stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten 49er
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 venettä valitaan vuoden 2019 49er ja 49er FX:n MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. Aasian ja Afrikan paikat jaetaan vuoden 2021 Mussanah Openinssa. Pohjois- ja Etelä-Amerikan paikat jaetaan Pan-Amerikan kisoissa 2019. Euroopan paikka jaetaan Lanzaroten kansainvälisessä regatassa. Oseania jakaa paikan vuoden 2020 49er ja 49er FX:n MM–kilpailuissa.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Kroatia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Ranska |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Saksa |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Uusi-Seelanti |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Portugali |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Sveitsi |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Tanska |  |
| Pan-Amerikan kisat 2019 (Etelä-Amerikka) | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Brasilia |  |
| Pan-Amerikan kisat 2019 (Pohjois-Amerikka) | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Kanada |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 4 |  Espanja |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 4 |  Itävalta |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 4 |  Alankomaat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 4 |  Puola |  |
| MM–kilpailut 2020 (Oseania) | 8.–15. helmikuuta 2020 | 1 |  Australia |  |
| Lanzaroten kansainvälinen regatta (Eurooppa) | 23. – 28. maaliskuuta 2021 | 1 |  Irlanti |  |
| Mussanah Open 2021 (Aasia) | 1.– 8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Intia |  |
| Mussanah Open 2021 (Afrikka) | 1.– 8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Etelä-Afrikka |  |
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten finnjolla

Miesten finnjolla Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta – 3. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 19 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 19 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. 14 urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 urheilijaa valitaan vuoden 2019 finnjollan EM–kilpailujen perusteella. EM-kilpailuihin voi osallsitua myös Euroopan ulkopuolelta. Euroopan, Afrikan, Aasian, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan ja Oseanian omista kilpailuista valitaan yksi urheilija olympiaturnaukseen.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Unkari |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Ruotsi |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Alankomaat |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Uusi-Seelanti |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Kanada |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Argentiina |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Turkki |  |
| EM–kilpailut 2019 | 10.–18. toukokuuta 2019 | 4 |  Brasilia |  |
| EM–kilpailut 2019 | 10.–18. toukokuuta 2019 | 4 |  Norja |  |
| EM–kilpailut 2019 | 10.–18. toukokuuta 2019 | 4 |  Yhdysvallat |  |
| EM–kilpailut 2019 | 10.–18. toukokuuta 2019 | 4 |  Kreikka |  |
| Purjehduksen World Cup (Aasia) | 25. elokuuta – 1. syyskuuta 2019 | 1 |  Kiina |  |
| Copa Brasil 2019 | 25.–30. marraskuuta 2019 | 1 |  Venezuela |  |
| Finnjollan Gold Cup (Oseania) | 16.–21. joulukuuta 2019 | 1 |  Australia |  |
| Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) | 19. – 25. tammikuuta 2020 | 1 |  Meksiko |  |
| Finn Gold Cup 2021 (Eurooppa) | 4.–12. toukokuuta 2021 | 1 |  Espanja |  |
| Finn Gold Cup 2021 (Afrikka) | 4.–12. toukokuuta 2021 | 1 |  Etelä-Afrikka |  |
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten 49er FX

Naisten 49er FX Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta – 2. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 21 venettä eli yhteensä 42 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 6 venettä valitaan vuoden 2019 49er ja 49er FX:n MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Alankomaat |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Itävalta |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Brasilia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Tanska |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Uusi-Seelanti |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Norja |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Australia |  |
| Pan-Amerikan kisat 2019 (Etelä-Amerikka) | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Argentiina |  |
| Pan-Amerikan kisat 2019 (Pohjois-Amerikka) | 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Yhdysvallat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Saksa |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Argentiina |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Yhdysvallat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Puola |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Espanja |  |
| MM–kilpailut 2019 | 29. marraskuuta – 8. joulukuuta 2019 | 6 |  Singapore |  |
| MM–kilpailut 2020 (Oseania) | 11. – 16. helmikuuta 2020 | 1 0 |  |  |
| Lanzaroten kansainvälinen regatta (Eurooppa) | 23.–28. maaliskuuta 2021 | 1 |  Belgia |  |
| Mussanah Open (Aasia) | 1.–8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Kiina |  |
| Mussanah Open (Afrikka) | 1.–8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Tunisia |  |
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten Laser

