stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seitsemän vuotta Tiibetissä (elokuva)
Tarina > Juoni

Tarina alkaa 1939, kun itävaltalainen vuorikiipeilijä Heinrich Harrer on lähdössä Brittiläiseen Intiaan osallistuakseen Nanga Parbat -vuorenhuipun valloittamiseen tähtäävään retkikuntaan. Harrer riitelee ennen lähtöään raskaana olevan vaimonsa Ingridin kanssa, joka haluaisi Harrerin olevan paikalla vauvan syntyessä. Vauva kuitenkin syntyy Harrerin ollessa Intiassa, ja Ingrid menee sillä välin uusiin naimisiin. Kiipeämisyritys epäonnistuu ja retkikunta vangitaan vihollismaan kansalaisina toisen maailmansodan puhjettua ja kuljetetaan Dehradunin vankileirille. Harrer karkaa vankileiriltä retkikunnan johtajan Peter Aufschnaiterin kanssa ja pakenee tämän kanssa Himalajan vuoriston yli Tiibetin pääkaupunkiin Lhasaan. Harrer tutustuu Lhasassa Tiibetin nuoreen hengelliseen johtajaan Dalai Lamaan ja ryhtyy tämän henkilökohtaiseksi opettajaksi. Harrerin elämä Lhasassa keskeytyy Kiinan valloitettua Tiibetin ja palaa takaisin Eurooppaan 1951. Harrer tapaa Itävallassa poikansa ensimmäistä kertaa. Elokuvan loppukohtauksessa Harrer ja hänen teini-ikään varttunut poikansa ovat vuorikiipeilemässä, ja saavutettuaan huipun Harrer pystyttää sinne Tiibetin lipun.
Tarina > Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brad Pitt   | … |  Heinrich Harrer   |
|  David Thewlis   | … |  Peter Aufschnaiter   |
|  B. D. Wong   | … |  Ngabo Ngawang Jigme   |
|  Mako   | … |  Tsarong   |
|  Danny Denzongpa   | … |  Sijaishallitsija   |
|  Victor Wong   | … |  kiinalainen virkamies   |
|  Ingeborga Dapkūnaitė   | … |  Ingrid Harrer   |
|  Jamyang Jamtsho Wangchuk   | … |  14-vuotias Dalai-Lama   |
|  Lhakpa Tsamchoe   | … |  Pema Lhaki   |
|  Jetsün Pema   | … |  ”Suuri äiti”   |
|  Ama Ashe Dongtse   | … |  Tashi   |
|  Sonam Wangchuk   | … |  8-vuotias Dalai-Lama   |
|  Dorjee Tsering   | … |  4-vuotias Dalai-Lama   |
|  Ric Young   | … |  kenraali Chang Jing Wu   |
|  Ngawang Chojor   | … |  lordi Chamberlain   |
Tuotanto

Elokuvan ohjaaja Jean-Jacques Annaud kertoo vuonna 1997 antamassaan haastattelussa, että saadessaan elokuvan alkuperäisen käsikirjoituksen hän piti sitä kauheana hollywoodmaisena toimintaelokuvana. Annaud päätti kuitenkin lukea alkuperäisen teoksen. Hän kiinnitti siinä huomiota Harrerin taipumukseen jättää omat tunnetilansa kuvaamatta. Annaudin lempiteemaksi nousi eurooppalaisen henkilön muuttuminen vieraan kulttuurin vaikutuksesta.
Elokuva oli alun perin tarkoitus kuvata Intiassa mahdollisimman lähellä Tiibetiä, sillä elokuvaa ei poliittisista syistä voitu kuvata Kiinan miehittämässä Tiibetissä. Kuvausaikeista Intiassa jouduttiin kuitenkin luopumaan kuvauslupa- ja aikatauluongelmien vuoksi. Annaudin mukaan kuvauslupaongelmien taustalla saattoi vaikuttaa Kiinan poliittinen painostus Intiaa kohtaan.
Kuvaukset siirrettiin kuitenkin lopulta Argentiinaan, joka muistutti olosuhteiltaan vuoristoista Tiibetiä, mutta tarjosi paremmat edellytykset elokuvan kuvaamiselle ja sijaitsi matalammalla korkeudella. Argentiinassa kuvauksia häiritsi Brad Pittiä seurannut fanijoukko, jonka vuoksi tuotannon täytyi lopulta järjestää lehdistötilaisuus, jossa pyydettiin faneja antamaan kuvausryhmälle työrauha. Elokuvaa kuvattiin ensin kolme kuukautta Uspallatassa ja sen jälkeen Mendozassa sekä viimeiseksi Buenos Airesissa, jossa La Platan rautatieasema muutettiin Grazin rautatieasemaksi.
Elokuvaa on lisäksi kuvattu myös Kanadassa, Englannissa ja Itävallassa. Lisäksi elokuvan ohjaaja Jean-Jacques Annaud on paljastanut, että elokuvassa on myös 20 minuutin edestä salaa Tiibetissä kuvattua materiaalia. Elokuva kuvattiin 70 miljoonan dollarin budjetilla.
Annaud on kertonut käsikirjoitusta työstäessään harkinneensa päähenkilön Heinrich Harrerin rooliin muun muassa Ralph Fiennesiä ja Daniel Day-Lewisiä, mutta päätyneensä lopulta Brad Pittiin. Dalai Laman äitiä näyttelee Dalai Laman sisko Jetsün Pema. Dalai-Lamaa eri ikäisenä näyttelee yhteensä kolme henkilöä.
Tuotanto > Fiktiiviset tapahtumat ja erot kirjaan

