stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyynenmeren Grand Prix
Tilastoja > Paalupaikat

Ainoastaan Williams -tallin kuljettajat lähtivät paalupaikalta.
| Vuosi | Kuljettaja | Talli |
| --- | --- | --- |
| 1994 |  Ayrton Senna | Williams-Renault |
| 1995 |  David Coulthard | Williams-Renault |
Tilastoja > Nopeimmat kierrokset

Ainoastaan Michael Schumacher ja Benetton -talli saavutti kilpailun nopeimman kierroksen.
| Vuosi | Kuljettaja | Talli |
| --- | --- | --- |
| 1994 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford |
| 1995 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault |
Szawe

| Szabo & Wechselmann |
| --- | --- |

Lakkautettu:  1922 (yhdistyi Ehrhardtin kanssa)
Kotipaikka:  Berliini  Weimarin tasavalta
Toimiala:  korinvalmistus, ajoneuvojen valmistus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Szawe vuodelta 1922.
Szabo & Wechselmann Automobilfabrik oli Berliinissä, Saksassa toiminut yritys joka valmisti Szawe-merkkisiä henkilöautoja vuosina 1920–1922.
Szabo & Wechselmann oli alun perin korivalmistaja, joka oli aloittanut toimintansa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Yritys aloitti oman automallin tuotannon vuonna 1920. Autot pohjautuivat NAG:n rakenteeseen. Teknisesti autot olivat hyvin tavanomaisia, mutta ne olivat tunnettuja korkeatasoisesta viimeistelystään. Taotut jäähdyttimet oli valmistettu hopeasta, putket ja putkiliitokset oli päällystetty nikkelillä ja moottori sekä alusta oli kiillotettu. Korien muotoilu oli Ernst Neumann-Neanderin käsialaa. Valikoimaan kuuluivat 2,5-litraisella moottorilla varustettu 38-hevosvoimainen sekä 2,6-litrainen ja 50-hevosvoimainen malli. Szawet johtivat Saksan edustusautomarkkinoita luokassa, jossa Horch ja Maybach ottivat myöhemmin vallan.
Vuonna 1922 Szawe yhdistyi Ehrhardtin kanssa, ja tämän jälkeen valmistettujen autojen merkki oli Ehrhardt-Szawe. Tuotanto päättyi vuonna 1924. Autoja tiedetään säilyneen vain yksi kappale, joka on Tanskan ilmailu- ja liikennemuseossa Helsingørissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Szawe Wikimedia Commonsissa
Syvännekitasimppu

| Syvännekitasimppu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Kitasimput Setarchidae
Suku::  Setarches
Laji::  guentheri
Kaksiosainen nimi
 Setarches guentheri  Johnson, 1862 
Katso myös
   Syvännekitasimppu Wikispeciesissä   Syvännekitasimppu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Syvännekitasimppu (Setarches guentheri) on kitasimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö

Syvännekitasimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 31 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on suuripäinen ja suhtellisen korkearuumiinen. Selkäevä on pitkä ja etuosastaan piikikäs. Piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Myös kalan poskissa on piikkejä. Syvännekitasimpun rintaevät ovat suuret ja pyrstöevä on pyöreähkö. Väriltään laji on oranssinpunainen.
Levinneisyys ja elintavat

Syvännekitasimpun levinneisyysalue on hyvin laaja ja sitä esiintyy niin Atlantissa, Intian valtameressä kuin Tyynessämeressäkin. Laji elää lauhkeilla ja lämpimillä alueilla useimmiten lähellä pohjaa 150–800 metrin syvyydessä. Syvännekitasimpun ravintoa ovat pienet äyriäiset, esimerkiksi katkaravut.
Syvännekitasimppua kalastetaan ravinnoksi kaupallisestikin Meksikonlahdella.
Syvänneahvenet

| Syvänneahvenet |
| --- | --- |
 Epigonus denticulatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Syvänneahvenet  Epigonidae  Poey, 1861
Suvut
 Brinkmannella  Epigonus  Florenciella  Microichthys  Rosenblattia  Sphyraenops 
Katso myös
   Syvänneahvenet Wikispeciesissä   Syvänneahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syvänneahvenet (Epigonidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät syvissä vesissä kaikissa valtamerissä.
Lajit ja anatomia

