stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miekkailija

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Miekkailija viittaa seuraaviin artikkeleihin:
miekkailu, urheilulaji
Miekkailija, Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1924
Miekkailija, Klaus Härön ohjaama elokuva vuodelta 2015.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Miekkailija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matti Kujasalo

Matti Kalervo Kujasalo (s. 28. helmikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1964 ja Suomen taideakatemian koulussa 1964–1968. Kujasalo toimi 1980-luvulla opettajana ja rehtorina Suomen Taideakatemian koulussa.
Kujasalo tekee konstruktivistisia, usein mustavalkoisia geometrishenkisiä maalauksia, jotka ovat lähellä op-taidetta. Hän kiinnostui konstruktivismista opiskeluaikanaan. Jo Kujasalon ensimmäisessä yksityisnäyttelyssä vuonna 1970 oli systemaattisia ja konstruktivistisia teoksia. Kujasalon teoksiin tuli mukaan myös sarjallinen muuntelu ennen 1970-luvun loppua.
Konstruktio 92, 1992, Kajaani.
Alkuvaiheessa Kujasalo käytti voimakkaita värejä ja tasaisia väripintoja, mutta värit alkoivat vähentyä. Ensimmäinen mustavalkoinen maalaus on vuodelta 1975. Mustan ja valkoisen ohella Kujasalo on sittemmin käyttänyt vain himmeää siniharmaata.
Kujasalo osallistui Suomen edustajana Venetsian biennaaliin vuonna 1980. Hän oli myös Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija vuonna 1994.  Lisäksi hänelle on myönnetty Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali. Vuonna 2010 Kujasalo palkittiin Ruotsin kuninkaan jakamalla Prinssi Eugenin mitalilla. Samana vuonna valittiin Suomen parhaaksi taidekirjaksi Galerie Anhavan kustantama Matti Kujasalo.
Kujasalon puoliso on taiteilija Marjatta Palasto.
Aiheesta muualla

Matti Kujasalon teokset Kiasman kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Miekkailija (maalaus)

| Miekkailija |
| --- | --- |

Nimi:  Miekkailija
Tekijä:  Helene Schjerfbeck
Valmistumisvuosi:  1924
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Guassi, piirustushiili, paperi (maalauspohja) ja vesiväri
Korkeus:  37  cm
Leveys:  32  cm
Kokoelma:  Unknown
Helene Schjerfbeck
Maalauksia
Hjördis | Hälytys | Mustataustainen omakuva | Omakuva, valoa ja varjoa | Ovi | Ryöväri paratiisin portilla | Sininauhainen tyttö | Tanssiaiskengät | Toipilas | Tyttö hiekkakuopassa | Äitini
Artikkeleita
Constantin Guys | Einar Reuter | Magnus Schjerfbeck | Gösta Stenman | Helena Westermarck | Maria Wiik
Miekkailija on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1924. Teos esittää tummaa miestä, ja sen mallina on ollut Huolman-niminen mies, johon Schjerfbeck tutustui Hyvinkäällä. Mies oli kotoisin Saimaan rannoilta. Schjerfbeck-asiantuntija Leena Ahtola-Moorhouse on sanonut teoksesta, että se on hauska ja paljastaa taiteilijan eroottista puolta, ja siitä voi nähdä taiteilijan suhteen El Grecoon.
Teos on vesiväri-, guassi- ja liituteos, ja siitä on olemassa myös öljyväreillä maalattu versio.
Miekkailija oli vuonna 2012 esillä Schjerfbeckin 150-vuotisjuhlanäyttelyssä Ateneumin taidemuseossa. Se on ollut yksityisessä omistuksessa Euroopassa, mutta tuli myyntiin Sothebyn kautta joulukuussa 2015 samaan aikaan kahden muun teoksen kanssa, Vaaleatukkaisen tytön (1924) ja Liinatukkaisen pojan (1878).
Håverud

| Håverud |
| --- | --- |
 Håverudin akvedukti Dalslandin kanavassa, taustalla rautatiesilta.
 Håverud
 Koordinaatit: 58°49′27″N, 12°24′51″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Dalsland
Kunta:  Mellerudin kunta
Väkiluku (2020):  71
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Håverud on pientaajama Mellerudin kunnassa Dalslandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Håverudissa oli 71 asukasta vuonna 2020.
Akvedukti

