stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suitset
Ohjat

Ohjat kiinnitetään kuolaimen suun ulkopuolelle tuleviin renkaisiin tai varsiin. Ne ovat eurooppalaistyyppisissä suitsissa yleensä yhtenäinen kuolainrenkaasta toiseen kulkeva nahkahihna, ja niillä ratsastaja tai ajaja ohjailee hevosen liikkeitä. Ohjien pituus määräytyy niiden käyttötarkoituksen mukaan. Ohjissa on lähellä kuolainta yleensä niin kutsutut stopparit, jotka estävät mahdollisen juoksevan martingaalin renkaita liukumasta liian lähelle kuolainta ja tarttumasta solkiin tai kuolainrenkaisiin. Monissa ohjissa on myös ratsastajan tai ajajan käsiin tulevalla keskialueella tasavälein pieniä pykäliä, jotka estävät ohjia helposti liukumasta ratsastajan käsistä ja helpottavat myös niiden pitämistä molemmin puolin tarkalleen samanpituisina.
Suitsien sovitus

Suitsia myydään laajana valikoimana eri kokoja, joista kullekin hevoselle oikea löytyy lähinnä kokeilemalla. Poskihihnoissa ja turpahihnan niskalenkissa on säätövaraa, ja aina suitsittaessa erikseen kiinnitettävät hihnat (turpa- ja leukahihna) voi nekin kiinnittää eri kireyksille.
Poskihihnojen pituus säädetään niin, että suitsien ollessa paikoillaan hevosen suupieliin muodostuu pari pientä ryppyä. Turpahihnan niskalenkin pituus säädetään siten, että turpahihna asettuu tyyppinsä mukaisesti oikealle kohdalleen eikä pääse esimerkiksi painamaan hevosen sieraimia ja siten vaikeuttamaan sen hengitystä. Itse turpahihnan kireys sovitetaan yleensä sellaiseksi, että sen alle pystyy kuonon sivulla helposti pujottamaan 2–3 sormea. Leukahihna jätetään niin löyhäksi, että sen ja leukaperien väliin saa helposti koko nyrkin.
Suitsien käyttö ja hoito > Suitsiminen ja suitsien riisuminen

Suitsien pukemista hevoselle kutsutaan suitsimiseksi. Tavallisin nivelsuitsin hevonen suitsitaan yleensä näin:
Turpa- ja leukahihna avataan. Toiseen käteen otetaan ohjat, toiseen suitsien niskahihna. Ohjat nostetaan hevosen korvien yli kaulalle.
Asetutaan hevosen selästä katsoen hevosen pään vasemmalle puolelle, katse eteenpäin. Oikea käsi kiedotaan alapuolelta hevosen pään ympäri ja tarttuu kuonon päällä suitsien poskihihnoihin, vasen käsi ottaa kuolaimen.
Kuolain vedetään poskihihnoista ja tarjotaan vasemmalla kädellä varovasti hevosen etuhampaita vasten. Jos hevonen ei oma-aloitteisesti avaa suutaan, vasemman käden peukalo työnnetään hevosen suupielestä sisään hammaslomaan, jolloin hevonen viimeistään aukaisee suunsa. Oikea käsi vetää poskihihnoista kuolaimen suuhun paikalleen ja sitten niskahihnan hevosen korvien yli varoen hevosen silmiä ja kohdellen korvia hellävaroen.
Oiotaan niska-, poski- ja otsahihnat oikeille kohdilleen, kiinnitetään turpahihna ja leukahihna sekä oiotaan hihnojen alle mahdollisesti jääneet hevosen otsatukka ja harjajouhet. Turpa- ja leukahihnan kiinnittämistä ei pidä viivytellä, koska varsinkin irrallaan heiluvan leukahihnan solki voi hevosen silmään iskiessään aiheuttaa pahankin silmävamman.
Kovakourainen tai toisaalta liian varovainen, epävarma ja pitkäksi venyvä suitsiminen saa hevosen ennen pitkää suhtautumaan suitsimiseen kielteisesti, jolloin se ehkä kieltäytyy avaamasta suutaan tai pysymästä paikallaan tai nostaa päänsä niin ylös, ettei suitsiminen onnistu. Samasta syystä varsinkin metallinen kuolain on syytä lämmittää kylmillä ilmoilla mukavan lämpöiseksi ennen suitsimista.
Nivelsuitset riisutaan hevoselta näin:
Turpa- ja leukahihna avataan.
Asetutaan hevosen selästä katsoen hevosen pään vasemmalle puolelle. Tartutaan oikealla kädellä ohjien keskikohtaan ja sitten myös niskahihnaan ja vedetään ne hevosen korvien yli kohdellen korvia hellävaroen.
Kannatellaan suitsia niskahihnasta ja ohjista antaen hevosen itse avata suunsa, jolloin kuolaimen annetaan pudota suusta kolistelematta sitä hevosen hampaita vasten.
Myös suitsien riisumisessa tulee toimia rauhallisen ripeästi, varsinkin sen jälkeen kun turpa- ja leukahihna on jo avattu.
Suitsien käyttö ja hoito > Suitsien hoito ja säilytys

