stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suursalon häät

| Suursalon häät |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Konrad Tallroth
Käsikirjoittaja:  Konrad Tallroth
Tuottaja:  Erkki Karu
Kuvaaja:  Raoul Reynols Frans Ekebom
Lavastaja:  Carl Fager
Pääosat:  Oiva Soini Heidi Blåfield-Korhonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1924
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suursalon häät on Konrad Tallrothin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1924. Ohjaaja-käsikirjoittaja Tallroth on kertonut saaneensa aiheen vuoden 1868 kuuluisista Härmän verihäistä, josta Ilmari Unho ohjasi 27 vuotta myöhemmin elokuvan Härmästä poikia kymmenen.
Elokuvan teatteriensi-ilta oli 20. tammikuuta 1924 Helsingissä Bio-Biossa. Se oli Tallrothin viides ohjaustyö ja viimeinen Suomessa. Ruotsissa hän oli aiemmin vuonna 1916 ohjannut kahdeksan elokuvaa. Elokuvassa debytoivat valkokankaalla myöhemmin tunnetut koomikot Aku Korhonen sekä Kaarlo Kartio pienessä avustajantehtävässä. [lähde? ]
Tarina

Traagisessa tarinassa Eero lähtee vaimonsa kuoltua naapurikylään hääjuhliin. Puukkotappelussa loukkaantunut sulhanen löytyy juhlissa pensaikosta kuolleena Eero vierellään. Syytön Eero pakenee toiselle paikkakunnalle. Hän palaa kuitenkin kotiin ja antautuu vangiksi, mutta yllättäen pappi paljastaa, että todellinen syyllinen on tunnustanut tekonsa. Niin Eero vapautuu ja saa uuden vaimon, ja he elävät onnellisina.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai sekä kiitosta että kritiikkiä. "Sanalla sanoen: filmi on kaunis ja jännittävä, sitä katsoo mielenkiinnolla alusta loppuun", hehkutti Iltalehden arvioija nimimerkki K-i. Nimimerkki Pasp. (Uuno Hirvonen, Uusi Suomi) kirjoitti, että kaikkia mahdollisuuksia ei ollut hyödynnetty, "siksi filmiltä suurelta osaltaan puuttuu psykologista johdonmukaisuutta ja uskottavuutta". Olavi Paavolaisen arvio Ylioppilaslehdessä sisälsi sekä ruusuja että risuja, ja elokuva sai hänet epätoivoon: "liian huono kiitettäväksi, liian hyvä haukuttavaksi". Sen jälkeen hän ohjeistaa aikansa elokuvantekijöitä kertomalla, miten elokuvia tehdään: "Todellinen filmi ei ole mikään kuvasarja, jossa erikseen valokuvatut kohtaukset vain liitetään peräkkäin. – – Ennenkuin tämä puhtaasti teknillinen asia on opittu, ei meidän filmituotannollemme voi antaa taiteen nimeä.”
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Oiva Soini  | … |  Eero, Ojelmiston isäntä   |
|  Heidi Blåfield-Korhonen  | … |  Elsa, Eeron nuori vaimo   |
|  Katri Rautio  | … |  Helena, Eeron äiti   |
|  Edvin Stenström  | … |  Tuomas, Elsan isä   |
|  Helmi Lindelöf  | … |  kyläompelijatar Anna Santala   |
|  Heikki Tuominen  | … |  Matti, Suursalon isäntä   |
|  Aina Mattila  | … |  Vappu, hänen morsiamensa   |
|  Mimmi Lähteenoja  | … |  Kaisa Wiemerö, talonpoikaiseukko   |
|  Kirsti Suonio  | … |  Sanni Ylänen, talonpoikaiseukko   |
|  Aku Korhonen  | … |  rovasti   |
|  Emil Lindh  | … |  tuomari   |
|  Kaarlo Kari  | … |  Iivan, "laukkuryssä"/lautamies   |
|  Markus Rautio  | … |  Jaska Korpela, "Vieremän Jaska"   |
|  "Ukko" Lundgrén  | … |  viuluniekka   |
|  Konrad Tallroth  | … |  herastuomari   |
|  Juho Puls  | … |  isäntä   |
|  Armas Fredman  | … |  isäntä   |
|  Martti Tuukka  | … |  isäntä   |
|  Eva Luttinen  | … |  nainen kyläraitilla   |
|  Annie Mörk  | … |  Kahvi-Kaisa   |
|  Rurik Ekroos  | … |  käräjäkirjuri   |
|  Erkki Karu  | … |     |
Suursukeltajat

