stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain mafia
Arvojärjestys

Don (päällikkö)
Underboss (alipäällikkö)
Consigliere (neuvonantaja)
Caporegime (kapteeni)
Soldato (sotilas)
Associate (liitännäisjäsen)
Populaarikulttuurissa

Mafia on esiintynyt monissa elokuvissa, kirjoissa ja videopeleissä. Yhdysvaltalaisessa populaarikulttuurissa mafia tuli tunnetuksi mm. amerikanitalialaisen kirjailija Mario Puzon rikosromaanista Kummisetä, jossa seurataan Vito Corleonen johtaman kuvitteellisen rikollissuvun Corleonen perheen vaiheita. Romaani oli maailmanlaajuinen myyntimenestys ja popularisoi yhdysvaltalaisen yleisön keskuudessa monia tunnettuja mafiakäsitteitä. Elokuvaohjaaja Francis Ford Coppola teki Kummisedän pohjalta vuonna 1972 ilmestyneen samannimisen rikoselokuvan, joka palkittiin kolmella Oscar-palkinnolla. Elokuvalle tehtiin myös kaksi jatko-osaa, Kummisetä osa II ja Kummisetä osa III.
Mafia on olennaisesti esillä myös Sergio Leonen rikoselokuvassa Suuri gangsterisota, joka kertoo juutalaissyntyisistä gangstereista Brooklynin slummikortteleissa. Mafiaa on kuvattu myös humoristisella tavalla komediallisissa rikoselokuvissa, joista tunnetuimpia esimerkkejä ovat John Hustonin Prizzin kunnia sekä Harold Ramisin Terapian tarpeessa ja Jatkoterapian tarpeessa. Romanttisen komedian lajityyppiä mafiasta edustaa mm. Jonathan Demmen ohjaama Gangsterin heila. Mafiaviittauksia on myös Sydney Pollackin ohjaamassa Firmassa. Mafia esiintyy supersankarielokuville epätyypillisesti Christopher Nolanin ohjaamissa elokuvissa Batman Begins ja Yön ritari, jossa Gotham Cityn rikollisuutta hallitsevat mafiapäälliköt Carmine Falcone ja Salvatore Maroni; molemmat hahmot ilmestyivät elokuviin Frank Millerin ja Jeph Loebin käsikirjoittamista Batman-sarjakuvista.
Televisiosarjoista mm. Sopranos kertoo laajasti New Jerseyn mafiasta.
Mafia on ollut esillä myös Illusion Softworksin kehittämässä videopelissä Mafia, jossa pelaaja päätyy Salierin mafiaperheen palkkatappajaksi kuvitteellisessa Lost Heavenin kaupungissa. Mafia on ollut vahvasti mukana myös sen jatko-osassa Mafia II, jonka on kehittänyt Illusion Softworksin tytäryhtiö 2K Games. Mafia on ollut mukana myös Grand Theft Auto -pelisarjassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain mafia Wikimedia Commonsissa
Al Caponen pidätyskuva vuodelta 1929.
Éclairs sur l’au-delà...

Éclairs sur l'au-delà... (suom. Välähdyksiä tuonpuoleiseen) on ranskalaisen Olivier Messiaenin viimeiseksi jäänyt sävellys, vuosina 1988–1991 syntynyt yli tunnin kestävä teos 128-jäseniselle orkesterille. Se sai kantaesityksensä 5. marraskuuta 1992 New Yorkin Lincoln Centerissä, puolisen vuotta säveltäjän kuoleman jälkeen. Sävellyksen oli tilannut New Yorkin filharmonikot 150-juhlavuotensa kunniaksi, ja kantaesityksen johti Zubin Mehta.
Teoksesta julkaistiin tuoreeltaan useitakin levytyksiä. Helsingin Sanomat valitsi Myung-Whun Chungin johtaman Bastiljin oopperan orkesterin levytyksen (Deutsche Grammophon) yhdeksi vuoden 1994 parhaista. Jukka Isopuro kirjoitti arviossaan teoksen olevan luonteeltaan samanaikaisesti aluevaltaus ja seesteinen yhteenveto: ”Uutta Messiaenia on huumori, lintujen koomisen pöyhkeilevä laulu. Yhteenvetona Messiaen palaa pitkästä aikaa Turangalilan aistilliseen maailmaan. Ankaruus, hellyys ja hilpeys vuorottelevat jättiläisorkesterin tarkoin rajattuina ja yhdisteltyinä väreinä.”
Osat