Seitsemän vuotta Tiibetissä perustuu Heinrich Harrerin samannimiseen teokseen vuodelta 1952. Elokuva kuitenkin eroaa kirjasta joissakin seikoissa, ja siinä on mukana fiktiivisiä tapahtumia:
Brad Pittin esittämä Heinrich Harrer suhtautuu elokuvassa kansallissosialismiin nähtävän kielteisesti. Hän esimerkiksi ottaa Nanga Parbat -vuorenhuipulle pystytettäväksi tarkoitetun hakaristilipun mukaansa vastentahtoisesti. Tosielämässä juuri ennen elokuvan julkaisua kävi kuitenkin ilmi, että Harrer oli kuulunut nuorena natsien SS:ään. Harrer myönsi tämän ja kutsui sitä elämänsä suurimmaksi erehdykseksi.
Elokuva antaa Kiinan hyökkäyksestä Tiibetiin ja kiinalaisjoukkojen toiminnasta väkivaltaisemman kuvan kuin Harrer kirjassaan.
Harrerin suhde poikaansa ei ollut kuten elokuvassa, eikä hän itse asiassa tiennyt pojastaan Tiibetissä ollessaan.
Elokuvassa Harrer on vielä Lhasassa kiinalaisjoukkojen saavuttaessa kaupungin, vaikka tosiasiassa hän oli jo tässä vaiheessa paennut Intian rajalle Dalai Laman saattueen mukana.
Seitsemäntoista kohdan sopimus allekirjoitettiin vasta kuukausia myöhemmin kuin elokuvassa annetaan ymmärtää. Lisäksi sopimus allekirjoitettiin Pekingissä eikä Lhasassa.
Julkaisu ja vastaanotto

Elokuva julkaistiin Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 1997.
Elokuva näytettiin Yhdysvalloissa 2 103 teatterissa ja se tuotti avajaisviikonloppunaan 10 020 378 dollaria. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä 37 957 682 dollaria ja maailmanlaajuisesti 93 500 500 dollaria eli yhteensä 131 457 682 dollaria.
Kiina langetti elokuvan ohjaajalle Jean-Jacques Annaudille ja pääosanäyttelijöille Brad Pittille sekä David Thewlisille ikuisen porttikiellon maahan, sillä elokuva esittää Dalai Laman myönteisessä valossa ja vastaavasti antaa kiinalaisista ja kiinalaistoiminnasta kielteisen kuvan.
Elokuussa 2003 Empire listasi 10 huonointa elokuva-aksenttia. Elokuvassa itävaltalaisaksentilla puhunut Brad Pitt oli listalla sijalla 3. 29. marraskuuta 2011 elokuvalla oli Rotten Tomatoes -sivulla 61 % arvosana 33 arvostelun jälkeen. Metacriticissä elokuvalla oli 55 pistettä 18 kriitikon arvostelun jälkeen.
The New York Timesin kriitikon Janet Maslinin mukaan Pitt antaa elokuvassa todenmukaisen, joskin työlään oloisesti saavutetun suorituksen, jota korostaa kuitenkin näyttelijän aito ponnistelu. Muslinin mukaan Thewlis tarjoaa Pittin hahmolle toverillisen parin. Roger Ebert antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä. Ebertin mukaan elokuva herättää katsojan huomion vasta puolivälin jälkeen ja jättää joihinkin kysymyksiin vastaamatta. Ebertin mukaan Pittin esittämä Harrer ei ole tarpeeksi lähestyttävä ja olisi voinut olla vakuuttavampi jonkun toisen näyttelijän esittämänä. Ebertin mukaan Pitt kuitenkin oikeutti elokuvan 70 miljoonan dollarin budjetin eikä sitä oltaisi tehty ilman häntä.
Aiheesta muualla

