stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rampant

| Rampant Nazareth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Montreux, Sveitsi
 Julkaistu: toukokuu 1974
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Roger Glover
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 39.43
 Levy-yhtiö: Mooncrest Records  Vertigo Records  A&M Records 
Listasijoitukset
  1. (15. kesäkuuta 1974)   3. (kesäkuu 1974)   3. (viikko 18, 1974)   11. (1974)   13. (toukokuu 1974)   157. (1974)
Nazarethin muut julkaisut
| Loud 'N' Proud 1974 | Rampant 1974 | Hair of the Dog 1975 |
Rampant on Nazarethin albumi vuodelta 1974. Deep Purplen kosketinsoittaja Jon Lord vierailee kappaleessa "Shanghai'd in Shanghai". "Shapes Of Things" on alun perin The Yardbirdsin kappale.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Pete Agnew, Manny Charlton, Dan McCafferty, Darrell Sweet ellei toisin mainita
Silver Dollar Forger (Parts 1&2) – 5.36
Glad When You're Gone – 4.17
Loved And Lost – 5.12 (säv. Agnew, Charlton, McCafferty)
Shanghai'd in Shanghai – 3.43
Jet Lag – 6.43
Light My Way – 4.09
Sunshine – 4.15
A: Shapes Of Things/ B: Space Safari – 6.21 (säv. Agnew, Charlton, McCafferty, McCarty, Relf, Samwell-Smith, Sweet)
Kappaleet > Castlen 1997 remasteroidun version bonuskappaleet

Shanghai'd In Shanghai (USA-versio) - 3:42
Cat's Eye Apple Pie (b-puoli) - 3:01
Shapes Of Things (single edit) (McCarty, Relf, Samwell-Smith) - 3:20
Kappaleet > Eaglen 2002 30-vuotisjuhlapainoksen bonuskappaleet

Shanghai'd In Shanghai (USA-singleversio) - 3:43
Shapes Of Things (single edit) - 3:21
Sunshine (editoitu versio) - 2:59
Silver Dollar Forger (editoitu versio) - 3:49
Kappaleet > Salvon 2010 remasteroidun version bonuskappaleet

Down - 3:54 (myös Snapperin 2004 painoksessa)
Razamanaz - 4:32
Night Woman - 4:00
Alcatraz - 4:22
Vigilante Man - 5:43
Morning Dew - 7:38
Broken Down Angel - 4:26
Woke Up This Morning - 4:58
kappaleet 10–16 BBC In Concert 1973
Kokoonpano > Nazareth

Dan McCafferty – laulu
Manny Charlton – kitara
Pete Agnew – basso, kitara, taustalaulu
Darrell Sweet – rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailijat

Jon Lord – piano, syntetisaattori
Vicki Brown, Barry St. John, Liza Strike – taustalaulu
Arvostelut

Allmusic () linkki
Ognjen Vukojević

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. joulukuuta 1983 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Bjelovar, Kroatian stv, Jugoslavian sltv
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: FK Austria Wien
Pelinumero: 5
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2005 2005 2005–2008 2008– | Slaven Belupo Lierse Dinamo Zagreb Dynamo Kiova |  |
Maajoukkue
| 2007– | Kroatia | 55 (4) |
Ognjen Vukojević (s. 20. joulukuuta 1983 Bjelovar, Kroatian stv, Jugoslavian sltv) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän pelaa Itävallan Bundesliigassa Austria Wienissä ja Kroatian maajoukkueessa.
Vukojević on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä puolustavassa roolissa.
Ura

Vukojević on vuonna 2003 alkaneella ammattilaisurallaan edustanut aiemmin pääsarjatasolla Kroatiassa Slaven Belupoa ja Dinamo Zagrebia sekä Belgiassa Lierseä. Nykyiseen seuraansa hän siirtyi vuonna 2008.
Vukojević pelasi ensimmäisen ottelunsa Kroatian maajoukkueessa vuonna 2007. Hän edusti Kroatiaa 2008 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut maajoukkueessa 55 ottelua tehden niissä 4 maalia.
Saavutukset

