stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saarijärvi (Kaavi, Liukonlahti)
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Juojärven reitin valuma-alueella (04.7) Saarijärven alueeseen (04.74), jonka Retusen–Saarijärven alueeseen (04.741) järvi kuuluu. Saarijärven vedenpinnan korkeus on 101,6 metriä mpy, minkä vuoksi se on alueensa toiseksi matalin järvi.
Valuma-alue saa suuren osan vedestään Telyselkään Sivivirran kautta Suuri-Kortteisesta. Sen ja Vihtajärven kautta laskevat kokoavan Vaikonjoen alaosan alueen (04.742) kaikki vedet. Suur-Kortteisen kautta tulevat myös Sivakkajokea myöten Sivakkajärven valuma-alueen (04.77) vedet. Myös Pohjoisselkään laskeva Pohjoisjoen valuma-alueen (04.743) laskujoki Pohjoisjoki tuo vähän vettä lisää. Saarijärven vedet laskevat pois Retuseen Saarivirran kautta.
Saarijärven alueella on 31 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat edellä esitetyt Vihtajärvi (158 ha) ja Suuri-Kortteinen (95 ha) sekä vielä Äljänän (40 ha) kautta laskeva Luotonen (90 ha), Iso-Salmikko–Pieni-Salmikko (20 ha), joka laskee Salmipuroa pitkin, Telyselkään laskevat Valkeislampi (29 ha) ja Petronlampi (10 ha).
Marouane Boulaârès

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Nizza, Ranska
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura:  EGS Gafsa
Junioriseurat
2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2009:  OGC Nice  AS Cannes  Paris Saint-Germain  ES Sahel
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008 2009– |  ES Sahel  EGS Gafsa | 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marouane Boulaârès (s. 28. tammikuuta 1989 Nizza, Ranska) on ranskalais-tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa EGS Gafsaa.
Ura

Boulaârès aloitti uransa paikallisessa junioriseurassa OGC Nicessä vuonna 2004, josta hän pian siirtyi Cannesin junioreihin kaudeksi 2005–2006. Boulaârès pelasi vielä yhden kauden nimekkään ranskalaisseuran PSG:n junioreissa, kunnes liittyi edustamaan vanhempiensa kotimaan huippuseuraa ES Sahelia vuonna 2007. Hän oli hetken aikaa kirjoilla edustusjoukkueessa vuonna 2008, mutta ei saanut peliaikaa.
Heinäkuussa 2009 Boulaârès siirtyi EGS Gafsaan, jossa hän on toiminut varamaalivahdin roolissa.
Aiheesta muualla

Transfermarkt (saksaksi)
Boulaârès ES Sahelin sivustolla (ranskaksi)
Saarijärvi (Keuruu, Simsiö)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°19′11″N, 24°29′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskuoja:  oja Isoon Vuorijärveen 
Järvinumero:  35.483.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  180,3 m  
Rantaviiva:  4,405 km  
Pinta-ala:  29,597 ha  
Saaria:  2 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Simsiön kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 30 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 180,3 metriä mpy.
Saarijärvi (Kotka)

| Saarijärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kotka
Koordinaatit:  60°36′00″N, 26°53′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Laskuoja:  suo-oja Kymijokeen 
Järvinumero:  14.111.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  39,7 m  
Rantaviiva:  0,804 km  
Pinta-ala:  3,975 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Kymenlaaksossa Kotkassa, Juurikorvessa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 39,7 metriä mpy.
Martta Eskelinen

Martta Eskelinen Otavan 80-vuotis­juhlissa keväällä 1970 Paavo Haavikon ja Pentti Huhtalan välissä.
Martta Eskelinen (30. syyskuuta 1922 Nurmes – 31. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä.
Eskelinen tuli ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1943 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1949. Eskelinen toimi kustannustoimittajana Otavalla vuodesta 1948.
Eskelisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Edvard Eskelinen ja Sanni Vappu (o.s. Ikonen).
Toimitteita

