stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leopold III (Itävalta)

Leopold III. Yksityiskohta Babenbergin sukupuusta. Klosterneuburgin luostarin museo, n. 1490.
Leopold III (myös Leopold Hyvä, Leopold Hurskas, Leopold Rohkea, Itävallan Leopold ja Leopold Pyhä; 1073 Melk, Ala-Itävalta, Itävalta – 15. marraskuuta 1136 Klosterneuburg, Ala-Itävalta, Itävalta) oli Itävallan rajakreivi.
Elämä

Leopold III oli Itävallan Babenberg-sukuisen rajakreivin Leopold II:n ja hänen puolisonsa Itha von Radelberg-Formbachin ainoa poika ja peri rajakreivin arvon isältään vuonna 1095. Hänen nuoruudestaan ja ensimmäisestä kymmenestä hallitusvuodestaan tiedetään hyvin vähän.
Kun Saksan keisarin Henrik IV:n poika Henrik V vuonna 1105 nousi avoimeen kapinaan isäänsä vastaan ja isän ja pojan sotajoukot valmistautuivat yhteenottoon Regenjoen luona Baijerin Oberpfalzissa, Leopold yhdessä lankonsa, Böömin herttuan Borivojn kanssa lähti isä-Henrikin leiristä ja loikkasi poika-Henrikin puolelle. Henrik IV joutui pakenemaan vain pieni joukko tukijoita mukanaan ja syöstiin myöhemmin vallasta. Kiitokseksi tästä Leopold sai puolisokseen Henrik V:n sisaren Agnes von Waiblingenin, jonka poikia edellisestä avioliitosta Svaabian Fredrik I:n kanssa olivat kuningas Konrad III sekä herttua Fredrik II Silmäpuoli, josta tuli keisari Fredrik Barbarossan isä. Tämän kautta Leopold pääsi sukulaisuussuhteeseen saalilaisten ja Hohenstaufien hallitsijasukujen kanssa. Hänestä tuli arvostettu ruhtinas, jota vuonna 1122 jopa ehdotettiin lapsettoman Henrik V:n seuraajana Saksan kuninkaaksi, mistä ehdokkuudesta hän kuitenkin luopui Lothar III:n hyväksi 1125. Järjestämällä lapsilleen, etenkin lukuisille tyttärilleen, hyviä naimakauppoja Leopold verkostoitui edelleen aikansa mahtimiesten kanssa.
Leopoldin hallitusaika oli enimmäkseen rauhallinen. Hänen aikanaan useat Tonavan varren asutuspaikat, esimerkiksi Stein, Krems, Tulln, Wien ja Hainburg, saivat kaupunginoikeudet, ja tältä ajalta ovat myös säilyneet Itävallan ensimmäiset omat aikakirjat (annaalit). Leopold itse perusti residenssikaupunkinsa Klosterneuburgin, Heiligenkreuzin ja Klein-Mariazellin luostarit.
Leopold pysytteli enimmäkseen syrjässä Saksan valtakunnan poliittisista kamppailuista ja osallistui sotiin vain silloin, kun ne koskivat hänen omia etujaan, kuten vuonna 1108 Unkariin tehty sotaretki. Hän oli kuitenkin muiden Saksan ruhtinaiden mukana tekemässä suuria poliittisia päätöksiä, kuten osallistumassa keisarin ja paavin välisiin neuvotteluihin, jotka johtivat Wormsin konkordaattiin 1122.
Avioliitot ja lapset

