stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihminen (Arda)
Kansat > Itäläiset

Morgothin tai Sauronin armeijoissa taistelleista ihmisistä monet olivat itäläisiä, jotka asuivat Rhûnin meren lähellä. Muutamat heistä tarjosivat apuaan haltioille Beleriandissa: nämä olivat Bor ja hänen poikansa sekä Ulfang Musta ja hänen poikansa. Tämä liitto oli kauhea Nirnaeth Arnoediadin haltioille, kun Ulfang ja hänen klaaninsa vaihtoivat puolta sillä aikaa kun Bor ja hänen poikansa kuolivat taistelussa Eldarin rinnalla.
Morgothin tuhon jälkeen rutto kulki itäläisten keskuudessa, ja kun Haltiain ja Ihmisten Viimeinen Liitto tuhosi Sauronin, itäläiset olivat seuraava vihollinen, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 492 Kolmatta Aikaa. Gondorin kuningas Rómendacil I voitti heidät, mutta itäläiset hyökkäsivät uudelleen vuonna 541 Kolmatta Aikaa tappaen kuninkaan. Rómendacilin poika, Turambar, valloitti suuria maa-alueita itäläisiltä. Kun Gondorin mahti alkoi murentua 1300-luvulla Kolmatta Aikaa, itäläiset valloittivat Anduin-joen itäisen rannan, mutta eivät Ithilienin maakuntaa ja tuhosivat samalla Pohjanmiehet, Gondorin liittolaiset.
Itäläiset jakautuivat erilaisiin heimoihin Kolmannella Ajalla, esimerkiksi vaunumiehiin, balchothiin sekä varjaageihin. Vaunumiehet olivat hyvin aktiivisia 1856–1944 Kolmatta Aikaa. He uhkasivat Gondoria monta vuotta, mutta Eärnil II voitti heidät 1944. Vuonna 2510 Kolmatta Aikaa he hyökkäsivät jälleen Gondoriin valloittaen suurimman osan Calenardhonin maakunnasta, kunnes Éothéod tuli Gondorin avuksi.
Ennen Sormuksen sotaa itäläiset eivät hyökänneet. Sodassa he olivat silti Sauronin joukoissa.
Kansat > Pohjanmiehet

Pohjanmiehet olivat jakautuneet kahteen erilliseen joukkoon. Kaikki miehet, jotka asuivat Sinivuorista ja Sumuvuorista itään, eivät olleet Sauronin tai Morgothin alamaisia. Vihan sodan jälkeen he liittyivät edainiin, jotka eivät halunneet matkata Númenoriin. Pohjanmiehet, jotka asuivat Synkmetsässä ja muissa Rhovanionin osissa, olivat ystävällisiä dúnedainille ja osa heitä. Synkmetsän metsämiehet, Laakson ja Esgarothin ihmiset sekä éothéod, joista myöhemmin tuli rohirrim, olivat pohjanmiehiä.
Kansat > Mustainmaalaiset

Kun Elendil perusti Arnorin kuningaskunnan, sen rajat ylettyivät Harmaavirralle (sindariksi Gwathló). Enedwaithin ja Minhiriathin välissä asui joukko ihmisiä, jotka olivat sukua Halethin ryhmään kuuluville ihmisille ja heidät tunnettiin nimellä Mustainmaalaiset. He asuivat suuressa metsässä, joka peitti osan Eriadorista ja kun númenorilaiset alkoivat kaataa puita rakentaakseen laivoja Toisella Ajalla, dúnedain löysivät mustainmaalaiset. Heistä tuli myöhemmin Rohanin katkeria vihollisia. Mustainmaalaiset palvelivat Sarumania Sormuksen sodassa ja Ämyrilinnan taistelussa.
Kansat > Drúedain eli villi-ihmiset

Villi-ihmiset drúedain olivat lyhyempiä verrattuna muihin ihmisiin. He elivät Halethin kansan keskuudessa Ensimmäisellä Ajalla. Haltiat kutsuivat heitä nimellä drúedain. Kolmannella Ajalla he elivät Drúadanin metsissä Gondorissa.
Sormusten Sodan aikana heidän kuuluisimmat edustajansa, Ghân-buri-Ghânin johtamat metsäläiset, opastivat Rohanin ratsujoukkoja metsiensä läpi, vaikka nämä olivatkin heidän vihollisiaan. Vastineeksi Théoden lupasi, etteivät enää metsästäisi heitä. Sauronin kukistuttua kuningas Elessar luovutti Drúadanin metsän kokonaan drúedainille.
Kansat > Hobitit

