryocopus martius). Jättipuupistiäisen lisääntymistä rajoittaa nykyisin myös nopea puun kierto.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jättipuupistiäinen (Urocerus gigas)
Pherobase: Semiochemicals of Urocerus gigas, the Yellow-horned horntail (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1049335  Wikispecies: Urocerus gigas  BioLib: 63073  BOLD: 81280  BugGuide: 41246  EoL: 3120159  EPPO: URCEGI  EUNIS: 214051  Fauna Europaea: 354295  Fauna Europaea (new): 0182cdda-307f-46d0-ba49-6e02d149f8eb  GBIF: 4492208  iNaturalist: 51560  NatureServe: 2.1090783  NBN: NBNSYS0000013240  NCBI: 222807  Observation.org: 1952  Open Tree of Life: 1089819  Paleobiology Database: 302859  Laji.fi: MX.288967 
Toukka
Jänkäsirriäinen

| Jänkäsirriäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Calidris  Koch, 1816
Laji::  falcinellus
Kaksiosainen nimi
 Calidris falcinellus  (Pontoppidan, 1763) 

Alalajit
 C. f. falcinellus  C. f. sibrica 
Katso myös
   Jänkäsirriäinen Wikispeciesissä   Jänkäsirriäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jänkäsirriäinen (Calidris falcinellus) on rantalintu, joka kuuluu kurppien heimoon. Jänkä­sirriäisen aiempi suku Limicola on Birdlifen uusimmassa taksonomisessa luettelossa poistettu ja se kuuluukin nykyään sukuun Calidris. Lajin nimesi Erik Pontoppidan vuonna 1763.
Koko ja ulkonäkö

Jänkäsirriäinen muistuttaa muodoltaan ja käyttäytymiseltään sirrejä, varsinkin nuorta suosirriä, mutta sen päänkuviot ovat kurppamaisen voimakkaat. Nokka on kärjestä alaspäin kaareutuva, selkäpuoli harmaanruskea. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Pituus on 16–17 cm, siipien kärkiväli 33–35 cm ja paino 30–65 g.
Vanhin suomalainen rengastettu jänkäsirriäinen on ollut 3 vuotta, 10 kuukautta ja 2 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut ruotsalainen vähintään 6 vuoden ja 10 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys

Jänkäsirriäinen on selkälokin ohella maailman suomalaisin lintu. Suomessa pesii runsas kolmannes maailman koko kannasta. Sen nimialalaji falcinellus pesii vain Fennoskandiassa, Lapissa ja Kuolan niemimaalla, alalaji sibirica lisäksi monin paikoin Siperian pohjoisosissa. Suomen pesimä­kannaksi on arvioitu 18 000 paria ja maailman pesimä­kannaksi enintään 40 000 – 50 000 paria. Se on muuttolintu ja talvehtii Itä-Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa (sibirica).
Elinympäristö

Jänkäsirriäinen pesii vetisillä jängillä ja taigan märimmillä soilla. Muuttomatkalla ja talvehtimisalueilla se viihtyy muta- ja lyhytkortisilla rannoilla sekä kosteikoilla. Vaikeakulkuisten olinpaikkojensa takia jänkäsirriäisen elintavat tunnetaan melko huonosti.
Lisääntyminen

Jänkäsirriäiskoiras rakentaa maahan ruohoston kätköihin 2–3 pesää, joista naaras valitsee mieleisensä ja munii neljä tai joskus kolme munaa. Haudonta-aika on kolme viikkoa ja kummatkin puolisot osallistuvat haudontaan. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Molemmat emot huolehtivat niistä, mutta naaras jättää hoidon koiraalle poikasten ollessa puolikasvuisia.
Ravinto

Hyönteiset ja muut selkärangattomat pikkueläimet, muutolla nilviäiset, äyriäiset ja siemenet.
Aiheesta muualla

