stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kielimalli
Kirjallisuutta

Lindroos, Jari & Poso, Venla & Toivanen, Ida: ”Uhka vai mahdollisuus? Transformer-mallit tekstin käsittelyssä”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä, s. 201–208.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9  Vapaasti luettavissa
DAMS

|  DAMS |
| --- | --- |

Päämaja:   Le Mans, Ranska
Perustettu:  1988
Tallipäällikkö:  Yannick Hubert
Kilpakuljettajat:   Jak Crawford  Juan Manuel Correa  Dino Beganovic
Nykyiset sarjat:  Formula 2, Formula 3
Aikaisemmat sarjat:  Auto GP, Formula BMW, Formula 3000, GP2, Aasian GP2, GP3, FIA GT, WSR, Formula Renault 3.5 Series, Formula Renault V6 Eurocup, ALM, FIA Sportscar Championship, A1 Grand Prix, Formula Le Mans, Porsche Supercup, Formula E
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  Formula 3000 1989–1990, 1993–1994 A1 GP (Ranska) 2005-06 Aasian GP2 2008-09, 2011 Formula Le Mans 2009 Auto GP 2010–2011 GP2 2012, 2014 FR 3.5 2013–2014 Formula E 2014–15, 2015–16, 2016–17 Formula 2 2019
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  Formula 3000 1990 (Comas) 1993 (Panis) 1994 (Boullion) FR V6 Eurocup 2003 (López) Auto GP 2010 (Grosjean) Aasian GP2 2008–2009 (Kobayashi) 2011 (Grosjean) GP2 2011 (Grosjean) 2012 (Valsecchi) 2014 (Palmer) FR 3.5 2013 (Magnussen) 2014 (Sainz) Formula E 2015–2016 (Buemi)
Driot-Arnoux Motorsport lyhennettynä DAMS on ranskalainen formulatalli, jonka perustivat Jean-Paul Driot ja entinen F1-kuljettaja René Arnoux vuonna 1988. Talli kilpailee GP2 ja World Series by Renault -sarjoissa. Tallin päämaja sijaitsee Le Mansissa lähellä Bugatti Circuitia. Vuonna 2014 talli osallistuu uuteen Formula E sähköautosarjaan nimellä E.dams-Renault.
Historia