Apparition du Christ glorieux
La constellation du Sagittaire
L’oiseau-lyre et la ville-fiancée
Les élus marqués du sceau
Demeurer dans l’amour
Les sept anges aux sept trompettes
Et Dieu essuiera toute larme de leurs yeux
Les étoiles et la gloire
Plusieurs oiseaux des arbres de vie
Le chemin de l’invisible
Le Christ, lumière du Paradis
Zu Mantua in Banden

Hoferin viimeinen matka, Karl Karger, 1872
Zu Mantua in Banden, Itävallassa myös Andreas-Hofer-Lied, on yksi tunnetuimmista itävaltalaisista kansanlauluista ja vuodesta 1948 Itävallan Tirolin osavaltion tunnuslaulu. Vuonna 2004 Etelä-Tirolin parlamentti hylkäsi ehdotuksen laulun ottamisesta saksankielisen Etelä-Tirolin maakuntalauluksi italiankielisen vähemmistön vuoksi. Se on kuitenkin Bozner Bergsteigerliedin tavoin maakunnan saksankielisen yhteisön epävirallinen hymni.
Zu Mantua in Bandenin sanat on kirjoittanut saksalainen runoilija ja kirjailija Julius Mosen vuonna 1831 ja sen on säveltänyt Leopold Knebelsberger vuonna 1844. Laulu käsittelee itävaltalaisen majatalonpitäjän, Viidennen liittokunnan sodan aikana vuonna 1809 Ranskan ja Baijerin miehitystä vastaan kapinoineen Andreas Hoferin kuolemaa. Kun Itävallan keisari Frans I oli allekirjoittanut sodan päättäneen Schönbrunnin rauhan loppuvuonna 1809, Hofer jäi häviäjien puolelle. Ranskan joukot teloittivat hänet petettynä ja vangittuna Napoleonin henkilökohtaisella käskyllä Mantovassa Italiassa 20. helmikuuta 1810.
Vormärzin aikakaudelta ennen vuotta 1848 peräisin oleva kappale tuli suosituksi, koska Andreas Hofer esitetään siinä pangermanismin edistäjänä Itävallassa erityisesti Italian irredentismiä vastaan. Tämän vuoksi se on joutunut viime aikoina kritiikin kohteeksi. Vaikka se on ollut virallinen aluehymni vuodesta 1948, vuodesta 1972 lähtien on ollut laitonta ja jopa 2 000 euron sakon uhalla kiellettyä laulaa parodiaversioita laulusta tai muuttaa sanoja muuten niin, että se voisi halventaa Tirolin väestöä. Alkujaan oli kiellettyä laulaa mitä tahansa poikkeavia sanoituksia hymnin melodiaan, mutta tämä poistettiin sen jälkeen, kun Zu Mantua in Bandenin säveltä käyttävä suosittu sosialistikappale Dem Morgenrot entgegen oli laulettu SPÖ:n järjestämässä tapahtumassa vuonna 2004.
Sanat

1. Zu Mantua in Banden

Der treue Hofer war,

In Mantua zum Tode

Führt ihn der Feinde Schar.

Es blutete der Brüder Herz,

Ganz Deutschland, ach, in Schmach und Schmerz.

|: Mit ihm das Land Tirol,

Mit ihm das Land Tirol.:|


2. Die Hände auf dem Rücken

Der Sandwirt Hofer ging,

Mit ruhig festen Schritten,

Ihm schien der Tod gering.

Der Tod, den er so manchesmal,

Vom Iselberg geschickt ins Tal,

|: Im heil’gen Land Tirol,

Im heil’gen Land Tirol.:|


3. Doch als aus Kerkergittern

Im festen Mantua

Die treuen Waffenbrüder

Die Händ’ er strecken sah,

Da rief er laut: „Gott sei mit euch,

Mit dem verrat’nen Deutschen Reich,

|: Und mit dem Land Tirol,

Und mit dem Land Tirol.“:|


4. Dem Tambour will der Wirbel

Nicht unterm Schlegel vor,

Als nun der Sandwirt Hofer

Schritt durch das finst’re Tor,

Der Sandwirt, noch in Banden frei,

Dort stand er fest auf der Bastei.

|: Der Mann vom Land Tirol,

Der Mann vom Land Tirol.:|


5. Dort sollt’ er niederknien,

Er sprach: „Das tu ich nit!

