stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eikoseenihappo
Aiheesta muualla

Eikoseenihappo PubChemissä
ChemBlink: cis-11-Eicosenoic acid (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Eicosenoic acid (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - gondoic acid (englanniksi)
Rasvahapot
| --- | --- |
Tyydyttyneet:   Etikkahappo (C2)  Propionihappo (C3)  Voihappo (C4)  Valeriaanahappo (C5)  Kapronihappo (C6)  Enantyylihappo (C7)  Kapryylihappo (C8)  Pelargonihappo (C9)  Kapriinihappo (C10)  Hendekaanihappo (C11)  Lauriinihappo (C12)  Tridekyylihappo (C13)  Myristiinihappo (C14)  Pentadekyylihappo (C15)  Palmitiinihappo (C16)  Margariinihappo (C17)  Steariinihappo (C18)  Nonadekyylihappo (C19)  Arakidihappo (C20)  Heneikosyylihappo (C21)  Beheenihappo (C22)  Trikosyylihappo (C23)  Lignoseriinihappo (C24)  Pentakosyylihappo (C25)  Keroottihappo (C26)  Heptakosyylihappo (C27)  Montaanihappo (C28)  Nonakosyylihappo (C29)  Melissiinihappo (C30)  Henatriakontyylihappo (C31)  Lakkerihappo (C32)  Psylliinihappo (C33)  Geddiinihappo (C34)  Keromuovihappo (C35)  Heksatriakontyylihappo (C36) 
Omega-1:  Undekyleenihappo (11:1)
Omega-3:   Alfalinoleenihappo (18:3)  Rumeleenihappo (18:3)  Parinaarihappo (18:4)  Stearidonihappo (18:4)  Eikosapentaeenihappo (20:5)  Dokosaheksaeenihappo (22:6) 
Omega-5:   Myristoleiinihappo (14:1)  Granaattiomenahappo (18:3)  Trumpettipuuhappo (18:3) 
Omega-6:   Linolihappo (18:2)  γ-linoleenihappo (18:3)  Kehäkukkahappo (18:3)  Pinoleenihappo (18:3)  Dihomo-γ-linoleenihappo (20:3)  Podokarpiinihappo (20:3)  Arakidonihappo (20:4)  Dokosatetraeenihappo (22:4) 
Omega-7:   Palmitoleiinihappo (16:1)  Vakseenihappo (trans-18:1)  Rumeenihappo (18:2)  Paulliinihappo (20:1) 
Omega-9:   Oleiinihappo (18:1)  Elaidiinihappo (trans-18:1)  Eikoseenihappo (20:1)  Erukahappo (22:1)  Nervonihappo (24:1)  Meadin happo (20:3) 
Omega-12:  Petroseliinihappo (18:1)
Englanninkielinen HLBT-slangi

Sateenkaariliput Helsingin kaupungintalolla vuoden 2021 Pride-viikolla.
Englanninkielistä HLBT-slangia käyttävät englanninkielisen kielialueen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt; slangisanat liittyvät usein kyseiseen vähemmistöön ja sen kulttuuriin. Vaikka joitakin sanoja käytetään yleisesti myös suomessa, ei monille ole olemassa varsinaista suomennosta.
Luettelo termeistä