Leopoldin ensimmäinen puoliso oli epävarmojen tietojen mukaan yläitävaltalaisen ylimyksen tytär Adelheid von Perch/Machland, toisten lähteiden mukaan ensimmäisen puolison nimestä ei ole tietoa. Mahdollisesti tästä liitosta syntyi vanhin poika Adalbert, joka jostain syystä ei perinyt rajakreivin arvoa mutta hallitsi useita luostariläänityksiä. Adalbert oli naimisissa ensiksi Adelheid-nimisen naisen kanssa, joka kuoli ennen vuotta 1132, ja tämän jälkeen Unkarin Hedvigin kanssa, jonka isä oli prinssi Álmos, kuningas Géza I:n poika, ja äiti Predslava, Kiovan suuriruhtinaan Svjatopolk II Izjaslavitšin tytär.
Toisen avioliittonsa Agnes von Waiblingenin, keisari Henrik IV:n tyttären ja Svaabian Hohenstaufen-sukuisen Fredrik I:n lesken kanssa Leopold solmi 1106. Tästä avioliitosta syntyi seitsemäntoista lasta, joista monet tosin kuolivat pieninä. Eloon jääneitä jälkeläisiä olivat mm.
Henrik II Jasomirgott, Itävallan rajakreivi ja sittemmin herttua (1107–1177);
Leopold IV, Itävallan rajakreivi ja Baijerin herttua (1108–1141);
Otto, sittemmin Freisingin piispa ja merkittävä historiankirjoittaja (1109–1158);
Konrad, Salzburgin arkkipiispa (1120–1168);
Bertha, avioitui kreivi Heinrich von Regensburgin kanssa;
Agnes (1111–1157), avioitui 1125 Puolan prinssin ja Sleesian herttuan Władysław II:n kanssa;
Gertrud, avioitui Böömin kuninkaan Vladislav II Přemyslin kanssa;
Elisabeth, avioitui kreivi Hermann II von Winzenburgin kanssa;
Judith, avioitui rajakreivi Wilhelm von Montferratin kanssa;
Jutta, avioitui kreivi Liutold von Plainin kanssa.
Kuolema ja jälkimaine

Leopold III sai surmansa 15. marraskuuta 1136 metsästysonnettomuudessa, jonka tarkempia yksityiskohtia ei tiedetä. Hänet haudattiin perustamaansa Klosterneuburgin luostariin.
Kuolemansa jälkeen Leopoldia alettiin mainita hurskaana, ja hänen haudastaan tuli pyhiinvaelluspaikka, jolla kerrottiin tapahtuneen ihmeitä. Leopoldista itsestään valmistui ensimmäinen elämäkerta (Chronicon pii marchionis ’Hurskaan rajakreivin kronikka’) 1180-luvulla. Jo 1300-luvulla hänen muistonsa ympärillä kukoisti kultti: Leopold kuvattiin ihanteellisena, hurskaana hallitsijana, jota Babenbergit pitivät eräänlaisena kantaisänään ja jonka muistoa vaalivat myöhemmin myös Habsburg-hallitsijat. Leopoldia yritettiin pitkään saada kanonisoiduksi, ja lopulta paavi Innocentius VIII julisti hänet pyhimykseksi 6. tammikuuta 1485. Hänen muistopäiväänsä vietetään hänen kuolinpäivänään, 15. marraskuuta. Leopold on Itävallan sekä erityisesti Ala-Itävallan (sekä Wienin kaupungin) ja Ylä-Itävallan, Italian Abetonen, kuolevien lasten, suurten perheiden sekä isä- ja äitipuolten suojeluspyhimys.
Leopoldin muistopäivää marraskuussa vietetään Klosterneuburgissa perinteisenä kansanjuhlana, johon sisältyy mm. Fasslrutschen eli ”mäenlasku” pitkin valtavan suuren viinitynnyrin kylkeä. Vuodesta 2000 lähtien paikallislehti Niederösterreichische Nachrichten on vuosittain palkinnut erityisesti Ala-Itävallan hyväksi toimineen henkilön Leopoldin patsaalla (NÖN-Leopold).
Aiheesta muualla

Leopold III. Austria-forum.org (saksaksi, englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef
Testamentti kansalleni

