stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elokuvavuosi 2024
Ensi-iltoja

Alien: Romulus
Alma – Life Must Be Beautiful
Annelin aika
Argylle
Back to Black
Bad Boys: Ride or Die
Bamse ja maailman pienin seikkailu
Beetlejuice Beetlejuice
Bob Marley: One Love
Challengers
Civil War
Dahomey
Deadpool & Wolverine
Dyyni: Osa kaksi
Emmanuelle
Epäonnistunut tyhjyys
Fighter
Furiosa: A Mad Max Saga
Ghostbusters: Frozen Empire
Godzilla x Kong: The New Empire
Gladiator II
Hard to Break
Havumetsän lapset
Heinähattu, Vilttitossu ja kana
Hevimpi reissu
Hiljainen paikka: Päivä yksi
Hit Man
Hitpig
IF – Ihmeelliset frendit
Immaculate – tahraton
Inside Out – mielen sopukoissa 2
Ismo – Maailman hauskin ulkopuolinen
Itse ilkimys 4
Joker: Folie à Deux
Jälkeemme vedenpaisumus
Kalki 2898 AD
Karvinen
Kaskiahot – Elokuva
Kinds of Kindness
Koston enkeli
Kraven the Hunter
Kung Fu Panda 4
Kingdom of the Planet of the Apes
Kyllä isä osaa -elokuva
Levoton Tuhkimo
Longlegs
Love Lies Bleeding
Lumous
Luottomies-elokuva: All in
Madame Web
Maria
Megalopolis
Megamind vs. Tuomiosyndikaatti
Mestari ja haastaja
Mielensäpahoittajan rakkaustarina
Mietaa
Mikä joulu
Mufasa: Leijonakuningas
Mun kaupunki
Myrskyluodon Maija
Niko ja myrskyporojen arvoitus
Nosferatu
Ohjus
Omenavarkaat
Paavo Pesusieni ja Santa-Sanna pelastavat Tangalan
Pepe
Perhoset (elokuva)
Piece by Piece
Prinsessa Pikkiriikki
(Pri)sons
Päivät kuin unta
Räkä ja Roiskis
Se päättyy meihin
Shadowland
Siskoni (elokuva)
Sodan ja rauhan lapset
Sonic the Hedgehog 3
Tarot
Taru sormusten herrasta: Rohirrimin sota
The Apprentice
The Beekeeper
The Bricklayer
The Substance
Tiedustelijat
Transformers One
Twisters
Vaiana 2
Valtteri ja violetti väriliitu
Vares X
Venom: The Last Dance
Villi robotti
Wallace ja Gromit: Kosto kynittävänä
Wicked
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 2024 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mark Joseph

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. helmikuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Chester, Englanti, Iso-Britannia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1983 | Wrexham | 0 | (0) |
| 1984–1985 | Oswestry Town |  |  |
| 1985–1986 | Rhyl |  |  |
| 1986–1991 | SaPa | 82 | (26) |
| 1992 | PU-62 | 16 | (6) |
| 1993 | Mold Alexandra | 7 | (1) |
| 1993 | PU-62 | 8 | (7) |
| 1993–1996 | Ilves | 83 | (2) |
| 1997 | TPV | 18 | (2) |
| 1998 | TP-Seinäjoki | 25 | (7) |
| 1999 | RiPS | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 239 | (51) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mark Joseph (s. 1. helmikuuta 1965 Chester, Englanti, Iso-Britannia) on walesilainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Walesilainen Joseph siirtyi 1980-luvulla Suomeen ja Pieksämäelle. Pieksämäellä hän edusti II ja III divisioonassa pelannutta Savon Palloa kuuden vuoden ajan. Joseph muutti Mikkeliin vuonna 1992 ja edusti paikallista Porrassalmen Urheilijoita puolitoista vuotta, kunnes siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Tampereen Ilvekseen. Hän debytoi Veikkausliigassa 20. kesäkuuta 1993 Ilveksen hävitessä Helsingin Jalkapalloklubille ja 4. heinäkuuta Joseph teki ensimmäisen liigamaalinsa FC Kuusysin verkkoon. Hän edusti Tampereen Ilvestä neljä kautta ja toimi joukkueen kapteenina osan aikaa kaudesta 1996. Ilveksen pudottua Veikkausliigasta Joseph siirtyi naapuriseura TPV:n paitaan. Hän pelasi ennen uransa lopettamistaan vielä TP-Seinäjoessa ja Riihimäen Palloseurassa.
Peliuransa jälkeen Joseph on ollut pelaamassa Ilveksen hyväntekeväisyysotteluissa Tammelan stadionilla sekä Miesten Vitosessa pelanneen tamperelaisen Soho SS:n paidassa.
Joseph pitää nimeään kantavaa Pub Joseph’sia Tampereen Tammelassa.
Hadrianus IV

