stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I Bet You Look Good on the Dancefloor

| ”I Bet You Look Good on the Dancefloor” Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Jim Abbiss
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 02.54
 Levy-yhtiö: Domino
Arctic Monkeysin muut singlet
| ”Five Minutes with Arctic Monkeys” 2005 | ”I Bet You Look Good on the Dancefloor” 2005 | ”When the Sun Goes Down” 2006 |
I Bet You Look Good on the Dancefloor on englantilaisen indie rock-yhtyeen Arctic Monkeysin debyyttisingle ja läpimurtokappale. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Whatever People Say I Am, That's What I'm Not ja nousi Britannian singlelistan kärkeen lokakuussa 2005. ”I Bet You Look Good on the Dancefloor” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Arctic Monkeys esitti kappaleen Lontoon kesäolympialaisten avajaisissa 2012. Brittiläinen musiikkilehti NME listasi kappaleen sijalle 7 listassa 500 kautta aikojen parhaista kappaleista.
Musiikkivideo

Musiikkivideo on taltiointi yhtyeen live-esiintymisestä pienen yleisön edessä. Videon kuvaukseen käytettiin kolmea Ikegami kuvaputki-TV -kameraa 1980-luvulta.  Yhdysvaltalaisyhtye The Strokes oli aiemmin tehnyt samanlaisen videon kappaleelle ”Last Nite”.
Kappaleet

I Bet You Look Good on the Dancefloor – 2.54
Bigger Boys and Stolen Sweethearts – 2.59
Chun-Li's Flying Bird Kick – 4.40 (instrumentaali)
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut

Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Euroopan-mestaruuksista kilpaillaan yhdeksässä eri lajissa: miehillä ja naisilla on oma kilpailunsa sprintissä, keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä (kolmen hengen joukkueissa), ja uusimpana lajina ohjelmassa on sprinttiviesti, jossa joukkueeseen kuuluu yksi mies ja yksi nainen.
Kilpailut

| Vuosi | Pvm | Paikka |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | 12.–18. maaliskuuta |  Vologda, Venäjä |  |
| 2003 | 11.–19. tammikuuta |  Seiser Alm, Italia |  |
| 2006 | 20.–27. helmikuuta |  Ivanovo, Venäjä |  |
| 2008 | 14.–20. tammikuuta |  S-chanf, Sveitsi |  |
| 2010 | 8.–15. helmikuuta |  Miercurea Ciuc, Romania |  |
| 2011 | 31. tammikuuta – 6. helmikuuta |  Lillehammer, Norja |  |
| 2012 | 20.–26. helmikuuta |  Sumy, Ukraina |  |
| 2013 | 11.–18. helmikuuta |  Madona, Latvia |  |
| 2014 | 5.–14. maaliskuuta |  Tjumen, Venäjä |  |
| 2015 | 19.–25. tammikuuta |  Lenzerheide, Sveitsi |  |
| 2016 | 29. helmikuuta–5 maaliskuuta |  Obertilliach, Itävalta |  |
| 2017 | 7.–12. helmikuuta |  Imatra, Suomi |  |
| 2018 | 3.–8. helmikuuta |  Velingrad, Bulgaria |  |
| 2019 | 5.–11. helmikuuta |  Sarıkamış, Turkki |  |
| 2020 | 10.–15. maaliskuuta |  Hanti-Mansijsk, Venäjä |  |
Taistelupeli (kirjasarja)

Taistelupeli (Fighting Fantasy) on Games Workshopin perustajien Steve Jacksonin ja Ian Livingstonen luoma pelikirjasarja. Pelien tarkoitus on kerätä erilaisia esineitä kuten miekkoja, kirjoja ja rahaa pelin sisäisessä maailmassa. Pelin voittaa kun suorittaa kirjan antaman tehtävän, joka on yleensä jonkun päävihollisen tuhoaminen. Otava julkaisi sarjan viisi ensimmäistä osaa suomeksi vuosina 1987–1988.
Taistelupeli-kirjat