Hobitit olivat kaukaista sukua ihmisille, melkein eri sukua. Hobittien historia on hieman epäselvä, heidät mainittiin ihmisten kirjoissa vasta Kolmannella ajalla.
Ihmisten kielet

Ensimmäisellä Ajalla Bëorin huoneen edain puhuivat nandorin kielen pohjalta kehittämäänsä kieltä nimeltä taliska. Myös Hadorin huoneen edain omaksuivat tämän kielen, mutta puhuivat sitä eri murteella. Haladin huoneella oli aivan oma kielensä.
Toisella Ajalla suurin osa Bëorin ja Hadorin huoneiden edainista muutti Númenoriin, heistä syntyneet dúnedain alkoivat sekoittaa taliskaan vaikutteita muista kielistä. Näin syntyi adûnaic, "lännen kieli". Númenorin tuhon jälkeen Elendilin johtamat Uskolliset hylkäsivät adûnaicin ja puhuivat vastedes haltiakieliä.
Adûnaic oli kuitenkin jäänyt muiden kansojen keskuuteen toiseksi puhekieleksi. Kolmannella Ajalla Arnorin ja Gondorin ihmiset ottivat kielen taas käyttöön ja rikastivat sitä yhä enemmän haltiakielellä luoden siitä Keski-Maan yhteiskielen, adûnin eli westronin. Kieli säilyi vain heidän ja hobittien äidinkielenä. Muilla ihmiskansoilla oli omat kielensä.
Huomattavia ihmisiä > Ensimmäisellä Ajalla

Beren, Barahirin poika
Túrin Turambar, Húrinin poika
Tuor, Huorin poika
Huomattavia ihmisiä > Toisella Ajalla

Isildur, Elendilin poika
Ar-Pharazôn Kultainen
Huomattavia ihmisiä > Kolmas Aika

Aragorn, Arathornin poika
Boromir, Denethorin poika
Éomer, Théodenin veljenpoika ja perijä
Éowyn, Éomerin sisar ja Angmarin noitakuninkaan surmaaja
Royal Natalin kansallispuisto

Royal Natalin kansallispuisto on kansallispuisto Etelä-Afrikassa KwaZulu-Natalin provinssissa. Se sijaitsee Lohikäärmevuorilla ja niiden lähialueilla. Alueella on Mont-aux-Sources, joka on yksi Etelä-Afrikan korkeimmista kohdista, sekä Tugelan putoukset, joka on maailman toiseksi korkein vesiputous. Alueella on useita vaellusreittejä. Näihin reitteihin kuuluu amfiteatteripolku, jota pitkin pääsee Mont-aux-Sourcesille. Eräs toinen reitti on Tugelan rotkon vaellus, joka kulkee Tugelajoen varrella. Tämä reitti on erittäin kallioinen ja vaikeakulkuinen. Eräs reitti on myös Kaskadien reitti, joka kulkee Mahaijoen varrella. Kansallispuiston alueella on useita leirintäalueita. Mont-aux-Sourcesin alapuolella on 5 kilometriä pitkä ja 500 metriä korkea kallioseinämä. Puiston alueella on Thendelen leirintätoimisto, josta löytyy alueen karttoja ja muita oppaita. Alueella voidaan harrastaa kalastusta ja ratsastusta. Royal Natalin kansallispuisto on osa KwaZulu-Natalin luonnonsuojelualuetta, johon kuuluu myös riistansuojelualueita ja Sodwana Bayn kansallispuisto.
Jussi Puhakka

