Hondurasin historia
Yhdysvaltain taloudellinen valta > Caríasin diktatuuri ja banaaniyritysten vallan pienentyminen

Hondurasin taloudellinen tilanne heikkeni entisestään 1930-luvulla, kun kasvitaudit tuhosivat banaanisadon 1935. Tilanne saatiin hallintaan 1937, mutta toiset maat olivat saaneet jo ison osuuden banaanimarkkinoista. Carías pystyi silti maksamaan pois Hondurasin velkoja. Samaan aikaan hän myös alkoi keskittää valtaa itselleen. Hän uusi perustuslain 1936, jolloin muun muassa presidentin valtakautta pidennettiin neljästä kuuteen vuoteen, parlamentin valtaa pienennettiin ja Caríasin kautta jatkettiin vuoteen 1943. Sitä jatkettiin myöhemmin vielä vuoteen 1949. Liberaalipuolue yritti syrjäyttää Caríasin useasti 1936 ja 1937. Epäonnistuneet yritykset heikensivät liberaaleja, ja 1930-luvun lopulla Kansallispuolue oli käytännössä maan ainoa toimiva puolue. Caríasin aika oli Hondurasissa suhteellisen vakaata, mutta talous taantui. Maan kansantuote oli ollut 1930-luvulla Keski-Amerikan toiseksi korkein, mutta 1940-luvulla se oli taantunut Latinalaisen Amerikan pienimmäksi, saarivaltioita lukuun ottamatta. Tähän vaikutti erityisesti banaanitalouden alamäki, joka oli alkanut 1930-luvun lamasta. Kun kasvitauteja oli opittu torjumaan, banaanilaivat joutuivat muihin tehtäviin toisessa maailmansodassa.
Carías muodosti läheiset suhteet muiden Keski-Amerikan diktaattoreiden, Guatemalan Jorge Ubicon, El Salvadorin Maximiliano Hernández Martínezin ja Nicaraguan Anastasio Somoza Garcían kanssa. Ubico auttoi Caríasta muun muassa organisoimaan salaisen poliisin. Ubico ja Hernández Martínez syrjäytettiin 1944, mutta Carías pysyi vallassa, vaikka maassa nousi mellakoita. Armeija tukahdutti väkivaltaisesti muun muassa mielenosoituksen San Pedro Sulassa. Yhdysvallat puuttui jälleen tilanteeseen, ja Carías myöntyi lopulta lokakuussa 1948 järjestämään vaalit. Hänen ehdokkaansa Juan Manuel Gálvez voitti vaalit, joita liberaalit boikotoivat. Vaikka Carías olikin diktaattori, hänen aikanaan Hondurasin koululaitosta kehitettiin, tieverkkoa laajennettiin ja armeija modernisoitiin. Gálvez vapautti opposition toiminnan ja palautti monia oikeuksia, joita Carías oli lakkauttanut. Hän jatkoi edeltäjänsä talouspolitiikkaa ja keskittyi myös tieverkon laajentamiseen. Lähes kolmannes valtion budjetista käytettiin 1953 teiden rakentamiseen.
Yhdysvallat oli vuodesta 1952 etsinyt keinoa syrjäyttää Guatemalan vasemmistolainen Jacobo Árbenz Guzmán. Guatemalan hallitus oli muun muassa pakkolunastanut United Fruit Companyn ja kiihottanut työläisiä. Honduras osallistui 1954 merkittävään operaatioon Guatemalassa, sillä maassa pelättiin työläislevottomuuksien leviämistä. Toukokuussa 1954 maahan levisikin laajoja lakkoja, jotka lamauttivat täysin banaanintuotannon. Samaan aikaan Honduras liittyi Guatemalan-operaatioon yhä syvemmin ja maahan virtasi aseita, jotka menivät karkotetuille kapinallisille. Kapinalliset hyökkäsivät Guatemalaan kesäkuussa, syrjäyttivät Árbenzin ja asettivat maan johtoon Carlos Castillo Armasin. Hondurasin lakot onnistuttiin päättämään sopimalla, kun lakkolaisten ulkomaalainen tuki oli katkaistu. Lakon seurauksena banaaniyhtiöiden vuosikymmeniä kestänyt poliittinen valta kutistui. Hondurasin hallinto oli jo vuodesta 1950 pyrkinyt laajentamaan maan talouspohjaa, ja 1950-luvun aikana banaanin rinnalle merkittäviksi vientituotteiksi nousivat naudanliha, puuvilla ja kahvi.