stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirkosta eroaminen Suomessa
Kirkon toiminta eroamista vastaan

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous vastusti kirkosta eroamista helpottanutta muutosta, jossa eroaminen tuli mahdolliseksi ilman henkilökohtaista asiointia. Kirkolliskokouksen mielestä henkilökohtainen asiointi korostaisi uskonnollisen vakaumuksen kokonaisvaltaisuutta ja turvaisi sen, ettei henkilö joutuisi painostuksen kohteeksi. Suomen ortodoksinen kirkollishallitus kannatti myös henkilökohtaista asiointia. Perusteet olivat, että henkilökohtainen asiointi tarjoaisi mahdollisuuden harkita asiaa ja eliminoisi kiihotuksen ja painostuksen mahdollisuuden. Muutos toteutui 2003.
Helsingin seurakuntayhtymä käynnisti 2007 kolmivuotisen ”Usko, toivo, rakkaus” -kampanjan ehkäistäkseen nuorten aikuisten kirkosta eroamista. Kampanja sai julkisuudessa negatiivisen vastaanoton.
Tampereen evankelis-luterilaiset seurakunnat avasivat eroakirkosta.info-nimisen verkkosivuston vuonna 2008. Sivuilla käsitellään kirkkoa, siihen kuulumista ja siitä eroamista. Sivuston osoite on samankaltainen kuin tunnetulla kirkosta eroamaan kehottavalla sivustolla.
Luterilainen kirkko avasi liitykirkkoon.fi-nimisen verkko-osoitteen vuonna 2009. Osoitteesta saa tietoa luterilaisesta kirkosta ja siihen liittymisestä sekä voi ilmoittaa halukkuutensa liittyä kirkkoon.
Kirjallisuutta

Häkkinen, Seppo: Ihanne ja todellisuus. Jäsenyyteen sitoutuminen Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa 1960-luvulta 2000-luvulle.  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2010.  ISBN 978-951-693-297-5
Siipi, Jouko: Luopumisen aika: Kirkosta eroaminen sosiaalisena ilmiönä.  Hämeenlinna:  Karisto, 1965.
Aiheesta muualla

Uskontokunnasta eroaminen ja liittyminen Digi- ja väestötietovirasto
Uskontokunnasta eroamisen tai liittymisen rekisteröinti Suomi.fi (toimintaohjeet ja lomakkeet)
Eroakirkosta.fi Vakaumusten tasa-arvo VATA ry
Uskonnonvapauslaki (6.6.2003/453) 4 § Liittymis- ja eroamismenettely
Vanha uskonnonvapauslaki, kumottu (10.11.1922/267) 5 §
Päivärinta: Kirkosta eroaminen 10.11.2003, Yle Elävä arkisto.
A-talk: Pako kirkosta 20.3.2008, Yle Elävä arkisto.
Sierattala

| Sierattala (Sertolovo) Се́ртолово |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Sierattala (Sertolovo)
 Koordinaatit: 60°8′40″N, 30°12′33″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Seuloskoin kunnallispiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,99 km²
Väkiluku (2010):  47 854
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  188650, 188651, 188655
Suuntanumero(t):  +7 812
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sierattala (ven. Се́ртолово, Sertolovo) on kaupunki ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee aivan Pietarin kaupungin pohjoispuolella Parkalan kautta kulkevan Viipurin maantien A122 varrella. Pietarin läheisyyden takia kaupunki on kasvanut viime vuosina, vuoden 2010 väestönlaskennassa tämän esikaupungin asukasluku oli 47 854.
Sierattalan kaupunkikunta sijaitsee Sauloskoin kuntapiirissä, heti Pietarin pohjoispuolella.
Kaupunki on saanut alkunsa samannimisen inkerinsuomalaisen kylän paikalle vuonna 1936 perustetusta varuskunnasta. Vielä muutama vuosi sittenmilloin? 70 % asukkaista on sotilaita ja heidän perheenjäseniään. Kaupunginoikeudet Sierattala sai vuonna 1998. Keskustan ja varuskuntien lisäksi siihen kuuluu erillinen Alosaaren (ven. Черная Речка, Tšornaja Retška) taajama, jota ympäröivät laajat puutarha-alueet. lähde?
Kaupungin päämies on Nikolai Gaidaš, kaupunginhallituksen päämies Juri Hodko.
Teollisuus

