stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
De Grasse

De Grasse voi merkitä seuraavia asioita:
François Joseph Paul de Grasse (1722 - 1788), Ranskan laivaston amiraali kreivi de Grasse
Joseph De Grasse (1873-1940) kanadalainen elokuvaohjaaja
Neil deGrasse Tyson yhdysvaltalainen astrofyysikko
Sam De Grasse (1875-1953) kanadalainen näyttelijä
SS De Grasse ranskalainen matkustaja-alus, myöhemmin Empress of Australia ja Venezuela
FS De Grasse (1946), ilmatorjuntaristeilijä
FS De Grasse (D612), Tourville-luokan hävittäjä
USS De Grasse
USS Comte de Grasse
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”De Grasse”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kollektiivinen alitajunta

Kollektiivinen alitajunta eli kollektiivinen tiedostamaton (saks. kollektives Unbewusstes) C. G. Jungin analyyttiseen psykologiaan sisältyvä teoria koko ihmiskunnalle yhteisestä autonomisesta tiedostamattomasta todellisuudesta, johon kuuluvat arkkityypit ja vaistot. Jung erottelee henkilökohtaisen tiedostamattoman, johon kuuluu tukahdutetut tunteet ja muistot, kollektiivisesta tiedostamattomasta, joka on tyypiltään epäpersoonallinen ja yleinen. Kollektiivisen tiedostamattoman tasot alenevat aina yhä yleisemmälle tasolle, kunnes kemiallisella tasolla saavutetaan täydellinen yleisyys. Jungin mukaan psyyke on siis pohjimmiltaan itse maailma.
Dan Kuso

Dan Kuso on kuvitteellinen hahmo Bakugan-televisiosarjasta. Hän on noin 13-vuotias debyytissään. Hänen Bakugan-kumppaninsa nimi on Drago. Alkuperäisessä versiossa Danin äänenä on Yu Kobayashi, englanninkielisessä versiossa Scott McCord ja suomenkielisessä versiossa Arttu Ala-Jokimäki.
Tausta

Dan on ruskeatukkainen poika, jonka elämä muuttui, kun kortteja alkoi sataa taivaalta. Ne olivat peräisin Vestroiasta. Sen jälkeen, kun Bakuganin säännöt oli keksitty, ei Danin päähän muuta mahtunutkaan. Mutta kun hän tapasi Dragon, hän rupesi pikkuhiljaa ymmärtämään, ettei Bakugan olekaan pelkkää peliä.
Danin bakuganit > Kädessä

Pyrus Dragonoid → Pyrus Delta Dragonoid → Pyrus Ultimate Dragonoid → Pyrus Infinity Dragonoid
Pyrus Neo Dragonoid → Pyrus Cross Dragonoid → Pyrus Helix Dragonoid
Trap Bakugan Pyrus Scorpion
Pyrus Helix Dragonoid → Pyrus Lumino Dragonoid → Pyrus Blitz Dragonoid → Pyrus Titanium Dragonoid
Pyrus Titanium Dragonoid → Pyrus Fusion Dragonoid
Haos Reptak
Danin bakuganit > Hetkellisesti menetty

Pyrus Neo Dragonoid (hävisi Spectralle, mutta sai takaisin)
Danin bakuganit > Väliaikaisesti omistettu

Pyrus Apollonir (auttoi saamaan Dragon takaisin)
Ventus Hawktor (Shunin)
Klaus Karttunen

Klaus Karttunen (s. 12. helmikuuta 1951) on Etelä-Aasian tutkimuksen ja indoeuropeistiikan
professori Helsingin yliopistossa.
Klaus Karttunen on suorittanut tutkintonsa Helsingin yliopistossa: filosofian kandidaatti vuonna 1977, lisensiaatti 1985 ja tohtori vuonna 1990.
Teokset

