stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norelgestromiini

| --- | --- |


Norelgestromiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(8R,9S,10R,13S,14S,17R)-13-etyyli-17-etynyyli-3-hydroksi-imino-1,2,6,7,8,9,10,11,12,14,15,16-dodekahydrosyklopenta[a]fenantren-17-oli
Tunnisteet
CAS-numero: 53016-31-2
ATC-koodi: G03AA13
PubChem CID: 62930
DrugBank: DB06713
Kemialliset tiedot
Kaava: C21H29NO2 
Moolimassa: 327,452
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 97 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 28 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: laastari
Norelgestromiini (C21H29NO2) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn yhdessä estrogeenin kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö

Norelgestromiinin rakenteessa on steroidirunkoon kiinnittyneenä oksiimiryhmä. Norelgestromiini on vaikutukseltaan progestiini. Se estää ovulaatioon ja muuttaa kohdun limakalvon rakennetta sellaiseksi, että hedelmöittyneen munasolun on vaikea kiinnittyä siihen. Norelgestromiini metaboloituu ihmiselimistössä levonorgestreeliksi, joka on vaikutukseltaan myös progestiini. Norgestimaatti on norelgestromiinin aihiolääke eli siitä muodostuu norelgestromiinia. Lääkeainetta käytetään yhdessä etinyyliestradiolin kanssa ehkäisylaastareissa.
Haittavaikutukset

Norelgestromiinia sisältävien ehkäisylaastarien haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huonovointisuus, rintakivut ja laastarin alueen ihoreaktiot.
Ylimarkku

| Ylimarkku Övermark> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Närpiö |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Lääni:  Vaasan lääni
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Kuntanumero:  974
Hallinnollinen keskus:  Ylimarkku
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Närpiö
Liitetty:  1973
– liitoskunnat:  Närpiö Pirttikylä Ylimarkku
– syntynyt kunta:  Närpiö
Pinta-ala:   km²   (1.1.1972)
– maa:  190,5 km²
Väkiluku:  1 575   (31.12.1972)
– väestötiheys:  8,46 as./km²
Ylimarkku (ruots. Övermark) on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Kunnan asukasluku oli sen lakkautushetkellä 1 575. Ylimarkun kunta liitettiin vuonna 1973 Närpiöön. Sen naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkauttamista Korsnäs, Närpiö, Petolahti, Pirttikylä ja Teuva.
Ylimarkun vaakunan suunnitteli G. Lindström ja se vahvistettiin vuonna 1968.
Maantiede

Ylimarkku sijaitsee Närpiönjoen keskijuoksun varrella eikä entisen kunnan alue ulotu aivan merenrantaan saakka. Maisemakuvaa luonnehtii pohjalaispitäjille tyypillinen ero viljavan jokilaakson ja sitä ympäröivien melko karujen vedenjakajaseutujen välillä. Korkeuserot ovat kuitenkin vähäisiä lukuun ottamatta eräitä itä- ja koillisosan kallioita. Närpiönjokeen yhtyy Ylimarkun alueella Brännback å, joka alkaa Horonjokena Teuvan puolelta. Vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan Ylimarkun ammateissa toimivista asukkaista 53 prosenttia sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta, 21 prosenttia teollisuudesta ja rakennustoiminnasta sekä 21 prosenttia palveluammateista. Kylän asutus on keskittynyt Närpiönjoen laaksoon, muutoin alue on hyvin harvaan asuttu. Ylimarkun väkiluku väheni 1960-luvulla voimakkaasti suurempiin asutuskeskuksiin ja Ruotsiin suuntautuneen muuttoliikkeen vuoksi.
Liikenne

Ylimarkun kautta kulkee valtatie 8, jota pitkin on Poriin noin 130 kilometriä ja Vaasaan noin 60 kilometriä. Närpiön keskustaan on Ylimarkun kirkonkylästä noin 15 kilometriä.
Historia

