stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 2006 – miesten turnaus
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.2.2006 | Venäjä  | 0–3 |  Tšekki | Torino Palasport Olimpico |  |
20.35: 
| 20.35 | (0–1, 0–1, 0–1)  | (0–1, 0–1, 0–1)  | (0–1, 0–1, 0–1)  | Yleisömäärä: 8 379  Tuomarit:   Andersson  |  |
| 20.35 |  | IIHF:n raportti 0-1 0-2 0-3 |  04:48 - Martin Erat   26:36 - Marek Židlický   59:52 - Martin Straka     | Yleisömäärä: 8 379  Tuomarit:   Andersson  |  |
20.35: 
20.35: 
20.35: 
20.35: 
20.35: 
20.35:
Pudotuspelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.2.2006 | Suomi  | 2–3 |  Ruotsi | Torino Palasport Olimpico |  |
14.05: 
| 14.05 | (1–0, 1–2, 0–1)  | (1–0, 1–2, 0–1)  | (1–0, 1–2, 0–1)  | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
| 14.05 |   yv. Kimmo Timonen - 14:45     Ville Peltonen - 35:00 | IIHF:n raportti 1-0 1-1 1-2 2-2 2-3 |   24:42 - Henrik Zetterberg yv.  33:24 - Niklas Kronwall yv.    40:10 - Nicklas Lidström | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
| 14.05 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
| 14.05 | 14 min |  | 14 min | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
| 14.05 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
| 14.05 | Antero Niittymäki |  | Henrik Lundqvist | Yleisömäärä: 8 274  Tuomarit:  Devorski  Linjatuomarit:   Masik    Nelson  |  |
14.05: 
14.05:
Tilastot > Turnauksen pistepörssi

| Pelaaja | O | M | S | P | +/- | RM | L |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Teemu Selänne | 8 | 6 | 5 | 11 | +7 | 4 | 28 |
|  Saku Koivu | 8 | 3 | 8 | 11 | +5 | 12 | 16 |
|  Daniel Alfredsson | 8 | 5 | 5 | 10 | +2 | 4 | 15 |
|  Marián Hossa | 6 | 5 | 5 | 10 | +9 | 4 | 19 |
|  Ville Peltonen | 8 | 4 | 5 | 9 | +4 | 6 | 22 |
|  Olli Jokinen | 8 | 6 | 2 | 8 | +5 | 2 | 28 |
|  Jere Lehtinen | 8 | 3 | 5 | 8 | +6 | 0 | 22 |
|  Mats Sundin | 8 | 3 | 5 | 8 | +1 | 4 | 27 |
|  Martin Straka | 8 | 2 | 6 | 8 | +4 | 6 | 17 |
|  Pavel Datsjuk | 8 | 1 | 7 | 8 | +5 | 10 | 13 |
O = Ottelut; M = Maalit; S = Maalisyötöt; P = Pisteet; RM = Rangaistusminuutit; L = Laukaukset
Tilastot > Maalivahtien torjuntatilastot

Maalivahdit, jotka pelasivat vähintään 40 % joukkueensa peleistä.
| Pelaaja | M | L | PM | PMK |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Antero Niittymäki | 358:51 | 164 | 8 | 1,34 | 95,12 |
|  Jevgeni Nabokov | 359:27 | 134 | 8 | 1,34 | 94,03 |
|  David Aebischer | 200:00 | 117 | 7 | 2,10 | 94,02 |
|  Peter Budaj | 179:24 | 79 | 6 | 2,01 | 92,41 |
|  Martin Brodeur | 238:40 | 104 | 8 | 2,01 | 92,31 |
M = Peliminuutit; L = Laukaukset; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti
Palkinnot > Turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Antero Niittymäki
Paras puolustaja:  Kenny Jönsson
Paras hyökkääjä  Teemu Selänne
Arvokkain pelaaja:  Antero Niittymäki
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Antero Niittymäki
Puolustajat: Nicklas Lidström,  Kimmo Timonen
Hyökkääjät:  Teemu Selänne,  Saku Koivu,  Aleksandr Ovetškin
Erotuomarit

