stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alkydi

Alkydi on maalin sideaineena käytettävä polyesteri, jota on funktionalisoitu rasvahapoilla. Sana alkydi, alun perin alcid, on yhdistelmä sanoista alcohol (alkoholi) ja acid (happo). Sitä ei pidä sekoittaa alkyyliin.
Alkydit valmistetaan polymeroimalla polyolia ja dikarboksyylihappoanhydridiä. Funktionalisoimalla polyesteri edelleen rasvahapolla saadaan hartsi, joka muodostaa joustavan pinnoitteen. Käyttämällä tyydyttymättömiä rasvahappoja ja kobolttikatalyyttiä alkydimaali kovettuu ilmassa, koska happi reagoi rasvahapon alkeeniryhmän kanssa, muodostaa lipidiperoksideja ja siten ristisilloittaa rasvahapot toisiinsa kiinni. Rasvahappojen määrästä riippuu, kuinka helposti maali kovettuu: vähärasvahappoiset maalit kovettuvat vasta kuumennettaessa, joten niitä käytetään vain teollisuudessa, kun taas pitemmälle funktionalisoituja, helposti ilmassa kovettuvia maaleja myydään kuluttajille.
Korkeampilaatuisia alkydejä valmistetaan sekoittamalla polyoli, dianhydridi ja rasvahappo ja kuumentaa reaktioseosta kunnes sen viskositeetti on riittävä. Edullisempia alkydeitä saadaan ensin transesteröimällä suoraan triglyseridejä (rasvoja) polyolin kanssa ja lisäämällä sitten anhydridi. Tavallisimpia happoanhydrejä ovat ftaalianhydridi ja maleiinianhydridi ja polyoleja trimetylolipropaani, glyseroli ja pentaerytritoli. Rasvoja tai rasvahappoja saadaan esim. pellavaöljystä.
Vesiohenteista lateksimaalia ei kannata yrittää sävyttää alkydimaalilla, se ei sekoitu eikä muuta väriä.
Alina Szapocznikow

Alina Szapocznikov :Ystävyys, sosialistista realismia edustava veistos vuosilta 1953–1954.
Alina Szapocznikow (16. toukokuuta 1926 Kalisz, Puola – 2. maaliskuuta 1973 Passy, Ranska) oli puolalainen, juutalaistaustainen kuvanveistäjä. Hän työskenteli pääasiassa pronssin ja kiven parissa ja monet hänen töistään oli provokatiivisia. Tyyliltään ne lähenivät surrealismia , pop-taidetta ja uusrealismia.
Elämänvaiheita