Mooseksen kirjoista kungfutselaisuuden klassikoihin ja Jerusalemista Siperian tundralle : Aasian-tutkimuksen vaiheet Suomessa, Suomen itämainen seura, 2011.
Kalakirja : kaloja vedessä, lautasella, kirjoissa ja kielissä, [Klaus Karttunen], 2011
Orientin etymologinen sanakirja, Gaudeamus, 2013
Vuosisata Aasiaa ja Afrikkaa: Suomen Itämainen Seura 1917–2017.  (Toimittaneet Lotta Aunio ja Sari Nieminen. Suomen Itämaisen Seuran suomenkielisiä julkaisuja, 45)  Helsinki:  Suomen Itämainen Seura, 2017.  ISSN 0359-7938.  ISBN 978-951-9380-92-6.
Idän viisautta, Klaus Karttunen, Leif Färding, Kai Nieminen, toim.; WSOY, 1977
Lyhyt sanskritin kielioppi, Klaus Karttunen, toim.; Gaudeamus, 1984.
From the early Days of Finnish indology, Klaus Karttunen, toim.; The Finnish Oriental Society, 1984.
India in early Greek literature, Klaus Karttunen, toim.; Finnish Oriental Society, 1989
Itää etsimässä : eurooppalaisen Aasian-tutkimuksen vaiheita, Klaus Karttunen, toim.; Helsingin Yliopisto, 1992.
India and the Hellenistic World, Suomen Itamainen Seura, toim.; Finnish Oriental Society, 1997
Itaa Etsimassa: Eurooppalaisen Aasian-Tutkimuksen Vaiheita, Klaus Karttunen, toim.; Helsingin Yliopisto, 1992
Huumori muinaisessa Intiassa : kolme pienoisnäytelmää, Klaus Karttunen, Editor : Helsingin Yliopisto, 2000.
Vidyārṇavavandanam : essays in honour of Asko Parpola, Klaus Karttunen, Asko Parpola, toim.; Finnish Oriental Society, 2001.
Le voyage en Inde d'Alexandre le Grand, Pascal Charvet, Fabrizia Baldissera, Klaus Karttunen, toim.; NiL, 2002
University of Helsinki, Institute for Asian and African Studies, Department of South Asian and Indoeuropean Studies : a bibliography, Klaus Karttunen, toim.; Helsingin Yliopisto, 2003.
Rigveda : valikoima muinaisintialaisia hymnejä, Klaus Karttunen, suom.; Helsingin Yliopisto, 2003.
Aiheesta muualla

Julkaisut
Kirjava

Kirjava voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kirjava hevonen
Kustannusosakeyhtiö Kirjava
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kirjava”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Davit Hahaleišvili

| Mitalit> Miesten judo.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten judo.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten judo.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Miesten judo> Maa:   Yhdistynyt joukkue. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | yli 95 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1991 | avoin luokka |  |
Maa:   Georgia
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Hamilton 1993 | yli 95 kg |  |
|  Pronssia | Hamilton 1993 | avoin luokka |  |
|  Pronssia | Chiba 1995 | yli 95 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1993 | yli 95 kg |  |
|  Kultaa | Ateena 1993 | avoin luokka |  |
|  Kultaa | Haag 1996 | yli 95 kg |  |
Maa:   Neuvostoliitto
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Frankfurt 1990 | avoin luokka |  |
Davit Rostomis dze Hahaleišvili (georg. დავით როსტომის ძე ხახალეიშვილი, Davit Rost’omis dze Xaxaleišvili, ven. Давид Ростомович Хахалейшвили, David Rostomovitš Hahaleišvili, 28. helmikuuta 1972 Kutaisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 11. tammikuuta 2021) oli georgialainen judoka, olympiavoittaja ja Euroopan mestari. Hän edusti uransa alussa Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta ja kilpaili yli 95 kilogramman sekä avoimessa painoluokassa.
Elämä ja urheilu-ura