Kisoihin valittiin 10 päätuomaria ja 14 linjatuomaria:
| --- | --- |
 Päätuomarit:  Paul Devorski   Dennis LaRue   Dan Marouelli   Don Van Massenhoven   Thomas Andersson   Vjatšeslav Bulanov   Timo Favorin   Danny Kurmann   Christer Larking   Vladimir Sindler :  Linjatuomarit:  Steve Miller   Thor Nelson   Pierre Racicot   Anthony Sericolo   Petr Blumel   Derek Doucette   Tomas Gemeinhardt   Miroslav Halecky   Antti Hämäläinen   Joacim Karlsson    Milan Masik   Kevin Redding   Sergei Shelyanin   Stefan Fonselius
Mitalistijoukkueiden pelaajat

| --- | --- |
Kultaa::  Ruotsi  Stefan Liv, Henrik Lundqvist, Mikael Tellqvist, Christian Bäckman, Niclas Hävelid, Kenny Jönsson, Nicklas Lidström, Mattias Norström, Mattias Öhlund, Ronnie Sundin, Daniel Tjärnqvist, Per-Johan Axelsson, Tomas Holmström, Fredrik Modin, Daniel Sedin, Henrik Zetterberg, Peter Forsberg, Mika Hannula, Jörgen Jönsson, Samuel Påhlsson, Henrik Sedin, Mats Sundin, Daniel Alfredsson, Mikael Samuelsson
Hopeaa::  Suomi  Niklas Bäckström, Antero Niittymäki, Fredrik Norrena, Lasse Kukkonen, Aki-Petteri Berg, Toni Lydman, Antti-Jussi Niemi, Petteri Nummelin, Teppo Numminen, Sami Salo, Kimmo Timonen, Niklas Hagman, Jussi Jokinen, Antti Laaksonen, Ville Nieminen, Ville Peltonen, Olli Jokinen, Niko Kapanen, Mikko Koivu, Saku Koivu, Jukka Hentunen, Jere Lehtinen, Jarkko Ruutu, Teemu Selänne
Pronssia::  Tšekki  Milan Hnilicka, Dušan Salfický, Tomáš Vokoun, František Kaberle, Tomáš Kaberle, Filip Kuba, Pavel Kubina, Marek Malík, Jaroslav Špacek, Marek Židlický, Martin Erat, Rostislav Olesz, Václav Prospal, Martin Rucínský, Martin Straka, Jan Bulis, Petr Cajánek, Robert Lang, Milan Hejduk, Aleš Hemský, Jaromír Jágr, Aleš Kotalík, David Výborný
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: Olympialätkän unelmafinaali Torinossa (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
XX talviolympialaisten kilpailutapahtumat
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Curling
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Lumilautailu
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Pohjoismaiset hiihtolajit
|
Rattikelkkailu
|
Skeleton
|
Taitoluistelu
Vuoden 2006 kansainvälinen jääkiekko
| --- | --- |
Miehet:  Olympiaturnaus  MM-kisat  1. divisioona  2. divisioona  3. divisioona 
Naiset: Olympiaturnaus
U20:  MM-kisat  1. divisioona  2. divisioona  3. divisioona 
U18:  MM-kisat  1. divisioona  2. divisioona  3. divisioona 
| n k Jääkiekko olympialaisissa |
| --- | --- | --- |
| Vuosittain |  1920  1924  1928  1932  1936  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
| Miehet |  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
| Naiset |  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
Tšekki–Suomi-ottelu päättyi 18. helmikuuta 2006 lukemin 2–4.
Yhdysvallat–Venäjä-peli päättyi 21. helmikuuta 2006 maalein 4–5.
Suomi–Venäjä-peli päättyi 24. helmikuuta 2006 maalein 4–0.
Puhos (ostoskeskus)

| Puhos |
| --- | --- |
 Puhoksen vanhan puolen pyöreä sisäpiha
Sijainti:  Puotinharju, Helsinki
Koordinaatit:  60.21358°N, 25.08163°E
Avattu:  1965
Arkkitehti:  Erkki Karvinen
Omistaja:  Puotinharjun Puhos Oy
Liikkeiden määrä:  noin 20
Päävuokralaisia:  Fida Lähetystori Puotinharju, Bar Kummisetä, Alanya Oriental Market, Monikeskus/Monik ry, Happy Park
Kerrospinta-ala:  21 000 m²
Kerrosten määrä:  2
Puhos on vuonna 1965 avattu ostoskeskus Helsingin Puotinharjussa. Sen suunnitteli Erkki Karvinen, ja valmistuttuaan se oli Suomen suurin ostoskeskus. Ostoskeskukseen liittyy myös autohalli ja katolla sijaitseva pysäköintialue.
Ostoskeskus on rapistunut vuosien saatossa ja menettänyt elinvoimaansa viereen rakennetulle Kauppakeskus Itikselle. 2000-luvulla se on kuitenkin kehittynyt maahanmuuttajataustaisille yrittäjille ja asiakkaille tärkeäksi kohtaamispaikaksi.
Nimen alkuperä

