stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
U-370

| U-370 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Flensburger Schiffsbau Geselshaft, Flensburg
Kölinlasku:  21. marraskuuta 1942
Laskettu vesille:  24. syyskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  19. marraskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 5. toukokuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  769 t (pinnalla) 871 t (sukelluksissa)
Pituus:  67,1 m
Leveys:  6,2 m
Syväys:  4,74 m
Koneteho:  3 200 hv (pinnalla) 750 hv (sukelluksissa)
Nopeus:  17,7 solmua (pinnalla) 7,6 solmua (sukelluksissa)
Toimintamatka:  8 500 nm@10 solmua (pinnalla) 80 nm@4 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  44–52
Aseistus
Aseistus:  5 × torpedoputkea, joihin 14 torpedoa ilmatorjuntatykit
U-370 oli Saksan laivaston tyypin VII sukellusvene toisessa maailmansodassa. Se suoritti kaksitoista tehtävää Itämerellä, ennen kuin liittoutuneet upottivat sen 1945 Pohjois-Saksassa.
Valmistus

Alus tilattiin 25. elokuuta 1941 Flensburger Schiffsbau-Geselshaftilta Flensburgista, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1942 telakkanumerolla 493. Se laskettiin vesille 24. syyskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 19. marraskuuta päällikkönään yliluutnantti (saks. Oberleutnant zur See) Karl Nielsen.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus  liitettiin koulutettavaksi 4. sukellusvenelaivueeseen. Se lähti 9. kesäkuuta 1944 Kielistä Marvikeniin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus lähti 29. kesäkuuta paluumatkalle Marvikenistä Kieliin, jonne se saapui 1. heinäkuuta. Se siirrettiin 1. elokuuta 1944 operatiiviseen palvelukseen 8. sukellusvenelaivueeseen. Se siirrettiin  16. joulukuuta 1944 vielä 4. sukellusvenelaivueeseen.
Se lähti 9. heinäkuuta 1944 Kielistä Tallinnaan, jonne se saapui 12. heinäkuuta.
Se upotti 31. heinäkuuta 1944 viidennellä partiomatkallaan Neuvostoliiton laivaston MO-101 lähellä Koivistoa.
Yhdeksännellä partiomatkalla Erwin Stiegeler huuhtoutui mereen 23. heinäkuuta 1944.
Alus upotti 12. tammikuuta 1945 Suomen laivaston miinalaiva Louhen 11. partiomatkallaan.
Veneen miehistö upotti 5. toukokuuta 1945 aluksensa Geltingerinlahdella (itään Flensburgista). Hylky romutettiin 1948.
Yhteenveto upotuksista

| Pvm | Nimi | Kansallisuus | Tonneja | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.7.1944 | MO-101 | Neuvostoliitto | 56 | Upotettu |
| 12.1.1945 | Louhi | Suomi | 776 | Upotettu |
Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus

Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskuksen logo
Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (lyh. TUCS, engl. Turku Centre for Computer Science, ruots. Åbo datatekniska forsknings- och utbildningscentrum) on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen tutkimus- ja opetuskeskus. TUCS on perustettu 21.3.1994. Sen tehtävänä on koordinoida yhteistä tietoteknologian tutkimusta ja opetusta sekä yritysyhteistyötä. TUCS:n tavoitteena on keskittää yliopistojen laaja tarjonta IT-alan syventävistä opinnoista ja tutkimuksesta. Keskuksen tilat sijaitsevat Turussa Turku Science Parkin alueella.
TUCS:in tohtorikoulusta valmistui vuonna 2004 12 tohtoria. Keskuksen johtajana on vuodesta 2015 lähtien toiminut professori Ion Petre. TUCS:ssa aloitti vuonna 1994 toimintansa Suomen ensimmäinen tutkijakoulu.
TUCS:iin osallistuvat laitokset > Turun yliopisto

Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
Informaatioteknologian laitos.
Matematiikan ja tilastotieteen laitos
Turun kauppakorkeakoulu
Johtamisen laitos
TUCS:iin osallistuvat laitokset > Åbo Akademi