Alina Szapocznikov syntyi keskiluokkaiseen puolanjuutalaiseen perheeseen. Isä oli ammatiltaan hammaslääkäri ja äiti oli lastenlääkäri. Lapsia oli Alinan lisäksi nuorempi veli. Isä kuoli vuonna 1938.
Toinen maailmansota alkoi 1. syyskuuta Saksan hyökättyä Puolaan. Kun Puola oli vallattu, aloittivat saksalaiset siellä juutalaisvainot. Alina Szapocznikov suljettiin äitinsä kanssa ensin Pabianicen ghettoon ja myöhemmin Łódźin ghettoon, missä työskenteli äitinsä kanssa sairaalassa. Vähän myöhemmin perhe kuljetettiin Auschwitziin, sieltä Bergen-Belseniin ja sieltä Theresienstadtiin, missä perheenjäsenet erotettiin toisistaan. Pikkuveli kuoli vuonna 1945.
Sodan jälkeen Szapocznikov jäi asumaan Tšekkoslovakiaan, otti kansalaisuuden ja liittyi maan kommunistiseen puolueeseen. Hän päätti ryhtyä taiteilijaksi, tarkemmin kuvanveistäjäksi ja pääsi opiskelemaan Otokar Velimskyn ateljeeseen taideteollisessa korkeakoulussa. Hän keskittyi tekemään veistoksia pronssista, kipsistä ja kivestä.
Szapocznikov pääsi jatkamaan opintojaan Pariisiin. Siellä hän tapasi tulevan aviomiehensä, taidehistorioitsija Ryzard Stanisławskin. Kahden vuoden Pariisissa oleskelun jälkeen, vuonna 1950, hän huomasi sairastavansa tuberkuloosia. Hän joutui oleskelemaan parantolassa kuukausia, kunnes hänet hoidettiin terveeksi tuolloin koekäytössä olleilla antibiooteilla. Tervehdyttyään hän muutti takaisin Puolaan, missä valtio tilasi häneltä useita sosialistista realismia edustaneita veistoksia.
Stalinin kuoleman jälkeen Puolan ja muiden sosialististen maiden kulttuurielämä vapautui. Myös Szapocznikovin ilmaisu monipuolistui. Hänen töissään ilmeni ensi kertaa kiinnostusta ihmiskehon fragmentaarisuuteen. Hän kiinnostui myös oman kehonsa kuvaamisesta, mikä ei ollut kuitenkaan narsismia. Muodot uusissa veistoksissa muuttuivat erikoisiksi, mutta niissä oli aina perustana biologiset hahmot. Lisäksi hänen töissään alkoi ilmetä huumoria ja ironiaa.
Puolan valtio tilasi Szapocznikovilta ehdotuksen Auschwitzin keskitysleirin muistomerkkiä varten vuonna 1958. Hän erosi miehestään ja tapasi uuden aviomehensä, graafikko Roman Cieślewiczin. Hän pääsi vuonna 1962 Puolan edustajaksi Venetsian biennaaliin, missä hänen töitää kiitteli ranskalainen kriitikko Pierre Restany. Näyttelyluetteloon kirjoitettiin, että Szapocznikovin työt oli betoniin valettua ihoa ja hengitystä. Biennaalin jälkeen hän muutti Pariisiin, missä innostui taiteen uusista tuulista, kuten pop-taiteesta.
Ranska tarjosi taiteilijalle vapaamman ja itsenäisemmän elämän. Sczapocznikov piti yksityisnäyttelyn vuonna 1967. Näyttely kiersi myös Tukholmassa, Kööpenhaminassa ja Varsovassa.Hän alkoi tehdä myös valokuvainstallaatioita. Käydessään Puolassa vuonna 1968 hän joutui todistamaan hallituksen tökeröä juutalaisvastaista kampanjaa, minkä johdosta juutalaiset muuttivat joukoittain pois maasta. Ranskassa hän näkee vuoden 1968 levottomuudet. Seuraavana vuonna hänellä todetaan syöpä, mutta hän jatkaa taiteen tekemistä loppuun asti.
Alphonse Bilung

Alphonse Bilung (5. kesäkuuta 1933 – 11. marraskuuta 2022) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 3. lokakuuta 1961 ja nimitettiin Rourkelan hiippakunnan piispaksi 4. heinäkuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henry Sebastian D'Souza, jota avustivat Raphael Cheenath ja Hermann Westermann.
Bilung jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 2009.
Kakkosen kausi 2017