| Termi | Tarkoitus | Lähde |
| --- | --- | --- |
| Ace | Lyhenne sanalle aseksuaali |  |
| Aro | Lyhenne sanalle aromanttinen |  |
| Aunt, auntie | Vanhempi, usein feminiininen ja juoruileva homomies |  |
| Bear (eli karhu) | Isokokoinen, karvainen ja maskuliininen homomies |  |
| Bottom | Seksin (yleensä homo/anaaliseksin) aikana vastaanottava, passiivisempi osapuoli. Sanan verbi on bottoming. Termi on käytössä myös BDSM piireissä. |  |
| Butch | Maskuliininen lesbo, tai tapa ilmentää vahvaa maskuliinisuutta |  |
| Enby | Muunsukupuolinen ihminen. Termi tulee englannin kielisen sanan non-binary kirjaimista NB |  |
| Femme | Feminiininen lesbo, homo tai muu queer ihminen |  |
| Fish | Erittäin feminiininen drag queen, joka menisi läpi cissukupuolisesta naisesta |  |
| Family/House, Perhe/Talo | Queer-kulttuurissa vallitsee "valitse oma perheesi" toimintatapa, jossa LGBTQ+ ihmiset rakentavat tai liittyvät perheeseen tai taloon, eli tiiviiseen kollektiiviin tai yhteisöön |  |
| Beat, beat one's face | Drag kulttuurin termi täydellisesti meikkaamiselle. |  |
| Ki ki | Juoruta |  |
| Tea/tee/T | Juoru. Esimerkiksi spill the tea, suom. juoruta |  |
| Friend of Dorothy | Homomies |  |
| Gaydar (eli homotutka) | Kyky tulkita toisten ihmisten seksuaalinen suuntautuminen |  |
| Top | Seksin (yleensä homo/anaaliseksin) aikana antava, aktiivisempi osapuoli. Sanan verbi on topping. Termi on käytössä myös BDSM piireissä. |  |
| Lipstick lesbian | Erittäin feminiininen lesbo |  |
| Passing, ’mennä läpi’ | tilanne, jossa transihminen oletetaan cissukupuoliseksi sukupuolensa edustajaksi ilman, että hänen tunnistetaan olevan trans. |  |
| Kai kai | Drag queenien välinen seksi |  |
| Queer | Alun perin halventava termi homoista, sittemmin yhteisön itselleen omima sana. Queer on kattotermi koko LGBTQ+ vähemmistölle, sekä elämäntavalle, joka aktiivisesti kyseenalaistaa ja rikkoo seksuaalisuuteen ja sukupuoleen liittyviä normeja. |  |
| TERF | trans-exclusionary radical feminist, eli suomeksi transihmiset poissulkeva radikaali feminismi. |  |
| Switch | Ihminen, joka nauttii niin top kuin bottom asemasta seksin aikana. Termi on käytössä myös BDSM piireissä. |  |
| Cishet | Cissukupuolinen hetero |  |
| Shade, to throw shade | Loukkaava tai negatiivinen kommentti ja puhe toisesta ihmisestä |  |
| Mother, ’äiti’ | Queer- talon, perheen tai yhteisön äiti |  |
| Father, ’isä’ | Queer-talon, perheen tai yhteisön isä |  |
| Children, ’lapsi’ | Queer- talon tai perheen jäsen, joka ei ole isä tai äiti |  |
| Ally (liittolainen) | Ally tarkoittaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvien ihmisten liittolaista, eli heitä ja heidän oikeuksiaan aktiivisesti tukevaa henkilöä. |  |
| Kruisailu (cruising) | Alueella tai tilassa kuljeskelua, jonka tavoitteena on löytää seksiseuraa. |  |
Edmond Carmody

Edmond Carmody (s. 12. tammikuuta 1934) on irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Antonion arkkihiippakuntaan 8. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Murthlacumin titulaaripiispaksi 8. marraskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat Charles Victor Grahmann ja Charles Edwin Herzig.
Carmody sai 24. maaliskuuta 1992 nimityksen Tylerin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. toukokuuta. Hänet nimitettiin 3. helmikuuta 2000 Corpus Christin piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 17. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 18. tammikuuta 2000.
Duken yliopiston lacrosseskandaali

