stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Manchester (New Hampshire)

| Manchester |
| --- | --- |
 Katunäkymä Manchesterissa.
 Manchester Hillsboroughin piirikunnan kartalla.
 Manchester
 Koordinaatit: 42°59′N, 71°28′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Hampshire
Piirikunta:  Hillsborough
Väkiluku (2010):  109 565
 
 www.manchesternh.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manchester on kaupunki New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Manchester on Uuden-Englannin pohjoisosien suurin kaupunki ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 109 565. Kaupunki perustettiin 1700-luvulla ja se rakentui alun perin tekstiiliteollisuuden ympärille.
Maantiede

Manchester sijaitsee New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvaltojen Uuden-Englannin alueella. Manchester on suurin Uuden-Englannin kolmen pohjoisen osavaltion kaupungeista. Kaupunki sijaitsee Merrimackjoen varrella ja matkaa Massachusettsin rajalle etelässä on noin 32 kilometriä. Matkaa Bostoniin on noin 100 kilometriä. Kaupungin alue on osa laaksoa, jota ympäröivät metsät ja järvet. Lähistöllä sijaitsevat myös Amoskeagin vesiputoukset.
Kesät alueella ovat tyypillisesti leutoja ja talvet pitkiä ja lumisia. Säähän vaikuttavat luoteesta puhaltavat tuulet.
Historia

Ennen eurooppalaisten saapumista nykyisen Manchesterin alueella eli pennacook-heimon intiaaneja. Intiaanit tunsivat alueen hyvänä kalastusseutuna. Eurooppalaisia kauppiaita ja turkismetsästäjiä alkoi saapua paikalle 1700-luvun alussa ja asutus paikalle perustettiin vuonna 1722. Pian tajuttiin, että Amoskeagin putouksia saatettiin hyödyntää vesivoiman lähteenä teollisuudessa. Yhdysvaltojen ensimmäisiin lukeutuvat tekstiilitehtaat rakennettiin vuonna 1805 ja nykyisen nimensä Manchester sai englantilaisen Manchesterin teollisuuskaupungin mukaan vuonna 1810. Amoskeag Manufacturing Company tuotti huipussaan miljoonia metrejä kangasta viikoittain ja työllisti 17 000 henkilöä. Yritys työllisti myös tuhansia kanadanranskalaisia siirtolaisia.
Manchesterin teollisuus kärsi rajusti 1930-luvun suuresta lamasta ja myös kilpailusta halvemman työvoiman kanssa etelävaltioissa. Amoskeag Manufacturing Company ajautui konkurssiin vuonna 1935, mutta joukko liikemiehiä pelasti yrityksen muuttaen sen nimen Amoskeag Industries. Samalla kaupungin teollisuutta monipuolistettiin. Manchester kasvoi New Hampshiren suurimmaksi kaupungiksi 1980-luvulla.
Talous

Teollisella tuotannolla on edelleen merkitystä Manchesterin taloudelle, joskaan kaupunki ei enää ole riippuvainen vain tekstiiliteollisuudesta. Paikallisiin teollisuuden tuotteisiin kuuluvat nykyään esimerkiksi lentokoneiden ja autojen osat, sekä elektroniset laitteet. Huomattavin osa taloutta ovat nykyisin finanssialan palvelut.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Manchesterissa aikavälillä 2012–2016 olivat 54 899 USD ja henkilöä kohden 28 721 USD. 14,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Manchesterin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 109 565 ja vuoden 2017 arvion mukaan 111 196. Kaupungin asukkaista 86,3 % oli taustaltaan valkoisia, 4,9 % afroamerikkalaisia, 8,9 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,8 % aasialaisia. 19,8 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 13,2 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manchester (New Hampshire) Wikimedia Commonsissa
Manchesterin keskustaa.
Kursunkijärvi

| Kursunkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°26′00″N, 25°45′00″E
Järvinumero:  65.135.1.002 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,4 m 
Rantaviiva:  6,9 km 
Pinta-ala:  0,986 km² 
Suurin syvyys:  10,5 m 
 fiKursunkijärvi 
Kursunkijärvi on järvi Rovaniemellä. Se sijaitsee Ranuantien varrella olevan Kursungintien varrella noin 9 kilometrin etäisyydellä kaupungista. Jatkosodan aikana 1941-1944 järven pohjoispuolella sijaitsi saksalaisten joukkojen varuskunta-alue ja pohjoisrannalla Lapplandsender -radioasema.
Yksinomaan Kursunkijärven ja sen lähistöllä sijaitsevan Rautiojärven vapaa-ajan kalastusta varten on perustettu yhdistys nimeltään Kursungin Kalamiehet ry.
Lahjapalkkio

