stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Askaisten kirkko
Hautausmaa

Hautausmaa on kirkon ympärillä ja kuusiaidan rajaama. Mannerheimin suvun hautakappeli on Carl Ludvig Engelin suunnittelema, ja sen rakennutti kreivi Carl Erik Mannerheim, joka omisti silloin (1823) Louhisaaren kartanon. Marsalkka Mannerheim antoi restauroida kappelin vuonna 1935, sen yhteydessä rakennukseen tehtiin ikkuna, tuhkauurnien paikat ja istutuksia sen ympärille. Mannerheim kävi Askaisissa vielä vuonna 1945 ja ainakin tuolloin ajatteli tulevansa haudatuksi sukuhautaan, koska hän sanoi tulevansa seuraavan kerran tykinlavetilla. Hän ei ollut kuitenkaan erikseen antanut määräystä hautapaikastaan eikä hautaus Askaisiin siten toteutunut.
Mannerheimin hautakappelin rakennuttajan leski Vendla Sofia Mannerheim oli luonnon ystävä ja kiinnostunut puutarhanhoidosta eikä halunnut tulla haudatuksi suvun kellariholviin, vaan kirkkomaalle.
Askaisten sankarihautojen muistomerkin on suunnitellut Markku Ekblom ja se on pystytetty vuonna 1951.
Kuvia

Kirkon urut.
Näkymä alttarille.
Saarnastuoli kirkossa.
Flemingin suvun hautaholvi.
Alttaritaulu.
Lasimaalauksia kirkossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askaisten kirkko Wikimedia Commonsissa
Sisäkuva kirkosta. Kuorin vasemmalla sivuseinällä Kustaa Flemingin (k. 1687) ja oikealla Kristian von Stefgenin (k. 1695) hautausvaakunat. Alttaritaulun oikealla puolella on vuonna 1788 kuolleen kenraaliluutnantti Wilhelm Carpelanin muistotaulu.
Näkymä urkuparvelle. Urkujen vasemmalla puolella on vuonna 1652 kuolleen Herman Klaunpoika Flemingin hautausvaakuna, kirkkosalin pohjoisella sivuseinällä (kuvassa oikealla) näkyy osa hänen isänpuoleisen sukunsa ja eteläseinällä osa äidinpuoleisen sukunsa hautausvaakunoista.
Mannerheim-suvun hautakappeli Askaisten kirkon hautausmaalla
Kellotapulin alaosa on läpikuljettava.
Askaisten kirkko, sankarihaudat
Isänmaan puolesta 1939–1944
Lillebil Ibsen

| Lillebil Ibsen |
| --- | --- |
 Ibsen vuonna 1916.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sofie Parelius Monrad Krohn
Syntynyt: 6. elokuuta 1899 Kristiania, Norja
Kuollut: 22. elokuuta 1989 (90 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  näyttelijä, tanssija
Vanhemmat:  Gyda Christensen
Puoliso:  Tancred Ibsen (vih. 1919)
Aiheesta muualla
IMDb
Lillebil Ibsen (synt. Sofie Parelius Monrad Krohn; 6. elokuuta 1899 Kristiania – 22. elokuuta 1989 Oslo) oli norjalainen näyttelijä ja tanssija. Ibsen esiintyi muun muassa Norjan kansallisteatterissa ja Det Nye Teaterissa. Hän teki sekä komedia- että draamarooleja.
Ibsenin äiti oli näyttelijä Gyda Christensen ja puoliso elokuvaohjaaja Tancred Ibsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lillebil Ibsen Wikimedia Commonsissa
Lepilemur grewcockorum

| Lepilemur grewcockorum> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Kärppämakit Lepilemuridae
Suku::  Lepilemur
Laji::  grewcockorum
Kaksiosainen nimi
 Lepilemur grewcockorum  Louis et al., 2006 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lepilemur grewcockorum on kärppämakien heimoon kuuluva puoliapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Aikuinen yksilö painaa noin 780 grammaa. Sen pituus päästä hännäntyveen on noin 25 cm ja hännän pituus 28 cm.
Se elää Madagaskarin luoteisosassa, Anjiamangiranan alueella, missä se elää tiheissä ikimetsän sirpaleissa vuoristossa ja rannikon läheisyydessä. Lajin uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet elinympäristön hävitys ja metsästys.
Back to the Future (vuoden 1989 videopeli)