Nahkaiset suitset tulee säännöllisesti ja aina tarpeen mukaan puhdistaa ja rasvata tarkoitukseen sopivilla hoitotuotteilla (satulasaippua, valjasrasva). Perusteellista puhdistusta varten suitset yleensä puretaan osiin, ja itse puhdistukseen käytetään kosteaa pesusientä. Metalliset soljet voi kiillottaa. Kuolain kaikkine osineen on aina käytön jälkeen pestävä huolella puhtaaksi hevosen syljestä, rehuntähteistä ja muusta liasta, jotta vältetään lian kovettuminen ja näin syntyvien rosoisten tai jopa terävien pintojen hevosen suussa helposti aiheuttamat hankaumat ja haavat. Kuolainta ei pesua varten yleensä irroteta suitsista, mutta nahkahihnojen kastelemista on syytä välttää.
Suitset ripustetaan yleensä yksinkertaiseen seinäkoukkuun "pakettina", joka riippuu hiukan kunkin tallin tavoista. Tavallinen yksinkertainen ja siisti ripustustapa syntyy, kun suitset ripustetaan koukkuun niskahihnasta, ohjat nostetaan kaksin kerroin saman koukun yli niskahihnan päälle, turpahihna kiinnitetään kuolainten ja ohjien ympärille, ja leukahihna kiedotaan lenkille poskihihnojen ympärille ja sitten kiinnitetään. Näin suitsien eri hihnat ja ohjat pysyvät järjestyksessä ja suitset on helppo poimia koukusta mukaan käyttöön. Hevosen kanssa esimerkiksi kilpailuihin matkustettaessa suitset voi pakata erityiseen suitsipussiin, johon ne asetetaan samaan tapaan paketoituna.
Lisävarusteita