Sierattalassa toimii puunjalostustehdas Sertolovski promkombinat ja talotehdas.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnan sivusto (venäjäksi)
Sierattalan Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Sierattalan kaupunki Leningradin alueen sivustolla (venäjäksi)
| n k Leningradin alueen kaupungit ja taajamat |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Antrea  Boksitogorsk  Enso  Hatsina  Ivangorod  Jaama  Kiriši  Koivisto  Kommunar  Korotka  Koskenala  Käkisalmi  Laukaa  Lotinapelto  Lomkka  Lupana  Olhava  Pella  Pikaljovo  Pähkinälinna  Seuloskoi  Sierattala  Sjasstroi  Slantsy  Sosnovyi Bor  Tihvinä  Tusina  Uuras  Uusi-Laatokka  Viipuri  Volossova  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Budogoštš  Haisevaisi  Imeni Morozova  Imeni Sverdlova  Jefimovski  Johannes  Jääski  Kaarlahti  Kuismala  Lepäsi  Naasia  Namkku  Nikolski  Orinansavotta  Paulova  Priladožski  Punaporu  Rahja  Raivola  Rjabovo  Siiverska  Svirstroi  Taaitsa  Toksova  Tolmatšovo  Tuprova  Uljana  Vaaseni  Vahriselkä  Viiritsa  Vornasuo  Voznesenje  |  |
Tusina (Venäjä)

| Tusina, Tosno Тосно |
| --- | --- |
 Tosno-2 laituri palvelee lähijunaliikennettä Pietariin
 lippu:  vaakuna
 Tusina, Tosno
 Koordinaatit: 59°32′39.5″N, 30°52′53.4″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:   Tosnon kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  39 127
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  187000—187003
Suuntanumero(t):  +7 81361
 
 http://tosnocity.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tusina eli Tosno (ven. То́сно, Tosno, suom. myös Tosna) on kaupunki Tosnon piirissä, Leningradin alueella. Kaupungissa asui väestönlaskennan mukaan 39 127 ja kunnallispiirissä 123 617 henkeä (2010). Kaupunki sijaitsee pohjoiseen laskevan, Nevaan yhtyvän Tusinajoen varrella 53 kilometriä Pietarista kaakkoon.
Historia

Tusinan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1500. Paikkakunnan myöhempi kehitys perustui sen asemaan Pietarin ja Moskovan välisen maantien ja rautatien varrella. Venäjän keisarikunnan hallintorakenteen puitteissa se kuului Pietarin kuvernementin Tsarskoje Selon kihlakuntaan. Lähes kaikki yritykset ja suurin osa rakennuksista tuhoutui toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana. Ennen sotaa Tusinan vaikutusalueella asui myös inkerinsuomalaisia, jotka sodan jälkeen eivät päässeet kotiseudulleen. Paikkakunta rakennettiin uudelleen sodan jälkeen ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1963.
Jalkapallossa paikallinen tusinalainen jalkapalloseura FK Tosno nousi kaudeksi 2017-2018 Venäjän Valioliigaan ja voitti myös yllätyksellisesti Venäjän cupin. Seura kuitenkin tippui heti kauden päätteeksi liigasta ja taloudellisen tuen loputtua seura lakkautettiin.
Talous ja liikenneyhteydet

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Tusinasta on kehittynyt merkittävä teollisuuskeskus. Kaupungissa on muun muassa saksalaisen kemian alan yhtiön Henkelin tehdas ja yhdysvaltalaisen Caterpillarin konetehdas.
Kaupungin läpi kulkevat Pietarin ja Moskovan väliset M10-valtatie ja Pietari–Moskova-rata. Pietarin lähijunat pysähtyvät Tosnon seisakkeilla (Tosnon asema ja Tosno-2 seisake).
Henan

| Henan 河南省 Hénán shěng |
| --- | --- |

 Henanin (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  17 yksikköä
Piirikuntataso:  159 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Zhengzhou
Pinta-ala:  167 000 km² (17.)
Väkiluku (2013)  ():  94 133 500 (3.)
 – väestötiheys:  563,7 as./km²
BKT (2013):  3 215,6 mrd. CNY (eli 5,1 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  34 174 CNY, noin 4 094 EUR (82 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,677
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  HA
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-41
 
