stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Champagne Krug
Aiheesta muualla

Krugin sivusto
Krug Champagne Receives Six of the Top Ten Placements on Wine Spectator's Recommended Champagnes List Prnewswire.com.  13.12.2011. Viitattu 1.8.2018.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Champagne Krug
Käännös suomeksi
Bressolles

Bressolles on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 590 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bressolles'n pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Boscoreale

| Boscoreale |
| --- | --- |
 Näkymä nykyiseen Boscorealen kaupunkiin.
 Boscoreale
 Koordinaatit: 40°46′N, 14°29′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Campania
Metropolikaupunki:  Napoli
Korkeus:  65 m
Väkiluku (1.1.2021):  26 309
 
 https://www.comune.boscoreale.na.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Boscoreale on kaupunki Campanian alueella Italiassa. Siellä asui vuoden 2021 alussa noin 26 000 asukasta.
Kitharaa soittava nainen. Publius Fannius Synistorin huvilan huone H:sta löydetty fresko n. vuodelta 40–30 eaa.
Nykyisen Boscorealen seutu oli antiikin aikana suosittua huvila-aluetta. Alue sijaitsi Vesuviuksen juurella Pompejista pohjoiseen ja Oplontiksesta koilliseen. Sen rakennukset tuhoutuivat Pompejin ja Herculaneumin kera Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79. Useiden huviloiden jäänteitä on löydetty kaivauksissa vuosina 1894–1903. Niihin lukeutuvat muun muassa niin kutsutut Villa della Pisanella, Villa Regina ja Publius Fannius Synistorin huvila.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boscoreale Wikimedia Commonsissa
Napolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
Bila Tserkvan piiri

| Bila Tserkvan piiri Білоцерківський район |
| --- | --- |
 Piiri Kiovan alueen kartalla (7/2020-).
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 49.8282°N, 30.4200°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Kiovan alue
Perustettu:  1930, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bila Tserkva (208 737 as., 2021)
Pinta-ala  ():  6 510,3 km²
Väkiluku (2021, arvio):  436 115
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
bcrda.kiev.ua
Bila Tserkvan piiri (ukr. Білоцерківський район, Bilotserkivskyi raion) on yksi Ukrainan Kiovan alueen hallinnollisista piireistä. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1930, ja sitä laajennettiin huomattavasti heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä. Piiri sijaitsee linnuntietä noin 50–110 kilometriä Kiovasta etelälounaaseen. Piirin hallintokeskus on Bila Tserkvan kaupunki (208 737 as., 2021).
Bila Tserkvan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Kiovan alueen piirien lukumäärän seitsemään. Laajentuneen Bila Tserkvan piirin pinta-alaksi tuli 6 510,3 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Bila Tserkvan piirin väkiluvuksi 436 115 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 66,6 prosenttia piirin asukkaista (290 605 as.), mihin kuului viiden kaupungin (Bila Tserkva, Skvyra, Taraštša, Tetijiv ja Uzyn) ja kuuden kaupunkityyppisen taajaman (Volodarka, Hrebinky, Doslidnytske, Rokytne, Stavyštše, Terezyne) väestö. Ennen kesän 2020 aluehallinnon muutosta olemassaolleen Bila Tserkvan piirin väkiluku oli oleellisesti pienempi (49 867 ihmistä, arvio 1.1.2017)
Vanha Bila Tserkvan piiri oli huomattavasti laajennettua piiriä (7/2020-) pienialaisempi.
Puukirkko (1910) Olijnykova Slobodan kylässä.
Kirkko (1849) Suh’olisyssä.
Pyhän Hengen kirkko Šarivkassa (vuodelta 1756, uudelleenrakennettu 1849).
Vesivoimalan patorakennelma vanhan teollisuuslaitoksen yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bila Tserkvan piiri Wikimedia Commonsissa
Чисельність населення (за оцінкою) на 1 липня 2017 року та середня чисельність у січні–червні 2017 року (Väkiluku 1.7.2017 (ja keskimäärin tammi-kesäkuussa 2017) Kiovan alueen piireissä ja kaupunkipiireissä) Ukrainan tilastokesksen Kiovan alue, kyivobl.ukrstat.gov.ua. Viitattu 29.9.2017. (ukrainaksi)
Eugen Jochum