Jänkäsirriäinen Lintukuva-verkkopalvelussa
Hildén, Olavi 1965: Vesipääsky ja jänkäsirriäinen keväällä 1965. - Lintumies 2.1965 s. 30-31. SLY.
Marjakangas, Arto 1980: Jänkäsirriäinen Limicola falcinellus pesivänä Nivalassa. - Lintumies 2.1980 s. 88. LYL.
ITIS: Limicola falcinellus (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Calidris falcinellus:  Wikidata: Q28114227  Wikispecies: Calidris falcinellus  AFD: Calidris_(Calidris)_falcinellus  Avibase: 0A14882F5F9F64E6  BirdLife: 22693464  BOLD: 745444  BOW: brbsan  eBird: brbsan  GBIF: 7537888  iNaturalist: 339594  IUCN: 22693464  NBN: NHMSYS0021003588  Observation.org: 905  OBIS: 1488272  Paleobiology Database: 370406  Paleobiology Database: 370406  Xeno-canto: Calidris-falcinellus  Laji.fi: MX.27704 
Scolopax falcinellus:  Wikidata: Q28114229  GBIF: 4408563  IRMNG: 10492690 
Talvehtiva jänkäsirriäinen (etualalla) ruokailemassa Taiwanissa.
Jänkäsirriäisen muna.
Buddha Souls

| Buddha Souls Kiiskinen-Priha-duo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 2019
 Tuottaja(t): Hannu Pikkarainen
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 54.17
 Levy-yhtiö: Priha Records
Kiiskinen-Priha-duon muut julkaisut
|   | Buddha Souls 2019 |   |
Buddha Souls on Kiiskinen-Priha-duon albumi vuodelta 2019. Sen on julkaissut 2019 Priha Records (PRICD06).
Albumi sisältää laulaja, lauluntekijä Timo Kiiskisen ja trumpetisti, säveltäjä Antero Prihan yhdessä säveltämiä lauluja historiallisen henkilön Buddhan sanomiksi kerrottuihin teksteihin. Musiikin esittävät Kiiskinen ja Priha. He ovat yhdessä rakentaneet musiikin akustisin instrumentein ja Logic-tietokonesamplein.
Albumin on miksannut tuottaja, kitaristi, rumpali Hannu Pikkarainen, joka myös soittaa levyllä kitaroita ja perkussioita. Yhtyeen musiikki sisältää maailmanmusiikillisia aiheita ja etnisiä instrumentteja trumpetin improvisaatiolla ja meditatiivisella jazz-laululla.
Kappaleet

The Mind – 5.25
Your Love – 4.44
No Fear – 6.03
Happines – 5.26
I Do Not Believe – 7.21
True Religion – 4.12
All That We Are – 5.29
Darkest Night – 5.09
The Way – 6.01
Nirvana is Peace – 4.23
Aiheesta muualla

Buddha Souls, (Arkistoitu – Internet Archive) Antoropriha.com
Jämtlanninpystykorva

| Jämtlanninpystykorva |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ruotsi
Määrä:  Suomessa rekisteröity 27 184
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  hirvenmetsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys-, vahti-, reki-, armeija- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Swedish Elkhound, Schwedischer Elchhund, chien d'elan suedois, perro cazador de alces sueco, jämtlandi koer, Greater Swedish Elkhound, jämtti, jämpti
FCI-luokitus:  ryhmä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat alaryhmä 2 Pohjoiset metsästyskoirat #42
Ulkonäkö
Paino:  noin 30 kglähde?
Säkäkorkeus:  uros 57–65 cm narttu 52–60 cm
Väritys:  tumman- tai vaaleanharmaa
Jämtlanninpystykorva (ruots. jämthund) on ruotsalainen koirarotu, jota pidetään Ruotsin kansallisrotuna. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 5, pystykorvat ja alkukantaiset koirat. Vuonna 2024 rotu oli Suomen kuudenneksi eniten rekisteröity. Rodusta huolehtii Ruotsissa Svenska Jämthundklubben ja Suomessa Suomen Harmaahirvikoirajärjestö.
Ulkonäkö