Syvänneahveniin kuuluu lähteestä riippuen noin viidestätoista kolmeenkymmeneen lajia, esimerkiksi hohtosyvänneahven (Epigonus telescopus), jotka jaetaan viiteen tai kuuteen sukuun. Ruumiinmuodoltaan lajit ovat pitkulaisia tai osa lyhyehköjä ja tukevahkoja. Tyypillisesti ne jäävät alle 20 cm:n pituisiksi ja suurimmat lajit voivat saavuttaa noin 58 cm:n pituuden. Kalojen silmät ovat hyvin kookkaat ja muodoltaan pyöreät tai soikeat. Syvänneahvenilla on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikkämpi. Taaempi selkäevä ja peräevä ovat suomupeitteiset. Suu on syvänneahvenilla suurikokoinen ja hampaat pienehköt.Väritlään syvänneahveniin kuuluvat kalat ovat punertavan ruskeita tai mustia.
Levinneisyys ja elintavat

Syvänneahvenia tavataan Välimerestä, Atlantista ja Intian valtamerestä lauhkeista vesistä. Ne elävät 75–3 700 metrin syvyydessä merenpinnasta. Syvänneahvenlajien ravintoon kuuluvat pienet selkärangattomat planktoneliöt, kuten äyriäiset ja hankajalkaiset.
Aldehydit

Aldehydin yleinen rakenne
Aldehydit muodostavat orgaanisen yhdisteryhmän, jonka funktionaalinen ryhmä eli toiminnallinen ryhmä on terminaalinen karbonyyliryhmä -CHO, jota voidaan kutsua myös aldehydiryhmäksi.
Nimeäminen

Aldehydit nimetään IUPAC:n sääntöjen mukaan lisäämällä alkaaniin -aali-pääte, esimerkiksi etaani : etanaali. Jos yhdisteessä on kaksi aldehydiryhmää, saa yhdiste päätteen -diaali, esimerkiksi butaanidiaali. Alifaattiset eli avoketjuiset aldehydit nimetään pisimmän hiiliketjun mukaan. Aldehydeistä käytetään myös paljon niiden triviaalinimiä; esimerkiksi metanaali on formaldehydi ja etanaali asetaldehydi.
Nimeäminen > Suoraketjuisten aldehydien nimeäminen

Suoraketjuiset aldehydit eli n-aldehydit nimetään niiden sisältämien hiiliatomien mukaan seuraavasti:
| Systemaattinen nimi | Kemiallinen kaava | CAS-numero | Muu nimi |
| --- | --- | --- | --- |
| Metanaali | CH2O | 50-00-0 | Formaldehydi |
| Etanaali | C2H4O | 75-07-0 | Asetaldehydi |
| Propanaali | C3H6O | 123-38-6 | Propioninialdehydi |
| Butanaali | C4H8O | 123-72-8 |  |
| Pentanaali | C5H10O | 110-62-3 | Valeraldehydi |
| Heksanaali | C6H12O | 66-25-1 |  |
| Heptanaali | C7H14O | 111-71-7 | Heptaldehydi |
| Oktanaali | C8H16O | 124-13-0 | Kapryylialdehydi |
| Nonanaali | C9H18O | 124-19-6 | Pelargonialdehydi |
| Dekanaali | C10H20O | 112-31-2 | Kapriinialdehydi |
| Undekanaali | C11H22O | 112-44-7 |  |
| Dodekanaali | C12H24O | 112-54-9 | Lauryylialdehydi |
| Tridekanaali | C13H26O | 10486-19-8 |  |
| Tetradekanaali | C14H28O | 124-25-4 |  |
| Pentadekanaali | C15H30O | 2765-11-9 |  |
| Heksadekanaali | C16H32O | 629-80-1 |  |
| Heptadekanaali | C17H34O | 629-90-3 |  |
| Oktadekanaali | C18H36O | 638-66-4 |  |
| Nonadekanaali | C19H38O | 17352-32-8 |  |
| Eikosanaali | C20H40O | 12001-36-4 |  |
| Heneikosanaali | C21H42O | 51227-32-8 |  |
| Dokosanaali | C22H44O | 57402-36-5 |  |
| Trikosanaali | C23H46O | 72934-02-2 |  |
| Tetrakosanaali | C24H48O | 57866-08-7 |  |
| Pentakosanaali | C25H50O | 58196-28-4 |  |
| Heksakosanaali | C26H52O | 26627-85-0 |  |
| Heptakosanaali | C27H54O | 72934-03-3 |  |
| Oktakosanaali | C28H56O | 22725-64-0 |  |
| Nonakosanaali | C29H58O | 72934-04-4 |  |
| Triakontanaali | C30H60O | 22725-63-9 |  |
Valmistus

