stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
West (sukunimi)

West on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam West eli William West Anderson (1928–2017), yhdysvaltalainen näyttelijä
Allen West (s. 1967), yhdysvaltalainen kitaristi
Allen West (s. 1961), yhdysvaltalainen poliitikko
Allen West (1872–1952), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Allen West (1929–1978), yhdysvaltalainen vanki
Andrew J. West (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä
Anthony West (s. 1981), australialainen ratamoottoripyöräilijä
Barbara West (1911–2007), toiseksi viimeinen elossa ollut Titanicilta pelastunut henkilö
Benjamin West (1738–1820), yhdysvaltalainen taidemaalari
Billy West (s. 1952), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
Cornel West (s. 1953), yhdysvaltalainen filosofi ja intellektuelli
David West (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
Delonte West (s. 1983), yhdysvaltalainen koripalloilija
Dominic West (s. 1969), brittiläinen näyttelijä
Erkki West, oik. Ernst Robert Magnus Winter (1857–1934),  suomalainen merikapteeni, julkaisi kaksi kirjaa
Folke West, oik. Westerholm (s. 1948), suomalainen televisiotuottaja, toimittaja, matkanjohtaja
Fred West (1941–1995), englantilainen sarjamurhaaja
Gladys West (s. 1930), yhdysvaltalainen matemaatikko
Helen West, oik. Heli Nevakare (1960–2023), suomalainen musiikkitoimittaja ja laulaja
Helga West (s. 1986), suomensaamelainen teologi, toimittaja ja runoilija
Jacqueline West, yhdysvaltalainen puvustaja ja pukusuunnittelija
Jerry West (1938–2024), yhdysvaltalainen koripalloilija
Kanye West (s. 1977), yhdysvaltalainen hip hop -artisti
Kieran West (s. 1977), brittiläinen kilpasoutaja
Kurt West (1923–2007), suomenruotsalainen sotakirjailija
Laura West, suomalainen näyttelijä
Leslie West (1945–2020), yhdysvaltalainen rock- ja blueskitaristi, -laulaja ja -lauluntekijä
Mae West (1893–1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Morris L. West (1916–1999), australialainen kirjailija
Peter West, englantilainen kirjailija ja budō-opettaja
Rebecca West (1892–1983), englantilainen kirjailija, toimittaja ja kirjallisuuskriitikko
Roland West (1887–1952), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Rosemary West (s. 1953), englantilainen sarjamurhaaja
Sandy West (1959–2006), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja rumpali
Shane West, e. Shannon Bruce Snaith (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä
Simon West (s. 1961), englantilaissyntyinen elokuvaohjaaja
Suvi West (s. 1982), suomensaamelainen ohjaaja, käsikirjoittaja
Taina West (s. 1956), suomalainen toimittaja ja käsikirjoittaja
Ti West (s. 1980), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja, leikkaaja, kuvaaja ja näyttelijä
Timothy West (1934–2024), brittiläinen näyttelijä
Werner West (1890–1959), suomalainen muotoilija.
Kuvitteellisia henkilöitä

Iris West, DC Comicsin sarjakuvahahmo
Wallace West, supersankari DC Comicsin sarjakuvissa
Wally West, kolmas Salama, supersankari DC Comicsin sarjakuvissa.
Josi Kandelin

Josi Kandelin (s. 15. joulukuuta 1976) on suomalainen kitaristi, joka on soittanut Eija Kantolan Omega-orkesterissa yli kymmenen vuotta. Kandelin on lisäksi soittanut vierailevana kitaristina eri kokoonpanoissa muun muassa Marita Taavitsaisen, Johanna Pakosen, Charles Plogmanin, Tapani Kansan ja Aki Hietalan kanssa. Kandelin osallistuu myös laulamiseen.​​​​​
Aiheesta muualla