DAMS on yksi menestyneimmistä tiimeistä voittojen ja mestaruuksien määrissä. Talli aloitti toimintansa International Formula 3000 -sarjassa jossa se voitti 90-luvulla useita mestaruuksia. Vuodesta 2005 lähtien talli on kilpaillut GP2-sarjassa joka korvasi F3000 -sarjan. Talli on voittanut yhteensä kolme kuljettajien ja kaksi tiimien mestaruutta. Vuonna 2011 Romain Grosjean voitti tallin autolla mestaruuden mutta talli sijoittui toiseksi. Vuonna 2012 talli voitti sekä kuljettajien että tiimien mestaruudet Davide Valsecchin voimin. Tiimien mestaruus oli DAMS-tallin ensimmäinen GP2-sarjassa. Vuonna 2014 Jolyon Palmer voitti kuljettajien ja tiimien mestaruudet. Lisäksi Kamui Kobayashi voitti Aasian GP2-sarjan mestaruuden kaudella 2008–2009 ja Romain Grosjean kaudella 2011.
Auto GP:n kaudella 2010 DAMS-kuljettajat Romain Grosjean, Edoardo Piscopo ja Duncan Tappy ottivat kolmoisvoiton sarjapisteissä ja DAMS voitti tallien mestaruuden ylivoimaisesti. DAMS toisti mestaruutensa vuonna 2011.
Talli ajattama Ranska voitti A1 Grand Prix -sarjan mestaruuden kaudella 2005–2006. Samalla kaudella DAMS:n ajattama Sveitsi sijoittui toiseksi. Vuonna 2003 talli voitti Formula Renault V6 Eurocup -sarjan mestaruuden. Talli on kilpaillut myös Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1997–2002.
DAMS on kilpaillut myös Formula Renault 3.5 -sarjassa vuodet 2005, 2012-2015. Talli voitti sarjassa kaksi kuljettajien ja tiimien mestaruutta Kevin Magnussenin ja Carlos Sainz Jr.:n voimin. Talli vetäytyi sarjasta vuoden 2015 päätteeksi ja siirtyi kilpailemaan GP3 -sarjassa vuonna 2016. Tallipäällikkö Jean-Paul Driot kuoli elokuussa 2019. Hänen poikansa Gregory ja Olivier jatkoivat tallin johtamista ja tallipäällikkönä on toiminut Francois Sicard.
Tulokset ja tilastot > Aasian GP2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Runko Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | GP2/05 Renault V8 B |  | DUB1FEA | DUB1SPR | INDFEA | INDSPR | MALFEA | MALSPR | BHRFEA | BHRSPR | DUB2FEA | DUB2SPR |  |  | 34 | 4. |
| 2008 | GP2/05 Renault V8 B |  Jérôme d’Ambrosio | 11 | 8 | Kesk. | Kesk. | 3 | Kesk. | 11 | 12 | 7 | 3 |  |  | 34 | 4. |
| 2008 | GP2/05 Renault V8 B |  Kamui Kobayashi | 13 | Kesk. | Kesk. | 15 | 5 | 1 | 3 | 1 | 20 | 14 |  |  | 34 | 4. |
| 2008–2009 | GP2/05 Renault V8 B |  | CHNFEA | CHNSPR | DUBFEA | DUBSPR | BHR1FEA | BHR1SPR | QTAFEA | QTASPR | MALFEA | MALSPR | BHR2FEA | BHR2SPR | 92 | 1. |
| 2008–2009 | GP2/05 Renault V8 B |  Jérôme d’Ambrosio | 9 | 5 | 7 | C | 2 | 3 | 5 | 7 | Kesk. | DSQ | 3 | 2 | 92 | 1. |
| 2008–2009 | GP2/05 Renault V8 B |  Kamui Kobayashi | 2 | Kesk. | 1 | C | 1 | 6 | 4 | 18 | 2 | 7 | 4 | 5 | 92 | 1. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  | ABU1FEA | ABU1SPR | ABU2FEA | ABU2SPR | BHR1FEA | BHR1SPR | BHR2FEA | BHR2SPR |  |  |  |  | 12 | 7. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Christian Vietoris | 6 | 1 | Kesk. | 14 | 14 | 9 | Kesk. | 14 |  |  |  |  | 12 | 7. |
| 2009–2010 | GP2/05 Renault V8 B |  Edoardo Piscopo | 9 | 7 | Kesk. | 16 | 15 | 5 | 8 | DNS |  |  |  |  | 12 | 7. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  | ABUFEA | ABUSPR | ITAFEA | ITASPR |  |  |  |  |  |  |  |  | 25 | 1. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Romain Grosjean | 2 | Kesk. | 1 | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 25 | 1. |
| 2011 | GP2/11 Mecachrome V8 P |  Pål Varhaug | Kesk. | 20 | 14 | 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 25 | 1. |
Tulokset ja tilastot > GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Runko Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  | ESPFEA | ESPSPR | AUTFEA | AUTSPR | GBRFEA | GBRSPR | HUNFEA | HUNSPR | GERFEA | GERSPR | BELFEA | BELSPR | ITAFEA | ITASPR | MALFEA | MALSPR | ABUFEA | ABUSPR | 152 | 4. |
| 2016 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Santino Ferrucci | 15 | 11 | 15 | 10 | 18 | 4 | 15 | 11 | 9 | 4 | 7 | 3 | 19† | 11 | Kesk. | Kesk. | 9 | 15 | 152 | 4. |
| 2016 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Jake Hughes | 2 | 8 | 8 | 6 | Kesk. | 17 | 23 | 19 | 8 | 1 | Kesk. | Kesk. | 3 | 10 | Kesk. | 12 | 7 | 1 | 152 | 4. |
| 2016 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Kevin Jörg | 5 | 7 | 13 | 14 | 15 | 11 | 10 | 9 | 14 | 10 | 11 | Kesk. | NC | 12 | 12 | 11 | 4 | 8 | 152 | 4. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  | ESPFEA | ESPSPR | AUTFEA | AUTSPR | GBRFEA | GBRSPR | HUNFEA | HUNSPR | BELFEA | BELSPR | ITAFEA | ITASPR | JERFEA | JERSPR | ABUFEA | ABUSPR |  |  | 48 | 6. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Santino Ferrucci | 9 | 8 | Kesk. | 13 | Kesk. | 9 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 48 | 6. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Matthieu Vaxivière |  |  |  |  |  |  | 12 | 12 | Kesk. | 15 |  |  |  |  |  |  |  |  | 48 | 6. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Dan Ticktum |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | C | 4 | Kesk. | 4 | 3 |  |  | 48 | 6. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Tatiana Calderón | 14 | Kesk. | 13 | 12 | 14 | 15 | Kesk. | 13 | 16 | 13 | 7 | C | 13 | 8 | 16 | 15 |  |  | 48 | 6. |
| 2017 | GP3/16 Mecachrome V6 P |  Bruno Baptista | 16 | 13 | 14 | Kesk. | 15 | 14 | 10 | Kesk | Kesk. | 16 | 10 | C | 16 | 13 | 10 | 10 |  |  | 48 | 6. |
Tulokset ja tilastot > Formula Renault 3.5 -tilastoja

