stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Hurrikaani (televisiosarja)
Tuotantokaudet ja jaksojen nimet > 4. tuotantokausi (2009-2010), jaksot 51-70

Kameleontti
Siipeilijä
Takapenkin tähti
Piilevä uhka
Eristyksissä
Kasvokaappari
Peilikuva
Säpinää sairaalassa
Jäljillä
Polttavan lähellä
Salainen siirto
Pojan paljastus
Kaatopaikka
Uhri
Valevarkaat
Sulku
Naamiomies
Jäätävä juoni
Harhautus
Muutetut mielet
Tekijät

Ohjaaja ja tuottaja Jari Mäkipää
Käsikirjoittaja Janne Heinonen
Kuvaussihteerit Iina Suominen, Riikka Hiekkaniemi
Äänisuunnittelija Petri Koskimäki
Leikkaaja Piia Panula
Kuvaaja Timo Ahonen
Naamiointi Ella Civill-Vares
Puvustus Arja Siekkinen, Tiina Eskelinen
Graafikot Elli Murtonen, Kirsi Vähäsöyrinki
Web-sivut Wesa Aapro, Kaisa Hakala
Värinmäärittelijä Liisa Holmstedt
Aiheesta muualla

Operaatio Hurrikaani Ylen sivuilla (arkistoitu)
Operaatio Hurrikaanin Facebook-ryhmä
Pekka Häkli

Pekka Häkli (9. heinäkuuta 1893 Kaukola – 9. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä Pietari Erakko ja Usko Toivovainen.
Ylioppilaaksi päästyään Häkli työskenteli toimittajana Helsingin Kuvalehdessä sekä Työläisnuoriso ja Työn Valta -lehdissä. Hän kirjoitti myös kirjallisuusarvosteluja useisiin eri lehtiin. Muutettuaan talvisodan aikana Kannakselta Helsinkiin Häkli työskenteli jatkossa pääasiassa kääntäjänä suomentaen yli 40 pääasiassa englanninkielistä romaania.
Häkli suomensi muun muassa Ben Travenin kirjat Kultahiekkaa valuu ja Sierra Madren aarre, Harald Hornborgin romaanin Vedenpaisumus sekä Jim Corbettin kirjan Ihmissyöjätiikereitä.
Teoksia

Murroskaudelta : runoja.   Otava, Tampere 1919
Meidän Herramme myllyssä : kertomuksia.   Otava 1929
Kaaoksessa : sos.-dem. työläisnuoriso-osastojen puhekuorojen esitettäväksi.   Sos.-dem. työläisnuorisoliitto, Helsinki 1934 (nimimerkillä Pietari Erakko)
Ratkaise!, runo puhekuorolle kirjoittanut Pekka Häkli.    Sos.-dem. työläisnuorisoliitto, Helsinki 1938
Syvyydestä : tiellä isän kotiin : rukouksia.   Aura, Turku 1945 (nimimerkillä Usko Toivovainen)
Ei ole kuolemaa : iäinen ihminen on.     Tekijä, Helsinki 1949
Arvid Järnefelt ja hänen lähimaailmansa.   WSOY 1955
Suomennoksia