| Back to the Future |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Beam Software
Julkaisija:  LJN
Säveltäjä:  Gavan Anderson
Pelisarja:  Back to the Future
Julkaistu:  NA syyskuu 1989
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  NES
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Back to the Future on LJN:n vuonna 1989 julkaisema toimintaseikkailupeli Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu löyhästi samannimiseen elokuvaan vuodelta 1985. LJN teki pelille myös jatko-osan Back to the Future Part II & III.
Kuvakaappaus pelistä.
Aiheesta muualla

Back to the Future MobyGamesissa (englanniksi)
Back to the Light

| Back to the Light Brian May |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 21. syyskuuta, 1992
 Formaatti: CD, LP, kasetti
 Tuottaja(t): Brian May
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Parlophone Records
Muut kannet
Albumin kansikuva Yhdysvalloissa.
Brian Mayn muut julkaisut
| Star Fleet Project 1983 | Back To The Light 1992 | Live at the Brixton Academy 1994 |
Back to the Light on Queenin kitaristina tunnetuksi tulleen Brian Mayn toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 1992. Se nousi parhaimmillaan brittilistan kuudenneksi, pysyen listalla 14 viikkoa ja myyden kultaa. Tunnetuimmat singlet albumilta ovat ”Driven By You” ja ”Too Much Love Will Kill You”, jotka päätyivät myös Queenin kokoelma-albumille Greatest Hits III. Levyllä soittivat myös muun muassa Cozy Powell ja Neil Murray.
Kappaleet

The Dark – 2.20 (säv. May)
Back To The Light – 4.59 (säv. May)
Love Token – 5.55 (säv. May)
Resurrection – 5.27 (säv. May/Powell/Page, san. May)
Too Much Love Will Kill You – 4.28 (säv. May/Musker/Lamers)
Driven By You – 4.11 (säv. May)
Nothin' But Blue – 3.31 (säv. May/Powell, san. May)
I'm scared – 4.00 (säv. May)
Last Horizon – 4.10 (säv. May)
Let Your Heart Rule Your Head – 3.51 (säv. May)
Just One Life – 3.37 (säv. May)
Rollin' Over – 4.36 (säv. Marriott/Lane)
Liège–Bastogne–Liège 2012

Kilpailun reitti.
Liège–Bastogne–Liège 2012 oli järjestyksessään 98. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 257,5 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ans'iin 22. huhtikuuta 2012. Maksim Iglinski voitti kilpailun ohitettuaan irtiotossa olleen Vincenzo Nibalin runsas kilometri ennen maalia. Enrico Gasparotto sijoittui kolmanneksi.
Tulokset

Lähde: Cyclingnews
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Maksim Iglinski |  Kazakstan | Astana Team | 6.43.52 |
| 2 | Vincenzo Nibali |  Italia | Liquigas-Cannondale | + 21 |
| 3 | Enrico Gasparotto |  Italia | Astana Team | + 36 |
| 4 | Thomas Voeckler |  Ranska | Team Europcar | + 36 |
| 5 | Daniel Martin |  Irlanti | Garmin-Barracuda | + 36 |
| 6 | Bauke Mollema |  Alankomaat | Rabobank | + 36 |
| 7 | Samuel Sánchez |  Espanja | Euskaltel-Euskadi | + 36 |
| 8 | Michele Scarponi |  Italia | Lampre-ISD | + 36 |
| 9 | Ryder Hesjedal |  Kanada | Garmin-Barracuda | + 36 |
| 10 | Jelle Vanendert |  Belgia | Lotto-Belisol | + 36 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ-BigMat, Garmin-Barracuda, GreenEDGE Cycling, Katjuša, Lampre-ISD, Liquigas-Cannondale, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Rabobank, RadioShack-Nissan-Trek, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM.
UCI Continental Circuits -joukkueet: Accent.jobs-Willems veranda's, Argos-Shimano, Team Europcar, Landbouwkrediet-Euphony, Saur-Sojasun, Team Type 1 - Sanofi, Topsport Vlaanderen-Mercator
Liège–Bastogne–Liège 2007

