stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Bash (2009)
Matsit

| # | Matsi | Matsityyppi |
| --- | --- | --- |
| Ei televisioitu | R-Truth voitti Shelton Benjaminin  | Tavallinen matsi |
| 1 | Tommy Dreamer (c) voitti Jack Swaggerin, Christianin, Mark Henryn ja Finlayn  | Championship Scramble -matsi ECW Championshipista |
| 2 | Rey Mysterio selätti Chris Jericho (c) | Maski vs. Vyö WWE Intercontinental Championshipista |
| 3 | Dolph Ziggler voitti The Great Khalin | Ei sääntöjä -matsi |
| 4 | Edge and Chris Jericho voittivat The Colónsit, (Carlito ja Primo) (c) ja The Legacyn (Cody Rhodes and Ted DiBiase) | Triple Threat Tag Team matsi - World ja WWE Tag Team Championshipeistä |
| 5 | Michelle McCool voitti Melinan (c) | Tavallinen matsi WWE Women's Championshipista |
| 6 | Jeff Hardy voitti CM Punkin (c) DQ:lla | Tavallinen matsi World Heavyweight Championshipista |
| 7 | John Cena voitti The Mizin | Tavallinen matsi |
| 8 | Randy Orton (c) voitti Triple H:n 2-1 | 3 Stages of Hell -matsi WWE Championshipista |
The Rugby Championship

The Rugby Championship on rugby unionin maajoukkuekilpailu, joka tunnettiin vuoteen 2011 saakka nimellä Tri Nations. Se järjestettiin ensimmäisen kerran 1996, ja on siitä lähtien pelattu joka vuosi. Turnaukseen ovat osallistuneet alusta saakka eteläisen pallonpuoliskon kolme parasta maajoukkuetta: Australia, Etelä-Afrikka ja Uusi-Seelanti sekä vuodesta 2012 Argentiina. Kilpailun järjestää maiden rugbyliittojen yhteistyöelin SANZAR.
Sarjajärjestelmä

Vuoteen 2005 saakka joukkueet pelasivat keskenään kotona ja vieraissa kaksinkertaisen sarjan. Sen jälkeen sarjasysteeminä oli kolminkertainen sarja lukuun ottamatta MM-vuosia 2007 ja 2011. Argentiinan tultua mukaan 2012 palattiin kaksinkertaiseen sarjaan, MM-vuonna 2015 joukkueet kohtasivat toisensa vain kerran.
Otteluissa voitosta saa neljä sarjapistettä, tasapelistä kaksi ja tappiosta nolla pistettä. Lisäksi ottelussa voi saada bonus-pisteitä mikäli joukkue, ottelun voittajasta riippumatta, tekee neljä try-maalia. Lisäksi hävinnyt joukkue voi saada lisäpisteen jos piste-ero voittajaan on lopputuloksessa alle seitsemän pistettä.
Sarjan mestari on eniten pisteitä kerännyt joukkue. Mikäli joukkueet ovat tasapisteissä, minkä jälkeen katsomaan piste-ero, ja senkin ollessa tasan katsotaan tehtyjen try-maalien määrä.
Turnaukset ja mestarit

| Vuosi | Mestari | O | V | T | H | Tehdyt pisteet | Päästetyt pisteet | Piste- ero | Bonus- pisteet | Sarjapisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1996 |  Uusi-Seelanti | 4 | 4 | 0 | 0 | 119 | 60 | (+) 59 | 1 | 17 |