| Suursukeltajat |
| --- | --- |
 Jättisukeltaja (Dytiscus latissimus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Petokuoriaiset Adephaga
Heimo::  Sukeltajat Dytiscidae
Suku::  Suursukeltajat Dytiscus  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Suursukeltajat Wikispeciesissä   Suursukeltajat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suursukeltajat (Dytiscus) ovat vedessä eläviä petokuoriaisia, jotka nimensä mukaisesti viettävät pitkiäkin aikoja veden alla muun muassa saalistamassa. Jos on erityisen lämmin, saattavat suursukeltajat joskus lähteä lentoon etsimään parempia vesistöjä. Suursukeltaja ei siis hengitä vedessä, vaan peitinsiipiensä alle varastoimastaan ilmasta. Sukellusten välissä se täydentää ilmavarastonsa takapäässään olevan hengitysaukon kautta.
Lajeja

Suomessa elää viisi suursukeltajalajia:
Keltalaitasukeltaja (Dytiscus marginalis), pituus: 27–35 mm
Jättisukeltaja (Dytiscus latissimus), pituus: 38–44 mm (rauhoitettu)
Rillisukeltaja (Dytiscus circumcinctus), pituus: 29–36 mm
Pohjansuursukeltaja (Dytiscus lapponicus), pituus: 24–30 mm
Etelänsuursukeltaja (Dytiscus dimidiatus), pituus: 29–39 mm (harvinainen Suomessa)
Toukat

Myös suursukeltajan toukat ovat petoja, ja pystyvät syömään lähes mitä vain sammakonpoikasista kalanpoikasiin, kuten täysikasvuiset kuoriaisetkin. Suursukeltajan toukat syövät myös lajitovereitaan.Toisin kuin aikuisilla, toukilla on kidukset ja ne hengittävät happea niiden avulla.Toukat uivat nopeammin pitkien takajalkojensa avulla.
Aiheesta muualla

Pekka Valtonen 2007: Sukeltajat[vanhentunut linkki]
ITIS: Dytiscus (englanniksi)
Taylor Fritz

| Taylor Fritz |
| --- | --- |
 Fritz Wimbledonin tennisturnauksessa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Taylor Harry Fritz
Syntynyt: 28. lokakuuta 1997 (ikä 26) Rancho Santa Fe, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  86 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2015–
Palkintorahat:  18 446 794 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (27.2.2023)
Turnausvoittoja:  7
Voitot/tappiot:  275–184
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2024)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2024)
Wimbledon:  puolivälierät (2022)
Yhdysvaltain avoimet:  loppuottelu (2024)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  104. (26.6.2021)
Voitot/tappiot:  52–57
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2019)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2018, 2021)
Wimbledon:  2. kierros (2018)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2015)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten tennis. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | nelinpeli |  |
Taylor Harry Fritz (s. 28. lokakuuta 1997 Rancho Santa Fe, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. 193 senttimetriä pitkä ja 86 kilogrammaa painava oikeakätinen Fritz on ollut kaksinpelin ATP-rankingissa parhaimmillaan sijalla 5.
Fritz voitti Yhdysvaltain avointen poikien kaksinpelin mestaruuden vuonna 2015, ja siirtyi ammattilaiseksi samana vuonna. Kaksinpelien Grand Slam -turnauksissa hän on ollut parhaimmillaan puolivälierissä. Nelinpelin ATP-rankingissa Fritzin sijoitus on ollut korkeimmillaan 104 kesäkuussa 2021.
Fritzin äiti Kathy May Fritz on myös tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan maailmanlistan kymmenentenä.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1974