Naisen kirja: Nykyaikaisen naisen tietokirja. Otava 1955.
Naisen kirja: Nykyaiksen naisen tietokirja 2. Otava 1960.
Suomennoksia

A. J. Cronin: Espanjalainen puutarhuri: Romaani. Otava 1951. (Alkuteos The Spanish gardener.)
Arthémise Goertz: Tahdon kuun taivaalta: Romaani. Otava 1951. (Alkuteos The moon is mine.)
Louis Bromfield: Mutta liha on heikko: Romaani. Otava 1952. (Alkuteos The strange case of Miss Annie Spragg.)
William Sansom: Viattomat kasvot: Romaani. Otava 1953. (Alkuteos The face of innocence.)
Arthur-kuninkaan tarinoita. Otava 1955.
W. Somerset Maugham: Eikä mikään muutu: Romaani. Otava 1955. (Alkuteos Then and now.)
Frances Faviell: Ohitse virtaa Rein: Romaani. Otava 1956. (Alkuteos A house on the Rhine.)
A. Stephen Tring: Pennyn riemuvoitto: Tyttöromaani. Englanninkielisestä alkuteoksesta Penny triumphant suomentanut Martta Eskelinen. Otava 1958
Edna Ferber: Teatterilaiva: Romaani. Otava 1959. (Alkuteos Show boat.)
Vicki Baum: Ballerina: romaani. Otava 1960 (alkuteos Theme for ballet)
Joy Adamson: Perheeseemme kuuluu leijona: mukana otteita George Adamsonin kirjeistä. Otava 1960, 5. painos 1981 (alkuteos Born free)
John Braine: Tilaa huipulla: Romaani. Otava 1960 (alkuteos Room at the top)
Joy Adamson: Elsa perustaa perheen: Elsan ja sen pentujen tarina; suom. Martta Eskelinen; esipuhe Sir Julian Huxley. Otava 1961 (alkuteos Living free)
Elizabeth Gaskell: Cranfordin naiset: romaani. Otava 1963, 2. painos 1965, Ex libris erikoispainos 1969, 3. painos 1981 (alkuteos Cranford)
Joy Adamson: Elsan pennut; esipuhe W. A. R. Collins. Otava 1963 (alkuteos Forever free)
Anthony Glyn: Anna minun kaikki kestää: Romaani. Otava 1965 (alkuteos I can take it all)
W. Somerset Maugham: Herra Kaikkitietävä: novelleja. Novellit valittu kokoelmasta Cosmopolitans. Otava 1967
Gerald Durrell: Eläimet ja muu kotiväkeni. Otava 1972. (Alkuteos My family and other animals.)
Gerald Durrell: Arkillinen eläimiä. Piirroskuvitus Sabine Baur. Otava 1973. (Alkuteos The overloaded ark.)
Gerald Durrell: Vyötiäisten maassa. Kuvittanut Ralph Thompson. Otava 1974. (Alkuteos The drunken forest.)
Gerald Durrell: Kaikki kuninkaan eläimet. Kuvittanut Ralph Thompson. Otava 1975. (Alkuteos The Bafut beagles.)
J. M. Barrie: Peter Pan. Tekijän luvalla kertonut May Byron. Kuvittanut Shirley Hughes. Otava 1978. (Alkuteos Peter Pan and Wendy.)
Kirjallisuutta

Reenpää, Heikki A.: Martta ja kaikenkarvaiset ystävänsä: Kootut muistelmat Martta Eskelisen Otavan vuosista 1948–1987.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09922-1.
Massey Ferguson 148