Fakultetsområdet för naturvetenskaper och teknik
Datavetenskap
Datateknik
Organisaatio

Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskuksen opetus- ja tutkimustoiminta tapahtuu maisteriohjelmissa ja tutkijakouluissa sekä tutkimusryhmissä. Keskuksen toimintaa koskeva päätöksenteko tapahtuu johtokunnassa. TUCS:in johtajana toimii professori Ion Petre.
Tutkimustyö TUCS:issa tapahtuu neljässä TUCS Tutkimusohjelmassa ja 17 TUCS Tutkimusyksikössä.
Yhteistyö muiden korkeakoulujen kanssa

TUCS on Euroopan teknologiainstituutin EIT ICT Labsin (Arkistoitu – Internet Archive) affiliate partner.
TUCS on European Educational Forumin (lyh. EEF) jäsen. EEF:iin kuuluu seitsemän eri yliopistojen yhteistä tutkimuskeskusta Tanskassa, Alankomaissa, Suomessa, Italiassa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
TUCS on mukana kansallisessa, ICT-alan ammattilaisille suunnatussa INFORTE-ohjelmassa, joka on suunniteltu tarjoamaan verkostoitumista ja koulutustilaisuuksia suomalaisissa yrityksissä, ammattikorkeakouluissa ja julkishallinnossa toimiville ammattilaisille.
TUCS on osa Finnish Graduate Schools in Information Technology (Figsit) -verkostoa. Verkoston tavoite on parantaa tietojenkäsittelytieteen ja informaatioteknologian tohtorikoulutettavien koulutuksen ja ohjauksen laatua ja määrää mahdollisimman pienillä lisäkustannuksilla.
Aiheesta muualla

TUCS:n kotisivu (englanniksi)
Luettelo TUCS:iin kuuluvista tutkimusryhmistä keskuksen kotisivulla (englanniksi)
Turun yliopiston TUCS-kokoelma Kansalliskirjaston Doria-palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Åbo Akademin opiskelijoiden TUCS Dissertations -sarjassa julkaisemat väitöskirjat Kansalliskirjaston Doria-palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Universaalipreskriptivismi

Universaalipreskriptivismi on R. M. Haren kehittämä uudenlainen versio kantilaisesta moraalista, joka sisältää vahvoja preferenssiutilitaarisia osia. Teorian mukaan kaikkea toimintaa pitäisi ohjata säännöillä "minun tulisi tehdä X aina tilanteessa Y", kunhan kaikki relevantit, universaaliset faktat ovat samanlaisia.
Haren teoriaan mahtuu eri ihmisten preferenssien ja utiliteetin kunnioitus, vaikka itse normatiivinen osuus tarjoaakin puhtaan deontologisia sääntöjä. Haren mukaan kaikkien eettisten sääntöjen pohjana tulisi olla logiikka.
Michael E. Berumen on sympatisoinut Haren näkemyksiä, kuten myös Peter Singer, joka tosin edustaakin enemmän utilitaarista koulukuntaa.
Moraaliteoriat
Kategorinen imperatiivi
Luonnonoikeusteoria
Klassinen utilitarismi
Preferenssiutilitarismi
Universaalipreskriptivismi
Kollektiivinen vapaus
UG-Solo

| UG-Solo DJ Kridlokk |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. toukokuuta 2011
 Formaatti: CD, LP, kasetti
 Tuottaja(t): DJ Kridlokk
 Tyylilaji: Memphis rap • gangsta rap
 Kesto: 50.00
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
DJ Kridlokkin muut julkaisut
| Maanalaisella saundilla 2005 | UG-Solo 2011 | Ex ovis pullus non natis serò fit ullus 2013 |
UG-Solo on rap-artisti/tuottaja DJ Kridlokkin 18. toukokuuta 2011 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi Monsp Records. Albumi oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan 23. sijalla. Albumin kappaleesta ”GNXTA” julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2011. UG-Solon piti ilmestyä jo vuoden 2010 lopulla, mutta sen julkaisu myöhästyi keväälle 2011.
Kappaleet