Kaikissa Taistelupeli-kirjoissa pelaajalla on kolme ominaisuutta: Taito, jota käytetään enimmäkseen taisteluissa; Kunto, joka määrittää kuinka paljon vahinkoa hän kestää; ja Onni, josta riippuu ovatko erilaiset satunnaiset tapahtumat pelaajan eduksi vai vahingoksi. Itse kirjan lisäksi tarvitaan paperia, jolle merkitään seikkailijan ominaisuudet ja hänen varusteensa, lyijykynä ja pyyhekumi, sekä kaksi kuusisivuista noppaa.
Velhovuoren aarre (The Warlock of Firetop Mountain) - Pelaaja on Velhovuoren uumeniin piilotettua aarretta etsivä seikkailija. Tarkoituksena on löytää vuoren luolista oikeat kaksi avainta aarrearkkuun, ja voittaa sen omistaja, itse Velho.
Mustan tornin valtias (The Citadel of Chaos) - Pelaaja on velhon oppipoika, jonka tehtävänä on tunkeutua pahan maagin Balthus Diren torniin ja surmata sotaa hautova Dire. Kirjan erikoisuus on taikuus; pelaaja valitsee aluksi joukon kertakäyttöisiä loitsuja, joita hän voi käyttää apunaan tehtävänsä aikana.
Kauhujen metsä (The Forest of Doom) - Pelaaja on vaelteleva seikkailija, joka lähtee etsimään kääpiökuninkaalta varastettua sotakirvestä vaarallisesta metsästä. Kirjan erikoisuutena alussa pelaaja voi ostaa taikaesineitä, joita hän voi käyttää apunaan tehtävänsä aikana. Jos pelaaja ei ole löytänyt kirvestä poistuessaan metsästä, hän voi myös palata alkuun ja yrittää uudelleen kulkien toista reittiä.
Avaruuden vangit (Starship Traveller) - Kun muut Taistelupeli-kirjat ovat fantasiaseikkailuja, tämä on scifiä. Pelaaja on madonreikään eksyneen avaruusalus Matkaajan kapteeni, joka etsii reittiä takaisin kotiuniversumiinsa. Kirjan erikoisuuksia ovat aluksen miehistö, jonka jäsenet voivat auttaa ongelmien ratkomisessa ja liittyä pelaajan mukaan planeetoilla (Star Trekin tapaan), avaruusalusten välinen taistelu, sekä nopea ja tappava sädepistoolitaistelu.
Varkaiden kaupunki (City of Thieves) - Pelaaja on vaelteleva seikkailija, joka lähtee etsimään Nikodemus-velhoa pahamaineisesta Port Blacksandin kaupungista, lopullisena tarkoituksenaan tuhota epäkuollut velho Zanbar Luu.
Tepenīcanjärvi

| Tepenīcanjärvi Tepenīcas ezers |
| --- | --- |
Valtiot:  Latvia
Kunnat:  Viļakan kunta
Koordinaatit:  57°13′26″N, 27°36′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Vjadan valuma-alue
Laskujoki:  Vāda (Vjada)
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,8 m
Pituus:  1,2 km 
Leveys:  0,48 km 
Pinta-ala:  30,9 ha  
Tilavuus:  0,0005 km³ 
Keskisyvyys:  1,7 m 
Suurin syvyys:  3 m 
 fiTepenīcanjärvi 
Tepenīcanjärvi (latv. Tepenīcas-, Tapenicas ezers, latg. Tepeneica Azar ) on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 0,48 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 30,9 hehtaaria. Se sijaitsee 6 kilometriä Viļakan kylästä länteen päin. Järvi on melko yhtenäinen, mutta koillispäässä on lahti, jonka lahdensuu on alle 20 metriä leveä, ja järven keskellä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on noin 82 aaria. Järven keskisyvyys on 1,7 metriä ja syvimmät kohdat 3 metriä sijaitsevat saarien koillispuolella. Järven ympärillä on viljeltyä peltomaata, joiden maatilat sijaitsevat peltojen äärellä.
Luontoarvoja

Järvessä kasvaa järviruokoa, lummetta, ulpukkaa, kaislaa, saraa ja kortetta. Järven pohja on mutaa ja sen rannat vaihtelevat matalista jyrkkiin. Vesi ruskean väristä ja sen yleisimmät kalalajit ovat hauki, ahven ja särki. Järven kalastusoikeudet kuuluvat valtiolle.
Vesistösuhteita