| Massey Ferguson 148 |
| --- | --- |
 Massey Ferguson MF 148
Valmistaja:  Massey Ferguson
Konserni:  AGCO
Valmistusmaa:  Englanti
Tyyppi:  maataloustraktori
Moottori
Moottori:  3-syl Perkins AD 3.152 Dieselmoottori
Polttoaine:  Diesel
Iskutilavuus:  2,5l
Teho:  47DIN hp/2250rpm
Vääntö:  177Nm/1300rpm
Vaihteisto
Vaihteiden määrä:  8 eteen, 2 taakse
Vetotapa:  Takavetoinen
Mitat ja tekniset tiedot
Massa:  2010kg
Pituus:  3280mm
Akseliväli:  2050mm
Polttoainesäiliö:  47,7l
Massey Ferguson 148 on Massey Fergusonin vuosina 1972-1978 Englannissa valmistama traktori. 148 kuuluu 1960-luvulla esiteltyyn 100-sarjaan, ja sijoittuu kokoluokaltaan sen puoleen väliin. 100-sarjan myydyin malli oli 135, jonka mainitaan olevan maailman myydyin traktorimalli. 148 on periaatteessa sama kuin viimeinen 135-malli, vain hieman pidennetty ja isommilla takarenkailla varustettu. 148:ia isommista malleista etenkin 165 oli suomessa suosittu traktori.
Tekniikka

148-mallissa käytettiin Perkinsin valmistamaa AD3.152 vapaastihengittävää dieselmoottoria. Moottorin ilmoitettu teho on ollut 48 hevosvoimaa, mistä mallinimi 148 lienee peräisin. Moottori on kolmisylinterinen, 2,5l iskutilavuudeltaan ja siinä käytettiin tuohon aikaan edistyksellistä polttoaineen suoraruiskutusta. 148 on varustettu 8+2 vaihteisella synkronoidulla vaihteistolla, suomessa myydyissä 148 malleissa ei ollut Multi-Power pikavaihdetta.
Traktori on alun perin lähtenyt tehtaalta ilman ohjaamoa, mutta Suomessa myytyihin yksilöihin on lisätty tuolloin pakolliseksi tullut turva-ohjaamo. 148 mallissa käytettiin ainoastaan Nakkilalaista Palmu-ohjaamoa. 148:ssa on kolmipistenostolaite, jonka nostotehoksi ilmoitetaan 1430kg.
Sakata

| Sakata (酒田市) |
| --- | --- |
 Sankyon entisiä varastorakennuksia
 lippu:  symboli
 Sakatan sijainti Yamagatan prefektuurissa
 Sakata
 Koordinaatit: 38°54′52″N, 139°50′11″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Yamagatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  602,97 km²
Väkiluku (09/2020):  100 433
 – Väestötiheys:  167 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Idänselkova
 – Kukka:  Hemerocallis dumortieri var. exaltata
 – Lintu:  Maakotka
 
 https://www.city.sakata.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sakata (jap. 酒田市, Sakata-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Japaninmeren rannikolla. Kaupunki on rakentunut Mogamijoen suulle Shōnain tasangolle. Sisämaassa sen alue nousee Dewavuorille ja rajautuu pohjoisessa Akitan prefektuuriin. Sakatassa on 100 433 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 602,97 neliökilometriä.
Sakata kehittyi historiallisesti Mogamijoen suun satamana ja etenkin 1600-luvun loppupuolelta lähtien riisin kauppasatamana, kun sieltä avattiin säännöllinen laivareitti Osakaan. Kaupungin satamaa nykyaikaistettiin 1900-luvun alkupuolella, ja 1930-luvulla sinne alkoi sijoittua kemianteollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sakatalle myönnettiin vuonna 1933. Sittemmin satama-alueelle on rakennettu muun muassa lämpövoimalaitos. Osa Sakatan keskustasta tuhoutui vuoden 1976 Sakatan suurpalossa. Kaupunki on laajentunut huomattavasti vuoden 1954 laajassa kuntaliitoksessa ja vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Hiratan, Matsuyaman ja Yawatan maaseutukaupungit. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi hedelmiä ja koristekukkia.
Sakatan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi riisin varastointiin 1800-luvun lopulla rakennetut Sankyon varastot, Honma-suvun entinen residenssi, historiallinen asuintalo Abumiya ja Sōkō-jin temppelin puutarha. Kaupungissa toimivat Sakatan kaupungin taidemuseo, Honma-taidemuseo ja valokuvaaja Ken Domonin muistomuseo. Japaninmeressä sijaitseva Tobishiman saari on liitetty Chōkain puolikansallispuistoon. Se tunnetaan japaninlokin pesimäalueena. Sakataa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja. Kaupungin lounaisrajalla on Shōnain lentoasema, jolta on reittilentoja Tokioon.
Kuvia

