stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
David Lee (koripalloilija)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Lee (koripalloilija) Wikimedia Commonsissa
Golden State Warriors – NBA:n mestari 2015
1 Ognjen Kuzmić ·
4 Brandon Rush ·
5 Marreese Speights ·
7 Justin Holiday ·
9 Andre Iguodala ·
10 David Lee ·
11 Klay Thompson ·
12 Andrew Bogut ·
19 Leandro Barbosa ·

20 James Michael McAdoo ·
23 Draymond Green ·
30 Stephen Curry ·
31 Festus Ezeli ·
34 Shaun Livingston ·
40 Harrison Barnes

Päävalmentaja Steve Kerr 

Apuvalmentajat Ron Adams · Jarron Collins · Bruce Fraser · Alvin Gentry · Keke Lyles · Luke Walton
Eckerön postilaituri

| Eckerön postilaituri |
| --- | --- |

Nimi:  Eckerön postilaituri
Tekijä:  Victor Westerholm
Valmistumisvuosi:  1885
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  99,5  cm
Leveys:  145,5  cm
Kokoelma:  Hämeenlinnan taidemuseo
Sijainti:  Hämeenlinnan taidemuseo
Eckerön postilaituri on Victor Westerholmin öljyvärimaalaus vuodelta 1885. Maalaus on mitoiltaan 99,5 × 145,5 senttimetriä ja se kuuluu Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin.
Maalauksen näkymä on Eckerön posti- ja tullitalon edustalta. Joukko ihmisiä odottaa jo näkyvissä olevaa laivaa.
Victor Westerholm maalasi useita maalauksia saman teeman ympäriltä. Vuoden 1883 teos Eckerö postbrygga julkaistiin postimerkkinä vuonna 2010. Maalauksessa kaiteella istuu nuori eckeröläinen mies päässään Westerholmin sininen tupsubaretti. Etualalla on ylioppilas Ernst Enqvist. Taustalla nähdään vielä harmaapartainen vanha mies.
Dagestanin vaakuna

Dagestanin vaakuna.
Dagestanin vaakuna on Dagestanin virallinen tunnus, joka hyväksyttiin ja otettiin käyttöön 20. lokakuuta 1994. Vaakunan keskellä on kotka, joka on perinteinen symboli viisaudelle, rohkeudelle, uskolle ja jaloudelle.
Dia

Dia voi tarkoittaa:
Dia, hahmo Kreikan mytologiassa
Defense Intelligence Agency (DIA), Yhdysvaltain asevoimien tiedusteluorganisaatio
DIA-valinta, diplomi-insinööri- ja arkkitehtikoulutuksen yhteisvalinta
dia eli diapositiivi, diafilmille kuvattu valokuva
PowerPoint- tai vastaavalla ohjelmistolla laaditun esitystiedoston sivu
Dia, Naksos-saaren muinainen nimi
Día, saari Kreetan saaren edustalla Kreikassa
Dia, ohjelma diagrammikaavioiden tekoon
Sukunimenä

Ali Dia (s. 1965), senegalilainen jalkapalloilija
Boulaye Dia (s. 1996), ranskalainen jalkapalloilija
Mamadou Dia (1910–2009), senegalilainen poliitikko ja pääministeri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eckeröhallen

| Eckeröhallen |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Eckerö, Ahvenanmaa
Koordinaatit:  60°13′47″N, 19°32′57″E
Avattu:  2000
Omistaja:  Eckerön kunta
Kenttä:  kumirouhetekonurmi
Käyttäjät
 IFK Mariehamn, IFFK 
Katsojakapasiteetti
 1 200 istumapaikkaa 
Kentän mitat
 105 × 65 m (tekonurmen ala) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Eckeröhallen on sisäurheiluhalli, joka sijaitsee Eckerössä noin puolen kilometrin päässä Berghamnin lauttasatamasta. Kaarihalli valmistui vuonna 2000 ja se on Ahvenanmaan suurin rakennus.
Hallissa on täysimittainen jalkapallon hallikenttä, joita Suomessa on yhteensä noin 25. Eckeröhallenin jalkapallokentän koko on 102 × 64 metriä, pelialustana on Saltex-jalkapallonurmi. Hallin suurin korkeus on 21 metriä ja lattiapinta-ala yli hehtaarin. Yleisökapasiteetti on 5000 henkeä, kiinteissä katsomorakenteissa on tilaa 1 200 henkilölle.
Hallista löytyvät myös yleisurheilun suorituspaikat: kuusi 110 metrin juoksusuoraa sekä hyppy- ja heittopaikat. Lisäksi hallin yhteydessä on voimailusali, pukuhuoneet, pesutilat, kahvio ja kokoustila.
Damned in Black

