stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suhoi Su-30
Tyyppejä

Su-30, eli Su-27PU, kaksipaikkainen modernisoitu ilmaherruushävittäjä ja koulutuskone. Varustettu yli 10 tunnin tehtäviin, varustettu datalinkillä koneiden välillä, ei täsmäasemahdollisuutta ilmasta-maahan. GPS/Loran/Omega-navigointi, laseretäisyysmittari kypärätähtäimeen liitettynä, IRST.
Su-30M / MK (M=modernisoitu, K=kaupallinen malli eli vientimalli) AL-37PP-moottorit, joissa on suihkuvirtauksen suuntaus, parannettu asejärjestelmä ja navigaatio, länsimainen avioniikka.
Su-30MKK Kiinan vuosina 1999, 2001 ostama malli (modernizirovannyi kommertšeski dla Kitaja)
Su-30MK2 Kiinalle 2002 toimitettu Su-30MKK:sta modernisoitu kone, joka on tarkoitettu X-31A -merimaaliohjuksella varustetuksi
Su-30MKI on valmistettu Intian ilmavoimille. Koneissa on NIIP N011M Bars -PESA-tutka ja navigointijärjestelmä. Kone voi toimia eräänlaisen AWACSina muille koneille. Ensimmäiset Intiassa kootut tulivat käyttöön 2004 ja  kokonaan valmistetut 2005.
Tuotanto ja käyttäjät > Venäjä

Venäjän ilmavoimien 2009–2016 hankkimat koneet ovat tyyppejä Su-27SM (12 kpl), Su-30M2 (4+16), Su-30SM (60) ja Su-35S (48).
Intialle on toimitettu vuoteen 2010 mennessä 120 Su-30-konetta sen tilaamasta  230:sta.
Malesia on ostanut 18 konetta.
Algeria on tilannut 16 Su-30-MKI(A)-konetta.
Uganda on tilannut 6 Su-30MK2-konetta.
Tuotanto ja käyttäjät > Mallit

| Suhoi Su-30 -tyyppi> tyyppi | Suhoi Su-30 -tyyppi> valmistaja | Suhoi Su-30 -tyyppi> valmistettu | Suhoi Su-30 -tyyppi> sijoitus | Suhoi Su-30 -tyyppi> ajankohtainen | Suhoi Su-30 -tyyppi>  | Suhoi Su-30 -tyyppi>  | Suhoi Su-30 -tyyppi>  | Suhoi Su-30 -tyyppi>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Su-30M2 | KnAAZ |  |  Venäjä |  |  |  |  |  |
| Su-30MK2 | KnAAZ |  |  |  |  |  |  |  |
| Su-30MKV | KnAAZ |  |  Vietnam  |  |  |  |  |  |
| Su-30MKK | KnAAZ |  |  Kiina  |  |  |  |  |  |
| Su-30MK2-I | KnAAZ |  |  Intia |  |  |  |  |  |
| Su-30MK2-V | KnAAZ |  |  Venezuela |  |  |  |  |  |
| Su-30MKI | Irkut |  |  Intia  |  |  |  |  |  |
| Su-30MKI(A) | Irkut |  |  Algeria  |  |  |  |  |  |
| Su-30MKM | Irkut |  |  Malesia  |  |  |  |  |  |
| Su-30SM | Irkut |  |  Venäjä | Belbek |  |  |  |  |
Suhoi Su-30SM on Intialle toimitetusta Suhoi Su-30MKI:stä Venäjän omaan käyttöön muokattu versio. Suhoi Su-30SM:n ensilento tapahtui 21. syyskuuta 2012. Suhoiden nimeämisessä M tarkoittaa uudistettua, modernoisoitua, mallia ja sen jälkeinen K kaupallista eli vientiin tarkoitettua mallia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suhoi Su-30 Wikimedia Commonsissa
Suhoin lentokoneet
| --- | --- |
Hävittäjät:  Su-9  Su-11  Su-15  Su-27  Su-30  Su-33  Su-35 Su-37  Su-57 (T-50) 
Pommi- ja rynnäkkökoneet:  Su-2  Su-4  Su-7  Su-17 Su-20  Su-22  Su-24  Su-25  Su-34  Su-39 
Tiedustelukoneet:  Su-12 
Koulukoneet:  UTB  Su-26  Su-28  Su-29  Su-31 
Kuljetuskoneet:  Su-38  Su-80  S-21  Superjet 100 
Kokeelliset:  Su-1  Su-3  Su-5  Su-6  Su-8  Su-10  Su-11  Su-13  Su-37  Su-47  P-1  T-3  T-4 
Sukhoi Su-30
Jesse Seppälä

