stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Complete

| Complete Stone |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 15. helmikuuta 2013
 Formaatti: 9CD + DVD
 Tyylilaji: speed metal, thrash metal
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Stonen muut julkaisut
| Stoneage 2.0 2008 | Complete 2013 |   |
Complete on Stonen boksijulkaisu, joka sisältää kaikki julkaistut albumit, singlet, "Get Stoned, Stay Stoned" DVD:n sekä CD-levyllisen demoja ja ennenjulkaisemattomia versioita. Lisäksi boxilla 2 ennenjulkaisematonta studiobiisiä sekä 36 sivuinen kirjanen. Boksin julkaisi Johanna Kustannus
Boksi nousi suomen virallisen listan sijalle 14.
Sisältö

CD1: Stone
CD2: No Anaesthesia!
CD3: Colours
CD4: Emotional Playground
CD5: Free
CD6: Demos & Rarities
CD7: Real Delusion / The Day of Death
CD8: Back to the Stone Age / Symptom of the Universe
CD9: Empty Suit / Friends / Empty Corner / Meat Mincing Machine
DVD: Get Stoned, Stay Stoned
Kokoonpano

Janne Joutsenniemi – laulu, basso
Roope Latvala – kitara
Jiri Jalkanen – kitara
Markku Niiranen – kitara
Pekka Kasari – rummut
Arvostelut

Soundi:
Inferno:
Rumba:
Aiheesta muualla

Complete Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Complete Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Stone
| --- | --- |
Studioalbumit:   Stone  No Anaesthesia!  Colours  Emotional Playground 
Kokoelmat:   Stoneage  Stoneage 2.0 
Livealbumit:  Free
Singlet:   Real Delusion  Back to the Stone Age  Empty Suit / Friends 
DVD:t:  Get Stoned, Stay Stoned
ARA Veinticinco de Mayo (V-2)

| ARA Veinticinco de Mayo |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  3. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  30. joulukuuta 1943
Palveluskäyttöön:  12. maaliskuuta 1969
Poistui palveluskäytöstä:  varaosina vuodesta 1990
Loppuvaihe:  romutettu 2000
Tekniset tiedot
Uppouma:  19 900 t
Pituus:  192 m
Leveys:  24,4 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  1 300
Aseistus
Aseistus:  12 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 21 lentokonetta
ARA Veinticinco de Mayo (viirinumero V-2) oli toisen maailmansodan lopulla valmistunut Colossus-luokan lentotukialus, jonka Argentiinan hallitus osti Alankomailta. Alus palveli uransa aikana myös sekä Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Venerablena että Alankomaiden laivastossa nimellä Hr. Ms. Karel Doorman.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1969 Argentiinan laivastossa nimellä ARA Veinticinco de Mayo. Ennen 1. syyskuuta alkanutta purjehdusta Argentiinaan alus huollettiin. Aluksi aluksella palvelivat A-4 Skyhawkit ja Grumman S-2 Trackerit, mutta sen kalustoksi vaihdettiin 1981 Ranskasta hankitut Super Étendardit.
Aluksen aseistusta vähennettiin 1975 kymmeneen ja 1980 yhdeksään 40 millimetrin 70 kaliiperin tykkiin. Alukselle asennettiin myös datalinkit, jotta se kykenisi kommunikoimaan Argentiinan laivastolle ostettujen Tyypin 42 hävittäjien kanssa.
Vuonna 1982 Falklandin sodan aikana alus oli Argentiinan laivaston lippulaivana, ja sen kannella palveli 20 lentokonetta: 5 Super Étendard ja 10 A-4Q Skyhawk hävittäjäpommittajaa sekä 5 Grumman S-2A Tracker sukellusveneentorjuntakonetta. Alus suoritti ainoastaan yhden rynnäkön kohti Kuninkaallisen laivaston osastoa, mutta risteilijä ARA General Belgranon uppoaminen palautti aluksen kotisatamaan.
Aluksen lentotoiminta oli hyvin vähäistä sodan päätyttyä, kunnes se oli modernisoitavana 1988. Palvelukseen palattuaan alus toimi jälleen aktiivisemmin.
Veinticinco de Mayo, 1978-1980
Darmstadtin hallintopiiri

| Darmstadtin hallintopiiri Regierungsbezirk Darmstadt |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Saksassa
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikuntia:  10 + 4
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Darmstadt
 – suurin kaupunki:  Frankfurt am Main
Pinta-ala:  7 444,25 km²
Väkiluku (31.12.2020):  4 026 618
 – väestötiheys:  541 as./km²
 
