stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1990-luku
Tiede ja tekniikka

Informaatioteknologia kehittyi vuosikymmenellä valtavasti. CERN:ssä kehitettiin World Wide Web, ja 1990-luvun lopulla tietokoneet ja internet yleistyivät. GSM-verkkojen rakentaminen alkoi ja matkapuhelimet yleistyivät. CD-levy-levystä tuli yleisin ääniteformaatti. Suomessa Linus Torvalds aloitti Linuxin kehitystyön. USB-formaatti julkaistiin 1996. Ensimmäinen MP3-soitin julkaistiin vuonna 1998.
1990-luvulla myös ensimmäiset digitaalikamerat ja DVD-soittimet tulivat markkinoille. Bensiiniautojen katalysaattorit tulivat pakollisiksi EU-maissa vuonna 1992.
1990-luvulla löytyi viisi uutta alkuainetta: 1994 darmstadtium ja röntgenium, 1996 kopernikium ja 1999 ununkvadium. Hubble-avaruusteleskooppi lähetettiin Maan kiertoradalle 1990. Muita merkittäviä tieteen saavutuksia olivat ensimmäisen eksoplaneetan löytö vuonna 1992 ja ensimmäinen onnistunut nisäkkään kloonaus, Dolly-lammas vuonna 1996.
Kirjallisuus

J. K. Rowling julkaisi esikoisromaaninsa Harry Potter ja viisasten kivi vuonna 1997. Harry Potter -kirjasarja niitti suurta suosiota vuosikymmenen loppupuolelta alkaen. Muita menestyneitä kirjailijoita olivat John Grisham, Stephen King, Danielle Steel, Michael Crichton ja Tom Clancy.
Muita kirjailijoita olivat esimerkiksi Yhdysvalloissa Bret Easton Ellis, David Foster Wallace ja Annie Proulx, Britanniassa Neil Gaiman, Terry Pratchett, Philip Pullman ja Itä-Euroopassa Olga Tokarczuk ja Ljudmila Ulitskaja.
Musiikki

Tunnusomaista 1990-luvun musiikille on muun muassa grunge ja muu vaihtoehtorock, joiden merkittävimpiä edustajia ovat muun muassa Nirvana, Beck, Pearl Jam, Soundgarden, Smashing Pumpkins, Green Day, Radiohead, Tori Amos ja Björk. Menestynein brittipop-yhtye oli Oasis, muita olivat esimerkiksi Blur ja Pulp.
Myös teknomusiikki ja elektroninen tanssimusiikki oli suosittua. Trance-vaikutteista musiikkia edustivat Moby, The Chemical Brothers ja The Prodigy, eurodancea 2 Unlimited ja Dr. Alban. 1990-luvulla tapahtui myös poikabändibuumi. Tunnetuimpia poikabändejä olivat Backstreet Boys ja Take That. Näiden ohella nuorten suosioon tulivat useat tyttöbändit, joista Spice Girls oli suurmenestys ja ilmiö.
Monet heavy metal -yhtyeet menestyivät, kuten Metallica, Pantera ja Rammstein. Monia metallin alalajeja syntyi, esimerkiksi black metal. Rage Against the Machine ja Red Hot Chili Peppers olivat funk-vaikutteisen rockin ja metallin edelläkävijöitä. Yhdysvalloissa countrymusiikista tuli osa valtavirtaa, menestyneimpinä muusikoina Garth Brooks ja Shania Twain. Myös hip hop -kulttuuri kukoisti: sen tärkeimpiä edustajia olivat Public Enemy, Tupac Shakur, The Notorious B.I.G., N.W.A ja Cypress Hill. R&B-artisteista menestyneimpiä olivat Mariah Carey ja Janet Jackson. Merkittävä latinalaisen musiikin artisti Yhdysvalloissa oli nuorena kuollut Selena.
Musiikkivideot saattoivat vaikuttaa suuresti musiikkikappaleiden suosioon. Monet 1960- ja 1970-luvun rock-yhtyeet ja artistit nousivat 1990-luvulla uuteen suosioon erilaisten elokuvien, comebackien tai uusintajulkaisujen kautta. Esimerkkejä näistä olivat The Doors, Led Zeppelin ja The Eagles.
Elokuva