Helsingin lähiöihin alkoi nousta kauppakeskittymiä 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa, mutta niiden nimeämisestä ei päästy yksimielisyyteen. Englannin kielen Shopping center -termi käännettiin suomeksi joko ostokeskukseksi tai ostoskeskukseksi. Nykysuomen sanakirjassa 1961 termi oli kirjattu osto(s)keskus, mutta tietosanakirjoissa ostoskeskus on ollut suositumpi. Slangissa nimitys on ostari.
Uusi Suomi julisti 1961 lukijakilpailun, jossa etsittiin uutta nimeä osto(s)keskukselle. Viimeiseen karsintaan pääsi kaksi vaihtoehtoa: ostola ja puhto. Ostola oli selkeästi suositumpi, ja puhtoa esitti vain yksi kilpailija — mutta tämä olikin akateemikko ja kansatieteilijä Kustaa Vilkuna. Hän oli saanut idean sanaan Keski-Pohjanmaan murteesta, jossa puhto merkitsi kylän keskeistä, tiheintä osaa. Vilkuna arveli puhto-sanalla olevan myös yhteys Kiteellä sijaitsevaan Puhoksen kylään.
»Kiteen Puhos Pyhäjärven ja Oriveden välisellä kannaksella oli vielä 1700-luvulla tunnettu markkinapaikka, jossa tiheänä ryhmänä oli markkinatupia, sitten siitä tuli liikekeskus. Voisiko olla parempaa menneisyyttä nykyaikaista ostoskeskusta merkitsevälle sanalle?» 
(Kustaa Vilkuna)
Puhto voitti lopulta Uuden Suomen raadin äänestyksessä, vaikka sana ei tuonutkaan kenellekään mieleen ostoskeskusta. Raadista osa oli kuitenkin ihastunut Vilkunan esittämään tarinaan unohtumassa olevasta sanasta, jonka saattoi uusiokäytöllä pelastaa yleiskieleen. Toisaalta Vilkunan vaikutusvalta saattoi myös vaikuttaa päätökseen. Lautakunta piti kuitenkin Puhos-sanaa puhtoa parempana: ”Se on joka tapauksessa eräiden ostoskeskusmaisten kylien nimi, se on helppo ääntää ja taivuttaa, ja se ei kielitajussa liity puhdas-sanaan”, raati perusteli.
Suomen Akatemian kielilautakunta piti puhto- ja puhos-sanojen yhteyttä perustelemattomana, eikä puoltanut sanan yleistä käyttöönottoa. Vilkuna yritti pitää sanaa esillä, mutta se ei lopulta päätynyt yleiseen käyttöön. Mutta kun Puotinharjun ostoskeskus avattiin 1965, sen tiedotteissa puhuttiin puhoksesta, ja myöhemmin sen katolle nostettiin Puhos-kyltti. Yleisnimen sijaan Puhos vakiintui ostoskeskuksen erisnimeksi. Kielitoimiston Taru Kolehmaisen mukaan nimi myös sointuu hyvin Puotinharjun yhteyteen ja sen voi helposti mieltää Puotinharjun ostoskeskuksen lyhenteeksi.
Historia

