stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Marinon Grand Prix 1984
Muuta

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.28,517
Nopein kierros: Nelson Piquet – 1.33,275 (kierroksella 48)
Riccardo Patresen sadas Grand Prix
Jo Gartnerin ensimmäinen Grand Prix
Nelson Piquet'n kymmenes paalupaikka ja kilpailun nopein kierros
Williamsin 150:s Grand Prix
McLaren saavutti 800 MM-pisteen rajan
Alun perin Imolan kilpailu piti televisioida TV2:lla, mutta Zolderin muutoksen ja televisioinnin jälkeen Imolan kisa televisiossa siirrettiin ensin TV1:lle ja peruttiin ja sitten se lähetettiin suorana radiosta selostajana Höyry Häyrinen Rinnakkaisella.
Soddì

| Soddì (Soddìe) |
| --- | --- |

 Sijainti Oristanon maakunnassa
 Soddì
 Koordinaatit: 40.129°0′0″N, 8.878°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,24 km²
Korkeus:  250 m
Väkiluku:  120
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09080
Suuntanumero(t):    0785
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comune.soddi.or.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soddì (sardiksi Soddìe) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 120 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 5,24 neliökilometriä. Se sijaitsee 250 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soddì Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Sitdíq Aydarov

Sitdíq Aydarov.
Sitdıyq Xänif ulı Aydarov (oik. Räxmätullin, tat. Ситдыйк Хәниф улы Айдаров / Рәхмәтуллин, ven. Ситдик Ханифеевич Айдаров / Рахматуллин, Sitdik Hanifejevitš Aidarov / Rahmatullin; 25. joulukuuta 1895 - 13. syyskuuta 1938) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen näyttelijä ja oopperalaulaja (baritoni). Aydarov syntyi kylässä Çırşı, Vysokogorskin alueella, Tatarstanissa. Hänen kiinnostus musiikkiin alkoi jo lapsena. Häntä opetti muun muassa tunnettu kazanilainen laulaja Felix Ošustovitš. Aydarovin ensimmäinen merkittävämpi esiintyminen oli musiikillisen draaman Ğaliyäbanun hahmo "Xälil". Hän aloitti kiertelevässä teatteriryhmässä Säyär. Viimeiset vuotensa Aydarov työskenteli Moskovan konservatorion "tataariooppera studiossa". Aydarovin menehdyttyä nuorena hänen uransa päättyi lyhyeen, mutta häntä on kutsuttu yhdeksi tataarilaisen teatterin vaikuttavammaksi tekijäksi. Kazanissa on Aydarovin mukaan nimetty katu.
Perhe

Vaimo: Galija Mutygullovna Kaibitskaya, oopperalaulaja
Poika: Sayyar Sitdikovitš Aidarov, arkkitehti
Aiheesta muualla

Ситдыйк Айдаров / Күренекле артист / Ситдик Айдаров / Выдающийся артист театра, оперный исполнитель
Seppo Raistakka

Seppo Raistakka (tammikuu 1969 Posio, Suomi – 11. heinäkuuta 2014) oli suomalainen harmonikansoittaja ja tanssimuusikko. Hän voitti Kultainen Harmonikka -kilpailun vuonna 1987.
Tausta

Raistakka aloitti harmonikansoiton opiskelun 11-vuotiaana kansalaisopistossa Teuvo Peltosen johdolla. Myöhemmin hän opiskeli useiden vuosien ajan yksityisopetuksessa Seppo Leinon johdolla. Hänellä oli 1980-luvulla myös oma yhtye, jonka kanssa hän teki satunnaisia soittokeikkoja.
Ura