Aldehydejä valmistetaan primäärisiä alkoholeja hapettamalla:
R-CH_{2}OH+O\rightarrow R-CHO
Hapettumisen jatkuessa syntyy vastaava karboksyylihappo:
R-CHO+O\rightarrow R-COOH
Ihmisen nauttima alkoholi (etanoli) muodostaa elimistössä hitaasti aldehydejä, jotka aiheuttavat runsaan alkoholin käytön seurauksena epämiellyttävän tuoksun uloshengitysilmaan useita tunteja myöhemmin.
Reaktiot

Koska aldehydien sisältämä karbonyyliryhmä on poolinen (elektronegatiivisempi happi (O) vetää sidoselektroneja puoleensa, jolloin happi saa osittaisen negatiivisen varauksen ja hiili positiivisen), siihen liittyy herkästi atomeja ja ioneja.
Aldehydit hapettuvat herkästi vastaavaksi karboksyylihapoksi.
R-CHO+O\rightarrow R-COOH
Hydrauksessa aldehydit pelkistyvät vastaavaksi primääriseksi alkoholiksi:
R-CHO+H_{2}\rightarrow R-CH_{2}OH
Reaktiot > Aldehydien hydraatit

Vesikin voi vesiliuoksessa liittyä aldehydin karbonyyliryhmään, mutta tällöin on kyseessä tasapainoreaktio. Tässä reaktiossa syntyvässä aldehydin hydraatissa on samaan hiiliatomiin sitoutuneena kaksi hydroksyyliryhmää (OH), esimerkiksi asetaldehydin hydraatissa: CH3 ·CH(OH)2. Tällaisesta hydraatista vesi lohkeaa myös esimerkiksi tislattaessa.  Koska vesi irtoaa hydraatista helposti ja liuos sisältää aina myös vapaata aldehydiä, nämä hydraatit reagoivat aldehydien tavoin, minkä vuoksi niitä ei niissä esiintyvistä hydroksyyliryhmistä huolimatta pidetä alkoholeina.
Jos kuitenkin aldehydin α-hiileen liittyvät vetyatomit on korvattu jollakin voimakkaasti elektroneja vetävällä substituutilla, aldehydin hydraatti on kestävä. Sellainen on esimerkiksi kloraalihydraatti CCl3 · CH(OH)2. Siitä vesi ei lohkea spontaanisti, mutta se voidaan irrottaa ja aldehydi, kloraali, vapauttaa esimerkiksi väkevän rikkihapon avulla.
Aldehydejä

3-metyyli-2-butenaali (C5H8O) CAS-numero 107-86-8
4-tiapentanaali (C4H8OS / CH3SCH2CH2CHO) CAS-numero 3268-49-3
Akroleiini (CH2=CHCHO) CAS-numero 107-02-8
Asetaldehydi (C2H4O / CH3CHO) CAS-numero  75-07-0
Bentsaldehydi (C6H5CHO) CAS-numero  100-52-7
Butyyrialdehydi (C4H8O / CH3-CH2-CH2-CHO) CAS-numero 123-72-8
Etyyliheksaldehydi (C8H16O / C4H9CH(C2H5)CHO) CAS-numero 123-05-7
Formaldehydi (H2CO) CAS-numero  50-00-0
Furfuraali (C5H4O2 / C4H3OCHO) CAS-numero 98-01-1
Glutaarialdehydi (C5H8O2 / OHC(CH2)3CHO) CAS-numero 111-30-8
Glyoksaali (40% liuos) (C2H2O2 / OHCCHO) CAS-numero  107-22-2
Isobutyyrialdehydi (C4H8O / (CH3)2CHCHO) CAS-numero  78-84-2
Krotonaldehydi (C4H6O / CH3CH=CHCHO) CAS-numero  4170-30-3
Metakryylialdehydi (C4H6O / CH2=C(CH3)CHO) CAS-numero  78-85-3
o-Klooribentsaldehydi (C7H5ClO / ClC6H4CHO) CAS-numero  89-98-5
Paraformaldehydi ((CH2O)n / HO(CH2O)nH) CAS-numero  30525-89-4
Paraldehydi (C6H12O3) CAS-numero  123-63-7
Propionialdehydi (C3H6O / CH3CH2CHO) CAS-numero  123-38-6
Valeraldehydi (C5H10O / CH3(CH2)3CHO) CAS-numero  110-62-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus.tv: Kemian etäopiskeluympäristö, Aldehydit & ketonit
IUPAC Gold Book: Aldehydes (englanniksi)
Syvännekrotit

