stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ossian Wuorenheimo
Ura

Ossian Bergbom kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1857–1862, mutta ei lähtenyt sotilasuralle. Hän kouluttautui tie- ja vesirakennusinsinööriksi suorittamalla vuosina 1862–1867 kurssin Aleksanteri I:n tie- ja vesirakennusopistossa Pietarissa, ja osallistui sen jälkeen Suomen rautatieverkon rakentamiseen. Bergbom oli apulaisinsinöörinä Pietari–Valkeasaari-radan rakennustyömaalla vuosina 1867–1870 ja piiri-insinöörinä yksityisellä Hanko–Hyvinkää-radalla 1872–1873. Hän johti radanrakennustöitä Turku–Tampere–Hämeenlinna-radalla 1874–1876, Tampere–Vaasa-radalla 1879–1883, Vaasa–Oulu-radalla 1883–1886 ja Savon radalla 1887–1889. Sen jälkeen hän oli Kuopion tie- ja vesirakennuspiirin piiri-insinöörinä vuosina 1889–1890 sekä Tie- ja vesirakennusten ylihallituksen yli-insinöörinä 1890–1892 ja ylitirehtöörinä 1892–1896. Hänet nimitettiin senaatin kulkulaitostoimikunnan päälliköksi vuonna 1896. Bergbomin kaudella tehtiin päätös aloittaa veturien valmistaminen Suomessa. Ensimmäiset 40 veturia tilattiin vuonna 1898 Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:ltä, joka perusti niiden valmistamista varten konepajan Tampereelle.
Bergbom osallistui vuoden 1888 säätyvaltiopäiville porvarissäädyssä Tampereen kaupungin edustajana. Hänet nimitettiin senaattiin puolueettomana asiantuntijana, mutta routavuosina hän tuki suomettarelaisten myöntyvyyslinjaa. Hänet aateloitiin vuonna 1903, jolloin hän otti käyttöön nimen Wuorenheimo. Vuoden 1904 valtiopäivillä hän oli aatelissäädyssä uuden aatelissukunsa edustajana ja hänet nimitettiin myös varamaamarsalkaksi. Maamarsalkka Constantin Linderin väistyttyä pian valtiopäivien alun jälkeen Wuorenheimo hoiti tämän tehtävää käytännössä koko valtiopäivien ajan, ja hänet nimitettiin virallisestikin maamarsalkaksi helmikuussa 1905. Hän salli valtiopäivillä perustuslaillisten tiukatkin puheenvuorot, mikä vähensi hänen suosiotaan venäläisen esivallan silmissä. Suomen kenraalikuvernööri Ivan Obolenski ei hyväksynyt häntä seuraavaksi senaatin talousosaston varapuheenjohtajaksi. Wuorenheimo erosi senaatista muiden myöntyvyysmiesten kanssa suurlakon aikana marraskuussa 1905. Hjeltin senaatin erottua lokakuussa 1909 kenraalikuvernööri Vladimir Böckmann tarjosi hänelle uuden senaatin muodostajan tehtävää, mutta hän kieltäytyi.
Vetäydyttyään valtiollisesta toiminnasta Wuorenheimo keskittyi liikealalle. Hän toimi  Palovakuutusosakeyhtiö Pohjolan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1891–1895, Jämsänkoski Oy:n toimitusjohtajana 1907–1917 ja Henkivakuutusyhtiö Salaman hallintoneuvoston puheenjohtajana 1912–1917. Hän oli myös Kansantaloudellisen Yhdistyksen puheenjohtaja 1896–1898.
Muuta

Wuorenheimo on haudattu sukuhautaan Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle.
Wuorenheimo rakennutti kesähuvilakseen Tampereella sijaitsevan Lepolan huvilan. Se sijaitsi alkuaan Hatanpäänniemellä, mutta siirrettiin 1800-luvun lopussa Härmälään, jossa se on nykyään kaupunginosansa vanhin rakennus. Huvila on myöhemmin ollut päiväkotikäytössä.
Rautjärven lukio

| Rautjärven lukio |
| --- | --- |

Sijainti:  Matomäenkatu 4, 56800 Simpele (Rautjärvi)
Koordinaatit:  61.4299°N, 29.3563°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Perustettu:  1987
Rehtori:  Janne Hirvonen
Oppilaita:  33 (2018)
Verkkosivut
Rautjärven lukio on Etelä-Karjalan Rautjärven kunnan Simpeleen taajamassa sijaitseva pieni lukio. Se toimii samassa rakennuksessa Simpeleen koulun kanssa (luokka-asteiden 1-9 yhtenäiskoulu).
Vuonna 2018 Rautjärven lukiossa opiskeli 33 lukiolaista.
Aiheesta muualla

