stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scarface (rap-artisti)
Diskografia > Studioalbumit

| Albumi | Informaatio |
| --- | --- |
Mr. Scarface Is Back:  Julkaistu:  3. lokakuuta, 1991
The World Is Yours:  Julkaistu: 17. elokuuta, 1993
The Diary:  Julkaistu: 18. elokuuta, 1994
The Untouchable:  Julkaistu: 11. marraskuuta, 1997
My Homies:  Julkaistu: 24. helmikuuta 1998
The Last of a Dying Breed:  Julkaistu: 3. lokakuuta 2000
The Fix:  Julkaistu: 6. elokuuta 2002
Balls and My Word:  Julkaistu: 25. maaliskuuta 2003
My Homies, Part 2:  Julkaistu: 7. maaliskuuta, 2006
Made:  Julkaistu:  4. joulukuuta 2007
Emeritus:  Julkaistu: 2. joulukuuta 2008
Deeply Rooted:  Julkaistu: 4. syyskuuta 2015
Diskografia > Kokoelma-albumit

Geto Boys Best: Uncut Dope (kokoelma, 1992) – Geto Boys
Greatest Hits (2002)
The Best of Scarface (2008)
Diskografia > Yhteisalbumit

Grip It! On That Other Level (1989) – Geto Boys
The Geto Boys (1990) – Geto Boys
We Can't Be Stopped (1991) – Geto Boys
Till Death Do Us Part (1993) – Geto Boys
The Resurrection (1996) – Geto Boys
Da Good Da Bad & Da Ugly (1998) – Geto Boys
The Foundation (2005) – Geto Boys
One Hunid (2006) – The Project
Aiheesta muualla

Scarface (rap-artisti) Myspacessa (englanniksi)
Scarface haastattelu Complex.comissa
Soitellaan!

| ”Soitellaan! / Milloin?” Anita Hirvonen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 A-puoli: ”Soitellaan!”
 Julkaistu: 1969
 Kesto: 01.48
 Levy-yhtiö: Philips
muut singlet
|   | ”Soitellaan! / Milloin?”  |   |
Soitellaan! on Anita Hirvosen single vuodelta 1969. Kappaleen sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Juha Vainio. B-puolena on "Milloin?", jonka sävelsi Jaakko Borg salanimellä V. Salanov ja sanoitti Juha Vainio.
"Soitellaan!" on viimeinen Anita Hirvosen varhaistuotannon singlejulkaisuista. Sitä seurasi muutaman vuoden levytystauko ennen hänen debyyttialbumiaan Tänään (1976).
Something Awful

Something Awful on yhdysvaltalainen huumorisivusto, jonka perusti vuonna 1999 Richard Kyanka. Sivustolla on koottu yhteen hauskoja kuvia, bloggauksia, kattava ja laaja keskustelupalsta, ja huumorimielessä tehtyjä pelien ja elokuvien arvosteluja.
Keskustelupalsta

Keskustelupalsta on Internetin maailmassa poikkeuksellinen lähinnä sen takia, että käyttäjien pitää maksaa käyttäjätunnuksen rekisteröimisestään. Vuonna 2015 rekisteröinnin hinta oli 9,95 Yhdysvaltain dollaria, eli noin 9,5 euroa.
Supergrass

| Supergrass |
| --- | --- |
 Supergrass Lontoossa maaliskuussa 2008
Tiedot
Toiminnassa:  1993–2010 2019-
Tyylilaji:  brittipop
Kotipaikka:  Oxford
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Gaz Coombes, kitara, laulu   Danny Goffey, rummut, taustalaulu   Mick Quinn, basso, taustalaulu   Rob Coombes, koskettimet  
Levy-yhtiö:  Parlophone Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Supergrass on englantilainen rockyhtye Oxfordista. Yhtye koostuu veljeksistä Gaz (kitara ja laulu) ja Rob Coombes (koskettimet) sekä Danny Goffeysta (rummut ja taustalaulu) ja Mick Quinnista (basso ja taustalaulu).
Yhtye nousi kuuluisuuteen 1990-luvun lopun brittipopin suosion myötä hitillään "Alright". Bändin nuorekas imago ja musiikki olivat kontrastissa vakavammin suhtautuvien yhtyeiden kanssa kuten Oasis, Blur, Pulp tai Suede. Kaksi yhtyeen jäsenistä olikin vielä teini-iässä kun yhtye perustettiin. Supergrassin musiikilliset vaikutteet tulevat yhtyeiltä kuten Buzzcocks, T.Rex, the Jam ja The Kinks. He yhdistivät nämä ainekset pop-punk-aikakauden vaikutteisiin, ja tuloksena oli nopeaa kitaravetoista tarttuvaa kolmisointumusiikkia. Yhtyeen musiikki on vaikuttanut uusiin artisteihin kuten Arctic Monkeys, The Coral, The Fratellis, Kaiser Chiefs ja The Vines. Supergrass on julkaissut kuusi studioalbumia ja yhden singlekokoelman.
Historia > Varhaiset vuodet ja The Jennifers: 1991–1993

