stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans-Ulrich Rudel
Kirjat

Rudel, Hans-Ulrich (suom. Hannu Valtonen): Stuka-lentäjä.  Koalakustannus, 2000.  ISBN 952-5186-14-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans-Ulrich Rudel Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Puola  Portugali 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Hans-Ulrich Rudelin Junkers Ju 87 G lentokone, tykki-Stuka.
Rudelille myönnetty Rautaristin ritariristi kultaisilla tammenlehvillä, miekoilla ja timanteilla.
Stuka-lentäjän kansi.
740-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku eaa. · 700-luku eaa. · 600-luku eaa.
Vuosikymmenet: 800-luku eaa. · 790-luku eaa. · 780-luku eaa. · 770-luku eaa. · 760-luku eaa. · 750-luku eaa. · 740-luku eaa. · 730-luku eaa. · 720-luku eaa. · 710-luku eaa. · 700-luku eaa. · 690-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Sparta aloitti ensimmäisen Messenian valloitusyrityksensä 743
750-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku eaa. · 700-luku eaa. · 600-luku eaa.
Vuosikymmenet: 800-luku eaa. · 790-luku eaa. · 780-luku eaa. · 770-luku eaa. · 760-luku eaa. · 750-luku eaa. · 740-luku eaa. · 730-luku eaa. · 720-luku eaa. · 710-luku eaa. · 700-luku eaa. · 690-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Kiinassa havaittiin auringonpimennys 755 eaa.
Tarun mukaan Rooma perustettiin 21. huhtikuuta 753 eaa.
Meroësta tuli Kušin valtakunnan toinen hallintokaupunki Napatan rinnalle
Pikkurastasmuura

| Pikkurastasmuura> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Muurat Formicariidae
Suku::  Rastasmuurat Formicarius
Laji::  nigricapillus
Kaksiosainen nimi
 Formicarius nigricapillus  (Ridgway, 1893) 

Katso myös
   Pikkurastasmuura Wikispeciesissä   Pikkurastasmuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkurastasmuura (Formicarius nigricapillus) on Keski- ja Etelä-Amerikassa elävä varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Costa Rican Karaibianmeren puoleisen rinteen, Panaman kummatkin rannikot, sekä Kolumbian ja Ecuadorn Tyynenmeren puoleisen rinteen. Lajin holotyypin kuvaili Robert Ridgway Costa Rican Buena Vistasta 1893.
Typpi

Typpi on alkuaine, joka esiintyy luonnossa kaksiatomisena typpikaasuna, N2. Typen järjestysluku on 7, kemiallinen merkki N (lat.  nitrogenium) ja IUPACin standardin mukainen atomimassa on [14,00643;14,00728]. Typpi on osana monissa elämälle välttämättömissä yhdisteissä. Ilmasta noin 78 % on typpeä.
Historia

Daniel Rutherford löysi typen vuonna 1772, mutta jo keskiajan alkemistit tunsivat typen yhdisteitä.
Vuonna 1790 ranskalainen kemisti Jean-Antoine Chaptal antoi aineelle nimen nitrogène (< kreik. νίτρον, nitron ’sooda’ + ransk. -gène ’muodostava’). Antoine Lavoisier oli kutsunut sitä nimellä azote.
Suomenkielinen nimi typpi on johdettu murteellisesta sanasta typehtyä (’tukehtua’, ’sammua’), koska typpi on palamaton ja tukehduttaa palamisen. Sanaa käytti ensimmäisenä Julius Krohn vuonna 1862 teoksessaan Kemiallisia tiedesanoja. 1800-luvulla käytettiin myös nimitystä tuko, joka oli johdettu vastaavalla logiikalla sanasta tukahtua.
Esiintyminen

Typpi on luonnossa hyvin yleinen alkuaine. Vapaana alkuaineena sitä on runsaasti Maan ilmakehässä, jossa on 78 % typpeä. Maaperässä ja vesistöissä sitä esiintyy erilaisina yhdisteinä kuten nitraatteina ja ammoniumsuoloina. Typpiyhdisteitä on myös kaikissa eliöissä maapallolla. Tärkeitä typpipitoisia orgaanisia yhdisteitä ovat ennen kaikkea aminohapot ja niistä muodostuneet proteiinit.
Ominaisuudet