Håverud tunnetaan erityisesti Dalslandin kanavaan kuuluvasta akveduktista, jota pitkin kulkevat matkustajalaivat. Akveduktin suunnitteli Nils Ericson ja se valmistui 1868.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Håverud Wikimedia Commonsissa
Mauno Ihanti

Mauno Ihanti (17. syyskuuta 1951 Kinnula – 20. heinäkuuta 1996 Jyväskylä) oli suomalainen lehtialan yrittäjä ja toimittaja.
Ihanti aloitti lehtimiesuransa 1960-luvulla lehtiavustajana Keskisuomalaisessa. Hän myös kirjoitti artikkeleita MTV:lle ja lehtiyhtiö Hami Oy:lle sekä toimi 1970-luvun loppuun mennessä Vaajakoski-lehden päätoimittajana.
Toimiessaan Keskisuomalaisen Kinnulan avustajana vuonna 1971 Ihanti oli mukana Kinnulan ufohuijauksessa. Hän kirjoitti reportaasin, jonka mukaan kaksi miestä olisi Kinnulassa kohdannut avaruusolentoja. Tapaus sai runsaasti huomiota.
Ihanti teki elämäntyönsä kustantajana Jyväskylässä. Hän omisti muun muassa Jyväskylän Ympäristölehden ja Jyväskylän Maalaiskuntauutiset. Hän perusti Nelilehti Oy:n, jonka suosituimpia lehtiä olivat hevosurheiluun keskittyvät Ravimies ja Hevosviesti. Myöhemmin se julkaisi myös lastenlehteä Toni Poni & Poliisikoira Rippe, joka ei kuitenkaan menestynyt, vaan loppui kolmen numeron jälkeen vuonna 1991. Myös Ihantin muu lehtitoiminta hiipui tämän jälkeen.
1990-luvun puolivälissä Ihanti rakennutti pienen, yleisölle avoimen hiljentymiskirkon Pihtiputaan Elämäjärvelle Nelostien viereen. Kirkon alttarimaalaukset on tehnyt kuvataiteilija Pellervo Lukumies.
Holland-luokka

| Holland-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  112 t (pinnalla) 125 t (sukelluksissa)
Pituus:  19,46 m
Leveys:  3,58 m
Koneteho:  dieselmoottori 160 hv sähkömoottori 74 hv
Nopeus:  8 solmua (pinnalla) 7 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  8
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 14" torpedoputki, johon 2 torpedoa
Holland-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen sukellusveneluokka, johon kuului viisi sukellusvenettä.
Taustaa

Irlantilais-amerikkalainen John P. Holland kehitti ensimmäisen toimivan sukellusveneen, mutta ei kyennyt myymään niitä Yhdysvaltain laivastolle. Akkujen valmistaja Isaac L. Rice perusti 1898 Electric Boat Companyn, jolle hän lunasti Hollandin sukellusvenepatentin. Huhtikuussa 1900 Yhdysvaltain laivasto tilasi yhtiöltä ensimmäiset Holland-tyyppiset sukellusveneensä.
Britanniassa Rice teki sopimuksen aseteollisuus- ja telakkayhtiö Vickers, Sons and Maximin kanssa. Amiraliteetin hyväksyttyä Vickers hankki Holland-tyypin sukellusveneiden lisenssivalmistusoikeudet 25 vuodeksi. Vickers aloitti valmistuksen heti ja Amiraliteetti oli ostajana.
Yhtiö valmisti vuoteen 1914 saakka lähes kaikki Kuninkaallisen laivaston sukellusveneet lisenssiin perustuen. Electric Boat Companyn kärsiessä tilausten puutteesta Vickers avusti taloudellisesti ja lopulta 1907 Vickers hallinnoi pääosaa amerikkalaisyhtiön osakkeista.
Hankinta

