stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmari Hustich
Elämäkerta

Hustich kasvoi köyhissä oloissa yksinhuoltajan poikana Helsingin Sörnäisissä. Hustichin äiti oli Maria Alexandra Hustich ja puoliso vuodesta 1937 Gunvor Ståhlström. Vuonna 1931 ylioppilaaksi tullut Hustich opiskeli Helsingin yliopistossa kasvitiedettä ja maantiedettä. Hänen väitöskirjansa (1937) käsitteli korkeuden ja ilmaston vaikutuksia tunturikasvillisuuteen läntisessä Lapissa. Hän jatkoi kasvimaantieteen tutkimuksia myöhemmin sekä Lapissa että arktisessa Pohjois-Amerikassa, johon hän teki useita tutkimusmatkoja 1930–1960-luvuilla. Kasvillisuuden levinneisyyttä säätelevät tekijät ja erityisesti puuraja- ja metsänrajakysymykset sekä puiden vuosilustotutkimukset olivat Hustichin keskeisiä tutkimuskohteita.
Vuonna 1951 Hustich nimitettiin Svenska handelshögskolanin talousmaantieteen professoriksi. Myöhemmin hän toimi saman korkeakoulun vararehtorina ja rehtorina. Talousmaantieteen tutkijana Hustich käsitteli muun muassa tulotason alueellisia eroja, kehitysaluekysymyksiä, elinkeinorakenteen muutoksia ja maatalouden ongelma. Hän kirjoitti alalta useita kansantajuisia teoksia ja oppikirjoja.
Hustich oli kauppa- ja teollisuusministerinä Miettusen I hallituksessa 1961–1962. Hän oli hallituksessa sitoutumattomana ammattiministerinä. Sen jälkeen hän toimi monissa muissa valtionhallinnon asiantuntijatehtävissä ja muun muassa valtion ulkomaankauppavaltuuskunnan puheenjohtajana (1962–1973). Hustich sanoi olevansa poliittiselta ajattelultaan keskustasta vasemmalla.
Nuoruudessaan Hustich työskenteli Suomen matkailijayhdistyksessä Lapissa ja retkeili laajasti maakunnassa. Hän oli perustamassa Suomen luonnonsuojeluyhdistystä ja toimi myöhemmin tieteellisten seurojen johdossa, muun muassa Suomen maantieteellisen seuran ja Suomen Tiedeseuran puheenjohtajana. Hän oli Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973.
Akateemikon arvonimen Hustich sai 1975. Hänet vihittiin muun muassa Joensuun yliopiston kunniatohtoriksi (1979).
Hustich suunnitteli Suomen ensimmäinen vaellusreitin Pallakselta Hettaan. Reitti merkittiin maastoon ensimmäisen kerran 1934.
Aiheesta muualla

Ilmari Hustich, Biografiasampo (Kansallisbiografian artikkeli maksuttomana)
Fogelberg, Paul: The written work of Ilmari Hustich. Fennia, 1981, nro 159:1, s. 5–13.  Helsinki:  Suomen maantieteellinen seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Björn Westerlund | Suomen kauppa- ja teollisuusministeri 1961−1962 | Seuraaja: Toivo Wiherheimo |
Steve Harley & Cockney Rebel