Pimeydes Pt. 2 – 3.54
Sit ne delannu – 2.00 (mukana Lommo)
Matafaka rädätädä – 4.42
Röökii & rötöksii – 4.55
Iha sama – 4.26 (mukana Striittiribu)
GNXTA – 4.07
En mistää – 3.22
Lainaan enkä palauta – 5.26 (mukana Eevil Stöö)
Mit vit yks kaks – 4.17
Kuse viuluus – 4.10 (mukana SLTF & Tuuttimörkö)
Vakavaa paskaa mayn – 3.40
R.I.P. – 5.06
Samplet

”Pimeydes Pt. 2” sisältää samplen Three 6 Mafian kappaleesta ”Anyone Out There”.
”Iha sama” sisältää samplen Rick Jamesin kappaleesta ”Hollywood”. Kappaletta on samplattu myös Three 6 Mafian kappaleella ”Da Summa”.
”Mit vit yks kaks” sisältää samplen Al Greenin kappaleesta ”Jesus Is Waiting”. Kappaletta on samplattu myös Maniacin kappaleella ”Pimpin These Hoes”.
”R.I.P.” sisältää samplen Sub Focuksen kappaleesta ”Last Jungle”.
Arvostelut

Noise.fi:
Redrum-187:
Soundi:
Aiheesta muualla

DJ Kridlokkin haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Ulquiorra Cifer

| Ulquiorra Cifer |
| --- | --- |
 Ulquiorra Cifer
Luoja(t):  Tite Kubo
Näyttelijä(t):   Daisuke Namikawa  Tony Oliver
Kustantaja:  Shūeisha
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ulquiorra Cifer
Ammatti:  Espada
Asuinpaikka:  Hueco mundo
Suhteet
Tutut:  Sosuke Aizen, Yammy Rialgo
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ulquiorra Cifer (ウルキオラ・シファー, Urukiora Shifā) on fiktiivinen anime- ja mangahahmo Tite Kubon luomassa Bleach-sarjassa. Hän on yksi sarjan päävastustajista. Alkuperäisenä äänenä toimii Daisuke Namikawa.
Yleistä

Hän esiintyy ensimmäisen kerran mangassa 22, luvussa 109 ja animen 113 jaksossa. Hän on Arrancar ja kuuluu espadoihin. Hän on neljäs espada eli hän on neljänneksi vahvin. Hän on Ichigo Kurosakin yksi pahimmista vastustajista Aizenin ja Grimmmjow'n lisäksi.
Ulkonäkö

Kuten useimmilla arrancareilla hänellä on hollow-naamion jäänne kasvoillaan. Ulquioirran naamio on kuin puolikas kypärää, jossa on sarvi, joka peittää hänen päänsä vasenta puolta. Hän on kalpea mies, jolla on mustat hiukset ja vihreät kissamaiset silmät. Hänellä on mustat huulet ja hänen kyntensä ovat mangassa mustat. Kuten kaikki arrancarit, niin hän käyttää valkoisia vaatteitta. Ulquiorran hollow-reikä sijaitsee hänen rintalastassaan ja espada-numero sen vasemmalla puolella. Hänen pituutensa on 169 cm ja paino on 55 kg.
Luonne