1990-luvun ylivoimaisesti tuottavin elokuva on Titanic, joka julkaistiin vuonna 1997. Muita runsaasti tuottaneita elokuvia olivat muun muassa Terminator 2 (1991), Jurassic Park (1993), Forrest Gump (1994), Independence day (1996), Men in Black (1997), Kuudes aisti (1999) ja Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka (1999).
Quentin Tarantino saavutti menestystä vuoden 1994 Pulp Fictionilla ja Krzysztof Kieślowski Kolme väriä -trilogialla. Muita vuosikymmenen elokuvia olivat esimerkiksi Mafiaveljet (1990), Saksikäsi Edward (1990), Uhrilampaat (1991), Schindlerin lista (1993), Järki ja tunteet (1995) ja Matrix (1999). Ruotsalaisen elokuvan menestyksiä olivat Lukas Moodyssonin Fucking Åmål (1998) ja Roy Anderssonin Toisen kerroksen lauluja (1999).
Disney julkaisi suosittuja animaatioita, kuten Kaunotar ja hirviö (1991), Aladdin (1992), Leijonakuningas (1994) ja Mulan (1998). Vuonna 1995 sai ensi-iltansa Pixarin Toy Story, joka oli maailman ensimmäinen kokonaan tietokoneella tehty täyspitkä animaatioelokuva. Japanilaisen Studio Ghiblin animet kuten Porco Rosso (1992) ja Prinsessa Mononoke (1997) menestyivät myös lännessä.
Suosittuja näyttelijöitä olivat muun muassa Pamela Anderson, Jim Carrey, Tom Cruise, Johnny Depp, Leonardo DiCaprio, Jodie Foster, Tom Hanks, Samuel L. Jackson, Nicole Kidman, Brad Pitt, Bruce Willis ja Kate Winslet.
Televisio

Suosituimpia televisiosarjoja olivat muun muassa Seinfeld (1989–1998), Salaiset kansiot (1993–2002), Frasier (1993–2004), Frendit (1994–2004), Teho-osasto (1994–2009) ja Sinkkuelämää (1998–2004). Aikuispiirretyt yleistyivät 1990-luvulla, esimerkkeinä South Park, Simpsonit ja Kukkulan kuningas. Suosittuja amerikkalaisia sarjoja olivat myös Twin Peaks, Xena, Ally McBeal ja Buffy, vampyyrintappaja. Brittiläisiä sarjoja olivat Kyllä Jeeves hoitaa, Mr. Bean, Pokka pitää, Wallace ja Gromit, Lovejoy sekä Sydämen asialla.
Muoti

1990-luvun pukeutumisilmiöitä olivat flanellipaidat, collegepaidat, leveälahkeiset farkut, hupparit, baseball-lippalakit, napapaidat, vyölaukut, salihousut ja sivunappiverkkarit. Nuorten hip hop -tyylissä herätti huomiota hyvin alhaalla olevat housut.
Naisten hiustyylissä ajalle tyypillisiä olivat saparot, ja kampauksen viimeistelyssä käytettiin usein pantoja, kreppejä ja donitseja. Naisten suosiossa oli esimerkiksi Jennifer Anistonin esittämän Rachel Greenin hiustyyli, kun taas nuorten miesten hiustyyli sai vaikutteita esimerkiksi elokuvasta Terminator 2.
Rullaluistelusta tuli vuosikymmenen puolivälissä suosittua. Tamagotchi-leikkikalut olivat suosittuja lasten keskuudessa vuosikymmenen loppupuolella.
Arkkitehtuuri