Eugen Jochum saksalaisessa postimerkissä.
Eugen Jochum (1. marraskuuta 1902 – 26. maaliskuuta 1987) oli arvostetuimpia saksalaisia kapellimestareita.
Babenhausenissa Augsburgin lähistöllä syntynyt Jochum opiskeli niin pianon kuin urkujenkin soittoa Augsburgissa vuoteen 1922. Tämän jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtamista Münchenissä. hänen ensimmäinen pianistinpaikkansa oli Mönchengladbachissa, josta hän siirtyi Kieliin.
Huomattavia levytyksiä

Anton Bruckner, Sinfonia nro 8, Philharmonisches Staatsorchester Hamburg, 1949 (sinfonian vanhin kaupallinen kokonaislevytys)
Carl Orff, Carmina Burana, Baijerin radion sinfoniaorkesteri, 1953 (ensilevytys)
Richard Wagner, Die Meistersinger von Nürnberg, Deutsche Oper Berlin, 1976 (mukana Dietrich Fischer-Dieskau, Plácido Domingo ja muita)
Aiheesta muualla

Artikkeli Jochumista  allmusic.com-palvelussa
Tribute page, including a complete discography (Arkistoitu – Internet Archive)
Champagne-sur-Vingeanne

| Champagne-sur-Vingeanne |
| --- | --- |
 Saint Julienin kirkko
 Champagne-sur-Vingeanne
 Koordinaatit: 47°26′49″N, 5°23′32″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Dijon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,3 km²
Korkeus:  201 m
Väkiluku (2018):  313 
 – Väestötiheys:  23 as./km²
Kunnan numero:  21135
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Champagne-sur-Vingeanne on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Vingeannejoen varrella, noin 35 kilometriä Dijonin kaupungista koilliseen.
Kunnan keskustassa oleva Saint Julienin kirkko on rakennettu 1300-luvulla. Kirkon seinämaalaukset ovat 1400-luvulta, alttaritaulu ja portaali 1600-luvulta, sekä kellotorni 1800-luvulta. Champagne-sur-Vingeanne oli Franche-Comtén rajakylä vuoteen 1666 saakka, ja sillä oli ennen sitä etuoikeus saada valkosuolaa ilman veroja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champagne-sur-Vingeanne Wikimedia Commonsissa
Carl Gustaf Wilhelm von Christierson

Kirkniemen kartanon omistaja C. G. von Christierson
Carl (Karl) Gustaf Wilhelm von Christierson (22. elokuuta 1836 Helsinki – 26. lokakuuta 1905 Tukholma) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Von Christiersonin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Karl Ulrik von Christierson ja Wilhelmina Charlotta Sofia Conradi ja puolisot vuodesta 1862 Sofia Lovisa Aspegren (k. 1908) ja vuodesta 1911 Emma Eleonora Wetterström. Georg Mauritz von Christierson, Edvard Waldemar von Christierson ja Axel Fredrik Adolf von Christierson olivat hänen veljiään. Carl Gustaf Wilhelm von Christierson oli ylioppilas ja tilanomistaja Kirkniemen kartanossa Lohjalla sekä Siuntiossa. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai vuonna 1908, oltuaan maasta karkotettuna 1903–1905.
Von Christierson oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1891 ja 1904–1905.
Opettaja, valtiopäivämies Carl Axel Gustaf von Christierson oli Carl Gustaf Wilhelm von Christiersonin poika ensimmäisestä avioliitosta.
Julkaisuja

Beskrifning öfver Gerknäs säteri intill 20:nde seklet, 1906
Bosconero

| Bosconero |
| --- | --- |

 Bosconero
 Koordinaatit: 45°16′N, 7°46′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  310 m
Väkiluku:  3 062 
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.bosconero.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bosconero (piemonteksi Boschnèir ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 062 asukasta.
Carl Gustaf Weman

Carl Gustaf Weman (14. lokakuuta 1740 Liperi – 15. helmikuuta 1803 Kemiö) oli suomalainen pappi, kielentutkija ja runoilija. Hän kirjoitti runoja sekä suomeksi että ruotsiksi, viisi suomenkielistä hovirunoa vanhalla runomitalla ja kolme ruotsinkielistä. Hänen latinankielinen väitöskirjansa käsitteli suomen ja heprean kielten sukulaisuutta.
Wemanin vanhemmat olivat liperiläinen henkikirjuri Gustaf Adolf Weman (k. 1768) ja Anna Margareta Frese. Hän kävi Rantasalmen triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1760. Weman opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1766. Hänet vihittiin papiksi Uppsalan hiippakunnassa 1774.
Weman toimi Turun akatemian suomalaisen kirjallisuuden dosenttina 1768–1769 ja 1771–1772. Hän oli ylimääräisenä sotilaspappina Tukholmassa 1774 ja vuodesta 1775 alkaen hän toimi henkikaartin rykmentinpastorina ja samalla kuninkaallisten prinssien suomen kielen opettajana 1775–1776. Weman oli Tukholman suomalaisen seurakunnan vt. kappalaisena 1776, mutta jo samana vuonna hänestä tuli Kemiön kirkkoherra ja tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Weman toimi saarnaajana pappeinkokouksessa Turussa 1791 ja hän oli edustajana Uppsalan yliopiston riemujuhlassa 1793. Weman nimitettiin lääninrovastiksi 1792.
Teoksia

