stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vassorin vapaaseurakunta

| Vassorin vapaaseurakunta> Vassor fria församling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1926
Pääkirkko:  Vassor, Koivulahti Mustasaari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vassorin vapaaseurakunta (ruots. Vassor fria församling) on vuonna 1926 perustettu, Mustasaaren Vassorin kylässä sijaitseva helluntaiseurakunta. Vassorin ensimmäinen rukoushuone vihittiin käyttöön syyskuussa 1926, mutta se tuhoutui tulipalossa 1950-luvulla. Uusi rukoushuone vihittiin käyttöön 2. tammikuuta 1955. Vassorissa sijaitsee myös helluntailiikkeen leirikeskus.
Vassorin herätysliikettä on pidetty ensimmäisenä suomenruotsalaisena helluntaiherätyksenä.
Historia

Vassorin kylä on yksi ensimmäisistä paikoista, joihin helluntaiherätys saapui Suomessa 1900-luvun alussa. Hengellinen herätys levisi Vassorissa jo vuosina 1906–1908 ja se sisälsi selkeitä piirteitä helluntaiherätyksestä. Vassorissa toimivat "saarnaajasisaret" Greta Andersson ja Anne Blom. Toiminta päättyi kuitenkin vuonna 1909 onnettomuuteen rukousviikolla.
Vassorin vapaaseurakunta perustettiin 20 henkilön toimesta vuonna 1926. Tuolloin Frank Mangsin herätys aktivoi toimintaa. Ajan mittaan seurakunnan toiminta alkoi muistuttaa yhä enemmän helluntaiseurakuntaa. Heti jatkosodan jälkeen Koivulahden baptistit, helluntailaiset ja lähetysseurakuntalaiset keskustelivat yhden yhteisen seurakunnan muodostamisesta, mutta suunnitelma raukesi.
Vuonna 1955 seurakunnalle rakennettiin uusi rukoushuone, kun vanha vuonna 1926 rakennettu paloi.
Seurakunnan johtajat

Seurakunnan ensimmäinen saarnaaja oli ruotsalainen Erik Vesterberg. Häntä seurasi tehtävässä vassorilainen, suurta luottamusta tehtävässä nauttinut Viktor Svarvar. Svarvarin seuraajaksi valittiin David Klemetz.
Svarvarin ja Klemetzin jälkeen seurakunnan johtajina ovat palvelleet muun muassa Henry Haga, Valdemar Blomqvist, Börje Nissfolk, Rolf Strömvall sekä Robert Östman.
Aiheesta muualla

Vassorin leirikeskuksen verkkosivut
Vierwaldstätterjärvi

| Vierwaldstätterjärvi |
| --- | --- |
 Vierwaldstätterjärvi Nidwaldenissa.
Valtiot:  Sveitsi
Paikkakunta:  Uri, Luzern, Obwalden, Schwyz ja Nidwalden 
Koordinaatit:  47°01′10″N, 8°24′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Reuss
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  434 m
Pituus:  30  km
Leveys:  20  km 
Rantaviiva:  115 km
Pinta-ala:  114 km²
Tilavuus:  11 800  hm3 
Suurin syvyys:  214 m
Valuma-alue:  1 831 km2 
 fiVierwaldstättersee 
Vierwaldstätterjärvi (saks. Vierwaldstättersee, engl. Lake Lucerne) on Keski-Sveitsissä sijaitseva suuri järvi. Reuss laskee järven kautta.
Järvi sijaitsee neljän kantonin alueella (Luzern, Nidwalden, Schwyz, Uri). Nimensä järvi on saanut sijannistaan neljän Sveitsin vanhan valaliiton aikaisen metsäkantonin (saks. Waldstätte) alueella (Luzern, Schwyz, Unterwalden, Uri).
Suurimmat kaupungit järven rannalla ovat Luzern, Horw, Küssnacht ja Altdorf. Järvellä on SGV-yhtiön reittilaivaliikennettä ympäri vuoden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vierwaldstätterjärvi Wikimedia Commonsissa
Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995)

| Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) Def Leppard |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980-1995
 Julkaistu: 23. lokakuuta 1995
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Robert John "Mutt" Lange Mike Shipley Pete Woodroffe Def Leppard
 Tyylilaji: hard rock glam rock glam metal
 Kesto: 73.13
 Levy-yhtiö: Mercury Records
Def Leppardin muut julkaisut
| Retro Active 1993 | Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) 1995 | Slang 1996 |
Singlet albumilta Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995)
 ”When Love & Hate Collide” Julkaistu: 2. lokakuuta 1995
Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) on brittiläisen rockmusiikkia esittävän Def Leppardin kokoelma-albumi vuodelta 1995.
Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) julkaistiin 23. lokakuuta vuonna 1995 Mercury Records-levymerkillä. Albumi ylitti ilmestyessään kultalevyrajan Yhdysvalloissa, Norjassa, Kanadassa sekä yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa albumia on tähän asti myyty yli nelinkertaisen platinalevymyynnin verran, ja Kanadassa albumi on ylittänyt kaksinkertaisen platinamyynnin. Myös yhtyeen kotimaassa albumi on ylittänyt platinalevyrajan.
Albumi sisältää myös uuden kappaleen "When Love & Hate Collide", josta muodostui suuri hitti yhtyeen kotimaassa kappaleen yltäessä Britannian singlelistalla sijalle 2.
Kappalelista > Yhdysvaltain painos

"Pour Some Sugar on Me"
"Photograph"
"Love Bites"
"Let's Get Rocked"
"Two Steps Behind" (akustinen versio)
"Animal"
"Foolin'"
"Rocket"
"When Love & Hate Collide"
"Armageddon It"
"Have You Ever Needed Someone So Bad"
"Rock of Ages"
"Hysteria"
"Miss You in a Heartbeat" (akustinen versio)
"Bringin' On the Heartbreak"
Kappalelista > Euroopan painos

"Pour Some Sugar on Me"
"Photograph"
"Love Bites"
"Let's Get Rocked"
"Two Steps Behind"
"Animal"
"Heaven Is"
"Rocket"
"When Love & Hate Collide"
"Action" (Sweet-cover)
"Make Love Like a Man"
"Armageddon It"
"Have You Ever Needed Someone So Bad"
"Rock of Ages"
"Hysteria"
"Bringin' On the Heartbreak"
Kappalelista > Japanin painos

"Pour Some Sugar on Me"
"Photograph"
"Love Bites"
"Let's Get Rocked"
"Two Steps Behind"
"Animal"
"Action"
"Rocket"
"When Love and Hate Collide"
"Rock! Rock! ('Til You Drop)" (bonusraita)
"Armageddon It"
"Foolin'"
"Have You Ever Needed Someone So Bad"
"Rock of Ages"
"Hysteria"
"Bringin' On the Heartbreak"
"Can't Keep Away From the Flame" (bonusraita)
Vrahovice

1800-luvulla rakennettu Pyhän Bartolomeuksen kirkko Vrahovicessa.
Vrahovice on kylä Olomoucin läänissä Tšekissä. Se on hallinnollinen osa Prostějovin kaupunkia. Kylässä on noin 3 400 asukasta.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Us-Parts Finn-Am

| US-Parts Finn-Am Oy |
| --- | --- |
Toimitusjohtaja:  Ilkka Ruoppa
Kotipaikka:   Helsinki
Toimiala:  Moottoriajoneuvojen osien ja varusteiden tukkukauppa (pl. renkaat)
Tuotteet:  Amerikkalaisten autojen varaosien, autourheiluvarusteiden, vanteiden, veneilytarvikkeiden ja voiteluaineiden maahantuonti ja myynti
Kotisivu:  www.usparts.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
US-Parts Finn-Am Oy on Helsingissä sijaitseva amerikkalaisten autojen varaosien, autourheiluvarusteiden, vanteiden, veneilytarvikkeiden ja voiteluaineiden maahantuontia ja myyntiä harjoittava kotimainen yhtiö.
Toimipisteet

US-Parts Finn-Am Oy:llä on kolme toimipistettä. Yrityksen on päätoimipiste on Helsingin Roihupellolla. Yrityksen toinen toimipiste Autoracing muutti syksyllä 2016 Roihupellolta Vantaalle. Yrityksellä on kolmas toimipiste Tallinnassa.
Historia