1990-luvun lopun arkkitehtuurissa alettiin käyttää entistä useammin terästä ja lasia. Esimerkkejä ajan arkkitehtuurista ovat Oriental Pearl Tower (1994), Hongkongin kansainvälinen lentoasema (1998) ja Burj al Arab (1999). Vuonna 1999 valmistuneet Petronas Towers -pilvenpiirtäjät Malesian pääkaupungissa Kuala Lumpurissa olivat aikanaan maailman korkeimmat rakennukset.
Urheilu

Formula 1:ssä menestyneimmät kuljettajat olivat Ayrton Senna, Michael Schumacher ja Mika Häkkinen, jotka voittivat maailmanmestaruuden kahdesti 1990-luvun aikana. Senna kuitenkin kuoli onnettomuudessa vuonna 1994. Koripallossa supertähti oli Michael Jordan, joka niitti runsaasti maailmanlaajuista suosiota ja esiintyi lukuisissa mainoksissa. Tenniksessä supertähti oli Andre Agassi, nyrkkeilyssä Mike Tyson ja hiihdossa Bjørn Dæhlie. Kaikkien aikojen jääkiekkolegenda Wayne Gretzky lopetti uransa vuonna 1999.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1990 Italiassa, jolloin Saksan jalkapallomaajoukkue voitti mestaruuden. Vuoden 1994 turnaus pelattiin Yhdysvalloissa, jolloin Brasiliasta tuli mestari, ja vuoden 1998 turnaus pelattiin Ranskassa, jolloin kotijoukkue voitti mestaruuden. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa menestynein maa oli Ruotsi, joka voitti kultaa vuosikymmenen aikana kolmesti. Suomi voitti historiansa ensimmäisen kerran jääkiekon MM-kultaa 1995.
Kesäolympialaiset järjestettiin vuonna 1992 Barcelonassa ja 1996 Atlantassa. Talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1992 Albertvillessä, 1994 Lillehammerissa ja 1998 Naganossa.
Suomi 1990-luvulla

Suomessa käytiin vuosikymmenen aikana presidentinvaali vuonna 1994 sekä kolmet eduskuntavaalit vuosina 1991, 1995 ja 1999. Lisäksi järjestettiin lokakuussa 1994 neuvoa-antava kansanäänestys Suomen jäsenyydestä Euroopan unionissa. Presidentinvaalissa 1994 valittiin Mauno Koiviston seuraajaksi Martti Ahtisaari.
Suomessa 1990-luvun ensimmäistä puoliskoa leimasi historiallinen lamakausi, johon oli useita taustasyitä. Suomen valuuttakauppa oli vapautettu miltei kaikista rajoituksista vuonna 1986, mikä oli johtanut ulkomaisen velan kasvuun ja talouden ylikuumenemiseen. Samalla valuuttakurssit olivat vääristyneet vahvan markan politiikan vuoksi, mistä puolestaan seurasi vientiteollisuuden kannattavuuden nopea heikkeneminen 1990-luvun alussa. Neuvostoliiton sisäiset ongelmat ja raakaöljyn hinnan lasku taas johtivat idänkaupan vaikeuksiin. Suomen bruttokansantuote supistui vuonna 1991 peräti kahdeksan prosenttia ja vuonna 1992 vielä neljä prosenttia. Työttömien määrä nousi parissa vuodessa viisinkertaiseksi, ja heinäkuun lopussa 1993 työttömien määrä ylitti puolen miljoonan henkilön ja työttömyysaste 20 prosentin rajan. Pahimpana lamavuonna 1992 Suomi oli vähällä joutua julistetuksi maksukyvyttömäksi, jolloin ulkomaisen luoton saanti olisi loppunut. Yhteiskuntarauha saatiin säilymään maksamalla kasvaneet sosiaalimenot ulkomaisilla lainoilla. Talouden elvytystoimet kohdistettiin vientiteollisuuteen, joka alkoikin päästä matkapuhelinjätti Nokian imussa jaloilleen vuosikymmenen puoliväliin mennessä.
Muita merkittäviä tapahtumia