Apuohjia käytetään lähinnä hevosen koulutuksessa tai ratsastajan valmennuksessa useimmiten korjaamaan hevosen asentoa ja muotoa.
Kielisiteen tarkoitus on estää hevosta heittämästä kieltä kuolaimen päälle, jolloin ohjattavuus heikkenee. Ravureilla ja laukkahevosilla kielisidettä käytetään estämään hevosta nielaisemasta kieltään ja jopa tukehtumasta siihen, ratsuilla varustetta ei näe.
Kitarauta kiinnitetään ravihevosen obersekkiin hevosen ohjaamisen helpottamiseksi. Se estää myös hevosta painamasta päätään alaspäin ja ehkäisee näin kompuroimista.
Leukalenkki on yleisin obersekkiin kiinnitettävä osa, joka pitää obersekin paikoillaan ja johon hevonen voi tukeutua väsyessään.
Leikkiketjulla tarkoitetaan poskihihnan avulla hevosen suussa roikkuvaa löysää ketjua, jolla hevonen voi leikkiä. Tämä edistää syljeneritystä, jolloin hevosen suu ja huulet pysyvät kosteina ja pehmeinä, minkä seurauksena kuolaimet toimivat paremmin.
Orikuolain ei sinänsä ole suitsien osa, mutta se on joissain maissa pakollinen lisä laukkahevosten suitsituksessa taluttamistilanteisiin liittyvistä turvallisuussyistä.
Silmälaput estävät hevosta katselemasta sivuilleen, jolloin se ei kiinnitä liikaa huomiota ympärillä tapahtuviin asioihin vaan keskittyy ajajaansa tai ratsastajaansa. Ratsastettaessa silmälappuja kuitenkin käytetään harvoin, sillä ratsastaessa hevosen tulee nähdä sivuilleen. Silmälaput kiinnitetään suitsien poskihihnoihin. Silmälappuja on useita eri mallisia, kuten koko- ja puolilaput: puolilaput estävät taaksepäin katselua mutta antavat hevoselle nähdä sivuilleen. Laukka- ja ravihevosilla käytetään monia erilaisia silmälappuja ja -kupuja.
Ravihackamore jakaa ohjasotteen vaikutusta suun lisäksi turvan päälle. Tavallinen hackamore on kielletty ravi- ja montelähdöissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuolaintyypeistä tarkemmin Hippoksen sivuilta (Arkistoitu – Internet Archive)
Oikein muodossa kulkeva hevonen, jolla on kankisuitset
Ajohevosen suitsitus: molemmilla hevosilla kankivaikutteinen liverpoolkuolain, silmälaput, korvaverkko ja pitkien ajo-ohjien kannatinrenkaat, etummaisella hevosella myös alempi turpahihna.
Isku vasten kasvoja

| Isku vasten kasvoja |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Anssi Mänttäri
Käsikirjoittaja:  Anssi Mänttäri
Perustuu:  Pentti Kirstilän romaaniin Isku vasten kasvoja (1983)
Tuottaja:  Petra Tarjanne Anssi Mänttäri
Säveltäjä:  Asko Mänttäri
Kuvaaja:  Heikki Katajisto
Leikkaaja:  Marjo Valve
Pääosat:   Antti Litja  Marjut Sariola  Paavo Piskonen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Reppufilmi MTV
Levittäjä:  VL-Media
Ensi-ilta:  19. marraskuuta 1988
Kesto:  53 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isku vasten kasvoja on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen jännitys- ja televisioelokuva vuodelta 1988. Elokuva perustuu Pentti Kirstilän samannimiseen romaaniin vuodelta 1983.
Elokuvassa ylikonstaapeli Hanhivaara selvittää murhatun olympiavoittajan tapausta.
Tellef Dahll

Tellef Dahll
Tellef Dahll (10. huhtikuuta 1825 Kragerø – 17. kesäkuuta 1893 Kviteseid) oli norjalainen geologi. Vuodesta 1858 lähtien hän johti Norjan geologista kartoitusta yhdessä Theodor Kjerulfin kanssa. Dahllin 1860-luvun puolivälissä Finnmarkissa tekemien tutkimusten yhteydessä hän löysi kultaa myös Tenojoen Suomen puoleiselta rannalta. Dahllin havaintojen johdosta Suomen vuorihallitus lähetti kesällä 1868 retkikunnan etsimään kultaa Lapista. Sitä löydettiin lopulta Ivalojoen varrelta ja kaksi vuotta myöhemmin alkoi ns. Ivalojoen kultaryntäys.
Vuonna 1999 valmistuneessa elokuvassa Lapin kullan kimallus Dahllia esittää norjalainen näyttelijä Knut Husebø.
Tetrahydrogestrinoni

| Tetrahydrogestrinoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (8S,13S,14S,17S)-13,17-dietyyli-17-hydroksi-1,2,6,7,8,14,15,16-kctahydrosyklopenta[a]fenantren-3-oni
CAS-numero:  618903-56-3
PubChem CID:  6857686
SMILES:  CCC1(CCC2C1(C=CC3=C4CCC(=O)C=C4CCC23)CC)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C21H28O2
Moolimassa:  312,45 g/mol
Sulamispiste:  60–62 °C
Tetrahydrogestrinoni (THG) on kemiallinen aine, joka luetaan anabolisiin steroideihin. Se tuli tunnetuksi Ateenan olympialaisten 2004 yhteydessä dopingaineena.
THG oli käytännössä ensimmäinen puhtaasti dopingiin kehitetty aine. Aikaisemmin esiintyneet dopingaineet ovat joko luontaisia tai lääkeaineiksi kehitettyjä. THG on endometrioosiin käytetyn gestrinoni-nimisen lääkeaineen johdos.
Yhdysvaltojen antidopingtoimikunta nimesi THG:n lähteeksi urheilijoiden ravinnelisiä valmistavan yrityksen. Sen arveltiin kehityttäneen THG:n jonka ei pitänyt näkyä silloisissa dopingtesteissä.
THG on sekä kansainvälisen antidopingtoimikunnan (World Anti-Doping Agency) WADA:n että Suomen Antidopingtoimikunta ADT ry:n kiellettyjen aineiden listalla sekä kilpailu- että harjoitusaikana. THG:ta on testattu Suomen ADT:n testeissä vuodesta 2003.
Tetrahydrogestrinonin kemiallinen kaava on C21H28O2, moolimassa 312,45 g/mol ja CAS-numero 618903-56-3.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database: Tetrahydrogestrinone (englanniksi)
Ted Demme

Ted Demme (26. lokakuuta 1963 New York, New York, Yhdysvallat – 13. tammikuuta 2002 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänen setänsä oli elokuvaohjaaja Jonathan Demme. Ted Demmen lyhyehkön uran ohjaustöitä olivat mm. elokuvat Unelmien tytöt (1996) ja Blow (2001). Demme kuoli noin vuoden päästä Blown kuvaamisesta kokaiinin aiheuttamaan sydänkohtaukseen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ted Demme Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Thomas Erskine May

Thomas Erskine May 1870- tai 1880-luvulla.
Thomas Erskine May (1815–1886) oli englantilainen yhteiskunnallisista kysymyksistä ja historiasta kirjoittanut kirjailija. Hän oli 1871–1886 alahuoneen sihteeri. Hän sai 1886 päärin arvon nimellä Farnborough. Hän kirjoitti teokset A treatise upon the law, privileges, proceedings, and usage of parliament (1844) ja Constitutional history of England since the accession of George III, 1760–1860 (1861–1863), joka oli jatkoa Henry Hallamin samaa aihetta käsittelevälle teokselle.
Hustadin kirkko (Hustadvika)

| Hustadin kirkko Hustad kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Hustadvika, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1874
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hustadin kirkko (norj. Hustad kyrkje) on Hustadvikan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hustadin kirkko (Hustadvika) Wikimedia Commonsissa
Thomas Farnik

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Thomas Farnik vuonna 2012. |  Thomas Farnik vuonna 2012. |  Thomas Farnik vuonna 2012. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | 300 m vakiokivääri, 3 asentoinen |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 50 m pienoiskivääri, 3 asentoinen, joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2006 | 300 m kivääri, 3 asentoinen, joukkue |  |
|  Pronssia | Zagreb 2006 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
Thomas Farnik (s. 1967 Wien) on itävaltalainen kivääriampuja ja maailmanmestari.
Farnik on saavuttanut MM-kilpailuissa Zagreb 2006 yhden kullan, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Olympialaisissa hän on edustanut maataan viidesti Barcelonasta lähtien.
Tatra Baghira

| Tatra Baghira |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia
Tuotantomäärä:  3 kappaletta (vuoteen 1974 mennessä)
Muotoilija:  Václav Král
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  1
Iskutilavuus:  2 472 cm³
Teho:  135 hv
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4+1, käsivalintainen
Mitat
Massa:  570 kg
Tatra Baghira oli tšekkoslovakialaisen muotoilijan, Václav Králin 1970-luvulla rakentama ajoneuvo. Auton rakenteessa hyödynnettiin eri ajoneuvojen ja lentokoneiden osia. Rungon ja korin Král oli rakentanut apunaan joukko alan harrastajia. Ensimmäinen auto valmistui vuonna 1970. Nimi Baghira tuli Rudyard Kiplingin Viidakkokirjan Bagheera-pantterista. Baghira oli myös Králin lempinimi hänen ollessaan pikkupoikana partiolaisena.
Teknisiä tietoja > Moottori