| Kakkosen kausi 2017 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  36
Ajankohta:  22. huhtikuuta – 30. syyskuuta 2017
Paras maalintekijä:  Lohko A: Aleksi Pahkasalo (FC Legirus) 16 maalia Lohko B: Juho Lehtonen (FC Jazz) 16 maalia Lohko C: Michael Ibiyomi (AC Kajaani) 18 maalia
Paras pelaaja:  Lohko A: Aleksi Pahkasalo (FC Legirus) Lohko B: Lucas Gabrielsson (SalPa) Lohko C: Venicio Ferreira (AC Kajaani)
Ylempi sarjataso:  Ykkösen kausi 2017
Alempi sarjataso:  Kolmosen kausi 2017
  ← 2016 :  2018 → 
Kakkosen kausi 2017 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Se pelattiin kolmessa kahdentoista joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Sarjan joukkueissa tapahtui muutoksia. Veikkausliigasta Ykköseen pudonneen PK-35 Vantaan konkurssin myötä OPS sai Ykkösen sarjapaikan. Vapautuneen Kakkosen paikan sai Pohjois-Suomen Kolmosen toiseksi sijoittunut Oulun Työväen Palloilijat (OTP), joka palasi sitten vuoden 1997 ylemmälle sarjatasolle. Toinen muutos aiheutui Ylivieskan FC YPAn konkurssin myötä. Paikka täytettiin Keski-Suomen Kolmosen toiseksi sijoittuneella FC Villiketuilla. Kakkoseen nousi myös keväällä 2011 konkurssiin ajautunut Tampere United, joka näin palasi alasarjoista Kakkoseen.
Lohkojen voittajat ja paras toiseksi sijoittunut pelasivat pareittain kaksiosaiset nousukarsintafinaalit, joiden voittajat nousivat Ykköseen kaudeksi 2018. Jokaisen lohkon sijalle 10 ja huonommin sijoittuneet joukkueet putosivat Kolmoseen kaudeksi 2018.
Joukkueet ja lohkojako

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Lohko A: FC Kiffen, Helsinki  FC KTP, Kotka  FC Lahti Akatemia, Lahti  FC Legirus Inter, Vantaa  JäPS, Järvenpää  Klubi 04, Helsinki  Kultsu FC, Lappeenranta  MiPK, Mikkeli  MP, Mikkeli  PEPO, Lappeenranta  PKKU, Kerava-Tuusula  Sudet, Kouvola |  |  Lohko B: BK-46, Raasepori  EsPa, Espoo  FC Espoo, Espoo  FC Jazz, Pori  FC Viikingit, Helsinki  KäPa, Helsinki  MuSa, Pori  NuPS, Vihti  Peimari United, Paimio-Sauvo  SalPa, Salo  TPV, Tampere  Tampere United, Tampere |  |  Lohko C: AC Kajaani, Kajaani  GBK, Kokkola  IF Kraft, Närpiö  JBK, Pietarsaari  JS Hercules, Oulu  JJK-Villiketut, Jyväskylä  KajHa, Kajaani  OTP, Oulu  PK-37, Iisalmi  KuFu-98 , Kuopio  TP-47, Tornio  VIFK, Vaasa |
Sarjataulukot > Lohko A

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | FC KTP | 22 | 14 | 6 | 2 | 55 | 16 | +39 | 48  |
| 2 | Klubi 04 | 22 | 12 | 8 | 2 | 60 | 19 | +41 | 44  |
| 3 | PEPO | 22 | 14 | 2 | 6 | 43 | 37 | +6 | 44  |
| 4 | FC Legirus Inter | 22 | 10 | 2 | 10 | 42 | 49 | −7 | 32  |
| 5 | JäPS | 22 | 9 | 4 | 9 | 35 | 38 | −3 | 31  |
| 6 | MiPK | 22 | 8 | 5 | 9 | 35 | 44 | −9 | 29  |
| 7 | PKKU | 22 | 8 | 5 | 9 | 29 | 39 | −10 | 29  |
| 8 | FC Kiffen | 22 | 7 | 5 | 10 | 28 | 32 | −4 | 26  |
| 9 | MP | 22 | 7 | 4 | 11 | 30 | 38 | −8 | 25  |
| 10 | Sudet | 22 | 7 | 4 | 11 | 28 | 40 | −12 | 25  |
| 11 | Kultsu FC | 22 | 7 | 3 | 12 | 20 | 43 | −23 | 24  |
| 12 | FC Lahti Akatemia | 22 | 4 | 2 | 16 | 29 | 49 | −20 | 14  |
Lähde:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjataulukot > Lohko B

