stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tommi Kinnunen
Aiheesta muualla

Tommi Kinnunen Kirjasampo.fi:ssä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Ritva  Yle 
Muut:  IdRef
Ban Chiang

Ban hiangista löydetty saviastia
Ban Chiang oli muinainen pronssikautinen asuinpaikka Koillis-Thaimaassa. Siellä asuttiin neoliittisesta kivikaudesta rautakauteen. Sen haudat ovat ajalta 2100 eaa. – 200 jaa. Pronssi tuli tänne noin 2000 eaa. Ensimmäiset ajoitukset, joiden mukaan pronssiesineet ovat ajalta 4420–3400 eaa. ovat nykynäkemyksen mukaan vääriä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Higham, Charles, Prehistoric Thailand, ISBN 974-8225-30-5, pp 84–88
The Ban Chiang project (Arkistoitu – Internet Archive) at the University of Pennsylvania
Ban Chiang gallery at the University of Hawai'i
UNESCO world heritage listing
Alice Bailey

Perustajat
Helena Blavatsky
Henry Steel Olcott
William Quan Judge
Henkilöitä
Annie Besant
Alfred Percy Sinnett
Pekka Ervast
Organisaatio
Teosofinen Seura
Kansainvälinen Teosofinen Seura
Teoksia
Hunnuton Isis
Salainen oppi
Teosofian avain
Mahatmakirjeet
Muuta
Ruusu-Risti
Esoterismi
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Alice Bailey
Alice Ann Bailey (16. kesäkuuta 1880 – 15. joulukuuta 1949, alun perin Alice LaTrobe Bateman) oli englantilainen teosofi, luennoitsija, tuottelias okkulttinen kirjailija ja Lucis Trust -säätiön perustaja. Hän muutti vuonna 1907 Yhdysvaltoihin, jossa hän vietti loppuelämänsä.
Suomennetut teokset

Vihkimykset, Delfiini kirjat 2006, ISBN 952-5572-23-4
Esoteerinen psykologia, Delfiini kirjat 2006, ISBN 952-5572-24-2
Kansojen kohtalo, Aquarian Publications 1993, ISBN 951-8975-24-8
Kristuksen jälleentuleminen, Aquarian Publications ISBN 951-8975-48-5
Tutkimus Valkoisesta Magiasta tai Oppilaan tie, Aquarian Publications ISBN 951-8975-13-2
Aiheesta muualla

A comparison between H.P.Blavatsky & Alice Baily. The Pseudo-Occultism of Alice Baily (Arkistoitu – Internet Archive) by Alice Leighton Cleather and Basil Crump. 1929
Teosofi.net - Poimintoja opetuksista (Arkistoitu – Internet Archive)
Alice A. Bailey-yhdistys ry
Alice Bailey ja Lucis Trust (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucis Trust (englanniksi)
Arcana Workshops, training based on the teaching of Alice Bailey (englanniksi)
Compilation of Quotes on Forgiveness (englanniksi)
The Seven Ray Institute (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Group founded by Roberto Assagioli, based on Alice Bailey's teaching that meditation is a service to humanity (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The School for Esoteric Studies, New Age training based on the teaching of Alice Bailey (englanniksi)
A biography and summary of the writings. (englanniksi)
A compilation and representative sample of her writings from “Ponder on This”[vanhentunut linkki] (englanniksi)
The Jewish People in AAB's Writings--explanation on official Lucis Trust website (englanniksi)
Positive assessment of Alice A. Bailey & relations to H.P. Blavatsky and Helena Roerich (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alice Bailey: Portrait of Leo Rising (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Roberto Assagioli, Psychosynthesis and Alice Bailey (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Artur Balder

| Artur Balder |
| --- | --- |
 Artur Balder vuonna 1974.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1974 (ikä 50) Alicante Espanja
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, filologi, elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja
Kirjailija
Tyylilajit:  historiallinen romaani, fantasia, kääntäminen, kirjallisuudentutkimus
Esikoisteos:  MonarchStone (2004)
Aiheesta muualla
Arturbalder.us. (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Artur Balder (s. 14. elokuuta 1974 Alicante) on yhdysvaltalainen historiallisten romaanien kirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Balder asuu Yhdysvalloissa. Hänen kirjojaan on julkaissut Random House ja Edhasa. 
Hän on ohjannut dokumenttielokuvan "Little Spain".
Teokset