| 1997 |  Uusi-Seelanti | 4 | 4 | 0 | 0 | 159 | 109 | (+) 50 | 2 | 18 |

| 1998 |  Etelä-Afrikka | 4 | 4 | 0 | 0 | 80 | 54 | (+) 26 | 1 | 17 |

| 1999 |  Uusi-Seelanti | 4 | 3 | 0 | 1 | 103 | 61 | (+) 42 | 0 | 12 |

| 2000 |  Australia | 4 | 3 | 0 | 1 | 104 | 86 | (+) 18 | 2 | 14 |

| 2001 |  Australia | 4 | 2 | 1 | 1 | 81 | 75 | (+) 6 | 1 | 11 |

| 2002 |  Uusi-Seelanti | 4 | 3 | 0 | 1 | 97 | 65 | (+) 32 | 3 | 15 |

| 2003 |  Uusi-Seelanti | 4 | 4 | 0 | 0 | 142 | 65 | (+) 77 | 2 | 18 |

| 2004 |  Etelä-Afrikka | 4 | 2 | 0 | 2 | 110 | 98 | (+) 12 | 3 | 11 |

| 2005 |  Uusi-Seelanti | 4 | 3 | 0 | 1 | 111 | 86 | (+) 25 | 3 | 15 |

| 2006 |  Uusi-Seelanti | 6 | 5 | 0 | 1 | 179 | 112 | (+) 67 | 3 | 23 |

| 2007 |  Uusi-Seelanti | 4 | 3 | 0 | 1 | 100 | 59 | (+) 41 | 1 | 13 |

| 2008 |  Uusi-Seelanti | 6 | 4 | 0 | 2 | 152 | 106 | (+) 46 | 3 | 19 |

| 2009 |  Etelä-Afrikka | 6 | 5 | 0 | 1 | 158 | 130 | (+) 28 | 1 | 21 |

| 2010 |  Uusi-Seelanti | 6 | 6 | 0 | 0 | 184 | 111 | (+) 73 | 3 | 27 |

| 2011 |  Australia | 4 | 3 | 0 | 1 | 92 | 79 | (+) 13 | 1 | 13 |

| 2012 |  Uusi-Seelanti | 6 | 6 | 0 | 0 | 177 | 66 | (+) 111 | 2 | 26 |

| 2013 |  Uusi-Seelanti | 6 | 6 | 0 | 0 | 202 | 115 | (+) 87 | 4 | 28 |

| 2014 |  Uusi-Seelanti | 6 | 4 | 1 | 1 | 164 | 91 | (+) 73 | 4 | 22 |

| 2015 |  Australia | 3 | 3 | 0 | 0 | 85 | 48 | (+) 37 | 1 | 13 |
Thái Nguyên (maakunta)

Thái Nguyên Vietnamin kartalla
Thái Nguyên on maakunta Vietnamin pohjoisosassa,  Đông Bắcin alueella. Sen pääkaupunki on Thái Nguyên. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 1,12 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 3 547 km².
Maakunta on kukkulaista ja sankkojen metsien peitossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thái Nguyên (maakunta) Wikimedia Commonsissa
Teddy

Teddy (engl. Teddy Boy) tarkoittaa Isossa-Britanniassa 1950-luvun alussa syntynyttä nuorisokulttuuria, jossa Yhdysvaltalainen rockmusiikki oli tärkeässä osassa. Suomessa teddyt olivat 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun nuorisokulttuurin ilmiö, joka otti vaikutteita Yhdysvaltojen Greaser-alakulttuurista. Teddyjen nimiä puhekielessä olivat tedit, tepot, diinarit, fiftarit, rokkarit, rockabillyt ja vintsat. Ruotsissa vastaava alakulttuuri on raggarit.
Ison-Britannian Teddy Boyt

Alkuperäiset teddyt olivat työväenluokkaisia nuoria miehiä 1950-luvun Lontoossa jotka pukeutuivat muodikkaisiin pitkiin takkeihin (engl. drape jacket), jotka muistuttivat edvardiaanisen ajan eli 1900-luvun alun Britannan muotia. Näille nuorille annettiin nimitys Edwardians tai Teddy Boys. Nimitys Teddy tulee Englannin kuningas Edvardin lempinimestä, jonka mukaan edvardiaaninen aika on nimetty. Teddyt kuuntelivat yhdysvaltalaista rock- ja R&B-musiikkia ja kampasivat hiuksensa yhdysvaltalaisten rock-ikonien tyyliin. Tunnuksenomaisin kampaus oli ns. ”ankanpyrstö” (engl. ducktail) eli kampaus, jossa hiusrasvalla käsitellyt hiukset oli kammattu sivuilta taaksepäin ja päälaelta nostettu ylöspäin otsalle.
1950-luvulla Isossa-Britanniassa Teddy Boy -kulttuuri yhdistettiin monesti nuorisorikollisuuteen ja katujengehin. Monet köyhissä perheissä kasvaneet nuoret omaksuivat teddy boy -pukeutumistavan, sillä he halusivat näyttäytyä yläluokkaisemmalta kuin he todellisuudessa olivat. Teddyjen tunnusomaisiin vaatteisiin kuuluivat pitkät tummat päällystakit, valkoiset kauluspaidat ja korkeavyötäröiset ja kapealahkeiset puvunhousut. Kenkävalintoja olivat oxford-kengät, brogue-kengät tai mokkanahkaiset kengät, joissa oli paksu crepe-pohja, eli ns. brothel creeper-kengät.
1950-luvun ihailu Suomessa

