stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kameleonttisimppu
Levinneisyys ja elintavat

Kameleonttisimppua esiintyy Shumagininsaarilta Baja Californiaan ulottuvalta alueelta. Sen elinympäristöä ovat kivikkoiset riutat ja merilevämetsät rannikkovesistä aina 475 metrin syvyyteen. Elinympäristölle on tyypillistä voimakkaat virtaukset. Laji elää yksittäin ja syö kaloja, äyriäisiä ja pääjalkaisia. Kameleonttisimpun lisääntymiskausi on jolukuusta huhtikuulle. Koiraat valtaavat reviirin useita kutupaikkoja käsittävän reviirin riutoilta. Kudun jälkeen koiras vartioi munia yksin.
Kameleonttisimppu on arvostettu ruokakala ja tärkeä kaupallisen ja vapaa-ajankalastuksen kohde. Sitä myydään niin tuoreena kuin pakastettunakin. Kameleonttisimpun maksasta valmistetaan öljyä.
Kamjanka-Dniprovska
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamjanka-Dniprovska Wikimedia Commonsissa
Kamera käy – tapa

| Kamera käy – tapa> Wrong Is Right |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Brooks
Käsikirjoittaja:  Richard Brooks
Perustuu:  Charles McCarryn romaaniin The Better Angels
Tuottaja:  Richard Brooks George Grenville
Säveltäjä:  Artie Kane
Kuvaaja:  Fred Koenekamp
Leikkaaja:  George Grenville
Pääosat:   Sean Connery  Robert Conrad  George Grizzard  Katharine Ross  Hardy Krüger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kamera käy – tapa (Wrong Is Right) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut mustan komediallinen trilleri, joka perustuu Charles McCarryn romaaniin The Better Angels. Richard Brooksin ohjaaman elokuvan pääosaa esittää Sean Connery. Muissa rooleissa näyttelevät Robert Conrad, George Grizzard, Katharine Ross, G. D. Spradlin, John Saxon, Henry Silva, Leslie Nielsen, Robert Webber, Rosalind Cash, Dean Stockwell, Jennifer Jason Leigh ja Mickey Jones.
Elokuvassa uutisankkuri (Connery) kiertää maailmaa selostamassa mitä erilaisimpia konflikteja ja kähmintöjä.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen moitti elokuvaa juonen puutteista, mutta antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Kamera käy – tapa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kamera käy – tapa Elonet.
Kamera käy – tapa AllMoviessa. (englanniksi)
Kamala (nimi)

| Kamala |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  sanskr. ’kalpean punainen’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kamala on intialainen naisen etunimi. Se on Kamal-miehennimen sisarnimi. Kummankin nimen pohjana on sanskritin sana kamala, jonka merkitys on ’kalpean punainen’. Intiassa kasvavasta Mallotus philippinensis -pensaasta saadaan kamala-nimistä rohdosta, jota on käytetty muun muassa silkin värjäämiseen.
Nimi Suomessa

Suomessa Kamala on erittäin harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu noin 10–20 tämännimistä naista. Vuoteen 2018 asti voimassa ollut nimilaki ei hyväksynyt ilman erityistä syytä sellaista nimeä ”joka on sopimaton tai jonka käyttö muutoin voi aiheuttaa ilmeistä haittaa” (vrt. suomen sana kamala ’hirveä, hirvittävä, hirmuinen, kauhea, kammottava, kaamea, karmea’).
Tunnettuja Kamaloja

Kamala Harris (s. 1964), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Yhdysvaltain 49. varapresidentti
Kamala Markandaya, oik. Kamala Purnaiya Taylor (1924–2004), intialais-brittiläinen kirjailija
Kamala Reddy (s. 1960), Äiti Meera, intialainen mystikko
Kuvitteellisia Kamaloja