North Buchanan Boulevardilla sijaitseva rakennus, jossa väitetty raiskaus tapahtui. Rakennus purettiin vuonna 2010.
Duken yliopiston lacrosseskandaali alkoi 13. maaliskuuta 2006, kun eliittiyliopistona tunnetun Duken yliopiston miesten lacrosse-joukkue järjesti juhlat, joihin palkattiin kaksi tummaihoista stripparia. Juhlien jälkeen toinen strippareista, Crystal Mangum, kertoi poliisille joutuneensa juhlissa kolmen valkoihoisen lacrossepelaajan - Reade Seligmannin, David Evansin ja Collin Finnertyn - raiskaamaksi. Kolmikkoa vastaan nostettiin syytteet kidnappauksesta, raiskauksesta ja seksuaalisesta väkivallasta. Yli vuoden kestäneen oikeusprosessin jälkeen syytteistä luovuttiin, kun raiskaussyytökset paljastuivat perättömiksi.
Tapauksessa syyttäjänä toimineen Michael Nifongin toiminta tapauksessa sai osakseen laajaa kritiikkiä. Durhamin piirikunnan syyttäjänä toiminut Nifong kertoi muun muassa pian syytteiden nostamisen jälkeen medialle olevansa varma siitä, että raiskaus oli todella tapahtunut. Lisäksi hän kuvaili Duken yliopiston lacrossepelaajia mediassa "huligaaneiksi", jotka piilottelevat "hiljaisuuden muurin" takana. Poliisi oli tutkinnan yhteydessä saanut kerättyä DNA-näytteitä, jotka eivät vastanneet syytettyinä olleiden DNA:ta. Nifong ei kuitenkaan kertonut tästä syytetyille. Myöhemmin Pohjois-Carolinan lakimiesliitto totesi Nifongin rikkoneen oikeuskäsittelyn yhteydessä aikana lukuisia liiton eettisiä sääntöjä ja poisti tämän oikeudet työskennellä lakimiehenä. Lisäksi Nifong tuomittiin oikeudessa yhden vuorokauden mittaiseen vankeusrangaistukseen DNA-todisteiden piilottelun takia.
Lacrosseskandaali sai Yhdysvalloissa huomattavaa mediajulkisuutta. Syytteiden nostamisen jälkeen tapaus sai paljon huomiota, koska monet näkivät väitetyssä raiskaustapauksessa vastakkainasettelua eri yhteiskuntaluokkien ja ihonvärien välillä. Duken lacrossejoukkue oli ennen raiskaussyytöksiä aiheuttanut paljon ongelmia kampuksella ja monet yliopiston henkilökunnasta kritisoivat voimakkaasti joukkueen pelaajien suhtautumista opetukseen. Tämän on arvioitu olleen osasyy sille, miksi monet pitivät syytettyjä automaattisesti syyllisinä. Ennen oikeudenkäyntiä 88 Duken yliopiston professoria (Group of 88) allekirjoitti paikallislehteen ostetun ilmoituksen, jossa hyökättiin myöhemmin syyttömäksi osoittautuneita pelaajia vastaan. Myöhemmin mediassa alettiin käsittelemään Michael Nifongin lukuisia virheitä ja sitä, miten syyttömät henkilöt joutuivat kärsimään siitä.
Syytettyinä olleet miehet haastoivat Duken yliopiston myöhemmin oikeuteen tapauksen vuoksi. Tapaus kuitenkin soviteltiin oikeuden ulkopuolella kesällä 2007. Sovittelun lopputulosta ei julkaistu, mutta arvioiden mukaan yliopisto olisi saattanut maksaa jokaiselle syytetylle jopa 20 miljoonaa dollaria tapauksen vuoksi.
Aiheesta muualla

Group of 88 -ryhmän ostama ilmoitus (pdf) (englanniksi)
Eija Hetekivi Olsson

Eija Hetekivi Olsson
Eija Hetekivi Olsson (s. 1973 Göteborg) on ruotsalainen kirjailija. Hänen vanhempansa ovat suomalaisia. Hänen ensimmäinen teoksensa Tämä ei ole lasten maa kertoo hänen lapsuuden ja nuoruuden kokemuksistaan Göteborgin lähiöissä.
Vuonna 2014 hänelle myönnettiin Jan Myrdalin perustama Robespierre-kirjallisuuspalkinto. Palkintoperustelujen mukaan Hetekivi Olsson on antanut äänen ja kielen tämän päivän Göteborgissa varttuneelle lähiölapselle.
Teokset

Tämä ei ole lasten maa.  (Ingerbarnsland, 2012.)  Suomentanut Outi Menna. Schildts & Söderströms, 2013.  ISBN 9789515230775.
Aiheesta muualla

Kustantamon sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Etelä-Andamaanit

Etelä-Andamaanit (hindiksi दक्षिण अण्डमान जिला, Dakṣiṇa Aṇḍamāna jilā, engl. South Andaman district) on yksi Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se pitää sisällään Andamaanien saariston eteläisen osan. Piirikunnan pääkaupunki on Port Blair.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa Etelä-Andamaaneilla oli 238 142 asukasta, mikä on noin 60 prosenttia Andamaanien ja Nikobaarien territorion kokonaisväestöstä.
Edmond H. Fischer

| Edmond H>  Fischer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1920 Shanghai, Kiinan tasavalta
Kuollut: 27. elokuuta 2021 (101 vuotta) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Kurt Heinrich Meyer
Tutkimusalue:  Biokemia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1992)
Edmond Henri Fischer (6. huhtikuuta 1920 Shanghai, Kiinan tasavalta – 27. elokuuta 2021 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli sveitsiläis-yhdysvaltalainen biokemisti, jolle myönnettiin vuonna 1992 Edwin G. Krebsin kanssa jaettu Nobelin lääketieteen palkinto. Hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973. Fischer oli kuollessaan 101-vuotiaana vanhin sillä hetkellä elossa ollut Nobelin palkinnon saaja. Kyseinen titteli siirtyi Fischerin kuoltua John B. Goodenoughille.
Etelä-Andros