Kandelin Discogsissa
Trish Stratus

| Trish Stratus |
| --- | --- |
 Trish Stratus vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1975 (ikä 48)  Toronto, Ontario 
Kansalaisuus:   Kanada 
Showpainija
Kehänimet:  Trish Stratus 
Aktiivisena:  2000–
Pituus:  163 cm 
Paino:  57 kg
Kouluttajat:  Ron Hutchison   Fit Finlay 
Aiheesta muualla
www.trishstratus.com
Patricia Anne Stratigeas (s. 18. joulukuuta 1975 Richmond Hill, Ontario, Kanada) on kanadalainen showpainija, näyttelijä ja joogaohjaaja. Stratigeas työskentelee WWE:ssä ja hänet tunnetaan paremmin kehänimellä Trish Stratus. Häntä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista naispuolisista showpainijoista.
Stratigeas teki painidebyyttinsä vuonna 2000. Ennen painiuraansa Stratigeas toimi fitness-mallina ja esiintyi monien kehonrakennus- ja fitness-lehtien kansissa sekä televisiossa. Stratigeas liitettiin WWE Hall of Fame -kunniagalleriaan vuonna 2013. Nykyään hän toimii Kanadassa joogayrittäjänä itse perustamassaan Stratusphere Yoga -studiossa.
T&A

Stratigeas kiinnitti mallitöidensä johdosta WWF:n huomion ja hän allekirjoitti yhtiön kanssa vuonna 1999 monivuotisen sopimuksen. WWF lähetti hänet Sully's Gym -salille, jossa häntä alkoi kouluttamaan Ron Hutchison. Stratigeas debytoi WWF:n Sunday Night Heat-ohjelmassa maaliskuussa 2000 kehänimellä Trish Stratus. Alussa Trish Stratus toimi T&A (Test ja Prince Albert) -joukkueen managerina. Trishiä tuotiin esiin lähinnä yliseksikkäänä ja viettelevänä blondina.
Stratus auttoi myös hetkellisesti Val Venis -nimistä painijaa. Hän yritti auttaa Venisiä säilyttämään WWE Intercontinental Championship -mestaruuden, mutta heidän yhteistyö päättyi SummerSlam-tapahtumassa, kun Venis hävisi mestaruuden Eddie Guerrerolle. Stratus teki kehädebyyttinsä vuoden 2000 kesäkuussa voittaen T & A:n kanssa Hardy Boyzit ja Litan. Tämän jälkeen Stratus yritti useasti voittaa naisten mestaruuden sitä saamatta. T&J-joukkueen hajottua loppuvuodesta 2000 Stratus aloitti oman soolopainin.
World Wrestling Federation: McMahon family

Vuonna 2001 Trish pistettiin juonikuvioon McMahonien kanssa. Juonessa Trish oli Vince McMahonin rakastajatar, jonka seurauksena Vincen tytär Stephanie McMahon oli näreissään Trishille. Trish ja Stephanie kohtasivat toisensa No Way Out-PPV'ssä. Stephanie onnistui lopulta selättämään Trishin, kun William Regal sekaantui otteluun ja aiheutti näin tappion Trishille.
Seuraavana maanantaina, RAWssa, Trish ja Vince kohtasivat Stephanien ja Regalin ottelussa, joka päättyi lopulta Vincen kääntymiseen Trishiä vastaan. Vince kertoi Trishille, ettei tämä koskaan ollut hänelle mitään muuta, kuin "daddy's little toy", ja että leikkiaika on ohi. Trishin pää tungettiin roska-astiaan ja hän sai likaisesta mopista. Tämän jälkeen Vince nöyriitti Trishiä käskemällä tätä matkimaan koiraa ja strippaamaan itsensä alusvaatteisilleen. Trish sai kostonsa WrestleManiassa, kun Vincen otellessa poikaansa Shane McMahonia vastaan Street Fightissa Trish antoi Vincelle avokämmenestä naamaan.
Trish Stratus eläköityy

Diva of the Decade tittelin saanut ja kuusinkertainen naisten maailmanmestari sekä koko maailman menestynein naisshowpainija Trish Stratus päätti lopettaa painimisen vuonna 2006. Hän paini viimeisen RAW-ottelunsa Madison Square Gardenissa 11. syyskuuta Mickie Jamesiä vastaan. WWE:n viimeinen ottelu Stratuksella oli Unforgiven-tapahtumassa 22. syyskuuta. Stratus voitti tapahtumassa vielä seitsemännen kerran WWE Women’s Championship -mestaruuden, tällä kertaa Litaa vastaan. Trish Stratus lopetti kuitenkin uransa heti mestaruusottelun jälkeen, ja naisten mestaruusvyö vapautettiin.
Muut esiintymiset

