stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmari Rinne

Jalo Ilmari Rinne (7. elokuuta 1909 – 1. heinäkuuta 1993) oli Suomen ensimmäinen kokopäivätoiminen kunnallinen nuorisotyöntekijä.
Ilmari Rinne palkattiin Hausjärven kunnan nuorisotyösihteeriksi vuonna 1946. Ennen nuorisotyösihteerin tointa Rinne oli ollut mukana seurakunnan ja NMKY:n poikakerhoissa ja partiopoikatoiminnassa sekä työskennellyt Viipurissa Toukolan setlementissä ja Turussa Auralan setlementissä. Hausjärvellä tuoreen nuorisotyöntekijän työvälineet eivät olleet kovin kummoiset. Rinne sai sentään puhelimen, mutta autoa tai polkupyörää ei ollut. Alkuvuosina kunnan nuorisotyö ei poikennut merkittävästi nuorisojärjestöjen toiminnasta, johon kuului leirejä, kursseja, liikuntaharrastuksia ja kulttuuria. Järjestöillä ei ollut juuri mitään välineitä, ja Rinne perusti välinelainaamon, josta saattoi lainata urheiluvälineitä, leiritelttoja, elokuvakoneen ynnä muuta.
Rinne piti yhteyttä opetusministeriön esittelijään Lauri Pautolaan ja välitti tälle tietoa kunnallisen nuorisotyön kentältä. Lisäksi ministeriö palkkasi Rinteen matka-asiamiehekseen, joka kiersi eri puolilla maata synnyttämässä nuorisotyölautakuntatoimintaa.
Rinne työskenteli Hausjärvellä vuoteen 1950 saakka. Vuosina 1951–1957 hän toimi Kouvolassa nuorisotyönohjaajana. Vuosina 1963–1972 Rinne oli Ulvilan kunnan nuoriso-, urheilu- ja raittiussihteerinä.
Valtakunnallinen nuorisotyöntekijöiden yhdistys, Nuorisotyöntekijöiden Liitto, perustettiin vuonna 1949. Ilmari Rinne valittiin liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
International Securities Identification Number

International Securities Identification Number (lyh. ISIN) on aakkosnumeerinen koodi, joka yksilöi arvopaperin tai muun rahoitusvälineen. Kaikilla julkisesti noteeratuilla arvopapereilla ja arvo-osuusjärjestelmään kuuluvilla instrumenteilla on oma ISIN-koodinsa. ISIN-koodia käytetään maailmanlaajuisesti esimerkiksi velkakirjojen, osakkeiden, futuurien, warranttien, sijoitusrahastojen, johdannaisten, merkintäoikeuksien ja optioiden tunnistamiseen.
ISIN-koodien myöntämisestä liikkeelle laskettaville arvopapereille vastaa kunkin valtion kansallinen numerointikeskus (National Numbering Agency, NNA). Kansalliset numerointikeskukset ovat kansainvälisen kattojärjestön ANNA:n (Association of National Numbering Agencies) jäseniä. Suomessa ISIN-koodit myöntää Euroclear Finland.
Rakenne

ISIN-koodin rakenne määritellään ISO 6166 -standardissa. ISIN on 12-merkkinen tunniste, joka koostuu kaksikirjaimisesta maakoodista, 9-numeroisesta yksilöivästä sarjanumerosta ja edeltävien numeroiden perusteella laskettavasta yksinumeroisesta tarkistusnumerosta. Esimerkiksi Nokian osakkeen ISIN on FI-000900068-1, joka voidaan ilmaista myös ilman viivoja.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa arvopaperien yksilöimiseen käytetään pääsääntöisesti CUSIP-numeroa, joka voidaan  muuntaa ISIN-koodiksi lisäämällä koodin alkuun maakoodi ja loppuun tarkistusnumero.
Käyttö

ISIN-koodi on kansainvälinen arvopaperikaupan yksilöintistandardi, jota käytetään edistämään kaupan määrittämis- (clearing) ja toteutusvaiheita (settlement). Koodin yhdenmukainen muoto mahdollistaa sijoitusten seuraamisen johdonmukaisesti kaikilla markkinoilla maailmanlaajuisesti. ISIN identifioi rahoitusvälineen yksiselitteisesti, kun tietyt muut tunnussymbolit voivat samalla rahoitusvälineellä vaihdella markkinapaikan ja valuutan mukaan. Esimerkiksi saman pörssiyhtiön pörssikoodi eli niin kutsuttu ticker-symboli on eri kaikissa pörsseissä, joissa yhtiön osake on noteerattu.
Aiheesta muualla

