stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elokuvavuosi 1990
Sparrausrinki aloitti

Vuonna 1990 aloittivat Suomen Elokuvasäätiö, Yleisradio, MTV3 ja AVEK kuusi vuotta kestäneen Sparrausrinki-tukiohjelman, jonka tarkoituksena oli vauhdittaa nuorten suomalaisten elokuvantekijöiden pääsyä alalle. Hanke myönsi vuosina 1990–1996 rahoituksen kahdentoista esikoisohjaajan puolipitkään (noin tunnin mittaiseen) elokuvaan. Niistä kahdeksan pääsi teatterilevitykseen, muun muassa Markku Pölösen Onnen maa (1993), Kaija Juurikkalan Rosa Was Here (1994), Tero Jartin Aapo (1994) ja Heikki Kujanpään Jäänmurtaja (1997).
Toinen vuonna 1990 toteutettu hanke uusien elokuva-aiheiden löytämiseen oli Elokuva­säätiön ”käsikirjoitus-Finlandiaksi” ristitty elokuva­käsikirjoitus­kilpailu. Sen voitti Juha Lehtovuori tekstillä, josta Kari Paljakka ohjasi elokuvan Veturimiehet heiluttaa (1992). Toinen kilpailusta esiin noussut käsikirjoitus oli Iiro Küttnerin Tuhlaajapoika (1992).
Videoliiketoiminta ennätysmääriin

Vuonna 1990 elokuvatallenteiden eli käytännössä videokasettien vuokraus ja myynti ylsi Suomessa ennätyslukuun, noin 300 miljoonaan markkaan. Määrä väheni tulevina lamavuosina.
Uudet elokuvat

Air America
Amityvillen kirous
Bernard ja Bianca Australiassa
Cry-Baby
Darkman
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli
Ghost – näkymätön rakkaus
Gremlins 2 – uusi pesue
I Hired a Contract Killer
Kolme miestä ja pikkuneiti
Kuin lintu langalla
Kummisetä osa III
Kuoleman merkki
Lastentarhan kyttä
Lionheart – liian kova kuolemaan
Mafiaveljet
Manattu mikä manattu
Miller's Crossing – Vaarallista peliä
Night of the Living Dead
Onnen kulissit
Pelon kasvot
Piina
Porttikielto taivaaseen
Paluu tulevaisuuteen III
Predator 2
Pretty Woman
Punainen skorpioni
Punaisen lokakuun metsästys
Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari
Rocky V
The Rookie – tulokas
Saksikäsi Edward
Sankari vai vakooja
Se
Tanssii susien kanssa
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
The Deadly Mr. Frost
Tulitikkutehtaan tyttö
Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla
Vaikeasti tapettava
Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva
Yksin kotona
Ystävät, toverit
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1990 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1990
Elämän sävel

| Elämän sävel Danny |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1988
 Formaatti: LP (GDL 2083)   C-kasetti (GDK 2083)
 Tuottaja(t): Kassu Halonen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Levytuottajat
 Levymerkki: Gold Disc
Dannyn muut julkaisut
| Ninja 1986 | Elämän sävel 1988 | Tämä taivas, tämä maa 1992 |
Elämän sävel on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1988 julkaistu kahdestoista studioalbumi. Sillä on kappale ”Amarillo”, josta tuli hitti. Mukana on myös uusioversiot Dannyn vanhoista hiteistä ”Tuuliviiri” ja ”Vähän ennen kyyneleitä”.
Kappaleet

Sovitukset Kassu Halonen
Kimmo Kaislaranta on Kassu Halosen salanimi, Antero Ollikainen Vexi Salmen salanimi, K. Issakin Kisu Jernströmin salanimi ja L. Savinainen Aarno Ranisen salanimi.
A-puoli
Elämän sävel – 4.42 (säv. Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Olen lapsi auringon – 4.13 (säv. Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Tuuliviiri – 3.02 (”Mulino a vento”, säv. G. Capuano, M. Capuano, G. Meccia, G. Guardabassi, san. Kari Tuomisaari)
Sisäinen maailma – 3.43 (säv. Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Vähän ennen kyyneleitä – 2.52 (”El angel de la guarda”, säv. A. Alguero, Artur Kaps, san. Kari Tuomisaari)
B-puoli
Amarillo – 4.22 (”Is This the Way to Amarillo”, säv. Neil Sedaka, san. Pertti Reponen)
Tuulen viemää – 3.40 (säv. K. Issakin, Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Teet mulle hyvää – 2.55 (”Sugar, Sugar”, säv. J. Barry, A. Kim, san. L. Savinainen)
Käy myrskyyn – 3.23 (säv. Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Tahdon elää täyttä elämää – 3.38 (säv. Kimmo Kaislaranta, san. Antero Ollikainen)
Tuotanto