Seitsemän vuotta Tiibetissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Seitsemän vuotta Tiibetissä Elonet. (suomeksi)
Suuri osa elokuvan tapahtumista sijoittuu Tiibetiin. Kuvassa pääkaupunki Lhasassa sijaitseva Potalan palatsi.
Valtaosa elokuvan kuvamateriaalista on kuvattu Argentiinan Andeilla.
Elokuvan ohjasi ranskalainen ohjaaja Jean-Jacques Annaud.
Pseudohemiculter

| Pseudohemiculter> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Pseudohemiculter  Nichols & Pope, 1927
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pseudohemiculter on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva aasialainen, makeissa vesissä elävä särkikalojen suku. Siihen luetaan seuraavat neljä lajia:
Pseudohemiculter dispar (Peters, 1881)
Pseudohemiculter hainanensis (Boulenger, 1900)
Pseudohemiculter kweichowensis (Tang, 1942)
Pseudohemiculter pacboensis Nguyễn, 2001
Pirkanmaan käräjäoikeus

Pirkanmaan käräjäoikeuden pääsisäänkäynti Lapintien suuntaan.
Pirkanmaan käräjäoikeus on yksi Turun hovioikeuspiirin neljästä käräjäoikeudesta. Sen tuomiopiiriin kuuluu Pirkanmaan maakunta, ja se on Helsingin käräjäoikeuden ja Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomiopiirien jälkeen väkiluvultaan Suomen kolmanneksi suurin. Käräjäoikeus syntyi vuoden 2010 alusta osana valtakunnallista käräjäoikeusuudistusta, jonka jälkeen käräjäoikeuksien tuomiopiirit määräytyvät pääosin maakuntapohjalta. Ennen uudistusta Pirkanmaan alueella toimivat Tampereen, Ikaalisten ja Toijalan käräjäoikeudet.
Käräjäoikeuden kanslia ja pääistuntopaikka sijaitsee Tampereen oikeustalossa Tampellan kaupunginosassa, osoitteessa Kelloportinkatu 5 A.
Aiheesta muualla

Pirkanmaan käräjäoikeus
Suomen käräjäoikeudet
| --- | --- |
Helsingin hovioikeuspiiri:   Helsinki  Itä-Uusimaa  Länsi-Uusimaa 
Itä-Suomen hovioikeuspiiri:   Etelä-Karjala  Etelä-Savo  Kymenlaakso  Pohjois-Karjala  Pohjois-Savo  Päijät-Häme 
Rovaniemen hovioikeuspiiri:   Kainuu  Lappi  Oulu 
Turun hovioikeuspiiri:   Ahvenanmaa  Kanta-Häme  Pirkanmaa  Varsinais-Suomi 
Vaasan hovioikeuspiiri:   Etelä-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Pohjanmaa  Satakunta
Pimeä käytävä (elokuva)