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | FC Viikingit | 22 | 13 | 6 | 3 | 50 | 28 | +22 | 45  |
| 2 | MuSa | 22 | 14 | 2 | 6 | 44 | 18 | +26 | 44  |
| 3 | SalPa | 22 | 13 | 4 | 5 | 47 | 31 | +16 | 43  |
| 4 | BK-46 | 22 | 13 | 3 | 6 | 46 | 29 | +17 | 42  |
| 5 | TPV | 22 | 11 | 3 | 8 | 45 | 40 | +5 | 36  |
| 6 | Tampere United | 22 | 9 | 6 | 7 | 43 | 38 | +5 | 33  |
| 7 | KäPa | 22 | 8 | 8 | 6 | 34 | 20 | +14 | 32  |
| 8 | FC Jazz | 22 | 8 | 4 | 10 | 37 | 43 | −6 | 28  |
| 9 | FC Espoo | 22 | 7 | 4 | 11 | 39 | 37 | +2 | 25  |
| 10 | Peimari United | 22 | 5 | 4 | 13 | 26 | 43 | −17 | 19  |
| 11 | NuPS | 22 | 4 | 2 | 16 | 24 | 66 | −42 | 14  |
| 12 | EsPa | 22 | 3 | 2 | 17 | 28 | 70 | −42 | 11  |
Lähde:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjataulukot > Lohko C

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | AC Kajaani | 22 | 16 | 2 | 4 | 63 | 20 | +43 | 50  |
| 2 | GBK | 22 | 14 | 4 | 4 | 47 | 23 | +24 | 46  |
| 3 | VIFK | 22 | 11 | 6 | 5 | 41 | 32 | +9 | 39  |
| 4 | Närpes Kraft | 22 | 10 | 4 | 8 | 48 | 41 | +7 | 34  |
| 5 | JS Hercules | 22 | 10 | 3 | 9 | 49 | 41 | +8 | 33  |
| 6 | TP-47 | 22 | 8 | 6 | 6 | 39 | 37 | +2 | 30  |
| 7 | JBK | 22 | 8 | 4 | 10 | 38 | 39 | −1 | 28  |
| 8 | PK-37 | 22 | 6 | 8 | 8 | 28 | 40 | −12 | 26  |
| 9 | KuFu-98 | 22 | 6 | 7 | 9 | 32 | 30 | +2 | 25  |
| 10 | KajHa | 22 | 6 | 5 | 11 | 23 | 37 | −14 | 23  |
| 11 | JJK-Villiketut | 22 | 6 | 3 | 13 | 28 | 63 | −35 | 21  |
| 12 | OTP | 22 | 3 | 4 | 15 | 20 | 53 | −33 | 13  |
Lähde:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Parhaat pelaajat

Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2017 Kakkosen lohkojen parhaat pelaajat pelaajien oman äänestyksen perusteella:
Lohko A: Aleksi Pahkasalo (FC Legirus)
Lohko B: Lucas Gabrielsson (SalPa)
Lohko C: Venicio Ferreira (AC Kajaani)
Pelipaikkojensa parhaiksi Kakkosessa valittiin:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Lohko A: Vuoden maalivahti Jiri Koski (FC KTP) Vuoden puolustaja Fugo Segawa (PEPO) Vuoden keskikenttäpelaaja Valeri Minkenen (Klubi 04) Vuoden hyökkääjä Aleksi Pahkasalo (FC Legirus) |  |  Lohko B: Vuoden maalivahti Gerson Lima (Peimari United) Vuoden puolustaja Alieu Mustapha Ceesay (BK-46) Vuoden keskikenttäpelaaja Lucas Gabrielsson (SalPa) Vuoden hyökkääjä Juho Lehtonen (FC Jazz) |  |  Lohko C: Vuoden maalivahti Elias Tuomarila (AC Kajaani) Vuoden puolustaja Venicio Ferreira (AC Kajaani) Vuoden keskikenttäpelaaja Alberto Ramírez (AC Kajaani) Vuoden hyökkääjä Michael Ibiyomi (AC Kajaani) |
Lähde:
Ykkösen nousukarsinnat