Vuoden 1974 Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu miesten ja naisten joukkueilla käytiin Helsingissä Helsingin olympiastadionilla  17. ja 18. elokuuta.
Tulokset > Miehet

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 207
Ruotsi: 200
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  | 5>  | 6>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | C. Garpenborg (R) 10,4 | R. Vilén (S) 10,5 | L. Malin (S) 10,6 | T. Johansson (R) 10,7 | K. Ronn (R) 10,7 | M. Juhola (S) 10,8 |
| 200 m | A. Rajamäki (S) 20,5 | O. Karttunen (S) 20,9 | T. Johansson (R) 20,9 | P-E. Sjöberg (R) 21,1 | M. Fredriksson (R) 21,2 | L. Malin (S) 21,4 |
| 400 m | M. Kukkoaho (S) 45,5 | M. Fredriksson (R) 46,0 | P-O. Sjöberg (R) 46,0 | O. Karttunen (S) 46,1 | M. Taskinen (S) 47,2 | G. Moller (R) 48,0 |
| 800 m | Å. Svensson (S) 1.47,2 | M. Taskinen (S) 1.47,4 | B. Johansson (R) 1.49,6 | M. Aalto (S) 1.50,4 | P. Vasala (S) 1.50,5 | S. Svensson (R) 1.54,2 |
| 1500 m | U. Högberg (R) 3.38,2 | P. Vasala (S) 3.39,4 | G. Ekman (R) 3.40,2 | J. Niskanen (S) 3.41,2 | H. Vakkuri (S) 3.42,6 | A. Westberg (R) 3.49,8 |
| 5000 m | P. Päivärinta (S) 13.51,0 | L. Virén (S) 13.52,6 | B. Nåjde (R) 13.54,0 | R. Holmén (S) 13.54,2 | T. Bjorkkvist (R) 14.38,6 | G. Holm (R) 14.52,2 |
| 10000 m | L. Virén (S) 28.30,0 | N-B. Karlsson (R) 28.58,8 | G. Bengtsson (R) 29.04,8 | M. Holmnäs (S) 29.06,6 | M. Vainio (S) 29.22,6 | S. Bergström (R) 29.31,2 |
| 110 m aidat | K. Clerselius (R) 14,0 | R. Söderberg (R) 14,2 | R. Alanen (S) 14,4 | K. Olsson (R) 14,4 | P. Pursiainen (S) 14,5 | V. Heinonen (S) 14,7 |
| 400 m aidat | G. Möller (R) 50,6 | K. Clerselius (R) 51,2 | H. Andersson (R) 51,9 | R. Alanen (S) 52,5 | R. Koivu (S) 57,5 | - |
| 3000 m esteet | A. Gärderud (R) 8.20,8 | T. Kantanen (S) 8.25,8 | D. Glans (R) 8.29,6 | M. Ala-Leppilampi (S) 8.30,2 | J. Huhtinen (S) 8.36,8 | K-H. Beimer (R) 9.08,4 |
| 4 x 100 m viesti | Ruotsi (Trulsson, Sjöberg, Grama, Garpenborg) 39,3 | Suomi (Rajamäki, Vilén, Malin, Juhola) 39,5 |  |  |  |  |
| 4 x 400 m viesti | Ruotsi (Moller, Grema, Carlgren, Fredriksson) 3.10,4 | Suomi (Lille, Hämäläinen, Aalto, Lönnqvist) 3.13,9 |  |  |  |  |
| Korkeus | R. Almén (R) 223 | T. Larsson (R) 214 | H. Sundell (S) 211 | I. Nyman (R) 211 | A. Pesonen (S) 208 | - |
| Seiväs | A. Kalliomäki (S) 525 | K. Isaksson (R) 500 | V. Aartolahti (S) 490 | I. Jernberg (R) 490 | U. Sjö (S) 480 | - |
| Pituus | U. Jarfeldt (R) 773 | K. Palmén (S) 769 | T. Taavitsainen (S) 758 | P. Suvitie (S) 743 | Å. Fransson (R) 741 | J. Cronborn (R) 709 |
| Kolmiloikka | P. Kuukasjärvi (S) 16,39 | S. von Gerich (S) 15,72 | J. Paronen (S) 15,60 | M. Bernhard (R) 15,46 | P-O. Smiding (R) 15,44 | J-E. Öberg (R) 15,37 |
| Kuula | H. Höglund (R) 20,17 | R. Ståhlberg (S) 19,72 | M. Yrjölä (S) 19,34 | H. Almström (R) 19,21 | T. Carlsson (R) 18,54 | T. Rauhala (S) 18,15 |
| Kiekko | R. Bruch (R) 65,40 | P. Kahma (S) 62,94 | J. Tuomola (S) 62,46 | M. Tuokko (S) 61,64 | L. Haglund (R) 60,32 | K. Gardenkranz (R) 58,86 |
| Moukari | H. Kangas (S) 70,66 | M. Järvensivu (S) 66,08 | H. Huhtala (S) 65,18 | S. Blomqvist (R) 65,14 | B. Holmström (R) 63,60 | J-O. Wahlström (R) 62,62 |
