stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andreas af Enehielm
Filmografia

| Vuosi | Elokuva / TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2001 | Leijat Helsingin yllä | Sammy Ceder lapsena |
| 2004 | Populäärimusiikkia Vittulajänkältä | Niila 15-vuotiaana |
| 2006 | Matti | Puikkonen |
| 2008 | Lukio | Liikasen poika |
| 2011 | Missä kuljimme kerran (Elokuva sekä FST:n 6-osainen televisiosarja) | Allan "Allu" Kajander |
| 2017 | Armoton maa | Jesse |
| 2017 | Aallonmurtaja | K-P |
| 2018 | Kääntöpiste | Aleksi |
| 2019 | Aallonmurtaja, kausi 2 | K-P |
| 2021 | Aallonmurtaja, kausi 3 | K-P |
Dubbaukset

| Vuosi | Elokuva / TV-sarja | Rooli |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019–2025 | Muumilaakso | Nipsu (ruotsinkielinen dubbaus) |  |
| 2020 |  Muumipeikko ja pyrstötähti | Nipsu (ruotsinkielinen dubbaus) |  |
Aiheesta muualla

Andreas af Enehielm Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Andreas af Enehielm Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Rickard Lindström

Rickard Lindström
Karl Alfred Rickard Lindström (1. syyskuuta 1895 – 16. heinäkuuta 1950) oli ruotsalainen lehtimies ja poliitikko. Hän oli Ruotsin sosiaalidemokraattien johtohahmoja toisen maailmansodan aikana. Hän istui puoluehallituksessa, oli kansanedustajana ja toimi Social-Demokratenin päätoimittajana.
Lindströmillä oli runsaasti hyviä suhteita ja vieraili usein Suomessa. Säpo seurasi miestä tiiviisti ja hänestä oli henkilömappi, joka oli valtakunnallisella jakelulistalla nro 36. Säpo tiedusteli ja kuunteli hänen puheluitaan mm. madame Kollontain kanssa. Ruotsin tiedustelu piti häntä löyhäsuisena karriäristinä.
Hänellä oli monitasoiset ja toimivat suhteet Neuvostoliiton Tukholman-suurlähetystöön, jonka tuttavapiiriin kuuluivat mm. lähettiläs Aleksandra Kollontai, Zoja Jartseva (peitenimi), lähetystöneuvos Vladimir Semjonov sekä NKVD:n Tukholman toimiston päällikkö Aleksandra Jartseva (peitenimi).
Lindström tunnettiin 1930-luvulla Neuvostoystävällisenä ja Natsi-Saksan vastaisena poliitikkona, mutta hän hätkähdytti sodan alussa kirjoittamalla päätoimittajana Sosial-Demokrateniin joitakin saksalaisystävällisiä artikkeleita. Lindström oli solminut suhteita myös Saksan Tukholman-lähetystöön.
Syksyllä 1942 Neuvostoliiton lähetystön tiedustelupäällikkö madame Zoja Jartseva pyysi Lindströmiä toimimaan välittäjänä Suomen suhteissa. Jartsevan mukaan ensimmäinen maa, joka katkaisisi suhteet Natsi-Saksaan saisi siitä etua rauhanteossa. Lindströmin yritykset Suomessa eivät johtaneet mihinkään, mutta pääasillinen tarkoitus olikin välittää tietoja Suomesta Jartsevalle. Lindström toimitti ajankohtaisia tietoja Suomen johtavien poliitikkojen ajatuksista ja mielialoista.
Lindströmillä oli tiiviit suhteet myös lähettiläs Kollontaihin (Jartseva), joka saattoi ottaa suoraan yhteyttä Lindströmiin ja antaa tälle uutisvihjeitä. Kollontai vastaavasti lähetti suomalaisille rauhoittavia uutisia, joiden perimmäinen tarkoitus oli saada suomalaiset ajattelemaan Neuvostoliiton hyväntahtoisuutta ja halukkuutta erillisrauhaan Suomen kanssa.
Neuvostoliiton Tukholman-lähetystö hyödynsi Lindströmiä Suomen politiikassa aina kesään 1944 saakka.
Alexis af Enehjelm

Alexis af Enehjelm.
Af Enehjelm haastattelemassa autoa korjaavaa miestä 1930-luvulla.
Alexis Gustaf Maximilian af Enehjelm (2. lokakuuta 1886 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja sekä radiokuuluttaja ja -toimittaja.
Elämänvaiheet