Autossa oli voimanlähteenä takaosaan pitkittäin sijoitettu Tatra T603:n ilmajäähdytteinen V8-moottori. Polttoaineensyötöstä vastasi neljä kaksikurkkuista Weber-kaasutinta. Transistoroitu sytytysjärjestelmä oli omavalmisteinen. Moottorin tehoksi oli saatu 135 hevosvoimaa.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja alusta

Voimansiirrossa oli rallikäyttöön tarkoitettu Škodan neliportainen vaihteisto, jossa tasauspyörästö oli osa samaa kokonaisuutta. Vetoakseleista voima kuitenkin välittyi kummallakin puolella ketjuvedon avulla takapyörille; ratkaisun ansiosta  takapyörät oli voitu sijoittaa aivan auton takanurkkiin ja moottori sijaitsi hieman taka-akselilinjan etupuolella. Ketjujen avulla välityssuhdetta voitiin myös hieman kasvattaa; ketjuvedon välityssuhde oli 3:2.
Taka-akselilla oli erillisjousitus, jossa oli kierrejouset ja teleskooppi-iskunvaimentimet. Jousituksessa oli käytetty Berliet-kuorma-auton osia. Kolmiomainen alatukivarsi oli nivelöity runkoon siten että joustoliikkeen akseli kulki poikittain autoon nähden. Myös Škodasta peräisin ollut etuakseli oli erillisjousitettu. Siinä oli kierrejouset, teleskooppi-iskunvaimentimet ja päällekkäiset kolmiotuet.
Takapyörien vanteet oli rakennettu itse. Raideleveyttä oli kasvatettu suurella offsetillä. Renkaat olivat Barumin valmistamat ja ne oli tehty rata-ajoon sopiviksi leikkaamalla osa kuviosta pois.
Teknisiä tietoja > Runkorakenne ja kori

Autossa oli putkirunko ja sen kori oli tehty pellistä ja lasikuidusta. Kojelaudassa oli mittarit käyntinopeutta, öljynpainetta ja öljynlämpöä varten. Mittarit ja turvavyö oli otettu MiG-hävittäjästä.
Isku ytimeen

| Isku ytimeen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ilkka Remes
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Isku ytimeen on Ilkka Remeksen 13. romaani.  WSOY julkaisi sen 2009. Kirjan päähenkilöinä ovat ympäristötietoinen geologi Patrik Vasama ja Lääkärit ilman rajoja -järjestön lääkäri Sandrine Denaux. Kirja käsittelee hyvin ajankohtaista ydinaseuhkaa, joka on kohdistumassa Helsinkiin, kun terroristit kaappaavat ydinjätelaivan.
Vaikka fiktiivisissä kirjoissa julkisuuden henkilöistä käytetään usein keksittyjä nimiä, Isku ytimeen -teoksessa mainitaan nimeltä muun muassa Barack Obama ja Bill Gates.
Aiheesta muualla

Ilkka Remeksen kotisivu
Isku yritmeen. Kirjasampo
Hugo Hammar

Hugo Hammarin patsas Göteborgissa
Hugo Gilius Eugène Hammar (4. maaliskuuta 1864 Räpplinge, Öölanti - 8. tammikuuta 1947 Göteborg) oli ruotsalainen teollisuusmies.
Hammar opiskeli Charlmersin teknillisessä korkeakoulussa ja toimi tämän jälkeen monessa telakassa Ruotsin ulkopuolella vuoteen 1896, jolloin aloitti Lindholmens Verkstads -yhtiössä. Myöhemmin Hammar siirtyi Göteborgs Mekaniska Verkstadiin. Kun tästä tuli Götaverken, Hammar nimitettiin sen ensimmäiseksi päälliköksi. Hammarin aikana telakka nousi Euroopan suurimpien joukkoon.
Isopaksujalat

