stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iisak Kuusisto
Jääkäriaika

Tämä Tyrvääläinen liikemies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 7. huhtikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet komennettiin etappi- ja värväystehtäviin Suomeen 4. toukokuuta 1916. Hän toimi aluksi värväystehtävissä Ikaalisten seudulla ja myöhemmin hän siirtyi itäiselle etapille ja sijoitettiin Rannan etappiaseman hoitajaksi. Takaisin Saksaan komppaniaansa hän palasi 10. huhtikuuta 1917.
Suomen sisällissota

Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. Jääkäripataljoonan esikuntaan aseupseeriksi. Hänet siirrettiin 8. huhtikuuta vääpeliksi pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet komennettiin 8. heinäkuuta 1918 Vaasan aseseppäkouluun ja määrättiin 19. joulukuuta 1918 Kuopion aseseppäkoulun johtajaksi. Keski-Suomen rykmenttiin hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1919 ja edelleen 5. helmikuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmenttiin aseupseeriksi. Käsiaseiden tarkastajan toimistoupseeriksi sotaväen esikuntaan hän sai siirron 20. huhtikuuta 1921.  Suojeluskuntain yliesikunnan taisteluvälineosaston päälliköksi hänet nimitettiin 10. lokakuuta 1923 ja 1. tammikuuta 1926 teknilliseksi tarkastajaksi. Armeijasta hän erosi 6. joulukuuta 1927, jonka jälkeen hän on hoitanut vuosina 1928–1930 omistamiaan Kärsämäen kartanoa ja tiilitehdasta. Hän on myöhemmin toiminut liikemiehenä sekä ulkomailla että Suomessa. Vuosina 1939–1942 hän toimi Helsingissä Oy M. Waltosen tekstiililiikkeessä myymälänhoitajana. Hän toimi Pystykorvakiväärin kehittelijänä ja kehitti sen lopulliseen muotoonsa.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui 6. Asevarikko-osaston päällikkönä ensin Rovaniemellä ja myöhemmin Viipurinlahdella. Jatkosotaan hän osallistui Helsingin suojeluskuntapiirin ja Kotijoukkojen esikunnassa. Hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen toimi Waltosen tekstiililiikkeessä aina vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän toimi edustajana Lauttakylässä. Hänet on haudattu Mikkeliin.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 19. syyskuuta 1917  Varavääpeli 11. helmikuuta 1918  Vääpeli 10. huhtikuuta 1918  Vänrikki 4. syyskuuta 1918  Luutnantti 16. toukokuuta 1920  Kapteeni 6. joulukuuta 1922 |    |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki |
Andrei Rubljov

Andrei Rubljov, Pyhä Kolminaisuus, noin 1422.
Andrei Rubljov tai Rublev (ven. Андре́й Рублёв, n. 1360/1370 – 1427 tai 29. tammikuuta 1430 Moskova), oli ikoni- ja freskotaiteen Moskovan koulukunnan perustaja, ikonimaalari ja munkki.
Rubljovin tyylin lähtökohtina pidetään Novgorodin koulukuntaa, jolle oli ominaista loistelias värien käyttö, vivahteikas viivakieli, inhimillinen lämpö yhtaikaa ylhäisen arvokkuuden kanssa. Hänen kuuluisin työnsä on Pyhän Kolminaisuuden ikoni noin vuodelta 1410-1420 Moskovassa.
Ortodoksinen kirkko kanonisoi Andrei Rubljovin pyhäksi vuonna 1988.
Elämänvaiheita