www.henan.gov.cn
Henan (kiin.: 河南; pinyin: Hénán, [xɤ̌.nǎn], suom. [henɑn] tai kiinalaisittain [høːnɑn]) on Kiinan keskitasangolla sijaitseva Kiinan maakunta. Maakunnan lyhennenimi on Yù. Vanha suomalainen latinalaistus käytti muotoa Honan.
Henan on maan kolmanneksi väkirikkain maakunta. Maakunnalla on painoarvoa myös talouselämässä, sillä se tuottaa viidenneksi suurimman osuuden Kiinan kansantulosta.
Maantiede

Henanin naapurimaakunnat ovat Anhui kaakossa, Hubei etelässä, Shaanxi lännessä, Shanxi ja Hebei pohjoisessa sekä Shandong koillisessa.
Henanissa on useita suojelualueita. Tärkeimpiä ovat Danjiangkoun suojelualue Hubein rajalla sekä Sanmenxianin, Suyahun, Baiguishann, Nanwan ja Banqiaon suojelualueet.lähde?
Henanissa vallitsee mannerilmasto, ja vettä sataa eniten kesällä. Keskilämpötilat ovat tammikuussa 0 °C ja heinäkuussa 27–28 °C.
Historia

Maakunnassa sijaitsee monien Kiinan dynastioiden pääkaupunki Luoyang.
Maakunnan nimi on muodostettu Tang-dynastian aikana (618–907) sanoista hé ’joki’ ja nán ’etelä’. Henan merkitsee sananmukaisesti ’joesta etelään’. Tässä tarkoitetaan Keltaistajokea.
Hallinnollinen jako

Henan jakautuu 17 prefektuuritason kaupunkiin. Prefektuurit jakautuvat edelleen piirikuntiin, kaupunkipiireihin ja piirikuntatason kaupunkeihin. Näitä yksiköitä on yhteensä 159. Alimmalla tasolla ovat suurkunnat ja maalaiskunnat, joita on 2 299. Henanin prefektuuritason kaupungit ovat:
| --- | --- |
 1. Zhengzhou (maakunnan pääkaupunki)  2. Anyang  3. Hebi  4. Jiaozuo  5. Kaifeng  6. Luohe  7. Luoyang  8. Nanyang  9. Pingdingshan :  10. Puyang  11. Sanmenxia  12. Shangqiu  13. Xinxiang  14. Xinyang  15. Xuchang  16. Zhoukou  17. Zhumadian 
Lisäksi on maakunnan suorassa ohjauksessa oleva Jiyuanin aliprefektuuri eli piirikuntatasoa vastaava kaupunki, joka ei kuulu mihinkään prefektuuriin:
18. Jiyuan
Vuodesta 2004 alkaen Henanissa kokeillaan hallintouudistusta, että jotkut piirikunnat tai piirikuntatason kaupungit saavat enemmän päätösvaltaa omilta prefektuureiltaan ja menevät suoraan maakunnan ohjaukseen monissa asioissa. Vuodesta 2014 alkaen seuraavat piirikunnat tai piirikuntatason kaupungit ovat maakunnan suorassa ohjauksessa (muodollisesti vielä osia omia prefektuureita):
19. Lankao (piirikunta, Kaifengissa)
20. Ruzhou (piirikuntatason kaupunki, Pingdingshanissa)
21. Gongyi (piirikuntatason kaupunki, Zhengzhoussa)
22. Dengzhou (piirikuntatason kaupunki, Nanyangissa)
23. Yongcheng (piirikuntatason kaupunki, Shangqiussa)
24. Huaxian (piirikunta, Anyangissa)
25. Changyuan (piirikunta, Xinxiangissa)
26. Gushi (piirikunta, Xinyangissa)
27. Luyi (piirikunta, Zhoukoussa)
28. Xincai (piirikunta, Zhumadianissa)
Väestö

