stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennonjohtaja

| Lennonjohtaja |
| --- | --- |
 Lennonjohtajia lennonjohtotornissa. Misawan sotilaskenttä, Japani.
Tyyppi:  Ammatti
Toimiala:  Lentoliikenne
Koulutus:  Lennonjohdon perustutkinto (Suomessa)
Työpaikka:  Lennonjohtotorni tai muu lennonjohtorakennus
Lennonjohtaja johtaa siviililentoliikennettä tai sotilaslentoliikennettä ja vastaa siitä, että lentokoneet kulkevat täsmällisesti ja turvallisesti. Hän jouduttaa ilmaliikennettä ja pitää yllä järjestystä sen kulussa. Lennonjohtaja estää yhteentörmäykset niin ilma-alusten välillä kuin myös liikennealueella olevien esteiden ja ilma-alusten välillä. Hän valvoo laskeutuvia lentokoneita ja antaa tarvittaessa lentäjille radiopuhelimitse käskyjä.
Työnkuva

Lennonjohtaja voi työskennellä teknisillä laitteilla korkeassa lennonjohtotornissa johtamassa kiitoteitä ja lähellä kenttää olevaa liikennettä. Hän voi myös työskennellä normaalissa huonetilassa tekemässä tutkatyötä. Lennonjohtaja työskentelee yksin tai ryhmässä, ja aina yhteistyössä muiden lennonjohtojen ja yhteistyötahojen kanssa. Työ on pääosin vuorotyötä.
Lentäjä ilmoittaa lentosuunnitelmansa etukäteen kaikille lennon varrella oleville lennonjohdoille. Sen ansiosta lennonjohto osaa odottaa koneen tuloa, ja se pääsee turvallisesti perille lennonjohdon ohjaamana siinäkin tapauksessa, että radioyhteydet matkalla katkeaisivat. Lennonjohtaja ja lentäjä ottavat radiopuhelimen välityksellä kontaktin toisiinsa lentokoneen lähestyessä. Lennonjohtaja antaa koneelle luvan laskeutua, kun se on suunnassa kiitotien kanssa. Tarvittaessa lennonjohtaja voi vaikuttaa koneiden tulojärjestykseen antamalla niille käskyjä kääntyä tai muuttaa nopeutta tai korkeutta.
Lennonjohtajan työssä vaaditaan muun muassa hyvää englannin kielen taitoa, kolmiulotteista havainnointikykyä, hyvää stressinsietokykyä ja keskittymiskykyä, kykyä tehdä useaa asiaa yhtä aikaa, yhteistyökykyä, ongelmanratkaisutaitoa, palvelualttiutta sekä hyvää terveydentilaa.
Eri alat

Työssä voi suuntautua lähi-, alue-, tai lähestymislennonjohtajaksi tai opettajaksi.
Koulutus

ANS Finland kouluttaa lennonjohtajia Avia Collegessa Helsinki-Vantaan lentoaseman välittömässä läheisyydessä. Lennonjohtajan koulutus on toisen asteen koulutus, vaikka pääsyvaatimuksena on vähintään toisen asteen koulutus, myös kielitaidon täytyy olla lähes erinomainen haettaessa koulutukseen. Koulutus on 120 opintoviikon laajuinen, joista 90 opintoviikkoa opiskellaan Avia Collegessa. Koulutusohjelma ei kuulu yhteishaun piiriin. Vuosittain koulutetaan 8-10 lennonjohtajaa. Suomessa työskentelee noin 300 lennonjohtajaa.
Koulutus > Pääsyvaatimukset Suomessa