Steve Harley & Cockney Rebel vuonna 1974.
Steve Harley & Cockney Rebel oli englantilainen 1970-luvun alussa perustettu glam rock -yhtye.  Sen musiikki kattaa laajan kirjon tyylejä popista aina progressiiviseen rockiin. Se sai viisi albumia ja 12 singleä brittien virallisille listoille.
Cockney Rebelin perusti lehtitoimituksessa työskennellyt Steve Harley ystävineen. Harley hankki yhtyeelle mainetta röyhkeillä haastatteluillaan, joissa hän haukkui melkein kaikki siihenastiset artistit ja ivaili sillä, miten helppoa on nousta rocktähdeksi. Hän oli myös kiinnostava lavaesiintyjä lapsuuden poliosta johtuvasta ontumisesta huolimatta.
Cockney Rebelin ensimmäinen hitti oli ”Sebastian” vuonna 1973. Sitä seurasi ”Judy Teen”, jonka konserttiesitykset ottivat visuaalisia vaikutteita Stanley Kubrickin tuoreesta dystopiaelokuvasta Kellopeliappelsiini. Pian Britannian Top Teniin nousi single ”Mr. Soft”. Kakkosalbumin The Psychomodo jälkeen Harley hajotti yhtyeen jouduttuaan yhä pahempiin riitoihin musiikkitoimittajien kanssa, mutta toi yhtyeen pian takaisin uudistuneella kokoonpanolla ja nimellä Steve Harley & Cockney Rebel. Single ”Make Me Smile (Come Up and See Me)” nousi brittilistan ykkössijalle maaliskuussa 1975. Samana vuonna ilmestynyt albumi The Best Years of Our Lives on yhtyeen eniten myyty.
Yhtye panosti ajan glam rock -tyylin mukaan lavakoreografiaan, esiintymishahmoihin ja -pukuihin sekä valoefekteihin. Helsingin Sanomien Julius Heikkilä ei pitänyt Harleya kovin kummoisena laulajana mutta sitäkin tehokkaampana lavaesiintyjänä. Hän kehui myös yhtyeen komppiryhmän latinalaisvaikutteista polyrytmiikkaa, mutta moitti maaliskuussa 1976 järjestetyn Kulttuuritalon konsertin järjettömän kovaa äänenvoimakkuutta. Cockney Rebel kävi ensivierailulla Suomessa toukokuussa 1975 ja esiintyi silloin Finlandia-talossa.
1980-luvulla Steve Harley teki soolouraa Yhdysvalloissa ja levytti muun muassa Sarah Brightmanin kanssa. 1990-luvulla hän jatkoi soolouraansa Britanniassa. Vuonna 2005 hän kokosi uudelleen yhtyeen nimeltä Cockney Rebel.
Yhtyeen alkuperäinen basisti Paul Jeffreys kuoli häämatkallaan Pan Amin matkustajakoneessa vuoden 1988 Lockerbien pommi-iskussa. Harley kuoli maaliskuussa 2024.
Jäsenet

Steve Harley – laulu, kitara (1972–1977, 1998–?; k. 2024)
Stuart Elliott – rummut (1972–1977, 1998–?)
Robbie Gladwell – laulu, kitara (1998–?)
Lincoln Anderson – basso (2001–2014, k. 2014)
John Crocker – viulu, mandoliini, kitara (1972–1974)
Paul Jeffreys – basso (1972–1974; k. 1988)
Nick Jones – kitara (1972)
Pete Newnham – kitara (1972)
Milton Reame-James – kosketinsoittimet (1972–1974)
Jim Cregan – kitara (1975–1977)
George Ford – basso (1975–1977)
Duncan Mackay – kosketinsoittimet (1975–1977)
Jo Partridge – kitara (1976–1977)
Diskografia > Cockney Rebel

The Human Menagerie (1973)
The Psychomodo (1974)
Diskografia > Steve Harley & Cockney Rebel

The Best Years of Our Lives (1975)
Timeless Flight (1976)
Love's a Prima Donna (1976)
The Quality of Mercy (2005)
Aiheesta muualla

Steve Harley & Cockney Rebel, yhtyeen sivusto (englanniksi)
Suolampi (Mäntyharju, Taina)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°22′08″N, 27°00′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ylä-Salmijärveen 
Järvinumero:  14.972.1.041
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,7 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,396 km  
Pinta-ala:  5,417 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,7 metriä mpy.
Storsved Folkets Hus

| Storsved Folkets Hus |
| --- | --- |
Sijainti:  Storsved, Munsala, Uusikaarlepyy
Valmistumisvuosi:  1918
Rakennuttaja:  Andelslaget Storsved Folkets Hus
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lautavuoraus
Huoneistoala:  300 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Storsved Folkets Hus  oli Uudenkaarlepyyn kunnassa entisen Munsalan kunnan Storsvedin kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Andelslaget Storsved Folkets Hus -yhdistys rakennutti työväentalon vuosina 1917–1918. Talon rakentaminen rahoitettiin keräyksin, ja se tehtiin talkootyönä. Talon pinta-ala oli 300 m², ja se sijaitsi 3 200 m²:n tontilla. Talossa oli juhlasali, keittiö, ravintola, eteinen ja vaatesäilö. Talossa on ollut pärekatto, joka myöhemmin vaihdettiin tiilikatoksi. Talon on ollut autiona jo 1960-luvulla.
I=U=WE : 序

| I=U=WE : 序 Boy Story |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 6. tammikuuta 2020
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: C-pop, Hip hop
 Levy-yhtiö: JYP Entertainment, Tencent Music Entertainment, New Cretive Content
Boy Storyn muut julkaisut
| Enough 2018 | I=U=WE : 序 2020 |   |
I = U = WE:序 on poikaryhmä Boy Storyn toinen EP-levy, joka julkaistiin digitaalisesti ja fyysisesti 6. tammikuuta 2020. Se sisältää viisi heidän itsekirjoittamaansa kappaletta.
Kappaleet