Karl Mantzius : Näyttämötaiteen historia. 1-2. Suomen työväen näyttämöiden liitto, Tampere 1923-1924
Svend Rehling : Anna itsesi kokonaan : puhe nuorisolle. Suomen lähetysseura, Helsinki 1927
Ejnar Krenchel : Sodan todelliset kasvot : mitä maailmansodan sotilaat ovat kertoneet. Kansanvalta, Helsinki 1929
H. Jung-Stilling : Elämä on ihmeellinen. Kirjapaja, Helsinki 1946
Fritz Thorén : Rakkaus : romaani. Tammi 1946 (alkuteos Kärlek)
Harald Hornborg : Vedenpaisumus : romaani, 1. osa. Tammi 1946 (alkuteos Det mörknar över Illerstad)
Harald Hornborg : Vedenpaisumus : romaani, 2. osa. Tammi 1946 (alkuteos Syndafloden)
David Harold Fink : Hermojen hallinta. Tammi 1947, 4. uusittu painos 1954, 6. painos 1982 (alkuteos Release from nervous tension)
Jim Corbett : Ihmissyöjätiikereitä. Tammi 1947, 2. painos 1998 (alkuteos Man-eaters of Kumaon)
Lilly Dubb : Nämä minun pienimmät veljeni. Tammi 1947 (alkuteos Dessa mina minsta bröder)
Aksel Lindström : Kanuk : tuulten poika. Tammi 1948 (alkuteos Kanuk)
B. Traven : Kultahiekka valuu. Tammi 1948, 2. painos 1958 ja 3. painos 1980 nimellä Sierra Madren aarre (alkuteos The treasure of the Sierra Madre)
Rose Franken : Nuori Claudia. Tammi 1948 (alkuteos Young Claudia)
Edison Marshall : Tähdenlento. Tammi 1948 (alkuteos The upstart)
Taylor Caldwell : Vapauden miekka. Tammi 1948 (alkuteos The arm and the darkness)
Louis de Wohl : Elämän puu ; englanninkielisestä alkuteoksesta The living wood suom. Pekka Häkli. Terho-sarja 2. Tammi 1949
James Hilton : Sattuma korjaa satoa. Terho-sarja 1. Tammi 1949 (alkuteos Random harvest)
Frank Yerby : Etelän kiihkoa : romaani ; englanninkielisestä alkuteoksesta The Vixens suomentanut Pekka Häkli. Tammi 1950, 2. painos 1963
Dod Orsborne : Girl Patin kapteeni. Tammi 1950 (alkuteos Master of Girl Pat)
Kai Söderhjelm : Ratsasta luoteeseen. Tammen nuorten sarja 6. Tammi 1950
Morten Korch : Sydämen voitto. Tammi 1950 (alkuteos De røde Heste)
Lloyd C. Douglas : Suuri parantaja. Tammi 1951, 4. painos 1962 (alkuteos Disputed passage)
Pearl S. Buck : Jumalan miehiä : romaani ; englanninkielisestä alkuteoksesta God's men suom. Pekka Häkli. Tammi 1952
Lloyd C. Douglas : Kutsu elämään ; englanninkielisestä alkuteoksesta Invitation to live suom. Pekka Häkli. Tammi 1952, 4. painos 1962
Lloyd C. Douglas : Näin hänen kuolevan ; suom. Pekka Häkli. 3. painos Tammi 1953, 4. painos 1963 (alkuteos The robe)
Aiheesta muualla

Kannakselaisia kertomuksia (Häklin kertomuskokoelman Meidän Herramme myllyssä kirja-arvostelu), Aamulehti 20.03.1929, nro 78, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pariisi, rakkaudella

| Pariisi, rakkaudella> Paris, je t’aime |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Olivier Assayas  Frédéric Auburtin  Emmanuel Benbihy  Gurinder Chadha  Sylvain Chomet  Ethan Coen  Joel Coen  Isabel Coixet  Wes Craven  Alfonso Cuarón  Gérard Depardieu  Christopher Doyle  Richard LaGravenese  Vincenzo Natali  Alexander Payne  Bruno Podalydès  Walter Salles  Oliver Schmitz  Nobuhiro Suwa  Daniela Thomas  Tom Tykwer  Gus Van Sant 
Käsikirjoittaja:   Richard LaGravenese  Ethan Coen  Joel Coen  Gus Van Sant  Walter Salles  Isabel Coixet  Alfonso Cuarón  Olivier Assayas  Wes Craven  Tom Tykwer  Alexander Payne  Vincenzo Natali 
Tuottaja:   Emmanuel Benbihy  Claudie Ossard 
Säveltäjä:  Pierre Adenot
Pukusuunnittelija:  Pierre-Yves Gayraud
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Sveitsi, Saksa, Ranska
Tuotantoyhtiö:   Victoires International  Canal+  Filmazure  X-Filme Creative Pool 
Levittäjä:  La Fabrique de films
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  ranska englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pariisi, rakkaudella (Paris, je t’aime) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut elokuva, joka koostuu eri ohjaajien 18 lyhyestä, eri puolille Pariisia sijoittuvasta lyhytelokuvasta. Huippuohjaajien lisäksi mukana on kansainvälisiä näyttelijäkuuluisuuksia.
Mukana ovat ohjaajat Bruno Podalydès, Paul Mayeda Berges, Gurinder Chadha, Sylvain Chomet, Joel ja Ethan Coen, Gena Rowlands, Wes Craven, Alfonso Cuarón, Nobuhiro Suwa, Christopher Doyle, Vincenzo Natali, Richard LaGravenese, Olivier Assayas, Oliver Schmitz, Isabel Coixet, Alexander Payne, Tom Tykwer, Walter Salles, Daniela Thomas, Yolande Moreau ja Gus Van Sant.
Elokuvan osat