Hallintopiirin internetsivut
Darmstadtin hallintopiiri on yksi saksalaisen Hessenin osavaltion hallintopiireistä (saks. Regierungsbezirke). Se sijaitsee eteläisen Hessenin alueella. Hallintopiirin keskuskaupunkina toimii Darmstadt, mutta alueen suurin kaupunki on Frankfurt am Main. Vuoden 2020 lopussa hallintopiirissä oli 4 026 618 asukasta ja sen pinta-ala on 7 444 neliökilometriä.
Darmstadtin hallintopiiri on jaettu kymmeneen piirikuntaan (saks. Landkreise) ja neljään piirivapaaseen kaupunkiin (saks. kreisfreie Städte). Piirivapaita eli piirikuntiin kuulumattomia kaupunkeja hallintopiirissä ovat Darmstadt, Frankfurt am Main, Offenbach am Main ja Wiesbaden.
Piirikunnat

Bergstraße
Darmstadt-Dieburg
Groß-Gerau
Hochtaunuskreis
Main-Kinzig
Main-Taunus
Odenwaldkreis
Offenbach
Rheingau-Taunus
Wetteraukreis
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Darmstadtin hallintopiiri Wikimedia Commonsissa
Hallintopiirin internetsivut
Saksan hallintopiirit
| --- | --- |
Baden-Württemberg:   Freiburg  Karlsruhe  Stuttgart  Tübingen 
Baijeri:   Ala-Baijeri  Mittelfranken  Oberfranken  Oberpfalz  Schwaben  Unterfranken  Ylä-Baijeri 
Hessen:   Darmstadt  Gießen  Kassel 
Nordrhein-Westfalen:   Arnsberg  Köln  Detmold  Düsseldorf  Münster
Damascus (Georgia)

| Damascus |
| --- | --- |
 Damascusin baptistikirkko.

 Koordinaatit: 31°17′55″N, 84°43′3″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Georgia
Piirikunta:  Early
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,58 km²
 – Josta vettä:  0,02 km² 
Korkeus:  67 m
Väkiluku (2010):  254
 – Väestötiheys:  55,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Damascus on kaupunki Earlyn piirikunnassa, Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 254. Kaupunki sai nykyisen nimensä vuonna 1914. Tätä ennen paikkakunnan nimi oli Kestler. Yksityinen Southwest Georgia Academy sijaitsee Damascusissa.
Väestö

Kaupungin asukkaista 67,5 prosenttia on mustia, 30,9 prosenttia valkoisia 1,65 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 98,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 43,2 vuotta.
Kuvia kaupungista

Damascusin kaupungintalo ja poliisiasema.
Damascusin postitoimisto.
Kaupungin paloasema.
Southwest Georgia Academy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Damascus (Georgia) Wikimedia Commonsissa
A Rocha

A Rocha on kansainvälinen, kristillinen luonnonsuojelujärjestö, jonka ensisijainen tarkoitus on tukea ja rohkaista eri yhteisöjä ympäristönsuojelutyössä. Järjestö tekee myös tutkimus- ja käytännön ympäristönsuojelutyötä. A rocha on portugalin kieltä ja tarkoittaa kalliota.
Järjestö sai alkunsa vuonna 1983. Tällöin Yhdistynyt kuningaskunta perusti Alvor-joen suistoalueelle Portugaliin tutkimuskeskuksen tukemaan ympäristönsuojelua. Vuodesta 1995 lähtien kansallisia A Rocha -yhdistyksiä on perustettu useisiin eri maihin kaikkiin maanosiin; vuonna 2021 toimintaa on 19 maassa.
Suomessa A Rocha toimi vuosina 2002–2020. Viimeisin puheenjohtaja oli Panu Pihkala, ja toiminta keskittyi Helsinkiin ja Turkuun.
Aiheesta muualla