| Pimeä käytävä> Dark Passage |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Delmer Daves
Käsikirjoittaja:  Delmer Daves
Perustuu:  Pimeä käytävä -romaani
Tuottaja:  Jerry Wald
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Sidney Hickox
Leikkaaja:  David Weisbart
Pääosat:   Humphrey Bogart  Lauren Bacall 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1947
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bacall ja Bogart elokuvan kohtauksessa.
Pimeä käytävä (Dark Passage, 1947) on Delmer Davesin ohjaama film noir -elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Humphrey Bogart ja Lauren Bacall. Elokuva perustuu David Goodisin samannimiseen romaaniin. Se oli kolmas neljästä elokuvasta, jotka pariskunta oikeassa elämässä olleet Bogart ja Bacall tekivät yhdessä.
Elokuva on huomionarvoinen siitä, että sen ensimmäinen kolmannes on kuvattu täysin Bogartin roolihahmon Vincent Parryn näkökulmasta. Parry itse näkyy vain lehtikuvassa, joka liittyy hänen vankilapaostaan kertovaan artikkeliin. Hän päätyy lopulta alamaailman kirurgin luo, joka tekee hänelle kasvoleikkauksen.  Leikkauksesta eteenpäin hän esiintyy ensin kasvot sidottuina, kunnes siteistä paljastuvat Bogartin kasvot.
Tarina seuraa Parryn yrityksiä pakoilla lain kouraa ja puhdistaa nimensä murhasyytteistä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Humphrey Bogart  | … |  Vincent Parry   |
|  Lauren Bacall  | … |  Irene Jansen   |
|  Bruce Bennett  | … |  Bob   |
|  Agnes Moorehead  | … |  Madge Rapf   |
|  Tom D'Andrea  | … |  Sam   |
|  Clifton Young  | … |  Baker   |
|  Douglas Kennedy  | … |  Etsivä ruokalassa   |
|  Rory Mallinson  | … |  George Fellsinger   |
|  Houseley Stevenson  | … |  Dr. Coley   |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pimeä käytävä Wikimedia Commonsissa
Pimeä käytävä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Spirit (Depeche Moden albumi)

| Spirit Depeche Mode |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. maaliskuuta 2017
 Tuottaja(t): James Ford
 Levy-yhtiö: Columbia, Mute
Listasijoitukset
  5.
Depeche Moden muut julkaisut
| Delta Machine 2013 | Spirit 2017 | Memento Mori 2023 |
Singlet albumilta Spirit
 ”Where's the Revolution” Julkaistu: 2. helmikuuta 2017  ”Going Backwards” Julkaistu: 23. kesäkuuta 2017  ”Cover Me” Julkaistu: 6. lokakuuta 2017
Spirit on Depeche Moden neljästoista albumi. Se julkaistiin 17. maaliskuuta 2017.
Kappaleet

Going Backwards – 5.42
Where's the Revolution – 4.59
The Worst Crime – 3.48
Scum – 3.14
You Move – 3.49
Cover Me – 4.51
Eternal – 2.24
Poison Heart – 3.17
So Much Love – 4.29
Poorman – 4.25
No More (This Is the Last Time) – 3.13
Fail – 5.07
Cover Me – 4.26
Scum (Frenetic Mix) – 5.26
Poison Heart (Tripped Mix) – 4.16
Fail" (Cinematic Cut) – 5.37
So Much Love (Machine Mix) – 7.20
Kokoonpano

Andrew Fletcher - kosketimet, taustalaulu
Dave Gahan - laulu
Martin L. Gore - kitar,a keyboards, kosketimet, taustalaulu
James Ford - rummut, Steel-kitara
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
V2.fi:
Pirkanmaan liitto

| Pirkanmaan liitto |
| --- | --- |
Tyyppi:  kuntayhtymä (maakuntaliitto)
Toimiala:  aluekehitys ja maakuntakaavoitus
Päämaja:  Kelloportinkatu 1 B, Tampere (postios. PL 1002, 33101 Tampere)
Toiminta-alue:  Pirkanmaan maakunta
Jäsenet:  23 kuntaa: Akaa, Hämeenkyrö, Ikaalinen, Juupajoki, Kangasala, Kihniö, Kuhmoinen, Lempäälä, Mänttä-Vilppula, Nokia, Orivesi, Parkano, Pirkkala, Punkalaidun, Pälkäne, Ruovesi, Sastamala, Tampere, Urjala, Valkeakoski, Vesilahti, Virrat, ja Ylöjärvi
Maakuntajohtaja:  Anna-Mari Ahonen (2022-)
Päätöksentekoelin:  Pirkanmaan maakuntavaltuusto
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirkanmaan liitto on Pirkanmaan 23 kunnan omistama kuntayhtymä. Liiton toiminnan keskeisiä periaatteita on kehittää Pirkanmaan maakuntaa tasapuolisesti ja valvoa sen etuja. Liiton tärkeitä yhteistyökumppaneita ovat kunnat, kuntayhtymät ja valtion aluehallintoviranomaiset. Liiton päätehtävät ovat alueellinen kehittäminen, maakuntakaavoitus ja edunvalvonta. Uusimpana työmuotoina ovat innovaatio- ja tulevaisuustyö.
Liitto toimii verkostomaisesti maakunnan kehittämistyössä. Esimerkiksi maakunnasta valittujen kansanedustajien neuvottelukunta on eräs maakunnan painoarvoa ja etua esilläpitävä ryhmittymä.
Maakuntavaltuusto käyttää ylintä päätösvaltaa. Se koostuu jäsenkuntien kunnanvaltuustojen edustajista kunnallisvaalien Pirkanmaan tulosta vastaavassa suhteesa. Maakuntavaltuusto päättää Pirkanmaan liiton toiminnasta ja taloudesta. Noin kerran kuukaudessa kokoontuva maakuntahallitus valitaan puoleiden kunnallisvaalikannatuksen ja tasa-arvolain mukaisesti. Pirkanmaan liiton maakuntajohtaja on Anna-Mari Ahonen (2022-).
Aiheesta muualla