| Kausi | Auto | Kuljettajat | Kilpailut | Voitot | Paalupaikat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet | Sijoitus | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Dallara-Renault |  Alx Danielsson | 12 | 0 | 0 | 0 | 32 | 15. | 11. |
| 2005 | Dallara-Renault |  Alex Lloyd | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | 11. |
| 2005 | Dallara-Renault |  Nicolas Prost | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | 11. |
| 2005 | Dallara-Renault |  Ferdinando Monfardini | 2 | 0 | 0 | 0 | 1 | 28. | 11. |
| 2005 | Dallara-Renault |  Pastor Maldonado | 9 | 0 | 0 | 0 | 4 | 25. | 11. |
| 2005 | Dallara-Renault |  Raffaele Giammaria | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | 11. |
| 2012 | Dallara-Zytek |  Lucas Foresti | 17 | 0 | 0 | 0 | 8 | 23. | 9. |
| 2012 | Dallara-Zytek |  Arthur Pic | 17 | 1 | 2 | 2 | 102 | 8. | 9. |
| 2013 | Dallara-Zytek |  Norman Nato | 17 | 0 | 1 | 0 | 33 | 13. | 1. |
| 2013 | Dallara-Zytek |  Kevin Magnussen | 17 | 5 | 8 | 4 | 274 | 1. | 1. |
| 2014 | Dallara-Zytek |  Carlos Sainz Jr. | 17 | 7 | 7 | 6 | 227 | 1. | 1. |
| 2014 | Dallara-Zytek |  Norman Nato | 17 | 2 | 1 | 1 | 89 | 7. | 1. |
| 2015 | Dallara-Zytek |  Nyck de Vries | 17 | 1 | 1 | 1 | 160 | 3. | 3. |
| 2015 | Dallara-Zytek |  Dean Stoneman | 17 | 0 | 0 | 0 | 130 | 6. | 3. |
Aiheesta muualla

Damsin sivusto
Stéphane Richelmi DAMS -tallin auton ratissa Belgiassa kaudella 2013.
Innuendo Studios

Kanavan tunnus.
Ian Danskin on yhdysvaltalainen tubettaja, joka tuottaa YouTube-kanavaa Innuendo Studios. Kanavalla hän käsittelee politiikkaa vasemmistolaisesta näkökulmasta, ja se tunnetaan etenkin The Alt-Right Playbook -videosarjasta. Innuendo Studios -kanavalla on maaliskuussa 2022 yli 300 000 tilaajaa, ja yhteensä yli 30 miljoonaa näyttökertaa. Hänen katsotaan usein kuuluvan BreadTube-yhteisöön muiden vasemmistolaisten tubettajien kanssa.
Ensimmäinen Alt-Right Playbook -jakso julkaistiin lokakuussa 2017. Sen jälkeen videosarja on keskittynyt alt-rightin internetkulttuurin tutkimiseen ja kritisoimiseen, sekä sen strategioihin uusien jäsenten hankkimiseksi. Danskin on käsitellyt myös Gamergate-jupakkaa.
Polygon-lehti nimesi Danskinin videon ”Lady Eboshi is Wrong” yhdeksi vuoden 2018 parhaista videoesseistä.
Aiheesta muualla