| Hadrianus IV |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1100 Abbots Langley, Englanti
Kuollut: 1. syyskuuta 1159 Anagni, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  4. toukokuuta 1154
Paavius päättyi:  1. syyskuuta 1159
Edeltäjä:  Anastasius IV
Seuraaja:  Aleksanteri III
Paavi Hadrianus IV (n. 1100 – 1. syyskuuta 1159) oli paavina 4. toukokuuta 1154 – 1. syyskuuta 1159. Hänen oikea nimensä oli Nicholas Breakspear ja hän oli ensimmäinen – ja toistaiseksi ainoa – englantilainen, joka on ollut paavina. Hadrianus syntyi luultavasti Abbots Langleyssä Hertfordshiressä.
Hänen isänsä Robert oli pappi Bathin hiippakunnassa. Hänestä tuli munkki St Albansissa, johon Nicholas pyrki mutta ei päässyt, vaan apotti käski hänen ”odottaa ja jatkaa opintojaan niin, että olisi soveliaampi”. Nicholas ei halunnut odottaa vaan lähti Pariisiin, jossa hänestä tuli Pyhän Rufusin luostarin munkki. Luostarissa hänestä tuli ensin priori ja vuonna 1137 hänet valittiin yksimielisesti apotiksi.
Hänen uudistusintoisuutensa apottina johti valituksiin, jotka kantautuivat Roomaan asti. Valitukset kuitenkin herättivät myönteistä huomiota paavi Eugenius III:ssa, joka nosti hänet kardinaali-piispaksi Albanoon.
Vuodesta 1152 vuoteen 1154 Nicholas toimi paavin lähettiläänä Skandinaviassa, jossa hän organisoi Trondheimin uuden arkkihiippakunnan asioita ja teki järjestelyjä, jotka johtivat siihen, että Uppsala tunnustettiin Ruotsin metropoliitan sijaintipaikaksi.
Kun Nicholas palasi Skandinaviasta, paavi Anastasius IV otti hänet vastaan kunnioittavasti, ja Anastasiuksen kuollessa Nicholas valittiin paaviksi 4. joulukuuta 1154. Hän ryhtyi heti taistelemaan Arnold Brescialaista vastaan, joka johti paavin maallista yksinvaltiutta vastustavaa liikettä. Levottomuudet johtivat erään kardinaalin murhaan, jolloin Hadrianus teki palmusunnuntaina 1155 ennenkuulumattoman teon ja julisti Rooman kirkonkiroukseen. Senaatti päätti karkottaa Arnoldin, mutta paavi pystyi Fredrik I Barbarossan tuella saamaan hänet kiinni ja hänet palautettiin takaisin Roomaan, missä hänet hirtettiin, jonka jälkeen ruumis poltettiin ja tuhka heitettiin Tiber-jokeen.
Hadrianus kruunasi Fredrikin keisariksi Pyhän Pietarin kirkossa 18. kesäkuuta 1155. Seremonia suututti roomalaiset niin, että paavin piti lähteä kaupungista, johon hän saattoi palata vasta marraskuussa 1156.
Valtiopäivillä Besançonissa lokakuussa 1157 paavin lähettiläät toivat Barbarossalle kirjeen Hadrianukselta, jossa viitattiin paavin keisarille myöntämiin etuihin (beneficia). Saksalainen kansleri käänsi sanan feodaalisessa merkityksessä hallitsijan alamaiselle antamina oikeuksina. Barbarossa raivostui vihjailuista, että hän olisi riippuvainen paavista ja välikohtaus päättyi lopulta paavin kirjeeseen, jossa paavi totesi, että beneficialla hän tarkoitti vain hyvää tekoa (bonum factum) eli kruunausta. Välirikko heidän välillään kasvoi ja Hardrianus oli aikeissa julistaa keisari pannaan, kun hän kuoli Anagnissa 1. syyskuuta 1159.
Landmark 81

