stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon Kemboi

| Simon Kemboi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1967 (ikä 57) Kenia
Yleisurheilija
Laji:  pikajuoksu keskipitkän matkan juoksu
Ennätykset:  400 metrin juoksu: 44,94 (1993) 800 metrin juoksu: 1:47,03 (1998)
| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Stuttgart 1993 | 4 x 400 metrin viesti |  |
Simon Kemboi (s. 1. maaliskuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksikseen Kemboi juoksi 400 metrillä ajan 44,94 vuonna 1993 ja 800 metrillä ajan 1:47,03 vuonna 1998.
Šibbolet

Šibbolet (hepr. ‏שִׁבֹּלֶת‎, šībbōleṯ) on mikä tahansa vakiintunut normi, tyypillisimmin fraasi tai yksittäinen sana, jonka käytön perusteella ihminen voidaan erottaa kuuluvaksi tiettyyn ryhmään. Useimmiten käyttäjät jakaantuvat tämän perusteella "oikeisiin" käyttäjiin ja ulkopuolisiin. Termi on lähtöisin Raamatun Tuomarien kirjasta, jossa gileadilaiset pyytävät Jordanin kahlaamon yli pyrkiviä miehiä lausumaan sanan šibbolet (’tähkä’) selvittääkseen ääntämyksen perusteella, ketkä kuuluvat Efraimin heimoon, jotta nämä voitaisiin surmata.
Kuuluisa esimerkki šibboletin käytöstä on vuoden 1937 persiljamurhat Dominikaani­sessa tasa­vallassa. Viiden päivän aikana kymmeniätuhansia haitilaisia surmattiin maassa presidentti Rafael Trujillon käskystä. Koodisanana käytettiin espanjan sanaa "perejil" (persilja), jonka [ɾ]-äännettä sekä [x]-äänteenä ääntyvää j:tä ranskaa ja haitinkreolia puhuvat haitilaiset eivät osanneet ääntää.
Suomessa šibboletejä on käytetty sisällissodan ja toisen maailmansodan aikana. Sisällissodassa valkoiset erottelivat venäläiset suomalaisista Tampereen valtauksen aikana otetuissa vangeissa sillä, kykenivätkö he lausumaan sanan yksi suomalaisittain. Mikäli vanki lausui sen /juksi/, luullen y-alkuvokaalia iotoiduksi u:ksi, hänet teloitettiin välittömästi vierasmaalaisena taistelijana. Toisessa maailmansodassa sanaa höyryjyrä käytettiin salasanana, koska vain suomea äidinkielenään puhuva pystyi ääntämään sanan oikein. Etuvokaalit [ø], [y], [æ], sekä etenkin sanan alun [h] ovat erityisen vaikeita venäjänkieliselle puhujalle, koska näitä äänteitä ei esiinny venäjässä, ja suomea hyvin taitamattomat venäjänkieliset korvaavat ne sellaisilla äänteillä, jotka eivät ole suomelle ominaisia.
Nykyisin eri alojen slangi ja terminologia toimivat samaan tapaan. Esimerkiksi tietokonemaailmassa Perl-ohjelmointikielen käyttäjät tietävät, miten kielen nimi kirjoitetaan ja miten sitä käytetään (”Perl” viittaa ohjelmointikieleen, ”perl” tulkkiohjelmaan, muut muodot ovat väärin); se, joka käyttää väärää muotoa ”PERL”, leimautuu ulkopuoliseksi. Samoin esimerkiksi ulkopuoliset käyttävät Ada-ohjelmointikielestä virheellistä muotoa ”ADA”.
Käännös suomeksi
Wonder Woman (vuoden 2009 elokuva)

