stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arto Ruotanen
Aiheesta muualla

Arto Ruotanen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Ruotasen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Timo Blomqvist | Suomen kapteeni jääkiekon MM-kilpailuissa 1990 | Seuraaja: Hannu Virta |
Suomen joukkue – Olympialaiset 1988
1 Lindfors |
2 Numminen |
3 Blomqvist |
4 Lumme |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Suikkanen |
13 Torkki |
14 Helminen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Laine |
18 Tuomisto |
19 Myllys |
20 Ojanen |
21 Lehtonen |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
27 Laitinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Olympialaiset 1992
1 Tammi |
3 Blomqvist |
4 Eloranta |
5 Jutila |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
8 Selänne |
9 Siren |
11 Lindroos |
12 Laukkanen |
14 Skriko |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto |
22 Saarikoski |
25 Summanen |
27 Peltomaa |
28 Helminen |
30 Ketterer |
40 Nieminen |
42 Mäkelä |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1986
Kamppuri |
 Tammi |
 Eloranta |
 Grönstrand |
 Laksola |
 Narvanmaa |
 Nikander |
 Ruotanen |
 Suoraniemi |
 Virtanen |
 Arbelius |
 Jalonen |
 Järvenpää |
 Lehtonen |
 Makkonen (C) |
 Oksanen |
 Pohja |
 Ruuttu |
 Suikkanen |
 Susi |
 Vilander |
 Vuori |
Valmentaja Rauno Korpi
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1987
1 Kamppuri |
2 Numminen |
3 Laksola |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen |
7 Jutila |
8 Ojanen |
10 Susi |
12 Jalonen |
13 Jalo |
14 Kurkinen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Järvelä (C) |
19 Myllys |
20 Ruuttu |
22 Seppo |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Torkki |
29 Skriko |
30 Tammi |
Valmentaja Rauno Korpi
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1990
1 Ketterer |
3 Rautio |
4 Lumme |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen (C) |
7 Saarinen |
8 Laksola |
9 Leime |
11 Järvenpää |
13 Jalo |
14 Järvinen |
15 Arbelius |
19 Lindfors |
20 Vilander |
21 Ruuttu |
22 Vuori |
23 Henriksson |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Keskinen |
28 Helminen |
29 Tirkkonen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1991
1 Takko |
2 Numminen |
3 Henriksson |
5 Jutila |
6 Ruotanen |
8 Selänne |
9 Sirén |
13 Kivelä |
14 Järvinen |
15 Nieminen |
16 Järvenpää |
17 Kurri |
18 Tuomisto |
19 Lindfors |
20 Kurkinen |
21 Ruuttu |
22 Tirkkonen |
23 Virta (C) |
25 Summanen |
26 Keskinen |
27 Peltomaa |
29 Lumme |
30 Ketterer |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1992
1 Siekkinen |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (A) |
6 Ruotanen |
7 Immonen |
9 Rautio |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
14 Lehtinen |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto (C) |
21 Ruuttu |
22 Saarikoski |
24 Riihijärvi |
25 Raitanen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
35 Lindfors |
40 Nieminen |
42 Mäkelä (A) |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen
Adelaide Lambert

Lambert kuvassa toinen vasemmalta.
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
Adelaide T. Lambert-Ballard (27. lokakuuta 1907 Ancón, Panama – 17. huhtikuuta 1996 Bremerton, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Lambert voitti vuoden 1928 kesäolympialaisista Amsterdamista olympiakultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä, yhdessä Albina Osipowichin, Martha Noreliuksen ja Eleanor Garattin kanssa.
Hän edusti uintiurallaan Swimming Association of New Yorkia. Lambert meni myöhemmin naimisiin ja otti käyttöön kaksiosaisen sukunimen Lambert-Ballard. Hän kuoli 88-vuotiaana huhtikuussa 1996 Bremertonissa, Washingtonissa.
Aleksandr Sjomin

| Aleksandr Sjomin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Krasnojarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sasha
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2021
Seurat:  Traktor Tšeljabinsk (VL)   Lada Toljatti (RSL)   Washington Capitals (NHL)   Portland Pirates (AHL)   Himik Moskovan alue (RSL)   Sokol Krasnojarsk (VHL)   Torpedo Nižni Novgorod (KHL)   Carolina Hurricanes (NHL)   Montreal Canadiens (NHL)   Metallurg Magnitogorsk (KHL)   Vitjaz Podolsk (KHL)
NHL-varaus:  13. varaus, 2002 Washington Capitals
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi & Ruotsi 2012 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
Aleksandr Valerjevitš Sjomin (ven. Александр Валерьевич Сёмин, engl. Semin, s. 3. maaliskuuta 1984 Krasnojarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Sjomin tunnettiin taitavana ja viihdyttävänä pelaajana, hänen heikkoutensa olivat epätasaisuus ja puolustuspelaaminen.
Ura