Ostoskeskuksen ensimmäinen osa rakennettiin vuosina 1964–1965 kasvavaan Puotinharjun kaupunginosaan. Ensimmäinen osa oli muodoltaan viuhkamainen ja se oli valmistuttuaan 1965 Suomen suurin ostoskeskus 6 429 m² lattiapinta-alallaan. Keskelle Puhosta rakennettiin suihkulähde, ja alueella sijaitsi myös ruohoinen viheriö ja lasten leikkipaikka. Puhoksessa oli myös yhdet Suomen ensimmäisistä ulkona sijaitsevista liukuportaista.
1980-luvun lopulla Puhosta laajennettiin itään päin kahteen otteeseen, minkä myötä liiketilan määrä kasvoi 15 040 m²:iin. Uusista liiketiloista tehtiin aiempaa suurempia. Suunnitelmat laati Erkki Karvisen toimisto. Ensimmäinen laajennus oli kaksikerroksinen, laatikkomainen lisärakennus, joka yhdistettiin vanhaan osaan jalankulkukatoksella. Samalla rakennettiin mainostorni ja sisäpihan suihkulähde täytettiin. Myöhemmän laajennuksen yhteydessä näkymä aiemmin avoimelle sisäpihalle suljettiin kaksikerroksisella rakennuksella. Lisäksi rakennusmassaa jatkettiin koilliseen.
Vuonna 1984 Puhoksen viereen avattu kauppakeskus Itis (silloin nimeltään Itäkeskus) alkoi viedä Puhokselta asiakkaita. 1990-luku oli ostoskeskukselle huonointa aikaa, mutta kaupankäynti virkistyi 2000-luvun puolella. Tuolloin erityisesti maahanmuuttajataustaiset yrittäjät perustivat ostoskeskukseen liikkeitä.
Ostoskeskuksessa oli aikanaan kuuluisia yrityksiä kuten Jysk, F-Musikki, Isku, HessuMobiili, S-market ja Alepa, joista ainoastaan Jysk ja S-market muutti Itikseen. Myös Turkuun perustetulla Minihinta tavaratalolla oli myymälä Puhoksessa.
Tulevaisuus

Puhos on peruskorjauksen tarpeessa. Uusimpien laajennusosien purkamista on suunniteltu ja niiden tilalle on kaavailtu kerrostaloja. Helsingin kaupunki ei ole halukas jatkamaan vuoden 2020 loppuun tehtyä vuokrasopimusta nykyisillä toiminnoilla. Sponda, Ilmarinen, Kesko ja HOK-Elanto omistavat ostoskeskuksesta 75 prosenttia ja pienomistajat lopun 25 prosenttia. Maahanmuuttajataustaiset yrittäjät haluaisivat kehittää ostoskeskusta maahanmuuttajien hyödykkeiden ja palveluiden keskittymänä.
Ilmarisella, Keskolla ja HOK-Elannolla oli esisopimus osakkeidensa myynnistä pohjoismaiselle kiinteistökehitysyhtiö NREP:lle, jolle myös Helsingin kaupunki myönsi vuoden 2020 loppuun asti voimassa olevan suunnitteluvarauksen elokuussa 2018. Marraskuussa 2018 NREP kuitenkin kertoi luopuvansa hankkeesta, koska osa Puhoksen osakkaista vastusti sitä niin voimakkaasti. Kiinteistöosakeyhtiö Puhos oli varoittanut kaupunkia antamasta suunnitteluvarausta NREP:lle, vedoten nykyisen vuokralaisen oikeuteensa anoa jatkoa vuokrasopimukselle vuoden 2019 loppuun asti.
NREP:n suunnitelmassa kaksi kolmesta rakennusosasta olisi purettu ja niiden tilalle olisi rakennettu 30 000 kerrosneliötä asuntoja. Vanha viuhkamainen puoli oli tarkoitus säilyttää ja kunnostaa. Pienosakkaat olisivat jatkaneet tiloissa vuokralaisina, mikä olisi tarkoittanut osakkuuden vaihtumista vuokrasuhteeksi. NREP suunnitteli ostavansa pienomistajat ulos, mutta tarjotut summat olivat niin pieniä, että osa pienomistajista piti niitä Helsingin Sanomien tietojen mukaan loukkaavina.
Palvelut

Ostoskeskuksessa on noin 20 liikettä. Ostoskeskuksessa on paljon maahanmuuttajataustaisten yrittäjien liikkeitä, kuten elintarvikeliike Alanya Oriental Market ja kahvila Banadir.
Helmikuussa 2018 viranomaiset suorittivat ostoskeskuksessa yhteisen valvontaoperaation. Yksi liike suljettiin välittömästi laittoman liiketoiminnan vuoksi. Osassa liikkeistä paloturvallisuusasioissa oli selkeitä puutteita.
Kuvagalleria

Sisäpihan suihkulähde vuonna 1970 – sittemmin poistettu ja katettu.
Puhoksen torni.
Puhosta nähtynä toisesta kerroksesta.
Yhdet Suomen ensimmäisistä ulkona sijaitsevista liukuportaista.
Puhoksen uusi puoli nähtynä kauppakeskus Itiksestä.
Sisäpiha vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puhos Wikimedia Commonsissa
Puhoksen kotisivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
1970-luvulla otetussa kuvassa näkyy ”ostokeskus”-kyltti Puhoksen katolla.
Puhoksen sittemmin purettu leikkipaikka.
Fletcher Christian