Hahaleišvilin ensimmäinen henkilökohtainen arvokisamitali tuli Neuvostoliittoa edustaen Frankfurtissa 1990, missä hän voitti avoimen luokan EM-pronssia. Neuvostoliiton hajottua Hahaleišvilin ura jatkoi nousua yhdistyneen joukkueen edustajana: vuonna 1991 hän saavutti avoimen luokan MM-hopeaa ja Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 yli 95-kiloisten painoluokan olympiakultaa. Vuodesta 1993 Khakhaleišvili edusti Georgiaa voittaen vuonna 1993 Euroopan mestaruudet sekä yli 95-kiloisten että avoimessa painoluokassa ja saavuttaen samana vuonna kummassakin sarjassa myös MM-mitalin. Yli 95-kiloisten painoluokassa Hahaleišvili voitti vielä MM-pronssia vuonna 1995 ja Euroopan mestaruuden vuonna 1996. Hän oli Atlantan kesäolympialaisten 1996 voittajasuosikki mutta myöhästyi punnituksesta eksyttyään valmentajansa kanssa väärään paikkaan ja diskattiin tämän vuoksi olympiaturnauksesta.
Sydänongelmista kärsinyt Hahaleišvili kuoli 49-vuotiaana 11. tammikuuta 2021. Hän oli ollut leikkauksessa Minskissä ja sai tämän jälkeen verenmyrkytyksen.
Aiheesta muualla

Davit Hahaleišvili Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri

Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri on nykyään Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue (lyhennys Soite) (ruots. Mellersta Österbottens välfärdsområde). Tätä ennen Soite oli kymmenen Keski-Pohjanmaan, Pohjanmaan ja Pohjois-Pohjanmaan kunnan yhteisesti omistama kaksikielinen kuntayhtymä, joka järjesti jäsenkuntiensa puolesta alueensa väestölle laaja-alaiset sosiaali- ja terveyspalvelut. Kuntayhtymä möi palveluja ulkopuoliselle tahoille.
Kuntayhtymän kotipaikka oli Kokkola. Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri kuului Oulun yliopistollisen sairaalan erityisvastuualueeseen (Erva-alue).
Soiten jäsenkunnissa asui noin 78 000 ihmistä (31.12.2018). Jäsenkuntien ohella Soite-kuntayhtymä tarjosi palveluja läheisille sopimuskunnille (9 kuntaa) sekä yhteistyökunnille (9 kuntaa). Soiten osana Kokkolassa toimiva Keski-Pohjanmaan keskussairaala on lähin päivystävä sairaala noin 200 000 asukkaalle. Siellä hoidetaan vuosittain noin 42 000 potilasta.
Tilikaudella 2019 Soiten toimintamenot olivat 337,2 miljoonaa euroa. Tilikauden kirjanpidollinen alijäämä oli 8,6 miljoonaa euroa. Menoista 53,0 prosenttia oli henkilöstökuluja, 29,8 % palveluostoja, 8,1 % hankintoja, 4,3 % avustuksia ja 4,8 % muita toimintamenoja.
Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote-uudistusta. Kuntayhtymän kausi päättyi 31.12.2022 hyvinvointialueiden aloittaessa toiminnan Suomessa. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue.
Jäsen- ja sopimuskunnat

Jäsenkunnat:
| --- | --- |
 Halsua  Kannus  Kaustinen  Kokkola  Kruunupyy:  Lestijärvi  Perho  Reisjärvi (osajäsenkunta)  Toholampi  Veteli
Sopimuskunnat:
| --- | --- |
 Alavieska  Evijärvi  Haapajärvi  Kalajoki  Kinnula:  Nivala  Pietarsaari  Sievi  Ylivieska
Sairaalat