Teutoburgin Saga
El último querusco. Inédita Editores, 2005. ISBN 84-96364-31-3
Liberator Germaniae. Inédita Editores, 2006. ISBN 978-84-96364-49-3
La Batalla del Destino, Inédita Editores, 2007. ISBN 978-84-96364-96-7
The Widukind Chronicles
El Evangelio de la Espada. EDHASA35 , 2010. ISBN 978-84-350-6180-3
Los Señores de la Tierra. EDHASA,36 2012. ISBN 978-84-350-6181-0
La Lanza del Destino. EDHASA,36 2012. ISBN 978-84-350-6181-0
Curdy Saga
Curdy y la Cámara de los Lores. Montena (Random House Mondadori)37 , 2007. ISBN 978-84-8441-331-8
Curdy y el Cetro de Carlomagno. Montena (Random House Mondadori)37 , 2009. ISBN 978-84-8441-436-0
Curdy y el Vampiro de Gothland. Montena (Random House Mondadori)7 , 2011. ISBN 978-84-8441-922-8
Muita romaaneja
2001: homenaje a Kubrick. Galería Muro, 2001.
El Anillo del Nibelungo. Galería Argenta, 2003.
La Piedra del Monarca. The Magic Rider, 2004. ISBN 84-934076-0-7
La Piedra del Monarca. Montena, Random House Mondadori S.A., 2011. ISBN 978-84-8441-650-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut. (englanniksi)
Amanda Álvarez: Interview with the director of "Little Spain". New York, maaliskuu 2012. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat
Azawakh

| Azawakh |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Mali, Afrikka
Määrä:  Suomessa rekisteröity 70
Rodun syntyaika:  yksi vanhimmista koiraroduista
Alkuperäinen käyttö:  metsästyskoira, vahtikoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira, harrastuskoira
Elinikä:  n. 14v
Muita nimityksiä:  Tuareg Sloughi, Aza, Oska
FCI-luokitus:  ryhmä 10 Vinttikoirat alaryhmä 3 Lyhytkarvaiset #307
Ulkonäkö
Paino:  15–25 kg
Säkäkorkeus:  uros 64–74 cm, naaras 60–70 cm
Väritys:  ruskean erisävyt ja brindle, valkoiset tassut ja hännänpää
Azawakh (tuaregiksi oska) on afrikkalainen vinttikoirarotu. FCI:n mukaan sen alkuperäalue on Malin ja Nigerian pohjoisosat (tarkemmin Azawakhin laakso) ja vastuumaa Ranska.
Ulkonäkö

Azawakh on korkearaajainen, kuiva vinttikoira. Urosten säkäkorkeus on 64–74 cm, narttujen 60–70 cm. Paino on 15–25 kg. Koira on erityisen hoikkalinjainen ja tyylikäs; luusto ja lihakset erottuvat selvästi. Nahka on ohut ja tiiviisti pinnanmyötäinen, karvapeite lyhyttä ja hienolaatuista. Liikkeet ovat aina hyvin sulavat, kevyet ja joustavat, ravissa erityisen ylväät. Laukka on kimmoisaa.lähde?
Väriltään azawakh on useimmiten ruskean sävyinen kellanruskeasta tummaan punaruskeaan, mutta myös mustajuovikasta esiintyy. Jokaisessa jalassa tulee olla valkoinen sukka tai ainakin valkoista käpälissä. Päässä voi olla musta maski ja valkoinen piirto. Rinnassa on valkoinen läiskä ja hännänpää on valkoinen. Silmät ovat kauniin mantelinmuotoiset ja korvat melko korkealle kiinnittyneet, aina roikkuvat, ohuet ja litteät.lähde?
Luonne ja käyttäytyminen

Azawakhia on kuvailtu koiraroduista kaikkein kissamaisimmaksi. Se on vieraita kohtaan pidättyväinen ja saattaa olla vartiointiin taipuvainen. Se saattaa ilmoittaa vieraista äänekkäällä haukulla. Hyväksymiään ihmisiä kohtaan se on lempeä ja ystävällinen.lähde?
Alkuperä