Laivaston vuosien 1901-1902 hankinnat sisälsivät viisi Holland-sukellusvenettä, jotka tilattiin Electric Boat Companyltä. Tilaus oli arvoltaan 175 000 puntaa. Amiraliteetti hyväksyi järjestelyn, jossa valmistus siirrettiin Vickersille ja tuotto jaettaisiin yhtiöiden kesken.
Suunnittelu

Alukset olivat sikarinmuotoisia ja yksirunkoisia. Paineensietoa oli testattu 35 psi:hin täyttämällä runko vedellä ja paineistamalla se. Tankit oli sijoitettu painerungon sisään. Säiliöjärjestelmä käsitti etu- ja takaosan tasaustankit, painolastitankit, jotka oli eristetty laipioin, lisäpainolastitankit ja polttoainesäiliöt jne.  Aluksissa oli ainoastaan yksi siiveke, joka oli asennettu peräosaan.
Aseistuksena oli yksi 18 tuuman torpedoputki, joka oli asennettu keulaan reilun puolen metrin vesilinjan alapuolelle. Torpedoputki oli varustettu suluin estämään veden pääsy alukseen. Aluksille oli mahdollista sijoittaa joko viisi lyhyttä tai kolme pitkää torpedoa.
Propulsiojärjestelmänä oli pinta-ajossa yksi yhdysvaltalainen nelisylinterinen bensamoottori, joka tuotti 340 rpm:llä 160 hevosvoimaa. Polttoaineenkulutus oli 0,88 naulaa hevosvoimaa kohden tunnissa. Polttoainetta aluksilla oli 685 gallonaa. Moottori käynnistettiin sähkömoottorilla.
Sukeltamista varten aluksella oli yksi sähkömoottori, joka tuotti 800 rpm:llä 74 hevosvoimaa. Akustossa oli 60 kennoa, mikä mahdollisti 120 voltilla ja 500 ampeerilla 75 hevosvoimaa kolmeksi tunniksi.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Holland 1 | Vickers, Sons and Maxim, Barrow-in-Furness | 4. helmikuuta 1901 | 2. lokakuuta 1901 | 2. helmikuuta 1903 | myyty 7. lokakuuta 1913 |
| HMS Holland 2 | Vickers | 4. helmikuuta 1901 | 21. helmikuuta 1902 | 1. elokuuta 1903 | myyty 7. lokakuuta 1913 |
| HMS Holland 3 | Vickers | 4. helmikuuta 1901 | 9. toukokuuta 1902 | 19. tammikuuta 1903 | myyty 7. lokakuuta 1913 |
| HMS Holland 4 | Vickers |  | 23. toukokuuta 1902 | 2. elokuuta 1903 | haaksirikkoutunut 3. syyskuuta 1912 hylky nostettu ja käytetty maalilaivana 1914 |
| HMS Holland 5 | Vickers |  | 10. kesäkuuta 1901 | 19. tammikuuta 1903 | myyty 1912 |
Maxime Brunerie

Maxime Brunerie (s. 21. toukokuuta 1977) on ranskalainen, joka yritti murhata presidentti Jacques Chiracin Pariisissa 14. heinäkuuta 2002. Tapaus sattui Ranskan kansallispäivän juhlaparaatissa Champs-Élyséesillä.
Brunerie ampui kahdesti kohti presidentin autosaattuetta, mutta joutui välittömästi poliisin pidättämäksi. Miehellä oli ollut yhteyksiä äärioikeistolaiseen Unité Radicale -puolueeseen. Lisäksi hän oli ollut Mouvement National Républicainin ehdokkaana paikallisvaaleissa.
Oikeudenkäynti alkoi 6. joulukuuta 2004. Tuomari katsoi kuitenkin, että ammuskelu oli enemmän masentuneen ja syrjäytyneen nuoren miehen epätoivoinen teko kuin poliittisen murhan yritys. Brunerien tarkoitus oli ollut ensin murhata hyvin huomattava henkilö ja sen jälkeen tehdä itsemurha tai tulla poliisin tappamaksi televisiolähetyksessä.
Alentuneesti syyntakeiseksi katsottu Brunerie tuomittiin kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen.
Holland (maakunta)