| Syvännekrotit |
| --- | --- |
 Syvännekrotti (Ceratias holboelli)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Syvännekrotit  Ceratiidae  Gill, 1861
Suvut
 Ceratias  Cryptopsaras 
Katso myös
   Syvännekrotit Wikispeciesissä   Syvännekrotit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syvännekrotit (Ceratiidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia

Syvännekrottien heimoon kuuluu 2 sukua ja 4 lajia. Lajit ovat syvännekrotti (Ceratias holboelli), C. tentaculatus, C. uranoscopus ja pikkusyvännekrotti (Cryptopsaras couesii). Tyypillisesti heimon lajit saavuttavat suurimmillaan noin 77 cm:n pituuden, mutta syvännekrottinaaras voi kasvaa jopa 120 cm pitkäksi. Heimon lajien koiraat ovat huomattavasti pienikokoisempia ja kasvavat suurimillaan noin 1,6 cm pitkiksi. Syvännekrottilajien naaras on ruumiinmuodoltaan pitkulainen ja suu on suurikokoinen. Ensimmäinen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen kärjessä on valoa tuottava elin, jota lajit käyttävät saaliidensa huokutteluun. Aikuinen koiras elää loisena kiinnittyneenä naaraan ruumiiseen. Rintaevät ovat pienet, vatsaevät puuttuvat, selkä- ja peräevät ovat lyhyehköt ja pyrstöevä on kookas. Väriltään syvännekrottein heimon lajit ovat mustia tai tumman punaruskeita.
Levinneisyys ja elintavat

Syvännekrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Pikusyvännekrotti elää lämpimissä vesissä, mutta Ceratias-suvun lajeja tavataan myös lauhkeista ja kylmistä meristä. Heimon lajit elävät tyypillisesti yksinään 150–4 400 metrin syvyydessä.
Myyrä (televisiosarja)

| Myyrä> De Mol |
| --- | --- |

Tyyli:  tositelevisiokilpailu
Kestoaika:  69 min (kausi 1) 60 min (kaudet 2 ja 3)
Pääosissa:  Roope Salminen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  1. tammikuuta 2019 –
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  40
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Seija-Liisa Eskola, Joona Kortesmäki, Suvi Salokoski, Antti Väisänen
Ohjaaja(t):  Matti Tiensuu, Kimmo Mäki
Käsikirjoittaja(t):  Ari Huomolin, Camilla Drugge Saarniluoto
Leikkaaja(t):  Johanna Harmaala
Kuvaaja(t):  Petri Heikkilä, Antti Mikkola
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. International Television Production Finland Oy
Aiheesta muualla
IMDb
Myyrä on suomalainen tositelevisiokilpailuohjelma, joka perustuu belgialaiseen De Mol -formaattiin. Ohjelmassa 11 kilpailijaa (10 toisella ja kolmannella tuotantokaudella) suorittaa yhteistyötä vaativia tehtäviä, joissa onnistuminen kasvattaa rahapottia, jonka yksi kilpailijoista voittaa lopulta itselleen. Yksi kilpailijoista on kuitenkin tuotantoyhtiön palkkaama kaksoisagentti eli Myyrä, joka yrittää sabotoida muita kilpailijoita ja pitää rahapotin mahdollisimman pienenä. Muut kilpailijat puolestaan yrittävät selvittää, kuka on Myyrä. Jokaisen jakson lopussa kilpailijat vastaavat kysymyksiin Myyrän henkilöllisyydestä, ja vähiten oikeita vastauksia saanut kilpailija putoaa pelistä pois. Jakson aikana voi saada immuniteetin, joka varmistaa jatkopaikan. Kilpailijat voivat saada myös Jokereita. Jokeri muuttaa yhden väärän vastauksen oikeaksi. Ohjelman juontaja on Roope Salminen.
Myyrä julkistettiin marraskuussa 2018, ja ensimmäinen jakso esitettiin 1. tammikuuta 2019. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Meksikossa. Toisella kaudella kilpailijoina oli julkisuuden henkilöitä. Se kuvattiin Latviassa elokuussa 2020, ja sen esittäminen alkoi 2. maaliskuuta 2021. Myös Myyrän kolmannella kaudella kilpailijoina oli julkisuuden henkilöitä. Kolmas kausi kuvattiin Portugalissa 2021, ja sen esittäminen alkoi 3. huhtikuuta 2022. Syksyn 2023 ohjelmiston tiedotteessa mainittiin, että ohjelma saisi neljännen kauden syksyllä. Kaudella on 11 julkisuudesta tuttua kilpailijaa.
Tuotantokaudet > Yhteenveto