Ylioppilastutkinto tai lukion oppimäärä tai ammatillinen toisen asteen tutkinto
Suomen ja englannin kielen hyvä taito
Lennonjohtajan kelpoisuusvaatimusten (EU No 2015/340) mukainen hyvä terveydentila.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Lennonjohtajien Yhdistys SLJY
Kuopion lentoaseman lennonjohtotorni
Kaisa Harjanne

| Kaisa Harjanne |
| --- | --- |
 Kaisa Harjanne vuonna 1986.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaisa Helena Harjanne
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1921 Riihimäki
Kuollut: 1. marraskuuta 2009 (88 vuotta) Helsinki
Arkkitehti
Koulutus:  Teknillinen korkeakoulu
Kaisa Helena Harjanne (4. kesäkuuta 1921 Riihimäki − 1. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1948. Diplomityön aiheena oli lomakylä ja -hotelli. Samana vuonna hän liittyi jäseneksi Suomen naisarkkitehtien yhdistys Architectaan.tarvitaan parempi lähde
Valmistumisen jälkeen Harjanne työskenteli lyhyen aikaa professori Jussi Paatelan toimistossa, professori Otto-Iivari Meurmanin toimistossa ja arkkitehti Elsi Borgin toimistossa. Vuonna 1955 hän perusti yhdessä arkkitehti Maija Suurlan kanssa oman toimiston Arkkitehtitoimisto Kaisa Harjanne ja Maija Suurla KY:n. Yksi heidän tunnetuimpia töitään on Savonlinnan entinen pääkirjasto, jonka sisustukseen osallistuivat sisustusarkkitehti ja huonekalusuunnittelija Risto Halme ja tekstiilitaiteilija Oili Mäki. Vuodesta 1981 lähtien Kaisa Harjanne oli yksin vastuussa toimistosta.
Vuosina 1955−1960 Harjanne toimi Suomen Vapaan Partioryhmän Tyttöjaoston puheenjohtajana ja sai partiotyttöjen korkeimman ansiomerkin Kultajoutsenen vuonna 1965.
Julkaisuja

Mirja Huuhka: Rakennettiin toivekoti. WS, Helsinki 1968. Piirrokset Kaisa Harjanne ja Maija Suurla.
Kaisa Harjanne, Ritva Piispanen ja Maija Suurla: Musiikkikirjaston suunnittelu ja sisustus. Kirjastolehti 70 (1977), s. 436–439.
Kaisa Harjanne ja Varpu Ovaskainen: Talo ja koti -opassarja. 7, Taloustilat. Rakentajain kustannus, Helsinki 1980.
Aiheesta muualla

Architecta. Muisteloita. Kaisa Harjanne.
Ján Starší

| Ján Starší> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 1933 Sokolče, Tšekkoslovakia
Kuollut: 13. huhtikuuta 2019 (85 vuotta) Bratislava, Slovakia
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia  Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jano
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1953–1966
Seurat:  HK 32 Liptovský Mikuláš HC Slovan Bratislava HC Sparta Praha
Valmennusura
Vuodet:  1966–1992
| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sveitsi 1961 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1959 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1963 | jääkiekko |  |
Ján Starší (17. lokakuuta 1933 Sokolče, Tšekkoslovakia – 13. huhtikuuta 2019) oli slovakialainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Hän pelasi jääkiekkoseuroissa Slovan Bratislava ja Sparta Praha.
Saavutukset pelaajana

Jääkiekon MM-hopea 1961, MM-pronssia 1959, 1963
Euroopan mestaruus 1961
Maaotteluissa 73 ottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Saavutukset valmentajana

jääkiekon olympiahopea 1976
kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1976, 1977
neljä MM-hopeaa 1974-75, 1978-79
MM-pronssi 1987
Canada Cup finalisti 1976
Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueen valmentajana 1973-1979, 1985-87
Erikoispalkintoja

IIHF Hall of Fame 1999
Slovakian Hall of Fame 2002
Kangasjärvi (Viitasaari, Ilmolahti)

| Kangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°00′31″N, 25°49′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Ilmojärveen 
Järvinumero:  14.421.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,6 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,733 km  
Pinta-ala:  1,853 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangasjärvi 
Kangasjärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Ilmolahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 330 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,6 metriä mpy.
Kaltovesi