Kamala, hindujumalatar Lakshmista käytetty nimi
Kamala, hindujumalatar Durgasta (eli Devistä) käytetty nimi
Kamala Khan, Neiti Ihme, Marvel-sarjakuvien supersankaritar
Kamensk-Šahtinski

| Kamensk-Šahtinski (Ка́менск-Ша́хтинский) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Rostovin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Kamensk-Šahtinski
 Koordinaatit: 48°18′14″N, 40°15′40″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Rostovin alue
Perustettu (kasakkakylä):  1671 (1686)
Kaupungiksi:  1927 (1929)
Väkiluku (2010)  (kaupunkipiiri):  95 306 
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  347800–347812, 347815, 347831
Suuntanumero(t):  +7 86365
Rekisterikilpi:  61, 161
 
 kamensk.rostov.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamensk-Šahtinski (ven. Ка́менск-Ша́хтинский) on Etelä-Venäjällä Rostovin alueella Donetsin etelärannalla sijaitseva teollisuuskaupunki. Ukrainan Luhanskin alueen rajalle on noin 30 kilometrin matka. Vuonna 2010 kaupunkipiirissä oli 95 306 asukasta. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan varsinaisen Kamensk-Šahtinskin kaupungin väkiluku oli 75 632, kun koko 98 232 kaupunkipiirissä oli 98 232 asukasta. Kaupunkipiiriin kuuluivat tällöin myös Zavodskoin (Заводской, 8 962 as.) ja Lihovskoin (Лиховской, 13 638 as.) kaupunkityyppiset taajamat.
Kamensk-Šahtinski on eräs Rostovin alueen teollisuuskaupungeista. Kemianteollisuuden merkittävimmät yritykset ovat GUP Kamenski himkombinat (ГУП Каменский химкомбинат) ja OAO Kamenskvolokno (ОАО Каменскволокно), joka valmistaa keinokuitulankoja sekä polypropyleenisäkkejä. Konepajateollisuuden yrityksiä ovat Mašzavod (Машзавод, "Konetehdas") ja Kamenski opytno-mehanitšeski zavod (Каменский опытно-механический завод). Muita tehtaita ovat Promgaz (Промгаз), lasipakkaustehdas Steklotarnyi zavod (Стеклотарный завод), teurastamo Telets (Телец, "Vasikka"), leipomo Konditer (Кондитер), meijeri sekä alkoholitehdas.
Kaupunki sijaitsee merkittävien liikenenyhteyksien tuntumassa: sen itäpuolelta kulkee valtatie M4 (osa eurooppatietä E 115) ja eteläpuolelta valtatie M21 (osa eurooppatietä E 40) Donetskiin Ukrainan Luhanskin alueen rajalle. Ukrainan rajalle on noin 30 kilometrin matka.
Historiaa

Paikkakunnan kirjallinen historia alkoi vuonna 1671 (tai 1686), kun sinne perustettiin Kamenskajan kasakkakylä. Nimi johdettiin Kamenka-joesta.  1817 siitä tuli Donin kasakoiden alueen Donetskin piirikunnan hallintokeskus, Kamenskajan stanitsa. Vuonna 1927 (tai 1929) siitä tuli kaupunki Kamensk-Šahtinsk.
Seudulle perustettiin 1800-luvun puolivälissä kivihiilikaivoksia ja potaska- ja alkoholitehtaita sekä konepajoja. Kaupunki oli toisen maailmansodan aikana saksalaisten hallussa 18. heinäkuuta 1942 – 13. helmikuuta 1943.
Itä-Ukrainan kriisin 2014 aikana Venäjän Rostovin alueelta siirtyi useasti aseistettuja joukkoja ja sotatarvikkeita Ukrainan Luhanskin alueelle siellä taistelleiden venäläismielisten kapinallisten hallitseman E40-valtatieyhteyden ja sen läheisten rajanylityspaikkojen kautta. Virallisesti nämä rajanylityspaikat on toistaiseksi suljettu, eikä niiden kautta ole luvallista tulla Ukrainan alueelle tai poistua Ukrainasta. Venäjän rajavartiosto ei kansainvälisistä rajasopimuksista tai -käytännöistä huolimatta piitannut maansa rajoja ylittävien, omasta maastaan peräisin olevien "villien asejoukkojen" rajanylityksistä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku* | 1897 | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| Kamensk-Šahtinski | 12 190 | 17 000 | 43 000 | 57 500 (kaupunkipiiri: 60 564) | 68 100 (kaupunkipiiri: 87 889) | 71 600 (kaupunkipiiri: 92 467) | 72 300 (kaupunkipiiri: 96 062) | 75 632 (98 232 (kaupunkipiiri) | 95 306  (kaupunkipiiri) |
*Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010.
Kaupungin rautatieasema.
Eräs uusista kirkoista.
Lihajan asema (Lihovskoi).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamensk-Šahtinski Wikimedia Commonsissa
Hallinnollinen keskus: Donin Rostov