Kannen kuvat: Erik Uddström
Kannen suunnittelu: Markus Heikkerö
Äänitys: Jari Laasanen & Jorma Hämäläinen, MTV-studiot
Miksaus: Jari Laasanen
Tuottaja: Kassu Halonen, Flamingo Music
Emden (F210)

| Emden |
| --- | --- |
 Emden

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nordseewerke
Kölinlasku:  23. kesäkuuta 1979
Laskettu vesille:  17. joulukuuta 1980
Palveluskäyttöön:  7. lokakuuta 1983
Poistui palveluskäytöstä:  29. marraskuuta 2013
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 600 t
Pituus:  130,50 m
Leveys:  14,60 m
Syväys:  6,30 m
Koneteho:  2 × MTU 20V956 TB92 -dieselmoottoria 8 140 kW 2 × GE LM2500 -kaasuturbiinia 30 000 kW
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  202+20 hengen lentomiehistö
Aseistus
Aseistus:  1 × OTO Melara 76 mm tykki 2 × Mauser MLG27 27 mm pikatykkiä 1 × 8 siilon ohjusjärjestelmä, 16 × Sea Sparrow -ilmatorjuntaohjusta 2 × Mk49 ohjusjärjestelmä, 21 × RAM-ohjus 2 × Harpoon-ohjusjärjestelmää, 8 ohjusta 2 × Mk 32 375 mm sukellusveneentorjuntaheitintä, 8 × DM4A1 tai Mk46 torpedoa 2 × Sea Lynx Mk.88A -helikopteria
Emden (runkonumero F210) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1983 ja poistettiin palveluksesta 2013.
Valmistus

Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Nordseewerkeltä, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1979. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 7. lokakuuta 1983.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 29. marraskuuta 2013.
Eläinten liikkeestä

Eläinten liikkeestä (m.kreik. Περὶ ζώων κινήσεως, Peri zōōn kinēseos; lat. De motu animalium) on Aristoteleen eläinoppia käsittelevä tutkielma. Se laajentaa hänen teostaan Eläinoppi keskittymällä ensisijaisesti eläinten liikkumiseen ja eri liikkumismuotojen (käveleminen, uiminen, lentäminen, jne.) ja liikkumisessa tarvittujen jäsenten analysointiin. Aristoteles perusti taksonomiassa ensisijaisesti tällaisiin eläinten ulkoisiin ja rakenteellisiin ominaisuuksiin. Liikkeen käsittely lähestyy hänen yleistä Fysiikassa ja Metafysiikassa esitettämäänsä fysiikan liiketeoriaansa, joka pohti erilaisia liikkeen perimmäisiä syitä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Aristoteles: Eläinten liikkeestä. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Teoksessa Aristoteles: Teokset V.  Helsinki:  Gaudeamus, 2006.  ISBN 951-662-546-0
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristotle: Movement of Animals. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume XII. Parts of Animals. Movement of Animals. Progression of Animals. Loeb Classical Library 323)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99357-8  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Aristotle: On the Motion of Animals (englanniksi)
Kaajärven rannat

| Kaajärven rannat Viikate |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Jari-Jukka Nippala, Sonicimage-studio, Kouvola 2002
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2002
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, rock, rautalankamusiikki, iskelmä
 Kesto: 43.14
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Muut kannet

Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Viikatteen muut julkaisut
| Kevyesti keskellä päivää 2002 | Kaajärven rannat 2002 | Iltatähden rusko 2003 |
Kaajärven rannat on Viikatteen vuonna 2002 julkaistu kolmas studioalbumi. Levy on julkaistu sekä CD:nä (RA085) että vinyylinä (LONG004). Vinyyliversiolla on CD:ltä puuttuva kappale "Lyijykomppania". Levyn kappaleesta "Nuori mies nimetön" tehdyn videon on ohjannut Joonas Berghäll.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 6.
Kappaleet

Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
On aivan sama – 2.53 (säv. Trad., san. Heikki Littu)
Ajastaika – 4.11
Vastarannan valssi – 4.05
Jalkamies – 3.40
Päivän peili – 4.03
Lyijykomppania – 5.22 (ainoastaan vinyylillä)
Ei ole ketään kelle soittaa – 4.02
Kaisloja – 4.51
Nuori mies nimetön – 4.04
Laulu on iloni ja työni – 3.23 (säv. Trad., san. Johan Tanner)
Kaajärven rannat – 2.25
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu, sähkö- ja akustinen kitara, basso
Simeoni Viikate – lyömäsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Arttu Kunnasto – haitari
Simo Helkala – hammond-urut
Jari-Jukka Nippala – tehosteet
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Kaajärven rannat Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kaajärven rannat Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Viikate |
| --- | --- |
 Kaarle Viikate (oik. Kalle Virtanen)  Arvo Viikate (oik. Ari Taiminen)  Ervo Viikate (oik. Erkka Koskinen)  Päivi Federley  Ohto Pallas   Entiset jäsenet: Simeoni Viikate (oik. Simo Kairistola) 
Studioalbumit:  Noutajan valssi  Vuoden synkin juhla  Kaajärven rannat  Surut pois ja kukka rintaan  Unholan urut  Marraskuun lauluja I  Marraskuun lauluja II  Kuu kaakon yllä  Petäjäveräjät  Kymijoen lautturit  Panosvyö  XII – Kouvostomolli  Rillumarei!  Askel  Hiljainen 
EP:t:  Vaiennut soitto  Roudasta rospuuttoon  Alakulotettuja tunnelmia  Valkea ja kuulas  Kevyesti keskellä päivää  Iltatähden rusko  Kuolleen miehen kupletti  Kesävainaja  Linna Espanjassa 
Kokoelmat:  Kuutamourakat  Parrun pätkiä  Marraskuun singlet  Kuutamo, kaiho ja katkeruus  Katkerimmat 2011–2017 
Singlet: •	* ”Odotus” ”Piinaava hiljaisuus”  ”Ei ole ketään kelle soittaa”  ”Nuori mies nimetön”  ”Kaunis kotkan käsi”  ”Leimu”  ”Pohjoista viljaa”  ”Tie”  ”Vesi jota pelkäät”  ”Maria Magdalena”  ”Ah ahtaita aikoja”  ”Ei enkeleitä”  ”Me olemme myöhäiset”  ”Orret”  ”Viina, terva ja hauta”  ”Kuu kaakon yllä”  ”Hautajaissydän”  ”Sysiässä”  ”Adventti”  ”Oi pimeys”  ”Tervaskanto”  ”Pelastus”  ”Synkkä ventti”  ”Tuulenhuuhtomat”  ”Huomenta humalaiset”  ”Varjorastaat”  ”Kavaljeeri”  ”Vapauden sillan alla”  ”Omakuva (karvalakki päässä) ”  ”Älä pelkää pimeää”  ”Korttitalo”  ”Haamukirjoitus” 
Splitit:  KLV / Viikate 
DVD:t:  V-DVD 1: Videogaala  V-DVD 2: Iltamat 
Katso myös:  Rymäkkä  The Lunatics 
Muuta:  Diskografia
Emättimen hiivasienitulehdus

Emättimen hiivasienitulehdus on naisen ulkoisten sukupuolielinten hiivasienitulehdus. Sen yleisin aiheuttaja on ihmisen normaaliflooraan yleensä kuuluva Candida albicans -hiivasieni. Riskiryhmiä ovat raskaana olevat, ehkäisypillereiden käyttäjät ja diabeetikot. Hiivasienitulehdus on tavallinen antibioottihoidon sivuvaikutus, sillä antibiootit edistävät Candidan kasvua.
Hiivasienitulehduksen hoitoon käytettäviä lääkeaineita ovat muun muassa flukonatsoli ja klotrimatsoli.
Emergentti materialismi