A Rocha Suomen Facebook-sivu
Craig Noone

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Craig Stephen Noone
Syntymäaika: 17. marraskuuta 1987
Syntymäpaikka: Kirkby, Englanti
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 177 cm
Paino: 69 kg
Seura
Seura:  Cardiff City
Pelinumero: 11
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2007 |  Skelmersdale United |  |  |
| 2007-2008 |  Burscough FC | 24 | (4) |
| 2008 |  Southport FC | 1 | (0) |
| 2008-2011 |  Plymouth Argyle | 55 | (5) |
| 2009 | →  Exeter City FC (laina) | 7 | (2) |
| 2011-2012 |  Brighton | 59 | (4) |
| 2012- |  Cardiff City | 72 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. helmikuuta 2015.
Craig Stephen Noone (s. 17. marraskuuta 1987 Kirkby) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa walesilaista Cardiff Cityä. Vasenjalkainen Noone on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura

Noone aloitti uransa alasarjojen Skelmerdale Unitedissa, jota hän edusti vuodet 2005–2007. Vuodet 2007–2008 hän pelasi puolestaan Burscoughissa, jossa pelejä kertyi 24 ja maaleja neljä. Heinäkuussa 2008 Noone siirtyi Southportiin, jossa hän pelasi vain yhden ottelun, ennen kuin siirtyi elokuussa 2008 Englannin mestaruussarjan Plymouth Argyleen.
Seurajoukkueura > Plymouth Argyle

Noone pelasi Plymouthissa kolme kautta, joista viimeisen Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa ja kaksi edellistä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa. Syyskuusta 2009 marraskuuhun 2009 hän oli lainalla Ykkösliigan Exeter City FC:ssä, jossa hän teki seitsemässä ottelussa kaksi maalia. Plymouthin paidassa Noone pelasi 55 ottelua, joissa syntyi viisi osumaa.
Seurajoukkueura > Brighton & Hove Albion

Tammikuussa 2011 Noone siirtyi Ykkösliigan Brighton & Hove Albioniin, joka nousi kauden 2010–2011 jälkeen Mestaruussarjaan voitettuaan Ykkösliigan mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Noone pelasi Mestaruussarjassa 33 ottelua ja teki kaksi osumaa. Kaiken kaikkiaan Noone pelasi Brightonin paidassa 59 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi.
Seurajoukkueura > Cardiff City

Elokuussa 2012 Noone siirtyi useiden valioliigaseurojen kiinnostuksesta huolimatta Mestaruussarjan walesilaiseen Cardiff Cityn. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan seurassa 32 ottelua, joissa syntyi seitsemän osumaa. Kaudeksi 2013–2014 Cardiff nousi Valioliigaan voitettuaan Mestaruussarjan ja Noone teki pääsarjadebyyttinsä marraskuussa 2013 Manchester Unitedia vastaan ja pääsarjauran ensimmäinen ja kauden 2013–2014 ainoa osuma syntyi tammikuussa 2014 toisen manchesterilaisseuran Manchester Cityn verkkoon. Kaudella 2013–2014, jonka jälkeen Cardiff putosi takaisin Mestaruussarjaan, Noone teki 17 pelaamassaan valioliigaottelussa yhden osuman. Mestaruussarjassa kaudella 2014–2015 Noone on ollut joukkueen avainpelaajia.
Aiheesta muualla

Craig Noone Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Craig Noone Soccerway-sivustolla
A Real Diamond in the Rough

| A Real Diamond in the Rough Buckethead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. huhtikuuta 2009
 Formaatti: CD LP (2017)
 Tuottaja(t): Dan ”Brewer” Monti
 Tyylilaji: progressiivinen rock, ambient, avant-garde, psykedeelinen rock
 Kesto: 41.46
 Levy-yhtiö: Hatboxghost Music
Bucketheadin muut julkaisut
| Slaughterhouse on the Prairie 2009 | A Real Diamond in the Rough 2009 | Forensic Follies 2009 |
A Real Diamond in the Rough on Bucketheadin kahdeskymmenesneljäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2009. Albumin vinyylipainos julkaistiin 15. syyskuuta 2017.
Kappaleet