| Damned in Black Immortal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuussa 1999–helmikuussa 2000 Abyss Studios
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2000
 Tuottaja(t): Peter Tägtgren
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 36.43
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Immortalin muut julkaisut
| At the Heart of Winter 1999 | Damned in Black 2000 | Sons of Northern Darkness 2002 |
Damned in Black on norjalaisen black metal -yhtye Immortalin kuudes studioalbumi, joka on ensimmäinen, jossa Dead to This Worldin basisti-laulaja Iscariah soittaa bassoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Demonaz, säveltänyt Abbath ja Horgh
Triumph – 5.40
Wrath from Above – 5.46
Against the Tide (In the Arctic World) – 6.02
My Dimension – 4.32
The Darkness that Embrace Me – 4.37
In Our Mystic Visions Blest – 3.11
Damned in Black – 6.51
Kokoonpano

Abbath Doom Occulta - kitara ja laulu
Horgh - rummut
Iscariah - bassokitara
Arvostelut

AllMusic:
Soundi:
Aiheesta muualla

Damned in Black Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Damned in Black Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Immortal
| --- | --- |
Studioalbumit:   Diabolical Fullmoon Mysticism  Pure Holocaust  Battles in the North  Blizzard Beasts  At the Heart of Winter  Damned in Black  Sons of Northern Darkness  All Shall Fall  Northern Chaos Gods  War Against All 
EP:t:  Immortal
Splitit:   True Kings of Norway  Valley of the Damned / Hordes of War 
Demot:   The Northern Upins Death  Suffocate 
Videografia:  The Seventh Date of Blashyrkh
Dagfin Werenskiold

Dagfin Werenskiold
Dagfin Werenskiold (16. lokakuuta 1892 Bærum – 29. kesäkuuta 1977 Bærum) oli norjalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän teki väritettyjä puukohokuvia muun muassa Oslon raatihuoneeseen, jonka freskot tekivät Werenskiold, H. Dal, P. Krohg, A. Rolfsen ja A. Storstein. Werenskiold työskenteli myös usealla taideteollisuuden alalla. Hänen isänsä oli taidemaalari ja graafikko Erik Werenskiold.
Dagestanin lippu

Dagestanin lippu
Dagestanin lippu on Venäjään kuuluvan Dagestanin tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 26. helmikuuta 1994. Sen mittasuhteet ovat 2:3 ja malliltaan lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään ylhäältä alas vihreä, sininen ja punainen. Värit symboloivat islamia (vihreä), Kaspianmerta (sininen) ja ihmisten rohkeutta ja uskollisuutta (punainen). 19. marraskuuta 2003 lipun mittasuhteet vaihdettiin 1:2 nykyisiin mittasuhteisiin.
Eino Nieminen (koripalloilija)

| Eino Nieminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eino Nieminen
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1952–1953:  Tampereen Pyrintö
Eino Nieminen on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Nieminen pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä kausilla 1952 ja 1953. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki neljässä ottelussa keskimäärin 0,5 pistettä ottelua kohden, ja jälkimmäisellä kaudellaan hänelle kirjattiin 11 ottelua. Pyrintö sijoittui kaudella 1952 SM-sarjassa neljänneksi ja kaudella 1953 seitsemänneksi.
Eino Niemistö