Seppo Raistakka osallistui Kultainen Harmonikka -kilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1986 sijoittuen toiseksi. Hän voitti kilpailun vuonna 1987, soittaen loppukilpailussa kappaleet "Bonita Nina" sekä "Varisevat lehdet". Hän sai tuomaristolta 181 pistettä. Voittoa luonnehdittiin ylivoimaiseksi toiseksi tulleen kilpailijan saatua 160 pistettä. Seppo Leinon oppilaiden hallittua Kultainen Harmonikka -kilpailua 1980-luvun lopulla alettiin jopa puhua niin sanotusta "Lapin tallista", joka myös esiintyi ja levytti Leinon johdolla 1980- ja 1990-lukujen aikana. Kilpailun jälkeen Raistakka toimi tanssimuusikkona muun muassa yhtyeissä Channel Four sekä Kolmoset. Muusikonuransa viimeisinä vuosina hän soitti enimmäkseen kosketinsoittimia. Väsyttyään keikkamuusikon ammattiin hän lopetti keikkailun joksikin aikaa ja luopui keikkatauon jälkeenkin kokopäiväisen muusikon toimesta. Hän keskittyi viimeisinä vuosinaan musiikin sovitustöihin studiossa sekä toimi päätyökseen lähihoitajan ammatissa.
Henkilönä Raistakkaa on kuvattu ystävälliseksi, rauhalliseksi ja iloiseksi persoonaksi. Hän menehtyi heinäkuussa 2014 äkillisesti sairauskohtaukseen.
Ura > Levytyksiä

Seppo Raistakka yhtyeineen (single), Studioala Ky, 1990
(mukana) Lapin Talli: Kultainen harmonikka, Tatsia (LP 047), 1991
(mukana) Tunturitangot, Musiikki-Mainos, 1993
Ura > Palkinnot ja tunnustukset

Kultainen Harmonikka -kilpailun voitto 1987
Vuoden kulttuuriteko (Posio) 1987
Suosituin posiolainen 1988
Seksismi

Naisten äänioikeutta vastustavan yhdistyksen toimitilat Yhdysvalloissa.
Muodot
Rasismi
Rasismi Suomessa
Rotusyrjintä
Afrofobia
Seksismi
Ikäsyrjintä (lapset, teinit)
Uskonnollinen syrjintä
Koulukiusaaminen
Työsyrjintä
Elitismi
Homofobia
Ksenofobia
Luokkasyrjintä
Miesviha
Naisviha
Nepotismi
Oikofobia
Sanismi
Transfobia
Vammaisten syrjintä
Audismi
Ableismi
Riisto
Uskontoryhmiä kohtaan
Muslimit
Juutalaiset
Kristityt
Uskonnottomat
Ilmeneminen
Apartheid
Etninen puhdistus
Holokausti
Kansanmurha
Lynkkaus
Orjuus
Vaino
Kiihotus
Valkoinen ylivalta
Rikos ihmisyyttä vastaan
Musta ylivalta
Pakkosiirto
Vihapuhe
Viharikos
Aiheeseen liittyvää
Ennakkoluulo
Moniarvoisuus
Monikulttuurisuus
Positiivinen syrjintä
Suvaitsevaisuus
Yhdenvertaisuus
Tasa-arvo
Poliittinen korrektius
Distributiivinen oikeudenmukaisuus
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Seksismi tarkoittaa tekoja tai näkemyksiä, jotka väheksyvät, alistavat tai syrjivät henkilöä tämän sukupuolen, sukupuoli-identiteetin tai sukupuolen ilmaisun perusteella.
Euroopan neuvoston vuonna 2019 julkaiseman määritelmän mukaan seksismi on tekoja, eleitä, puhetta, kuvia tai käytöstä, jotka perustuvat ajatukseen, että ihminen tai ihmisryhmä on vähempiarvoinen sukupuolensa perusteella. Seksismin tarkoitus on EN:n määritelmän mukaan loukata tai rajoittaa ihmisarvoa tai oikeuksia, aiheuttaa fyysistä, psyykkistä tai taloudellista haittaa, luoda uhkaava tai nöyryyttävä ilmapiiri tai ylläpitää ahtaita sukupuolistereotypioita. Seksismi voi kohdistua niin naisiin kuin miehiinkin. Seksismi voi kohdistua myös transsukupuolisiin ja muunsukupuolisiin.
Siteían arkeologinen museo

| Siteían arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Σητείας |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Siteía, Lasíthi, Kreeta, Kreikka
Perustettu:  1984
Koordinaatit:  35°12′17″N, 26°6′19″E
 fiSiteían arkeologinen museo 
   