| Jesse Seppälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. tammikuuta 2002 (ikä 23) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sepi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  172 cm
Paino:  70 kg
Seura
Seura:  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Jesse Seppälä (s. 7. tammikuuta 2002 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Seppälä osaa pelata myös keskellä.
Ura > Seuraura

Seppälä on Espoo Bluesin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 22+38=60 joukkueensa paras syöttäjä ja Seppälä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Niko Huuhtasen kanssa. He jakoivat koko sarjan pistepörssin neljännen sijan Ässien Thomas Hölsömäen kanssa. Seppälä voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Tapparan organisaatioon. Seppälä pelasi suurimman osan kaudestaan seuran B-nuorissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
WHL-joukkue Edmonton Oil Kings varasi Seppälän 52. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2019. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2019–2020. Seppälän kausi jäi kuitenkin vaisuksi ja hän teki 17 pelaamassaan ottelussa vain yhden maalin.
Kaudeksi 2020–2021 Seppälä palasi Suomeen ja siirtyi Helsingin IFK:n U20-joukkueeseen. Kaudella 2021–2022 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Seppälä debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Seppälä teki liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2021 KalPaa vastaan. Hänelle avautui paikka HIFK:n kokoonpanosta, kun Jere Innala oli pelikiellossa ja Roni Hirvonen liittyi Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueen mukaan. Seppälä merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Juha Jääskän viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.51 minuuttia. Seppälä sai myös kakkossyöttöpisteen Koivistoisen tekemään maaliin siirretyn rangaistuksen aikana. Hänelle merkittiin ottelusta teholukema –1.
Kesäkuussa 2022 Seppälä teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi varsinaisella tulokaskaudellaan 2022–2023 47 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5 ja yhdeksän playoff-ottelua tehden yhden maalin. Seppälä teki liigauransa avausmaalin 5. marraskuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hänen maalinsa hyväksyttiin videotarkituksen jälkeen. Seppälä edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2023 Seppälä teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2025 Seppälä teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Seppälä pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Seppälä voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut kaksi nuorten ja 36 poikien maaottelua.
Muuta

Seppälän isoveljet Jere ja Joonas ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Jere pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 352 SM-liigaottelua Espoo Bluesissa, Porin Ässissä ja SaiPassa.
Seth Klarman

Seth Klarman
Seth Klarman (s. 21. toukokuuta 1957 New York) on yhdysvaltalainen suursijoittaja ja miljardööri.
Klarman sai kandidaatin arvon taloustieteessä Cornellin yliopistosta ja maisterin arvon Harvard Business Schoolista. Hän on hedgerahasto Baupost Groupin toimitusjohtaja ja salkunhoitaja. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäsenksi vuonna 2020. Klarman julkaisi sijoitusfilosofiastaan kirjan Margin of Safety, josta on tullut kulttiklassiko arvosijoittajien parissa. Hän on esiintynyt aktiivisesti luennoitsijana sijoitusaiheista.
Klarman oli aiemmin suuri republikaanisen puolueen rahoittaja. Hän ilmaisi vastustuksensa Donald Trumpia kohtaan vuonna 2016 ja on sittemmin tukenut demokraattista puoluetta.
Sukselaisen I hallitus

