stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alex Soler-Roig

Alex Soler-Roig
Alex Soler-Roig (s. 29. lokakuuta 1932) on entinen espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kymmeneen F1-osakilpailuun kausina 1970–1972. Hän karsiutui neljästi ja keskeytti kuudesti eikä saavuttanut pisteitä.Aika-ajoissa hän oli parhaimmillaan 17:s (Hollannin Grand Prix 1971). Hän osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Almighty Voice

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten haavipallo. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten haavipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
Almighty Voice (19. helmikuuta 1873 – 15. elokuuta 1960) oli kanadalainen haavipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen mohawk-intiaanien joukkueeseen.
Almgrenin säännöllisyyslause

Geometrisessä mittateoriassa Almgrenin säännöllisyyslause, nimetty Frederick Almgrenin mukaan, sanoo että massaminimoivan pinnan singulaarisen joukon kodimensio on vähintään 2. Almgrenin todistus oli 955 sivua pitkä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Almgren regularity theorem
Ali ibn Husain

Ali ibn Husain.
Ali ibn Husain ibn Ali al-Hashimi (arab. علي بن الحسين بن علي الهاشمي‎, ‘Alī ibn al-Ḥusayn ibn ‘Alī al-Hāšimī, 1879–1935), oli Hijazin kuningaskunnan kuningas ja Mekan šarif 1924–1925. Hän kuului hašimidi-sukuun ja oli Husain ibn Alin vanhin poika. Joulukuussa 1925 Ibn Sa’udin joukot valtasivat Hijazin kuningaskunnan, minkä seurauksena Ali ibn Husain pakeni perheineen Irakiin, jonka kuningas oli hänen veljensä Faisal ibn Husain. Hän kuoli Bagdadissa 1935.
Aiheesta muualla

Hašimidi-suvun sukupuu kinghussein.gov.jo (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ali of Hejaz
Käännös suomeksi
Aleksanteri Ihalainen

| Aleksanteri Ihalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. elokuuta 1987 (ikä 37) Suomi
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Ale
Pelipaikka:  Keskushyökkääjä
Seura:  Trackers
Pelinumero:  24
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  ?–2007 2007– | FBS-97 Tapanilan Erä Trackers |   34 (1+2=3) |   34 (1+2=3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Aleksanteri Ihalainen (s. 25. elokuuta 1987) on suomalainen salibandyn pelaaja. Keskushyökkääjä pelaava Ihalainen edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Trackersia.
Ura

Ihalainen aloitti uransa Helsingissä, jossa hän edusti Tapanilan Erää ja FBS-97.
Kaudesta 2008–2009 lähtien Ihalainen on pelannut Salibandyliigassa, edustaen Trackersia.
Alexandra Mehnert

| Alexandra Mehnert |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1974 (ikä 50) Magdeburg, Itä-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Saksan kristillisdemokraattinen unioni
Alexandra Mehnert (s. 6. elokuuta 1974 Magdeburg, Itä-Saksa) on saksalainen poliitikko. Mehnert edustaa kristillisdemokraatista unionia. Mehnert on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexandra Mehnert Wikimedia Commonsissa
Alexandra Mehnert Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Alemitu Bekele