Kansallisten numerointikeskusten kansainvälisen kattojärjestön verkkosivut (englanniksi)
Ilmari Salminen (kansantaiteilija)

Taiteen reunoilla
Suuntaukset
Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide
Tekijöitä Suomesta
Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa
Tekijöitä ulkomailta
William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet  | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau
Ilmari ”Imppu” Salminen (1929 Helsinki – 2008) oli suomalainen Petäjävedellä asunut kansantaiteilija jolla oli oma ITE-taiteen museo Petäjäveden Metsäkulmalla sijainneessa kotimökissään.
Salminen vietti lapsuusvuotensa Helsingin Eirassa mutta sota-aikana hän muutti pakoon Helsingin pommituksia Paavo-setänsä maatilalle Petäjävedelle ja asui siellä siitä lähtien maata viljellen ja hevosia hoitaen. Sedän kuoltua 1986 tila siirtyi Impulle ja hän alkoi pian rakentaa mökkiinsä omaa ”Imppulandiaa”. Mökin seinillä oli Salmisen tekemiä kuvia joissa keskellä olevan tavallisesti lehdestä leikatun valokuvan ympärille oli piirretty itämaista mandalaa muistuttava monimutkainen pisteistä ja viivoista koostuva symmetrinen kuvio. Valokuvat saattoivat esittää julkisuuden henkilöitä tai ne olivat esimerkiksi auto-, eläin- tai tyttökuvia.
Salmisella oli myös kotiseutumuseo jossa oli esillä omatekoisia pyssyjä ja rahaa sekä erilaisia Salmisen keräämiä vanhoja esineitä. ”Mediapajassa” oli Impun koristelemia vanhoja televisioita ja radioita sekä omatekoisia satelliittikännyköitä joilla Imppu otti yhteyttä maailman johtajiin. Museon kokoelmiin kuuluivat myös UFO-asemat ja pulloista sekä hehkulampuista kootut tutkaukot. Museon vieraita Imppu viihdytti kaksirivisellä haitarillaan soittaen omia ITE-sovituksiaan.
James Bond (täsmennyssivu)

James Bond voi viitata seuraaviin:
James Bond , jännitysromaani- ja elokuvasarja
James Bond, sarjan kuvitteellinen päähahmo, salainen agentti
James Bond (1900–1989), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
9007 James Bond, asteroidi
Ivica Dragutinović

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ivica Dragutinović
Syntymäaika: 13. marraskuuta 1975 (ikä 48) 
Syntymäpaikka: Prijepolje, Jugoslavia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 senttimetriä
Lempinimi: Drago
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1996 1996–2000 2000–2005 2005–2011 | Borac Čačak Gent Standard Liège Sevilla | 56 (3) 94 (12) 160 (3) 105 (5) |
Maajoukkue
| 2000–2003 2003-2006 2006-2010 | Jugoslavia Serbia ja Montenegro Serbia | 49 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. toukokuuta 2011.
Ivica Dragutinović (serb. Ивица Драгутиновић) (s. 13. marraskuuta 1975, Prijepolje, Jugoslavia) on serbialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura

Ivica Dragutinović aloitti uransa serbialaisjoukkue FK Borac Čačakista. Vuonna 1996 hän siirtyi belgialaiseen KAA Gentiin. Sieltä hän siirtyi vuonna 2000 toiseen belgialaisjoukkueeseen Standard Liègeen. Standard Liègessä hän pelasi viisi kautta, jonka jälkeen vuonna 2005 hänet hankittiin Sevilla FC:hen paikkaamaan Real Madridiin siirtyneen Sergio Ramosin jättämää aukkoa. 7. elokuuta 2007, Dragutinović teki Sevillan kanssa 2011 vuoteen asti ulottuvan sopimuksen.
Dragutinović pelasi 33 ottelua Serbian ja Montenegron maajoukkueessa ja kuuluu maansa maajoukkueen kuuluisaan puolustusnelikkoon, jonka ansiosta Serbia ja Montenegro päästi 2006 MM-kisojen karsinnoissa taakseen vain yhden maalin. Muut puolustajat ovat Goran Gavrančić, Mladen Krstajić ja Nemanja Vidić.
Dragutinović oli ensimmäinen pelaaja, joka huomasi Antonio Puertan kaatuneen kentän pintaan äkillisen sydänkohtauksen takia. Kaksi päivää myöhemmin Puerta menehtyi sairaalassa.
Saavutukset > Sevilla

