stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2019–2020
Runkosarja

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | Ässät | 59 | 20 | 4 | 8 | 27 | 141 | 170 | −29 | 76 | Sääntöjen mukaan olisi voinut edetä 1. kierrokselle. |
| 10 | KalPa | 59 | 19 | 5 | 8 | 27 | 156 | 186 | −30 | 75 | Sääntöjen mukaan olisi voinut edetä 1. kierrokselle. |

| 11 | TPS | 59 | 17 | 5 | 8 | 29 | 149 | 185 | −36 | 69 | Sääntöjen mukaan ei olisi edennyt pudotuspeleihin. |
| 12 | SaiPa | 59 | 18 | 4 | 4 | 33 | 123 | 185 | −62 | 66 | Sääntöjen mukaan ei olisi edennyt pudotuspeleihin. |
| 13 | Jukurit | 59 | 11 | 8 | 7 | 33 | 127 | 178 | −51 | 56 | Sääntöjen mukaan ei olisi edennyt pudotuspeleihin. |
Pelaajatilastot > Kenttäpelaajat

| Pelaaja | PP | O | M | S | P | RM | +/– | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pajuniemi, LauriLauri Pajuniemi | OH | 49 | 26 | 14 | 40 | 10 | -12 | 0,82 |
| Filppula, IlariIlari Filppula | KH | 58 | 7 | 33 | 40 | 34 | -19 | 0,69 |
| Larsson, HenrikHenrik Larsson | VP | 59 | 4 | 34 | 38 | 34 | -3 | 0,64 |
| Korpikoski, LauriLauri Korpikoski | OH | 48 | 17 | 16 | 33 | 28 | -17 | 0,69 |
| Nurmi, MarkusMarkus Nurmi | OH | 57 | 14 | 14 | 28 | 28 | -1 | 0,49 |
| Budish, ZachZach Budish | OH | 44 | 8 | 14 | 22 | 49 | -11 | 0,50 |
| Nättinen, TopiTopi Nättinen | KH | 37 | 4 | 18 | 22 | 8 | -1 | 0,59 |
| Wirtanen, PetteriPetteri Wirtanen | KH | 59 | 7 | 8 | 15 | 34 | -13 | 0,25 |
| Sund, TonyTony Sund # | VP | 50 | 4 | 11 | 15 | 30 | -18 | 0,30 |
| Janatuinen, JoelJoel Janatuinen * | VH | 35 | 9 | 5 | 14 | 6 | -2 | 0,40 |
| Karvonen, EliasElias Karvonen | KH | 48 | 5 | 9 | 14 | 12 | -2 | 0,29 |
| Väyrynen, TeemuTeemu Väyrynen | VH | 50 | 10 | 3 | 13 | 8 | -9 | 0,26 |
| Holm, AntonAnton Holm # | VH | 31 | 9 | 3 | 12 | 6 | -4 | 0,39 |
| Pärssinen, JuusoJuuso Pärssinen * | KH | 31 | 5 | 7 | 12 | 4 | -6 | 0,39 |
| Kuru, HannuHannu Kuru | VH | 54 | 5 | 6 | 11 | 16 | -2 | 0,20 |
| Salonen, AleksiAleksi Salonen | OP | 57 | 2 | 8 | 10 | 24 | -13 | 0,18 |
| Piskula, JoeJoe Piskula | VP | 51 | 1 | 9 | 10 | 52 | 13 | 0,20 |
| Lehtinen, OskariOskari Lehtinen | OH | 31 | 2 | 5 | 7 | 2 | -4 | 0,23 |
| Suoranta, SimonSimon Suoranta # | OH | 27 | 3 | 2 | 5 | 8 | -9 | 0,19 |
| Windlert, FilipFilip Windlert | VP | 42 | 1 | 4 | 5 | 10 | -10 | 0,12 |
| Squires, GregGreg Squires # | OH | 14 | 0 | 4 | 4 | 10 | -4 | 0,29 |
| Viro, EemilEemil Viro * | VP | 29 | 0 | 3 | 3 | 8 | -7 | 0,10 |
| Olsson, JensJens Olsson | VP | 29 | 0 | 3 | 3 | 6 | -20 | 0,10 |
| Valtola, OlliOlli Valtola | VH | 5 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 0,40 |
| Lukka, SanteriSanteri Lukka # | OP | 7 | 1 | 1 | 2 | 10 | -1 | 0,29 |
| Intonen, AarneAarne Intonen * | VH | 14 | 0 | 2 | 2 | 2 | -3 | 0,14 |
| Anttalainen, AleksiAleksi Anttalainen * | VP | 37 | 0 | 2 | 2 | 51 | -7 | 0,05 |
| Forsström, JaniJani Forsström | VP | 21 | 1 | 0 | 1 | 6 | 0 | 0,05 |
| Pyyhtiä, MikaelMikael Pyyhtiä * | VH | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0,50 |
| Persson, ChristofferChristoffer Persson # | VP | 10 | 0 | 1 | 1 | 6 | -2 | 0,10 |
| Laine, MikkoMikko Laine # | OH | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - |
| Tukonen, LauriLauri Tukonen # | OH | 5 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | - |
| Larinmaa, JesperJesper Larinmaa * | VH | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | -2 | - |
| Liukas, EetuEetu Liukas * | VH | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | -2 | - |
| Kaskinen, OlliOlli Kaskinen | VP | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | -3 | - |
Pelaajatilastot > Maalivahdit