Aksai |
Azov |
Bataisk |
Belaja Kalitva |
Donetsk |
Gukovo |
Kamensk-Šahtinski |
Novotšerkassk |
Novošahtinsk |
Konstantinovsk |
Krasnyi Sulin |
Millerovo |
Morozovsk |
Proletarsk |
Salsk |
Semikarakorsk |
Šahty |
Taganrog |
Tsimljansk |
Volgodonsk |
Zernograd |
Zverevo
Rostovin alue
Mitsuo Kamata

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. joulukuuta 1937
Syntymäpaikka: Ibaraki, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1960–1974 | Furukawa Electric |  |
Maajoukkue
| 1958–1969 | Japani | 44 (2) |
| Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:  Japani> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
Mitsuo Kamata (jap. 鎌田 光夫; s. 16. joulukuuta 1937 Ibaraki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kamata edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1958–1969. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1958 | 2 | 0 |
| 1959 | 10 | 0 |
1960: 0
| 1961 | 7 | 1 |
| 1962 | 7 | 1 |
| 1963 | 4 | 0 |
| 1964 | 2 | 0 |
| 1965 | 3 | 0 |
1966: 0
| 1967 | 2 | 0 |
| 1968 | 3 | 0 |
| 1969 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 44 | 2 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma
Kampelakalat

| Kampelakalat |
| --- | --- |
 Hietakampela (Limanda limanda)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes  Bleeker, 1859
Alalahkot ja heimot
 Psettodoidei Alkukampelat Psettodidae  Pleuronectoidei Amerikananturat Achiridae  Etelänkampelat Achiropsettidae  Vasensilmäkampelat Bothidae  Isosilmäkampelat Citharidae  Kielikampelat Cynoglossidae  Sukakampelat Paralichthyidae  Oikeasilmäkampelat Pleuronectidae  Poecilopsettidae  Rhombosoleidae  Rihmakampelat Samaridae  Piikkikampelat Scophthalmidae  Merianturat Soleidae 
Katso myös
   Kampelakalat Wikispeciesissä   Kampelakalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kampelakalat (Pleuronectiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu noin 680 lajia. Nämä jaetaan kahteen alalahkoon ja 14 heimoon. Aikuiset kampelakalat ovat merenpohjalla makaavia ja liikkuvia pohjakaloja. Niiden ruumis on litteä ja epäsymmetrinen; molemmat silmät ovat samalla puolella päätä. Kuoriutuessaan munasta kampelanpoikaset ovat kuitenkin normaalisti vielä kaksikylkisesti symmetrisiä, pystyssä uivia kaloja. Yleensä alle parisenttisenä ne kokevat muodonmuutoksen, jossa mm. toinen silmä vaeltaa kallon toiselle puolelle, ja kala asettuu pohjaelämään.
Yksi suurimmista kampelakaloista on ruijanpallas, joka voi kasvaa kaksi metriä pitkäksi ja painaa yli 300 kiloa. Pienimmät kampelakalat jäävät noin kymmenen senttimetrin pituisiksi.
Monet oikeasilmäkampelat-heimon kampelakalat ovat merkittäviä ruokakaloja, samoin jossain määrin jotkut merianturat ja vasensilmäkampelat.
Itämeressä Suomen vesillä esiintyy säännöllisesti kaksi kampelalajia, kampela (Platichthys flesus) ja piikkikampela (Psetta maxima). Vain muutaman kerran on tavattu satunnaislajeja punakampelaa (Pleuronectes platessa), hietakampelaa (Limanda limanda) ja silokampelaa (Scophthalmus rhombus).
Aiheesta muualla