Aphorismi miscellanei ad ideam eruditi pertinentia tractantes, quos permittente ampliss. fac. phil. reg. acad. Aboensis censuræ publicæ submittunt Sigfridus Porthan philos. mag. & histor. litt. docens, et Carolus Gustavus Weman Wiburgensis, die Martii anni MDCCLXV. L. H. Q. A. M. C. Aboæ, impressit Joh. Christoph. Frenckell, 1765
Riemu runo suomalainen, wirsi weisattu Turussa, koska Hänen Kuningaallinen Korkeudensa Ruotzin waldakunnan kruunu-printzi Gustavi andoi itzens awion lijttohon, Hänen Kuningaallisen Korkeudensa kruunu-printzessan Sophia Magdalenan canssa, Danmarkista, joka tapahtui Tukkihulmissa sijnä 4. päiwänä talwi kuussa, wuonna 1766, edestuotu nöyrimmässä alamaisudessa, ja ilo-puhesa julistettu, sijnä 15 päälle seurawaisena, Turun korkiassa koulußa ; Carl Gustaf Wemannilda, karjalaiselda. phil. magist. Turusa, prändätty Johan Christoph. Frenckellildä 1766
Ilo-puhe, heidän kuningallisten majestäteinsä, kuningas Gustavi III:nen ja drottningi Sophia Magdalenan korkian kruunamisen ylitze, alammaisesza nöyrydeszä pidetty, Stockholmin kaupungin suuresza raastuwan-salisza, sinä 14 päiwänä kesäkuusza wuonua 1772. Carl Gustaf Wemannilda. Stockholmisza, prändätty kuningallisesza suomalaisesza prändiszä, Joh. Arv. Carlbohmilda, 1772. Fägne-tal öfwer deras kongl. majestäters konung Gustaf III och drottning Sophia Magdalenas : höga krönings-act, i djupaste underdånighet hållit, i Stockholms stads stora rådhussal, den 14 junii 1772, af Carl Gustaf Weman. Stockholm, tryckt i kongl. finska boktryckeriet, hos Joh. Arv. Carlbohm, 1772.
Predikan, wid prästmötet i Åbo, den 3 september 1791, hållen af Carl Gustaf Weman. Åbo, tryckt i Frenckellska boktryckeriet 1791
Aiheesta muualla

Carl Gustaf Wemanin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Nordisk familjebok Runeberg.orgissa
Birgitta Svendén

Birgitta Svendén
Birgitta Svendén (o.s. Lundberg; s. 20. maaliskuuta 1952 Porjus) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano. Hänet tunnetaan varsinkin Richard Wagnerin oopperoiden roolien tulkitsijana.
Svendén varttui Vuollerimin kylässä. Hän opiskeli Operahögskolanissa ja esiintyi jo opiskeluaikanaan Tukholman kuninkaallisessa oopperassa muun muassa Lars Johan Werlen oopperan Tintomara nimiroolissa. Vuonna 1981 hänet kiinnitettiin kuninkaalliseen oopperaan vakituisesti. Svendén kiinnitettiin Bayreuthin musiikkijuhlille vuonna 1983. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä siellä Flosshilden roolissa Nibelungin sormuksessa. Tämän jälkeen Svendén palasi Bayreuthin musiikkijuhlille säännöllisesti. Hän teki siellä viimeisen esiintymisensä vuonna 1999 Magdalenan roolissa Nürnbergin mestarilaulajissa. Svendén esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäisen kerran kaudella 1988–1989. Hän on lisäksi esiintynyt muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa ja Bayerische Staatsoperissa. Svendén on usein esiintynyt myös konserttilaulajana.
Svendén aloitti toiminnan Tukholman kuninkaallisen oopperan pääjohtajana helmikuussa 2010. Häntä oli tässä tehtävässä edeltänyt Anders Franzén. Svendén toimi myös Operahögskolanin rehtorina vuosina 2005–2009.
Svendén valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1998. Hän sai hovsångerskan arvonimen vuonna 2005. Svendén sai kunniatohtorin arvot vuonna 2004 Luulajan teknillisestä yliopistosta ja vuonna 2013 Mälarinlaakson korkeakoulusta. Muiden palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Medaljen för tonkonstens främjande (2010) ja Tukholman kaupungin Stockholms stads Bellmanpris (2015). Vuonna 2001 Svendén valittiin Gastronomiska akademienin jäseneksi.
Ciechanówin voivodikunta