Tiedot Andrei Rubljovin elämästä ovat niukkoja. Hän syntyi Moskovan ruhtinaskunnassa noin vuonna 1370 ja kouluttautui ja antoi aikuisiässä luostarivalan nähtävästi Troitse-Sergijevin luostarissa, joidenkin tutkimusten mukaan Andronikin Vapahtajan luostarissa Moskovassa. Rubljov oli luostarissa ilmeisesti Sergei Radonežilaisen oppipoikana.
Andrei Rubljovin tuotanto muotoutui Moskovan ruhtinaskunnan taiteellisten perinteiden pohjalta. Hän tunsi hyvin myös bysanttilaista ja eteläslaavilaista taidekulttuuria. Ensimmäinen viittaus Rubljoviin on vasta vuodelta 1405, jolloin hän maalasi Teofanes (Feofan) Kreikkalaisen ja Prohor Gorodetsilaisen johdolla ikoneja ja freskoja Moskovan Kremlin Neitsyt Marian Ilmestyskirkkoon.
Konstantinopolilainen Teofanes Kreikkalainen (n. 1330/40—1405) oli kuuluisin novgorodilaisen koulukunnan edustaja ja Donin Jumalanäidin maalaaja. Ainoa varmasti hänelle attribuoitu työ ovat Novgorodin Ylösnousemuksen eli Uspenskin katedraalin freskot vuodelta 1378. Hänen oppilaastaan Andrei Rubljovista tuli koko myöhemmälle ikonitaiteelle suuntaa antanut maalari. Rubljovin perinteessä yhdistyvät askeettisuus ja bysanttilaisen taideperinnön harmonisuus. Maalausten hahmot ovat tyypillisesti levollisia ja tyyniä.
Toinen maininta Rubljovista on vuodelta 1408, jolloin hän maalasi Daniel Mustan (Tšernyj) kanssa freskoja Vladimirin Uspenskin katedraaliin. Rubljov kehitti 1410-luvun alussa oman yksilöllisen maalaustyylinsä, minkä vuoksi hänen oppiinsa pyrittiin. Arvion mukaan vuonna 1422 Rubljov maalasi mestariteoksensa Pyhä Kolminaisuus, joka tunnetaan myös nimellä Kolmen enkelin ikoni. Rubljov ja Tšernyj johtivat 1420-luvulla Troitse-Sergijevin eli Pyhän Kolminaisuuden luostarin kirkossa tehtyä maalaustyötä, joka ei kuitenkaan ole säilynyt.
Andrei Rubljov kuoli 29. tammikuuta 1430 mahdollisesti Moskovassa Andronikin Vapahtajan luostarissa.
Kuvia Andrei Rubljovin töistä

Kristuksen syntymä (jouluikoni), 1405.
Kristuksen kaste, 1405.
Ilosanoma, 1405.
Vladimirin Jumalanäiti, noin 1405.
Pyhä Ylienkeli Mikael, 1408.
Pyhä Ylienkeli Gabriel, 1408.
Pyhä Apostoli Andreas Ensinkutsuttu, 1408.
Pyhä Gregorios Teologi, 1408.
Jumalansynnyttäjä, 1408.
Pyhä Apostoli Johannes, 1408.
Pyhä Johannes Edelläkävijä, Kastaja, 1408.
Vapahtaja valtaistuimella, 1408.
Kristuksen Tuonelaan laskeutuminen, 1408–1410.
Kristus Pantokrator Kaikkivaltias, noin 1410.
Kristuksen taivaaseenastuminen, 1408.
Pyhä Apostoli Paavali, noin 1410.
Andrej Rudnev

Andrej Rudnev.
Andrej Dmitrijevitš Rudnev (ven. Андрей Дмитриевич Руднев; 1. maaliskuuta 1878 Pietari, Venäjän keisarikunta – 31. heinäkuuta 1958 Helsinki, Suomi) oli venäläissyntyinen suomalainen kielitieteilijä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän oli Pietarin yliopiston professori 1918, myöhemmin 1940–1947 hän oli Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtori ja opetti Sibelius-Akatemiassa. Hän julkaisi tutkimuksia mongolien kielestä ja kulttuurista ja teki pianosovituksia orkesteriteoksista.
Kirjallisuutta

Poppe, Nicholas: Andrej Rudnev [muistokirjoitus]. Central Asiatic journal 4:2 (1959), s. 87–89. (englanniksi)
Rousi, Arne: ”Rudnev, Andrej (1878–1958)”, Suomen kansallisbiografia, hakemisto, s. 64–65.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.  ISBN 978-951-746-452-9  / Teoksen verkkoversio.
Rousi, Arne 2006: Ystäväni musiikin maestrot, s. 85–102.  Jyväskylä Atena. ISBN 951-796-429-3.
Aiheesta muualla