Sjomin on kotikaupunkinsa Sokol Krasnojarskin kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen aikuisten sarjatason ottelunsa kaudella 2001–2002 Traktor Tšeljabinskin joukkueessa Venäjän toisella sarjatasolla. Washington Capitals varasi Sjominin kauden jälkeen vuoden 2002 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Kauden 2002–2003 Sjomin pelasi Lada Toljatin joukkueessa Venäjän Superliigassa.
Sjomin siirtyi NHL:ään kaudella 2003–2004. Tulokaskaudellaan hän pelasi 52 ottelua, joissa teki kymmenen maalia ja 12 syöttöä. Sjomin palasi NHL:n työsulun ajaksi Lada Toljattiin ja oli kaudella 2004–2005 seuran paras maalintekijä. Sjomin ei voinut palata seuraavaksi vuodeksi NHL:ään, sillä hänellä oli kaksivuotinen asepalvelus suorittamatta. Sjomin suoritti asepalveluksensa pelaten samalla Ladassa kaksi kautta. Jälkimmäisen kauden lopulla Ladan talousvaikeuksien vuoksi Sjomin siirtyi loppukaudeksi Himik Moskovan alueeseen.
Sjomin palasi Capitalsiin kaudeksi 2006–2007. Hänet sijoitettiin joukkueen ykkösketjuun Aleksandr Ovetškinin kanssa ja tekikin kauden aikana 77 ottelussa 38 maalia ja 35 syöttöä. Ovetškinin parina Sjominista tuli yksi Capitalsin tehokkaimmista pelaajista useiksi vuosiksi. Sjominin kausia varjostivat usein loukkaantumiset, eikä hän kertaakaan kyennyt pelaamaan täysin ehjää kautta. Kausi 2011–2012 jäi hänen viimeisekseen Capitalsissa ja hän siirtyi vapaana agenttina Carolina Hurricanesiin.
Kauden 2012–2013 alku viivästyi pelaajien työsulun vuoksi, jonka aikana Sjomin pelasi neljä ottelua kasvattiseurassaan Sokol Krasnojarskissa ja 20 ottelua KHL-liigan Torpedo Nižni Novgorodissa. Sjomin pelasi kolme rikkonaista kautta toistuvista loukkaantumisista kärsien Hurricanesissa, minkä jälkeen seura osti hänen sopimuksensa ulos.
Kaudeksi 2015–2016 Sjomin siirtyi yksivuotisella sopimuksella Montreal Canadiensiin. Sjomin ei kuitenkaan enää kuntoutunut Canadiensia miellyttävälle tasolle, vaan hänet siirrettiin vapaiden pelaajien listalle jo 15 ottelun jälkeen ja pian hänen sopimuksensa purettiin. Sjomin päätti palata takaisin Venäjälle ja teki joulukuussa sopimuksen KHL-liigan Metallurg Magnitogorskin kanssa. Magnitogorsk voitti kauden päätteeksi Gagarin Cupin.
Sjomin pelasi Magnitogorskissa kauden 2016–2017. Seuraavan kauden hän pelasi Sokol Krasnojarskissa. Sjomin ehti jo ilmoittaa lopettavansa uransa, mutta pelasikin vielä kolme kautta hän pelasi KHL-liigan Vitjaz Podolskissa. Kausi 2020–2021 jäi hänen viimeiseksi. Toukokuussa 2022 Sjomin ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Sjomin on edustanut Venäjän maajoukkuetta monissa arvokisoissa. Sjomin voitti vuoden 2008 maailmanmestaruuskilpailussa kultaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sjomin Capitalsin virallisilla sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sjomin Jatkoaika.comissa
Alueneuvosto

Alueneuvosto on useassa eri valtiossa toimiva hallintoelin:
alueneuvosto Italiassa
alueneuvosto Ranskassa
alueneuvosto Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alueneuvosto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Auvinyà

Näkymä Auvinyàsta.
Auvinyà on kylä Andorrassa Andorra la Vellan kunnassa. Vuoden 2018 arvioissa kylässä oli 213 asukasta.
Axel Holmberg