| Henanin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .Etninen ryhmä | Henanin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2000 | Henanin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2010 |
| --- | --- | --- |
| Han-kiinalaiset | 91 236 854 | 94 029 939 |
| Hui-kiinalaiset | 953 531 | 957 964 |
| Mongolit | 82 170 | 63 473 |
| Mantšut | 61 705 | 55 493 |
Henanin väkiluku on 94,1 miljoonaa ja se on väestöltään Kiinan kolmanneksi suurin maakunta 7,0 prosentin väestöosuudella, kun mukaan ei ole laskettu erityisalueiden (Hongkong ja Macao) asukkaita.
Ylivoimaisesti suurin väestöryhmä ovat han-kiinalaiset.
Vuonna 2012 suoritetun mielipidekyselyn mukaan vain noin 13 % kiinalaisista kertoi kuuluvansa johonkin järjestetyn uskonnon piiriin. Suurin uskontokunta ovat buddhalaiset (6,4 % väestöosuus), seuraavana protestantit (5,6 %), muslimit (1,3 %) ja katoliset (0,5%). Noin 86% väestöstä ei ole uskovaa tai ottaa osaa perinteisiin kansanuskontoihin, taolaisiin riitteihin, ylistää jumalia ja menneitä sukupolvia. Henanin alueella on prosentuaalisesti tai lukumääräisesti suurin kristillinen väestöryhmä koko Kiinassa. lähde?
Talous

Noin 94,1 miljoonan asukkaan (2013 loppu) Henan on Kiinan kolmanneksi väkirikkain maakunta. Se tuotti vuonna 2013 5,1 prosentin osuuden maan bruttokansantuotteesta (BKT). Rahassa mitattuna tämä oli 3 215,6 mrd. Kiinan yuania CNY eli 385,2 mrd euroa. Tämä tarkoittaa, että Henan oli kansantuotteen muodostajana vasta Kiinan viidenneksi merkittävin maakunta. Kutakin asukasta kohden kansantuotetta kertyi 34 174 CNY eli 4 084 EUR. Tämä oli 82 %:ia Kiinan keskiarvosta ja henkeä kohden vain alle kaksi kolmasosaa naapurimaakunta Shandongin kansantuotteeseen verrattuna.
Kulttuuri

Henan-ooppera
Shaolin, luostari jossa Bodhidharma perimätiedon mukaan saarnasi ja mietiskeli ja jossa kungfu kehitettiin.
Longmenvuoren eli Lohikäärmeen portti -vuoren rinteillä olevat Longmenin luolat Luoyangin lähellä on valittu vuonna 2000 Unescon maailmanperintökohteeksi.
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä" - Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2010
Valkoisen talon temppeli
Vuosittainen Pioninäytös Luoyangissa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto Henanin maakunta. (kiinaksi)
China Internet Information Center (englanniksi)
Radio86.fi – Longmen
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Shang-dynastian aikaista oraakkelin luukirjoitusta. Varhaisinta kiinankielistä kirjoitusta
Henanin aluehallinnollinen jako. Alueet 1–18 ovat maakuntahallinnon ohjauksessa.
Zhongyuanin suuri buddha. Maailman suurin patsas. Syksyllä 2008 vihityn patsaan päälaki kohoaa 208 metriä ympäristöään korkeammalle, mistä 128 m on varsinaista patsasta.
Longmenin luolat Luoyangissa, Henanissa.
Noginsk

| Noginsk (Ноги́нск) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Noginsk
 Koordinaatit: 55°51′18.2″N, 38°26′39.4″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Väkiluku (2010):  99 762
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  142400–142408
Suuntanumero(t):  +7 49651
 
 www.gorod-noginsk.ru/ 
 Kaupungin kotisivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Noginsk (ven. Ноги́нск) on kaupunki Venäjällä Moskovan alueella Kljazmajoen rannalla. Sen asukasluku on 99 762 (2010).
Loppiasen mukaan nimetty kirkko Noginskissa
Tihvinän Jumaläidin kirkko Noginskissa
Näkymä kaupungin keskusaukiolle
Noginskin kaupungintalo
Kaupungin rautatieasema
Historiaa