Tepenīcan sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vjada (ven. Вяда, Vjada) on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee Nastrovan järvestä tuleva oja, joka on sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tämä tekee järvestä läpivirtausjärven. Joki laskee Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen  järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyydellä.
1 2 3 4 5 6  Teksti on osittain käännös latviankielisestä artikkelista lv:Tepenīcas ezers, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Horde

| Horde |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1994–2006
Tyylilaji:  Unblack metal
Kotipaikka:   Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Anonymous, laulu, sähkökitara, sähköbasso, rummut, koskettimet  
Levy-yhtiö:  Rowe Productions, 1999, 2004   Nuclear Blast Records, 1994  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Horde on australialaisen muusikon Jayson Sherlockin kristillinen black metal -projekti. Se äänitti vuonna 1994 ensimmäisen ja ainoan täyspitkän studioalbuminsa, Hellig Usvartin, jonka julkaisi saksalainen Nuclear Blast Records. Hellig Usvart vaikutti kristillisen black metal -suuntauksen syntyyn ja osoittautui hyvin kiistanalaiseksi black metal -piireissä. Sherlock itse nimitti albumin musiikkia "holy unblack metaliksi" (suom. pyhä epämusta metalli). Sessiojäsenten avulla Horde esiintyi lavakonsertissa Norjassa vuonna 2006 Nordic Fest -tapahtumassa, Suomessa vuonna 2010 Immortal Metal Fest -tapahtumassa ja Saksassa Blast of Eternity -tapahtumassa.
Historia

Jayson Sherlock äänitti ainoan albuminsa Hellig Usvartin (suom. "pyhä epämusta") salanimellä "Anonymous", (vrt. Mayhem-kitaristin nimi "Euronymous"). Nuclear Blast Records julkaisi albumin vuonna 1994, ja Rowe Productions uudelleenjulkaisi Hellig Usvartin myöhemmin. Albumin nimi "Hellig Usvart" on norjan kieltä - seikka, joka sai Sherlockin ollessa vielä tuntematon monet uskomaan, että Horde oli kotoisin Norjasta. Tätä luuloa vahvisti se, että albumin äänituotanto on heikkotasoinen, sillä sitä pidettiin norjalaisen black metalin erityispiirteenä.
Hellig Usvartin julkaisun aikaan black metal -piireissä järjestettiin julkisuuskampanja koskien "Anonymousta": Nuclear Blastin omistajalle Markus Staigerille lähetettiin epäonnistuneita tappouhkauksia, joissa häntä vaadittiin paljastamaan albumin äänittäneen muusikon todellinen henkilöllisyys. Myöhemmin kävi ilmi, että Jayson Sherlock oli albumin takana. Myös Horde sai epäsuorasti, välikäsien kautta, tappouhkauksia, koska se oli kristillinen yhtye, joka soitti black metalia. Alkuperäisen julkaisun aikaan vuonna 1994 albumia oli painettu 4000 kappaletta. Vuonna 1999 Rowe Productions hankki kaikki jäljelle jääneet kopiot ja jakeli niitä maailmanlaajuisesti. Sama levymerkki on sittemmin julkaissut albumin uudelleen lisäkappaleella "My Heart Doth Beseech Thee (O Master)".
Musiikkinäytteet
Näyte Horden ”Invert the Inverted Cross” -kappaleesta albumilta  (1994). ”Invert the Inverted Cross” on albumin tunnetuimpia kappaleita.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Hellig Usvart uursi uraa aiemmin tuntemattomalle tyylilajille, "kristilliselle black metalille" (tunnetaan myös "holy unblack metalina", kuten Sherlock nimitti musiikkiansa): albumin julkaisun jälkeen yhtyeet kuten Dark Endless (joka on myös yhdenmiehen unblack metal -yhtye), Crimson Moonlight ja Antestor ovat nousseet kristillisen black metalin tunnetuiksi edustajiksi. Hellig Usvart on nähty satiirina aikansa saatanallisista black metal -piireistä, koska sen sanoitukset ja teemat muuntavat tyypillisiä black metal -sanontoja kristillisiin aatteisiin. Yleisesti ottaen albumin sanoma on Saatanan tuho ja hylkäys suosien Jumalaa. Albumilla Jumalaa myös ylistetään suorasti ja epäsuorasti. Horden musiikki on pääasiassa yksinkertaista, synkeää ja hyvin nopeaa unblack metalia korkealla kirkunalla tai murinalaululla. Jotkut kappaleet kuten "Invert the Inverted Cross" hyödyntävät tuplabasaria. Koskettimia on käytetty joissakin kappaleissa kautta albumin kuten kappaleella "Release and Clothe the Virgin Sacrifice".
Horde esiintyi Nordic Fest -tapahtumassa Oslossa, Norjassa 3. marraskuuta 2006. Jayson Sherlock soitti rumpuja ja lauloi kaapuun pukeutuneena ja Drottnar-yhtyeen jäseniä soitti sessiomuusikoina. Tapahtumasta julkaistiin livelevy ja -dvd Alive in Oslo. Yhtye esiintyi samalla kokoonpanolla Immortal Metal Fest -tapahtumassa Nokialla huhtikuussa 2010 ja myöhemmin syksyllä Saksassa Blast of Eternity -tapahtumassa.
Jäsenet