Etelä-Androsin sijainti
Etelä-Andros on Bahaman hallintoalue Androksella. Se kattaa saaren eteläosan, joka on rikkonainen ja useiden vesistöjen halkoma. Koko alueen asutus on keskittynyt itärannalle, muun osan ollessa mangrovekasvillisuuden vallassa. Etelä-Andoksen asukasluku on 1 465.
Emily Mae Young

Emily Mae Young (s. 14. helmikuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut tunnettuja rooleja televisiosarjassa Step by Step vuosina 1997–1998, elokuvassa Undercover Angel vuonna 1999 sekä Santa and Pete samana myös vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Emily Mae Young Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Erkki Rosenberg

Erkki Juhani Rosenberg (24. kesäkuuta 1933 Jyväskylä – 8. helmikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen matematiikan ja fysiikan lehtori sekä filosofian lisensiaatti ja opetusneuvos. Hän opetti myös yliopistossa geometriaa.
Rosenberg pääsi ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1952. Vuosina 1961–1967 ja 1969–1994 Rosenberg toimi matematiikan ja fysiikan lehtorina Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Rosenberg oli pitkään ylioppilastutkintolautakunnan jäsen ja toimi sen pääsihteerinä 1968–1970. Hänelle myönnettiin opetusneuvoksen arvonimi vuonna 1993.
Rosenberg on kirjoittanut useita lukion ja yliopiston oppikirjoja. Mm. Geometria.
Hän oli naimisissa Tellervo Rosenbergin os. Vauramo kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Einari Rauhamäki

Einari Rauhamäki (vuoteen 1905 Einar Lindberg, 27. marraskuuta 1883 Sysmä – 17. lokakuuta 1938 Leningrad) oli suomalainen pappi, joka toimi sisällissodan aikana Ruotsinpyhtään punakaartin päällikkönä. Hän oli ainoa sisällissotaan punaisten puolella osallistunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Rauhamäki pakeni sodan jälkeen Ruotsiin, josta hän siirtyi edelleen Neuvosto-Venäjälle. Rauhamäki vangittiin Stalinin vainojen yhteydessä  ja teloitettiin lokakuussa 1938.
Elämä > Varhaiset vuodet

Rauhamäen vanhemmat olivat työmies August Lindberg (1854–1934) ja Maria Cavén (1849–1933). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1904 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Rauhamäki toimi maallikkosaarnaajana evankelisen liikkeen parissa jo opiskeluaikoinaan ja lähti mukaan Hamarin työväenyhdistyksen toimintaan 1910-luvun vaiheessa. Hän oli myös kiinnostunut luontaislääkinnästä ja toimi Viipurin luonnonparannus- ja terveydenhoitoyhdistyksen neuvojana.
Vuonna 1913 Rauhamäki suoritti teologisen erotutkinnon. Tammikuussa 1914 hänet vihittiin papiksi Savonlinnan tuomiokirkossa ja määrättiin Säkkijärven vt. kappalaiseksi. Rauhamäki hoiti myös seurakuntansa kirkkoherran tehtäviä rovasti F. A. Carpénin lyhyen virkavapauden ajan. Tammikuussa 1916 hän siirtyi Pornaisten vt. kirkkoherraksi. Vuosina 1916–1917 Rauhamäki suoritti vielä filosofian kandidaatin ja maisterin tutkinnot Helsingin yliopistossa.
Elämä > Sisällissota