Fletcher Christian
Fletcher Christian (25. syyskuuta 1764 Cumberland, Englanti – 20. syyskuuta 1793 Pitcairnsaaret) oli englantilainen merimies ja kapinajohtaja.
Fletcher oli ensimmäisen kerran merillä 18-vuotiaana merikadettina Eurydicellä vuonna 1783. Alus kiersi Afrikan ja kävi Intiassa ja Malaijien saaristossa asti. Sen jälkeen hän oli luutnantti William Bligh'n Britannia-aluksen miehistössä kahdella merimatkalla. Bligh otti Christianin suojatikseen ja suositteli tätä HMS Bountylle, jonka oli määrä vielä leipäpuun taimia Tahitilta Karibialle.
Christian oli HMS Bounty -laivan perämies ja sotilasarvoltaan luutnantti. Hän otti laivan komentoonsa kapteeni William Bligh’lta Bounty-laivan kapinassa 28. huhtikuuta 1789. Kapinan jälkeen Christianin johtama Bounty suuntasi ensin Tahitille, minne osa miehistöstä jäi. Christian ja kahdeksan muuta miestä purjehtivat vuonna 1790 Pitcairnin saarelle, minne he jäivät asumaan kahdenkymmenen Tahitilta mukaan lähteneen tai kaapatun miehen ja naisen kanssa.
Christianin luultavasti tappoivat tahitilaismiehet Pitcairnilla.
William Bligh kuvaili Christiania tummaksi ja mustatukkaiseksi, noin 175-senttimetriseksi, vahvarakenteiseksi ja hiukan länkisääriseksi. Muiden hänet tunteneiden mukaan Christian oli kasvoiltaan miellyttävän näköinen ja johtajatyyppi.
Elokuvahahmona

Fletcher Christiania ovat esittäneet elokuvissa:
Wilton Power (The Mutiny of the Bounty, 1916)
Errol Flynn (In the Wake of the Bounty, 1933)
Clark Gable (Kapina laivalla, 1935)
Marlon Brando (Kapina laivalla, 1962)
Mel Gibson (Bounty – kapina laivalla, 1984)
Pamirilaiset kansat

Pamirilaispoika Tadžikistanista.
Pamirilaiset kansat ovat Pamirvuoristossa Tadžikistanin Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueen länsiosassa sekä lähialueilla Afganistanissa, Pakistanissa ja Kiinassa asuva kansanryhmä, joka puhuu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään kuuluvia pamirilaisia kieliä. Heitä kutsutaan myös Pamirin tadžikeiksi.
Pamirilaisten kansojen esivanhempina pidetään tohaareja ja sakoja sekä mahdollisesti dardilaisten kielten puhujia. Ryhmään kuuluvat muun muassa šugnit, rušanit, wahanit, jazgulamit, iškašimit, mundžit ja sarikolit, jotka käyttävät eri maissa sivistyskielinään tadžikkia, urdua ja uiguuria. Vuoristo-Badahšanin alueella pamirilaisia kansoja on arviolta 150 000 henkeä. Heidän perinteisiä elinkeinojaan ovat keinokasteluun perustuva maanviljely, puutarhanhoito ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Uskonnoltaan pamirilaiset kansat ovat ismailiitteja.
Keith Flint

| Keith Flint |
| --- | --- |
 Keith Flint Perthissä, Australiassa, helmikuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1969 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 4. maaliskuuta 2019 (49 vuotta) Essex, Iso-Britannia
Muusikko
Tyylilajit:  big beat, elektroninen musiikki, vaihtoehtorock
Yhtyeet:  The Prodigy
Levy-yhtiöt:  XL Recordings 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Keith Charles Flint (17. syyskuuta 1969 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 4. maaliskuuta 2019 Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläisen elektronisen musiikin yhtye The Prodigyn jäsen.
Flint tutustui tulevaan yhtyetoveriinsa Liam Howlettiin 1980-luvun lopulla. The Prodigy perustettiin pian tämän jälkeen. Flint toimi alun perin yksinomaan tanssijana, mutta myöhemmin myös lauloi muun muassa hittisinglellä "Firestarter".
Flint tuli tunnetuksi punk-tyylisestä esiintymisestään. Hänellä oli myös sivuprojekteja ja hän oli lisäksi aktiivinen moottoripyöräharrastaja.
Kuolema

