stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän suurajot 1976
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Markku Alen |  Ilkka Kivimäki | Fiat 131 Abarth | 4:10.18 | 0.0 |  |
| 2. |  Pentti Airikkala |  Risto Virtanen | Ford Escort RS1800 | 4:11.03 | +0.45 |  |
| 3. |  Hannu Mikkola |  Arne Hertz | Toyota Celica 2000 GT | 4:13.32 | +3.14 |  |
| 4. |  Timo Mäkinen |  Henry Liddon | Ford Escort RS1800 | 4:17.12 | +6.54 |  |
| 5. |  Simo Lampinen |  Juhani Markkanen | Saab 96 V4 | 4:20.00 | +9.42 |  |
| 6. |  Timo Salonen | Jaakko Markkula |  Datsun Violet 160J | 4:20.06 | +9.48 |  |
| 7. |  Tapio Rainio |  Erkki Nyman | Saab 96 V4 | 4:21.39 | +11.21 |  |
| 8. |  Jari Vilkas |  Juhani Soini | Saab 96 V4 | 4:25.12 | +14.54 |  |
| 9. |  Markku Saaristo |  Timo Alanen | Ford Escort RS2000 | 4:25.44 | +15.26 |  |
| 10. |  Leif Asterhag |  Claes Billstam | Toyota Corolla Levin | 4:29.16 | +18.58 |  |
Lähde:

Markku Saaristo voitti 1-ryhmän ja Pauli Toivonen 2-ryhmän.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla (englanniksi)
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Johan August Brinell

Johan August Brinell 1920.
Johan August Brinell (1849–1925) oli ruotsalainen metallurgi. Hän oli vuodesta 1903 tukholmalaisen Järnkontoret-liikkeen yli-insinöörinä. Hän oli maineikas rauta- ja varsinkin teräslajien tuntija ja tutkija. Hän julkaisi laajoja tutkimuksia teräslajeista ja kehitti muun muassa menettelytavan (Brinell-kovuus) teräksen kovuuden ja kestävyyden määrittämiseksi. Brinell sai sekä Ruotsista että muualta huomattavia kunniapalkintoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan August Brinell Wikimedia Commonsissa
Jessica Barden

| Jessica Barden |
| --- | --- |
 Jessica Barden vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1992 Northallerton, Englanti
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jessica Barden (s. 21. heinäkuuta 1992) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa roolistaan Mortonien perheen tyttärenä Kayleighinä televisiosarjassa Coronation Street vuosina 2007-2008. Hän on myös näytellyt elokuvissa Tamara Drewe (2010), Hanna (2011), Kaukana maailman menosta (2015) ja The Lobster (2015). Vuonna 2017 hän näytteli Netflixin alkuperäissarjassa The End of the F***ing World.
Barden on kotoisin Wetherbystä, West Yorkshirestä.
Aiheesta muualla

Jessica Barden Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Itävalta kesäolympialaisissa 2000

Itävalta osallistui Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisiin 92 urheilijan joukkueella 17 eri lajissa. Maa saavutti kisoissa kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin. Itävallan lipunkantajana avajaisissa toimi ampuja Wolfram Waibel.
Mitalistit

Lähde:
Mitalistit > Kultaa

Christoph Sieber – purjehdus, miesten purjelauta
Roman Hagara, Hans-Peter Steinacher – purjehdus, avoin tornado
Mitalistit > Hopeaa

Stephanie Graf – yleisurheilu, naisten 800 metrin juoksu
Jani Hurme

| Jani Hurme |
| --- | --- |
 Jani Hurme (maalissa) Antti Aallon kanssa vuoden 2002 talviolympialaisissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1975 (ikä 49) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2011
Seurat:  TPS (SML)   Detroit Vipers (IHL)   Indianapolis Ice (IHL)   Cincinnati Cyclones (IHL)   Grand Rapids Griffins (IHL)  Ottawa Senators (NHL) Florida Panthers (NHL) Columbia Inferno (ECHL)   Chicago Wolves (AHL)   Portland Pirates (AHL)   Malmö Redhawks (Allsvenskan)   Ilves (SML)
NHL-varaus:  3. kierros 58. varaus, 1997 Ottawa Senators
Jani Petteri Hurme (s. 7. tammikuuta 1975 Turku) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan  NHL:ssä, SM-liigassa ja Elitserienissä. Hurmeella on kaksi SM-hopeaa, ja hänet palkittiin kaudella 1996–1997 SM-liigan runkosarjan parhaana pelaajana ja parhaana maalivahtina.
Ura