Lahjapalkkio oli Suomessa erityisen ansiomerkin saaneen virkamiehen kuoltua hänen leskelleen ja lapsilleen maksettava avustus, joka vastasi osaa kuolleen virkamiehen vuosipalkasta. Lahjapalkkiot lakkautettiin 1920-luvulla.
Säännökset lahjapalkkiosta

Vuonna 1830 perustettiin julistuksella kauan nuhteettomasti valtiota palvelleiden siviili- ja sotilasvirkamiesten palkitsemista varten erityinen ansiomerkki ritarimerkin tavoin rinnassa kannettavaksi.  Tämä merkki annettiin viidentoista vuoden nuhteettoman palveluksen jälkeen ja siinä oli roomalainen numero XV. Aina viiden seuraavan nuhteettoman palvelusvuoden jälkeen merkki vaihdettiin uuteen merkkiin XX (20), XXV (25), XXX (30) ja niin edelleen.
Ansiomerkin saaneen virkamiehen kuoltua hänen leskellään ja turvattomilla lapsillaan oikeus saada valtion varoista lahjapalkkio (gratifikatio). Sen määrä vastasi virkamiehen useamman kuukauden sääntöpalkkaa ja riippui ansiomerkistä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  XV XX XXV XXX  |  (15) (20) (25) (30)  |  03 kuukauden sääntöpalkka 06 kuukauden sääntöpalkka 09 kuukauden sääntöpalkka 12 kuukauden sääntöpalkka  |
Asetuksella säännöksiä muutettiin vuonna 1860 siten, että ansiomerkki annettiin vasta 40 ja 50 vuoden nuhteettomasta palveluksesta. Oikeus lahjapalkkioon kuitenkin säilyi edelleen ja säilytettiin myös vuoden 1923 palkkauslaissa, mutta lakkautettiin vuoden 1926 heinäkuussa voimaan tulleella asetuksella.
Marintoumania

| Marintoumania |
| --- | --- |
 Marintoumania
 Koordinaatit: 14°35′0″N, 10°51′55″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kayesin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  8 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marintoumania on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegalin sivujoen Krigoun varrella 80 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 8 100 ja kylässä 1 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto

Marintoumanian kunta sijaitsee historiallisen Diombougoun alueen itäisimmässä osassa. Se rajoittuu koillisessa Yélimanén piirin Tringan, kaakossa Bafoulabén piirin Diakonin ja etelässä Tomoran, lännessä Kayesin piirin Ségalan ja Kouniakaryn ja pohjoisessa Séro Diamanoun kuntiin. Pohjoisessa ja etelässä on vuoria ja tasankoja, joita erottaa Krigoun jokilaakso. Muita jokia ovat Koussounké, Gari ja Kelaga. Kasvillisuus on kunnan pohjoisosassa metsä- ja ruohoaroa, etelässä pensas- ja ruohoaroa.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuodenaikoja on kolme: kuiva kausi maaliskuusta kesäkuuhun, sadekausi kesäkuusta syys-lokakuuhun ja loka-marraskuussa alkava kylmä kausi. Kuuman kauden lämpötila on keskimäärin 40 ja sadekauden 35 astetta. Vuotuinen sademäärä on 500–600 millimetriä.
Asutus

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää: Gourel Samba, Hamdallaye, Marila, Kolomé, Koumbiné Dar Salam, Marintoumania, Oussoubidiandia, Sabouciré Madigata, Tintila ja Walila. Lisäksi on muutamia pikkukyliä. Kuuden kylän asukkaat ovat fulbeja, kolmen soninkeja ja yhden bambaroita. Uskonnoltaan kaikki ovat muslimeja, mutta monet noudattavat myös perinteiseen uskontoon liittyviä tapoja.
Osa väestöstä käy kausitöissä lähikunnissa ja Kayesissa. Nuoret miehet pyrkivät muuttamaan kaupunkeihin tai ulkomaille.
Historia

