stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lahden kaupunginkirjasto
Aiheesta muualla

Lahden kaupunginkirjasto. Lastu-Finna -tietokanta. Viitattu 2.6.2018.
Lahti
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahtiala · Asemantausta · Hennala · Jalkaranta · Jokimaa · Järvenpää · Kartano · Kerinkallio · Keski-Lahti · Kilpiäinen · Kiveriö · Kivimaa · Koiskala · Kolava · Kujala · Kunnas · Kytölä · Kärpänen · Laune · Metsäkangas · Mukkula · Myllypohja · Möysä · Niemi · Nikkilä · Okeroinen · Paavola · Pesäkallio · Pirttiharju · Renkomäki · Salpausselkä · Sopenkorpi · Viuha · Ämmälä
Asuinalueet:  Anttilanmäki · Harjunalusta · Hiekkanummi · Kariniemi · Karisto · Liipola · Lotila · Metsäkangas · Petsamo · Riihelä · Saksala · Soltti · Venetsia
Järvet:  Alasenjärvi · Joutjärvi · Kymijärvi · Merrasjärvi · Pikku-Vesijärvi · Vesijärvi
Saaret:  Enonsaari
Museot:  Lahden kaupunginmuseon yksiköt: Hiihtomuseo · Historiallinen museo · Kuvakokoelma · Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva · Radio- ja tv-museo · Sotilaslääketieteen museo  Muut: Askon museo · Ravintolamuseo · Sairaalamuseo · Suomen sotilasmusiikkimuseo
Rakennukset ja alueet:  Jokimaan ravikeskus · Lahden kaupungintalo · Lahden rautatieasema · Lahden teatteritalo · Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto · Lahden kisapuisto · Lahden stadion · Radiomäki · Ristinkirkko · Salpausselän hyppyrimäet · Sibeliustalo
Puistot:  Fellmaninpuisto · Erkonpuisto · Kariniemen puisto · Lanu-puisto · Pikku-Vesijärven puisto
Luonnonsuojelualueet:  Häränsilmä-lampi · Linnaistensuo · Pesäkallio
Patsaat, muistomerkit ja -laatat:  Hakkapeliittain kotiinpaluu · Hirvi-patsas · Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkki · Launeen neidot · Lumisota · Mannerheimin ratsastajapatsas · Mikael Agricolan muistomerkki · Punavankien muistomerkki · Vapauden Hengetär
Tapahtumat:  F1 Powerboat Racing · Lahden julistebiennale · Lahden kansainvälinen kirjailijakokous · Lahden markkinat · Lahden runomaraton · Salpausselän Kisat · Summer Up
Amorebieta-Etxano

Amorebieta-Etxano, myös nimellä Zornotza (esp. Amorebieta-Echano), on kylä ja kunta Espanjassa. Se sijaitsee Baskimaassa Pohjois-Espanjan itsehallintoalueella.
Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kunnan asukasluku oli 18 579 asukasta, joista 16 907 asuu Amorebietassa. Pormestarina toimii Andoni Agirrebeitia.
Maantiede

Amorebieta-Etxano on sisämaan kaupunki Comarcassa Biskajan maakunnassa Pohjois-Espanjassa noin 25 km Bilbaosta itään, Eurooppatie E70:n varrella. Kylä sijaitsee Ibaizabal-joen laaksossa. Ibaizabal-joki liittyy Nervión jokeen muutama kilometri pohjoisempana, minkä jälkeen sitä kutsutaan joskus "Nervión-Ibaizabaliksi", koska nämä kaksi jokea ovat kooltaan lähes samat. Amorebieta-Etxano sijaitsee karussa vuoristossa ja sillä on rikas historiallinen perintö.
Historia

Amorebieta-Etxano kunta perustettiin 26. tammikuuta 1951 Amorebietan ja Etxanon yhdistyessä Merindad de Zornotzan historiallisella hallintoalueella. Muut kunnan osat liitettiin Muxikan kuntaan. Uusi vaakuna kuvastaa Amorebietan ja Etxanon yhdistymistä. Vuoden 2014 väestönlaskenna mukaan Amorebietan väkiluku oli 16 907 asukasta, kun taas Etxanossa oli 221 asukasta.
Amorebietan kylä