| Kaltovesi |
| --- | --- |
Valtiot:   Venäjä, Leningradin alue
Paikkakunta:  Viipurin piiri
Koordinaatit:  60°46′35″N, 29°11′21″E
Mittaustietoja
 fiKaltovesi 
Kaltovesi (v:sta 1948 ven. Макаровское озеро, Makarovskoje ozero) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Karjalankannaksen keskiosassa Kähärin kunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kaltovesi on kapea ja pohjois–eteläsuunnassa noin 14 kilometriä pitkä järvi, jonka pinta on 12,2 metriä  merenpinnan yläpuolella. Kaltoveden eteläpäähän laskee kolme kilometriä pitkä Pihkalanjärvi. Kaltovesi puolestaan laskee pohjoispäästään Vuoksen Vaarinselkään. Kaltovesi sijaitsee alueella, jonka Suomi luovutti Neuvostoliitolle vuonna 1940 ja uudelleen 1944. Suomelle kuuluessaan Kaltovesi sijaitsi Heinjoen ja Antrean kuntien rajalla. Heinjoen kirkonkylä sijaitsi järven eteläpäässä.
Vetokallio-niminen kapea kannas erottaa Kaltoveden lounaispään Viipurinlahteen laskevasta Tuokkolanjärvestä. Kaltovesi onkin osa vesireittiä, jota pitkin Laatokka laski Viipurinlahteen Itämeren edeltäjän, Anculysjärven, aikana. Myöhemmin sama järvireitti oli Vuoksen toisena, eteläisenä lasku-uomana Suomenlahteen pohjoisemman haaran laskiessa Käkisalmen luona Laatokkaan. Lopullisesti tämä Vuoksen eteläinen lasku-uoma kuivui vasta vuonna 1857 Kiviniemen kannaksen puhkaisun tuloksena, jolloin Vuoksen uudeksi lasku-uomaksi tuli Taipaleenjoki.
Suomessa suunniteltiin 1900-luvun alussa Karjalankannaksen poikki kulkevaa Laatokan–Suomenlahden kanavaa. Suunniteltu kanava olisi kulkenut juuri Vetokallion ja Kaltoveden kautta Vuokseen.
katso myös

Kilpeenjoen vesistö
Lucas Piazón

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Lucas Domingues Piazón
Syntymäaika: 20. tammikuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka:  São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä laituri
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Braga
Junioriseurat
2001-2006 2007-2008 2008-2009 2011-2012:  Coritiba  Atlético-PR  São Paulo  Chelsea FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2012–2021 2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2018 2019 2019–2021 2021– |  Chelsea FC  →  Málaga   →  Vitesse   →  Eintracht   →  Reading   →  Fulham   →  Chievo   →  Rio Ave    Braga | 1 (0) 11 (0) 29 (11) 17 (2) |
Maajoukkue
| 2009–2010 2011–2012 |  Brasilia U-15  Brasilia U-17 | 7 (10) 16 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. tammikuuta 2014.
Lucas Piazón (s. 20. tammikuuta 1994 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaisseura Bragaa, jonne hän siirtyi tammikuussa 2021. Hän kuului yhdeksän vuotta Englannin Valioliigassa pelaavan Chelsean omistukseen mutta pelasi pääasiassa muissa seuroissa lainasopimuksilla, Englannin lisäksi Espanjassa, Alankomaissa, Saksassa, Italiassa ja Portugalissa.
Ura > Juniorivuodet

Piazón aloitti uransa Brasilialaisessa Coritibassa, jossa hän oli paras maalintekijä kaikissa junioriturnauksissa, joissa hän oli mukana. Vuonna 2007 hän siirtyi Atlético Paranaenseen. Vuonna 2008 Piázon siirtyi edelleen São Pauloon.
Vuonna 2009 Piázon oli yksi Brasilian alle 15-vuotiaiden maajoukkueen tähdistä Alle 15-vuotiaiden Etelä-Amerikan mestaruuskisoissa voittaen turnauksen maalikuninkuuden 10:llä maalillaan ja auttaen Brasilian turnauksen kakkossijalle. Maaliskuussa 2011 hänen ollessa mukana Alle 17-vuotiaiden Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa, Englantilainen Chelsea teki São Paulon kanssa esisopimuksen Lucasin siirtymisestä Chelseaan vuonna 2012.
Ura > Juniorivuodet > Chelsea