| Wonder Woman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lauren Montgomery
Käsikirjoittaja:  Tarina: Michael Jelenic Gail Simone Käsikirjoitus: Michael Jelenic
Tuottaja:  Bruce Timm
Säveltäjä:  Christopher Drake
Leikkaaja:  Rob Desales
Pääosat:  Keri Russell Nathan Fillion Alfred Molina Rosario Dawson Marg Helgenberger Oliver Platt Virginia Madsen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Warner Bros. Home Entertainment
Ensi-ilta:  3. maaliskuuta 2009
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  3 500 000 dollaria (arvioitu)
Tuotto:  7 179 810 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wonder Woman on vuonna 2009 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvasankariin Ihmenaiseen. Sen juoni pohjautuu löyhästi George Perezin kirjoittamaan sarjakuvaan ja erityisesti vuoden 1987 Gods and Mortals -sarjakuvan tarinaan. Elokuvan ohjasi Lauren Montgomery, joka oli vuotta aikaisemmin mukana ohjaamassa Superman: Doomsday -elokuvaa. Käsikirjoittajina toimivat Michael Jelenic ja Gail Simone. Pääosissa ovat Keri Russell, Nathan Fillion, Alfred Molina, Rosario Dawson ja Virginia Madsen.
Wonder Woman on neljäs peräkkäinen elokuva Warner Premieren ja Warner Bros. Animationin tuottamista DC-universumin alkuperäisistä animaatioelokuvista, jonka aloitti Superman: Doomsday vuonna 2007. Muut elokuvat ovat olleet Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama (2008) ja Batman: Gothamin ritari (2008).
Juoni

Mystisellä Themyscira saarella ylpeä ja tulinen sotilasrotu amazonilaisia ovat kasvattaneet tytön nimeltä Prinsessa Diana, joka on sanoin kuvaamattoman kaunis, ylväs ja vahva. Kun armeijan taistelulentäjä Steve Trevor tekee koneellaan maahansyöksyn saarelle, hän huomaa saaren kauniit asukkaat, mutta joutuu pian heidän hyökkäyksen kohteeksi. Kiinni joutuessaan Hippolyta käyttää totuuden lassoa saadakseen selville Trevorin todelliset aikeet, jotka osoittautuvat vaarattomiksi. Hippolyta järjestää kilpailun vahvimmasta ja taitavimmasta amazonilaisesta, joka veisi heidän kutsumattoman vieraan takaisin ulkomaailmaan. Diana haluaisi osallistua kilpailuihin, jonka hänen äitinsä Hippolyta kieltää. Sitä vastoin Persephone ehdottaa hänet vartijatehtävään Aresin vankilaan. Kirjojen kanssa mielellään viihtyvä Alexa kuitenkin tulee vapauttamaan Dianan vartijatehtävistä päästäkseen tytön mukaan taisteluihin. Dianan ollessa kilpailussa Ares on karkaa vankeudestaan Persephonen ansiosta ja päättää tehdä kostonsa etsien ensin käsiinsä Hadesin, saadakseen pois hänen voimiaan estävät rannekkeet. Tämän avulla hänen on mahdollisuus kasvattaa voimiaan ja herättää kuolleita sotajoukkoja henkiin. Aresin tarkoitus on aloittaa maailmansota mikä ei pelkästään kestä vuosisatoja vaan hävittää jokaisen elävän olennon maaplaneetalta. Kaikki riippuu Prinsessa Dianasta, pelastaakseen maailman hänen on käytettävä lahjojaan ja taitojaan Ihmenaisena.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keri Russell  | … |  Prinsessa Diana / Ihmenainen   |
|  Nathan Fillion  | … |  Steve Trevor   |
|  Alfred Molina  | … |  Ares   |
|  Rosario Dawson  | … |  Artemis   |
|  Marg Helgenberger  | … |  Hera   |
|  Oliver Platt  | … |  Hades   |
|  Virginia Madsen  | … |  Hippolyta   |
|  Skye Arens  | … |  pikkutyttö   |
|  John DiMaggio  | … |  Deimos, koditonmies   |
|  Julianne Grossman  | … |  Etta Candy   |
|  Vicki Lewis  | … |  Persephone   |
|  David McCallum  | … |  Zeus   |
|  Jason Miller  | … |  Thrax, jengin johtaja   |
|  Rick Overton  | … |  Slick, presidentti   |
|  Andrea Romano  | … |  presidentin neuvonantaja   |
|  Tara Strong  | … |  Alexa   |
|  Bruce Timm  | … |  hyökkääjä   |
Tuotanto > Hahmojen suunnittelu