Stratus esiintyi WWE:ssä satunnaisesti lähinnä Raw-ohjelman lähetyksissä, kuten Rawin 15-voitin juhlalähetyksessä Litan kanssa. Stratus teki kehään menestyksekkään paluun Raw-ohjelmaan 22. joulukuuta 2008 yli kahden vuoden tauon jälkeen.  Stratus osallistui joukkue-otteluun John Cenan kanssa, sillä Cenan suunniteltu pari Kelly Kelly poistui areenalta ennen ottelua. Ottelu oli hallitsevaa naisten mestaria Beth Phoenixia sekä tämän miesystävää Santino Marellaa vastaan. Cena ja Stratus voittivat ottelun suhteellisen vaivatta. Syyskuuta 2009 Stratus oli Rawissa tähtivieraana. Trish Stratus paini viimeisen ottelunsa kolme vastaan kolme ottelussa saaden puolelleen MVP:n ja Mark Henryn. Heitä vastaan oli Beth Phoenix, Chris Jericho sekä Big Show. Trish kumppaneineen voittivat ottelun helposti.
Esiintymiset WWE:ssä ja Hall Of Fame jäsenyys (2007-2022)

Vuonna 2011 Trish Stratus teki yllätys paluun WWE:n Elimination Chamber-tapahtumassa. Hän ilmoitti, että hänestä tulisi WWE Tough Enough-ohjelman viidennen kauden kouluttaja yhdessä mm. Stone Cold Steve Austinin kanssa. Trish Stratus nähtiin erikois-ottelussa, jossa LayCool  saartoivat Kellyä. Trish auttoi Kellyä ja päätti tehdä kummallekin Laycoolille Stratusfactionin. Vickie Guerrero haastoi myöhemmin Trish Stratuksen Wrestlemania XXVII -otteluun yhdessä Jersey Shore ohjelmasta tutun Snookin ja painija John Morrison kanssa saaden vastaan LayCool:n ja Dolph Zigglerin. Trishin joukkue voitti. Seuraavana vuonna hän vieraili myös Rawin 1000. jaksossa.
Huhtikuussa 2013 Trish Stratuksesta tulee yksi WWE:n merkittävimmistä painijoista, sillä hänet otettiin jäseneksi Hall of Famen kunniagalleriaan. Gaalassa hänet esitteli Stephanie McMahon. Stratus esiintyi vuoden 2016 WWE Networkin erikoisohjelmassa WWE 24: Women's Evolution, jossa hän käsitteli naisten historiaa WWE:n "Attitude Era" kutsutulla aikajaksolla sekä hänen otteluitaan Litan kanssa. Vuonna 2018 Stratus osallistui ensimmäiseen naisten Royal Rumble-otteluun samannimisessä tapahtumassa. Stratus saapui kehään sijalta 30. viimeisenä ja pudotti kehästä Nia Jaxin, Mickie Jamesin ja Natalyan. Stratus oli viiden parhaan joukossa, kunnes hänet pudotti kehästä Sasha Banks. Charlotte Flair haastoi Stratuksen otteluun vuoden 2019 SummerSlamissä ja Trish hyväksyi haasteen. Flair voitti tämän ottelun. Tämän jälkeen Stratus piti kolmen vuoden tauon ennen kuin esiintyi WWE:ssä seuraavan kerran vuonna 2022.
Paluu kehätoimintaan (2023—)