Liège–Bastogne–Liège 2007 oli järjestyksessään 93. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se järjestettiin 262 kilometrin reitillä Liège–Ans 29. huhtikuuta 2007. Danilo Di Luca voitti UCI ProTour -sarjaan kuuluneen kilpailun ennen Alejandro Valverdea ja Fränk Schleckiä.
Kilpailu alkoi aurinkoisessa ja lämpimässä säässä. Seitsemän kilometrin ajon jälkeen Vasil Kiryjenka käynnisti irtioton, johon sai seurakseen Jan Kuyckxin, Rémy Di Gregorion ja Unai Etxebarrian. Nelikko oli parhaimmillaan – 77 kilometrin kohdalla – 18 minuuttia 30 sekuntia pääjoukon edellä. Kuyckx ja Kiryjenka putosivat sittemmin ryhmästä. Carlos Barredo käynnisti pääjoukosta irtioton saaden Côte de Sprimont'n nousussa mukaansa Vincenzo Nibalin, Stefan Schumacherin, Cédric Vasseurin ja Karsten Kroonin.
Viisi takaa-ajajaa tavoittivat Di Gregorion ja Etxebarrian 230 kilometrin kohdalla. Toiseksi viimeisessä nousussa, Côte de Sart-Tilmanissa, Schumacher ja Vasseur pääsivät karkuun ja muutamaa kilometriä myöhemmin Schumacher oli yksin kärjessä. Pääjoukko saavutti hänet kuitenkin ennen viimeistä nousua, Côte de Saint Nicolas'ta, jossa Paolo Bettini yritti tuloksetta karkumatkaa.
Fränk Schleck, joka oli murtanut kylkiluunsa edellissunnuntain Amstel Gold Racessa, onnistui irtautumaan kärkiryhmästä ensimmäisenä. Hän sai pian seurakseen Danilo Di Lucan ja vajaa kolme kilometriä ennen maalia kaksikko oli kymmenen sekuntia takaa-ajajien edellä. Viimeisellä kilometrillä Di Luca onnistui pudottamaan Schleckin kyydistään. Alejandro Valverde nousi lopulta Schleckin ohi saapuen maaliin 30 metriä Di Lucalle hävinneenä.
Lopputulokset 29. huhtikuuta 2007, Liège–Ans, 262 km > Kokonaiskilpailu

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika | UCI ProTour -pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Danilo Di Luca |  | Liquigas | 6.37.24 | 50 |
| 2 | Alejandro Valverde |  | Caisse d'Epargne | +0.03 | 40 |
| 3 | Fränk Schleck |  | Team CSC | s.a. | 35 |
| 4 | Paolo Bettini |  | Quick Step-Innergetic | + 0.06 | 30 |
| 5 | Davide Rebellin |  | Gerolsteiner | s.a. | 25 |
| 6 | Michael Boogerd |  | Rabobank | + 0.07 | 20 |
| 7 | Damiano Cunego |  | Lampre-Fondital | + 0.09 | 15 |
| 8 | Matthias Kessler |  | Astana Team | s.a. | 10 |
| 9 | Juan José Cobo |  | Saunier Duval-Prodir | s.a. | 5 |
| 10 | Kim Kirchen |  | T-Mobile Team | s.a. | 2 |
Lopputulokset 29. huhtikuuta 2007, Liège–Ans, 262 km > Mäkikilpailu