Azawakh on kotoisin Afrikasta Malin, Nigerian, Burkina Fason ja Mauritanian alueelta. Nimensä se on saanut paikallisesta Azawagh-laaksosta, missä sitä on jo pitkään kasvattanut iwellemmedan-tuaregiheimo. Se on sopeutunut Sahelin karuihin olosuhteisiin ainakin tuhannen vuoden ajan. Paimentolaiset käyttävät tätä rotua niin vartiointiin kuin gasellin- ja jäniksenmetsästykseenkin, ja he arvostavat koirassa kauneutta siinä missä sen tarjoamaa kumppanuuttakin.lähde?
Sekä azawakhilla että sloughilla on ylimääräinen alleeli fosfoglukoosi-isomeraasi-geenilokuksessa, ja sitä ei löydy muilta vinttikoirilta, mutta sitä tavataan sen sijaan sakaalilla, kojootilla ja ketulla. Tämän perusteella kyseisten rotujen alkuperä on erilainen muihin vinttikoiriin verrattuna.
Alkuperä > Azawakh maailmalla

David Hancock arvioi Euroopassa olevan noin 2000 rodunedustajaa, joista suurin osa Ranskassa ja Saksassa. Etenkin Ranskassa muotia ovat show-tyyppiset koirat, ja FCI-rotumääritelmä perustuu ranskalaiseen versioon. Yhdysvaltojen johtava kasvattaja David Moore puolestaan suosii enemmän alkuperäistä, primitiivistä tyyppiä ja onkin tuonut sellaisia suoraan Afrikasta. FCI-rotumääritelmän mukaan valkoinen väri on hylkäävä virhe ja myös valkoisten merkkien laajuus on rajoitettu - kun taas alkuperämaassa molempia esiintyy paikallisessa populaatiossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Suomen Azawakh-sivusto Azawakh
Kitsch

Kitschiä Bonnin joulumarkkinoilla vuonna 2005.
Kitsch eli kitsi (saks. Kitsch, ”rihkama”) tarkoittaa massatuotettua, tavanomaista, huonolla maulla tehtyä esinettä, taidetta tai arkkitehtuuria. Ihmiset ostavat kitschiä, koska se herättää myönteisiä ja herkkiä tunteita. Kitsch toistaa samaa muualta otettua kaavaa, siinä ei ole luovuutta. Niinpä kitsch on taiteen klisee.
Kitsch esittää kauniina pidettyjä asioita tunteellisesti tai tekotunteellisesti, imelän koreasti ja epäaidosti. Kitsch-esineet ovat tyylittömiä, mauttomia. Kitsch-esine esittää esimerkiksi kissanpentua. Kitsch on monesti, joskaan ei aina käyttökelvotonta ”krääsää”. Kitschin valmistusmateriaali tai tuotantotekniikka on aina halpakenen mukaan?. Monesti kitsch jäljittelee arvokkaampaa tai parempaa aihetta tai materiaalia. Kitschissä saattaa olla huumoriakin. Joku saattaa suosia kitschiä ironia mielessään. Camp on kuin kitschiä, mutta se on tehty tarkoituksellisesti mauttomaksi toisin kuin kitsch. Jonkin esineen määrittely kitschiksi tai taiteeksi riippuu arvioijasta.
Etymologia

Sana kitsch tulee saksasta, jossa se tarkoittaa lähinnä roskataidetta, jonkin taidemuodon huonolaatuista kopiointia. Sana otettiin käyttöön Münchenin taidemarkkinoilla 1860- ja 1870-luvuilla tarkoittamaan halpoja esineitä. Sana kitsch tulee ehkä saksan kielen sanasta kitschen, joka tarkoittaa ’myydä halvalla’ tai ’siivota kadulta lokaa’tarvitaan parempi lähde.
Sanan ulottivat laajempaan käyttöön 1930-luvulla saksalaiset avantgardistit, jotka halusivat korostaa avantgarden ja tusinataiteen eroa.
Määritelmä