Hurmeen varasi NHL:ään Ottawa Senators vuoden 1997 varaustilaisuudessa. Hänen varausnumeronsa oli 58. Hurme aloitti ammattilaisuransa TPS:n joukkueessa vuonna 1993. Kaksi ensimmäistä kautta meni luukkuvahtina tai juniorijoukkueessa, mutta kaudella 1996–1997 hän oli TPS:n ykkösmaalivahti. Tämän kauden jälkeen hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi kaksi kokonaista kautta IHL-sarjassa, kunnes hän kaudella 1999–2000 pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa. Hurme oli vuosina 2000–2002 Ottawa Senatorsin kakkosmaalivahti ja siirtyi Florida Panthersin joukkueeseen kaudella 2002–2003. Hän ehti pelata joukkueessa 28 ottelua ennen kuin hänet myytiin Atlanta Thrashersin joukkueeseen. Hurme ei ehtinyt pelata uudessa joukkueessaan otteluakaan erinäisten vakavien sairauksien vuoksi.
Kaudella 2005–2006 Hurme toipui pelikuntoon ja pelasi ensimmäisen jääkiekko-ottelunsa kahteen vuoteen. Samalla kaudella hän siirtyi Atlanta Thrashersin organisaatiosta Mighty Ducks of Anaheimin organisaatioon ja sieltä takaisin Suomeen, TPS:n joukkueeseen noin yhdeksän vuoden tauon jälkeen. Kaudeksi 2007–2008 Hurme siirtyy Ruotsiin, Malmö Redhawksin joukkueeseen. Kauden 2008–2009 aikana Hurme ei pelannut yhtään ottelua erilaisten vammojen vuoksi. Kauden 2009–2010 hän aloitti Malmön joukkueessa, mutta siirtyi joulukuussa Tampereen Ilvekseen loppukauden ja seuraavan kauden kattavalla sopimuksella. Hurme pelasi Ilveksessä puolitoista kautta, mutta ei saanut enää uutta sopimusta kaudelle 2011–2012.
Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa aikana Hurme osti osakkuuden Turun suurimmasta kuntokeskuksesta, M&M Kuntotalosta vuonna 2000 ja hän on sen pääomistaja. Osakkaina M&M Kuntotalossa ovat myös Sami Salo ja Tomi Kallio, jotka halusivat olla mukana rakentamassa Turkuun amerikkalaistyylistä liikuntakeskusta.
Hurmeen pelaajaura päättyi vuoteen 2011, kun hän jäi ilman jatkosopimusta eikä uutta siirtoa kuulunut. Pelaajauran jälkeen Hurme tuomittiin vuonna 2016, yhden vuoden ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä veropetoksesta. Syyttäjän mukaan Hurme oli yrittänyt välttyä maksamasta 131 712 euroa arvonlisäveroa Princess V52 -merkkisestä moottoriveneestään, jonka hän oli tuonut Suomeen verottomana muuttotavarana. Hurme oli yrittänyt välttää arvonlisäveron maksua ilmoittamalla kotipaikakseen Jersey-saarella sijaitsevan St. Helierin.
Aiheesta muualla