Siteían arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Σητείας, Archaiologikó Mouseío Siteías) on arkeologinen museo Siteían kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Sen kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta kaudelta antiikin ajan lopulle saakka. Museo on perustettu vuonna 1984.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä itäisen Kreetan alueelta noin 4 000 vuoden ajanjaksolta vuosilta 3500 eaa.–500 jaa. Kokoelmat on jaettu neljään osaan. Ensimmäinen osa sisältää neoliittisen kauden löytöjä muun muassa Zákroksen luolasta sekä varhaisen minolaisen kauden esineitä Agía Fotián hautausmaalta. Toinen osa sisältää keski- ja myöhäisminolaisen kauden esineistöä, mukaan lukien Káto Zákroksen palatsista tehdyt löydöt. Kolmas osa sisältää geometrisen kauden ja arkaaisen kauden löytöjä pääosin haudoista Siteían lähistöltä. Neljäs osa käsittää hellenistisen ja roomalaisen kauden esineitä muun muassa Xerókampoksesta (antiikin Ampeloksesta), Zíroksesta, Makrý Gialóksesta ja Koufonísin saarelta.
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kullasta ja norsunluusta tehty kuros-patsas Rousolákoksesta, Pseíran saaren minolaisen asutuksen löydökset, Káto Zákroksen palatsin pithokset ja sen arkiston lineaari-A-taulut, sekä maailman vanhimpiin kuuluva viininpuristin Áno Zákroksesta.
Nk. ”Palaíkastron kuros” Rousolákoksesta, n. 1480–1425 eaa.
Nk. ”Palaíkastron kuros” sivulta.
Minolaisia kiviastioita Pseíran saarelta.
Minolaista keramiikkaa ja kiviastioita Pseíran saarelta.
Lasiesineen osia Itanoksesta.
Uuni Trypitóksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siteían arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Saîf-Eddine Khaoui

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. huhtikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Marseille
Pelinumero: 24
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2013–2016 2016– 2017–2018 2018–2019 | Tours FC Marseille → Troyes → Caen | 39 (4) 9 (0) 32 (5)  |
Maajoukkue
| 2018– |  Tunisia | 15 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. marraskuuta 2019.
Saîf-Eddine Khaoui (arab. سيف الدين خاوي‎, s. 27. huhtikuuta 1995 Pariisi, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Khaoui edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Marseillea.
Seurajoukkueura

Khaoui aloitti ammattilaisuransa Toursin riveissä Ligue 2:ssa kaudella 2010–2011.
Seurajoukkueura > Marseille

Khaoui siirtyi 18. kesäkuuta 2016 Ranskan pääsarjassa pelanneeseen Marseilleen. Hän pelasi avauskaudellaan yhdeksän ottelua, mutta ei tehnyt yhtään maalia. Liigacupissa Khaoui pelasi yhden ottelun ja sai yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2017–2018 Khaoui siirtyi lainasopimuksella Troyesiin ilman osto-optiota. Hän pelasi joukkueessa Ranskan pääsarjassa 32 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Joukkue kuitenkin putosi kauden päätteeksi sarjatasoa alemmaksi.
Maajoukkueura

Khaoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa 23. maaliskuuta 2018 Irania vastaan.
Kesäkuussa 2018 Khaoui valittiin Tunisian maajoukkueeseen MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi kokonaan joukkueensa toisen alkulohko-ottelun Belgiaa vastaan.
Marraskuussa 2019 Khaoui teki kaksi maalia maaottelussa Libyaa vastaan.
Se ainoa oikea

| Se ainoa oikea> She’s the One |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edward Burns
Käsikirjoittaja:  Edward Burns
Tuottaja:   Edward Burns  Ted Hope  James Schamus 
Säveltäjä:  Ani DiFranco
Kuvaaja:  Frank Prinzi
Leikkaaja:  Susan Graef
Tuotantosuunnittelija:  William Barclay
Pääosat:   Jennifer Aniston  Edward Burns  Cameron Diaz 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Good Machine  Marlboro Road Gang Productions 
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   23. elokuuta 1996  29. marraskuuta 1996 (Suomi) 
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 500 000 USD
Tuotto:  13 795 053 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Se ainoa oikea (She’s the One) on vuonna 1996 valmistunut komediallinen elokuva. Pääosissa ovat Edward Burns, Mike McGlone, Jennifer Aniston, Cameron Diaz ja Maxine Bahns.
Juoni

Elokuva kertoo veljeksistä Mickeystä ja Francisista. Veljekset Mickey ja Francis ovat todella erilaisia. Isoveli Mickey on taksikuski New Yorkissa, ja on  mennyt naimisiin naisen kanssa, johon tutustui vain päivän ennen liittoa. Francis on taas pörssimeklari Wall Streetilla. Hän pyrkii suunnittelemaan kaikki tekonsa etukäteen. Mutta hän ei pystykään suunnittelemaan sitä, että rakastuu veljensä ex-morsiameen. Mickey ottaa taksiinsa Hopen, joka on matkalla ystävänsä häihin. Mickey lähtee seuralaiseksi, ja he menevät naimisiin tanssilattialla. Mickey muuttaa Hopen ahtaaseen asuntoon, jossa on kylppärin katossa reikä ja kuuma vesi sekä sähköt vaihtelevat. Franciksen vaimo Renée on kyllästynyt siihen, ettei Francis enää harrasta seksiä hänen kanssaan, joten hän rupeaa tiedustelemaan hänen sukulaisiltansa, onko Francis mahdollisesti homo. Francis tapaa Wall Streetilla Heatherin, Mickeyn exän, ja pettää Renéetä Heatherin kanssa. Francista myös huolettaa se, että Heather maksoi opiskelunsa olemalla prostituoitu, ja se, että Heatherin ystävä Papa antaa hänelle parempaa seksiä, vaikka Papa on Heatherin isää vanhempi. Hope kertoo lähtevänsä Ranskaan opiskelemaan, eikä Mickey oikein tiedä lähtisikö mukaan. Hän kuitenkin päättää lähteä. Francis jättää vaimonsa, ja kosii Heatheria, joka onkin mennyt juuri naimisiin Papan kanssa. Francis soittaa imelän anteeksipyyntöpuhelun Renéelle, joka onkin palannut yhteen vähän ylipainoisen koulupoikaystävänsä kanssa. Kun Francis kertoo erostansa äidillensä, hän lähtee rukoilemaan, mitä hän on tehnyt todella paljon. Käykin ilmi, että hänellä on ollut suhde rautakaupan pitäjän kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Edward Burns  | … |  Mickey Fitzpatrick   |
|  Mike McGlone  | … |  Francis 'Franny' Fitzpatrick   |
|  Cameron Diaz  | … |  Heather Davis   |
|  Maxine Bahns  | … |  Hope Fitzpatrick   |
|  Jennifer Aniston  | … |  Renee Fitzpatrick   |
|  John Mahoney  | … |  Mr. Fitzpatrick   |
Aiheesta muualla