| Kausi | Kuvausmaa | Kilpailijoita | Myyrä | Voittaja | Voittosumma | Ensimmäinen esitys | Viimeinen esitys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Meksiko | 11 | Tuija Pohjola | Olli Oksa | 26 130 € | 1. tammikuuta 2019 | 2. maaliskuuta 2019 |
| 2 |  Latvia | 10 | Mikko Kuoppala | Aino Sirje | 21 340 € | 2. maaliskuuta 2021 | 4. toukokuuta 2021 |
| 3 |  Portugali | 10 | Pete Lattu | Olli Herman | 22 435 € | 3. huhtikuuta 2022 | 12. kesäkuuta 2022 |
| 4 |  Viro | 11 | Ina Mikkola | Tomas Grekov | 25 130 € | 11. syyskuuta 2024 | 13. marraskuuta 2024 |
Tuotantokaudet > Ensimmäinen tuotantokausi

Myyrän ensimmäisellä tuotantokaudella nähtiin 11 tavallista suomalaisia henkilöitä kilpailemassa. Kilpailijat olivat: Olli, Pietari, Lotta, Katriina, Juho, Pentti, Irene, Matias, Joonas, Eerika, sekä Tuija.
Kausi kuvattiin Meksikossa kesällä 2018, ja matkan aikana vierailtiin muun muassa maan pääkaupunki Meksiko Cityssä. Ohjelman esittäminen televisiossa alkoi seuraavana vuonna. Kauden voitti Olli, joka sai itselleen kilpailun aikana kertyneen rahasumman, joka oli 26 130 €. Myyräksi paljastui Tuija.
Tuotantokaudet > Toinen tuotantokausi

Myyrän toisella tuotantokaudella nähtiin 10 julkisuudesta tunnettua kilpailijaa. He olivat Aino Sirje, Teemu Packalén, Joona Puhakka, Ilari Johansson, Pippa Laukka, Mikko Penttilä, Noora Karma, Mira Luoti, Wallu Valpio, sekä Mikko "Pyhimys" Kuoppala.
Kauden kuvauskohde oli Latvia, ja se kuvattiin kesällä 2020 koronaviruspandemian tiukkojen rajoitusten aikana.
Tuotantokaudet > Kolmas tuotantokausi

Myyrän kolmannella tuotantokaudella nähtiin edellisen kauden tapaan 10 julkisuudesta tunnettua kilpailijaa. Olli Herman, Miska Haakana, Sabina Särkkä, Ilona Chevakova, Pia Penttala, Dan Tolppanen, Markus Pöyhönen, Ilona Ylikorpi, Veeti Kallio, sekä Pete Lattu osallistuivat kilpailuun.
Kilpailijat matkasivat Portugaliin, jossa kausi kuvattiin vuoden 2021 kesällä.
Tuotantokaudet > Neljäs tuotantokausi

Myyrän neljännellä tuotantokaudella nähdään 11 julkisuudesta tunnettua henkilöä, ja joukossa on mm. muusikoita, näyttelijöitä sekä urheilijoita ja televisioista tuttuja persoonia.
Kausi kuvattiin Suomen etelänaapurissa Virossa. Kilpailijoina kaudella mukana ovat Aaron Bojang, Tomas Grekov, Henny Harjusola, Robert Helenius, Kari Kanala, Arja Koriseva, Jon "Juno" Korhonen, Ina Mikkola, Mari Perankoski, Viivi Pumpanen, sekä Linnea Skog.
Syvännenilkat

| Syvännenilkat |
| --- | --- |
 Bathymaster signatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Kivinilkkakalat Zoarcoidei
Heimo::  Syvännenilkat Bathymasteridae  Jordan & Gilbert, 1883
Suvut
 Bathymaster  Rathbunella  Ronquilus 
Katso myös
   Syvännenilkat Wikispeciesissä   Syvännenilkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syvännenilkat (Bathymasteridae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kylmistä vesistä Tyynenmeren pohjoisosista.
Lajit ja anatomia