Rydman, Kari: Andrej Rudnev – Antti-setä – opetti fuskaamaan oikein!
Rudnev, Andrej hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 2  Latvia  Vatikaani 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Ruiskumadot

| Ruiskumadot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Lahko::  Ruiskumadot Sipuncula  Stephen, 1965
Synonyymit
 Sipunculida 
Heimot
 Antillesomatidae  Aspidosiphonidae  Golfingiidae  Phascolosomatidae  Siphonosomatidae  Sipunculidae 
Katso myös
   Ruiskumadot Wikispeciesissä   Ruiskumadot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruiskumadot (Sipuncula) ovat jaokkeettomia, kaksikylkisesti symmetrisiä merenpohjan matoja. Niitä on pidetty omana pääjaksonaan eläinkunnan järjestelmässä, mutta molekyylituntomerkkien mukaan ne kuitenkin näyttävät kuuluvan nivelmatoihin.
Tähtimatojen ruumis on kaksiosainen, siinä on pussimäinen takaosa ja siihen nähden pituudeltaan 1/2–10-kertainen kärsä. Kärsän kärjessä on suu, jonka ympärillä olevia lonkeroita liikuttavat niiden sisällä olevan vesiputkiston paineen vaihtelut. Suuosa on sisään vedettävä. Madot ovat 1–50 cm pitkiä, yleensä kuitenkin alle 10 cm.
Sipunculus robustus
Useimmat ruiskumadot syövät pohjamutaa, mutta joidenkin on arvioitu suodattavan vedestä ravintohiukkasia. Osa lajeista elää pohjaan kaivamissaan asuinputkissa, toiset porautuvat pysyvämpiin koloihin kalkkikallioiden tai korallirunkokuntien sisään, eräät asuvat tyhjissä kotilonkuorissa. Ruiskumatoja esiintyy kaikissa suolaisissa merissä, vuorovesivyöhykkeestä 6500 metrin syvyyteen.
Sukupuolet ovat yleensä erilliset. Hedelmöitys on ulkoinen. Joillakin lajeilla munasta kehittyy suoraan pieni mato, toisilla on pelaginen vapaana uiva toukkavaihe.
Ruiskumatolajeja tunnetaan noin 320.
Aiheesta muualla

Tieteen termipankki: Ruiskumadot (Sipuncula)
ITIS: Sipuncula (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q205712  Wikispecies: Sipuncula  ADW: Sipuncula  AFD: Sipuncula  BOLD: 15  EoL: 8871  GBIF: 74  iNaturalist: 48665  IRMNG: 200  ITIS: 154520  NCBI: 6433  NZOR: 4554bec7-b7cd-4189-9c31-25fee2056b1a  Open Tree of Life: 377817  Paleobiology Database: 67166  WoRMS: 1268
Danilo (jalkapalloilija, 1991)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Danilo Luiz da Silva
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Bicas, Brasilia
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Flamengo
Pelinumero: 13
Junioriseurat
2003–2009: América
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 | América | 15 | (0) |
| 2010–2012 | Santos | 49 | (5) |
| 2012–2015 | Porto | 91 | (11) |
| 2015–2017 | Real Madrid | 41 | (3) |
| 2017–2019 | Manchester City | 34 | (4) |
| 2019–2025 | Juventus | 156 | (8) |
| 2025– | Flamengo | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2011 | Brasilia U20 | 15 | (2) |
| 2012 | Brasilia U20 | 4 | (1) |
| 2011– | Brasilia | 65 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. helmikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. helmikuuta 2025.
| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Jalkapallo |  |
Danilo Luiz da Silva, yleensä vain Danilo (s. 15. heinäkuuta 1991 Bicas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa. Hän on Euroopassa edustanut portugalilaista Portoa, espanjalaista Real Madridia, englantilaista Manchester Cityä ja italialaista Juventusta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Maajoukkueura