Jämtlanninpystykorva on ruotsalaisista metsästyspystykorvista kookkain. Se on suurikokoinen harmaa pystykorva. Korvat ovat pystyt, teräväkärkiset ja ylöskiinnittynet. Rakenne on voimakas, tiivis mutta joustava, kuiva ja ryhdikäs. Häntä on keskipitkä, löysästi selän ylle kiertynyt ja tasaisen paksu. Jämtlanninpystykorva liikkuu voimakkaasti ja vapaasti ravaten. Säkäkorkeus on uroksilla 57–65 cm (ihanne 61 cm) ja nartuilla 52–60 cm (ihanne 56 cm). Karvapeite on kaksinkertainen; lyhyt päässä ja raajojen etupuolella; pidempi kaulassa, rinnassa, raajojen ja reisien takaosassa sekä hännässä. Turkin väri vaihtelee tummanharmaasta vaaleanharmaaseen; kuonossa, poskissa ja kurkussa, rinnassa, vatsassa, raajoissa ja hännän alapuolella on yleensä kermanväriä tai vaaleanharmaata.
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan jämtlanninpystykorva on rohkea, tarmokas ja hieman itsepäinen. Se on kuitenkin ystävällinen ja rauhallinen. Jämtlanninpystykorva yleensä pitää ihmisistä ja muista koirista, mutta poikkeuksiakin esiintyy. Metsästysvietti on erittäin voimakas.
Jämtlanninpystykorva sopii erinomaisesti hirvenmetsästykseen, mutta sitä on käytetty myös suurpetojen –  kuten suden, karhun ja ilveksen –  sekä metsäkanalintujen metsästykseen. Jämtlanninpystykorva kuuluu ns. pysäyttäviin metsästyskoiriin. Koira etsii hirven maastosta ja antaa metsästäjälle ilmoitushaukun. Tämän jälkeen koira pitää haukulla hirven paikallaan odottaen metsästäjän saapumista. Mikäli hirvi pakenee, koira seuraa sitä ja pysäyttää sen uudestaan haukulla ilmoittaen.
Koirien metsästysominaisuuksia arvioidaan hirvenhaukkukokeissa. Jämtlanninpystykorva voi saavuttaa tässä lajissa käyttövalion arvon.
Nykytilanne

Ruotsissa syntyy vuosittain noin 1500 pentua.
Terveys

Jämtlanninpystykorva on sisäsiittoisimpia koirarotuja. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625. Täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25 ja jämtlanninpystykorvan jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on lähes yhtä korkea: 0,212.
Jämtlanninpystykorvilla esiintyy jonkin verran lonkkaniveldysplasiaa. Rotu kuuluu PEVISAan, ja toisesta pentueesta lähtien vanhemmilta vaaditaan lonkkakuvaustulos. Lonkkavikojen lisäksi esiintyy jonkin verran polvivikoja, kuten myös toispuolista syntymäsokeutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä. Hyväksytty: FCI 3.5.2000 (Suomen Kennelliitto, pdf)
Suomen Harmaahirvikoirajärjestö ry (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ruotsalaiset koirarodut |
| --- | --- |
FCI:  dreeveri  hamiltoninajokoira  jämtlanninpystykorva  länsigöötanmaanpystykorva  pohjanpystykorva  ruotsinlapinkoira  schillerinajokoira  smoolanninajokoira  tanskalais-ruotsalainen pihakoira 
Muut SKL:n (ja SKK:n) hyväksymät:  gotlanninajokoira  hälleforsinkoira  valkoinen ruotsinhirvikoira 
Harvinaiset:  hedenkoira 
Sukupuuttoon kuolleet:  dalslanninkoira  gråhund  kalixinkoira 
Norlanninkoira eli vanhanmallinen jämtlanninpystykorva vuodelta 1915. Ulkonäössä on jonkin verran yhtäläisyyksiä vanhanaikaisen saksanpaimenkoiran kanssa.
Kaarila

