Rattus (yhtye)
Historia

Jarkko Marjamäki (Jake) ja Veli-Pekka Hyvärinen (Vellu) perustivat Rattuksen vuonna 1978. Alkuun yhtye soitti englanninkielisiä covereita omaksi huvikseen. Jaken veli Tomi Marjamäki (Tomppa) liittyi bändiin muutama viikko myöhemmin. Nimi Rattus otettiin The Stranglers -yhtyeen Rattus Norvegicus -debyyttialbumista.
Vuonna 1980 ilmestyi Rattuksen ensimmäinen seitsemäntuumainen single, Khomeini rock, jota painettiin 200 kappaletta. Levyn julkaisi oma levymerkki, Hilipili records. B-puolen kappaleena oli Muotipunk.
Seuraava levytys tapahtui vuoden 1981 alussa. Fucking disco -EP:n julkaisi jälleen oma Hilipili records ja siitä otettiin kaksi painosta, yhteensä 300 kappaletta. 50 kappaletta meni Englantiin myyntiin.
Seuraavat neljä levytystä julkaisi oikea levy-yhtiö eli tamperelainen Poko Rekords. Vuonna 1981 Poko Rekords julkaisi 12" EP:n Rattus on rautaa. Vuonna 1982 julkaistiin 7":n EP Rajoitettu ydinsota, jonka myös brasilialainen ja ranskalainen levy-yhtiö julkaisivat. Vuonna 1983 julkaisun sai 12" mini-LP WC räjähtää. Kyseisen levyn sekä sitä seuraavan 12" mini-LP:n Uskonto on vaara (1984) kansitaiteesta vastasi Pushead-niminen yhdysvaltalainen taiteilija, joka myöhemmin on kunnostautunut muun muassa Metallican ynnä muiden yhtyeiden kansitaiteilijana. Pokolle tehdyt neljä levytystä (kaksi 7"-singleä ja kaksi 12"-singleä) julkaistiin vuonna 1993 CD:llä: Levytykset 1981-1984. Ikään kuin ilmentämässä Rattuksen vaikutusta kansainvälisesti on CD:ssä Sepultura-yhtyeen Max Cavaleran omistuskirjoitus. Rattus oli hyvin suosittu Etelä-Amerikan HC-punk-piireissä ja myös Pohjois-Amerikassa mainetta tuli, väitetäänpä Metallican yhtyettä ylistäneen.lähde? Vuonna 1984 yhdysvaltalainen Rat Cage Records julkaisi Yhdysvalloissa ja Englannissa Eero Peltosen studiolla, Jämsässä, äänitetyn kokoelman, joka sai nimekseen yksinkertaisesti Rattus. Sveitsiläinen Chainsaw Records on julkaissut levyn uudelleen vuonna 2003.
Lokakuussa 1981 Rattus kiersi Suomea englantilaisen punklegenda The Exploitedin kanssa. Vuonna 1983 alkoi Rattus etsiä laulajaa Jaken halutessa keskittyä kitaran soittoon yhtyeessä. Alkuun harjoituksissa kävi keuruulainen Astro Lihjamo, mutta hommasta ei Lihjamon omin sanoin tullut oikein mitään. Yhteistyö poiki yhden kappaleen eli Rumia ruumiita, joka on merkitty kokonaan Lihjamon nimiin. Lihjamon hardcore punk-yhtye Hiljainen Kevät levytti kappaleen vuonna 2001 Raippatanhut-CD-EP:lleen.
Laulajaksi valikoitui bändin roudarina alusta alkaen toiminut Anssi Nieminen eli "Annikki". Vuonna 1983 Rattus soitti ensimmäisen ulkomaankeikkansa Tanskan Aarhusissa. Kevään 1984 Euroopan-kiertue kattoi jo Ruotsin, Saksan, Italian, Jugoslavian, Tanskan ja Englannin.
Vuonna 1984 Rattus äänitti Ihmiset on sairaita -EP:n, jonka Poko Rekordsin piti julkaista. Punk ei kuitenkaan myynyt yhtiön mielestä tarpeeksi ja lopulta vuonna 1985 EP:n julkaisi uusi Ann & Archie -levymerkki. Lisäksi EP sisältyy Uskonto on vaara -LP:n Brasilia-painokseen.
Rattus alkoi muuttua noihin aikoihin enemmän metallimusiikiksi ja vaikutteina olivat muun muassa Venom, Slayer ja Metallica. Vuonna 1986 Annikki väistyi laulajan tehtävästä ja Jake siirtyi hänen tilalleen. Stolen life -albumi ei innostanut levy-yhtiö Dekadenzia, mutta albumi julkaistiin myöhemmin Ranskassa ja Brasiliassa.
Joulukuussa 1986 yhtyeeseen liittyi toiseksi kitaristiksi Kari. Yhtyeen vuonna 1987 Tanskassa ja Ruotsissa tekemät keikat olivat pettymyksiä, metallinen linja ei purrut ja yleisö halusi vanhaa materiaalia. Vuonna 1988 yhtye julkaisi seitsemäntuumaisen Win or die -singlen. B-puolen kappaleena oli I'm gonna kill you (mentally). Rattus teki tuolla erää viimeiset konserttinsa helmikuussa 1988 Jyväskylässä.
Vuonna 2000 suomalainen Fight-records ja vuonna 2001 brasilialainen Bombardeio-yhtiö julkaisivat Rattuksen tribuuttilevyn, jossa kansainvälinen ryhmä yhtyeitä muun muassa Japanista, Brasiliasta, Saksasta, Englannista, Italiasta, Ranskasta ja Suomesta coveroivat Rattuksen tuotantoa.