Se ainoa oikea Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Se ainoa oikea Elonet.
Soldier

| Soldier |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul W. S. Anderson
Käsikirjoittaja:  David Webb Peoples
Tuottaja:  Jerry Weintraub
Säveltäjä:  Joel McNeely
Kuvaaja:  David Tattersall
Leikkaaja:  Martin Hunter
Pääosat:   Kurt Russell  Jason Scott Lee  Jason Isaacs  Connie Nielsen  Sean Pertwee 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Pictures
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  23. lokakuuta 1998
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 000 000 dollaria
Tuotto:  14 594 226 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soldier on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Paul W. S. Andersonin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Kurt Russell, Jason Scott Lee, Jason Isaacs, Connie Nielsen ja Sean Pertwee. Elokuvan käsikirjoitti Blade Runnerin käsikirjoittaja David Webb Peoples. Vaikka elokuvat eivät ole suoranaista jatkoa toisilleen, ne sijoittuvat samaan universumiin.
Kallis tieteiselokuva ei menestynyt elokuvateattereissa odotetulla tavalla, vaan oli vähällä lopettaa ohjaaja Paul W. S. Andersonin elokuvauran. Hän palasi vuonna 2002 Resident Evil -elokuvan ohjaajana ja käsikirjoittajana.
Suomessa Soldieria ei ole esitetty elokuvateattereissa. Se julkaistiin videolle vuonna 1999.
Juoni

Kersantti Todd on joukkueensa kanssa kasvatettu sotilaaksi lapsesta asti. Uudet geenimuokatut sotilaat korvaavat heidät ja Todd menettää tajuntansa sotilasharjoituksessa. Hänen uskotaan kuolleen, ja hän sekä kaksi muuta ruumista joutuvat roska-alukseen. Todd herää aluksessa ja joutuu jäteplaneetalle, jossa joukko sinne pakkolaskun tehneitä ja sittemmin planeetan asuttaneita ihmisiä ottaa hänet hoiviinsa.
Todd on koulutettu pelkäämään ja tottelemaan käskyjä, hän puhuu harvoin ja silloinkin kuin ylemmälle esimiehelle, mutta hiljalleen hän oppii millaista on elää perheessä.
Serge Savard

| Serge Savard |
| --- | --- |
 Serge Savard vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Serge Aubrey Savard
Syntynyt: 22. tammikuuta 1946 (ikä 78) Montreal, Quebec, Kanada
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Montréal Canadiens | 1968  |
|  | Montréal Canadiens | 1969  |
|  | Montréal Canadiens | 1971  |
|  | Montréal Canadiens | 1973  |
|  | Montréal Canadiens | 1976  |
|  | Montréal Canadiens | 1977  |
|  | Montréal Canadiens | 1978  |
|  | Montréal Canadiens | 1979  |
Serge Aubrey Savard OC , CQ, (s. 22. tammikuuta 1946, Montreal, Quebec, Kanada) on entinen kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka tuli tunnetuksi pelatessaan puolustajana Montreal Canadiensin NHL-joukkueessa. Hän toimii tätä nykyä liikemiehenä Montrealissa.
Saavutuksia

Conn Smythe Trophy 1969
Pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1970, 1973, 1977, ja 1978
NHL:n kakkostähdistössä 1979
Pelasi NHL:n joukkueessa  Challenge Cupissa 1979
Bill Masterton Memorial Trophy 1979
Nimitys Hockey Hall of Fameen 1986
Soldier Field

| Soldier Field |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Koordinaatit:  41°51′45″N, 87°37′0″W
Rakennustyöt aloitettu:  1922
Avattu:  9.10.1924
Remontoitu:  2002-2003
Omistaja:  Chicago Park District, Chicagon kaupunki
Hoitaja:  SMG / Soldier Field Joint Venture
Kenttä:  Nurmi
Kustannukset:  $13,000,000 (1922-1939) $632,000,000 (2001-2003)
Arkkitehti:  Holabird & Roche
Aiemmat nimet:  Municipal Grant Park Stadium
Käyttäjät
 Chicago Bears Chicago Fire 
Katsojakapasiteetti
 61 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Soldier Field (aikaisemmin Municipal Grant Park Stadium) on Chicagossa, Illinoisissa, sijoitseva urheilustadion. Stadion avattiin vuonna 1924, ja nykyään se toimii pääasiassa amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigassa pelaavan Chicago Bearsn kotiotteluiden näyttämönä. Sen katsoimoihin mahtuu parhaimmillaan 61 500 katsojaa vuonna 2003 valmistuneen remontin, jossa se uudistettiin täydellisesti, jälkeen. Aikaisemmin stadionin kapasiteetti oli 74 000.
Amerikkalaisen jalkapallon lisäksi Soldier Fieldillä pelataan myös eurooppalaista jalkapalloa. Yhdysvaltojen ja Kanadan jalkapallon pääsarjassa Major League Soccerissa pelaava Chicago Fire pelaa siellä kotiottelunsa. Myös vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuissa ja vuoden 1999 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailussa pelattiin otteluita stadionilla.
Kuvia