Axel Fredrik Holmberg (28. helmikuuta 1844 Mikkeli – 14. syyskuuta 1912 Tyrväntö) oli suomalainen lääkäri ja moninkertainen valtiopäivämies.
Holmbergin vanhemmat olivat kamreeri, kamarineuvos Johan Reinhold Holmberg ja Adèle Eleonora Johanna Idman ja puoliso vuodesta 1877 Enni Amalia Zilliacus. Holmberg tuli ylioppilaaksi 1861 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1873, jolloin hän myös väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hän työskenteli lääkärinä Helsingissä, oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1882–1884 ja 1895–1900 sekä porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Bajhangin piirikunta

| Bajhangin piirikunta बझाङ, Bajhāṅ |
| --- | --- |

 Bajhangin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 29.5526°N, 81.1990°E 
Valtio:     Nepal
Kehitysalue:  Kaukolännen kehitysalue
Vyöhyke:  Seti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Chainpur (6 642 as., 2011)
Pinta-ala  ():  3 422 km²
Väkiluku (2011)  ():  195 159
 – väestötiheys:  57 as./km²
HDI (2011):  0,365
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-SE
 
ddcbaitadi.gov.np/
 Bajhangin piirikunnan kartta. Piirikunnan hallintokeskuksen sijainti on merkitty sinisellä symbolilla kartan keskiosan alapuolelle. 
Bajhangin piirikunta (nepaliksi बझाङ, Bajhāṅ) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Kaukolännen kehitysalueen Setin vyöhykkeen pohjoisosassa. Piirikunta rajoittuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen ja Nepalin Humlan piirikuntaan. Idässä naapurina on Bajuran, etelässä Achhamin ja Dotin sekä lännessä Baitadin ja Darchulan piirikunta.
Vuoristoisessa Bajhangin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 195 159 henkeä (167 026 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 3 422 neliökilometriä ja väestötiheys 57 as./km2. Hallinnollinen keskus on Chainpurin kyläkehityskomitean (6 642 as., 2011) keskustaajama. Pari kilometriä Chainpurin kyläkeskuksen lounaispuolella on pienlentokenttä. Piirikunnassa ei ollut vuonna 2011 yhtään kaupunkia. Chainpurista on linnuntietä runsas 450 kilometriä Kathmanduun.
Bajhang oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,365.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Kaukolännen vuoristovyöhykkeeseen. 
Tarkemmassa kasvillisuusvyöhykejaottelussa piirikunnasta 0,5 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 18,0 % subtrooppiseen, 26,5 % lauhkeaan, 16,6 % subalpiiniseen, 8,4 % alpiiniseen ja 30,0 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bajhangin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Rural Village Water Resources Management Project (RVWRMP, Nepal-Finland Cooperation) (englanniksi) (rvwrmp.org.np)
Alasti-klubi

Alasti-klubi on vuonna 2014 alkanut suomalainen konserttisarjakonsepti, joka kehitettiin alun perin helsinkiläisen Klubiteatterin yhdeksi ohjelmanumeroksi. Konsertit järjestettiin syksyn 2014 ja kevään 2015 ajan LeBonk-ravintolassa ja syksystä 2015 syksyyn 2016 Virgin Oilissa. Konsertit koostuivat konsertin isäntänä toimivan Elias Kaskisen haastattelusta sekä illan artistin akustishenkisestä keikasta. Konseptin alkuperäisidean ovat kehitelleet Roope Salminen, Kalle Lindroth sekä Elias Kaskinen.
Syyskuussa 2017 kahdeksan Helsingin Kulttuuritalolla järjestettyä konserttia taltioitiin ja ne julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa loppuvuodesta 2017. Televisiossa ne esitettiin keväällä 2018 Sub-kanavalla.
Konsertit > Syksy 2014

Tuure Kilpeläinen (25. syyskuuta 2014)
Olavi Uusivirta (30. lokakuuta 2014)
Edu Kettunen (27. marraskuuta 2014)
Anssi Kela (18. joulukuuta 2014)
Konsertit > Kevät 2015

Kasmir (26. helmikuuta 2015)
Scandinavian Music Group (26. maaliskuuta 2015)
Jenni Vartiainen (23. huhtikuuta 2015)
Anna Puu (21. toukokuuta 2015)
Konsertit > Syksy 2015

Arttu Wiskari (17. syyskuuta 2015)
Antti Tuisku (1. lokakuuta 2015)
Maija Vilkkumaa (15. lokakuuta 2015)
Konsertit > Kevät 2016