Rauhamäki toimi aktiivisesti työväenliikkeessä kiertäen agitoimassa myös naapuripitäjissä. Keväällä 1917 hän juhlisti helmikuun vallankumousta Pornaisten kirkonkelloja soittamalla. Myöhemmin syksyllä Rauhamäki siirtyi kirkkoherran apulaiseksi Ruotsinpyhtäälle, jossa hänen kerrottiin marraskuun yleislakon aikana sallineen Kansainvälisen ja Työväen marssin laulamisen kirkossa. Teologian tohtori Niko Huttusen mukaan työväenliikkeen radikaaleissa piireissä Rauhamäen heikkoutena kuitenkin pidettiin, ettei hän milloinkaan arvostellut kristinuskoa, vaan keskittyi sen sijaan krtisoimaan kirkon ja papiston toimintaa.
Vuoden 1918 alussa sosialidemokraatit valitsivat Rauhamäen Ruotsinpyhtään kunnallislautakunnan esimieheksi, kun hänen edeltäjänsä ei hyväksynyt työttömyyskomitean ottamaa lainaa. Sisällissodan käynnistyttyä Rauhamäki toimi aluksi pitäjän elintarvikekomissaarina ja organisoi Ruotsinpyhtään punakaartin. Hänen on myös väitetty toimineen sen päällikkönä. Kansanvaltuuskunta ei kieltänyt kirkon toimintaa, joten Rauhamäki jatkoi edelleen myös papin tehtäviään, kunnes saksalaiset nousivat maihin Loviisassa 8. huhtikuuta.
Jotkut tiedot väittävät, että Rauhamäki oli mukana Kouvolassa punakaartin komppaniassa, jonka oli tarkoitus lähteä taistelemaan saksalaisia vastaan.[lähde? ] Lehtitietojen mukaan hän oli huhtikuussa Lahden seudulla toimineiden punakaartin joukkojen esikunnan jäsenenä ja joutui kaupungin valtauksen yhteydessä saksalaisten vangiksi. Rauhamäki onnistui pääsemään vapaaksi uskotellessaan saksalaisten komentajalle, ettei osallistunut sotatoimiin. Kirkkohistorioitsija Hannu Mustakallion mukaan Rauhamäki oli huhtikuun lopussa paikalla, kun Porvoon tuomiokapituli käsiteli hänen sodanaikaista toimintaansa ja erotti Rauhamäen virastaan. Huhupuheiden mukaan Rauhamäki päästettiin karkaamaan tuomiokapitulista, jonka jälkeen hän piileskeli Helsingissä.
Elämä > Ruotsiin ja Neuvosto-Venäjälle

Lehtitiedot kertovat, että Rauhamäki olisi paennut Ruotsiin jo elokuussa 1919, mutta Arvo Poika Tuominen kertoo muistelmateoksessaan Sirpin ja vasaran tie, kuinka hän keväällä 1920 avusti Rauhamäkeä pakenemaan. Tuomisen mukaan Rauhamäki asui puolisoineen Erottaja 7:n piharakennuksessa taiteilija Eric Vasströmin naapurina. Kiihkeänä oikeistolaisena tunnettu Vasström ei ollut tietoinen, kuka hänen naapurinaan majaili. Otto Ville Kuusisen kautta Rauhamäki sai yhteyden Tuomiseen, joka saattoi hänet junalla Vaasaan. Tuominen kertoi Rauhamäen olleen hermoromahduksen partaalla ja vainoharhaisesti pelänneen kirkon lähettämien pappien etsivän häntä tappaakseen. Vaasassa Rauhamäki piiloutui vuorokaudeksi Sosialistisen Työväenpuolueen piiritoimistoon, jonka jälkeen hänet vietiin moottoriveneellä Ruotsiin.
Syksyllä 1920 Rauhamäki osallistui Tukholmassa Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestön LO:n järjestämälle kurssille, jossa oli mukana myös kymmeniä suomalaisia kommunisteja. Joulukuussa 1920 hän sai vielä pääministeri Louis De Geerin hallitukselta määräaikaisen oleskeluluvan yhdentoista muun Ruotsissa asuneen punapakolaisen tavoin. Heidän joukossaan olivat muun muassa J. H. Lumivuokko, Aleksi Tuorila ja N. R. af Ursin. Arvo Tuomisen mukaan Rauhamäki pelkäsi edelleen häntä seuranneita suomalaisia pappeja, jonka vuoksi Otto Wille Kuusinen joutui toimittamaan Rauhamäen Neuvosto-Venäjälle.
Rauhamäki saapui Viron kautta Venäjälle vuonna 1921. Hän asettui aluksi Neuvosto-Karjalaan toimien rehtorina ja opettajana Petroskoissa. Tuomisen mukaan Rauhamäki erotettiin myöhemmin ”pikkuporvarillisten tendenssiensä” takia. 1930-luvun alussa hän asui Inkerissä työskennellen kielenkääntäjänä ja lisäksi hänen kerrottiin vuosikymmenen vaihteessa toimineen fysiikanopettajana Hatsinassa. Neuvostoliiton kansalaisuuden Rauhamäki sai vuonna 1928. Leningradissa asunut Rauhamäki pidätettiin 1938 ja ammuttiin myöhemmin lokakuussa yhdessä puolisonsa Suoman kanssa.
Puoliso