| Keihäs | H. Siitonen (S) 83,96 | L. Koski-Vähälä (R) 82,80 | J. Jaakola (S) 82,76 | A. Aho (S) 81,98 | J. Svensson (R) 76,82 | L. Hedmark (R) 74,72 |
Tulokset > Miehet > Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
maksaneita katsojia oli 1. päivänä 47368, 2. päivänä ”täysi tupa”
pikaviestissä Ruotsin viestijoukkue juoksi uuden Ruotsin ennätyksen
Hurjavauhtisessa 400 metrin juoksussa Kukkoahon voittoaika sivuaa kymmenesosasekunnin tarkuudella Suomen ennätystä. Olympiakisoissa v. 1972 Kukkoaho juoksi finaalissa kuudenneksi sähköajalla 45,49 s.
korkeushypyssä Ruotsin Almén hyppäsi uuden Ruotsin ennätyksen, Suomen Porkka loukkaantui
400 metrin aitajuoksussa suomalaisista Koivu kompastui johtoasemassa viimeiseen aitaan ja kaatui, Salin keskeytti jalan revähdettyä takasuoran alussa
seiväshypyssä Ruotsin Blomqvist jäi ilman riman ylitystä
Tulokset > Naiset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 85
Ruotsi: 60
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | M-L. Pursiainen (S) 11,3 | U. Lax (S) 11,8 | M. Utterberg (R) 11,8 | I. Nilsson (R) 12,1 |
| 200 m | R. Salin (S) 22,8 | M-L. Pursiainen (S) 22,9 | L. Haglund (R) 23,5 | I. Nilsson (R) 24,1 |
| 400 m | R. Salin (S) 50,5 | P. Wilmi (S) 52,6 | A. Larsson (R) 52,8 | L. Malmström (R) 54,2 |
| 800 m | G. Lindh (R) 2.05,8 | A. Virkberg (S) 2.08,1 | L. Bergstrom (R) 2.08,6 | S. Haapakoski (S) 2.10,8 |
| 1500 m | N. Holmén (S) 4.11,6 | G. Lindh (R) 4.11,6 | A-M. Nenzell (R) 4.21,0 | H. Pietilä (S) 4.24,1 |
| 3000 m | E. Gustafsson (R) 9.15,6 | P. Vihonen (S) 9.16,4 | S. Tyynelä (S) 4.17,8 | S. Larsson (S) 9.36,8 |
| 100 m aidat | U. Lempiäinen (S) 13,9 | G. Olsson (R) 14,1 | C. Tannander (R) 14,6 | A. Vuorinen (S) 16,0 |
| 4 x 100 m viesti | Suomi (Lax, Pursiainen, Wilmi, Laihorinne)  45,5 | Ruotsi (Utterberg, Michaelsson, Larsson, Nilsson) 46,0 |  |  |
| 4 x 400 m viesti | Ruotsi (Malmström, Johansson, Hesse, Larsson) 3.40,4 | Suomi (Hannus, Kylmälä, Lindström, Wilmi) 3.52,7 |  |  |
| Korkeus | A-E. Karlsson (R) 182 | S. Sundqvist (S) 176 | A. Tånnander (R) 176 | E. Kelo (S) 171 |
| Pituus | P. Helenius (S) 658 | T. Puskas (R) 624 | L. Wallin (R) 608 | - |
| Kuula | R. Metso (S) 16,47 | C. Barck (S) 16,35 | I. Wehmonen (R) 14,73 | G. Johansson (R) 13,72 |
| Kiekko | S. Riihelä (S) 52,06 | R. Metso (S) 50,62 | U. Buuts (R) 48,80 | G. Johansson (R) 45,56 |
| Keihäs | A. Mustakallio (S) 57,24 | P. Kumpulainen (S) 54,30 | M. Malmgren (R) 53,08 | Å. Westman (R) 52,48 |
Tulokset > Naiset > Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2
korkeushypyssä Karlssonin voittotulos oli uusi Ruotsin ennätys
400 metrin juoksussa Salin juoksi uuden Suomen ennätyksen
keihäänheitossa Mustakallion voittotulos oli uusi Suomen ennätys
1500 metrin juoksussa Holmén sivusi Suomen ennätystä
kuulantyönnössä Metson voittotulos oli uusi Suomen ennätys
pituushypyssä Suomen Rautanen loukkaantui
Tasavallan Presidentin taistelijan malja annettiin Salinille. Hän sai myös väritelevision ja harjoittelumatkan Keniaan. Ruotsalaisista parhaana urheilijana palkittiin Gustafsson.
Tammerkosken lukio