Enehjelmin vanhemmat olivat everstiluutnantti Gustaf Emil af Enehjelm ja Hedvig Mathilda Alfthan. Hän kävi Hämeenlinnan lyseota ja siirtyi sitten Haminan kadettikouluun valmistuakseen upseeriksi. Kadettikoulun lakkauttamisen jälkeen Enehjelm jatkoi opintojaan Helsingissä ja pääsi ylioppilaaksi 1906 (Nya svenska läroverket i Helsingfors). Opiskeltuaan muutamia vuosia humanistisia aineita Helsingin yliopistossa Enehjelm aloitti lauluopinnot ulkomailla.
Enehjelm opiskeli vuosina 1909–1913 laulua Wienissä ja Münchenissä, piti ensimmäisen ulkomaisen konserttinsa Wienissä 1914 ja toimi vuosina 1914–1919 Helsingin musiikkiopistossa laulunopettajana sekä piti samanaikaisesti konsertteja. Vuosina 1919–1920 hän lauloi Suomalaisessa Oopperassa, minkä jälkeen hän oli kiinnitettynä Darmstadin hovioopperassa vuosina 1920–1924 ja sen jälkeen uudelleen Suomalaisessa Oopperassa vuoteen 1931. Enehjelm hallitsi noin 50 eri oopperaroolia. Lisäksi Enehjelm työskenteli vuodesta 1926 Yleisradiossa kuuluttajana ja toimittajana, ja sen myötä hänestä tuli yksi merkittävimmistä suomalaisista radiopersoonista. Jo ennen Yleisradion perustamista Enehjelm oli työskennellyt Suomen Radioyhdistyksen kuuluttajana ja ohjelmanhankkijana.
Vuodesta 1934 Alexis af Enehjelm toimi radion selostus- ja ajanvieteosaston päällikkönä. Reportaasiohjelmien saavuttamaa suurta suosiota hän arvioi: "Reportaasit välittävät meille jotain juuri sinä hetkenä tapahtuvaa, ja kuuntelijat niiden kautta tulevat kosketukseen elävän elämän kanssa. Reportaasitoiminta yhdistää mitä erilaisimmat kansalaiset toisiinsa: työmies tutustuu tieteen korkeimmalla huipulla kulkevaan oppineeseen, rikas tirehtööri tutustuu yksinkertaiseen rehtiin sotamieheen, balettineitonen vakavaan talonpoikaan ja uljas sotakenraali haaveilevaan runoilijattareen. Sitä paitsi radion silmä, mikrofoni – tai oikeastaan korva pääsee kaikkialle. Sen alue ulottuu Presidentinlinnasta Pelastusarmeijan yömajaan, vedenalaisesta sukellusveneestä Kallion kirkon torniin, rikospoliisin vankikopista itse arkkipiispan ympäristöön, tanssilattian riemusta ja remusta ulos kalmistojen kukkiin ja seppeleihin."
Enehjelm myös sävelsi yksinlauluja ja julkaisi vuonna 1919 novellikokoelman sekä romaanin Giovanna går vilse vuonna 1934. Hän suomensi lisäksi oopperatekstejä.
Radiotyönsä ansiosta Enehjelmistä tuli niin suosittu ja rakastettu, että hänen hautajaisiinsa 24. heinäkuuta 1939 Helsingin Hietaniemen kappelissa osallistui useita tuhansia ihmisiä ja siunaustilaisuus välitettiin kappelista kovaäänisten välityksellä yleisön kuultavaksi.
Alexis af Enehjelm oli naimisissa vuodesta 1917 Brita Constance Johanna Hisinger-Jägerskiöldin kanssa.
Teoksia

Ogräsrabatten.  Förlagsaktiebolaget Fundament, Helsingfors 1918 (Teos digitoituna Doriassa)
Giovanna går vilse : roman. Holger Schildts Förlag, Helsingfors 1934 (Teos digitoituna Doriassa)
Aiheesta muualla

Alexis af Enehjelmin laulama O hellas barn Ylen Elävässä arkistossa
Esimerkki Enehjelmin toimittamasta ohjelmasta Ylen Elävästä arkistosta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Thomas Elsaesser

Thomas Elsaesser klo International Film Festival Rotterdam 2017
Thomas Elsaesser (22. kesäkuuta 1943 Berliini – 4. joulukuuta 2019 Peking) oli saksalainen elokuvahistorioitsija ja elokuvatieteen professori Amsterdamin yliopistossa.
Palkinnot