Pirkanmaan liitto Facebookissa
Principles of Mathematics

The Principles of Mathematics on Bertrand Russellin vuonna 1903 julkaisema matematiikan perusteita käsittelevä teos, jossa Russell pyrkii osoittamaan, että kaikki matematiikka voitaisiin palauttaa logiikkaan logisismin ohjelman mukaisesti.
Russell aloitti aihetta käsittelevän teoksen kirjoittamisen 27-vuotiaana vuonna 1898 ollessaan vielä hegeliläinen. Luettuaan A. N. Whiteheadin teoksen Universal Algebra ja Dedekindin teoksen Nature and Meaning of Numbers hän vakuuttui, että hänen hegeliläinen lähestymistapansa oli väärä. Uusittu teos oli valmiina vuoden 1900 puolessavälissä. Cantorin ja Peanon vaikutuksesta Russell joutui kuitenkin työstämään kirjan jälleen uudelleen. Tämän työn hän saattoi päätökseen vuosisadan viimeisenä päivänä.
Keväällä 1901 Russell kuitenkin löysi teorian rakenteesta loogisen virheen, joka tunnetaan Russellin paradoksina, ja lisäsi sen käsittelyn teoksen kymmenenneksi luvuksi. Hän työskenteli teoksen parissa vielä vuoden, ja se valmistui lopulta kesäkuussa 1902. Tämän jälkeen hän ilmoitti Gottlob Fregelle löytämästään paradoksista. Joulukuussa 1902 Russell kirjoitti teoksen esipuheen, ja teos valmistui painosta toukokuussa 1903.
Teos sai hyvän vastaanoton. Sen suurin merkitys on ollut Cantorin ja erityisesti Fregen töiden esittelemisessä laajemmalle yleisölle.
Aiheesta muualla

Principles of Mathematics (englanniksi)
Principles of Mathematics –  esittely ja katkelmia (englanniksi)
Boyer, Carl B. & Merzbach, Uta C.: Tieteiden kuningatar – Matematiikan historia, osa II, s. 852.  Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki:  Art House, 1994.  ISBN 951-884-158-6.
Pontus Kyander

Jan Markus Pontus Kyander (s. 15. syyskuuta 1959 Tampere) on suomalaissyntyinen taidehistorioitsija, museonjohtaja ja arvostelija. Hän on työskennellyt myös televisiotoimittajana ja yliopistonopettajana.
Kyander opiskeli taidehistoriaa Lundin yliopistossa. Hän on työskennellyt kulttuuritoimittajana Ruotsin televisiossa sekä johtanut Norjassa Sørlandetin taidemuseota ja Trondheimin taidemuseota. Hän on kuratoinut taidenäyttelyitä, ja hän kirjoittaa muun muassa Hufvudstadsbladetiin.
Pirkanmaan kirjoituskilpailu