Stratus palasi WWE:hen kokoaikaisesti helmikuun lopulla vuonna 2023. Hän palasi auttamaan Litaa ja Becky Lynchiä, kun he olivat vaikeuksissa Damage CTRL-joukkuetta vastaan WWE Women's Tag Team Champions-mestaruusottelussa. Seuraavalla viikolla hän ilmoitti liittoutuvansa Litan ja Lynchin kanssa ja haastavansa Damage CTRL:n joukkueotteluun Wrestlemania 39:ssä. Wrestlemania 39  Stratus, Lita ja Lynch onnistuivat voittamaan Damage CTRL. Viikkoa myöhemmin Stratus liittoutui Lynchin kanssa puolustaakseen WWE Women's Tag Team Championship-mestaruutta Liv Morgania ja Raquel Rodriguezia vastaan loukkaantuneen Litan puolesta, jonka kimppuun oli mysteeri hyökkääjä hyökännyt kulissien takana. Stratus ja Lynch hävisivät ottelun ja menettivät mestaruuden. Ottelun jälkeen Stratus hyökkäsi Lynchin vastaan ja myöhemmin paljastuo, että mysteerihyökkääjä oli ollut hän. Strtus oli turhautunut, kun tarvitsi hänen apujaan eivätkä olleet siitä kiitollisia ja loi uuden tunnuslauseen "Kiitos Trish" Stratus jatkoi Lynchin haastamista seuraavina viikkoina, kunnes heillä oli ottelu Night of Champions-tapahtumassa Saudi Arabiassa. Tapahtumassa Stratus voitti Lynchin Zoey Starkin avulla.
Stratus onnistui pääsemään Money in the Bank- tapahtuman tikapuuoteluun yhdessä Becky Lynchin, Zoey Starkin, Bayleyn, Iyo Skyn, ja Zelina Vegan kanssa. Stratus työskenteli Starkin kanssa koko ottelun ajan estääkseen Lynchiä voittamasta. Ottelun voitti lopulta Iyo Sky. Myöhemmin Lynch ansaitsi uusintaottelun Stratusta vastaan kukistamalla Zoey Starkin. Ottelu käytiin pari viikkoa myöhemmin Raw-ohjelmassa, jossa ottelu päättyi tuplalaskentaan ja kumpikaan ei voittanut ottelua. Fanit olivat pettyneitä sekä tosielämän Stratus ja Lynch olivat turhautuneita, kun ottelua ei sisällytetty SummerSlam tapahtumaan.
Lopulta heille järjestettiin uusintaottelu syyskuussa järjestettyyn Payback-tapahtumaan, jossa ottelu tapahtui teräshäkin sisällä, mikä oli Stratukselle ensimmäinen tämäntyylinen ottelu. Stratus hävisi ottelun, vaikka Stark yritti auttaa. Tämä oli sammalla Stratuksen viimeisin ottelu WWE:ssä Wrestlemania XL-tapahtumassa Stratukselta kysyttiin haastattelussa, että palaako hän vielä WWE:hen. Stratus vastasi hetken pohdinnan jälkeen, että "Ei sitä koskaan tiedä."
Stratus Val Venisin managerina vuonna 2000
Stratus kilpakumppaninsa Jazzin kanssa Wrestlemania XIX:ssa vuonna 2003.
Trish Stratus vuonna 2005 Tribute to the Troops-tapahtumassa
Stratus on seitsemän kertainen WWE Women's Championship-mestari
Stratus esiintymässä WrestleMania XXVII-tapahtumassa huhtikuussa 2011
Stratus vuoden 2014 WWE Hall of Fame-gaalassa
Yksityiselämä

Stratigeas meni naimisiin lukioajan rakkaansa ja poikaystävänsä Ron Fisicon kanssa 30. syyskuuta 2006. Stratigeasilla ja Fisicolla on kaksi lasta, vuonna 2013 syntynyt poika ja vuonna 2017 syntynyt tytär. Amy Dumas, joka tunnetaan paremmin kehänimellä Lita, on hänen poikansa kummiäiti.
Stratigeas on myös ollut mukana lukuisissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, kuten Ronald McDonald House, Dreams Take Flight ja Special Olympics -järjestöissä.
Vuonna 2008 Stratigeas avasi Stratusphere Yoga -studion Torontossa. Vuonna 2009 Stratusphere palkittiin Top Choice Awardsin Best New Business -palkinnolla, ja seuraavana vuonna Stratus voitti Vuoden liikenainen-palkinnon. Studio suljettiin 31. maaliskuuta 2015.
Yksityiselämä > TV ja elokuvat

Stratigeas on esiintynyt kolmessa elokuvassa. Elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 2011 Bail Enforcers -elokuvassa, jossa hän näytteli palkkionmetsästäjää nimeltä Jules Taylor. Stratigeas näytteli vuoden 2015 elokuvassa Gridlocked antagonistina Ginaa. Vuonna 2022 Stratigeas näytteli Christmas in Rockwell jouluelokuvassa pääosan. Hän näytteli hahmoa nimeltä Alyssa Strader.
Stratigeas on toiminut Trish Stratus nimellään vuodesta 2022 alkaen Canada's Got Talent-ohjelman tuomarina yhdessä Kardinal Offishallin, Lilly Singhin ja Howie Mandelin kanssa.
Trish Stratus on ollut mukana vuodesta 2000 alkaen lähes vuosittain ilmestyneissä WWF/WWE videopeleissä pelattavana hahmona.
Yksityiselämä > Mestaruudet