Typpi on epämetalli, jolla on viisi elektronia uloimmalla elektronikuorella. Typpi on hajutonta, mautonta ja väritöntä.
Kahden typpiatomin muodostamassa typpimolekyylissä N2 on kestävä kolmoissidos, mikä tekee typestä kemiallisesti erittäin passiivisen. Korkeassa lämpötilassa se voi kuitenkin yhtyä vedyn kanssa ammoniakiksi tai hapen kanssa typen oksideiksi. Typen oksideja syntyy esimerkiksi polttomoottoreissa, ja ne aiheuttavat happamia sateita.
Käyttö

Nestemäinen typpi soveltuu matalan kiehumispisteensä ansiosta mm. jäähdytykseen. Tämän lisäksi typen passiivisuus mahdollistaa sen käytön suojakaasuna. Teollisuudessa typpeä käytetään ammoniakin, lannoitteiden sekä perinteisten räjähdysaineiden raaka-aineena. Typpihapon ja suolahapon seos, kuningasvesi on yksi harvoja aineita, joka voi liuottaa kultaa. Typpeä käytetään myös elintarvikkeiden suojakaasuna. Tässä tarkoituksessa sen E-koodi on E 941.
Käyttö > Hinnanmuodostus

Typpiyhdisteiden hinta maailmanmarkkinoilla johtuu maakaasun hinnoista, jotka puolestaan seurailevat öljynhintoja. Maailman yleisin typpilannoite on urea, jota käytetään Suomessa vain vähän. Urean tuotantokustannuksista 80 % riippuu ammoniakin hinnasta.
Maailman viiden johtavan lannoitevalmistajan, joiden yhteinen markkinaosuus koko maailman lannoitemarkkinoista on noin kolmasosa, on suurin typpilannoitteiden valmistaja norjalainen Yara International, jolle Suomen valtio myi Kemiran lannoitetuotannon, Kemira GrowHow:n. Yara International myi 2008 typpilannoitteita 21 400 000 tonnia. Yara International tuottaa ammoniakkia enemmän kuin toiseksi ja kolmanneksi suurin tuottaja yhteensä.
Typpiyhdisteet > Biologinen merkitys

Typpi on elintärkeää kaikelle elämälle, sillä sitä tarvitaan aminohappojen sekä nukleiinihappojen muodostamisessa. Vaikka suurin osa ilmakehästä onkin typpeä, kasvit eivät voi ottaa sitä suoraan ilmasta, vaan ainoastaan maaperässä olevista typen yhdisteistä, joita ovat nitraatit ja ammoniumsuolat. Näin ollen kasveilla voi olla typestä puutettakin, mikä näkyy kasvun vähenemisenä ja klorofyllin hajoamisesta johtuvana lehtien kellastumisena. Myös antosyaanivärejä saattaa alkaa kertyä lehtiin. Tämän vuoksi typpiyhdisteitä tarvitaan runsaasti lannoitteisiin. Muun muassa hernekasvien juurinystyröissä elää kuitenkin typensitojabakteereja, jotka sitovat ilmasta typpeä ja luovuttavat sitä kasvillekin, jonka kanssa ne näin elävät mutualistisessa suhteessa. Myös maan kalkituksella voidaan lisätä typen saantia maasta. Jos typpiyhdisteitä joutuu runsaasti vesistöön, ne aiheuttavat rehevöitymistä.
Eläimet eivät voi sitoa typpeä itse lainkaan, vaan saavat tarvitsemansa typen syödessään kasveja tai muita eläimiä.
Isotoopit

Typellä on kaksi pysyvää isotooppia, jotka ovat 14N ja 15N. Luonnossa olevasta typestä 99,64 % on isotooppia 14N ja 0,36 % isotooppia 15N. Typestä tunnetaan yli kymmenen radioaktiivista isotooppia. Niistä pitkäikäisin on 13N, jonka puoliintumisaika on 9,965 minuuttia.
Vaarallisuus