Montmartre, ohjaajana Bruno Podalydès. Rooleissa Bruno Podalydès ja Florence Muller. Mies autossa puhelee itsekseen. Näkee naisen pyörtyvän ja menee auttamaan.
Quais de Seine, ohjaajana Gurinder Chadha. Rooleissa Cyril Descours ja Leïla Bekhti. Nuori muslimi rakastuu ei-muslimiin.
Le Marais, ohjaajana Gus Van Sant. Rooleissa Gaspard Ulliel, Elias McConnel ja Marianne Faithfull. Mies ja nainen saapuvat Pariisin keskustan liikkeeseen. Mies aloittaa keskustelun liikkeessä olevan toisen miehen kanssa ranskaksi, muttei tahdo saada selvää tämän puheesta.
Tuileries, ohjaajina Coenin veljekset. Näyttelijänä Steve Buscemi. Mies sekaantuu metroasemalla rakastavaisten riitaan.
Loin du 16ème, ohjaajina Walter Salles ja Daniela Thomas. Näyttelijänä Catalina Sandino Moreno. Lähiössä asuva nainen laulaa vauvalleen ja lähtee keskustaan työhönsä hienon perheen kotiapulaiseksi. Siellä hän laulaa samaa laulua perheen vauvalle.
Porte de Choisy, ohjaus Christopher Doyle. Rooleissa Barbet Schroeder ja Li Xin.
Bastille, ohjaus Isabel Coixet. Rooleissa Leonor Watling, Sergio Castellitto ja Miranda Richardson. Vaimonsa sairastuttua mies päättää lakata tapaamasta rakastajatartaan.
Place des Victoires, ohjaajana Nobuhiro Suwa. Näyttelijöinä Juliette Binoche ja Willem Dafoe. Nainen, hänen kuollut lapsensa ja cowboy.
Tour Eiffel, ohjaajana Sylvain Chomet. Rooleissa Paul Putner ja Yolande Moreau. Poika kertoo, miten hänen miimikkovanhempansa tapasivat.
Parc Monceau, ohjaajana Alfonso Cuarón. Rooleissa Nick Nolte ja Ludivine Sagnier. Mies ja nainen tapaavat huolimatta siitä, ettei eräs kolmas henkilö niin haluaisi.
Quartier des Enfants Rouges, ohjaus Olivier Assayas. Rooleissa Maggie Gyllenhaal ja Lionel Dray. Amerikkalainen näyttelijä rakastuu pariisilaiseen huumevälittäjäänsä.
Place des fêtes, ohjaajana Oliver Schmitz. Rooleissa Seydou Boro ja Aïssa Maïga. Veitseniskun saanut mies kohtaa nuoruuden rakastettunsa.
Pigalle, ohjaajana Richard LaGravenese. Näyttelijöinä Bob Hoskins ja Fanny Ardant. Pariskunta yrittää sytyttää uudelleen hiipunutta rakkauden liekkiään.
Quartier de la Madelaine, ohjaajana Vincenzo Natali. Rooleissa Elijah Wood ja Olga Kurylenko. Nuori mies saapuu Pariisiin ja rakastuu vampyyriin.
Père-Lachaise, ohjaus Wes Craven. Rooleissa Emily Mortimer, Rufus Sewell ja Alexander Payne. Pariskunta löytää uudelleen rakkauden Oscar Wilden avulla.
Faubourg Saint-Denis, ohjaajana Tom Tykwer. Rooleissa Natalie Portman ja Melchior Beslon. Sokean miehen ja näyttelijän välinen rakkaus.
Quartier Latin, ohjaajana Gena Rowlands. Rooleissa Gérard Depardieu, Ben Gazzara ja Gena Rowlands. Aviopari tapaa viimeisen kerran kahvilassa ennen avioeronsa julistamista.
14ème arrondissement, ohjaajana Alexander Payne. Rooleissa Margo Martindale. Keski-ikäinen, unelmiensa Pariisiin asumaan asettunut amerikkalaisnainen kertoo elämästään ranskan kielen kurssilla.
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Orehovno (järvi Pustoškan piirissä)