Sukselaisen I hallitus oli Suomen tasavallan 41. hallitus, joka toimi 187 päivän ajan 27. toukokuuta 1957 – 29. marraskuuta 1957. Hallituksen muodostivat Maalaisliitto, Ruotsalainen kansanpuolue, Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto sekä Suomen kansanpuolue.
Toimikautensa aluksi hallitus isännöi Neuvostoliiton puoluejohtaja Nikita Hruštšovin ja pääministeri Nikolai Bulganinin vierailua Suomessa ja ajoi eduskunnassa läpi lain vuoden 1956 yleislakon aikana tehtyihin rikoksiin ja rikkomuksiin syyllistyneiden armahtamisesta.
Kesäkuussa 1957 hallitus esitti eduskunnalle taloudellisen hätäohjelman, johon sisältyi hintojen ja verojen korotuksia sekä lapsilisien yhden maksuerän siirtäminen yli vuodenvaihteen. Ohjelman vesitti kuitenkin SKDL:n lapsilisäasiassa aloittama jarrutus, jonka vuoksi päätös siirtyi ohi vuosineljänneksen päättymisen. Kykenemättömämä suoriutumaan maksuistaan valtio joutui laittomaan tilaan. Vastalauseeksi tälle RKP veti ministerinsä pois hallituksesta heinäkuun alussa 1957 ja näiden tilalle nimitettiin yksi kansanpuoluelainen ja kaksi maalaisliittolaista ministeriä. Elokuussa 1957 kesken kesäloman koolle kutsuttu eduskunta yritti "mätäkuun valtiopäivillä" löytää ratkaisua valtiontalouden pulmiin, mutta tuloksetta.
Syyskuun alussa hallitusta puolestaan täydennettiin viidellä SDP:n skogilaisen vähemmistön niin kutsutulla ”ottopoikaministerillä”. SDP:n johto paheksui nimityksiä voimakkaasti, koska puolueen päättävät elimet oli asiassa sivuutettu. SDP vaati kyseisiä ministereitä eroamaan hallituksesta ja näiden kieltäydyttyä ilmoitti, etteivät nämä edustaneet puoluetta hallituksessa. Pääministeri Sukselainen katsoi kuitenkin hallituksensa pohjan laajenneen 66:sta 90 kansanedustajaan. Tapaus kiihdytti SDP:ssa puhjenneita sisäisiä kiistoja ja johti osaltaan puolueen hajoamiseen. Repeämä ulottui lisäksi ammattiyhdistysliikkeeseen SAK:n opposition perustaessa muutamaa vuotta myöhemmin uuden keskusjärjestön Suomen Ammattijärjestön (SAJ). Myös Työväen Urheiluliitto (TUL) hajosi.
Syyskuussa 1957 Suomen markka devalvoitiin 39 prosentilla.
Niin kutsuttuihin ottopoikaministereihin kuulunut, vain 27-vuotias Olli J. Uoti oli Suomen siihen saakka nuorin valtioneuvoston jäsen. Seuraava häntäkin nuorempi ministeri oli Paasion toisen hallituksen opetusministeriksi helmikuussa 1972 nimitetty 26-vuotias Ulf Sundqvist.
Hallitus sai lokakuussa eduskunnalta vasemmistopuolueiden esittämän epäluottamuslauseen, joka koski maan taloudellista tilaa ja hallituksen muodostamistapaa. Hallitus jatkoi toimitusministeristönä marraskuun lopulle.
Kurt Student

| Kurt Student |
| --- | --- |
 Kurt Student
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1890  Birkholz, Saksa
Kuollut: 1. heinäkuuta 1978 (88 vuotta)  Lemgo, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1910–1945
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraalieversti
Joukko-osasto:  Luftwaffe
Kurt Arthur Benno Student (12. toukokuuta 1890 Birkholz – 1. heinäkuuta 1978 Lemgo, Lippe) oli saksalainen Luftwaffen kenraalieversti, joka taisteli lentäjänä itärintamalla ensimmäisessä maailmansodassa ja Saksan laskuvarjojoukkojen komentajana toisessa maailmansodassa.
Sotilasura