Ulquiorra on luonteeltaan hyvin kylmä, melankolinen, hiljainen, sisäänpäin vetäytyvä ja uskollinen Aizenille. Luonteensa vuoksi hän on erittäin kylmä ja välinpitämätön toisia kohtaan. Sen kuulee jopa hänen surullisesta äänestänsä. Hänen kasvoillansa on aina vakava, jopa surullisen näköinen ilme. Sarjan etedessä voitaan huomata usein hänen jäävän pohtimaan asioita itsekseen, mikä kielii hänen sisäänpäin vetäytyneisyydestään. Sisäänpäin kääntyneisyydestä kielii myös se, ettei edes Aizen tai ylipäätään kukaan muu, tiennyt hänen toisesta vapautuksestaan ennen kuin hän käytti sitä Ichigo Kurosakia vastaan. Ulquiorran toisesta vapautuksesta ei siis saanut tietää kuin Ichigo Kurosaki ja Ichigon ja Ulquiorran taistelukentälle saapuneet Orihime Inoue ja Uryū Ishida. Hän uskollisuudestaan kielii se, kuinka kurinalaisesti hän tottelee Aizenia ilman minkäänlaisia vastaväitteitä. Hän on yksi Aizenin uskollisimmista alaisista, sillä useat Arrancarit ovat joko väheksyneet tai kapinoineet Aizenin käskyjä vastaan tai jopa yrittäneet pettää hänet. Jopa Gin Ichimaru yritti tappaa Aizenin bankaillansa.
Voimat

Ulquiorra on yksi neljästä Espadojen Vasto Lordesta, joka tekee hänestä uskomattoman voimakkaan. Hänen Espada numeronsa on 4, joten häntä pidetään 4 voimakkaimpana Espadana. Tämä on kuitenkin pelkkää harhaluuloa, koska Ulquiorra on ainoa Arrancar, joka on onnistunut saavuttamaan toisenkin miekan vapautuksen (joka 5–10-kertaistaa ensimmäisen vapautuksen voimat, joka myös moninkertaistaa hänen voimansa). Tämä tekee Ulquiorrasta espadojen voimakkaimman jäsenen. Ulquiorran kykyihin kuuluu muun muassa luoda tyhjästä keihäitä, joiden kosketuksesta syntyvä räjähdys vastaa atomipommia.
Esiintyminen sarjassa

Ulquiorra tavataan ensimmäisen kerran sarjassa kun hän saapuu ihmisten maailmaan espada-Yammyn kanssa tiedustelutehtävän merkeissä. Kaksikko kohtaa paikalle saapuneen Yasutora Sadon, jonka apuna toimii Orihime Inoue, joka ei voi kykyjensä vuoksi taistella, sillä Soul Societyssa hänen taistelukykynsä tuhottiin, jolloin hänelle jäi vain kilpi- ja parannusvoimat. Yammy voittaa helposti Sadon aiheuttaen tälle vakavia vammoja hänen oikeaan käteensä. Yammy on aikaisessa käydä Orihimen kimpuun kunnes Ichigo Kurosaki saapuu paikalle. Ichigo aloittaa taistelun Yammyn kanssa. Ichigo näyttää ensin olevan voitolla – jopa niin paljon että hän onnistuu bankainsa avulla leikkaamaan Yammylta käsivarren irti. Kuitenkin kesken taistelun Ichigon sisäinen hollow alkaa häiritä Ichigoa, mitä Yammy käyttää hyväkseen hyökkäämällä Ichigon ja Orihimen kimppuun. Pian paikalle saapuu Kisuke Uraha ja Yoruichi, joista Yoruichi puolestaan alkaa löylyttää Yammya. Yoruichi luulee Yammyn hävinneen, kunnes tämä käyttää ceroa, jonka Kisuke torjuu shikainsa avulla. Kisuke käyttää shikainsa hyökkäyskykyä Yammya vastaan, mutta sivussa seissyt Ulquiorra pelastaa Yammyn tuhomalla yhdellä käden liikkeellä Uraharan hyökkäyksen.
Universaalipragmatiikka

Universaalipragmatiikka tutkii, mitkä ehdot ovat välttämättömiä ymmärryksen saavuttamiseksi viestinnän kautta. Jürgen Habermas kehitti käsitteen 1970-luvulla; Habermas esittää, että inhimillinen kilpailu, konfliktit ja strateginen toiminta ovat epäonnistuneet pyrkimyksissä ymmärryksen saavuttamiseksi.
Habermasille ymmärryksen saavuttamisella pyritään intersubjektiiviseen vastavuoroisuuteen, kuten jaettuun tietämykseen, molemminpuoliseen luottamukseen.
Universal Flash Storage