Syvännenilkkojen heimoon kuuluu 3 sukua ja 7 lajia, muun muassa syvännenilkka (Bathymaster derjugini). Syvännenilkat ovat ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia kaloja ja suurimmat niistä voivat saavuttaa 38 cm:n pituuden, mutta yleensä ne jäävät alle 30 cm pitkiksi. Kalojen selkä- ja peräevät ovat pitkät ja rintaevät ovat pyöreät ja suurikokoiset. Kylkiviiva kulkee lajien ruumiin yläosassa. Syvännenilkkalajit ovat väriltään tyypillisesti ruskehtavia ja ruumiissa on kirkkaampia sinisiä, keltaisia, oransseja, punaisia tai valkoisia juovia, täpliä tai muita kuvioita. Heimon kaloilla ei ole uimarakkoa.
Levinneisyys ja elintavat

Syvännenilkkalajeja tavataan kylmistä vesistä Tyynenmeren pohjoisosista. Ne elävät tyypillisesti kivikkopohjilla lähellä rannikkoa yleensä alle 150 metrin syvyydessä. Poikkeuksena on Bathymaster signatus, joka elää jopa yli 300 metrin syvyydessä.
Phuture

| Phuture> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1985–
Tyylilaji:  acid house
Kotipaikka:  Chicago, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Spanky (Earl Smith), 1985−   Professor Trax (Damon Nelomns), 1988−  
Entiset jäsenet:  DJ Pierre (Nathaniel Pierre Jones), 1985−1990   Herb J (Herbert Jackson), 1985−1988   Jay Janall, 1990   Phill Little, 1990   Roy Davis Jr., 1990−1997   DJ Skull (Ron Maney), 1996−1997  
Levy-yhtiö:  Trax   Strictly Rhythm  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Phuture (nykyisin Phuture 303) on yhdysvaltalainen vuonna 1985 perustettu acid house -tanssimusiikkia tuottava DJ- ja muusikkoryhmä. Sen perustajajäseniä olivat chicagolaiset syntetisaattorimuusikot DJ Pierre, Spanky ja Herb J.
Taustaa

Parhaiten ryhmä tunnetaan kappaleestaan "Acid Trax", jota pidetään koko acid house -tyylisuunnan perustana, sillä se oli monen lähteen mukaan ensimmäinen kappale, jossa Roland TB-303 -syntetisaattoria "väärinkäytettiin" aikaansaamaan musiikkityylille ominaisia vinkuvia ja narisevia bassokuvioita. Kappale nousi suureen suosioon DJ Ron Hardyn Music Box -klubilla Chicagossa, ja sen ovat sittemmin julkaisseet useat levy-yhtiöt monta kertaa.
Ryhmä on julkaissut suuren määrän acid-tyylisuunnan klassikoiksi muodostuneita vinyylimaxeja, mutta Phuturen ainoat varsinaisen albumit ovat olleet vuonna 1997 julkaistu Alpha & Omega – tämän comebackin yhteydessä ryhmä vaihtoi nimensä Phuture 303:ksi – ja Survival's Our Mission vuodelta 2001.
Phuturen acid-musiikki on hyvin tummasävyistä ja yksitoikkoista. Useat kappaleet ovat pitkiä, jopa 12-minuuttisia, kuten "Acid Trax". Vähäiset ja synkät sanoitukset liittyvät usein huumeisiin, esimerkkinä kokaiiniriippuvuutta kuvaileva "Your Only Friend".
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Spanky (Earl Smith) (1985-)
Professor Trax (Damon Nelomns) (1988-)
Jäsenet > Entiset jäsenet

DJ Pierre (Nathaniel Pierre Jones) (1985-1990)
Herb J (Herbert Jackson) (1985-1988)
Jay Janall (1990)
Phill Little (1990)
Roy Davis Jr. (1990-1997)
DJ Skull (Ron Maney) (1996-1997)
Julkaisut > Singlet ja maxit