Piazón pelasi vakuuttavan debyyttikauden Chelseassa pelaten säännöllisesti sekä reserveissä että seuran nuorisojoukkueessa. Hän oli tärkeässä roolissa Chelsean U-18-joukkueen voittaessa FA Youth Cup vuonna 2012. Piazón päätti debyyttikautensa Chelseassa nimeämiseen Chelsean Vuoden nuoreksi pelaajaksi. Tammikuussa 2012 Piazón pidensi alkuperäistä sopimustaan vuoteen 2017.
Seuraavalla kaudella 2012-13 Piazón pelasi Chelsean U-21-joukkueessa ja teki joukkueen kauden ensimmäisen maalin 1. syyskuuta 5-0-voitossa Wolverhamptonin U-21-joukkueesta. Ottelussa hän teki myös 5-0-maalin.
Ura > Ammattilaisura > Chelsea (2012-)

Piazón oli ensimmäistä kertaa Chelsean ykkösjoukkueen mukana ollen käyttämätön vaihtopelaaja kauden 2011-12 Valioliigan viimeisellä kierroksella Blackburnia vastaan. Piazón teki ykkösjoukkue-debyyttinsä syyskuussa 2012 Englannin liigacupin 6-0-voitossa Wolverhamptonia, jossa hän myös syötti Ryan Bertrandin tekemän 2-0-maalin. Hän teki Valioliiga-debyyttinsä 23. joulukuuta 8-0-murskavoitossa Aston Villasta tullen kentälle 74. peliminuutilla. 75. minuutilla hän syötti Ramiresin tekemän ottelun 6-0-maalin. 16. tammikuuta 2013 hän siirtyi lainalle Espanjan Primera Divisiónin Málagaan loppukaudeksi.
Ura > Ammattilaisura > Málaga (2013)

Piazón teki Primera División-debyyttinsä 9. helmikuuta tullen 66. minuutilla vaihdosta kentälle 2-1-voitossa Levantesta. 16. helmikuuta hän syötti  Javier Saviolan tekemän ottelun ainoan maalin Athletic Bilbaota vastaan. Hän syötti myös 9. maaliskuuta joukkueen 1-0-maalin 8. minuutilla vapaapotkusta 1-1-tasapeliin päättyneessä ottelussa Real Valladolidia vastaan. Málagassa hän pelasi yhteensä 13 ottelua, joista 11 liigassa ja 2 Mestarien liigassa ollen avauksessa 4 kertaa.
Ura > Ammattilaisura > Vitesse (2013-2014)

Piazón siirtyi 9. elokuuta 2013 kauden mittaiselle lainalle Eredivisien SBV Vitesseen. Seurassa hän teki 11 maalia ja syötti kahdeksan 29:ssä pelaamassaan ottelussa. Hän teki ensimmäiset maalinsa seuralle 22. syyskuuta 2013 tehden 1-0- ja 3-0-maalit 3-0-voitossa PEC Zwollesta. Hän syötti maalin, ja teki ratkaisevan 3-2-osuman seuraavassa ottelussa NEC Nijmegeniä vastaan 29. syyskuuta 2013. Piazón johti Eredivisien maalipörssiä sarjan talvitauolla 11:llä maalillaan, mutta keväällä hän ei saanut tehtyä ainuttakaan.
Ura > Ammattilaisura > Eintracht Frankfurt (2014–2015)

24. heinäkuuta Piazón siirtyi kauden 2014-15 kestävälle lainalle saksalaiseen Eintracht Frankfurtiin.
Aiheesta muualla

Profiili Chelsean kotisivuilla (englanniksi)
Luettelo Irlannin satamakaupungeista

Luettelo Irlannin tasavallan sekä Pohjois-Irlannin satamakaupungeista.
Itärannikko > Irlannin tasavalta

Rosslare Europort
Arklow
Wicklow
Dun Laoghaire
Dublin
Howth
Drogheda
Dundalk
Greenore
Itärannikko > Pohjois-Irlanti