Will sterben, wie ich stehe,

Will sterben, wie ich stritt!

So wie ich steh’ auf dieser Schanz’,

Es leb’ mein guter Kaiser Franz,

|: Mit ihm das Land Tirol!

Mit ihm das Land Tirol!“:|


6. Und von der Hand die Binde

Nimmt ihm der Korporal;

Und Sandwirt Hofer betet

Allhier zum letzten Mal;

Dann ruft er: „Nun, so trefft mich recht!

Gebt Feuer! – Ach, wie schießt ihr schlecht!

|: Ade, mein Land Tirol!

Ade, mein Land Tirol!“:|
Aiheesta muualla

Hymni Tirolin osavaltion verkkosivuilla (MP3; 1,2 MB) (saksaksi)
Zu Mantua in Banden YouTubessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Zu Mantua in Banden
Julius Mosen
Leopold Knebelsberger
Käännös suomeksi
Östra Edin piiri

| Östra Edin piiri |
| --- | --- |
 Östra Edin kirkko
 fiÖstra Edin piiri 
 58°01′41″N, 16°40′08″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Småland
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Kunta:  Valdemarsvikin kunta
Piirikoodi:  105288
Väestö
Väkiluku (2022):  184 
Östra Edin piiri (ruots. Östra Eds distrikt) sijaitsee Valdemarsvikin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 184  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Valdemarsvikin kunnan piirit
Alberts Kviesis

| Alberts Kviesis |
| --- | --- |

Latvian 3. presidentti
 9. huhtikuuta 1930 – 11. huhtikuuta 1936  
Pääministeri:  Hugo Celmiņš Kārlis Ulmanis Marģers Skujenieks Ādolfs Bļodnieks Kārlis Ulmanis
Edeltäjä:  Gustavs Zemgals
Seuraaja:  Kārlis Ulmanis
Latvian sisäministeri
 18. kesäkuuta 1921–25. tammikuuta 1923  
Edeltäjä:  Arveds Bergs
Seuraaja:  Pēteris Berģis
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1881 Tērvete
Kuollut: 9. elokuuta 1944 (62 vuotta) Riika
Alberts Kviesis (22. joulukuuta 1881, Tērvete – 9. elokuuta 1944, Riika) oli latvialainen poliitikko (talonpoikaisliitto) ja juristi. Hän oli maan sisäministeri 1921–1923 ja tasavallan presidentti 1930–1936. Kārlis Ulmanisin vallankaappauksen myötä hän oli  presidenttinä menettänyt vaikutusvaltansa jo 15. toukokuuta vuonna 1934. Saksalaismiehityksen aikana hän oli oikeusdirektorion väliaikainen päällikkö 1942–1944.
Air Corridor

| Air Corridor |
| --- | --- |
 IATA: QC  –  ICAO: CRD 
Kutsukoodi:  AIR CORRIDOR
Perustettu:  2004
Lakkautettu:  2008
Solmukohdat:  Nampulan lentoasema
Kotipaikka:  Nampula, Mosambik
Air Corridorin Boeing 737-200Adv.
Air Corridor (IATA: QC, ICAO: CRD) oli mosambikilainen lentoyhtiö. Sen kotikenttänä toimi Nampulan lentoasema Nampulassa.
Air Corridor perustettiin vuonna 2004 ja aloitti toimintansa saman vuoden elokuussa. Yhtiö oli yksityisessä omistuksessa. Se lopetti toimintansa vuonna 2008.
Kohteet

Mosambikissa: Beira, Maputo, Nampula, Pemba, Quelimane
Air Corridorilla ei ollut kohteita kotimaansa ulkopuolella.
Laivasto

Air Corridor käytti kolmea Boeing 737-200 -konetta.
Alkaios (täsmennyssivu)

Alkaios (m.kreik. Ἀλκαῖος, lat. Alcaeus) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Mytologiassa