Pirkanmaan kirjoituskilpailu on Tampereen kaupunginkirjaston järjestämä maakunnallinen kirjoituskilpailu, joka on järjestetty vuodesta 1952. Kilpailun tarkoituksena on tukea uusia lahjakkaita kirjoittajia ja tarjota heille mahdollisuus saada tekstejään julkisuuteen. Kirjoituskilpailuun voivat osallistua Pirkanmaan alueella asuvat, työskentelevät tai opiskelevat kirjoittajat, jotka eivät ole julkaisseet kaunokirjallista teosta tai omakustannetta. Kilpailussa on kaksi sarjaa: proosa ja lyriikka.
Historia

Kilpailun perusti Tampereen kirjastonjohtaja Mikko Mäkelä vuonna 1952. Kilpailussa palkittuja ovat olleet muun muassa rikoskirjailija Seppo Jokinen, runoilijat Mirkka Rekola, Kari Aronpuro ja Tuija Välipakka, näytelmäkirjailija Jussi Kylätasku, kirjailijat Jaakko Syrjä, Päivi Alasalmi, Vilja-Tuulia Huotarinen, Anni Kytömäki, Olli Jalonen sekä kirjailijaliiton puheenjohtaja Jyrki Vainonen.
Pontus Kåmark

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pontus Kåmark |  Pontus Kåmark |  Pontus Kåmark |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | 1994 | jalkapallo |  |
Pontus Kåmark (s. 5. huhtikuuta 1969 Västerås) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi urallaan AIK:ssa, Leicester Cityssä, IFK Göteborgissa ja Västerås SK:ssa.
Kåmark pelasi puolustajan paikalla. Hän oli Ruotsin maajoukkueessa voittamassa MM-pronssia vuonna 1994. Yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 57 ottelua mutta ei tehnyt yhtään maalia. Hän pelasi maajoukkueessa vuoteen 2002 asti.
Kåmark on urheilu-uransa jälkeen ryhtynyt toimimaan TV4-kanavan jalkapalloasiantuntijana.
Pontus Fahlbeck

Professori Pontus Fahlbeck.
Pontus Erland Fahlbeck (1850–1923) oli ruotsalainen historioitsija ja valtiotieteilijä. Hän oli Lundin yliopiston professori vuodesta 1889 ja ensimmäisen kamarin jäsen 1903–1911. Hän oli Statsvetenskaplig Tidskriftin perustajia. Fahlbeck lahjoitti vuonna 1919 puoli miljoonaa markkaa Åbo Akademin tilastotieteen professuurin perustamiseen.
Seututie 848

Seututie 848 on Oulussa Haukiputaan Annalankankaalta Kiimingin kirkonkylän kautta Lamunkankaalle kulkeva seututie. Tien pituus on noin 36 kilometriä.
Reitti

Tien länsipää Annalankankaalta Jokikylän tiehaaraan on hyvälaatuista uudehkoa kaksikaistaista maantietä. Osuus Jokikylästä Kiimingin Haipuskylään on vanhempaa ja kapeampaa tietä.
Kiimingin kirkonkylällä tie kulkee keskustan lävitse, ja risteää valtatien 20 kanssa. Vilkas asutus- ja taajama-alue ulottuu Kiimingin kirkolta kuntakeskuksen lävitse aina Koiteliin saakka. Tälle osuudelle on rakennettu uusia kevyen liikenteen väyliä lukuisien vaaratilanteiden vuoksi.
Tie päättyy Lamukangas-nimisen mäen päälle, jossa se yhtyy Oulun ja Ylikiimingin taajaman väliseen seututiehen 833.
Historia

Tien länsipään alkuperäinen linjaus kulki Haukiputaan Jokikylästä Kiiminkijoen pohjoispuolitse Asemakylän ja Haukiputaan rautatieaseman ohitse Martinniemeen. Valtatien 4 uuden linjauksen valmistuessa syksyllä 1993, myös seututie 848 siirrettiin kulkemaan joen eteläpuolitse ja uusi liittymä valtatien 4 kanssa rakennettiin Murtoperänkankaalle, Haukiputaan keskustan kaakkoispuolelle. Samalla entinen valtatie 4 muuttui nykyiseksi seututieksi 847 ja Jokikylän ja Martinniemen välinen osuus maantieksi 846 ja 1990-luvun puolivälissä edelleen yhdystieksi 8460.
Myös Kiimingin Haipuskylän kohdalla tien linjausta muutettiin 1990-luvulla siten, että tie kulkee nykyisin noin kahden kilometrin matkalla kylän länsipuolitse. Tällä linjauksella saatiin poistettua yksi vaarallinen liittymä sekä ajorataa levennettiin ja suorennettiin.
Suunnitelmia