Emergentti materialismi on mielenfilosofinen kanta, jonka mukaan mieli ja tietoisuus ovat emergenttejä ilmiöitä. Emergentissä materialismissa mieltä ja tietoisuutta ei pyritä redusoimaan eli palauttamaan fyysisiksi tai fysiologisiksi ominaisuuksiksi, eikä myöskään eliminoimaan kokonaan. Samoin mielen ja tietoisuuden tutkimus nähdään itsenäisenä fysikaalisiin tieteisiin nähden. Vaikka tietoisuutta ei kyetäkään havaitsemaan tutkimalla pelkkiä aivoja, tietoisuus kehkeytyy aivojen, ihmisolennon ja ympäristön vuorovaikutuksessa.
Emergentti materialismi voidaan jakaa kahtia näkemykseen, joka kieltää mentaalisen kausaation, sekä näkemykseen, joka sallii kausaaliset vaikutukset. Jälkimmäistä näkemystä, josta on käytetty myös nimitystä biologinen naturalismi, on kannattanut muun muassa John Searle. Suomessa emergenttia materialismia on kannattanut muun muassa Ilkka Niiniluoto (1990).
Ei-emergenttiä materialismia ja siten emergentille materialismille vastakkaista materialismia edustavat muun muassa filosofinen behaviorismi, reduktiivinen materialismi (kuten tyyppi-identiteettiteoria), funktionalismi ja eliminatiivinen materialismi.
Kirjallisuutta

Niiniluoto, Ilkka: Maailma, minä ja kulttuuri: Emergentin materialismin näkökulma.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11070-5
Peters, Selton Luke: Emergent materialism: a proposed solution to the mind/body problem.  University Press of America, 1995.  ISBN 0761800603
Aiheesta muualla

Robertson, M. D.: Dualism vs. Materialism: A Response to Paul Churchland (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Emergent materialism
Käännös suomeksi
Jostedalsbreenin kansallispuisto

Kartta Norjan kansallispuistoista, Jostedalsbreenin kansallispuisto merkitty numerolla 10.
Briksdalsbreen on osa Jostedalsbreenin kansallispuistoa.
Jostedalsbreenin kansallispuisto (norj. Jostedalsbreen nasjonalpark) on Norjassa sijaitseva kansallispuisto. Sen pinta-alasta noin puolet täyttää Euroopan mantereen suurin jäätikkö, Jostedalsbreen, josta se on saanut myös nimensä. Puisto avattiin 25. lokakuuta 1991, ja se on pinta-alaltaan 1 310 neliökilometriä.
Puisto sijaitsee Sognin ja Fjordanen läänissä Lusterin, Balestrandin, Jølsterin, Sogndalin, Gloppenin, Førden ja Strynin kunnissa.
Olav Jordet

Olav Jordet (s. 27. joulukuuta 1939) on entinen norjalainen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari.
Olav Jordet on ensimmäinen norjalainen ampumahiihdon maailmanmestari. MM-kisoissa 1965 hän ampui 20 kilometrin kilpailussa ensimmäisellä ampumapaikalla yhden ohilaukauksen ja oli väliajoissa kolmantena, mutta jatkossa hän osui kaikki laukauksensa tauluun ja voitti kultaa 22 sekunnin erolla Neuvostoliiton Nikolai Puzanoviin. Toinen kultamitali tuli joukkuekilpailussa.
Jordet on myös ensimmäinen norjalainen ampumahiihdon olympiamitalisti saatuaan pronssia Innsbruckissa 1964. Toisen olympiamitalinsa hän sai viestissä Grenoblessa 1968.
Saavutuksia

Olympiahopeaa viestissä 1968
Olympiapronssia 20 kilometrillä 1964
MM-kultaa 20 kilometrillä ja joukkuekilpailussa 1965 sekä viestissä 1966 ja 1967
MM-pronssia joukkuekilpailussa 1962 ja 1963
MM-kisoissa kymmenes 20 kilometrillä 1963
PM-kultaa 20 kilometrillä 1967 sekä viestissä 1966 ja 1967
Elävänä Euroopassa