Ylimarkku muodostettiin Närpiöön kuuluvaksi rukoushuonekunnaksi vuoden 1720 tienoilla ja siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1871. Ylimarkun puukirkko on vuodelta 1878 (Theodor Granstedt).
Ylimarkun kunta oli yksikielisesti ruotsinkielinen; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 96,5 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.
Ylimarkun alueella oli Martensin vihannestutkimusasema 2011 asti.
Ylimarkun pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla suolavedessä keitetystä lampaan- ja naudanlihasta sipulin ja maustepippurin kanssa paistettu uunipaisti.
Kyliä

Ylimarkku (Övermark), Överträsk
Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajauksissa Ylimarkun ainoa taajama oli kirkonkylä, jossa oli 563 asukasta vuonna 1960 ja 667 asukasta vuonna 1970.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Ylimarkun väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1890–1970.
| Ylimarkun väestönkehitys 1890–1970 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1890 | 1890 |    | 3 246 | 3 246 |
| 1900 | 1900 |    | 3 605 | 3 605 |
| 1910 | 1910 |    | 2 473 | 2 473 |
| 1920 | 1920 |    | 2 320 | 2 320 |
| 1930 | 1930 |    | 2 329 | 2 329 |
| 1940 | 1940 |    | 2 417 | 2 417 |
| 1950 | 1950 |    | 2 387 | 2 387 |
| 1960 | 1960 |    | 1 921 | 1 921 |
| 1970 | 1970 |    | 1 611 | 1 611 |
Lähde: Tilastokeskus.
Tunnettuja asukkaita

Johan Franzén, kansanedustaja
Verner Korsbäck, kansanedustaja
Ole Norrback, kansanedustaja, ministeri
Gagaatti

Gagaattia
Gagaatista valmistettu riipus.
Gagaatti on kivettynyttä hiiltä tai puuainesta. Gagaattia saattaa muodostua myös mustasta ruskohiilestä, mutta yleisesti gagaatti on ruskohiilen muunnos. Gagaatti on mustaa, ja kiven pinta on kiiltävä. Sitä käytetään korukivenä ja sen kovuus on 3,5 Mohs'in asteikolla. Sitä on käytetty koruihin varhaisista ajoista asti ja sitä on käytetty muun muassa munkkien rukousnauhoissa.
Gagaattia kutsutaan myös mustaksi meripihkaksi ja sitä esiintyy Englannissa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gagaatti Wikimedia Commonsissa
Nystykrokotiilisimppu

| Nystykrokotiilisimppu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Lättäsimput Platycephalidae
Suku::  Papilloculiceps
Laji::  longiceps
Kaksiosainen nimi
 Papilloculiceps longiceps  (Cuvier, 1829) 
Katso myös
   Nystykrokotiilisimppu Wikispeciesissä   Nystykrokotiilisimppu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nystykrokotiilisimppu (Papilloculiceps longiceps) on lättäsimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan trooppisesta Intian valtamerestä.
Koko ja ulkonäkö

Nystykrokotiilisimppu kasvaa useimmiten noin 50 cm, ja suurimmillaan noin 70 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on litteä, pitkänomainen ja pitkänkuonoinen. Silmien yläpintaa suojaavat nystyiset ihopoimut. Selkäeviä on kaksi. Kala on ruskean- tai vihreänkirjava ja evissä on laikkuja, jotka voivat yhdistyä juoviksi.
Levinneisyys ja elintavat

Nystykrokotiilisimppua tavataan Punaiseltamereltä ja Arabianmereltä Etelä-Afrikkaan ja Madagaskarille.  Laji liikkuu yksittäin matalilla ja kivikkoisilla koralliriutoilla sekä hiekkapohjaisilla meriheiniä kasvavilla alueilla Sen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset.
Nystykrokotiilisimppua kalastetaan ravinnoksi.
Teollinen biotekniikka

Teollinen biotekniikka hyödyntää tuotantoprosesseissaan erilaisia mikro-organismeja, kuten bakteereita, hiivoja ja homeita tai niiden avulla tuotettuja entsyymejä. Prosesseilla valmistetaan pääasiassa erilaisia kaupallisia tuotteita, kuten kemikaaleja, elintarvikelisäaineita, proteiineja, muoveja ja polttoaineita. Suomessa toimii teollisen biotekniikan yhdistys, joka edistää teollisen biotekniikan sovellusten kehittämistä.
Kai Paananen