Kroatian-mestaruus 2006, 2007, 2008
Kroatian cup 2007, 2008
Ukrainan-mestaruus 2009
Ossi Paananen

| Ossi Paananen |
| --- | --- |
 Ossi Paananen South Park -festivaalilla kesäkuussa 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1994 (ikä 30)
Muusikko
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  thrash metal, speed metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Lost Society (2010–2020)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ossi Paananen (s. 19. elokuuta 1994) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Lost Societyn entisenä rumpalina. Paananen liittyi yhtyeeseen vuonna 2011 ja päätti jättäytyä yhtyeestä neljän studio-albumin jälkeen vuonna 2020. Hän on soittanut rumpuja nuoresta asti ja kuunnellut metallimusiikkia yläasteelta alkaen. Hän on maininnut suosikkiyhtyeikseen Panteran, Twisted Sisterin sekä Black Sabbathin.
Paananen soittaa Pearlin rummuilla ja hän käyttää tuplapedaalia, joskin keikoilla hänellä on kaksi bassorumpua, joista toinen ikäänkuin "koristeena".
Aiheesta muualla

Ossi Paananen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Painekorkeus

Painekorkeus on ilmailussa käytetty lentokoneen lentokorkeuden mitta, jossa merenpinnan ilmanpaine ja sen muutos lentokorkeuden kasvaessa otaksutaan kansainvälisen standardi-ilmakehän mukaisiksi. Ilmailun koodeissa painekorkeuden tunnus on QNE.
Standardi-ilmakehän merenpinnan ilmanpaine on 1013,25 hPa (1013,25 mbar eli 29,92 tuumaa elohopeaa). Painekorkeutta käytetään ilmailussa lennettäessä korkeilla lentopinnoilla.
Nämä päivät, nämä yöt

| Nämä päivät, nämä yöt Pelle Miljoona |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1982
 Tyylilaji: Rock, folk
 Kesto: 41.45
 Levymerkki: Johanna
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Matkalla tuntemattomaan 1981 | Nämä päivät, nämä yöt 1982 | Radio Kebab 1982 |
Nämä päivät, nämä yöt on Pelle Miljoonan kokoelmalevy, joka sisältää single-kappaleita vuosilta 1979–1982. Se julkaistiin vuonna 1982.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Ari Taskinen ja sanoittanut Pelle Miljoona, ellei toisin mainita.
A-puoli
Nämä päivät, nämä yöt – 4.04
Viesti (teille kovikset) – 3.18 (säv. ja san. Robert Thompson, suom. san. Pelle Miljoona)
Varjo seuraa onneain – 3.43
Sodoman poika – 3.06
Kun aurinko paistaa – 3.06
Puukko-Mack – 3.29 (säv. ja san. Kurt Weill/Bertolt Brecht, suom. san. Elvi Sinervo)
B-puoli
Jalokiviä yössä – 3.50 (säv. ja san. Pelle Miljoona)
Olen kaunis – 2.57 (säv. ja san. Pelle Miljoona)
Intiaanikesä – 2.29
Rakastavaisten laulu – 4.27 (säv. ja san. Pelle Miljoona)
Ne päivät ovat taas täällä – 2.50
Kuolemaantuomitun laulu – 4.26
Olivier Piou

Olivier Piou (s. 1958 Senegal) on ranskalainen liikemies. Koulutukseltaan hän on insinööri. Piou nimitettiin vuonna 2016 Nokian hallituksen jäseneksi ja varapuheenjohtajaksi. Tätä ennen hän toimi Gemalto N. V:n toimitusjohtajana kymmenen vuoden ajan.
Paineside

Painesiteen sitominen ranteeseen.
Paineside on suojasiteellä ja joustositeellä tehtävä sidos, jonka tehtävänä on tyrehdyttää verenvuoto ja estää lian pääsy haavaan. Suojasiteen päälle tulee asettaa 1–2 siderullaa lisäämään haavan reunoihin kohdistuvaa painetta. Jos rullia ei ole käytettävissä, voidaan painona käyttää esimerkiksi rullaksi taiteltua käsinettä. Rullat kiinnitetään joustositeellä. Painesidettä käytetään runsaasti vuotavien haavojen sitomiseen.
Jos käytössä ei ole suojasiteitä ja joustositeitä, voidaan käyttää esimerkiksi käsineitä ja huivia painesiteen tekemiseen.
Vierasta esinetä ei tule poistaa haavasta, ellei se vaikeuta hengitystä.
Jos verenvuoto ei tyrehdy painesiteestä huolimatta, on käyttöön otettava kiristysside.
Paice, Ashton & Lord

Paice, Ashton & Lord oli vuonna 1976 perustettu brittiläinen rock-yhtye, jonka perustivat Deep Purplen  kosketinsoittaja Jon Lord ja rumpali Ian Paice sekä laulaja ja kosketinsoittaja Tony Ashton. Bändissä soittivat ex-Babe Ruth kitaristi Bernie Marsden ja ex-Stretch basisti Paul Martinez.
Kokoonpano julkistettiin  virallisesti 21. elokuuta 1976. Saman vuoden syyskuussa he olivat jo levyttämässä studiossa. Bändin ensimmäinen levy, Malice In Wonderland ilmestyi 4. maaliskuuta 1977.
Levy ei ollut suuri menestys. Siitä huolimatta yhtye päätti levyttää toisen levyn. Alkuvuodesta 1978 yhtye kuitenkin hajosi, kun levyn materiaalista oli 75% valmiina. Bernie Marsden liittyi David Coverdalen Whitesnakeen. Jon Lord, Paul Martinez ja Ian Paice ryhtyivät tekemään yhteistyötä Maggie Bellin kanssa. Tosin tämä jäi hyvin lyhytikäiseksi projektiksi ja Jon Lord liittyi pian myös Whitesnakeen. Tony Ashton ryhtyi tuottamaan levyjä.
Paice Ashton & Lord konsertoi vielä kerran 16. kesäkuuta 2000 EMIn Abbey Road studiolla juhliakseen Tony Ashtonin paranemista Tony Ashton Testimonial-konsertissa. Paicen, Ashtonin, Lordin ja Marsdenin lisäksi bassossa soitti Neil Murray.
| --- | --- |
PAL 8/1976–3/1978:  Ian Paice – rummut  Jon Lord – koskettimet  Tony Ashton – laulu ja koskettimet  Bernie Marsden – kitara  Paul Martinez – basso
Diskografia

Malice In Wonderland (1976)
BBC Radio 1 Live In Concert (1992)
Paice Ashton Lord Live (DVD) (2007)
Endangered Species (2CD+DCD) (2009)
PCBoard

Sysopin valikko
Käyttäjälle näkyvä päävalikko
PCBoard on amerikkalaisen Clark Development Companyn 1980-luvulta lähtien kehittämä purkkiohjelmisto DOS- ja OS/2-käyttöjärjestelmille. Yhtiö meni konkurssiin vuonna 1997 ja ohjelmiston viimeiseksi versioksi jäi 15.4 beta. Betaversiossa oli kuukauden aikarajoitus, jonka jälkeen se ei enää toiminut. Entinen PCBoardin ohjelmoija kuitenkin julkisti tiedot siitä, kuinka kyseinen rajoitus ohitetaan.
PCBoardia pystyi laajentamaan PPL-komentosarjoilla (PCBoard Programming Language) ja lukuisilla purkkikäyttöön suunnitelluilla oviohjelmilla. (eng. doors). PPL-komentosarjat olivat käännettävissä PPLC-kääntäjällä  PPE-muotoon (PCBoard Programming Executable).
Clark Development kehitti FILE_ID.DIZ-standardin, jolla kuvattiin pakkausohjelmalla pakattuja tiedostoja.
PCBoardin merkittävä ominaisuus oli useamman linjan (engl. multi-node) tuki, joka kiinnosti ylläpitäjiä.
Suomalainen MBnet-niminen BBS omisti PCBoardin maailman suurimman tuhannen solmun lisenssin.
PCBoardilla toimivat myös Forgotten Realms BBS (telnet://fr.bbs.fi/) ja HAM-BOX BBS (018-130 68,,63).
Aiheesta muualla

The BBS Software Directoryn PCBoard esittely
Olivier Rochus

| Olivier Rochus |
| --- | --- |
 Olivier Rochus Hamburg Masters -turnauksessa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Belgia
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  65 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1999–
Palkintorahat:  4 905 754 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  24. (17.10.2005)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  238–276
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2005)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2001, 2006)
Wimbledon:  4. kierros (2003)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2004)
Nelinpeli
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  100–122
Aiheesta muualla
www.olivier-rochus.be
ITF
ATP
Olivier Rochus (s. 18. tammikuuta 1981 Namur) on belgialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla sijalle 24. Hän on voittanut kaksi ATP-turnausta sekä kaksinpelissä että nelinpelissä. Hän voitti Ranskan avoimien 2004 miesten nelinpelin parinsa Xavier Malissen kanssa. Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä hän on selviytynyt kolme kertaa neljännelle kierrokselle. Davis Cupissa hän on edustanut Belgiaa 25 maaottelussa vuosina 2000–2012.
Hänen vanhempi veljensä Christophe Rochus on myös tennispelaaja.
Pandeiro

Tuntematon henkilö soittaa pandeiroa.
Pandeiro on pienehkö tamburiinin näköinen käsirumpu.
Kaksi seikkaa kuitenkin erottaa tamburiinia ja pandeiroa toisistaan. Pandeiron kalvoa voidaan virittää, jolloin soittaja voi muuttaa ääntä korkeaksi tai matalaksi mielensä mukaan. Toinen ero on metallisten helistimien ääni. Pandeiron helistimien ääni on kuivempaa vähemmän soivaa kuin tamburiinissa. Tämä antaa tarkkuutta soittoon monimutkaisissa rytmeissä.
Pandeiroa soitetaan pitämällä soitinta toisessa kädessä ja lyömällä vapaalla kädellä kalvoa. Soittamisessa varioidaan usein lyömällä kalvoa käden eri osilla, kuten peukalolla, sormenpäillä, koko kämmenellä tai kämmensyrjällä.
Pandeirolla voidaan tehdä ääntä myös heiluttamalla soitinta (jolloin helistimet soivat) tai juoksuttamalla sormea pitkin kalvon pintaa, jolloin saadaan nopea tärinämäinen ääni aikaiseksi. Pandeiroa käytetään useissa brasilialaisissa musiikeissa, kuten sambassa, chorossa tai capoeirassa.
Tunnettuja pandeiron soittajia ovat esimerkiksi Airto Moreira, Marcos Suzano ja Carlinhos Pandeiro de Ouro.
Randy Rhoads

| Randall William Rhoads |
| --- | --- |
 Randy Rhoads esiintymässä vuonna 1981.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1956
Kuollut: 19. maaliskuuta 1982 (25 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1970–1982
Tyylilajit:  heavy metal hard rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Quiet Riot Ozzy Osbourne
Aiheesta muualla
randyrhoads.us
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Randall William ”Randy” Rhoads (6. joulukuuta 1956 Santa Monica, Kalifornia – 19. maaliskuuta 1982 Leesburg, Florida) oli yhdysvaltalainen rock-kitaristi.
Rhoads yhdisteli rock-kitarointia ja klassista kitaransoittoa. Hän teki Ozzy Osbournen kanssa kaksi albumia, (Blizzard of Ozz ja Diary of a Madman).
Elämäkerta > Lapsuus ja Quiet Riot (1956–1979)

Randy syntyi 6. joulukuuta 1956 St. Johnin sairaalassa, Santa Monicassa, kolmilapsiseen perheeseen. Hän aloitti kitaransoiton seitsemänvuotiaana. Teini-ikäisenä hän soitti eri yhtyeissä ja 1970-luvun puolivälissä hän perusti yhdessä ystävänsä Kelly Garnin ja Kevin DuBrowin kanssa Quiet Riot -yhtyeen. Rhoads työskenteli myös kitaransoiton opettajana äitinsä koulussa Hollywoodissa Quiet Riotissa soittamisen sivussa ja ennen liittymistä Ozzy Osbournen yhtyeeseen. Yhtye keikkaili ahkerasti Los Angelesin klubeissa ja sai levytyssopimuksen CBS-yhtiöltä. Yhtye teki kaksi albumia, jotka molemmat julkaistiin vain Japanissa. Levyt ovat nykyään keräilyharvinaisuuksia. Ahkerasta yrityksestä huolimatta yhtye ei tehnyt varsinaista läpimurtoa ja vuonna 1979 alkoivat erimielisyydet nousta pintaan.
Samana vuonna Ozzy Osbourne erotettiin Black Sabbathista ja hän alkoi managerinsa johdolla suunnitella soolouraa. Osbourne asui tuolloin Los Angelesissa ja ensimmäinen muusikko, jonka hän sai riveihinsä, oli nuori basisti nimeltä Dana Strum. Strum oli soitellut yhtyeensä kanssa samoilla klubeilla kuin Quiet Riot ja vakuutti Ozzylle, että Rhoads olisi juuri oikea mies Ozzyn yhtyeeseen. Rhoads ei aluksi ollut ollenkaan kiinnostunut asiasta, koska ei ollut koskaan pitänyt Black Sabbathin musiikista, mutta Strumin päättäväinen asenne ja Quiet Riotin huono tilanne saivat Randyn pään kääntymään. Koesoiton jälkeen Randy Rhoadsista tuli Ozzy Osbournen kitaristi.
Elämäkerta > Ozzy Osbournen yhtyeessä (1980–1982)

Ensimmäiseksi kokoonpanoksi vakiintui lopulta Ozzy Osbourne, Randy Rhoads, Bob Daisley (Rainbow) ja Lee Kerslake (Uriah Heep). Yhtye nauhoitti ensimmäisen albumin Blizzard of Ozz alkuvuodesta 1980 ja se julkaistiin saman vuoden syksyllä. Levy nousi Englannin listoilla sijalle 7. Rhoadsin klassisen musiikin vaikutteet tulevat esille muun muassa kappaleissa "Mr. Crowley", "Crazy Train" ja "Suicide Solution". Rhoadsin akustisen kitaran soittoa kuullaan kappaleissa "Revelation (Mother Earth)" ja "Dee".
Yhtye lähti keikkailemaan ja loppuvuodesta yhtye alkoi tehdä Diary of a Madman -albumia. Albumin valmistuttua vuoden 1981 alkupuoliskolla Daisley ja Kerslake erotettiin ja tilalle otettiin rumpali Tommy Aldridge sekä entinen Quiet Riot -basisti Rudy Sarzo. Tällä kokoonpanolla lähdettiin ensimmäiselle varsinaiselle Amerikan kiertueelle. Diary of a Madman julkaistiin loppuvuodesta 1981 hyvällä menestyksellä. Rhoadsin kitarointi sai jälleen kehuja ja erityisesti nimikappaleen slaavilaiset sävyt sekä muun muassa "Over The Mountain" osoittivat Rhoadsin taidot. Joulukuussa 1981 alkoi suuri Diary of a Madman -kiertue. Mukana oli suuri lavarakennelma, johon kuului linna sekä kääpiö, joka hirtettiin joka keikan aikana. Lisäksi lavakokoonpanoon liittyi kosketinsoittaja Don Airey. Kiertueen aikana Rhoads osallistui eri kaupungeissa pidettäville kitaratunneille kehittääkseen itseään soittajana. Hän ei pitänyt "rock'n'roll -elämäntyylistä", jota varsinkin Ozzy Osbourne eli kiertueiden aikana. Hänen tarkoituksenaan oli kiertueen päätyttyä jättää Osbournen yhtye ja lähteä opiskelemaan klassista kitaransoittoa yliopistoon. Tiettävästi Rhoads suunnitteli myös sooloalbumin tekemistä.
Rhoads esiintyi viimeisen kerran 18. maaliskuuta 1982 Civic Coliseumilla, Knoxvillessä. Kosketinsoittaja Don Airey on muistellut konsertin olleen soitannollisesti kiertueen parhaita.
Elämäkerta > Kuolema

19. maaliskuuta 1982 kiertue saapui Leesburgin kaupunkiin Floridassa. Kiertuebussissa matkustanut yhtye pysähtyi Flying Baron Estates Airportin lentokenttäalueen reunalle pitämään taukoa. Bussinkuljettaja Andrew Aycock omisti lentolupakirjan ja päätti tehdä lentoja alueella olleella pienkoneella. Ensimmäisellä lennolla mukana olivat kiertuemanageri Jake Duncan ja kosketinsoittaja Don Airey. Toiselle lennolle lähtivät Randy Rhoads ja yhtyeen maskeeraaja Rachel Youngblood. Aycock päätti tehdä uhkarohkean tempun syöksymällä läheltä bussia ja onnistuikin kahdesti. Kolmannella kerralla koneen siipi osui bussiin ja kone lensi suoraan lähellä olevaan taloon ja räjähti välittömästi. Kaikki kolme koneessa ollutta saivat surmansa.
Elämäkerta > Rhoadsin kuoleman jälkeen

Rhoads haudattiin San Bernardinoon, Kaliforniaan. Hänen tilalleen Osbournen yhtyeen kitaristiksi valittiin Gillan-yhtyeessä soittanut Bernie Tormé. Vuonna 1987 Rhoadsin kunniaksi julkaistiin livealbumi Randy Rhoads Tribute, joka sisälsi Ozzyn esiintymisiä Rhoadsin kanssa vuosilta 1980–1981, sekä varhaisen studioversion debyyttialbumin instrumentaalikappaleesta "Dee".
Rhoads on ollut suunnannäyttäjä monille heavy-kitaristeille, kuten Alexi Laiho (Children of Bodom), Dimebag Darrell (Pantera, Damageplan, Rebel Meets Rebel), Yngwie Malmsteen, Marty Friedman (Megadeth), Zakk Wylde (myöhemmin myös Ozzyn yhtyeessä), Kirk Hammett (Exodus, Metallica) ja Daron Malakian (System of a Down, Scars on Broadway)[lähde? ]. Omiksi vaikuttajikseen hän oli maininnut Mountainin Leslie Westin, Alice Cooperin yhtyeessä soittaneen Glen Buxtonin, Beebop Deluxen Bill Nelsonin, David Bowien yhtyeessä soittaneen Mick Ronsonin ja Deep Purplen Ritchie Blackmoren[lähde? ]. Hän ihannoi myös Eddie Van Halenia[lähde? ]. Randy Rhoads suunnitteli myös oman kitaramallinsa, joka kantaa hänen nimeään. Ozzy Osbourne on sanonut Rhoadsin olleen ainoa "aito" muusikko, joka on soittanut hänen yhtyeessään.[lähde? ]
Diskografia > Quiet Riot

Quiet Riot (1978)
Quiet Riot II (1978)
The Randy Rhoads Years (1993, live- ja studionauhoituksia 1977–1979)
Diskografia > Ozzy Osbourne

Blizzard of Ozz (1980)
Mr. Crowley (1981, live-ep, kuvalevy)
Diary of a Madman (1981)
Randy Rhoads Tribute (1987, nauhoitettu 1980–1981)
Aiheesta muualla

Diary Of An Axeman Randy Rhoadsille omistettu fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
The Day That Music Died -fanisivusto
Randy Rhoads -keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
Omakuva, valoa ja varjoa

| Omakuva, valoa ja varjoa |
| --- | --- |

Nimi:  Omakuva, valoa ja varjoa
Tekijä:  Helene Schjerfbeck
Valmistumisvuosi:  1945
Taiteenlaji:  Omakuva
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  36  cm
Leveys:  34  cm
Kokoelma:  Signe ja Ane Gyllenbergin säätiö
Sijainti:  Villa Gyllenberg
Helene Schjerfbeck
Maalauksia
Hjördis | Hälytys | Mustataustainen omakuva | Omakuva, valoa ja varjoa | Ovi | Ryöväri paratiisin portilla | Sininauhainen tyttö | Tanssiaiskengät | Toipilas | Tyttö hiekkakuopassa | Äitini
Artikkeleita
Constantin Guys | Einar Reuter | Magnus Schjerfbeck | Gösta Stenman | Helena Westermarck | Maria Wiik
Omakuva, valoa ja varjoa on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1945, kooltaan 36x34 cm. Schjerfbeck maalasi sen 83-vuotiaana vain vuosi ennen kuolemaansa. Taiteilija maalasi eri vuosikymmeninä yhteensä 36 omakuvaa. Vanhemmiten hän alkoi yhä enemmän korostaa sisäistä olemustaan.
Omakuva, valoa ja varjoa myytiin vuonna 2003 Bukowskin huutokaupassa noin 900 000 eurolla ja on kuudenneksi kallein suomalainen taideteos. Myös kaikki tätä kalliimmalla myydyt suomalaiset taideteokset olivat tuolloin  Helene Schjerfbeckin töitä.
Palmunen

Palmunen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aarno Palmunen (1936–1978), runoilija
Einar Palmunen (1903–1982), kirjailija
Lauri Palmunen (s. 1952), tietokirjailija, kansanedustaja
Pentti Palmunen (1921–2002), maanviljelijä, maanviljelysneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Olena Tšerevatova

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naisten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Naisten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | K-4 500 m |  |
Olena Arkadijivna Tšerevatova (myöh. Derevenko, ukr. Олена Аркадіївна Череватова (Деревенко) (s. 17. maaliskuuta 1970 Salsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt ratameloja ja olympiamitalisti.
Tšerevatova voitti kajakkinelikoiden 500 metrillä olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi. Kajakkinelikoiden 1 000 metrillä hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2003 ja 500 metrillä Euroopan mestaruuden vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Olena Tšerevatova Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Opus Dei (albumi)

| Opus Dei Laibach |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuussa 1986
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 1987
 Tuottaja(t): Rico Conning
 Tyylilaji: Industrial
 Kesto: 59.04
 Levy-yhtiö: Mute Records
Laibachin muut julkaisut
| Nova Akropola 1986 | 'Opus Dei' 1987 | Baptism 1987 |
Opus Dei on Laibach-yhtyeen neljäs ja kenties tunnetuin albumi. Geburt einer Nation ja Opus Dei (tunnetaan myös nimellä Life is Life) ovat yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. The Great Seal on NSK:n kansallislaulu. Levyn CD-versio sisältää lisäksi neljä kappaletta Baptism-albumilta.
Kappaleet

Leben heißt Leben – 5.29
Geburt einer Nation – 4.23
Leben - Tod – 3.58
F.I.A.T. – 5.13
Opus Dei – 5.04
Trans-National – 4.28
How the West Was Won – 4.26
The Great Seal – 4.16
CD-versioiden ylimääräiset kappaleet:
Herz-Felde – 4.46
Jägerspiel – 7.23
Koža – 3.51
Krst – 5.41
Leben heißt Leben ja Opus Dei ovat Laibachin sovituksia Opus-yhtyeen kappaleesta Life is life. Geburt einer Nation on saksankielinen versio Queen-yhtyeen kappaleesta One Vision. Muut kappaleet ovat Laibachin tekemiä. Kappaleet on nauhoitettu studio Tivolissa marraskuussa 1986 ja miksattu Guerilla Studiossa, Lontoossa joulukuussa 1986.
Randy Schekman

| Randy Schekman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1948 (ikä 75) Saint Paul, Minnesota
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kalifornian Los Angelesin yliopisto,   Stanfordin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Arthur Kornberg
Instituutti:  Kalifornian Berkeleyn yliopisto,   Howard Hughes Medical Institute
Tutkimusalue:  biokemia, solubiologia
Palkinnot:  Louisa Gross Horwitz -palkinto (2002)   Lasker-palkinto (2002)    Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (2013)
Aiheesta muualla
mcb.berkeley.edu/labs/schekman
Randy Wayne Schekman (30. joulukuuta 1948 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen biokemisti ja solubiologi. Hän on tutkinut erityisesti kalvorakkuloiden toimintaa koodaavia geenejä. Hänet on palkittu työstään muun muassa Lasker- ja Nobel-palkinnoilla, jonka hän jakoi James Rothmanin ja Thomas Südhofin kanssa. Schekman on toiminut lisäksi PNAS- ja eLife-lehtien päätoimittajana.