Ilmakuva Soldier Fieldistä
Stadion kuvattuna idästä
Shakkiolympialaiset 1931

Shakkiolympialaiset pidettiin vuonna 1931 Prahassa Tšekkoslovakiassa. Kilpailut kestivät 11. heinäkuuta – 26. heinäkuuta ja kyseessä oli järjestyksessään neljännet viralliset shakkiolympialaiset.
Tulokset

| # | Maa | Pelaajat | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | Kashdan, Marshall, Dake, Horowitz, Steiner H. | 48 |
| 2 |  Puola | Rubinstein, Tartakower, Przepiórka, Makarczyk, Frydman | 47 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | Flohr, Gilg, Rejfíř, Opočenský, Skalička | 46.5 |
| 4 |  Jugoslavia | Vidmar, Asztalos, Kostić, Pirc, König | 46 |
| 5 |  Saksa | Bogoljubow, Ahues, Wagner, Richter, Helling | 45.5 |
| 6 |  Latvia | Matisons, Apšenieks, Petrovs, Feigins, Hasenfuss | 45.5 |
| 7 |  Ruotsi | Ståhlberg, Stoltz, Berndtsson, Lundin | 45.5 |
| 8 |  Itävalta | Grünfeld, Spielmann, Kmoch, Becker, Lokvenc | 45 |
| 9 |  Englanti | Sultan Khan, Yates, Thomas, Winter,  Wahltuch | 44 |
| 10 |  Unkari | Steiner E., Steiner L., Vajda, Havasi, Sterk | 39.5 |
| 11 |  Alankomaat | Weenink, Noteboom, Van den Bosch, Addicks, Van Doesburgh | 35 |
| 12 |  Sveitsi | Johner H., Naegeli, Zimmermann, Rivier, Michel | 34 |
| 13 |  Liettua | Mikėnas, Šembergas, Vistaneckis, Abramavičius, Luckis | 30.5 |
| 14 |  Ranska | Alehin, Gromer, Kahn, Betbeder, Duchamp | 29.5 |
| 15 |  Romanian kuningaskunta | Erdélyi, Balogh, Baratz, Gudju, Wechsler | 28 |
| 16 |  Italia | Rosselli del Turco, Monticelli, Romi, Hellmann | 24 |
| 17 |  Tanska | Andersen, Cruusberg, Ruben, Lie, Larsen | 19.5 |
| 18 |  Norja | Christoffersen, Hansen, Halvorsen, Hovind, Gulbrandsen | 15.5 |
| 19 |  Espanja | Golmayo, Vilardebo, Soler, Marin y Llovet, Sanz Aguado | 15.5 |
Saratovin alue

| Saratovin alue Сара́товская о́бласть |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Alueen sijainti Venäjällä
 Koordinaatit: 51°47′N, 46°44′E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiopiiri:  Volga
Piiritasoisia kaupunkeja:  17
Piirejä:  38
Perustettu:  1936
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Saratov
 – kuvernööri:  Valeri Radejev
Pinta-ala:  100 831 km²
Väkiluku (2010):  2 521 892
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  RU-SAR
 