Miesten Laser Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 25. heinäkuuta – 1. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 35 purjehtijaa.
Qian Qichen

Qian Qichen vuonna 1997.
Qian Qichen (5. tammikuuta 1928 Tianjin – 9. toukokuuta 2017 Peking) oli kiinalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Kiinan ulkoministerinä vuosina 1988–1998.
Qian liittyi silloin vielä maanalaiseen Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1942. Kansantasavallan perustamisen jälkeen hän työskenteli toimittajana ja puoluetyöntekijänä, ja hänet lähetettiin vuonna 1954 Neuvostoliittoon opiskelemaan. Hän aloitti diplomaattiuransa työskentelemällä vuosina 1955–1962 Kiinan Moskovan-suurlähetystössä. Kulttuurivallankumouksen aikana Qian joutui viettämään muutamia vuosia puolueen kaaderikoulussa, mutta pääsi palaamaan ulkoasiainhallintoon vuonna 1972. Qian oli vuosina 1974–1976 Kiinan suurlähettiläänä Guineassa ja samalla Guinea-Bissaussa. Vuosina 1982–1988 hän oli varaulkoministerinä. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi vuonna 1988, jolloin Kiina oli parantamassa suhteitaan sekä Neuvostoliittoon että länsimaihin.
Qian toteutti ulkoministerinä puoluejohtaja Deng Xiaopingin muotoilemaa maltillista ja käytännöllistä ulkopolitiikkaa, jonka päämääränä oli tukea taloudellista kehitystä välttämällä ideologisia konflikteja läntisten talousmahtien kanssa. Vuoden 1989 Tiananmenin aukion verilöylyn herättämä kansainvälinen vastareaktio ajoi Kiinan hetkeksi eristyksiin, mutta suhteet länsimaihin onnistuttiin luomaan uudelleen Qianin avulla. Kiina lähensi suhteitaan esimerkiksi Yhdysvaltoihin ja Japaniin sekä palautti tai loi normaalit diplomaattisuhteet muun muassa Etelä-Koreaan, Indonesiaan, Singaporeen ja Israeliin. Sen sijaan Taiwanin suhteen tiukka linja jatkui. Qian teki paljon ulkomaanmatkoja ja vieraili esimerkiksi Yhdysvalloissa kolmesti. Hänen johdollaan valmisteltiin Hongkongin ja Macaon palauttamista Kiinalle, ja hän osallistui vuonna 1997 Hongkongin luovutusseremoniaan yhtenä Kiinan hallituksen edustajista.
Qian ilmoitti luopuvansa ulkoministerin virasta ikänsä vuoksi vuonna 1998. Hän oli myös varapääministerinä vuodesta 1993 ja politbyroon jäsenenä vuodesta 1998, kunnes vetäytyi eläkkeelle kaikista tehtävistään vuonna 2003. Hän julkaisi samana vuonna muistelmansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qian Qichen Wikimedia Commonsissa
Purppurakeijuahven

| Purppurakeijuahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Keijuahvenet Pseudochromidae
Suku::  Cypho
Laji::  purpurascens
Kaksiosainen nimi
 Cypho purpurascens  (De Vis, 1884) 
Synonyymit
 Pseudochromis purpurascens 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Purppurakeijuahven (Cypho purpurascens) on keijuahveniin kuuluva kala.
Ulkonäkö ja koko

Purppurakeijuahven kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on vartaloltaan puikkomainen, selkä. ja vatsaevät ovat melko korkeat. Koiras on kokonaan punainen selkäevän tummaa täplää lukuun otatamatta. Naaraan väri muuttuu vaiheittain päästä pyrstön violetista punaisen kautta oranssiin ja keltaiseen.
Alkuperä

Purppurakeijuahven on kotoisin Tyynenmeren länsiosista. Sitä tavataan Suurella Valliriutalla ja Papua-Uuden Guinean ja Tongan ympäristössä.
Käyttäytyminen