Kylä on jaettu useisiin piireihin. Santa María de la Asunción kirkko sijaitsee Amorebietan keskustassa Ibizan ratatörmillä. Se on suuri renessanssin ajan rakennus, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1555 ja se valmistui vuonna 1608. Kirkko tunnetaan alttaritaulustaan. Toinen renessanssiajan kirkko on Parroquia de San Juan Bautista de Larrea, joka rakennettiin vuonna 1647, ja vuonna 1704 sinne perustettiin karmeliittaluostari. San Antoniossa sijaitsee San Miguel de Dudea erakkomaja, joka on lähellä uusklassista Lópezin linnaa.
Kansainvälisen yrityksen haara Tecnalia Research & Innovation sijaitsee Parque Empresarial Boroassa, missä yhtiö työllistää 1 500 ihmistä.
Tunnettuja amorebietalaisia

Athletic Bilbaon puolustajat Xabier Etxeita ja Jon Aurtenetxe syntyivät Zornotzassa, joka on osa Amorebieta-Etxanoa. Kylästä on kotoisin myös ammattilaispyöräilijä Beñat Intxausti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kunnan verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (baskiksi) (espanjaksi)
Aino Niinistö

Aino Ester Niinistö (4. maaliskuuta 1903 Sortavala – 1. kesäkuuta 1994) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Aino Niinistö kävi keskikoulun sekä 1928 Suistamon alakouluseminaarin ja 1945–1946 Heinolan opettajaseminaarin. Lisäksi hän opiskeli vuonna 1946 Jyväskylän Kasvatusopillisessa Korkeakoulussa.
Niinistö toimi opettajana Halikossa 1929–1936, Loimaalla 1936–1947 sekä Lahdessa 1947–1967. Hän toimi myös lehtiavustajana.
Niinistön vanhemmat olivat lennätintarkastaja Eero Karjalainen ja kätilö Katri (o.s. Kortelainen). Puoliso oli Yrjö Fredinand Niinistö vuosina 1930–1944.
Teoksia

Särmikäs siru: runoja 1935–1978. A. Niinistö, Lahti 1978
Porrasvälejä. A. Niinistö, Lahti 1980
Poismuuttavaa suvea: tanka- ja haikurunojen tapaan. A. Niinistö, Lahti 1984
Aarrekammio. 1985
Aino Muukka

Aino Irene Muukka (Vihervä-Muukka) (20. kesäkuuta 1899 Soini – 14. marraskuuta 1992) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.
Aino Muukka opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1923 ja 1923–1924 sekä Pariisissa Académie André Lhotessa 1931. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1919, 1920, 1921, 1922 ja 1923 sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn 1952. Ulkomailla Muukan teoksia oli esillä naistaiteilijoiden näyttelyissä Berliinissä ja Wienissä 1942. Muukka toimi opettajana oppikoulussa 1931–1954. Muukka maalasi muun muassa akvarelleja.
Aino Muukka oli naimisissa taidemaalari Yrjö Muukan kanssa.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Aino Muukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Aino Matikka

Aino Matikka, (o.s. Ettala, s. 1983) on suomalainen balettitanssija. Hän on tanssinut Suomen Kansallisbaletissa vuosina 2004–2009 ja uudelleen vuodesta 2011. Vuonna 2010 hän tanssi Yhdysvalloissa American Ballet Theatressa. Hän pääsi vuonna 2009 finaaliin Helsingin balettikilpailussa.
Matikka opiskeli Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa vuosina 1997–2003. Keväällä 2003 hän vieraili Münchner Ballettakademiessa.
Aiheesta muualla

Aino Matikan roolit Encore-tietokannassa
Pallari, Leena: Pikkujoutsen laskeutui New Yorkiin. Helsingin Sanomat, 27.8.2010.
Laihanlammi

| Laihanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°46′41″N, 23°57′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Oksjärveen 
Järvinumero:  35.937.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,8 m 
Rantaviiva:  0,896 km 
Pinta-ala:  0,04015 km² 
 fiLaihanlammi 
Laihanlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on noin 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Oksjärveen.
Järven rantaviiva on 900 metriä pitkä ja sen ranta on puoliksi harjujakson rinnettä ja puoliksi ojittamatonta suomaastoa. Harju kiertää järveä sen itäpuolelta ja harjujen osuudella sijaitsevat kuusi loma-asuntoa. Niille johtaa tiet Lunkkaan ja Hykkilän suunnalta sekä etelästä yhdystieltä 2824.
Vesihuolto