| Elävänä Euroopassa Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1980 ?
 Julkaistu: 15. marraskuuta 1980
 Tuottaja(t): Mikko Syrjä
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 78.29
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  6. (marraskuu 1980)
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Akun tehdas 1980 | Elävänä Euroopassa 1980 | Cocktail Bar 1981 |
Elävänä Euroopassa on suomalaisen rockyhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1980 julkaistu kahden levyn livealbumi.
Albumilla kuullaan tuttujen Eppu-klassikoiden lisäksi muun muassa versiot kappaleista ”Roadhouse Blues”, ”Musti sotakoira” ja ”Let’s See Action” sekä yhtyeen silloinen keikkabravuuri ”Mies soittaa rokkia”, joka ei ole päätynyt yhtyeen millekään studioalbumille. ”Musti sotakoira” on basisti Mikko Nevalaisen aikaisemman yhtyeen Kollaa kestää kappale.
Vaikka levyn kannessa sanotaan, että levy on äänitetty kesällä 1980, on se äänitetty vasta alkusyksyllä Mäntässä ja Karhulassa. Tarkoitus oli nauhoittaa Ruisrockin 1980 elokuinen esiintyminen, joka peruuntui. Äänitys hoidettiin toisilla keikoilla tämän jälkeen.
Kannen piirrokset ovat yhtyeen entisen basistin Mikko Saarelan tekemiä. Levyn nimen innoittajana oli Creedence Clearwater Revivalin live-albumi Live in Europe.
Kappaleet

Roadhouse Blues – 3.03 (säv. The Doors)
Kaljanlanttauslaulu – 4.54 (säv. ja san. Mikko Saarela)
Science Fiction (Säv. Juha Torvinen & Mikko Saarela)
Kitara ja kivääri – 2.02 (säv. ja san. Mikko Saarela)
Poliisi pamputtaa – 1.51 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Pidetään ikävää – 6.13 (säv. Mikko Syrjä, Mikko Saarela)
Puhtoinen lähiöni – 6.13 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Vanha poika – 2.46 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Vanha kellarissa valittaa – 2.22 (säv. ja san. Mikko Saarela)
Mies soittaa rokkia – 2.21 (säv. ja san. Mikko Saarela)
Lainelautaileva lehmänmaha rock`n`roll – 1.39 (säv. ja san. Jylli Huotari)
Akun tehdas – 2.54 (säv. Mikko Syrjä, san. Martti Syrjä)
Jee jee – 2.24 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Syrjä & Mikko Saarela & Martti Syrjä)
Nuori poika – 2.49 (säv. Eric Wreckless, san. Mikko Syrjä & Mikko Saarela & Martti Syrjä)
Kuka ön Pertti Ström – 1.56 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Njet, njet – 3.00 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Syrjä & Mikko Saarela)
Jäähyväiset rock`n`rollille – 2.45 (säv. Mikko Syrjä, san. Martti Syrjä)
Suomi-ilmiö – 2.56 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Mekin tehtiin rakkautta – 2.22 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela)
Puhtoiset vesistömme – 2.58 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Saarela, sov. Mikko Syrjä)
Let's See Action – 5.18 (säv. Peter Townshend)
Minun aurinkolasit – 4.05 (säv. Mikko Syrjä, san. Martti Syrjä, sov. Mikko Syrjä)
Myrkkyä – 2.54 (säv. Mikko Syrjä, san. Mikko Syrjä & Mikko Saarela)
Kamat lujilla – 2.18 (säv. ja san. Mikko Saarela)
John Fogerty – 3.38 (säv. Juha Torvinen, san. Martti Syrjä)
Musti-intro + korkeushyppyä – 1.50
Musti sotakoira – 1.05 (säv. Kollaa kestää)
Nipa – 2.48 (säv. ja san. Mikko Saarela)
Poliisi pamputtaa taas – 3.05 (säv. ja san. Mikko Syrjä)
Muusikot

Aku Syrjä – rummut
Martti Syrjä – laulu
Mikko Syrjä – kitara ja laulu
Juha Torvinen – kitara ja laulu (kappale 25)
Mikko Nevalainen – basso
Jotapianus