Kaupunki perustettiin 1389 nimellä Rogoži, ja myöhemmin sitä kutsuttiin nimellä Bogorodsk. Vuonna 1930 siitä tuli Noginsk kommunistien tekstiilijohtaja Viktor Noginin mukaan. Eräät kaupungin vanhat yritykset, kuten Bogorodskin panimot (Bogorodkavtotransk) kantavat yhä kaupungin vanhaa nimeä.lähde?
Teollisuus ja liikenne

Noginskin tärkeimpiä tuotteita olivat ennen puuvilla, silkki ja villa, mutta nykyään kaupungin teollisuus tuottaa ennen muuta keramiikka, kalaa ja kalasäilykkeitä, panimotuotteita sekä rakennustarvikkeita.
Noginsk on tärkeä maantietavaraliikenteen solmukohta. Kaupunkiin ollaan rakentamassa uutta moottoritietä, joka toimisi rahtiliikenteen vaihtoehtona Gorkin moottoritielle Kiinasta Eurooppaan.lähde?
Vladimir Hatov on toiminut Noginskin pormestarina vuodesta 2005 lähtien.lähde?
Hebei

| Hebei 河北省 Héběi shěng |
| --- | --- |

 Hebein (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:  Kiina
Prefektuuritaso:  11 yksikköä
Piirikuntataso:  172 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Shijiazhuang
Pinta-ala  ():  187 700 km² (13.)
Väkiluku (2010):  71 854 202 (6.)
BKT (2013):  2 830,1 mrd. CNY (eli 4,5 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  38 716 CNY, noin 4 638 EUR (92 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,691
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-13
 
www.hebei.gov.cn
Hebei (kiin.: 河北; pinyin: héběi) on yksi Kiinan pohjoisista maakunnista. Se ympäröi Pekingiä ja Tianjiniä. Maakunta on väestöltään Kiinan kuudenneksi väkirikkain (73,3 milj. asukasta) ja taloudellisesti kuudenneksi tuottavin maakunta.
Nimeä on latinisoitu myös muotoihin Hopei ja Hopeh. Maakunnan lyhenne on Ji (冀), sillä alue oli aiemmin Ji-prefektuuri. Nimi Hebei tarkoittaa "joen pohjoispuolta" (Keltainenjoki), joskaan Keltainenjoki ei sivua maakuntaa sen nykyisillä rajoilla missään kohdassa.
Maantiede

Naapurina ovat Sisä-Mongolia pohjoisessa, Liaoning koillisessa, Bohainmeri, Peking ja Tianjin idässä, Shandong kaakossa, Henan etelässä ja Shanxi lännessä.
Hebeitä ympäröi Yanshanvuoristo pohjoisessa ja Taihangshan lännessä. Kaakossa on Pohjois-Kiinan tasanko.
Hebeissä vallitsee mantereinen monsuuni-ilmasto. Vuosittainen sademäärä on 400–800 mm. Kesäisin on usein rankkasateita.
Historia

Hebeistä on löytynyt pekinginihminen, 450 000 vuotta sitten elänyt ihmislaji.lähde? Qing-dynastian aikana (1644–1912) suurin osa nykyisestä Hebein maakunnasta kuului Zhilin maakuntaan. Nykyisen nimensä maakunta sai vuonna 1928. Maakunnan pääkaupunki sijaitsi ensin Pekingissä, josta se siirrettiin Tianjiniin vuonna 1930 ja edelleen Baodingiin vuonna 1935. Kiinan tasavallan aikana alue kärsi niin sisäisistä kuin ulkoisistakin uhkatekijöistä. Paikalliset sotalordit Feng Guozhang (1859–1919), Cao Kun (1862–1938) ja Wu Peifu (1874–1949) taistelivat toisiaan vastaan, kunnes Kuomintang otti alueen haltuunsa vuonna 1928. Marco Polon sillan välikohtauksen jälkeen vuonna 1937 alkoi Kiinan–Japanin sota ja Japani otti nopeasti Hebein alueen haltuunsa.
Japanin hävittyä toisessa maailmansodassa kommunistit perustivat tukikohtia alueelle, ja heidän sodanjohtonsa sisällissodan aikana sijaitsi Xibaipon kylässä. Kommunistien voitettua Hebein alueita laajennettiin Kiinanmuurin toiselle puolelle. Uusiin alueisiin lukeutui esimerkiksi Zhangjiakoun alue, jolla sijaitsee nykyisin Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Chengden kesäpalatsi. Vuosien 1958 ja 1966 välillä Hebeihin kuului myös Tianjinin alue ja se toimi jälleen alueen pääkaupunkina. Vuonna 1968 pääkaupunki siirrettiin lopulta nykyiseen Shijiazhuangiin, joka vielä 1900-luvun alussa oli ollut vain pieni kylä. Sittemmin siitä kehkeytyi yksi Kiinan tärkeimmistä rautateiden solmukohdista. Poliittisten uudistusten myötä vuodesta 1978 lähtien Hebein talous on kasvanut voimakkaasti. Suurimmat hyötyjät ovat kuitenkin olleet kaupunkien asukkaat.
Talous