| Pelaaja | O | A | V | T | H | PM | PMK | TO | LMK | T% | NP | M | S | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tirronen, RasmusRasmus Tirronen | 30 | 1767:32 | 8 | 7 | 15 | 91 | 3,09 | 739 | 830 | 89,04 | 3 | 0 | 0 | 0 |
| Källgren, ErikErik Källgren | 18 | 1057:46 | 6 | 3 | 8 | 41 | 2,33 | 419 | 460 | 91,09 | 1 | 0 | 0 | 0 |
| Pohjanoksa, JuliusJulius Pohjanoksa * | 16 | 734:52 | 3 | 3 | 6 | 36 | 2,94 | 303 | 339 | 89,38 | 0 | 0 | 0 | 0 |
*: tulokas
#: kesken kauden siirtynyt pelaaja
Peter Maag

Peter Maag (10. toukokuuta 1919 Sankt Gallen – 16. huhtikuuta 2001) oli sveitsiläinen kapellimestari. Hän ansioitui sekä ooppera- että konserttiohjelmiston parissa.
Maag opiskeli teologiaa ja filosofiaa yliopistoissa Zürichissä, Baselissa ja Genevessä. Pianonsoitossa häntä opetti Alfred Cortot. Maag oli vuosina 1943–1946 kiinnitettynä Theater Orchester Biel Solothurniin valmentajana, joka avusti musiikillista johtajaa. Toimittuaan Wilhelm Furtwänglerin ja Ernest Ansermet'n assistenttina hän pääsi Düsseldorfin oopperatalon pääkapellimestariksi, jona toimi vuosina 1952–1955. Tämän jälkeen Maag toimi musiikillisena johtajana Bonnissa vuoteen 1959; tänä aikana hän alkoi saada kansainvälistä huomiota. Bonnissa hän edisti vähäisesti esitettyjen teosten, kuten Robert Schumannin Genovevan näkyvyyttä. Vuonna 1959 Maag piti myös ensimmäiset oopperaesityksensä Isossa-Britanniassa; tuolloin hän johti Taikahuilun Covent Gardenissa ja Figaron häät Glyndebournen oopperafestivaalilla. Myöhemmin Maag johti Covent Gardenissa Faustin ja L'Africainen esitykset (1977, 1978). Näin kasvoi myös hänen maineensa ranskalaisen ohjelmiston kapellimestarina.
Maag toimi vuosina 1964–1968 Volksoper Wienin musiikillisena johtajana. Vuonna 1972 hän teki debyyttinsä Metropolitan-oopperassa. Sittemmin Maag keskittyi varsinkin työskentelyyn Italiassa, johon hän myös asettui. Maag piti esityksiä muun muassa La Scalassa. Hän sai useita tunnustuksia Italiassa luomansa uran varrella. 1970-luvulla Maag vietti myös kaksi vuotta meditaation parissa tiibetiläisessä luostarissa. Myöhemmin hän selitti saaneensa "liikaa menestystä" ja "puhdistaneensa sielunsa" Tiibetin-aikanaan. Maag piti viimeisinä vuosinaan nuorille säveltäjille ja kapellimestareille Trevisossa suunnattua workshopia, jonka perusti ystävänsä Maurizio Jacobin kanssa.