Kilpailussa oli 12 luokiteltua nousua, joista jokaisesta jaettiin kolmelle ensimmäiselle pisteitä mäkikilpailuun. Mäenhuipulle ensimmäisenä saapunut pyöräilijä sai neljä pistettä, toinen kaksi ja kolmas yhden pisteen. Ajajan täytyi ajaa kilpailu maaliin tullakseen huomioiduksi mäkikilpailun kokonaispisteissä. Tasapisteissä paremmuuden ratkaisi kokonaiskilpailun sijoitus.
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Rémy Di Gregorio |  | Française des Jeux | 24 pistettä |
| 2 | Vasil Kiryjenka |  | Tinkoff Credit Systems | 20 pistettä |
| 3 | Unai Etxebarria |  | Euskaltel-Euskadi | 14 pistettä |
Lepilemur ahmansoni

| Lepilemur ahmansoni> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Kärppämakit Lepilemuridae
Suku::  Lepilemur
Laji::  ahmansoni
Kaksiosainen nimi
 Lepilemur ahmansoni  Louis et al., 2006 
Synonyymit
 Lepilemur ahmansonori Louis et al., 2006 (virheellinen kirjoitusasu)  Lepilemur ahmansonorum Louis et al., 2006 (virheellinen kirjoitusasu)  Lepilemur ahmansorum Louis et al., 2006 (virheellinen kirjoitusasu) 

Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Lepilemur ahmansoni on kärppämakien heimoon kuuluva puoliapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Aikuinen yksilö painaa 460–760 grammaa. Sen pituus päästä hännäntyveen on noin 24–30 cm ja hännän pituus 23–34. Turkki on tummanharmaa, jossa on paikoin häivähdys punaruskeaa.
Laji elää Madagaskarin länsiosassa, Tsiombikibon alueella. Suurin uhka on elinympäristön hävitys.
Azerbaidžanin parlamentti

| Azerbaidžanin parlamentti |
| --- | --- |
 
Historia
Perustettu:  1995
Edeltäjä:  Azerbaidžanin korkein neuvosto
Johto
Puhemies:  Sahibə Qafarova
1. varapuhemies:  Əli Hüseynli
Varapuhemiehet:   Fəzail İbrahimli  Adil Əliyev 
Kokoonpano
Edustajia:  125
 
Puolueet:  Hallitus       Uusi Azerbaidžan (69)  Muut       VHP (3)       ADMP (1)       AVP (1)       DİP (1)       BQP (1)       VP (1)       MCP (1)       ReAl (1)       ƏHD (1)       riippumattomat (38)       tyhjiä (7) 
Kokouspaikka
 
Azerbaidžanin parlamentti (azer. Milli Məclis) on Azerbaidžanin yksikamarinen lainsäädäntöelin, jossa on 125 jäsentä. Sen jäsenet valitaan yhden edustajapaikan vaalipiireistä enemmistövaaleilla viiden vuoden välein siten, että sata jäsenistä valitaan edustamaan eri alueita ja loput puolueiden asettamilta ehdokaslistoilta. Parlamentti hyväksyy pääministerin valinnan. Presidentillä on veto-oikeus lakien hyväksymisessä, mutta parlamentti voi kumota presidentin veton 95 äänellä.
Marraskuussa vuonna 2005 järjestettyjen parlamenttivaalien tulosta ovat varjostaneet epäilyt vaalivilpistä.
Aiheesta muualla

Milli Meclis
Milli Mejlis (National Assembly)
Milli Mejlis of the Republic of Azerbaijan - Azerbaijan
Askamin rautatieasema

| Askam |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  ASK
Aiemmat nimet:  Ireleth Gate (1851–1857) Ireleth (1868–1875)
Rataosa:  Cumbrian Coast Line
Sijainti:  54°11′20.4″N, 003°12′18″W
Osoite:  Duddon Road, Askam-in-Furness, Cumbria, LA16 7EN
Paikkakunta:  Askam and Ireleth
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  huhtikuu 1851
Liikenne
Käyttäjiä (v.):  62 882 (2017–2018)
Liikennöitsijä(t):  Northern
Ratapiha
Raiteisto:  2 laituriraidetta
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Askamin rautatieasema on rautatieasema lähellä Askam-in-Furnessin ja Irelethin kyliä Cumbriassa. Se sijaitsee Cumbrian Coast Linen varrella.
Asema avattiin nimellä Ireleth Gate huhtikuussa 1851 ja suljettiin lokakuussa 1857. Se avattiin uudelleen nimellä Ireleth 1. huhtikuuta 1868. Nimi vaihtui Askamiksi 1. tammikuuta 1875.
Asemaa käytti 62 882 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Askalankoski