Alankomaiden kartta. Nykyiset Pohjois- ja Etelä-Hollandin maakunnat ovat maan länsiosassa merkittyinä keltaisella ja punaisella.
Holland, vanhentunut nimi Hollanti, on alue ja entisten Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja Yhdistyneiden provinssien tasavallan maakunta Alankomaissa. Holland oli olemassa hallinnollisena yksikkönä 900-luvulta vuoteen 1798, jolloin se jaettiin useisiin osiin. Holland oli myös itsenäinen kuningaskunta vuosina 1806–1810. Nykyään alue on jaettu Pohjois-Hollandin ja Etelä-Hollandin maakuntiin. Nimi ”Holland” tai ”Hollanti” perustuu hollannin kielen sanoihin holt land, ”metsäinen maa”.
Monissa kielissä, kuten suomessa, Hollanti-sanaa käytetään yleiskielisesti nykyisestä Alankomaiden valtiosta. Tämä perustuu siihen, että Holland on kautta historian ollut nykyisen Alankomaiden alueen kulttuurillinen, poliittinen ja taloudellinen keskus ja sen parhaiten tunnettu osa. Hollandissa sijaitsevat myös Alankomaiden kolme tärkeintä ja suurinta kaupunkia, Amsterdam, Haag ja Rotterdam.
Historiaa > Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan osa

Vuonna 922 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alaisen Friisinmaan kreivi Gerulfin poika Dirk sai isältään hallintaansa tämän hallitseman alueen länsiosan. Dirk otti itselleen Länsi-Friisinmaan kreivin arvonimen. Vuonna 993 kreivi Dirk III muutti alueen nimen Hollandiksi, ja hänestä eteenpäin Länsi-Friisinmaan kreivin arvonimi muuttui Hollandin kreiviksi. 1200–1400-luvuilla Hollandin kreivit hallitsivat jonkin aikaa myös Hainaut’n, Flanderin ja Zeelandin kreivikuntia.
Koukkujen ja turskien sota johti Hollandin hallinnon siirtymiseen baijerilaiselle herttua Vilhelmille vuonna 1351, ja vuoteen 1432 asti Hollandin hallitsijat olivat Baijeri-Straubingin herttuoita. Siitä eteenpäin Holland ja sitä ympäröivät alueet olivat Burgundin herttuakunnan alaisia. Herttuakunnasta tuli vuonna 1477 osa Habsburgien valtakuntaa.
Historiaa > Itsenäisyys ja Ranskan valta

Kahdeksankymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1581 nykyisen Alankomaiden provinssit julistautuivat itsenäisiksi Habsburgien valtakunnasta ja perustivat Alankomaiden yhdistyneiden provinssien tasavallan. Habsburgien Espanjan kuninkaat käyttivät kuitenkin Hollandin kreivin arvonimeä vuonna 1648 solmittuun Münsterin rauhansopimukseen asti, vaikka todellisuudessa he olivat menettäneet kaiken vallan Hollandissa. Hollandin provinssista tuli Alankomaiden tasavallan merkittävin ja hyvinvoivin osa.
Ranskalaiset syrjäyttivät vuonna 1795 Alankomaiden tasavallan hallitsijan Vilhelm V:n, ja Alankomaihin perustettiin yhtenäinen Batavian tasavalta. Hallintoa keskitettiin pois provinsseilta, ja vuonna 1798 Holland jaettiin Amstelin, Delfin, Texelin ja Schelde en Maasin departementteihin.
Vuonna 1806 Napoleon muodosti Alankomaiden alueelle Hollandin kuningaskunnan. Hollandin kuninkaaksi hän nimitti veljensä Louis Bonaparten, ja kuningaskunnan oli tarkoitus olla Ranskan vasallivaltio. Louis Bonaparte yritti kuitenkin ajaa itse alankomaalaisten etua veljensä sijaan, ja Napoleon hajotti kuningaskunnan vuonna 1810 ja liitti alueen Ranskaan. Napoleonin vallan aikana Holland oli jaettuna Zuyderzéen ja Bouches-de-la-Meusen departementteihin.
Historiaa > Alankomaiden kuningaskunta