Rautjärven lukio (Arkistoitu – Internet Archive) (opintopolku.fi)
Pienet maaseutulukiot menestyivät lukiovertailussa (päivitetty 12.4.2012) (yle.fi)
Oheislaite

Oheislaite eli lisälaite (engl. peripheral) on tietokoneen yksikkö, joka erään määritelmän mukaan on "apulaite tiedon syöttämiseen ja saamiseen tietokoneelta". Oheislaitteita ovat esimerkiksi syöttö-, tulostus- ja tallennusvälineet. Ne mahdollistavat ihmisen ja tietokoneen välisen kommunikoinnin ja tietojen varastoinnin.
Oheislaite on tyypillisesti ulkoinen laite eikä tietokonelaitteiston komponentti, joka ei suoraan kuulu keskusyksikköön. Oheislaitteet ovat myös valinnaisia, esimerkiksi palvelintietokone voi olla ilman näyttöä ja näppäimistöä.
Oheislaitteiden sijoittuminen tietokoneen ja ihmisen väliin.
Tietokoneiden oheislaitteet > Syöttölaitteet

3D-skanneri
hiiri
kaukokirjoitin
kosketusnäyttö
kuvanlukija
mikrofoni
näppäimistö
piirtopöytä (piirustuslauta)
pääte
reikäkorttikone (reikäkortinlävistyslaite)
valokynä
valopistooli
verkkokamera
videopeliohjain
Tietokoneiden oheislaitteet > Näyttölaitteet

kuvaputkinäyttö (CRT)
nestekidenäyttö (LCD)
pistenäyttö
projektori
teletype (paperipääte)
vektorinäyttö (ks. Imlac PDS-1, Tektronix 4010)
virtuaalitodellisuuslasit
Tietokoneiden oheislaitteet > Äänentoisto ja -tallennus

Kaiutin
MIDI-yhteensopivat laitteet (esim. syntetisaattori)
Samplerit
Tietokoneiden oheislaitteet > Tulostimet

Piirturi
kiekkokirjoittimet
rivikirjoittimet
matriisitulostimet
lämpökirjoittimet
lasertulostimet kaupallisesti saatavilla 1970-luvun lopusta lähtien
mustesuihkutulostimet
sublimaatiotulostimet
3D-tulostin
Tietokoneiden oheislaitteet > Muut

Telakka (tietokone)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oheislaite Wikimedia Commonsissa
Merkinnän syy: Oheislaitteiden historia kirjoitettava, on vain luettelo aiheista
R-luokka (hävittäjä)

| R-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 732 t (standardi) 2 464 t (kuormattu)
Pituus:  109,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  176 normaalipalveluksessa tai 237 laivueenjohtajana
Aseistus
Meritorjunta:  4 x QF 4,7" Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XVIII -asennuksina 8 x 21" torpedoputkea 4 x syvyyspomminheitintä sekä kaksi kiskoa, joihin 70 syvyyspommia
Ilmatorjunta:  4 x QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 6 x Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina
R-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, jonka muodostivat vuoden 1940 hätäohjelman (engl. War Emergency Program) kahdeksan hävittäjää. Luokan alukset muodostivat aluksi saattuepalveluksessa niin kutsutun 4. hätälaivueen (engl. 4th Emergency Flotilla).
Alukset