Jussi Puhakka (s. 29. lokakuuta 1976) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999. Puhakka on näytellyt muun muassa Kansallisteatterissa,   Lahden kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa sekä Joensuun kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Salatut elämät, Luojan kiitos!, Ex-onnelliset, Klikkaa mua ja Piru ja peijooni sekä elokuvissa 21 tapaa pilata avioliitto, Poika ja ilves ja Ganes.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Lunastus | punavanki |
| 1997 | Viola | Markus |
| 1998 | Poika ja ilves | Oula |
| 2000 | Hylätyt talot, autiot pihat | tulenjohtaja |
| 2004 | Joensuun Elli | Veijo |
| 2007 | Ganes | Allan |
| 2013 | 21 tapaa pilata avioliitto | aviomies |
| 2018 | Valmentaja | Everi |
| 2020 | Aika jonka sain | Hartikainen |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999–2000 | Salatut elämät | Tommi Tiihonen |
| 2004 | Kivi ja kilpi | Otto-Ville |
| 2008 | Piru ja peijooni | Paavo Väyrynen |
| 2013 | Klikkaa mua | Alkon myyjä |
| 2015 | Luojan kiitos! | useita rooleja |
| 2015, 2016 | Downshiftaajat | autokauppias |
| 2016, 2018 | Ex-onnelliset | Henri Hietikko |
| 2016 | Kimmo | Pasi |
| 2017 | Kolmistaan | Käyhkönen |
| 2018 | Keisari Aarnio | kuulustelija |
| 2018 | Härölä | Marko |
| 2018 | Sipoon herttua | rakennustarkastaja Airaksinen |
| 2019 | Pientä laittoa | Juha |
| 2019 | Onnela | Kalle |
| 2020 | Pohjolan laki | rikostutkija |
| 2021 | Hotel Swan Helsinki | Veeti Koski |
Mauri Front

Mauri Front (26. toukokuuta 1940 Tuusula – 11. toukokuuta 2006 Helsinki) oli tuottelias suomalainen elokuvaaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan etenkin kansatieteellisten elokuvien tekijänä.
Elämäkerta

Frontin ura alkoi vuonna 1955 kun hän koulusta valmistuttuaan värväytyi Filmiyhtymä Oy:öön. Työskenneltyään siellä viisi vuotta hän oppi elokuvauksen ja lähti pariksi vuodeksi Pentti Lintonen Ky:hyn, joka valmisti tilauselokuvia metalliteollisuudelle. Frontista tuli pätevä kameramies ja vuonna 1966 hänet kutsuttiinkin Suomi-Filmiin töihin. Siellä hän oppi kuvaamaan ja leikkaamaan elokuvia Niilo Heinon ja Valentin Vaalan opastuksella. 1970-luvulla väkeä irtisanottiin ja Front joutui jatkamaan freelancerinä. Hän työskenteli muun muassa Veikko Laihasen kanssa.
Hän perusti vuonna 1976 Elokuvatuotanto Mauri Frontin. Front teki töitä yhdessä tutkija Eero Naskalin kanssa ja heiltä 1980-luvulla valmistunut elokuva Puukko palkittiin AV-palvelun kunniapalkinnolla ja valtion laatutuella. Museoviraston ja Talonpoikaiskulttuurisäätiön toimeksiannoista parivaljakko sai jatkossa tilaisuuden toteuttaa alun toistakymmentä kansanomaista perinnekulttuuria käsittelevää elokuvaa. Nimet Nahkiaismerta, Merrat, Savipotti, Hirsirakennus, Ristintekijä ja Silakkamarkkinat kertovat taidolla toteutettujen elokuvien aihepiireistä.
Mauri Frontin ura jatkui yli 40 vuotta. 1990-luvulla kansatieteellisten elokuvien mahdollisuudet alkoivat hiipua. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1997. Eläkkeelle jäätyäänkin hän ei lopettanut elokuvien tekemistä, vaan hänen viimeinen elokuvansa Jouhisiimaa ja hamppuköyttä valmistui vain viikko ennen hänen kuolemaansa. Front oli myös elokuvamuseoiden tukija.
Valikoitu filmografia

Kuvaajana, leikkaajana tai ohjaajana.
Väreitä (1965)
Näin syntyi Saimaan kanava (1969)
Suurta suklaanautintoa (1971)
Helsingin hetkiä (1971)
Kansaneläkelaitos suomalainen sosiaalivakuutuslaitos (1978)
Finlandia Hall (1978)
Puukko (1981)
Vaskenvalajat (1986)
Nahkiainen (1986)
Merrat (1987)
Aaslan talvinuotta (1987)
Savipotti (1989)
Hirsirakennus (1990)
Iin apajilla (1991)
Silakkamarkkinat (1994)
Rakas - Järvenpää (2001)
Aiheesta muualla

Mauri Frontin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Athenis Finlandiae -kulttuuritapahtuma