Hahmojen suunnittelusta vastasi elokuvan ohjannut Montgomery, joka yritti luoda uudenlaisen ilmeen hahmoille, jotta ne eivät näyttäisi Bruce Timmin vanhoilta DC-animaatiouniversumin sarjojen hahmoilta. Montgomery yritti samalla välttää Disney vaikutteista piirrostyyliään. Timmin mukaan naishahmojen ja erityisesti amazonilaisten naishahmojen kasvot oli hankalia piirtää erinäköisiksi, koska niille ei voinut lisätä viivoja naamaan tai silmien alle, kuten mieshahmoille, koska ne muuten näyttäisivät rumilta. Montgomery loi myös amazonilaisten asut enemmän muinaisroomalaisten mukaan, koska kreikkalaisten asut olivat hyvin yksinkertaisia, eikä niistä saanut laajempaa valikoimaa.
Vastaanotto

Elokuva sai enimmäkseen positiivisia arvosteluja aina Wonderconissa ja New Yorkissa pidetyn Comic Conin ensi-illassa DVD:n julkaisuun saakka. Myös internetsivu Ain't It Cool News antoi positiivisen arvostelun kehumalla elokuvan ohjannutta Lauren Montgomerya, sekä sen yllättävän väkivaltaisia taistelukohtia. IGN-sivusto puolestaan kehui elokuvan huumoria, toimintaa ja ääninäyttelemistä, erityisesti Nathan Fillionin suoristusta. UGO.comissa kehuttiin elokuvan dialogia ja aikuismaisesti kuvailtua naisten suhdetta sovinismiin. Comic Book Resources sivusto sen sijaan kritisoi Ihmenaisen näkymätöntä alusta, jonka näkymättömyyttä ei selitetty.
The Numbers.com sivuston mukaan Wonder Woman elokuva sijoittui viidenneksi DVD myynnissä ajalta 3. – 8. maaliskuuta 2009.
Set the World on Fire

| Set the World on Fire Annihilator |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fiasco Brothers Recording, New Westminster, B.C.
 Julkaistu: 1993
 Tuottaja(t): Jeff Waters
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 38.50
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Annihilatorin muut julkaisut
| Never, Neverland 1991 | Set the World on Fire 1993 | King of the Kill 1994 |
Set the World on Fire on heavy metal -yhtye Annihilatorin albumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Albumilla on kymmenen kappaletta ja se on yhtyeen tuotannossa melodisemmasta päästä. Usea kappale käsittelee jollain tavalla ihmisen eri tunnetiloja ja niiden vaihtelua. Muita aiheita ovat mm. diktaattorit, shakki, hullujenhuone ja alkoholi.
Kappaleet

Set the World on Fire – 4.29 (säv. Waters, san. Waters-Pharr)
No Zone – 2.47 (säv. Waters-Darley-Hartmann, san. Waters)
Bats in the Belfry – 3.57 (säv. Waters-Hartmann, san. Waters-Pharr)
Snake in the Grass – 4.55 (säv. &, san. Waters)
Phoenix Rising – 3.47 (säv. Waters, san. Murphy)
Knight Jumps Queen – 3.48 (säv. Waters)
Sounds Good to Me – 4.20 (säv. Waters)
The Edge – 2.56 (säv. Waters, san. Murphy)
Don't Bother Me – 3.23 (säv. Goldberg-Waters, san. Waters-Pharr)
Brain Dance – 4.52 (säv. Waters, san. Waters-Pharr)
Rajoitetun painoksen bonuskappale:
Hell Bent For Leather – 2.54 (Judas Priest -cover, säv. Tipton)
Yhtyeen kokoonpano

Aaron Randall – laulu
Jeff Waters – kitara
Neil Goldberg – kitara
Wayne Darley – basso
Mike Mangini – rummut
Yhtyeen kokoonpano > Muut muusikot

"Phoenix Rising" – Ray Hartmann (rummut), Rick Fedyk (rummut), Mark Lafrance (taustalaulu), David Steele (taustalaulu), John Webster (koskettimet)
"Snake In The Grass" – Ray Hartmann (rummut)
"Brain Dance" – Norm Gordon (taustalaulu), The Annihilettes (taustalaulu), Jeff Waters (omituiset äänet ja laulu)
"Knight Jumps Queen" – The Annihilettes (taustalaulu)
Tuotanto