Perimätiedon mukaan seudun ensimmäiset asukkaat ovat saapuneet muinaisesta Ghanan kuningaskunnasta. Ensimmäisenä tulivat soninket, sen jälkeen kahdessa aallossa bambarat, myöhemmin fulbet ja viimeisinä khasonkat, jotka sittemmin joutuivat väistymään. Vanhimmat kylät ovat Marintoumania ja Walila. Ranskan siirtomavallan aikana kunnan alue kuului Koniakaryn kantoniin ja vuodesta 1960 lähtien Ségalan arrondissementtiin.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Bamakon ja Kayesin välinen päällystetty valtatie RN1. Kylien liikenneyhteydet ovat silti heikot.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, maapähkinä, riisi, lehmänpapu ja kurpitsa. Paikallisen ruokavalion perustan muodostavat hirssi ja maissi. Maapähkinää ja riisiä myydään naapurikyliin, Kouniakaryyn ja Kayesiin. Pullokurpitsaa viedään Kayesiin, Bamakoon, lähialueille ja naapurimaihin. Lisäksi viljellään vihanneksia ja hedelmiä.
Toinen tärkeä elinkeino on etupäässä laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Karjaa myydään lähinnä Koniakaryyn ja Kayesiin. Karjanhoidon tuottavuus on heikko kuten muuallakin Malissa.
Lisäksi harjoitetaan villihedelmien ja arabikumin keräilyä, pienimuotoista kalastusta ja käsityöammatteja. Talouden infrastruktuuria edustavat Kouniakaryn tori kauppoineen, vuonna 2003 perustettu Marintoumanian viljapankki, myllyt, leipäuunit, teurastajat, polttoaineen myyntipaikat ja neljä mikrolainakassaa. Sähköverkkoa kunnassa ei ole ja puhelinverkon kantavuus on heikko.
Kunnassa toimii viisi alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä joukko lukutaitokeskuksia ja koraanikouluja. Terveyspalvelut sijaitsevat naapurikunnissa. Vesihuolto käsittää joukon kaivoja ja kaksi porakaivoa. Juomaveden määrä on riittämätön ja laatu heikko.
Nähtävyydet ja matkailu

Paikallinen nähtävyys on Marintoumanian kylän yläpuolella kohoava Tapakoulou, joka tarinan mukaan on vuoreksi muuttunut hirssikeko. Pyhänä pidetyn paikan mehiläisillä ja puilla uskotaan olevan parantava vaikutus.
Matkailua alueelle ei ole, mutta sen kehittämistä suunnitellaan yhdessä Kouniakaryn ja muiden lähikuntien kanssa.
Kråklund

Kråklund on asuinalue Vaasassa, noin 1,5 kilometriä Ristinummesta etelään. Kråklund on kerrostaloaluetta, joka sijaitsee rakennetun alueen reunalla. Sieltä on 7 km Vaasan torille. Kråklundissa sijaitsee golfkenttä Vaasan Golf.
Kråklund on alkuperältään omakotialuetta, jonka kylkeen on myöhemmin rakennettu kerrostaloalue.
Vaasan tilastoaluejaossa Kråklund on osa Alkulan pienaluetta Ristinummen suuralueella.
Laukaan lukio

Sydän-Laukaan koulu ja Laukaan lukio, 2003-2007 peruskorjattu osa
Lukion uudet tilat syksyllä 2020
Laukaan lukio on Laukaassa toimiva lukiokoulutusta antava oppilaitos. Lukion rehtorina toimii Jyri Pesonen.
Lukion sijaitsee Laukaan kirkonkylällä ja opiskelijoita lukiossa on noin 260.
Peruskorjaus 2003–2007