Laitesukelluksessa käytetyssä paineilmassa oleva typpi voi aiheuttaa sukeltajantaudin, jos syvältä noustaan liian nopeasti pintaan. Sukellettaessa paineilmalaitteilla syvälle (yli 30 m:n syvyyteen) vaarana on myös typpinarkoosi eli syvyyshumala. Riittävän korkeassa paineessa hengityskaasun typpi alkaa vaikuttaa alkoholin tavoin hermostoon. Syvyyshumala muistuttaa humalatilaa eikä se ole sukeltajalle sinällään vaarallista, mutta se aiheuttaa sukeltajassa vastuuntunnon menettämistä sekä välinpitämättömyyttä jolloin sukeltaja saattaa olla vaaraksi itselleen sekä jopa muille sukeltajille.
Koska typpikaasu on hajuton, mauton ja näkymätön kaasu, se on aiheuttanut useita kuolemaan johtaneita onnettomuuksia. Nestemäinen typpi kaasuuntuu välittömästi, jolloin suljetussa tilassa hapen suhteellinen määrä laskee nopeasti normaalista 21 %:sta. Typen hengittäminen aiheuttaa tajuttomuuden 15 sekunnissa ja kuoleman alle minuutissa. Uhrille ei tule sitä tukehtumisen tunnetta, joka yleensä tulee kun hiilidioksidin taso veressä nousee. Typpeä hengitettäessä se korvaa hapen ja jokaisella uloshengityksellä CO2 poistuu normaalisti. Noin kolmannella sisäänhengityksellä veren happipitoisuus on pudonnut niin alas, että henkilö menettää tajuntansa. Usein uhriksi joutuu myös auttamaan rientänyt henkilö, joka ei tiedosta vaaraa. Tätä ominaisuutta käytetään teurastamoissa tajuttomuuden ja kuoleman aikaansaamiseksi teuraseläimille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nesteytetyn typen kansainvälinen kemikaalikortti
Puristetun typen kansainvälinen kemikaalikortti
Onnettomuutta ja vaaraa aiheuttavat aineet (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokeita nestemäisellä typellä (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Nitrogen
Human Metabolome Database: Nitrogen (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Nitrogen (englanniksi)
KEGG: Nitrogen (englanniksi)
Periodictable: Technical data for Nitrogen (englanniksi)
ChemBlink: Nitrogen (englanniksi)
CSB Safety Video: Hazards of Nitrogen Asphyxiation Virallinen video
Webmineral: Mineral Species containing Nitrogen (N) (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Nitrogen (englanniksi)
Luettelo typen isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nitrogen (englanniksi)
Elintarvikelisäaineisiin kuuluvat pakkauskaasut
argon (E 398) |
butaani (E 943a) |
happi (E 948) |
helium (E 939) |
hiilidioksidi (E 290) |
isobutaani (E 943b) |
propaani (E 944) |
typpi (E 941) |
typpimonoksidi (E 942) |
vety (E 949)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 
Nestemäistä typpeä
850-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku eaa. · 800-luku eaa. · 700-luku eaa.
Vuosikymmenet: 900-luku eaa. · 890-luku eaa. · 880-luku eaa. · 870-luku eaa. · 860-luku eaa. · 850-luku eaa. · 840-luku eaa. · 830-luku eaa. · 820-luku eaa. · 810-luku eaa. · 800-luku eaa. · 790-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Assyrian kuningas Salmanasser III hyökkää Levanttiin 854 eaa. Israelin kuningaskunta, Damaskos, Juudan kuningaskunta ja Egypti taistelevat vastaan.
Miyawaka

| Miyawaka (宮若市) |
| --- | --- |
 Miyawakan kaupungintalo.
 lippu:  vaakuna
 Miyawakan sijainti Fukuokan prefektuurissa
 Miyawaka
 Koordinaatit: 33°43′25″N, 130°40′00″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  139,99 km²
Väkiluku (2015):  28 104
 – Väestötiheys:  200,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Lycoris radiata
 