Athenis Finlandiae - Kulttuuritapahtuma on Jyväskylässä vuosittain järjestettävä tapahtuma. Antiikin kulttuuriin ja kieliin paneutuva juhlaviikko yhdistää historiaa, taidetta sekä viihdettä. Athenis Finlandiaen päätavoitteina on vaalia latinan kielen ja kulttuurin perinteitä sekä innostaa uusia nuoria jatkamaan latinan kielen perinnettä. Tapahtumaa on järjestänyt vuodesta 2008 lähtien Musiikin, Kulttuurin ja Taiteen edistämisyhdistys MuKuTa Ry.
"Athenis Finlandiae" tarkoittaa suomeksi "Suomen Ateenassa". Jyväskylä sai lempinimensä Suomen Ateena jo 1850-luvulla, kun Suomen kansalliskirjailija Elias Lönnrot kirjoitti Jyväskylään Wolmar Schildtille: "Sinä Schildt, joka olet siellä Jyväskylässä, Suomen Ateenassa, tieteen ja taiteen kehdossa." Sanaseppona tunnettu Schildt oli Jyväskylässä juuri keksinyt latinankielestä suomenkieliset sanat "tiede" ja "taide".
Leikillinen tokaisu sai myöhemmin katetta, kun Jyväskylään perustettiin ensimmäiset suomenkieliset koulut. Jyväskylä profiloituu nykyään vahvasti yliopisto- ja koulukaupunkina, sivistyksen ja kulttuurin keskuksena.
Historia > Athenis Finlandiae 2008

Tarjosi retkiä Keski- Suomen luontoon sekä syventyi latinan kieleen. Tapahtuman virallinen suojelija oli elinkeinoministeri Mauri Pekkarinen.
Luennoitsijoina toimivat kirjailija Aino Suhola,  Mitro Repo, lääkäri Tapani Kiminkinen, professori Teivas Oksala, lehtori Erkki Palmén, ja lehtori Maija- Leena Kallella.
Tapahtumaviikolla esiintyivät Virve Rosti & Menneisyyden Vangit, Virve Kilpelä & Matti Asikainen sekä Dr. Ammondt.
Historia > Athenis Finlandiae 2009

Syventyi latinan kieleen ja kulttuuriin sekä latinankieliseen kirjallisuuteen. Tapahtuman virallinen suojelija oli opetusministeri Henna Virkkunen.
Luennoitsijoina olivat professori Teivas Oksala, lehtori Erkki Palmén, lehtori Maija- Leena Kallella, dosentti Erkki Sironen, dosentti Reijo Pitkäranta, professori Maarit Kaimio, professori Anto Leikola, professori Taneli Kukkonen, Joonas Ilmavirta, tietokirjailija Arto Kivimäki, rovasti Arvi Tuomi, ja FL Mika Rissanen.
Tapahtumaviikolla esiintyivät Kari Tapio, Dr Ammondt sekä Jyväskylän Studiokuoro.
Historia > Athenis Finlandiae 2010

Tapahtuman teemana oli filosofia. Tapahtuman virallinen suojelija oli Suomen tasavallan presidentti Tarja Halonen.
Luennoitsijoina olivat lehtori Erkki Palmén, lehtori Maija- Leena Kallella, dosentti Juhani Sarsila, dosentti Erkki Sironen, professori Juha Sihvola, lehtori Miira Tuominen, professori Taneli Kukkonen, tutkija Ville Vuolanto, professori Tarmo Kunnas, lehtori Timo Sironen, dosentti Reijo Pitkäranta, professori Arno Forsius, LL Laura Mikkonen, professori Teivas Oksala, filosofian tohtori Lasse Kangas ja lisensiaatti Jorma Kyppö.
Wolmar Schildt palkinnon 2010 sai lääkäri Tapani Kiminkinen. Palkinnon Kiminkiselle luovutti laukaalainen Jorma Kyppö.
Julkistamistilaisuudet Athenis Finlandiae 2010: Maija-Leena Kallela ja Juhani Sarsila julkaisivat kirjan Ne mainiot helleenit.
Tapahtumaviikolla esiintyivät Jyväskylän Studiokuoro, Dr. Ammondt sekä Maria Lund.
Historia > Athenis Finlandiae 2011