Kurt Student aloitti 11-vuotiaana opinnot sotilaskoulussa. 20-vuotiaana luutnanttina hänestä tuli lentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa hän saavutti hävittäjälentäjänä kuusi ilmavoittoa. Studentia pidetään saksalaisten laskuvarjojoukkojen perustajana ja hän oli näiden joukkojen komentaja toisessa maailmansodassa. Joukot osoittivat kykynsä erityisesti salamasodassa Alankomaissa toukokuussa 1940 ja belgialaisen Eben-Emaelin linnoituksen valtauksessa samassa kampanjassa. Student toimi tuolloin 7. lentodivisioonan komentajana ja haavoittui saatuaan luodin päähänsä Rotterdamin eteläpuolella 14. toukokuuta 1940. Luoti oli omien ampuma. SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler oli saapumassa Rotterdamiin vapauttamaan laskuvarjojoukkoja ja avasi tulen kohdattuaan hollantilaisia tietämättä näiden jo antautuneen tai siitä välittämättä. Vaikka divisioonan komentaja Sepp Dietrich syytti tapauksesta 9. panssaridivisioonaa, Wehrmachtin johto oli entistä taipuvaisempi pitämään Waffen-SS:ää kurittomana ja liipaisinherkkänä armeijana. Toivuttuaan Student sai komentoonsa vasta perustelun XI Fliegerkorpsin (XI lentoarmeijakunta).
Kreeta

Vuonna 1941 hän johti Kreetan valtausta päämajastaan Ateenasta. Laskuvarjojoukot kärsivät saarella suuria tappioita. Britannian armeijan ANZAC-joukoista koostuneet puolustajat ampuivat monia ilmaan näiden vielä hypätessä, ja itse taisteluun osallistui myös paikallinen siviiliväestö, joka tappoi ja vangitsi suuremmista osastoista harhautuneita jääkäreitä. Kun taistelu oli ohi, Student toimi 20 päivän ajan Kreetan kuvernöörinä.
Kreetan valtaus oli suuri uhkapeli Studentilta, ehkäpä aikaisempien maahanlaskuoperaatioiden menestyksen siivittämänä. Koko aselaji oli varsin uusi, ja sen piti ansaita Saksan armeijan piirissä kunnioitusta. On paradoksaalista, että operaatio oli mennä täysin pieleen jo ensimmäisen vuorokauden aikana mutta onnistuikin osaksi liittoutuneiden Kreetan johdon raskaiden arviointivirheiden takia. Koko Kreeta (Kreikan suurin saari, Välimeren viidenneksi suurin saari) vallattiin henkeäsalpaavan nopeasti, kymmenessä päivässä.
Studentin suunnitelmassa oli paljon vaarallisia elementtejä kuten pitkä kuljetusmatka (noin 300 kilometriä) ja muiden aselajien puuttuva tuki. Studentin ainoa tuki oli Luftwaffe, johon Studentin laskuvarjojääkärit organisatorisesti kuuluivat. Muut aselajit tavallaan toivoivat Studentille epäonnea.
Lopulta Adolf Hitler kuittasi aselajin ”vanhentuneen” salamasodassa pitäessään voitonpuhetta Studentille. Suurin osa Studentin joukoista siirrettiinkin välittömästi itärintamalle muihin tehtäviin.
Kreetalla tapahtuneet veriteot (laskuvarjojääkärien ilmasta ampuminen, jota jääkärit pitivät raukkamaisena, kreetalaisten kiinni saamien saksalaisten sotavankien lähes aina tapahtunut teloitus, molemminpuoliset kostotoimet heti valtauksen alusta lähtien) johtivat verikostojen kierteeseen. Kreetalla on pitkä vendetan eli verikoston perinne, jota Studentin joukot alkuun jatkoivat varsin ikävällä tavalla.
Student määräsi joukkonsa rankaisemaan kreetalaisia siviilejä, joita teloitettiin summittaisesti. Ensimmäinen joukkoteloituksista tunnetaan nimellä Kontomárin verilöyly. Laskuvarjojääkärit polttivat kyliä, raiskasivat naisia ja murhasivat siviilejä.
Vuonna 1943 Student suunnitteli ja johti operaatio Eicheä, joka onnistui näyttävästi maahanlaskujoukkojen operaatio Benito Mussolinin vapauttamisessa vuorenhuipulla sijaitsevasta linnasta. SS-komentaja Otto Skorzeny osallistui tähän operaatioon ja tuli kuuluisaksi siitä.
Länsirintama