Laukaan lukion ja Sydän-Laukaan koulun yhteisten tilojen peruskorjaus aloitettiin vuonna 2003, jolloin vanhempien tilojen yhteyteen rakennettiin liikuntahalli. Liikuntahalli on koulun omaisuutta, mutta koulun lisäksi sen tiloja käyttävät useat urheilujärjestöt ja -joukkueet. Halli otettiin käyttöön syksyllä 2004, mutta viralliset avajaiset pidettiin vasta joulukuussa 2004.
Koulun vanhempien tilojen peruskorjaus aloitettiin noin vuosi liikuntahallin valmistumisen jälkeen. Peruskorjauksen ensimmäisessä osassa koulun A-siipi, jossa oli lähinnä Sydän-Laukaan koulun tiloja,  purettiin sisältä täysin ja peruskorjattiin uuteen muotoon. Seuraavana oli vuorossa koulun osa, jossa sijaitsivat opettajainhuone, juhlasali ja ruokala. Kyseinen osa purettiin täysin ja paikalle rakennettiin uusi rakennus, joka valmistui kesällä 2007. Uudessa osassa sijaitsevat nykyisin opettajainhuone, tiloja opiskelijoille, ruokala, musiikkiluokka ja noin 100 hengelle tarkoitettu auditorio. Uusi rakennus otettiin käyttöön syksyllä 2007.
Samalla kun uutta osaa rakennettiin, peruskorjattiin koulun historiallisin osa. Pääpiirteittäin rakennuksen sisältä purettiin kaikki pois, jonka jälkeen rakennettiin uutta tilalle. Joidenkin luokkatilojen kokoa ja käyttötarkoitusta muutettiin peruskorjauksen yhteydessä.
Peruskorjauksen viimeisessä vaiheessa korjattiin koulun lukiosiipi, joka siirtyi vuonna 2020 yläkoulun käyttöön lukion uusien tilojen valmistuttua.
Uudet tilat otettiin käyttöön 2020

Laukaan lukion uusien tilojen rakentaminen aloitettiin kesällä 2019 ja ne otettiin käyttöön lukuvuonna 2020–2021. Uudisosaan tuli lukiolle mm. uudet luokkatilat, runsaasti välituntitilaa, paikkoja opiskelijoiden itsenäiseen opiskeluun ja ryhmätyöskentelyyn sekä oma opettajainhuone ja muut hallintotilat. Lisäksi uudisrakennukseen rakennettiin Sydän-Laukaan koulun kanssa yhteinen ruokala ja musiikin opiskelutilat. Uusia liikunnan ja kuvataiteen tiloja ei rakennettu.
Uudisosaan rakennettiin luokka- ja muita opetustiloja myös ammattioppilaitos POKElle. POKEn opiskelijat myös käyttävät yhteistä ruokalaa ja välituntitiloja.
Uudisosa sisältä
Lapiolammi (Hämeenlinna)

| Lapiolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  61°02′37″N, 24°00′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lontilanjoen valuma-alue (35.27)
Laskujoki:  Lontilanjoki 
Järvinumero:  35.273.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,8  m tai 131  m 
Rantaviiva:  0,739 km 
Pinta-ala:  1,787  ha 
 fiLapiolammi 
Lapiolammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ohtisessa sijaitseva valuma-alueensa latvajärvi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Viimeksi mainittuun sisältyy vielä neljäntenä jakovaiheena Lontilanjoen yläosan valuma-alue, johon lampi kuuluu. Ylänköalue on harjujen halkomaa ja lammen vedenpinnan korkeus on 131,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kuusi lyhyttä suo-ojaa, jotka on johdettu lampeen sitä ympäröivältä suolta. Itäisin oja tuo vesiä Valkealamminharjun suunnalta. Laskuoja on Lontilanjoen latvaoja ja se mutkittelee yläjuoksullaan luontaisen tapaisesti metsien halki. Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lampi on 300 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 750 metriä. Rannat ovat pääasiassa soistuvaa metsää, mutta pohjoisrantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto. Sinne pääsee suoraan Kutilan ja Ohtisen yhdistävältä tieltä.
Lakeakallion kaivos