Purppurakeijuahven on melko aggresiivinen lajitovereitaan kohtaan, eikä niitä voi yleensä pitää useampia samassa altaassa. Kotiutunut purppurakeijuahven uiskentelee myös vapaassa vedessä, mutta on aina valmis sujahtamaan koloonsa. Niinpä se tarvitsee viihtyäkseen riutta-akvaarion, jossa on paljon piilopaikoiksi sopivia koloja.
Ravinto

Purppurakeijuahven syö lihapitoista ruokaa.
Pyhän Andreaksen katedraali (Victoria)

| Pyhän Andreaksen katedraali St Andrews Cathedral |
| --- | --- |

Sijainti:  Victoria
Koordinaatit:  48°25′32″N, 123°21′46″W
Kirkkokunta:  roomalaiskatolinen
Rakentamisvuosi:  1890
Suunnittelija:  Maurice Perrault ja Albert Mesnard
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Andreaksen katedraali (engl. St. Andrew's Cathedral) on kirkkorakennus Victorian kaupungissa, Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa. Se on Victorian roomalais-katolisen hiippakunnan katedraali, ja pyhitetty Pyhälle Andreakselle. Rakennus edustaa arkkitehtuurin gotiikan tyylisuuntaa, ja se on järjestyksessään kolmas katedraali Victoriassa. Kirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1890, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1892. Sen suunnittelivat arkkitehdit Maurice Perrault ja Albert Mesnard. Kirkon torni kohoaa 53 metrin korkeuteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Pyhän Fransiskuksen basilika

Pyhän Fransiskuksen basilika
Pyhän Fransiskuksen basilika (ital. Basilica di San Francesco d'Assisi) on fransiskaanien pääkirkko, joka sijaitsee Franciscus Assisilaisen kotikaupungissa Assisissa, Italiassa. Basilika on yhdessä muiden Assisin fransiskaanikohteiden kanssa osa Unescon maailmanperintöluetteloa.
Historia

Basilika on kaksoiskirkko, jonka rakentaminen aloitettiin pari vuotta Franciscus Assisilaisen kuoleman jälkeen. Paavi Gregorius IX asetti alemman basilikan ensimmäisen kiven 17. heinäkuuta 1228 päivän sen jälkeen, kun Franciscus oli kanonisoitu. Kaksi vuotta myöhemmin Franciscuksen ruumis tuotiin haudanryöstäjien pelossa väliaikaisesta hautapaikastaan keskeneräiseen kirkkoon. Ylemmän basilikan rakennustöiden aloitusajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta ne aloitettiin todennäköisesti vuoden 1239 jälkeen. Paavi Innocentius IV vihki kummatkin kirkot käyttöön vuonna 1253. Paavi Nikolaus IV nosti kirkon aseman paavilliseksi vuonna 1288.
Kirkot ovat sisustettu myöhäiskeskiajan roomalaisten, umbrialaisten ja toscanalaisten mestareiden töillä. Alemmassa basilikassa on Cimabuen ja Giotton freskoja ja ylemmässä kirkossa on Giotton ja tämän seuraajien freskosarja, joka kuvaa Franciscus Assisilaisen elämää.
Syyskuussa 1997 Umbrian alueella tapahtunut maanjäristys aiheutti Assisin kirkoille vahinkoa. Pyhän Fransiskuksen basilika kärsi suurimmat tuhot, kun ylemmän basilikan katto romahti osittain. Onnettomuudessa kuoli neljä ihmistä. Cimabuen ja Giotton freskot kokivat myös suurta vahinkoa.
Kuvia

Pääsisäänkäynti alempaan basilikaan.
Alemman basilikan pääalttari.
Ylempi basilika sisältä.
Pyhän Fransiskuksen basilika, kuvattu alhaalta.
Pyhän Fransiskuksen basilika, kuvattu tieltä kaupungin alapuolelta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Basilikan kotisivut (italiaksi)
Assisin fransiskaanikohteet Unescon sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten 470