Kai Paananen (s. 1954 Lappeenranta) on suomalainen liikemies, joka omistaa SET Group yritysryppään, johon kuuluu Petrochemicals -öljynvälitysyhtiö sekä Southeast Trading -konsulttiyhtiö. Tätä ennen Kai Paananen on toiminut mm. Karelia Trade Oy - nimisessä yrityksessä. Karelia Trade Oy oli perustettu 1978, Karelia Trade Oy:n omistivat Kai Paanasen isä Yrjö Paananen, Martella Oy, Teräs Oy, Lakan Betoni Oy ja Lappeenrannan ja Imatran kaupungit. Vasta myöhemmin omistajaksi tuli Kai Paananen.
Kauppahuone Karelia Trade oli yksi aikansa suurimpia rakennuttajia ja mekaanisen metsäteollisuuden laitetoimittaja Venäjän kaupan osalta ja sen liikevaihto oli yli 200 miljoonaa markkaa. Karelia Trade Oy toimitti 1990-luvulla mm. puunjalostuslaitoksia (28 kappaletta) eri puolille Venäjää, näiden lisäksi Karelia Trade rakensi urheilukomplekseja ja mm. poliklinikan SPR:n rahoittamana Spitakiin 1999 maanjäristyksen jälkeen. Sittemmin Karelia Trade yhtiön toiminta ajautui konkurssiin. Kai Paananen on toiminut merkittävällä tavalla myös Airfix Aviation Oy:n toiminnassa, yksityisessä liikelentoyhtiössä, joka oli aikansa yksi suurimpia toimijoita.
Molemmat yhtiöt (Petrochemicals ja Southeast Trading) ovat Yhdysvaltain pakotelistalla, jonka tarkoitus on rajoittaa presidentti Vladimir Putinin lähipiiriin kuuluvien henkilöiden ja yhtiöiden toimintamahdollisuuksia. Myös Paananen itse on ollut kyseisellä listalla tiettävästi ainoana syntyperäisenä suomalaisena vuodesta 2015.
Paananen tutustui liikemies Gennadi Timtšenkoon 1980-luvulla. Hän edustaa Timtšenkoa Hartwall Arenan omistajayhtiön hallituksessa. SET Petrochemicals on rahoittanut Suomen Keskustan toimintaa ja Sauli Niinistön presidentinvaalikampanjaa. SET Petrochemicals on myös tilauslentoyhtiö Airfix Aviationin suurin omistaja. Airfix Aviation on Yhdysvaltain pakotelistalla.
2000-luvun alussa Southeast Trading konsultoi venäläistä Kinex Holding -yritystä Suursaareen kaavaillun turistikylän perustamisessa. Paananen on ollut omistajana myös vuosina 1978–1998 toiminnassa olleessa Karelia Trade -kauppahuoneessa, joka työllisti parhaimmillaan yli 500 ihmistä Suomessa ja Venäjällä. Paananen on ollut lisäksi toimitusjohtajana Uukuniemellä vuosina 1993–2007 toimineessa yksityisessä rajanylityspaikassa, joka on ainoa Venäjän ja Suomen rajalla toiminut yksityinen rajanylityspaikka.
Yksi lensi yli käenpesän (elokuva)

| Yksi lensi yli käenpesän> One Flew Over the Cuckoo's Nest |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:  Miloš Forman
Käsikirjoittaja:   Lawrence Hauben  Bo Goldman 
Tuottaja:  Michael Douglas
Säveltäjä:  Jack Nitzsche
Kuvaaja:  Haskell Wexler
Leikkaaja:  Sheldon Kahn
Tuotantosuunnittelija:  Paul Sylbert
Pääosat:   Jack Nicholson  Danny DeVito  Louise Fletcher  Brad Dourif  William Redfield  Will Sampson  Scatman Crothers  Christopher Lloyd 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  InterCom Mokép Netflix United Artists
Ensi-ilta:   19. marraskuuta 1975  19. maaliskuuta 1976
Kesto:  133 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 000 000 $
Tuotto:  108 981 275 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yksi lensi yli käenpesän (engl. One Flew Over the Cuckoo's Nest) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Miloš Formanin ohjaama elokuva, joka perustuu Ken Keseyn kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuva oli toinen, joka voitti kaikki viisi tärkeintä Oscar-palkintoa (paras elokuva, paras miespääosan esittäjä, paras naispääosan esittäjä, paras ohjaus, paras käsikirjoitus) sitten vuonna 1934 ilmestyneen elokuvan Tapahtui eräänä yönä. Seuraava elokuva, joka voitti nämä Oscarit, oli vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Uhrilampaat.
Elokuva on kuvattu Oregonin osavaltion sairaalassa Salemissa.
Tarina