Warrenpoint
Belfast
Larne
Pohjoisrannikko

Coleraine
Derry
Länsirannikko > Irlannin tasavalta

Killybegs
Sligo
Kilronan
Galway
Limerick
Foynes
Fenit
Bantry Bay
Etelärannikko

Kinsale
Ringaskiddy
Cork
Cobh
Youghal
Waterford
New Ross
Dunmore East
Kajander

Kajander on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Catharina Kajander (s. 1945), keramiikkataiteilija
Elias Kajander (s. 1980), koripalloilija
Erkko Kajander (s. 1949), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Ismo Kajander (s. 1939), taiteilija
Kaj Kajander (1924–1991), heraldikko
Kalle Kajander (1862–1928), kirjailija ja maanviljelijä
Matti Kajander (1928–1998), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Miikka Kajander (s. 1971), jalkapalloilija
Rafael Kajander (1893–1946), jääkärimajuri
Sakari Kajander (1931–2012), valtion työmarkkinalaitoksen johtaja
Sami Kajander (s. 1983), koripalloilija
Tauno Kajander (1932–1977), näyttelijä
Väinö Kajander (myöh. Kajukorpi, 1893–1978), painija
Willem Kajander (s. 1996), pikajuoksija
Kuvitteellisia henkilöitä

Laila Kajander, televisiosarjassa Salatut elämät
Matias Kajander, televisiosarjassa Salatut elämät
Miki Kajander, televisiosarjassa Salatut elämät
Kalliokosken voimalaitos (Pyhäjärvi)

Kalliokosken voimalaitos on Pyhäjoessa Pyhäjärvellä sijaitseva Koskienergia Oy:n omistama voimalaitos. Sen rakennutti Revon Sähkö Oy ja se on valmistunut 1977. Sen teho on 0,7 MW.
Kalliokirvinen

| Kalliokirvinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Västäräkit Motacillidae
Suku::  Kirviset Anthus
Laji::  similis
Kaksiosainen nimi
 Anthus similis  (Jerdon, 1840) 
Katso myös
   Kalliokirvinen Wikispeciesissä   Kalliokirvinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
munia Anthus similis captus
Kalliokirvinen (Anthus similis) on Afrikassa ja Aasiassa elävä varpuslintu. Sen laaja elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen Afrikan, Arabian niemimaan, ja eteläisen Aasian Intiaan, Nepaliin ja Myanmariin asti. Siitä tunnetaan 19 alalajia. Pohjoiset populaatiot talvehtivat Aasian eteläosissa. Thomas C. Jerdon kuvaili lajin holotyypin Jalnasta Nilgirivuorilta Intiasta 1840.
Kalle Vuorinen

Kaarle Henrik (Kalle Heikki) Vuorinen (30. joulukuuta 1851 Urjala – 26. toukokuuta 1929 Rantasalmi) oli suomalainen poliitikko.
Mikkelin läänin vaalipiiriä edustanut Vuorinen toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana kahden vuoden ajan, maaliskuusta 1912 helmikuuhun 1914. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Justus Ripatti kuoli kesken vaalikauden. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti rautatievaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Vuorinen oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi Säämingissä vuosina 1884–1893 ja Rantasalmella vuodesta 1893. Aikaisemmin, vuodesta 1878 vuoteen 1884, hän työskenteli tilanhoitajana, pehtorina, Laukaassa. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen.
Vuorinen oli naimisissa. Hän avioitui puolisonsa Maria Lahtisen kanssa vuonna 1878. Kalle Vuorinen kuoli toukokuussa 1929, 77-vuotiaana.
Kaija Eerola

| Kaija Eerola> Kaija Mononen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kaija Marjatta Eerola
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1944 (ikä 80) Kitee, Pohjois-Karjala
Ammatti:  Kanttori-urkuri
Muusikko
Tyylilajit:  hengellinen musiikki, kuoromusiikki
Soittimet:  Piano, urut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kaija Marjatta Eerola (s. 5. maaliskuuta 1944, Kitee) on suomalainen kanttori ja kirkkomuusikko. Eerola valittiin ensimmäisenä naisena Suomen Kanttori-urkuriliiton hallitukseen vuonna 1983. Eerola työskenteli Nummen seurakunnan kanttorina liki 20 vuotta.
Elämäkerta