Kannen valokuva: Ursula Coyote
Kannen malli: Rona Beil
Valokuvat yhtyeestä: Carole Segal, paitsi Mike Manginin kuva Mark Leialoha
Art Direction: Monte Conner
Annihilator-logo: Len Rooney
Aiheesta muualla

Set the World on Fire Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Set the World on Fire Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Brofeldt

Brofeldt on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arthur Brofeldt (1868–1928), varatuomari, kuvernööri ja senaattori
Claire Brofeldt, taiteilijanimi Claire Aho (1925–2015), valokuvaaja
Felix Brofeldt (1884–1932), toimittaja ja suomentaja
Hjalmar Brofeldt (1873–1928), konserttimestari ja nuorisokirjailija
Mortimer Brofeldt (1840–1890), kenraalimajuri
Ossian Brofeldt (1869–1936), suomalaissyntyinen Ruotsiin siirtynyt näyttelijä ja operettilaulaja
Pekka Brofeldt (1884–1966), kalastusneuvos ja Evon kalastuskoeaseman johtaja, Petter Adolf Brofeldtin poika
Petter Adolf Brofeldt (1843–1898), juristi, vankilanjohtaja ja valtiopäivämies
Simo Brofeldt (1892–1942), lääkäri, lääkintäeversti ja Mannerheim-ristin ritari
Theodor Brofeldt (1837–1914), rovasti
Timo Brofeldt (1894–1951), metsänhoitaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, metsäneuvos
Venny Soldan-Brofeldt (1863–1945), taidemaalari, korusuunnittelija ja lastenkirjojen kuvittaja
Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Brofeldt, mutta he muuttivat sukunimensä:
Juhani Aho, alkujaan Johannes Brofeldt (1861–1921), kirjailija
Kalle Aho, alkujaan Kaarlo Brofeldt (1865–1936), rehtori, päätoimittaja ja näytelmäkirjailija, Simo ja Timo Brofeldtin isä
Pekka Aho, alkujaan Pekka Brofeldt (1864–1945), lehtimies ja poliittinen aktivisti, Juhani ja Kalle Ahon veli
Kata Jouhki, o.s. Brofeldt (1921–2008), yritys- ja järjestöjohtaja, Timo Brofeldtin tytär
Šostkan piiri

| Šostkan piiri Шосткинський район Shostka raion gerb> png |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Sumyn alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 51.8657°N, 33.4766°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Sumyn alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Šostka (73 197 as., 2021)
Pinta-ala  ():  5 066,1 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  182 792
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
Verkkosivu
Šostkan piiri (ukr. Шосткинський район, Šostkynskyi raion) on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Sumyn alueella. Etelässä naapurina on Konotopin piiri, lännessä Tšernihivin alueen Novhorod-Siverskyin piiri. Pohjoisessa ja idässä piirin raja on myös on valtakunnan raja: pohjoisessa on Venäjän Brjanskin alue ja idässä Venäjän Kurskin alue. Piirin hallinnollinen keskus on Šostkan kaupunki (73 197 as., 2021).
Šostkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Sumyn alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Šostkan piirin pinta-alaksi tuli 5 066,1 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Šostkan piirin väkiluvuksi 182 792 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin &&&&&&&&&&&&&076.050000076,5 prosenttia piirin asukkaista (139 814 as.), eli piirin neljän kaupungin (Hluh’iv 32 248 as., Družba 4 594 as., Seredyna-Buda 6 963 as. ja Šostka 73 197 as.) ja kuuden kaupunkityyppisen taajaman väestö (joista suurimpia ovat Voroniž 6 669 as., Svesa 6 310 as. ja Jampil 4 368 as.). Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä laajempi (kartta) ja sen väkiluku on huomattavasti suurempi.
Šostkan piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Kirkko Šostkassa.
Hluh’ivin rautatieasema.
Hluh’ivin kasvatustieteellisen yliopiston rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šostkan piiri Wikimedia Commonsissa
Sigurður Pálsson

| Sigurður Pálsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1948 Skinnastaður, Islanti
Kuollut: 19. syyskuuta 2017 (69 vuotta) Reykjavík, Islanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: islanti
Tuotannon kieli: islanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sigurður Pálsson (30. heinäkuuta 1948 Skinnastaður, Islanti – 19. syyskuuta 2017 Reykjavík, Islanti) oli islantilainen kirjailija ja kääntäjä. Hän on kirjoittanut kiitetyn näytelmän Édith Piafista. Hän on työskennellyt myös televisiolle ja kääntänyt ranskalaista kirjallisuutta islanniksi.
Palkinnot ja tunnustukset