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alemitu Bekele Degfa (Torino 2009) |  Alemitu Bekele Degfa (Torino 2009) |  Alemitu Bekele Degfa (Torino 2009) |  |
Maa:   Turkki
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Barcelona 2010 | 5 000 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 2009 | 3 000 m |  |
Alemitu Bekele Degfa (s. 17. syyskuuta 1977 Shewa, Etiopia) on etiopialaissyntyinen, vuodesta 1998 lähtien Turkkia edustanut kestävyysjuoksija.
Bekele osallistui Valencian sisäratojen MM-kilpailuihin 2008, mutta ei päässyt siellä 3 000 metrin loppukilpailuun. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui seitsemänneksi 5 000 metrillä. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän sai Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009, kun hän voitti kultaa 3 000 metrillä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun 1 500 metrillä, mutta oli kolmastoista 5 000 metrillä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli 3 000 metrillä viides. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti 5 000 metriä silloisella ulkoratojen ennätyksellään 14.52,20. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän keskeytti 3 000 metrin alkuerissä. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.
Hän juoksi sisäratojen Euroopan ennätyksen 5 000 metrillä 10. helmikuuta 2010 Tukholmassa. Hänen aikansa 14.46,44 rikkoi Gabriela Szabon lähes 11 vuotta vanhan ennätyksen. Vaikka hänen aikansa oli maailman kautta aikojen viidenneksi paras, hän tuli silti maaliin vasta toisena, yli 20 sekuntia maailmanennätyksestä niukasti jääneen Meseret Defarin jälkeen.
Vuonna 2013 Bekele sai neljän vuoden kilpailukiellon biologisen dopingpassin perusteella. Kilpailukielto määrättiin alkaneeksi 15. helmikuuta 2012 ja kaikki hänen tuloksensa 17. elokuuta 2009 lähtien hylättiin takautuvasti. Hän menetti muun muassa Barcelonan EM-kilpailuiden 2010 mestaruutensa 5 000 metrin kilpailusta ja voittajaksi nousi hänen maannaisensa Elvan Abeylegesse. Myöhemmin urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin lyhensi kilpailukiellon pituudeksi kaksi vuotta ja yhdeksän kuukautta.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m 4.06,32 (2018)
Maili 4.33,46 (2008)
3 000 m 8.55,51 (2007)
5 000 m 15.05,85 (2008)
3 000 m 8.46,50 (2009)
Abrolhosin taistelu

Abrolhosin taistelu oli meritaistelu Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian ja portugalilais-espanjalaisen laivaston välillä Abrolhosin karikolla Brasilian rannikolla 12. syyskuuta 1631. Taistelu päättyi hollantilaisten tappioon heidän komentajansa hukuttua mereen.
Tausta

Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppania oli vallannut Olindan ja Recifen Pernambucossa Brasiliassa Portugalilta vuonna 1630. Matias de Albuquerque johti portugalilaisista siirtolaisista ja intiaaneista koottuja väijytysjoukkoja käyden sissisotaa hollantilaisia vastaan. Keväällä 1631 kauppakomppanian amiraali Adriaen Janszoon Pater toi Pernambucoon 17 laivansa mukana 1 000 hollantilaista sotilasta operaatioihin Albuquerquen sissejä vastaan.
Espanja ja portugali päättivät vallata Pernambucon takaisin kesällä 1631. Yöllä 10. helmikuuta 1631 Antionio de Oquendon johtama espanjalais-portugalilainen laivasto-osasto saapui Pernambucon eteläpuolella sijainneelle lahdelle. Paikalle laskettiin maihin 2 000 espanjalaista sotilasta. Syyskuussa Oquendo lähti laivaston ja 1 200 sotilaan mukana kohti pohjoista tarkoituksena laskea joukkoja lähemmäksi Pernambucoa vahvistamaan Albuquerquen sissijoukkoja samalla, kun hänen laivansa saattaisivat Portugaliin matkalla olleita sokerilaivoja.
Taistelu

Pater oli saanut kuulla Oquendon laivastosta elokuussa, mutta miehistön vähyyden takia hän pääsi liikkeelle vasta elokuun lopussa. Paterin ja Oquendon laivastot kohtasivat 12. syyskuuta Abrolhosin karikon tuntumassa Santosin ja Pernambucon puolivälillä.
Seurannut taistelu oli verinen. Paterin ja Oquendon lippulaivat ajautivat dramaattiseen kaksintaisteluun. Iltapäivällä hollantilaisten lippulaiva Prins Willem syttyi tuleen. Osa miehistöstä pakeni hyppäämällä mereen, mutta Pater itse oli uimataidoton. Hän roikkui aluksen keulan köydestä, kunnes lopulta hänen otteensa petti ja hän putosi mereen kadoten sen aaltoihin. Komentajansa kuoltua hollantilaiset vetäytyivät paikalta.
Seuraukset

Taistelu oli päättynyt Oquendon voitoon, joskin tappiot olivat suuret. Oquendon laivoista upposi kolme ja 585 miestä oli kaatunut. Hollantilaisten laivoista upposi kaksi ja 350 miestä oli kaatunut. Oquendon onnistui laskea miehiä Albuquerquen avuksi, mutta vain 700 heistä löysi loppujen lopuksi paikalle. Maihinlaskun jälkeen Oquendo lähti laivoineen sokerilaivojen matkaan kohti Eurooppaa.
Hollantilaiset varautuivat uuteen maihnnousulaivastoon. Olinda poltettiin, koske sitä pidettiin puolustuskelvottomana ja sitä uhkasivat nyt myös vahvistetut Albuquerquen sissit. Puolustajat vetäytyivät paremmin puolustewttavissa oilleeseen Recifeen. Sodan vaivaamaasta Euroopasta ei kuitenkiaan uutta maihinnousulaivastoa ollut luvassa.
Almgren