Virolainen autolautta M/S Estonia upposi Itämerellä 1994.
Prinsessa Diana kuoli auto-onnettomuudessa elokuussa 1997.
Columbinen verilöyly huhtikuussa 1999.
Y2K-pelko levisi ympäri maailmaa vuoden 1999 loppupuoliskolla.
Merkittäviä henkilöitä

Boutros Boutros-Ghali, YK:n pääsihteeri
Kofi Annan, YK:n pääsihteeri
Jasser Arafat, Palestiinan vapautusjärjestön PLO:n johtaja, Nobelin rauhanpalkinnon saaja 1994
George H. W. Bush, Yhdysvaltain presidentti
Bill Clinton, Yhdysvaltain presidentti
Saddam Hussein, Irakin presidentti
Muammar Gaddafi, Libyan johtaja
Jasser Arafat, Palestiinan vapautusjärjestön
Fidel Castro, Kuuban presidentti
Jacques Delors, Euroopan unionin komission puheenjohtaja
Jacques Santer, Euroopan unionin komission puheenjohtaja
Prinsessa Diana, prinssi Charlesin puoliso.
Kim Il-sung ja Kim Jong-il, Pohjois-Korean Suuri johtaja
Boris Jeltsin, Venäjän presidentti
Helmut Kohl, Saksan liittokansleri
François Mitterrand, Ranskan presidentti
Jacques Chirac, Ranskan presidentti
Martti Ahtisaari, Suomen tasavallan presidentti
Elisabet II, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar
Margaret Thatcher, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
John Major, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
Tony Blair, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
Ingvar Carlsson, Ruotsin pääministeri
Johannes Paavali II, paavi
Göran Persson, Ruotsin pääministeri
Lothar de Maizière, Saksan demokraattisen tasavallan viimeinen puoluejohtaja
Mihail Gorbatšov, Neuvostoliiton viimeinen presidentti
Václav Havel, Tšekkoslovakian viimeinen ja Tšekin ensimmäinen presidentti
Lech Wałęsa, Puolan presidentti
Aleksander Kwaśniewski, Puolan presidentti
Nelson Mandela, Etelä-Afrikan presidentti
Arnold Rüütel, Viron presidentti
Lennart Meri, Viron presidentti
Johannes Paavali II, katolisen kirkon johtaja vuosina 1978–2005
Kirjallisuutta

Huuhka, Essi: Ysärikirja. Jyväskylä: Atena, 2017. ISBN 978-952-300-334-7.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1990-luku Wikimedia Commonsissa
Huhtanen, Ann-Mari: Ysärit tulevat. Ylioppilaslehti 12/2010.
1990-luku. Ylen Elävä arkisto.
Neuvostoliitto hajosi vuonna 1991.
Persianlahden sota.
Ruandan kansanmurhan uhreja.
Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton vaimonsa Hillary Clintonin ja varapresidentti Al Goren kanssa 20. tammikuuta 1997.
Yhdysvaltain talous kasvoi. Kuva New York Citystä vuonna 1995.
Maailman ensimmäinen www-palvelin CERN:issä.
Grunge-henkiseen pukeutumiseen kuuluivat flanellipaidat.
Theofron Munktell

| Theofron Munktell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Johan Theofron Munktell
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1805 Kärrbo, Ruotsi
Kuollut: 2. heinäkuuta 1887 (82 vuotta) Eskilstuna, Ruotsi
Ammatti:  mekaanikko, liikemies
Johan Theofron Munktell (20. maaliskuuta 1805 Kärrbo – 2. heinäkuuta 1887 Eskilstuna) oli ruotsalainen mekaanikko ja liikemies. Hän perusti vuonna 1832 Eskilstunaan Munktells Mekaniska Verkstads AB -konepajan, joka valmisti maatalous- ja teollisuuslaitteita sekä Ruotsin ensimmäisen höyryveturin. Vuonna 1932 se yhdistyi Bolinderin kanssa Bolinder-Munktelliksi, joka oli Volvo BM:n edeltäjä.
Kuvia