Yhtiön juuret sijoittuvat 1970-luvun Helsinkiin, jolloin Ilkka Ruoppa perusti "autotallifirmansa". Tällöin käynnistyi amerikkalaisten autojen varaosien maahantuonti. Vuonna 1989 yrityksen nimeksi tuli US-Parts Oy. Vuonna 1995 US-Parts Oy yhdistyi kilpailijansa Finn-Am International Oy:n kanssa ja nimeksi tuli US-Parts Finn-Am oy. Helmikuussa 2008 US-Parts Finn-Am Oy osti Autoracing Ax Oy:n, joka on johtava kilpa-autourheilun osien ja ajovarteiden maahantuoja ja jälleenmyyjä Suomessa.
Edustamat merkit

Vuodesta 2003 US-Parts Finn-Am Oy on edustanut kansainvälisesti tunnetun Gulf-brändin voiteluaineita Suomessa. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut myös oikeus myydä Gulf-polttonesteitä. Gulf-asemia oli Suomessa vuoteen 1973, jolloin Gulf Oil International vetäytyi Euroopasta.
Gulf-brändi on tuttu mm. moottoriurheilussa. Moninkertaisen rallin suomenmestari Juha Salon autossa näkyy Gulf-logo.
Aiheesta muualla

Usparts.fi
TS: Gulf palaa teiden varsille (Arkistoitu – Internet Archive)
The Gulf brand on the roll in Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
FHRA JA Us-Parts Finn-AM Oy
Vratislav Greško

Vratislav Greško
Vratislav Greško (s. 24. heinäkuuta 1977 Tajov) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja, jonka ammattilaisura alkoi 1995 ja päättyi 2015.
Greško aloitti ammattilaisuransa 1995 FK Dukla Banská Bystrica -seurassa vuonna 1995 ammattilaisuransa ja pelasi sen jälkeen pelannut FK Inter Bratislavassa, FC Internazionale Milanossa, Blackburn Roversissa, Parmassa, 1. FC Nürnbergissä, Bayer 04 Leverkusenissa ja FK Železiarne Podbrezovássa. Saksan cupia hän oli voittamassa Nürnberg 2007.
Maajoukkueessa Greško pelasi vuosina 2000–2007 tehden kaksi maalia ja pelaten 34 ottelua.
Vinterviken

Vinterviken voi viitata:
Veden tuolla puolen, Mats Wahlin romaani vuodelta 1993
Vinterviken, romaaniin perustuva elokuva vuodelta 1996
JJ+E, uudelleenfilmatisointi vuodelta 2021
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vinterviken”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vrasná

| Vrasná Βρασνά |
| --- | --- |
 Vrasnán kylää.
 Vrasná
 Koordinaatit: 40°42′17″N, 23°39′7″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Vólvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0703020202
Väkiluku (2011):  278
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vrasná (kreik. Βρασνά) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 278 (vuonna 2011).
Vrasnán kylä sijaitsee noin 80 kilometriä itään Thessalonikista. Varsinainen Vrasnán kylä on yläkylä, joka sijaitsee vuorenrinteessä vajaat neljä kilometriä sisämaahan Strymonikóslahden rannasta. Sen suurempi ja uudempi ranta-asutus Néa Vrasnán kaupunki, ”Uusi Vrasná”, sijaitsee lahden rannikolla. Vrasná muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βρασνών, Dimotikí Koinótita Vrasnón), johon kuuluu varsinaisen Vrasnán kylän ja Néa Vrasnán kaupungin lisäksi myös Paliámpelan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 879.
Aiemmin kylä kuului Ágios Geórgioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Ágios Geórgioksen kunnallisyksikköön.
Vrasiátis

| Vrasiátis Βρασιάτης |
| --- | --- |
 Vrasiátis-joen ylittävä vanha kivisilta Ágios Andréaksessa Arkadiassa.
Alkulähde:  Párnonas-vuori  37°15′43″N, 22°45′50″E
Laskupaikka:  Argoliinlahti, Paralía Agíou Andréa  37°22′20″N, 22°47′00″E
Maat:  Kreikka
Vrasiátis (kreik. Βρασιάτης), antiikin Kharadros (m.kreik. Χάραδρος, lat. Charadrus), on joki Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa Kreikassa. Se virtaa Vóreia Kynourían kunnassa Arkadian alueyksikössä. Joki saa alkunsa Párnonas-vuorelta ja kulkee läpi Zarmpánitsan rotkon, ja laskee Argoliinlahteen lähellä Ágios Andréaksen kylää. Vrasiátis on tunnettu nykyaikana myös nimillä Káni (Κάνι) sekä ”Ágios Andréaksen joki”.
Virginie Ledoyen