4. maaliskuuta 2019, juuri kello 8.10 jälkeen, Essexin poliisi kutsuttiin Flintin kotiin North Endiin lähellä Great Dunmowia Essexissä vastauksena huoleen hänen hyvinvoinnistaan. Flint julistettiin kuolleeksi tapahtumapaikalla 49-vuotiaana. Poliisi ei pitänyt kuolemaa epäilyttävänä. Myöhemmin vahvistettiin hänen kuolemansa tutkinnassa, että hän oli kuollut hirttämisen seurauksena. Kuolinsyyntutkija lykkäsi tutkimuksen 23. heinäkuuta asti täysimääräistä kuulemista varten. Myöhemmin samana päivänä bändikaveri Liam Howlett totesi Instagram-viestissä, että Flintin kuolema oli itsemurha. Bändin virallisilla verkkosivuilla ilmoitettiin hänen kuolemastaan, ja Prodigy perui kaikki tulevat esitykset. Flintin hautajaiset pidettiin 29. maaliskuuta 2019. Järjestettiin 2,4 kilometriä pitkä julkinen kulkue, johon osallistui faneja eri puolilta maailmaa, ja sitä seurasi yksityinen seremonia St Mary's Church Bockingissa lähellä Braintreetä Mid-Essexissä, johon osallistui perhe ja ystäviä. mukaan lukien Flintin vaimo Mayumi Kai ja bänditoverit Liam Howlett, Maxim ja Leeroy Thornhill. Kuolinsyyntutkinnassa 8. toukokuuta 2019 todettiin, että ei ollut riittävästi todisteita Flintin kuolemaan liittyvän itsemurhapäätöksen tekemiseksi tai hänen kuolemansa olleen onnettomuus. Todettiin, että hänen elimistössään kuolinhetkellä oli kokaiinia, alkoholia ja kodeiinia.
Aiheesta muualla

Keith Flintin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
The Prodigy
| --- | --- |
Studioalbumit:  Experience  Music for the Jilted Generation  The Fat of the Land  Always Outnumbered, Never Outgunned  Invaders Must Die  The Day Is My Enemy  No Tourists 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Miekkavalas

| Miekkavalas |
| --- | --- |
 Miekkavalaita Unimak-saaren lähellä, Alaskassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Heimo::  Delfiinit Delphinidae
Suku::  Orcinus
Laji::  orca
Kaksiosainen nimi
 Orcinus orca  (Linnaeus, 1758) 
 Miekkavalaan levinneisyys (sinisellä).
Katso myös
   Miekkavalas Wikispeciesissä   Miekkavalas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Miekkavalas (Orcinus orca) on suurin delfiinien heimoon kuuluvista valaslajeista. Se on päältä musta ja alta valkea sukkulamainen valas, jolla on korkea selkäevä. Miekkavalaskoiras voi painaa lähes 10 tonnia ja olla melkein 10 metrin pituinen. Miekkavalaat ovat petoja, jotka syövät monipuolisesti eri merieläimiä, kuten mustekaloja, kaloja, lintuja ja jopa valkohaita ja muita suuria merinisäkkäitä. Miekkavalaita esiintyy lähes kaikissa merissä, ei kuitenkaan Itämeressä. Miekkavalas on sukunsa Orcinus ainoa laji.
Tuntomerkit

Miekkavalasuros painaa 7–10 tonnia ja on 7–9,8 metriä pitkä. Naaras painaa 4–6 tonnia ja on noin 6,4 metrin pituinen.
Miekkavalaan selkä ja sivut ovat mustat, silmän yläpuolella on soikea valkea laikku, kyljet sekä vatsa ovat valkeat. Väritys on hyvä suojaväri: ylhäältä päin katsottaessa musta selkä ei erotu vedestä, ja alhaalta päin katsottaessa valkoinen vatsa sulautuu auringon valaisemaan vedenpintaan. Selkäevän takana on valkea satulalaikku.
Miekkavalaan vartalo on torpedomainen ja tukeva. Sillä on pysty, hain selkäevää muistuttava selkäevä, joka uroksella voi olla 1,8 metriä korkea. Naarailla tämä evä on matalampi ja kaarevampi, mutta silti suurempi kuin millään muulla valaslajilla. Miekkavalaan kylkievät ovat melamaiset, päistään pyöristyneet. Valaan suussa on 10–13 paria hampaita, jotka ovat pitkiä ja teräviä, muodoltaan kartiomaisia. Hampaiden pituus on noin 7,5 cm.
Levinneisyys