Järven ympäristön harju- ja pohjavesialue, jonka pinta-ala on yli neliökilometrin suuruinen, kuuluu potentiaalisiin 2. luokan alueisiin. Siinä muodostuu pohjavettä noin 300 m³ vuorokaudessa.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Laihalampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven vedenpinnankorkeudeksi oli merkitty 53,9 saschenia. Järvi oli vielä tuolloin asumaton.
Amerikanmustapoppeli

| Amerikanmustapoppeli |
| --- | --- |
 Populus deltoides subsp. monilifera
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Poppelit Populus
Laji::  deltoides
Kaksiosainen nimi
 Populus deltoides  W.Bartram ex Marshall 

Katso myös
   Amerikanmustapoppeli Wikispeciesissä   Amerikanmustapoppeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanmustapoppeli (Populus deltoides) on pohjoisamerikkalainen poppelilaji. Se kasvaa 20–40 metriä korkeaksi. Kukinta-aika on varhaisesta keväästä myöhäiskevääseen. Kaarna on syväuurteista ja väriltään ruskeanharmaata. Pohjois-Amerikassa laji kasvaa luontaisesti, Euroopassa viljeltynä ja villiintyneenä.
Laji jaetaan kolmeen alalajiin:
Populus deltoides subsp. deltoides kasvaa Kaakkois-Kanadassa ja itäisessa Yhdysvalloissa.
Populus deltoides subsp. monilifera kasvaa Pohjois-Amerikan kuivissa keskiosissa jokien varsilla.
Populus deltoides subsp. wislizeni kasvaa lajin levinneisyysalueen kuumassa ja kuivassa lounaisosassa jokien varsilla.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Populus deltoides (englanniksi)
Air Algérie

| Air Algérie الخطوط الجوية الجزائرية ‎al-Khuṭūṭu l-Jawwiyyatu l-Jazāā’iriyyah |
| --- | --- |

 IATA: AH  –  ICAO: DAH 
Kutsukoodi:  AIR ALGERIE
Perustettu:  1947
Laivaston koko:  55
Tunnuslause:  Always Caring for You
Solmukohdat:   Houari Boumedienen lentoasema
Kotipaikka:   Alger, Algeria
Avainhenkilö(t):  Abdelwahid Bouabdallah (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.airalgerie.dz
Air Algérie (arab. الخطوط الجوية الجزائرية‎‎, al-Khuṭūṭu l-Jawwiyyatu l-Jazāā’iriyyah) (IATA: AH, ICAO: DAH, kutsukoodi: AIR ALGERIE) on Algerian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1947. Air Algérie operoi lentoja yli 70 kohteeseen 55 koneen laivastollaan.
Laivasto

Heinäkuussa 2021 Air Algérien laivastoon kuului 56 lentokonetta, joiden keski-ikä oli 13,4 vuotta.
12 ATR 72-500
3 ATR 72-600
8 Airbus A330-300
5 Boeing 737-600
2 Boeing 737-700C
24 Boeing 737-800
1 Boeing 737-800BCF
1 Lockheed L-100-30 Hercules
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Air Algérie Wikimedia Commonsissa
Air Algérien viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi, englanniksi, arabiaksi)
Arab Air Carriers Organizationin (AACO) jäsenet
Afriqiyah Airways
Air Algérie
Air Arabia
Air Cairo
Badr Airlines
EgyptAir
Emirates
Etihad Airways
Express Air Cargo
flydubai
FlyEgypt
flynas
Gulf Air
Iraqi Airways
Jordan Aviation
Kuwait Airways
Libyan Airlines
Mauritania Airlines
Middle East Airlines
Nile Air
Nouvelair
Oman Air
Palestinian Airlines
Qatar Airways
Royal Air Maroc
Royal Jordanian
Saudia
SaudiGulf Airlines
Sudan Airways
Syrian Arab Airlines
Tassili Airlines
Tunisair
Yemenia
Air Algérien Boeing 737-800.
Kozlov