Danilo pelasi kaikki ottelut Brasilian voittaessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän pelasi Brasilian hopeajoukkueen neljässä ensimmäisessä ottelussa. Välierässä ja loppuottelussa hän oli vaihdossa.
Danilo pelasi ensimmäisen ottelunsa Brasilian A-maajoukkueessa ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan syyskuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailuottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 Sveitsiä vastaan. Se jäi lonkkavamman vuoksi hänen kisojen ainoaksi ottelukseen. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki marraskuussa 2019 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän pelasi Copa Américassa 2021 kaikki seitsemän ottelua, näistä kuusi avauskokoonpanossa, Brasilian saavuttaessa hopeaa. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2022.
Aiheesta muualla

Danilon tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Gabriel |
2 Rafael |
3 Silva |
4 Jesus |
5 Sandro |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Rômulo |
9 Leandro Damião |
10 Oscar |
11 Neymar |
12 Hulk |
13 Uvini |
14 Danilo |
15 Alex Sandro |
16 Ganso |
17 Pato |
18 Neto |
Valmentaja Menezes
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Alisson |
2 Thiago Silva |
3 Miranda |
4 Geromel |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Douglas Costa |
8 Renato Augusto |
9 Gabriel Jesus |
10 Neymar |
11 Coutinho |
12 Marcelo |
13 Marquinhos |
14 Danilo |
15 Paulinho |
16 Cássio |
17 Fernandinho |
18 Fred |
19 Willian |
20 Firmino |
21 Taison |
22 Fagner |
23 Ederson |
Valmentaja Tite
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Alisson |
2 Danilo |
3 Thiago Silva |
4 Marquinhos |
5 Casemiro |
6 Alex Sandro |
7 Paquetá |
8 Fred |
9 Richarlison |
10 Neymar |
11 Raphinha |
12 Weverton |
13 Dani Alves |
14 Militão |
15 Fabinho |
16 Alex Telles |
17 Bruno Guimarães |
18 Gabriel Jesus |
19 Antony |
20 Vinícius Júnior |
21 Rodrygo |
22 Éverton Ribeiro |
23 Ederson |
24 Bremer |
25 Pedro |
26 Martinelli |
Valmentaja Tite
Kuuilluusio

Kuuilluusio on optinen harha, joka saa Kuun näyttämään suuremmalta sen ollessa lähellä horisonttia kuin sen ollessa korkealla taivaalla. Vastaava harha vaikuttaa myös siihen, miltä Aurinko ja tähdistöt näyttävät. Ilmiö on ollut tunnettu varhaisista ajoista saakka ja pantu merkille monissa kulttuureissa. Harhan syistä väitellään edelleen.
Harhan todisteet

Edelleen kansanomaisesti tunnettu selitys, jonka esitti ainakin jo Aristoteles 300-luvulla eaa, on että horisontin lähellä Kuu näyttäisi suuremmalta, koska Maan ilmakehä suurentaisi sen näennäistä kokoa suurennuslasin tavoin. Tämä ei pidä paikkaansa: vaikka ilma­kehä muuttaa Kuun havaittua väriä, se ei saa sitä näyttämään suurem­malta. Itse asiassa Kuun kulmaläpimitta on 1,5 % pienempi sen ollessa lähellä horisonttia kuin korkeimmillaan taivaalla, koska horisontissa se on Maan säteen verran kauempana katsojasta, ja myös valon taittuminen ilma­kehässä pienentää sen näennäistä kokoa. Täyden­kuun aikanakaan Kuu ei aina näytä yhtä suurelta, vaan sen radan elliptisyyden vuoksi sen kulma­läpi­mitta voi vaihdella 33,5 kulma­minuutista sen ollessa perigeumissa 29,43 kulma­minuuttiin sen ollessa apogeumissa, siis yli 10 %. Tämä johtuu Kuun radan elliptisyydestä.
Täydenkuun kulma­läpi­mitta, joka osoittaa, minkä kokoiselta se näyttää katsojan silmissä, voidaan mitata suoraan teodo­liitilla, joka osoittaa sen pysyvän vakiona sen noustessa tai laskiessa taivaalla, lukuun ottamatta edellä mainittuja ilmiöitä. Myös Kuusta eri korkeuksilla olevat valokuvat osoittavat, ettei sen kulmaläpimitta vaihtele.
Että kyseessä on näköharha, voidaan yksinkertaisesti osoittaa pitämällä jotakin pientä, noin kuuden millimetrin läpimittaista esinettä käsivarren etäisyyden (noin 60 cm) päässä toinen silmä suljettuna ja asettamalla se siten, että se juuri ja juuri peittää Kuun näkyvistä. Sama esine peittää Kuun yhtä lailla sen ollessa lähellä horisonttia kuin korkealla taivaalla.
Mahdollisia selityksiä