Naisten 470 Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta – 4. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 6 venettä valitaan vuoden 2019 470 MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. 
Euroopan ja Pohjois-Amerikan veneet valitaan World Cupin osakilpailun perusteella. Etelä-Amerikan vene valitaan Copa Brasil 2019 kautta. Afrikan paikka jaetaan Afrikan-mestaruuskilpailuiden 2020 kautta. Aasiassa paikka jaetaan Aasian-mestaruuskilpailuiden 2019 perusteella. Oseania jakaa paikan Sail Melbourne International 2020 kilpailussa.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Espanja |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Ranska |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Kiina |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Italia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Kreikka |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Slovenia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Israel |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Puola |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Brasilia |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Australia |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Alankomaat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Uusi-Seelanti |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Saksa |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2. – 9. elokuuta 2019 | 6 7 |  Sveitsi |  |
| Aasian mestaruuskilpailut 2019 | 16. – 21. joulukuuta 2019 | 1 |  Malesia |  |
| Afrikan mestaruuskilpailut 2020 | 12. – 18. tammikuuta 2020 | 1 |  Mosambik |  |
| Sail Melbourne International 2020 | 17. – 21. tammikuuta 2020 | 1 0 |  |  |
| Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) | 19.–25. tammikuuta 2020 | 1 |  Yhdysvallat |  |
| Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut 2020 | 11. – 17. helmikuuta 2020 | 1 |  Argentiina |  |
| EM-kilpailut 2021 (Eurooppa) | 5. – 13. maaliskuuta 2021 | 1 |  Turkki |  |
Pyhän Andreaan tuomiokirkko (Honolulu)

| Pyhän Andreaan tuomiokirkko> Cathedral Church of Saint Andrew |
| --- | --- |
 Tuomiokirkko kuvattuna vuonna 2012
Perustiedot
Sijainti:   Honolulu, Havaiji
Rakennustyyppi:  kirkko
Uskonnollinen käyttö:  Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko
Arkkitehtuuri
Rakennustöiden alkaminen:  1867
Valmistumisvuosi:  1886
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Andreaan tuomiokirkko (engl. Cathedral Church of Saint Andrew) on Honolulussa, Havaijin osavaltiossa, sijaitseva episkopaalinen kirkko.
Havaijin kuningas Kamehameha IV ja tämän vaimo, kuningatar Emma, kääntyivät anglikaanisuuteen. Tavoitteena oli vähentää amerikkalaisten liikemiesten kasvanutta valtaa Havaijilla, minkä vuoksi Kamehameha IV kutsui englantilaisia lähetyssaarnaajia kuningaskuntaansa perustaakseen kansankirkon.
Kuningaspari lahjoitti omistamansa tontin tuomiokirkon rakentamiseen. Tontti oli aiemmin toiminut kuninkaallisena puutarhana. Ennen itse katedraalin valmistumista ja rakennustöiden kattamista varten tarkoitetun varainkeruukampanjan ajaksi, jota johti itse kuningaspari, ajaksi tontille rakennettiin pieni puukirkko. Kamehameha IV kuitenkin kuoli ennen itse katedraalin rakennustöiden alkamista Pyhän Andreaan päivänä (30. marraskuuta) vuonna 1863, minkä vuoksi uusi kuningas Kamehameha V päätti, että kirkko omistetaan kyseiselle pyhimykselle.
Kuningatar Emma jatkoi kirkon rakennustöiden johtamista ja matkusti mm. Englantiin keräämään lahjoituksia ja etsimään arkkitehtejä. Kivet kirkon rakentamiseen louhittiin Normandiasta, Ranskasta. Kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1867 ja tuomiokirkko valmistui jouluksi 1886. Kuningatar Emma ehti kuolla vuotta aikaisemmin.
Tuomiokirkko siirtyi Yhdysvaltain epsikopaalisen kirkon alaisuuteen vuonna 1898, kun Yhdysvallat otti kaatuneen kuningaskuntansa haltuunsa. Vuodesta 1973 lähtien tuomiokirkko on ollut NRHP-kohde.
Galleria

Tuomiokirkon lasimaalaus
Alttari
Peruskiven muuraus
Kirkon pääsisäänkäynnin yläpuolella olevia reliefejä
Punamarjat

| Punamarjat |
| --- | --- |
 Sahapunamarja (Photinia serratifolia) Espanjassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Punamarjat Photinia  Lindl.
Katso myös
   Punamarjat Wikispeciesissä   Punamarjat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punamarjat (Photinia) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 45 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu reilut 60 muutakin lajia, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Sukuun kuuluu myös risteymiä, kuten jalostettu risteymälaji tarhapunamarja (Photinia × fraseri).
Lajeja