Almgren on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Andreas Almgren (s. 1995), ruotsalainen keskimatkojen juoksija
Carl Eric Almgren ( 1913–2001), Ruotsin armeijan kenraali
Erik Almgren (1908–1989), ruotsalainen jalkapalloilija
Esko Almgren (s. 1932), suomalainen opetusneuvos ja Suomen Kristillisen Liiton poliitikko
Frederick J. Almgren Jr. (1933–1997), yhdysvaltalainen matemaatikko, jonka mukaan on nimetty Almgrenin säännöllisyyslause
Jim Almgren Gândara (s. 1986), ruotsalainen laulaja
Johanna Almgren (s. 1984), ruotsalainen jalkapalloilija
Keith Almgren (s. 1957), ruotsalainen säveltäjä, sanoittaja ja musiikkituottaja
Oscar Almgren (1869–1945), ruotsalainen arkeologi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Alessandro Marchetti

Alessandro Marchetti
Alessandro Marchetti (1884 Cori – 5. joulukuuta 1966 Sesto Calende) oli italialainen lentokonesuunnittelija, joka suunnitteli mm. Savoia-Marchetti SM.79, S.M.81, S.M.82, S.M.84 ja S.55 X -lentokoneet.
Alessandro Leopardi

Bartolommeo Colleonin ratsastajapatsas
Alessandro Leopardi (k. noin 1522) oli italialainen Venetsiassa vaikuttanut kuvanveistäjä, pronssivalaja ja arkkitehti. Hän valoi ja siselöi pronssisen Colleonin ratsastajapatsaan sekä teki sille marmorijalustan 1495. Patsaan savimallin muovasi Andrea del Verrocchio 1478. Toinen hyvin tunnettu Leopardin veistämä työ on antiikista vaikutteita saaneet kolme pronssista lipunkannatinta Venetsian San Marcon aukiolla vuodelta 1505.
Joseph Banks

Joseph Banks. Nicholas Schiavonettin kaiverruspiirros vuodelta 1812 Thomas Phillipsin maalauksen mukaan.
Joseph Banks (13. helmikuuta 1743 Lontoo – 19. kesäkuuta 1820 Lontoo) oli brittiläinen luonnontutkija ja kasvitieteilijä. Banks osallistui kahdeksanhenkisen tiedemiesryhmän johtajana löytöretkeilijä James Cookin ensimmäiselle maailmanympäripurjehdukselle (1768–1771). Matkoiltaan hän toi mukanaan useita eurooppalaisille ennen tuntemattomia kasvilajeja, muun muassa eukalyptuksen, akasian ja mimosan. Banksia-kasvisuku on nimetty Banksin mukaan.
Elämä

Joseph Banks syntyi rikkaan lincolnshirelaisen suurtilallisen ja alahuoneen jäsenen William Banksin pojaksi Lontoossa helmikuun 13. päivänä 1743. Maineikkaaseen Etonin sisäoppilaitokseen nuori Banks siirrettiin opiskelemaan vuonna 1756; hänen opiskelutovereihinsa kuului muun muassa Constantine John Phipps. Vuodesta 1760 Banks jatkoi opintojaan Oxfordin yliopistossa Christ Churchin collegen jäsenenä, keskittyen luonnontieteisiin perinteisten oppiaineiden sijaan.
Vuonna 1763 Banks muutti Oxfordista äitinsä kotiin Chelseaan. William Banks oli kuollut 1761, ja täyttäessään 21 vuotta Joseph peri täysi-ikäisenä isänsä kartanotilan Revesby Abbeyn. Tilusten hoitaminen vaati Banksilta aikaa, ja hänen oli jaettava elämänsä Lontoon ja Lincolnshiren kesken. Banksin kiinnostus luontoa kohtaan kuitenkin säilyi, ja hän oli vakiovieras Chelsean lääketieteellisessä puutarhassa. British Museumin kautta Joseph Banks tutustui muun muassa ruotsalaiseen kasvitieteilijään Daniel Solanderiin, jonka avulla onnistui pääsemään kirjeenvaihtoon Carl Linnén kanssa. Banks loi suhteita aikansa tiedemaailmaan, ja ennen pitkää hän oli kohonnut kuningas Yrjö III:n tieteelliseksi neuvonantajaksi. Asemaansa Banks käytti surutta hyväkseen tyydyttääkseen omia kasvitieteellisiä intohimojaan ja painosti kuningasta rahoittamaan tutkimattomille alueille suuntautuvia löytöretkiä. Oxfordin-opintojaan Banks jatkoi aina vuoteen 1794, mutta luovutti tuolloin suorittamatta tutkintoa.
Elämä > Löytöretket > Newfoundlandin retki