| Tammerkosken lukio |
| --- | --- |


Sijainti:  Sammonkatu 2, 33540 Tampere
Koordinaatit:  61.49825°N, 23.78884°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio: yleislinja sekä kuvataide- ja design-linja
Rehtori:  Matti Hännikäinen
Oppilaita:  663 (2018)
Verkkosivut
Tammerkosken lukio (Tamlu) on Tampereella toimiva lukio, jolla on kuvataiteen ja designin valtakunnallinen erityistehtävä. Lukioon voi pyrkiä joko yleislinjalle tai kuvataide- ja design-linjalle. Vuonna 2018 Tammerkosken lukiossa opiskeli 663 oppilasta. Rehtorina toimii Matti Hännikäinen.
Se yhdistyi vuonna 2012 entisen Kaarilan lukion kanssa ja siirtyi uudistettuihin tiloihin Sampolan rakennukseen. Tammerkosken lukion juuret juontavat vuonna 1908 perustettuun Tampereen tyttökouluun.
[lähde? ] Vuonna 2008 tyttökoulun perinteen jatkaja, Tammerkosken lukio vietti koulun 100-vuotisjuhlia.
Lukiossa on mahdollisuus suorittaa lukiodiplomi kuvataiteessa, musiikissa, mediassa, draamassa, käsityössä, tanssissa sekä teatteritaiteessa.
Aiheesta muualla