| Orehovno Ореховно |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Pustoškan piiri
Koordinaatit:  56°09′25″N, 29°07′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Nevedrjankan valuma-alue
Laskuoja:  oja Svibloon
Järvinumero:  01030000111102000025991
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148 m  
Pituus:  1,4 km 
Leveys:  0,85 km 
Pinta-ala:  59 ha 
Tilavuus:  0,002124 km³ 
Keskisyvyys:  3,6 m 
Suurin syvyys:  5,5 m 
Valuma-alue:  18,3 km² 
Saaria:  2 
 fiOrehovno 
Orehovno (ven. Ореховно, Орехово) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 0,85 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 59 hehtaaria. Se sijaitsee Sviblon kaakkoispuolella ja järviä erottaa toisistaan kapea harju, joka pistää esiin Svibolon rannasta niemenä. Järvi on keskeltä kapeampi kuin se on pohjois- ja eteläpäässään. Järvellä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 4,4 hehtaaria. Ne sijaitsevat pohjois- ja eteläpäässä.
Luontoarvoja

Järvi on metsäjärvi kaikkialta muualta, paitsi järven itärannasta, jossa rantaan ulottuu niittyjä tai peltoja. Peltojen yhteydessä on hieman asutusta, joka liittyy kulmakuntaan Šalai (ven. Шалаи). Järvestä on tavattu kalalajeina ainakin hauki, lahna, ahven, salakka, pasuri, karppi, ruutana, suutari, säyne, allikkosalakka, kiiski, mutakala, rantanuoliainen ja made, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Siinä elää myös rapu.
Vesistösuhteita

Orehovno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen koko on 18,3 neliökilometriä. Siitä laskee lyhyt oja Svibloon, joka näyttää ilmakuvista kuitenkin olevan maatunut tai umpeenkasvut lahti tai salmi. Sviblo laskee vuorostaan Svibljankaa myöten Nevedrjankaan.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Napa

Napa tarkoittaa seuraavia asioita:
napa, napanuoran jättämä arpi ihmisen mahassa
napa, pyörän osa, mihin akseli kiinnitetään ja jonka ympäri pyörä pyörii
napa, paikka jossa planeetan pyörimisakseli ja pinta kohtaavat:
etelänapa, maapallon eteläisin paikka
pohjoisnapa, maapallon pohjoisin paikka
magneetin napa, magneetin oleellinen elementti
pariston tai akun napa
napa, funktion erikoispiste matematiikan kompleksianalyysissä
napakivi, keskeisellä paikalla oleva kivi
Napa, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Napa County, piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Napa-yhtiöt, suomalainen merenkulkualan ohjelmistoyritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Napa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Toivola