Kaija Koo (11. helmikuuta 2016)
Paperi T (3. maaliskuuta 2016)
Sanni (7. huhtikuuta 2016)
Chisu (28. huhtikuuta 2016)
Konsertit > Syksy 2016

Vesala (22. syyskuuta 2016)
Michael Monroe (3. marraskuuta 2016)
Konsertit > Syksy 2017

Erin (16. syyskuuta 2017)
Mikael Gabriel (17. syyskuuta 2017)
Michael Monroe (18. syyskuuta 2017)
Juha Tapio  (20. syyskuuta 2017)
Tuure Kilpeläinen (21. syyskuuta 2017)
Vesala (26. syyskuuta 2017)
Kaija Koo (27. syyskuuta 2017)
Lauri Tähkä (28. syyskuuta 2017)
Aiheesta muualla

Alasti-klubin Facebook-sivu
Alasti-klubi MTV:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Alfredo Porzio

| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | raskassarja |  |
Alfredo José Antonio Eugenio Porzio (31. elokuuta 1900 Buenos Aires – 14. syyskuuta 1976 Buenos Aires) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti Pariisin kesäolympialaisissa 1924 pronssia raskaassasarjassa.
Antti Taipale

Antti Taipale on teatterialan moniottelija. Hän on toiminut esiintyjänä, ohjaajana ja tutkijana. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi vuonna 2020 Helsingin yliopistosta. Hänen pääaineensa on teatteritiede, sivuaineinaan hän opiskellut musiikkitiedettä, taiteiden tutkimusta sekä espanjaa. Hän on aloittanut väitöskirjatutkijana Helsingin yliopistossa vuonna 2021. Tutkimuksen kohteena on kehollinen empatia teatterikokemuksen keskiössä.
Ura

Taipale on aloittanut draguransa vuonna 2006, kun hän osallistui Helsingissä järjestettyihin Miss Drag Queen -kilpailuihin ja sijoittui kilpailuissa toiseksi perintöprinsessaksi.
Vuonna 2017 Taipale juhli taiteilijajuhlavuottaan suurella ja näyttävällä kiertueellaan ympäri Suomen, kiertue alkoi Lohjalta ja päättyi Helsinkiin teatteri Gloriaan.
Taipale on ollut useassa eri produktiossa mukana: Finnvitsit yhdessä Juha Laitilan ja Jukka Laaksosen kanssa, Drag-Leidit Lavalla yhdessä kolmen muun dragartistin kanssa, Suomen Musiikkiteatterin produktioissa ja lisäksi hän on tuottanut Helsinki Drag Battle -tapahtumaa, jonka uniikki ja ainutlaatuinen lähestymistapa dragtaiteeseen on muokannut suomalaista dragkenttää.  Lisäksi hän on kuratoinut Helsingissä toiminutta DragLoveClubia hotelli Klaus K:n loungessa vuonna 2023.
Taipaleen drag hahmo Sheila jäi 'eläkkeelle' vuonna 2022, jolloin Taipale keskittyi väitöstutkimukseensa. Taipale kirjoittaa Teatteria ja tohtoriopintoja -blogia.
Julkaisut

Tunteva keho - näyttelijöiden kokemuksia kehollisesta empatiasta
Taipaleen pro gradu -tutkielma käsitteli kehollista empatiaa ja sen näkökulmia teatterissa. Tutkielman mukaan "esiintyjät kokevat kehonsa olevan työkalu, jonka kunnosta on pidettävä huolta. Fyysinen teatterikorkeakoulutus on auttanut heitä tuntemaan oman kehonsa ja löytämään ilmaisuherkkyyden. Esiintyjän ja katsojan välisessä vuorovaikutussuhteessa kehollinen empatia on jatkuva liikkeessä oleva, molemminpuolinen sekä toistuva prosessi, jossa tuntevat kehot ovat keskiössä. Esiintyjä samaistuu yleisöönsä, mikä voi auttaa esiintyjää roolisuorituksessaan ja se voi jopa muuttaa esiintyjän suhdetta esitykseen ja sen sisältöihin."
Peilisolujärjestelmä ja kehollinen simulaatio - Askel kohti kehollisen empatian kokemista näyttelijäntyössä?
Teatterintutkimuksen Seuran vuosikirjassa vol 9 (2022): Esitys, katsoja ja läsnäolo julkaistiin Taipaleen ensimmäinen vertaisarvioituartikkeli. Artikkelissa keskitytään näyttelijöiden väliseen, samapaikkaiseen ja -aikaiseen läsnäoloon sekä vuorovaikutukseen. Lähtökohtana artikkelissa on näyttelijöiden omat kokemukset siitä, millä tavalla kehollinen empatia voidaan kokea näyttelijäntyössä. Artikkelissa tarkastellaan aineistoa Vittorio Gallesen kehollisen simulaation teorian näkökulmasta. Ihmisten välisessä kommunikoinnissa peilisolujärjestelmä on keskeisessä roolissa muiden esirefleksiivisten prosessien kanssa, mikä auttaa ymmärtämään ihmisten toimia jokapäiväisessä arjessa, varsinkin teatterin vuorovaikutusverkostossa. Näyttelijöiden välille muodostuva yhteinen ”me keskeinen tila” (we centric space) on askel kohti kehollisen empatian kokemusta.
Axel Herman Hästesko af Målagård