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1963. Tapahtumapaikkana on oregonilainen mielisairaala.
Randle Patrick McMurphy (Jack Nicholson) saapuu mielisairaalaan, jossa halutaan tutkia, onko hän mielisairas. Hän on ollut ennen sinne joutumistaan vankilassa kahdesta pahoinpitelystä ja alaikäisen kanssa makaamisesta. McMurphy on puhdas kapinallinen, joka vastustaa sairaalan ylihoitajan, pehmeä-äänisen Mildred Ratchedin (Louise Fletcher) ajamia traditioita. Suurimmillaan tämä kapinointi johtaa kalastusretkeen, jonne päästäkseen McMurphy varastaa linja-auton ja veneen ja lähtee kalastamaan yhdessä mielisairaalassa tapaamiensa potilaiden kanssa.
Sairaalassa McMurphy tutustuu myös Päällikköön (Will Sampson), jättikokoiseen intiaaniin, jota pidetään kuuromykkänä. McMurphy saa kuitenkin tietoonsa Päällikön salaisuuden: hän osaa puhua eikä ole mielenvikainen. He päättävät paeta sairaalasta yhdessä. McMurphy joutuu kokemaan sähköshokkihoidon pikku mellakan jälkeen. Sieltä tullessaan hän esittää täysin lamaantunutta potilasta, mutta vinkkaa silmällään Päällikölle vain näyttelevänsä ennen kuin paljastaa pilailunsa muillekin potilaille ja hoitajille.
Pakoillasta tulee täysi katastrofi. Potilastovereiden pitämien juhlien jälkeen McMurphy saa herätä aamulla ja havaita hoitaja Ratchedin saapuneen osastolle. Kun hoitaja Ratched poistuu, McMurphy ja Päällikkö yrittävät pakoa pihistämänsä avaimen kanssa. Pelonsekainen huuto kuitenkin katkaisee paon, kun käy ilmi, että potilas Billy Bibbit on tappanut itsensä, viiltelemällä kaulaansa lasinpalalla. Hoitaja Ratched on valmis painamaan tapauksen villaisella ja jatkamaan tuttujen traditioiden varassa, jolloin McMurphy hyökkää kuristamaan tätä. McMurphy viedään pois.
Jonkun ajan kuluttua McMurphy tuodaan yöllä takaisin osastolle ja häntä odottamaan jäänyt Päällikkö haluaa paeta. Hoitaja Ratched on joutunut käyttämään kaulatukea, kuristusyrityksen jäljiltä. Käy kuitenkin ilmi, että McMurphylle on tehty lobotomia, eikä hän enää ole tietoinen ympäröivästä maailmasta. Päällikkö ei kuitenkaan halua jättää ystäväänsä siihen kuntoon ja tukahduttaa hänet tyynyllä kuoliaaksi. Sitten hän kävelee sairaalan pesuhuoneeseen, nostaa painavan lavuaarin syliinsä, heittää sen ikkunasta avaten pakotien ja pakenee itse.
Tarina > Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Nicholson   | … |  Randle Patrick McMurphy   |
|  Will Sampson   | … |  Intiaanipäällikkö   |
|  Louise Fletcher   | … |  Ylihoitaja Mildred Ratched   |
|  William Redfield   | … |  Dale Harding   |
|  Dean R. Brooks   | … |  Tohtori John Spivey   |
|  Scatman Crothers   | … |  Turkle   |
|  Danny DeVito   | … |  Martini   |
|  William Duell   | … |  Jim Sefelt   |
|  Brad Dourif   | … |  Billy Bibbit   |
|  Christopher Lloyd   | … |  Max Taber   |
|  Vincent Schiavelli   | … |  Frederickson   |
|  Nathan George   | … |  Hoitaja Washington   |
|  Mwako Cumbuka   | … |  Hoitaja Warren   |
|  Josip Elic   | … |  Pete Bancini   |
|  Lan Fendors   | … |  Hoitaja Itsu   |
|  Ken Kenny   | … |  Beans Garfield   |
|  Alonzo Brown   | … |  Miller   |
|  Michael Berryman   | … |  Ellis   |
|  Peter Brocco   | … |  Eversti Matterson   |
|  Sydney Lassick   | … |  Charlie Cheswick   |
Tuotanto > Ennen elokuvaa > Näytelmä