| The Landmark 81 |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Hồ Chí Minh, Vietnam
Koordinaatit:  10°47.7′N, 106°43.3′E
Rakennettu:  2015–2018
Käyttötarkoitus:  asunnot, hotelli
Tila:  valmis
Tekniset tiedot
Kerroksia:  84
Kerrospinta-ala:  249 000 m²
Hissien määrä:  29
Korkeus
Kattokorkeus:  461,2 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
The Landmark 81 on pilvenpiirtäjä Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa. Sen rakentaminen alkoi vuonna 2015 ja päättyi vuonna 2018. Rakennus on Vietnamin korkein. Sen korkeus on 461,2 metriä ja kokonaispinta-ala on 249 000 neliömetriä. Rakennuksessa on 84 kerrosta, joista kolme on maan alla. Tornin suunnitteli arkkitehtuuripalveluita tarjoava Arup.
Aiheesta muualla

Landmark 81 SkyView
Oksana Bajul

| Oksana Bajul |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1977 (ikä 47) Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:   Ukraina
Taitoluistelija
Pituus:  159 cm
Lopettanut:  1994
Aiheesta muualla
oksanabaiul.com
Oksana Serhijivna Bajul (ukr. Оксана Сергіївна Баюл, s. 16. marraskuuta 1977 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja. Hän asuu nykyisin New Jerseyssä Yhdysvalloissa.
Ura

Oksana Bajul oli vasta 15-vuotias, kun hän voitti vuonna 1993 taitoluistelun maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti olympiakultaa Lillehammerin talviolympialaisissa 16-vuotiaana. Olympiakulta oli jäädä haaveeksi, kun Bajul loukkaantui kesken kisojen. Hän törmäsi lyhytohjelman jälkeisissä harjoituksissa Saksan Tanja Szewczenkon kanssa, mutta luisteli kuitenkin vapaaohjelman luvallisten kipulääkkeiden avulla. Bajul oli Ukrainan ainoa olympiavoittaja talvikisojen osalta aina vuoteen 2014 asti.
Bajul siirtyi ammattilaiseksi heti vuoden 1994 talviolympialaisten jälkeen, vaikka ikänsä puolesta hän olisi ehtinyt luistella vielä monissa arvokisoissa. Oksana Bajul saavutti amatööriurallaan olympiakullan, maailmanmestaruuden ja kaksi EM-hopeaa.
Ura ei jatkunut enää valoisissa merkeissä. Bajul joutui käymään polvileikkauksessa. Lääkäri neuvoi häntä olemaan palaamatta jäille kahteen kuukauteen. Oksana Bajulin manageri ja kasvattiäiti Galyna Zmijevska teki kuitenkin miljoonan dollarin sopimuksen ja Bajul palasi jäille jo kahden viikon päästä leikkauksesta. Tämä ja iän myötä tulleet kehon muutokset vaikuttivat Bajulin tekniikkaan eikä luistelu ollut enää yhtä valloittavaa kuin amatööriaikana.