Supergrassin juuret ovat yhtyeessä The Jennifers jossa lauloi tuolloin 16-vuotias Coombes ja 18-vuotias Goffey soitti rumpuja. Livesuosion lisäksi yhtye julkaisi yhden singlen vuonna 1992. Ennen hajoamistaan Coombes ja Goffey sopivat jatkavansa yhteistyötä tulevaisuudessa.
Kun Coombes alkoi työskennellä paikallisessa ravintolassa, hän tutustui työtoveriinsa Mick Quinniin, joka oli ollut samassa koulussa ja soittanut erilaisissa kokoonpanoissa ilman merkittävää suosiota. Coombes kutsui Quinnin jammailemaan itsensä ja Goffeyn kanssa. Helmikuussa 1993 Quinn liittyi varsinaisesti bändin basistiksi. He kutsuivat yhtyettä tuolloin nimellä Theodore Supergrass, mutta lyhensivät nimen nykyiseen muotoon nopeasti. Gazin veli, Rob, ilmaisi kiinnostustaan soittaa yhtyeessä koskettimia ja soitti kolmella ensimmäisellä levyllä mutta tuli virallisesti valituksi yhtyeeseen vasta lähes kymmenen vuotta myöhemmin.
Supergrassin ensimmäinen keikka järjestettiin Jericho Tavernissa, Oxfordissa. Paikalle oli saapunut myös levy-yhtiön kykyjenetsijöitä yhtyeen hyvin vastaanotetun demon ansiosta.
Historia > Brittipopvuodet ja suosion huippu: 1994–1998

Vuonna 1994] Supergrass julkaisi debyyttisinglensä "Caught By The Fuzz" pienellä paikallisella itsenäisellä levy-yhtiöllä Backbeat Recordsilla. Kappale kertoo ystävän kokemuksesta kun hän jäi poliisin haaviin kokaiinin hallussapidosta. 250 kappaleen painos myytiin nopeasti loppuun, osittain John Peelin ansiosta, sillä hän soitti singleä BBC Radio 1:llä ohjelmassaan. Parlophone Records solmi sopimuksen yhtyeen kanssa ja uudelleenjulkaisi singlen saman vuoden syksyllä. Se pääsi sekä NME:n että Melody Makerin kuukauden singleksi. Supergrassin suosio alkoi nousta nopeasti, ja sitä osaltaan auttoi Blurin ja Elastican ylistävät arviot. Seuraava single "Mansize Rooster" julkaistiin helmikuussa 1995 ja se nousi brittilistan 20:ksi ja "Lenny" nousi top 10:en. Bändin debyyttialbumi I Should Coco julkaistiin toukokuussa 1995 ja se nousi avausviikollaan albumilistan ykköseksi. Britanniassa sitä myytiin puoli miljoona kappaletta ja 990 000 maailmanlaajuisesti. Albumin nimi tulee yhtyeen kantapaikasta, Cafe Cocosta Oxfordin Cowley Roadilla. Yhtyeen neljäs single, "Alright"/"Time" pysyi top 3:ssa kuukauden päästen parhaimmillaan sijalle 2. Single sai paljon radiosoittoa ja nosti pitkäsoiton uudelleen kärkeen. Kolme kuukautta myöhemmin debyyttialbumi julkaistiin Yhdysvalloissa, missä erityisesti "Caught by the Fuzz" sai runsaasti soittoa MTV:llä ja radioissa.
Supergrass nousi pian yhdeksi suosituimmista brittipopbändeistä. I Should Cocon jälkeen he tekivät 18 kuukauden kiertueen ja esiintyivät muun muassa T In The Park-festivaaleilla Skotlannissa ja Glastonburyn festivaalilla. Vuonna 1996 julkaistiin single "Going Out" ja se nousi sijalle 5 brittilistalla ja myi yli 100 000 kappaletta. Lyhyen hengähdystauon jälkeen Supergrass palasi studioon työstämään toista albumiaan In It For The Money. Levyn tuottivat John Cornfieldin yhtyeen jäsenten kanssa yhteistyössä ja se ilmestyi huhtikuussa 1997. Albumi oli tummasävyisempi kuin edeltäjänsä mutta silti sekä kriitikoiden että yleisön mieleen, se myi platinaa Isossa-Britanniassa. Single "Richard III" nousi singlelistan toiseksi. Albumin muut singlet "Sun Hits The Sky" ja "Late In The Day" nousivat sijoille 10 ja 18.
Historia > Myöhemmät albumit ja musiikillinen kasvu: 1999–2004