Lakeakallion kaivos oli Askolan Lakeakalliolla sijainnut Imatran Voima Oy:n uraanikaivos, joka oli toiminnassa 1957-1959. Imatran Voima etsi 1950-luvulla Etelä-Suomesta uraania laajalta alueelta. Kaivokseen kuului pari koelouhosta ja koerikastamo. Malmikiveä louhittiin noin 550 tonnia ja malmin uraanipitoisuus oli keskimäärin 0,18 prosenttia. Askolassa sijaitsi useita uraanipitoisia graniitti- ja pegmatiittijuonia joista saatu kiviaines tuotiin Lakeakallion koerikastamolle. Rikastamo tuotti toimintansa aikana noin ämpärillisen verran uraanirikastetta (yellowcake). Geologian tutkimuskeskus teki 1978-1980 tutkimuksia Lakeakallion alueella mutta löydetyn uraanin hyödyntäminen ei osoittautunut taloudellisesti kannattavaksi.
Lakeakallion koerikastamosta on nykyisin jäljellä rikastussiilo ja jätekasa. Lakeakallion maastoon on jäänyt kaivostoiminnan jäljiltä pikivälkettä eli uraniittia ja säteilylukemat ovat koholla, paikoin jopa 10 mikrosievertiä tunnissa.
Maltankoira

| Maltankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Keskisen Välimeren alue ( Malta/ Italia)
Määrä:  Suomessa rekisteröity 3 407
Alkuperäinen käyttö:  satamien rottakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  12–15 vuotta
Muita nimityksiä:  bichon maltais, Maltese, Malteser, malta bichon
FCI-luokitus:  ryhmä 9 Seura- ja kääpiökoirat alaryhmä 1.1 Bichonit #65
Ulkonäkö
Paino:  3–4 kg
Säkäkorkeus:  uros 21–25 narttu 20–23 cm
Väritys:  valkoinen
Maltankoira (ital. maltese) on kääpiökokoinen seurakoirarotu, joka on kotoisin keskisen Välimeren alueelta. Se kuuluu FCI:n ryhmään 9 ja on Suomessa toistaiseksi melko harvinainen, mutta rodun suosio on viime vuosina kasvanut. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis melitaeus.
Maltankoiran pennun keskihinta oli 2690 euroa vuonna 2023.
Ulkonäkö

Koira on pienikokoinen ja pitkärunkoinen, ja sillä on pitkä, runsas, valkoinen karvapeite, jossa ei ole aluskarvaa. Karvapeite on silkkistä ja suoraa, eikä siinä yleensä ole ainakaan erityisen huomattavia kiharoita. Joissakin kohdin turkissa saattaa kuitenkin olla kevyesti lainehtivaa karvaa. Säkäkorkeus on uroksilla 21–25 cm, nartuilla 20–23 cm. Painoa on 3–4 kg.
Luonne ja käyttäytyminen

Vuoden 2012 terveyskyselyyn ilmoitettiin 41 Suomen noin 500 maltankoirasta, Omistajien vastausten perusteella koirista noin 90 % on leikkisiä tai ystävällisiä. 70 % rohkeita tai vilkkaita, 30 % rauhallisia, 25 % varautuneita, vajaa 20 % hallitsevia tai eroahdistuneita, vajaa 10 % alistuvia tai aggressiivisia muita koiria kohtaan, noin 5 % arkoja tai paukkuarkoja ja muutama prosentti on aggressiivisia ihmisille.
Maltankoirat ovat miellyttämishaluisia ja oppivaisia, joten useimmiten ne on helppo kouluttaa. Maltankoira seuraa uskollisesti omistajaansa, eikä se viihdy yksin pitkiä aikoja. Pienen kokonsa vuoksi maltankoira ei yleensä sovi taaperoikäisten lasten lemmikiksi. Maltankoira on peloton, joten se tervehtii yleensä kaikkia ystävinään.
Alkuperä

Rodun esivanhemmat asuivat Välimeren satamissa, missä ne saalistivat rottia ja muita haittaeläimiä. Renessanssin aikaan ne olivat jo ylenneet salonkeihin, ja monet taiteilijat kuvasivat niitä maalauksissaan. Ajan myötä maltankoira jalostui seurakoiraksi. Rodun tarkka kotimaa on epäselvä, mutta Italian kennelliitto ENCI listaa sen italialaiseksi roduksi, ja myös FCI luokittelee sen vastuumaaksi Italian.
Alkuperä > Etymologia