Hebein talous on riippuvainen maataloudesta. Päätuotteet ovat vehnä, maissi, hirssi ja gaoliang (kiinalainen durra) sekä puuvilla. Suurin osa Kiinan puuvillantuotannosta on peräisin Hebeistä.lähde? Lisäksi tuotetaan maapähkinöitä, soijapapuja ja seesamia.
Hebeissä on myös merkittäviä määriä hiiltä ja rautaa.lähde? Niinpä siellä onkin hiili-, teräs- ja rautateollisuutta. Muita teollisuudenaloja Hebeissä ovat kehruu, koneteollisuus, kemianteollisuus, öljyteollisuus, sähköteollisuus, keramiikka ja elintarviketeollisuus.
Väestö

| Hebein etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .Etninen ryhmä | Hebein etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2000 | Hebein etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2010 |
| --- | --- | --- |
| Han-kiinalaiset | 63 781 603 | 68 861 333 |
| Mantšut | 2 118 711 | 2 169 311 |
| Hui-kiinalaiset | 542 639 | 570 170 |
| Mongolit | 169 887 | 180 849 |
Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Hebein alueella asui yhteensä 71,854 miljoonaa ihmistä. Väestötiheys vaihtelee voimakkaasti alueittain pohjoisen vuoristoalueiden ja lännen maatalousalueiden Pohjois-Kiinan tasangon välillä. Vuonna 2006 62 % alueen väestöstä asui maaseudulla. Suurin osa Hebein asukkaista on etnisiä han-kiinalaisia. Vähemmistöt muodostavat noin 4 % maakunnan väestöstä. Suurin etnisistä vähemmistöistä ovat mantšut ja heistä suuri osa asuu Chengden prefektuurissa pohjoisessa. Muita vähemmistöjä olivat hui-kiinalaiset ja mongolit.
Hallinnollinen jako

Pekingin kaupunkia ympäröivä Hebei jakautuu 11 prefektuuritason kaupunkiin, jotka jakautuvat edelleen piirikuntiin, kaupunkialueisiin ja piirikuntatason kaupunkeihin. Piirikuntatason yksiköitä Hebeissä on 172 kappaletta. Nämä jakautuvat puolestaan 2 207 kunnallistason yksikköön. Hebein hallinnollinen aluejako on seuraava (numerointi oheisen kartan mukaisesti):


Prefektuuritason kaupungit
1. Shijiazhuang
2. Baoding
3. Cangzhou
4. Chengde
5. Handan
6. Hengshui
7. Langfang
8. Qinhuangdao
9. Tangshan
10. Xingtai
11. Zhangjiakou
Matkailu

Hebei on erinomaisten kulkuyhteyksien päässä.lähde? Siellä on yli 40 000 kilometriä maanteitä, ja rautatiet vievät mm. Kantoniin, Harbiniin, Baotouhun, Nanjingiin, Shanghaihin, Jiujiangiin ja Jinaniin. Lisäksi maakunnassa on Pohjois-Kiinan vilkkain satama, Qinhuangdaon satama. Shijiazhuangissa on vilkasta lentoliikennettä.
Ming-dynastian aikaisen Kiinan muurin itäinen päätepiste on Shanhaiguanissa, lähellä Qinhuangdaoa. Muuri kulkee maakunnan pohjoisosan lävitse.
Chengdessä sijaitsee vuorimaja ja sen temppelit, ja se on Unescon maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hebei Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto Hebein maakunta. Arkistoitu 25.7.2003. Viitattu 5.3.2013. (kiinaksi)
China Internet Information Center
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Chengden kesäpalatsia.
Liikekeskusta Shijiazhuangissa.
Hebein prefektuuritason jako.
Hainan