Lisääntyneet ammatilliset ja henkilökohtaiset ongelmat ajoivat Bajulin alkoholin pariin. Vuonna 1997 hänet pidätettiin, kun hän oli kolaroinut humalassa. Myöhemmin hän kävi katkaisuhoidossa ja on ajoittain luistellut taitoluistelutapahtumissa muun muassa Broadway on ice -show’ssa. Bajul on myös esiintynyt televisiossa reality-show’ssa muun muassa julkkispokerissa ja Master of Champions nimisessä ohjelmassa tuomaristossa. Ohjelma oli eräänlainen kykyjenetsintäohjelma, jossa erilaisten erikoisten taitojen omaavat kilpailivat siitä, kuka on ohjelman paras.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oksana Bajul Wikimedia Commonsissa
Naisten yksinluistelun olympiavoittajat
1908: Madge Syers
– 1920: Magda Julin
– 1924: Herma Szabo
– 1928: Sonja Henie
– 1932: Sonja Henie
– 1936: Sonja Henie
– 1948: Barbara Ann Scott
– 1952: Jeannette Altwegg
– 1956: Tenley Albright
– 1960: Carol Heiss
– 1964: Sjoukje Dijkstra
– 1968: Peggy Fleming
– 1972: Beatrix Schuba
– 1976: Dorothy Hamill
– 1980: Anett Pötzsch
– 1984: Katarina Witt
– 1988: Katarina Witt
– 1992: Kristi Yamaguchi
– 1994: Oksana Bajul
– 1998: Tara Lipinski
– 2002: Sarah Hughes
– 2006: Shizuka Arakawa
– 2010: Kim Yu-na
– 2014: Adelina Sotnikova
– 2018: Alina Zagitova
– 2022: Anna Štšerbakova
Naisten yksinluistelun maailmanmestarit
1906–1907: Madge Syers-Cave |
1908–1911: Lily Kronberger |
1912–1914: Opika von Meray-Horvath |
1922–1926: Herma Planck-Szabo |
1927–1936: Sonja Henie |
1937: Cecilia Colledge |
1938–1939: Megan Taylor |
1947–1948: Barbara Ann Scott |
1949–1950: Alena Vrzáňová |
1951: Jeannette Altwegg |
1952: Jacqueline du Bief |
1953: Tenley Albright |
1954: Gundi Busch |
1955: Tenley Albright |
1956–1960: Carol Heiss |
1962–1964: Sjoukje Dijkstra |
1965: Petra Burka |
1966–1968: Peggy Fleming |
1969–1970: Gabriele Seyfert |
1971–1972: Beatrix Schuba |
1973: Karen Magnussen |
1974: Christine Errath |
1975: Diane de Leeuw |
1976: Dorothy Hamill |
1977: Linda Fratianne |
1978: Anett Pötzsch |
1979: Linda Fratianne |
1980: Anett Pötzsch |
1981: Denise Biellmann |
1982: Elaine Zayak |
1983: Rosalynn Sumners |
1984–1985: Katarina Witt |
1986: Debi Thomas |
1987–1988: Katarina Witt |
1989: Midori Itō |
1990: Jill Trenary |
1991–1992: Kristi Yamaguchi |
1993: Oksana Bajul |
1994: Yūka Satō |
1995: Lu Chen |
1996: Michelle Kwan |
1997: Tara Lipinski |
1998: Michelle Kwan |
1999: Maria Butirskaya |
2000–2001: Michelle Kwan |
2002: Irina Slutskaja |
2003: Michelle Kwan |
2004: Shizuka Arakawa |
2005: Irina Slutskaja |
2006: Kimmie Meissner |
2007: Miki Andō |
2008: Mao Asada |
2009: Kim Yu-na |
2010: Mao Asada |
2011: Miki Andō |
2012: Carolina Kostner |
2013: Kim Yu-na |
2014: Mao Asada |
2015: Jelizaveta Tuktamyševa |
2016: Jevgenija Medvedeva |
2017: Jevgenija Medvedeva |
2018: Kaetlyn Osmond |
2019: Alina Zagitova |
2021: Anna Štšerbakova
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine
Sauna (vuoden 2008 elokuva)