Jalkapallon nousukarsintoihin pääsivät jokaisesta kolmesta lohkosta voittaja sekä kaikkien lohkojen paras kakkonen, joka oli lohko A:n Klubi 04 Helsingistä.
Ykkösen nousukarsinnat > Tulokset > Karsintapari 1

AC Kajaani nousi Ykköseen yhteismaalein 6−3.
Ykkösen nousukarsinnat > Tulokset > Karsintapari 2

Klubi 04 nousi Ykköseen yhteismaalein 9−1.
Parhaat maalintekijät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Lohko A: 16 maalia:  Aleksi Pahkasalo (Legirus Inter)   Cheick Toure (Kiffen) 14 maalia:  Niko Nakari (Sudet) 13 maalia:  Hermes Palomino (PEPO) 12 maalia:  Juho Nykänen (FC KTP) 10 maalia:  Aleksi Tarvonen (FC KTP)   Aleksi Ikonen (PEPO)   Valeri Minkenen (Klubi 04) 9 maalia:  Jarju Ousman (FC KTP)   Eetu Vertainen (Klubi 04)   Juuso Liukkonen (MP) |  |  Lohko B: 16 maalia:  Juho Lehtonen (FC Jazz) 12 maalia:  Sami Rantala (MuSa) 11 maalia:  Janne Paukkonen (FC Espoo)   Lucas Gabrielsson (SalPa)   Samu-Petteri Mäkelä (MuSa)   John Fagerström (BK-46) 10 maalia:  Waltteri Riihimäki (TPV) 9 maalia:  Joel Paatelainen (FC Viikingit)   Roope Kostiainen (Tampere United) |  |  Lohko C: 18 maalia:  Michael Ibiyomi (AC Kajaani) 17 maalia:  David Carlsson (GBK) 16 maalia:  Jonas Granfors (Närpes Kraft) 15 maalia:  Casper Källberg (VIFK) 14 maalia:  Alberto Ramírez (AC Kajaani) 13 maalia:  Jaakko Pyyny (TP-47) 12 maalia:  Chibueze Paul Obi (JS Hercules) 11 maalia:  Tuomas Halonen (PK-37)   Sami Karjalainen (JS Hercules) 9 maalia:  Mikko Suomela (JS Hercules)   Lawrence Smith (GBK)   Semsudin Mujkic (Närpes Kraft)   Jim Myrevik (JBK) |
Lähde:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Alphonse John Smith

Alphonse John Smith (14. marraskuuta 1883 – 16. joulukuuta 1935) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. huhtikuuta 1908 ja nimitettiin Nashvillen hiippakunnan piispaksi 23. joulukuuta 1923. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. maaliskuuta 1924 Joseph Chartrand, jota avustivat Emmanuel Boleslaus Ledvina ja Samuel Alphonsius Stritch.
Smith kuoli 52-vuotiaana virassa.
ACPI

ACPI-määrittely (lyhenne sanoista Advanced Configuration and Power Interface) on avoin teollisuusstandardi, jota ovat olleet kehittämässä HP, Intel, Microsoft, Phoenix ja Toshiba. Se määrittelee yleisen rajapinnan laitteiston tunnistusta, emolevyä, laitteiston määritystä ja virranhallintaa varten.