Testamentti kansalleni on vuonna 1944 ilmestynyt kirja, johon on koottu presidentti P. E. Svinhufvudin yhdessä Martti Pihkalan kanssa jatkosodan aikana laatimia kirjoituksia ja puheita Suomen poliittisesta ja sotilaallisesta tilanteesta. Se julkaistiin Svinhufvudin nimissä hieman hänen kuolemansa jälkeen hänen poliittisena testamenttinaan. Teoksen pääteema on vaatimus, että Suomen tuli jatkaa sotaa Saksan rinnalla loppuun saakka eikä solmia erillisrauhaa Neuvostoliiton kanssa. Suomen viranomaiset yrittivät estää kirjan julkaisun ja levityksen, koska Suomi oli juuri tuolloin irtautumassa sodasta.
Julkaisu ja sen seuraukset

Ennakkotietoja Testamentti kansalleni -kirjasta alkoi liikkua vain muutamia päiviä Svinhufvudin kuoleman jälkeen. Kun Hämeen Sanomat selosti sen sisältöä 3. maaliskuuta 1944, sensuuriviranomaiset kielsivät muita lehtiä lainaamasta tai kommentoimasta uutista. Teokselle ei annettu Suomessa painolupaa, joten Pihkala painatti sen kesällä 1944 Saksassa, mutta itse kirjaan merkittiin valheellisesti painopaikaksi ”Stockholm” eli Tukholma. Julkaisun kustansi SS propagandatarkoituksessa. Kirjasta otettiin 15 000 kappaleen painos, joka tuotiin saksalaisella sotalaivalla Ouluun. Kirjan loppuun oli liitetty 11. heinäkuuta 1944 päivätty ja nimimerkki Suomalaisen allekirjoittama lisäsivu, jossa kirjan jokaista saajaa kehotettiin selostamaan sen sisältöä 50:lle hengelle ja keskustelemaan siitä 10–20 hengen piireissä sekä laatimaan luettelo näistä henkilöistä.
Suomen valmistautuessa katkaisemaan suhteensa Saksaan ja solmimaan aselevon Neuvostoliiton kanssa kirjan katsottiin vaarantavan Suomen ulkomaiset suhteet. Koska Pihkala oli levittänyt kirjaa Suomessa syksyllä 1944 ilman viranomaisten lupaa, Valtiollinen poliisi vangitsi hänet 2. syyskuuta pariksi viikoksi kansallisen turvallisuuden vuoksi, ja sen jälkeen hänet määrättiin kolmeksi vuodeksi arestiin kotikuntaansa Helsingin maalaiskuntaan. Saksa hyödynsi Testamentti kansalleni -kirjaa propagandassaan. Suomalaisille suunnattu saksalainen Vapaan Suomen radio selosti sitä syyskuun lopulla, ja Dagens Nyheterin mukaan saksalainen diplomaatti Hans Metzger levitti sitä samoihin aikoihin Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Teos vapaasti luettavissa
Carmen del Paraná

| Carmen del Paraná |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Carmen del Paraná
 Koordinaatit: 27°13′48″S, 56°13′12″W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  Itapúa
Väkiluku (2022):  6 417
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carmen del Paraná on pikkukaupunki Paraguayn Itapúan departementissa Paranán varrella. Sen asukasluku vuonnna 2022 oli 6 417.
Maantiede

Carmen del Paraná sijaitsee Paranán varrella Paraguayn Itapúan departementissa Encarnaciónin kaupungista länteen. Jonkni matkaa kaupungista sijajitsee Paranán Yacyretánn paato.
Historia

Lähellä nykyistä kaupunkia käytiin 9. maaliskuutua 1811 Tacuarín taistelu, jossa paraguaylaiset joukot voittivat argentiinalaiset. Voitto oli olennainen Paraguayn itsenäisyysliikkeelle.
Varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1843 asemana Asunciónista kulkevan rautatien varrella. 1920- ja 1930-luvuilla paikalle saapui siirrtolaisia Saksasta, Ukrainasta, Puolasta  ja Tšekkoslovakiasta. Samalla paikkakunnasta kehittyi Paraguayn riisinviljelyksen keskus.
Vuonna 2012 Paranán rantaan valmistui 10 kilometriä pitkä rantapromenadi, joka on vetänyt kaupunkiin matkailijoita.
Väestö