Yhtye jäi taas lyhyelle tauolle kunnes vuonna 1999 julkaistiin single "Pumping on Your Stereo". Kappaleen promovideo julkaistiin yhteistyössä Jim Henson's Creature Shopin kanssa ja siinä esiintyi muppet-hahmoja. Single sai hyvän vastaanoton samoin kuin heidän pienimuotoinen loppuunmyyty kiertueensa singlen julkaisun aikaan. Kiertueen viimeinen konsertti pidettiin Shepherds Bush Empiressa osana MTV:n Five Night Stand-festivaalia. Supergrassin kolmas pitkäsoitto "Supergrass" julkaistiin syyskuussa 1999. Sitä kutsutaan myös Röntgenalbumiksi, sillä kansikuvissa on röntgenkuvia yhtyeen jäsenten päistä. Albumi julkaistiin seuraavana keväänä Yhdysvalloissa. Tämäkin albumi nauhoitettiin Sawmill Studiolla yhtyeen pitkäaikaisen yhteistyökumppanin John Cornfieldin kanssa Supergrass sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja sittemmin se on myynyt platinaa Britanniassa, mutta ei saanut samaa suosiota kuin edeltäneet albumit. Heidän seuraava singlensä, "Mary" nousi brittien top 40:een. Sen jälkeen yhtye piti pitkän tauon.
Kolmen vuoden hiljaisuuden jälkeen syyskuussa 2002 Supergrass julkaisi neljännen studioalbuminsa, "Life on Other Planets". Albumi ei päässyt top 3:een brittien albumilistalla. Vaikka albumi ei ollut kaupallisesti yhtä hyvin menestynyt kuin kolme edellistä levyä, ottaen huomioon yhtyeen pitkän tauon, korkeimmillaan 9. sijaa pidettiin hyvänä. Kriitikoiden arvostelut olivat pääosin erittäin positiivisia. Stephen Thomas Erlewine allmusicista totesi: "Maailma on parempi paikka kun Supergrass kuuluu siihen". Rob Coombes laskettiin vasta tällä levyllä kuuluvaksi yhtyeeseen virallisesti. Aiemmilla kolmella levyllä Robia ei laskettu kokoonpanoon kuuluvaksi, vaikka hän oli mukana monilla Supergrassin kappaleilla ja videoilla sekä oli osa kiertuekokoonpanoa. Kappaleet, joihin Rob aikaisemmilla levyillä osallistui, merkittiin yleensä nimellä Supergrass ja Rob Coombes. Life on Other Planetsia seurasi taas kolmen vuoden tauko, jonka aikana yhtye keikkaili ja vietti yksityiselämäänsä. Kesäkuussa 1994 he julkaisivat kokoelma-albumin "Supergrass Is 10" 10-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Albumi nousi brittilistan neljänneksi ja on myynyt sittemmin kultaa.
Historia > Viimeisimmät vuodet ja jatkuva kehitys: 2005–