Keski-Pohjanmaan keskussairaala, Kokkola
Terveysasemat

Keski-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri (Soite) ylläpiti myös terveysasemia (terveuskeskuksia) jäsenkunnissaan:
Kokkolan terveyskeskuksen pääterveysasema, Mariankatu 28 (B-ovi), 67200 Kokkola; https://www.soite.fi/kokkolan_vastaanotto (Arkistoitu – Internet Archive)
Koivuhaan terveysasema, Mäntynäädänkatu 6, 67800 Kokkola; https://www.soite.fi/koivuhaka (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannuksen terveysasema, Lopotinkatu 2, 69100 Kannus; https://www.soite.fi/kannus
Kälviän terveysasema, Kälviäntie 24, 68300 Kälviä; https://www.soite.fi/kalvia
Lohtajan terveysasema, Lohtajantie 3, 68230 Lohtaja; https://www.soite.fi/lohtaja
Alavetelin terveysasema, Misterhultintie 4, 68410 Alaveteli; https://www.soite.fi/alaveteli
Kruunupyyn terveysasema, Säbråntie 1, 68500 Kruunupyy; https://www.soite.fi/kruunupyy
Lestijärven terveyskeskus, Niemeläntie 3 A, 69440 Lestijärvi; https://www.soite.fi/lestijarvi
Perhon terveyskeskus, Vanhainkodintie 20, 69950 Perho; https://www.soite.fi/perho
Teerijärven terveysasema, Hörbyntie 8, 68700 Teerijärvi; https://www.soite.fi/teerijarvi (Arkistoitu – Internet Archive)
Toholammin terveyskeskus, Sairaalantie 2, 69300 Toholampi; https://www.soite.fi/toholampi
Ullavan terveysasema, Ullavantie 701, 68370 Ullava; https://www.soite.fi/ullava
Tunkkarin terveyskeskus (Halsua, Kaustinen, Veteli), Mäntöläntie 2, 69730 Tunkkari; https://www.soite.fi/halsua_kaustinen_veteli (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Keski-Pohjanmaan sosiaali- ja terveyspalvelukuntayhtymä Soite (soite.fi)
Heini Holopainen (5.10.2020) Koronavirukselle altistuneiden jäljitystyö syö Soiten voimavaroja – perustoimintoja saatetaan supistaa (yle.fi)
Kollektiivinen tietoisuus

Kollektiivinen tietoisuus tarkoittaa niitä normeja ja arvoja, jotka ovat yhteisiä kaikille yhteiskunnan jäsenille. Käsitteen loi sosiologi Émile Durkheim. Hänen mukaansa kollektiivinen tietoisuus on yhteiskunnallisen järjestyksen perusta kaikissa yhteiskunnissa. Käsite on sukua muun muassa marxilaiselle käsitteelle kollektiivinen tajunta.
Diogo Freitas do Amaral

Diogo Freitas do Amaral
Diogo Pinto de Freitas do Amaral (21. heinäkuuta 1941 – 3. lokakuuta 2019) oli portugalilainen poliitikko ja professori. Hän toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1980–1981 ja 2005–2006. Hän syntyi Póvoa de Varzimissa.
Freitas do Amaral oli 1970-luvulla neilikkavallankumouksen jälkeen Demokraattisen ja sosiaalisen keskustan perustajia. Hän johti puoluetta vuoteen 1985 ja jälleen vuosina 1988–1991. Hän oli parlamentin jäsenenä vuosina 1975–1983 ja 1992–1993.
Pääministeri Francisco Sá Carneiron kuoltua lento-onnettomuudessa Freitas do Amaral oli Portugalin tilapäisenä pääministerinä 1980–1981. Hän oli ehdolla vuoden 1986 presidentinvaaleissa ja hävisi niukasti vasemmiston Mario Soaresille. Freitas do Amaral sai 49 prosenttia äänistä. Vuonna 1995 hänestä tuli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja. Hän on kirjoittanut Alfonso I:n ja Viriatuksen elämäkerrat.
Daniel Quinn

| Daniel Quinn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1935 Omaha, Nebraska
Kuollut: 17. helmikuuta 2018 (82 vuotta) Houston, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Palkinnot
 Turner Tomorrow Fellowship Award 1991 
Aiheesta muualla
Ishmael.org (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Daniel Quinn (11. lokakuuta 1935 Omaha, Nebraska – 17. helmikuuta 2018 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten kirjastaan Ismael, joka ilmestyi suomeksi vuonna 1992. Se voitti Turner-palkinnon vuonna 1991.
Aiheesta muualla

Ishmael.org (englanniksi)
Dianwéli

| Dianwéli |
| --- | --- |
 Dianwéli
 Koordinaatit: 14°52′26″N, 2°55′5″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Douentzan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  165,57 km²
Väkiluku (2009):  3 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dianwéli (myös Dianwely) on maalaiskunta Moptin alueen Douentzan piirissä Malissa. Sen keskuspaikka Dianwely-Maoundé sijaitsee 18 kilometriä Douentzasta etelään. Kunnassa on 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Dianwélin kunnan pinta-ala on 165,57 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Douentzan piirin Tédjén, pohjoisessa Douentzan ja idässä Kérénan sekä etelässä Koron piirin Diankaboun ja Kassan sekä Bandiagaran piirin Métoumoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin alueeseen. Tasangolla kohoaa matalia vuoria. Varsinaisia vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja yksi pienempi asutus. Asukkaiden enemmistö on dogoneja. Lisäksi kunnassa asuu fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapapu, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Dianwelyssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan läpi kulkevat Douentzasta Koroon ja Beniin johtavat reitit. Palveluihin kuuluu kolme koulua ja terveysasema.
Conan barbaari