Kozlov (ven. Козло́в), naisilla Kozlova (Козло́ва) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu lisänimeen Kozjol (Козёл) ’pukki’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Kozlov
Aleksandr Kozlov (s. 1990), venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija
Daniil Kozlov, Susinukke Kosola (s. 1991), suomalainen runoilija, kirjankustantaja ja sanataideohjaaja
Dmitri Kozlov (1896–1967), neuvostoliittolainen sotilaskomentaja
Dmitri Kozlov (1919–2009), neuvostoliittolainen raketti-insinööri
Dmitri Kozlov (s. 1974), venäläinen jääpalloilija
Dmitri Kozlov (s. 1984), venäläinen jalkapalloilija
Ivan Kozlov (1888–1957), venäläinen kirjailija
Mihail Kozlov (s. 1974), venäläinen karateka
Viktor Kozlov (s. 1975), venäläinen jääkiekkoilija
Vjatšeslav Kozlov (s. 1972), venäläinen jääkiekkoilija
Vladimir Kozlov, ukrainalaisen showpainijan Oleg Prudiusin (s. 1979) taiteilijanimi
Kozlova
Jelizaveta Kozlova (1892–1975), venäläinen lintutieteilijä
Kateryna Kozlova (s. 1994), ukrainalainen tennispelaaja
Muita
Kozlov, kunta Olomoucin läänissä Tšekissä
Kozlovo, kylä Tverin alueen Spirovon piirissä Venäjällä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Andrea Doria (D553)

| Andrea Doria |
| --- | --- |
 Andrea Doria

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fincantieri, Riva Trigoso
Kölinlasku:  19. heinäkuuta 2002
Laskettu vesille:  14. lokakuuta 2005
Palveluskäyttöön:  22. joulukuuta 2007
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 050 t (kuormattu)
Pituus:  152,9 m
Leveys:  20,3 m
Syväys:  7,6 m
Koneteho:  CoDOG: 2 x GE/Avio LM2500 -kaasuturbiinia á 20,5 MW 2 x SEMT Pielstick 12PA6STC -dieselmoottoria á 4,32 MW
Nopeus:  Kaasuturbiinit: 29 solmua dieselmoottorit: 18 solmua
Miehistöä:  24 upseeria 87 aliupseeria 82 merimiestä
Aseistus
Aseistus:  3 x OTO Melara 76/62 mm Super Rapid 2 x OTO Melara Oerlikon KBA 25/80 -tykkiä PAAMS 8  x Teseo Mk2/A -laukaisualustaa 2 x EuroTorp B515/1 -torpedoputkea 1 x helikopteri
Andrea Doria (runkonumero D553) on Italian laivaston Andrea Doria -luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 27. lokakuuta 2000 Riva Trigososta Fincantierin telakalta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 2002. Se laskettiin vesille 14. lokakuuta 2005 ja liitettiin laivastoon 22. joulukuuta 2007.
Palvelus

Alus osallistui Intian valtamerellä merirosvojen torjuntaan, jolloin se joutui 22. marraskuuta 2011 tulitaisteluun merirosvojen kanssa. Kahakassa kumpikaan alus ei vaurioitunut eikä kummankaan aluksen miehistö kärsinyt tappioita.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Italian destroyer Andrea Doria (D553)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Kuvataiteilija

Kuvataiteilija on kuvataiteen harjoittaja. Myös nimitystä taiteilija käytetään. 
Taidekentän tutkimuksissa kuvataiteilijan kriteerinä on pidetty taidekoulutusta, taiteilijaliiton jäsenyytä tai keskeisen instituution myöntämiä apurahoja.
Monet taiteilijat työskentelevät useammilla taiteen aloilla. Eniten perinteitä on taidemaalareilla, kuvanveistäjillä ja taidegraafikoilla. Myös valokuvaus on kuvataiteen ala, ja viime vuosikymmeninä kuvataiteilijat ovat tehneet myös performansseja, installaatioita, videotaidetta ja ympäristötaidetta.
Kuvataiteilijaksi voi kouluttautua esimerkiksi Kuvataideakatemiassa tai ammattikorkeakouluissa Turussa, Imatralla ja Kankaanpäässä. Myös valmentavaa kuvataiteen opetusta annetaan useissa eri oppilaitoksissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen kuvataiteilijat verkkomatrikkeli
Taiteilija on kutsumusammatti (Opintoluotsi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kozure Ōkami (elokuva)