Photinia davidiana – pastorinpunamarja
Photinia glabra – silopunamarja
Photinia serratifolia – sahapunamarja
Photinia villosa – villapunamarja
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Punamarjat (Photinia)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Photinia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Photinia (englanniksi)
Flora of China: Photinia (englanniksi)
Ray Danton

Ray Danton vuoden 1961 elokuvan Gangstereiden vallassa (The George Raft Story) trailerissa.
Ray Danton (oikealta nimeltään Raymond Kaplan; 19. syyskuuta 1931 New York – 11. helmikuuta 1992 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Ray Danton syntyi juutalaisperheeseen, opiskeli Pittsburghin yliopistossa ja Carnegien teknisessä koulussa sekä näytteli teatterissa. Korean sodan aikana hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa.
Dantonin ensimmäinen elokuva oli Kohtalon ratsastaja (Chief Crazy Horse) vuonna 1955. Hän esitti etupäässä sulavan mutta vaarallisen roiston rooleja tv-sarjoissa ja elokuvissa, joista tunnetuin on Jack Diamond – gangsteri (The Rise and Fall of Legs Diamond) vuodelta 1960. Vuonna 1956 Danton sai Golden Globe -palkinnon vuoden uutena miestähtenä.
1960-luvulla Danton teki useita elokuvia Italiassa ja Espanjassa. 1970-luvun alussa hän palasi Yhdysvaltoihin esiintyen lähinnä b-elokuvissa ja televisiosarjoissa. Samoihin aikoihin Danton perusti oman tuotantoyhtiön ja alkoi työskennellä myös ohjaajana. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Vampyyrien kuolemantanssi (Deathmaster) vuonna 1972.
Danton oli naimisissa näyttelijä Julie Adamsin kanssa. Hän kuoli munuaissairauteen.
Aiheesta muualla

Elonet: Ray Danton
Internet Movie Database: Ray Danton (englanniksi)
Ray Cunningham

| Ray Cunningham> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ray Cunningham
Syntynyt: 5. joulukuuta 1977 (ikä 46) Louisville, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  195 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1997–2001:   Murray State University
Seurajoukkueet
2007–2008 2008–2009 2009:   Minot SkyRockets  Forssan Koripojat  UU-Korihait
Ray Cunningham (s. 5. joulukuuta 1977 Louisville) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavia UU-Korihaita.
Ura

Cunningham on pelannut suuren osan urastaan Yhdysvaltain alasarjoissa. Vuonna 2007 hän voitti CBA:n donkkikisan. Finaalissa toiseksi jäi myöhemmin NBA:ssa pelannut Jamario Moon. Kaudeksi 2008–2009 Cunningham siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Tällöin hän siirtyi Forssan Koripoikiin. Kauden jälkeen Cunningham jatkoi uraansa Suomessa Korihaiden joukkueessa. Korihaissa pelatessaan hänen kätensä murtui, jonka takia hänen sopimuksensa purettiin seuran kanssa joulukuussa 2009.
Pyöli

Pyöli (ruotsin sanasta böle) on sana, joka voi Suomessa esiintyä paikannimissä sekä yksinään että nimen osana ja joskus myös yleisnimen osana.
Yleisnimen osana

autiopyöli, historiantutkimuksessa asumaton mutta verolle pantu, kylien ulkopuolinen maakappale Suomessa ja Ruotsissa
Paikannimenä

Pyöli (ruots. Bölsby), kylä Espoossa
Pyöli (ruots. Böle), kylä Kaarinassa
Pyöli, kylä Karjalohjalla
Pyöli, kylä Kustavissa
Pyöli, kylä Lokalahdella Uudessakaupungissa
Pyöli, kylä Muurlassa Salossa
Pyöli, kylä Naantalissa aiemmassa Naantalin maalaiskunnassa
Pyöli (ruots. Böle), kylä Paimiossa
Pyöli, kylä, postinumeroalue ja kyläkeskus Somerolla
Pyöli, kylä Vehkalahdella, (ruots. Böle)
Pyöli, kylä Vehmaalla