Tamperelaislukiolaiset juhlivat vanhojentansseja toukokuussa (6.5.2021; kesto 60 s) (arenan.yle.fi)
Raili Roth (17.2.2017) Mannekiinihaaste ja Reetun Titanic – Tammerkosken lukion vanhat irrottelivat Sampolassa (aamulehti.fi)
Martti Paldanius (2.5.2021) Länsi-Tampere tarvitsee lukion – Lukio olisi oleellinen alueen elinvoimaisuuden kannalta (aamulehti.fi)
Tammerkosken lukion galleria (Arkistoitu – Internet Archive)
Tammerkosken yläkoulun kotisivu
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Koulu avaa ikkunoita : Tammerkosken koulu 1908-1983
Särmäkuisma

| Särmäkuisma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Kuismakasvit Hypericaceae
Tribus::  Hypericeae
Suku::  Kuismat Hypericum
Laji::  maculatum
Kaksiosainen nimi
 Hypericum maculatum  Crantz 
Katso myös
   Särmäkuisma Wikispeciesissä   Särmäkuisma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Särmäkuisma (Hypericum maculatum) on monivuotinen keltakukkainen ruohokasvi.
Ulkonäkö ja koko

Särmäkuisman varsi on nelisärmäinen. Se kasvaa 40–70 cm korkeaksi. Kukat ovat voimakkaan keltaiset, heteet pitkät ja näyttävät. Kukkanupuissa on punaisia tahmeita pilkkuja. Lehdet ovat soikeat ja pehmeät. Mäkikuismasta kasvin erottaa varren poikkileikkauksen perusteella: mäkikuisman varressa on kaksi harjannetta, särmäkuismalla neljä.
Levinneisyys

Särmäkuismaa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa noin Oulun korkeudelta etelään.
Suomessa sen esiintyminen liittyy rautakautisiin asuinpaikkoihin, ja sitä pidetään muinaistulokkaana.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Särmäkuisman (Hypericum maculatum) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Särmäkuisma (Hypericum maculatum)
Luontoportti: Särmäkuisma (Hypericum maculatum)
Pohjolan kasvien pauloissa: Hypericum maculatum – särmäkuisma
Valokki – nettikasvio: Särmäkuisma (Hypericum maculatum)
United States Department of Agriculture (USDA): Hypericum maculatum (englanniksi)
Pölytys
Taru Staudinger

Taru Staudinger on helsinkiläinen graafinen suunnittelija ja kirjankuvittaja.
Teoksia

Svenskspråkig bokstävercock. Teos, 2007
Jalokiviä porsaille : kielipuolisia norjahduksia. Teos, 2018. Yhdessä Manne Railon kanssa.
Aiheesta muualla