Vuosina 1011-1022 kirjoittamassaan optiikan kirjassa Ibn al-Haitham väitti, että harha syntyy aivoissa, että henkilökohtainen kokemus vaikuttaa siihen, mitä kukin näkee ja miten kukin näkee ja että näkymä ja aistimukset ovat subjektiivisia. Sen sijaan, että Ptolemaios oli selittänyt ilmiön johtuvan valon taittumisesta, hän asetti kysy­myk­sen uudella tavalla olettamalla, että kysymys oli havaitusta, ei todellisesta laajenemisesta. Hänen mukaansa ihminen päättelee näkemiensä kohteiden etäisyydet itsensä ja kohteen välissä olevien muiden kohteiden perusteella, ja että tämä edellyttää katkeama­tonta sarjaa välissä olevia sopivia vertailu­kohtia. Kuun tapauksessa tällaisia välissä olevia kohteita ei kuitenkaan ole. Tämän vuoksi ja koska esineen havaittu koko riippuu sen havaitusta etäisyydestä, jota tässä tapauksessa ei kyetä arvioimaan oikein, Kuu näyttää suuremmalta horisontin lähellä. Roger Bacon, John Pecham ja Witelo tutkivat ilmiötä tarkemmin Ibn al-Haythamin selityksen pohjalta, ja vähitellen tuli yleisesti hyväksytyksi selitys, että kyseessä on psykologinen harha. Ptolemaioksen selitys hylättiin lopullisesti 1600-luvulla.
Yli sadan vuoden ajan kuu­illuusiota ovat tutkineet aistihavaintoihin erikoistuneet psykologit. Vuonna 2002 ilmestyneessä kirjassaan The Mystery of the Moon Illusion Ross ja Plug käsittelivät monia erilaisia selityksiä ja päätyivät toteamaan: "Yksikään teorioista ei ole lopullisesti kumonnut toisia.".  Samaan tulokseen päätyi Herhenson vuonna 1989 toimittamassaan kirjassa The Moon Illusion, joka sisältää 24 tutkijan aiheesta kirjoittamat tutkielmat.
Mahdollisia selityksiä > Kulmaläpimitta ja fyysinen koko

Näkemämme esineen "koko" voidaan mitata joko kulmaläpimittana, joka on sen reunasta havaitsijan silmään johtavien näkö­säteiden välinen kulma, tai fyysisenä kokona eli sen todellisena kokona esimerkiksi metreinä. Kun on kysymys ihmisen aisti­havainnoista, nämä kaksi käsitettä ovat selvästi erilliset. Esimerkiksi jos kaksi pientä, samanlaista ja tuttua esinettä sijoitetaan toinen viiden ja toinen kymmenen metrin päähän, niistä kaukaisemman kulma­läpi­mitta on vain noin puolet lähemmän kulma­läpi­mitasta, mutta meistä ei yleensä näytä siltä kuin sen koko olisi vain puolet toisen koosta. Sen sijaan jos kaukaisemman esineen kulma­läpi­mitta olisi sama kuin lähemmän, se normaalisti näyttäisi meistä kaksi kertaa suuremmalta.
Keskeinen kysymys kuuilluusion yhteydessä onkin, näyttääkö Kuu horisontin lähellä suuremmalta, koska sen kulmaläpimitta näyttää suuremmalta, vai koska sen havaittu fyysinen koko näyttää suuremmalta, vai onko kyseessä jokin näiden ilmiöiden yhdistelmä.  Asiasta ei toistaiseksi ole päästy yksimielisyyteen.
Mahdollisia selityksiä > Näennäisen etäisyyden hypoteesi