Sakatan kaupunkikuvaa
Honma-suvun entinen asuintalo
Hie-jinja
Sakatan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sakata Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Mad Max: Fury Road

| Mad Max: Fury Road |
| --- | --- |
 Elokuvan ennakkojuliste.
Ohjaaja:  George Miller
Käsikirjoittaja:   George Miller  Brendan McCarthy  Nico Lathouris 
Tuottaja:   Doug Mitchell  George Miller  P.J. Voeten 
Säveltäjä:  Junkie XL
Kuvaaja:  John Seale
Leikkaaja:  Margaret Sixel
Tuotantosuunnittelija:  Colin Gibson
Pukusuunnittelija:  Jenny Beavan
Lavastaja:  Colin Gibson
Pääosat:   Tom Hardy  Charlize Theron  Nicholas Hoult  Hugh Keays-Byrne  Josh Helman  Nathan Jones  Rosie Huntington-Whiteley  Zoë Kravitz  Riley Keough  Abbey Lee  Courtney Eaton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix iTunes
Ensi-ilta:   2015-05-077. toukokuuta 2015 (TCL)  2015-05-1414. toukokuuta 2015 (Australia)  2015-05-1515. toukokuuta 2015 (Yhdysvallat)  
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  150 miljoonaa dollaria
Tuotto:  378,8 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Mad Max – ukkosmyrsky
Seuraaja:  Furiosa: A Mad Max Saga
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mad Max: Fury Road on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut australialais-yhdysvaltalainen post-apokalyptinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut George Miller. Se on jatko-osa elokuville Mad Max (1979), Mad Max 2 – asfalttisoturi (1981) ja Mad Max – ukkosmyrsky (1985), muttei suoranaisesti pohjaudu niihin. Elokuva on etenkin tunnettu toimintakohtauksien näyttävistä stunteista sekä kuvannollisesta tarinankerronnasta runsaiden dialogien sijasta.
Elokuvan pääosaa näyttelee Tom Hardy. Fury Road on ensimmäinen Mad Max -elokuva, jossa päähenkilö Max Rockatanskya ei näyttele Mel Gibson.
Elokuva sai hyvän vastaanoton, ja se voitti muun muassa kuusi Oscar-palkintoa. Vuonna 2024 ensi-iltansa sai elokuvan esiosa Furiosa: A Mad Max Saga, joka kertoo Fury Roadissa esiintyvän sotapäällikkö Furiosan tarinan hahmon lapsuudesta Fury Road -elokuvan alkuasetelmaan asti.
Juoni