Askalankoski vuonna 1935 juuri ennen Askalan vesivoimalaitoksen rakentamista. Ympärillä Paimionjokilaakson laidunmaata.
Askalankoski on koskialue Paimionjoen alaosan varrella Paimion kaupungissa Varsinais-Suomessa. Askalankoski sijaitsee Paimionjokilaaksossa, joka on lounaisen viljelyseudun jokilaakso ja 156 hehtaarin Natura 2000 -alue, ja se muodostaa ydinosan Paimionjokilaakson valtakunnallisesti arvokkaasta maisema-alueesta. Jokilaakso on noin seitsemän kilometriä pitkä ja siihen kuuluu myös Koskienergia Oy:n omistama Askalan vesivoimalaitos eli Askalankoski.
Paimionjoki oli ennen tunnettu meritaimen- ja lohijoki, kunnes vuonna 1936 Paimionjokilaaksoon valmistui Askalan voimalaitos, joka on alin kalojen nousueste.
Askalankosken perinnemaisemaa on kunnostettu parinkymmenen vuoden ajan, esimerkiksi niittotalkoilla. Paimion seudun ympäristöyhdistys hoitaa Askalankosken kulttuuriympäristöä. Kosken rannalla sijaitseva sahanomistajan, sittemmin voimalanhoitajan talo on yhdistyksen hallussa.
Lucy (fossiili)

Lucy
Lucy on Etiopiasta Hadarista Alue 333:lta 24. marraskuuta 1974 löydetty hyvin säilynyt Australopithecus afarensis -yksilö. Se nimettiin Beatlesin "Lucy in the Sky with Diamonds" -kappaleen mukaan, jota löytäjät kuuntelivat nauhalta leirissään. Luurangosta oli säilynyt huomattava osa – lähes 40 %.
Lucy eli noin 3,2 miljoonaa vuotta sitten. Amharaksi sen nimi on Denkenesh.
Lucyn, kuollessaan ehkä 25-vuotiaan naaraspuolisen hominidin, aivot olivat pienikokoiset. Niiden koko oli noin kolmannes nykyihmisen aivojen koosta. Ilmeisesti Lucy kuitenkin käveli jo jokseenkin samalla tavoin kuin nykyihminen.
Vuonna 2016 antropologi John Kappelman kollegoineen esitti tutkimuksensa Lucyn kuolinsyystä. Heidän mukaansa sen luurangon vammat osoittavat Lucyn pudonneen puusta, noin 12 metrin korkeudesta. Tutkijat ovat kauan kiistelleet siitä, liikkuiko Lucy puussa vai maassa. Kappelmanin mukaan vastaus on molemmat. Piirteet, jotka helpottivat sen kävelyä pystyssä, tekivät siitä kömpelön kiipeilijän, ja se saattoi pudota puusta sen takia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lucy's story
http://elucy.org/
Atlases

| Atlases> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2017-
Tyylilaji:  post-metal
Kotipaikka:   Suomi, Pori
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ville-Veikko Laaksonen, kitara (2017-   Jerkka Perälä, basso (2017-   Nico Brander, kitara (2017-   Jani Lamminpää, laulu (2017-)   Arttu Leppänen, rummut (2021-  
Entiset jäsenet:  Rami Peltola, rummut (2017-2021)  
Levy-yhtiö:   Lifeforce Records, (2020-)    Rain Without End Records, (2019-2020)   Music Kickup, (2018-2018)   Pest Records, (2017-2018)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atlases on suomalainen post-metal -yhtye Porista. Yhtye perustettiin entisen Oceanwake-kitaristin Ville-Veikko Laaksosen toimesta vuonna 2017. Yhtyeen itsensä mukaan vaikutteina toimivat Neurosiksen, Isisin, Red Sparowesin, God Is an Astronautin, Pelicanin sekä If These Trees Could Talkin kaltaiset yhtyeet.
Historia