Pekka Toivola (s. 18. maaliskuuta 1955 Lapua) on suomalainen teollinen muotoilija, joka tunnetaan erityisesti Martelan toimistokalusteiden pitkäaikaisena pääsuunnittelijana.
Toivola valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1980. Työskenneltyään muutaman vuoden suunnittelutoimistossa hän aloitti vuonna 1983 työskentelyn toimistokalustevalmistaja Martelassa, jossa hän työskenteli vuoden 2015 loppuun. Vuonna 2016 Pekka Toivola siirtyi suomalaisen Frameryn palvelukseen.
Pekka Toivola on koko uransa ajan suunnitellut toimistokalusteita, mistä hänellä on monia kansainvälisiä palkintoja. Hänen kalusteitaan on muun muassa palkittu neljästi saksalaisella Red Dot -muotoilupalkinnolla. Siirryttyään 2016 Frameryn palvelukseen kuuluu Pekka Toivola yrityksen design-tiimiin, jonka päätuotteina ovat monitilatoimistoissa yleistyneet puhelinkopit ja pienet neuvottelutilat.
Vuonna 2005 Toivolan ja Heikki Metsä-Ketelän töitä koottiin näyttelyksi Suomen Saksan-instituuttiin Berliinissä.
Matkustajien työskentely- ja levähdyspiste Suvanto Loungen Pekka Toivola suunnitteli yhdessä sisustusarkkitehti Iiro Viljasen kanssa Helsingin lentokentälle WDC 2012 Helsinki -vuoden teematuotteena.
Tunnustukset ja palkinnot

1995 Red Dot: Tangent
1997 Kultamitali: Tangent, International Fair, Praha, Tšekki
1988 Red Dot: Amfi
2000 Red Dot: Spring-tuoli
2001 ADEX Gold Award, Yhdysvallat: Promo-tuoli
2001 Red Dot -palkinto: Kit-vaunu (yhdessä Iiro Viljasen kanssa) (
2001 iF Design Award, Hannover: Net-säilytin
2004 ADEX Platinum Award, Yhdysvallat: Aura-työpöytä
Aiheesta muualla

Toivolan haastattelu Martelan sivustolla
Toivolan töitä Architonic-sivustolla (englanniksi)
Portfolio, Pekka Toivolan suunnittelemia tuotteita 1985-2000 (Arkistoitu – Internet Archive) ja 2000-2015 (Arkistoitu – Internet Archive) (Slideshare)
Päivänen, Carita: ”Yksilöllinen työhuone”, Pekka Toivolan haastattelu toimistokalustesarjasta Tangent, Muoto 1/1993, s. 76.
Original Single Kollektion

| Original Single Kollektion Rammstein |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1995 - 1998
 Julkaistu: 19. kesäkuuta, 1998
 Tuottaja(t): Jacop Hellner
 Tyylilaji: Industrial metal
 Levy-yhtiö: Motor Music
Rammsteinin muut julkaisut
| Sehnsucht 1997 | Original Single Kollektion 1998 | Mutter 2001 |
Original Single Kollektion on Rammsteinin singlekokoelma. Kokoelma sisältää kaikki yhtyeen vuoteen 1998 mennessä ilmestyneet singlet lukuun ottamatta kappaleita ”Stripped” ja ”Du riechst so gut '98”.
Kappalelista

"Du Riechst So Gut"
"Seemann"
"Engel"
"Engel (Fan-Edition)
"Du Hast"
"Das Modell"
Kappalelista > Du riechst so gut

Du riechst so gut  (Single Version)  - 4:50
Wollt ihr das Bett in Flammen sehen?  (Album Version)  - 5:19
Du riechst so gut  (Scal Remix)  - 4:45
Kappalelista > Seemann

Seemann - 4:48
Der Meister - 4:10
Rammstein in the House  (Timewriter RMX)  - 6:24
Kappalelista > Engel

Engel - 4:23
Sehnsucht - 4:02
Rammstein  (Eskimos & Egypt Radio Edit)  - 3:41
Rammstein  (Eskimos & Egypt Instrumental Edit)  - 3:27
Rammstein  (Original)  - 4:25
Kappalelista > Engel, Fan-Edition

Engel  (Extended Version)  - 4:34
Feuerräder  (Live Demo Version)  - 4:47
Wilder Wein  (Demo Version)  - 5:41
Rammstein  (Eskimos & Egypt Instrumental Edit)  - 3:27
Kappalelista > Du hast

Du hast  (Single Version)  - 3:54
Bück dich  (Album Version)  - 3:21
Du hast  (Remix by Jacob Hellner)  - 6:44
Du hast  (Remix by Clawfinger)  - 5:24
Kappalelista > Das Modell