Ciechanówin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
Ciechanówin voivodikunta (puol. województwo ciechanowskie) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Ciechanów. Ciechanówin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Masovian ja Warmia-Masurian voivodikunnille.
Birgitta Recksén

| Birgitta Recksén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1919 Kaskinen
Kuollut: 13. tammikuuta 2004 (84 vuotta) Kristiinankaupunki
Ammatti:  taiteilija
Vanhemmat:  Eric Recksén ja Maria Blondina Mellin
Puoliso:  Hilding Lindholm
Muut tiedot
Aktiivisena:  1936–2004
Birgitta Recksén (23. huhtikuuta 1919 Kaskinen – 13. tammikuuta 2004 Kristiinankaupunki) oli suomalainen taiteilija, joka tunnetaan freskoistaan ja lasimaalauksistaan. Recksén on tehnyt kirkkomaalauksia Italiassa, Tanskassa ja Suomessa sekä pitänyt näyttelyitä eri puolilla Eurooppaa.
Viisivuotiaana Recksén sairastui tuberkuloosin muotoon, joka vaikutti luihin. Tauti oli aikoinaan hyvin yleinen ja sitä hoidettiin kipsaamalla potilaan koko vartalo, joten Recksén makasi sairaalassa kipsattuna kolme vuotta. Taudin seurauksena hänelle jäi vaurioita selkärankaan. Toipuessaan kotona Recksén kulutti aikaansa piirtäen, kun ei päässyt ulos leikkimään. Samoihin aikoihin Maria-äiti huomasi tyttärensä taiteellisen potentiaalin.
Perhe oli muuttanut Turkuun vuosia aikaisemmin, ja vuonna 1936 tuolloin 17-vuotias Recksén pääsi Turun piirustuskouluun. Kaksi vuotta myöhemmin hän jatkoi opiskelujaan Tukholmassa Tukholman taidekorkeakoulussa. Opintojensa jälkeen Recksén työskenteli keraamikkona Kupittaan Saven tehtaalla. Vuosia myöhemmin hänestä tuli Turun Kaakelitehtaan muotoilu- ja suunnitteluosaston päällikkö.
Sodan jälkeen Recksén matkusti Roomaan, jossa hänellä oli kaksi näyttelyä. Näyttelyiden ansiosta hän sai Italiasta stipendin, jonka turvin hän pystyi jatkamaan matkaansa Etelä-Euroopassa. Hän opiskeli italialaisen Assisin kaupungin Pyhän Birgitan luostarissa, jossa hän teki maalauksia kappeliin ja opiskeli freskomaalauksen stucco lustro -tekniikkaa, jonka avulla seinänpinta saadaan näyttämään marmorimaisen kiiltävältä. Venetsiassa hän opiskeli lasimaalausta. Kaikkia näitä tekniikoita Recksén on sittemmin käyttänyt töissään Turun Pyhän Birgitan kirkossa ja useissa tanskalaisissa kirkoissa.
Pohjanmaalla Birgitta Recksénin töitä löytyy monista julkisista tiloista. Esimerkiksi Kristiinankaupungin uudessa kirkossa on kaksi Recksénin ikkunamaalausta. Recksénin töitä on myös Kaskisissa ja Vaasan kaupunginmuseossa.
Birgitta Recksén tapasi tulevan puolisonsa Hilding Lindholmin Nauvossa. He asuivat Turussa. Lindholmin päästyä eläkkeelle pari muutti Kristiinankaupunkiin, jossa he asuivat loppuelämänsä.
Alkujaan Recksén halusi tulla kuvanveistäjäksi, mutta ei voinut jatkaa tätä taidemuotoa sen fyysisen raskauden takia. Recksén on haudattu Turun katoliselle hautausmaalle. Hänen ja puolisonsa haudoille Recksén on tehnyt veistoksia.
Recksén vaikutti myös taiteen alan yhdistyksissä ja opetuksessa. Hän oli mukana perustamassa Kaskisten, Kristiinankaupungin ja Närpiön kansalaisopistoja ja taiteilijaseuroja. Vuonna 1987 hän sai valtion taiteilijaeläkkeen ja jatkoi taiteen tekemistä aina kuolemaansa asti.
Ciechanówin piirikunta