Kitsch on kaikkien saatavilla olevaa tusinataidetta. Kitschiä on tyypillisimmillään esimerkiksi yksivärinen, vaaleanpunainen muovikukka. Kitsch-seinäkellossa on kullan jäljitelmää ja sen päällä istuu muovinen lintu. Kitschinä voi pitää myös mukeja, jossa on Jeesuksen kuvia. Kitsch-esineessä voi komeilla Elvis.lähde?
Muovi on kitschille tyypillinen materiaali. Kitsch on halpaa ja yleensä hyödytöntä. Sanalla kitsch on kielteinen kaiku, sillä sitä pidetään vain keskinkertaisena tai ala-arvoisena taiteena, tai jonakin aivan muuna kuin taiteena. Kitsch on markkinoiden ehdoilla tuotettua esineistöä, jossa on katsottavaa passiivisille silmille. Kitsch ei sisällä syvää sanomaa niin kuin taide. Kitsch ei ole monitulkintaista.
Ihmiset ostavat kitsch-tuotteita, koska se piristää, miellyttää ja rauhoittaa heitä. Kitsch korostaa yksilöllisyyttä, myönteisyyttä ja vapauden halua. Se on myönteistä, eikä tuo esiin epäkohtia tai kielteisiä asioita. Kitsch on helposti käsitettävää, siinä ei ole mutkikkaita asioita. Kitsch viittaa aina johonkin laajalti tunnettuun muotoon. Suomessa toimii kitschiin erikoistuneita yrityksiä. Kitschin valmistusta ohjaa menekki, ei laatu tai taiteelliset pyrkimykset.
Kitsch voidaan nähdä myös arjen tapahtumana tai sosiaalisena ilmiönä: esimerkiksi monet näennäisen esteettiset hetket kuuluvat kitschiin. Käsi kädessä auringonlaskuun kävely hiekkarannalla vain tapahtuman vuoksi itsessään on kitschiä: hetki on romanttinen koska se mielletään romanttiseksi, ei välttämättä siksi että se todellisuudessa olisi sitä.
Tunnelman luojasta henkilökulttiin

Kitschissä voi olla nostalgiaa, joskus huumoriakin. Kitsch luo halpoja jäljitelmiä ja käyttää vääristeleviä tehokeinoja, jotka voivat ihannoida ylikorostetusti joitakin yhteiskunnan ilmiöitä. Kitschiä esiintyy tunnettujen taiteilijoiden teoksissa, toritaiteessa, mainoksissa, muodissa, rihkamahyllyillä, uskonnoissa ja vallanpitäjien henkilökulteissa. Musiikissa esimerkiksi italodiskoa ja tunteellista yksinkertaista iskelmää pidetään monesti kitschinä.
Kitschin rajat ovat epämääräiset. Kitschin määrittely perustuu makuun, joka on aina riippuvainen ihmisestä, yhteiskunnasta ja kulttuurista. Esimerkiksi yhteiskunnan eri ryhmittymät näkevät kitschinä eri asioita. Näin kitschin käsite on suhteellinen, ajasta ja paikasta ainakin jossain määrin riippuva. Uskontoon tai aatteeseen voi liittyä kitschiä, esimerkiksi Maon kuvat. Se, mikä on yhden mielestä kitschiä, on toisen mielestä nätti käyttöesine tai populaarikulttuuria.
Kitsch taiteessa

Jotkut taiteilijat ovat käyttäneet ”uuskitschiä” taiteenteossa, esimerkiksi Jeff Koons, Kenny Scharf ja Ronnie Cutrone. Suomessa ovat kitschillä leikkineet Seppo Similä, Rosa Liksom ja Ö-ryhmä. Toiset ovat käyttäneet kitschin keinoja, esimerkiksi Leena Luostarinen, Marika Mäkelä ja Martti Aiha.
Postmodernissa taiteessa kitsch tuli suosioon 1980-luvulla. Pienistä kitsch-esineistä alettiin tehdä suurikokoisia mukaelmia. Alun perin työväenluokalle suunnatusta pikkurihkamasta tuli taidetta, jota porvarikin arvostaa ja haluaa taidekokoelmiinsa.
Kitschistä sanottua