Sigurður Pálssonille on myönnetty 2007 Ranskassa tunnustukset Chevalier de l'Ordre National du Mérite ja 1990 Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres.
Suomennettuja runoja

Runo otti vallan, julkaisussa Parnasso 53 (2003): 1
Jarkko Laineen suomentamia runoja julkaisussa Parnasso 2003; 1
Elokuun runo
Islannin ainoat kuninkaat
Lokakuun runo
Marraskuun runo
Minun taloni
Napalento
Pirssibiili
Sukkulointia
Syyskuun runo
Ääni sairaalasta
Šoti

Šoti päällimmäisenä juustopiiraiden päällä.
Tbilisiläinen leipuri
Šoti on  perinteinen georgialainen vehnäleipä. Se muistuttaa muodoltaan kanoottia. Leipä saa muotonsa, kun se paistetaan pyöreän hiiliuunin sisäseiniä vasten kuten intialainen naan.
Tandooriuuni
Aiheesta muualla

Georgian Bread, Brooklyn Yelp
Tamaba View London
Silene salamandra

| Silene salamandra |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Kohokit Silene
Laji::  salamandra
Kaksiosainen nimi
 Silene salamandra  Pamp. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silene salamandra on ruohovartinen monivuotinen kohokkikasvi. Sillä on magentanpunaiset kukat, ja soikeat pallomaiset kukan verhiöt. Se on harvinainen kotoperäinen kasvilaji Kreikan Rodoksen saarella.
Aiheesta muualla

Valokuva Flickrissä
Simon Kimbangu

Simon Kimbangu
Simon Kimbangu (12. syyskuuta 1887[lähde? ] – 12. lokakuuta[lähde? ] 1951) oli uskonnollinen johtaja siirtomaa-ajan Kongossa. Hänen vuodesta 1921 tekemänsä ihmeparannukset kokosivat hänen ympärilleen laajan kannattajajoukon. Belgialaiset huolestuivat ilmiöstä ja tuomitsivat Kimbangun kuolemaan, mutta tuomio muutettiin kuitenkin elinkautiseksi vankeudeksi. Kimbangu kuoli kolmenkymmenen vuoden kuluttua ollessaan yhä vangittuna Belgian Kongossa. Kimbangun seuraajat eivät unohtaneet häntä pitkän vankeuden aikanakaan, ja kimbangulaisella liikkeellä on nykyisin miljoonia kannattajia eri puolilla maailmaa.
Kimbangun väitetään saaneen yliluonnollisia näkyjä jo vuodesta 1918. Hänen asemansa on edelleen hyvin merkittävä kimbangulaisuudessa, jossa hänen katsotaan olevan Kristuksen erityislähettiläs. Liikkeen johto on pysynyt hänen suvussaan.[lähde? ]
Šovgenovin piiri