Ciechanówin piirikunta (puol. powiat ciechanowski) on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 89 423. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Ciechanów, Glinojeck, Gołymin-Ośrodek, Grudusk, Ojrzeń, Opinogóra Górna, Regimin ja Sońsk.
Ciechanówin piirikunnalla on yhteistä rajaa Mławan, Przasnyszin, Makówin, Pułtuskin ja Płońskin piirikuntien kanssa.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Ciechanówin piirikunnan asukkaista 50,8 prosenttia oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 894 lasta. Ciechanówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 71 195 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Carl Skånberg

Ernst Josephsonin maalaama muotokuva Carl Skånbergistä.
Carl Emmerik Skånberg (1850–1883) oli ruotsalainen maisemamaalari. Vuonna 1875 hän liittyi Ranskassa Barbzonin ulkoilmamaalaukseen. Hän maalasi satama- ja rannikkonäkymiä, joissa näkyy Barbizonin koulun ja ranskalaisen realismin vaikutusta. Nopein siveltimenvedoin hän maalasi näkymiä Pohjois-Ranskan rannikolta, Alankomaiden satamilta ja Venetsian kanavilta. Skånberg edelsi impressionismia 1880-luvulla maalaamissaan raikkaissa ja maalauksellisissa maisemateoksissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Skånberg Wikimedia Commonsissa
Eugen (Itävallan arkkiherttua)

| Eugen |
| --- | --- |
 Itävallan arkkiherttua
 
Syntynyt:  23. toukokuuta 1863 Groß Seelowitz, Itävallan keisarikunta
Kuollut:  30. joulukuuta 1954 (91 vuotta) Merano, Italia
Lapset:  6
Suku:  Habsburg
Isä:  Kaarle Ferdinand
Äiti:  Elisabet Franziska
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Eugen Ferdinand Pius Bernhard Felix Maria (23. toukokuuta 1863 Groß Seelowitz, Itävallan keisarikunta – 30. joulukuuta 1954 Merano, Italia) oli Itävallan arkkiherttua ja Itävalta-Unkarin armeijan sotamarsalkka, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Suku ja nuoruus

Arkkiherttua Eugen syntyi Seelowitzin linnassa Määrissä. Hänen vanhempansa olivat arkkiherttua Kaarle Ferdinand ja arkkiherttuatar Elisabet Franziska. Hänen isoisänsä oli Napoleonin sotien kuulu sotapäällikkö, arkkiherttua Kaarle. Eugen oli keisari Frans Joosef I:n pikkuserkku.
Eugenin veljiä olivat ylipäällikkönä toiminut sotamarsalkka, arkkiherttua Fredrik, sekä amiraali, arkkiherttua Kaarle Stefan.
Sotilasura

Eugen aloitti sotilasuransa luutnanttina Tirolin vuoristojääkärirykmentissä, josta siirtyi pian husaarirykmenttiin. Opiskeltuaan sotilasakatemiassa hänet määrättiin yleisesikunnan palvelukseen, mistä hän siirtyi everstiluutnantiksi jalkaväkirykmentti 13:een. Vuonna 1891 Eugen ylennettiin everstiksi ja nimitettiin mainitun rykmentin komentajaksi. Vuonna 1900 hän sai ylennyksen ratsuväenkenraaliksi ja hänet nimitettiin Innsbruckissa toimineen XIV armeijakunnan komentajaksi sekä Tirolin ja Vorarlbergin alueiden ylipäälliköksi. Vuonna 1908 seurasi ylennys joukkojen yleistarkastajaksi. Sotilasuransa ohella Eugen toimi Saksalaisen ritarikunnan suurmestarina vuosina 1894–1923.
Kenraali Oskar Potiorekin johtaman Serbian-sotaretken epäonnistuttua ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa Eugen nimettiin 27. joulukuuta 1914 eteläisen rintaman komentajaksi Balkanille. Yleisesikunnan päällikön Franz Conrad von Hötzendorfin sekä saksalaisten jatkuva sekaantuminen asioihin kuitenkin rajoitti hänen toimintaansa. Toukokuussa 1915 Eugenin alaisuuteen liitettiin myös lounainen rintama, minkä jälkeen hän vastasi kaikista sotatoimista Italiaa vastaan. Hänet ylennettiin samassa yhteydessä kenraalieverstiksi ja 23. marraskuuta 1916 sotamarsalkaksi. Caporetton taistelun jälkeen Italian-rintaman johto järjestettiin 11. tammikuuta 1918 uudelleen, jolloin Eugen käytännössä syrjäytettiin.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Eugen joutui pakenemaan tasavallaksi muuttuneesta Itävallasta, mutta sai luvan paluuseen vuonna 1934. Hän kuoli myöhemmin Italiassa 91-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen (Itävallan arkkiherttua) Wikimedia Commonsissa
Arkkiherttua Eugen bosniakkijoukkojen kanssa.
Fermina