Elsaesserin teos New German Cinema: A History voitti New Yorkin yliopiston Jay Leyda -palkinnon vuonna 1990 ja Nancy Singer Kovacs -palkinnon (Society for Cinema and Media Studies). Hän vastaanotti Nancy Singer Kovacs  -palkinnon toistamiseen vuonna 1998 kirjastaan Weimar Cinema and After: Germany's Historical Imaginary. Hänen kirjansa European Cinema Face to Face with Hollywood voitti parhaana kansainvälisenä elokuvatutkimuksen kirjana Udinen yliopiston elokuvakonferenssin yhteydessä vuonna 2006 luovutetun Premio Limina-Carnica -palkinnon.
Vuonna 2006 Elsaesser vastaanotti Alankomaiden Leijonan ritarikunnan ritariuden. Vuonna 2008 Society for Film and Media Studies kunnioitti häntä kunniajäsenyydellä. Vuonna 2008 hänet myös valittiin British Academyn vastaavaksi tutkijaksi.
Elsaesserin 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi Malte Hagener, Johannes N. Schmidt ja Michael Wedel toimittivat juhlanumeron Die Spur durch den Spiegel.[3] Elsaesserin 65-vuotissyntymäpäivänsä kunniaksi julkaistiin hänen kollegojensa ja entisten opiskelijoidensa artikkeleista koostuva kirja Mind the Screen: Media Concepts According to Thomas Elsaesser.[4]
Julkaisuja

Elsaesser, Thomas (1989) New German Cinema: A History (Basingstoke: Macmillan and Rutgers University Press; uusi painos 1994; käännetty kiinaksi ja unkariksi).
Elsaesser, Thomas (1990). Early Cinema: Space Frame Narrative (toim; London: British Film Institute and Indiana University Press).
Elsaesser, Thomas (1994). Writing for the Medium: Television in Transition (yhd. toim.; Amsterdam: Amsterdam University Press).
Elsaesser, Thomas (1996). A Second Life: German Cinema’s First Decades (toim.; Amsterdam: Amsterdam University Press).
Elsaesser, Thomas (1996). Fassbinder’s Germany: History Identity Subject (Amsterdam: Amsterdam University Press; käännetty saksaksi 2001 ja ranskaksi 2005).
Elsaesser, Thomas (1998). Cinema Futures: Cain, Abel or Cable? (yhd. toim.;  Amsterdam: Amsterdam University Press; käännetty koreaksi 2002).
Elsaesser, Thomas (1999). The BFI Companion to German Cinema (yhd. toim.; British Film Institute).
Elsaesser, Thomas (2000). Weimar Cinema and After (London: Routledge; saksalainen painos: 1999).
Elsaesser, Thomas (2001). Metropolis (London: British Film Institute; käännetty saksaksi, 2001).
Elsaesser, Thomas (2002). Studying Contemporary American Film (Warren Bucklandin kanssa, New York: Oxford University Press; japanilainen käännös 2009).
Elsaesser, Thomas (2002). Filmgeschichte und frühes Kino (Munich: edition text + kritik).
Elsaesser, Thomas (2002). Kino der Kaiserzeit (yhd. toim.: Munich: edition text + kritik).
Elsaesser, Thomas (2004). The Last Great American Picture Show (yhd. toim. Amsterdam: AUP, 2004).
Elsaesser, Thomas (2004). Harun Farocki: Working on the Sightlines (toim; Amsterdam: AUP).
Elsaesser, Thomas (2005). Terreur, Mythes et Representation (Lille: edition tausend augen, 2005).
Elsaesser, Thomas (2005). European Cinema: Face to Face with Hollywood (Amsterdam: AUP, 2005).
Elsaesser, Thomas (2007). Terror und Trauma (Berlin: Kadmos, 2007).
Elsaesser, Thomas (2007). Filmgeschichte zur Einführung (Malte Hagenerin kanssa, Hamburg: Junius).
Elsaesser, Thomas (2009). Hollywood Heute: Geschichte, Gender und Nation (Berlin: Bertz + Fischer)
Julkaisuja > Toissijainen kirjallisuus

Mind the Screen. Media Concepts According to Thomas Elsaesser, toim Jaap Kooijman, Patricia Pisters, Wanda Strauven, Amsterdam University Press, 2008. ISBN 9089640258; EAN 9789089640253
Aiheesta muualla