Broken Mirror – 4.16
Big D's Touch – 4.11
Separate Sky – 2.58
Dawn Appears – 3.46
A Real Diamond in the Rough – 4.08
Sundial – 1.04
Squid Ink" – 3.05
Four Rivers – 2.38
Allowed to Play – 1.55
Formless Present – 3.44
Squid Ink Part 2 – 0.56
The Miracle of Surrender – 5.37
The Return of Captain EO – 3.30
Käännös suomeksi
Daisy Head

| Daisy Head> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Daisy May Head
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1991 (ikä 33) Fulham, Lontoo, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
IMDb
Daisy May Head (s. 17. maaliskuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli Gracea amerikkalaisessa draamasarjassa Guilt, Amy Stevensonia BBC Onen draamassa The Syndicate, Kate Bottomleya Hulu-sarjan Harlots kolmannella kaudella ja Genya Safinia Netflix-ohjelmassa Varjo ja riipus.
Nuoruus ja koulutus

Head syntyi Fulhamissa Lontoossa.  Hän on näyttelijä Anthony Headin tytär ja näyttelijä Emily Headin nuorempi sisar.  Daisy kävi Kingswood Schoolissa Bathissa ja harjoitteli Dorothy Coleborn School of Dancessa.
Ura

Headin ensimmäinen rooli oli esiintyminen isänsä rinnalla tv-sarjassa Rose ja Maloney.  Hän on sittemmin esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, mukaan lukien Trial and Retribution, Doc Martin ja Holby City.
Vuonna 2010 Head teki elokuvadebyyttinsä Chloe Chambersin roolissa The Last Seven -elokuvassa Danny Dyerin rinnalla, ja myöhemmin samana vuonna hän näytteli Daisyä CBBC:n musiikkielokuvassa Rules of Love yhdessä tulevan Rixton-keulahahmon Jake Rochen kanssa.
Vuonna 2016 hän näytteli Arriane Alterina brittiläisessä/australialaisessa/amerikkalaisessa romanttisessa fantasiaelokuvassa Fallen sekä uudessa Underworld-elokuvassa Underworld: Blood Wars Alexian roolissa.
Marraskuussa 2015 ilmoitettiin, että Head ottaa Gracen pääroolin Freeformin draamasarjassa Guilt, joka kertoo amerikkalaisesta opiskelijasta Lontoossa, jonka kämppäkaveri murhataan.  Sarja päättyi 10 jakson jälkeen.
Vuonna 2017 Head näytteli Shakespearean Pilot A Midsummer's Nightmare -elokuvassa Casey Deidrickin rinnalla.
Vuonna 2018 Headillä oli sivurooli Kay Mellorin ITV-draamassa Girlfriends, jota alettiin esittää tammikuussa 2018.  Toukokuussa 2017 ilmoitettiin, että hän näyttelee yhdessä Daisy Ridleyn kanssa vuoden 2018 elokuvassa Ophelia.
Head liittyi Harlots-näyttelijöihin Kate Bottomleynä Hulu-sarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2019.  Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Head näyttelee Genya Safinia vuoden 2021 Netflix-sarjassa Varjo ja riipus, joka on sovitus Leigh Bardugon fantasiakirjasarjoista Varjo ja riipus sekä korppien kehä.
Aiheesta muualla

Daisy Head Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Daisy Head
Käännös suomeksi
A Secret Place (kappale)

| ”A Secret Place” Megadeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Cryptic Writings
 Äänitetty : 1996
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Dave Mustaine
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 05.25
 Levy-yhtiö: Capitol
Megadethin muut singlet
| ”Use the Man” 1998 | ”A Secret Place” 1998 | ”Crush ’Em” 1999 |
A Secret Place on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Megadethin kolmas ja viimeinen singlelohkaisu albumilta Cryptic Writings, joka on julkaistu vuonna 1997. Kappale saavutti 19. sijan Yhdysvaltain Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla.
Kappaleet

A Secret Place – 5.25
Chrysler D -pohjalevy

Chrysler D -pohjalevy on Mitsubishi Galantin pohjalta kehitetty pohjalevy etu- ja nelivetoisille automalleille. Sitä käytettiin Chryslerin ja Mitsubishi Motorsin yhteistyössä valmistamissa automalleissa.
BD