Rodun nimi ei viittaa siihen, että rotu olisi kotoisin Maltan saarelta, vaan adjektiivi "maltalainen" juontaa juurensa turvapaikkaa tai satamaa tarkoittavasta seemiläisestä kantasanasta malat. Sana esiintyy monessa keskisen Välimeren paikannimessä kuten Mélédan (kroatiaksi Mljet, lat. Melita) saari Adrianmerellä, Melitan kaupunki Sisiliassa ja Maltan saari. Varsinkin kroatialaiset väittävät, että rotu olisi todistetusti kotoisin Mélédanin saarelta, minkä vuoksi he kutsuvatkin rotua usein nimellä mljetski pas tai mljetski psić - vapaasti käännettynä mljetin- eli mélédaninkoira.
Terveys

Maltankoira on perusterve rotu, joka kuuluu perinnöllisten vikojen ja sairauksien seurantaohjelma Pevisaan. Maltankoirat ry tekee säännöllisesti kolmen vuoden välein terveyskyselyitä, joilla seurataan koirien terveydentilaa ja kerätään tietoa rodussa esiintyvistä sairauksista.
Noin puolet Suomen maltankoiranartuista kykenee synnyttämään normaalisti, puolessa synnytyksistä tehdään keisarileikkaus joko ennakolta tai synnytyksen kestäessä. Syinä leikkauksiin ovat olleet nartun pienikokoisuus suhteessa pentujen kokoon, polttoheikkous, polttojen loppuminen kesken, synnytyskanavan aukeamattomuus ja pennun jääminen synnytyskanavaan jumiin.
Terveyskyselyn 2012 mukaan, jossa oli mukana noin 10 % Suomen maltankoirista, erilaisia tulehduksia esiintyi seuraavasti: ientulehdusta 27 %:lla, korvatulehduksia 22 %:lla, silmätulehduksia 15 %:lla sekä virtsatie-, hiiva- tai suolistotulehduksia 5 %:lla. Esiintyi myös yksittäisiä tulehdussairauksia; hännänpään tulehdus (johti hännän amputoimiseen), esinahan tulehdus, anaalirauhastulehdus, aivokalvontulehdus (joka ei ollut perinnöllinen) ja korvapunkin aiheuttama korvatulehdus.
Hoito

Hyvin hoidettuna turkki ei takkuunnu, mutta jotkut pitävät karvan parin kolmen sentin mittaisena hoidon helpottamiseksi. Turkki tulee kammata päivittäin, koska se takkuuntuu ja likaantuu helposti. Aluskarvan puuttumisen vuoksi koirasta lähtee karvaa vain harjattaessa. Sanotaan, että sukulaistensa villakoiran ja bichon frisén tavoin rotu ei aiheuta allergiaa yhtä helposti kuin koirat yleensä. Koiralle syntyy helposti silmännurkkiin tummat läiskät, joita voi ehkäistä pitämällä kasvot puhtaina ja kuivina. Kannattaa myös suosia ruokaa, johon ei ole lisätty väriaineita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maltankoira Wikimedia Commonsissa
Maltankoirat ry (maltankoiran virallinen rotuyhdistys)
Maltankoira Hankikoira.fi
Maltankoira Suomen Kennelliitto
Maltalaiset ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Ammattilaisen harjaama maltankoira.
Lahjattomat

| Lahjattomat Klamydia |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tyylilaji: punk shock rock
 Levy-yhtiö: Kråklund Records
Klamydian muut julkaisut
| Siittiöt sotapolulla 1995 | Lahjattomat 1996 | Klamysutra 1996 |
Lahjattomat on Klamydian vuonna 1995 julkaisema kokoelma-albumi kaikista Klamydian alkupään EP-levyistä.
Kappaleet

Pursiseuran pikkujoulupippalot – 1.46
Kråklund pojkar – 1.29
Hemoklobiinikadun liikennevalot – 3.04
Sotaveteraani muistelee – 1.33
Pyöräilymuistoja – 1.43
Rikollinen ihmettelee – 1.58
Venäläisiä unelmia – 1.46
Ruotsalainen oopperalaulaja (true story) – 2.17
Lauvantaina – 2.03
Turha juttu – 1.41
Pohjosen poka – 1.24
Sitarin vaxi – 1.44
Ex-taiteilija – 2.18
Mexico-rock – 1.51
Guru – 2.01
Ratkiriemukkaat neekerit – 1.44
(nimee ei keksitty) – 3.03
Klamydia-song – 2.27
Paskova lokki – 2.11
Mettämaratoonari – 2.00
Skootteri – 1.09
Rakkauslaulu – 2.31
Viikko pieleen – 1.53
Kopio – 2.05
Pojat on poikia – 0.58
Poikain studio-sekoilua – 0.25
Eläinkunnan ongelmat – 1.44
Tempo Rainer – 1.44
Mäkkiin – 2.04
Sininen ja valkoinen – 2.10
Klamydia rock – 2.07
Arvaa vaan – 2.14
Pilke silmäkulmassa – 1.41
Hyvää joulua (mä en halua tapella) – 2.03
Nina Autio – 2.51
Luettelo FC Bayern Münchenissä pelanneista jalkapalloilijoista