Anonymous – kaikki instrumentit ja laulu
Diskografia

Hellig Usvart (1994)
Alive in Oslo (2007) (live-CD/DVD)
Aiheesta muualla

Horde Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Albumista The Whipping Post -sivulla
Horde @ NoLifeTilMetal.Com
Teija Suominen

Teija Suominen (s. 31. maaliskuuta 1976) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Turun Tovereita. Kalevan kisoista Suominen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1994. Tämän lisäksi hän oli voittamassa viestijuoksun SM-kisoista 4 × 400 metrin viestijuoksun hopeaa vuonna 1992 sekä pronssia vuonna 1991. Sisäratojen SM-kisoista Suominen saavutti pronssia 300 metrin aitajuoksussa vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen.
Hiippa (saari)

Hiipan saari kuvattuna Naantalin kirkontornista. Hiipan edessä on Jakoluodon saari ja etualalla kuvassa on Nunnalahden uimaranta.
Hiippa on Naantalissa sijaitseva pieni 0,77 hehtaarin ulkoilusaari. Saarella ei ole rakennuksia tai rakenteita. Saaren rannat ovat ruovikoituneet kiinni viereiseen Jakoluodon saareen.
Tamil Nadun piirikunnat

Tamil Nadun osavaltio Kaakkois-Intiassa on jaettu 32 piirikuntaan.
Tamil Nadun piirikunnat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ariyalurin piirikunta  Chennain piirikunta  Coimbatoren piirikunta  Cuddaloren piirikunta  Dharmapurin piirikunta  Dindigulin piirikunta  Eroden piirikunta  Kancheepuramin piirikunta  Kanniyakumarin piirikunta  Karurin piirikunta  Krishnagirin piirikunta  Madurain piirikunta  Nagapattinamin piirikunta  Namakkalin piirikunta  Nilgirien piirikunta  Perambalurin piirikunta |   Pudukkottain piirikunta  Ramanathapuramin piirikunta  Salemin piirikunta  Sivagangan piirikunta  Thanjavurin piirikunta  Thenin piirikunta  Thiruvallurin piirikunta  Thiruvarurin piirikunta  Thoothukkudin piirikunta  Tiruchirappallin piirikunta  Tirunelvelin piirikunta  Tiruppurin piirikunta  Tiruvannamalain piirikunta  Velloren piirikunta  Viluppuramin piirikunta  Virudhunagarin piirikunta  |  |
Hordes of Chaos

| Hordes of Chaos Kreator |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä-elokuu 2008
 Studio : Tritonus Studios, Saksa
 Julkaistu: 13. tammikuuta 2009 (US) 16. tammikuuta 2009 (Saksa) 19. tammikuuta 2009 (EU)
 Formaatti: CD, CD+DVD, LP
 Tuottaja(t): Moses Schneider 
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 38.27
 Levy-yhtiö: SPV/Steamhammer
Muut kannet
 Vinyylipainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  16.
Kreatorin muut julkaisut
| Enemy of God 2005 | Hordes of Chaos 2009 | Phantom Antichrist 2012 |
Hordes of Chaos on Kreatorin studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2009.
Kappaleet

Hordes of Chaos (A Necrologue for the Elite) – 5.04
Warcurse – 4.10
Escalation – 3.24
Amok Run – 4.12
Destroy What Destroys You – 3.13
Radical Resistance – 3.43
Absolute Misanthropy – 3.37
To the Afterborn – 4.53
Corpses of Liberty – 0.55
Demon Prince – 5.16
Kokoonpano