Alkaios, Perseuksen ja Andromedan poika
Alkaios, Herakleen alkuperäinen nimi, koska hän periytyi Perseuksen pojasta Alkaioksesta
Alkaios, Herakleen poika
Alkaios, Minoksen pojan Androgeoksen poika, Rhadamanthyksen sotapäällikkö
Historiallisia

Alkaios Mytileneläinen (n. 620–560 eaa.), lyyrinen runoilija; tunnetuin Alkaios
Alkaios Messeneläinen (200/100-luku eaa.), epigrammikirjailija
Alkaios (300-luku eaa.), komediakirjailija
Aleksei Poltoranin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksei Poltoranin |  Aleksei Poltoranin |  Aleksei Poltoranin |  |
Maa:   Kazakstan
Miesten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | parisprintti (v) |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | 50 km (p) |  |
Aleksei Jurjevitš Poltoranin (ven. Алексей Юрьевич Полторанин, s. 29. huhtikuuta 1987 Leninogorsk) on kazakstanilainen hiihtäjä.
Poltoranin kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Poltaranin on voittanut urallaan viisi varsinaista maailmancupin kilpailua: Davosin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisan joulukuussa 2010, La Clusaz'n 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailun tammikuussa 2013, Davosin perinteisen hiihtotavan sprintin helmikuussa 2013, Planican 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun tammikuussa 2018 ja Lahden 15 kilometrin perinteisen kilpailun maaliskuussa 2018. Lisäksi hän oli nopein kauden 2011–2012 Rukan triplan päätösetapilla. Tour de Skillä 2012–2013 hän voitti Toblachin 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja Val di Fiemmen 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailun. Tour de Skillä 2013–2014 Poltoranin voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun Lenzerheidessa, Tour de Skillä 2015 Toblachin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun, Tour de Skillä 2016 Oberstdorfin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja Tour de Skillä 2017–2018 Val di Fiemmen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi kaudella 2012–2013, seitsemänneksi 2017–2018 ja kahdeksanneksi 2014–2015. Normaalimatkojen cupissa hän oli neljäs kaudella 2012–2013. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän on ollut niin ikään parhaimmillaan neljäs kaudella 2017–2018.
Poltoranin on osallistunut olympialaisiin neljästi, vuosina 2006, 2010,
2014 ja 2018. Hänen paras olympiasijoituksensa on viides sija, jolle hän pääsi Vancouverin kisoissa 2010 sekä henkilökohtaisessa että joukkuesprintissä. Sotšissa 2014 hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa yhdeksäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Poltoranin voitti parisprintin pronssia yhdessä Nikolai Tšebotkon kanssa sekä saavutti pronssia myös 50 kilometrillä. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen kilpailussa seitsemänneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa seitsemäs.
Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Poltoranin jäi kiinni veridopingista ja oli poliisin pidättämänä. Hän joutuu oikeuteen urheiluun liittyvästä petoksesta, josta maksimituomio on Itävallassa kolme vuotta vankeutta. Poltoranin sai tapauksesta neljän vuoden kilpailukiellon. Poltoranin kilpailukielto päättyi 1. maaliskuuta 2023, mutta hän sai tammikuussa 2024 uuden, nyt kolmen vuoen kilpailukiellon, koska ei ollut ollut testattavissa. Kilpailukielto päättyy 3. tammikuuta 2026.
Anja Konkka

Anja Tellervo Konkka (os. Koistinen, 17. joulukuuta 1917 Lapua – 28. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän aloitti uransa öljyvärimaalauksilla ja freskoilla, mutta siirtyi myöhemmin mosaiikkeihin.
Konkka opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1936–1941 ja suoritti myöhemmin Ravennan Accademia di Belle Artin mosaiikkitaidekurssin 1959–1961. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran esillä Savonlinnassa vuonna 1938. Konkan ensimmäinen yksityisnäyttely oli Taidehallissa vuonna 1954. Hänen töitään on muun muassa Porissa Pihlavan kirkon mosaiikki Enkelinpää.
Vuonna 1991 Konkan nimi nousi esille, kun kriitikko Seppo Heikinheimo kyseenalaisti säveltaiteen apurahoja. Virinneessä keskustelussa Konkkaa pidettiin ainoana esimerkkinä kuvataiteilijasta, jonka ansioita apurahansaajien kärjessä ei ymmärretty.
Anja Konkan puoliso oli kirjailija Juhani Konkka. Heidän tyttärensä on kirjailija Anita Konkka.
Almere City FC