Kaikki sanat Boy Story.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Intro: BOY STORY | OBROS, Zomay, Real Fantasy, Boy Story | OBROS, Zomay, Real Fantasy | 2.18 |  |  |  |  |  |
| 2. | 如果(Rú Guǒ) – If | OBROS, Zomay, Real Fantasy, Boy Story | OBROS, Zomay, Real Fantasy | 3.28 |  |  |  |  |  |
| 3. | Energy | OBROS, Zomay, Sean Oh, Nancy Boy, Real Fantasy, Boy Story | OBROS, Zomay, Real Fantasy | 3.38 |  |  |  |  |  |
| 4. | 序告白(Xù Gào Bái) - Prologue | OBROS, Zomay, Sean Oh, Deyan, Real Fantasy, Boy Story | OBROS, Sean Oh, Deyan | 3.35 |  |  |  |  |  |
| 5. | Outro: 彼此(Bǐ Cǐ) - Each Other | OBROS, Zomay, Real Fantasy, Boy Story | OBROS, Zomay, Real Fantasy | 2.19 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 18.00 |  |  |  |  |  |
Storsylen

| Storsylen |
| --- | --- |

Korkeus:  1 762 m
Sijaintitiedot
 Storsylen
 Koordinaatit: 63°01′13″N, 12°11′56″E 
Sijainti:  Tydal, Norja
Storsylen on Ruotsin vastaisella rajalla Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva vuorenhuippu, joka ylettyy 1 762 metrin korkeuteen. Se on Tydalin kunnan korkein kohta ja osa laajempaa Sylanin vuoristoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Storsylen Wikimedia Commonsissa
Suolampi (Mäntyharju, Haimi)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°14′09″N, 26°56′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Ykspetäjäiseen 
Järvinumero:  14.984.1.036
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,4 m  
Pituus:  610 m  
Leveys:  390 m  
Rantaviiva:  1,744 km  
Pinta-ala:  6,944 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 610 metriä pitkä, 390 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,4 metriä mpy.
Suomen kansa

Suomen kansa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomen väestö
Suomalaiset, suomen kieltä puhuva suomalais-ugrilainen kansa ja etninen ryhmä
Suomen Kansa, Helsingissä vuosina 1901–1905 ilmestynyt sanomalehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomen kansa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suolampi (Ähtäri, Kelloperä)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Alavus, Ähtäri
Koordinaatit:  62°32′26″N, 23°57′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskujoki:  suo-oja Isoon Liesjärveen 
Järvinumero:  35.424.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  164,4 m  
Rantaviiva:  0,782 km  
Pinta-ala:  2,983 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä ja Alavudella Kelloperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 164,4 metriä mpy.
Isoaivot

Aivojen halkileikkaus, magneettikuva
Isoaivot on aivojen suurin ja kaikkein etummaisena oleva osa. Ne myös peittävät aivojen muut osat alleen. Isoaivot on jakautunut kahteen uurteen rajaamaan osaan, vasempaan ja oikeaan puoliskoon. Puoliskoja yhdistää aivokurkiainen. Molemmat puoliskot sisältävät kaksi aivo-selkäydinnesteen täyttämää aivokammiota. Aivo-selkäydinneste suojaa aivoja äkkinäisiltä liikkeiltä. Isoaivojen pinnalla on noin 3 mm paksu, voimakkaasti poimuttunut aivokuori. Aivokuoressa tapahtuvat aistihavainnot, älyllinen toiminta, puheen säätely sekä liikkeiden tahdonalainen säätely.
Informaatioähky

