Muhammad Ali
Ura > Kolmas maailmanmestaruus: Ottelut Spinksia vastaan

15. helmikuuta 1978 Las Vegasissa käydyssä mestaruusottelussa Ali menetti mestaruutensa pistein Montréalin olympialaisten kultamitalistille, vasta kahdeksan ammattilaisottelua (7 voittoa, yksi tasapeli) nyrkkeilleelle Leon Spinksille ottelussa, jota pidetään yhtenä nyrkkeilyhistorian suurimmista yllätyksistä. Ali ei ollut alun perin halunnut edes kohdata kokematonta Spinksia, koska pelkäsi joutuvansa naurunalaiseksi. Spinksin ainoa meriitti oli olympiakulta eikä häntä ollut ammattilaisena rankattu edes maailman kymmenen parhaan nyrkkeilijän joukkoon. Hän kuitenkin suostui, kun Spinks oli ensin otellut tasapelin Scott LeDoux’a vastaan. Ottelusopimus takasi Alille 3,5 miljoonaa ja Spinksille vain 320 000.
Kamppailu oli Alin läsnäolosta huolimatta vaikea myydä, sillä ainoastaan CBS-televisiokanava oli kiinnostunut esitysoikeuksista. Kamppailun markkinointia häiritsi myös Alin ”vaitiololupaus”. Hän oli yrittänyt ensin myydä ottelun yleisölle ”kultamitalijahtina”, sillä hänen voittamistaan nyrkkeilijöistä Patterson, Frazier ja Foreman olivat myös voittaneet olympiakultaa. Kun tämä ei herättänytkään toivottua mielenkiintoa, päätti Ali pitää julkisesti mykkäkoulua, koska uhoaminen Spinksin voittamisesta olisi saanut hänet näyttämään naurettavalta. Koska Ali ei uskonut vastustajansa voiton mahdollisuuksiin, hän jätti harjoittelunkin vähemmälle, sparraten ainoastaan parikymmentä erää harjoitusvastustajia vastaan.
Ali aloitti ottelun tavalliseen tapaansa tanssimalla vastustajan ympärillä ja antamalla vähän iskuja. Ottelun puolessa välissä hän päätti kokeilla rope-a-dope-taktiikkaansa ja jäi köysiin makaamaan. Spinks ei kuitenkaan alkanut lyödä Alia vartaloon vaan pyrki aina tilaisuuden tullen iskemään häntä olkapäihin ja hauiksiin, jotta Alin pelätty jabi muuttuisi tehottomaksi. Viimeisissä viidessä erässä Spinks pystyi hyökkäämään suoraan kohti Alin lyöntejä, jotka Sports Illustratedin toimittajan mukaan muistuttivat ”enemmän työntämistä kuin lyömistä”. Jo ottelun kahdeksannessa erässä Ali oli todennut valmentajalleen vastustajansa olevan liian nuori. Tappionsa jälkeen hän myönsi otelleensa huonosti, vaikkei halunnutkaan vähätellä Spinksin kykyjä. Alin mielestä Spinks sai ”minut ja monet muut näyttämään törpöiltä”. ”Kaikista hävityistä otteluistani tappio Spinksia vastaan sattui eniten, koska se oli täysin omaa syytäni. Leon otteli puhtaasti, hän teki parhaansa. Oli kuitenkin nöyryyttävää hävitä niin kokemattomalle nyrkkeilijälle”, kertoi Ali elämäkerturilleen vuosia myöhemmin. Hän koki, ettei olisi voinut lopettaa uraansa sellaisen tappion jälkeen.
Spinks suostui kohtaamaan Alin ensimmäisenä uusintaottelussa, mikä sai toisen merkittävän nyrkkeilyliiton WBC:n viemään häneltä mestaruuden, koska heidän listallaan ensimmäiseksi haastajaksi oli merkitty Ken Norton. Ali siis otteli Spinksiä vastaan ainoastaan WBA:n maailmanmestarin tittelistä. Uusintaottelu käytiin 15. syyskuuta 1978 New Orleansissa ja se tuotti järjestäjilleen 4 806 675 dollarin pääsylipputulot, mikä rikkoi Jack Dempseyn ja Gene Tunneyn välisen ottelun asettaman vuosia vanhan ennätyksen. Tällä kertaa Ali oli kunnolla valmistautunut. Hän oli treenannut kovemmin kuin vuosiin ja kertoi julkisesti, että ottelu tulisi jäämään hänen uransa viimeiseksi. 36-vuotias Ali voitti Spinksin selvästi pistein, ja hänestä tuli näin ensimmäinen nyrkkeilijä, joka on onnistunut voittamaan raskaan sarjan maailmanmestaruuden kolmesti. Itse ottelua on luonnehdittu hidastahtiseksi. Televisiotoimittaja Howard Cosell piti sitä kelvottomana: ”Ali voitti tuomariston yksimielisellä päätöksellä, eikä kumpikaan miehistä edes nyrkkeillyt kunnolla.”
Jälkipolvien silmissä Alin tappiota Spinksille on perusteltu vastustajan aliarvioimisella ja myös hetkellisellä välinpitämättömyydellä. Ottelua on myös väitetty ennalta sovituksi, sillä sen jälkeen järjestetty uusintaottelu toi järjestäjille lähes viisi miljoonaa dollaria.