| Kozure Ōkami: Kowokashi udekashi tsukamatsuru> 子連れ狼 子を貸し腕貸しつかまつる |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kenji Misumi
Käsikirjoittaja:   Kazuo Koike  Goseki Kojima 
Perustuu:  Lone Wolf and Cub -mangaan
Tuottaja:  Sojiro Motoki
Säveltäjä:  Hideaki Sakurai
Kuvaaja:  Chishi Makiura
Leikkaaja:  Toshio Taniguchi
Pääosat:  Tomisaburo Wakayama
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Toho
Levittäjä:  Tōhō Netflix Max
Ensi-ilta:  1972
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kozure Ōkami: Kowokashi udekashi tsukamatsuru (jap. 子連れ狼 子を貸し腕貸しつかまつる) on japanilainen ”Yksinäinen susi ja poika” -samuraielokuvasarjan ensimmäinen elokuva, joka julkaistiin Japanissa vuonna 1972. Elokuva perustuu hyvin tunnettuun Goseki Kojiman piirtämään naturalistiseen ja nihilistiseen japanilaiseen manga-sarjakuvaan Lone Wolf and Cub, jonka käsikirjoittaja oli Kazuo Koike.
Suomessa ko. elokuvasarja tunnetaan lähinnä amerikkalaisten kahdesta ensimmäisestä elokuvasta uudeksi leikkaamalla ja englanniksi dubattuna 1980 elokuvanimellään Shogun Assassin.
Kozma Lara

Kozma Lara
Kozma Lara (10. heinäkuuta 1930 Durrës, Albania – 18. tammikuuta 2019) oli albanialainen säveltäjä ja sanoittaja. Hän on säveltänyt muun muassa pianomusiikkia, viulumusiikkia, oopperoita ja elokuvamusiikkia. Lara on myös opettanut sävellystä muiden muassa Vasil Tolelle Tiranassa.
Kulmalehtimittari

| Kulmalehtimittari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lehtimittarit Sterrhinae
Suku::  Lehtimittarit Scopula
Laji::  nigropunctata
Kaksiosainen nimi
 Scopula nigropunctata  (Hufnagel, 1767) 
Katso myös
   Kulmalehtimittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kulmalehtimittari (Scopula nigropunctata) on Suomessa muutaman kerran harhailijana tavattu mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Ulkonäöltään laji muistuttaa monia muita Scopula-suvun mittariperhosia, mutta on suhteellisen kookas. Siipien yleissävy on harmaa. Etusiivessä on kolme ja takasiivessä kaksi harmaata poikkiviirua. Uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on tummanharmaa ja aaltoviiru erottuu siinä valkoisena. Sekä etu- että takasiivissä on hyvin erottuvat, mustat keskipilkut. Etusiivet ovat erikoisen teräväkärkiset ja takasiiven ulkoreuna tekee selvän, terävän kulman. Siipiväli 29–34 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Kulmalehtimittari on levinneisyydeltään eurosiperialainen. Sitä tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, pohjoisessa Tanskaan ja Baltiaan sekä idässä Siperian poikki Koreaan ja Japaniin saakka. Suomesta laji tavattiin ensimmäisen kerran Loviisasta vuonna 1992. Lisäksi yksittäiset yksilöt on tavattu Houtskarista 2005 ja Bromarvista 2007. Keski-Euroopassa perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun keskivaiheilta elokuun puoleenväliin.
Elinympäristö ja elintavat

Laji elää metsänreunamilla sekä melko avoimilla niityillä. Päivisin perhosia voi löytää lepäämästä toukkien ravintokasveilla, illan hämärryttyä molemmat sukupuolet voivat lentää valolle. Kulmalehtimittari talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla puilla ja pensailla, erityisesti kuusamilla (Lonicera) ja kärhöillä (Clematis).
Aiheesta muualla

Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Ohjeita eräiden Scopula- ja Idaea-lajien tunnistamiseen (hollanniksi)
Amerikanmustalintu

| Amerikanmustalintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Mustalinnut Melanitta
Laji::  americana
Kaksiosainen nimi
 Melanitta americana  (Swainson, 1832) 