Innuendo Studiosin YouTube-kanava
Pedro II

| Pedro II |
| --- | --- |
 Brasilian keisari
 Brasilian keisari Pedro II, Ferdinand Krumholz 1849
 Brasilian keisari
Valtakausi:  7. huhtikuuta 1831 − 15. marraskuuta 1889
Kruunajaiset:  18. heinäkuuta 1841
Edeltäjä:  Pedro I
Seuraaja:  Monarkia lakkautettu (Deodoro da Fonseca presidenttinä)
Sijaishallitsija:  Kruununprinsessa Isabella

Syntynyt:  2. joulukuuta 1825  Rio de Janeiro, Brasilia
Kuollut:  5. joulukuuta 1891 (66 vuotta)  Pariisi, Ranska
Hautapaikka:  Petrópolisin katedraali, Petrópolis, Brasilia
Puoliso:  Teresa Cristina
Lapset:  Kruununprinssi Afonso Kruununprinsessa Isabella Prinsessa Leopoldina Kruununprinssi Pedro Afonso
Koko nimi:  Pedro de Alcântara João Carlos Leopoldo Salvador Bibiano Francisco Xavier de Paula Leocádio Miguel Gabriel Rafael Gonzaga
Suku:  Bragança
Isä:  Pedro I
Äiti:  Maria Leopoldina
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Pedro II eli Dom Pedro de Alcântara (port. O Magnânimo); (2. joulukuuta 1825 Rio de Janeiro, Brasilian keisarikunta − 5. joulukuuta 1891 Pariisi, Ranskan kolmas tasavalta) oli Brasilian toinen ja viimeinen keisari. Hän hallitsi maata 58 vuotta.
Hänen koko nimensä oli Pedro de Alcântara João Carlos Leopoldo Salvador Bibiano Francisco Xavier de Paula Leocádio Miguel Gabriel Rafael Gonzaga. Hän oli Brasilian keisarin Pedro I:n ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Leopoldinan seitsemäs poika ja nuorin lapsi. Hän oli ainoa eloon jäänyt miespuolinen jälkeläinen.
Suku ja lapsuus