Napoleonin kukistuttua vuonna 1815 Hollandista tuli osa Alankomaiden yhdistynyttä kuningaskuntaa, joka jakautui nykyisiin Alankomaiden ja Belgian valtioihin vuonna 1830. Entisistä departementeistä muodostettiin Pohjois- ja Etelä-Hollandin maakunnat vuonna 1840.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holland (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Matti Kunnas

Matti Klaus Erik Kunnas (s. 31. lokakuuta 1953 Joensuu) on mikkeliläinen asianajaja, joka on toiminut asianajotehtävissä yli 30 vuoden ajan. Omassa toimistossaan Ervasti & Kunnas Oy:ssä hän on harjoittanut asianajotoimintaa vuodesta 1981. Toimeksiannot painottuvat erityisesti konkurssi- ja yrityssaneerausasioihin sekä perintöoikeuteen.
Kunnas on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1979 ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1999. Hän on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2013. Hän sai laamannin arvonimen vuonna 2014.
Matti Kunnas on toiminut Suomen Asianajajaliiton yhteydessä toimivan itsenäisen valvontalautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2010 vuoteen 2016. Kunnas on aiemmin toiminut lukuisissa Asianajajaliiton luottamustehtävissä kuten Mikkelin osaston puheenjohtajana ja liiton hallituksen jäsenenä. Kunnas on ollut pitkään myös muissa yhteiskunnallisissa luottamustehtävissä, muun muassa Mikkelin kaupunginhallituksen jäsenenä.
Tammikuussa 2017 Matti Kunnakselle myönnettiin Matti Ylöstalo -palkinto.
Aiheesta muualla

Ervasti & Kunnas Oy:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Jakub Černý

| Jakub Černý> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Český Krumlov, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2023
Seurat:  HC Litvínov (ČEL)   TPS (SM-liiga)   Junost Minsk (BXL)   HC Energie Karlovy Vary (ČEL)   Piráti Chomutov (Cze-1)   HK Spišská Nová Ves (SloEL)   Chamonix HC (Ranska)
Jakub Černý (s. 5. maaliskuuta 1987 Český Krumlov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Černý pelasi urallaan lähinnä Tšekin pääsarjassa HC Litvínovissa, mutta myös Slovakiassa, Suomessa, Valko-Venäjällä ja Ranskassa. Hän voitti urallaan kerran Valko-Venäjän mestaruuden.
Ura

Černý on HC Litvínovin kasvatti. Hän edusti joukkuetta 16-vuotiaaksi asti kevääseen 2003 saakka, jonka jälkeen Černý siirtyi HC České Budějoviceen. Siellä kolmannella kaudellaan 2005–2006 hän teki myös debyyttinsä miesten peleissä pelaamalla neljä ottelua 2. Národní hokejová ligan HC Strakonicessa.
Kaudeksi 2006–2007 Černý palasi HC Litvínoviin, jossa hän pelasi Extraliigan tulokaskautensa. Černý teki liigan runkosarjassa 28 ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös kaksi sarjatasoa alempana SK HC Baník Mostin riveissä, joita Černý edusti kauden loppuun ja oli nostamassa seuraavaksi kaudeksi 1. Národní Hokejová Ligaan. Joukkue tuli hänelle kolmen ottelun verran tutuksi myös kaudella 2007–2008, joka oli Černýn ensimmäinen kokonainen Extraliigassa. Hän HC Litvínovissa 51 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8.
Kausi 2008–2009 oli Černýlle pisteiden valossa paras Extraliigassa tehdessään 48 ottelussa tehot 17+9=26. Hän oli HC Litvínovin kolmanneksi paras maalintekijä František Lukešin ja Viktor Hüblin jälkeen.
Huhtikuussa 2011 Černý teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue TPS:n kanssa. Černý epäonnistui TPS:ssa, ja hän teki 30 ottelussa vain neljä pistettä. Hän tippui kolmos- ja nelosketjuihin, ja hänen sopimuksensa lopulta purettiin. Joulukuussa Černý palasi Litvínoviin.
Maajoukkue