Kaija Marjatta Mononen syntyi Kiteellä 5. maaliskuuta 1944. Hän valmistui Sibelius Akatemiasta kanttori-urkuriksi vuonna 1965. Myöhemmin Eerola suoritti myös ylemmän kanttori-urkurin tutkinnon ja lauludiplomin. Urkuja Eerola on aloittanut soittamaan kuitenkin jo paljon aiemmin; jo 14-vuotiaana hän tuurasi kesäisin kotipaikkakuntansa kanttoria. Nummen seurakuntaan Eerola valittiin kanttoriksi vuonna 1969. Tuolloin Suomessa oli vielä varsin harvinaista, että seurakunnan kanttorina toimi nainen. Nummella Eerola johti innolla muun muassa Nummen kirkkokuoroa lähes 20 vuotta. Eerola on kuoron johtajista pitkäaikaisin. Vuonna 1983 Eerola valittiin Suomen Kanttori-urkuriliiton hallitukseen ensimmäisenä naisena.
Ansiosuoritukset ja arvonimet

Uransa aikana Eerola on saavuttanut useita ansiosuorituksia.
Palkinto
Kirkon kulttuuripalkinto v. 2008
Ansiomerkit
Seurakuntatyön hopeinen ansiomerkki v.1987
Kansalaisopistojen 10-vuotisansiomerkki v.1994
Suomen kanttori-urkuriliiton kunniajäsen v. 2002
Suomen Kirkkomusiikkiliiton 1. Kanttorin erityisansiomerkki v. 2007
Arvonimet
Director cantus v.1979
Director musices v.1995
Kalle Välimaa

Kalle Välimaa.
Kaarlo (Kalle) Kustaa Välimaa (16. maaliskuuta 1872 Kangasala – 19. marraskuuta 1943 Helsinki) oli tamperelainen liikemies, joka oli perustamassa Kajaanin Puutavara Oy:tä (myöhemmin Kajaani Oy) yhdessä Paloheimon veljesten kanssa.
Välimaan vanhemmat olivat pienviljelijä Kustaa Välimaa ja Justiina Sarsanaho. Hän kävi kansakoulun ja 1890 kauppaopiston. Välimaa oli Tampereen Puhelin Oy:n isännöitsijänä 1896–1906, Tampereen osakepankin johtokunnan jäsenenä 1906–1916 ja Tampereen säästöpankin johtajana vuodesta 1916. Kajaanin Puutavara Oy:ssä Välimaa oli johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1908 alkaen. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen sekä Tampereen kauppaseuran ja kauppayhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Hän oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäisiä suurlahjoittajia.
Välimaa sai kauppaneuvoksen arvonimen 1932.
Kadonnut maailma – Jurassic Park

| Kadonnut maailma – Jurassic Park> The Lost World: Jurassic Park |
| --- | --- |
 Alkuperäinen mainosjuliste
Ohjaaja:  Steven Spielberg
Käsikirjoittaja:  David Koepp
Perustuu:  Michael Crichtonin romaaniin Kadonnut maailma
Tuottaja:  Kathleen Kennedy Gerald R. Molen Colin Wilson
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Janusz Kaminski
Leikkaaja:  Michael Kahn
Tuotantosuunnittelija:  Rick Carter
Pääosat:  Jeff Goldblum Julianne Moore Pete Postlethwaite Richard Attenborough Vince Vaughn Arliss Howard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Amblin Entertainment
Levittäjä:  UIP-Dunafilm
Ensi-ilta:   23. toukokuuta 1997  5. syyskuuta 1997
Kesto:  129 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  73 000 000 $
Tuotto:  615 100 000 $
Katsojat:  258 983 (suomessa)
Edeltäjä:  Jurassic Park
Seuraaja:  Jurassic Park III
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadonnut maailma – Jurassic Park (engl. The Lost World: Jurassic Park) on Steven Spielbergin ohjaama elokuva vuodelta 1997. Se on Jurassic Park -elokuvasarjan toinen osa ja perustuu löyhästi Michael Crichtonin romaaniin Kadonnut maailma, jonka pohjalta David Koepp laati käsikirjoituksen. Elokuva sijoittuu neljä vuotta Jurassic Parkin tapahtumien jälkeen.
Elokuva jakoi edeltäjänsä tavoinselvennä arvostelijoiden mielipiteet. Steven Spielberg itse on sanonut tehneensä elokuvan rahasta.
Juoni