Orkestereista Maag johti muiden muassa RAI:n kansallista sinfoniaorkesteria, Espanjan kansallisorkesteria ja Bernin sinfoniaorkesteria. Hän edisti erityisesti Felix Mendelssohnin, Antonín Dvořákin ja lukuisten 1900-luvun säveltäjien tuotantojen asemaa. Maag aloitti levytysuransa 1950-luvulla sarjalla LP-äänitteitä Bambergin sinfoniaorkesterin kanssa. 1960-luvulla hän äänitti Wolfgang Amadeus Mozartin ja Felix Mendelssohnin teoksia Decca Recordsille Lontoon sinfoniaorkesterin ja Orchestre de la Suisse Romanden kanssa. Hän johti myös muun muassa Giuseppe Verdin Luisa Millerin levytyksen, jossa Montserrat Caballé lauloi nimiroolissa. Vuonna 1995 Maag päätti studiouransa Ludwig van Beethovenin sinfonioiden levytyksillä, jotka hän teki Orchestra di Padova e del Veneton kanssa Arts Music -levymerkille.
Maag oli kahdesti naimisissa. Hänellä oli poika ensimmäisestä ja tytär toisesta avioliitostaan.
Petter Wetter

Petter Wetter (1659 Växjö, Ruotsi – 1741 Helsinki) oli meritullintarkastaja, liikemies ja kartanonomistaja.
Smålandissa Ruotsissa syntynyt Wetter avioitui 1688 Tukholmassa Brita Eriksdotterin kanssa ja muutti kahden lapsensa ja oman äitinsä kanssa leskenä Helsinkiin 1693. Hän avioitui seuraavana vuonna Briita Mattsdotterin (k. 1720) kanssa. Helsingin pormestari Abraham Wetter oli Petter Wetterin poika ensimmäisestä avioliitosta. Aateliton mutta myös porvaristoon kuulumaton Wetter oli ankara virkamies, joka harjoitti itsekin liiketoimintaa ja hankki merkittävän maaomaisuuden. Hän tarjosi lainoja velkaantuneille aatelisille, mm. Herttoniemen Jägerhornin (eli Jägerskiöld) ja Blåfieldin aatelissuvuille. Velanmaksuksi hän takavarikoi aatelisten kartanoita Herttoniemen alueella ja yhdisti ne Herttoniemen kartanoksi, vaikka lain mukaan vain aateli sai omistaa rälssitiloja.
Wetter omisti myös krouvin sekä viinapolttimon, vaikkei hänellä niiden vaatimia porvarisoikeuksia ollutkaan. Hän kannatti raakapuun myyntiä englantilaisille, kunnes hankki omistukseensa sahan, jonka jälkeen vaati, että vain sahattua tavaraa sai myydä ulkomaille. Muutoinkin hän käytti häikäilemättömästi hyväkseen asemaansa kruunun virkamiehenä.
Wetter omisti Helsingin ensimmäisen kivitalon, Burgmanin talon, joka oli aikansa loistokkain rakennus Helsingissä. Helsingin Herttoniemenrannassa on Petter Wetterin tieksi nimetty katu. Wetter pakeni Isovihan aikana venäläismiehitystä Tukholmaan, jossa hän  asui 1712–1721. Sodan jälkeen Wetter palasi tullinhoitajaksi. Hän antoi 1725 Herttoniemen kartanon syytinkioikeutta vastaan pojalleen Abrahamille, jonka kuoleman jälkeen 1737 hän yritti turhaan saada kartanoa takaisin Abrahamin perikunnalta.
Aiheesta muualla

Tullinhoitaja Petter Wetter oli häikäilemätön liikemies Helsingin Sanomat
Parempi mies

| ”Parempi mies” Cheek mukana Samuli Edelmann |
| --- | --- | --- |

Promo-CD:n kuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Kuka muu muka
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2013
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: Liiga Music Oy
Cheekin muut singlet
| ”Timantit on ikuisia” 2013 | ”Parempi mies” 2013 | ”Kuka muu muka” 2013 |
"Parempi mies" on suomalaisartisti Cheekin kolmas single hänen kymmenenneltä, Kuka muu muka -studioalbumiltaan. Kappaleen kertosäkeet laulaa Samuli Edelmann, ja se julkaistiin 11. lokakuuta 2013. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa samana päivänä singlen kanssa. Artistien lisäksi videolla esiintyy malli-juontaja Anne Kukkohovi.
Kappale on noussut singlelistalla parhaimmillaan kuudenneksi ja latauslistalla kolmanneksi. Radiolistalla se on ollut parhaimmillaan radioiden soitetuin kappale.
Kappalelista

Parempi mies (mukana Samuli Edelmann) – 3.55
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 6 
Suomen virallinen latauslista: 3 
Radiolista: 1
Petter Viiliäinen
Aiheesta muualla

Olli Koistinen : Elias Lönnrotin matkat Ylä-Karjalassa, osa II. Kolmas matka 1832, Suomi, 01.01.1927, nro 3, s. 285, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pekka Viiliäinen, Rajamme vartija : Suomen sotilaskotiliiton rajaseutujulkaisu, 12.06.1944, nro 5-6, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Paremmat päivät

| ”Paremmat päivät” Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lapislatsulia
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2013
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 03.20
 Levy-yhtiö: Kaiku Recordings
Juha Tapion muut singlet
| ”TSNEH (Tykkään susta niin että halkeen)” 2013 | ”Paremmat päivät” 2013 | ”Aito rakkaus” 2014 |
Paremmat päivät on suomalaisartisti Juha Tapion kappale hänen yhdeksänneltä, Lapislatsulia-studioalbumiltaan. Sen julkaisi Kaiku Recordings albumin toisena singlenä 17. lokakuuta 2013. Artisti itse on paljastanut kappaleen nimen Paremmat päivät valikoituneen nimeksi, koska monet ulkomaalaiset olivat tehneet omalla kielellään samannimisen kappaleen, mutta yksikään suomalainen artisti ei ollut aiemmin tehnyt sen nimistä kappaletta. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 19. lokakuuta 2013. Kappale ei saavuttanut yhtä suurta menestystä kuin Lapislatsulia-albumin ensimmäinen single vaan sen ainoaksi listamerkinnäksi jäi radiolistan 12. sija.
Kappalelista

"Paremmat päivät" - 3:20
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: -
Radiolista: 12
Peter Löscher

Peter Löscher vuonna 2012.
Peter Löscher (s. 17. syyskuuta 1957 Villach, Itävalta) on itävaltalainen liikemies, joka aloitti Siemens AG:n uutena pääjohtajana 1. heinäkuuta 2007 Klaus Kleinfeldin luovuttua tehtävistään 30. kesäkuuta 2007. Löscher on aiemmin toiminut Global Human Health, Merck & Co. Inc. -yhtiön johtajana Yhdysvalloissa New Jerseyssä.
Löscher on opiskellut taloustieteitä Wienissä, Hongkongissa ja Yhdysvalloissa Harvard Business Schoolissa. Uransa hän aloitti 1985 Saksassa Kienbaum&Partner -konsultointiyhtiön johdossa. Vuosina 1988-2002 hänellä oli useita eri tehtäviä Höchst AG:lla. Löscher on työskennellyt Saksassa, USA:ssa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa ja Japanissa. Hän puhuu saksaa, englantia, espanjaa ja japania.
Löscher on naimisissa espanjalaisen naisen kanssa ja heillä on kolme lasta.
Outi Mäenpää

| Outi Mäenpää |
| --- | --- |
 Outi Mäenpää Helsingissä Kirjan ja ruusun päivänä 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Outi Kirsti Johanna Mäenpää
Syntynyt: 24. helmikuuta 1962 (ikä 62) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, vuorovaikutusvalmentaja
Puoliso:  Pekka Järvilehto (vih. ; ero 2001)   Kai Nordberg (vih. 2009; ero 2014)
Näyttelijä
Palkinnot
  Parhaan naispääosan Jussi  2000 Lomalla  2004 Kukkia ja sidontaa  2007 Musta jää  Parhaan naissivuosan Jussi  2003 Helmiä ja sikoja  Parhaan esiintyjän Venla  2004 Noriko Show  Parhaan naisnäyttelijän Venla  1999 Muodollisesti pätevä  
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Outi Kirsti Johanna Mäenpää (s. 24. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatteri­korkea­koulussa vuosina 1984–1988. Mäen­pää on yksi improvisaatio­teatteri Stella Polariksen perustajäsenistä.
Mäenpään opiskeluaikana Teatterikorkeakoulun johtajana toimi Jouko Turkka. Mäenpää on myöhemmin luonnehtinut Turkkaa väkivaltaiseksi niin henkisesti kuin fyysisestikin, vaikka hän ei omien sanojensa mukaan joutunutkaan tämän silmätikuksi.
Outi Mäenpää on palkittu useasti suomalaisilla elo­kuva- ja televisio­palkinnoilla: hän on voittanut Jussi-palkinnon parhaasta nais­pää­roolista kolmesti: elo­kuvista Lomalla (2000), Kukkia ja sidontaa (2004) ja Musta jää (2007) sekä parhaan sivu­osa­näyttelijän Jussin kerran, elo­kuvasta Helmiä ja sikoja (2003). Parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon hän sai vuonna 2001 sarjasta Muodollisesti pätevä. Ruotsissa Mäenpää on palkittu vuonna 2011 Guld­bagge-palkinnolla parhaasta nais­sivu­osasta elo­kuvassa Sovinto.
Yksityiselämä

Mäen­pää erosi miehestään Pekka Järvi­lehdosta 2001. Heillä on avio­liitostaan kaksi poikaa. Mäen­pää meni marras­kuussa 2008 kihloihin elo­kuva­tuottaja Kai Nordbergin kanssa ja avioitui hänen kanssaan 22. elo­kuuta 2009 Helsingissä. Avioituessaan Mäen­pää otti miehensä suku­nimen. Paris­kunta erosi vuonna 2014. Mäenpää alkoi seurustella kirjailija Juha Ruusuvuoren kanssa vuonna 2020, he kihlautuivat vappuna 2022 ja avioituivat syksyllä 2024.
Mäen­pää valmistui keväällä 2017 tunne­taito­valmentajaksi tehdäkseen sitä työtä näyttelemisen rinnalla.
Valikoitu filmografia

Elo­kuvat, joiden rooleista Outi Mäen­pää on palkittu.
Junalinnut (1998)
Muodollisesti pätevä (1999–2004)
Lomalla (2000)
Helmiä ja sikoja (2003)
Kukkia ja sidontaa (2004)
Noriko Show (2004)
Musta jää (2007)
Sovinto (2010)
Palkinnot

1999 Inter­national Film­festival in Lithuania, paras nais­pää­osa, Juna­linnut
2000 Parhaan naispääosan Jussi, Lomalla
2001 Parhaan nais­näyttelijän Venla, Muodollisesti pätevä
2003 Parhaan naissivuosan Jussi, Helmiä ja sikoja
2004 Parhaan nais­pää­osan Jussi, Kukkia ja sidontaa
2004 Parhaan esiintyjän Venla, Noriko Show
2007 Parhaan naispääosan Jussi, Musta jää
2008 Parhaan naisnäyttelijän palkinto (yhdessä Ria Katajan kanssa) Portugalin Festroia-elokuvafestivaalilla, Musta jää.
2011 Parhaan nais­sivu­osan Guld­bagge, Sovinto
Teoksia

Naaras­sika. Kohtauksia erään naisen elämästä.  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-33945-9.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Yllätyskutsu Linnan juhliin muutti suunnitelmat[vanhentunut linkki].
Outi Mäen­pää Actors in Scandinavia. Arkistoitu 22.6.2008. (englanniksi)
Aunila, Seija: Miten minusta tuli minä, Outi Mäen­pää Yle Elävä arkisto.  8.9.2006 (päivitetty 21.11.2011).
Papinniemi

Valamon luostarin pääkirkko
Valamon luostarin siajinti Papinniemessä
Papinniemi on kylä pohjoisella Heinävedellä, Juojärven rannalla. Kylässä sijaitsee paljon loma-asuntoja.
Papinniemen Kortemäeltä löydetty puolivalmiiksi, karhunpään muotoon muotoiltu vasarakirves. Se on esihistorialliselta ajalta (1600–1000 eaa.) ja kertoo osaltaan Heinäveden vanhimmasta asutuksesta.
Papinniemen Juurikkasalmen rannalla sijaitsee ortodoksinen Valamon luostari, josta on matkaa valtatie 23:lle noin 4,5 kilometriä. Kun Laatokan Valamossa toiminut luostari joutui talvisodan ja sen päättäneen rauhanteon myötä muuttamaan, evakkosijoituksien jälkeen paikaksi valikoitui kahden vierailukerran jälkeen tila Heinäveden Papinniemessä. Valamon luostarille kuuluu laajat maa-alueet kylästä ja Luutsalon saaresta.
Luostarin alueella on sijainnut Papinniemen kartano, jonka päärakennus oli myöhemmin luostarin johtajan käytössä, kunnes se paloi maaliskuussa 2012.[lähde? ]
Luostarilla on myös oma laivalaiturinsa sekä vierasvenesatama. M/S Sergei-laiva liikennöi kesällä päivittäin luostarilta Taivallahden kanavalle sekä Juojärvellä sijaitsevalle Täyssinän rauhan rajakivelle, joka on nykyään Heinäveden ja Liperin kuntien rajamerkki. Juojärveltä pääsee vesitse pohjoisen Juojärven kuntiin tai Taivallahden ja Varistaipaleen kanavia myöten Varisvedelle ja siitä edelleen Kermajärvelle Heinäveden ja Savonlinnan suuntaan tai Suvasvedelle Vehmersalmen ja Kuopion suuntaan ja esimerkiksi Lintulan luostariin.
Petter Næss

| Petter Næss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1960 (ikä 64)  Oslo, Norja
Ammatti:  Elokuvaohjaaja, näyttelijä
Ohjaaja
Aktiivisena:  1990–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Elling
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Petter Næss (s. 14. maaliskuuta 1960 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen ohjauksensa oli Kaamea kankkunen vuonna 1999. Næssin tunnetuin elokuva Elling oli ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscariin vuonna 2000.  Into the White (2012) kertoo Norjasta toisen maailmansodan aikaan.
Filmografia

Kaamea kankkunen (1999)
Elling (2001)
Bea (2004)
Crazy in Love (2005)
Elling ja naisen kosketus (2007)
Hoppet (2007)
Naisen elämää (2007) (myös käsikirjoitus)
Maskeblomstfamilien (2010)
Into the White (2012) (myös käsikirjoitus)
Unelmien maa (2018, televisiosarja)
Aiheesta muualla