Almere City Football Club on vuonna 2001 perustettu alankomaalainen jalkapalloseura Almeren kaupungista.  Vuoteen 2010 asti seuran nimi oli Football Club Omniworld, ja se on osa suurempaa Omniworld-organisaatiota, johon kuuluu myös lentopallo- ja koripallojoukkueet. Ammattilaisseura siitä tuli vuonna 2005, kun se kelpuutettiin mukaan maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Eerste Divisieen, jossa se on pelannut siitä lähtien. Paras sijoitus on 13. kausilla 2007–2008 ja 2011–2012.
Vaikka seura on perustettu 2001, sen juuret ajoittuvat 1970-luvulle. Vuonna 1972 Amsterdamissa liitettiin kaksi seuraa AFC DWS ja Blauw-Wit Amsterdam FC Amsterdamin joukkueeseen. DWS:n kannattajat eivät pitäneet siitä vaan perustivat oman joukkueen De Zwarte Schapen (musta lammas). Se nousi amatööritasolla Hoofdklasseen saakka. Kentällä sattuneiden väkivaltaisuuksien vuoksi joukkue sai puolen vuoden kilpailukiellon. Sen seurauksena joukkue muutti Almereen ja vaihtoi nimensä Sporting Flevolandiksi. Sporting Flevolandista tuli sittemmin FC Omniworld. Seuran debyyttiottelu ammattilaistasolla oli tarkoitus pelata 12. elokuuta 2005 BV Veendamia vastaan, mutta tuomari päätti siirtää ottelua rankkasateen vuoksi, joka teki Mitsubishi Forklift Stadionin tekonurmesta pelaamiseen sopimattoman. Debyytti tapahtuikin sitten viikkoa myöhemmin, kun FC Omniworld matkusti FC Eindhovenin vieraaksi. Tuo kyseinen kamppailu päättyi FC Eindhovenin 2–0-voittoon.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (hollanniksi)
Ōdate

| Ōdate (大館市) |
| --- | --- |
 Nagakijoki Ōdatessa
 lippu:  symboli
 Ōdaten sijainti Akitan prefektuurissa
 Ōdate
 Koordinaatit: 40°16′17″N, 140°33′51″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Akitan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  913,22 km²
Väkiluku (11/2020):  70 593
 – Väestötiheys:  77 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Akita-sugi
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 
 https://www.city.odate.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōdate (jap. 大館市, Ōdate-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Ōdaten allaslaaksossa. Kaupungin läpi virtaavat Yoneshirojoki ja sen sivujoki Nagaki. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin. Ōdatessa on 70 593 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 913,22 neliökilometriä.
Ōdate on vanhastaan ollut liikenteellisesti ja strategisesti merkittävä paikkakunta Yoneshiro- ja Nagakijokien välisellä ylänköalueella. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se kehittyi Satake-klaanin haaran hallinnassa linnanaluskaupunkina, joka kuului Akitan daimiokuntaan. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ōdatelle myönnettiin vuonna 1951. Kaupunkiin on sijoittunut puu-, puusepän- ja huonekaluteollisuutta, joka hyödyntää ympäröivien vuoristoalueiden sugimetsiä. Erityisesti kaupunki tunnetaan taivutetuista puuesineistä. Lisäksi siellä on metalli- ja koneteollisuutta, ja 1990-luvulle saakka siellä toimi suuri Hanaokan kaivos. Kaupunkia ympäröivillä maaseutualueilla tuotetaan riisiä, kesäsuolukan siemeniä (tonburi) ja humalaa sekä harjoitetaan karjataloutta. Vuonna 2005 Ōdateen liitettiin Hinain ja Tashiron maaseutukaupungit.
Ōdate tunnetaan akita-koiran ja koeyoshidori-kanan kaupunkina; molemmat on nimitetty luonnonmuistomerkeiksi. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Ōdate Hachiman-jinjan šintolainen pyhäkkö. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä, kuten Ōtaki-onsen. Ōdatea palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Hanawa-linja. Ōdaten–Noshiron lentoasema sijaitsee viereisen Kita-Akitan kaupungin puolella.
Kuvia