| Isopaksujalat |
| --- | --- |
 Riuttapaksujalka (Esacus magnirostris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Paksujalat Burhinidae
Suku::  Isopaksujalat Esacus  (Lesson, 1831)
Katso myös
   Isopaksujalat Wikispeciesissä   Isopaksujalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isopaksujalat (Esacus) on rantalintujen lahkoon ja paksujalkojen heimoon kuuluva lintusuku. Isopaksujalkoja on kaksi lajia:
Intianpaksujalka (Esacus recurvirostris)
Riuttapaksujalka (Esacus magnirostris)
Intianpaksujalan elinympäristö tummanvihreällä, riuttapaksujalan vaaleanvihreällä
Hurrikaani Jeanne

| Hurrikaani Jeanne |
| --- | --- |
 Jeanne 25.9.2009
Nimettiin::  14.9.2004
Rantautui::  15.9.2004 Puerto Rico  25.9. Florida
Alin paine::  950 hPa
Kuolleita::  3000
 Hurrikaani Jeannen reitti  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Hurrikaani Jeanne oli vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikauden tuhoisimpia hurrikaaneja. Se surmasi yli 3 000 ihmistä Haitissa aiheuttamissaan tulvissa ja maanvyörymissä. Jeanne oli myös kauden neljäs hurrikaani, joka iski Floridaan, missä se aiheutti vajaan seitsemän miljardin dollarin aineelliset tuhot.
Myrskyn kehitys ja reitti

Jeanne sai alkunsa trooppisesta matalapaineesta, joka kehittyi Guadeloupen saaren itäpuolella 13. syyskuuta. Siitä tuli trooppinen myrsky Jeanne seuraavana päivänä, ja se iski maihin Puerto Ricon saarella 15. syyskuuta. Puerto Ricon ylityksen jälkeen Jeanne saavutti hurrikaanin voiman ja iski maihin Dominikaanisessa tasavallassa Hispaniolan saarella seuraavana päivänä. Jeanne liikkui hitaasti saaren yli ja heikkeni edelleen trooppiseksi matalapaineeksi poistuessaan saarelta. Vaikka Jeanne ei iskenyt Haitiin suoraan, myrsky oli tarpeeksi suuri aiheuttaakseen tulvia ja mutavyöryjä, erityisesti valtion luoteisosissa.
Liikkuessaan Hispaniolan saarelta pohjoiseen Jeanne vahvistui jälleen hurrikaaniksi 20. syyskuuta ja vaelsi useita päiviä (kierrettyään kokonaisen ympyrän) ennen kuin se alkoi liikkua vakaasti länteen kohti Bahamaa ja Floridaa. Jeanne vahvistui entisestään 3. luokan hurrikaaniksi Saffirin‐Simpsonin hurrikaaniasteikolla ennen iskemistään Luoteis-Bahamaan ja lopulta Floridan osavaltioon Yhdysvalloissa. Se iski vain noin kolme kilometriä etelään paikasta, jonne hurrikaani Frances oli iskenyt kolmea viikkoa aiemmin.
Vaikutukset > Puerto Rico

Sähkötapaturmien ja rakenteellisten vaurioiden estämiseksi koko saaren sähköt katkaistiin, mistä seurasi kuitenkin epäsuorasti kolmen ihmisen kuolema ja 200 miljoonan dollarin aineelliset vahingot. 600 000 ihmistä jäi ilman juoksevaa vettä. Kaikkiaan seitsemän ihmisen on kerrottu kuolleen Jeannen vaikutuksista.
Vaikutukset > Dominikaaninen tasavalta

Liikkuessaan hitaasti valtion pohjoisosien yli myrsky vaurioitti monia koteja Samanán provinssissa. Ainakin 18 ihmistä sai surmansa.
Vaikutukset > Haiti

Valtion pohjoisosien vuorten rankkasateet (noin 33 cm) aiheuttivat ankaria tulvia ja maanvyörymiä Arboniten alueella, erityisesti Gonaïvesin rantakaupungissa. Viranomaiset raportoivat 3 006 ihmisen kuolleen, joista 2 826 kuoli Gonaïvesissa. Lisäksi 2 601 ihmisen kerrottiin loukkaantuneen. Tulvat syntyivät vasta myrskykeskuksen jo jätettyä Haitin, joten alue oli myrskyvaroitusten ulkopuolella.
Monet kuolleista jäivät hautaamatta päiväkausiksi, ja avustustyöntekijöiden piti haudata ruumiita suuriin joukkohautoihin estääkseen tautien leviämisen. Jotkut ruumiista huuhtoutuivat mereen. Pahimmilla tuhoalueilla esiintyi myös laajalti ryöstelyä.
Vaikutukset > Yhdysvallat