Pedron lapsuutta on kuvattu ankeaksi, sillä siitä puuttuivat samanikäiset leikkitoverit ja kontaktit sisaruksiin olivat rajoitetut. Yksinäinen ja nopeasti asioita oppiva Pedro luki kirjoja paetakseen elämänsä paineita. Hän oli yhdeksänlapsisen sisarusparven nuorin ja äiti Maria Leopoldina kuoli 29-vuotiaana synnytykseen, kun poika oli juuri täyttänyt 1 vuoden. Hänen vanhin sisarensa oli Portugalin kuningatar Maria II. Hänen vanhempi sisarensa prinsessa Januária (1822–1901) avioitui 1844 prinssi Luigin, Aquilan kreivin (1824–1897), Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n ja Espanja infanta, Maria Isabella de Bourbonin pojan kanssa. Vanhempi sisar prinsessa Francisca (1824–1898) avioitui 1843 François'n Joinvillen prinssin, Ludvig Filip I:n ja Napolin ja Sisilian prinsessa Maria Amalia pojan kanssa.
Kaksi ja puoli vuotta myöhemmin isä avioitui Leuchtenbergin prinsessa Amélien (1812–1873) kanssa, joka oli Joséphine de Beauharnais'n pojan Eugène de Beauharnais'n ja Baijerin prinsessa Amelia Augustan tytär. Prinssi Pedro kiintyi häneen ja alkoi pitää Amélieta äitinään. Keisarinna Amélie varmisti, että aviomiehen lapsilla oli hyvä perheympäristö ja he saivat hyvän koulutuksen. Kolmivuotias prinssi Pedro de Alcântara alkoi pian kutsua häntä "mamãe" ("äiti"). Amélie osoitti kiintymystä Pedroa kohtaan ja oli tämän kanssa kirjeenvaihtoa elämänsä loppuun asti yrittäen neuvoa ja tukea tätä. Heidän kirjeenvaihtonsa ​​on säilynyt lähes kuuden vuosikymmenen ajalta. Pedro II vastasi hänen ystävällisyytensä ja pyysi Amélielta apua avioliittojen järjestämisessä omille tyttärilleen ja vieraili tämän luona Lissabonissa Euroopan matkallaan vuonna 1871.
Pedro I:n halu palauttaa vanhin tyttärensä Maria II Portugalin valtaistuimelleen, jonka hänen veljensä Miguel I oli kaapannut, sekä heikentynyt poliittinen asema kotimaassa johtivat hänen äkilliseen kruunusta luopumiseensa 7. huhtikuuta 1831. Hän ja keisarinna Amélie lähtivät Eurooppaan jättäen jälkeensä viisivuotiaan keisarillisen prinssi Pedron. Hänelle määrättiin kolme holhoojaa, joista yksi oli hänen lastenhoitajansa. Hän vietti suurimman osan päivästään opiskelemalla, vain kaksi tuntia oli varattu vapaa-ajan harrastuksille.
Yhdeksän sekasortoisen vuoden jälkeen Pedro julistettiin ennenaikaisesti täysi-ikäiseksi 14-vuotiaana vuonna 1840 maan rauhoittamiseksi. Kruunajaiset järjestettiin 18. heinäkuuta 1841.
Avioliitto ja lapset

Pedrolle järjestettiin vuonna 1843 avioliitto Molempain Sisiliain kuningaskunnan prinsessa Teresa Cristinan (1822–1889), kuningas Frans I:n ja Espanja infanta, Maria Isabella de Bourbonin toiseksi vanhimman tyttären kanssa. Pedro suostui avioliittoon nähtyään ilmeisesti imartelevasti maalatun kuvan 20-vuotiaasta Teresasta, sillä prinsessan tavattuaan 17-vuotiaan Pedron kerrotaan olleen silminnähden pettynyt ja poistuneen pikaisesti paikalta. Lopulta Pedro kuitenkin kiintyi vaimoonsa vilpittömästi eikä ottanut avioliiton alkuaikoina rakastajattaria. Parille syntyi neljä lasta:
Afonso Pedro (1845–1847), kuoli 2-vuotiaana epilepsiaan
Isabel do Brasil (1846–1921), avioitui lokakuussa 1864 Gaston d'Orléansin, kreivi d'Eun kanssa (1842–1922) ja heille syntyi neljä lasta
Leopoldina do Brasil (1847–1871), avioitui joulukuussa 1864 prinssi Ludvig August von Saksi-Coburg-Gothan (1845–1907) kanssa ja heille syntyi neljä poikaa. Kuoli Wienissä 24-vuotiaana lavantautiin.
Pedro Afonso (1848–1850), kuoli kuumekouristuksiin 1,5-vuotiaana
Tyttärille etsittiin puolisot Pedron sisaren prinsessa Franciscan avulla Euroopasta. Pedro II toivoi liittoa liberaalismieliseen Ranskan Orléans-sukuun tai Belgian kuningashuoneeseen. Ensimmäiset sulhasvalinnat olivat kuningas Leopold I:n ja kuningatar Louise d’Orléansin nuorin poika Flanderin herttua, Belgian prinssi Philippe (1837–1905) ja Franciscan oma poika Penthièvren herttua Pierre Philippe Jean Marie d'Orléans (1845–1919), jotka molemmat kieltäytyivät. Pierren isä Joinvillen prinssi François d'Orléans ehdotti tämän jälkeen omia veljenpoikiaan.
Ennen kuin Isabellalle ja Leopoldinalle oli kerrottu mitään, sulhaskandidaatit Gaston d'Orléans, kreivi d'Eu ja prinssi Ludvig August von Saksi-Coburg-Gotha olivat tulossa laivalla jo puolivälissä Atlanttia. He saapuivat Brasiliaan syyskuun alussa 1864 ja kihlautuivat rumina pitämiensä prinsessojen kanssa syyskuun aikana. Leopoldinan avioliittosopimuksen laadinnassa, jossa määriteltiin muun muassa että kaikkien tulevien lasten tuli syntyä mahdollisen kruununperimyksen vuoksi Brasilian maaperällä, meni enemmän aikaa joten häät saatiin aikaiseksi vasta joulukuussa.
Tieteiden ja taiteiden harrastaja