Suomalainen teddykulttuuri syntyi 1970-luvun lopulla, kun 1950-luvun yhdysvaltalainen rock and roll ja erityisesti sen osa-alue rockabilly alkoivat nousta uuteen suosioon. Ilmiötä on sanottu vastavaikutukseksi ”poliittiselle 1970-luvulle”. Suomessa ilmiön syntyyn vaikutti muun muassa yhdysvaltalainen Onnen päivät -televisiosarja, jossa päähenkilöt olivat 1950-luvun yhdysvaltalaisen keskiluokan nuoria. Varsinainen huomionherättäjä oli ”epäsovinnainen” Fonzie (Henry Winkler) nahkatakissaan ja rasvatuissa hiuksissaan. Myös suositut elokuvat Svengijengi ’62 (engl. American Graffiti) ja Grease lisäsivät 1950-luvun ihannointia. Keskeisiksi nostalgiahahmoiksi nousivat James Dean, Elvis Presley, Buddy Holly ja Marilyn Monroe.
Suomessa teddykulttuuria edisti nimekkäimmin yhtye Teddy & The Tigers. Brittiläisiä esikuvia olivat yhtyeet Matchbox ja Crazy Cavan & His Rhythm Rockers. Musiikissa rockabillyn lisäksi saattoi olla rautalankavivahteita, ja suomalaisista rockyhtyeistä keikoilla toimi usein myös Hurriganes ja Sleepy Sleepers. Laajalevikkinen Suosikki-nuorisolehti, päätoimittajanaan Jyrki Hämäläinen, edisti merkittävästi teddy-kulttuurin leviämistä.
”Fiftari”-kulttuuriin kuului oleellisena osana etenkin 1980-luvun puolelle tultaessa 1950-luvun yhdysvaltalainen autokulttuuri. Yhdysvalloista tuodut mutta uudelleen kustomoidut 1950-luvun automallit olivat näkyvä osa katukuvaa. 1960- ja 1970-luvun jenkkiautoja näkyi myös ilmiössä.
Yleisin pukeutumismuoti oli joko farkkutakki tai nahkatakki sekä talvivaatetuksena niin sanottu metsurintakki. Housuina suosittiin ”porkkana”-mallisia farkkuja, joiden lahkeet käännettiin ylös. Jalkineina olivat joko teräväkärkiset nahkasaappaat, ”spittarit” tai niin sanotut ”läskipohjakengät”.
Amerikan etelävaltioiden konfederaation lippu oli eräs teddyjen suosima tunnus, joka edusti kapinallista ”rebel”-henkeä. ”Etelävaltiolaisuus” näyttäytyi joskus rasistisena ja konservatiivisena arvomaailmana. Myöskään kommunismia ei suvaittu, vaikkakin liikkeeseen kuului suuri osa työväenluokan nuoria. 1960- ja 1970-lukujen musiikkikulttuuri leimattiin pitkätukkaisten ”hämyjen” eli hippien ja ”liimanhaistajien” kulttuuriksi. Myös punkkarit ja teddyt olivat vastakkain ainakin helsinkiläisessä nuorisokulttuurissa niin, että saatettiin puhua jopa joukkotappeluista ryhmien välillä. Myöhemmin vastaavaa sitoutumista ilmentäviä, toisilleen vastakkaisia väkivaltaisia ja selvärajaisia nuorison alakulttuurien muotoja ei ole ollut Suomessa yhtä laajassa mittakaavassa.
Teddyjen ja samanhenkisten tunnettuja oleilupaikkoja olivat muun muassa Helsingin rautatieaseman tori ja esimerkiksi amerikanauto-tapahtumat – rockabilly-keikkojen lisäksi.
Teddy-kulttuuri hiipui yhdessä punk-kulttuurin kanssa 1980-luvun puoliväliin mennessä heavy rockin ja 1980-luvun discopopin läpimurron myötä, mutta on säilynyt marginalisoituneena. Nykypäivänä teddy-kulttuuri liittyy kiinteästi amerikkalaisauto- ja -moottoripyöräharrastukseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
YLE Elävä arkisto: Rokaten ja rollaten
YLE Elävä arkisto: Reijo Perälä, Kellohame heilahtaa 50-luvun malliin
Teddy Boy (englanniksi)
Harold Hill: A People's History - New Suits & New Songs (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
www.teddyboy.co.uk (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
www.teddygirl.co.uk (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Teddy Boy culture (englanniksi)
1950s teenage fashion, Teddy Boy look (englanniksi)
Suomessa teddyjen suosikkeihin kuului vuoden 1959 Cadillac Eldorado
Amerikan konfederaation lippu, ns. ”rebel flag”, on ollut Suomessa teddyjen suosima tunnus.
Tangiwain rautatieonnettomuus