”Kitsch on paskan absoluuttinen negaatio” – Milan Kundera
Kuvia kitschistä

Lohengrin-aiheinen postikortti, Saksa noin 1900.
Parsifal-postikortti, Saksa noin 1900.
William-Adolphe Bouguereau, Neitsyt ja enkelit, 1900.
"Hurraa-kitschiä" eli ensimmäisen maailmansodan propagandaa Saksassa.
Natsi-kitschiä Saksassa 1930-luvulla.
Itse tehty enkeli.
Puutarhakoristeita.
Jeff Koons, Puppy, Bilbaossa Espanjassa Guggenheimin taidemuseon edustalla.
Kissa houkuttelee arpojen ostoon, Tokiossa.
Muovikimonoita myydään matkamuistoiksi tokiolaisessa tavaratalossa.
Uskonnollista kitschiä, votiiviesineitä kappelissa.
Las Vegasin katumaisema.
New York, New York -kasino Las Vegasissa.
Kirjallisuutta

Tomás Kulka, Taide ja kitsch, Taifuuni-sarja, Like 1997 ISBN 951-581-056-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kitsch Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yö Las Vegasissa Wikimedia Commonsissa
Clement Greenberg, Avant-Garde and Kitsch (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
On Kitsch, Selections from Odd Nerdrum's manifesto (englanniksi)
World Wide Kitsch —kitsch painters and writers (englanniksi)
Roger Scruton, Kitsch and the Modern Predicament (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
World Of Kitsch Examples and definitions of kitsch (englanniksi)
Kitsch Wiki (englanniksi)
The Ugly Blue Lamp (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Estetiikka ja taidefilosofia
| --- | --- |
Aiheet:  Taidekäsitys  Estetismi  Esteettinen arvostelma  Esteettinen kontemplaatio  Esteettinen relativismi  Maku  Tyyli 
Estetiikan teoriat:  Imitaatio  Institutionaalinen taideteoria  Mimesis  Reseptioestetiikka  Symptomaattinen taideteoria 
Esteettiset kategoriat:  Kauneus  Ylevä  Pittoreski 
Sovellettu estetiikka:  Clauden lasi  Musiikkifilosofia  Myyttikritiikki  Ympäristöestetiikka  Taidepsykologia 
Taidefilosofit:  Alexander Gottlieb Baumgarten  Arthur Danto  George Dickie  Nelson Goodman  Hegel  Yrjö Hirn  Immanuel Kant  Aarne Kinnunen  Wilhelm Worringer 
Artikkeleita aiheesta:  Abjektio  Aihe  Alkuperäisyys  Appropriaatio  Arvostelu  Autenttisuus  Arvostelija  Esittävä taide  Formalismi  Kertomus  Kitsch  Korkeasta tyylistä  Motiivi  Pastissi  Pastoraali  Representaatio  Reproduktio  Samastuminen  Taidemaailma  Taidetta taiteen vuoksi
Kivihiili

Fysikaalisia perusteita
Aurinko · Auringon säteily

Fotosynteesi · Kasvi · Biomassa
 Humifikaatio · Fossiloituminen
Palaminen
Fossiiliset polttoaineet
Kivihiili · Maakaasu ·
 Maaöljy:
(Bensiini · Diesel · Polttoöljy) 
· Turve
Biopolttoaineet
Bioetanoli · Biodiesel · Biokaasu · Puupelletti · Puupolttoaine · Puukaasu
Muita käsitteitä
Energiakasvi · Epätavanomainen öljy · Ydinpolttoaine
Kivihiiltä
Tyypillinen kivihiilen kemiallinen rakenne. Kuusikulmiot, joiden sisällä on ympyrä, esittävät kuuden hiiliatomin muodostamia aromaattisia renkaita. Mitä enemmän kivihiilessä on tällaisia renkaita, sitä enemmän se muistuttaa grafiittia.
Kivihiili on muinaisten kasvien jäännöksistä syntynyt runsaasti hiiltä, jonkin verran muitakin alkuaineita sisältävä kivilaji, jota käytetään ennen kaikkea polttoaineena. Kivihiili oli varsinkin teollistumisen alkuvaiheessa ratkaisevan tärkeä energian lähde, mutta nykyisin sen kuten muidenkin fossiilisten polttoaineiden käytöstä pyritään luopumaan niiden aiheuttaman ilmastonmuutoksen rajoittamiseksi. Paitsi polttoaineena, käytetään kivihiiltä myös metallurgiassa, varsinkin teräksen valmistuksessa, sekä kemianteollisuuden raaka-aineena. Kivihiilen suuren merkityksen vuoksi sanalla hiili viitataan hyvin usein /nimenomaan kivihiileen.
Koostumus ja ominaisuudet