UEFA Cup: 2006, 2007
UEFA Super Cup: 2006
Copa del Rey: 2007
Supercopa de España: 2007
Jack Wagner

Jack Wagner
Jack Wagner (oik. Peter John Wagner, s. 3. lokakuuta 1959 Washington, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan esimerkiksi rooleistaan Melrose Placen Peter Burnsina ja Kauniiden ja rohkeiden Nick Maronena. Hän on myös ohjannut joitakin Melrose Placen jaksoja. Hän ollut ehdokkaana Daytime Emmy -palkinnon saajaksi suorituksestaan sarjoissa General Hospital ja Kauniit ja rohkeat.
Wagner on ollut kerran naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Jack Wagner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elokuvavuosi 1964

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1964 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat

007 ja Kultasormi
36 tuntia
Cherbourgin sateenvarjot
Häväisty
Joulupukki valloittaa Marsin
Kerro minulle, Zorbas
Kourallinen dollareita
Laivue 633 iskee
Laukaus pimeässä
Maija Poppanen
Matteuksen evankeliumi
Ohut punainen viiva
Pommin varjossa
Tohtori Outolempi eli: kuinka lakkasin olemasta huolissani ja opin rakastamaan pommia
Viva Las Vegas!
Yeah! Yeah! Tässä tulemme!
Zulu
Elokuvavuosi 1964 Suomessa > Suomalaiselokuvien ensi-illat

Elokuvatuottajien ja ammattinäyttelijöiden palkkiokiistasta alkoi keväällä 1963 Suomessa näyttelijälakko, joka kesti läpi vuoden 1964 aina kesään 1965 asti. Tänä aikana Suomessa tuotettiin elokuvia aiempaa vähemmän ja ilman ammattinäyttelijöitä. Vuoden 1964 aikana tuotiin ensi-iltaan seuraavat pitkät kotimaiset näytelmäelokuvat:
Harha-askel
Juokse kuin varas
Jäinen saari
Käyntikorttini...
Naiset
Onnelliset leikit
Raportti eli balladi laivatytöistä
Viheltäjät
X-Paroni
Elokuvavuosi 1964 Suomessa > Jussi-palkinnot vuoden 1963 elokuvista

Jussi-gaalassa 31. toukokuuta Helsingin ravintola Vaakunassa palkittiin vuoden 1963 kotimaiset ensi-iltaelokuvat.
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1964 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jack Weber

Jack Weber (s. 7. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Vic Mackeyn pojan, Matthew'n roolissa televisiosarjassa Shield – lain varjolla.
Lisäksi Weber on muun muassa ääninäytellyt animaatioelokuvassa Karhuveljeni Koda 2 (2006); hänellä oli rooli myös elokuvassa Lake City (2008).
Weber on kotoisin Virginian osavaltiosta liittovaltion itärannikolta.
Aiheesta muualla

Jack Weber Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
International Road Racing Championship