Näyttelijä Kirk Douglas osti oikeudet Ken Keseyn vuonna 1963 ilmestyneeseen romaaniin One Flew Over The Cuckoo's Nest tarkoituksenaan tehdä siitä näytelmä. Näytelmä ilmestyi jo vuotta myöhemmin 1964, mutta ei menestynyt odotetulla tavalla. Lopulta sitä esitettiin vain viisi kuukautta. Syyksi tähän on sanottu näytelmän humoristinen asenne, jota pidettiin mielisairaiden mauttomana pilkkaamisena.
Tuotanto > Ennen elokuvaa > Miloš Forman

Jonkin aikaa näytelmän hyllyttämisen jälkeen Douglas matkusti Prahaan, missä hän tutustui paikalliseen elokuvaohjaajaan, Miloš Formaniin. Douglas ja Forman ystävystyivät ja Forman suostui filmatisoimaan kirjan, jonka Douglas lähettäisi tälle. Kului kymmenen vuotta ennen kuin kirja saapui. Formanin siirryttyä jo länteen ja asuessaan Chelseassa hänelle tuli kirjapaketti Kaliforniasta. Sen lähetti Kirk Douglasin poika Michael Douglas. Hän oli saanut projektiin turhautuneelta isältään oikeudet elokuvan tekoon.
Tuotanto > Roolijako

Näyttelijävalinnoissa Forman ja Michael Douglas joutuivat usein vääntämään kättä. Esimerkiksi päähenkilö McMurphyn rooliin Miloš Forman halusi Michael Douglasin mukaan Burt Reynoldsin, mutta kallistui myöhemmin Douglasin ajaman Jack Nicholsonin puoleen. Forman itse on sanonut Jackin olleen aina hänen ensimmäinen valintansa. Ennen Nicholsonia roolia R. B. McMurphyna oli ehditty tarjota jo Gene Hackmanille, Paul Newmanille ja Marlon Brandolle, jotka olivat kaikki kieltäytyneet.
Myös roolia sairaanhoitaja Mildred Ratchedina ehdittiin tarjota useille näyttelijättärille ennen Louise Fletcheriä.
Forman halusi muihin rooleihin tuntemattomia näyttelijöitä, vaikka myöhemmin joistakin heistä on tullut tunnettuja (esimerkiksi Christopher Lloyd, Danny DeVito ja Brad Dourif).
Suurimpia vaikeuksia roolivalinnoissa tuotti Päällikkö (Chief). Forman halusi olla mahdollisimman uskollinen Ken Keseyn lähdetekstille ja sanoi suoraan haluavansa ison intiaanin. Intiaanit ovat kuitenkin usein pienikokoisia, eivätkä kirjan kuvailemia jättiläisiä. Michael Douglas joutui palkkaamaan erään autokauppiaan, joka myi autoja reservaatteihin, ilmoittamaan hänelle, jos sattuisi törmäämään isokokoiseen intiaaniin. Etsintöjen tuloksena löytyi lopulta Will Sampson, joka Formanin mukaan oli kuin tehty Päällikön rooliin.
Tuotanto > Elokuvan teko > Valmistautuminen rooleihin

