Belgia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 54. | 2 | 2 | 7 | 11 |
Belgia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi kultamitalia, kaksi hopeamitalia ja seitsemän pronssimitalia.
Ensimmäisissä MM-kilpailuissa Helsingissä 1983 paras belgialainen oli kuudenneksi maratonilla sijoittunut Armand Parmentier. Seuraavissa kisoissa Roomassa 1987 maa sai ensimmäisen mitalinsa, kun William van Dijck sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa pronssille. Lisäksi Vincent Rousseau pääsi pisteille sijoittumalla 5 000 metrin juoksussa viidenneksi. Kolmet seuraavat kisat Belgia jäi täysin ilman pistesijoituksia. Ateenassa 1997 Patrick Stevens vastasi joukkueen parhaasta suorituksesta sijoittumalla 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi.
Sevillassa 1999 Marokosta muuttanut Mohammed Mourhit saavutti Belgian toisen MM-mitalin sijoittumalla 5 000 metrin juoksussa pronssille. Jonathan Nsenga sijoittui 110 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi ja parhaana belgialaisnaisena Marleen Renders 10 000 metrin juoksussa yhdeksänneksi. Edmontonissa 2001 Belgia jäi jälleen vaille pistesijoja, ja Pariisissa 2003 ainoa kahdeksan parhaan joukossa oli kuudenneksi sijoittunut naisten 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkue. Helsingissä 2005 Tia Hellebaut sijoittui korkeushypyssä kuudenneksi ja Kim Gevaert 200 metrin juoksussa seitsemänneksi. Osakassa 2007 Gevaertin ankkuroima pikaviestijoukkue toi Belgialle sen historian kolmannen MM-mitalin. Lisäksi Gevaert sijoittui 100 metrin juoksussa viidenneksi. Berliinissä 2009 Belgian joukkue sijoittui miesten 4 × 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi. Joukkueessa juoksivat Antoine Gillet, Kevin Borlée, Nils Duerinck ja Cedric van Branteghem.
Daegussa 2011 Kevin Borlée saavutti saavutti 400 metrin juoksussa pronssia ja hänen veljensä Jonathan Borlée sijoittui samassa lajissa viidenneksi. Veljesten lisäksi Antoine Gillet ja Nils Duerinck kuuluivat neljänneksi sijoittuneeseen 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen. Moskovassa 2013 Jonathan Borlée sijoittui 400 metrin juoksussa neljänneksi sekä 4 × 400 metrin viestissä veljiensä Kevinin ja Dylanin sekä Will Oyowen kanssa lopulta neljänneksi, kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin myöhemmin dopingin takia. Pekingissä 2015 Philip Milanov saavutti kiekonheitossa hopeaa ja miesten 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkue sijoittui viidenneksi kokoonpanolla Jonathan Borlée, Robin Vanderbemden, Kévin Borlée ja Antoine Gillet kolmannen veljeksen, Dylan Borléen juostua vain alkuerässä. Lontoossa 2017 Belgia sai ensimmäisen kultamitalinsa kun Nafissatou Thiam voitti seitsenottelun. Miesten 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkue sijoittui neljänneksi kokoonpanolla Robin Vanderbemden, Jonathan Borlée, Dylan Borlée ja Kévin Borlée.
Dohassa 2019 Nafissatou Thiam saavutti seitsenottelussa hopeaa ja miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue pronssia. Viestijoukkueessa juoksivat Jonathan Sacoor, Robin Vanderbemden, Dylan Borlée, Kevin Borlée ja lisäksi alkuerissä Julien Watrin. Lisäksi naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue sijoittui viidenneksi ja 4 × 400 metrin sekaviestijoukkue kuudenneksi. Eugenessa 2022 Thiam voitti seitsenottelussa kultaa, Bashir Abdi maratonjuoksussa pronssia ja miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue pronssia (joukkueessa Dylan Borlée, Julien Watrin, Alexander Doom, Kevin Borlée ja lisäksi alkuerissä Jonathan Sacoor). Lisäksi Noor Vidts sijoittui seitsenottelussa viidenneksi ja naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue kuudenneksi.
Budapestissä 2023 Belgia jäi mitaleitta. Cynthia Bolingo sijoittui 400 metrin juoksussa viidenneksi ja samalle sijaluvulle sijoittui myös Belgian viestijoukkue sekä naisten 4×400 metrin viestissä että sekaviestissä. Lisäksi Noor Vidts sijoittui seitsenottelussa kuudenneksi ja Ben Broeders seiväshypyssä seitsemänneksi.