 https://www.city.miyawaka.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miyawaka (jap. 宮若市, Miyawaka-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupunkien välissä. Kaupungin länsi- ja eteläosissa kohoavat vuoret, ja sen läpi itään virtaa Inunakijoki. Kaupungissa on 28 104 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 139,99 neliökilometriä.
Kun Japanin kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, nykyisen kaupungin alue jaettiin kahdeksaan kuntaan. Myöhemmin niiden määrä väheni lukuisten kuntaliitosten myötä, ja Mikawan kaupunki perustettiin lopulta vuonna 2006 Miyatan ja Wakamiyan maaseutukaupunkien yhdistyessä.
Miyawakan läpi kulkee San’yō Shinkansen -suurnopeusjunalinja, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miyawaka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
| n k Fukuokan prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Asakura  Buzen  Chikugo  Chikushino  Dazaifu  Fukuoka (pääkaupunki)  Fukutsu  Iizuka  Itoshima  Kama  Kasuga  Kita-Kyūshū  Koga  Kurume  Miyama  Miyawaka  Munakata  Nakagawa  Nakama  Nōgata  Ogōri  Ōkawa  Ōmuta  Ōnojō  Tagawa  Ukiha  Yame  Yanagawa  Yukuhashi  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Asakuran piirikunta (Chikuzen · Tōhō) · Chikujōn piirikunta (Chikujō · Kōge · Yoshitomi) · Kahon piirikunta (Keisen) · Kasuyan piirikunta (Hisayama · Kasuya · Sasaguri · Shime · Shingū · Sue · Umi) · Kuraten piirikunta (Kotake · Kurate) · Miin piirikunta (Tachiarai) · Miyakon piirikunta (Kanda · Miyako) · Mizuman piirikunta (Ōki) · Ongan piirikunta (Ashiya · Mizumaki · Okagaki · Onga) · Tagawan piirikunta (Aka · Fukuchi · Itoda · Kawara · Kawasaki · Ōtō · Soeda) · Yamen piirikunta (Hirokawa) |  |
Provencen Margareeta

Ranskan kuningatar, Marguerite de Provencen haudan päällä oleva laatta, piirros vuodelta 1711
Provencen Margareeta (ransk. Marguerite de Provence); (1221 Provence – 1295 Ranskan kuningaskunta) oli ranskalainen aatelisnainen, josta tuli Ludvig IX Pyhän puolisona Ranskan kuningatar.
Suku

Marguerite oli Provencen ja Forcalquierin kreivi Raymond IV Béreangerin ja Beatrice de Savoien tytär. Hänen vanhempi sisarensa Sancha avioitui Englannin kuninkaan Henrik III:n kanssa ja toinen sisar Beatrice Ludvig IX:n pikkuveljen Sisilian ja Anjoun kuningas Kaarle I:n kanssa.
Avioliitto ja jälkeläiset

Hän avioitui 14-vuotiaana Ranskan kruununperijä Louis' kanssa  27. toukokuuta 1234. Louis'n äiti Blanca Kastilialainen oli valinnnut hänet pojalleen.
Nuorella kuningattarella oli vaikeuksia sopeutua elämään avioliittonsa toiseksi tärkeimpänä naisena, sillä leskikuningatar Blanca säilytti koko elämänsä ajan keskeisen aseman poikansa elämässä ja oli miniälleen jopa mustasukkainen. Tämä korostui valtakunnan asioissa, joista Ludvig piti puolisonsa mahdollisimman kaukana. Puolison tärkeimpänä tehtävänä pidettiin kapetingi-dynastian mahtavuuden ja jatkumisen takaamista mahdollisimman monilla jälkeläisillä.
Heille syntyi yksitoista lasta, joista kahdeksan eli aikuiseksi asti:
Blanche (1240–1243), kuoli 3-vuotiaana
Jean (1248–1248), kuoli alle vuoden ikäisenä
Louis (1243–1260), kuoli 7-vuotiaana
Filip III Rohkea (1. toukokuuta 1245 – 5. lokakuuta 1285), seurasi isäänsä kuninkaana
Isabelle (1242 – toukokuu 1271), avioitui vuonna 1258 Navarran kuningas Thibaud II de Champagnen kanssa
Jean-Tristan (1250 – 3. elokuuta 1270) Valois'n ja Neversin kreivi. Avioitui vuonna 1266 Burgundin Yolande de Bourgognen kanssa
Blanche (1252–1320), avioitui vuonna 1269 Kastilian kruununperillisen Ferdinand de La Cerdamin kanssa
Pierre (1251–1284) Alençon ja Perchemin kreivi. Avioitui vuonna 1272 Jeanne de Châtillonin (1254–1291) kanssa
Marguerite (1254–1271), avioitui vuonna 1270 Brabantin herttua Jean I:n kanssa
Robert (1256–1317) Clermont'n kreivi. Avioitui vuonna 1279 Béatrice de Bougognen, Bourbonin herttuattaren kanssa
Agnès (1260–1327) avioitui vuonna 1279 Burgundin herttua Robert II:n kanssa
Kuningatar