1766 Joseph Banks hyväksyttiin Royal Societyn jäseneksi. Samana vuonna hän myös suoritti ensimmäisen löytöretkensä Phippsin kanssa Newfoundland ja Labradorin provinssiin Kanadaan. Matka ja sen tuloksena syntynyt paikallisten eläin- ja kasvilajien tieteellinen jaottelu tekivät Banksin nimestä tunnetun silloisten luonnontieteilijöiden keskuudessa.
Elämä > Löytöretket > Maailman ympäri Endeavourilla

Banks nimitettiin johtajaksi Royal Societyn eteläiselle Tyynelle valtamerelle suuntautuvan löytöretken kahdeksanhenkiseen tiedemiesryhmään, johon kuuluivat myös Banksin ystävä Daniel Solander ja tämän sihteeri, suomalainen Herman Spöring. Endeavour-purjealuksella suoritettavaa retkeä johti Newfoundlandin kartoittamisessa kunnostautunut James Cook. Tieteellisen panoksensa lisäksi Joseph Banks oli myös hankkeen tärkeä rahoittaja: Etonissa ja Oxfordissa luomiensa suhteiden kautta hänen panoksensa retken rahoitukseen oli yhtä huomattava kuin Britannian kuninkaan itsensä.
Vuonna 1868 alkanut matka suuntautui aluksi Brasiliaan, jossa Banks kuvaili ensimmäisenä nykyisin huonekasveina tunnetut ihmeköynnökset. Tahitin ja Uuden-Seelannin jälkeen Cook siirtyi kartoittamaan Australian rannikkoa ja laski maihin Botany Bayn lahteen, n. 8 km nykyisestä Sydneyn kaupungista etelään (1770). Lahti nimettiin Banksin ehdotuksen mukaan alueen lajirikkauden perusteella. Banks vietti alueella tiedemiestovereineen lähes seitsemän viikkoa, kun Endeavour'ia korjattiin Suurella koralliriutalla sattuneen haverin jäljiltä. Solanderin ja tri. Spöringin kanssa Banks kartoittivat ensimmäisinä laajemmin australialaista kasvimaailmaa ja kuvailivat monia tieteelle uusia kasvilajeja. Yksistään Banks löysi ja kuvaili matkalla lähes 80 uutta eläin- ja kasvilajia. Kuvataiteilija Sydney Parkinson tallensi paperiin lähes 800 eri kasvilajia piirroksina, jotka julkaistiin lopulta kokonaisuudessaan 35-osaisena kirjasarjana 1980-luvulla nimellä Banks' Florilegium.
Kun Cookin retkikunta palasi Englantiin 12. heinäkuuta 1771, Joseph Banksista oli tullut kuuluisa mies.
Elämä > Löytöretket > Islannin retki

Heinäkuussa 1772 Banks matkusti Daniel Solanderin kanssa tutkimaan Islannin luontoa Sir Lawrence-purjelaivalla ja palasi mukanaan laaja näytekokoelma paikallisista kasvilajeista.
Elämä > Löytöretkien jälkeen