Černý pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005.
Melodi Grand Prix 1962

| Eurovision laulukilpailu 1962  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1962 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  18. helmikuuta 1962
Tapahtumapaikat:  NRK:n studio, Oslo
Juontaja(t):  Odd Grythe
Kapellimestari:  Jørg Petter Røed (pieni orkesteri) Øivind Bergh (suuri orkesteri)
Valintamenetelmä:  asiantuntijaraati
Voittaja:  Inger Jacobsen/Laila Dalseth ”Kom sol, kom regn”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1961  1963 ► 
Melodi Grand Prix 1962 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1962 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin sävellyskilpailuna, johon saivat osallistua Norjan säveltäjien ja sanoittajien liiton jäsenet. Kilpailuun lähetettiin 121 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Alf Blyverket, Otto Nielsen ja Willy Andersen, valitsi viisi kilpailun finaaliin. Finaali pidettiin 18. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti, pienen ja suuren orkesterin säestyksellä ja eri esittäjien esittämänä. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, johon kuului viisi norjalaista musiikkitoimittajaa – Rolf E. Schade, Yngvar Holm, Espen Eriksen, Karl Emil Hagelund ja Syver Reff – sekä heidän vaimonsa. Raadin jäsenistä kukin antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Eritellyt raatiäänet eivät kuitenkaan ole tiedossa. Kilpailun voitti kappale "Kom sol, kom regn", jonka karsinnassa esittivät Inger Jacobsen ja Laila Dalseth. Heistä Inger Jacobsen valittiin Norjan edustajaksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun.
Tulos

| Numero | Artisti> Pieni orkesteri | Artisti> Suuri orkesteri | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Laila Dalseth | Anita Thallaug | "Mormors spilledåse" | Ragnar Danielsen, Egil Hagen | 30 | 5 |
| 2 | Per Asplin | Jan Høiland | "En gylden Buddha" | Bjarne Amdahl, Magne Amdahl | 50 | 3 |
| 3 | Anita Thallaug | Inger Jacobsen | "Våre skal dagene være" | Kristian Hauger, Einar Skjæraasen | 43 | 4 |
| 4 | Jan Høiland | Per Asplin | "Casablanca" | Kolbjørn Svendsen, Arne Paasche Aasen | 63 | 2 |
| 5 | Inger Jacobsen | Laila Dalseth | Kom sol, kom regn | Kjell Karlsen, Ivar Andersen | 65 | 1 |
Maxime Boccon

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratamelonta.Välimeren kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratamelonta.Välimeren kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratamelonta.Välimeren kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bari 1997 | K-2, 1 000 m |  |
Maxime Boccon (s. 17. kesäkuuta 1974 Vesoul, Haute-Saône) on ranskalainen ratameloja.
Boccon edusti Ranskaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, joissa Ranska karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Bocconin lisäksi Frédéric Gauthier, Pierre Lubac ja Stéphane Gourichon. Välimeren kilpailuissa Boccon saavutti yhden pronssimitalin Barissa 1997.
Boccon on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja painaa 75 kilogrammaa.
JK Narva Trans

Jalgpalliklubi Narva Trans, myös Trans Narva tai FC Narva Trans on jalkapalloseura Narvasta, Virosta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan pääsarjassa Meistriliigassa. Seura perustettiin vuonna 1979 nimellä Avtomobilist Narva. 1980-luvulla se tunnettiin nimellä Autobaas Narva.
Saavutuksia