Acid Trax (1987)
The Creator (1988)
We Are Phuture (1988)
Do You Wanna Get Funky (1989)
Rise From Your Grave (1992)
Inside Out (1993)
Mental Breakdown (1994)
Spirit (1994)
Acid Tracks / String Free (Phuture/Phortune) (1994)
Times Fade (Phuture The Next Generation) (1996)
Alpha & Omega (1996)
Acid Soul (1997)
Jack 2 Jack (Robert Owens/Phuture) (1998)
Hardfloor Will Survive (Hardfloor vs. Phuture 303) (1998)
Phreedom! (1997)
Thunder Part One (2000)
Thunder Part Two (2000)
Soulgers Of Tekkno (2000)
Washing Machine / Got The Bug (Mr. Fingers/Phuture) (2002)
Julkaisut > Albumit

Alpha & Omega (1997)
Survival's Our Mission (2001)
Julkaisut > Remixit

Roy Davis Jr.: Heart Attack (Phutures Mix) (1994)
DJ Pierre: Matrix Chamber (Phuture 303 Deep Underground Mix) (1999)
Zzino vs. Filterheadz: No Weapons (Phuture 303 Remix) (2002)
Aiheesta muualla

Acid Traxin arvostelu Head Heritagessa
Deejay Booking - Phuture (Arkistoitu – Internet Archive)
Phuture discogs.com sivustolla.
Syöjäsolu

Neutrofiilinen granulosyytti.
Syöjäsolu eli fagosyytti on fagosytoosiin eli solusyöntiin osallistuva eli elimistön immuunijärjestelmään kuuluva solu, joka tuhoaa elimistöön päässeitä mikrobeja ja muita vierasaineita. Syöjäsoluilla on kyky tunnistaa solukalvonsa reseptoreilla vieraita molekyylejä, niellä vierasaine sekä lopuksi tappaa se. Tätä prosessia kutsutaan fagosytoinniksi. Veren syöjäsoluja ovat valkosoluihin kuuluvat monosyytit ja neutrofiilit.
Syöjäsolutyypit

Monosyytit kasvavat ja kehittyvät kudoksiin siirryttyään aktiivisiksi makrofageiksi. Ne kykenevät fagosytoimaan suuria määriä mikrobeja tai elimistön omia kuolleita tai vaurioituneita soluja. Paikalliset kudosmakrofagit muodostavat elimistön sisäisen puolustuksen ensimmäisen linjan, joka huolehtii puolustuksesta siihen saakka, kunnes muut mekanismit käynnistyvät. Infektion seurauksena monosyyttien tuotanto luuytimessä vilkastuu ja muutaman päivän kuluttua makrofagien määrä on suurentunut niin paljon, että pääasiassa ne vastaavat tulehdusalueen solusyönnistä.
Jyvässoluihin kuuluvat neutrofiilit vastaavat infektioalueella solusyönnistä pari ensimmäistä päivää. Ne saapuvat nopeasti tulehdusalueelle lisääntyneen verenkierron mukana ja siirtyvät hiussuonten seinämien läpi syömään mikrobeja. Neutrofiilien määrä infektioalueella kasvaa nopeasti, koska siellä muodostuu syöjäsoluja houkuttelevia aineita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syöjäsolu Wikimedia Commonsissa
Sänkimäjärvi

| Sänkimäjärvi Шаньгима, Šangima |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Prääsän piiri
Kunnat:  Prääsä
Koordinaatit:  61°41′31″N, 33°34′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85 m
Pituus:  2,2 km
Leveys:  1,5 km
Rantaviiva:  6,3 km
Pinta-ala:  2 km²
Tilavuus:  0,0064 km³
Keskisyvyys:  3,2 m
Suurin syvyys:  5,6 m
Valuma-alue:  9 km²
 fiSänkimäjärvi 
Sänkimäjärvi (ven. Ша́ньгима, Šangima) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Prääsän kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,0 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 9,0 neliökilometriä, keskisyvyys 3,2 metriä ja suurin syvyys 5,6 metriä.
Sänkimäjärveen virtaa puro Prääsänjärvestä. Se laskee Sänkijoen kautta Pyhäjokeen. Kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, lahna, made, ahven ja kiiski.