Informaatioähkyksi (engl. information overload) kutsutaan tilaa, jossa ihminen on kykenemätön suodattamaan tarvitsemaansa tietoa informaatiovirrasta ja tuntee tämän vuoksi itsensä ahdistuneeksi ja turhautuneeksi. Syinä ähkyyn voivat olla informaation paljous, väsymys, stressi sekä informaation tai datan käsittelyyn käytettävissä olevan ajan rajoittuneisuus ja tästä juontuvat paineet. Ähkyn perimmäisenä aiheuttajana saattaa toimia myös ihmisen taipumus suodattaa tietoa totuttujen mallien ja uskomusten mukaisesti. Tällöin ihminen voi kokea epämukavuutta ja uhkaa, jos uusi tieto on ristiriidassa hänen aiempien käsitystensä kanssa. Merkittävä infoähkyn aiheuttaja on niin sanotun informaatiolukutaidon puute, kykenemättömyys arvioida tietojen merkityksellisyyttä ja luotettavuutta. Tällainen toistaitoisuus vie voimavaroja tärkeän tiedon käsittelystä, kun ihminen käyttää aikaansa epäoleellisen informaation tarkasteluun.
Termiä käytetään kuvaamaan myös yleisellä tasolla tietoyhteiskunnan kehityksen suurissa ihmisjoukoissa ja yhteiskunnassa aiheuttamaa kitkavaikutusta; ihmiset kokevat jatkuvasti kasvavan tietomäärän hallinnan, oleellisten viestin löytämisen ja ymmärtämisen, mahdottomaksi.
Aiheesta muualla

Mediaopas.comin sanasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Informaatiotulva

Informaatiotulva on tarpeettoman liiallista informaatiota joka voi aiheuttaa stressiä. Informaatiotutkija Minna Huotilaisen mukaan tämä voi jopa muuttaa aivojen rakennetta ja suositteleekin siksi sitä että oma arvonsa on ns. aivojen tyhjäkäynnillä. Psykologi Ville Ojasen mukaan liikunnallinen toiminta kuten kävely tai hölkkä ja hakeutuminen rauhallisempaan ympäristöön voivat auttaa. Kaupunkiympäristön informaatiotulva ja häly häiritsevät mutta luonnossa aistit rauhoittuvat ja kaikenlainen suorittaminen vähenee. Lisäksi pysähtyminen, hiljentyminen ja rauhoittuminen voivat olla hyödyksi, samoin kuin musiikin kuuntelu.
Aiheesta muualla

Informaatiosilppu pistää mielen ähkyyn - "Puhumattakaan kaikesta valhetiedottamisesta". Yle 18.11.2016.
Iltatähden rusko

| Iltatähden rusko Viikate |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: maaliskuussa 2003
 Formaatti: 2 x 7" vinyyli
 Tyylilaji: heavy metal, folk metal
 Kesto: 14.45
 Levy-yhtiö: Longplay Music
Viikatteen muut julkaisut
| Kaajärven rannat 2002 | Iltatähden rusko 2003 | Surut pois ja kukka rintaan 2003 |
Iltatähden rusko on Viikatteen vuonna 2003 julkaisema EP. Albumi julkaistiin vain vinyylinä 600 kappaleen painoksena. EP:n nimikappale on Arvo Viikatteen ensimmäinen Viikatteelle tekemä sävellystyö.
Kappaleet

Lähde:
Iltatähden rusko – 3.59
Tutut tulet – 2.48
Hiljaisten seiväshyppääjien kerho – 3.29 (instrumentaali)
Öljyvärejä – 4.29
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu, kitarat, bassokitara
Simeoni Viikate – rummut
Aiheesta muualla

Albumi Iltatähden rusko Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iltatähden rusko discogs.com -sivustolla
Isoalbatrossi

| Isoalbatrossi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Albatrossit Diomedeidae
Suku::  Etelänalbatrossit Thalassarche
Laji::  cauta
Kaksiosainen nimi
 Thalassarche cauta  (Gould, 1841) 
Alalajit
 Thalassarche cauta cauta  Thalassarche cauta eremita  Thalassarche cauta salvini  Thalassarche cauta steadi 
Katso myös
   Isoalbatrossi Wikispeciesissä   Isoalbatrossi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoalbatrossi (Thalassarche cauta) on keskikokoinen etelänalbatrosseihin kuuluva ulappalintu. Lajin nimesi John Gould 1841.
Koko ja ulkomuoto

Linnun pituus on noin 90 cm, paino 4,1 kg ja siipien kärkiväli noin 2,5 metriä. Isoalbatrossin selkäpuoli, siipien yläpinta ja pyrstö ovat tummanruskeat tai mustat. Alapuoli, kaula ja pää ovat valkoiset lukuun ottamatta poskien vaaleanharmaata väriä ja tummaa silmäkulmajuovaa. Nokka on harmaa ja siinä on keltainen kärki. Laji voi elää yli 30-vuotiaaksi.
Lajista tunnetaan 3 alalajia, joita on ehdotettu omiksi lajeiksi. Ne ovat T. eremita, T. salvini ja T. steadi.
Esiintyminen