Guinness World Records
Eniten WWE Women's Championships-mestaruuksia (7 kertaa)
WWE
WWE Hardcore Championship(1 kerta)
WWE Women's Championship (7 kertaa)
WWE Hall of Fame (2013)
Säätiö (romaani)

| Säätiö> Foundation |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Isaac Asimov
Kieli:  englanti
Genre:  science fiction
Julkaistu:  1951
Suomennos
Suomentaja:  Tuulikki Lahti
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1976
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  253
ISBN:  951-0-07774-7
Sarja: Säätiö-sarja
Seuraava:  Säätiö ja Imperiumi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Säätiö (engl. Foundation) on Isaac Asimovin tieteisromaani, joka on Säätiö-sarjan ensimmäinen osa. Kirja koostuu viidestä alun perin lehtinovellina ilmestyneestä tekstistä.
Juoni

Kirja koostuu viidestä novellista, jotka on asetettu aikajärjestykseen. Ensimmäinen novelli kertoo Säätiön perustamisesta, seuraavat taas kuvailevat sen kehittymistä Galaktiseksi kauppamahdiksi ja kertovat sen kohtaamien kriisien ratkaisemisesta.
Tarina alkaa Trantorilla, 12 000-vuotisen Galaktisen imperiumin pääplaneetalla. Matemaatikko ja psykohistorian (tiede, jolla ennustetaan ihmismassojen avulla tulevaisuutta) kehittäjä Hari Seldon huomaa, että Imperiumi on rappeutumassa. Hän ennustaa, että 500 vuoden päästä Imperiumi hajoaa ja galaksi vajoaa 30 000 vuodeksi sekasorron tilaan. Peiteprojektina Seldon aloittaa syrjäisellä Terminus-planeetalla galaktisen ensyklopediaprojektin (Encyclopedia Galactica), jonka avulla tämä ajanjakso voidaan lyhentää tuhanneksi vuodeksi.
Kirjan muissa novelleissa ensyklopedistit kokevat Hari Seldonin ennustamia kriisejä, joiden jälkeen Seldonin hologrammitallenne selvittää tilannetta ja kertoo tulevasta.
Aiheesta muualla

Pertti Avola: Säätiön lähtölaukaus (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 22.2.2010.
Isaac Asimovin romaanit
Tsabong

| Tsabong |
| --- | --- |
 Näkymä Tsabongin kylään (2006).
 Tsabong
 Koordinaatit: 26.0238°S, 22.4004°E 
Valtio:  Botswana
Hallintoalue:  Kgalagadin alue
Väkiluku (2022)  ():  11 651
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tsabong (engl. Village Tsabong) on kylä Botswanan Kgalagadin alueella ja tämän alueen hallinnollinen keskus. Kylä sijaitsee maanteitse 542 kilometriä pääkaupunki Gaboronesta länsilounaaseen.
Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Tsabongin asukasluku oli 11 651 (2011: 8 939 as.).
Köppenin ilmastoluokituksessa Tsabong kuuluu kuumaan aavikkoilmastoon (BWh).
Kameleita Tshabongissa (kuva vuodelta 1995).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsabong Wikimedia Commonsissa
Náousa (Páros)

| Náousa Νάουσα |
| --- | --- |
 Náousan kalasatamaa.
 Náousa
 Koordinaatit: 37°07′23″N, 25°14′19″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Páros
Kunta:  Páros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  6801000701
Väkiluku (2011):  2 468
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Náousa (kreik. Νάουσα; myös Náoussa) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 468 (vuonna 2011).
Náousan venetsialaisaikainen linnoitus.
Náousa sijaitsee Pároksen saaren pohjoisrannikolla noin kymmenen kilometriä saaren pääkaupungista Paroikiásta koilliseen. Se on saaren toiseksi suurin kaupunki. Náousa on alun perin kalastajakylä ja rakennettu pienen satamalahden ympärille. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa kirkot, bysanttilainen museo sekä sataman venetsialaisaikainen linnoitus. Lähialueen arkeologisia kohteita ovat Koukounariésin mykeneläisaikainen linnavuori sekä Xifáran hellenistisen ajan rauniot.
Náousa muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ναούσης, Dimotikí Koinótita Naoúsis), johon kuuluvat varsinaisen Náousan kaupungin lisäksi kylät Ágios Andréas, Ampelás, Kamáres, Kolympíthres, Lágkeri, Livádia, Protórgia ja Xifára, saaret Agía Kalí, Ágios Artémios, Evriókastro, Filídi, Foínisses, Gaïdouronísi, Galiátsos, Mavronísi, Tetartonísi ja Toúrlos, sekä Pyhän Antonioksen luostari (Moní Agíou Antoníou) ja Longovárdan luostari (Moní Longovárdas). Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 124.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Náousa Wikimedia Commonsissa
Särkyneen sydämen sola