Ydinsodan jälkeisessä maailmassa sivilisaatio on tuhoutunut ja maaperä muuttunut aavikoksi. Max Rockatansky, australialainen selviytyjä, joutuu ”Sotapojat”-ryhmittymän ja näiden palvoman kulttijohtajan Immortan Joen vangiksi. Tyrannimainen Joe hallitsee väestöä Linnakkeesta käsin kontrolloimalla sekä vesivarantoja että polttoainetta. Nux-niminen Sotapoika päätyy käyttämään Maxia verenluovuttajana, jota kutsutaan ”veripussiksi”.
Sotapäällikkö Furiosa, joka on yksikätinen nainen, lähetetään raskaasti aseistetun ja kahdella V8-moottorilla varustetun Sotarekka-tankkiauton kyydissä hakemaan polttoainetta Bensakaupungista. Kun Furiosa poikkeaa reitiltä kohti vihamielisten hallitsemia autiomaa-alueita, paljastuu, että hän salakuljettaa rekassa “Viittä Vaimoa”, joiden odotetaan synnyttävän terveitä jälkeläisiä. Naiset eivät suostu elämään pelkkinä lapsentekokoneina ja ovat päättäneet paeta. Yksi naisista, Splendid Angharad, on yhteisölle erityisen tärkeä, sillä hän on raskaana Immortan Joelle. Joe, Sotapojat sekä Bensakaupungin ja ”Luotifarmin” joukot aloittavat Furiosan takaa-ajon. Max joutuu mukaan matkalle Nuxin ”veripussina”.
Furiosa eksyttää takaa-ajajat hiekkamyrskyyn. Max ja Nux kuitenkin kohtaavat Furiosan ja muut naiset aavikolla. Max tappelee naisten kanssa ja päättää kaapata rekan, mutta ei saa sitä käynnistymään ilman Furiosaa. Max ja naiset pääsevät yhteisymmärrykseen yhteisestä pakomatkasta ja Max hätistää rekkaa sabotoivan Nuxin. Furiosa kuljettaa rekan kanjoniin, jonka läpikulkuun hän on saanut luvan moottoripyöräjengiltä lupaamalla motoristeille runsaasti polttoainetta. Jengi yllättyy takaa-ajojoukon suuruudesta ja päättää purkaa sopimuksen. Furiosan joukko pakenee ja joutuu torjumaan sekä motoristien että Joen joukon hyökkäyksiä. Nux saa Joelta käskyn hypätä rekan kyytiin ja tappaa Furiosa, mutta hän epäonnistuu tehtävässään. Raskaana oleva Angharad putoaa rekasta ja kuolee. Nux päättää liittyä Furiosan joukkoon, sillä hän ei usko mahdollisuuteensa palata Joen luokse epäonnistuttuaan tehtävässään ja Angharadin pudottua Nuxin ”veripussin” ohjaamasta rekasta.
Furiosa kertoo määränpään olevan rehevä ”Vihreä paikka”, josta hänet lapsena kaapattiin. Ylitettyään suuren suoalueen Furiosan joukko kohtaa Vihreästä paikasta kotoisin olevia naisia, jotka paljastavat, ettei vehreä alue ole enää elinkelpoinen. Pettyneen Furiosan johtama joukko päättää jatkaa matkaa eteenpäin, mutta Max uskoo, että vettä ja viherkasveja täynnä oleva Linnake on ainoa mahdollisuus selviytymiseen. Max vakuuttaa Linnakkeen olevan vallattavissa, jos Joen takaa-ajojoukon eristää kanjoniin tuhoamalla sisäänkäynnin Sotarekkaa hyödyntäen. Paluumatkalla osa naisista menehtyy, mutta Furiosa onnistuu tappamaan Joen ja Nux uhraa itsensä tuhotakseen kanjonin ja pysäyttääkseen Joen joukon. Linnakkeen siviiliväestö ja nuoret Sotapojat ottavat Furiosan paluun ja Joen kuoleman riemuiten vastaan. Furiosa ja selviytyneet neljä vaimoa asetetaan hallitsemaan Linnaketta. Max poistuu Furiosan näköpiiristä suureen ihmisjoukkoon.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hardy   | … |  Max Rockatansky   |
|  Charlize Theron   | … |  Imperator Furiosa   |
|  Nicholas Hoult   | … |  Nux   |
|  Hugh Keays-Byrne   | … |  Immortan Joe   |
|  Josh Helman   | … |  Slit   |
|  Nathan Jones   | … |  Rictus Erectus   |
|  Zoë Kravitz   | … |  Toast the Knowing   |
|  Rosie Huntington-Whiteley   | … |  The Splendid Angharad   |
|  Riley Keough   | … |  Capable   |
|  Abbey Lee   | … |  The Dag   |
|  Courtney Eaton   | … |  Cheedo the Fragile   |
Tuotanto