Virginie Ledoyen Cannesissa 2015.
Virginie Ledoyen (oikealta nimeltään Virginie Fernandez, s. 15. marraskuuta 1976 Pariisi) on ranskalainen elokuvanäyttelijä, joka on esiintynyt myös yhdysvaltalaisissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Hänellä on espanjalainen sukutausta.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Exploits of a Young Don Juan | Berthe |  |
| 1988 | La Vie en panne | Joëlle | television minisarja |
| 1990 | Haute tension | Dominique 15-vuotiaana | televisiosarja |
| 1991 | Mima | Mima |  |
| 1991 | The Children Thief | Gabrielle |  |
| 1992 | Mouche |  | Filmi jäänyt keskeneräiseksi |
| 1993 | Les Marmottes | Samantha | César-palkinnon ehdokkuus |
| 1994 | La Folie douce | Charlie Léger |  |
| 1994 | La Règle de l'homme | Violette | Telefilm |
| 1994 | Cold Water | Christine | César-palkinto lupaavimmalle näyttelijälle |
| 1995 | A Single Girl | Valérie Sergent | César-palkinto lupaavimmalle näyttelijälle |
| 1995 | La Cérémonie | Melinda |  |
| 1995 | La Vie de Marianne | Marianne | Telefilm |
| 1995 | Sur la route |  | lyhytfilmi |
| 1995 | Les Sensuels |  | Telefilm |
| 1996 | Mahjong | Marthe |  |
| 1997 | Ma 6-T va crack-er | pistolityttö |  |
| 1997 | Héroïnes | Johanna |  |
| 1998 | The Perfect Guy | Jeanne | Pariisin filmifestivaali - paras näyttelijä |
| 1998 | A Soldier's Daughter Never Cries | Billyn äiti |  |
| 1998 | Late August, Early September | Anne |  |
| 1998 | In All Innocence | Cécile Maudet |  |
| 2000 | The Beach | Françoise | Teen Choice -palkinto |
| 2001 | All About Love | Maria |  |
| 2002 | 8 naista | Suzon | Berliinin elokuvajuhlien hopeinen karhu |
| 2002 | Kurjat | Cosette | television minisarja |
| 2003 | Mais qui a tué Pamela Rose ? | Siivooja |  |
| 2003 | Bon Voyage | Camille |  |
| 2004 | Saint Ange | Anna Jurin |  |
| 2006 | The Valet | Émilie |  |
| 2006 | Holly | Marie |  |
| 2006 | The Backwoods | Lucy |  |
| 2006 | La Forteresse assiégée | Eugénie de Montijo | Telefilm |
| 2007 | Shall We Kiss? | Judith |  |
| 2008 | London mon amour | Audrey Morraine |  |
| 2008 | L'Emmerdeur | Louise |  |
| 2009 | The Army of Crime | Mélinée Manouchian |  |
| 2009 | Myster Mocky présente |  | Televisiosarja |
| 2010 | Tout ce qui brille | Agathe |  |
| 2011 | The Last Beast | Clémence |  |
| 2011 | XIII: The Series | Irina | televisiosarja |
| 2011 | The Shape of Art to Come |  | lyhytfilmi |
| 2012 | Farewell, My Queen | Yolande de Polastron |  |
| 2013 | Another Life | Dolorès |  |
| 2013 | Scènes de ménages |  | televisiosarja |
| 2013 | À votre bon cœur, mesdames | Lisa |  |
| 2014 | Ablations | Léa Cartalas |  |
| 2014 | Le Monde de Fred | Cameorooli |  |
| 2014 | Enragés | nainen |  |
| 2015 | Rabid Dogs | nainen |  |
| 2016 | Accro |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virginie Ledoyen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Autostrada A14 (Italia)