Das Modell - 4:46
Kokain - 3:09
Alter Mann  (Special Version)  - 4:22
Rammstein Computerspiel für Windows
Mouhous

| Mouhous |
| --- | --- |
 Mouhous
 Koordinaatit: 43°29′26″N, 0°15′30″W 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Pyrénées-Atlantiques
Arrondissementti:  Pau
Kantoni:  Terres des Luys et Coteaux du Vic-Bilh
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jean Cazalis-Petit-Jean
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,3 km²
Väkiluku (2013):  52
 – Väestötiheys:  15,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mouhous on kunta Ranskan lounaisosassa Pyrénées-Atlantiquesin departementissa. Kunnassa oli 52 asukasta vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mouhous Wikimedia Commonsissa
Paul Satterfield

Paul Satterfield (s. 19. elokuuta 1960 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on 1/4-cherokeeintiaani.
Ura

Satterfield aloitti uransa pienissä rooleissa elokuvissa ja televisiossa, kuten teinidraamassa Beverly Hills 90210. Hän aloitti 1991 ABC:n saippuasarjassa General Hospital, jossa hän näytteli Paul Hornsbyn roolia vuoteen 1994. Sitten hän näytteli Jennifer Lopezin kanssa lyhyeksi jäänessä sarjassa Hotel Malibu. Saippuasarjassa Savannah Satterfield näytteli 1996.
Näyteltyään muutamissa elokuvissa Satterfield palasi saippuamaailmaan tohtori Pierce Pettersonin rooliin tv-sarjaan Kauniit ja rohkeat, jossa hän näytteli 1998–1999. Sen jälkeen hänellä oli vierailuroolit komediasarjassa Will & Grace ja brittiläisessä tapakomediassa Paritellen. Myöhemmin hän näytteli Jim Carreyn elokuvassa Bruce – taivaanlahja.
Sen jälkeen Satterfield on näytellyt tohtori Spencer Trumania ABC:n saippuasarjassa One Life to Live.
Hän on laulaja Rita Coolidgen sisarenpoika. Hän on ollut naimisissa Elizabeth Wellsin kanssa vuodesta 1996 lähtien ja pariskunnalla on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Paul Satterfield Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Out of the Dark

| Out of the Dark Reflexion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 15. maaliskuuta 2006
 Tuottaja(t): Firevision
 Tyylilaji: goottimetalli, melodinen hard rock
 Kesto: 42.42
 Levy-yhtiö: A1 Music
Reflexionin muut julkaisut
|   | Out of the Dark 2006 | Dead to the Past, Blind for Tomorrow 2008 |
Out of the Dark on oululaisen metalliyhtyeen Reflexionin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä A1 Music.
Kappaleet

Army of Broken Hearts – 3.01
Crashing Down – 4.05
Undying Dreams – 3.53
Journey to Tragedy – 4.51
Me & Myself – 3.59
Feeble Soul – 3.43
Truth Unveiled (Million Times) – 2.54
Sleeping with Death – 4.15
Rainheart – 3.48
Storm – 4.18
Child in Dark – 3.55
Kokoonpano

Juha Kylmänen – laulu
Juhani Heikka – kitara
Ilkka Jolma – kitara
Mikko Uusimaa – bassokitara
Raymond Pohjola – rummut
+
Marco Sneck – kosketinsoitin (kappaleet 1, 2 & 4)
Kokoonpano > Tuotanto

Arttu Peljo – äänittäjä, miksaaja
Vesa Vähäsarja – vastaava tuottaja
Svante Forsbäck – masteroija
Toni Härkönen – valokuvat
Teemu Hostikka – grafiikka
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Out of the Dark Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pariah

| Pariah |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Digital Extremes
Julkaisija:  Groove Games
Säveltäjä:  Tim Larkin
Pelimoottori:  Unreal Engine 2.5
Julkaistu:  2005
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja tieteisfiktiopeli (en)
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  
Alusta:  Xbox ja Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pariah on Digital Exremesin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelin on julkaissut Groove Games vuonna 2005 Windowsille ja Xboxille.
Vastaanotto