Axel Herman Hästesko af Målagård  (29. syyskuuta 1761 – 4. toukokuuta 1829) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Axel Herman Hästesko af Målagårdin vanhemmat olivat vänrikki Carl Gustaf Hästesko af Målagård ja Christina Elisabeth Skalm ja puoliso vuodesta 1805 Eva Catharina Saxlin (k. 1820). Hän oli  Porin rykmentissä ensin vapaaehtoinen 1762, ratsumestari 1770, vänrikki 1784 ja sitten luutnantti. Palveluksesta hän erosi 1790. Axel Herman Hästesko af Målagård oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Adelaide Casely-Hayford

| Adelaide Casely-Hayford |
| --- | --- |
 Casely-Hayford vuonna 1903
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1868 Freetown, Brittiläinen Sierra Leone
Kuollut: 16. tammikuuta 1960 (91 vuotta) Freetown, Brittiläinen Sierra Leone
Kansalaisuus:  Sierra Leone
Ammatti:  aktivisti, kirjailija, opettaja
Muut tiedot
Koulutus: Stuttgartin konservatorio
Adelaide Casely-Hayford, o.s. Smith, MBE (27. kesäkuuta 1868 – 16. tammikuuta 1960) oli sierraleonelainen aktivisti, feministi, kirjailija ja opettaja. Hän perusti tyttökoulun vuonna 1923 iskostaakseen kulttuurillista ja etnistä ylpeyttä brittiläisen siirtomaavallan aikana. Ottaessaan osaa silloisen Walesin prinssin Edvard VIII:n vastaanottoon vuonna 1925 hän piti yllään perinteistä afrikkalaista asua nostaakseen esille Sierra Leonen kansallisidentiteettiä, joka oli sensaatio.
Elämä

Adelaide Smith syntyi 27. kesäkuuta 1868 Freetownissa, silloisessa Sierra Leonen siirtomaassa afrikkalais- ja englantilaisperäiselle William Smith Jr:lle Brittiläiseltä Kultarannikolta ja krioäidille Anne Spilsburylle, jonka juuret olivat englantilaisissa, jamaikalaisissa ja sierraleonelaisissa vapautetuissa orjissa. Adelaide oli vanhempiensa seitsemästä lapsesta toiseksi nuorin. Hänen ollessa 4-vuotias perhe muutti Englantiin, jossa hänen isänsä oli jäänyt eläkkeelle vuonna 1872. Adelaiden äiti kuoli pian tämän jälkeen. Hän varttui ja kävi Jersey Ladies’ Collegea Englannissa. Isänsä kasvattama Adelaide menestyi koulussa hyvin.
17-vuotiaana Smith meni Stuttgartiin, Saksaan opiskellakseen musiikkia Stuttgartin konservatoriossa. Hän palasi takaisin Englantiin vuonna 1888, jossa hän asui isänsä ja uuden englantilaisen äitipuolensa kanssa. Vuonna 1892 Adelaide muutti siskoineen Freetowniin pyrkiäkseen uraan opettajana.
Ollessaan vuosia Freetownissa Adelaide muutti takaisin Englantiin, jossa hän perusti siskonsa kanssa asuntolan afrikkalaisille kandidaateille. Näihin aikoihin hän tapasi J. E. Casely Hayfordin, lakimiehen, joka oli vahva panafrikkalaisuuden ja kulttuurinationalismin puolestapuhuja. Ollessaan Englannissa Adelaide meni naimisiin Hayfordin kanssa. Heidän avioliittonsa antoi Adelaidelle mahdollisesti syvempää käsitystä afrikkalaisesta kulttuurista ja vaikutti hänen muuttumiseen kulttuurinationalistiksi. Heidän tyttärestään Gladys Casely-Hayfordista tuli tunnettu runoilija.
Vuonna 1920 Adelaide muutti Yhdysvaltoihin opiskellakseen afroamerikkalaisiin liittyviä luentoja. Ylpeänä perinteisissä afrikkalaisasuissa esiintyvä Adelaide piti julkisia luentoja, joissa hän korjasi harhaanjohtavia yhdysvaltalaisia mielikuvia Afrikasta.
Lokakuussa 1923 Adelaide perusti Girls’ Vocational School -tyttökoulun Freetownissa, Smithin perheen entisessä kodissa Gloucester Streetillä. Koulussa opiskeli 14 oppilasta. Adelaide toimi koulun rehtorina kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1940, jolloin koulu piti sulkea.
Adelaiden kolonialistisen järjestelmän vastustamisesta huolimatta hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1950. Hän vietti elämänsä viimeiset vuodet kirjoittaen muistelmia ja novelleja. Adelaide kuoli tammikuussa 1960.
Alfa Romeo Racing C38