Mille Petrozza – laulu, kitarat
Sami Yli-Sirniö – kitarat
Christian Giesler – basso
Jürgen Reil – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Blabbermouth:
Aiheesta muualla

Hordes of Chaos Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hordes of Chaos Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kreator
| --- | --- |
Studioalbumit:   Endless Pain  Pleasure to Kill  Terrible Certainty  Extreme Aggression  Coma of Souls  Renewal  Cause for Conflict  Outcast  Endorama  Violent Revolution  Enemy of God  Hordes of Chaos  Phantom Antichrist  Gods of Violence  Hate Über Alles 
EP:t:   Flag of Hate  Out of the Dark ... Into the Light 
Kokoelmat:   Scenarios of Violence  Voices of Transgression – A 90s Retrospective  Past Life Trauma (1985–1992) 
Livealbumit:   Live Kreation  Dying Aliv  London Apocalypticon – Live at the Roundhouse 
Singlet:   Behind the Mirror  Isolation  Lost  Leave This World Behind  Chosen Few  Phantom Antichrist  666 - World Divided  Hate Über Alles (2022)  Strongest of the Strong 
Videografia:   Live in East Berlin  Hallucinative Comas  Live Kreation: Revisioned Glory  Enemy of God Revisited  At the Pulse of Kapitulation: Live in East Berlin 1990/1991  Dying Alive
Irene Cadurisch

Irene Cadurisch vuonna 2017.
Irene Cadurisch (s. 23. lokakuuta 1991 Samedan) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä.
Cadurischin paras olympiasaavutus on pikakilpailun kahdeksas sija Korean talviolympialaisissa 2018. Samojen kisojen takaa-ajossa hän sijoittui 16:nneksi ja naisten viestissä kuudenneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimatkalla kahdeksanneksi.
Vuodesta 2007 alkaneella ampumahiihtourallaan Cadurisch on osallistunut 62 ampumahiihdon maailmancupin osakilpailpailuun (tilanne kauden 2017–2018 päätyttyä). Hän on sijoittunut parhaimmillaan 19:nneksi Pokljukan pikakilpailussa kaudella 2013–2014. Hän edustaa SC Garde Frontiere ja SC Maloja seuroja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irene Cadurisch Wikimedia Commonsissa
I Am the Resurrection

| ”I Am the Resurrection” The Stone Roses |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Stone Roses
 Julkaistu: huhtikuu 1992
 Tuottaja(t): Simon Dawson
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 08.13
 Levy-yhtiö: Silvertone
The Stone Rosesin muut singlet
| ”Waterfall” 1992 | ”I Am the Resurrection” 1992 | ”Love Spreads” 1994 |
I Am the Resurrection on rock-yhtye The Stone Rosesin vuonna 1989 julkaistun debyyttialbumin The Stone Rosesin viimeinen kappale. Se ilmestyi singlenä vuonna 1992. Kappale saavutti Britannian singlelistan 33. sijan, ja Q-lehti asetti kappaleen sijalle 10 nimetessään 100 parasta kitarakappaletta.
Kappaleet > 7" vinyyli ja C-kasetti

I Am the Resurrection (Pan and Scan Radio Version) – 3.45
I Am the Resurrection (Highly Resurrected Dub) – 3.30
Kappaleet > 12" vinyyli

I Am the Resurrection (Extended 16:9 Ratio Club Mix) – 8.22
I Am the Resurrection (Original LP version) – 8.12
Fools Gold (Bottom Won Mix) – 6.59
Aiheesta muualla

Discogs
Teijirō Tanikawa

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 4×200 m vapaauintiviesti |  |
Teijirō Tanikawa (jap. 谷川 禎次郎, s. 20. joulukuuta 1932) on japanilainen kilpauransa päättänyt uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa 4×200 metrin vapaauintiviestistä Helsingin olympialaisissa vuonna 1952. Tanikawan lisäksi joukkueessa uivat Toru Goto, Hiroshi Suzuki ja Yoshihiro Hamaguchi.
Sähkö Suomessa