Carmen del Paranán asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 6 417.
Tacuarín taistelun muistomerkki.
Rantapromentadia.
2. huhtikuuta

2. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 92. päivä (93. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 273 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Pellervo
suomenruotsalainen kalenteri: Vidar, Viggo
ortodoksinen kalenteri: Tiitus, Tito
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Heneš
vanhemmissa kalentereissa: Ferdinadus, Ferdinand, Gudmund, Hector, Teodosius, Theodosia, Theodosius, Wictor
Tapahtumia

1513 – Juan Ponce de León kävi ensimmäisenä tunnettuna eurooppalaisena Floridassa.
1755 – Kommodori William James valtasi Severndroogin merirosvolinnoituksen Intian länsirannikolla.
1792 – Yhdysvaltain kongressi sääti virallisen asetuksen (Coinage Act) dollarista laillisena maksuvälineenä.
1801 – Napoleonin sodat: käytiin Kööpenhaminan taistelu, jossa brittiläiset tuhosivat tanskalaisten laivaston.
1865 – Yhdysvaltain sisällissota: Etelävaltioiden presidentti Jefferson Davis ja suurin osa hänen ministereistään pakeni Etelävaltioiden pääkaupungista Richmondista.
1902 – Los Angelesissa avattiin Yhdysvaltojen ensimmäinen elokuvateatteri, ”Electric Theatre”.
1917 – Ensimmäinen maailmansota: Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson pyysi Yhdysvaltain kongressia julistamaan sodan Saksalle.
1930 – Haile Selassiesta tuli Etiopian keisari.
1942 – Suomi siirtyi ensimmäistä kertaa kesäaikaan. Käytäntöä ei kuitenkaan jatkettu seuraavana vuonna.
1972 – Näyttelijä Charlie Chaplin kävi Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun hänet oli leimattu kommunistiksi 1950-luvun alkupuolen ”Punaisen vaaran” vuosina.
1972 – Vietnamin sota: pääsiäishyökkäys alkoi. Pohjois-Vietnamin 304. divisioona valtasi Quảng Trị -provinssin pohjoiset osat.
1982 – Falklandin sota Argentiinan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä puhkesi Argentiinan vallattua briteiltä Falklandinsaaret.
1989 – Asus Computer Inc. perustettiin.
1992 – Mafiapomo John Gotti tuomittiin New Yorkissa murhasta ja rahankiristyksestä. Hänet määrättiin myöhemmin elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
1993 – ”Marlboro-perjantai”: Philip Morris ilmoitti laskevansa Marlboro-savukkeiden hintaa 20 % ja aiheutti suuria tappioita useille muillekin suurille yrityksille.
2002 – Israelin joukot aloittivat Jeesuksen syntymäkirkon piirityksen Betlehemissä. Kirkossa oli arviolta 200 palestiinalaista.
2012 – UTairin lento 120 joutui onnettomuuteen Tjumenin lähellä Venäjällä.
2015 – Keniassa Garissan yliopiston iskussa sai surmansa noin 150 ihmistä.
2017 – Ruotsin Härjedalenissa sattuneessa linja-auto-onnettomuudessa sai surmansa kolme nuorta.
2024 – Vantaan Viertolassa tapahtuneessa kouluammuskelussa sai surmansa yksi ja loukkaantui kaksi nuorta.
Kuolleita