Alukset muistuttivat Q-luokkaa, mutta upseerien majoitustilat oli siirretty taaemmas. Siirto paransi keskilaivan tilojen sijoittelua.
Luokan sodasta selvinneiden alusten komentosillan sivuille sijoitetut yksiputkiset Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin  hydraulisesti toimivilla kaksiputkisilla Mk V asennuksilla. HMS Rotherhamilla, HMS Raiderilla ja HMS Rocketilla korvattiin keskilaivaan sijoitetut Oerlikonit ja etsintävalo neljällä yksiputkisella Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Etsintävalo kuitenkin asennettiin myöhemmin uudelleen pienentäen syvyyspommien lukumäärää. HMS Raiderille asennettiin lisäksi kaksi kaksiputkista Oerlikonia Mk V asennuksina takakannelle.
Alusten tyypin 290 tutkat korvattiin tyypin 291 järjestelmällä ja myöhemmin edelleen tyypin 293 tutkalla. Senttimetrialueen tyypin 272 tutka asennettiin erilliselle tasolle torpedoputkien väliin HMS Rotherhamilla, HMS Racehorsella, HMS Rapidilla, HMS Raiderilla ja HMS Roebuckilla ja lopuilla aluksilla etumastoon. HMS Racehorsella, HMS Raiderilla, HMS Rapidilla, HMS Redoubtilla ja HMS Relentlessillä oli lisäksi radiosuuntimalaitteet päämaston huippuun asennettuna.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Rotherham | John Brown and Company, Clydebank | 10. huhtikuuta 1941 | 21. maaliskuuta 1942 | 27. elokuuta 1942 | Intian laivastolle 1949 nimellä Rajput |
| HMS Racehorse | John Brown | 25. kesäkuuta 1941 | 1. kesäkuuta 1942 | 30. lokakuuta 1942 | myyty romutettavaksi 1949 |
| HMS Raider | Cammell Laird, Birkenhead | 16. huhtikuuta 1941 | 1. huhtikuuta 1942 | 16. marraskuuta 1942 | Intian laivastolle 1949 nimellä Rana |
| HMS Rapid | Cammell Laird | 16. kesäkuuta 1941 | 16. heinäkuuta 1942 | 20. helmikuuta 1943 | tyypin 15 fregatiksi 1953 tuhoutunut maalilaivana 3. syyskuuta 1981 |
| HMS Redoubt | John Brown | 19. kesäkuuta 1941 | 2. toukokuuta 1942 | 1. lokakuuta 1942 | Intian laivastolle 1949 nimellä Ranjit |
| HMS Relentless | John Brown | 20. kesäkuuta 1941 | 15. heinäkuuta 1942 | 30. marraskuuta 1942 | tyypin 15 fregatiksi 1951 myyty romutettavaksi 1971 |
| HMS Rocket | Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock | 14. maaliskuuta 1941 | 28. lokakuuta 1942 | 4. elokuuta 1943 | tyypin 15 fregatiksi 1951 myyty romutettavaksi 1967 |
| HMS Roebuck | Scotts | 19. kesäkuuta 1941 | 10. joulukuuta 1942 | 10. kesäkuuta 1943 | tyypin 15 fregatiksi 1953 myyty romutettavaksi 1968 |
Oksanen

Oksanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
A. Oksanen (August Ahlqvist, 1826–1889), kirjailija ja kriitikko
Ahti Oksanen (s. 1993), jääkiekkoilija
Anna Oksanen eli Anna Chappell (1925–2005), näyttelijätär
Arto Oksanen, tähtitieteen harrastaja
Arvo Oksanen (1908–1992), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Atte Oksanen (s. 1977), sosiaalipsykologian professori
Aulikki Oksanen (s. 1944), kirjailija
Eino Oksanen (1931–2022), kestävyysjuoksija
Elina Oksanen (s. 1964), kasvitieteen professori
Emil Oksanen (s. 1998), jääkiekkoilija
Hannu Oksanen (s. 1949), jalkapalloilija
Hannu Oksanen (s. 1957), jääkiekkoilija
Hans Oksanen (1925–2015), eläinlääketieteen professori
Heikki Oksanen (1915–1989), kaupunkineuvos, kaupunginjohtaja
Ilmari Oksanen (1906–1977), jalkapalloilija
Jaakko Oksanen (s. 1948), kenraalimajuri
Jaakko Oksanen (s. 2000), jalkapalloilija
Janne Oksanen (s. 1994), pianisti
Jussi Oksanen (1889–1945), poliitikko ja päätoimittaja
Jussi Oksanen (s. 1979), lumilautailija
Kaarle Oksanen (1853–1936), kansakoulunopettaja ja oppikirjojen tekijä
Kaarlo Oksanen (1909–1941), näyttelijä ja jalkapalloilija
Kaino Oksanen (1884–1966), poliitikko, opettaja ja meteorologi
Kerttu Oksanen (1902–1987), runoilija
Kimmo Oksanen (s. 1960), toimittaja
Lahja Oksanen (1897–1968), jääkärieverstiluutnantti
Lasse Oksanen (s. 1942), jääkiekkoilija
Maire Oksanen (o.s. Österdahl, 1927–2013), pituushyppääjä
Marko Oksanen (1975–2014), jalkapalloilija
Markku Oksanen (s. 1966), ympäristöfilosofi ja kirjailija
Mauri Oksanen (1939–2015), urheilujohtaja
Mirja Oksanen (s. 1963), näyttelijä
Nico Oksanen (s. 1994), kuulantyöntäjä
Niko Oksanen (1899–1973), opettaja ja kirjailija
Oiva Oksanen (1917–1977), kielenkääntäjä ja suomentaja
Orvokki Oksanen (s. 1932), näyttelijä
Osmo K. Oksanen (1916–1978), mainosgraafikko
Pekka Oksanen, laulaja
Pentti Oksanen (1923–2008), kirjailija
Ritva Oksanen (s. 1939), näyttelijä ja laulaja
Sauramo Oksanen (1888–1945), Kasvatusopillisen korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtori ja oppikirjojen tekijä
Sirkkaliisa Oksanen (1922–2005), kirjailija
Sofi Oksanen (s. 1977), kirjailija
Sven B. Oksanen (1915–1960), äärioikeistolainen toimittaja ja poliitikko
Taisto Oksanen (s. 1964), näyttelijä
Teemu Oksanen (s. 2000), suunnistaja
Timo Oksanen (s. 1976), jääpallomaalivahti
Tuomas Oksanen (s. 1984), näyttelijä
Unto Oksanen (1922–1984), mäkihyppääjä
Veera Oksanen (s. 1978), keihäänheittäjä
Veikko Oksanen (1922–2011), ammattiyhdistysjohtaja
Viktor Oksanen (1869–1936), lasihiomomestari ja suomalaisen lasinhiontataidon kehittäjä
Ville Oksanen (s. 1987), jalkapalloilija
Ville Oksanen (1906–1983), näytelmäkirjailija
Ville Oksanen (1976–2014), kansalaisaktivisti ja lakimies
Vilma Oksanen (s. 2000), jalkapalloilija
Voitto Oksanen (1892–1947), juristi ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos
Yrjö Oksanen (1884–1978), toimittaja, virkamies ja työväenliikkeen vaikuttaja
Fiktiivisiä Oksasia

Taisto Oksanen Kari Hotakaisen romaanissa Juoksuhaudantie
Rekola (Kouvola)

Rekola on asuinalue ja pienalue Kouvolassa, Kankaron kaupunginosassa sekä tilastoalueella. Se sijaitsee Kouvolan keskustaajaman lounaisosassa, Eskolanmäen länsipuolella lähellä Kymijokea. Rekola rajautuu etelässä Alakylän peltoalueeseen, idässä Kymenlaaksontiehen, pohjoisessa Töröstinmäkeen sekä Kestikujaan ja lännessä Vatajanpuiston asuinalueeseen. Rekolassa sijaitsee muun muassa Attendon Kankaron hoivakoti, Jehovan todistajien valtakunnansali, Kouvolankylän VPK-talo ja pienehkö Alakyläntien teollisuusalue. Rekolan asutus koostuu pääosin pientaloista ja rivitaloista. Myös Kuusankoskella sijaitsee Rekola -niminen asuinalue.[lähde? ]
Rautjärven pääkirjasto

| Rautjärven pääkirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Roihankatu 6, 56800 Simpele
Koordinaatit:  61.43355°N, 29.35823°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto, kunnankirjaston päätoimipaikka
Perustettu:  1929
Kokoelman koko:   36 240 (2020, tilastoluvut koko kunnankirjastolle)
Lainauksia vuodessa:   32 254 (2020)
Asiakkaita:   927 (lainaajat, 2020)
Budjetti:   238 671 euroa (2020)
Työntekijöitä:   2,5 (2020)
Rautjärven pääkirjasto, Rautjärven pääkirjasto
Rautjärven pääkirjasto on eteläkarjalaisen Rautjärven keskustaajamassa Simpelellä toimiva  kunnankirjaston päätoimipiste. Rautjärven kunnankirjasto, johon kuuluu pääkirjaston eli Simpeleen kirjaston ohella Rautjärven asemankirjasto, on maakunnallisen Heili-kirjastokimpan osa. Etelä-Karjalan seudullisen kirjastokimpan jäsenyyden myötä rautjärveläisillä on käytössään muidenkin kirjastokimpan kirjastojen aineistovalikoima ja toimipisteet.
Rautjärven pääkirjasto on perustettu vuonna 1929. Pääkirjaston rakennus on valmistunut vuonna 1989.
Aiheesta muualla