Viron cupin voitto vuonna: 2001, 2019, 2023
Viron cupin toinen sija vuonna: 1994
Narva Transin menestys kausittain

| Kausi | Sarja | Sijoitus | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | I | 7 | -19 | 4 |
| 92/93 | I | 6 | +17 | 24 |
| 93/94 | I | 4 | +34 | 30 |
| 94/95 | I | 3 | +14 | 26 |
| 95/96 | I | 5 | +1 | 19 |
| 96/97 | I | 6 | -10 | 17 |
| 97/98 | I | 5 | -13 | 15 |
| 1998 | I | 4 | +8 | 23 |
| 1999 | I | 4 | +12 | 40 |
| 2000 | I | 5 | +24 | 43 |
| 2001 | I | 4 | +44 | 51 |
| 2002 | I | 4 | +5 | 47 |
| 2003 | I | 4 | +15 | 47 |
| 2004 | I | 4 | +4 | 47 |
| 2005 | I | 3 | +65 | 75 |
| 2006 | I | 2 | +70 | 83 |
| 2007 | I | 4 | +61 | 78 |
| 2008 | I | 3 | +8 | 56 |
| 2009 | I | 3 | +53 | 76 |
| 2010 | I | 3 | +36 | 73 |
| 2011 | I | 3 | +78 | 72 |
| 2012 | I | 4 | +8 | 55 |
| 2013 | I | 7 | -16 | 36 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Joukkue Soccernet.ee -sivustolla
Michael Lupo

Michael Lupo (1953–1995) oli italialaissyntyinen Englannissa vaikuttanut sarjamurhaaja. Hän muutti vuonna 1975 Lontooseen, jossa työskenteli kampaajana. Hän oli homoseksuaali. Hänellä oli lukuisia rakastajia ja sadomasokistisia taipumuksia. Saatuaan kuulla HIV-tartunnastaan hän meni suunniltaan ja surmasi parin kuukauden aikana keväällä 1986 neljä homomiestä. Kahden uhrin onnistui paeta, ja Lupo saatiin kiinni toukokuussa.
Lupo sai neljä elinkautista sekä neljätoista lisävankeusvuotta ja kuoli lopulta vankilassa AIDS:iin.
Lupo oli aikoinaan ollut sotilaana Italian armeijassa.
Aiheesta muualla

Murder in the UK (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Matti Nurro

Matti Nurro
Matti Tapani Nurro on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Miljoonasade-yhtyeen kitaristina, vaikka hän on myös säveltänyt ja sovittanut monia yhtyeen kappaleita. Hän on toiminut yli 20 vuotta Miljoonasateen kitaristina. Nykyisin hän myös opettaa Pohjoisen Keski-Suomen Ammattioppilaitoksessa Äänekoskella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matti Nurro Wikimedia Commonsissa
Matti Nurron sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Matti Nurron sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
YLE Elävä arkisto: Haastattelu vuodelta 1988
Melodi Grand Prix 1963

| Eurovision laulukilpailu 1963  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1963 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  10. helmikuuta 1963
Tapahtumapaikat:  NRK:n studio, Oslo
Juontaja(t):  Odd Grythe
Kapellimestari:  Jørg Petter Røed (pieni orkesteri) Øivind Bergh (suuri orkesteri)
Valintamenetelmä:  asiantuntijaraati
Voittaja:  Jan Høiland/Nora Brockstedt ”Solhverv”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1962  1964 ► 
Melodi Grand Prix 1963 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1963 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 221 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Otto Nielsen, Robert Levin ja Turid Johansen, valitsi viisi finaaliin. Finaali pidettiin 10. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti, pienen ja suuren orkesterin säestyksellä ja eri esittäjien esittämänä. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, johon kuului viisi norjalaista musiikkitoimittajaa sekä heidän vaimonsa, joista kukin antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Raatiäänestyksen eriteltyjä tuloksia ei kuitenkaan ole tiedossa. Kilpailun voitti kappale "Solhverv", jonka karsinnassa esittivät Jan Høiland ja Nora Brockstedt. Heistä Brockstedtin oli alun perin tarkoitus esittää Norjan edustuskappale kansainvälisessä Eurovision laulukilpailusa, mutta  Brockstedt vetäytyi myöhemmin edustustehtävästä, ja Norjan edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esitti Anita Thallaug.