Tangiwain rautatieonnettomuus oli Uudessa-Seelannissa 24. joulukuuta 1953 kello 22:21 tapahtunut raideliikenneonnettomuus. Wellingtonista Aucklandiin kulkenut juna syöksyi sillan romahdettua Whangaehujokeen Tangiwaissa 10 kilometrin päässä Waiourusta, Pohjoissaaren keskiosassa. Junassa tapahtumahetkellä olleista 285 matkustajasta 151 kuoli. Junaonnettomuus on pahin Uuden-Seelannin historiassa.
| Tangiwain rautatieonnettomuus |
| --- | --- |
 Maantiesilta lähellä onnettomuuspaikkaa Tangiwaissa.
Päivämäärä:  24. joulukuuta 1953
Aika:  22:21
Paikka:  Tangiwai
Valtio:   Uusi-Seelanti
Sijainti:  39°27′53″N, 175°34′36″E
Turman kuvaus:  Rautatiesillan luhistuminen
Turman syy:  Joen tulviminen
Tiedot
Junia osallisena:  1
Matkustajia yht.:  285
Kuolleita:  151
Tausta ja onnettomuus

Sää onnettomuuspäivänä oli hyvä, eikä sadetta juurikaan ollut. Mikään ei viitannut siihen, että Whangaehujoki saattaisi tulvia. Kello 19 tavarajuna oli ylittänyt Whangaehun yli menevän rautatiesillan, eikä sen henkilökunta ollut havainnut mitään erikoista. Tilanne muuttui, kun läheisellä Ruapehu-vuorella sijainnut kraatterijärvi murtui ja kaksi miljoonaa kuutiometriä vettä vapautui jokeen. Tulva johti lähes kuusi metriä korkeaan hyökyaaltoon, joka iskeytyi rautatiesiltaan kello 22:10 ja 22:15 välillä. Samaan aikaan siltaa lähestyi matkustajajuna numeroltaan Ka 949, jossa oli yhdeksän vaunua.
Junan lähestyessä siltaa, oli mies läheisestä kaupungista tullut autollaan veden alle jäänelle sillalle. Huomatessaan junan lähestyvän, hän yritti ohjata soihdulla junaa pysähtymään. Veturinkuljettajan oletetaan nähneen tämän, sillä hän teki hätäjarrutuksen 200 metriä ennen siltaa, mutta ei onnistunut pysäyttämään junaa ennen siltaa, joka petti veturin alla. Veturi putosi jokeen ja veti viisi ensimmäistä vaunua mukanaan. Neljä näistä vaunuista tuhoutui kokonaan virrassa. Sillalle jääneistä vaunuista ensimmäinen jäi osittain roikkumaan sillalta. Konduktöörit kehottivat ihmisiä siirtymään vaunun takaosaan samalla hetkellä, kun se putosi jokeen ja veti mukanaan kolme muuta vaunua. Vaunut kulkivat virran mukana alavirtaan, jossa ne lopulta pysähtyivät joen rannalle. Näissä vaunuissa olleista 22 henkilöstä vain yksi kuoli. Matkustajien onnistui rikkoa vaunun ikkunat, ja he muodostivat tulvaveden laskettua ihmisketjun, niin että pääsivät rannalle.
Selviytyneiden etsinnät

Ensimmäisten paikalle saapuneiden viranomaisten joukossa oli Leo Smidt, wairaulainen poliisi. Hän oli tullut tutkimaan outoa ääntä joka oli kuulunut lähistön asukkaiden luo saakka. Onnettomuuspaikalle tuli poliiseja, laivaston jäseniä ja paikallisia maanviljelijöitä. Läheisestä Waiourunsotilastukikohdasta saatiin apua kuljetuksiin ja eloonjääneiden asuttamiseen. Joen vesi oli laskenut huomattavasti jo 45 minuuttia onnettomuuden jälkeen. Eloonjääneiden etsintä muuttui kuitenkin pian enää ruumiiden etsimiseksi. Ruumita oli ajautunut jopa 130 kilometrin päähän joen alajuoksulle asti. Kahdenkymmenen ihmisen ruumista ei löydetty lainkaan ja niiden uskottiin huuhtoutuneen merelle asti.
Suomi BV Cupissa 2006