Isoalbatrossi pesii Australiassa ja Uudessa-Seelannissa muutaman yhdyskunnan voimin. Ylivoimaisesti suurin yhdyskunta pesii Aucklandsaarilla Disappointmentin saarella, 70 -80 000 paria. Maailman populaation koko on noin 80 000–90 000 paria. Yksi Australian yhdyskunnista on kasvamassa ja mahdollisesti myös yksi uusiseelantilainen yhdyskunta.
Isoalbatrossi tapettiin lähes sukupuuttoon 1800-luvulla ja pareja oli jäljellä noin 300 vuonna 1909. Sen jälkeen kanta on vähitellen kasvanut nykyiselle tasolle. Yhä suuri joukko isoalbatrosseja kuolee vuosittain kalastuksen yhteydessä, sillä isoalbatrossien ravinnosta valtaosa on kaloja. Erityisesti japanilaiset kalastusalukset aiheuttavat merkittävää tuhoa albatrosseille. Laji on uhanalainen.
Elinympäristö

Pesimäaikana Australian, Tasmanian ja Uuden-Seelannin lintusaaret. Pesimäajan ulkopuolella kiertelee eteläisellä Tyynellämerellä Etelä-Afrikkaa ja Yhdysvaltain rannikoita myöten sekä eteläisellä Jäämerellä.
Lisääntyminen

Pesii joka vuosi kallioisilla lintusaarilla. Munii vain yhden munan.
Ravinto

Ravinnosta lähes 90 % on kalaa ja loput mustekaloja ja äyriäisiä. Sukeltaa kaloja jopa 5 metrin syvyydestä.
Sumperinjoki

Sumperinjoki on Padasjoella sijaitseva joki. Se on bifurkaatiojärvi Vesijaon laskujoki Kymijoen vesistöön.
Sumperinjoki laskee vetensä Tohtainlammin ja Välijoen kautta Myllyjärveen. Sieltä reitti jatkuu Kaukilankosken kautta Miestämään, Arrakosken kautta Alajärveen, Tarposeen ja edelleen Ruokolampeen. Ruokolammesta vesi virtaa Yläjärveen ja sieltä Kirkkolammin kautta Padasjoen kirkonkylän läpi Päijänteeseen Padasjoenselälle. Lopulta Vesijaosta lähteneet vedet päätyvät monen vesistön kautta Kymijokeen ja sen kautta Suomenlahteen.
Historiaa

Vuonna 1788 Vesikosken pehtoori Gunvand "Gös" Sjögrahn luovutti 145 hehtaaria maata Tohtainlammi–Ruisvuo-alueelta. Nykyisin alue tunnetaan Virnajärvenä. Alueen sai haltuunsa talollinen Immaanuel Sundberg. Vuonna 1790 Kiimaljoen yläjuoksulle perustettiin mylly, ruokkimaan alueelle noussutta, muutamasta talosta koostuvaa, kyläyhteisöä. Kirkonkirjojen mukaan ensimmäiset kinkerit pidettiin "Sumperin-tuvassa" alkukeväästä 1791. Ensimmäisen kirkollisen kasteen saanut sumperilainen oli Knaus Eemil Sundberg. Knausin yhdeksästä lapsesta seitsemän selvisi aikuisiksi. Nuorimmainen Wern Knausinpoika vangittiin 18.8.1812 vähämielisyydestä.
"Wern Knausinpoika oli rakentanut pesäntapaisen koltan Kuuksaman myökyyn. Siltä hän oli kulkijoita peljoitellut huhuamalla ja kraapustelullaan"     
- Robert Merinen, Kruunun nimismies.
Wern Knausinpoika päästettiin vapauteen 1820. Wern palasi kotiseudulleen Sumperin kyläyhteisöön, jossa hänet otettiin ilolla vastaan. Wern toimi myllärinä Ylä-sumperin myllyllä kuolemaansa asti. Wern avioitui pian paluunsa jälkeen siskopuolensa Adamiina Antintyttären kanssa. Lapsia he saivat yksitoista. 
Kiimaljoen nimeksi vakiintui Sumperinjoki.
Kaikki kyläyhteisön puurakenteiset asuintalot paloivat maan tasalle 4.7.1841. Ainoa palamaton rakennus oli kivirakenteinen Sumperintuvan kellaristo. Paikallinen sanonta "Selviä kui Sumperin kellaari", juontaa juurensa tästä palosta.
Sumperin kyläyhteisö ei enää koskaan elpynyt entiselleen. Nykyisin maastosta voi juuri ja juuri erottaa kellariston kivirakennelmat. Suurin osa kellarin kivistä on siirretty yläjuoksulla sijaitsevaan Sumperinjoen sillan silta-arkkuun. Vanha Sumperinsilta purettiin 1964 ja korvattiin betonirakenteisella.
Aiheesta muualla