| International Road Racing Championship |
| --- | --- |
Järjestäjä:  FIM
Luokka:  Superbike Supersport
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  2003 (nimellä 3 Nations Cup)
Kuljettajia:  34 (SBK)
Valmistajia:  6
Moottoreiden valmistajat:  Aprilia, BMW, Honda, Kawasaki, Suzuki, Yamaha
Kuljettajien mestari:  Didier Grams
Valmistajien mestari:  BMW
International Road Racing Championship (IRRC) on katuradoilla ajettava eurooppalainen ratamoottoripyöräilysarja. Siinä kilpaillaan superbike- ja supersport-luokkien pyörillä.
Sarja perustettiin vuonna 2003 nimellä 3 Nations Cup. Perustajina olivat kolme moottoriurheiluseuraa Alankomaista, Belgiasta ja Saksasta, ja sarjaan osallistui kymmenen ajajaa kustakin maasta. Osakilpailuja ajettiin yhteensä kuusi, kaksi kunkin seuran kotiradalla.
Sarja laajeni ja sai nykyisen nimensä vuonna 2010, kun muut radat ja muiden maiden kilpailijat ilmoittivat halukkuudestaan osallistua sarjaan. Vuonna 2011 kilpailtiin ensimmäistä kertaa Tšekissä. Vuonna 2016 IRRC laajeni Suomeen, kun aikoinaan MM-sarjaankin kuulunut Imatranajo teki paluun Imatran katuradalle 30 vuoden tauon jälkeen.
Radat

| Paikkakunta | Valtio | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| Hengelo |  Alankomaat | 2003– |
| Oss |  Alankomaat | 2014– |
| Chimay |  Belgia | 2010– |
| Oostende |  Belgia | 2003–2010, 2013–2015 |
| Frohburg |  Saksa | 2003– |
| Schleiz |  Saksa | 2010–2012 |
| Imatra |  Suomi | 2016– |
| Hořice |  Tšekki | 2014– |
| Těrlicko |  Tšekki | 2011–2012 |
Mestarit

| Vuosi | Mestari |
| --- | --- |
2003:  Kris Jennes
2004:  Kris Jennes
2005:  Kris Jennes
2006:  Denny Lannoo
2007:  Denny Lannoo
2008:  Stefan Demeulemeester
2009:  Didier Grams
2010:  Didier Grams
2011:  Didier Grams
Vuodesta 2012 alkaen mestaruudesta on kilpailtu superbike- ja supersport-luokissa.
| Vuosi | Mestari> Superbike | Mestari> Supersport |
| --- | --- | --- |
| 2012 |  Branko Srdanov |  Laurent Hoffmann |
| 2013 |  Didier Grams |  Laurent Hoffmann |
| 2014 |  Didier Grams |  Joey den Besten |
| 2015 |  Sébastien Le Grelle |  Marek Červený |
| 2016 |  Vincent Lonbois |  Marek Červený |
| 2017 |  Sébastien Le Grelle |  Joey den Besten |
| 2018 |  Danny Webb |  Matthieu Lagrive |
| 2019 |  Davey Todd |  Matthieu Lagrive |
2020: kausi peruttiin koronapandemian johdosta
| 2021 |  Didier Grams |  Pierre-Yves Bian |
| 2022 |  Vincent Lonbois |  Marek Červený |
Aiheesta muualla

International Road Racing Championshipin sivusto (englanniksi)
Jack Warden

Warden (vasemmalla) rikosdraamassa N.Y.P.D.
Jack Warden (18. syyskuuta 1920 – 19. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin Emmy-palkinto vuonna 1972 ja hän oli lisäksi kahdesti ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi.
Warden syntyi Newarkissa, New Jerseyssä juutalaiseen perheeseen. Ennen elokuvatähteyttään hän menestyi nyrkkeilijänä. Hän teki televisiodebyyttinsä vuonna 1948 ja elokuvadebyyttinsä 1951.
Warden esiintyi vielä 2000-luvulla. Hän kuoli sydämen ja munuaisten pettämiseen sairaalassa New Yorkissa 85-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Jack Warden Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Weil

Jack A. Weil (28. maaliskuuta 1901 – 13. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hän perusti vuonna 1946 denveriläisen lännentyylisiin vaatteisiin erikoistuneen Rockmount Ranch Wearin.
Weil oli maassaan kaupallisten "western-vaatteiden" pioneeri. Hänen vaatteitaan ovat osaltaan tehneet tunnetuiksi lukuisat niitä käyttäneet julkisuuden henkilöt alkaen Elvis Presleystä ja Clark Gablesta. Rockmountin vaatteita nähtiin myös elokuvassa Brokeback Mountain (2005).
Lisäjulkisuutta Weil sai saavuttamansa hyvin korkean iän ja siitä huolimatta yhä osoittamansa aktiivisuuden ansiosta.
Aiheesta muualla