Jotapianuksen lyöttämä Antoninianus. Arvopuolella Jotapianuksen kuva ja teksti IMP C M FR IOTAPIANVS AV (Imperator Caesar M. F. Ru. Iotapianus Augustus). Tunnuspuolella voiton jumalatar Victoria ja teksti Victoria Augustus.
M. F(ulvius?) Ru(fus?) Jotapianus (hallitsijanimeltään Imperator Caesar M. F. Ru. Iotapianus Augustus, k. kesällä 249) oli roomalainen sotilas, joka julistautui Rooman keisariksi Kappadokiassa tai Syyriassa vuonna 248. Kapina kuitenkin epäonnistui omat kannattajat surmasivat Jotapianuksen kesällä 249.
Kapina oli saanut alkunsa ankarasta verotuksesta, ja oli suunnattu silloisen keisarin Philippus Arabsin veljeä Gaius Julius Priscusta vastaan. Priscus oli Rooman itäisten provinssien johdossa (rector Orientis) ja verottanut raskaasti provinsseja, mikä oli aiheuttanut vihaa häntä kohtaan. Aurelius Victorin ja Polemius Silviuksen mukaan kapina ei ollut sotilaallinen vallankaappausyritys, vaan pikemminkin paikallisten provinssien asukkaiden ja ylimystön nousu vastarintaan korkeita veroja vastaan.
Nykyhistorioitsijoiden mukaan Jotapianus saattoi väittää kuuluvansa Emesasta lähtöisin olleeseen Severusten sukuun ja olleen sukua keisari Severus Alexanderille. Aurelius Victorin mukaan Jotapianus väitti olevansa sukua itse Aleksanteri Suurelle ja hänen nimensä muistuttaa Kommagenen kuningattarien nimiä (Jotape I ja II). Kommagenen kuninkaat, erityisesti Antiokhos I, väittivät olevansa Aleksanteri Suuren perillisiä. On mahdollista, että Jotapianus oli lähtöisin kuninkaallisesta kommageneläisestä suvusta. Varmaa on kuitenkin, että hän kuului paikalliseen aristokratiaan, mutta ei tiedetä missä asemassa hän oli ennen kapinaa.
Jotapianuksen kapina tapahtui todennäköisesti Philippuksen hallintokauden lopulla. Zosimoksen mukaan kapina kukistettiin vielä Philippuksen kauden aikana mutta Aurelius Victor kertoo, että Jotapianusta ei vielä surmattu ennen kuin vasta keisari Deciuksen aikana. Kapinan tapahtumista on hyvin vähän tietoa. Tiedetään vain, että Jotapianuksen tappoivat hänen omat kannattajansa. On epäselvää, miten Philippus reagoi kapinaan. Zosimoksen mukaan hän joutui paniikkiin kuullessaan siitä, mutta tämä on luultavasti fiktiota. Loppujen lopuksi Jotapianuksen kapina ei ollut kovin vakava uhka valtakunnalle. Zosimoksen mukaan se pystyttiin kukistamaan helposti.
Jarkko Eloranta

Jarkko Eloranta puhuu aktiivimallin vastaisessa mielenilmauksessa vuonna 2018.
Jarkko Tapani Eloranta (s. 13. huhtikuuta 1966 Naantali) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. Hänet valittiin SAK:n puheenjohtajaksi kesäkuussa 2016. Jarkko Elorannalla on SDP:n jäsenkirja.
Hän on toiminut aiemmin Julkisten ja hyvinvointialojen liiton (JHL) puheenjohtajana.
Ura

Eloranta valmistui ylioppilaaksi Naantalin lukiosta vuonna 1985 ja valtiotieteen maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1994 pääaineinaan kansainvälinen politiikka ja kansantaloustiede. Syyslukukauden 1992 Eloranta opiskeli Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Ura > Ammattiyhdistystoiminta

Valmistumisensa jälkeen vuodesta 1994 Eloranta työskenteli eri tehtävissä JHL:ää edeltäneessä Kunta-alan ammattiliitto KTV:ssä. Hän on toiminut muun muassa Helsingin ja Lappeenrannan aluetoimistoissa, liiton kansainvälisten asioiden toimitsijana sekä viestintä- ja yhteiskuntasuhteiden osaston osastopäällikkönä (2001–2007). Ennen puheenjohtajaksi valintaansa hän oli toimialajohtaja ja puheenjohtajan varahenkilö vuodesta 2007 lähtien.
1. syyskuuta 2011 Elorannasta tuli JHL:n väliaikainen puheenjohtaja, kun liittoa vuodesta 2005 alkaen johtanut Tuire Santamäki-Vuori siirtyi valtiovarainministerin poliittiseksi valtiosihteeriksi. Eloranta valittiin liiton varsinaiseksi puheenjohtajaksi edustajistokauden loppuajaksi 22. syyskuuta 2011. Hänet valittiin yksimielisesti täydelle viisivuotiskaudelle Helsingissä 6. kesäkuuta 2012.
Eloranta oli Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n hallituksen jäsen vuosina 2007–2011. Kaudella 2011–2016 hän on SAK:n valtuuston puheenjohtaja. Puoluekannaltaan Eloranta on sosiaalidemokraatti.
Eloranta on Suomen julkisen alan ammattiliittojen EU-yhdistys FIPSU ry:n hallituksen puheenjohtaja ja Euroopan julkisen alan ammattiliittojen yhteisjärjestön EPSU:n hallituksen jäsen (2011–). Hän on julkisen alan ammattiliittojen maailmanjärjestö PSI:n hallituksen ja johtoryhmän jäsen (2012–) ja PSI:n Pohjolan vaalipiirin puheenjohtaja (2012–).
Ura > Muu toiminta