1672 – Pedro Calungsod, filippiiniläinen katekeetta, marttyyri ja pyhimys (s. 1654)
1791 – Mirabeau, ranskalainen varakreivi, valtiomies ja vallankumouksellinen (s. 1749)
1871 – Francisco Javier de Istúriz, Espanjan pääministeri (s. 1790)
1872 – Samuel Morse, skotlantilais–yhdysvaltalainen keksijä (morseaakkoset) (s. 1791)
1914 – Paul Johann Ludwig von Heyse, vuoden 1910 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen kirjailija (s. 1830)
1918 – Evert Mäkelä, suomalainen jääkärivänrikki (s. 1892)
1922 – Hermann Rorschach, sveitsiläinen psykologi (Rorschachin musteläiskätesti) (s. 1884)
1928 – Theodore William Richards, vuoden 1914 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (s. 1868)
1958 – Arne Grönberg, suomenruotsalainen runoilija (s. 1889)
1959 – Mykolai Tšarnetskyi, ukrainalainen kreikkalaiskatolinen piispa ja marttyyri (s. 1884)
1961 – Amos Anderson, suomalainen liikemies ja mesenaatti (s. 1878)
1966 – Cecil Louis Troughton Smith (”C.S. Forester”), englantilainen kirjailija (Horatio Hornblower -sarja merisodankäynnistä) (s. 1899)
1968 – Elsa Wennerström, suomalainen diakonissa, Sortavalan ja Helsingin diakonissalaitosten johtaja (s. 1885)
1972 – Franz Halder, saksalainen kenraali (s. 1884)
1974 – Georges Pompidou, Ranskan tasavallan presidentti (s. 1911)
1975 – Väinö Tuomaala, suomalainen kansanperinteen kerääjä, museomies ja kotiseutuneuvos (s. 1916)
1978 – Ray Noble, englantilainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja (s. 1903)
1990 – Aldo Fabrizi, italialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja (s. 1905)
1992 – Juan Gómez González (”Juanito”), espanjalainen jalkapalloilija (s. 1954)
1995 – Hannes Alfvén, vuoden 1970 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut ruotsalainen plasmafyysikko (s. 1908)
1999 – Erkki Huurtamo, suomalainen lakimies, poliitikko ja maaherra (s. 1917)
2003 – Edwin Starr, yhdysvaltalainen laulaja (s. 1942)
2005 – Johannes Paavali II, paavi (s. 1920)
2007 – Paul Reed, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1909)
2008 – Jarkko Rantanen, suomalainen näyttelijä (s. 1946)
2008 – Yakup Satar, turkkilainen ensimmäisen maailmansodan veteraani (s. 1898)
2010 – John Forsythe, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1918)
2013 – Jesús Franco, espanjalainen elokuvaohjaaja (s. 1930)
2013 – Milo O’Shea, irlantilainen näyttelijä (s. 1926)
2016 – Gato Barbieri, argentiinalainen jazzsaksofonisti ja -säveltäjä (s. 1932)
2016 – Gitte Lauströer, suomalainen ulkomaankirjeenvaihtaja (s. 1943)
2016 – Paavo Uusitalo, suomalainen sosiologi ja professori (s. 1939)
2017 – Jeremy Wilson, brittiläinen historioitsija ja kirjailija (s. 1944)
2018 – Susan Anspach, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1942)
2018 – Kaarina Haavikko, suomalainen hammaslääkäri ja professori (s. 1928)
2018 – Winnie Mandela, eteläafrikkalainen poliitikko (s. 1936)
2018 – Juha Tienari, suomalainen matemaatikko ja professori (s. 1939)
Juhlapäiviä

YK:n Maailman autismitietoisuuden päivä
Pitkäperjantai vuosina 2010 ja 2021
Toinen pääsiäispäivä vuonna 2018
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 2. huhtikuuta: |  |
:   Alexandre Pétion litografiassa 1513 – Juan Ponce de León kävi ensimmäisenä tunnettuna eurooppalaisena Floridassa.  1770 – Haitin ensimmäinen presidentti Alexandre Pétion syntyi.  1805 – Kirjailija Hans Christian Andersen syntyi.  1930 – Zauditun kuoleman jälkeen Haile Selassie julistautui Etiopian keisariksi.  1947 – Yhdysvaltalainen country-muusikko Emmylou Harris syntyi.  1982 – Falklandin sota syttyi.  
Katso myös: kalenteri ~ 1. huhtikuuta, 3. huhtikuuta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2. huhtikuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Luettelo maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä

Tämä on luettelo maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä. Luettelo sisältää 20 maailman korkeinta valmistunutta pilvenpiirtääjää, ja se on koottu korkeiden rakennusten virallistamisesta vastaavan Council on Tall Buildings and Urban Habitatin pohjalta.
Historia

Maailman korkein pilvenpiirtäjä oli 1900-luvun alussa Yhdysvaltain New Yorkissa sijaitseva Park Row Building. Se oli korkeudeltaan 119 metriä ja sisälsi 31 kerrosta. Torni ei kuitenkaan ollut maailman korkein rakennus ja jäi huomattavasti Saksassa sijaitsevalle 161-metriselle Ulmin tuomiokirkolle. Park Row Buildingin ohitti vuonna 1908 valmistunut Singer Building, jonka korkeus oli 187 metriä. Rakennus menetti tittelin vuoden kuluttua 213 metriä korkealle Met Life Towerille.
Maailman korkein rakennus oli vuosina 1913–1930 niin ikään New Yorkissa sijainnut Woolworth Building. Se oli korkeudeltaan 241 metriä. Rakennuksen ohitti noin neljänkymmenen metrin korkeuserolla 40 Wall Street, joka oli ensimmäinen kolmesta 1930-luvun alussa valmistuneesta maailman korkeimmasta rakennuksesta. Torni oli maailman korkein rakennus huhtikuusta toukokuuhun 1930, kunnes Chrysler Building valmistui samana vuonna. Seuraavana vuonna valmistui maailman kuuluisimmaksi pilvenpiirtjäksi kutsuttu, 381 metriä korkea Empire State Building.
World Trade Centerin kaksoistornit nousivat vuonna 1973 maailman korkeimmiksi rakennuksiksi, kun Empire State Building oli pitänyt sijaa yli 40 vuotta. Niistä pohjoistorni oli korkeudeltaan 417 metriä ja etelätorni 415 metriä. Kaksoistornit kuitenkin ohitettiin seuraavana vuonna, kun Chicagossa sijaitseva 442 metriä korkea Willis Tower valmistui. Se oli ensimmäinen 1900-luvulla rakennetuista maailman korkeimmista rakennuksista, joka ei sijainnut New Yorkissa. Malesian Kuala Lumpuriin vuonna 1998 valmistunut Petronas Towers nousi 452 metrillään maailman korkeimmaksi rakennukseksi. Se oli ensimmäinen maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä, joka ei sijainnut Yhdysvalloissa.
Taipei 101 valmistui vuonna 2004 Taiwanin Taipeihin ja nousi 508 metrillään maailman korkeimmaksi rakennukseksi. Maailman korkeimman rakennuksen sijaa on ylläpitänyt vuodesta 2009 Burj Khalifa, jonka korkeus on 828 metriä. Se on lähes 200 metriä korkeampi, kun mikään maailman toisista pilvenpiirtäjistä.
Korkeimmat pilvenpiirtäjät maailmassa