Student siirrettiin Italiaan ja myöhemmin Ranskaan, missä hän osallistui Normandian puolustukseen vuonna 1944. Hän sai komennettavakseen 1. laskuvarjoarmeijan, jossa roolissa hän osallistui liittoutuneiden operaatio Market Gardenin torjumiseen. Marraskuussa hänestä tuli armeijaryhmä H:n komentaja tammikuuhun 1945 saakka ja hän oli armeijaryhmä Veikselin komentaja ennen sodan päättymistä. Britit pidättivät hänet Schleswig-Holsteinissa ja häntä syytettiin Kreetalla tapahtuneista sotarikoksista. Hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen, mutta valitustuomioistuimessa syytteistä luovuttiin ja hänet vapautettiin 1948.
Kirjallisuutta

James Lucas, Storming Eagles: German Airborne Forces in World War II, Cassell, ISBN 0-304-35854-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurt Student Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Studentin joukkojen teloittamia siviilejä Kontomarissa 2. kesäkuuta 1941
Gottfrid Strömberg

| Gottfrid Strömberg |
| --- | --- |
 Gottfrid Strömberg vuonna 1923.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1863 Utajärvi
Kuollut: 3. toukokuuta 1938 (74 vuotta)
Arvonimi: vuorineuvos
Muut tiedot
Yritys:  Oy Gottfr. Strömberg Ab
Axel Gottfrid Strömberg (17. joulukuuta 1863 Utajärvi – 3. toukokuuta 1938) oli insinööri, teollisuusmies ja Oy Gottfr. Strömberg Ab:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Henkilöhistoria

Strömbergin vanhemmat olivat Muhoksen pitäjän Utajärven Särkijärven kylässä Oulun läänissä sijainneen Kurimon rautaruukin ruukkimestarina toiminut vuori-insinööri Johan Edvard Strömberg ja tämän toinen vaimo Anna Kristina Amalia Bärlund. Perhe muutti Varkauteen Strömbergin ollessa yhdeksänvuotias. Strömberg solmi avioliiton 1887 kokkolalaisen Johanna Charlotta Erlingin kanssa. Lapseton liitto päättyi myöhemmin avioeroon. Vuonna 1916 hän meni uudelleen naimisiin Elsa Elisabet Anderssonin kanssa ja pariskunta sai kolme tytärtä. Strömbergiä on luonnehdittu seuraihmiseksi, jolla oli hyvä itsehillintä. Nuorempana hän harrasti purjehdusta, ratsastusta, metsästystä ja matkustelua, vanhempana taas klassista musiikkia ja kävelyretkiä Helsingin Eteläsatamaan.
Nuoruusvuodet

Gottfrid Strömberg vietti lapsuutensa teknisessä ympäristössä ja oli kiinnostunut tekniikasta. Varkaus oli tuolloin Suomen laivanrakennuksen keskus, ja Strömberg osoitti teknistä lahjakkuuttaan rakentamalla höyrykoneita ja höyryllä toimivia pienoislaivoja.
Kouluaikanaan Turussa Strömberg oli luokkansa priimus ja jo tuolloin kiinnostunut sähkötekniikasta. Jo koulupoikana vuonna 1880 hän rakensi Suomen ensimmäisen tasavirtakoneen ja vuonna 1881 ensimmäisen sähkögeneraattorinsa. Ajankohdan varhaisuudesta kertoo se, että Thomas Alva Edison oli keksinyt hehkulampun vain kaksi vuotta aikaisemmin. Strömberg aloitti koneenrakennuksen opiskelun 18-vuotiaana Helsingissä Polyteknillisessä opistossa vuonna 1881 ja tutustui opintojen loppuvaiheessa hieman myös sähkötekniikkaan.
Valmistuttuaan insinööriksi 1885 Strömberg opiskeli valtion apurahan turvin sähkötekniikkaa Berliinin kuninkaallisessa teknisessä korkeakoulussa Charlottenburgissa ja Hannoverin teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1885 vuoteen 1887. Sähkötekniikan johtavassa maassa hänellä oli tilaisuus perehtyä tuotannon viimeisiin saavutuksiin ja nähdä, mitä ja miten saksalainen sähköteollisuus, Siemens & Halske etunenässä, valmisti.
Strömberg toimi Polyteknillisen opiston (myöh. Teknillinen korkeakoulu) ensimmäisenä sähkötekniikan opettajana vuosina 1887–1894. 
Strömberg oli sähkötekniikan opetuksen uranuurtaja: hänen oppilaitaan olivat kaikki sähköinsinööreiksi 1800-luvun lopulla valmistuneet, muun muassa Teknillisen korkeakoulun ensimmäiset sähkötekniikan professorit.
Samanaikaisesti hän työskenteli edustajana sähkökonetehdas Paul Wahl & Co:lla.
Strömberg teollisuusmiehenä