| Sauna |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  A.-J. Annila
Käsikirjoittaja:  Iiro Küttner
Tuottaja:  Jesse Fryckman   Tero Kaukomaa
Säveltäjä:  Panu Aaltio
Leikkaaja:  Joona Louhivuori
Pääosat:  Ville Virtanen   Tommi Eronen   Kari Ketonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Bronson Club
Levittäjä:  Sandrew Metronome Netflix
Ensi-ilta:  17. lokakuuta 2008
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  n. 1 miljoona €   (SES-tuki 180 000 €)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sauna on suomalainen kauhuelokuva, joka tuli ensi-iltaan 24. lokakuuta 2008. Elokuvan ohjaaja on A.-J. Annila ja sen on käsikirjoittanut Iiro Küttner. Elokuva  sijoittuu vuoteen 1595.
Juoni

Kaksikymmentäviisivuotinen sota, pitkä viha, on päättynyt Ruotsin ja Venäjän välillä. Täyssinän rauhansopimuksessa sovittua rajaa maastoon merkitsemään määrätään sekä ruotsalaisista että venäläisistä koostuvia ryhmiä, joista yhteen osallistuvat suomalaiset veljekset Erik ja Knut Spore. Erik on pitkän sodan kovettama, Knut Tukholmassa opiskellut kartanpiirtäjä. Matkalla veljekset surmaavat talonpojan ja jättävät tämän tyttären kellariin kuolemaan, mutta pohjoisen soilla tytön aave palaa vainoamaan heitä. Pian he saapuvat nimettömään kylään suon keskellä. Kylän laidalla sijaitsee ikivanha sauna, jossa kylää aiemmin asuttaneiden munkkiveljien uskomuksen mukaan synnit on mahdollista pestä pois.
Tietoa > Keskeiset näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ville Virtanen  | … |  Eerik   |
|  Tommi Eronen  | … |  Knut   |
|  Viktor Klimenko  | … |  Semenski   |
|  Rain Tolk  | … |  Rogosin   |
|  Kari Ketonen  | … |  Musko   |
|  Vilhelmiina Virkkunen  | … |  tytär   |
|  Taisto Reimaluoto  | … |  isäntä   |
|  Ismo Kallio  | … |  kylänvanhin   |
|  Dick Idman  | … |  Roukkula   |
|  Kati Outinen  | … |  eukko   |
|  Sonja Petäjäjärvi  | … |  poika   |
Tietoa > Tuotantoryhmä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Käsikirjoitus  | … |   Iiro Küttner   |
|  Ohjaus  | … |   A.-J. Annila   |
|  Kuvaus  | … |   Hena Blomberg   |
|  Lavastus  | … |   Antti Nikkinen ja Ville Vauras   |
|  Puvustus  | … |   Anna Vilppunen   |
|  Maskeeraus  | … |   Salla Mäntymaa   |
|  Musiikki  | … |   Panu Aaltio   |
|  Lopputunnusmusiikki  | … |   Timo Hänninen   |
|  Äänisuunnittelu  | … |   Panu Riikonen ja Vesa Meriläinen   |
|  Leikkaus  | … |   Joona Louhivuori   |
|  Tuottaja  | … |   Jesse Fryckman ja Tero Kaukomaa   |
Tietoa > Tuotantotiedot

Tuotantoyhtiö: Bronson Club
Rahoittava TV-yhtiö: YLE
Kuvaukset: 26.10.2007–7.11.2007 Suomessa (muun muassa Torronsuolla Tammelassa) ja keväällä 2008 Tšekissä
Ensi-ilta: syksy 2008
Tuotantobudjetti: noin miljoona euroa
Jussi-palkinnot ja -ehdokkuudet

Elokuva palkittiin vuonna 2009 kolmella Jussi-palkinnolla:
Paras äänisuunnittelu
Paras lavastus
Paras puvustus.
Lisäksi elokuva oli ehdokkaana parhaasta miespääosasta (Ville Virtanen), parhaasta miessivuosasta (Tommi Eronen) ja parhaasta leikkauksesta.
Levitys

Elokuva tuli kaupalliseen teatterilevitykseen Ruotsissa seuraavana vuonna (25. lokakuuta 2009), ja sitä esitettiin useilla elokuvajuhlilla. Elokuva on julkaistu DVD:nä Pohjoismaissa sekä muun muassa Saksassa, Yhdysvalloissa, Australiassa ja Isossa-Britanniassa sekä blu-rayna Saksassa.
Kirjallisuutta

Tarras, Peter: ”Hinter Gottes Rücken: A.-J. Annilas Sauna und die Verzweiflung am Ewigen”, Denken des Horrors, Horror des Denkens: Unheimliches, Erschreckendes und Monströses aus philosophischer Perspektive, s. 236–262.  (Herausgegeben von Eike Brock und Thorsten Lerchner)  Würzburg:  Königshausen & Neumann, 2019.  ISBN 978-3-8260-6028-1
Aiheesta muualla

http://www.bronsonclub.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Haastattelu: A.-J. Annila & Jesse Fryckman ja Sauna. Film-O-Holic.com
| n k Antti-Jussi Annila |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Jadesoturi (2006)  Sauna (2008)  Ikitie (2017) 
TV-sarjat (ohjaus):  Runoraati (2010)  Heroes of the Baltic Sea (2016)  Nyrkki (2019)  Peacemaker (2020) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Hard Student IV - The Ultimate Battle (1999)  Hard Student V - The Untold Story (1999)
3G-verkot Suomessa