Pääteemoja olivat runous ja retoriikka sekä Rooma, niin Antiikin Rooma kuin matkailijan Rooma. Tapahtuman virallinen suojelija oli Suomen Italian suurlähettiläs Petri Tuomi-Nikula.
Luennoitsijoina oli lehtori Erkki Palmén, lehtori Maija- Leena Kallella, lehtori Timo Sironen, professori Teivas Oksala, valtiotieteiden maisteri Asko Räty, Pia Mustonen, lääkäri Ylermi Luttinen, professori Olli Salomies, dosentti Raija Sarasti-Wilenius, Joonas Ilmavirta ja Kristiina Lehtinen.
Wolmar Schildt palkinnon 2011 sai kouluneuvos Jorma Lempinen. Palkinnon luovutti Wolmar Schildtin pojanpojan tytär Kristiina Lehtinen.
Julkistamistilaisuudet Athenis Finlandiae 2011: Jyväskylän Studiokuoro julkaisi levyn ’Classica Dilecta Latine Cantata’. Dr. Ammondt julkaisi levyn ’Roses and Memories in Latin’ sekä Maija-Leena Kallela, Erkki Palmén ja Juhani Sarsila julkaisivat kirjan He tekivät Rooman.
Tapahtumaviikolla esiintyivät Suomen paras kuoro 2011, Voice-kuoro  ja Tomi Metsäketo, Tessa Virta & Olli Peuha, Venäjä Rocks- bändi, Jyväskylän Studiokuoro, Heinolan Lausuntakuoro sekä Dr Ammondt.
Historia > Athenis Finlandiae 2012

Tapahtuman teemoina olivat Venäjä, antiikin sodat, tähtitiede ja siihen pohjautuvat horoskoopit. Virallinen suojelija vuonna 2012 oli kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäki.
Luennoitsijoina olivat lääkärilatinisti Ylermi Luttinen, lehtori Maija-Leena Kallela, Helsingin yliopiston professori Tapio Markkanen, Jyväskylän yliopiston professori Ville Sarkamo, pelisuunnittelun konsultti Jaakko Kemppainen, emerituspiispa Juha Pihkala ja professori Teivas Oksala.
Wolmar Schildt palkinnon 2012 sai professori Teivas Oksala. Palkinnon luovutti Schildtin pojanpojantytär filosofian maisteri Kristiina Lehtinen.
Julkistamistilaisuudet Athenis Finlandiae 2012: kokkolalaisyhtye Amas-yhtye julkaisi tapahtuman yhteydessä suomalaissäveltäjä Konsta Jylhän tuotantoa latinaksi sisältävän ”Laudo Gratiam Domini”-levyn.
Tapahtumaviikolla nähtiin kaksi konserttia.  Latinisti Erkki Palménille omistetussa muistokonsertissa esiintyivät Hannu Ikosen johtama Jyväskylän Studiokuoro ja Doctor Ammondt. Tapahtuman loppukonsertissa esiintyivät Toni Edelmann, Korpilahden Pikkupelimannit ja Amas.
Taiteen ystäville järjestetty ikonimaalari Raija Kannisen näyttely keräsi kiinnostusta maan rajojen ulkopuoleltakin.
Tämänvuotisen tapahtumanselvennä erikoisuutena oli internetpalvelu Athenis Finlandiae -foorumin julkaisu, johon on kerätty asiantuntijoita vastaamaan kysymyksiin latinan kielestä ja antiikin kulttuurista. Tapahtuman yhteydessä järjestettiin nuorisolle suunnattu "Gladiator City" -kilpailu, joka keräsi taiteellisia näkemyksiä nykyajan roomalaisista miekkamiehistä. Parhaimmaksi raati valitsi Eeva Kouvalaisen työn.
Athenis Finlandiae 2013 -tapahtumaviikon pääteemat olivat Saksa, hansakaupungit, keskiaika ja ruokakulttuuri.
Athenis Finlandiae 2014 -tapahtumaviikon yhtenä teemana olivat Pohjoismaat, saamelaisuus ja latina.
Tulevat tapahtumat

Athenis Finlandiae 2015 -tapahtumaviikon yhtenä teemana ovat Pohjoismaat
Aiheesta muualla

http://www.athenisfinlandiae.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.jkl.fi/lang/english/links/20090803_athenis_finlandiae (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www3.jkl.fi/hakemisto/kulttuuri/sivu.php/asia/2514%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www3.jkl.fi/info/matkailu/eng.php?target=kohteet&theme=26:46:199 (Arkistoitu – Internet Archive)
Cedar Point

Cedar Point
Cedar Point on Sanduskyssä Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva huvipuisto.
Historia