Rockmount.com (englanniksi)
Isaak Levitan

| Isaak Levitan |
| --- | --- |
 Valentin Serov, Isaak Levitan, 1893
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1860 Kybartai,  Liettua
Kuollut: 4. elokuuta 1900 (39 vuotta) Moskova,  Venäjä
Kansalaisuus:  venäläinen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  realismi
Mir iskusstva 
 Taiteen maailma 1898–1924
Boris Kustodijev, 
, 1916–1920.
Johtajat
Aleksandr Benois | Sergei Djagilev
Venäläisiä taiteilijoita
Natan Altman | Léon Bakst | Isaak Levitan | Konstantin Korovin | Mihail Nesterov | Valentin Serov | Konstantin Somov | Mihail Vrubel
Suomalaisia taiteilijoita
Albert Edelfelt | Akseli Gallen-Kallela | Eero Järnefelt | Pekka Halonen | Ville Vallgren | Väinö Blomstedt | Magnus Enckell
Muuta
Ballets russes
Isaak Iljitš Levitan (ven. Исаа́к Ильи́ч Левита́н; 30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1860 Kybartai – 4. elokuuta (J: 22. heinäkuuta) 1900 Moskova) oli venäläinen taidemaalari, joka oli peredvižnikkien eli Vaeltajiksi kutsutun, kiertäviä taidenäyttelyitä järjestäneen taiteilijayhdistyksen jäsen. Hän tuli tunnetuksi realistisella ja koruttomalla maisemamaalauksellaan. Hänen maalauksissaan alakuloinen luonnonlyriikka sai yleisinhimillisen merkityksen; inhimillinen suuruus ylitti henkisen ahdistuksen.
Levitan syntyi Liettuassa juutalaiseen perheeseen, jonka mukana hän muutti vuonna 1870 Moskovaan. Hän aloitti uransa varhain, ja töitä oli julkisesti näytteillä jo vuonna 1877. Hänen uransa jatkui menestyksekkäänä läpi 1880–1890-lukujen, ja sen katkaisi vasta sairauden aiheuttama kuolema elokuussa 1900, jolloin taiteilija oli 39 vuoden ikäinen.
Levitan piti itse tärkeimpänä työnään monumentaalista maalausta Ikuisen levon aika: ”Siinä olen kokonaisvaltaisesti mukana, siinä on minun psyykeni ja koko minun sisimpäni.”
Levitan oli maailmankuulu jo vuonna 1897, jolloin hänet valittiin Münchenin Sezessionin jäseneksi. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 1898 ja hänet kutsuttiin johtamaan Moskovan maalaus-, kuvanveisto- ja rakennustaiteen opiston maisemaluokkaa. Hän ei mennyt koskaan naimisiin ja kuoli lapsettomana. Levitan haudattiin juutalaiselle hautausmaalle Dorogomilovoon, mutta hänen jäännöksensä siirrettiin huhtikuussa 1941 Novodevitšin hautausmaalle Moskovaan.
Isaak Levitanin maalauksia

Aurinkoinen päivä, 1876
Syyspäivä, 1880
Kevät Italiassa
Koivikko, 1885–1889
Sateen jälkeen. Plöss, 1889.
Kevättulva
Iltakellot, 1892
Vladimirka, 1892
Ikuisen levon aika, 1894
Maaliskuu, 1895
Kultainen syksy, 1895
Lumpeet, 1895
Hiljaisuus, 1898
Päivänkoite, 1900
Elokuvavuosi 1961

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1961 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Suomalaisten elokuvien ensi-illat 1961