| Kaarila |
| --- | --- |
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Lounainen suuralue
Suunnittelualue:  Raho
Osa-alueet:  Ranta-Kaarila, Puisto-Kaarila
Postinumero(t):  33270
Lähialueet:  Epilä, Hyhky, Rahola, Tesomajärvi
Kaarila (aiemmin Kaarela) on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka sijaitsee 6,3 kilometrin päässä Tampereen keskustasta. Kaarila rajoittuu pohjoisessa Epilään, idässä Hyhkyyn, etelässä Pyhäjärveen ja lännessä Raholaan. Kaupunginosaa palvelee Tampereen Kaupunkiliikenteen bussilinja 26. Kaarilan ja Epilän välimaastossa sijaitsee Vaakkolammi-niminen järvi. Järven ympäristö on suojeltu. Kaarilan asutus on omakotivaltaista.
Pirkkalan pitäjän vuoden 1510 kevätkäräjillä mainittiin Kankaantaan ja Viikin kylien kalavesiriidan todistajana Hinzze Karletainen, joka oli todennäköisesti Kaarilan kylästä. Kaarila-nimen vanhempi muoto on Kaarlela, ja myöhemmästä Kaarilan rusthollista käytettiin asiakirjoissa nimeä Karlberg. Henkilö, jonka mukaan tila nimettiin, on siten todennäköisesti kuulunut Suomen ruotsalaisväestöön. Vuosina 1728–1800 Kaarilan tila kuului Gaddin suvulle, jonka tunnetuin jäsen oli taloustieteilijä, Turun akatemian kemian professori Pehr Adrian Gadd. Gadd-suvun hautakappeli Raholan kaupunginosassa Nokiantien varrella on Tampereen vanhimpia rakennuksia. Kaarilan tila mainitaan vuoden 1540 maakirjassa.
Vuonna 1838 Kaarilan tila siirtyi Thunebergin (myöh. Tuurna) suvulle, jolta sen maa- ja metsäalueet osti vuonna 1963 Tampereen kaupunki. Kartanon pihapiiri ja siinä olevat rakennukset eivät kuuluneet kauppaan. Thuneberg–Tuurna-suvun jäseniin kuuluu muun muassa Viipurin viimeinen kaupunginjohtaja Arno Tuurna. Kaarilan alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Kaarilan, Hyhkyn ja Epilän kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953 ja Kaarilaan rakennettiin 1960-luvulla puistomainen pientaloalue. Kaarilan kadunnimistöön kuuluu ryhmänimiä, joiden aihepiiri liittyy Kaarilan kartanon puutarhaan (mm. Hedelmäkatu, Köynnöskatu, Pensaskatu); muilta osin katuja on pyritty nimeämään historiallisten nimiaiheiden pohjalta (mm. Simolankatu).
Vaakkolammin nimen taustalla on järven rannalla aikanaan sijainnut Vaakkola-niminen talo, joka yhdistettiin Kaarilan kartanoon. Vaakkolammi mainitaan isonjaon pöytäkirjoissa vuonna 1767 nimellä Waackojerwi. Vaakkolammin länsipuolella sijaitsee Liittokallio, joka on tunnettu myös nimillä Sopimusvuori ja Likomäki. Nimet Liittokallio ja Sopimusvuori viittaavat kalliolla aikoinaan käytyihin käräjiin, Likomäki puolestaan pellavien liottamiseen Vaakkolammissa.
Kaarilan rakennuksia