| Fermina Fall of the Leafe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–huhtikuu 2001 Popstudio, Loimaa
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2002
 Tuottaja(t): Mika Haapasalo
 Tyylilaji: taiderock, progressiivinen rock
 Kesto: 51.35
 Levy-yhtiö: Icarus Music
Fall of the Leafen muut julkaisut
| August Wernicke 2000 | Fermina 2002 | Volvere 2004 |
Fermina on suomalaisen rockyhtyeen Fall of the Leafen kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2002 levymerkillä Icarus Music.
Kappaleet

Counterfeit Bloom – 5.07
Feather Duster Premiere – 5.23
Stumbling Stone – 4.53
Blind Carbon Copies – 5.40
Chameleon Loop – 6.39
Flamenco Scheme – 5.55
Fermination, Smooth and Fine – 5.13
Soul Bay Beat – 5.54
Signatures, Baby Bomb – 6.51
Kokoonpano

Tuomas Tuominen – laulu
Kaj Gustafsson – kitara
Jussi Hänninen – kitara
Juha Kouhi – basso
Marko Hyytiä – rummut
Petri Hannuniemi – syntetisaattori
Kokoonpano > Tuotanto

Mika Haapasalo – äänittäjä, miksaaja, tuottaja
Mika Jussila – masteroija
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Albumi Fermina Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Fermina discogs.com -sivustolla
Esidynastinen Egypti

Kokoelma esidynastisen Egyptin taidetta.
Esidynastinen Egypti
Egyptin protodynastinen kausi –3150 eaa.
Muinainen Egypti
Varhaisdynastinen kausi 3150–2686 eaa.
Vanha valtakunta 2686–2181 eaa.
Ensimmäinen välikausi 2181–2055 eaa.
Keskivaltakunta 2055–1650 eaa.
Toinen välikausi 1650–1550 eaa.
Uusi valtakunta 1550–1069 eaa.
Kolmas välikausi 664–332 eaa.
Myöhäiskausi 664–332 eaa.
Egyptin historia Persian vallan alla
Kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Ptolemaiosten valtakunta 332–30 eaa.
Aegyptus 30 eaa.–641 jaa.
Sassanidien Egypti 619–629
Egyptin keskiaika
Rashidun-kalifaatti 641–661
Umaijadikalifaatti 661–750
Abbasidikalifaatti 750–935
Tulunidit 868–905
Ikhshididit 935–969
Fatimidit 969–1171
Aijubidit 1171–1250
Mamelukkien sulttaanikunta 1250–1517
Osmanien Egypti
Egyptin eyalet 1517–1867
Ranskan miehitys 1798–1801
Muhammad Alin dynastia 1805–1953
Egyptin kediivikunta 1867–1914
Moderni Egypti
Britannian valta Egyptissä 1882–1922
Egyptin sulttaanikunta 1914–1922
Egyptin kuningaskunta 1922–1953
Egyptin tasavalta 1953–1958
Yhdistynyt arabitasavalta 1958–1961/1971
Egyptin arabitasavalta 1971–
Esidynastinen Egypti
Protodynastinen kausi
Dynastinen Egypti
Thiniittikausi
Vanha valtakunta
Ensimmäinen välikausi
Keskivaltakunta
Toinen välikausi
Uusi valtakunta
Kolmas välikausi
Nubialaisdynastia
Egyptin myöhäiskausi
Persian kausi
Ptolemaiosten hallitsijasuku
Egyptin dynastiat
Egyptin faaraot
Osa artikkelisarjaa
Naqada II-kulttuurin ruukku.
Esidynastinen Egypti on Muinaisen Egyptin historian ajanjakso ennen Egyptin yhdistymistä saman hallinnon alle.