Vuonna 1889 Strömberg perusti Gottfr. Strömbergin sähköliikkeen, josta muodostettiin Ab Gottfr. Strömberg Oy -niminen osakeyhtiö 1909. Hän oli yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1919 saakka sekä yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja jäsen kuolemaansa saakka. Yritys toimi aluksi Helsingin Kampissa, mutta siirtyi vuosisadan vaihteessa ensin Sörnäisiin ja sitten ensimmäisen maailmansodan aikana Pitäjänmäelle. Yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Oy Strömberg Ab ja se siirtyi vuonna 1987 ruotsalaisen ASEA:n omistukseen, josta seuraavana vuonna tuli ABB. Strömberg sai ansioistaan vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1933.
Kirjallisuutta

Alho, Keijo Olavi (1961). Suomen teollisuuden suurmiehiä: 12 elämäkertaa, 191 kuvaa. WSOY.
Seppälä, Raimo (1997). Strömberg – mies, josta tuli tavaramerkki. Art House. ISBN 951-884-210-8
Aiheesta muualla

Hoffman, Kai: / Strömberg, Gottfrid (1863–1938). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 12.5.2008. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Perälä, Reijo: Kun sähkö tuli Suomeen. Ylen Elävä arkisto.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
¨
Suksametoni

| --- | --- |

Suksametoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Trimetyyli-[2-[4-okso-4-[2-(trimetyyliatsaniumyyli)etoksi]butanoyyli]oksietyyli]atsaniumdikloridi
Tunnisteet
CAS-numero: 306-40-1
ATC-koodi: M03AB01
PubChem CID: 22475
DrugBank: DB00202
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H30N2Cl2O4 
Moolimassa: 361,30
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: renaalinen
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi, intramuskulaarinen
Suksametoni eli sukkinyylikoliini (lääkenimiä: Midarine, Myolaxin, Sukolin, Ruotsissa Celocurin sekä Norjassa Curacit) on lihasrelaksantti. Se on siis herpauttaja, lihastonusta laskeva eli relaksoiva lääke. Suksametoni on esiintynyt lääkeaineena lähinnä kirurgian puolella, anesteettisessa käytössä etenkin leikkaussaleissa. Lääkettä annostellaan joko intravenoosisesti taikka intramuskulaarisesti. Lääkeainetta on saatettu antaa myös ECT-hoidon yhteydessä, lihasten voimakkaasta jännittymisestä aiheutuvien mahdollisten vaurioitten kuten luunmurtumien välttämistä varten. Suksametonin eduiksi on katsottu nopea vaikuttavuus. Suksametoni ei kasvata verenpainetta, eikä imeydy istukan läpi synnytyksen aikana.
Vasta-aiheita ja varotoimia

Kliinisiä vasta-aiheita ovat olleet: maksavaurio, huono yleistila, uniapnea, nestetasapainon häiriöt. Glaukoomasta eli silmänpainetaudista kärsivillä potilailla on käyttöä varottava, sillä sukkinyylikoliini kasvattaa silmän sisäistä painetta. Samanaikainen morfiinin vaikutus voi johtaa hengityselinlamaan ja sitä kautta seuraavaan kuolemaan. Lääkettä annettaessa on varmistettava potilaan hengitys sekä mahdolliset aputoimet, kuten esimerkiksi hapen saanti maskin kautta tai jopa intubointi. Suksametonille ei ole tunnettua vasta-ainetta.
Kirjallisuutta