ACPI on käytössä kaikissa PC-yhteensopivissa tietokoneissa 2000-luvun alkupuolelta lähtien, mutta ei rajoitu niihin vaan tukee myös muita alustoja.
Standardin perusosa on virranhallinta, ja sitä on paranneltu on edeltäjäänsä (APM) nähden pääasiassa kahdella tavalla. Ensinnäkin se antaa käyttöjärjestelmän hallita virrankäyttöä, toisin kuin APM. Viimeksi mainittu yleensä antaa virranhallintaoikeuden enimmäkseen BIOSille, jolloin käyttöjärjestelmällä on vain hyvin vähän oikeuksia. ACPI:ssa valta on käyttöjärjestelmällä, ja BIOS on yleensä vastuussa vain laitteiston välisen kommunikoinnin yksityiskohdista.
Lisäksi ACPI tuo ennen vain kannettavissa tietokoneissa olleen virranhallinnan tavallisiin pöytä- ja palvelinkoneisiin. Standardi tukee näppäimiä, joilla koneen voi laittaa valmiustilaan tai sammuttaa. Jotkin valmistajat — kuten Asus ja Compaq — ovat laajentaneet tätä toimintoa muille niin sanotuille multimedianäppäimille. ACPI:a ei voi käyttää vanhalla laitteistolla. On tärkeää, että kaikki koneen oleelliset laitteet tukevat sitä.
Ensimmäinen ACPI-speksi julkaistiin vuonna 1999. Virranhallinnan lisäksi siihen yhdistettiin myöhemmin Plug and Play BIOSin rajapinta ja PC:n moniprosessorikäytön Multiprocessor Specification (MPS) -taulut.
Määritelmien ylläpito on sittemmin siirretty UEFI Forumin vastuulle.
Tekniikka

ACPI paljastaa laitteiston toiminnallisuuden käyttöjärjestelmälle ns. ACPI-taulujen avulla, jotka BIOS kopioi muistiin järjestelmän käynnistyessä. Toiminnallisuus on toteutettu ACPI Machine Languagen (AML) avulla. ACPI:n taulut sisältävät tavukoodia, jonka käyttöjärjestelmä ajaa virtuaalikoneen avulla. BIOSia kehitettäessä toiminnallisuus kirjoitetaan ACPI Source Languagella, joka käännetään erityisen kääntäjän avulla AML:ksi.
ACPI-taulut tunnistetaan nelikirjaimilla nimillä. RSDP-osoitin (Root System Description Pointer) sisältää esimmäisen RSDT-taulun (Root System Description Table) osoitteen. Tämä taulu sisältää tiedot järjestelmän peruslaitteistosta, kuten keskeytysosoitteet, kellot ja DMA-ohjaimet. AML-koodi voi vain palauttaa informaatiota tai suorittaa laskentaa tai tehdä I/O-operaatioita.
Virtuaalikoneelle on Intelin kirjoittama avoimen lähdekoodin toteutus, joka on tarkoitus liittää käyttöjärjestelmän ytimessä ajettavaksi.
Virrankäyttötilat

ACPI määrittelee eritasoisia virrankäyttötiloja (C-tilat) suorittimille. Aktiivinen tila, jolloin suoritin suorittaa käskyjä, on nolla-tila. Muut tilat on kasvavalla numerolla, jolloin suoritin nukkuu ja kuluttaa vähemmän virtaa sekä tuottaa vähemmän lämpöä. Nukkuvassa tilassa suoritin ei suorita käskyjä. Tilojen välillä siirtymiseen liittyy viive, sekä virrankäytön muuttuminen. Suorittimen suorituskykyä voi hidastaa P-tilojen avulla, jolloin käytössä on "kuristimena" toimiva prosessi.
Tietoturva

ACPI:a on kritisoitu mahdollisista tietoturvariskeistä.
Ensimmäiset ACPI-toteutukset ovat erittäin bugisia.
Windows XP, Windows 2000 ja Windows Server 2003 vaativat että ACPI BIOSin päivämäärä on 1.1.1999 tai myöhempi tai sitä ei oteta käyttöön ja pysytään APM-virranhallinnassa . Lisäksi Windowsissa on musta lista tämänkin jälkeisistä bugisiksi tunnetuista BIOSeista. Windows Vista tai uudempi eivät käynnisty jos ACPI BIOSin päivämäärä on 1.1.1999 tai vanhempi.
Linux-kernel ei suostu käyttämään APCI:tä, jos sen päivämäärä on ennen 1.1.2001.
Linus Torvalds kuvasi ACPI:ta vuonna 2003: "Modernit PC:t on hirveitä. ACPI on täydellinen suunnittelukatastrofi kaikin tavoin. Jos joku Intelin väestä kuuntelee, ampukaa itsenne."
Microsoft on määritellyt ACPI:hin ominaisuuden, jolla tietokone voidaan pistää Windows 8:sta alkaen käynnistämään käyttöjärjestelmän ulkopuolinen Microsoft Windows-ohjelma WPBT ACPI -taulun (Windows Platform Binary Table) avulla.
Esimerkiksi Lenovo ja Gigabyte ovat käyttäneet tätä ominaisuutta lataamaan Internetistä ohjelmia koneelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ACPI - Advanced Configuration and Power Interface (Arkistoitu – Internet Archive)
Afganistanin vaakuna