Banks asettui Lontooseen ja ryhtyi toimiin laajan kasvikokoelmansa järjestämiseksi. 30. marraskuuta 1778 Joseph Banks valittiin Royal Societyn puheenjohtajaksi, jota virkaa hän hoiti kunnialla peräti 41 vuotta. Baronetinarvon Banks sai vuonna 1781.
Avioon Joseph Banks astui maaliskuussa 1779 ja siirtyi asumaan Lontoossa osoitteeseen 32 Soho Square, jota nykyisin käyttää 20th Century Fox. Suuri talo toimi Banksin Lontoon-kotina hänen loppuikänsä, siellä hän otti vastaan monia aikansa  brittiläisiä ja ulkomaalaisia tiedemiehiä ja kirjailijoita. Banksin pariskunnan tykö asui myös Banksin sisar, Sarah Sophia Banks. Joseph Banks palkkasi kirjastoaan ja kasvikokoelmiaan hoitamaan Daniel Solanderin, jota seurasivat Jonas Dryander ja Robert Brown.
Vuodesta 1773 Banks toimi epävirallisesti Kew Gardensin johtajana. Banks lähetti innokkaasti kasvitieteilijöitä eri puolille maailmaa, ja pääasiassa hänen toimeliaisuutensa ansiosta Kew Gardens'ista muodostui edelläkävijä eurooppalaisten kasvitieteellisten puutarhojen joukossa. Kuningas Yrjö III virallisti hänen asemansa Kew Gardensin johtajana lopulta vuonna 1797. Banks oli vastuussa muun muassa George Vancouverin tutkimusretkestä Pohjois-Amerikan luoteisrannikolle sekä William Bligh'n merimatkoista, joiden tavoitteena oli siirtää leipäpuu eteläiseltä Tyyneltämereltä Karibianmeren saarille. Kesken matkan Bligh'n aluksen HMS Bountyn miehistö nousi kuuluisaksi tulleeseen kapinaan ja hylkäsi kapteenin 17 miehen kanssa soutuveneeseen. Banks oli myös tärkeässä asemassa rahoittajana William Smithin vuosikymmeniä kestäneissä yrityksissä koota täydellinen Englannin geologinen kartta. Lisäksi hän valitsi Allan Cunninghamin löytöretkelle keräämään kasvinäytteitä Brasiliasta ja Koillis-Australiasta.
Royal Societyn johdossa Joseph Banksilla oli merkittävä vaikutus brittiläisen tieteenteon kehitykseen aina 1800-luvun alkupuolelle. Hän oli myös Uuden Etelä-Walesin kolonialisoinnin vakaimpia kannattajia ja liikkeellepanijoita.
1800-luvun koitettua Banksin terveys alkoi reistailla, ja kihti vaivasi häntä talvisin. Vuoden 1805 jälkeen Banks oli käytännössä sidottu pyörätuoliinsa, mutta hän jatkoi silti kasvitieteellisiä tutkimuksiaan ja edustustehtäviään, ja kiinnostui viime vuosinaan myös arkeologiasta. Toukokuussa 1820 Banks jätti eroilmoituksensa Royal Societyn puheenjohtajan tehtävästä, mutta veti sen takaisin hallituksen pyynnöstä. Joseph Banks kuoli 19. kesäkuuta 1820 lapsettomana.
Perintö

Joseph Banks on antanut nimensä muun muassa uusiseelantilaiselle Banksin niemimaalle, Banksin saarille, jotka ovat nykyisin osa Vanuatua, sekä Banksin maalle, läntisimmälle Kanadan arktisista saarista.
Canberran esikaupunki Banks ja Sydneyn esikaupunki Bankstown on nimetty Banksin mukaan.
Banks esiintyi myös vanhassa viiden Australian punnan setelissä.
Muuta

Joseph Banks kuului vapaamuurareihin, joihin hän liittyi hieman ennen lähtöään James Cookin ensimmäiselle maailmanympäripurjehdukselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Banks Wikimedia Commonsissa
Agnès Evren

| Agnès Evren |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–23.9.2023  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1970 (ikä 53) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Les Républicains
Aiheesta muualla
www.agnesevren.eu
Agnès Evren (s. 27. joulukuuta 1970 Pariisi, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Evren edustaa Les Républicains-puoluetta. Evren on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 syyskuuhun 2023 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agnès Evren Wikimedia Commonsissa
Agnès Evren Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Alfonso Losa

Alfonso Losa (s. 20. huhtikuuta 1971 Kiel, Schleswig-Holstein) on saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan lähinnä Carlos Garcian roolista televisiosarjassa Marienhof.
Näyttelijäntöidensä ohessa Losa on julkaissut singlen "Too Late" (2001).
Aiheesta muualla