Eino Iisakki Niemistö (10. heinäkuuta 1920 Nurmo – 18. marraskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja.
Niemistön vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Niemistö ja Sanna Liisa Ylimäki ja puoliso vuodesta 1944 terveyssisar Aili Maria Porthan. Niemistö tuli ylioppilaaksi Seinäjoen yhteislyseosta 1941 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1951. Hän oli Savo-Karjalan Osuusteurastamon, vuodesta 1956 Lihakunta, teknillinen johtaja 1949–1962, Lihakunnan varatoimitusjohtaja 1962–1963 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1963–1977 ja Tuottajain Lihakeskuskunnan pääjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1977–1983. Niemistöllä oli myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.  Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1977). Niemistö sai kauppaneuvoksen arvonimen 1972 ja vuorineuvoksen arvonimen 1981.
D-Generation X

D-Generation X vuonna 2006.
D-Generation X (tai lyhyemmin DX) oli Raw:ssa, World Wrestling Entertainmentissa (WWE) toimiva "ryhmä", jonka perustaja jäsenet olivat Triple H ja Shawn Michaels. Muut jäsenet olivat Attitude eran aikaan Chyna, Rick Rude, Mike Tyson, Bad Ass Billy Gunn, Road Dogg Jesse James, X-Pac, Tori Stephanie McMahon ja myöhemmin joukkueen palatessa 2000-luvulla vuosina 2009-2011 joukkueen maskottina toiminut Hornswoggle. D-Generation X:n debyytti nähtiin vuonna 1997 jolloin ryhmään kuuluivat Triple H, Shawn Michaels, Chyna & Rick Rude, myös Mike Tyson kuului hetken aikaa alkuperäiseen DX ryhmään. Vuonna 1998 ryhmän kokoonpano muuttui kun Michaels kärsi pahoista selkävaivoista, jonka takia hän ei pystynyt moneen vuoteen painimaan. Ryhmästä poistui myös Rude joka lähti kokonaan WWE:stä. Tällöin ryhmään liittyivät X-Pac, Billy Gunn & Road Dogg. Myöhemmin myös Tori sekä Stephanie McMahon. Triple H & Michaels toivat DX:n takaisin myös 2000 luvulla jolloin ryhmään kuului myös maskotti Hornswoggle.
D-Generation X on otellut Tag Teamina sekä stablena monia muita vastaan. He ovat otelleet esimerkiksi tasoitusottelun Hell In A Cell -ottelussa Vince McMahonia, hänen poikaansa Shane McMahonia ja maailman isointa urheilijaa The Big Showta vastaan. D-Generation X voitti ottelun ja pisti Vince McMahonin pussaamaan The Big Show’n ahteria. Tämä saattaa olla DX:n vaikeimpia ja verisimpiä otteluita McMahonia vastaan sillä Big Show vaikeutti tilannetta paljon.
D-Generation X piinasi McMahonien perhettä muutenkin, kuten kaataen heidän päälleen "ulostetta" ja kun he "maalasivat" vihreällä DX-merkin World Wrestling Entertainmentin päärakennuksen ulkoseinään.
Uusi D-Generation X hajosi väliaikaisesti, kun Triple H loukkasi polvensa ottelussa Randy Ortonia ja Edgeä vastaan niin että se jouduttiin leikkaamaan. Sen jälkeen D-Generation X:n toinen jäsen Shawn Michaels muodosti joukkueen John Cenan kanssa, mutta yhteistyö päättyi Michaelsin Sweet Chin Musiciin WrestleManiaa edeltävässä RAW:ssa
Wrestlemanian jälkeisessä RAW:ssa Michaels ja Cena hävisivät mestaruuden Hardy Boyzeille kymmenen joukkueen Battle Royalissa.
D-Generation X palasi tositoimiin vuoden 2009 SummerSlamissä ja oli aktiivinen vuosiin 2010-2011. Tämän jälkeen DX on esiintynyt RAW:in epsisodissa 1000 sekä Wrestlemania 31 tapahtumassa kokoonpanolla: Triple H, Shawn Michaels, X-Pac, Billy Gunn & Road Dogg.
13. joulukuuta 2009 DX voitti Unified WWE Tag Team Championshipit WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs ppv:ssä ja hävisi ne 8. helmikuuta 2010 The Mizille ja Big Showlle.
Vuonna 2019 DX valittiin WWE Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