Eloranta on vakuutusyhtiö Turvan hallituksen jäsen vuodesta 2008 ja hallituksen puheenjohtaja vuoden 2013 alusta lähtien. Vuokra-asuntokonserni VVO:n nimitysvaliokunnan puheenjohtajana hän aloitti vuoden 2009 alussa. Aikaisemmin hän on ollut muun muassa eläkevakuutusyhtiö Tapiolan hallintoneuvoston jäsen (2008–2012), Suomen ammattiliittojen solidaarisuuskeskuksen SASK:n hallituksen puheenjohtaja (2004–2010) ja Eurooppalainen Suomi ry:n hallituksen jäsen (2002–2006).
Eloranta on kirjoittanut artikkeleita julkisia palveluja ja julkista taloutta käsitteleviin julkaisuihin. Niissä ja muissa kirjoituksissaan, kolumneissaan, puheissaan ja haastatteluissa hän käsittelee usein julkisen sektorin rakennemuutosta sekä julkisten palvelujen rahoitusta ja palvelutuotantoa niin kotimaisessa kuin eurooppalaisessakin viitekehyksessä. Eloranta pitää tärkeänä julkisen sektorin rakennemuutoksen saamista hallintaan niin, että sen rahoitus turvataan kestävästi, palvelutuotanto pysyy pääosin julkisen sektorin omana työnä ja yhteiskunta ehyenä. Hän arvostaa pohjoismaista hyvinvointimallia, joka perustuu vahvaan julkiseen sektoriin.lähde?
Yksityiselämä

Eloranta asuu Helsingissä. Hän elää avoliitossa ja hänellä on kaksi lasta. Sotilasarvoltaan Eloranta on reservin luutnantti (2010).
Elektroninen nenä

Elektroninen nenä viritettiin hajuaineen miellyttävyyden aistimusakselille eli akselille, joka vaihtelee erittäin miellyttävästä (esim. ruusu) erittäin epämiellyttävään (esim. haisunäätä). Tämän ansiosta eNose pystyi haistamaan uusia hajuaineita, joita se ei ollut koskaan aikaisemmin kohdannut, mutta silti se pystyi tuottamaan hajujen miellyttävyysarvioita, jotka olivat hyvin yhteneväisiä ihmisen arvioiden kanssa koehenkilön kulttuuritaustasta riippumatta. Tämä viittaa siihen, että hajun miellyttävyydellä on synnynnäinen komponentti, joka liittyy tiukasti molekyylirakenteeseen.
Elektroninen nenä on elektroninen tunnistin, joka on tarkoitettu hajujen tai makujen havaitsemiseen. Ilmaisulla "elektroninen aistiminen" viitataan kykyyn jäljitellä ihmisen aisteja anturirakenteiden ja hahmontunnistusjärjestelmien avulla.
Vuodesta 1982 lähtien on tutkittu sellaisten teknologioiden kehittämistä, joita kutsutaan yleisesti elektronisiksi neniksi ja joilla voidaan havaita ja tunnistaa hajuja ja makuja. Tunnistamisprosessin vaiheet ovat samankaltaisia kuin ihmisen hajuaistin, ja ne suoritetaan tunnistamista, vertailua, kvantifiointia ja muita sovelluksia varten, mukaan lukien tietojen varastointi ja haku. Joitakin tällaisia laitteita käytetään teollisiin tarkoituksiin.