| Šovgenovin piiri Шовге́новский райо́н Šovgenovski raion Шэуджэн район Šeudžen raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Šovgenovin piiri Adygeian kartalla.
Perustettu:  1924
Pinta-ala:  521,5 km²
Väkiluku (2009):  15 500
Šovgenovin piiri (ven. Шовге́новский райо́н, Šovgenovski raion; adygeksi Шэуджэн район, Šeudžen raion) on kunnallinen itsehallintoalue Adygeian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 521,5 neliökilometriä. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1929 valkoisten elokuussa 1918 teloittaman Kubanin–Mustanmeren neuvostotasavallan vuoristolaisasioiden komissaarin Mos Šovgenovin mukaan. Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2009).
Šovgenovin piiri sijaitsee Adygeian koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Krasnodarin aluepiirin Kurganinskin ja Ust-Labinskin piireihin, idässä Adygeian Košehablin ja etelässä Giaginskajan piireihin, lounaassa Krasnodarin aluepiirin Beloretšenskin piiriin sekä lännessä Adygeian Krasnogvardeiskojen piiriin. Suurin osa pinta-alasta on peltoa ja niittyä. Metsistä suurin on 30 neliökilometrin laajuinen Tšornyi les. Piirin pohjois- ja itärajaa pitkin virtaa Labajoki. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja savi.
Piiriin kuuluu kuusi maalaiskuntaa: Dukmasov, Džerokai, Hakurinohabl, Hatažukai, Mamheg ja Zarevo. Hallinnollinen keskus on Hakurinohablin kylä. Kaikkiaan piirissä on 7 kylää, 3 taajamaa ja 21 huuttoria. Asukkaista 64 % on adygeja ja 35 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on viljakasvien viljelyyn erikoistunut maatalous. Viime vuosina on pyritty kehittämään myös nautakarjan, lampaiden, sikojen ja siipikarjan kasvatusta. Teollisuutta edustavat meijeri, leipätehdas, lihanjalostuslaitos ja makkaratehdas. Lisäksi harjoitetaan hampun jalostusta sekä rakennustarvikkeiden tuotantoa.
Vuonna 2007 piirissä toimi 15 yleissivistävää koulua, 7 lastentarhaa, lastenkoti, täydennyskoulutuskeskus ja urheilukoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kansankulttuurin keskus, 17 kulttuuri- ja kerhotaloa, keskuskirjasto ja sen 14 haaraosastoa, kaksi valtiollista ja kaksi kansanmuseota. Sosiaalipalveluihin kuuluu piirisairaala, piirin poliklinikka, 17 ensiapuasemaa, lasten kuntoutuskeskus ja vanhainkoti. Alueella on lähes 500 arkeologista, historiallista ja kulttuurimuistomerkkiä. Niistä huomattavimpia ovat muinaiset kurgaanihaudat, kultti- ja asuinpaikat.
Aiheesta muualla

Šovgenovin piirin sivusto (venäjäksi)
Šovgenovin piiri Adygeian tasavallan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Adygeisk • 
Giaginskaja • 
Košehabl • 
Krasnogvardeiskoje • 
Maikop • 
Maikop • 
Šovgenov • 
Tahtamukai • 
Teutšeži
Wu Bangguo

| Wu Bangguo |
| --- | --- |

Kiinan kansankongressin pysyvän komitean puhemies
 2003–2013  
Edeltäjä:  Li Peng
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1941 Feidong, Anhui, Kiina
Kuollut: 8. lokakuuta 2024 (83 vuotta)
Puoliso:  Zhang Ruizhen
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
Wu Bangguo (yksink.: 吴邦国; perint.: 吳邦國; pinyin: Wú Bāngguó; 1941– 8. lokakuuta 2024 Peking) oli kiinalainen poliitikko. Hän johti 2003–2013 Kiinan kansankongressin pysyvää komiteaa eli toimi kongressin puhemiehenä. Wuta pidettiin virkansa takia Kiinan kommunistinen puolueen ja koko maan hierarkiassa toiseksi korkeimpana johtajana.
Wu syntyi 1941 Anhuin maakunnassa ja liittyi 1964 kommunistiseen puolueeseen. Hän opiskeli Tsinghuan yliopistossa ja valmistui 1978 elektroniikan instinööriksi. Hän työskenteli tämän jälkeen Shanghaissa elektroniputkitehtaassa.
Wu sai 1983 paikan kommunistisen puolueen Shanghain tiede- ja teknologiakomissiosta ja Shanghain pysyvästä komiteasta. Hän nousi Shanghain varapuoluejohtajaksi 1985 ja  Jiang Zeminin korvaajaksi Shanghain johdossa 1991. Hän oli kolmen vuoden ajan Shanghain puoluejohtajana ja oli vaikuttamassa muun muassa Pudongin alueen rakentamiseen. Alueesta on tullut Shanghain talouden keskittymä.
Wu nousi keskuskomiteaan ja politbyrooseen 1992. Hän toimi 1995–2002 Kiinan varapääministerinä ja vuosina 2003–2013 Kiinan toiseksi vaikutusvaltaisempana henkilönä, kansankongressin pysyvän komitean puheenjohtajana. Wu tunnettiin länsimaisen polittisen järjestelmän vastustajana, ja vuonna 2011 hän määritteli viisi asiaa, joita Kiina ei voi ottaa käyttöön. Näitä olivat Wun mukaan monipuoluejärjestelmä, pluralismi, federalismi, yksityistäminen sekä vallanjako-oppi ja kaksikamarijärjestelmä.
Wu jäi eläkkeelle vuonna 2013 ja virallisen uutistoimiston Xinhuan mukaan antoi tällöin täyden tukensa Xi Jinpingille. Wu kuoli lokakuussa 2024.
Éomer