Pedro rakasti tieteitä ja taiteita. Huhujen mukaan hänen kerrotaan sanoneen, että jos ei olisi keisari, hän olisi halunnut olla opettaja.
"Olen syntynyt omistautumaan kulttuurille ja tieteille", keisari kirjoitti yksityisessä päiväkirjassaan vuonna 1862. Hän oli aina ollut innokas oppimaan ja löytänyt kirjoista turvapaikan hallitsija-asemansa vaatimuksia vastaan. Pedro II:ta kiinnostavia aloja olivat antropologia, historia, maantiede, geologia, lääketiede, oikeustiede, uskontojen tutkimus, filosofia, maalaustaide, kuvanveisto, teatteri, musiikki, kemia, fysiikka, tähtitiede, runous ja tekniikka. Hänen hallituskautensa loppuun mennessä São Cristóvãon palatsissa oli kolme kirjastoa, joissa oli yli 60 000 kirjaa.
Intohimo kielitieteeseen sai hänet koko elämänsä ajan opiskelemaan uusia kieliä, ja hän pystyi puhumaan ja kirjoittamaan portugalin lisäksi myös latinaa, ranskaa, saksaa, englantia, italiaa, espanjaa, kreikkaa, arabiaa, hepreaa, sanskritia, kiinaa, oksitaania ja tupia. Hänestä tuli ensimmäinen brasilialainen valokuvaaja hankittuaan dagerrotyyppikameran maaliskuussa 1840. Hän perusti São Cristóvãoon laboratorion valokuvaukselle ja toisen kemialle ja fysiikalle. Hän rakennutti myös tähtitieteellisen observatorion.
Keisari

Vaikka hallintokautta vaivanneet levottomuudet provinsseissa jatkuivat seuraavat viisi vuotta, nuoren keisarin älyllinen uteliaisuus ja syvä huoli alamaisistaan ​​tulivat pian ilmi. Hän piti itseään Brasilian poliittisen elämän tuomarina ja käytti perustuslain hänelle antamaa valtaa säädelläkseen toisiaan vastustavia ryhmiä, jotka pyrkivät hallitsemaan maata. Häntä auttoi tässä toiminnassa suuresti maan hallitsevan sotilashahmon, Caxiasin herttua Luiz Alves de Lima e Silvan tarjoama tuki.
Noustuaan valtaan ja turvattuaan asemansa Pedro aloitti merkittävät uudistukset, joiden johdosta Brasiliaan rakennettiin rautatiet ja sähkölennättimet. Brasilia oli yksi maailman ensimmäisiä maita, joihin saatiin viemäriverkosto, raitiovaunut, puhelinlinja sekä Atlantin ylittävä lennätinlinja.
Ensimmäinen Brasilian syntyperäinen hallitsija Pedro vartioi maansa suvereniteettia riita-asioissa Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen kanssa. Pedron valtakauden yksi synkimmistä hetkistä oli ns. kolmoisliiton sota vuosina 1864-1870, jossa Brasilia liittoutui Argentiinan ja Uruguayn kanssa Paraguayta vastaan. Paraguay hyökkäsi Mato Grossoon vuonna 1864, ja aluksi Pedro kieltäytyi neuvottelemasta Paraguayn kanssa kahdenvälistä rauhaa, mikä pitkitti sotaa kolme vuotta ja aiheutti lisäkuolemia molemmille osapuolille. Sodan päätyttyä Brasilian joukot miehittivät Paraguayta useamman vuoden ajan ja näin Brasilia sai uusia alueita sekä arvovaltaa.
Pedro II:n, rauhallisen, vakavan ja älykkään miehen, hallintoaika toi vakautta ja edistystä Brasilian vaikeuksissa olevaan talouteen. Hän edisti kahvin tuotantoa sokerin sijaan. Hänen johtajuutensa seurauksena hän sai lähes ehdotonta tukea 40 vuoden ajan.
Pedron 49-vuotisen hallituskauden aikana hän johti 36 eri kabinettia, joista suurin osa sai julkista kannatusta, sillä hänen palveluksessaan olivat yleensä erinomaisia valtuutettuja ja ministerieitä. Vuorottelemalla taitavasti liberaali- ja konservatiivipuolueita hän varmisti, että molemmilla olivat suunnilleen yhtä kauan vallassa, ja hän varmisti säännölliset, väkivallattomat siirtymät hallitusten välillä. Molemmat puolueet edustivat kuitenkin maanomistajien oligarkiaa, ja sen seurauksena Brasilian yhteiskunnan muihin sektoreihin vaikuttaneet ongelmat jätettiin usein oman onnensa nojaan.
Huolimatta siitä, että Pedro II nousi valtaistuimelle ollessaan vain 14-vuotias, hänen valtakauttaan on pidetty hyvänä, ja Pedroa itseään myötätuntoisena ja pätevänä hallitsijana, jonka valtakautena Brasilia kehittyi paikalliseksi suurvallaksi. Pedro oli luonteeltaan kärsivällinen eikä juurikaan näyttänyt omia tunteitaan töitä tehdessään.
Keisari > Orjuuden vastustaminen