Weird Tales -lehden elokuun 1934 numeron kannen kuvitus Howardin Conan-novelliin Rautapaholainen. Taiteilija Margaret Brundage.
Conan barbaari (engl. Conan the Barbarian) eli Conan Cimmerialainen tai Conan Kimmerialainen on yhdysvaltalaisen kirjailijan Robert E. Howardin 1930-luvulla kirjoittamien miekka ja magia -kirjojen sankari. Conan on seikkailija, joka ansaitsee elantonsa palkkasoturina, taistelijana, varkaana, merirosvona sekä lopulta kuninkaana. Conan-tarinat ovat vauhdikkaita ja väkivaltaisia, ja niissä esiintyy usein mielikuvituksellisia hirviöitä ja taikuutta. Howardin alkuperäisiä Conan-tarinoita julkaistiin Weird Tales -lehdessä vuosina 1932–1936. Sen jälkeen Conan on seikkaillut myös elokuvissa, sarjakuvissa ja videopeleissä.
Hahmo ja tapahtumat

Conanin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen esihistorialliseen menneisyyteen, sekasortoiseen hyborialaiseen aikaan, joka seurasi myyttisen Atlantiksen tuhoa. Robert E. Howard rakensi tarinoitaan varten maailman, jolla on oma historia, maantiede ja mytologia.
Howardin kuvauksessa Conan on tummatukkainen, sinisilmäinen, synkkäilmeinen, pitkä ja lihaksikas mies. Suuresta koostaan huolimatta Conan on ketterä, ja Howard vertaa toistuvasti hänen liikkumistaan pantteriin. Alkuperäisissä novelleissa Conan käyttää yleensä paikallisväriin ja ilmanalaan sopivia vaatteita, mutta myöhemmissä kuvituksissa hän on usein lähes alaston ja pukeutuu jopa talvisin pelkkään lannevaatteeseen. Hän on karismaattinen, arpinen ja uhkaava, mutta perusluonteeltaan optimistinen ja nauraa ystäviensä seurassa usein – Howardin mukaan sekä Conanin ilot että surut ovat ”jättiläismäiset”.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Minä tiedän monta jumalaa. Se, joka kieltää ne, on yhtä sokea kuin se, joka luottaa niihin liian syvästi. En etsi tuonpuoleista. – – Haluan elää täysin rinnoin tämän elämän; tuntea punaisen lihan mehukkuuden ja väkevien viinien aromin kielelläni, valkeiden käsivarsien kuuman syleilyn, taistelun mielipuolisen huuman. – – Miettikööt saarnaajat, papit ja filosofit toden ja harhan ongelmia. Minä tiedän tämän: jos elämä on harhaa, olen minäkin vain harha, ja näin ollen harha on minulle todellisuutta. Minä elän, minä palan elämästä, rakastan, surmaan, ja olen tyytyväinen. | ” |
– ”Mustan rannikon kuningatar”, suomentajat Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä.
Howard kertoo Conanin syntyneen pohjoisessa ja kolkossa Kimmeria-nimisessä maassa. 14- tai 15-vuotiaana Conan osallistui akvilonialaisten valloittajien perustaman linnoituksen tuhoamiseen. Tuolloin hänet tunnettiin jo voimakkaana soturina. Tämän jälkeen Conan lähtee vaeltamaan ympäri maailmaa ja joutuu kosketuksiin sivistyneiden kansojen kanssa. Varhaisissa seikkailuissaan Conan on vielä nuori ja jossain määrin taitamaton, ja hän seuraa hämmentyneenä suurkaupungin elämänmenoa. Myöhemmin hän alkaa halveksia sivistyneen maailman lakeja, auktoriteetteja ja normeja. Etelän asukkaat pitävät Conania raakalaisena ja julmurina, ja vastaavasti Conan katsoo heidän olevan helpon elämän turmelemia vetelyksiä, jotka ovat kadottaneet yhteytensä luontoon ja oikeuttavat moraalittomat tekonsa näennäisen sivistyneellä käytöksellä. Conan löytää sivistyneen väen joukosta kuitenkin myös vertaisiaan ja jopa ystäviä.
Conan-tarinoiden tapahtumat etenevät ripeästi, ja taistelujen ja kamppailujen kuvaukset ovat eläviä ja raakoja. Tarinat vievät mielikuvituksellisiin paikkoihin, joissa vastaan voi tulla mitä tahansa, kuten hirviöitä, demoneja, pahoja velhoja ja kauniita naisia. Conan itse toimii elämänsä aikana varkaana, palkkasoturina, merirosvona, soturina ja lopulta kuninkaana. Kronologisesti viimeisessä Howardin kirjoittamassa tarinassa Conan on noin 45-vuotias.
Tulkintoja hahmosta