DX-osio WWE.comissa
Edgard de Trentinian

Edgard de Trentinian Hanoin valloittajana.
Louis Edgard de Trentinian (25. elokuuta 1851 Brest – 24. toukokuuta 1942 Pariisi) oli ranskalainen sotilas, joka toimi Ranskan Sudanin kuvernöörinä.
Edgard de Trentinian syntyi vanhaan porvarissukuun. Hän opiskeli Saint-Cyrin sotilasakatemiassa ja palveli merijalkaväessä. Trentinian osallistui Hanoin valloitukseen vuonna 1873, palveli Saigonissa, Tonkinissa ja Annamissa ja sai vuonna 1895 ylennyksen everstiksi.
Trentinian työskenteli Ranskan Sudanin varakuvernöörinä vuosina 1895–1899. Hänen aikanaan saatettiin loppuun alueen valloitus, kehitettiin maataloutta ja perustettiin kouluja. Saatuaan ylennyksen kenraaliksi Trentinian komensi ranskalaisia joukkoja Madagaskarilla vuosina 1904–1907. Ensimmäisessä maailmansodassa hän osallistui muun muassa Ethen taisteluun vuonna 1914. Trentinian oli Ranskan siirtomaa-akatemian jäsen sen perustamisesta lähtien vuonna 1923.
D-Nice

D-Nice
D-Nice, oikealta nimeltään Derrick Jones, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän aloitti uransa 1980-luvun puolessa välissä ja hän oli pitkään Boogie Down Productionsin jäsen. Hänen menestyksekkäin kappaleensa "Call Me D-Nice" ilmestyi vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
D-Moll

| D-Moll |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2019–
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:  Podgorica, Montenegro
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tamara Vujačić, laulu   Mirela Ljumić, laulu   Željko Vukčević, laulu   Ivana Obradović, laulu   Emel Franca, laulu   Rizo Feratović, laulu  
Infobox OKNimi-testi OK: 
D-Moll (myös D-moll tai D moll) on vuonna 2019 perustettu montenegrolainen yhtye, jonka muodostavat Tamara Vujačić, Mirela Ljumić, Željko Vukčević, Ivana Obradović, Emel Franca ja Rizo Feratović. Yhtye edusti Montenegroa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Heaven".
D-Moll pääsi edustamaan Montenegroa voitettuaan maan euroviisukarsinnan Montevizijan. Yhtye esiintyi ensimmäisen semifinaalin ensimmäisellä puoliskolla.
Jäsenet

Tamara Vujačić – laulaja
Mirela Ljumić – laulaja
Željko Vukčević – laulaja
Ivana Obradović – laulaja
Emel Franca – laulaja
Rizo Feratović – laulaja
Edgardo Mortara

Edgardo Mortana (oikealla) vuonna 1880.
Edgardo Levi Mortara (27. elokuuta 1851 Bologna, Kirkkovaltio – 11. maaliskuuta 1940 Liège, Belgia) oli italialainen poika, joka joutui kansainvälisen kiistan keskipisteeksi, kun Kirkkovaltion viranomaiset veivät hänet juutalaisilta vanhemmiltaan kasvattaakseen hänet katoliseksi. Mortara syntyi ja kasvoi kuusivuotiaaksi saakka juutalaisessa perheessä. Vuonna 1858 kirkon viranomaiset kaappasivat hänet hänen vanhemmiltaan saatuaan tietää, että perheen palvelija oli antanut hänelle katolisen hätäkasteen hänen ollessaan vauvana vakavasti sairas. Perusteena kaappaukselle oli, että Kirkkovaltion lakien mukaan ei-katoliset eivät saaneet kasvattaa katolista lasta. Paavi Pius IX adoptoi Mortaran, joka kasvatettiin katolisten oppien mukaisesti.
David Aaron Carpenter

David Aaron Carpenter (s. 1986 New York) on yhdysvaltalainen alttoviulisti.
Elämä ja ura > Varhaiset vaiheet ja opiskelu