Hachikō-dōri
Ōdate Shinmei-sha
Puu Keijōn puistossa
Ōdaten rautatieasema
Ōdaten kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōdate Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ōbu

| Ōbu (大府市) |
| --- | --- |
 Aichi kenkō no mori -puistoa
 lippu:  Symboli
 Ōbun sijainti Aichin prefektuurissa
 Ōbu
 Koordinaatit: 35°00′42″N, 136°57′50″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Aichin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,66 km²
Väkiluku (03/2020):  92 670
 – Väestötiheys:  2 753,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Ilex rotunda
 – Kukka:  Kiinangardenia
 
 https://www.city.obu.aichi.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōbu (jap. 大府市, Ōbu-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Chitan niemimaan juuressa. Kaupungin alue kuuluu Owarin kukkuloihin. Lännessä se rajautuu Sakaijokeen. Ōbussa on 92 670 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 33,66 neliökilometriä.
Ōbu oli pitkään maatalousvaltaista aluetta, jolla viljeltiin hedelmiä ja vihanneksia sekä pidettiin maitokarjaa. Viljelyolosuhteet paranivat toisen maailmansodan jälkeen Aichin kastelukanavan valmistuttua, ja alueelle kehittyi muun muassa viinirypäleiden viljelyyn liittyvää matkailua. Sittemmin Ōbu on kasvanut voimakkaasti Nagoyan esikaupunkina, ja sinne on sijoittunut autoteollisuuden liitännäisteollisuutta, tekstiiliteollisuutta ja elintarviketeollisuutta. Kaupunkioikeudet Ōbulle myönnettiin vuonna 1970.
Ōbun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Enmei-jin ja Entsū-jin buddhalaiset temppelit sekä Nagakusa Tenjin-shan šintolainen pyhäkkö, joka tunnetaan doburoku-sakefestivaalistaan. Momoyaman puisto on suosittu kirsikankukkien katselupaikka. Ōbua palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Taketoyo-linja.
Kuvia

Ōbun kaupungintalo
Allobu-kirjasto
Momoyaman puiston kirsikoita
Enmei-jin portti
Ōkuran puiston sisäänkäynti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōbu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Almese

| Almese |
| --- | --- |

 vaakuna
 Almese
 Koordinaatit: 45°07′N, 7°24′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  364 m
Väkiluku:  6 448
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.almese.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Almese (piemonteksi Almèis ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 6 448 asukasta.
Almesen kaupungintalo.
Öreälvenin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Öreälvenin vesistö (ruots. Öreälvens avrinningsområde, vesistöaluetunnus 30) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Öreälvenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 3 029 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. Koko vesistössä ei ole vesivoimalaitoksia ja se on toistaiseksi rauhoitettu vesivoimarakentamiselta.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Öreälven, jotka kutsutaan yläjuoksulla myös nimellä Örån. Joen kokonaispituus on 190 kilometriä ja se laskee Itämereen noin 1,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Öreälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Se on niistä toiseksi suurin päävesistö. Sillä on Uumajanjoen vesistön kanssa lähes merenrannikolle asti jatkuva yhteinen vedenjakaja. Merenrannikon läheisyydessä Uumajanjoen vesistö vaihtuu pieneen Hörnånin vesistöön (tunnus 29). Öreälvenin vesistön lounaispuolella sillä on yhteinen vedenjakaja usean vesistön kanssa. Vesistön luoteispäässä on Ångermanjoen vesistöllä vedenjakajasta vain pieni yhteinen osuus, mutta sitten seuraavana kaakossa sijaitsevalla Lögdeälvenin vesistöllä (tunnus 32) sen osuus on pisin. Vasta alajuoksulla Lögdeälvenin vesistö vaihtuu pieneen Leduånin vesistöön (tunnus 31). Öreälvenin vesistön alajuoksulla meren rannikolla sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55,9 %), turve (24,7 %), kalliomaa (5,9 %), hiekka ja sora (2,9 %), multamaa (5,0 %), savimaa (1,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,1 %), joiden lisäksi on vielä 2,4 % muita maalajeja. Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (79,3 %), soita ja kosteikkoja (15,4 %), viljelymaita (1,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (1,2 %). Näiden lisäksi on 2,4 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Öreälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 39,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 250 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 6,24 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 34 m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 260 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 5,9 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 228,1 m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 1,7 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Käännös suomeksi