Riitta Pihlaja (20.8.2015) Rautjärven Asemanseudun kirjastolle luvassa elinaikaa (yle.fi)
Aleksi Keränen (22.9.2020) Pääkirjastoilla kurkistetaan Saimaalle (Arkistoitu – Internet Archive) (prsanomat.fi)
Reko Paulo

Reko Paulo, nimi vuoteen 1931 Grigori Pawlow (22. tammikuuta 1891 Tedre, Viro – 10. toukokuuta 1957) oli virolaissyntyinen suomalainen ravintoloitsija ja liikemies. Hän perusti vuonna 1917 vaimonsa kanssa Helsinkiin venäläistä ruokaa tarjoilevan ravintola Bellevuen, joka on oman ilmoituksensa mukaan jopa maailman vanhin yhtäjaksoisesti Venäjän ulkopuolella toiminut venäläinen ravintola.
Grigori Pavelinpoika (setoksi Pauli poja Kriisa eli myöh. "Soome-Kriisa"; myös Gregori/Grigori Pavloff, Paulov tai Pawlow) syntyi  Meremäen Tedren kylässä, Tailovan seurakunnassa Petserimaalla, Kaakkois-Virossa. Hän  muutti Suomeen 1912. Tarinan mukaan hän oli asevelvollisena Venäjän armeijassa Helsingissä ja Viaporissa, mutta nykytiedon mukaan hän vain saapui virolaisella perunalaivalla Helsinkiin ja jäi Suomeen. Hän tutustui venäläisten laivastoupseerien klubilla tulevaan vaimoonsa Hulda Hildegard Heléniin (1884–1963), joka oli klubilla kassanhoitajana. Kun laivastoklubi lopetti toimintansa, he perustivat yhdessä kahvila-ruokalan Uudenmaankadun varrelle Helsinkiin. Suomen kansalaisuuden Paulo sai 1922.
Vuonna 1922 he perustivat Katajanokalle Rahapajankatu 3:een kahvila Bellevuen, josta tuli myöhemmin samanniminen ravintola. Paulo johti venäläistyylistä ravintolaa 35 vuoden ajan, minkä jälkeen Bellevuen omisti pankinjohtaja Martti Karikoski ja vuosina 1974–2019 Ragni Rissasen Rivoli-yhtiöt.
Paulo hankki vuonna 1934 omistukseensa Kiinteistö Kaisaniemenkatu 4 Oy:n ja hän teki myös useita muita kiinteistökauppoja. Kieltolain aikana Paulo joutui usein pidätetyksi pirtun salakuljetuksesta epäiltynä ja ravintolassa tarjottiin salaa pirtua "kovana teenä". Paulolla oli huvila Harajoella Tuusulassa ja sotien jälkeen Espoon Siikajärvellä. Sotavuosina hänellä oli Espoon Bembölessä maatila, jossa pidettiin muun muassa kanalaa.
Reko Paulolla ja hänen vaimollaan Hulda Paulolla oli kaksi lasta, tytär Marja Paulo (1921–1965) ja jatkosodassa kaatunut poika, oikeustieteen ylioppilas Teppo (Stefan) Paulo (1922–1944). Hulda ja Marja Paulo perustivat testamentillaan vuonna 1966 toimintansa aloittaneen Paulon Säätiön. Paulon Säätiö jakaa apurahoja lääketieteellisen tutkimustyön, liikesivistyksellisen tutkimus- ja koulutustyön sekä kuvataiteen ja säveltaiteen edistämiseen.
Näykkijäkilpikonna

| Näykkijäkilpikonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Chelydridae
Suku::  Chelydra
Laji::  serpentina
Kaksiosainen nimi
 Chelydra serpentina  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Näykkijäkilpikonna Wikispeciesissä   Näykkijäkilpikonna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Näykkijäkilpikonna (Chelydra serpentina) on aggressiivinen amerikkalainen kilpikonnalaji. Sitä kutsutaan joskus myös nimellä korppikotkakilpikonna.
Ulkonäkö ja koko