Elokuvaa varten valmistautuessaan rooleihin saivat näyttelijät luvan mielisairaalanhoitajalta osallistua terapiaistuntoihin oikeiden mielisairaiden kanssa ja oleskella osastoilla. Näin he saivat luotua hahmonsa oikeiden ihmisten pohjalta. Sydney Lassick, joka esitti Charles Cheswickia, paniikkihäiriöistä potilasta, kertoi dokumentissa ottaneensa roolihahmoonsa paljon piirteitä eräästä osastolla oleskelleesta potilaasta.
Jack Nicholson rakensi McMurphysta ristiriitaisen hahmon, josta ei loppujen lopuksi tiedä, onko hän mielisairas vai ei. Louise Fletcher totesi, että Jack oli kuvauksissa eräänä päivänä udellut paljon tietoja hänen roolihahmostaan ja lopulta kysynyt tämän etunimeä. Etunimeä ei oltu mainittu käsikirjoituksessa. Kysymyksiin kyllästyneenä Fletcher oli tuhahtanut ensimmäisen mieleensä tulleen nimen, joka oli ollut Mildred. Joitakin päiviä myöhemmin kuvattiin terapiaistuntokohtausta, johon McMurphy saapuu saatuaan sähköshokkiterapiaa. Kun hoitaja Ratched kysyy, haluaisiko McMurphy osallistua istuntoon vai levätä, puhuttelee McMurphy häntä vastauksessaan Mildrediksi. Filmillä voi tarkkaan katsomalla nähdä, kuinka Fletcher punastuu tästä.
Tuotanto > Elokuvan teko > Formanin tyyli

Miloš Forman halusi tehdä elokuvasta mahdollisimman realistisen. Hän ei halunnut näyttelijöiden näyttelevän roolejaan vaan olevan roolissaan. Realistisuutta saadakseen Forman neuvoikin näyttelijöitä tekemään pieniä eleitä, jotta hahmoista tulisi aidon oloiset. Usein hän kuvasi jopa harjoituksiksi tarkoitetut kohtaukset saadakseen mahdollisimman spontaaneja roolisuorituksia.
Tuotanto > Elokuvan teko > Elokuvan leikkaus - pidentäminen lyhentää

Vaikka Forman pitää elokuviensa leikkaustyövaiheesta, hänellä oli ongelmia "Käenpesän" leikkaamisessa. Vasta neljäs raakaleikkaus tyydytti ohjaajaa.
Ensimmäisen leikkauksen pituus oli 2 tuntia 50 minuuttia ja ohjaajasta se tarvitsi tiivistystä ja epäolennaisuuksien karsimista. Toinen raakaleikkaus olikin pituudeltaan 2 tuntia 32 minuuttia mutta elokuva vaikutti ohjaajasta yhä liian pitkältä. Forman asennoitui uudestaan karsiakseen radikaalisti turhat rönsyt ja juonta eteenpäin viemättömät sivupolut. Kolmannen raakaleikkauksen pituus olikin enää 2 tuntia 4 minuuttia, mutta ohjaajasta se tuntui pidemmältä kuin toinen raakaleikkausversio. Tilanne vaikutti ongelmalliselta. Lopulta ohjaaja ymmärsi poistaneensa sivuhenkilöiden ja sairaalamiljöön kannalta vääriä kohtauksia ja joutui tekemään vielä uuden, neljännen leikkausversion. Tällöin elokuvan pituus ajallisesti kasvoi kolmannesta versiosta 2 tuntiin 11 minuuttiin, mutta rytmi viimein tyydytti Formania.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Elokuvasta tuli aikansa mittakaavassa menestys. Se tuotti 112 miljoonaa dollaria ja sai arvostelijoilta pääasiassa positiivista palautetta. Elokuva voitti viisi tärkeintä Oscaria: paras elokuva, paras ohjaus, paras miespääosa, paras naispääosa ja paras käsikirjoitus.
Suomessa Yksi lensi yli käenpesän oli vuosien 1972–1983 katsotuin elokuva yhteensä 778 133 katsojallaan.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. American Film Institute valitsi ”Käenpesän” vuonna 1998 satavuotissarjansa sadan parhaan elokuvan listan sijalle 20. Vuonna 2006 kootulla sadan innoittavimman amerikkalaiselokuvan listalla AFI nosti ”Käenpesän” sijalle 17.
Palkintoja > Oscarit