Afganistanin vaakuna on Afganistanin valtion tunnus. Samaa tunnusta käytettiin myös Afganistanin lipussa.
Vaakunan yläreunassa lukee arabiaksi islamin uskontunnustus. Vaakunan keskellä on moskeija ja kaksi minareettia sivuilla. Moskeijan sisällä on mihrab, joka näyttää rukoussuunnan Mekkaan.
Afganistanin demokraattisen tasavallan entiset vaakunat

Aasian vaakunat
Afganistan
Arabiemiirikunnat
Armenia
Azerbaidžan
Bahrain
Bangladesh
Bhutan
Brunei
Etelä-Korea
Filippiinit
Georgia
Indonesia
Intia
Irak
Iran
Israel
Itä-Timor
Japani
Jemen
Jordania
Kambodža
Kazakstan
Kiina
Hongkong
Kirgisia
Kuwait
Kypros
Laos
Libanon
Macao
Malediivit
Malesia
Mongolia
Myanmar
Nepal
Oman
Pakistan
Pohjois-Korea
Qatar
Saudi-Arabia
Singapore
Sri Lanka
Syyria
Tadžikistan
Taiwan
Thaimaa
Turkki
Turkmenistan
Uzbekistan
Venäjä
Vietnam
Ainoa nainen

| Ainoa nainen> The Only Woman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sidney Olcott
Käsikirjoittaja:  C. Gardner Sullivan
Tuottaja:   Norma Talmadge  Joseph M. Schenck 
Kuvaaja:  Tony Gaudio
Pääosat:   Norma Talmadge  Eugene O’Brien 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Norma Talmadge Film Corporation
Levittäjä:  First National
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 26. lokakuuta 1924  Suomi 10. lokakuuta 1925 
Kesto:  84 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ainoa nainen (engl. The Only Woman) on Sidney Olcottin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1924. Elokuvan pääosia näyttelevät Norma Talmadge ja Eugene O’Brien.
Ainoan naisen käsikirjoituksen laati C. Gardner Sullivan, ja sen tuottajina olivat Norma Talmadge ja Joseph M. Schenck. Elokuva kuvattiin työnimellä Fight, ja sen tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation. Ainoa nainen sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 26. lokakuuta vuonna 1924. Suomessa elokuva sai ensi-illan 10. lokakuuta vuonna 1925. First National Pictures oli elokuvan levittäjänä. Ainoan naisen kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa.
Juoni