Vuonna 1961 tuotiin ensi-iltaan 21 kotimaista pitkää näytelmäelokuvaa:
13. tammikuuta Tähtisumua, ohj. Aarne Tarkas
3. helmikuuta Minkkiturkki, ohj. Aarne Tarkas
17. helmikuuta Nuoruus vauhdissa, ohj. Valentin Vaala
10. maaliskuuta Tulipunainen kyyhkynen, ohj. Matti Kassila
24. maaliskuuta Toivelauluja, ohj. Ville Salminen
7. huhtikuuta Mullin mallin, ohj. Veikko Itkonen
28. huhtikuuta Olin nahjuksen vaimo, ohj. Aarne Tarkas
4. elokuuta Tyttö ja hattu, ohj. Aarne Tarkas
18. elokuuta Rakas..., ohj. Maunu Kurkvaara
25. elokuuta Hetkiä yössä, ohj. Eino Ruutsalo
1. syyskuuta Voi veljet, mikä päivä!, ohj. Sakari Jurkka ja Veikko Itkonen
15. syyskuuta Kaasua, komisario Palmu!, ohj. Matti Kassila
13. lokakuuta Miljoonavaillinki, ohj. T. J. Särkkä
27. lokakuuta Oksat pois, ohj. Aarne Tarkas
24. marraskuuta Kultainen vasikka, ohj. Ritva Arvelo
1. joulukuuta Pikku Pietarin piha, ohj. Jack Witikka
15. joulukuuta Kertokaa se hänelle..., ohj. Åke Lindman
29. joulukuuta Me, ohj. T. J. Särkkä.
Suomalaiskriitikoiden suosikkiensi-illat

Vuosina 1961–1962 Suomessa ensi-iltansa saaneista elokuvista koottiin Studio 7 -vuosikirjaan äänestystilasto, johon kukin elokuvakriitikko pisteytti kymmenen parhaana pitämäänsä ensi-iltaelokuvaa pistein 10 parhaalle, 1 piste kymmenenneksi parhaalle. Äänestykseen osallistuneet kriitikot olivat Leo Andersson, Peter von Bagh, Jerker A. Eriksson, Henry G. Gröndahl, Risto Hannula, J. Sakari Helander, Antero Helasvuo, Carl Henning, Paavo Lehtonen, Inkeri Lius, Aito Mäkinen, Raimo Oksa, Matti Salo, Martti Savo, Eero Tuomikoski ja Eirik Udd. Vuoden 1961 Suomen-ensi-iltojen paremmuusjärjestys muodostui seuraavaksi:
Maalaispapin päiväkirja (1950), ohj. Robert Bresson
Seikkailu (1960), ohj. Michelangelo Antonioni
Tunneli (1959), ohj. Jacques Becker
Aamiainen ruohikolla (1959), ohj. Jean Renoir
Yö (1961), ohj. Michelangelo Antonioni
Nainen on aina nainen (1961), ohj. Jean-Luc Godard
Kenraali della Rovere (1959), ohj. Roberto Rossellini
Erotiikka (1959), ohj. Joseph Losey
Mabusen 1000 silmää (1960), ohj. Fritz Lang
Neitsytsaari (1960), ohj. Luis Buñuel
Suomalaisista ensi-iltaelokuvista parhaimmiksi äänestettiin Maunu Kurkvaaran Rakas..., Ritva Arvelon Kultainen vasikka ja Erkko Kivikosken lyhytdokumentti Tori.
Ulkomaisia elokuvia

101 dalmatialaista
Aamiainen Tiffanylla
Huhu
Navaronen tykit
Sininen Havaiji
Tulipunainen kyyhkynen
West Side Story
Viime vuonna Marienbadissa
Yks', kaks', kolme
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1961 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jake Cody

| Jake Cody |
| --- | --- |
 Jake Cody, 2017
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Englanti
Pokerinpelaaja
Sponsori:  PokerStars
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  9
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  1
Turnausansiot (USD):  3 678 459
Päivitetty:  8. huhtikuuta 2014
Jake Cody on englantilainen pokeriammattilainen. Hän on Roland de Wolfen ja Gavin Griffinin ohella ainoa pelaaja, joka on saavuttanut niin sanotun "Triple Crownin" eli voittanut WSOP-, EPT- ja WPT-turnauksen.
Codyn ensimmäinen suuri turnausvoitto oli EPT Deauvillen pääturnauksen ykköstila tammikuussa 2010. Ykköspalkinto oli 857 000 euroa. WPT-voiton Cody otti elokuussa 2010 Lontoon osakilpailusta. Siinä voittosumma oli 273 873 puntaa. Triple Crown täydentyi 17 kuukaudessa kun hän voitti toukokuun lopussa 2011 WSOP:n 25 000 dollarin sisäänoston kaksinpelin eli heads-upin mestaruuden. Sen ykköspalkinto oli 851 192 dollaria. Cody voitti toukokuussa 2011 myös netissä pelatun PokerStarsin SCOOP-turnaussarjan 2 100 dollarin no limit holdem -turnauksen.
Huhtikuussa 2014 Codyn pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,6 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Jake Cody The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Jake Cody Twitterissä
Ilmari Saarinen