Sähkö Suomessa kuvaa suomalaista sähköntuotantoa ja -kulutusta sekä sen tuontia ja vientiä.
Vuonna 2022 sähkön kokonaiskäyttö oli 82 TWh, josta tuotanto Suomessa oli 70 TWh ja 12 TWh nettotuontia. Vähennystä kulutuksessa oli 5,4 TWh vuoteen 2021 verrattuna. Hiilidioksidivapaan sähkön osuus Suomen sähköntuotannosta oli 89 %. Sähkön käyttöhuippu oli 11.1.2022, jolloin suurin sähköteho oli 14 058 MW.
Vuonna 2015 laskennallinen keskituntiteho oli 9,3 GWh/h ja tuotanto 7,4 GWh/h. Vuonna 2013 vuosikulutus oli 84 TWh ja 15,4 MWh per asukas. Todellinen tuntikeskiarvokulutus vaihteli kesän 5,2 GWh/h ja talven 13,5 GWh/h välillä. Suurimmallaan tuntikeskiarvo on ollut 15,1 gigawattia.
Tuotanto

Sähkön tuotanto energialähteittäin ja netttotuonti vuonna 2022 jakaantui seuraavasti:
| Energialähde | 2022 % | 2022 TWh | 2021 % | 2021 TWh |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ydinvoima | 29,7 % | 24,4 | 26,0 % | 22,6 |
| Vesivoima | 16,3 % | 13,4 | 17,9 % | 15,6 |
| Biomassa | 14,8 % | 12,1 |  |  |
| Tuulivoima | 14,1 % | 11,6 | 9,4 % | 8,2 |
| Kivihiili | 4,7 % | 3,9 | 2,9 % | 2,5 |
| Turve | 2,1 % | 1,7 | 2,2 % | 2,0 |
| Maakaasu | 1,3 % | 1,1 | 4,3 % | 3,7 |
| Jäte | 1,0 % | 0,8 |  |  |
| Aurinkovoima | 0,5 % | 0,4 | 0,3 % | 0,3 |
| Öljy | 0,2 % | 0,2 | 0,2 % | 0,2 |
| Tuotanto yht. | 85 % | 69,5 | 79,6 % | 69,3 |
| Nettotuonti | 15,3 % | 12,5 | 20,4 % | 17,8 |
| yhteensä | 100 % | 82 | 100 % | 87,0 |
Vuonna 2013 Suomen kokonaissähköntuotanto oli 71 240 GWh. Sähköä tuotiin 17 591 GWh, pääasiassa Ruotsista. Vuosina 2000–2008 sähkön nettotuonti vaihteli 5–20 % välillä kulutuksesta vuosittain.
Sähkön kokonaiskulutuksesta vuosina 1990–2005 teollisuuden koko sähkönkulutus oli 52–54 % ja pelkän metsäteollisuuden osuus 30–32 %. Sähkönkulutus on kasvanut kyseisinä vuosina noin 36 %. Lisäys on samaa suuruusluokkaa kaikilla sektoreilla: teollisuudessa, kotitalouksissa sekä palveluissa ja julkisessa kulutuksessa..
Vuonna 2005 Suomi toi ennätyksellisen paljon vesivoimalla tuotettua sähköä ja lauhdesähkön tuotanto fossiilisilla polttoaineilla ja turpeella laski, minkä johdosta energiantuotannon kasvihuonekaasupäästöt laskivat 33 % verrattuna edellisvuoteen. Myös metsäteollisuuden työmarkkinakiista vähensi päästöjä vähentyneen energiankulutuksen myötä.
Tuotanto > Ydinvoiman asema Suomen sähköntuotannossa

Vuonna 2014 Suomen ydinvoimakapasiteetti on 2 741 MW. Vuonna 2013 ydinvoimalla tuotettiin 22 674 GWh sähköä, eli noin neljännes Suomen sähkönkulutuksesta.
Olkiluodon ydinvoimalan rakenteilla olevan kolmannen yksikön (teho 1 600 MW, vuosituotanto n. 13 TWh) valmistuessa ydinvoiman osuus Suomen sähköntuotannosta tulee olemaan noin 35 TWh. Suunnitteilla ovat myös Olkiluoto-4 ja Pyhäjoen ydinvoimalaitos.
Sähköyhtiöt

Sähköyhtiöiden omistus jakautui 1.1.2007 seuraavasti: kuntaenemmistöinen yhtiö 38 %, kunnallinen 22 %, osuuskunnat 2 % ja muu sähköyhtiö 38 %.
Suomen energiamarkkinaviraston johtaja Asta Sihvonen-Punkka kannattaa EU:n komission esitystä, jonka mukaan Suomen sähköyhtiöt (Fortum ja Pohjolan voima) eivät saisi omistaa edes vähemmistöosuutta kantaverkkoyhtiöstä Fingrid.
Kulutus