Theofron Munktellia esittävä patsas Eskilstunassa (Mats Lodén).
Munktellin kuva Eskilstunan museon seinässä olevassa medaljongissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Theofron Munktell Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Ruotsi
Svante Lundkvist

| Svante Lundkvist |
| --- | --- |

Ruotsin maatalousministeri
 Olof Palmen hallitus 8. lokakuuta 1982 – 9. lokakuuta 1986 3. marraskuuta 1973 – 8. lokakuuta 1976  
Edeltäjä:  Claes Elmstedt Ingemund Bengtsson
Seuraaja:  Mats Hellström Anders Dahlgren
Ruotsin julkishallintoministeri
 Tage Erlanderin ja Olof Palmen hallitukset 1. heinäkuuta 1969 – 2. marraskuuta 1973  
Edeltäjä:  Hans Gustafsson
Seuraaja:  Hans Gustafsson
Ruotsin liikenne- ja viestintäministeri
 Tage Erlanderin hallitus 29. syyskuuta 1967 – 30. kesäkuuta 1969  
Edeltäjä:  Olof Palme
Seuraaja:  Sven Moberg
Valtiopäiväedustaja
 Södermanlandin vaalipiiri 1959–1987  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1919
Kuollut: 1991 (71–72 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Svante Lundkvist (1919–1991) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 1959–1987 ja toimi Ruotsin liikenne- ja viestintäministerinä 1967–1969, julkishallintoministerinä 1969–1973 sekä maatalousministerinä 1973–1976 ja 1982–1986.
Kuvia

Svante Lundkvistia esittävä patsas Eskilstunassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svante Lundkvist Wikimedia Commonsissa
Svante Lundkvist Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Olav Tryggvason

| Olavi Tryggvenpoika |
| --- | --- |
 Olav Tryggvason valitaan kuninkaaksi. Peter Nicolai Arbon maalaus.
Norjan kuningas
Valtakausi:  995–1000
Edeltäjä:  Haakon Sigurdinpoika   Sven Haaraparta
Seuraaja:  Eerik Haakoninpoika   Sven Haakoninpoika   Sven Haaraparta