Neljännen Mad Max -elokuvan tuotanto oli 25 vuotta jumissa ”tuotantohelvetissä” eri syistä. Mel Gibson oli palaamassa Maxin rooliin, mutta menetti mielenkiintonsa viivästysten takia 2000-luvun alkuvuosina. Ohjaaja George Miller toivoi saavansa Maxin rooliin Eminemin. Eminem ei kuitenkaan halunnut matkustaa kuvauksia varten Australiaan.
Elokuvaa alettiin viimein kuvata Namibiassa kesällä 2012. Elokuvan ensi-ilta siirtyi, koska siihen kuvattiin lisää materiaalia marraskuussa 2013. Tuolloin ilmoitettiin elokuvan saavan ensi-iltansa 15. toukokuuta 2015.
Elokuvaa tehtäessä käytettiin vain vähän CGI-tehosteita ja luotettiin perinteelliseen stunt-työskentelyyn. Elokuva muutettiin kolmiulotteiseksi jälkituotannossa.
Miller on sanonut ”Elokuvilla ei ole tiukkaa kronologiaa. Se on kuin yksi episodi Mad Maxin elämässä. En ole koskaan kirjoittanut käsikirjoituksia kronologiseen järjestykseen”.
Vastaanotto > Tuotto

Mad Max: Fury Roadia esitettiin elokuvateattereissa 19 viikon ajan. Tuona aikana se tuotti lipputuloja yhteensä 375,8 miljoonaa dollaria, joista 153,6 miljoonaa tuli Pohjois-Amerikasta ja 222,2 miljoonaa sen ulkopuolelta.
Vastaanotto > Kriitikoiden mielipide

Mad Max: Fury Road sai yleisesti hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 97 prosenttia kriitikoista on antanut sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 8,6/10. Tulos perustuu 331 arvosteluun. Metacritic-sivustolla sen pistemäärä on 89/100 perustuen 47 arvosteluun, osoittaen ”yleistä kehuntaa”.
Fury Roadin on todettu ”herättäneen George Millerin post-apokalyptisen elokuvasarjan henkiin voimakkaalla tavalla.” The New York Times totesi Millerin muistuttaneen katsojia siitä, että taloudellisesti menestyvät elokuvat – niin kutsutut kassamagneetit – voivat myös olla taiteellisia ja visionäärisiä. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti ensi-illan aikaan Fury Roadia kulttimainetta nauttivan sarjan selvästi parhaana osana ja arvioi sen olevan ”kevään, vuoden ja kenties koko vuosikymmenen hurjin, hulluin ja raivokkaimmin energinen toimintaleffa.” Helsingin Sanomien Juho Typön mukaan Fury Road on ”huikeaa ja aidosti sykähdyttävää toimintaviihdettä”, jossa on vähemmän juonta kuin aiemmissa Mad Max -elokuvissa, mutta jonka käsikirjoituksessa on silti mukana monia kekseliäitä yksityiskohtia. Typpö kuitenkin kritisoi elokuvaa liian pitkäksi ja sen hahmoja ”paperinohuiksi”.
Vuonna 2016 Mad Max: Fury Road äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 19. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Seuraavana vuonna The New York Timesin kriitikot arvioivat elokuvan tämän vuosisadan 25 parhaan joukkoon.
Vastaanotto > Palkinnot