Paras elokuva
Paras miespääosa: Jack Nicholson
Paras naispääosa: Louise Fletcher
Paras ohjaus: Miloš Forman
Paras sovitettu käsikirjoitus: Laurence Hauben, Bo Goldman
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Brad Dourif
Paras kuvaus: Haskell Wexler, Bill Butler
Paras leikkaus: Richard Chew, Lyzee Klingman, Sheldon Kahn
Paras elokuvamusiikki: Jack Nitzsche
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1975

Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1975 Katowicessa, Puolassa. Kisojen ajankohta oli 8.–9. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Rondo-halli, jonka juoksurata oli 160 metrin mittainen.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Valeri Borzov | 6,59 |  Aleksandr Aksinin | 6,67 |  Zenon Licznerski | 6,74 |
| 400 m |  Hermann Köhler | 48,76 |  Josip Alebić | 49,04 |  Semjon Kotšer | 49,33 |
| 800 m |  Gerhard Stolle | 1.49,8 |  Ivo Van Damme | 1.50,1 |  Vladimir Ponomarjov | 1.50,2 |
| 1 500 m |  Thomas Wessinghage | 3.44,6 |  Pjotr Anisim | 3.45,4 |  Gheorghe Ghipu | 3.45,4 |
| 3 000 m |  Ian Stewart | 7.58,6 |  Pekka Päivärinta | 7.58,6 |  Boris Kuznetsov | 8.01,2 |
| 60 m aj |  Leszek Wodzyński | 7,69 |  Frank Siebeck | 7,69 |  Eduard Pereverzev | 7,74 |
| 4 × 2 kierrosta |  Länsi-Saksa Klaus Ehl Franz-Peter Hofmeister Karl Honz Hermann Köhler | 2.29,9 |  Puola Wiesław Pucholski Roman Siedlecki Jerzy Włodarczyk Edward Romanowski | 2.31,4 |  Bulgaria Krasimir Gutev Narzis Popov Jordan Jordanov Janko Bratanov | 2.32,1 |
| Korkeushyppy |  Vladimír Malý | 221 |  Endre Kelemen | 219 |  Rune Almén | 219 |
| Seiväshyppy |  Antti Kalliomäki | 535 |  Wojciech Buciarski | 530 |  Władysław Kozakiewicz | 530 |
| Pituushyppy |  Jacques Rousseau | 794 |  Hans-Jürgen Berger | 787 |  Zbigniew Beta | 782 |
| Kolmiloikka |  Viktor Sanejev | 17,01 |  Michał Joachimowski | 16,90 |  Gennadi Bessonov | 16,78 |
| Kuulantyöntö |  Văltšo Stoev | 20,19 |  Geoff Capes | 19,98 |  Valeri Voikin | 19,44 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Andrea Lynch | 7,17 |  Monika Meyer | 7,24 |  Irena Szewińska | 7,26 |
| 400 m |  Verona Elder | 52,68 |  Nadežda Iljina | 53,21 |  Inta Kļimoviča | 53,91 |
| 800 m |  Anita Barkusky | 2.05,6 |  Sarmīte Štūla | 2.06,2 |  Rositsa Pehlivanova | 2.06,3 |
| 1 500 m |  Natalia Andrei | 4.14,7 |  Tatjana Kazankina | 4.14,8 |  Ellen Wellmann | 4.16,2 |
| 60 m aj |  Grażyna Rabsztyn | 8,04 |  Annelie Ehrhardt | 8,12 |  Tatjana Anisimova | 8,21 |
| 4 × 2 kierrosta |  Neuvostoliitto Inta Kļimoviča Ingrīda Barkāne Ljudmila Aksjonova Nadežda Iljina | 2.46,1 |  Länsi-Saksa Elke Barth Brigitte Koczelnik Silvia Hoffmann Rita Wilden | 2.47,3 |  Puola Zofia Zwolińska Genowefa Nowaczyk Krystyna Kacperczyk Danuta Piecyk | 2.49,6 |
| Korkeushyppy |  Rosemarie Witschas | 192 |  Marie-Christine Debourse | 183 |  Annemieke Bouma | 180 |
| Pituushyppy |  Dorina Cătineanu | 631 |  Lidija Alfejeva | 629 |  Meta Antenen | 628 |
| Kuulantyöntö |  Marianne Adam | 20,05 |  Helena Fibingerová | 19,97 |  Ivanka Hristova | 19,35 |