Carpenter aloitti viulunsoiton 6-vuotiaana Nicole DeCeccon johdolla, sitten myös alttoviulunsoiton 11-vuotiaana. Hän opiskeli molempien soittoa nuoriso-osastoilla Juilliard Schoolissa ja Manhattan School of Musicissa opettajinaan Toby Appel, Lewis Kaplan, Isaac Malkin ja Christina Khimm. Myöhemmin hän luopui viulunsoitosta ja jatkoi alttoviulunsoiton opiskelua Juri Bašmetin, Roberto Díazin, Nobuko Imain, Robert Mannin ja Pinchas Zukermanin johdolla. Hän sai myös kandidaatin arvon politiikan tutkimuksessa ja kansainvälisissä suhteissa Princetonin yliopistosta vuonna 2008. Vuosina 2006–2007 oli Rolexin ensimmäinen Mentor and Protégé Arts Initiative -ohjelman yhdysvaltalainen suojatti, mentorinaan Zukerman.
Elämä ja ura > Esiintymis- ja levytysura

Carpenter teki debyyttinsä esittämällä William Waltonin alttoviulukonserton vuonna 2005 Philadelphian orkesterin ja Christoph Eschenbachin kanssa. Hän sai ensipalkinnon Greenfieldin nuorten artistien kilpailussa vuonna 2005 ja sitten Walter W. Naumburg -alttoviulukilpailussa 2006. Esiintymisestään Kennedy Centerissä hän sai presidentillisen kultamitalin, jota edelsi ensimmäisen kultapalkinnon saaminen National Foundation for the Advancement of the Artsilta (NFAA). Vuonna 2010 Carpenter sai Avery Fisher -urastipendin ja vuonna 2011 Leonard Bernstein -palkinnon.
Ensimmäisen esiintymisensä alttoviulusolistina Carnegie Hallissa Carpenter teki vuonna 2013. Hän on esiintynyt kotimaassaan myös muun muassa Avery Fisher Hallissa, Chicagon Krannert Centerissä ja San Franciscon Herbst Theatressa. Hän on esiintynyt säännöllisesti Schleswig-Holsteinin ja Verbierin festivaalilla. Ensimmäisen esiintymisensä Saksassa hän teki solistina Schnittken konserton esityksessä Staatskapelle Dresdenin kanssa. Vuonna 2008 Carpenter korvasi viime hetkellä Maksim Vengerovin Benjamin Jusupovin teoksen Viola, Tango, Rock Concerto esityksessä Luzernin sinfoniaorkesterin kanssa Sveitsissä. Carpenter kiersi Saksassa ja Maltalla kantaesittääkseen Albert Garzian uuden alttoviulukonserton.
Carpenter on tehnyt kamarimuusikkona yhteistyötä Emanuel Axin, Sarah Changin, Sol Gabettan, Leonidas Kavakosin, Julian Rachlinin, Dmitri Sitkovetskin, Jean-Yves Thibaudet'n ja Yuja Wangin kanssa. Hän on toiminut New Yorkissa nuorten muusikkojen Salomé Chamber Orchestran varainhoitajana ja taiteellisen suunnittelun ohjaajana.
Carpenterin ensimmäinen Ondine-levymerkille tekemä levytys koostui tulkinnoista Alfred Schnittken alttoviulukonsertosta ja Edward Elgarin sellokonsertosta (alttoviulusovitus: Lionel Tertis/Carpenter) Philharmonia-orkesterin ja Eschenbachin kanssa. Tämä levy toi Carpenterille Gramophone-lehden Editor's Choice -tunnustuksen ja The New Yorkerin Disc of the Month -palkinnon. Motherland-levytyksellään Warner Classicsille Carpenter tulkitsee itse alttoviululle sovittamansa Antonín Dvořákin sellokonserton, Waltonin alttoviulukonserton, Béla Bartókin alttoviulukonserton ja Alexey Shorin kappaleita.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Carpenter asuu sisarustensa kanssa New Yorkissa. Sisko ja veli ovat edistyneitä viulisteja, joiden kanssa alttoviulistiveli on soittanut yhdessä vielä aikuisiällä. Sisaruksilla on yritys, jonka toimintaan kuuluu harvinaisten jousisoitinten myyminen.
DiViA-foorumi