”Fighting Jerry” Herrington (Edwards Davis) taivuttelee Helen Brinsleyn (Norma Talmadge) avioitumaan hänen tyhjäntoimittajapoikansa, Rexin (Eugene O’Brien), kanssa. Jos Helen ei avioidu Rexin kanssa, ”Fighting Jerry” uhkaa tuottaa Helenin William-isälle (Winter Hall) sosiaalista ja taloudellista häpeää. Helenin avioelämä on onnetonta, mutta hän pitäytyy sopimuksessaan. Herra Herrington antaa Helenille luvan hakea avioeroa, jos tämä pystyy tekemään Rexistä kunnon kansalaisen. Helen vie Rexin risteilylle – kauas pois alkoholin luota. Risteilyalus joutuu haaksirikkoon, jonka aikana Rexistä tulee uusi ihminen. Helen kieltäytyy avioeron hankkimisesta, kun tajuaa olevansa rakastunut Rexiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Norma Talmadge  | … |  Helen Brinsley   |
|  Eugene O’Brien  | … |  Rex Herrington   |
|  Edwards Davis  | … |  ”Fighting Jerry” Herrington   |
|  Winter Hall  | … |  William Brinsley   |
|  Matthew Betz  | … |  Ole Hannson   |
|  E. H. Calvert  | … |  Blake   |
|  Stella De Lanti  | … |  Bingo   |
|  Murdock MacQuarrie  | … |  jahdin kapteeni   |
|  Neal Dodd  | … |  pappi   |
|  Brooks Benedict  | … |  ensimmäinen perämies   |
|  Charles O’Malley  | … |  edustaja   |
|  Virginia Marshall  | … |  pieni tyttö   |
Aiheesta muualla

Ainoa nainen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ainoa nainen Elonet.
Ainoa nainen AllMoviessa. (englanniksi)
Ainoa nainen Silent eran sivustolla (englanniksi)
Agul

Kalastusvene Aguljoella.
Agul (ven. Агу́л, yläjuoksulla Bolšoi Agul, Большо́й Агу́л) on Jenisein vesistöön kuuluvan Kanin sivujoki Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 347 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 600 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta ja virtaa kohti pohjoista. Tärkein sivujoki on Kungus.
Agulit

Agulit (ven. агулы) ovat pieni kaukasialainen kansa Itä-Kaukasiassa Dagestanin eteläosassa. He puhuvat lezgiläiskieliin kuuluvaa agulin kieltä. Vuonna 2002 suoritetun Venäjän väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 28 297 agulia, pääosa Dagestanissa (vuonna 1959 aguleja oli noin 7 000). Ukrainassa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 108 agulia. Agulit muodostavat alle yhden prosentin Dagestanin väestöstä. Agulit jakaantuvat neljään heimoon, jotka ovat agulderit, kurahderit, hušanderit ja hpjukderit. Etnisesti agulit ovat hyvin läheistä sukua lezgeille. Agulit ovat islaminuskoisia.
Aimo Lahti (opettaja)

Aimo Lahti (12. maaliskuuta 1902 Helsinki – 25. elokuuta 1953 Hanko) oli suomalainen matematiikan opettaja, rehtori ja matematiikan opetuksen tutkija.
Aimo Lahti osallistui koulupoikana Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja sen jälkeen hän oli vielä vapaaehtoisena mukana Viron vapaussodassa ja Aunuksen retkellä. Lahti vammautui näiden sotaretkien  aikana ja jäi osittain invalidiksi. Sotien jälkeen hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1926 opiskeltuaan matemaattisia aineita, pedagogiikkaa ja filosofiaa. Lahti väitteli tohtoriksi Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuonna 1949, väitöskirja Virheet opetusopillisena ongelmana käsitteli oppilaiden matemaattisissa suorituksissa tekemiä virheitä Lahden 20 vuoden aikana keräämän aineiston pohjalta.
Lahti oli matematiikan opettajana vuosina 1926–1953 useissa eri kouluissa ja lisäksi Sortavalan ja Kajaanin opettajaseminaareissa. Vuosina 1932–1939 hän oli opettajana ja rehtorina Heinolan keskikoulun jatkoluokilla. Lahti julkaisi artikkeleita matematiikan opetuksesta ja kouluopetuksen kehittämisestä. Hän julkaisi myös laajan artikkelin opettajien suhtautumisesta vammautuneisiin oppilaisiin.
Aimo Lahden Heinolassa Virtakatu 4:ssä sijainnut asuinrakennus tuhoutui tulipalossa 20. tammikuuta 1938. Tulipalo sai alkunsa Lahden työhuoneesta. Lahti menetti tulipalossa suuren osan irtaimistostaan, muun muassa ison kirjastonsa ja työnalla olleen väitöskirjansa tutkimusaineiston.