Yhtyeen suunnitelmat julkaista albumi uuden vuosituhannen alkajaisiksi epäonnistuivat. Viidennen studioalbumin nauhoituksissa oli ongelmia. He päättivät jättää Sawmill Studion ja rakentaa uuden studion levyn nauhoituksia varten Ranskan maaseudulle. Takaiskut jatkuivat kun Coombesin veljekset menettivät äitinsä. Tämän vuoksi yhtyeen neljännen albumin "Road to Rouen" julkaisu viivästyi elokuuhun 2005 Euroopassa ja syyskuuhun 2006 Pohjois-Amerikassa. Se nousi brittilistan yhdeksännelle sijalle ja on myynyt hopeaa. Ensimmäinen single, "St. Petersburg" sai brittien singlelistalla vasta 22. sijan. Toinen single "Low C" ei myöskään menestynyt singlelistalla ja jäi top 40:n ulkopuolelle. Myöskään kolmas single "Fin", ei menestynyt kaupallisesti; se jäi top 75:n ulkopuolelle. Se tosin julkaistiin vain 7" vinyylinä ja verkkokaupassa. Supergrass teki laajan, yli vuoden kestäneen kiertueen elokuusta 2005 syyskuuhun 2006 ja se käsitti Japanin, Etelä-Amerikan, Yhdysvallat ja Euroopan.
Supergrass nauhoitti kuudetta pitkäsoittoaan, "Diamond Hoo Ha" tammikuusta marraskuuhun vuonna 2007 Berliinissä ja New Yorkissa. Albumi julkaistiin maaliskuussa 2008, mutta se vuoti julkisuuteen jo helmikuun lopussa. Syyskuussa 2007 basisti Mick Quinn loukkaantui kävellessään unissaan ulos ikkunasta. Häneltä murtui kaksi kylkiluuta ja kantapää. Yhtye teki kiertueen kesällä ja syksyllä 2007, esiintyen muun muassa pääesiintyjänä Guilfestilla. Nuorin Coombesin veljeksistä, Charly Coombes, korvasi Quinnin kiertueen lopulla. Quinnin paluun jälkeen Charly on soittanut yhtyeessä komppikitaraa, perkussioita ja laulanut taustoja Diamond Hoo Ha -kiertueella. Albumin ensimmäinen single "Diamond Hoo Ha Man" julkaistiin ensin ilmaiseksi yhtyeen MySpace-sivulla. 14. tammikuuta 2008 se julkaistiin rajattuna eränä 7" vinyylinä. Helmikuussa 2008 julkaistiin albumin toisen singlen "Bad Blood" musiikkivideo yhtyeen verkkosivuilla ja single julkaistiin 17. maaliskuuta. Supergrass teki kiertueen Isossa-Britanniassa maalis-, huhti, ja kesäkuussa ja konsertoi myös Hollannissa. Kiertue Foo Fightersin lämmittelijänä Yhdysvalloissa on suunnitteilla heinäkuussa.
Historia > Toiminnan jatkuminen 2019-

Yhtyeen jäsenet palasivat yhteen 2019 aikana, soittaakseen ja esiintyäkseen taas yhdessä. Heillä oli maailmankiertue tulossa 2020, mutta kaikki aikanaan peruuntui Covid-19 pandemian takia. Uuden musiikin julkaisemisesta bändi ei ole antanut julkisuuteen mitään tietoa.
Muut projektit

Valokuvaaja Greg Allum julkaisi 1. joulukuuta 2007 valokuvakirjan The Night Shines Like Fireflies - A Portrait of Supergrass in Berlin. Painos rajattiin 2000 kopioon ja se sisältää valokuvia yhtyeen nauhoitussessioista Hansa Studiolla.
Vuonna 1998 Coombes ja Quinn pyydettiin soittamaan Dr Johnin albumilla Anutha Zone kappaleella Voices In My Head. Goffey osallistui Lodgerin levyn tekoon kumppaninsa Pearl Lowen ja Delicatessenin jäsenten kanssa.
Danny Goffey on myös tehnyt sooloprojektin Supergrassin taukojen aikana, nimeltään Van Goffey jonka kappaleita julkaistiin MySpacessa elokuussa 2006. Ensimmäiset kolme julkaistua raitaa olivat Crack House Blues, I Feel so Gaye ja Natalia Loves the F. Hän on myös rumpalina jalkapalloaiheisessa hyväntekeväisyyskappaleessa Born in England jonka esittäjinä ovat musiikkikollektiivi nimeltä Twisted X. Single nousi brittilistan sijalle 8 vuonna 2004. Goffey on myös rumpalina vuoden 2004 hyväntekeväisyyssinglellä Band Aid 20
Kun Mick Quinn toipui loukkaantumisestaan 2007-2008, Goffey ja Gaz Coombes esiintyivät duona nimellä Diamond Hoo Ha Men tulevan Supergrassin singlen mukaan. Pienemmissä konserttisaleissa he esiintyivät nimellä Duke Diamond ja Randy Hoo Ha. He ovat esiintyneet Apple Storessa Lontoon Regent Streetillä. Mukana oli ensimmäistä kertaa loukkaantumisensa jälkeen myös Mick Quinn.
Julkaisut