Kuun näennäiseen etäisyyteen perustuvan teorian esitti ensimmäisenä selvästi Kleomedes joskus ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina. Sen mukaan Kuu näyttää horisontissa suuremmalta kuin zeniitissä, koska se näyttää olevan kauempana.
Kun näemme taivaalla esimerkiksi pilviä, lintuja tai lentokoneita, lähellä horisonttia näkyvät ovat yleensä kauempana kuin suoraan päämme ylä­puolella olevat. Tämä on mahdollisesti johtanut siihen, että taivas itsessään näyttää tasaiselta tai vain lievästi kaarevalta, koska kohti horisonttia liikkuvat kohteet aina samalla etääntyvät katsojasta.
Jos meistä näyttää siltä kuin Kuukin olisi mainittujen muiden kohteiden läheisyydessä, odottaisimme myös sen etääntyvän sen lähestyessä horisonttia, mikä johtaisi siihen, että sen kuva silmän verkkokalvolla myös pienenisi. Mutta koska sen verkkokalvokuvan koko ei tällöin juuri muutu, aivomme yrittävät tulkita tilanteen perspektiivisesti ja päättelevät, että matalalla oleva Kuu olisi fyysisesti suurempi.
Kaufanin ja ROckin laajat tutkimukset vuodelta 1962 osoittivat, että oleellinen näköharhoja aiheuttava tekijä on niiden johtolankojen muuttuminen, joilla etäisyys on pääteltävissä. Horisontissa näkyvä kuu näyttää olevan maan pintaa myötäilevän näkö­säteen päässä, jolloin sen edustalla melkein samassa suunnassa näkyy esimerkiksi puita tai rakennuksia, jotka kaikki osoittavat, että Kuun on oltava hyvin kaukana, kun taas Kuun ollessa zeniitissä ei tällaisia vertailukohteita ole. Monien muiden tutkijoiden kokeet ovat johtaneet samaan tulokseen: kun Maan pinnan läheisyydessäkään ei ole tällaisia vertailukohteita, Kuu näyttää horisontissakin pienemmältä. Kun taas katsojan yläpuolellakin näkyy muita kaukaisia kohteita, Kuu näyttää zeniitissäkin suuremmalta.
Mahdollinen ongelma tässä näennäisen etäisyyden teoriassa on, että vain harvat henkilöt (ehkä noin 5 %) ovat sitä mieltä, että Kuu näyttäisi horisontissa sekä suuremmalta että kaukai­sem­malta. Useimmista henkilöitä (ehkä 90 %) se pikemminkin näyttää olevan sekä suurempi että lähempänä kuin ollessaan zeniitissä. (Boring, 1962, Hershenson, 1982,  McCready, 1965, 1986, Restle, 1970). Lopuista useimmat sanovat, että se näyttää suuremmalta ja olevan suunnilleen samalla etäisyydellä kuin zeniitissäkin, kun taas jotkut harvat eivät havaitse kuu­illuusiota lainkaan. Kuitenkin näennäiseen etäisyyteen perustuva selitys esiintyy useimmiten oppi­kirjoissa.
Näennäisen etäisyyden hypoteesin kannattajat saattaisivat väittää että Ponzon illuusiossa toinen viivoista ei näytä olevan todella kauempana kuin toinenkaan, tai että kaikki horisontissa näkyvä näyttää olevan kauempana, mikä pitääkin paikkansa siellä näkyvistä kohteista; esimerkiksi horisontissa näkyvät, keskimääräisellä korkeudella olevat pilvet ovat noin sata kertaa kauempana kuin samalla korkeudella suoraan ylhäällä päin olevat.
Mahdollisia selityksiä > Suhteellisen koon hypoteesi