Suomen jalkapallomaajoukkue osallistui Vietnamissa pelattavaan vuosittaiseen jalkapalloturnaukseen, BV Cupiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006. Suomi ei päässyt turnaukseen parhaalla miehistöllään, koska samaan aikaan pelattiin vuoden 2008 EM-kisojen karsintaottelu Suomen ja Armenian välillä. Suomen joukkue koostuikin lähinnä olympiajoukkueen pelaajista, vahvistettuna muutamalla kokeneemmalla pelaajalla.
Suomi voitti lopulta turnauksen maalieron perusteella. Toiseksi sijoittunut Kamerunin alle 23-vuotiaiden joukkue päästi yhden maalin Suomea enemmän, ja hävisi näin turnausvoiton. Turnauksessa Suomen kuudesta maalista neljä tehnyt FC Hongan hyökkääjä Roni Porokara valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Pelaajat

| # | Nimi | Pelipaikka | Ikä | Maaott>  | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Janne Korhonen | Maalivahti | 27 | 0 |  Myllykosken Pallo -47 |
| 2 | Mikko Hauhia | Puolustaja | 22 | 0 |  FC Lahti |
| 3 | Heikki Aho | Puolustaja | 23 | 0 |  Tampere United |
| 4 | Markus Halsti | Puolustaja | 22 | 0 |  Helsingin Jalkapalloklubi |
| 5 | Tuomas Aho | Puolustaja | 25 | 0 |  Helsingin Jalkapalloklubi |
| 6 | Janne Vellamo | Puolustaja | 22 | 0 |  Turun Palloseura |
| 7 | Mikko Manninen | Keskikenttämies | 21 | 0 |  FC Haka |
| 8 | Ville Taulo | Keskikenttämies | 21 | 3 |  FC Lahti |
| 9 | Roni Porokara | Hyökkääjä | 22 | 1 |  FC Honka |
| 10 | Jussi Kujala | Keskikenttämies | 23 | 3 |  Tampere  United |
| 11 | Sebastian Sorsa | Keskikenttämies | 22 | 0 |  Helsingin Jalkapalloklubi |
| 12 | Tomi Maanoja | Maalivahti | 20 | 0 |  FC Honka |
| 13 | Juska Savolainen | Keskikenttämies | 23 | 0 |  Tampere United |
| 14 | Tuomas Kansikas | Puolustaja | 25 | 0 |  Myllykosken Pallo -47 |
| 15 | Jermu Gustafsson | Puolustaja | 20 | 0 |  FC Inter Turku |
| 16 | Jonas Portin | Puolustaja | 20 | 0 |  FF Jaro |
| 17 | Jarno Parikka | Hyökkääjä | 20 | 0 |  Helsingin Jalkapalloklubi |
| 18 | Hermanni Vuorinen | Hyökkääjä | 21 | 0 |  Fredrikstad FK |
| 19 | Erfan Zeneli | Keskikenttämies | 19 | 0 |  Helsingin Jalkapalloklubi |
| V | Markku Kanerva |  |  |  |  |
Alun perin joukkueeseen valittiin FC Hakaa edustava Toni Lehtinen, FC Lahtea edustava Kari Arkivuo ja Helsingin Jalkapalloklubin Veli Lampi, mutta he jäivät sivuun turnauksesta. Lehtisen tilalle valittiin Jarno Parikka, Arkivuon tilalle Erfan Zeneli ja Lammen korvasi Juska Savolainen.
Ottelut