I Should Coco (15. toukokuuta, 1995) - UK #1
In It for the Money (21. huhtikuuta, 1997) - UK #2
Supergrass (20. syyskuuta, 1999) - UK #3
Life on Other Planets (30. syyskuuta, 2002) - UK #9
Road to Rouen (15. elokuuta, 2005) - UK #9
Diamond Hoo Ha (24. maaliskuuta, 2008) - UK #19
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu, levy-yhtiön ylläpitämä
Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive), yhtyeen jäsenten ylläpitämä
Virallinen fanisivu
Supergrass Myspacessa (englanniksi)
Gaz Coombes
Solow Building

| Solow Building |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  9 West 57th Street New York City, New York
Valmistumisvuosi:  1974
Rakennettu:  1968–1974
Käyttötarkoitus:  toimisto
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Gordon Bunshaft Skidmore, Owings & Merrill
Insinööri:  Weidlinger Associates
Omistaja:  Sheldon Solow
Tekniset tiedot
Kerroksia:  50
Kerrospinta-ala:  130 064 m²
Hissien määrä:  34
Korkeus
Kattokorkeus:  210 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Solow Buildingin kaarevaa julkisivua.
The Solow Building on New Yorkin Manhattanilla sijaitseva, vuonna 1974 valmistunut pilvenpiirtäjä. Rakennuksen on suunnitellut Gordon Bunshaft ja Skidmore, Owings & Merrill. Rakennuksessa toimii muun muassa Chanel, Kohlberg Kravis Roberts ja Apollo Management.
210 metriä korkean ja 50-kerroksisen rakennuksen pohjois- ja eteläpuolen julkisivu on kaareva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solow Building Wikimedia Commonsissa
Siskoni

| ”Siskoni” Laura Närhi feat>  Erin |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tuhlari
 Julkaistu: 12. lokakuuta 2012
 Tuottaja(t): Matti Mikkola (muusikko)Matti Mikkola
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.46
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Laura Närhen muut singlet
| ”Tuhlari” 2012 | ”Siskoni” 2012 | ”Viimeinen aamu” 2013 |
Erinin muut singlet
| ”On elämä laina” 2012 | ”Siskoni” 2012 | ”Ei taida tietää tyttö” 2013 |
Siskoni on Laura Närhen Tuhlari-albumilta 12. lokakuuta 2012 julkaistu single. Kappaleella Närhen kanssa duetoi Erin. Siskoni-singlelle on myös tehty musiikkivideo, joka kuvattiin Suvilahden Tiivistämössä Helsingissä.
Närhi on sanonut kappaleen kertovan sisarkilpailusta ja sen raastavuudesta.
Kappaleet

Siskoni (feat. Erin) – 3.46
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 9 
Radiolista: 1
Sinikka Tirkkonen

Sinikka Tirkkonen (13. helmikuuta 1954 Leppävirta – 11. maaliskuuta 2021) oli suomalainen Varkaudessa asunut opettaja ja kirjailija.
Tirkkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Kauko Tirkkonen ja Eeva Siikanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Leppävirran lukiosta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1979, opinto-ohjaajaksi 1981 ja äidinkielen opettajaksi 1984. Tirkkonen työskenteli muun muassa mielisairaanhoitajana, kirjastonhoitajana ja opettajana ennen kuin ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Teoksia

Halla : proosaa. Otava 1985
Luvaton elämä : novelleja. Otava 1987
Miten peiliin kirjoitetaan : runoja. Otava 2003
Unohdus : runoja. ntamo, Helsinki 2008
Kaunis ehto : runoja. ntamo, Helsinki 2010
Pimeän halki, valon halki : runoja. ntamo, Helsinki 2013
Palkinnot