3G-verkot Suomessa muodostuivat toimiluvan saaneiden kolmen teleoperaattorin Elisan, DNA:n ja Telian ylläpitämistä kolmannen sukupolven UMTS-verkoista. Näiden lisäksi Ålcom Ahvenanmaalla on ylläpitänyt 3G-verkkoa maakunnan itsehallinnon periaatteiden mukaisesti.
UMTS-verkot otettiin Suomessa käyttöön vuonna 2004, ja ne kattoivat aluksi vain pääkaupunkiseudun ja suuret kaupungit. Verkot suljettiin vuoden 2024 loppuun mennessä, jolloin niiden taajuudet saatiin muiden teknologioiden käyttöön. Kuitenkin Ahvenanmaalla Ålcom on jatkanut 3G-verkkojen ylläpitoa.
Yleisimmin tunnetun 3G:n määritelmän on luonut ITU-T. Myös 3GPP on osallistunut standardisointityöhön määrittelemällä alkuperäisen 3G UMTS:in. Kolmannen sukupolven matkapuhelinverkoille on ominaista esimerkiksi mahdollisuus videopuheluihin ja vähintään 384 kbit/s -tiedonsiirtonopeus verkosta päätelaitteeseen. 3G-verkko-operaattoreilla on myös WCDMA:ta nopeampi tiedonsiirtojärjestelmä, HSPA, jolla päästään teoriassa jo lähelle kiinteiden laajakaistayhteyksien nopeuksia. Todellinen siirtonopeus voi olla usein vain 70–80 % nimellisestä kaikilla operaattoreilla.
Suomessa UMTS-verkot käyttivät 900 MHz:n ja 2 100 MHz:n taajuuksia. Alhaisempi taajuus mahdollisti laajan peittoalueen harvemmilla tukiasemilla, korkeampi taajuus suuremman kapasiteetin taajamissa.
Suomessa ei käyty 3G-toimilupien avointa huutokauppaa monien muiden maiden, kuten Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan.
Matkapuhelintekniikka

Suomessa matkapuhelinten penetraatio on 109 % väestöstä, mikä merkitsee kypsää markkinaa yleensä GSM-matkapuhelinten osalta.milloin?lähde? Keväällä 2007 oli kaikista matkapuhelimista 700 000 3G-puhelimia. Liikenne- ja viestintäministeriö salli kytkykaupan 3G-puhelinten osalta, jotta kalliina pidettyjen 3G-puhelinten myynti lisääntyisi ja jotta muodostuisi markkina 3G-matkapuhelinpalveluille.lähde? Keväällä ja kesällä 2007 halpenivat yksinkertaisimmat 3G-puhelimet 100–250 euron hintaisiksi, minkä vuoksi omistusleasingin kaltainen 12 kuukauden tai 24 kuukauden kytkykauppa menetti osittain merkitystään ja laitteiden hinnan sijasta ratkaisevaksi tekijäksi muodostui teleoperaattoreiden tukiasemien levinneisyys ja niiden verkkojen laajentaminen.lähde?
3G:tä tiedonsiirroltaan nopeampaa tekniikkaa, HSDPA-tekniikkaa kutsuttiin kaupallisesti markkinoinnissa Super-3G:ksi tai 3,5G:ksi.lähde?
Alasajo

DNA, Elisa ja Telia sulkivat 3G-verkkonsa vaiheittain vuoden 2024 loppuun mennessä ja siirsivät 3G-taajuudet 4G:n, 5G:n ja muiden tekniikoiden käyttöön. Elisa kertoi 3G-verkon sulkemisesta maaliskuussa 2020, Telia helmikuussa 2021 ja DNA elokuussa 2021. Elisan viimeinen 3G-tukiasema suljettiin joulukuussa 2023, DNA:n tammikuussa 2024 ja Telian lokakuussa 2024. DNA:n ja Telian omistaman Suomen Yhteisverkkojen viimeinen 3G-tukiasema suljettiin syksyllä 2024.
Zosterophyllopsida

| Zosterophyllopsida |
| --- | --- |
 Zosterophyllumin fossiileja
Fossiili
 Ludlow-epookki–Devonikausi  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Liekomaiset Lycopodiophytina
Luokka::  Zosterophyllopsida  Foster & Gifford
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zosterophyllopsida on hävinnyt liekomaisten kaareen kuulunut kasvien ryhmä. Sitä esiintyi devonikaudella 408–370 miljoonaa vuotta sitten. Siihen kuului lahko Zosterophyllales, johon kuuluvia sukuja olivat Zosterophyllum ja Rebuchia. Kaaren toinen lahko oli Sawdoniales, johon kuuluvia sukuja olivat Bathurstia, Crenaticaulis ja Serrucaulis. Kaaren kasveilla oksat olivat yleensä parittaisia. Niillä ei ollut varsinaisia lehtiä. Nämä kasvit muistuttivat kaaria Rhyniophyta ja Trimerophytophyta sekä liekomaisia kasveja.
Bình Tâyn kauppahalli

