Clark Ashton Smithin elämäkerta
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Smithin isä Timeus Smith syntyi Englannissa ja äiti Mary Frances Smith (”Fanny”, o.s. Gaylord) Yhdysvaltain Keskilännessä. Timeus ja Fanny avioituivat 1891 ja asuivat alkuun Fannyn suvun maatilalla Kalifornian Long Valleyssä. Tienoo sijaitsee Sierra Nevadan aluskukkuloilla ja oli vanhaa kultaryntäyksen sydänmaata. Timeus Smith oli luonteeltaan synkkä ja vähäpuheinen, kun taas Fanny Smith oli iloinen ja perheelleen omistautunut. Perheen ainoa lapsi Clark Ashton syntyi tammikuussa 1893. Nuori Smith asui isovanhempiensa luona teini-ikään saakka.
Smith oli herkkä lapsi, joka näki jatkuvasti painajaisia. Nelivuotiaana hän sairastui vakavaan tulirokkoon, josta toipuminen vei vuosia. Vuonna 1902 Timeus osti hotellivirkailijan palkasta säästämillään rahoilla 44 eekkeriä metsää läheltä Auburnin pikkukaupunkia. Seuraavina vuosina Timeus rakensi poikansa avustuksella nelihuoneisen talon ja kaivoi kaivon. Vuonna 1906 tai 1907 koti oli siinä kunnossa, että perhe saattoi muuttaa sinne asumaan. Maaperä oli kuitenkin hedelmätöntä ja kuivaa, ja perhe pysyi köyhänä.
Smithin koulunkäynti jäi vähiin. Hän kävi kolme vuotta paikallista pikkukoulua ja sen jälkeen viisi vuotta Auburnin yläkoulua. Hän pyrki ja tuli hyväksytyksi Auburnin high schooliin mutta lopetti opinnot muutaman päivän jälkeen. Vanhempiensa suostumuksella Smith alkoi opiskella yksin ja luki Encyclopædia Britannican kahdesti. Hän oli kiinnostunut myös sanojen etymologioista ja luki sanakirjoja aakkosjärjestyksessä läpi. Hän opetteli latinaa ja myöhemmin myös ranskaa ja espanjaa. Itseopiskeluun uskonut Smith jopa kieltäytyi Guggenheim-stipendistä. Smithin vanhemmat suhtautuivat hänen itseopiskeluunsa ja kirjailijahaaveisiinsa kannustavasti ja tukivat hänen uravalintaansa. Muodollisen koulutuksen puutteesta huolimatta Smith kartutti aikaa myöden laajan yleissivistyksen.
Smith aloitti kirjoittamisen 11-vuotiaana, vuoden 1904 tienoilla. Hänen ensimmäiset tarinansa olivat Tuhannen ja yhden yön innoittamia satuja ja itämaisia kertomuksia. Tarinoiden aiheita olivat esimerkiksi maharadžat, tiikerit, norsut ja oudot jumalat. Vaikka Smith tunnetaan erityisesti novellikirjailijana, hänen varhaiset yritelmänsä olivat pitkää proosaa. Koulunsa kirjastosta Smith löysi 13-vuotiaana Edgar Allan Poen runot, ja 15-vuotiaana hän luki William Beckfordin goottilaisen romaanin Hirmuvaltias. Beckfordin tyyli vaikutti Smithiin jopa lauserakenteiden tasolla. Samoihin aikoihin Smith tutustui runoilija George Sterlingin tuotantoon. Esikuviin kuului myös Thomas Lovell Beddoesin näytelmä Death’s Jest-Book
Vuonna 1910 teini-ikäinen Smith julkaisi kaksi novellia Overland Monthly -lehdessä ja vuosina 1911–1912 kaksi tarinaa bostonilaisessa The Black Cat -lehdessä. Kaikki neljä novellia olivat itämaisia conte cruel -seikkailuja. Jo ensimmäisissä tarinoissaan Smith viljeli paljon eksoottista kuvastoa, josta myöhemmin tuli tunnetuksi.
Ainoat romaaninsa Smith kirjoitti vuoden 1907 tienoilla: The Black Diamonds oli 100 000 sanaa pitkä ja The Sword of Zagan hieman lyhyempi. The Black Diamonds valmistui vuoteen 1910 mennessä mutta julkaistiin vasta 2002. Teksteissä ei ole juurikaan yliluonnollisia tapahtumia, mutta niiden tunnelma muistuttaa Tuhannen ja yhden yön tarinoita sekä Hirmuvaltiasta.