Brasilian katsotaan yleisesti ottaen aloittaneen Atlantin ylittävän orjakaupan 1500-luvulla, kun portugalilaiset tarvitsivat halpaa työvoimaa valtavankokoiseen siirtomaahansa.
Pedro vastusti koko ikänsä orjuutta ja ihaili suuresti mm. Abraham Lincolnia. Hän oli vapauttanut omat orjansa vuonna 1840. Tästä huolimatta hän kuitenkin oli täysin tietoinen siitä, että orjat olivat Brasilian koko talouden selkäranka, joten orjuuden lakkauttaminen noin vain ei tulisi kuuloonkaan. Vuonna 1845 Brasiliassa asui noin 7–8 miljoonaa ihmistä, joista 5 miljoonaa oli orjia.
Sen sijaan hän alkoi kannustaa eurooppalaisia muuttamaan Brasiliaan. Aluksi Pedro kielsi orjakaupan vuonna 1850 ja myöhemmin vuonna 1871 antoi Rio Branco -lain ns. vapaan kohdun julistuksen, jonka nojalla orjille syntyneet lapset olisivat vapaita. Noin 700 000 ihmistä vapautui orjuudesta, kun Brasilian kokonaisväestön määrä oli noin 15 miljoonaa.
Yhdysvaltojen sisällissodan syttymisen jälkeen, Brasilian hallitus päätti tunnustaa Konfederaation itsenäisyyden, mikä ei miellyttänyt Pedroa. Keisari perusti rahaston, jonka varoilla ostettiin orjia vapaaksi. Hänen myös kerrotaan itse ostaneen kerran vapaaksi orja kohdatessaan tämän kadulla. Kun orjuus lopulta kiellettiin kokonaan vuonna 1888 Lei Áurealla, tuolloin Milanossa olleen Pedron kerrotaan riemastuneen.
Keisari > Ulkomaanmatka 1871–1872

Toukokuussa 1871 keisari Pedro matkusti puolisonsa keisarinna Teresa Cristinan kanssa Portugaliin, jossa he vierailivat Lissabonissa Pedron äitipuolen, Bragançan herttuatar Amélien luona, jota hän ei ollut nähnyt neljäänkymmeneen vuoteen. Heidän nuorempi tyttärensä Saksi-Coburg-Gothan prinsessa Leopoldine oli kuollut helmikuussa Wienissä lavantautiin. He jatkoivat matkaansa Espanjan, Iso-Britannian, Belgian, Saksan, Itävallan, Italian, Egyptin, Kreikan ja Sveitsin kautta Ranskaan. He vierailivat tyttärensä haudalla Coburgissa. He palasivat Brasiliaan maaliskuussa 1872.
Keisari > Ulkomaanmatka 1876–1877 ja vierailu Suomessa