Syntynyt:  963 Norja
Kuollut:  9. syyskuuta 1000 Svolderin taistelu
Lapset:  Tryggve Kruununtavoittelija
Suku:  Kaunotukka
Isä:  Tryggve Olafsson
Äiti:  Astrid Eiriksdatter
Olav Tryggvason eli Olavi Tryggvenpoika (muinaisnorjaksi Óláfr Tryggvason, n. 964 – 9. syyskuuta 1000) oli Norjan kuningas vuosina 995–1000. Hänet tunnetaan myös nimellä Olav I. Olav oli Tryggve Olafssonin poika ja Harald Kaunotukan pojanpojanpoika.
Olav syntyi pian sen jälkeen, kun Harald Harmaaturkki oli surmannut hänen isänsä. Legendojen mukaan Olav pakeni äitinsä Astridin kanssa Kiovan ruhtinaan Vladimirin luo, jossa Olav sai viikinkisoturin koulutuksen. Vuonna 991 Olav liittyi viikinkijoukkoihin, jotka hyökkäsivät Englantiin. Viikingit pakottivat Englannin hallitsijan Ethelred Neuvottoman tuolloin maksamaan lunnaita. Ethelred joutui maksamaan lunnaita myös vuonna 994, jolloin Olav miehitti Englannin Tanskan kuninkaan Sven Haaraparran kanssa.
Olav oli maanpaossa kääntynyt jo kristityksi ja hänet konfirmoitiin Andoverissa vuonna 994 Ethelredin toimiessa hänen kummisetänään. Kuultuaan Haakon Sigurdinpoikaa vastaan nousseesta kapinasta Olav palasi Norjaan vuonna 995. Haakonin kuoltua Olav valittiin yksimielisesti kuninkaaksi. Pian valintansa jälkeen hän aloitti Norjan käännyttämisen kristinuskoon. Hänen vaikutusvaltansa ulottui kuitenkin vain rannikkoalueille ja läntisille saarille, eikä hän pystynyt vakiinnuttamaan kristinuskoa eikä hallintoa Norjassa. Olav pystyi silti viemään kristinuskon Shetlantiin, Färsaarille, Orkneysaarille, Islantiin ja Grönlantiin. Hän perusti vuonna 997 Trondheimin, josta tuli maan ensimmäinen pääkaupunki. Olav kaatui Svolderin taistelussa vuonna 1000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olav Tryggvason Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Haakon Sigurdinpoika | Norjan kuningas   | Seuraaja: Eerik Haakoninpoika ja Sven Haakoninpoika |
| n k Norjan hallitsijat ja valtionpäämiehet |
| --- | --- |
Kaunotukan suku:  Harald Kaunotukka ~(872—933)  Eerik Verikirves ~(933–935)  Haakon Hyvä ~(935–960)  Harald Harmaaturkki ~(960—970) 
Knýtlinga-suku ja Ladejaarlit:  Harald Sinihammas (970—985 tai 986)  Haakon Sigurdinpoika (970—995)  Sven Haaraparta (985 tai 986 —995) 
Kaunotukan suku:  Olavi Tryggvenpoika (995–1000) 
Knýtlinga-suku ja Ladejaarlit:  Eerik Haakoninpoika (1000–1012)  Sven Haakoninpoika (1000–1015)  Sven Haaraparta (1000–1014)  Håkon Eriksson (1012–1015)  Harald II (1014–1015) 
Kaunotukan suku:  Pyhä Olavi (1015–1028) 
Knýtlinga-suku ja Ladejaarlit:  Knuut Suuri (1028–1035)  Håkon Eriksson (1028–1029)  Sven Aelgifunpoika (1030–1035) 
Kaunotukan suku:  Maunu Hyvä (1035–1047)  Harald Ankara (1045–1066)  Maunu Haraldinpoika (1066–1069)  Olav Kyrre (1067–1093)  Haakon Maununpoika (1093–1095)  Maunu Paljassääri (1093–1103)  Olavi Maununpoika (1103–1115)  Östen Maununpoika (1103–1123)  Sigurd I Jerusaleminkävijä (1103–1130)  Maunu Sokea (1130–1135)  Harald Gille (1130–1136)  Sigurd II Munn (1136–1155)  Inge Koukkuselkä (1136–1161)  Maunu Sokea (1137–1139)  Östen II Haraldsson (1142–1157)  Haakon Harteikas (1157–1162)  Maunu Erlinginpoika (1161–1184)  Sverre Sigurdinpoika (1184–1202)  Haakon III Sverrenpoika (1202–1204)  Guttorm Sigurdsson (1204)  Inge II Bårdinpoika (1204–1217)  Filippus Simonsson (1207—1217)  Haakon IV Haakoninpoika (1217–1263)  Haakon Nuori (1240–1257)  Maunu VI Lainparantaja (1263–1280)  Eerik II Maununpoika (1280–1299)  Haakon V Maununpoika (1299–1319) 
Bjälbo-suku:  Maunu Eerikinpoika (1319–1355)  Haakon VI Maununpoika (1343–1380)  Olavi Haakoninpoika (1380–1387) 
Kalmarin unioni:  Margareeta I (1380–1412)  Eerik XIII Pommerilainen (1389–1442)  Sigurd Jonsson (1439–1442)  Kristoffer Baijerilainen (1440–1448)  Sigurd Jonsson (1448–1449)  Kaarle I (1449–1450)  Sigurd Jonsson (1450–1452)  Kristian I (1450–1481)  Jon Svalesson Smör (1482-1483)  Hannu I (1483–1513)  Kristian II (1513–1523) 
Oldenburgin suku:  Fredrik I (1523–1533)  Kristian III (1534–1559)  Fredrik II (1559–1588)  Kristian IV (1588–1648)  Fredrik III (1648–1670)  Kristian V (1670-1699)  Fredrik IV (1699–1730)  Kristian VI (1730-1746)  Fredrik V (1746-1766)  Kristian VII (1766–1808)  Fredrik VI (1808–1814)  Kristian VIII (1814) 
Holstein-Gottorp-suku:  Kaarle XIII (1814–1818) 
Bernadotte-suku:  Kaarle XIV Juhana (1818–1844)  Oskar I (1844–1859)  Kaarle XV (1859–1872)  Oskar II (1872–1905) 
Glücksburg-suku:  Haakon VII (1905–1957)  Olavi V (1957–1991)  Harald V (1991–) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Apulia et Calabria