Kun Cedar Point perustettiin vuonna 1870, kuului siihen vain kylpylä, pieni olutravintola ja tanssilattia. Vuonna 1892 rakennettiin ensimmäinen vuoristorata, joka oli nimeltään Switchback Railway.
1900-luvun ajan Cedar Point oli monien eri tahojen omistuksessa. George Roose ja Emile Legros ostivat puiston vuonna 1956, ja 1970-luvulla heidän yrityksensä alkoi ostaa huvipuistoja muualta Yhdysvalloista. Vuonna 1984 yrityksen nimeksi tuli Cedar Fair, L.P.
Vuonna 1988 Cedar Pointin viereen avattiin Cedar Point Shores -vesipuisto, johon kuuluu 17 vesiliukumäkeä.
Vuoristoratoja

Cedar Pointissa on 15 vuoristorataa.
Vuoristoratoja > Millennium Force

Millennium Force rakennettiin vuonna 2000. Kun se avattiin, se oli maailman nopein ja siinä oli maailman korkein pudotus. Se oli myös maailman ensimmäinen giga coaster eli ensimmäinen yli 91 metriä korkea vuoristorata. Millennium Force on 94,5 metriä korkea, ja sen nopeus on 149,7 kilometriä tunnissa.
Vuoristoratoja > GateKeeper

GateKeeper on huvipuiston sisäänkäynnin yhteydessä sijaitseva vuoristorata, joka avattiin vuonna 2013. Se on 51,8 metriä korkea, 1 269 metriä pitkä ja sen nopeus on 107,8 kilometriä tunnissa.
Vuoristoratoja > Steel Vengeance

Steel Vengeance avattiin vuonna 2018. Se on maailman korkein, nopein ja pisin hybridivuoristorata eli puusta ja metallista rakennettu vuoristorata. Se sisältää 30 sekuntia ilmaaikaa (kun matkustaja tuntee painottomaksi).lähde? Steel Vengeance on 62,5 metriä korkea, 1 750 metriä pitkä ja sen nopeus on 119,1 kilometriä tunnissa.
Vuoristoratoja > Top Thrill 2 (aik. Top Thrill Dragster)

Top Thrill Dragster on vuonna 2003 avattu vuoristorata, joka suljettiin onnettomuuden takia elokuussa 2021. Sen nopeus oli 193 kilometriä tunnissa, johon se kiihtyi neljässä sekunnissa. Vuoristoradan korkeus oli 128 metriä ja pituus 850 metriä. Vuoristorata avataan uudistettuna vuonna 2024 nimellä Top Thrill 2.
Vuoristoratoja > Valravn

Valravn on Yhdysvaltojen korkein, nopein ja pisin sukellusvuoristorata.lähde? Sen korkeus on 68 metriä, pituus 1 041 metriä ja nopeus 120,7 kilometriä tunnissa.
Maailmanennätykset (Guinness World Records)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Vuoristorata | Maailmanennätys |
| 1989 | Magnum XL-200 | Ensimmäinen vuoristorata yli 61 metriä |
| 2000 | Millennium Force | Ensimmäinen gigavuoristorata |
| 2003 | Top Thrill Dragster | Ensimmäinen strata-vuoristorata |
| 2016 | Valravn | Korkein lattiaton vuoristorata |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cedar Pointin verkkosivut (englanniksi)
Millennium Force on yksi Cedar Pointin vuoristoradoista.
Top Thrill Dragster oli valmistuessaan maailman korkein ja nopein vuoristorata.
Nora Tapper

Nora Tapper (s. 1961 Konginkangas) on suomalainen kuvanveistäjä. Tapper on opiskellut Kuvataideakatemiassa kuvanveistoa vuosina 1989–1993 ja myös vuosina 1997–1998, jolloin hän valmistui kuvataiteen maisteriksi. Hänellä on opintoja myös Taideteollisessa korkeakoulussa (1985–1987) ja arkkitehtuuriopintoja Oulun yliopistossa (1980–1985 ja 1987–1989). Tapper asuu Helsingissä.
Ura