Elsaesserin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Ennius

Ennius. Yksityiskohta Rafaelin freskosta Parnassos (1511).
Quintus Ennius (239 – n. 168 eaa.) oli roomalainen runoilija, näytelmäkirjailija ja satiirikko. Hänen sanotaan olleen aikansa vaikutusvaltaisin latinankielinen runoilija ja roomalaisen kirjallisuuden aloittaja. Hänen pääteoksensa oli eeppinen runoelma Annaalit (Annales), joista on jälkimaailmalle säilynyt vain 600 säettä.
Ennius oli syntyjään calabrialainen ja perehtyi kotiseudullaan hellenistiseen kulttuuriin. Hän liittyi Rooman sotaväkeen toisen puunilaissodan aikana ja palveli Sardiniassa centuriona. Siellä hänen lahjakkuutensa havaitsi Marcus Porcius Cato. Ennius muutti Roomaan ja ystävystyi Scipio Africanuksen kreikkalaisystävällisen ryhmän kanssa.
Roomassa Ennius ansaitsi elantonsa opettamalla yläluokkaisia nuoria. Hän oli pidetty opettaja ja tunnettu säästäväisyydestään. Hänelle myönnettiin Rooman kansalaisuus vuonna 184 eaa.
Enniuksen tuotanto on heksametrimittaista. Hänen kirjoittamastaan Annaalit-teoksesta tuli Rooman kansalliseepoksen mittoihin noussut työ. Siitä on säilynyt noin 600 säettä, joista monet ovat hyvin paatoksellisia. Hänen säkeistään on muodostunut monia lentäviä lauseita, kuten “Hädässä ystävä tunnetaan”. Hänen tiedetään kirjoittaneen ainakin 20 tragediaa ja tehneen lisäksi latinankielisiä muunnelmia Euripideen näytelmistä, mutta ne eivät ole säilyneet. Satiireillaan Ennius aloitti Gaius Luciliuksen kanssa uuden, aidosti roomalaisen kirjallisuudenlajin, jolle ei ollut kreikkalaista esikuvaa. Antiikin satiireissa oli yleensä moraalisen opetuksen sävy, jota myöhemmät satiirit eivät sisällä.
Aiheesta muualla

Enniuksen lentäviä lauseita. Wikiquote (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Eduskuntavaalit 2019

Suomen 38. eduskuntavaalit järjestettiin sunnuntaina 14. huhtikuuta 2019, ja niissä valittiin kansanedustajat eduskuntaan vaalikaudelle 2019–2023.
Vaalien ääniharava oli perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-aho. Valituista kansanedustajista naisia oli 93, mikä oli enemmän kuin koskaan aiemmin. Edellinen ennätys oli vuodelta 2011, jolloin naisia valittiin eduskuntaan 85. Toinen vaalien erityispiirre oli, että huomattava määrä pitkäaikaisia kansanedustajia jätti eduskunnan. Esimerkiksi keskustassa koettiin miltei täydellinen sukupolvenvaihdos; puolueen eduskuntaryhmässä ei vaalien jälkeen ollut enää ketään 1980-luvulla tai aiemmin kansanedustajana toiminutta. Vaaleissa kansanedustajien keski-ikä aleni hieman. Valituiksi tulleiden keski-ikä oli 46 vuotta, kun vuonna 2015 se oli ollut yhden vuoden korkeampi. Toisaalta alle 30-vuotiaita kansanedustajia oli nyt vain kahdeksan. Keväällä 2019 valitun eduskunnan kuopus oli tamperelainen vihreiden listoilta valittu 24-vuotias yhteiskuntatieteiden opiskelija Iiris Suomela. Ensimmäisen kerran eduskuntavaalien historiassa jokaisen puolueen osuus vaaleissa annetuista äänistä jäi alle 20 prosentin.
Vaaleissa eniten paikkoja sai sosiaalidemokraatit 40 paikalla. Myös perussuomalaiset, kokoomus, vihreät ja vasemmistoliitto nostivat paikkamääriään edellisistä vaaleista. Keskusta ja Siniset olivat ainoat paikkoja menettäneet eduskuntapuolueet, kun taas RKP ja kristillisdemokraatit säilyttivät paikkansa. Edellisellä vaalikaudella perustettu Liike Nyt valittiin ensi kertaa vaaleilla eduskuntaan sen puheenjohtaja Hjallis Harkimon pidettyä paikkansa.
Vaalien jälkeen oikeusministeriön puoluerekisteristä poistettiin kaksi puoluetta, jotka eivät olleet saaneet yhtäkään kansanedustajaa kaksissa peräkkäisissä vaaleissa. Kyseiset puolueet olivat Suomen Kommunistinen Puolue ja Kommunistinen Työväenpuolue.
Vaalikamppailu