DiViA-foorumi on Aalto University Executive Educationin (Aalto EE) järjestämä digitaalisen liiketoiminnan, markkinoinnin ja asiakkuuksien johtamisen foorumi.
DiViA on lähtenyt liikkeelle akateemisesta tutkimusprojektista Digitaalinen viestintä ja asiakkuudet vuonna 2002. DiViA-foorumin puheenjohtajana toimii pitkänlinjan asiakkuus- ja digitutkija sekä konsultti Mika Raulas.
DiViA-jäsenet

DiViA-foorumin seminaarien yleisö (divialaiset) ovat pääsääntöisesti suomalaisten suurien ja keskisuurien yritysten markkinointijohdosta sekä asiantuntijoista, myynnistä, liiketoiminnan kehittäjistä sekä liiketoimintajohtajista ja -päälliköistä. Lisäksi DiViA-foorumissa on mukana arvoketjun toimijoita kuten markkinointi- ja digitoimistoja sekä mediayrityksiä.
DiViA-seminaarit

DiViA-foorumi kokoontuu seitsemässä seminaarissa ja yhdessä tai kahdessa pienryhmäkeskustelussa vuosittain. Seminaarien teemat ovat seuraavat: Tulevaisuus, Kuluttajakäyttäytymisen muutos, Markkinointiviestintä ja brändi, Asiakkuudet ja myynti, Uudet teknologiat ja markkinoinnin palvelut, Strategia ja liiketoimintamallit, Yhteenveto – Mitä opimme ja mitä muutimme?
Seminaareissa on paikalla aina noin 200 divialaista.
Edgardo Gabriel Storni

Edgardo Gabriel Storni (6. huhtikuuta 1936 Santa Fe – 20. helmikuuta 2012 La Falda) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Storni vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Santa Fen vihkipiispaksi sekä Croaen titulaaripiispaksi 4. tammikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Faustino Zazpe, jota avustivat Manuel Marengo ja Ítalo Severino Di Stéfano. 28. elokuuta 1984 Storni nimitettiin Santa Fen arkkipiispaksi. Hänet asetettiin virkaan 30. syyskuuta.
Storni erosi arkkipiispan virastaan 1. lokakuuta 2002 jouduttuaan syytetyksi useiden seminaariopiskelijoiden seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Vatikaani oli tutkinut sisäisesti häneen kohdistuneita hyväksikäyttösyytöksiä jo vuonna 1994, mutta todisteet oli todettu riittämättömiksi. Vuonna 2009 Storni tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen vuonna 1992 tapahtuneesta miespuolisen seminaariopiskelijan hyväksikäytöstä. Korkean ikänsä vuoksi hänen annettiin suorittaa rangaistus kotiarestina. Storni kuoli kotonaan La Faldassa helmikuussa 2012.
Edgardo Moltoni

Vasemmalta oikealle: Elio Augusto Di Carlo, Edgardo Moltoni ja kreivi Tornielli vuonna 1979.
Edgardo Moltoni (5. kesäkuuta 1896 Oneglia, Italia – 12. tammikuuta 1980 Milano) oli italialainen lintutieteilijä.
Moltoni väitteli tohtoriksi Torinon yliopistossa 1920. Pian tämän jälkeen hän pääsi assistentiksi ensin Sassarin ja sitten Cagliarin yliopistoon. 1922 hän sai apulaisprofessorin viran Milanon luonnonhistoriallisesta museosta. Hänen vastuulleen tuli kreivi Ercole Turatin (1829–1881) laaja lintukokoelma, joka oli tullut Milanon kaupungin omistukseen vuonna 1884 ja johon oli myöhemmin lahjoitettu myös Turatin lintutieteellinen kirjasto.
Moltoni järjesti tieteellisiä tutkimusretkiä sekä Italiaan että Italian siirtomaihin Afrikassa. Museon kokoelmat tuhoutuivat osittain lentopommituksessa 1943. Yhdessä johtaja B. Parisin kanssa Moltoni korjautti ja entisöi museon ja hankki uusia näytteitä kokoelmiin. Vuonna 1952 hänestä tuli museon johtaja. Jäätyään eläkkeelle 1962 Moltoni jatkoi tutkimustyötä. Hän perehtyi erityisesti Italian rannikon pienten saarten linnustoon. Hän julkaisi Rivista Italiana di ornitologiaa sen toisesta osasta lähtien vuodesta 1933. Hän kirjoitti noin 450 tieteellistä artikkelia.
Moltoni nimesi linnuista etiopiannaakan (Zavattariornis stresemanni) vuonna 1938.
David Leggio