Nora Tapper aloitti arkkitehtuuriopinnot Oulun yliopistossa vuonna 1980. Opintojen loppuvaiheessa taidetta opiskelleiden tuttavien vaikutuksesta heräsi kiinnostus taiteilijan työhön, jossa Tapperia kiehtoi ajatus saada tehdä itse: ”olen aina halunnut tehdä työtä omilla käsilläni, tunkea nyrkit saveen ja saada ideat valmiiksi alusta loppuun”. Arkkitehdin työ on Tapperin mukaan sitä, että arkkitehti piirtää kuvia ja joku toinen saa toteuttaa ne. Tapperin töiden materiaalina ovat puu ja keramiikka.
Tapper on voittanut ykköspalkinnon neljässä raha- tai mitalikilpailussa vuosina 2001–2014 ja pitänyt 16 yksityisnäyttelyä vuosien 1997–2018 välillä. Hän on osallistunut yli 35 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn, joista viisi on pidetty Suomen ulkopuolella.
Nora Tapperin julkisia teoksia ovat muun muassa Kalle Piilosen muistomerkki Äänekoskella (1996) ja Johannes Virolaisen muistomerkki Lohjalla.
Muuta

Nora Tapperin isän serkku oli kuvanveistäjä Kain Tapper.
Valtioneuvos Johannes Virolaisen muistomerkki, 2004, Lohja.
Kalle Piilosen patsas, 1996, Äänekoski.
Kielo Tommila

Kielo Tommila (s. 21. huhtikuuta 1950 Kiukainen) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pääosan urastaan teatterissa, mutta on esiintynyt myös useissa elokuvissa sekä televisiossa. Tommila valmistui näyttelijäksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1973. Vuosina 1999–2009 hän oli kiinnitettynä Porin Teatteriin, josta hän siirtyi Vaasan kaupunginteatteriin yhdessä aviomiehensä Matti Mäntylän kanssa.
Kielo Tommilan veli on näyttelijä Jorma Tommila. Hänen tyttärensä Maiju Tommila on muusikko, joka on soittanut muun muassa Passionworks-yhtyeessä.
Elokuvat

Likainen puolitusina (1982)
Agentti 000 ja kuoleman kurvit (1983)
Pekko ja poika (1994)
Kulkuri ja joutsen (1999)
Rentun ruusu (2001)
Televisiosarjat ja -elokuvat

Jatkojen aika (1971)
Rintamäkeläiset (1973)
Reseptillä saa ja hevosella pääsee (1973)
Valojuhlat (1974)
Pekka ja Pätkä melkein vieraissa (1986)
Puhtaat valkeat lakanat (1993–1994)
Aiheesta muualla

Kielo Tommila Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Ferenc Münnich

| Ferenc Münnich |
| --- | --- |

Unkarin pääministeri
 28. tammikuuta 1958 – 13. syyskuuta 1961  
Edeltäjä:  János Kádár
Seuraaja:  János Kádár
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1886 Seregélyes, Itävalta-Unkari
Kuollut: 29. marraskuuta 1967 (81 vuotta) Budapest
Tiedot
Puolue:  Unkarin kommunistinen puolue  Unkarin sosialistinen työväenpuolue
Ferenc Münnich [ˈfɛrɛnts ˈmynːiç] (18. marraskuuta 1886 Seregélyes – 29. marraskuuta 1967 Budapest) oli unkarilainen juristi, sotilas, diplomaatti ja kommunistipoliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1958–1961.
Nuoruus ja poliittinen herääminen

Ferenc Münnich syntyi apteekkarin poikana Fejérin läänin Seregélyesissä, Székesfehérvárin alueella. Hän kävi koulunsa eri puolilla tuolloista Unkaria, opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä ja valmistui juristiksi Kolozsvárin yliopistosta 1910. Asepalvelusta suorittaessaan hän ilmoittautui aliupseerikoulutukseen ja palasi 1911 siviiliin vänrikkinä. Tämän jälkeen hän työskenteli eri asianajotoimistoissa ensimmäisen maailmansodan syttymiseen saakka.
Münnich palveli ensimmäisessä maailmansodassa Itävalta-Unkarin armeijassa, missä hän kunnostautui ja yleni luutnantiksi. Vuonna 1915 hän joutui Venäjän-rintamalla sotavangiksi ja päätyi vankileirille Tomskin alueelle. Siellä hän tutustui kommunismin aatteeseen ja liittyi bolševikkipuolueeseen. Kesällä 1918 hän oli organisoimassa vapautuneista sotavangeista kansainvälistä joukko-osastoa puna-armeijaan ja taisteli Venäjän sisällissodassa lopulta rykmentin komentajana.