Jani Hurme Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Jani Hurme – nhlfinns.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Joni Lehto | Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittaja 1996 | Seuraaja: Olli Jokinen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Juha Riihijärvi | Lasse Oksanen -palkinnon voittaja 1997 | Seuraaja: Raimo Helminen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ari Sulander | Urpo Ylönen -palkinnon voittaja 1997 | Seuraaja: Tim Thomas |
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1997
1 Hurme |
2 Kiprusoff |
3 Nummelin |
5 Jutila (C) |
9 Jokinen |
10 Jantunen |
11 Koivu |
14 Helminen |
15 Törmänen |
16 Peltonen (A) |
18 Aalto |
21 Lumme |
22 Varvio |
23 Virta (A) |
26 Mika Strömberg |
27 Numminen |
31 Sulander |
32 Varis |
35 Myllys |
37 Nurminen |
40 Nieminen |
72 Lind |
80 Ojanen |
Valmentaja Curt Lindström
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2003
1 Lehtonen |
2 Kiprusoff |
3 Nummelin (A) |
4 Timonen |
5 Helenius |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne (A) |
9 Lydman |
10 Pirnes |
11 Koivu (C |)
12 Jokinen |
14 Hagman |
16 Peltonen |
17 Kallio |
18 Virta |
20 Miettinen |
22 Eloranta |
23 Santala |
29 Pirjetä |
30 Hurme |
31 Nurminen |
32 Rintanen |
36 Ylönen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2002
4 Timonen |
5 Salo |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne |
10 Nieminen |
12 Jokinen |
14 Helminen |
16 Hagman |
17 Kallio |
21 Lumme |
22 Eloranta |
24 Kapanen |
26 Lehtinen |
27 Numminen |
30 Nurminen |
31 Markkanen |
35 Hurme |
36 Ylönen |
37 Ruutu |
41 Aalto |
42 Lind |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
Jelena Kolomina

| Jelena Kolomina> Елена Владимировна Коломина |
| --- | --- |
 Jelena Kolomina Vancouverin talviolympialaisissa 2010
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jelena Vladimirovna Kolomina
Syntynyt: 24. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Jelena Vladimirovna Kolomina (ven. Елена Владимировна Коломина; s. 24. tammikuuta 1981) on kazakstanilainen hiihtäjä. Kolomina on osallistunut Torinon olympialaisiin 2006 ja Vancouverin olympialaisiin 2010. Olympialaisissa hänen paras saavutuksensa on yhdeksästoista sija 30 kilometrin vapaan hiihtovan yhteislähtökilpailussa Torinon olympialaisissa. Maailmanmestaruuskilpailuihin Kolomina on osallistunut kahdeksan kertaa ja hänen paras saavutuksensa on 21. sija vapaan sprintissä Lahden 2011 MM-kilpailuissa Maastohiihdon maailmancupin osakilpailussa Kolomina on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi Canmoren 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2005.
Jyväskylän suurajot 1982

|  Suomen ralli 1982 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1982. 
Ajankohta:  27.–29. elokuuta 1982
Pituus:  47 erikoiskoetta, 470,82 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Hannu Mikkola    Arne Hertz  (Audi Sport)
Toinen:   Stig Blomqvist    Björn Cederberg  (Audi Sport)
Kolmas:   Pentti Airikkala    Juha Piironen  (Team Ralliart)
Suomen ralli 1982 (viralliselta nimeltään 32. Rally of the 1000 Lakes) oli rallin maailmanmestaruussarjan yhdeksäs kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 27.–29. elokuuta 1982 Jyväskylässä.
Osallistujat

Kilpailu oli arvostettu ja halukkaita osallistujia oli enemmän kuin ilmoitettu maksimimäärä. Kilpailuun lähti 154 osallistujaa. Mestaruudesta kilpaileva Walter Röhrl ei tullut kilpailuun vaikka hänelle oli lähtönumero.
Reitti