Vuonna 1234 solmitun avioliiton ansiosta Ranska hallitsi myös Rhône-joen toisella puolella olevia alueita.
Margareeta seurasi Ludvigia seitsemännelle ristiretkelle Egyptiin. Kuninkaan äiti Blanca oli  sijaishallitsijana sillä aikaa ja pyrki edelleen voimakkaasti puuttumaan valtion asioihin. Hän ei pitänyt miniästään, joka oli kaunis ja älykäs. Margareeta oli mukana myös kahdeksannella ristiretkellä vuonna 1270, missä Ludvig kuoli elokuussa ruttoon Tunisissa. Margareeta palasi leskenä Ranskaan, jossa heidän poikansa Filip III kruunattiin kuninkaaksi.
Alabaman lainsäädäntöelin

| Alabaman lainsäädäntöelin |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  kaksikamarinen
Johto
Senaatin puheenjohtaja:  Will Ainsworth
Edustajainhuoneen puhemies:  Mac McCutcheon
Edustajia:  120 35 senaattoria 105 edustajainhuoneen jäsentä 
Kokouspaikka
 Alabama State House
Alabaman lainsäädäntöelin (engl. Alabama Legislature) on Alabaman osavaltion kaksikamarinen kansanedustuslaitos. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on kaikkiaan 105 edustajaa ja senaatissa 35 senaattoria. Lainsäädäntöelin ei kokoonnu ympärivuotisesti.
Lainsäädäntöelimen kokoontumispaikka on Alabama State House, joka sijaitsee pääkaupunki Montgomeryssa. Elin kokoontui aiemmin Alabama State Capitolissa. Yhdysvaltain republikaanisella puolueella on enemmistö sen molemmissa kamareissa.
Aiheesta muualla

Lainsäädäntöelimen viralliset kotisivut
Blake

Blake tarkoittaa seuraavia:
Blake, suomalainen yhtye
Blake, brittiläinen lauluyhtye
BLAKE, kryptografinen tiivistealgoritmi
HMS Blake (1808), Blake-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Blake (1819), Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Blake (1889), Blake-luokan panssarikansiristeilijä
HMS Blake (C99), Tiger-luokan risteilijä
Sukunimi