Taru Staudinger Teoksen sivuilla[vanhentunut linkki]
Sybille Bammer

| Sybille Bammer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1980  Linz 
Kansalaisuus:   Itävalta
Tennispelaaja
Pituus:  174 cm
Paino:  63 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  1997–2011
Palkintorahat:  2 108 725 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  19. (17. joulukuuta 2007)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  363–338
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2006)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2007)
Wimbledon:  3. kierros (2006)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2008)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  236  (15. tammikuuta 2007)
Voitot/tappiot:  31–91
Aiheesta muualla
www.sybillebammer.at
ITF
WTA
Sybille Bammer (s. 27. huhtikuuta 1980 Linz) on itävaltalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 ja sijoittui parhaimmillaan WTA:n maailmanrankingissa sijalle 19. Hän lopetti tennisuransa vuonna 2011.
Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Bammer saavutti Pattayalla helmikuussa 2007. Tuolloin hän voitti loppuottelussa Gisela Dulkon eräluvuin 7–5, 3–6, 7–5. Heinäkuussa 2009 hän voitti Prahan turnauksen loppuottelussa Francesca Schiavonen lukemin 7–6(4), 6–2.
Ensiesiintymisensa Grand Slam -turnauksissa Bammer teki Yhdysvaltain avoimissa 2005 häviten heti ensimmäisellä kierroksella. Neljännelle kierrokselle hän selviytyi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2007 voittaessaan kolmannella kierroksella Li Nan eräluvuin 6–4, 6–3. Neljännellä kierroksella hän hävisi Justine Heninille lukemin 2–6, 4–6. Saman vuoden Yhdysvaltain avoimissa hän voitti kolmannella kierroksella Jelena Dementjevan eräluvuin 6–1, 6–2, mutta hävisi neljännellä kierroksella Jelena Jankovićille luvuin 4–6, 6–4, 1–6.
Vuoden 2008 Yhdysvaltain avoimissa Bammer selviytyi puolivälieriin. Hän voitti kolmella ensimmäisellä kierroksella sijoittamattomat Aiko Nakamuran (6–4, 6–2), Aravane Rezaïn (6–1, 7–5) ja Tatjana Perebiynisin (6–3, 6–0) sekä neljännellä kierroksella 12:nneksi sijoitetun Marion Bartolin lukemin 7–6(3), 0–6, 6–4. Puolivälierässään hän hävisi Jelena Jankovićille luvuin 1–6, 4–6.
Bammer lopetti ammattilaisuransa tenniksessä heinäkuussa 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sybille Bammer Wikimedia Commonsissa
Sybille Bammerin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suursaari Race

Suursaari Race (ent Alandia Suursaari Race, ent. Volvo Suursaari Race, ent. Espoo Suursaari Race) oli vuosina 1991–2022 Suomenlahdella vuosittain järjestettävä avomeripurjehduskilpailu. Vuodesta 2023 kilpailun reitti on muuttunut ja nimi sen myötä.
Historiaa

Suursaari Race -kilpailun järjesti ensimmäisen kerran vuonna 1991 Kivenlahden Venekerho yhdessä Espoon Merenkävijöiden kanssa. Lähtö oli Haukilahdessa ja maali Kivenlahden venesataman edustalla. Ensimmäisessä kilpailussa oli mukana 97 venekuntaa. Tuolloin Suursaari kuului Neuvostoliittoon. Ensimmäisen ja toisen kilpailun maali oli Espoon Kivenlahdessa.
Vuosina 1992–2005 kilpailun maali oli Pentalan saaren ulkopuolella (ESFn saari).
Vuodesta 2006–2018 kilpailun lähtö ja maali olivat samassa paikassa Espoon Haukilahdessa. Vuonna 2009 Venäjän viranomaiset eivät antaneet lupaa Suursaaren kiertämiseen, jolloin käytössä oli ensimmäistä kertaa niin sanottu vararata. Kilpailun pääyhteistyökumppanina oli vuosina 2005–2012 Volvo jonka mukaan kilpailu nimettiin.
Vuonna 2019 kilpailun lähtö oli Espoon Haukilahdessa ja maali Lauttasaaren HSKn edessä.
Koronavuosina 2020–2021 kilpailua ei purjehdittu.
Kesäkuussa 2022 Suursaari Race purjehdittiin niin sanotulla pidennetyllä vararadalla, koska Venäjä oli helmikuussa 2022 aloittanut hyökkäyssodan Ukrainaan.
Nykyisyys

Kilpailu vakiinnutti 1990- ja 2000-vuosikymmenellä asemansa yhtenä Suomen tärkeimpänä avomerikilpailuna.
Vuonna 2006 kilpailuun osallistui 139 venekuntaa seitsemässä eri luokassa ja osallistujia oli Suomesta, Virosta ja Venäjältä. Vuonna 2022 osallistuvia venekuntia oli 51. Historian aikana pienimmät muttei hitaimmat tähän pitkään purjehduskilpailuun osallistuneet veneet ovat olleet urheiluveneiksi luokiteltavat Minitransat 6,50 ja Melges 24.
Kesäkuusta 2023 eteenpäin Suursaari Racea ei enää järjestetä.
Suursaaren reitti