Universal Flash Storage (UFS) on JEDECin standardoima massamuistiliityntä.
UFS on suunniteltu käyttöön kiinteissä sulaututeissa ja irrotettavissa tallennusratkaisuissa mobiililaitteissa kuten älypuhelimissa ja taulutietokoneissa.
Micronin mukaan UFS soveltuu alhaista virrankäyttöä ja nopeaa käynnistymistä vaativiin tarkoituksiin. UFS tukee yhtäaikaisia luku- ja kirjoituskomentoja komentojonoilla toisin kuin eMMC.
UFS käyttää SCSIn arkkitehtuurimallia (SAM) komentojonoihin ja kerroksiin.
Universal

Universal voi viitata useisiin kansainvälisiin yrityksiin, muun muassa:
Universal Corporation, eräs New York Stock Exchangessa noteerattavista pörssiyhtiöistä
Universal Entertainment Corporation, videopelejä julkaiseva yhtiö
Universal Studios, elokuva-alan yhtiö
Universal Music Group, musiikkiyhtiö
Universal Airlines, lentoyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Universal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
U-31 (1936)

| U-31 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Weser, Bremen
Kölinlasku:  1. maaliskuuta 1936
Laskettu vesille:  25. syyskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  28. joulukuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  2. marraskuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  626 t (pinnalla) 745 t (sukellus)
Pituus:  64,51 m
Leveys:  5,85 m
Syväys:  4,37 m
Koneteho:  2 310 hv (pinnalla) 750 hv (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  6 200 mailia@10 solmua (pinnalla) 94 mailia@4 solmua (sukellus)
Miehistöä:  42-46
Aseistus
Aseistus:  5 × torpedoputkea, joihin 11 torpedoa 22 TMA-miina 1 × 88 mm/L45 tykki, johon 200 kranaattia
U-31 oli Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa, jossa se teki seitsemän taistelupurjehdusta. Alus upotti 11 kauppalaivaa yhteensä 27 751 bruttorekisteritonnia sekä kaksi tukilaivaa yhteensä 160 grt. Sukellusveneen laskema miina vaurioitti pahoin taistelulaiva HMS Nelsonia. Veneen ensimmäinen upotus oli toisen maailmansodan ensimmäinen saattueesta upotettu alus.
Valmistus

Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1936. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 28. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään Rolf Dau.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. sukellusvenelaivueeseen.
Alus upposi 11. maaliskuuta 1940 Jadebusenissa Britannian kuninkaallisten ilmavoimien pommitettua alusta, jolloin aluksen koko miehistö sai surmansa. Alus nostettiin maaliskuussa, minkä jälkeen se korjattuna palutettiin palvelukseen. Se upposi uudelleen 2. marraskuuta Irlannin luoteispuolella jouduttuaan syvyyspommihyökkäyksen kohteeksi. Syvyyspommit laukaisi Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä HMS Antelope, jolloin kaksi miehistönjäsentä sai surmansa. Aluksen upottanut hävittäjä pelasti 44 eloonjäänyttä.
Palvelus > Purjehdukset

Sukellusveneen partiomatkat toisessa maailmansodassa:
1. Purjehdus 27. elokuuta, Memel - 2. syyskuuta 1939, Wilhelmshaven
2. Purjehdus 9. syyskuuta, Wilhelmshaven - 2. lokakuuta 1939, Wilhelmshaven
16. syyskuuta Furness, Withy and Companyn SS Aviemore 4 060 t
24. syyskuuta Charlton, McAllum and Companyn SS Hazelside 4 646 t
3. Purjehdus 21. lokakuuta, Wilhelmshaven - 31. lokakuuta 1939 Wilhelmshaven (miinoitusmatka)
HMS Nelson vaurioitunut osuttuaan miinaan
4. Purjehdus 19. marraskuuta, Wilhelmshaven - 11. joulukuuta 1939, Wilhelmshaven
1. joulukuuta Det Bergenske D/S A/S:n SS Arcturus 1 277 t
3. joulukuuta Jens Toftin SS Ove Toft 2 135 t
4. joulukuuta Erling J. Torstensenin SS Gimle 1 271 t
4. joulukuuta Wahl and Companyn SS Primula 1 024 t
6. joulukuuta Ed. Lassin SS Agu 1 575 t
6. joulukuuta Rederi A/B Bifrostin SS Vinga 1 974 t
5. Purjehdus 15. tammikuuta, Wilhelmshaven - 4. helmikuuta 1940,  Wilhelmshaven
6. Purjehdus 16. syyskuuta, Wilhelmshaven - 8. lokakuuta 1940, Lorient
22. syyskuuta färsaarelainen höyrytroolari Union Jack 81 t
27. syyskuuta Lauritz Klosterin MV Vestvard 4 319 t
7. Purjehdus 19. lokakuuta, Lorient - 2. marraskuuta 1940 upotettu
29. marraskuuta Elders and Fyffes Limitedin SS Matina 5 389 t
Päälliköt