Luettelo FC Bayern Münchenissä kansallisia sarjaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista. Nimen jälkeen suluissa ottelut/maalit (tilanne 24. syyskuuta 2024). Joukkueessa uraansa yhä jatkavat lihavoitu.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
A

Einar Jan Aas (13/1)
Rainer Aigner (1/0)
David Alaba (281/22)
Xabi Alonso (79/5)
Hamit Altıntop (63/7)
Björn Andersson (47/1)
Patrik Andersson (37/1)
Fred Arbinger (6/0)
Jeffrey Aubynn (9/1)
Klaus Augenthaler (404/52)
Raimond Aumann (216/0)
B

Markus Babbel (182/9)
Holger Badstuber (119/1)
Michael Ballack (107/44)
Mario Basler (78/18)
Oliver Batista Meier (1/0)
Hans Bauer (259/12)
Alexander Baumjohann (3/0)
Georg Bayerer (19/0)
Uli Bayerschmidt (4/1)
Franz Beckenbauer (427/60)
Bertram Beierlorzer (73/0)
Medhi Benatia (29/2)
Manfred Bender (77/9)
Josef Bergmaier (?/?)
Bernardo (4/0)
Juan Bernat (76/3)
Thomas Berthold (30/1)
Daley Blind (4/0)
Jérôme Boateng (229/5)
Sacha Boey (4/0)
Georg Bogeschdorfer (20/1)
Mark van Bommel (123/11)
Tim Borowski (26/5)
Karl Borutta (29/0)
Edson Braafheid (12/0)
Andreas Brehme (59/7)
Paul Breitner (255/83)
Dieter Brenninger (276/127)
Breno (21/0)
Alexander Bugera (3/0)
Hans-Jörg Butt (63/0)
Daniel Van Buyten (158/20)
C

Emre Can (4/1)
João Cancelo (15/1)
Harald Cerny (16/1)
Eric Maxim Choupo-Moting (88/19)
Kingsley Coman (203/41)
Diego Contento (49/0)
Lucas Copado (1/0)
Douglas Costa (50/8)
Philippe Coutinho (23/8)
Michaël Cuisance (11/1)
D

Ali Daei (23/6)
Leon Dajaku (2/0)
Dante (86/3)
Dieter Danzberg (2/0)
Tiago Dantas (2/0)
Alphonso Davies (138/8)
Sebastian Deisler (62/8)
Karl Del’Haye (74/7)
Martín Demichelis (174/13)
Karl Deuerling (1/0)
Eric Dier (16/0)
Antonio Di Salvo (6/0)
Landon Donovan (6/0)
Hans Dorfner (111/17)
Niklas Dorsch (1/1)
Bernd Dreher (13/0)
Wolfgang Dremmler (172/6)
Jakob Drescher (121/24)
Bernd Dürnberger (375/38)
E

Max Eberl (1/0)
Armin Eck (39/2)
Norbert Eder (132/6)
Stefan Effenberg (160/35)
Johnny Ekström (23/7)
Élber (190/108)
Herbert Erhardt (63/5)
Franck Evina (2/0)
Jürgen Ey (1/0)
F

Árpád Fazekas (100/0)
Markus Feulner (13/0)
Thorsten Fink (150/4)
Hans-Dieter Flick (104/5)
Dieter Frey (47/3)
Marco Friedl (1/0)
Torsten Frings (29/3)
Christian Früchtl (1/0)
Fritz Fürst (?/?)
Stephan Fürstner (1/0)
Bernd Förster (8/0)