Miekkavalaita esiintyy lähes kaikissa maailman merissä. Ne ovatkin levinneet laajemmalle alueelle kuin mikään muu petoeläinlaji ja ovat ihmisen lisäksi laajimmalle levinnyt nisäkäslaji. Parhaiten miekkavalaat viihtyvät napa-alueiden viileissä rannikkovesissä, usein lahdissa ja vuonoissa. Eniten havaintoja on Japanin, Pohjois-Amerikan rannikon, Islannin, Norjan, Skotlannin ja Etelämantereen vesiltä. Miekkavalaiden tarkka määrä on tuntematon, mutta niitä arvioidaan olevan 100 000.
Ruotsin Gotlannista on löydetty esihistoriallisia miekkavalaan jäänteitä, jotka osoittavat lajin eläneen tuolloin nykyistä suolaisemmassa Itämeressä. Nykyisessä Itämeressä miekkavalas on kuitenkin hyvin harvinainen vierailija, eikä sitä ole koskaan havaittu Suomen aluevesillä. Niitä elää kuitenkin Venäjän Petsamossa, joka kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin.
Elintavat > Ravinto

Miekkavalaiden ruokavalio on monipuolinen, ja ne syövät kaloja, kalmareita, mustekaloja, lintuja, merikäärmeitä, kilpikonnia ja haita, jopa valkohaita. Miekkavalaat ovat ainoita valaita, jotka saalistavat myös muita nisäkkäitä, kuten hylkeitä, mursuja ja toisia delfiinejä ja valaita, jopa suuria hetulavalaita. Miekkavalaiden ei myöskään tarvitse juuri pelätä muiden petoeläinten hyökkäyksiä.
Miekkavalaat saalistavat sekä yksin että parvessa. Ryhmässä ne pystyvät tappamaan myös itseään suurempia valaita. Pienet valaat, kuten pyöriäiset ja maitovalaat ovat kuitenkin yleisempiä saaliita. Vaikka kaskelotti on kooltaan suurimpia petoeläimiä, sekin voi joutua nälkäisten miekkavalaiden saaliiksi. Suurien valaiden kimppuun miekkavalaat eivät käy kuin harvoin, ja silloinkin kyseessä on useimmiten poikanen tai huonokuntoinen yksilö. Miekkavalaiden herkkua ovat hetulavalaiden kielet, mutta niitä miekkavalaat hakevat usein pyyntialusten mereen heittämistä jäännöksistä. Yhteensä ruokaa kuluu päivässä 227 kiloa. Ravintonsa miekkavalaat paikallistavat ultraäänillä, jotka heijastuvat takaisin kohteesta.
Yleensä miekkavalasparvet erikoistuvat jonkin tietyn saaliseläimen pyydystämiseen. Toisille kelpaavat hylkeet ja muut merinisäkkäät, toiset taas keskittyvät kaloihin. Miekkavalaat saalistavat kalaparvia säikäyttäen ne piirittämällä tai iskemällä pyrstöllä kaloja tainnoksiin. Piiritetty kalaparvi pidetään tiukasti koossa, kunnes jokainen miekkavalaslauman jäsen on vuorollaan käynyt syömässä. Hylkeitä saatetaan saalistaa kallistamalla jäälauttaa siten, että hylje valuu jonkun miekkavalaan suuhun. Suurempia nisäkkäitä, kuten kaskelotteja ja merileijonia miekkavalaat saalistavat tönimällä päällään saalista ja aiheuttamalla sille sisäisiä verenvuotoja. Argentiinassa Patagoniassa miekkavalaat pyydystävät rannalle lisääntymään kerääntyneiden merileijonien ja muiden hylkeiden poikasia loikkaamalla puoliksi rantaan niiden perässä ja raahaavat sitten saaliinsa hampaillaan mereen – missään muualla maailmassa miekkavalaat eivät tee näin. Lisäksi eräässä vesipuistossa eläneet miekkavalaat keksivät käyttää kalaa syöttinä lokkien pyydystämiseen.