15. marraskuuta 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17:10 |  Vietnam | 0–1 |  Suomi |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (0–0) | Porokara 55' | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     Tuomari: Roongsang Tossaporn (Thaimaa) |
|   |   | Suomen Palloliiton raportti | Porokara 55' | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     Tuomari: Roongsang Tossaporn (Thaimaa) |
Kokoonpano:
Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho, H. Aho - Manninen (53' Zeneli), Kujala, Vellamo, Taulo (65' Savolainen) - Sorsa (90' Hauhia), Porokara (79' Parikka)
17. marraskuuta 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17:10 |  Suomi | 0–0 |  Kamerun (U23) |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (0–0) |   | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     Tuomari: Duong Van Hien |
|   |   | Suomen Palloliiton raportti |   | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     Tuomari: Duong Van Hien |
Kokoonpano:
Maanoja - Kansikas, Halsti (46' T. Aho), Portin, Hauhia - Zeneli, Gustafsson (62' Vellamo), Savolainen, Sorsa (72' Manninen) - Parikka (46' Kujala), Vuorinen (79' Porokara)
19. marraskuuta 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14:45 |  Indonesia | 0–5 |  Suomi |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (0–2) |  Porokara 10' Porokara 24' Kujala 49' Porokara 64' (rp.) Sorsa 86' (rp.) | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     |
|   |   | Suomen Palloliiton raportti |  Porokara 10' Porokara 24' Kujala 49' Porokara 64' (rp.) Sorsa 86' (rp.) | Thong Nhat Stadium, Hồ Chí Minhin kaupunki     |
Kokoonpano:
Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho (72' Portin), Hauhia - Zeneli, Vellamo (67' Gustafsson), Savolainen (55' Taulo), Manninen (67' Sorsa), Kujala - Porokara (79' Parikka)
The Wailing Wailers

| The Wailing Wailers The Wailers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1963–1965
 Julkaistu: 1965
 Formaatti: Clement Dodd, Bob Marley
 Tuottaja(t): Lee Perry
 Tyylilaji: ska
 Kesto: 36.18
 Levy-yhtiö: Studio One
The Wailersin muut julkaisut
|   | The Wailing Wailers 1965 | Soul Rebels 1970 |
The Wailing Wailers on reggaeyhtye The Wailersin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1965.
Kappaleet

(I Am Gonna) Put It On – 3.08
I Need You So – 3.07  (William Robinson)
Lonesome Feeling – 2.50  (Bob Marley/Neville Livingston)
What's New Pussycat – 2.59  (Burt Bacharach/Hal David)
One Love – 3.26  (Bob Marley)
When The Well Runs Dry – 2.39  (Neville Livingston)
Ten Commandments Of Love – 4.06  (Marshall Paul/Paul Woods)
Rude Boy – 2.21
It Hurts To Be Alone – 2.45
Love and Affection – 2.47  (Bob Marley/Neville Livingston)
I'm Still Waiting – 3.16  (Bob Marley)
Simmer Down – 2.50
The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja

| The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja> The Postman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kevin Costner
Käsikirjoittaja:   David Brin  Eric Roth 
Tuottaja:   Kevin Costner  John Davis  Charles Gordon  Lawrence Gordon 
Säveltäjä:   James Newton Howard  John Sebastian 
Kuvaaja:  Stephen Windon
Leikkaaja:   Peter Boyle  Regina Prosi-Bassman 
Pääosat:   Kevin Costner  Will Patton  Larenz Tate  Olivia Williams  James Russo  Daniel von Bargen  Tom Petty 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  177 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  80 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Kevin Costnerin ohjaama yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva. Costner myös näyttelee elokuvan pääosan. Elokuva perustuu David Brinin romaaniin, josta Eric Roth on tehnyt varsinaisen elokuvakäsikirjoituksen.
The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja oli vuonna 1998 ehdolla Yhdysvaltain Academy of Science Fiction, Fantasy and Horror Filmsin vuotuisen Saturn-palkinnon voittajaksi parhaan näyttelijän, parhaan tieteiselokuvan ja parhaan sivuosanäyttelijän kategorioissa. Elokuva oli ehdolla myös USA Motion Picture Sound Editorsin Golden Reel -palkinnon saajaksi, mutta tämäkin palkinto meni sivu suun. Hieman kyseenalaista mainetta elokuva sen sijaan niitti voittamalla vuoden 1998 Razzie Awardin huonoimmasta pääosaroolisuorituksesta, ohjauksesta, elokuvamusiikista, käsikirjoituksesta ja kuvauksesta.
Juoni