SDP:n Antti Rinne oli luvannut vappuna 2018 eläkkeisiin korotusta, mistä käytettiin nimitystä vappusatanen.
Vaalitaistelua sävytti kaksi erillistä ympäristöteemaa. Perussuomalaiset jättäytyivät ainoana ryhmänä eduskuntapuolueiden joulukuussa 2018 sopimien ilmastotavoitteiden ulkopuolelle. Vaaleissa perussuomalaiset vetosivatkin moniin sellaisiin äänestäjiin, jotka pelkäsivät erilaisten ilmastotoimien vaikutusta omaan elämäänsä. Toinen poikkeuksellinen vilkas ilmastoa sivunnut keskustelu käytiin juuri vaalien alla siitä, kuinka paljon metsiä voitiin Suomessa hakata kestävästi. Keskusta kantoi huolta teollisuuden puunsaannista, vihreät puolestaan vaativat hakkuumäärien vähentämistä, ja sosialidemokraatit joutuivat tasapainoilemaan teollisuusmyönteisen ammattiyhdistyssiipensä ja ympäristönäkökohtia painottaneen punavihreän siipensä välillä.
Kokoomus joutui vaaleihin valmistauduttaessa ahtaalle, kun eri puolilta maata paljastui vakavia vanhusten hoitoon liittyneitä epäkohtia ja suoranaisia laiminlyöntejä. Monet ongelmista olivat yksityisissä hoitolaitoksissa, joiden asioiden ajajaksi Kokoomus oli sote-uudistukseen liittyneessä julkisessa keskustelussa leimautunut. Puolue jäi lopulta yksin vastustamaan täsmällisen hoitajamitoituksen kirjaamista lakiin eikä onnistunut edes perustelemaan kantaansa selvästi. Maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta ei syntynyt niin merkittävää vaaliteemaa kuin etukäteen oli arveltu. Näillä teemoilla ratsastaen perussuomalaiset menestyivät lähinnä Oulussa, jossa oli syksyllä 2018 tullut ilmi useita yleistä mielipidettä kuohuttaneita, maahanmuuttajien tekemiä seksuaalirikoksia.
Vaalikamppailua varjostivat eräiden kärkipoliitikkojen terveysongelmat. SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne sairastui joululomallaan Espanjassa keuhkokuumeeseen ja joutui jäämään kahdeksi kuukaudeksi sairauslomalle. Tämän lisäksi hänellä todettiin sepelvaltimotauti, jonka tukkima verisuoni avattiin pallolaajennuksella. Kesken Rinteen sairausloman tuli tieto, että SDP:n varapuheenjohtajan Maarit Feldt-Rannan syöpä oli uusiutunut, minkä vuoksi hän luopui ehdokkuudestaan vaaleissa. Vihreän liiton puheenjohtaja Touko Aalto oli syksyllä 2018 jättänyt paikkansa uupumuksen ja masennuksen vuoksi, ja puolue lähti vaaleihin väliaikaiseksi puheenjohtajaksi valitun Pekka Haaviston luotsaamana.
Vaalien aikataulu

Eduskuntavaalien 2019 aikataulu oli seuraava:
| Tapahtuma tai asia | Päivämäärä |
| --- | --- |
Vaalipiirien paikkamäärien vahvistuminen: 31.10.2018
Äänioikeusrekisterin tietojen poimintapäivä (missä kunnassa ja missä vaalipiirissä kukin on äänioikeutettu): 22.2.2019
Ehdokashakemusten jättöpäivä: 5.3.2019
Ehdokasasettelun vahvistaminen ja ehdokasnumeroiden arvonta: 14.3.2019
Ennakkoäänestys kotimaassa: 3.–9.4.2019
Ennakkoäänestys ulkomailla: 3.–6.4.2019
Vaalipäivä: 14.4.2019
Tulosten vahvistaminen: 17.4.2019
Uusi eduskunta aloittaa työnsä: 23.4.2019
Vaalipiirit ja vaaliliitot