Order Summary for  Pleuronectiformes (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q59577  Wikispecies: Pleuronectiformes  ADW: Pleuronectiformes  AFD: Pleuronectiformes  BOLD: 240  CoL: 622V4  EoL: 5168  EPPO: 1PLEUO  Fauna Europaea: 12084  Fauna Europaea (new): 8f23dad0-9507-4c0c-a9dd-4dc58b951d2f  GBIF: 588  iNaturalist: 47526  IRMNG: 12018  ITIS: 172702  NBN: NBNSYS0000177273  NCBI: 8252  NZOR: e42c906e-0f42-4504-9dce-92b6682d02be  Open Tree of Life: 883413  Paleobiology Database: 36241  Plazi: AB0787CD-0A43-FF9D-FDAB-FB19E5B625C5  uBio: 113917  WoRMS: 10331
Kunishige Kamamoto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. huhtikuuta 1944 (ikä 80)
Syntymäpaikka: Kioto, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1967-1984 | Yanmar Diesel |  |
Maajoukkue
| 1964-1977 | Japani | 76 (75) |
| Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:  Japani> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
Kunishige Kamamoto (s. 15. huhtikuuta 1944 Kioto, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kamamoto pelasi Japanin olympiajoukkueessa vuosien 1964 ja 1968 kisoissa, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia. Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1964-1977. Hän pelasi 76 maaottelua ja teki niissä 75 maalia ja on Japanin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Tilastot

| Japanin jalkapallomaajoukkue> Vuodet | Japanin jalkapallomaajoukkue> ottelut | Japanin jalkapallomaajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1964 | 2 | 1 |
1965: 3
| 1966 | 7 | 6 |
| 1967 | 5 | 11 |
| 1968 | 4 | 7 |
1969: 0
| 1970 | 6 | 3 |
| 1971 | 6 | 8 |
| 1972 | 8 | 15 |
| 1973 | 3 | 2 |
1974: 5
| 1975 | 7 | 5 |
| 1976 | 16 | 9 |
| 1977 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 76 | 75 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Japani 
Tieteilijät:  CiNii
Kampsa

| Kampsa> Κἀμψα |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Krusis, Traakia
Kampsa (m.kreik. Κἀμψα, lat. Campsa) eli Kapsa (m.kreik. Κάψα, lat. Capsa) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Krusiksessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Kampsan mainitsevat Herodotos ja Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se saattoi lyödä omaa hopearahaa jo arkaaisen kauden lopulla joskus ennen vuotta 480 eaa., mikäli tulkitaan, että seudulta peräisin olevat rahat, joissa esiintyvät kirjaimet ΚΑ, ovat sen lyömiä.
Joskus Kampsa on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Skapsaioi, joka esiintyy Deloksen meriliiton verotusluetteloissa.
Kamasutra

| Kamasutra |
| --- | --- |
 Kamasutran kuvitusta
Kirjailija:  Vatsyayana
Kieli:  sanskrit
Julkaistu:  n. 100–200-luvulla
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kamasutra on noin 100-luvulta peräisin oleva intialainen filosofis-eroottinen kirja, joka käsittelee aistillisia nautintoja vakavassa ja uskonnollisessa elämässä.
Intiassa Kamasutralla on merkittävä osa maan vanhaa filosofiaa. Länsimaissa teos tunnetaan enemmänkin eksoottisena seksuaalisen kokeilun käsikirjana ja lukuisten seksioppaiden innoittajana.
Kirjoittaja

Kamasutran kirjoittajan oletetaan olevan filosofi Mallanaga Vatsyayana. Hänestä ei tiedetä paljoakaan, mutta hänen uskotaan kirjoittaneen myös kommentaareja Nyaya Sutras -teokseen 100-luvulta eaa. Kamasutran alkukappaleissa Vatsyayana ilmoittaa hyödyntäneensä pitkää eroottisten kirjoitusten perinnettä ja nimeää joukon kirjoittajia innoittajikseen. Hän kertoo kirjansa olevan yritys suodattaa ja levittää tietoa. Hänen mukaansa teos oli alun perin 100 000 luvun mittainen, josta aiemmat kirjoittajat ja hän itse lyhensivät sen 36 lukuun ja 64 jakeeseen.
Sisältö