Suomen suurin yksittäinen sähkön kuluttaja on Outokummun omistama Torniossa sijaitseva ferrokromi- ja terästehdas, joka kuluttaa vuodessa 3,5 terawattituntia sähköä.
Professori Samuli Honkapuron mukaan sähkömarkkinat toimivat hyvin: korkea hinta kannustaa ihmisiä vähentämään kulutusta ja siksi sähkömarkkinoiden tasapaino säilyy. Juuri hinnan suuret vaihtelut tekevät sähkövarastojen ja kulutusjoustovaihtoehtojen rakentamisen kannattavaksi. Siksi järjestelmämme on tulevaisuudessa entistäkin kustannustehokkaampi. Keskimäärin sähkö on ollut edullista, ja on paljon halvempaa, että jousto tulee siitä, että korkeat hintavaihtelut saavat kulutuksen joustamaan.
Kulutus > Maksimikulutus

Suomen sähkönkulutuksessa on merkittävä vuodenaikojen mukainen vaihtelu. Esimerkiksi talvella sähköä kuluu erityisen paljon lämmitykseen. Toistaiseksi suurin tuntikeskiteho mitattiin Fingridin käytönvalvontajärjestelmällä 7. tammikuuta 2016, kun koko maassa oli useita päiviä kestävä pakkasjakso. Kulutus oli tunnilla 17-18 keskimäärin 15 100 megawattia, josta Suomessa tuotettiin 10 800 megawattia ja loput 4 300 megawattia tuotiin naapurimaista.
Sähkön kuluttajahinta

Sähkön kuukausittaiset verolliset kuluttajahinnat, http://data.fingrid.fi
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| snt/kWh |  |  |  |  |  |  | kuukauden |
| Kuukausi | 2023 | 2022 | 2021 | 2020 | 2019 | 2018 | keskiarvo |
| Tammikuu | 8,7 | 13,2 | 6,3 | 3,4 | 6,9 | 4,6 | 7,2 |
| Helmikuu | 8,8 | 10,1 | 7,1 | 3,0 | 5,8 | 5,4 | 6,7 |
| Maaliskuu | 8,2 | 10,7 | 4,8 | 2,5 | 5,0 | 5,7 | 6,1 |
| Huhtikuu | 6,7 | 9,8 | 4,6 | 2,5 | 5,1 | 5,0 | 5,6 |
| Toukokuu | 3,3 | 16,5 | 5,7 | 2,4 | 4,9 | 4,8 | 6,3 |
| Kesäkuu | 5,4 | 17,3 | 7,0 | 3,5 | 3,8 | 5,9 | 7,1 |
| Heinäkuu | 4,1 | 22,9 | 9,8 | 2,5 | 5,7 | 6,7 | 8,6 |
| Elokuu | 8,2 | 32,4 | 8,5 | 5,0 | 6,0 | 6,9 | 11,2 |
| Syyskuu | 4,1 | 26,6 | 11,1 | 5,0 | 6,0 | 6,3 | 9,8 |
| Lokakuu | 4,7 | 14,1 | 8,0 | 3,9 | 5,7 | 5,7 | 7,0 |
| Marraskuu | 8,6 | 24,2 | 10,6 | 3,4 | 5,7 | 6,2 | 9,8 |
| Joulukuu | 9,5 | 27,1 | 24,0 | 4,9 | 4,8 | 6,5 | 12,8 |
| Vuoden  keskihinta | 6,4 | 18,0 | 7,6 | 3,4 | 5,5 | 5,7 | 7,8 |
Sähkön ympäristömerkintä

Suomen luonnonsuojeluliitto ylläpitää Suomen ainoaa sähkön ympäristömerkintäjärjestelmää Ekoenergia-merkkiä. Merkin tavoitteena on muuttaa Suomen sähköntuotantoa ympäristöystävällisemmäksi. Sen piiriin pääsee ainoastaan ympäristökriteerit täyttävä uusiutuvan energian tuotanto.
Aiheesta muualla

Tasapuoliset toimintamahdollisuudet edellytys sähkömarkkinoiden toimivuudelle, Kilpailuviraston tiedote 23, 13.9.2007
Sähkön ja lämmön tuotanto Tilastokeskus