| David Leggio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1984 (ikä 40) Buffalo, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  EHC München
Sarja:  DEL
Pelinumero:  73
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Florida Everblades (ECHL) TPS (SML) Portland Pirates (AHL) Rochester Americans (AHL) Hershey Bears (AHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL)
David Leggio (s. 31. heinäkuuta 1984 Buffalo, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti.
Vuosina 2004-2008 Leggio pelasi NCAA-yliopistosarjaa Clarksonin yliopiston joukkueessa. Hänet valittiin vuonna 2007 sarjaan parhaaksi maalivahdiksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Vuonna 2008 hänet valittiin sarjan toisen tähdistökentällisen maalivahdiksi. Kaudella 2008–2009 hän pelasi ECHL:n Florida Everbladesissa. Leggio pelasi myös kaksi AHL-ottelua Albany River Ratsissa ja Binghamton Senatorsissa.
Kaudeksi 2009-2010 Leggio teki sopimuksen SM-liigassa pelaavan Turun Palloseuran kanssa, jossa hän korvasi NHL:aan siirtyneen Alexander Salákin joukkueen ykkösmaalivahtina. Kauden päätteeksi joukkue voitti Suomen mestaruuden.
Kaudeksi 2010–2011 Leggio teki yksivuotisen sopimuksen NHL-seura Buffalo Sabresin kanssa. Hän kuitenkin pelaa Sabresin farmiseura Portland Piratesissa AHL-liigassa.
Pelaajahistoria

| Kausi | Joukkue | Liiga | Palkinnot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–05 | Clarkson University | NCAA |  |
| 2005–06 | Clarkson University | NCAA |  |
| 2006–07 | Clarkson University | NCAA |  |
| 2007–08 | Clarkson University | NCAA |  |
| 2008–09 | Florida Everblades | ECHL |  |

| 2009–10 | TPS | SM-liiga |  |
| 2010–11 | Portland Pirates | AHL |  |
| 2011–12 | Rochester Americans | AHL |  |
| 2012–13 | Rochester Americans | AHL |  |
| 2013–14 | Hershey Bears | AHL |  |
| 2014–15 | Bridgeport Sound Tigers | AHL |  |
| 2015–16 | EHC München | DEL |  |
| 2016–17 | EHC München | DEL |  |
| 2017–18 | EHC München | DEL |  |
| 2018–19 | Grizzlys Wolfsburg | DEL |  |
Maajoukkueura

Leggio valittiin Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueen kolmanneksi maalivahdiksi vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta hän ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Defying Gravity (Vinnie Mooren albumi)

| Defying Gravity Vinnie Moore |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001 Vinman's Studio ja Neverland Studio
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 2001
 Tuottaja(t): Vinnie Moore
 Tyylilaji: Heavy metal
 Kesto: 56.06
 Levy-yhtiö: Shrapnel Records
Vinnie Mooren muut julkaisut
| Live! 2000 | Defying Gravity 2001 | Vinnie Moore Collection: The Shrapnel Years 2006 |
Defying Gravity on kitaristi Vinnie Mooren vuonna 2001 julkaistu seitsemäs sooloalbumi.
Kappaleet

Defying Gravity – 5.03
Out and Beyond – 6.42
Last Road Home – 4.24
Alexander the Great – 5.04
The Voice Within – 2.09
If I Could – 4.48
House with a Thousand Rooms – 5.22
Awaken the Madman – 6.21
In the Blink of an Eye – 5.28
Equinox – 3.48
Emotion Overload – 5.04
Between Then and Now – 1.36
Kokoonpano

Vinnie Moore  - Kaikki kitarat
Dave LaRue -  Basso
Steve Smith - Rummut
David Rosenthal - Kosketinsoittimet