Kamasutra koostuu seitsemästä lyhyestä niteestä, jotka kirjoitettiin sanskritin kielellä todennäköisesti 100- ja 200-luvuilla. Teksti on pääasiassa proosaa, jonka seassa on lyhyitä runo-osuuksia ja vuoropuhelua. Teoksen länsimaiset laitokset kuvitetaan nykyisin rohkeilla kuvilla, mutta alkuperäisessä tekstissä ja vuonna 1883 julkaistussa ensimmäisessä englanninkielisessä käännöksessä ei ollut kuvia.
Kamasutra on kirjoitettu etupäässä miehen näkökulmasta, mutta kirjoittaja rohkaisee myös naisia hyödyntämään tarjottuja neuvoja. Kirjoittajan mielestä aito aistillinen onni on mahdollista vasta osana tasapainoista ja mietiskelevää elämää.
Ensimmäinen kirja toimii yleisjohdatuksena koko teokseen. Se painottaa hurskauden saavuttamisen, maallisen menestyksen ja aistillisen nautinnon tärkeyttä.
Toinen kirja kuvailee, kuinka mies voi hioa seksuaaliset taitonsa täydellisiksi.
Kolmas kirja kertoo, kuinka neitsyt vietellään.
Neljäs kirja kertoo, kuinka miehen tulee kohdella vaimojaan.
Viidennessä kirjassa käsitellään tapoja saavuttaa toisten miesten vaimojen luottamus.
Kuudennessa kirjassa kirjoittaja kuvailee kurtisaaneja.
Seitsemännessä kirjassa kirjoittaja käsittelee lääketieteellisiä, farmaseuttisia, yrtteihin perustuvia ja taikuuden keinoja, joilla parannetaan suorituskykyä, mieskuntoa ja haluttavuutta.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vatsjajana: Kama Sutra: Täydellisesti kuvitettuna.  (Toimittanut Lance Dane. Teksti ja valokuvat: Lance Dane. Suomentanut Hanna Talasniemi. Sanskritinkieliset ilmaisut tarkistanut Virpi Hämeen-Anttila. Käännös englannin kielestä)  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3079-7
Kampelaiset

| Kampelaiset |
| --- | --- |
 Täpläpyrstökampelainen (Poecilopsetta beanii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Heimo::  Kampelaiset Poecilopsettidae  Norman, 1934
Suvut
 Marleyella  Nematops  Poecilopsetta 
Katso myös
   Kampelaiset Wikispeciesissä   Kampelaiset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kampelaiset (Poecilopsettidae) on kampelakaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja tavataan kakista valtameristä lauhkeilta ja lämpimiltä alueilta. Heimon lajit on aiemmin luokiteltu kuuluviksi oikeasilmäkampeloihin.
Lajit ja anatomia

Kampelaisiin kuuluu kolme sukua ja noin 20 lajia. Heimon lajit kasvavat yleensä 18–30 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan kampelaiset ovat soikeita ja litteitä. Kalojen silmät ovat oikealla kyljellä. Suu on pieni ja usein vino. Vasemman kyljen rintaevä on osalla lajeista alkeellinen. Kampelaiset ovat väriltään ruskeita.
Levinneisyys ja elintavat

Kampelaisia tavataan lauhkeissa ja lämpimissä vesissä Atlantissa, Intian valtameressä ja Tyynessämeressä. Heimon lajit elävät pehmeällä pohjalla aina 1 600 metrin syvyyteen asti.
Kampakiduksiset

| Kampakiduksiset |
| --- | --- |
 Kampakiduksisiin kuuluvia lajeja
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Kampakiduksiset Protobranchia  Pelseneer, 1889 
Lahkot
 Nuculanida  Nuculida  Solemyida 
Katso myös
   Kampakiduksiset Wikispeciesissä   Kampakiduksiset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kampakiduksiset (Protobranchia) on simpukoihin kuuluva nilviäisalaluokka. Alaluokan lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia

Kampakiduksiset jaetaan kolmeen lahkoon. Lahkojen heimojako on osittain epäselvä, ja lajeja on noin 360. Kampakiduksisten kidukset ovat kampamaiset, ja monista muista simpukoista poiketen ne käyttävät niitä vain hengittämiseen, eivät ravinnonottoon. Ravintonsa ne suodattavat huulirihmoillaan. Kuoren sisäpinnalla usein on helmiäistä, ja kuoren rakenne on kerrosmainen. Kuori on muodoltaan pyöreähkö tai pitkänomainen, ja sen reuna on usein hampainen.
Elintavat

Kampakiduksiset kaivautuvat pohjaan, ja suurin osa niistä on syvänveden lajeja. Monet suodattavat ravintonsa vedestä. Osalla kampakiduksisista on symbioottisia kemosyntetisoivia bakteereja.
Kamfeeni

| Kamfeeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,3-dimetyyli-2-metylideenibisyklo[2.2.1]heptaani
CAS-numero:  79-92-5
PubChem CID:  6616
SMILES:  CC1(C2CCC(C2)C1=C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H16
Moolimassa:  136,228 g/mol
Sulamispiste:  51–52 °C
Kiehumispiste:  158,5–159,5 °C
Tiheys:  0,879 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0042 g/l (20 °C)
Kamfeeni (C10H16) on terpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Kamfeenia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa

Huoneenlämpötilassa kamfeeni on valkoista kiteistä ainetta ja sillä on kamferia muistuttava ominaishaju. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja sykloheksaaniin. Kuumennettaessa kamfeeni sublimoituu helposti ennen sulamispistettään. Kuumennettaessa hapen läsnä ollessa kamfeeni hapettuu myös helposti kamfeniloniksi. Karboksyylihappojen kanssa reagoidessaan yhdiste muodostaa isobornyyliestereitä. Kamfeeni on kiraalinen ja optisesti aktiivinen yhdiste ja siitä tunnetaan (+)- ja (-)-enantiomeerit.
Kamfeenin molempia enantiomeerejä esiintyy lukuisien kasvien eteerisissä öljyissä. Sitä esiintyy muun muassa havupuissa ja se on yksi tärpätin ainesosista, useissa laakerikasveissa, sitruksissa, sitruunaruohossa ja inkiväärissä.
Valmistus ja käyttö

Kamfeenia valmistetaan lähtemällä pineenistä. Pineeni voidaan joko kloorata isobornyylikloridiksi, joka reagoi Wagner–Meerwein-toisiintumisella kamfeeniksi tai isomeroitumisreaktiolla, jossa katalyyttinä toimii titaanidioksidi tai kulta adsorboituneena alumiinioksidin pinnalle. Sivutuotteena jälkimmäisessä prosessissa voi muodostua trisykleeniä.
Kamfeenia käytetään ainesosana hajusteissa. Siitä valmistetaan myös hajusteissa käytettäviä yhdisteitä kuten isobornyyliasetaattia, isoborneolia, kamferia ja isobornyylisykloheksanolia. Yhdiste voidaan kloorata hyönteismyrkkynä käytetyksi toksafeeniksi.
Aiheesta muualla

Kamfeenin kansainvälinen kemikaalikortti
Human Metabolome Database (HMDB): Camphene (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Camphene (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Camphene (englanniksi)
ChemBlink: Camphene (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Camphene (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - camphene (englanniksi)
Luettelo petoeläimistä

Tämä on luettelo petoeläinten (Carnivora) lahkoon kuuluvista nisäkkäiden alalahkoista, heimoista, alaheimoista, suvuista ja lajeista. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin Mammal Species of the World -teokseen (2005), jonka mukaan petoeläinten lahkossa on 286 elossa olevaa tai viimeisten 500 vuoden aikana sukupuuttoon kuollutta lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.