Kansanedustajat valittiin 13 vaalipiiristä, joiden paikkaluku määräytyi 31. lokakuuta 2018 tarkastetun asukasluvun perusteella, sekä Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiristä, josta valitaan aina yksi edustaja. Vuoden 2015 vaaleihin verrattuna Savo-Karjalan vaalipiiri menetti yhden eduskuntapaikan, ja vastaavasti Uudenmaan vaalipiiri sai yhden lisäpaikan.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Puolueet | Puolueet | Äänet | Äänet | Äänet | Paikat | Paikat |  |  |
| Puolueet | Puolueet | Ääniä | % | +/– | Paikat | +/– |  |  |
|  | Sosiaalidemokraatit | 546 471 | 17,73 | +1,22 | 40 | +6 |  |  |
|  | Perussuomalaiset | 538 805 | 17,48 | –0,17 | 39 | +1 |  |  |
|  | Kokoomus | 523 957 | 17,00 | –1,20 | 38 | +1 |  |  |
|  | Keskusta | 423 920 | 13,76 | –7,34 | 31 | –18 |  |  |
|  | Vihreät | 354 194 | 11,49 | +2,96 | 20 | +5 |  |  |
|  | Vasemmistoliitto | 251 808 | 8,17 | +1,04 | 16 | +4 |  |  |
|  | Ruotsalainen kansanpuolue | 139 640 | 4,53 | –0,35 | 9 | ±0 |  |  |
|  | Kristillisdemokraatit | 120 144 | 3,90 | +0,36 | 5 | ±0 |  |  |
|  | Liike Nyt | 69 427 | 2,25 | Uusi | 1 | Uusi |  |  |
|  | För Åland, gemensam lista | 11 640 | 0,38 | Uusi | 1 | Uusi |  |  |

|  | Siniset | 29 943 | 0,97 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Piraattipuolue | 19 032 | 0,62 | –0,23 | 0 | ±0 |  |  |
|  | Tähtiliike | 11 366 | 0,37 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Kansalaispuolue | 7 645 | 0,25 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Feministinen puolue | 6 662 | 0,22 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Liberaalipuolue | 5 014 | 0,16 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Suomen Kommunistinen Puolue | 4 305 | 0,14 | –0,11 | 0 | ±0 |  |  |
|  | Markus Kuotesaho | 4 002 | 0,13 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Eläinoikeuspuolue | 3 378 | 0,11 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Itsenäisyyspuolue | 2 444 | 0,08 | –0,38 | 0 | ±0 |  |  |
|  | Suomen Kansa Ensin | 2 366 | 0,08 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Kommunistinen Työväenpuolue | 1 240 | 0,04 | ±0,00 | 0 | ±0 |  |  |
|  | Jessica ”Jessy” Eckerman | 1 078 | 0,03 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Aito suomalainen yhteislista | 589 | 0,02 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Reformin yhteislista | 525 | 0,02 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Maarit Markkula | 452 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Alternativ för Åland, gemensam lista | 358 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Rehtiliike yhteislista | 344 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Veeti Salo | 215 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Voitto Välimäki | 185 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Kari Leppäjoki | 166 | 0,01 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Petri Hirvimäki | 148 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Petri Paakki | 145 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Yhteislista Jaana ja Leo | 87 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Jyrki Helminen | 67 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Masi Aarnio | 64 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Teemu Taskinen | 40 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Reija Kuparinen | 29 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |
|  | Olavi Koskela | 21 | 0,00 | Uusi | 0 | Uusi |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 3 081 916 | 100 % |  | 200 |  |  |  |

| Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | 3 081 916 | 99,42 |  |  |  |  |  |
| Hylättyjä | Hylättyjä | 17 844 | 0,58 |  |  |  |  |  |
| Äänestäneitä | Äänestäneitä | 3 099 760 | 68,73 |  |  |  |  |  |
| Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | 4 510 040 |  |  |  |  |  |  |