| Apulia et Calabria Regio II Apulia et Calabria Provincia Apulia et Calabria> Italian alue Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Regio II Apulia et Calabrian sijainti Italiassa.
Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta (n. 395–)
Prefektuuri:  Italia, Illyricum et Africa Italia et Africa
Diokeesi:  Italia Italia suburbicaria
Nykyinen valtio/alue:  Italia (Apulia)
Perustettu:  n. 7 eaa.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Canusium?
Apulia et Calabria (lat. Regio II Apulia et Calabria) oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue ja myöhemmin myös Rooman valtakunnan provinssi (Provincia Apulia et Calabria), joka käsitti Apulian ja Calabrian maakunnat eli suunnilleen nykyisen Italian Apulian (Puglia) alueen.
Maantiede

Apulia et Calabrian alue käsitti Italian niemimaan kaakkoiskärjen eli ”saappankoron”. Siihen kuuluivat Apulian ja Calabrian maakunnat sekä hirpiinien (Hirpini) alueet Apenniiinien vuorilla. Sen länsipuolella sijaitsivat Samnium (Regio IV) ja Latium et Campania (Regio I) ja eteläpuolella Lucania et Bruttii (Regio III). Hirpiinien alueet kuuluivat oikeastaan Samniumin maakuntaan, mutta aluejaossa päätyivät erilleen Samniumin alueesta osaksi Apulia et Calabriaa.
Apulia et Calabrian ollessa provinssi sen hallinnollisen keskuksen arvellaan olleen Canusium. Muihin tärkeisiin kaupunkeihin lukeutuivat muun muassa Beneventum sekä Tarentum, entinen kreikkalainen Taras. Alueen pääteitä olivat Via Appia loppuosaltaan sekä sitä oikaissut Via Trajana. Ne johtivat yhdessä Roomasta Apulia et Calabrian itärannikolla sijainneeseen Brundisiumiin, joka oli merkittävä satamakaupunki itään päin matkattaessa.
Maantiede > Kaupunkeja

Apulia et Calabrian alueen kaupunkeja olivat muun muassa:
Abellinum
Accua
Aecae
Aeclanum
Aequum Tuticum
Aletium eli Baletium
Anxanum
Apanestae
Aquilonia
Argos Hippium eli Argyrip(p)a eli Arpi
Ausculum
Azetium
Bantia
Barduli
Barium
Basta
Beneventum
Blera
Brundisium
Butuntum
Caelia, Apulia
Caelia, Calabria
Callipolis
Calela
Cannae
Canusium
Castrum Minervae
Caudium
Ceraunilia
Cliternia
Diria
Egnatia
Ferentum
Forum novum
Fratuertium
Genusia
Gereonium eli Gerunium
Grumum
Herdoniae
Hydruntum
Hyria
Larinum
Leuca
Luceria
Lupiae
Manduria
Mateola
Merinum
Neapolis
Neretum
Norba
Rubi
Rudiae
Salapia
Silvium
Sipontum
Soletum
Sturnium
Tarentum
Teanum Apulum
Urium
Uzentum
Valetium eli Baletium/Balesium
Venusia
Veretum
Vibinum
Olavi Alakulppi