Peli on saanut arvosanaksi 6,3/10 GameSpotin arvostelussa.
Aiheesta muualla

Pariah MobyGamesissa (englanniksi)
Nahum Tate

| Nahum Tate> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1652
Kuollut: 30. elokuuta 1715 (62–63 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Nahum Tate (1652 – 30. elokuuta 1715) oli englantilainen kirjailija. Vaikka hän oli tory, hänet valittiin vuonna 1672 Englannin hovin poeta laureatukseksi Thomas Shadwellin jälkeen.
Taten isä oli irlantilainen pappi Faithful Teate. Tate muutti sukunimen kirjoitusasuun Tate. Hän opiskeli Dublinin Trinity Collegessa. Hän muutti Lontooseen, jossa hän 1672 julkaisi runoelmakokoelman. Hän kirjoitti sittemmin näytelmiä, kuten Brutus of Alba, or The Enchanted Lovers (1678) ja The Loyal General (1680). Pääosa hänen tuotannostaan on mukaelmia elisabetinaikaisten näytelmäkirjailijoiden tuotannosta, jota hän sovitti teatterille. Nicholas Bradyn kanssa hän kirjoitti kokoelman New Version of the Psalms of David, joka sisältyy Englannin kirkon Prayer Bookiin. Hänen merkittävin oma kokoelmansa on Panacea, a poem on Tea (1700).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nahum Tate Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Nahum Tate on Wikiaineistossa (englanniksi)
Pauline Bonaparte

Pauline Bonaparte, prinsessa Borghese, Guastallan herttuatar omalla oikeudellaan, François Kinson 1808
Pauline Bonaparte, prinsessa Borghese, Guastallan herttuatar omalla oikeudellaan (suo jure), Marie-Guillemine Benoist 1808
Pauline Bonaparte (alk. Maria Paola Buonaparte); (20. lokakuuta 1780 Ajaccio, Korsika – 9. kesäkuuta 1825 Firenze) oli Ranskan keisari Napoleonin nuorempi sisar.
Suku

Pauline Bonaparte oli Carlo ja Laetitia Bonaparten toiseksi nuorin tytär. Hänellä oli seitsemän sisarusta: keisari Napoléon Bonaparte, Élisa Bonaparte, Westfalenin kuningas Jérôme Bonaparte, Espanjan kuningas Joseph Bonaparte, Napolin kuningatar Caroline Bonaparte, Lucien Bonaparte ja Hollannin kuningas Ludvig I (Louis Bonaparte). Hänen on sanottu olleen iloisin ja kaunein Bonaparten sisaruksista.
Avioliitot

Pauline Bonaparten naitti hänen veljensä Napoléon kenraalilleen Charles Leclercille vuonna 1797. Hän seurasi tätä  vuonna 1801 Saint-Dominguelle. Leclerc kuoli Haitissa keltatautiin vuonna 1802 ja murheen murtama Pauline palasi miehensä arkun ja poikansa Dermide Louis Napoléon Leclercin (1798–1804) kanssa Ranskaan. Hän nai sukunsa painostamana prinssi Camillo Borghesen (1775–1832) vuonna 1803 ja muutti Roomaan. Kyllästyttyään puolisoonsa hän palasi pian Pariisiin, jossa hänen käytöksensä aiheutti skandaaleja, hänellä oli suhde mm. Niccolò Paganiniin. Pauline piti salonkia Pariisissa ja Roomassa ja poseerasi vuonna 1805 alasti Antonio Canovan sohvalla makaavan Venus-patsaan mallina.
Herttuatar

Vuonna 1806 Pauline sai itselleen Guastallan herttuakunnan. Hän myi sen kuitenkin Parman herttuakunnalle kuudesta miljoonasta frangista ja menetti arvonimensä. Hänen suhtautumisen veljensä Napoleonin uuteen puolisoon Marie Louiseen johti hänen karkottamiseensa hovista vuonna 1810. Pauline myi kaiken ja matkusti vuonna 1814 äitinsä kanssa Elballe, jossa hän oli ainut Napoleonia tavannut sisarus. Hän ilmoitti myös haluavansa seurata veljeään karkotukseen Saint Helenalle.
Pauline Bonaparte kuoli vatsassa olevaan syöpään 44-vuotiaana vuonna 1825 Palazzo Salviati-Borghesessa Firenzessä.
Venus Victrix, Antonio Canova 1805-1808