| Hainan 海南省 Hǎinán shěng |
| --- | --- |

 Hainanin (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  4 yksikköä
Piirikuntataso:  23 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Haikou
Pinta-ala  ():  34 300 km² (28.)
Väkiluku (2013)  ():  8 952 800 (28.)
 – väestötiheys:  261 as./km²
BKT (2013):  314,6 mrd. CNY (eli 0,5 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  35 317 CNY, noin 4 231 EUR (84 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,680
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  HI
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-46
 
www.hainan.gov.cn
Hainan (kiin.: 海南; pinyin: hǎinán) on Kiinan maakunta ja maan eteläisin kohta. Se koostuu useasta saaresta, joista suurimman nimi on Hainan (kiin.: 海南岛; pinyin: hǎinán dǎo). Tavallisesti Hainanista puhuttaessa Kiinassa tarkoitetaankin saarta, eikä maakuntaalähde?, johon viitataan sanomalla Hǎinán shěng.
Maakunnan kiinalainen lyhennenimi on Qiong. Nimi Hainan koostuu kahdesta osasta: sanoista hǎi ’meri’ ja nán ’etelä’. Merkitys on siis ’merestä etelään’. ’Merellä’ tarkoitetaan ehkä saaren manteresta erottavaa salmea.
Maantiede

Hainanin saari sijaitsee Etelä-Kiinan merellä ja se on pinta-alaltaan noin 34 000 km². Saaren keskiosat ovat metsien peittämää vuoristoaluetta. Saaren korkein kohta on Wuzhivuori, joka kohoaa 1 867 metrin korkeuteen merenpinnasta. Rannikko on pääasiassa tasankoa ja matalia mäkiä. Saaren vuosittain keskimääräinen lämpötila on 22°–26 °C. Keskimääräinen sademäärä vaihtelee enemmän alueittain. Saaren länsiosissa tulee vuosittain noin 1 000 mm sadetta, kun taas kaakkoisosissa sadetta tulee 1 500–2 600 mm vuodessa. Taifuunit ovat tavallisia saaren koillisosissa.
Hainanin saaren lisäksi maakuntaan kuuluvat virallisesti kaikki Etelä-Kiinan meren 250 saarta, joten maakuntaan kuuluu laaja vesialue. Osin vitsikkään kiinalaisen sanonnan mukaan Hainan onkin Kiinan suurin maakunta. Zengmu Anshan (曾母暗沙, engl. James Shoal), joka on nykyisin Kansantasavallan miehittämä, on maan eteläisin kolkka. Saaren hallinnasta kuitenkin kiistellään Malesian kanssa. Myös monista muiden saarien omistuksesta kiistellään muun muassa Vietnamin ja Filippiinien kanssa. Taustalla kiistelyssä ovat etenkin merenpohjasta löytyneiden luonnonrikkauksien porausoikeudet.
Hainanin saari satelliittikuvassa.
Hainanin saaren keskiosa on vuoristoista.
Kiistanalaisten Paracel- ja Spratlysaarien sijainti Etelä-Kiinan merellä.
Historia

Hainan on kuulunut nimellisesti Kiinaan jo Han-dynastian ajoista lähtien, mutta käytännössä valtaa pitivät saaren alkuperäiskansa lit. Han-kiinalaisia alkoi muuttaa mantereelta Hainanille Song-dynastian aikana, jolloin saaresta tuli myös hallinnollisesti osa Guangxin provinssia. Saari oli ajoittain oma hallinnollinen alueensa Yuan-dynastian kaudella ja sittemmin vuosina 1912–1921. Japani miehitti Hainanin Kiinan–Japanin sodassa vuonna 1939 ja jatkoi miehitystä sodan loppuun, vuoteen 1945 saakka. Kiinan kommunistit valtasivat saaren Kuomintangilta Kiinan sisällissodassa vuonna 1950. Hainaista tuli oma maakuntansa vuonna 1988.