Conan poikkeaa syntyajankohtansa muista sankarihahmoista, kuten Tarzanista, jotka yleensä olivat motiiveiltaan oikeamielisiä herrasmiehiä. Conan sen sijaan muistuttaa pikemminkin tyypillistä roistoa: hän on barbaari, joka tienaa elantonsa varastamalla ja tappamalla. Petri Hiltusen mukaan varhaiset kuvittajat olivat siksi ”täysin hukassa” ja piirsivät hahmon joko muinaisen roomalaisen, prinssi Rohkean tai ”tavallisen kaduntallaajan” näköiseksi, ”solakaksi ja siistiksi” mieheksi. Conan-kuvitukset muuttuivat Howardin kuvaukselle uskollisemmiksi vasta 1960-luvulla, jolloin kansia novellikokoelmiin ryhtyi maalaamaan Frank Frazetta.
Juhani Hinkkanen on kuvaillut Conanin hahmoa paradoksaaliseksi. Howard korostaa jatkuvasti Conanin olevan barbaari, mutta Hinkkasen mukaan se on näennäistä. Conan tiedostaa barbaarisuutensa ja toisinaan jopa analysoi asiaa. Hän on siis ”barbaari, joka tietää olevansa barbaari eikä siksi ole sitä. Vaikka Conan on väkivaltainen ja impulsiivinen, hän toimii kuitenkin tietoisesti ja on siten vastuussa teoistaan. Uransa loppupuolella Conan kohoaa kuninkaaksi, mutta ei käytä asemaansa väärin vaan hallitsee hyvin ja oikeudenmukaisesti. Hinkkanen vertaakin Conania Likainen Harry -elokuvien Harry Callahaniin: molemmat toimivat oikeaksi katsomallaan tavalla, vaikka se olisikin lainvastaista.
Historia

Howard kirjoitti yhteensä 26 Conan-tarinaa, mukaan lukien keskeneräiseksi jääneitä tekstejä ja katkelmia sekä runoja. Useimmat tarinat ilmestyivät alun perin Weird Tales -lehdessä joulukuun 1932 ja lokakuun 1936 välillä.
Howard kirjoitti kirjailijaystävälleen Clark Ashton Smithille vuonna 1933 keksineensä Conanin jonkin selittämättömän, ulkopuolisen voiman vaikutuksesta. Howard oli kärsinyt uusien ideoiden puutteesta jo kuukausia, kunnes Conan vain ilmestyi hänen mieleensä. Howard istui kirjoituskoneensa ääreen ja kirjoitti seuraavien viikkojen aikana kuumeisesti Conan-tarinan toisensa jälkeen, pystymättä kirjoittamaan mistään muusta aiheesta.
Howard kertoi ottaneensa alitajuisesti Conaniin piirteitä tuntemistaan ihmisistä, kuten nyrkkeilijöistä, pyssymiehistä, salakuljettajista, öljykenttien miehistä, uhkapelureista ja työmiehistä. Conanissa on nähty vaikutteita myös Howardin tuntemasta kirjallisuudesta, kuten esimerkiksi Edgar Rice Burroughsin, Talbot Mundyn ja Harold Lambin kirjoista sekä kelttiläisestä, brittiläisestä ja skandinaavisesta historiasta ja mytologiasta.
Conanista oli tullut vuoteen 1934 mennessä Weird Talesin suosituin hahmo ja Howardista maineikas kirjoittaja. Hahmon suosion kasvun myötä aluksi lyhyet tarinat pitenivät moniosaisiksi. Lohikäärmeen hetki on ainoa romaanimittainen Conan-kertomus. Sen tarina perustuu moneen varhaisempaan Conan-tarinaan.
Kaksi Conan-fania, P. Schuyler Miller ja John D. Clark, koostivat Howardin tarinoiden pohjalta vuonna 1936 Conanin kronologisen elämäntarinan ja hyborialaisen ajan kartan. Howard hyväksyi ne pienin korjauksin. Samalla hän kertoi, ettei pystynyt itse ennustamaan Conanin kohtaloa, koska piti itseään vain Conanin oman kerronnan vastaanottajana. Conan kertoi Howardille tarinoitaan siinä järjestyksessä, jossa ne tulivat hänen mieleensä.
Howardin kuoltua 1936 neljä Weird Talesin alun perin torjumaa Conan-tarinaa julkaistiin vuosina 1952–1967 eri julkaisuissa. Howardin kuoleman jälkeen monet kirjailijat, kuten Robert Jordan, ovat viimeistelleet Howardin tarinoita tai kirjoittaneet kokonaan uusia Conan-seikkailuja.
Mukaelmia