Petter Næss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pahalampi (Kouvola, Jaala)

| Pahalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Jaala)
Koordinaatit:  61°04′45″N, 26°22′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (14.12)
Laskuoja:  oja Musta-Ruhmakseen 
Järvinumero:  14.126.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102 m  
Pituus:  140 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,415 km  
Pinta-ala:  1,25 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPahalampi 
Pahalampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Raajärvellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102 metriä mpy.
Peter Cowie

Peter Cowie (s. 24. joulukuuta 1939) on brittiläinen elokuvakriitikko ja elokuvahistorioitsija, joka on erikoistunut Pohjoismaiseen elokuvaan. Hän toimitti pitkään vuonna 1963 ensimmäistä kertaa ilmestynyttä International Film Guide -vuosikirjaa, ja on julkaissut yli 30 teosta. Cowie on kirjoittanut muun muassa Ingmar Bergmanin ja Akira Kurosawan elämäkerrat.
1980-luvulla Cowie vaikutti myös Suomessa toimien Helsingissä järjestetyn Hanasaaren pohjoismaisen elokuvafestivaalin johtajana vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2006 hän toimitti Yleisradiolle Alexis Kourosin ohjaaman viisiosaisen televisiosarjan Matka suomalaiseen elokuvaan.
Aiheesta muualla

Peter Cowie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pahalampi (Pihtipudas, Liitonjoki)

| Pahalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°25′02″N, 25°44′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saanijärven valuma-alue (14.49)
Laskupuro:  Pahalamminpuro 
Järvinumero:  14.492.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,6 m  
Pituus:  140 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,366 km  
Pinta-ala:  0,903 ha  
Tilavuus:  0.000032 km³ 
Keskisyvyys:  3,52 m  
Suurin syvyys:  4,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPahalampi 
Pahalampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Liitonjoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 140 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 31 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 4,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Saanijärven valuma-alueella (14.49), jonka Kortteisenkanavan alueeseen (14.492) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,6 metriä mpy.
Peter Curman

| Peter Curman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1941 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 3. maaliskuuta 2021
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter Curman (1941 Tukholma, Ruotsi – 3. maaliskuuta 2021) oli ruotsalainen runoilija, kriitikko ja kääntäjä. Hän aloitti uusyksinkertaisella runoudella.
Suomennettu tuotanto

Matti Melenderin suomentamia Curmanin runoja on julkaistu Kulttuurivihkoissa (1981; nro 2)
Karriääri
Miksi matkustin tänne?
Ruoho itää
Siemen
Sodan enkeli tulee kylään
Toveri älä petä
Pekka Airaksinen (koripalloilija)

| Pekka Airaksinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pekka Juhani Airaksinen
Syntynyt: 21. helmikuuta 1934 (ikä 90) Viipuri, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Piitsö
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1952–1961 1963–1964 1964–1965:   Tampereen Pyrintö  Tapiolan Honka  Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1958–1959:   Suomi
Ottelut (pisteet):  2 (0)
Pekka Juhani Airaksinen (s. 21. helmikuuta 1934 Viipuri) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Tampereen Pyrinnön kasvatti, 190-senttinen Airaksinen pelasi Pyrinnössä 11 SM-sarjakautta. Lisäksi hän edusti yhden kauden ajan Tapiolan Honkaa. Airaksisen edustamat joukkueet sijoittuivat pääasiassa SM-sarjan keskikastiin, mutta Pyrinnössä hän saavutti seuran ensimmäisen miesten SM-mitalin, hopeaa, kaudella 1958. Airaksinen kuuluu yhä Pyrinnön historian pääsarjassa 20 eniten pisteitä tehneiden sekä eniten otteluita pelanneiden pelaajien joukkoon. Suomen miesten maajoukkueen kokoonpanoon Airaksinen kuului kahdessa valmistavassa maaottelussa vuosina 1958–1959.