Historiallisesti parhaiten tunnettu vaihto­ehto "näennäisen etäisyyden" teorialle on ollut "suhteellisen koon" teoria. Tämän mukaan kohteen havaittu koko ei riipu ainoastaan sen verkko­kalvo­kuvan suuruudesta vaan myös muiden välittömästi sen ympärillä näkyvien kohteiden koosta. Kuu­illuusion tapauksessa kohteet, jotka näkyvät samalla suunnalla kuin horistontissa oleva kuu ovat kaukaisia maan pinnalla olevia kohteita, joissa voidaan havaita pieniä yksityiskohtia, mikä saa Kuun näyttämään suuremmalta, kun taas zeniitissä näkyvän kuun ympärillä näkyy vain tyhjää taivasta, mikä saa sen näyttämään pienemmältä.
Tätä ilmiötä havainnollistaa klassinen Ebbinghausin illuusio oheisessa kuvassa. Alemman kuvan keskimmäinen ympyrä, jota ympäröivät toiset pienet ympyrät, vastaa horisontissa näkyvää Kuuta ja samalla suunnalla näkyviä kulmaläpimitaltaan pieniä kohteita, kun taas ylemmän kuvan keskimmäinen ympyrä vastaa korkealla näkyvää Kuuta, jonka ympäristössä näkyy vain suuria kohteita. Vaikka molempien kuvien keskimmäiset ympyrät ovat yhtä suuria, monien mielestä alempi näyttää suuremmalta.
Mahdollisia selityksiä > Näkökulmahypoteesi

Näkökulmahypoteesin mukaan kuuilluusio johtuisi siitä, että silmien tarkka sijainti päässä muuttuisi hieman sen mukaan, millä korkeudella Kuu on. Tämä selitys oli aikoinaan suosittu, mutta sillä ei enää ole paljon kannatusta.
Historiallisia mainintoja

Immanuel Kant viittasi kuuilluusioon vuonna 1781 kirjoittamassaan teoksessa Puhtaan järjen kritiikki. Siinä hän totesi: "Tähtitieteilijä ei mahda mitään sille, että hänestä Kuu näyttää suuremmalta juuri noustuaan kuin jonkin aikaa myöhemmin, vaikka tämä harha ei petkuta häntä.""
Aiheesta muualla

Näköaistin tutkija käsittelee ja arvostelee kuuilluusiota koskevia teorioita (ja väittää sen johtuvan okulomotorisesta mikropsiasta). (Arkistoitu – Internet Archive)
Toinen huolellinen yhteenveto kuuilluusion tutkimuksesta
Fyysikon mielipiteitä nykyisistä teorioista (Arkistoitu – Internet Archive)
Summer Moon Illusion - NASA (Arkistoitu – Internet Archive)
Why does the moon look so big now?
Why does the Moon appear bigger near the horizon? (The Straight Dope)
#moonillusion Moon illusion illustrated (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuuilluusiosta Bad Astronomy -sivustolla
New Thoughts on Understanding the Moon Illusion
Father-Son Scientists Confirm Why Horizon Moon Appears Larger
Päivän tähtitieteellinen kuva 16.6.2009
Lähellä horisonttia olevat pilvet ovat tyypillisesti kauempana katsojasta, kun taas korkealla taivaalla olevat pilvet ovat lähempänä, mikä saa taivaan­kannen näyttämään tasaiselta tai vain vähän kaarevalta
Kuun ja pilven näennäisten kokojen vertailu niiden noustessa korkeammalle taivaalla
Ebbinghausin illuusio
Liisa Ruismäki

| Liisa Orvokki Ruismäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Kuortane
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  historian lehtori ja tietokirjailija
Liisa Orvokki Ruismäki (s. 21. maaliskuuta 1948 Kuortane) on suomalainen historian lehtori, filosofian maisteri, kotiseutuneuvos ja tietokirjailija. Ruismäki syntyi Kuortaneella ja muutti Kauhajoelle vuonna 1974. Ruismäki on toiminut monipuolisesti nykyisen asuinpaikkansa Kauhajoen, synnyinpaikkansa Kuortaneen sekä koko Etelä-Pohjanmaan maakunnan kulttuurielämässä. Hänen kirjallinen päätyönsä tähän mennessä on ollut 874-sivuisen Kauhajoen pitäjähistorian kirjoittaminen. Kotiseutuneuvoksen arvonimi Ruismäelle myönnettiin vuonna 2006.
Ruismäki opetti Kauhajoen lukiossa historiaa ja on  nykyisin Kauhajoen kulttuurisäätiön hallituksen puheenjohtaja. Lehtorin virastaan hän jäi eläkkeelle syyslukukauden 2011 päätteeksi.