Marvel Comics alkoi vuodesta 1970 alkaen julkaista Conan barbaari -sarjakuvia, jotka perustuivat niin Howardin kuin muidenkin tekijöiden kirjoittamiin tarinoihin. Yli 270 numerossa ilmestyneitä tarinoita piirsi Barry Windsor-Smith ja käsikirjoitti Roy Thomas. Niiden pohjalta syntyi Smithin piirtämä ja John Busceman kirjoittama The Savage Sword of Conan. Marvel lopetti Conan-tarinoiden julkaisemisen vuonna 2000. Dark Horse hankki julkaisulisenssin vuonna 2003 ja on jatkanut Conan-tarinoiden julkaisemista.
John Milius ohjasi vuonna 1982 Conanista elokuvan Conan – barbaari, jonka pääosaa näyttelee Arnold Schwarzenegger. Richard Fleischer ohjasi kaksi vuotta myöhemmin elokuvalle jatko-osan Conan hävittäjä. Marcus Nispelin ohjaama Conan the Barbarian sai ensi-iltansa vuonna 2011. Siinä hahmoa esittää Jason Momoa.
Conanista on tehty kolme televisiosarjaa, joista kaksi piirrettyjä. Conanista on tehty myös televisioelokuvia, lautapelejä, roolipelejä ja videopelejä. Age of Conan: Hyborian Adventures on Conanin maailmaan perustuva massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli, joka ilmestyi vuonna 2008.
Suomeksi julkaistuja Conan-tarinoita > Howardin Conan-tarinoiden kokoelmat

Conan ja demonit.  (Suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  Jalava, 1990.  ISBN 951-8954-20-8.
Conan taistelija.  (Suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  Jalava, 1990.  ISBN 951-8954-55-0.
Conan voittaja.  ((The Hour of the Dragon, 1935–1936.) Suomentanut Ilkka Äärelä)  Helsinki:  Jalava, 1991.  ISBN 951-8954-85-2.
Conan Cimmerialainen.  (Suomentanut Leena Peltonen. 2. uudistettu laitos (1. laitos 1991))  Helsinki:  Jalava, 2001.  ISBN 951-887-207-4.  – Jalavan julkaisemat neljä nidettä sisältävät viisitoista novellia, romaanin ja runon. Teokset on toimittanut Markku Sadelehto ja kuvittanut Petri Hiltunen.
Howard, Robert E.: Mustan rannikon kuningatar ja muita Conan-kertomuksia.  (Suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  Jalava, 2010.  ISBN 978-951-887-421-1.  – Yhdeksän novellia, koottu vuosien 1990–1991 kokoelmista.
Howard, Robert E.: Conan ja merirosvot.  Helsinki:  Oppian, 2019.  – Viisi novellia, joista kolme aiemmin suomentamatonta.