Pääasiassa kivihiili sisältää hiiltä, happea ja vetyä, vähemmissä määrin rikkiä ja typpeä. Kivihiilessä on myös pienempiä määriä epäorgaanisia yhdisteitä, jotka poltettaessa muodostavat tuhkaa. Hapettomassa tilassa kuumennettaessa kivihiilestä irtoaa tervaa, nesteitä ja kaasuja, ja jäljelle jää koksia.
Kivihiilen sisältämät yhdisteet ovat moninaisia, eikä niistä voida antaa lyhyttä, kattavaa kuvausta. Merkittäviä kivihiilen yhdisteitä ovat bentseenirenkaat ja niiden johdannaiset, joissa vety, happi, typpi ja rikki ovat kiinnittyneinä hiiliatomien muodostamaan rankaan. Typpi esiintyy kivihiilessä orgaanisina molekyyleinä. Rikkiä on myös epäorgaanisissa yhdisteissä, pääasiassa rautapyriittinä (FeS2). Typpipitoisuus on yleensä kaikkiaan n. 0–10 %, rikkipitoisuus samoin.
Mineraaliaines hiilessä koostuu tyypillisesti kaoliniitista, savesta, pyriitistä, kalsiitista ym. ja sisältää näin ollen piidioksidia, alumiinia, rautaa ja kalsiumia. Myös muita alkuaineita esiintyy vähäisiä määriä. Mineraaliaines on kivihiilessä yleensä kerroksina ja juonteina hiilipitoisemman materiaalin välissä.
Kivihiilen hiilipitoisuus vaihtelee sen mukaan, kuinka vanhaa se on. Vanhimmat kerrostumat ovat antrasiittia, joka sisältää lähes puhdasta hiiltä. Varsinainen kivihiili on hiilipitoisuudeltaan antrasiittia pienempää. Ruskohiili on nuorinta kivihiiltä ja siinä hiilipitoisuus on alhaisin. Ruskohiiltä on kaikista maailman hiilivaroista noin puolet.
Kivihiilen huokosissa on yleensä metaania, jota kivihiilikaivoksissa esiintyessään sanotaan myös kaivoskaasuksi. Se saattaa syttyä palamaan aiheuttaen onnettomuuksia.
Synty

Kivihiilen synty pohjautuu hapettomissa oloissa tapahtuneeseen kovan paineen alaisiksi joutuneiden tulvien ja niiden tuomien lietteiden alle kasautuneiden muun muassa rehevien kortepuu-, lieko- ja saniais-prosessiin eli niiden muutoksiin. Tämä tapahtui pääasiassa kivihiilikaudella vallinneella lämpökaudella 350 miljoonaa vuotta sitten. Syntyprosessiin liittyy kosteikkojen pohjalla esiintynyt anaerobinen mikrobitoiminta, joka ajan kuluessa laski kosteuden osuutta materiaalissa kun hiilen pitoisuus samalla kasvoi. Syntyprosessin päävaiheet voi kuvata seuraavasti:
Prosessin jokaisen vaiheen sisältämien ainesosasten esiintymiä maapallolla esiintyy nykyäänkin. Mitä pidemmälle prosessi on edennyt, sitä enemmän hiili on siinä kovettunut ja tiivistynyt. Polttoainekäyttöön louhitun hiilen laadun katsotaan olevan sitä korkeampi, mitä pidemmältä prosessia se on saatu.
Ympäristöhaitat

Kivihiilen palamistuotteista suurin osa on hiilidioksidia. Jos palaminen jää vaillinaiseksi, syntyy myös myrkyllistä hiilimonoksidia eli häkää, minkä lisäksi osa hiilestä leviää nokena ympäristöön. Lisäksi syntyy vedystä vettä ja rikistä rikkidioksidia. Rikkidioksidi reagoi herkästi veden kanssa muodostaen rikkihapoketta: SO2 + H20 ⇒ H2SO3. Se taas voi ilmassa helposti hapettua rikkihapoksi H2SO4. Ilmakehästä happo laskeutuu maahan kuivana laskeumana tai sadeveden mukana happosateina, jotka aiheuttavat vesistöjen ja maaperän happamoitumista.
Muut kivihiilessä esiintyvät ainekset poistuvat palaessa suurelta osin pienhiukkasina ympäristöön, samoin siinä olevien orgaanisten yhdisteiden hajoamistuotteet. Osa näistä aineista on myrkyllisiä ja ympäristölle haitallisia.
Teollisen mittakaavan voimalaitoksiin, joissa suurin osa kivihiilestä poltetaan, kannattaa rakentaa savukaasupuhdistimia, joilla rikkipäästöt saadaan vähennettyä alle viiteen prosenttiin puhdistamattomaan verrattuna.
Käyttö