Runeberg-palkinto 1988
Kirjallisuuden valtionpalkinto 1988
Otavan tunnustuspalkinto 1988
Pohjois-Savon taidepalkinto 2004
Solstadin kirkko

| Solstadin kirkko Solstad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1964.
Sijainti:  Bindal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1888
Suunnittelija:  Ole Olsen Scheistrøen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solstadin kirkko (norj. Solstad kirke) on Bindalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solstadin kirkko Wikimedia Commonsissa
Siltasaari

| Siltasaari> Broholmen |
| --- | --- |
 Siltasaarenkatu ja Arenan talo
 Kaupungin kartta, jossa Siltasaari korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Keskinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  11.1
Pinta-ala:  0,23 km² 
Väkiluku:  2 533 (2019)
Väestötiheys:  11 013 as./km²
Osa-alueet:  osa Kallion kaupunginosaa
Postinumero(t):  00500, 00530
Lähialueet:  Kluuvi, Kruununhaka, Linjat, Vilhonvuori
Eläintarhanlahti ja Säästöpankinranta Tokoinrannasta katsottuna.
Siltasaari (ruots.  Broholmen) on Kallion kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingin kantakaupungissa. Se sijaitsee Pitkänsillan pohjoispuolella, ja käytännössä osa-alue kattaa Hakaniementorin lähiseudut. Alueesta puhutaan usein Hakaniemenä, mutta Hakaniemi ei ole virallinen osa-alue.
Lännessä ja etelässä Siltasaaren osa-alue rajoittuu mereen (Eläintarhanlahti-Kaisaniemenlahti-Siltavuorensalmi). Pohjoisrajan muodostavat Porthaninrinne, Toinen linja, Hämeentie ja Näkinkuja. Idässä raja kulkee Sörnäisten rantatiellä, jonka toisella puolen sijaitsee Merihaka. Naapurikaupunginosia ovat Pitkänsillan lounaispuolella Kluuvi ja Siltavuorensalmen eteläpuolella Kruununhaka. Siltasaaren pohjoispuolella on toinen Kallion kaupunginosan osa-alue, Linjat. Koillis- ja itäpuolella sijaitsee Vilhonvuori, johon myös Merihaka kuuluu.
Siltasaaressa oli vuonna 2019 asukkaita hieman yli 2 500, ja työpaikkoja oli vuonna 2012 hieman alle 5 000.
Historia

Aikoinaan Siltasaari oli saari, jonka kautta Helsingistä pohjoiseen johtanut vanha tie kulki. Se sijaitsi kahden sillan välissä, joista Pitkäsilta johti kaupunkiin ja Pikkusilta pohjoispuoliselle manterelle, Hämeentielle. 1890-luvulla kuitenkin saaren pohjoispuolinen salmi täytettiin, ja paikalla on nyt Hakaniemen tori. Nykyiseen Siltasaaren osa-alueeseen kuuluu kuitenkin entisen saaren lisäksi myös sen pohjoispuolista mannerta, muun muassa alkuperäinen Hakaniemi.
Kadunnimi Säästöpankinranta viittaa alueella 1800-luvun alkupuolella sijainneeseen Sparbanken-nimellä tunnettuun ravintolaan. Nimi syntyi alkujaan kyseisessä ravintolassa ahkerasti aikaansa viettäneiden ja rahojaan kuluttaneiden ylioppilaiden keskuudessa. Säästöpankinranta on ollut virallinen kadunnimi vuodesta 1893 lähtien; kadun suomenkielinen nimi oli vuoteen 1928 saakka Säästöpankinrantakatu.
Rakennuksia

Siltasaaressa sijaitsevat muun muassa:
1890-luvulla perustettu Hakaniementori ja vuonna 1914 valmistunut Hakaniemen kauppahalli
Helsingin työväentalo (1908), nykyisin Helsingin työväenyhdistyksen ylläpitämä kokoushotelli Paasitorni
Arenan talo (1929)
John Stenbergin ranta 2 (1938), Wärtsilän pääkonttori vuoteen 2018 asti
Metallitalo (1965), jossa toimii SAK:n johto; myös useiden suurimpien SAK:laisten ammattiliittojen päätoimistot ovat Siltasaaressa
Ympyrätalo (1968)
Saariniemenkatu 6 (1979), SDP:n entinen puoluetoimisto, paikalla oli aiemmin Mika Waltarin kotitalo
Hakaniemen metroasema (1982)
Hotelli Hilton Strand (entinen Strand Intercontinental, John Stenbergin ranta 4, 1988)
Hakaniemen Sokos, entinen Maxi ja sitä aiemmin Elannon tavaratalo
Moskovan kaupungin Helsingille vuonna 1990 lahjoittama Maailman rauha -veistos (Hakaniemenranta)
aiemmin Siltasaaressa sijaitsivat myös Suomen Työväen Säästöpankin pääkonttori ja Suomen Sosialidemokraatti/Demokraatti -lehden toimitus, joka siirtyi sieltä pois vuonna 1976
Kirjallisuutta