Vuonna 1876 keisari Pedro vieraili Suomessa matkallaan, joka oli alkanut huhtikuussa Pohjois-Amerikassa, josta tultiin Pohjoismaihin. Hän saapui Hankoon 26. elokuuta ja jatkoi yöjunalla Viipuriin. Hänen saattueensa koostui vain kolmesta henkilöstä ja yksinkertaisesti pukeutuneen keisarin kerrotaan kanniskelleen kirjoja mukanaan, minkä vuoksi Viipurin asukkaat eivät juuri erottaneet häntä muusta seurueesta. Aikalaiskuvausten mukaan harmaapartainen keisari näytti enemmänkin tiedemieheltä. Seurue kasvoi Viipurissa yhteensä 11 henkilöön, jotka matkustivat Imatrankoskelle ja yöpyivät Lauritsalan kestikievarissa. Kievari oli varattu vain parin tunnin varoitusajalla, mutta Pedro oli vieraskirjaan jättämänsä merkinnän mukaan hyvin tyytyväinen. Keisari myös kaiverrutti tervehdyksensä Imatrankosken kallioon. Hän jatkoi matkaansa Venäjän keisarikunnan kautta Osmanien valtakuntaan Turkkiin, Kreikkaan, Pyhään maahan, Egyptiin, Italiaan, Itävaltaan, Saksaan, Ranskaan, Iso-Britanniaan, Irlantiin, Alankomaihin, Sveitsiin ja Portugaliin, josta palasi Brasiliaan syyskuussa 1877. Hänen mukanaan seurasi myös keisarinna Teresa Cristina.
Keisari > Viimeinen matka ulkomaille

Vuonna 1887–1888 Pedro II matkusti vielä uudelleen Eurooppaan hoitamaan terveyttään vanhimman tyttärenpoikansa Pedro Auguston ja puolisonsa Teresa Cristinan kanssa. Hän lähti matkaan 30. kesäkuuta 1887 ja saapui ensin Portugaliin. Pariisissa hänet tutkivat lääkärit Charles-Édouard Brown-Séquard, Jean-Martin Charcot ja Michel Peter, jotka suosittelivat vierailua Baden-Badenin kylpylöihin. Hän viipyi siellä kaksi kuukautta ja tapasi vanhoja tuttuja, kuten Vilhelm I:n ja Leopold II:n. Hän vieraili myös tyttärensä Leopoldinan haudalla Coburgissa. Hän palasi Pariisiin 8. lokakuuta 1887 ja tapasi sisarensa Januárian ja Franciscan. Sieltä hän matkusti Italiaan, missä kuningas Umberto I kutsui hänet illalliselle Ison-Britannian Viktorian ja Serbian kuningatar Natalija Obrenovićin kanssa. Firenzessä hän paljasti taidemaalari Pedro Americón taideteoksen. Milanossa hän tapasi historioitsija Cesare Cantùn. Täällä hänen terveytensä huononi 3. toukokuuta 1888, ja hän oli elämän ja kuoleman välimaastossa kaksi viikkoa, ja sai jopa viimeisen voitelun. Lääkäri Charcot tuli Pariisista antamaan kofeiinia suonensisäisellä injektiolla, mikä johti keisarin terveyden paranemiseen. 22. toukokuuta hän sai uutisen, että orjuus oli lakkautettu Brasiliassa hänen tyttärensä, sijaishallitsija Isabellan allekirjoittamalla lailla. Sängyssä maaten hän sanoi heikolla äänellä ja kyyneleet silmissä: "Hienoja ihmisiä! Hienoja ihmisiä!". Pedro II palasi Brasiliaan ja saapui Rio de Janeiroon 22. elokuuta 1888.