Éomer on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta ja siihen perustuvassa elokuvatrilogiassa.
Eorlin huoneen Éomer oli Théodwynin, Théodenin sisaren, poika. Hänellä oli sisar, Éowyn. Sen jälkeen, kun he olivat orpoutuneet, Théoden adoptoi heidät ja kasvatti heitä kuin omia lapsiaan.
Éomer oli Markin kolmas marsalkka ja ihmisten voimakas johtaja. Hän ja hänen éoredinsa jahtasivat uruk-haita, jotka olivat napanneet Meriadoc Rankkibukin ja Peregrin Tukin vangeikseen ja leiriytyneet Fangornin metsän liepeille. Siellä éored surmasivat kaikki uruk-hait. Éomer ei nähnyt hobitteja, sillä nämä pakenivat taistelun riehuessa. Myöhemmin hän tapasi Aragornin, Gimlin ja Legolaksen Rohanin tasangoilla, ja antoi heille kaksi hevosta.
Éomer palasi Edorasiin, ja kertoi tavanneensa Samoojan ja tämän ystävät. Kuitenkin, Gríma Kärmekielen neuvosta, hänet pidätettiin.
Hänet vapautettiin kun Théoden toipui Sarumanin hallinnasta, ja hän taisteli kuninkaansa rinnalla Helmin syvänteen taistelussa, jossa hänen éoredinsa ajoivat Sarumanin puoliörkit ja mustainmaalaiset Huornien metsään, jossa huornit surmasivat nämä. Myöhemmin hän ratsasti Aragornin, Théodenin ja Gandalfin kanssa Rautapihaan, jonne Saruman oli vangittu. Éomer ratsasti Pelennorin kenttien taisteluun kuninkaansa kanssa, ja taisteli urheasti Rohanin ja Gondorin puolesta. Hän käytteli taistelussa miekkaansa nimeltä Gúthwinë. Vuonna 3019 Kolmatta Aikaa Pelennorin kentillä Angmarin Noitakuningas tappoi Théodenin, ja Éomerista tuli hänen seuraajansa. Éomer oli Rohanin 18. kuningas ja kolmannen sukuhaaran ensimmäinen. Hän uudisti valansa Aragornille sen jälkeen kun tämä oli kruunattu Kuningas Elessariksi ja vannoi ikuista ystävyyttä Rohanin ja Gondorin välille.
Hänet tunnettiin nimellä Éomer Éadig, eli ”Siunattu”, koska hänen valtakaudellaan Rohan toipui sodan jäljiltä ja siitä tuli jälleen rikas ja hedelmällinen maa. Éomer tapasi Lothírielin, Dol Amrothin prinssi Imrahilin tyttären ollessaan Gondorissa ja avioitui tämän kanssa. Lothíriel synnytti pojan, Elfwinen, josta tuli Rohanin seuraava kuningas Éomerin kuoltua vuonna 63 Neljättä Aikaa.
Elokuvat

Peter Jacksonin ohjaamassa Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa Gríma Kärmekieli karkottaa Éomerin ennen kuin tämä tapaa Aragornin, eikä hän palaa ennen kuin Helmin syvänteen taistelun loppupuolella. Hänen hahmonsa korvasi elokuvassa Erkenbrandin, joka palaa Helmin syvänteelle Gandalfin kanssa. Éomeria esittää uusiseelantilainen näyttelijä Karl Urban.