Eagle Talon (1G) (1989–1994)
Mitsubishi Eclipse (1G) (1989–1994)
Plymouth Laser (1989–1994)
PJ

PJ on alkuperäisestä BD-pohjalevystä uudistettu versio.
Eagle Talon (2G) (1995–1998)
Mitsubishi Eclipse (2G) (1994–1999)
FJ

Chrysler Sebring (FJ) (1995–2000)
Dodge Avenger (FJ) (1994–2000)
ST-22

Chrysler Sebring (ST-22) (2000–2005)
Dodge Stratus (ST-22) (2000–2005)
Mitsubishi Eclipse (3G) (1999–2005)
ARA Santa Fe (1931)

| ARA Santa Fe |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tosi
Laskettu vesille:  28. heinäkuuta 1931
Palveluskäyttöön:  1932
Poistui palveluskäytöstä:  23. huhtikuuta 1959
Tekniset tiedot
Uppouma:  775 t (pinnalla) 920 t (sukelluksissa)
Pituus:  66,24 m
Leveys:  6,68 m
Syväys:  5,05 m
Koneteho:  diesel: 3 000 bhp sähkö: 1 400 hv
Propulsio:  2-akselinen, Tosi-dieselmoottorit sähkömoottorit
Nopeus:  17,5 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  40
Aseistus
Aseistus:  8 x 533 mm torpedoputkea 1 x 4" tykki 1 × 37 mm tykki
ARA Santa Fe oli Argentiinan laivaston Santa Fe -luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Tosilta. Se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 1932.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta 1959.
Circuit Gilles Villeneuve

| Circuit Gilles Villeneuve |
| --- | --- |

Sijainti:   Montreal, Quebec, Kanada
Aikavyöhyke:  UTC−5
Valmistumisvuosi:  1978
Suunnittelija:  Roger Peart
Katsojakapasiteetti:  100 000
FIA-luokitus:  1
Ratatyyppi:  Osittainen katurata
Radan pituus:  4,361 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.13,078 ( Valtteri Bottas, Mercedes, 2019)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, Champ Car (2002–2006)
1978–1987

Radan pituus:  4,410 km
Mutkia:  19
Rataennätys:  1.25,443 ( Nelson Piquet, Williams-Honda, 1986)
1988–1993

Radan pituus:  4,430 km
Mutkia:  17
Rataennätys:  1.21,500 ( Michael Schumacher, Benetton-Ford, 1993)
1994–1995
Radan pituus:  4,450 km
Mutkia:  20
Rataennätys:  1.28,927 ( Michael Schumacher, Benetton-Ford, 1994)
1996–2001

Radan pituus:  4,421 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.17,205 ( Ralf Schumacher, Williams-BMW, 2001)
Formula 1
Kilpailun pituus:  70 kierrosta, 305,270 km
Ensimmäinen GP:  1978
Grand Prix’itä ajettu:  43
Eniten voittoja:   Michael Schumacher  Lewis Hamilton (7)
Rata ilmakuvassa.
Circuit Gilles Villeneuve (ransk. Circuit Gilles-Villeneuve, aiemmin Circuit Île Notre-Dame) on moottorirata Île Notre-Dame -saaressa Montrealissa Kanadassa.
Historia

Radan on suunnitellut Roger Peart. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1977. Rata rakennettiin alun perin kilpailuradaksi, mutta sittemmin se on ollut myös yleisessä käytössä kilpailujen välisenä aikana. Radan alkuperäinen nimi oli Circuit Île Notre-Dame, mutta se vaihdettiin nykyiseksi vuonna 1982 kunnianosoituksena samana vuonna kuolleelle kanadalaiselle Gilles Villeneuvelle. Radan tunnetuimpia osia ovat Mestareiden muuri ja Kasinon suora (ransk. Droit du Casino), joissa on nähty monia vaarallisia kolareita.
Radalla ajetaan Formula 1 -sarjan Kanadan GP:tä ja radalla ajettiin Champ Car -sarjan Grand Prix of Montreal -kilpailua. Ensimmäinen Formula 1 -sarjan Kanadan GP ajettiin radalla vuonna 1978. Italialainen Riccardo Paletti kuoli radalla kaudella 1982. Hän törmäsi lähdössä paikalleen jääneeseen Didier Pironin Ferrariin. Paletti menetti tajuntansa, ja auto syttyi pian tuleen.
Radan ongelmana on ollut jo monen vuoden ajan asfaltin murentuminen, ja se onkin moneen kertaan uusittu. Kauden 2008 kilpailun aika-ajoissa rata oli niin huonossa kunnossa, että monet kuljettajat pelkäsivät sen olevan turvallisuusriski, ja ettei kukaan pääse maaliin.
Kauden 2011 kilpailu oli koko Formula 1 -historian pisin kilpailu ajallisesti (4:04.39,537), se oli myös keskinopeudeltaan hitain (74,844 km/h) ja siinä oli myös eniten turva-autojaksoja (6).
Mestareiden muuri