| Alfa Romeo Racing C38 |
| --- | --- |

Talli:   Alfa Romeo
Suunnittelija(t):   Simone Resta
Kuljettajat:  7.  Kimi Räikkönen 99.  Antonio Giovinazzi
Testikuljettajat:  9.  Marcus Ericsson  Tatiana Calderón
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2019
Kilpailuja:  21
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  57
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2019
Alfa Romeo Racing C38 on Formula 1 -talli Alfa Romeon käyttämä auto kaudella 2019. Autolla kilpailevat Kimi Räikkönen ja Antonio Giovinazzi. Auto julkistettiin F1-talvitestien aikana Barcelonassa 18. helmikuuta 2019.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  | AUS | BHR | CHN | AZE | ESP | MON | CAN | FRA | AUT | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | RUS | JPN | MEX | USA | BRA | ABU | 57 | 8. |
| 2019 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Kimi Räikkönen | 8 | 7 | 9 | 10 | 14 | 17 | 15 | 7 | 9 | 8 | 12 | 7 | 16 | 15 | Kesk. | 13 | 12 | Kesk. | 11 | 4 | 13 | 57 | 8. |
| 2019 | Alfa Romeo | Ferrari | P |  Antonio Giovinazzi | 15 | 11 | 15 | 12 | 16 | 19 | 13 | 16 | 10 | Kesk. | 13 | 18 | 18† | 9 | 10 | 15 | 14 | 14 | 14 | 5 | 16 | 57 | 8. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo Racing C38 Wikimedia Commonsissa
Arosuohaukka

| Arosuohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Suohaukat Circus
Laji::  macrourus
Kaksiosainen nimi
 Circus macrourus  (S. G. Gmelin, 1770) 
 vaalean vihreä – pesimisalue sininen – talvehtimisalue tumman vihreä – pysyvä populaatio
Katso myös
   Arosuohaukka Wikispeciesissä   Arosuohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Circus macrourus
Arosuohaukka (Circus macrourus) on päiväpetolintuihin kuuluva haukka, joka on 2010-luvun alussa pesinyt Suomessakin muutaman parin voimin.
Koko ja ulkonäkö

Arosuohaukka on noin 40–50 cm pitkä ja siipien kärkiväli on noin 100–120 cm. Naaras on koirasta selvästi suurempi.
Koiraan höyhenpuku on alta vaalea ja päältä vaaleanharmaa, lukuun ottamatta siivenkärkien mustia salmiakkikuvioita. Naaras on päältä ruskeankirjava ja vatsapuolelta vaaleampi.
Laji muistuttaa paljon niittysuohaukkaa ja sinisuohaukkaa. Koiraan erottaa sinisuohaukasta terävän siiven, lähes valkoisen värityksen ja käsisiiven mustan kuvion muodon perusteella. Naaras vaikea erottaa sinisuohaukasta: käsisiipi terävä, käsisulkien kärjet vaaleat. Nuori lintu muistuttaa enemmän nuorta niittysuohaukkaa viiruttoman rinnan, ruosteenpunertavan värityksen ja terävän siiven takia, mutta nuoren arosuohaukan kaulassa on selvä vaalea kauluri ja käsisiiven takareuna on vaaleampi kuin niittysuohaukalla.
Muiden kuin koiraspukuisten suohaukkojen määrittäminen vaatii asiantuntemusta ja kokemusta, lintu on nähtävä hyvin ja on tiedettävä tarkasti mitä katsotaan.