| Bình Tâyn kauppahalli> Chợ Bình Tây |
| --- | --- |

Sijainti:  Hồ Chí Minhin kaupunki, Vietnam
Koordinaatit:  10°44′58″N, 106°39′04″E
Rakennustyyppi:  palatsi
Valmistumisvuosi:  1930
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bình Tâyn kauppahalli (vietn. Chợ Bình Tây) on markkinapaikka Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa. Paikka on saanut alkunsa kiinalaisten kauppiaiden markkinapaikkana ja nykyinen kauppahalli rakennettiin 1920-luvun lopulla.
Kohde

Bình Tâyn kauppahalli sijaitsee Chợ Lớnin kaupunginosassa Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa Tháp Mườin tien varrella. kauppahallissa myydään sekalaista tavaraa. Osa kauppahallista on niin sanottua märkämarkkina-aluetta, jolla myydään kalaa ja lihaa. Osa hallista on kokonaan katuruokapaikkoja. Kauppahalli sijaitsee kaupungin kiinalaisvaltaisella alueella.
Historia

Nykyisen kauppahallin paikka oli aikanaan erityisesti kiinalaisten kauppiaiden markkinapaikka. Alkuperäinen tuli myöhemmin tunnetuksi ”vanhana” markkinapaikkana (舊街市) ja se sijaitsi Nguyễn Trãi -tien varrella. Quách Đàm (1863–1927) oli riisillä erityisen vauraaksi tullut kauppias ja hän osti vähitellen maan markkinapaikalla. Alkuperäinen tuhoutui tulipalossa, jonka jälkeen nykyisen eli ”uuden” kauppahallin rakennustyöt alkoivat vuonna 1928 ja päättyivät vuonna 1930.
Sisätiloja.
Zambo

Zambo eli sambo on tarkoittanut intiaanin ja negridin jälkeläistä. Zambo on vanhentunut, jopa rasistinenkin nimitys, eikä sitä normaalissa puheessa enää paljoa käytetä. Se koetaan usein loukkaavana.
Korean naisten jääkiekkomaajoukkue

| Korea |
| --- | --- |

Kotiareena:  Gangneung Hockey Centre
Valmentaja:  Sarah Murray
IIHF-ranking:  rankingsijaa ei määritetty
Ensimmäinen ottelu
  Ruotsi 3–1  Korea (Pyeongchang, Etelä Korea; 5. helmikuuta 2018) 
Suurin tappio
  Sveitsi 8–0  Korea (Pyeongchang, Etelä Korea; 10. helmikuuta 2018) 
Korean naisten jääkiekkomaajoukkue on yhdistetty naisten jääkiekkomaajoukkue. Se edusti koko Koreaa, eli sekä Etelä-Koreaa että Pohjois-Koreaa naisten jääkiekkoturnauksessa, kun Etelä-Koreassa järjestettiin talviolympialaisiset vuonna 2018. Korea kilpaili Kansainvälisen olympiakomitean IOC:n maakoodin COR alla.
Joukkueen muodostaminen

Joukkueen muodostamisesta päätettiin vain kuukausi ennen olympialaisia. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun kahden eri valtion olympiakomiteat muodostivat missään lajissa yhdistetyn joukkueen. Käytännössä joukkue muodostettiin niin, että Etelä-Korean 23-henkiseen joukkueeseen lisättiin 12 Pohjois-Korean pelaajaa sekä yksi muu joukkueen jäsen. Korean joukkue sai kuitenkin nimetä vain 22 pelaajaa kuhunkin pelaamaansa otteluun. Sama sääntö koski kaikkia muitakin joukkueita. Joukkueen päävalmentaja oli Etelä-Korean valmentaja yhdysvaltalainen Sarah Murray. Hänen täytyi valita joka ottelun pelaavaan kokoonpanoon vähintään kolme Pohjois-Korean pelaajaa.
Joukkueen tunnukset

Korean joukkueen hymninä käytetään Etelä- tai Pohjois-Korean kansallislaulun sijaan kansanlaulua Arirang. Joukkueen yhtenäinen tunnus on Korean niemimaan siluetti, jossa lukee Korea.