Alfonso Losa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Julius Mattila

| Julius Mattila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. lokakuuta 1997 (ikä 27) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Julle
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  62
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Lukko (SML)
Julius Mattila (s. 9. lokakuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tapparaa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Mattila on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänellä on identtinen kaksoisveli Jesper, jonka kanssa Julius on pelannut aiemmin kaikki juniori- ja yliopistovuotensa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sveitsi 2015 | jääkiekko |  |
Mattila pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017 sekä myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Mattila pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Yhteensä hän on pelannut 21 nuorten ja 41 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Mattila on pelannut 19 ottelua tehopistein 2+3=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Beijer Hockey Gamesin toisessa ottelussa 11. helmikuuta 2023 Malmössä Tšekkiä vastaan. Mattila merkittiin Suomen nelossentteriksi laidoilleen Markus Hännikäinen ja Janne Kuokkanen. Hän sai ottelussa kakkossyöttöpisteen Vili Saarijärven tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Mattila teki viidennessä ottelussaan 20. huhtikuuta 2023 Vaasassa Tanskaa vastaan. Hän putosi viimeisten joukossa Suomen MM-joukkueesta vuoden 2024 turnaukseen.
Pelityyli

Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedtin mukaan Mattila on oikein vahva kahden suunnan pelaaja, joka on vahva pelaaja hyökkäyssuuntaan, mutta kuitenkin erittäin vastuullinen omaan päähän. Samalla Mattila kuvaili omaa pelityyliään Lukko-siirron yhteydessä toukokuussa 2020:
»Seura saa musta hyvin luistelevan ja peliä ymmärtävän kahden suunnan sentterin, joka tekee aina parhaansa auttaakseen joukkuetta voittamaan. Tykkään tehdä peliä ja koen, että pelin ymmärtäminen ja oikeiden valintojen tekeminen kuuluvat vahvuuksiini.»
Mattila on maininnut lapsuudensa esikuvakseen Sidney Crosbyn, mutta hän on kertonut ihailleensa myöhemmin Aleksander Barkovia.
Muuta

Mattilan identtinen kaksoisveli Jesper pelaa puolustajana SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa. Veljesten isä Hannu Mattila pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 460 SM-liigaottelua Tampereen Ilveksessä. Hannu toimi myös joukkueen kapteenina vuosina 1992–1994 ja 1997–1999. Veljesten isoisä Tapani Mattila oli jääkiekkovaikuttaja ja SM-liigan ensimmäinen puheenjohtaja, joka on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 172. Yli 1300 NHL-ottelua pelannut puolustaja ja olympiamitalisti Teppo Numminen on Julius Mattilan kummisetä.
Julius Mattila valmistui ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta keväällä 2016. Hän harrasti veljensä Juliuksen kanssa myös jalkapalloa noin 14-vuotiaiksi asti.
Alexandra Kyle

| Alexandra Kyle> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Alexandra Ingrid Kyle
Syntynyt: 11. marraskuuta 1988 (ikä 35) Los Angeles, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Alex
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Alexandra Ingrid Kyle  (s. 11. marraskuuta 1988 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa Silmä silmästä (1996). Myöhemmällä urallaan hän on esiintynyt muun muassa komediassa 13 ja risat (2004).
Filmografia

| Vuosi | Elokuva/sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Ilman johtolankaa (Without a Trace) (1 jakso) | Jamie Asher |
| 2004 | Funky Monkey | Katie |
| 2004 | 13 ja risat (13 Going on 30) | Nuori Tom-Tom |
| 2002 | Teho-osasto (ER) (1 jakso) | Marlene |
| 2001 | Oikeus ja kohtuus (The Practice) (2 jaksoa) | Amanda McGowan |
| 1998 | In Quiet Night | Dinah Wolcott |
| 1996 | On aika tappaa (A Time to Kill) | Hannah Brigance |
| 1996 | Kunnian miehet (JAG) (1 jakso) | Nuori Meg |
| 1996 | Silmä silmästä (Eye for an Eye) | Megan McCann |
Aiheesta muualla

Alexandra Kyle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alsiken kirkko

| Alsiken kirkko Alsike kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Uppsalan hiippakunta
Seurakunta:  Alsike församling
Rakentamisvuosi:  1200-luvulla
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alsiken kirkko (ruots. Alsike kyrka) on Ruotsissa nykyisessä Knivstan kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkosta osa on rakennettu 1200-luvulla ja torni on lisätty 1400-luvun alkupuolella. Todennäköisesti paikalla on ollut aikaisemmin puukirkko, mutta nykyinen kirkko on rakennettu kivestä ja tiilistä, mikä on harvinaista Uplannissa. Sisällä holveihin on maalattu jugendtyylisiä maalauksia vuosien 1910–1911 restauroinnin yhteydessä.
Käännös suomeksi