Mauri Virtanen (toim.): Siltasaari – ennen ja nyt.  Siltasaariseura, 1993.  ISBN 952-90-5088-7.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Siltasaari Google Maps -satelliitissa
Siltasaari Kaisaniemestä. Keskellä Pitkänsillanranta 13. Gustav Sandberg 1890-1910
Siltasaaren eteläistä rantaa.
Solange Sanfourche

Solange Sanfourche alias Marie-Claude (18. heinäkuuta 1922 – 12. kesäkuuta 2013) oli ranskalainen vastarintataistelija Dordognessa toisen maailmansodan aikana.
Koodinimellä Marie-Claude tunnettu Sanfourche työskenteli konekirjoittajana, sihteeri-postimiehenä ja yhteyshenkilönä. Hän toimitti kirjeitä André Dufourille, joka määrättiin Dordogneen aluesihteeriksi, sitten sodan jälkeen hän oli Isèren sijainen ja Grenoblen apulaispormestari.
Saksan miehityksen aikana Sanfourche-perhe piiloutui ja suojeli Périgueux'ssa kymmeniä salaisia ​​vapaustaistelijoita, joita Gestapo etsi johtaja Michaël Hambrechtin johtajaa. Heidän sijoituksensa Périgueux'hun johti ennennäkemättömiin väkivaltaisuuksiin väestöä, erityisesti Pohjois-Afrikan falangia vastaan ja muodosti Alexandre Villaplanen eli Ranskan miliisin johtaman Gestapon terrorin välineen.
Joulukuussa 1945 Sanfourche meni Périgueux'ssa naimisiin Édouard Valéryn (1924–2010) kanssa, joka oli toisen maailmansodan aikaisen vastarintaliikkeen komissaari Dordognessa.
Somnolenssi

Somnolenssi tarkoittaa voimakasta uneliaisuuden tunnetta, tilaa, jossa henkilö on nukahtamisen partaalla tai hänellä on tarve nukkua erittäin pitkiä aikoja. Somnolenssista kärsivä henkilö voi kokea mikrounia.
Solanum bolivianum

| Solanum bolivianum> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Alaheimo::  Solanoideae
Tribus::  Solaneae
Suku::  Koisot Solanum
Laji::  bolivianum
Kaksiosainen nimi
 Solanum bolivianum  Britton ex Rusby 
Katso myös
   Solanum bolivianum Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solanum bolivianum on koisokasvien (Solanaceae) heimoon kuuluva koisojen (Solanum) suvun kasvilaji. Lajin kuvasivat tieteelle ensimmäisen kerran Nathaniel Lord Britton ja Henry Hurd Rusby. Sillä ei ole alalajeja. Lajia kasvaa vain pienellä alueella Boliviassa, La Pazin, Cochabamban ja Santa Cruzin departementeissä.
Solovjov D-30

| Solovjov D-30 |
| --- | --- |
 Tupolev Tu-154M:ssä käytetty D-30KU-154.
Valmistustiedot
Valmistaja:  Aviadvigatel
Käyttötiedot
Käyttökohteet:   Tupolev Tu-134  Tupolev Tu-154  Iljušin Il-62  Iljušin Il-76 
Tekniset tiedot
Tyyppi:  suihkumoottori
Työntövoima:  112,8 kN
D-30:n jälkipolttimellinen versio.
Solovjov D-30 on neuvostoliittolaisen Solovjovin 1970-luvulla kehittämä matalan ohivirtaussuhteen suihkumoottori. Sen jälkipolttimella varustettu versio on Mikojan MiG-31 -hävittäjän voimanlähde, ja sen siviiliversioita puolestaan käyttävät muiden muassa Tupolev Tu-134 ja Tu-154M sekä Iljušin Il-62M, Il-76MD ja Il-76TD.