Näykkijäkilpikonna voi kasvaa 17 kg painavaksi, 40 cm pitkäksi ja elää 60-vuotiaaksi. Sillä on pitkä piikkinen häntä, joka voi olla pituudeltaan 2/3 ruumiin pituudesta. Näykkijäkilpikonnat eivät saa päätään ja kaulaansa kokonaan kuoren sisään. Kupumainen kilpi on väriltään vihertävän ruskea ja sen reuna on hieman hampainen. Plastron eli vatsakilpi on surkastunut.
Ravinto ja sijainti ekosysteemissä

Näykkijäkilpikonnat syövät kalaa, sammakoita ja pieniä nisäkkäitä kuten jyrsijöitä. Eläin saalistaa ravintoa tekemällä päällään nopeita hyökkäyksiä kuoren sisältä uhriaan kohti, tehden tästä selvää yhdellä puraisulla. Näykkijäkilpikonna on omassa elinympäristössään ravintoketjun huipulla ja aikuisella näykkijäkilpikonnalla on vähän luontaisia vihollisia. On olemassa kuitenkin yksittäisiä tapauksia, joissa kojootit, mustakarhut tai alligaattorit ovat tappaneet näykkijäkilpikonnan ravinnokseen. Munat ja poikaset sen sijaan ovat ravintoa mm. ketuille, haisunäädille, pesukarhuille ja muille pienemmille pedoille.
Aiheesta muualla

ITIS: Chelydra serpentina (englanniksi)
Näykkijäkilpikonnalla on pitkä häntä.
Kallo
Rajakylä

Rajakylä voi tarkoittaa seuraavia:
Rajakylä, Oulun kaupunginosa
Rajakylä, Vantaan kaupunginosa
Rajakylä, Saarijärven kylä
Matti Rajakylä (s. 1984), suomalainen kilpauimari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rajakylä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nunatta Qitornai

| Nunatta Qitornai> Maamme jälkeläiset |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  3. helmikuuta 2018
Johto:   Vittus Qujaukitsoq (pj.) 
Ideologia:   grönlannin itsenäisyys  desentralisaatio 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Värit:       purppura
Grönlannin parlamentti:  0 / 31
Kansankäräjät (Grönlannin paikat):  0 / 2
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nunatta Qitornai (suomeksi Maamme jälkeläiset) on Grönlannissa toimiva itsenäisyysmielinen puolue. Puolue perustettiin valtapuolue Siumutista eronneen edustajan toimesta.
Historia

Vittus Qujaukitsoq perusti Nunatta Qitornain vuoden 2018 keväällä ajauduttuaan riitoihin entisen puolueensa Siumutin kanssa. Qujaukitsoqia oltiin tämän omien sanojen mukaan edellisen vuoden keväänä erottamassa ulkoministerin tehtävästä, jossa hän toimi Kim Kielsenin johtamassa hallituksessa osana Siumutia, mutta Qujaukitsoq erosi lopulta tehtävästä itse protestina. Myöhemmin kesällä 2017 Qujaukitsoq haastoi Siumutin puheenjohtajavaalissa epäonnistuneesti Kielsenin, minkä jälkeen hän muutaman kuukauden kuluttua erosi puolueesta kokonaan.
Nunatta Qitornai rekisteröitiin puolueeksi vain muutamaa kuukautta ennen vuoden 2018 parlamenttivaaleja, joissa puolueen perustaja ja puheenjohtaja Vittus Qujaukitsoq valittiin puolueen ainoana edustajana Grönlannin parlamenttiin. Nunatta Qitornai on vaalien jälkeen toiminut yhtäjaksoisesti Siumutin johtamissa hallituksissa. Muita merkittäviä puolueen jäseniä on niin ikään Siumutin entinen jäsen ja Grönlannin entinen pääministeri Aleqa Hammond, joka saavuttikin Tanskan vuoden 2019 parlamenttivaaleissa puolueen ainoana ehdokkaana ollessaan Nunatta Qitornaille sen lyhyen historian suurimman kannatusprosentin.
Puolue jäi ilman edustajia parlamenttivaaleissa 2021.
Ideologia