Rauhamäen puoliso oli Rengosta kotoisin ollut Suoma Suleima Fahler (1888–1938), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914. Sisällissodan aikana Suoma työskenteli aviomiehensä sihteerinä. Hän jäi saksalaisten vangiksi Loviisassa 26. huhtikuuta ja sai toiminnastaan 8 vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta. Ruotsinpyhtään suojeluskuntalaisten mukaan Suoma Rauhamäki oli myös yksi paikkakunnan suurimpia ”kiihottajia”. Rauhamäki oli aluksi Hennalan vankileirillä, josta hänet joulukuussa 1918 siirrettiin Hämeenlinnan vankileirille ja armahdettiin hieman myöhemmin.
Keväällä 1920 Suoma pakeni miehensä perässä Ruotsiin, jonne Arvo Tuominen järjesti hänet Tornion kautta. Vuonna 1921 Suoma muutti Neuvosto-Venäjälle, jossa hän työskenteli piirustuksenopettajana Leningradissa. Suoma Rauhamäki vangittiin kesäkuussa 1938 ja teloitettiin lokakuussa samaan aikaan puolisonsa kanssa.
Eksogeeninen

Useissa eri yhteyksissä, eksogeenisuus (kreikan ἔξω éxō 'ulkopuolella' ja -γένεια -géneia 'tuottaa' ) eli ulkosyntyisyys tarkoittaa ulkoisten syiden aiheuttamaa asiaa. Sen vastakohta on Endogeenisuus joka tarkoittaa sisäisten syiden aiheuttamaa.
Taloudellisessa mallissa eksogeeninen muutos on sellainen, joka tulee mallin ulkopuolelta ja jota malli ei selitä.
Ekonometriassa endogeeninen satunnaismuuttuja korreloi ekonometrisen mallin virhetermin kanssa, kun taas eksogeeninen muuttuja ei.
Biologiassa eksogeeninen varjoaine esimerkiksi lääketieteellisessä kuvantamisessa on potilaan suonensisäisesti injektoitu neste, joka parantaa patologian, kuten kasvaimen, näkyvyyttä. Eksogeeninen tekijä on mikä tahansa materiaali, jota on läsnä ja aktiivinen yksittäisessä organismissa tai elävässä solussa, mutta joka on peräisin kyseisen organismin ulkopuolelta, toisin kuin endogeeninen tekijä.
Eksogeenisiin tekijöihin lääketieteessä kuuluvat sekä patogeenit että terapeuttiset aineet .
Soluihin tuotu DNA on eksogeeninen tekijä.
Karsinogeenit ovat eksogeenisiä tekijöitä.
Maantieteessä kaikki eksogeeniset prosessit tapahtuvat maapallon ja kaikkien muiden planeettojen ulkopuolella . Sään vaikutukset, eroosiot, kuljetus ja sedimentaatio ovat tärkeimmät eksogeeniset prosessit.
Ludologiassa, pelien tutkimuksessa, eksogeeninen esine on kaikkea muuta kuin itse peli. Siksi massiivisen moninpelin verkkopelin tuotteella olisi eksogeeninen arvo, jos ihmiset ostavat sen todellisesta rahasta pelin sisäisen valuutan sijaan (vaikka sen pelin sisäiset kustannukset olisivatkin sisäisiä ).
Materiaalitieteessä aineen eksogeeninen ominaisuus johtuu ulkoisista vaikutuksista, kuten nano-seostetusta materiaalista.
Filosofiassa itsensä olemassaolo tai itsensä identiteetti, joka syntyy tai ylläpitää luonnollisen tai vaikutetun alueen ulkopuolella, on eksogeeninen.
Eteläntuhkavarpunen

| Eteläntuhkavarpunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varpuset Passeridae
Suku::  Varpuset Passer
Laji::  diffusus
Kaksiosainen nimi
 Passer diffusus  (Smith, 1836) 
Katso myös
   Eteläntuhkavarpunen Wikispeciesissä   Eteläntuhkavarpunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eteläntuhkavarpunen (Passer diffusus) on varpusten heimoon kuuluva eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Angolasta, Sambiasta ja Tansanian kaakkoisosista Etelä-Afrikkaan. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Andrew Smith kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikan Kapmaasta Kurumanin läheltä Oranjejoesta pohjoiseen vuonna 1836.
Edmond Halley