Autostrada 14:n reitti Bolognasta Tarantoon.
Autostrada Adriatica (L'autostrada Adriatica), virallisesti A14, on Italiassa sijaitseva  moottoritie Bolognasta Tarantoon. Se on toinen tärkeä etelä–pohjoissuuntainen maantieväylä  moottoritie A1:n lisäksi. Moottoritie A14 kulkee Emilia-Romagnan, Marchen, Abruzzon, Molisen ja Apulian hallinnollisten alueiden kautta.
Historia

A14:n ensimmäinen osuus Bologna–Forlì valmistui vuonna 1966. Seuraavana vuonna valmistui Bolognan kehätieosuus. Anconaan asti moottoritie oli valmis vuonna 1969, ja samana vuonna avattiin myös osuus Pescara–Vasto Abruzzon alueella. Vuonna 1973 moottoritie A14 oli kokonaisuudessaan valmis osuudella Bolognasta Bariin. Osuus Canosa–Bari oli tuolloin osa moottoritietä A17 (Napoli–Bari). Moottoritie A17 Napolista Canosaan nimettiin A16:ksi. Nykyisin tunnusta A17 ei enää käytetä Italian moottoritiellä. Tie Joonianmeren rannalle Tarantoon valmistui 1975.
Reitti

A14 alkaa Bolognan länsipuolelta moottoritie A1:n risteyksestä. Tie on kolmikaistainen suuntaansa Bolognasta Riminin pohjoiseen liittymään. Muutoin tie on 2+2-kaistainen. Nimensä mukaisesti Autostrada Adriatica seurailee Adrianmeren rantaviivaa. Sen reitillä on lukuisia tunneleita ja maasiltoja.
A14 kulkee Romagnan halki luoteesta kaakkoon Adrianmeren rannalle Riminiin, josta etelään se kulkee pitkin Adrianmeren rannikkoa. Moottoritien varrella ovat Marchen hallintoalueen kaupungit Pesaro, Fano, Senigallia, Ancona, Osimo, Fermo ja San Benedetto del Tronto. A14 ylittää Trontojoen 312 kilometriä Bolognasta kaakkoon (Tronto oli Kirkkovaltion ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan rajajoki 1800-luvulla). Abruzzon hallintoalueen kaupungeista A14:n reitillä ovat Giulianova, Roseto degli Abruzzi, Pescara (jossa sijaitsee liittymä moottoritiehen A25), Lanciano, Vasto ja Termoli.
Bifernojoen kaakkoispuolella 478 kilometriä Bolognasta maisematyyppi muuttuu tasaisemmaksi. Apulian alueella A14:n reitti kulkee San Severon ja Foggian kautta Bariin, josta se jatkuu Tarantoon.
Ravennan haarautuma (A14dir)

Ravennan kaupunki ei sijaitse A14:n välittömässä läheisyydessä, joten se on yhdistetty valtaväylään 30 kilometriä pitkällä haaramoottoritiellä (Diramazione di Ravenna).
Ravennan haarautuma (A14dir) > A14dir RAVENNA -väylän liittymät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

A14dir RAVENNA
| Tyyppi | Tunnus | ↓km↓ | ↑km↑ | Maakunta | Eurooppatie |
|  |  Bologna – Taranto | 0,0 | 29,8 | RA |  |
|  | Barriera Ravenna (Ravennan maksuportti) | 9,3 | 20,5 | RA |  |
|  | Cotignola | 9,8 | 20,0 | RA |  |
|  | Lugo | 9,9 | 19,8 | RA |  |
|  | Bagnacavallo |  |  | RA |  |
|  | Area Servizio "S. Eufemia" | 19,9 | 9,9 | RA |  |
|  | Strada Statale 253 San Vitale | 26,5 | 3,3 | RA |  |
|  |  Strada Statale 16 Adriatica (SS16) – Ravenna | 29,8 | 0,0 | RA |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Autostrada A14 (Italia) Wikimedia Commonsissa
Moottoriteiden A14 ja A1 risteysalue ("Ramo Casalecchio") Bolognassa.
Autostrada Adriaticalta on yhteys Roomaan A25:n välityksellä.
Veronica Guerin