Kivihiili on ensimmäinen fossiilinen polttoaine, jota ihminen hyödynsi. 1700-luvun lopulla Englannissa kivihiili mahdollisti teollisen vallankumouksen. Kivihiilen myötä syntyi teollisuusalueita Englannin keskiosiin, Ruhrin alueelle ja Belgiaan, mikä levisi myös muualle Eurooppaan.
Historiallisesti hiiltä on teollisuuslaitosten ulkopuolella käytetty merkittävästi liikennepolttoaineena laivoissa ja höyryvetureissa sekä lämmitykseen. Sitä on laajalti käytetty myös kaupunkikaasun valmistukseen, jota alkujaan käytettiin etupäässä valaistukseen (valokaasu), myöhemmin pääasiassa kaasuhelloissa.
Nykyisin hiiltä poltetaan varsinkin voimaloissa, joista monet tuottavat sekä sähköä että kaukolämpöä. Hiiltä käytetään myös teräksen valmistuksessa. Suomessa käytetään paljon puolalaisia ja venäläisiä hiililaatuja.
Koksi on kivihiilestä kuivatislaamalla valmistettu polttoaine. Koksi valmistetaan hiilestä kuumentamalla, jolloin kaasuuntuvat ja nesteytyvät aineet poistuvat siitä. Koksiin jää alkuaine hiili ja tuhkaa muodostavat kiinteät aineet. Koksin lisäksi kuivatislauksessa syntyy kivihiilitervaa, jota käytetään kemianteollisuuden raaka-aineena. Siitä valmistetaan kemikaaleja, synteettistä kumia sekä lääkkeitä.
Energian kokonaistuotannosta hiilen osuus on noin neljännes. Energia-alan yhtiöiden yhdistyksen mukaan nykyisellä kulutuksella maailman tunnettujen kivihiilivarojen on arvioitu riittävän 200 vuotta.
Koko maailmassa on käytettävissä olevaa kivihiiltä yhteensä 847 488 000 000 tonnia.
Yksi tonni kivihiiltä sisältää noin 745 kg hiiltä. Siten ihmiskunnan ulottuvilla oleva kivihiilireservi sisältää 632 226 048 000 tonnia hiiltä.
Yhdistynyt kuningaskunta sulki viimeisen kivihiilivoimalansa loppuvuodesta 2024, minkä johdosta siitä tuli ensimmäinen G7-maa, joka luopui kivihiilistä.
Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) mukaan kivihiilen käyttö nousee johtuen Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan, jonka seurauksena maakaasun hinta on noussut. IEA:n ennusteen mukaan kivihiilen käyttö pysyy ennätyskorkeana vuoteen 2027 saakka. Kiina on maailman suurin kivihiilen käyttäjä ja vaikuttaa paljon käyttömäärään.
Merkittävimmät esiintymisalueet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Aasia Afganistan  Korean tasavalta  Korean demokraattinen kansantasavalta  Intia  Iran  Kazakstan  Kiina  Kirgisia  Mongolia  Myanmar  Taiwan  Turkmenistan  Uzbekistan  Vietnam |   |  Afrikka Etelä-Afrikka  Kongon demokraattinen tasavalta  Madagaskar  Malawi  Mosambik  Niger  Nigeria  Sambia  Swazimaa  Tansania  Zimbabwe |   |  Amerikka Argentiina  Kanada  Kolumbia  Peru  Yhdysvallat |   |  Australia |   |  Eurooppa Albania  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Italia  Itävalta  Kroatia  Puola  Ranska  Romania  Saksa  Serbia  Slovenia  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Venäjä  Yhdistynyt kuningaskunta |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
hiilitieto.fi
Koksia
Kivihiilen tärkeimmät tuotantoalueet 2005
Avolouhos Garzweilerissa Saksassa. Korkean resoluution panoraama.