Yksi radan kuuluisimmista kohdista on Mestareiden muuri (engl. The Wall Of The Champions), joka on radan viimeisen šikaanin vasemmalle kääntyvän tiukan mutkan ulkokaarteessa oleva betonimuuri. Muuri sai nimensä kauden 1999 Kanadan osakilpailun jälkeen, kun F1-maailmanmestarit Damon Hill, Michael Schumacher ja Jacques Villeneuve törmäsivät muuriin ja keskeyttivät.
Radan muutokset

Rata pysyi muuttumattona vuodet 1978–1986. Vuonna 1987 radalla tehtiin suuria muutostöitä, muun muassa varikko siirrettiin radan toiseen päähän ja muutamien mutkien profiilia muutettiin. Kaudella 1994 nopeaa Casino-mutkaa pidettiin liian vaarallisena, joten radalle asennettiin väliaikainen renkaista tehty šikaani, aivan kuin Espanjan GP:ssä aiemmin samalla kaudella. Rengasšikaani pysyi paikallaan myös seuraavalla kaudella, kunnes kaudeksi 1996 rata sai lähes nykyisen muotonsa – Casinon šikaani poistettiin ja radan viimeinen šikaani muuttui huomattavasti entistä hitaammaksi. Uusimmat, vuonna 2002 tapahtuneet muutokset ovat varikon ulostulon siirtäminen kauemmas lähtöviivasta sekä L’Epingle-neulansilmämutkan siirtäminen kauemmas katsomoista mutkan turva-alueen kasvattamiseksi.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | Raportti |  |
| 1979 |  Alan Jones | Williams-Ford | Raportti |  |
| 1980 |  Alan Jones | Williams-Ford | Raportti |  |
| 1981 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | Raportti |  |
| 1982 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | Raportti |  |
| 1983 |  René Arnoux | Ferrari | Raportti |  |
| 1984 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | Raportti |  |
| 1985 |  Michele Alboreto | Ferrari | Raportti |  |
| 1986 |  Nigel Mansell | Williams-Honda | Raportti |  |
1987: Ei järjestetty.
| 1988 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1989 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1990 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1991 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | Raportti |  |
| 1992 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | Raportti |  |
| 1993 |  Alain Prost | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1994 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | Raportti |  |
| 1995 |  Jean Alesi | Ferrari | Raportti |  |
| 1996 |  Damon Hill | Williams-Renault | Raportti |  |
| 1997 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 1998 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 1999 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2000 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2001 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | Raportti |  |
| 2002 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2003 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2004 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |  |
| 2005 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2006 |  Fernando Alonso | Renault | Raportti |  |
| 2007 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2008 |  Robert Kubica | BMW Sauber | Raportti |  |
2009: Ei järjestetty.
| 2010 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2011 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2012 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |  |
| 2013 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Raportti |  |
| 2014 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-Renault | Raportti |  |
| 2015 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
| 2016 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
| 2017 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
| 2018 |  Sebastian Vettel | Ferrari | Raportti |  |
| 2019 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |  |
2020 – 2021: Peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
| 2022 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | Raportti |  |
| 2023 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |  |
| 2024 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Circuit Gilles Villeneuve Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Kanadan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Mosport International Raceway (1967, 1969, 1971–1974, 1976–1977) Circuit Mont-Tremblant (1968, 1970) Circuit Gilles Villeneuve (1978–1986, 1988–2008, 2010–2019, 2022–)
Neulansilmä