Jurassic Parkin onnettomuudesta on kulunut neljä vuotta. Kansainvälisen yrityksen InGenin johtokunta on vienyt John Hammondilta yhtiön hallinnan, ja nyt sen omistaa tämän veljenpoika Peter Ludlow. Hammond kutsuu Ian Malcolmin luokseen ja kertoo, että varsinaisen puistosaaren, Isla Nublarin, lisäksi on toinenkin saari, Isla Sorna, eli Alue B. Siellä suurin osa hirmuliskoista luotiin ja kasvatettiin ja vietiin sitten Isla Nublarille, joka toimi varsinaisena näyttämönä yleisölle. Onnettomuuden jälkeen pyörremyrsky tuhosi Alue B:n laitokset ja aidat, joten dinosaurukset elävät nyt täysin vapaina ja muodostavat täydellisen ekologisen systeemin. Nyt saaren rauhaa uhkaa Ludlowin lähettämä retkikunta, jonka aikomuksena on vangita dinosauruksia ja tuoda ne mantereelle uuteen dinosauruspuistoon San Diegoon. Hammond pyytää Malcolmia ja kolmea muuta henkilöä lähtemään saarelle dokumentoimaan dinosauruksia omassa elinympäristössään vaikuttaakseen yleiseen mielipiteeseen pitää saari koskemattomana. Malcolm kieltäytyy, mutta lähtee pikimmiten kuultuaan, että Hammond on jo lähettänyt hänen tyttöystävänsä Sarah Hardingin saarelle.
Löydettyään tyttöystävänsä saarelta Malcolm auttaa häntä vapauttamaan retkikunnan vangitsemia dinosauruksia. Tämän jälkeen sekä kuvausryhmä että aseistautunut retkikunta joutuvat dinosaurusten (pääasiassa Velociraptorien ja Tyrannosaurusten) hyökkäyksen kohteeksi. Lopulta selviytyjät pääsevät pakenemaan saarelta. Eräs retkikunnan jäsen on onnistunut nukuttamaan täysikasvuisen tyrannosauruksen ja sen poikasen. Kummatkin lähetetään San Diegoon esittelyä varten. Kaikki ei kuitenkaan suju niin kuin olisi pitänyt: tyrannosaurus herää kesken laivamatkan ja tappaa kaikki laivalla. Pian tyrannosaurus juoksee vapaana San Diegossa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeff Goldblum  | … |  Tri. Ian Malcolm   |
|  Julianne Moore  | … |  Tri. Sarah Harding   |
|  Pete Postlethwaite  | … |  Roland Tembo   |
|  Richard Attenborough  | … |  John Hammond   |
|  Vince Vaughn  | … |  Nick Van Owen   |
|  Arliss Howard  | … |  Peter Ludlow   |
|  Vanessa Lee Chester  | … |  Kelly Curtis Malcolm   |
|  Peter Stormare  | … |  Dieter Stark   |
|  Harvey Jason  | … |  Ajay Sidhu   |
|  Richard Schiff  | … |  Eddie Carr   |
|  Thomas F. Duffy  | … |  Tri. Robert Burke   |
|  Joseph Mazzello  | … |  Tim Murphy   |
|  Ariana Richards  | … |  Lex Murphy   |
Elokuvassa esiintyvät dinosaurukset

Compsognathus
Gallimimus
Mamenchisaurus
Pachycephalosaurus
Parasaurolophus
Pteranodon (lopussa)
Stegosaurus
Triceratops
Tyrannosaurus rex
Velociraptor (käytännössä Deinonychus, kuten ensimmäisessäkin elokuvassa)
Edmontosaurus (raatona Tyrannosaurusten pesässä)
Aiheesta muualla

Jurassic Chaos: Where Life Finds A Way (Arkistoitu – Internet Archive)
Jurassic Park Legacy: The Largest JP Information Resource
Jurassic Kingdom: An informative site on everything Jurassic Park (Arkistoitu – Internet Archive)