Lähde: Oikeusministeriö
Tulokset > Ääniharavat

| Sija | Ehdokas | Puolue | Puolue | Ääniä | Vaalipiiri | Osuus vaalipiirin annetuista äänistä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jussi Halla-aho |  | Perussuomalaiset | 30 596 | Helsinki | 7,9 % |  |
| 2. | Li Andersson |  | Vasemmistoliitto | 24 542 | Varsinais-Suomi | 8,9 % |  |
| 3. | Antti Häkkänen |  | Kokoomus | 20 234 | Kaakkois-Suomi | 8,3 % |  |
| 4. | Pekka Haavisto |  | Vihreät | 20 163 | Helsinki | 5,2 % |  |
| 5. | Elina Lepomäki |  | Kokoomus | 19 292 | Uusimaa | 3,5 % |  |
| 6. | Sanna Marin |  | Sosiaalidemokraatit | 19 088 | Pirkanmaa | 6,4 % |  |
| 7. | Juha Sipilä |  | Keskusta | 16 688 | Oulu | 6,4 % |  |
| 8. | Ville Tavio |  | Perussuomalaiset | 14 957 | Varsinais-Suomi | 5,4 % |  |
| 9. | Anna-Maja Henriksson |  | Ruotsalainen kansanpuolue | 14 545 | Vaasa | 5,8 % |  |
| 10. | Antti Lindtman |  | Sosiaalidemokraatit | 14 541 | Uusimaa | 2,7 % |  |
Tulokset > Vaalipiirien suurimmat ääniharavat

| Vaalipiiri | Ehdokas | Puolue/lista | Ääniä | Osuus vaalipiirin annetuista äänistä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki | Jussi Halla-aho | Perussuomalaiset | &&&&&&&&&&030596.&&&&0030 596 | 7,9 % |  |
| Uusimaa | Elina Lepomäki | Kokoomus | &&&&&&&&&&019292.&&&&0019 292 | 3,5 % |  |
| Varsinais-Suomi | Li Andersson | Vasemmistoliitto | &&&&&&&&&&024542.&&&&0024 542 | 8,9 % |  |
| Satakunta | Laura Huhtasaari | Perussuomalaiset | &&&&&&&&&&012991.&&&&0012 991 | 10,4 % |  |
| Ahvenanmaa | Mats Löfström | För Åland, gemensam lista | &&&&&&&&&&011051.&&&&0011 051 | 84,5 % |  |
| Häme | Ville Skinnari | Sosiaalidemokraatit | &&&&&&&&&&&08319.&&&&008 319 | 4 % |  |
| Pirkanmaa | Sanna Marin | Sosiaalidemokraatit | &&&&&&&&&&019088.&&&&0019 088 | 6,4 % |  |
| Kaakkois-Suomi | Antti Häkkänen | Kokoomus | &&&&&&&&&&020234.&&&&0020 234 | 8,3 % |  |
| Savo-Karjala | Sari Essayah | Kristillisdemokraatit | &&&&&&&&&&012397.&&&&0012 397 | 5,6 % |  |
| Vaasa | Anna-Maja Henriksson | RKP | &&&&&&&&&&014545.&&&&0014 545 | 5,8 % |  |
| Keski-Suomi | Riitta Mäkinen | Sosiaalidemokraatit | &&&&&&&&&&&08916.&&&&008 916 | 5,8 % |  |
| Oulu | Juha Sipilä | Keskusta | &&&&&&&&&&016688.&&&&0016 688 | 6,4 % |  |
| Lappi | Katri Kulmuni | Keskusta | &&&&&&&&&&&08423.&&&&008 423 | 8,4 % |  |
Tulokset > Äänikynnys

Lapin vaalipiirissä Vihreiden ehdokkaana ollut Riikka Karppinen keräsi 7 818 ääntä, mutta jäi silti valitsematta eduskuntaan. Se on Suomen historian suurin sellainen eduskuntavaalien äänimäärä, jonka kerännyt jäi eduskunnan ulkopuolelle. Vanha ennätys oli niin ikään Vihreiden Tarja Cronbergin 7 804 ääntä Pohjois-Karjalan vaalipiirissä vaaleissa 2007. Karppinen sai piirissään toiseksi eniten ääniä, mutta suhteellisen vaalijärjestelmän takia eduskuntaan pääsi hänen sijastaan keskustan Markus Lohi, joka sai 4 969 ääntä.
Oikeusministeriön vaalijohtaja Arto Jääskeläinen toteaa, että reaalinen äänikynnys oli Uudellamaalla 2,3 prosenttia ja Lapissa 9,7 prosenttia. Siten lappilaiset ja uusmaalaiset äänestäjät ovat Jääskeläisen mukaan eriarvoisessa asemassa.