Alakylän ja Kiimingin kirkonkylän välille ollaan suunnittelemassa kevyen liikenteen väylää. Hankkeen tavoitteena on tien liikenneturvallisuuden ja kevyen liikenteen yhteyksien parantaminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 848 Wikimedia Commonsissa
Liittymät Haukiputaan Annalankankaalta Kiimingin Lamunkankaalle
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Seututie (1+1)
|  |   |  | Annalankangas |   Ouluntie   Ouluntie Konetie | Oulu Kemi, Haukipudas   |
|  |   |  |  | Viikintie Viikintie | Simppula Viikki |
|  |   |   |  | Haapatie | Ukonkaivos |
|  |  |   | Oulun–Tornion rautatien ylikulku |  |  |
|  |  |  | Haukiväylän eritasoliittymä |        Pohjantie | Oulu Kemi |
|  |   |  |  | Jokelantie | Ukonkaivos |
|  |  |  | Jokikylän Varjolan th |   Kiiminkijoentie | Jokikylä (Haukiputaan suunnasta);   kääntyy Martinniemi (Kiimingin suunnasta) |
|  |   |  |  | Hurunkankaantie Hurunmäki |  |
|  |   |  | Alakylän th | Kuivasjärventie Takalontie | Oulu Takalo |
|  |   |  |  | Höyhtytie |  |
|  |   |  |  | Tirintie | Tirinkylä |
|  |   |  |  | Haipuskyläntie Haipustie | Jääli Haipuskylä |
|  |   |  |  | Kirkkotie | Kirkonniemi |
|  |   |  |  | Viitantie | Viitanmäki |
|  |   |  |  | Tuohimaantie |  |
|  |   |  |  | Koulutie Lempiniementie |   Keskusta |
|  |  |  | Kiimingin kk |   Kuusamontie | Oulu Kuusamo |
|  |   |  |  | Isoahontie |  |
|  |   |  |  | Kiertotie Keskustie |  |
|  |   |  |  | Koitelintie |  Koiteli |
|  |   |  | Huttukylän th | Huttukyläntie | Huttukylä |
|  |  |  | Lamunkangas |   Korpi-Ylikiimingintie | Oulu;   päättyy Ylikiiminki |
Oulun liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikenne:   Oulun liikenne  Oulun seudun liikenne  Potnapekka 
Liikennekeskukset:   Kivisydän  Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali  Oulun lentoasema  Oulun asemakeskus  Oulun rautatieasema  Oulun satama  Pikkaralan rautatieasema  Toppilan rautatieasema  Tuiran rautatieasema 
Oulu kautta kulkevat tiet:   Valtatie 4  Valtatie 20  Valtatie 22  Seututie 815  Seututie 816  Seututie 834  Seututie 836  Seututie 847  Seututie 849  Yhdystie 8300  E8  E75 
Oulun kautta kulkevat rautatiet:   Pohjanmaan rata  Oulu–Tornio-rata  Oulu–Kontiomäki-rata 
Katuja:   Aleksanterinkatu  Isokatu  Kauppurienkatu  Kirkkokatu  Pakkahuoneenkatu  Rantakatu  Rautatienkatu  Saaristonkatu  Torikatu  Uusikatu  Yliopistokatu 
Sillat:   Erkkolan silta  Kiskopolun silta  Joutsensilta  Möljän silta  Rautasilta  Sangin silta  Tuiran sillat 
Muut kaupungin sisäiset tiet:   Hetekyläntie  Joloksentie  Merikoskenkatu  Raitotie  Poikkimaantie  Seututie 833  Seututie 848  Valtatie 
Tie Koitelin kohdalla Ylikiiminkiin päin.
Pesäjärvi (Hankasalmi)

| Pesäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°31′20″N, 26°21′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Liesveden alue (14.36)
Laskuoja:  oja Yrjänänlampeen 
Järvinumero:  14.367.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,2 m  
Pituus:  640 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,672 km  
Pinta-ala:  12,406 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPesäjärvi 
Pesäjärvi  on Keski-Suomessa Hankasalmella Ristimäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,4 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Liesveden alueella (14.36), jonka Sulvallinjoen valuma-alueeseen (14.367) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.