Aluksen päälliköt:
Rolf Dau 28. joulukuuta 1936 - 8. marraskuuta 1938
Johannes Habekost 8. marraskuuta 1938 - 11. maaliskuuta 1940 (kuollut)
.... (vene telakalla)
Wilfried Prellberg 8. heinäkuuta - 2. marraskuuta 1940
Uudenmaailmankillit

| Uudenmaailmankillit |
| --- | --- |
 Smaragdikala (Austrolebias bellottii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Uudenmaailmankillit Rivulidae  Myers, 1925
Katso myös
   Uudenmaailmankillit Wikispeciesissä   Uudenmaailmankillit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uudenmaailmankillit (Rivulidae) on hammaskarppikalojen lahkoon kuuluva, lähinnä makeassa vedessä elävien kalojen heimo, johon kuuluu yli 300 lajia. Ne elävät nimensä mukaisesti Amerikassa, eritoten Etelä-Amerikassa. Uudenmaailmankillit ovat pieniä kaloja, useimmat lajit 2–10 cm pitkiä ja suurimmatkin vain noin 22 cm.
Vanin maanjäristys

| Vanin maanjäristys |
| --- | --- |
 Turkin alueella olevat tektoniset laatat.
Päivämäärä:  23. lokakuuta 2011
Magnitudi:  7,2 (Mw)
Syvyys:  20 km
Episentrumin sijainti:  38.628°N, 43.486°E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Turkki
Henkilövahingot:  432
  Van 
Vanin maanjäristys tapahtui Turkin itäosassa lähellä Vanin kaupunkia 23. lokakuuta 2011. Suurinta vahinkoa kärsivät Ercişin ja Vanin kaupungit. 432 ihmisen vahvistettiin kuolleen.
Universaalikvanttori

Universaalikvanttori eli kaikkikvanttori ( \forall ) on predikaattilogiikassa ilmaisu sille, että jokin ominaisuus tai suhde (looginen predikaatti) on totta kaikille jonkin joukon alkioille.
Universaalikvanttorin merkki tietokonejärjestelmissä

| Merkki | Unicode> tunnus | Unicode> lohko | HTML |
| --- | --- | --- | --- |
| ∀ | U+2200 | Matemaattisia operaattoreita | &forall; &#8704; &#x2200; |

LaTeX-järjestelmällä merkki  \forall  tuotetaan kirjoittamalla \forall.
Vanina Correa

Vanina Correa
Vanina Correa (s. 14. elokuuta 1983) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 33 maaottelua. MM-kisajoukkueeseen hän on kuulunut vuosina 2003, 2007 ja 2019 sekä olympiajoukkueeseen vuonna 2008. Hän oli voittamassa Etelä-Amerikan mestaruutta vuonna 2006.
Correa piti perheen perustamisen vuoksi kuusi vuotta taukoa jalkapallosta mutta palasi maajoukkuetasolle vuonna 2017.
Valopuhelin

Valopuhelin eli fotofoni on vapaassa tilassa toimiva optinen viestintäväline, joka on tarkoitettu puheen langattomaan välittämiseen valon kirkkautta säätelemällä. Signaali voi olla analoginen tai digitaalinen, ja aallonpituudet voivat olla lähi-infrapunasta ultraviolettiin.
Historia