| --- | --- |
: Rakennus oli valmistuessaan maailman korkein
| Sija | Rakennus | Kaupunki | Maa | Korkeus (m) | Kerroksia | Valmistumisvuosi | Käyttötarkoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Burj Khalifa | Dubai | Yhdistyneet arabiemiraatit | 828 | 163 | 2010 | toimisto, asuminen, hotelli |
| 2. | Merdeka 118 | Kuala Lumpur | Malesia | 679 | 118 | 2023 | hotelli, huoneistohotelli, toimisto |
| 3. | Shanghai Tower | Shanghai | Kiina | 632 | 128 | 2015 | hotelli, toimisto |
| 4. | Abraj Al Bait Towers | Mekka | Saudi-Arabia | 601 | 120 | 2012 | hotelli, huoneistohotelli, vähittäiskauppa |
| 5. | Ping An Finance Centre | Shenzhen | Kiina | 599 | 115 | 2017 | toimisto |
| 6. | Lotte World Tower | Soul | Etelä-Korea | 555 | 123 | 2017 | hotelli, asuminen, toimisto, vähittäiskauppa |
| 7. | One World Trade Center | New York | Yhdysvallat | 541 | 94 | 2014 | toimisto |
| 8. | CTF Finance Centre | Kanton | Kiina | 530 | 111 | 2016 | hotelli, asuminen, toimisto |
| 8. | Tianjin CTF Finance Centre | Tianjin | Kiina | 530 | 97 | 2019 | hotelli, huoneistohotelli, toimisto |
| 10. | China Zun | Peking | Kiina | 528 | 109 | 2018 | toimisto |
| 11. | Taipei 101 | Taipei | Taiwan | 508 | 101 | 2004 | toimisto |
| 12. | Shanghai World Financial Center | Shanghai | Kiina | 492 | 101 | 2008 | hotelli, toimisto |
| 13. | International Commerce Centre | Hongkong | Hongkong | 484 | 108 | 2010 | hotelli, toimisto |
| 14. | Wuhan Greenland Center | Wuhan | Kiina | 476 | 101 | 2023 | hotelli, huoneistohotelli, toimisto |
| 15. | Central Park Tower | New York | Yhdysvallat | 472 | 98 | 2020 | asuinrakennus, vähittäiskauppa |
| 16. | Lahta-keskus | Pietari | Venäjä | 462 | 87 | 2019 | toimisto |
| 17. | Landmark 81 | Hồ Chí Minhin kaupunki | Vietnam | 461 | 81 | 2018 | hotelli, asuminen |
| 18. | Changsha IFS Tower T1 | Changsha | Kiina | 452 | 94 | 2018 | hotelli, toimisto |
| 19. | Petronas Towers T1 | Kuala Lumpur | Malesia | 452 | 88 | 1998 | toimisto |
| 19. | Petronas Towers T2 | Kuala Lumpur | Malesia | 452 | 88 | 1998 | toimisto |
| 20. | Suzhou IFS | Suzhou | Kiina | 450 | 95 | 2019 | hotelli, huoneistohotelli, toimisto |
| 20. | Zifeng Tower | Nanjing | Kiina | 450 | 66 | 2010 | hotelli, toimisto |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skyscrapers Wikimedia Commonsissa
Maailman korkeimmat pilvenpiirtäjät vuonna 2024.
Empire State Building piti maailman korkeimman pilvenpiirtäjän sijaa vuosina 1931–1971.
Tienhaaran taistelu

| Jatkosodan taistelut |
| --- | --- |
Jatkosodan hyökkäysvaihe (1941) Operaatio Hopeakettu • Pohjois-Suomi • Itä-Karjala • Karjalankannas • Laatokka • merisotatoimet • ilmasotatoimet: 
Asemasotavaihe (1941–1944) Itä-Karjalan partisaanitaistelut 1942: 
Sodan loppuvaihe (1944) Kannaksen suurhyökkäys • Tali-Ihantala • Suurhyökkäys Syväriltä • Suurhyökkäys Maaselästä • Ilomantsin taistelu : 
Tienhaaran taistelu oli Viipurin luoteispuolella Tienhaarassa jatkosodan loppuvaiheessa käyty taistelu. 22.–25. kesäkuuta 1944 käydyssä taistelussa Neuvostoliitto yritti murtaa Suomen puolustuksen ja avata tien Helsinkiin siinä kuitenkaan onnistumatta. Everstiluutnantti Alpo Marttisen johtama Jalkaväkirykmentti 61 saavutti keskitetyn tykistötuen avulla torjuntavoiton neuvostojoukoista.