Ympäristö.fi
Ilulissatin lentoasema

Ilulissatin lentoasema (grönlanniksi Mittarfik Ilulissat, tansk. Ilulissat Lufthavn; IATA: JAV, ICAO: BGJN) on Grönlannin Ilulissatissa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1983, ja se korvasi vanhan helikopterikentän.
Laajennussuunnitelmat

Ilulissatin lentoaseman asemasta on kiistelty pitkään Grönlannissa. Sekä matkailualan että paikallishallinnon taholta on ehdotettu kiitotien pidentämistä. Lentoaseman laajentaminen on harkinnassa. Laajennuksen yhteydessä kiitotietä on tarkoitus pidentää 2 800 metrin pituiseksi, jolloin suorat lennot Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta olisivat mahdollisia. Ilulissatista tulisi tällöin Grönlannin toinen kansainvälinen solmukohta Kangerlussuaqin lentoaseman lisäksi, tai se jopa korvaisi sen.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Greenland: Aasiaat, Kangerlussuaq, Nerlerit Inaat, Nuuk, Qaanaaq, Qaarsut, Sisimiut, Upernavik Kausittainen: Qasigiannguit, Qeqertarsuaq Lennot kyliin: Ilimanaq, Qeqertaq, Saqqaq
Air Iceland: Reykjavík
Air Greenland lentää Ilulissatista ympäröivän alueen kyliin valtion tilaamia helikopterilentoja. Näillä aikataulun ulkopuolisilla lennoilla kuljetetaan enimmäkseen rahtia, mutta myös matkustajat voivat varata paikan niille. Näitä lentoja lennetään vain talvisin ja keväisin. Kesällä ja syksyllä liikenne hoidetaan laivoilla.
Kuvia

Air Icelandin de Havilland Canada DHC-8-106
Air Greenlandin Sikorsky S-61N
Air Greenlandin de Havilland Canada DHC-7
Islannin siviili-ilmailuviraston Beechcraft Super King Air
Cougar Helicoptersin Sikorsky S-92
Panoraamakuva lentoasemasta elokuussa
Käännös suomeksi
Suomen Sotahistoriallinen Seura

Suomen Sotahistoriallinen Seura on 1944 perustettu suomalainen tieteellinen seura, jonka tarkoituksena on tukea aatteellisesti ja taloudellisesti sotahistoriallista tutkimustyötä ja harrastusta. Se järjestää aihetta käsitteleviä esitelmätilaisuuksia, seminaareja ja sotahistoriallisia retkiä. Seura julkaisee lehteä ja kirjallisuutta. Seura perustettiin alkujaan Sotamuseon kannatusyhdistykseksi. Se on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Seuran jäsenmäärä on liki kaksinkertaistunut vuodesta 2005 vuoteen 2020.
Seuran järjestämässä kilpailussa palkitaan pro gradu -tutkielmia, jotka tuovat esille sotahistorian alalta uusia tutkimustuloksia ja näkökulmia. Parhaana palkitun gradun kirjoittaja saa mahdollisuuden kirjoittaa tutkielmastaan artikkelin seuran julkaisemaan Sotahistorialliseen aikakauskirjaan..
Seura on julkaissut sivuillaan vuosina 1957–1986 ilmestyneen Kansa taisteli -lehden vuosikerrat.
Aiheesta muualla

Kansa taisteli -lehti
Straight Into Love

| Straight Into Love |
| --- | --- |
 Hannah Mancini esittämässä kappaletta ensimmäisissä harjoituksissa
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Hannah Mancini
Tyylilaji:  EDM, dubstep, tech house
Säveltäjä(t):  Hannah Mancini Gregor Zemljič Erik Margan Matija Rodić
Sanoittaja(t):  Hannah Mancini Marko Primužak
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Slovenia
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  16.
Pisteet semifinaalissa:  8
Video:  videolinkki
Straight Into Love on yhdysvaltalaislaulaja Hannah Mancinin kappale. Straight Into Love edusti Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2013 Ruotsin Malmössä. Mancini osallistui kappaleella ensimmäiseen semifinaaliin 14. toukokuuta 2013. Kappale jäi 16 osallistujan joukossa viimeiseksi kahdeksalla pisteellä eikä päässyt finaaliin.
Käännös suomeksi