Amanda Blake (1929–1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
Andrew Blake, brittiläinen kulttuurintutkija
Arthur Blake (1872–1944), yhdysvaltalainen yleisurheilija
Arthur Blake, "Blind Blake" (n. 1895–1937), yhdysvaltalainen sokea kitaristi
Bud Blake (1918–2006), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä
David Blake (s. 1970), yhdysvaltalainen rap-artisti taiteilijanimeltään DJ Quik
Emmet Reid Blake (1908–1997), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
Eubie Blake (1887–1983), yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä
George Blake (1922–2020), alankomaalais-brittiläinen vakooja ja Neuvostoliiton kaksoisagentti
Heidi Blake (s. 1986), brittiläinen tutkiva journalisti
Howard Blake (s. 1938), brittiläinen säveltäjä
Jackson Blake (s. 2003), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
James Blake (s. 1979), yhdysvaltalainen tennispelaaja
James Blake (s. 1988), englantilainen elektronisen musiikin tuottaja, laulaja ja lauluntekijä
Jason Blake (s. 1973), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Jeremy Blake (1971–2007), yhdysvaltalainen digitaalisen taiteen tekijä
Julia Blake (s. 1936), brittiläinen näyttelijä
Kayla Blake (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
Michael Blake (1945–2015), yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja
Nicholas Blake, kirjailija Cecil Day Lewisin (1904–1972) salanimi
Olivie Blake, yhdysvaltalaiskirjailija Alexene Farol Follmuthin kirjailijanimi
Peter Blake (s. 1932), englantilainen taidemaalari ja graafinen suunnittelija
Quentin Blake (s. 1932), brittiläinen piirtäjä ja kuvittaja
Rob Blake (s. 1969), kanadalainen jääkiekkoilija
Robert Blake (1933–2023), yhdysvaltalainen näyttelijä
Syan Blake (s. 1972), brittiläinen näyttelijä
Sylvan Ebanks-Blake (s. 1986), englantilainen jalkapalloilija
Tim Blake (s. 1952), englantilainen kosketinsoittaja
Toe Blake (1912–1995), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
William Blake (1757–1827), englantilainen runoilija, kuvataiteilija ja kirjanpainaja
Yohan Blake (s. 1989), jamaikalainen pikajuoksija
Sukunimi > Kuvitteellisia henkilöitä

Daphne Blake, hahmo piirrossarjassa Scooby-Doo
Francis Blake, hahmo sarjakuvassa Blake ja Mortimer
Blake Hill, hahmo tilannekomediasarjassa Jake ja Blake.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Blake”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Evankeliointi

Evankeliumin opetustilanne. Oikealla evankelista Pi Je-tsiao.
Evankeliointi tarkoittaa kristillisen uskon perussanoman eli evankeliumin (kreik. ευαγγελιον ’hyvä uutinen’) kertomista ihmisille joko henkilökohtaisesti tai yleisön edessä siinä tarkoituksessa, että ihmiset ottaisivat sanoman vastaan ja tulisivat uskoon. Joissakin seurakunnissa evankelioimistyö on erillinen toimintamuoto. Laajassa merkityksessä koko kristillisen seurakunnan toiminta tai ihannetapauksessa kristityn koko elämä voidaan nähdä evankeliointina. Evankelioinnin tehtävä on välittää ymmärrettävästi kaikille ihmisille pelastuksen sanoma, joka on Kristuksen puoleen kääntymistä. Evankeliumin keskeinen sisältö on Kristuksen persoona, hänen tekonsa ja ominaisuutensa.
Evankeliointi (kreik. ευαγγελιζω) mainitaan Raamatussa usein ja se on yleensä suomennettu ”evankeliumin julistamiseksi” tai ”evankeliumin kertomiseksi”. Evankeliumista löytyy mainintoja jo Vanhan testamentin kirjoista. Myöhemmin käsite on laajentunut merkitsemään myös evankeliumin kirjallista esittämistä, ennen kaikkea neljän evankeliumin kirjoittajia. Tämä merkitys on yleistynyt vasta Raamatun kirjoittamisen jälkeisenä aikana.
Kristittyjä, jotka ovat erikoistuneet evankeliointiin, kutsutaan evankelistoiksi. Evankelistat voivat tehdä julistustyötään kotiyhteisössään tai toimia lähetystyössä lähetyskentillä. Evankelistat mainitaan Raamatussa mm. kohdissa Apt. 21:8, Ef. 4:11 ja Tim. 4:5. Evankelistan hengellisen viran seurakuntaan on asettanut itse Jumala:
Ja hän antoi muutamat apostoleiksi, toiset profeetoiksi, toiset evankelistoiksi, toiset paimeniksi ja opettajiksi. (Efesolaiskirje 4:11)
Evankelistan virka tähtää seurakunnan leviämiseen ja evankelista pyrkii työllään tavoittamaan niitä, jotka eivät ole kuulleet evankeliumin ilosanomaa tai ovat välinpitämättömiä tai etsiviä. Evankeliumia julistavat kuitenkin myös apostolit, paimenet ja opettajat ja jokainen, joka "saarnaa sanaa" (2 Tim 4:5).  Raamatussa myös todetaan jokaisen kristityn olevan Kristuksen todistaja maailmalle.  Lähetyskäsky on annettu jokaiselle kristitylle ja ilman seurakunnan yhteistä vastuuta sen toteuttamisesta, evankeliumia ei voida viedä kaikkialle maailmaan.  C. Peter Wagner on esittänyt väitteen siitä, että jokaisen seurakunnan uskovista evankelioinnin lahja on noin 10 prosentilla. Seurakunnan luontaisen kehityksen instituutti (SLK) on vahvistanut tämän arvion todeksi. Heidän tutkimuksiinsa on osallistunut noin 26 000 seurakuntaa 60 maasta.
Kristinuskon välittämistä uusille maantieteellisille alueille ja kulttuureihin kutsutaan usein maailmanevankelioinniksi.lähde?
Työmuodot