Atlases sai alkunsa vuonna 2017, kun Oceanwakessa vuodet 2009-2017 kitaraa soittanut Ville-Veikko Laaksonen oli säveltänyt ja nauhoittanut Oceanwaken neljättä levyä varten demoja. Kitaristin ja yhtyeen tiet erosivat, eikä nauhoitettuja demoja koskaan äänitetty Oceanwaken toimesta, vaan jäivät Laaksoselle. Hän päätti tehdä kunnon nauhoitukset kappaleista, ja onnistui saamaan toisesta yhtyeestä tutun Rami Peltolan soittamaan rummut kappaleille. Sattumankaupalla Laaksosen työpaikalle tuli työharjoitteluun Jani Lamminpää, jolla oli omia projekteja joissa hän oli säveltänyt ja laulanut. Laaksonen kysyi, suostuisiko Lamminpää laulamaan hänen tekemiään kappaleita, johon jälkimmäinen suostui. Lamminpää mainosti myös omaa tuttuaan, Jerkka Perälää, hyväksi tuottajaksi. Perälä lupautui nauhoittamaan Lamminpään vokaalit sekä miksata, että masteroida lopulliset kappaleet.
Samaan aikaan Peltola sopi rumpujen nauhoituksista tuttavansa Kimmo Koskisen luona. Laaksonen nauhoitti kitarat ja bassot kotonaan Axe Fx:n kanssa. Nauhoitusten aikana he huomasivat, että projekti alkoi paisumaan ja he päättivät tehdä projektista oikean yhtyeen. Perälä lupautui basson soittajaksi. Toiseksi kitaristiksi valikoitui Nico Brander. Yhtyeen nimeksi tuli lopulta Oceanwaken neljännen levyn nimeksi kaavailtu Atlases. Debyytti-EP:n nimeksi tuli Penumbra. Yhtye lähetteli EP:tä ahkerasti eri levy-yhtiöille kartoittaakseen kiinnostusta, ja innostunein oli romanialainen Pest Records jonka kanssa yhtye solmi sopimuksen. EP julkaistiin 27.10, ja jo seuraavana päivänä yhtye soitti ensimmäisen live-keikkansa Tampereella O'Hara'sissa.
Elokuussa 2018 yhtye alkoi työstämään debyytti-albumiaan. Äänitysten aikana yhtye solmi sopimuksen saksalaisen Rain Without End Recordsin kanssa, joka julkaisi Haar-nimeä kantavan albumin sekä CD:nä, vinyylinä että digitaalisena toukokuun 24. päivä 2019.
30. tammikuuta 2020 yhtye kertoi solmineensa sopimuksen saksalaisen Lifeforce Recordsin kanssa. Lokakuun 23. päivä yhtye julkaisi levy-yhtiön kautta toisen albuminsa, Woe Portrait.
Yhtyeen uusin julkaisu on Epsilon-nimeä kantava single. 10-minuuttinen eepos on yhtyeen pisin sävellys tähän asti. Kappale on sävelletty alun alkaen jo vuonna 2018.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Jani Lamminpää – laulu
Ville-Veikko Laaksonen – kitara
Nico Brander – kitara
Jerkka Perälä – basso & laulu
Arttu Leppänen – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Rami Peltola – rummut (2017-2021)
Diskografia > Studioalbumit

Haar (Rain Without End Records,  2019)
Woe Portrait (Lifeforce Records,  2020)
Between The Day & I (Lifeforce Records,  2023)
Diskografia > EP:t

Penumbra (Pest Records,  2017)
Diskografia > Split-albumit

Atone / Dwell in Gloom (omakustanne yhdessä Besran kanssa,  2018)
Diskografia > Singlet

Medusa (Pest Records,  2017)
Shard of Broken Light (Pest Records,  2017)
Atone (Music Kickup,  2018)
Epsilon (Lifeforce Records,  2021)
Singulars (2023)
Earthshine (2023)
Save Room (2023)
Aiheesta muualla

/ Atlases Facebookissa
Atlases Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Atlases discogs.com -sivustolla
Lentopallo kesäolympialaisissa 1996