Alexander Graham Bell soitti ensimmäisen langattoman puhelun jo 1800-luvulla valopuhelimella, joka toimi heliografin periaatteella. Ääni muunnettiin peilin värähtelyksi. Kantama oli vain satoja metrejä, laite iso ja auringonpaiste välttämätön.
Lichtsprechgerät 80 oli natsi-Saksan käytössä toisessa maailmansodassa. Siinä valonlähteenä oli auringon sijasta hehkulamppu, jonka tarkasti fokusoitua ja kohdistettua sädettä suunnattiin äänen tahdissa värähtelevällä prismalla.
Tekniikkaa

Nykyään valonlähteeksi sopivimpia ovat LED ja laser.
Digitaalisessa muodossa datansiirtonopeuden täytyy olla 5 000–100 000 bittiä sekunnissa, riippuen halutusta äänenlaadusta ja äänen tiedonpakkauksen tiiviydestä ja kehittyneisyydestä.
Uzbekistan talviolympialaisissa 2018

Uzbekistan osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti kaksi urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa maan lippua kantoi alppihiihtäjä Komiljon Tuhtajev.
Joukkue > Alppihiihto

Uzbekistan sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Komiljon Tuhtajev
Joukkue > Taitoluistelu

Uzbekistan sai MM-kilpailun 2017 sijoitusten perusteella maapaikan yhdelle miehelle.
Misha Ge
Uposkasvi

Ahvenvita kuuluu yleisimpiin uposkasveihin.
Uposkasveilla tarkoitetaan kasveja, jotka kasvavat osittain tai kokonaan veden alla. Tummissa tai sameissa vesissä uposkasveja ei ole kovin syvällä, koska ne eivät saa siellä tarpeeksi valoa. Niille on tyypillistä, että lehdet ovat hyvin ohuet ja kasvilla on sitkeä varsi. Muutamat lajit, kuten lahnanruohot, kasvavat matalina pohjassa. Hiilidioksidin otto on vaikeampaa vedestä kuin ilmasta. Tämän takia uposkasvien lehdet ovat hyvin ohuet, jolloin kaasujen otto helpottuu. Kasvit tuottavat happea, jota poistuu lehdistä järven muiden kasvien käyttöön. Tavallisia uposkasveja ovat ahvenvita ja aivan vedenpinnan alapuolella kelluva vesiherne.
Valkorintatapakulo

| Valkorintatapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Valkorintatapakulot Eleoscytalopus
Laji::  indigoticus
Kaksiosainen nimi
 Eleoscytalopus indigoticus  (Wied-Neuwied, 1831) 
Synonyymit
 Scytalopus indigoticus 
Katso myös
   Valkorintatapakulo Wikispeciesissä   Valkorintatapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkorintatapakulo (Eleoscytalopus indigoticus) on Brasilian kotoperäinen varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö

Valkorintatapakulot elävät Brasilian rannikolla Bahiasta Rio Grande do Suliin. Lajin kanta on taantunut metsien hakkuiden ja uudelleen metsittämisen seurauksena. Valkorintatapakulo elää vuoristometsien alikasvoksessa, yleensä alle kilometrin korkeudella merenpinnasta.
Aiheesta muualla

World Wildlife Images (kuva)
Valkorillikerttuli

| Valkorillikerttuli |
| --- | --- |
 Valkorillikerttuli alempana
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Viuhkakerttulit Myioborus
Laji::  albifrons
Kaksiosainen nimi
 Myioborus albifrons  (PL Sclater & Salvin, 1871) 
Katso myös
   Valkorillikerttuli Wikispeciesissä   Valkorillikerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkorillikerttuli (Myioborus albifrons) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkorillikerttulia tavataan pienellä alueella Länsi-Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Valkorillikerttuli elää vuoristometsissä ja metsänreunoilla 2 300–3 200 metrin korkeudella merenpinnasta.