Evankeliumin viemistä uusille ihmisille pyritään edistämään erilaisilla työmuodoilla. Musiikki, taide, Alfa-kurssit ja erilaiset kristilliset keskustelupiirit ovat löytäneet paikkansa myös Suomessa. Aktio-matkat myös houkuttelevat suomalaisia kristittyjä lähtemään ulkomaille kertomaan sanomaa Jumalan Pojasta. Uudistuva sosiaalinen media tarjoaa myös uusia mahdollisuuksia julistaa evankeliumia uusilla tavoilla .Yhdistämällä netin parhaita aineistoja  on luotu käyttäjäystävällinen usko.se -nettisivusto.
Chris Rea

| Chris Rea |
| --- | --- |
 Chris Rea vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Christopher Anton Rea
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1951 (ikä 73) Middlesbrough, Yorkshire, Englanti
Muusikko
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  Poprock, soft rock, bluesrock
Soittimet:  kitara, piano
Levy-yhtiöt:  Magnet Records, East West Records
Aiheesta muualla
www.chrisrea.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Christopher Anton ”Chris” Rea (s. 4. maaliskuuta 1951 Middlesbrough) on englantilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi, joka on tunnettu taitavasta slide-soitostaan ja käheästä, matalasta äänestään. Hän on myös näytellyt pieniä rooleja.
Uran alku ja suosio

Alun alkaen Rea keskittyi luomaan uraa Euroopassa. Vuonna 1975 julkaistiin hänen esikoissinglensä ”So Much Love”. Hänen debyyttialbuminsa Whatever Happened to Benny Santini? julkaistiin vuonna 1978. Sen nimi viittasi taiteilijanimeen, jolla Rean albumi oli suunniteltu julkaistavan. Albumilta julkaistiin single ”Fool (If You Think It's Over)”, joka oli Grammy-ehdokas Yhdysvalloissa. Vuonna 1979 julkaistiin Rean seuraava albumi Deltics. Albumi nimettiin brittiläisen junatyypin mukaan. Sen tuotti Gus Dudgeon, joka tuotti myös useita Elton Johnin albumeita.
Ura jatkui menestyksekkäästi 1980-luvulla, jolloin hän julkaisi kahdeksan albumia. Albumi Shamrock Diaries ja hitit ”Stainsby Girls” ja ”Josephine” tekivät Rean tunnetuksi Isossa-Britanniassa vuonna 1985. Seuraavat albumit On the Beach (1986) ja Dancing with Strangers (1987) osoittautuivat myös menestyksekkäiksi. Vuonna 1988 julkaistiin kokoelma-albumi New Light Through Old Windows, jonka valtava suosio vahvisti Rean aseman yhtenä Ison-Britannian eturivin laulaja-lauluntekijöistä.
Vuonna 1989 albumi The Road to Hell jatkoi hänen menestystarinaansa nousten Ison-Britannian listaykköseksi. Seuraava pitkäsoitto Auberge (1991) sai niin ikään suuren suosion Euroopassa. Vuoden 1992 albumi God’s Great Banana Skin, joka sisälsi entistä rockhenkisempää materiaalia, nousi Isossa-Britanniassa listasijalle neljä. Seuraavana vuonna julkaistiin Espresso Logic, joka sisälsi hittisinglen ”Julia”. Single kertoi Rean toisesta tyttärestä ja oli hänen yhdestoista Top 40 -hittinsä.