Miljoonat ihmiset Floridassa jäivät ilman sähköjä – jotkut jo kolmatta kertaa kuukauden sisään johtuen aiemmin alueelle iskeneistä hurrikaani Charleysta ja hurrikaani Francesista. Ainoastaan viisi ihmistä kuoli Yhdysvalloissa myrskyn vaikutuksesta – kolme Floridassa, yksi Etelä-Carolinassa ja yksi Virginiassa. Jeanne aiheutti kuitenkin arviolta 6,9 miljardin dollarin aineelliset vahingot, mikä teki siitä kahdeksanneksi kalleimman Yhdysvaltoihin iskeneen hurrikaanin. Jeannen aiheuttamia vahinkoja oli vaikea erottaa vain kolme viikkoa aiemmin alueelle iskeneen hurrikaani Francesin tuhoista.
Nimi "Jeanne" vedettiin myrskyjen nimien listoilta keväällä 2005 sen aiheuttamien tuhojen vuoksi.
Irlantilainen puolue

Irlannin parlamentaarinen puolue (engl. Irish Parliamentary Party, IPP, tunnettu yleisesti nimillä Irlantilainen puolue tai Home rule -puolue) oli nimitys Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa vuosina 1882–1918 toimineelle ryhmälle, johon kuului suurin osa Irlannin edustajista ja joka kannatti Irlannin itsehallintoa eli home rulea.
Hugo Hamilton

Hugo Hamilton
Hugo Erik Gustaf Hamilton (21. elokuuta 1849 Husaby − 27. tammikuuta 1928 Karbenning) oli ruotsalainen kreivi ja poliitikko.
Hamilton opiskeli oikeustiedettä Uppsalassa. Opiskeluiden jälkeen hänestä tuli Ruotsin patenttiviraston, Patentbyrån ensimmäinen päällikkö. Vuonna 1895 viraston nimeksi muutettiin Patent- och registreringsverket. Samaan aikaan hän osallistui kunnalliseen ja poliittiseen elämään Tukholmassa, ensin liberaalina. Häntä jopa kutsuttiin "Punaiseksi kreiviksi" (Den röde greven). Hän oli myös toisen ja ensimmäisen kamarin jäsen. Vuosina 1900–1918 hän oli Gävleborgin läänin maaherrana. Kun Karl Staaffista tuli liberaalien johtaja, Hamilton erosi puolueesta. Ajan mukaan hänestä tuli konservatiivi. Arvid Lindmanin hallituksessa hän oli siviiliministeri 1907. Vuosina 1916–1928 hän oli ensimmäisen kamarin puhemies (talman).
Hänen poikaansa Adolf Hamiltonia kutsutaan usein Suomen tykistön perustajiksi.
Taistelupeli

Kuvakaappaus pelistä Street Fighter V
Taistelupeli tai tappelupeli on toimintapelien alalajityyppi, jossa pelaaja ohjaa hahmoa lähitaistelussa toista hahmoa vastaan kehässä tai rajatulla pelialueella. Näissä peleissä pääpaino on useissa pelattavissa hahmoissa ja monimutkaisten taisteluliikkeiden opettelemisella. Kaksintaistelupeleistä tunnettuja ovat olleet esimerkiksi Street Fighter ja Mortal Kombat -sarjat sekä aikanaan kolmiulotteisen grafiikan tähän genreen tuoneet Virtua Fighter ja Tekken.
Sivuttain vierivät tappelupelit joissa pelaaja taistelee useita tietokoneen ohjaamia vihollisia vastaan kerralla ovat erillinen genre, joka tunnetaan nimellä beat ’em up.
Street Fighter II aloitti lajityypin pelien buumin ja se on valittu World Video Game Hall of Fameen.