Simolan talo
Kaarilan kartano
K. A. Puhdaskoski

Kaarlo (Kalle) Aleksanteri Puhdaskoski (sukunimi vuoteen 1906 Renfors (27. lokakuuta 1890 Tampere – 9. huhtikuuta 1910) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimellä Santeri Puhdaskoski ja käytti nimimerkkiä Santeri.
Puhdaskoski kävi kansakoulun ja harrasti sitten itseopiskelua. Hän kirjoitti proosatekstiä, näytelmiä ja runoja. Hänen runojaan julkaistiin aikakauslehdissä ja hän oli myös yhden kesän ajan Jyväskylässä ilmestyneen Sorretun Voima-lehden kesätoimittajana sekä toimi vuonna 1906 työväen vaalipuhujana. Viimeksi Puhdaskoski toimi Tampereen teollisuuskoulun vahtimestarina, jolloin hänellä oli mahdollisuus harrastaa varsinkin kesäisin kirjallista työtään. Puhdaskoski kuoli jo 21-vuotiaana vaikeaan sairauteen.
Teoksia

Särjetty sydän : kaksinäytöksinen näytelmä, Seuranäytelmiä n:o 58.  Karisto 1908, 2. painos 1910
Mielipuolen kosto : kaksinäytöksinen kuvaus, Seuranäytelmiä n:o 78.  Karisto 1909
Tarkotus pyhittää keinot : 1-näytöksinen pila, Seuranäytelmiä n:o 162.  Karisto 1913
Ellin kosijat : näytelmä 1:ssä näytöksessä, Työväen näytelmäkirjasto n:o 29.  Tampereen työväen Sanomalehti 1914
Onneton päivä : yksinäytöksinen näytelmä, Työväen näytelmäkirjasto n:o 30.  Tampereen työväen Sanomalehti 1914
Äitiä odotellessa : yksinäytöksinen nuorisonäytelmä, Työväen näytelmäkirjasto n:o 28.  Tampereen työväen Sanomalehti 1914 (nimimerkillä Santeri)
Onnettomat : yksinäytöksinen näytelmä, Työväen näytelmäkirjasto n:o 56.  Tampereen työväen Sanomalehti 1921
Kirjallisuutta

Kari Aronpuro (toim.): Augustan tanssikenkä :  Eräitä Pirkanmaalla eläneitä kynäniekkoja 1811-1942.  Pirkkalaiskirjailijat ry, 2003 ISBN 952-91-6538-2
Kaakinmaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaakinmaa Wikimedia Commonsissa
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue: Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue: Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue: Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue: Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue: Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue: Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita: Taraste
Kaakkurilampi (Utajärvi)

| Kaakkurilampi |
| --- | --- |
 Kaakkurilammen talvista itärantaa.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Sanginkylä, Utajärvi
Koordinaatit:  64°51′18″N, 26°36′37″E
Järvinumero:  59.152.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,1 m
Rantaviiva:  1,01 km 
Pinta-ala:  0,058 km² 
 fiKaakkurilampi 
Kaakkurilampi on pieni lampi Utajärven kunnan Sanginkylässä.
Lampi sijaitsee aivan Sanginkylän alueen etelälaidalla, seututie 837:n varrella olevan Maaselän  talon kohdalta Isolle Karvasjärvelle menevältä metsäautotieltä Hanhilammelle erkanevan tieuran lähettyvillä, noin 3,5 kilometriä Maaselältä tieuria myöten ja puolisen kilometriä tieuralta länteen Sanginjärven Tankolahden kohdalta. Lammessa ei ole tulo- eikä laskuojia,  vaan se saa vetensä länsirannan suolta. Itäpuolella lampea ympäröivät Kaakkurinselän kankaat. Lammen rannat ovat asumattomia, lähin asumus on Sanginjärven Tankolahdella oleva Stora-Enson Oulun Nuottasaaren tehtaiden työntekijöiden perustaman kala- ja eräseuran kämppä "Neppilä". Lampi on vain noin 250 metriä pitkä ja 60 metriä leveä ja hyvin tummavetinen. Siinä on silti haukia ja ahvenia. Kaakkoisrannalla on parikymmenmetrinen salaman maaston lyömä ura.