Lentopallo
Vuoden 1996 kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 20. heinäkuuta – 4. elokuuta 1996 Atlantassa. Tämä oli yhdeksäs kerta kun lentopallo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Lentopallo järjestettiin miehille ja naisille. Mukana oli 275 osanottajaa 18 eri maasta.
Rantalentopallo

Atlantan kesäolympialaisissa 1996 järjestettiin myös rantalentopalloturnaus 23. heinäkuuta – 28. heinäkuuta. Tämä oli ensimmäinen kerta kun rantalentopallo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Rantalentopallo järjestettiin miehille ja naisille. Mukana oli 84 osanottajaa 21 eri maasta.
Mitalistit > Lentopallo > Miehet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  AlankomaatPeter Blangé Guido Görtzen Rob Grabert Henk-Jan Held Misha Latuhihin Jan Posthuma Brecht Rodenburg Richard Schuil Bas van de Goor Mike van de Goor Olof van der Meulen Ron Zwerver |  ItaliaLorenzo Bernardi Vigor Bovolenta Marco Bracci Luca Cantagalli Andrea Gardini Andrea Giani Pasquale Gravina Marco Meoni Samuele Papi Andrea Sartoretti Paolo Tofoli Andrea Zorzi |  Jugoslavian liittotasavaltaVladimir Batez Dejan Brđović Đorđe Đurić Andrija Gerić Nikola Grbić Vladimir Grbić Rajko Jokanović Slobodan Kovač Đula Mešter Žarko Petrović Željko Tanasković Goran Vujević |
Mitalistit > Lentopallo > Naiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  KuubaTaismary Agüero Regla Bell Magaly Carvajal Marlenis Costa Ana Fernández Mirka Francia Idalmis Gato Lilia Izquierdo Mireya Luis Raisa O'Farrill Yumilka Ruiz Regla Torres |  KiinaCui Yong-Mei He Qi Lai Yawen Li Yan Liu Xiaoning Pan Wenli Sun Yue Wang Lina Wang Yi Wang Ziling Wu Yongmei Zhu Yunying |  BrasiliaAna Ida Alvares Leila Barros Filo Bodziak Hilma Caldeira Ana Paula Connelly Marcia Cunha Virna Dias Ana Moser Ana Sanglard Hélia Souza Sandra Suruagy Fernanda Venturini |
Mitalistit > Rantalentopallo > Miehet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  Karch Kiraly ja Kent Steffes |  Mike Dodd ja Mike Whitmarsh |  John Child ja Mark Heese |
Mitalistit > Rantalentopallo > Naiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  Jackie Silva ja Sandra Pires |  Mônica Rodrigues ja Adriana Samuel |  Natalie Cook ja Kerri Pottharst |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Brasilia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2. |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Kuuba | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Alankomaat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7. |  Jugoslavian liittotasavalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
Rantalentopallo
Lepikkorousku

| Lepikkorousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  obscuratus
Kaksiosainen nimi
 Lactarius obscuratus  (Lasch) Fr. 
 Euroopan maat, joissa lajia tavataan
Katso myös
   Lepikkorousku Wikispeciesissä   Lepikkorousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lepikkorousku (Lactarius obscuratus) on kupera oliivin- tai nahanruskea rouskulaji. Lakin leveys on 1–4 senttimetriä. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja myöhemmin okranväriset tai kellastuvat. Jalka on 2–5 senttimetriä pitkä ja vaaleampi kuin lakki. Malto on vaaleanruskeaa. Maitiasneste on valkoista. Sienen maku on mieto tai hieman kirpeä. Se kasvaa kosteilla paikoilla lehdoissa ja lepikoissa leppäpuiden seuralaisena. Se on Suomessa melko yleinen etelästä Oulun seudulle asti. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lepikkorousku
Aulis Nopsanen

Aulis Nopsanen (2. kesäkuuta 1915 Pori – 21. huhtikuuta 1981 Helsinki)  oli suomalainen lastenkirjailija ja suomentaja. Hänen veljensä oli kuvittaja, taidegraafikko ja taidemaalari Aarne Nopsanen.