| Veronica Guerin |
| --- | --- |
 Veronica Guerinin muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1958 Dublin, Irlanti
Kuollut: 26. kesäkuuta 1996 (37 vuotta) Dublin
Kansalaisuus:  irlantilainen
Ammatti:  toimittaja, kirjanpitäjä
Muut tiedot
Koulutus: Trinity College, Dublin
Veronica Guerin (5. heinäkuuta 1958 Dublin – 26. kesäkuuta 1996 Dublin) oli irlantilainen rikostoimittaja, jonka huumekauppiaat murhasivat. Guerin oli kouluttautunut kirjanpitäjäksi Dublinin Trinity Collegessa, mutta hän ryhtyi myöhemmin toimittajaksi työskennellen aluksi talous- ja uutistoimittajana irlantilaisille sanomalehdille. Viimeisimpinä vuosinaan hän työskenteli Sunday Independent -lehdelle kirjoittaen juttuja erityisesti Dublinin huumerikollisuudesta. Guerin sai työnsä vuoksi useita tappouhkauksia, kunnes 26. kesäkuuta 1996 hänet ammuttiin ohikulkevasta moottoripyörästä liikennevaloristeyksessä pysähdyksissä olleeseen autoonsa. Guerinin murhatutkinnan yhteydessä pidätettiin ja tuomittiin useita huumerikollisia. Murhan järjestämisestä on syytetty huumekauppias John Gilligania, joka tuomittiin tapauksen yhteydessä huumekaupasta saatujen rahojen pesusta. Guerinin kuolema käynnisti suuren organisoituneen jengirikollisuuden kitkemiseen tähdänneen rikostutkinnan.
Kansainvälinen lehdistönvapautta valvova Committee to Protect Journalists (CPJ) -järjestö myönsi vuonna 1995 Guerinille kansainvälisen lehdistönvapauspalkinnon. Vuonna 2003 ilmestyi Veronica Guerinin elämästä kertova Joel Schumacherin ohjaama elokuva Veronica Guerin, jonka pääosassa on Cate Blanchett.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veronica Guerin Wikimedia Commonsissa
Valle Rosenberg

Valle Rosenberg, omakuva vuodelta 1910.
Valle Rosenberg: Alaston (1913).
Gustaf Waldemar (Valle) Rosenberg (15. marraskuuta 1891 Porvoo – 18. joulukuuta 1919 Porvoo) oli suomalainen ekspressionistinen taidemaalari. Hän toimi myös kuvittajana ja pilapiirtäjänä.
Rosenbergin vanhemmat olivat puuseppä Knut Gustaf Rosenberg (ent. Meijer) ja Olga Maria o.s. Lindström. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1906–1909 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1910–1911. Hän asui vuodesta 1913 Pariisissa ja Italiassa. Hänen maalauksiaan on Ateneumissa ja Porvoon museossa. Rosenberg osallistui Suomen Taiteilijan näyttelyihin vuosina 1909–1913.
Rosenbergin värienkäyttö ja ilmaisutapa oli samantyylistä kuin Marraskuun ryhmän taiteilijoilla, mutta hän ei osallistunut ryhmän toimintaan, koska hän muutti Suomesta ulkomaille jo vuonna 1912, neljä vuotta ennen ryhmän perustamista, ja palasi Suomeen vasta hiukan ennen kuolemaansa.
Maalauksia

Omakuva, 1908
Kuja Porvoosta, 1909
Istuva nainen (taiteilijan sisar Ina Rosenberg), 1913
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valle Rosenberg Wikimedia Commonsissa
Vallinkoski (maalaus)