Nunatta Qitornai lähti vuoden 2018 parlamenttivaaleihin Grönlannin itsenäisyyteen tähtäävillä teemoilla ja on aiemmin moittinut valtapuolue Siumutia sen hitaudesta itsenäisyyden ajamisessa. Puolue tahtoo järjestää tekeillä olevasta Grönlannin perustuslaista kansanäänestyksen vuoteen 2025 mennessä.
Nunatta Qitornai myös kannattaa Grönlannin jakamista seitsemääntoista kuntaan nykyisen viiden sijaan alleviivaten valtion tehtävää olla mahdollisimman lähellä ihmistä. Samoin puolue on huolissaan harvemmin asuttujen alueiden autioitumisesta. Se katsoo kuntien vahvistamisen ja vuonna 2009 kuntien määrää vähentäneen reformin kumoamisen muun muassa auttavan Grönlantia matkalla itsenäisyyteen Tanskasta.
Nunatta Qitornai vastustaa Grönlannin liittymistä Pariisin ilmastosopimukseen, sillä se puolueen mukaan rajoittaisi liikaa taloudelle tärkeää kaivostoimintaa ja siten itsenäisyyttä.
Vaalihistoria > Grönlannin parlamenttivaalit

| Vaalit | Edustajia | Kannatus | Kannatus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | 1 / 31 | 1 002 | 3,45 % |
| 2021 | 0 / 31 | 639 | 2,41 % |
Vaalihistoria > Tanskan kansankäräjävaalit (Grönlannin paikat)

| Vaalit | Edustajia | Kannatus | Kannatus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 0 / 2 | 1 622 | 7,9 % |
Vaalihistoria > Grönlannin kuntavaalit

| Vaalit | Edustajia | Kannatus | Kannatus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | 0 / 81 | 243 | 0,93 % |
Orkidearukoilijasirkka

| Orkidearukoilijasirkka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Osaluokka::  Uussiipiset Neoptera
Ylälahko::  Dictyoptera
Lahko::  Rukoilijasirkat Mantodea
Heimo::  Hymenopodidae
Suku::  Hymenopus
Laji::  coronatus
Kaksiosainen nimi
 Hymenopus coronatus  Olivier, 1792 
Katso myös
   Orkidearukoilijasirkka Wikispeciesissä   Orkidearukoilijasirkka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orkidearukoilijasirkka (Hymenopus coronatus) on rukoilijasirkkoihin kuuluva hyönteislaji.
Koko ja ulkonäkö

Kuten nimestä huomaa, orkidearukoilijasirkka muistuttaa kovasti orkideaa. Urokset ovat puolet pienempiä kuin naaraat. Urokset tulevat aikuisena noin 3 cm pitkiksi, kun taas naaraat tulevat jopa 6 cm pitkiksi. Aikuisena molempien sukupuolten sirkat kasvattavat itselleen siivet.
Hoito terraariossa

Lämpötilaksi riittää huonelämpötila. Kosteus on tärkeää. Kosteutta voi pitää yllä sumuttamalla terraariota noin kaksi kertaa päivässä (aamuin ja illoin). Pohjamateriaalina voi pitää talouspaperia, kookosrouhetta, multaa ja turvetta. Multa ja turve ovat hyviä vaihtoehtoja, sillä ne pitävät hyvin kosteutta yllä. Orkidearukoilijasirkat syövät poikasina banaanikärpäsiä ja aikuisina kenttäsirkkoja.
Aiheesta muualla

University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hymenopus coronatus (englanniksi)
RPM Package Manager

| RPM |
| --- | --- |

Kehityshistoria
Vakaa versio:  4.20.0 (7. lokakuuta 2024)
Tiedot
Lisenssi:  GPLv2 ja GNU General Public License
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
RPM Package Manager (alkuaan Red Hat Package Manager eli RPM) on Red Hatin luoma paketinhallintajärjestelmä, joka hoitaa asennuksen käyttäjän puolesta ja asentaa tiedostot oikeille paikoilleen. Kussakin RPM-pakettitiedostossa on jokin ohjelmisto, joka on testattu, konfiguroitu (käännetty) ja valmiina käytettäväksi.
RPM-paketeissa tuetaan digitaalista allekirjoitusta kuten PGP-menetelmää.
RPM-paketteja käytetään Red Hatin Linux-jakeluiden lisäksi myös monissa muissa Linux-jakeluissa, kuten esimerkiksi Mandriva Linuxissa, SUSE Linuxissa ja Fedorassa.
Aiheesta muualla

rpm.org