| Olavi Eelis Alakulppi |
| --- | --- |
 Olavi Alakulppi jatkosodassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1915 Rovaniemen maalaiskunta
Kuollut: 19. elokuuta 1990 (75 vuotta) Petersburg, Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi  Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1939–1940 ja 1941–1944 (Suomi)  1947–1968 (Yhdysvallat)
Taistelut ja sodat:  talvisota, jatkosota, toinen maailmansota   (Suomi) Korean sota (Yhdysvallat)
Sotilasarvo:  kapteeni (Suomi)  everstiluutnantti (Yhdysvallat)
Kunniamerkit:  4. lk Vapaudenristi, 4. lk Vapaudenristi tlk, 2. lk Rautaristi, 2. lk Mannerheim-risti, 3. lk Vapaudenristi, Kultainen Lähitaistelumerkki (Saksan armeija), Bronze Star, Good Conduct Medal, National Defence Service Medal, Korean Service Medal, United Nations Service Medal
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Suomen joukkueen ensimmäinen vaihto Zakopanen 1939 MM-hiihdoissa. Pauli Pitkänen (vas.) tuo viestiä ja Olavi Alakulppi (oik.) jatkaa kohti viestikultaa. |  Suomen joukkueen ensimmäinen vaihto Zakopanen 1939 MM-hiihdoissa. Pauli Pitkänen (vas.) tuo viestiä ja Olavi Alakulppi (oik.) jatkaa kohti viestikultaa. |  Suomen joukkueen ensimmäinen vaihto Zakopanen 1939 MM-hiihdoissa. Pauli Pitkänen (vas.) tuo viestiä ja Olavi Alakulppi (oik.) jatkaa kohti viestikultaa. |  |
Maa:   Suomi
Miesten hiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zakopane 1939 | 4×10 km |  |
| SM-kilpailut  | SM-kilpailut  | SM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lahti 1938 | 18 km |  |
| Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | East Laconia 1949 | 11 mailia |  |
|  Kultaa | Champ Berlin 1950 | 11 mailia |  |
Olavi Eelis Alakulppi (17. heinäkuuta 1915 Rovaniemen maalaiskunta – 19. elokuuta 1990 Petersburg, Virginia) oli suomalainen maastohiihtäjä ja Mannerheim-ristin ritari.
Nuoruusaika

Alakulpin suku on kotoisin Rovaniemen Saarenkylästä. Hänen vanhempansa olivat Elis Heikki Alakulppi ja tämän toinen vaimo sallalainen Senja Törmänen. Pariskunnan mentyä naimisiin 1914 heille syntyi kaksitoista lasta, joista Olavi oli vanhin. Olavi Alakulppi harrasti liikuntaa ja urheilua jo nuorena, suorittaen muun muassa I luokan urheilumerkin ja II luokan voimistelumerkin. Hänen monia eri lajejaan olivat esimerkiksi viisiottelu, suunnistus  ja sotilasottelu. Sarjakilpailuihin hän alkoi osallistua 15-vuotiaana. Alun perin Alakulpin päälaji talviurheilussa oli mäkihyppy, ensimmäiseen mäkikisaansa Ounasvaaralla hän osallistui 16-vuotiaana vuonna 1932. Myöhemmin hän osallistui myös yhdistetyn kilpailuihin. Alakulpin ennätykseksi mäkihypyssä jäi 39,5 metriä, joka oli vain puolitoista metriä tuolloista Ounasvaaran ison mäen ennätystä lyhyempi. Alakulppi astui varusmiespalvelukseen Lapin Rajavartiostoon 6. toukokuuta 1935, aliupseerikouluun Joensuuhun hänet määrättiin 1. syyskuuta samana vuonna. Maastohiihtokilpailuissa hän alkoi menestyä juuri varusmiespalveluksensa aikana talvella 1935–1936. Alakulppi kotiutettiin siviiliin 440 päivän jälkeen alikersanttina 18. heinäkuuta 1936.  Naimisiin hän meni Eevi Johanna Kinnusen kanssa 19. marraskuuta 1939. Vain kolme päivää myöhemmin hänet ylennettiin kersantiksi.