Saratovin alueen internetsivut
 Aikavyöhyke UTC+4 (MSK+1) 
Saratovin alue (ven. Сара́товская о́бласть, Saratovskaja oblast) on hallinnollinen alue Venäjällä Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Penzan ja Uljanovskin alueisiin, koillisessa Samaran alueeseen, idässä Orenburgin alueeseen, kaakossa Kazakstaniin, etelässä Volgogradin alueeseen sekä lännessä Voronežin ja Tambovin alueisiin.
Maantiede

Saratovin alueen keskeltä virtaa Volga. Joen itäpuolinen alue kuuluu Itä-Euroopan tasankoon ja länsipuoli Volgan ylänköön. Alueella sijaitsee Saratovin tekojärvi sekä osa Volgogradin tekojärvestä. Alue on pääasiassa aroa, metsää on vain 5,3 % pinta-alasta.
Historia

Saratovin alue kuului Venäjän keisarikunnan aikana Saratovin kuvernementtiin. Saratovin alue muodostettiin 1936 Alisen Volgan maakunnan pohjoisosasta ja sen alaisuuteen kuului myös aluksi Volgan saksalaisten autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Toisen maailmansodan jälkeen alueeseen liitettiin Volgan Saksalaisten autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan eteläosa, koska Volgan saksalaiset oli karkotettu Siperiaan ja Keski-Aasiaan ja heidän tasavaltansa oli lakkautettu.
Hallinto

Saratovin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Saratov. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri, hallitus ja alueduuma. Vuonna 2013 kuvernöörinä toimi Vareri Radejev.
Alue on jaettu hallinnollisesti 38 piiriin ja 17 kaupunkialueeseen.[lähde? ]
Talous

Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, kemian-, rakennusaine-, puunjalostus-, kevyt-, tekstiili-, ja elintarviketeollisuutta. Lisäksi alueella tuotetaan ja jalostetaan öljyä ja maakaasua. Maataloudessa viljellään viljaa, auringonkukkia ja sokerijuurikasta. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa.
Väestö

Saratovin alueen asukasluku on 2 521 892 (2010).
Noin 65 % väestöstä asuu kaupungeissa ja kaupunkimaisissa taajamissa. Vuonna 2010 suurimmat, yli 30 000 asukkaan kaupungit tai kaupunkitaajamat olivat Saratov (837 900 as.), Engels (202 419 as.), Balakovo (199 690 as.), Balašov (82 227 as.), Volsk (66 508 as.), Lugatšev (41 707 as.), Rtištševo (41 289 as.), Privolžski (34 364 as., kaupunkityyppinen taajama), Marks (31 531 as.) ja Petrovsk (31 160 as.).
Vuonna 1989 väestöstä oli venäläisiä 85,6 prosenttia, ukrainalaisia 3,8 prosenttia, kazakkeja 2,8 prosenttia ja muita 7,8 prosenttia. Alueella asuneesta runsaasta saksalaisväestöstä ei ole nykyisin jäljellä kuin noin 18 000.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan suurimmat etniset ryhmät olivat:
venäläiset 2 293 100 (85,9 %)
kazakit 78 300 (2,9 %)
ukrainalaiset 67 300 (2,5 %)
tataarit 57 600 (2,2 %)
armenialaiset 25 000
mordvalaiset 16 500
azerit 16 400
tšuvassit 16 000
valkovenäläiset 12 700
saksalaiset 12 100
tšetšeenit 8 500
lezgit 5 300
baškiirit 4 000
marit 4 000
moldovalaiset 3 800
juutalaiset 3 400
romanit 2 700
korealaiset 2 500
georgialaiset 2 400
kurdit 2 300
uzbekit 2 100
udmurtit 1 800
tadžikit 1 500
avaarit 1 400
tabasaranit 1 300
puolalaiset 1 000
Väestö > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
1934: 2 908 000
1959: 2 167 000
1999: 2 719 000
2010: 2 521 892
Saratovin alueen rajoja on muuteltu vuosien varrella useasti, mikä vaikuttaa osaltaan asukasluvun kehitykseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saratovin alue Wikimedia Commonsissa
Volgan ylittävä silta Saratovissa