Rosenberg, Per & Takkunen, Olli (toim.): Anestesiaopas, Helsinki Duodecim, 1993, ISBN 951-8917-37-X.
Koulu, Tuomisto (toim.): Farmakologia ja toksikologia, 6. painos, 2001, Kuopio, Medicina Oy.
Strykniinipähkinäkasvit

| Strykniinipähkinäkasvit |
| --- | --- |
 Strykniinipähkinälajeja (Strychnos)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Strykniinipähkinäkasvit Loganiaceae  Mart., nom. cons.
Synonyymit
 Antoniaceae Hutch.  Gardneriaceae Perleb  Geniostomataceae Struwe & V.A.Albert  Spigeliaceae Bercht. & J.Presl  Strychnaceae Perleb 
Katso myös
   Strykniinipähkinäkasvit Wikispeciesissä   Strykniinipähkinäkasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Strykniinipähkinäkasvit (Loganiaceae) on runsaat 400 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Gentianales-lahkossa.
Tuntomerkit

Strykniinipähkinäkasveihin kuuluu yksivuotisia ruohoja, pensaita ja liaaneja, joiden aineenvaihduntatuotteita ovat eräät alkaloidit. Lehdissä on joskus tuppimainen korvake, ja lehdet ovat tavallisesti sulka-, harvoin kourasuoniset. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia. Verhiö on toisinaan tyvestään yhteen kasvanut ja usein suustaan karvainen. Kukassa ei ole mesiäistä, tai se on heikosti kehittynyt tai sikiäimen seinämässä on mesirauhasia. Sikiäin on usein osittain kehänalainen ja osittain erilehtinen eli apokarppinen; kussakin emilehdessä on tavallisesti paljon siemenaiheita. Vartalo voi olla haarainen, ja luotti on pallomainen, nuijamainen, kaksiliuskainen tai pistemäinen. Hedelmä on tuppilo, rakokota, luumarja tai marja.
Levinneisyys

Heimo on levinnyt kaikkialle tropiikkiin keskittyen kuitenkin Australiaan ja Uuteen-Kaledoniaan.
Luokittelu

Strykniinipähkinäkasveja on 420 lajia 13 suvussa, joista runsaslajisimmat ovat strykniinipähkinät (Strychnos, 190 lajia), Mitrasacme ja Geniostoma (kummassakin 55 lajia). Läheisin sukulaisheimo on Gelsemiaceae.
Luokittelu > Suvut

Heimon suvut:
Antonia Pohl
Bonyunia M.R.Schomb. ex Progel
Gardneria Wall.
Geniostoma J.R.Forst. & G.Forst.
Logania R.Br.
Mitrasacme Labill.
Mitreola L.
Neuburgia Blume
Norrisia Gardner
Pseudospigelia Klett
Spigelia L. – puuntojuuret
Strychnos L. – strykniinipähkinät
Usteria Willd.
Käyttö

Monet strykniinipähkinäkasvilajit ovat erittäin myrkyllisiä sisältämiensä alkaloidien vuoksi ja aiheuttavat jopa kuolemaan johtavia kouristuksia. Kasveissa voi olla myös glykosideja. Kasveja onkin käytetty nuolimyrkkyjen valmistukseen, tuomiomyrkkyinä, mutta myös rohdoksina (mm. puuntojuuret). Niillä on käyttöä myös lääkkeinä.
Kuvia

Antonia ovata
Strykniinipähkinäkasveja: Antonia, Bonyunia ja Usteria.
Gardneria-suvun kasvien osia
Geniostoma ligustrifolium
Logania albiflora
Mitrasacme polymorpha
Mitrasacme (vas.) ja Mitreola
Hurmepuuntojuuri (Spigelia marilandica)