Purjehduskilpailun pituus oli noin 155 (pienet) / 165 (keskisuuret) / 190 (isot) meripeninkulmaa.
Reitti on yksinkertaisuudessaan: lähtö Miessaaren selältä Haukilahden eteläpuolelta, kierretään Suursaari myötäpäivään ja maali Miessaaren selällä Haukilahden eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Liikkuvan kuvan kanava
Twitter
Taskutrumpetti

Taskutrumpetti
Taskutrumpetti on trumpetti, joka on taivutettu pienempään kokoon, jotta pienempi soittaja jaksaa kannatella soitinta  lähempänä kehoaan paremmin. Tällöin sen momentti on pienempi.
Tapaninniemi

Tapaninniemi (ruots. Staffansnäs) on kaupunginosa Pietarsaaressa noin kolme kilometriä torilta etelään Seututien 749 varrella.
Taskumatti

Taskumatti.
Taskumatti on taskuun mahtuva pullo, jossa säilytetään juomaa, yleensä viinaa tai muuta väkevää alkoholijuomaa. Taskumatti on muodoltaan litteä, joten se sopii kätevästi takin povitaskuun tai housujen takataskuun.
Useimmiten taskumatit on valmistettu ruostumattomasta teräksestä ja niissä on krominen pinta. Kuitenkin taskumatteja on myös valmistettu hopeasta, kovatinasta ja jopa lasista.
Sanan on selitetty tulevan kieltolain isänä pidetystä Matti Helenius-Seppälästä, mutta tosiasiassa taskumatti esiintyy jo 1800-luvulla mm. Seitsemässä veljeksessä.
Superkirja

| Superkirja> Anime oyako gekijō |
| --- | --- |

Tyyli:  anime
Kehittäjä(t):  Masakazu Higuchi, Kenjiro Yoshida
Alkuperämaa:  Japani
Alkuperäiskieli:  japani
Verkko:  Japani: TV Tokio Suomi: Taivas TV7
Esitetty:  1. lokakuuta 1981 – 26. syyskuuta 1983
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Tatsunoko Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
Superkirja (jap. Anime oyako gekijō) on japanilaisen Tatsunoko Productionsin ja yhdysvaltalaisen Christian Broadcasting Networkin tuottama vuosina 1981–1983 valmistunut animesarja. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta, yhteensä 52 jaksoa.
Vuonna 2011 sarjasta tehtiin uusi versio.
Juoni

Superkirjan päähenkilöitä ovat Riku-niminen (jap. Sho Azuka, engl. Christopher) poika, hänen ystävänsä Anu (jap. Azusa Yamato, engl. Joy) sekä puhuva lelurobotti Ismo (jap. Zenmaijikake, engl. Gizmo). Rikulla on Superkirjaksi kutsuttu kirja (Raamattu), joka vie hänet ystävineen mukaan vanhan ja uuden testamentin tapahtumiin.
Sarja Suomessa

Sarjan jaksot 1–26 julkaistiin Suomessa 1990-luvulla VHS-kaseteilla suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Näissä videokaseteissa jälkiäänityksen teki Hyvän Sanoman Radio ry. Lisäksi sarjan jaksoja on julkaistu Esselte Videon vuokrakaseteilla Studio GS:n tekemällä suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Sarjan jaksot 1–18 on julkaistu myös DVD:nä. Sarjaa on esittänyt televisiokanava Taivas TV7. Jaksojen dubbaamista 26:sta jaksosta eteenpäin jatkettiin ja esitettiin TV7 -kanavalla syksyllä 2009.
Sarja Suomessa > Suomenkieliset äänet (1990 -luvulla dubatut jaksot, Studio GS)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ari Ryynänen  | … |     |
|  Jaakko Tantarimäki  | … |     |
|  Päivi Mara  | … |     |
|  Pekka Merinen  | … |     |
|  Petra Oesch  | … |     |