| Särkyneen sydämen sola> Breakheart Pass |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Gries
Käsikirjoittaja:  Alistair MacLean
Perustuu:  Alistair MacLeanin romaaniin
Tuottaja:   Elliot Kastner  Jerry Gershwin 
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Lucien Ballard
Leikkaaja:  Byron Brandt
Pääosat:   Charles Bronson  Ben Johnson  Richard Crenna  Jill Ireland 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Elliott Kastner Productions
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:  25. joulukuuta 1975 (Suomessa)
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Särkyneen sydämen sola (Breakheart Pass) on Alistair MacLeanin käsikirjoittama 1860-luvulle sijoittuva lännenelokuva, joka perustuu käsikirjoittajan itsensä kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuvan ohjasi Tom Gries, ja musiikin sävelsi Jerry Goldsmith.
Elokuva kuvattiin pääosin pohjoisessa Idahossa, Yhdysvalloissa sijaitsevalla Camas Prairie Railroadilla. Veturina käytettiin Great Western Railwayn 2-8-0 Consolidation-tyyppistä höyryveturia nro 75.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Bronson  | … |  John Deakin   |
|  Ben Johnson  | … |  seriffi Pearce   |
|  Jill Ireland  | … |  Marica Scoville   |
|  Richard Crenna  | … |  kuvernööri Fairchild   |
|  Charles Durning  | … |  konduktööri O'Brien   |
|  David Huddleston  | … |  tri Molyneux   |
|  Ed Lauter  | … |  majuri Claremont   |
|  Bill McKinney  | … |  pastori Peabody   |
|  Joe Kapp  | … |  Henry   |
|  Archie Moore  | … |  Carlos   |
|  Scott Newman  | … |  Rafferty   |
|  Sally Kirkland  | … |  Jane-Marie   |
Juoni

Romaanin ja elokuvan juonet eivät merkittävästi poikkea toisistaan. Kurkkumätäepidemian (kirjassa koleran) iskettyä Kalliovuorilla sijaitsevaan Yhdysvaltain hallituksen sotilaslinnoitukseen Fort Humboldtiin, lähettää hallitus linnakkeeseen rautateitse vaihtomiehistön sekä lääkärin. Junassa ovat mukana myös kuvernööri Fairchild ja tämän veljentytär. Väliasemalla junaan nousevat myös sheriffi Nathan Pierce (elokuvassa näyttelijänä Ben Johnson) sekä tämän pidättämä etsintäkuulutettu John Deakin (Charles Bronson).
Matkalla kohti vuoristolinnaketta junassa tapahtuu murha toisensa jälkeen. Kun junan perässä olevat sotilasvaunut karkaavat ja syöksyvät rotkoon, salaisen palvelun agentiksi paljastuva Deakin suorittaa junassa omia tutkimuksiaan murhista ja löytää junan tavaravaunussa olevista ruumisarkuista aseita, joita samassa juonessa olevat sheriffi ja kuvernööri ovat kuljettamassa intiaanikapinallisille.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kovaotteiseksi mutta keinotekoiseksi westerniksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Särkyneen sydämen sola Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paavo Pentikäinen