Erikoiskokeita oli 47 ja niiden erikoiskokeiden yhteispituus oli 470,82 kilometriä. EK39 Kalasaari peruutettiin.
| Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- |
| Jyväskylä–(Kuhmoinen)*–Jyväskylä | Jyväskylä–(Konnevesi)*–Jyväskylä–Valkeakoski | Valkeakoski–Jämsä–Jyväskylä |
| 11 EK:ta | 20 EK:ta | 16 EK:ta |
| 105,45 km | 208,50 km | 165,82 km |
*=ei kokoomataukoa
Kilpailun aikataulua muutettiin aiempaan nähden. Ralli alkoi nyt lyhyellä lenkillä lounaaseen, mutta Jyväskylään palattiin kuuden tunnin tauolle jo puolen yön aikaan. Rallissa oli siis nyt ensimmäistä kertaa yötauko, jota tosin seurasi 26 tuntia yhtäjaksoista ajoa kolmella lyhyellä kokoomatauolla, sillä ralli päättyi vasta sunnuntaina aamulla.
Perjantai-iltana ajettiin erikoiskoe nimeltä Piippala, jonka alkuosa toistettiin sunnuntaiaamuna Poikuskulman erikoiskokeella.  Vastaavasti sunnuntain Lahnalahti oli pidempi versio perjantai-illan Hassista.
Lauantaiaamuna ajettiin lenkki Jyväskylän itäpuolella. Jyväskylässä vietetyn kokoomatuon jälkeen jatkettiin Lammin ja Hämeenlinnan suuntaan ja palattiin Jämsään viimeiselle kokoomatauolle varhain sunnuntaiaamuna. Uusia erikoiskokeita olivat Evo, Laitikkala, Lastunen ja Huhtia. Savo ajettiin nyt ensimmäistä kertaa MM-rallissa ja edellisvuoden Savonkylä oli nimetty Viitapohjaksi. Hirvijärvi puolestaan oli lyhennetty versio Ristijärvestä. Myös rallin päättäneestä Kuohusta ajettiin uudistettu versio. Ouninpohja puolestaan ajettiin kolmesti rallin aikana.
Kilpailun tapahtumia

Toisena mestaruussarjassa ajava Michèle Mouton oli kilpailussa kärkikuusikossa kun hän kaatoi autonsa Myhinpäässä.
Vuoden 1980 ja 1981 voittajat Markku Alen ja Ari Vatanen keskeyttivät moottorivikoihin: Alenin Lancia 037 hajosi EK5:llä Ouninpohjassa ja Vatasen Ford Escort EK18:llä Kalliokoskella.
Henri Toivonen ajoi ulos rengasrikon seurauksena Ruuhimäen erikoiskokeella. Auto vaurioitui keulasta ja Toivosen peukalo murtui. Matka jatkui vielä Harjun erikoisokokeen verran – jossa Toivonen oli toiseksi nopein – mutta sen jälkeen auton kannentiiviste petti.
Kilpailun lopulla Audi antoi tallimääräyksen kärjessä ajavalle Mikkolalle ja Blomqvistille pitää sijoituksensa.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Hannu Mikkola |  Arne Hertz | Audi Quattro | 4:19.05 | 0.0 |  |
| 2. |  Stig Blomqvist |  Björn Cederberg | Audi Quattro | 4:19.33 | +0.28 |  |
| 3. |  Pentti Airikkala |  Juha Piironen | Mitsubishi Lancer 2000 Turbo | 4:23.22 | +4.17 |  |
| 4. |  Timo Salonen |  Seppo Harjanne | Nissan Silvia Turbo | 4:25.02 | +5.57 |  |
| 5. |  Antero Laine |  Risto Virtanen | Talbot Sunbeam Lotus | 4:31.54 | +12.49 |  |
| 6. |  Russell Brookes |  Ronan Morgan | Vauxhall Chevette 2300 HSR | 4:37.10 | +18.05 |  |
| 7. |  Harri Uotila |  Timi Leino | Ford Escort RS 2000 MKI | 4:48.10 | +29.05 |  |
| 8. |  Jouni Kinnunen |  Juhani Nieminen | Ford Escort RS | 4:51.03 | +31.58 |  |
| 9. |  Seppo Mustonen |  Erkki Pakkanen | Ford Escort RS | 4:53.47 | +34.42 |  |
| 10. |  Henri Palmroos |  Ilkka Riipinen | Ford Escort RS | 4:55.55 | +36.50 |  |
Lähde:

Kilpailun jälkeen Röhrl johti 99 pisteellä seitsemällä kilpailutuloksella ja Moutonilla oli 72 pistettä viidellä tuloksella. Kaudella seitsemän parasta tulosta laskettiin mestaruuteen.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1982
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Uusi-Seelanti
Brasilia
Suomi
Italia
Norsunluurannikko
Yhdistynyt kuningaskunta
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Jere Marttila

| Jere Marttila |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muusikko
Soittimet:  Kitara
Yhtyeet:  Haloo Helsinki!, STEREO
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jere Marttila on suomalainen muusikko. Marttila on tunnettu Haloo Helsinki!-yhtyeen toisena kitaristina. Marttila on kirjoittanut myös Haloo Helsingin melodioita yhdessä yhtyeen toisen kitaristin Leo Hakasen kanssa. Toisensa lapsesta asti tunteneet Marttila ja Hakanen vaikuttavat myös kahdestaan STEREO-nimisessä elektro-pop-yhtyeessä.
Jews’ Gaten hautausmaa

Jews’ Gaten hautausmaa eli Windmill Hillin hautausmaa on Gibraltarin vanhin juutalainen hautausmaa. Sen ensimmäiset haudat ovat vuodelta 1746, ja hautausmaan käyttö jatkui yli sadan vuoden ajan vuoteen 1848. Hautausmaalle on haudattu monia kuuluisia rabbeja tuolta ajalta. Se sijaitsee lähellä Gibraltarinvuoren luonnonsuojelualueen sisäänkäyntiä Queen’s Roadin ja Engineer Roadin risteyksen kaakkoispuolella. Hautausmaa on Gibraltar Heritage Trustin luetteloima historiallinen suojelukohde.
Utrechtin sopimuksessa (1713) Britannia oli luvannut katoliselle Espanjalle ettei se suosisi juutalaisten tai maurien asutusta Gibraltarissa. Ehkä siksi juutalainen hautausmaa sijoitettiin syrjäiseen paikkaan jossa se ei pistäisi espanjalaisten kävijöiden silmiin.
Talvella ja keväällä rikkaruohojen annetaan kasvaa hautausmaalla vapaasti, ja se vaikuttaa silloin hoitamattomalta alueelta. Päätös on tehty kalliopyyn suojelemiseksi, sillä hautausmaa on niiden suosima soidinpaikka.
Herakleen pylväiden muistomerkki Jews’ Gaten hautausmaalla.
Hautausmaalla oleva muistomerkki on pystytetty Herakleen pylväiden kunniaksi ja se esittää Heraklesta kannattelemassa koko maailmaa.
Jacques Charpentier

Jacques Charpentier vuonna 2006.
Jacques Charpentier [šarpãtje] (18. lokakuuta 1933 Pariisi – 15. kesäkuuta 2017 Lézignan-Corbières) oli ranskalainen säveltäjä, urkuri ja kulttuurivaikuttaja. Monissa Charpentier’n sävellyksissä oli intialaisia vaikutteita. Hän sävelsi paljon ondes Martenot -instrumentille.
Charpentier opiskeli pianonsoittoa Maria Cerati-Boutillierin ja Jeanine Rueffin johdolla ja tutki vuosina 1953–1954 intialaista musiikkia Kalkutassa. Palattuaan Pariisiin hän opiskeli säveltämistä Tony Aubinin ja Olivier Messiaenin johdolla.
Vuonna 1954 Jacques Charpentier nimitettiin Saint-Benoît-d’Issyn kirkon urkuriksi. Vuonna 1966 hän sai paikan musiikkialan ylitarkastajana Ranskan kulttuuriministeriössä, ja vuonna 1974 hän aloitti Saint-Nicolas du Chardonnet -kirkon urkurina Pariisissa. Vuosina 1979–1981 hän johti kulttuuriministeriön musiikin, lyriikan ja tanssin osastoa.
Teoksia

Lähde:
Teoksia > Näyttämöteoksia

La Femme et son ombre, baletti (1967)
Béatrice de Planisoles, ooppera (1971)
Teoksia > Orkesteriteoksia

Viulukonsertto (1953)
Sinfonia nro 1 Symphonie breve jousille (1958)
Sinfonia nro 2 Sinfonia sacra jousille (1965)
Sinfonia nro 3 Shiva Nataraja (1969)
Sinfonia nro 4 Brasil, Villa-Lobosin muistolle (1973)
Sinfonia nro 5 Et l’imaginaire se mit à danser (1977)
Sinfonia nro 6 orkesterille ja uruille (1979)
Sinfonia nro 7 Acropolis (1985)
Konsertto Ondes Martenot’lle (1959)
Alla francese Ondes Martenot’lle, jousille ja lyömäsoittimille (1959–1960)
Konsertto Octuple 8 puhallinsoittajalle ja jousille (1963)
Prélude pour la Genèse jousille (1967)
Récitatif viululle ja orkesterille (1968)
10 konserttoa eri kokoonpanoille 1969–1983
Käännös suomeksi
Jauhiaiset

| Jauhiaiset |
| --- | --- |
 Ansarijauhiainen (Trialeurodes vaporariorum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kirvansukuiset Sternorrhyncha
Yläheimo::  Jauhiaiset Aleyrodoidea  Newman, 1934
Heimot
 Aleyrodidae 
Katso myös
   Jauhiaiset Wikispeciesissä   Jauhiaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jauhiaiset (Aleyrodoidea) ovat nivelkärsäisten (Hemiptera) lahkoon kuuluva yläheimo, johon kuuluu ainoastaan yksi heimo, Aleyrodidae. Tyypillinen laji on ansarijauhiainen (Trialeurodes vaporariorum), joka on kasvihuoneviljelyssä merkittävimpiä tuhohyönteisiä.
Lajit Suomessa

Suomesta on tavattu 13 jauhiaislajia, joista kahta tavataan ainoastaan kasvihuoneissa Yksi laji on vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi (DD).
Trialeurodes vaporariorum – ansarijauhiainen (vain kasvihuoneissa)
Aleurolobus wunni
Asterobemisia carpini
Bemisia rosae
Bemisia tabaci – etelänjauhiainen (vain kasvihuoneissa)
Aleurotuberculatus similis, alalaji A. s. europaeus
Calluneyrodes callunae
Pealius quercus
Aleurochiton aceris – vaahterajauhiainen
Aleuroclava chittendeni – alppiruusujauhiainen
Aleyrodes campanulae DD
Aleyrodes lonicerae – mansikkajauhiainen
Aleyrodes proletella – kaalijauhiainen
Aiheesta muualla

ITIS: Aleyrodoidea (englanniksi)
Irene Vänninen: Koristekasvien jauhiaiset (Arkistoitu – Internet Archive)
Jarmo Laitinen

| Jarmo Laitinen |
| --- | --- |
 Jarmo Laitinen
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jarmo Tapio Laitinen
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1954 (ikä 70) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Jarkki
Pituus:  192 cm
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1974-1975:  Brigham Youngin yliopisto
Seurajoukkueet
1970–1972 1972–1973 1976–1979 1979–1984 1985–1987:   HNMKY  Tapiolan Honka  Playhonka  Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1971–1979:   Suomi
Ottelut (pisteet):  63 (214)
Valmennusura
1985–1988 1995–1997 1999–2002 2003–2008 2008–2011 2012–2013:   Tampereen Pyrintö  Kankaantaan Kisa  Pyrbasket  Pyrbasket/Pyrintö  LrNMKY  Korihait
Aiheesta muualla
FIBA
Jarmo Tapio Laitinen (s. 20. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja.
Laitinen pelasi ja valmensi pitkään Tampereen Pyrinnössä, joka nosti hänen pelipaitansa kattoon tammikuussa 2018. Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Pelaajaura

Pelaajaurallaan Laitinen pelasi 279 SM-sarjaottelua tehden niissä 3 737 pistettä. Hänen edustamiaan joukkueita olivat HNMKY, Playhonka ja Pyrintö. Hän voitti Suomen mestaruuden Playhongan riveissä vuonna 1979. Laitinen pelasi myös yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Miesten maajoukkueessa hän pelasi 63 ottelua, joissa pisteitä kertyi 214. Hän on historian nuorin pelaaja, joka on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa.
Valmentajaura

Laitinen on valittu kahdesti vuoden valmentajaksi. Pääsarjatasolla hän on Korihaiden ja Pyrinnön lisäksi valmentanut Kankaantaan Kisassa ja Lappeenrannan Namikassa. Hän on toiminut valmentajana myös useissa nuorten maajoukkueissa. Yhteensä Laitinen on valmentanut pääsarjatasolla 18 kautta ja yli 600 ottelua. Kaudella 2013–2014 hän toimi Pyrinnön valmennuksen konsulttina. Kaudella 2015–2016 hän toimi Raholan Pyrkivän valmentajistossa.
Pelityyli

Pyrinnön päävalmentajana toimineen Raimo Lammin mukaan Laitinen oli pelintekijä, joka heitti tarkasti tärkeissä otteluissa.
Jeff Probst

| Jeff Probst |
| --- | --- |
 Jeff Probst vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1962 (ikä 61) Wichita, Kansas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Juontaja
Puoliso:  Shelly Wright (1996–2001) Lisa Ann Russell (2011–)
Muut tiedot
Lempinimet:  The One Take Wonder
Aktiivisena:  1996-
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jeffrey Lee Probst (s. 4. marraskuuta 1962 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka on tullut parhaiten tunnetuksi Selviytyjät -tositelevisiosarjasta. Probst voitti Emmy-palkinnon vuonna 2001. Ennen Selviytyjät -sarjaa Probst työskenteli toimittajana.
People-lehti valitsi Probstin yhdeksi maailman kauneimmaksi ihmiseksi vuonna 2001.
Probst syntyi Kansasissa, mutta kasvoi pääasiassa Washingtonissa. Lukiosta valmistuttuaan Probst lähti opiskelemaan Seattlen yliopistoon ja työskenteli muun muassa Boeing Motion Picture/Television studiossa tuottajana ja kertojana. 
Probst erosi vaimostaan Shelley Wrightista vuonna 2001. Pari ehti olla naimisissa 5 vuotta. 
Vapaa-ajallaan Probst on mukana Elizabeth Glaser Pediatric Aids -järjestön toiminnassa.
Vuonna 2005 Probst alkoi seurustella Julie Berryn kanssa, joka oli yksi Selviytyjät: Vanuatu -kilpailijoista. Vuonna 2008 Probst ilmoitti seurustelun päättyneen.
Palkinnot

Probst on voittanut neljä peräkkäistä kertaa parhaan tosi-tv-juontajan Primetime Emmy -palkinnon vuosina 2008-2011.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Jeff Probst Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
CBS:n profiili Probstista (englanniksi)
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1950

| Suomensarjan kausi 1950 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  20
Nousseet joukkueet:  Sudet ja TPK
Pudonneet joukkueet:  Hukat, Reipas, HPK ja JBK
Kokonainen yleisömäärä:  Länsi 62 709 Itä 41 401
Yleisökeskiarvo:  Länsi 697 Itä 460
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  Maakuntasarja (SPL) Suursarja (TUL)
  ← 1949 :  1951 → 
Suomensarjan kausi 1950 oli Suomen toiseksi korkein sarjataso Suomessa kaudella 1950. Sarjassa pelasivat Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton joukkueet yhdessä. Yhteistoiminta käsitti kaksi ylintä sarjatasoa sekä karsinnat Suomensarjaan.
Lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi mestaruussarjaan ja kummankin lohkon 2 viimeistä putosi maakuntasarjaan tai TUL:n suursarjaan.