Elokuva sijoittuu sodan runtelemaan Amerikkaan, ilmansaasteet ja ydinsodan jäänteet ovat pilanneet osan luontoa. Yhdysvaltain hallitus on kaatunut, ja alueella terrorisoi holnisteiksi kutsuttu ääriryhmä. Amerikkaa kiertää kulkuri, joka esittää kylissä Shakespearen näytelmiä ruokaa vastaan.
Holnistit kiertelevät kylissä keräämässä tarvikkeita ja värväämässä uusia jäseniä ryhmäänsä. Kulkuri yrittää välttää tämän, mutta holnistit nappaavat kulkurin. Napatuista miehistä aletaan kouluttaa sotilasryhmää. Kulkurin onnistuu karkaamaan ryhmästä. Karkumatkalla kulkuri törmää postinjakajan jäänteisiin, kulkuri päättää pukeutua postimiehen asusteisiin. Uudessa asusteessa mies löytää tiensä pieneen kylään, jossa hän väittää olevansa uuden hallituksen nimittämä virkamies saadakseen ruokaa ja majapaikan.
Postimiehen innoittamana joukko nuoria perustaa postijakeluverkon. Holnistit eivät ole mielissään tästä, vaan alkavat jahdata Postimiestä sekä tämän luomaa uhkaa.
Aiheesta muualla

Ebert, Roger: The Postman RogerEbert.com.  25.12.1997. Viitattu 1.6.2021. (englanniksi)
Nathan, Ian: The Postman Review Empire.  31.7.2006. Viitattu 1.6.2021. (englanniksi)
Smith, Russell: The Postman Austin Chronicle.  26.12.1997. Viitattu 1.6.2021. (englanniksi)
Murray, Angus Wolfe: The Postman Eye For Film.  19.1.2001. Viitattu 1.6.2021. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Striptease | Huonoimman elokuvan Golden Raspberry -palkinto 1998 | Seuraaja: An Alan Smithee Film: Burn, Hollywood, Burn! |
Suomi Eurovision tanssikilpailussa

| Eurovision tanssikilpailun osallistujamaa |
| --- | --- |

Suomi
Paikallinen TV-asema:  Yleisradio
Ensiesiintyminen:  2007
Esiintymiskerrat:  2
Paras sijoitus:  1. (2007)
Huonoin sijoitus:  10. (2008)
Paras pistemäärä:  132
Huonoin pistemäärä:  44
Suomi on osallistunut kahdesti Eurovision tanssikilpailun, vuosina 2007 ja 2008. Maa on voittanut kilpailun kerran. Vuoden 2009 Eurovision tanssikilpailuun Suomi ei osallistunut.
2007

Suomi voitti kaikkien aikojen ensimmäisen, Lontoossa, Britanniassa vuonna 2007 järjestetyn Eurovision tanssikilpailun. Suomea edustivat tuolloin Tanssii tähtien kanssa -ohjelmasta tutut Jussi Väänänen ja Katja Koukkula. Heidät valittiin edustamaan maataan vain viikkoa ennen kilpailua eli 25. elokuuta tapahtuneessa karsinnassa. Suomi valitsi edustajansa kilpailuun viimeisenä.
Suomi voitti kilpailun pistemäärällä 132. Täydet 12 pistettä antoivat Itävalta, Alankomaat ja Ruotsi. Muut maat, jotka antoivat Suomelle pisteitä olivat: Tanska (10), Saksa (4), Kreikka (10), Irlanti (8), Liettua (10), Puola (8), Portugali (10), Venäjä (7), Espanja (10), Sveitsi (8), Ukraina (7) ja Iso-Britannia (4).
Suomea edustaneet Jussi Väänänen ja Katja Koukkula olivat yksi harvoista kisan ammattilaistanssipareista. Heidän kilpailussa esittämänsä tanssit poikkesivat niin koreografialtaan, tulkinnaltaan kuin musiikkivalinnoiltaankin muiden maiden kepeämmästä linjasta. Suomen tanssiparin ensimmäinen tanssi oli rumba ja toinen paso doble -variaatio, jonka säestyksenä kuultiin Apocalypticaa.
2008

Vuoden 2008 Eurovision tanssikilpailussa Suomea edustivat Tanssii tähtien kanssa -kilpailun voittajapari Maria Lund ja Mikko Ahti. Tällöin maa sijoittui pistein 44 sijalle 10.
Sijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Sijoitus | Pisteet | Tanssijat | Tanssilajit |
| 2007 | 1. | 132 | Katja Koukkula & Jussi Väänänen | rumba ja paso doble |
| 2008 | 10. | 44 | Maria Lund & Mikko Ahti | tango |