Paavo Erkki Juhani Pentikäinen (27. syyskuuta 1938 Viipuri – 21. tammikuuta 2013 Espoo) oli suomalainen näyttelijä. Hän toimi myös teatteriohjaajana.
Pentikäinen oli Yleisradion Televisioteatterin näyttelijä 1965–1996. Hän näytteli useissa teattereissa, elokuvissa sekä televisio-ohjelmissa 1960-luvulta lähtien. Hänen tunnettuja roolejaan ovat muun muassa Akusti Koskela elokuvassa Täällä Pohjantähden alla (1968), pappi elokuvassa Leikkikalugangsteri (1969), Reiska Mikko Niskasen Kahdeksan surmanluotia -elokuvassa (1972), rakennustyömies Urho Suomalainen elokuvassa Jouluksi kotiin (1975), Vilho Lammen rooli elokuvassa Jumala on kauneus (1985), Tuure Hilarius Ruokosen roolit elokuvassa Petos (1988), Pohjanmaa rekkakuski TV-teatterin road moviessa Missä on suuri pohjoinen (1991) sekä Tauno "Tane" Lintusen rooli elokuvassa Pilkkuja ja pikkuhousuja (1992). Pentikäinen on ollut Boxanovin äänenä draamasarja Tuntemattomalle jumalalle. Pentikäinen oli myös ääniroolissa piirrossarjoissa Kaukametsän pakolaiset ja Vili Vilperi sekä opetussarjoissa Vahtikoira Ventti ja Kotitallilla.
Pentikäinen opiskeli Suomen Teatterikoulussa vuosina 1958–1961. Hän sai kahdesti parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.
Pentikäinen menehtyi vaikean sairauden uuvuttamana 74-vuotiaana kotonaan Espoossa. Pentikäinen on haudattu Kellonummen hautausmaalle Espooseen.
Aiheesta muualla

Paavo Pentikäinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paavo Pentikäinen Elonetissä.
| n k Parhaan miespääosan Jussit |
| --- | --- |
1944–1959:  Joel Rinne (1944)  Rauli Tuomi (1945)  Tauno Palo (1946)  Rauli Tuomi (1947)  Leif Wager (1948)  Martti Katajisto (1949)  Tauno Palo (1950)  Hannes Häyrinen (1951)  Tauno Palo (1952)  Kaarlo Halttunen (1953)  Sakari Jurkka (1954)  Heimo Lepistö (1955)  ei jaettu (1956)  ei jaettu (1957)  ei jaettu (1958)  Holger Salin (1959) 
1960–1979:  ei jaettu (1960)  ei jaettu (1961)  Helge Herala (1962)  Joel Rinne (1963)  Matti Oravisto (1964)  ei jaettu (1965)  Pekka Autiovuori (1966)  Jukka Sipilä (1967)  ei jaettu (1968)  Kalevi Kahra (1969)  Eero Melasniemi (1970)  Jussi Jurkka (1971)  Mikko Niskanen (1972)  ei jaettu (1973)  Aimo Saukko (1974)  ei jaettu (1975)  Vesa-Matti Loiri, Antti Litja (1976)  Erkki Pajala, Lasse Pöysti, Vilho Siivola (1977)  Martti Kainulainen, Toivo Mäkelä (1978)  ei jaettu (1979) 
1980–1999:  Lasse Pöysti (1980)  Martti Kainulainen, Pertti Palo (1981)  Hannu Lauri, Martti Pennanen (1982)  Vesa-Matti Loiri, Kari Väänänen (1983)  Paavo Pentikäinen (1984)  ei jaettu (1985)  Paavo Liski, Risto Tuorila (1986)  Lasse Pöysti (1987)  Hannu Lauri (1988)  Kari Sorvali (1989)  Taneli Mäkelä (1990)  Matti Pellonpää (1991)  Silu Seppälä (1992)  Paavo Pentikäinen (1993)  Hannu Kivioja (1994)  Juha Veijonen (1995)  ei jaettu (1996)  Jorma Tommila (1997)  Kari Heiskanen (1998)  Pertti Koivula (1999) 
2000–2019:  Martti Suosalo (2000)  Janne Reinikainen (2001)  Martti Suosalo (2002)  Sulevi Peltola (2003)  Mikko Leppilampi (2004)  Peter Franzén (2005)  Hannu-Pekka Björkman (2006)  Janne Virtanen (2007)  Tommi Korpela (2008)  Tommi Korpela (2009)  Heikki Nousiainen (2010)  Ville Virtanen (2011)  Joonas Saartamo (2012)  Eero Ritala (2013)  Eero Aho (2014)  Antti Litja (2015)  Tommi Korpela (2016)  Jarkko Lahti (2017)  Eero Aho (2018)  Hannu-Pekka Björkman (2019) 
2020–2039:  Pekka Strang (2020)  Shahab Hosseini (2021)  Petri Poikolainen (2022) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet