stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Derek Sherinian
Ura

Sherinian aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Ensimmäisenä vuonnaan lukiossa hän sai stipendin Berkleen musiikkiopistoon, jossa lopulta opiskeli kolme vuotta. Siellä hän tapasi muun muassa Will Calhounin (Living Colour) ja Al Pitrellin (Megadeth), joka suositteli häntä Alice Cooperille.
Berkleen jälkeen Sherinian muutti Hollywoodiin ja työskenteli hajanaisissa työpaikoissa elättääkseen itsensä. Syyskuussa 1987 rumpali Buddy Miles palkkasi hänet soittamaan Band of Gypsysin kiertueella. Läpimurto tapahtui vuonna 1989 Alice Cooperin Trash-albumin promootiokiertueella. Vuosina 1988–1989 Sherinian soitti 250 konserttia sekä kaksi albumia Cooperin yhtyeessä. Levyn ja toisen kiertueen jälkeen Sherinian palkattiin soittamaan KISSin kiertueella, johon sisältyi myös livealbumi Alive III:n äänitys.
Syyskuussa 1994 Sherinian palkattiin soittamaan Dream Theaterin Awake-albumin promootiokiertueelle. Kuuden kuukauden kiertämisen jälkeen häntä pyydettiin liittymään yhtyeeseen vakituisesti. Kolmen albumin ja kahden maailmankiertueen jälkeen Sherinian joutui astumaan syrjään Jordan Rudessin tieltä.
Tämän jälkeen Sherinian julkaisi australialaisen rumpalin Virgil Donatin kanssa tehdyn yhteistyön tuloksena syntyneen ensimmäisen sooloalbuminsa Planet X. Yhteistyö toimi niin hyvin, että he päättivät perustaa yhtyeen Planet X -konseptin pohjalta. Kolmantena jäsenenä yhtyeeseen liittyi kitaristi Tony MacAlpine.
Sherinian asuu Hollywoodin kukkuloilla, jossa nauhoittaa ja tuottaa niin omat sooloalbuminsa kuin Planet X:n ja lukuisten aloittelevien yhtyeiden albumit omistamassaan Leopard Room -studiossa.
Diskografia > Dream Theater

Dream Theater: A Change of Seasons (1995)
Dream Theater: Falling into Infinity (1997)
Dream Theater: Once in a LIVEtime (1998)
Diskografia > Brad Gillis

Brad Gillis: Gilrock Ranch (1993)
Diskografia > Alice Cooper

Alice Cooper: The Last Temptation (1994)
Alice Cooper: Classicks (1996)
Diskografia > Pat Torpey

Pat Torpey: Odd Man Out (1997)
Diskografia > Platypus

Platypus: When Pus Comes To Shove (1999)
Platypus: Ice Cycles (2000)
Diskografia > Derek Sherinian

Derek Sherinian: Planet X (1999)
Derek Sherinian: Inertia (2001)
Derek Sherinian: Black Utopia (2003)
Derek Sherinian: Mythology (2004)
Derek Sherinian: Blood of the Snake (2006)
Derek Sherinian: Molecular Heinosity (2009)
Derek Sherinian: Oceana (2011)
Derek Sherinian: Phoenix (2020)
Derek Sherinian: Vortex (2022)
Diskografia > Planet X

Planet X: Universe (2000)
Planet X: Live From Oz (2002)
Planet X: MoonBabies (2002)
Planet X: Quantum (2007)
Diskografia > Jughead

Jughead: Jughead (2002)
Diskografia > Yngwie J. Malmsteen's Rising Force

Yngwie J. Malmsteen's Rising Force: Attack!! (2002)
Yngwie J. Malmsteen's Rising Force: Perpetual Flame (2008)
Diskografia > Black Country Communion

Black Country Communion: Black Country Communion (2010)
Black Country Communion: Black Country Communion 2 (2011)
Black Country Communion: Afterglow (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Derek Sherinianin kotisivu
| n k Dream Theater |
| --- | --- |
 James LaBrie  Mike Portnoy  John Myung  John Petrucci  Jordan Rudess   Chris Collins  Charlie Dominici  Kevin Moore  Derek Sherinian  Mike Mangini 
Studioalbumit:  When Dream and Day Unite  Images and Words  Awake  Falling into Infinity  Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory  Six Degrees of Inner Turbulence  Train of Thought  Octavarium  Systematic Chaos  Black Clouds & Silver Linings  A Dramatic Turn of Events  Dream Theater  The Astonishing  Distance over Time  A View from the Top of the World  Parasomnia 
Livealbumit:  Live at the Marquee  Once in a LIVEtime  Live Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Kokoelmat:  Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs)  The Studio Albums 1992–2011 
EP:t:  A Change of Seasons 
Videot:  Images and Words: Live in Tokyo  5 Years in a Livetime  Metropolis 2000: Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Sivuprojektit:  Nightmare Cinema  Jelly Jam  Liquid Tension Experiment  Liquid Trio Experiment  MullMuzzler  OSI  Platypus  Transatlantic 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| n k Yngwie Malmsteen |
| --- | --- |
 Yngwie Malmsteen  Tim Owens  Derek Sherinian  Bjorn Englen  Patrick Johansson   Entiset jäsenet: Jeff Scott Soto  Joe Lynn Turner  Doogie White  Jørn Lande  Bob Daisley  Rudy Sarzo  Jens Johansson  Derek Sherinian  Barriemore Barlow  Mike Terrana  Tommy Aldridge  Cozy Powell 
Studioalbumit:  Rising Force  Marching Out  Trilogy  Odyssey  Eclipse  Fire and Ice  The Seventh Sign  Magnum Opus  Inspiration  Facing the Animal  Concerto Suite for Electric Guitar and Orchestra  Alchemy  War to End All Wars  The Genesis  Attack!!  Unleash the Fury  Perpetual Flame  Blue Lightning  Parabellum 
Livealbumit:  Trial by Fire  Double LIVE!  Concerto Suite LIVE With the New Japan Philharmonic  G3: Rockin’ in the Free World 
Kokoelmat:  The Yngwie Malmsteen Collection 
EP:t:  I Can’t Wait 
DVD:t:  Far Beyond the Sun 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Sieppijärven kirkko

| Sieppijärven kirkko |
| --- | --- |
 Sieppijärven kirkko
Sijainti:  Kirkkotie 3, Sieppijärvi, Kolari
Koordinaatit:  67°09′13.2″N, 023°58′51.6″E
Seurakunta:  Kolarin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1956
Suunnittelija:  Kaj Englund
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sieppijärven kirkko on Kolarin seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Sieppijärven kylässä Kolarin kunnassa Suomessa.
Vuonna 1956 valmistunut kirkkorakennus on arkkitehti Kaj Englundin suunnittelema ja sinne mahtuu kerralla noin 450 ihmistä. Vuonna 1986 tehtyjen korjaustöiden yhteydessä kirkkoon saatiin ajanmukainen keittiö ja kirkon yhteyteen rakennettiin seurakuntakoti. Kirkon alttaritaulun Autuaita ovat hiljaiset (545 × 625 cm, kolmionmuotoinen öljymaalaus) on maalannut taiteilija Lauri Välke vuonna 1956. Alttaritaulun alareunassa on taiteilijan signeerauksen ohella merkintä taulun nimeen viittaavasta  Matteuksen evankeliumin 5. luvun 5. jakeesta.
Sherlock Holmes -kaanon

Sherlock Holmes -kaanon sisältää kirjailija Arthur Conan Doylen kirjoittamat neljä Sherlock Holmes -romaania ja 56 novellia.
Romaanit

Punaisten kirjainten arvoitus (engl. A Study in Scarlet) ilmestyi ensin Beeton's Christmas Annual -lehdessä 1887 ja kirjana 1888. Suomeksi se on ilmestynyt nimillä Kosto (1898, Suomalais-amerikkalainen kustannusyhtiö, Brooklyn), Kostaja (1899. Otto Andersin'in Kustannusliike, Pori), Vainottu (1908. Suomentanut T. T.; Pori: G. Ronelius) ja Punaisten kirjainten arvoitus (1982. Suomentanut Outi Pickering. Turun Lehtikirjakauppa, Turku).
Neljän merkki (engl. The Sign of the Four) ilmestyi ensin Lippincott's Monthly Magazine -lehdessä helmikuussa 1890 ja myöhemmin samana vuonna kirjana. Ensimmäinen suomennos ilmestyi nimellä Neljän merkit 1894 (Suomentanut Ida Wickstedt. Porilaisen Kirjapaino, Pori). Myöhempien käännösten nimenä on ollut Neljän merkki.
Baskervillen koira (engl. The Hound of the Baskervilles) ilmestyi ensin jatkoromaanina The Strand Magazine -lehdessä elokuusta 1901 huhtikuuhun 1902. Kirjana se ilmestyi 1902. Ensimmäiset suomennokset ilmestyivät 1904: Baskervillen koira ja Kamala öinen kummitus. Sen jälkeen suomennosten nimeksi on vakiintunut Baskervillen koira.
Kauhun laakso (engl. The Valley of Fear) ilmestyi jatkokertomuksena syyskuusta 1914 toukokuuhun 1915 The Strand Magazine -lehdessä ja kirjana 1915. Suomennos ilmestyi jo samana vuonna kahtena niteenä: Kauhun laakso. Uusi Sherlock Holmes-kertomus osa 1: Murhenäytelmä Birlstonen kartanossa ja Kauhun laakso. Uusi Sherlock Holmes-kertomus osa 2: Salaseuralaiset (suomentanut Timo Tuura. Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki).
Novellikokoelmat ja novellit

Sherlock Holmes -novellit ilmestyivät alun perin The Strand Magazine -lehdessä, ja ne koottiin pian ilmestymisensä jälkeen seuraaviksi novellikokoelmiksi:
The Adventures of Sherlock Holmes (1892, novellit ilmestyivät alun perin 1891–1892)
The Memoirs of Sherlock Holmes (1894, novellit ilmestyivät alun perin 1892–1893)
The Return of Sherlock Holmes (1905, novellit ilmestyivät alun perin 1903–1904)
Viimeinen tervehdys (His Last Bow: Some Reminiscences of Sherlock Holmes, 1917, novellit ilmestyivät alun perin 1908–1913 ja 1917)
Sherlock Holmesin muistikirja (The Case-Book of Sherlock Holmes, 1927, novellit ilmestyivät alun perin 1921–1927)
Novellikokoelmat ja novellit > The Adventures of Sherlock Holmes

"Kuningas ja laulajatar" ("A Scandal in Bohemia", 1891)
"Punatukkaisten yhdistys" ("The Red-Headed League", 1891)
"Kadonnut sulhasmies" ("A Case of Identity", 1891)
"Laakson arvoitus" ("The Boscombe Valley Mystery", 1891)
"Viisi appelsiininsiementä" ("The Five Orange Pips", 1891)
"Vinosuinen kerjäläinen" ("The Man with the Twisted Lip", 1891)
"Sininen kiiltokivi" ("The Adventure of the Blue Carbuncle", 1892)
"Pilkullinen nauha" ("The Adventure of the Speckled Band", 1892)
"Insinöörin peukalo" ("The Adventure of the Engineer's Thumb", 1892)
"Lordin häät" ("The Adventure of the Noble Bachelor", 1892)
"Beryllikruunu" ("The Adventure of the Beryl Coronet", 1892)
"Kotiopettajattaren seikkailu" ("The Adventure of the Copper Beeches", 1892)
Novellikokoelmat ja novellit > The Memoirs of Sherlock Holmes

"Hopealaukki" ("The Adventure of Silver Blaze", 1892)
"Pahvirasia" ("The Adventure of the Cardboard Box", 1893, julkaistiin alun perin kokoelmassa His Last Bow)
"Keltaiset kasvot" ("The Adventure of the Yellow Face", 1893)
"Pankkiiriliikkeen kirjanpitäjä" ("The Adventure of the Stockbroker's Clerk", 1893)
"Gloria Scott" ("The Adventure of the Gloria Scott", 1893)
"Vanha sukusalaisuus" ("The Adventure of the Musgrave Ritual", 1893)
"Reigaten kartanonherrat" ("The Adventure of the Reigate Squire", 1893)
"Koukkuselkäinen mies" ("The Adventure of the Crooked Man", 1893)
"Tohtorin kotipotilas" ("The Adventure of the Resident Patient", 1893)
"Kreikkalainen tulkki" ("The Adventure of the Greek Interpreter", 1893)
"Laivastosopimus" ("The Adventure of the Naval Treaty", 1893)
"Viimeinen tapaus" ("The Adventure of the Final Problem", 1893)
Novellikokoelmat ja novellit > The Return of Sherlock Holmes

"Autio talo" ("The Adventure of the Empty House", 1903)
"Rakennusurakoitsijan testamentti" ("The Adventure of the Norwood Builder", 1903)
"Tanssivat kuviot" ("The Adventure of the Dancing Men", 1903)
"Yksinäinen polkupyöräilijä" ("The Adventure of the Solitary Cyclist", 1904)
"Herttuan poika" ("The Adventure of the Priory School", 1904)
"Musta Pekka" ("The Adventure of Black Peter", 1904)
"Charles Augustus Milverton" ("The Adventure of Charles Augustus Milverton", 1904)
"Kuusi Napoleonia" ("The Adventure of the Six Napoleons", 1904)
"Kolme ylioppilasta" ("The Adventure of the Three Students", 1904)
"Kultakehyksiset nenälasit" ("The Adventure of the Golden Pince-Nez", 1904)
"Godfrey Stauntonin salaisuus" ("The Adventure of the Missing Three-Quarter", 1904)
"Sir Eustacen surma" ("The Adventure of the Abbey Grange", 1904)
"Toinen tahra" ("The Adventure of the Second Stain", 1904)
Novellikokoelmat ja novellit > Viimeinen tervehdys

"Kartanon salaliitto" ("The Adventure of Wisteria Lodge", 1908, osat "The Singular Experience of Mr. John Scott Eccles" ja "The Tiger of San Pedro")
"Salaiset piirustukset" ("The Adventure of the Bruce-Partington Plans", 1908)
"Paholaisen jalka" ("The Adventure of the Devil's Foot", 1910)
"Punainen ympyrä" ("The Adventure of the Red Circle", 1911)
"Nainen katoaa" ("The Disappearance of Lady Frances Carfax", 1911)
"Kuoleva salapoliisi" ("The Adventure of the Dying Detective", 1913)
"Viimeinen kumarrus" ("His Last Bow", 1917)
Novellikokoelmat ja novellit > Sherlock Holmesin muistikirja

"Kruununjalokivi" ("The Adventure of the Mazarin Stone", 1921)
"Kuolema sillalla" ("The Problem of Thor Bridge", 1922)
"Konttaava mies" ("The Adventure of the Creeping Man", 1923)
"Sussexin vampyyri" ("The Adventure of the Sussex Vampire", 1924)
"Kolme perinnönjakajaa" ("The Adventure of the Three Garridebs", 1925)
"Maineikas asiakas" ("The Adventure of the Illustrious Client", 1925)
"Kolmen päädyn talo" ("The Adventure of the Three Gables", 1926)
"Kalvennut sotilas" ("The Adventure of the Blanched Soldier", 1926)
"Leijonanharja" ("The Adventure of the Lion's Mane", 1926)
"Vanha väritehtailija" ("The Adventure of the Retired Colourman", 1927)
"Huntukasvoinen vuokralainen" ("The Adventure of the Veiled Lodger", 1927)
"Hautakammion salaisuus" ("The Adventure of Shoscombe Old Place", 1927)
Novellikokoelmat ja novellit > Suomenkieliset kokoelmat

Suomeksi novelleja on suomennettu ja julkaistu lukuisissa eri kokoelmissa. Kattavimmat novellikokoelmat ovat:
Sherlock Holmesin seikkailut
Sisältää kokoelmat The Adventures of Sherlock Holmes, The Memoirs of Sherlock Holmes ja The Return of Sherlock Holmes.
Viimeinen tervehdys (engl. His Last Bow: Some Reminiscences of Sherlock Holmes )
Ilmestyi 1989 Lea ja Timo Kukkosen suomentamana (The Crime Corporation, Kemi).
Sherlock Holmesin muistikirja (engl. The Case-Book of Sherlock Holmes )
Ilmestyi 1928 Väinö Nymanin suomentamana (Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki) ja 1990 Lea ja Timo Kukkosen suomentamana (The Crime Corporation, Kemi).
Sherlock Holmes: Kootut kertomukset . Suomentanut Jaakko Anhava. Teos, 2010. ISBN 978-951-851-246-5
Sisältää kaikki Holmes-novellit: Sherlock Holmesin seikkailuja (1892), Muistelmia Sherlock Holmesista (1894), Sherlock Holmesin paluu (1905), Viimeinen kumarrus (1917), Sherlock Holmesin tapauskansio (1927), Sherlock Holmesin jälkeenjääneet tarinat (1981).
Kaanonin ulkopuoliset teokset

Virallisen kaanonin ulkopuolella on myös joitain Arthur Conan Doylen omia novelleja ja Conan Doylen pojan Adrian Conan Doylen kirjoittamia Holmes-tarinoita joita ei ole luettu Sherlock Holmes -kaanoniin.
Kaanonin ulkopuoliset teokset > Arthur Conan Doyle

Markkinat (The Field Bazaar 1896)
Markkinat on Conan Doylen kirjoittama novelli, jonka hän kirjoitti Edinburgin yliopiston järjestämää varainkeruukilpailuun, johon kirjailijaa oli erityisesti pyydetty ottamaan osaa. Tohtori Watson saa kertomuksessa samanlaisen pyynnön ja ystävänsä innostuksesta sekä saamastaan kirjeestä Sherlock Holmes päättelee, kuka se on lähettänyt.
The Story of the Lost Special (1898)
The Story of the Lost Special (suom. Kadonneen junan tapaus) on toinen Conan Doylen kirjoittama novelli, joka julkaistiin alun perin Strand Magazinessa. Vaikka Conan Doyle oli vasta vähän aikaa sitten surmannut luomansa salapoliisietsivät Viimeisessä tapauksessa, hän kirjoitti tämän kertomuksen, jossa erikoisjuna ja sen harvat matkustajat katoavat mystisesti kahden aseman välillä.
The Story of the Man with the Watches (1898)
The Story of the Man with the Watches (suom. Kelloja kantavan miehen tapaus) on novelli, jonka Conan Doyle kirjoitti Strand Magazineen. Kuten kadonneen junan tapaus, tarinan salapoliisi ei esiinny tässäkään nimellä, mutta sen on päätelty parodisoivan Holmesia. Junasta löytyy kuollut mies, jolla on kuusi taskukelloa. Tarinan etsivä ehdottaa ratkaisua, mutta se osoittautuu erheelliseksi, sillä hän ei ottanut huomioon kaikkia yksityiskohtia.
Julkaisematon tarina (juonihahmotelma n. 1900)
Hesketh Pearson, joka toimi Arhur Conan Doylen elämäkerturina, löysi tämän kirjoittamia kertomuksia läpikäydessään keskeneräisen juonikaavion Sherlock Holmes -tarinasta. Monet, kuten Peter Haining (The Adventure of the Tall Man), ovat sittemmin yrittäneet saattaa tarinaan loppuun.
Kuinka Watson oppi tempun (How Watson Learned the Trick 1924)
kuinka Watson oppi tempun on toinen Conan Doylen kirjoittamista novelleista, joissa Sherlock Holmes mainitaan nimeltä. Watson yrittää jäljitellä Holmesin taktiikkaa arvatakseen ystävänsä ajatukset, mutta hänen intuitionsa osoittautuvat vääriksi. Poiketen muista Sherlock Holmes kertomuksista tarina on kirjoitettu ensimmäisen persoonan sijaan kolmanteen persoonaan mahdollisesti kertomuksen lyhyyden vuoksi.
Kaanonin ulkopuoliset teokset > Adrian Conan Doyle

Ystäväni Sherlock Holmes tai Seitsemän piipun arvoitukset (alkuteos The Exploits of Sherlock Holmes) on kokoelma Arhur Conan Doylen pojan Adrian Conan Doylen ja John Dickson Carrin vuonna 1954 yhdessä kirjoittamia pastisseja Conan Doylen luoman Sherlock Holmesin tutkimuksista. Jokainen kokoelman tarina on saanut inspiraationsa kirjoittamattomista Sherlock Holmesin tapauksista, jotka mainitaan kanonisissa Holmes-tarinoissa.
The Exploits of Sherlock Holmes sisältää seuraavat tarinat:
"The Adventure of the Seven Clocks"
"The Adventure of the Gold Hunter"
"The Adventure of the Wax Gamblers"
"The Adventure of the Highgate Miracle"
"The Adventure of the Black Baronet"
"The Adventure of the Sealed Room"
"The Adventure of Foulkes Rath"
"The Adventure of the Abbas Ruby"
"The Adventure of the Dark Angels"
"The Adventure of the Two Women"
"The Adventure of the Deptford Horror"
"The Adventure of the Red Widow"
Miesten välinen yhteistyö ei kuitenkaan suju, ja tarinoista tuli keskenään ristiriitaisia. Ei ole mitään epäilystäkään siitä, kuka kirjoitti ja mitä, sillä varsinkin Carrin omaperäinen tyyli paistaa pastissoinnin läpi. Vuonna 1954 julkaistulla kirjalla ei kuitenkaan ollut tuolloin suurta menestystä huolimatta siitä, että se herätti keräilijöiden kiinnostuksen, joten  miehet eivät toistaneet kokeiluaan kirjoittaa lisää uusia kertomuksia Sherlock Holmesin tutkimuksista.
Aiheesta muualla

Tekijänoikeuksien suojasta vapautuneita Sherlock Holmes -suomennoksia vapaasti ladattavissa Projekti Lönnrotista:
Neljän merkit
Baskervillen koira
Kuningas pulassa, Punatukkaisten säätiö, Kadonnut sulhanen, Boscombe-laakson salaisuus, Viisi appelsiininsiementä, Halkihuulinen kerjäläinen
Sininen kiiltokivi, Kirjava nauha, Insinöörin peukalo, Kalifornialainen morsian, Beryllikruunu,  Punertava hiuspalmikko
Kadonnut kilpahevonen, Keltaiset kasvot, Kirjanpitäjän seikkailu, Gloria Scott, Sukulinnan salaisuus,  Reigaten murha
Halkihuulinen kerjäläinen, Punapäiden yhdistys
Salaperäinen suojelija, Kreikkalaisen tulkin seikkailut, Kaksoisihminen.
Toisen tahran tarina, Kuusi Napoleonin rintakuvaa, Kolme ylioppilasta, Abbey Grangen murha, Kadonnut jalkapallonpelaaja. Kultasankaiset silmälasit, Charles Augustus Milvertonin seikkailu
Vainottu aka. Punaisten kirjainten arvoitus (A Study in Scarlet)
Valtiosalaisuus, Seikkailu Norwoodissa, Kolme ylioppilasta.
Varastettu sotilassalaisuus
Oomega

Oomega (isona kirjaimena Ω, pienenä ω, m.kreik. ωμέγα, ōmega, kreik. ωμέγα, oméga) on kreikkalaisen kirjaimiston 24. ja viimeinen kirjain. Sen äännearvo oli alun perin muinaiskreikassa pitkä o-äänne [o:], mitä merkitsee myös sen nimi (ὦ μέγα, ō mega, ”suuri o”), siinä missä omikron merkitsee lyhyttä o-äännettä (ό μικρον, o mikron, ”pieni o”). Nykykreikassa oomega äännetään kuitenkin omikronin tavoin lyhyenä [o]. Kreikkalaisissa numeroissa oomegan lukuarvo on 800.
Oomegalla ei ole suoraa vastinetta latinalaisessa kirjaimistossa. Suomen kieleen oomega translitteroidaan muinaiskreikasta o tai ō ja nykykreikasta o.
Muoto ja sen historia

Oomega ei ilmeisesti perustu foinikialaisen kirjaimiston esikuvaan, kuten useimmat muut kreikkalaiset kirjaimet, vaan se on kreikkalaisten omaa keksintöä. Samasta syystä se on sijoitettu kreikkalaisen aakkoston viimeiseksi kirjaimeksi foinikialaisperäisten kirjainten jälkeen.
Kreikkalainen suuraakkonen oomega Ω on muodoltaan kuin ympyrä, jonka alaosassa on pieni aukko ja aukon kummastakin reunasta kääntyy sivullepäin pieni jalustamainen uloke. Pienaakkosessa ω puolestaan ympyräosa on surkastunut ja sen kummallakin sivulla jalustaviivat ovat pyöristyneet ja kurottautuneet ylöspäin.
Oomega oli alun perin käytössä vain osassa paikallisia kreikkalaisia kirjaimistoja, muun muassa Deloksen, Kreetan, Meloksen ja Theran sekä Joonian siirtokuntien kirjaimistoissa erinäköisinä versioina. Paroksen, Thasoksen ja Knidoksen kirjaimistoissa oomega näytti nykyiseltä omikronilta ja omikron puolestaan nykyiseltä oomegalta.
Muoto ja sen historia > Variantteja

Epigrafisissa lähteissä oomegasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Muoto ja sen historia > IPA-muunnelmat

Pienaakkosen muunnelmana on kansainvälistä foneettista kirjaimistoa (IPA) varten aikoinaan kehitetty niin sanottu umpinainen oomega ɷ, jossa kirjaimen pyöristyneet jalustaviivat kurottuvat vielä pitemmälle kuin kreikkalaisessa pienaakkosessa, niin että ne yhtyvät toisiinsa kirjaimen yläpuolella. Vuonna 1989 umpinainen oomega kuitenkin määriteltiin vanhentuneeksi ja korvattiin niin sanotulla latinalaisella ypsilonilla ʊ, joka nimestään huolimatta on muodoltaan kuin ylösalainen suuraakkonen oomega. Foneettisessa kirjoituksessa sillä merkitään pyöreää lähes suppeaa ja lähes takaista vokaalia. Latinalaisesta ypsilonista on pienaakkosen lisäksi kehitetty myös samannäköinen suuraakkonen Ʊ, jota ei tarvita foneettisessa kirjoituksessa, mutta sitä voidaan käyttää pienaakkosen ohella eräiden kielten oikeinkirjoituksessa.
Merkityksiä

Kansainvälisessä yksikköjärjestelmässä
ω (kursivoitu pienaakkonen) on kulmanopeuden tunnus.
Ω on ohmin tunnus
Ω (kursivoitu suuraakkonen) on avaruuskulman tunnus
ω on matematiikassa pienin transfiniittinen ordinaali, luonnollisten lukujen joukon ordinaaliluku.
ω´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 800.
Ω (omega) on hiukkasfysiikassa baryoneihin kuuluva hadroni.
Etenkin kristillisessä kuvakielessä oomega tarkoittaa loppua osana täydellisyyden tai iankaikkisuuden symboliikkaa (alfa ja oomega = aa ja oo = alku ja loppu. Nykykielessä ilmaus A ja O tavallisesti tarkoittaa asian keskeisintä tai olennaisinta ulottuvuutta.
Tietokonejärjestelmissä

Tietokoneissa oomega koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
| Merkki> Kreikkalaisia ja koptilaisia merkkejä | Unicode> Kreikkalaisia ja koptilaisia merkkejä | Selite> Kreikkalaisia ja koptilaisia merkkejä | HTML-viittaus> Kreikkalaisia ja koptilaisia merkkejä | ISO 8859-7> Kreikkalaisia ja koptilaisia merkkejä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ω | U+03A9 | kreikkalainen suuraakkonen oomega | &Omega;   &#937;   &#x3a9; | 0xD9 |
| ω | U+03C9 | kreikkalainen pienaakkonen oomega | &omega;   &#969;   &#x3c9; | 0xF9 |
Latinalaisen merkistön laajennusosa B
| Ʊ | U+01B1 | latinalainen suuraakkonen ypsilon | &#433;   &#x1b1; |  |
IPA-täydennyksiä
| ɷ | U+0277 | latinalainen pienaakkonen umpinainen oomega (vanhentunut; korvattu merkillä U+028A) | &#631;   &#x277; |  |
| ʊ | U+028A | latinalainen pienaakkonen ypsilon | &#650;   &#x28a; |  |
Kirjainsymboleita
| Ω | U+2126 | ohmin merkki (vanhentunut; suositeltavaa on käyttää kreikkalaista suuraakkosta U+03A9) | &#8486;   &#x2126; |  |
| ℧ | U+2127 | ylösalainen ohmin merkki | &#8487;   &#x2127; |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oomega Wikimedia Commonsissa