Edmond Halley vuoden 1687 tienoilla, jolloin hän kustansi Isaac Newtonin teoksen Philosophiae Naturalis Principia Mathematica julkaisemisen.
Edmond Halley (joskus "Edmund", 29. lokakuuta 1656 – 14. tammikuuta 1742) oli englantilainen tähtitieteilijä, geofyysikko, matemaatikko, meteorologi ja fyysikko. Hän oli aikansa johtava tähtitieteilijä. Vuodesta 1720 hän oli Greenwichin observatorion johtaja. Hän havaitsi matkoillaan Afrikassa ja Amerikassa magneettisen ja maantieteellisen pohjoisen eron eli erannon sekä toimitti 1701 ensimmäisen aihetta käsittelevän kartan. Revontulet Halley selitti magneettiseksi ilmiöksi ja hän keksi peilioktantin sekä käytti ilmapuntaria korkeusmittauksiin. Hän toimi Kunin­kaalli­sena tähti­tieteilijänä (Astronomer Royal) ja Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion johtajana vuosina 1720–1742. Halley luetteli 341 eteläisen taivaanpallon tähteä ja julkaisi ensimmäisenä maailmassa Maapallon tuulikartan. Hän auttoi Newtonia Principian julkaisemisessa. Hänen tutkimuksensa koskivat suurelta osin samoja asioita kuin Newtonin mutta ovat jääneet Newtonin varjoon.
Nykyään Halley muistetaan parhaiten Halleyn komeetasta, jonka uudelleenesiintymisen Halley ennusti oikein. Lisäksi Halleyn mukaan on nimetty asteroidi 2688 Halley.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edmond Halley Wikimedia Commonsissa
Online-luettelo Halleyn muistiinpanoista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistoa Cambridgen yliopiston kirjastossa) (Arkistoitu – Internet Archive)
Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 436.  ("Edmond Halley (1656–1742)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Edmond Halleyn muistolaatta Westminster Abbeyssa.
Dragon Ball Z: Budokai 2

| Dragon Ball Z: Budokai 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Dimps
Julkaisija:  Atari JP Bandai
Julkaistu:  PlayStation 2EU 14. marraskuuta 2003AUS 23. marraskuuta 2003NA 4. joulukuuta 2003JP 5. helmikuuta 2004GameCubeNA 15. joulukuuta 2004EU 18. maaliskuuta 2005AUS 8. huhtikuuta 2005
Lajityyppi:  tappelu, toiminta
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  DVD, GameCuben optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Dragon Ball Z: Budokai 2 (jap. ドラゴンボールZ2, Doragon Bōru Zetto Tsū) on Atarin vuonna 2003 julkaisema tappelupeli, joka perustuu Dragon Ball Z -animeen. Se on saatavilla PlayStation 2- ja Nintendo GameCube -alustoille. Peli on toinen osa Dragon Ball Z: Budokai -sarjaa.
Pelimoodit > Story mode (Tarinatila)

Tarinamoodi Budokai 2-pelissä muodostuu lautapelin tapaisesta seikkailusta nimeltä Lohikäärmemaailma. Tässä tilassa voi pelata kuin Goku yhdessä yhden tai useamman liittolaisen kanssa, pelata 9 eri tason läpi kukistaen vihollisia, ja kerätä tavaroita, kuten rahaa, kapseleita tai lohikäärmepalloja. Kun päässyt pelin läpi ja kerännyt kaikki seitsemän lohikäärmepalloa, voi tehdä "toivomuksen", jonka avulla voi valita yhden kolmesta erityiskapselista, joita ovat muun muassa Läpimurto-kapselit (nämä sallivat pelaajan käyttää kaikkia hahmon liikkeitä ja kykyjä kerralla), Fuusiokapselit ja Bulma-asustukset.