| Vallinkoski |
| --- | --- |

Nimi:  Vallinkoski
Tekijä:  Victor Westerholm
Valmistumisvuosi:  1913
Taiteenlaji:  Maisemamaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  86  cm
Leveys:  206  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Vallinkoski on suomalaisen taiteilijan Victor Westerholmin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1913. Kooltaan tämä maalaus on 86×206 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Teosta Vallinkoski pidetään Victor Westerholmin uusromanttisen kauden viimeisenä voimannäytteenä. Tämän monumentaalisen teoksensa hän loi dekoratiivisin keinoin, jossa harmaassa talvisäässä Vallinkoski vyöryy voimallisena lähes koko maalauksen levyisenä keltamustana virtana maalauksen alanurkkaan asti. Taustalla on näkyvissä Vuoksen rauhallisia rantapenkereitä ja keskeisesti esiin työntyvä niemenkärki. Westerholm teki aiheesta ensin version, jossa korostuivat värit, mutta viimeiseksi versioksi jäi tämä leveä maalaus.
Westerholm oli kuvannut Kymijoen virtaa jo usein, vuodesta 1897 saakka. Yleensä kaikki hänen talviset jokimaisemansa ilmentävät luonnon ja luonnonvoimien ihailua, lähes haltioitumiseen saakka. Hän on yksi skandinaavisen kansallisromantiikan ja symbolismin edustaja.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Vallinkoski.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Vallis Alpes

Vallis Alpes
Vallis Alpes, "Alppien laakso" tai "Iso laakso" lienee tunnetuin Kuun laaksoista. Se on pitkä, vaihtelevan levyinen, jopa 10 km leveä ja 166 km pitkä. Laakso on melko tasapohjainen lukuun ottamatta laakson halki kulkevaa halkeamaa, joka ei erotu Maahan asti kuin suurilla kaukoputkilla. Tämä halkeama on kiemurteleva "rilli", joka on romahtanut laavaputki. Laakso lienee laavalla täyttynyt hautavajoama. Se on keskeltä leveämpi kuin päistään.
Vallis Alpes sijaitsee Kuun "Alpeilla", latinaksi Montes Alpes Sateiden meren, Mare Imbriumin reunalla. Se vie Mare Imbriumista Mare Frigorikseen eli Kylmyyden mereen, ja on hieman tummapohjaisesta isosta Plato-kraatterista kaakkoon. Sijainti 48.5° P 3.2° I. Laakson löysi Francesco Bianchini vuonna 1727.
Aiheesta muualla

'Alpine' landscape on the Moon - Vallis Alpes on the Moon, seen by SMART-1  (Arkistoitu – Internet Archive)
Venda Tammann

Venda Tammann (6. lokakuuta 1932 Pärnu, Viro – 9. tammikuuta 2010 Tallinna, Viro) oli Viron tunnetuimpia harmonikkataiteilijoita.
Tausta

Venda Tammann aloitti musiikinopiskelun 14-vuotiaana Pärnussa lasten musiikkikoulussa. Hän suoritti loppututkinnon Tallinnan musiikkiopistossa ja Tallinnan konservatoriossa.
Ura

Tammann toimi harmonikansoiton opettajana Georg Otsin musiikkiopistossa, Tallinnassa, vuodesta 1956 lähtien. Hän oli ahkera konserttiesiintyjä ja teki myös useita harmonikkahojelmia Eestin radioon ja televisioon viihdeorkesterin kanssa. Tammann konsertoi myös ulkomailla Neuvostoliiton konserttitoimiston Gosconcertin järjestämillä kiertueilla esiintyen muun muassa Belgiassa, Pohjoismaissa, Ranskassa, Jugoslaviassa, Saksassa sekä Kaukoidässä. Hän esiintyi useita kertoja Suomessa yhteistyössä useiden virolaisten taiteilijoiden kanssa, vieraillen muun muassa Sata-Häme Soi -festivaaleilla Ikaalisissa.
Levytykset

Tammann teki joitakin levytyksiä neuvostoliittolaiselle Melodija-levy-yhtiölle.
Vladimir Lotarjov

Vladimir Aleksejevitš Lotarjov (ven. Владимир Алексеевич Лотарев) (15. marraskuuta 1914 Šahty, Rostovin alue – 20. heinäkuuta 1994) oli neuvostoliittolainen lentokonemoottorisuunnittelija.
Vuonna 1930 hän meni Šahtyssä kaivosteollisuuden sähkömekaaniseen kouluun. 1939 hän valmistui Harkovan ilmailuinstituutista sekä työskenteli suunnitteluinsinöörinä ilmailuteollisuudessa. 1948 hänestä tuli pääsuunnittelijan avustaja Zaporižžjan suunnittelutoimistoon ja 1963 pääsuunnittelija sekä yleispääsuunnittelija 1981 Progressiin.