Fury Road oli ehdolla parhaan draamaelokuvan ja parhaan ohjauksen Golden Globe -palkintoihin. National Board of Review of Motion Pictures nimesi sen vuoden 2015 parhaaksi elokuvaksi. Elokuva sai kymmenen Oscar-ehdokkuutta, joista se voitti kuusi.
| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar | Paras elokuva | Doug Mitchell, George Miller | Ehdokkuus |
| Oscar | Paras kuvaus | John Seale | Ehdokkuus |
| Oscar | Paras puvustus | Jenny Beavan | Voitto |
| Oscar | Paras ohjaus | George Miller | Ehdokkuus |
| Oscar | Paras leikkaus | Margaret Sixel | Voitto |
| Oscar | Paras maskeeraus | Lesley Vanderwalt, Elka Wardega & Damian Martin | Voitto |
| Oscar | Paras lavastus | Colin Gibson, Lisa Thompson | Voitto |
| Oscar | Parhaat äänitehosteet | Mark A. Mangini & David White | Voitto |
| Oscar | Paras äänitys | Chris Jenkins, Gregg Rudloff, Ben Osmo | Voitto |
| Oscar | Parhaat erikoistehosteet | Andrew Jackson, Tom Wood, Dan Oliver, Andy Williams | Ehdokkuus |
Vastaanotto > Palkinnot > Kriitikoiden listat

Mad Max: Fury Road on ollut usean kriitikon listalla vuoden 2015 parhaista elokuvista.
Jatko-osat

George Miller ja Brendan McCarthy huomasivat Fury Roadin käsikirjoitusta tehdessään, että heillä on materiaalia kahteen muuhunkin Mad Max -elokuvaan. Toinen käsikirjoituksista, Mad Max: Furiosa, saatiin valmiiksi, ja Miller toivoi voivansa kuvata sen Fury Roadin saatua ensi-iltansa. Tom Hardy paljasti haastattelussa maaliskuussa 2015, että hänet on kiinnitetty kaikkiaan neljään muuhun Mad Max -elokuvaan. Miller kertoi toukokuussa kaiken riippuvan Fury Roadin menestyksestä. Hänellä olisi ”kaksi muuta tarinaa kerrottavana”.
Myöhemmin Miller paljasti jatko-osasuunnitelmien muuttuneen: uutta elokuvaa kutsuttiin työnimellä Mad Max: The Wasteland. Lokakuussa 2015 Miller paljasti, ettei Charlize Theronin esittämä Furiosa esiinny The Wasteland -elokuvassa. Miller myös ilmaisi halunsa ohjata pienemmän elokuvan ennen seuraavaa Mad Maxia. Ohjaaja kutsui Fury Roadin kahdeksan kuukautta kestäneitä kuvauksia ”kuumuudessa ja pölyssä” pitkäksi ja rankaksi vaiheeksi. Kesällä 2019 Miller selvensi, että suunnitteilla on kaksi Mad Max -aiheista elokuvaa ja yksi Furiosa-elokuva. Keväällä 2024 Miller sanoi, että Furiosa: A Mad Max Sagan jälkeen hänellä olisi vielä yksi Mad Max -tarina kerrottavana.
Jatko-osat > Furiosa: A Mad Max Saga (2024)

Lokakuussa 2020 uutisoitiin, että Furiosa-nimisessä esiosassa nimiroolia esittää Anya Taylor-Joy. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Chris Hemsworth ja Tom Burke. Elokuva sai ensi-iltansa 24. toukokuuta 2024. George Miller ohjasi elokuvan ja käsikirjoitti sen yhdessä Nico Lathourisin kanssa. Elokuvaa alettiin kuvata  Australiassa kesäkuussa 2022.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mad Max: Fury Road Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mad Max: Fury Road Elonet.
Mad Max: Fury Road Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Mad Max: Fury Road Metacriticissä. (englanniksi)
Mad Max -elokuvien vertailua Vox.com (englanniksi)
Salomoninluhtakana

| Salomoninluhtakana> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Oseanianluhtakanat Hypotaenidia
Laji::  rovianae
Kaksiosainen nimi
 Hypotaenidia rovianae  (Diamond, 1991) 
Katso myös
   Salomoninluhtakana Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salomoninluhtakana (Hypotaenidia rovianae) on Salomonsaarten kotoperäinen rantakana. Sitä tavataan New Georgialla, Kolombangaralla, Wana Wanalla, Kohinggolla ja Rendovalla. Jared Diamond kuvaili lajin holotyypin Mundan läheltä vuonna 1991.