Ilmari Saarinen (1918 Urjala – 1976 Sortavala) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut runoilija, joka tuotannossaan kuvasi Karjalan luontoa, maisemia ja ihmisiä. Hänen Karjalaa ja Laatokkaa ylistävää runouttaan on tyylilajiltaan luonnehdittu sosialistiseksi realismiksi. Saarista on myös pidetty Laatokan pohjoispuolisen seudun ensimmäisenä kotiseuturunoilijana, joka omisti runojaan muun muassa Helylän ja Värtsilän teollisuustyöläisille ja rautatieläisille.
Saarinen syntyi vuonna 1918 urjalalaiseen työläisperheeseen. Hänen isänsä oli työmies Nestor Johan Saarinen ja äiti Lempi Maria puolestaan oli suorittanut lääkärintutkinnon. Vuonna 1927 perhe muutti Kanadan Ontarioon, jossa Nestor työskenteli muun muassa kaivoksilla ja äiti Lempi harjoitti lääkärin ammattiaan. Seitsemän vuoden kuluttua Saarisen perhe muutti lukuisten muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvostoliittoon, jonne he lähtivät rakentamaan uutta sosialistista yhteiskuntaa. Perhe asettui aluksi Pain kylään, josta Ilmari Saarinen lähti pian opiskelemaan Petroskoihin. Valmistuttuaan Karjalan pedagogisesta akatemiasta, hän työskenteli opettajana Säämäjärvellä, Vieljärvellä ja Sortavalassa, kunnes ryhtyi päätoimiseksi kirjoittajaksi vuonna 1948.
Saarisen ensimmäinen suomenkielinen runokokoelma Siivekkäät muurarit julkaistiin 1961. Neljä vuotta myöhemmin se käännettiin myös venäjäksi nimellä Moja Karelija (Minun Karjalani). Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hän pääsi 1970. Vuonna 2008 Sortavalassa järjestettiin Saarisen syntymän 90-vuotisjuhlan kunniaksi Minun Karjalani -niminen harrastajakirjoituskilpailu.
Teoksia

Siivekkäät muurarit, Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, Petroskoi, 1961.
Punaiset liinat, Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi, 1966.
Listâ pamâti, Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi, 1969.
Jake Chelios

| Jake Chelios |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1991 (ikä 33) Chicago, Illinois, USA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kiina
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Kunlun Red Star
Sarja:  KHL
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Michigan State University (NCAA) Chicago Wolves (AHL) Charlotte Checkers (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Grand Rapids Griffins (AHL)
NHL-varaus:  ei varattu
Jake Chelios (kiin. 杰克·凯利奥斯, Jiékè Kǎilì’àosī, s. 8. maaliskuuta 1991 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalaissyntyinen jääkiekkoilija, jolla on myös Kiinan kansalaisuus. Cheliosin isä on NHL-legenda ja Hall of Fame pelaaja Chris Chelios. Myös hänen veljensä Dean Chelios on entinen jääkiekkoilija.
Ura

Chelios pelasi yliopistokiekkoa Michigan State Universityssa vuosina 2010–2014. Yliopistouran viimeisellä kaudella hän pelasi myös ammattilaisena aikuisten sarjoissa ECHL:n Toledo Walleye:ssa ja AHL:n Chicago Wolvesissa. Chelios pelasi AHL- ja ECHL-sarjoissa kevääseen 2019 asti. Jaksoon sisältyy myös viiden NHL-ottelun jakso Detroit Red Wingsin riveissä. NHL-visiitiltä jäi aikakirjoihin vain yksi kahden minuutin jäähy.
Syksyllä 2019 Chelios siirtyi pelaamaan KHL-liigan Kunlun Red Starin joukkueseen. Koska Cheliosilla ei ollut taustalla otteluita Yhdysvaltain maajoukkueessa, hän sai Kiinan edustusoikeuden pelattuaan yhtäjaksoisesti kaksi kautta Kiinassa.