Katso myös
   Amerikanmustalintu Wikispeciesissä   Amerikanmustalintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanmustalintu (Melanitta americana tai Melanitta nigra americana) on mustalintujen sukuun kuuluva sorsalaji. Sitä pidettiin aiemmin mustalinnun (Melanitta nigra) alalajina.
Levinneisyys

Amerikanmustalintu pesii läntisessä Alaskassa, Newfoundlandissa ja Venäjän itäosissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii merellä Amerikan koillisosissa ja Tyynenmeren rannikolla Pohjois-Amerikan, Venäjän, Japanin, Korean ja Itä-Kiinan alueilla.
Amerikanmustalintukannan arvioidaan olevan 530 000–830 000 yksilöä. Laskevan kannankehityksen takia laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Ravinto

Amerikanmustalintu käyttää ravinnokseen pääasiassa nilviäisiä, mutta myös muita selkärangattomia.
Aittokylä (Oulu)

Aittokylä on Aittokoski-nimisen koskipaikan ympärille muodostunut kylä Sanginjoen varrella Vepsän kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla, noin viisi kilometriä etelään Vepsänkylältä ja linnuntietä pitkin noin 14 kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta eteläkaakkoon. Kylään johtaa paikallistie 18697 Vepsänkylältä. Kylä sijaitsi aiemmin Muhoksen kunnanrajojen sisällä olevassa pienessä entisen Ylikiimingin kuntaan kuuluneessa eksklaavissa.
Amerikanvalkopyökki

| Amerikanvalkopyökki |
| --- | --- |
 Amerikanvalkopyökki
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Suku::  Valkopyökit Carpinus
Laji::  caroliniana
Kaksiosainen nimi
 Carpinus caroliniana  Walter 

Katso myös
   Amerikanvalkopyökki Wikispeciesissä   Amerikanvalkopyökki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Amerikanvalkopyökki (Carpinus caroliniana), myös karoliinanvalkopyökki, on koivukasvien heimoon kuuluva puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa, Minnesotasta eteläiseen Ontarioon ja etelässä itäisestä Teksasista Pohjois-Floridaan. Nimestään huolimatta laji ei kuulu pyökkeihin (Fagus), vaan on läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (Corylus).
Ulkonäkö ja koko

Amerikanvalkopyökki on pienehkö kesävihanta puu, joka kasvaa yleensä 10–15 m, harvoin 20 metrin korkuiseksi. Se on usein monirunkoinen. Tummanharmaa, sileä ja kiiltävä kuori korostaa rungon harjanteita, joiden sanotaan muistuttavan jännitettyjä lihaksia. Lehdet ovat sahalaitaisia ja aaltopoimuisia, 3–12 cm pitkiä. Ne värjäytyvät syksyllä keltaisiksi tai oransseiksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Amerikanvalkopyökki kasvaa luontaisena laajalla alueella itäisessä Pohjois-Amerikassa. Se on varjoa sietävä puu, joka muodostaa usein seka- ja lehtimetsien aluskerroksen. Se viihtyy kosteilla paikoilla järvien ja jokien rannoilla.
Käyttö

Amerikanvalkopyökin puuaines on kovaa ja raskasta. Sitä on käytetty työkalujen kahvoihin ja varsiin, golfmailoihin, kävelykeppeihin ja vaellussauvoihin.
Puun kaarnaa.
Amerikanvalkopyökin lehtiä.
Alexándrasin metroasema

| Alexándras> Αλεξάνδρας |
| --- | --- |
 Alexándrasin metroaseman rakennuspaikka.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 4
Sijainti:  37°59′24″N, 23°44′24″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Alexándrasin metroasema (kreik. Αλεξάνδρας eli Σταθμός Αλεξάνδρας, Stathmós Alexándras) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Ateenan keskustan pohjoispuolella sille nimensä antaneella Alexándras-valtakadulla.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Pedíon Áreos -puisto, Stréfin kukkula sekä Suomen Ateenan-instituutin asuntola. Seuraava asema pohjoiseen on Dikastíria ja lounaaseen Exárcheia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexándrasin metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí