stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toppatakkeja ja Toledon terästä

| Toppatakkeja ja Toledon terästä YUP |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Elo-, syys- ja lokakuussa 1993 Harasoo- ja MSL-studioilla
 Julkaistu: tammikuussa 1994 
 Tuottaja(t): YUP ja Jani Viitanen
 Tyylilaji: Progressiivinen rock
 Kesto: 44.21
 Levy-yhtiö: Elmerecords, Polygram Finland (vuoden 1998 remasteroitu julkaisu)
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 26.
YUP:n muut julkaisut
| Minä olen myyrä (EP) 1993 | Toppatakkeja ja Toledon terästä 1994 | Homo sapiens 1994 |
Toppatakkeja ja Toledon terästä on YUP-yhtyeen vuonna 1994 julkaistu kolmas albumi. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Henri Blavatskyn tutkimuksia

Albumin kappaleet koostavat yhtenäisen tarinan, nimeltään Henri Blavatskyn tutkimuksia.
Tarinan päähenkilöt ovat seuraavat:
Henri Blavatsky, laulava salapoliisi
Volmar Pätsi, tehtaanjohtaja, kusipää
Sinfonia Pätsi, kusipään vaimo, haaska
Maila Pätsi, tytär, idiootti
Veli-Pekka Pätsi, poika, idiootti
Solja Pätsi, tehtaanjohtajan sisko
Jepson, hovimestari, mielenköyhä
Abro Paukku, kauppias
Felix, kissa
Levyn kansilehden mukaan "Kaikki levyn tarinoiden henkilöt ovat kirjoittajan kuvittelemia. Kaikki levyn tapahtumat ovat tapahtuneet joskus jollekin."
Kappaleet

Tyttö jota rakastan – 3.18
Minä olen myyrä – 4.45
Huonot uutiset – 3.04
Älä astu kauppiaan päälle – 5.30
Pää puhuu – 2.52
Toppatakkeja ja Toledon terästä – 5.16
Mitä elämän jälkeen? – 4.39
Soljan käsittely – 4.03
Kuonamagneetti – 3.39
Taivaiden maisterit – 7.15
Kokoonpano

Jussi Hyyrynen – kitara, laulu
Tommi Kärkkäinen – koskettimet, lyömäsoittimet, laulu
Janne Mannonen – rummut, laulu
Jarkko Martikainen – laulu, kitara
Valtteri Tynkkynen – basso, laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Granito-kuoro, johtaa Pentti Tynkkynen – laulu (6)
Vesa Hyrskykari – saksofoni (9)
Hanna Kärkkäinen – laulu (3)
Ari Toikka – lyömäsoittimet (1, 6)
Tapio Wilska – majoitus, vapaa-ajan ohjaus, laulu (8)
Uljas Kandolin

| Uljas Kandolin |
| --- | --- |
 Uljas Kandolin vuonna 1971.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Uljas Salomon Kandolin   ent. Niskanen
Syntynyt: 19. toukokuuta 1915 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 27. joulukuuta 1980 (65 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, sukeltaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1946–1979
Merkittävät roolit:  Kovanaama
Palkinnot
  Parhaan miessivuosan Jussi  1954 Kovanaama  1966 Pro Finlandia  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Uljas Salomon Kandolin (ent. Niskanen; 19. toukokuuta 1915 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 27. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa Kandolin toimi sukeltajana.
Ura

Kandolin oli alkujaan sukeltaja kasvatti-isänsä sekä bio­logisen isänsä tapaan, mutta kiinnostui näyttelemisestä 1940-luvulla ja siirtyi Eino Salmelaisen näyttelijä­kurssille. Sieltä hänet kiinnitettiin Karhumäen Teatteriin ja näytteli myöhemmin Helsingin Kansanteatterissa.
Kandolin teki pitkän uran koti­maisen elo­kuvan parissa, hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1946 valmistuneessa Ilmari Unhon ohjaamassa elo­kuvassa ”Minä elän”. Viimeisessä elo­kuva­roolissaan hän esitti Topi Taavitsaista Matti Kassilan ohjaamassa Nataliassa vuodelta 1979. Hän kuoli seuraavana vuonna. Kandolin esiintyi pitkään Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hänen menestynein roolinsa oli pää­osa, maito­mies Tevje, musikaalissa Viulunsoittaja katolla (1965). Tästä esityksestä peräisin olleita kuvia käytettiin muun muassa esityksen pohjana olleen Šolom Aleichemin kirjan Tevje, maito­mies uuden suomennoksen kuvituksena.
Usein Kandolinilla oli konnan rooli, kuten elo­kuvissa Ei ruumiita makuuhuoneeseen ja Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut, mutta hän esitti myös yli­konstaapeli Salomon Koukkua kolmessa Tarkaksen elo­kuvassa: Paksunahka (1958), Opettajatar seikkailee (1960) ja Oksat pois... (1961). Vuonna 1954 Kandolin sai parhaan miessivuosan Jussin elo­kuvasta Kovanaama.
Kandolin palkittiin Pro Finlandia -kunnia­merkillä vuonna 1966.
Kandolin on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Kirjallisuutta

Toiviainen, Sakari: ”Kandolin, Uljas (1915–1980)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 760–761.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2.  / Teoksen verkkoversio.
Trancecore

Trancecorella tarkoitetaan kahta eri elektronisen musiikin alalajia. Englannista lähtöisin oleva trancecore on hard dancen alalaji ja Hollannista lähtöisin oleva trancecore on hardcoren alalaji.
Trancecore

Hollannista lähtöisin oleva trancecore on saanut vaikutteita psytrancesta ja acidista sekä hollantilaisesta hardcoresta ja gabberista. Trancecore ei keskity pelkästään bassorumpuun vaan melodioilla on myös tärkeä osuus. Suurin ero verrattuna Englannista lähtöisin olevaan trancecoreen on kuitenkin hardcorelle tyypillinen särötetty bassorumpu.
Vuonna 1996 perustetun Cenobite Records levy-yhtiön artistit olivat ensimmäisiä, jotka keskittyivät tähän hardcoren alalajiin. Cenobite Records ei selvinnyt hardcoren laskukauden yli vuosituhannen vaihteessa, mutta se palasi takaisin vuonna 2005. Vuodesta 2001 lähtien mm. Ferox ja Ki-Real jatkoivat ja kehittivät trancecorea. He yhdistivät modernimpaa hardcore-soundia trancecore-soundin kanssa.
Uudistetulla Cenobite Recordsilla on sittemmin myös julkaistu modernimpaa trancecorea, mutta Feroxiin verrattuna osa julkaisuista on ollut tyylillisesti lähempänä nykyistä Hollannin valtavirran hardcorea.
UK trancecore

UK trancecore ja trance erotellaan lähinnä tempon mukaan: kun trancen tempo on yleensä 130-140 iskua minuutissa, uk trancecoren tempo taas on yleensä vähintään 170 iskua minuutissa.
Trancecorekappaleissa on myös kovempi bassorumpu kuin trancessa, ja melodiat ovat monimutkaisempia trancen yksinkertaiseen arppaukseen verrattuna. UK trancecoressa ei ole vokalistia kuten happy hardcoressa, joten UK trancecore koostuu vain rytmistä, melodiasta ja joskus harmoniasta, joitakin satunnaisia yhden sanan huudahduksia (esimerkiksi kappaleen nimi) voi tosin olla.
UK trancecore kehittyi vuoden 1990 loppupuolella happy hardcoresta ja Freeformista.
Geniséa

| Geniséa Γενισέα |
| --- | --- |
 Geniséan kylää.
 Geniséa
 Koordinaatit: 41°03′41″N, 24°57′44″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Xánthi
Kunta:  Ávdira
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0602010101
Väkiluku (2011):  1 473
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Geniséa (kreik. Γενισέα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ávdiran kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Vistonídan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ávdiran kunnan Vistonídan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 473 (vuonna 2011). Geniséa on Ávdiran kunnan kuntakeskus.
Geniséan kulttuurikeskus.
Geniséa sijaitsee noin 10 kilometriä Xánthista kaakkoon. Kylän osmanivallan aikainen nimimuoto oli Yenidje (tai Yenidze). Se tunnettiin tuolloin erityisesti tupakanviljelystä. Geniséa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γενισέας, Dimotikí Koinótita Geniséas), johon kuuluu varsinaisen Geniséan kylän lisäksi Vafaíika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 185.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geniséa Wikimedia Commonsissa
Fönstret

| Fönstret |
| --- | --- |

Julkaisija:  Arbetarnas bildningsförbund
Kokonaislevikki:  n. 35 000 (2014)
Perustettu:  1954
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  neljästi vuodessa
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Fönstret on ruotsalainen Arbetarnas bildningsförbundin julkaisema vuonna 1954 perustettu kulttuuriaiheinen aikakauslehti. Se ilmestyy neljästi vuodessa, ja sen levikki oli vuonna 2014 noin 35 000.
Uljas Mäkelä

| Uljas Mäkelä |
| --- | --- |
 Uljas Mäkelä vuonna 1969.
Kansanedustaja
 20.2.1962–29.9.1978  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1924 Lapua
Kuollut: 16. marraskuuta 2010 (86 vuotta) Rauma
Ammatti:  sosiaalisihteeri, kaupunginjohtaja
Uljas Kalevi Mäkelä (21. elokuuta 1924 Lapua – 16. marraskuuta 2010 Rauma) oli suomalainen poliitikko ja kaupunginjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1962–1978 ja työskenteli Rauman kaupunginjohtajana 1978–1988.
Elämä ja ura

Lapualla syntynyt Mäkelä kävi kansakoulun ja työskenteli Raumalla rautatieläisenä 1941–1948. Vuosina 1948–1949 hän suoritti Työväen Akatemiassa sosiaalialan kursseja, ja työskenteli samalla Riihimäellä nuoriso-ohjaajana. Vuosina 1949–1952 Mäkelä oli Rauman maalaiskunnan sosiaalitarkkailijana, 1952–1953 Ulvilan sosiaalisihteerinä ja vuodesta 1953 lähtien Rauman maalaiskunnan sosiaalisihteerinä.
Mäkelä valittiin eduskuntaan vuonna 1962. Hän jätti eduskunnan kesken kansanedustajakautensa vuonna 1978 tultuaan valituksi Rauman kaupunginjohtajaksi. Mäkelän tilalle eduskuntaan nousi Pirkko Valtonen. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1962, 1968, 1978, 1982 ja 1988. Mäkelä oli myös Rauman kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1952, 1957–1978 ja 1988–2000.
Mäkelä sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1989. Vuonna 1984 Mäkelä valittiin Raumalainen-kaupunkilehden lukijaäänestyksessä ensimmäiseksi Vuoden raumalaiseksi, ja 1993 hänet palkittiin Satakuntaliiton myöntämällä Satakunta-mitalilla.
Perhe

Uljas Mäkelän vanhemmat olivat nahkuri Arvo Johannes Mäkelä ja Anni Elina Lassila. Hänen puolisonsa oli Terttu Johanna Soini, jonka kanssa Mäkelä avioitui 1945.
Fáliron metroasema

| Fáliro> Φάληρο |
| --- | --- |
 Fáliron metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1
Sijainti:  37°56′42″N, 23°39′55″E
Paikkakunta:  Pireus, Attika, Kreikka
Avattu:  9.8.1882
Vaihtoyhteydet
Raitiolinjat:   
Fáliro (kreik. Φάληρο eli Σταθμός Φάληρο, Stathmós Fáliro) on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Néo Fáliron kaupunginosassa Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueen lounaisosassa.
Fáliron metroasemaa.
Metroasema avattiin 9. elokuuta 1882. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema länteen on Pireus ja koilliseen Moscháto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fáliron metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Gorō Shimura

Gorō Shimura (jap. 志村 五郎; 23. helmikuuta 1930 – 3. toukokuuta 2019) oli japanilainen matemaatikko. Hän oli 1950-luvun puolestavälistä yhdessä Yutaka Taniyaman kanssa Taniyaman–Shimuran lauseen varhaisimpia tutkijoita.
Shimura syntyi Hamamatsussa ja työskenteli 1964–1999 matematiikan professorina Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Shimura palkittiin uransa aikana useilla tunnustuksilla. Niistä tunnetuimpia ovat lukuteorian Cole-palkinto (1977) ja elinikäisistä saavutuksista vuonna 1996 myönnetty Steele-palkinto. Molemmat palkinnot myöntää American Mathematical Society.
Georgian kansallismuseo

Neuvostomiehityksen museon sisäänkäynti.
Georgian kansallismuseo (georg. საქართველოს ეროვნული მუზეუმი, Sakartvelos erovnuli muzeumi) on museoverkko Georgiassa. Se tuo yhteen useita johtavia museoita maan eri osista. Kansallismuseo perustettiin 30. joulukuuta 2004 yhdistämään seuraavien museoiden hallinto:
Simon Džanašian Georgian museo, Tbilisi
Samtskhe-Džavakhetin historiallinen museo, Akhaltsikhe
Tbilisin etnografinen ulkomuseo, Tbilisi
Georgian taidemuseo, Tbilisi, ja sen haarat
Neuvostomiehityksen museo, Tbilisi
Dmanisin historian ja arkeologian museoreservi, Dmanisi
Vanin historian ja arkeologian museoreservi, Vani
Tbilisin historiallinen museo, Tbilisi
Kansallismuseoon kuuluva Sighnaghin museo Sighnaghissa perustettiin vuonna 2007.
Kansallismuseon juuret ovat Venäjän maantieteellisen seuran Kaukasuksen osaston museossa, joka perustettiin vuonna 1852. Nykyinen museoverkosto luotiin, jotta kulttuuriperinnön hallinnan rakenteita, instituutioita ja lakeja saataisiin uudistettua. Sen tarkoituksena on tuoda museoihin nykyaikainen johto ja yhtenäinen hallinto, parantaa museoiden säilytysoloja ja koordinoida niiden harjoittamaa koulutusta ja tutkimusta. Museota on perustamisestaan lähtien johtanut professori Davit Lordkipanidze.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgian kansallismuseo Wikimedia Commonsissa
Gorzówin voivodikunta

Gorzówin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
Gorzówin voivodikunta (puol. województwo gorzowskie) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Gorzów Wielkopolski. Gorzówin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Länsi-Pommerin, Lubuszin ja Ison-Puolan voivodikunnille.
Fáris

| Fáris Φάρις |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Fáris
 Koordinaatit: 36°57′N, 22°26′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Kunta:  Spárti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  430107
Väkiluku (2011):  3 846
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  AK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fáris (kreik. Φάρις; virallisesti Δημοτική Ενότητα Φάριδος, Dimotikí Enótita Fáridos) on yksi Spártin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 846 (vuonna 2011).
Fáris oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Spártin kuntaan yhdessä Karyéen, Mystráksen, Oinoúntaksen, Pellánan ja Therápneen kanssa.
Kunnallisyksikön osat

Fáriksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Anógeia | Anógeia | 480 |
| Anógeia | Dipótama | 6 |
| Anógeia | Léfki | 22 |
| Anógeia | Sotíra | 3 |
| Árna | Árna | 121 |
| Goránoi | Góla | 0 |
| Goránoi | Goránoi | 165 |
| Kamínia | Kamínia | 180 |
| Kamínia | Moní Zerbítsis (luostari) | 10 |
| Kamínia | Palaiochóri | 21 |
| Lefkóchoma | Kavouráki | 15 |
| Lefkóchoma | Kydonéa | 61 |
| Lefkóchoma | Lefkóchoma | 176 |
| Palaiopanagía | Kryonéri | 2 |
| Palaiopanagía | Palaiopanagía | 527 |
| Palaiopanagía | Tóriza | 4 |
| Polovítsa | Liantína | 39 |
| Polovítsa | Polovítsa | 16 |
| Potamiá | Potamiá | 166 |
| Spartiá | Spartiá | 34 |
| Trapezontí | Trapezontí | 227 |
| Vasilikí | Vasilikí | 43 |
| Xirokámpi | Ágios Christóforos | 467 |
| Xirokámpi | Anthochóri | 39 |
| Xirokámpi | Kydonítsa | 47 |
| Xirokámpi | Pentavloí | 12 |
| Xirokámpi | Xirokámpi | 963 |
Yhteensä: 3 846
Gemini 2

Gemini 2 oli Gemini-avaruusohjelman toinen lento. Lento oli miehittämätön, jonka tarkoituksena oli demonstroida lämpösuojan toimintaa, aluksen rakenteellista kestävyyttä sekä laukaisutoimintoja.
Lento laukaistiin 19. tammikuuta 1965 ja se laskeutui 18 minuuttia 16 sekuntia kestäneen lennon jälkeen takaisin maahan.
Lento koostui Titan II -kantoraketista ja Gemini-kapselista.
Laukaisua viivästyttivät hurrikaanit elokuussa ja syyskuussa.
Lennon aikaisempi yritys keskeytettiin 9. joulukuuta 1964 teknisien ongelmien vuoksi.
Gemini 2 kapseli näytteillä.
Tulliliitto

Tulliliitot
  Euroopan talousalue
  Sveitsi+Liechtenstein
  Mercosur
  Andien yhteisö 
  Caricom
  Keski-Amerikan talousalue
  Euraasian talousyhteisö
  Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvosto
  Länsi-Afrikan talousyhteisö
  Keski-Afrikan talousalue
  Itä-Afrikan yhteisö
  Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö
Tulliliitto tai tulliunioni on valtioiden muodostama vapaakauppa-alue , jossa mailla on yhteinen ulkomaankauppapolitiikka ja yhteinen tariffipolitiikka. Tulliliittoon osallistuvat maat poistavat sopimuksella maiden väliset  tullit ja ottavat käyttöön yhteisen ulkotullinmutta joissakin tapauksissa niillä on erilaisia ​​tuontikiintiöitä. Myös yhteinen kilpailupolitiikka helpottaa  kilpailun puutetta
Tulliliiton perustamisen tavoite sisältää yleensä taloudellisen tehokkuuden lisäämisen ja  poliittisten  siteiden vahvistamisen tulliliiton maiden välillä. Tulliliitto on taloudellisen integraation kolmas vaihe. Tulliliitto perustetaan kauppasopimusten kautta.
Nykyiset tulliliitot

| Sopimus | Päiväys  (astunut voimaan) | Viite |
| --- | --- | --- |
| Andien yhteisö (CAN) | 1988 |  |
| Karibian yhteisö ja yhteismarkkina-alue (CARICOM) | 1991 |  |
| Keski-Amerikan yhteismarkkinat (CACM) | 2004 | WT/REG93/R/B/2 |
| Itä-Afrikan yhteisö (EAC) | 2005 | WT/COMTD/N/14 |
| Keski-Afrikan valtioiden talousyhteisö (CEMAC) | 1999 |  |
| Euraasian tulliliitto (EACU) | 2010 |  |
| Euroopan unionin tulliliitto  (EUCU; EU–Monaco) | 1958 |  |
| EU–Andorra tulliliitto | 1991 | WT/REG53/M/3 |
| EU–San Marino tulliliitto | 2002 |  |
| EU-Turkki tulliliitto | 1996 | WT/REG22/M/4 |
| Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvosto (GCC) | 2015 |  |
| Israel–Palestiina tulliliitto | 1994 | Oslon sopimus ja Pariisin protokolla |
| MERCOSUR | 1991 | WT/COMTD/1/Add.17 |
| Eteläisen-Afrikan tulliliitto (SACU) | 1910 | WT/REG231/3 |
| Sveitsi–Liechtenstein tulliliitto  (CH-FL) | 1924 |  |
| Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto(WAEMU) | 1994 | WT/COMTD/N/11/Add.1 |
| Britannian, Kanaalisaarten ja Mansaarten tulliliitto | 2018 | UK - CD CU |
Nykyiset tulliliitot > Ehdotetut tulliliitot

2010 Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (SADC)
2011 Keski-Afrikan valtioiden talousyhteisö (ECCAS)
2015 Arabimaiden tulliliitto (ACU)
2019 Afrikan talousyhteisö (AEC)
2020 Australia–Uusi-Seelanti tulliliitto
Lakkautetut

Keski-Afrikan tulli- ja talousliitto (UDEAC)
Ranskan tulliliitto Saarin protektoraatin kanssa (1925)
Saksan tulliliitto
Libanonin ja Syyrian tulliliitto
Gemini 3

Gemini 3 oli USA:n ensimmäinen kahden miehen avaruuslento. Gemini tarkoittaa kaksosia. Gemini 3 -avaruuslento toteutettiin 23. maaliskuuta 1965 ja se kesti noin 5 tuntia. Aluksessa olleiden astronauttien nimet olivat Virgil Grissom ja John Young. Virgil Grissom oli jo aiemmin osallistunut USA:n toiselle avaruuslennolle, hypylle avaruuteen, Mercury 4 -avaruusaluksella.
Gemini 3:n laukaisu
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gemini-ohjelma
| --- | --- |
Miehittämättömät:   Gemini 1  Gemini 2 
Miehitetyt:   Gemini 3  Gemini 4  Gemini 5  Gemini 6  Gemini 7  Gemini 8  Gemini 9  Gemini 10  Gemini 11  Gemini 12 
Muuta:  Agena target vehicle
Gill Sans

Gill Sans
Gill Sans on Eric Gillin vuonna 1926 suunnittelema humanistinen sans serif  -kirjaintyyppi, jossa on myös geometristen sans serif -kirjainten piirteitä. Monotype julkaisi kirjaintyypin vuonna 1928. Gill Sans on edelleen hyvin suosittu monipuolisuutensa ja luettavuutensa vuoksi.
Gill Sansin esikuvana oli Gillin opettajan Edward Johnstonin Lontoon metrolle vuonna 1918 suunnittelema opasteiden kirjaintyyppi, Johnston. Gillin kirjainten suhteet ovat kuitenkin klassisempia. Myös R- ja q-kirjainten muoto on omintakeisempi. Gill Sansin laihemmat leikkaukset sopivat hyvin leipätekstiin, lihavammat puolestaan otsikoihin ja julisteisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gill Sans Wikimedia Commonsissa
Typografia
| --- | --- |
Typografit ja kirjainmuotoilijat:   Jonathan Barnbrook  Saul Bass  Ed Benguiat  Morris Fuller Benton  Neville Brody  Frederic Goudy  Claude Garamond  Eric Gill  Tomi Haaparanta  Nicolas Jenson  Edward Johnston  Donald Knuth  Rudolf Koch  Sami Kortemäki  Zuzana Ličko  William Morris  Stanley Morison  Jan Tschichold  Carol Twombly  Wolfgang Weingart  Hermann Zapf  Gudrun Zapf-von Hesse 
Kirjaintyylit ja -lajit:   Anfangi  Antiikva  Arial  Baskerville  ITC New Baskerville  Calibri  Comic Sans  Egyptienne  Fraktuura  Garamond  Gill Sans  Helvetica  Palatino  Times Roman  Unsiaali  Verdana 
Merkit:   Alduksen lehti ❦  Asteriski *  Ät-merkki @  Englannin punta £  Ampersandi &  Jokerimerkki  Kappaleen merkki ¶  Luetelmamerkki  Luettelo matemaattisista merkeistä  Plus-miinusmerkki ±  Promille ‰  Prosentti %  Pykälämerkki §  Risti †  Ristikkomerkki #  Rub el Hizb ۞  Tekijänoikeusmerkki ©  Tilde ~  Valuuttamerkki ¤  Yläpuolinen indeksointipilkku 
Suuntaukset:   Amerikan uusi aalto  Dekonstruktivismi  Postmodernismi  Sveitsiläinen tyyli 
Muut aiheet:   Aakkoslaji  CamelCase  Glyyfi  Goottilaiset kirjaintyypit  Kapiteeli  Kirjain  Kirjaintyyppi  Kursiivi  Ligatuuri  Logo  Lorem ipsum  Orpo- ja leskirivit  Painokirjaimet  Sans-serif  Serif  TrueType  Web Open Font Format  X-korkeus  Yliviivaus  Ylleviivaus  Ylä- ja alaindeksi
Gaijin

Gaijin (外人, [ɡaidʑiɴ]) on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa ei-japanilaista tai ulkomaalaista henkilöä. Sana koostuu kahdesta kanjista; gai (外) eli ulkopuolinen ja jin (人) eli henkilö. Nykyisin termillä viitataan useimmiten ulkomaalaiseen henkilöön.
Sanan syntyperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta termiä on käytetty jo ainakin 1300-luvulta asti kuvaamaan ulkopuolista henkilöä.
Käännös suomeksi
Tielin kalmisto

Tielin kalmisto on Alankomaissa Gelderlandin Tielissä vuosina 2016–2017 kaivamalla tutkittu arkeologinen kohde, joka on nykykäsityksen mukaan pääosin varhaispronssikautinen ja se ajoitetaan noin 2500–1200 eaa. Sama arkeologinen kohde sisältää kuitenkin myös aineistoa kivikaudelta, pronssikaudelta, rautakaudelta, roomalaiselta ajalta ja keskiajalta. Kalmistoa on kutsuttu tiedotusvälineissä myös Tielin pyhäköksi eräiden piirteidensä vuoksi. Kohde sijaitsee 50 kilometriä Utrechtista kaakkoon ja muutama kilometri Waaljoen rannasta.
Kulttuurisidokset

Kivikautiset jäänteet viittaavat kellopikarikulttuuriin, joka vallitsi alueella 2450–2000 eaa. (holl. Late steentijd B). Varhaispronssikautinen kulttuuri (holl. Wikkeldraadperiode) valitsi 2000–1800 eaa., keskipronssikausi 1800–1100 eaa. ja myöhäispronssikausi 1100–800 eaa. Kohteen ajoitus sijoittuu siten kivikauden ja pronssikauden vaihteeseen.
Tutkimusalue

Kohde sijaitsee Telin teollisuusalueella Waalin tulvatasangolla. Vuoteen 2023 mennessä on kaivettu ja analysoitu 3,8 hehtaarin alueen esineistöä ja jäänteitä. Se on samalla suurin arkeologinen projekti, mitä Betuwessa on 2000-luvulla toteutettu. Tutkimusalueelta on löydetty kolme hautakumpua, tasamaan hautakenttä, kolmen tai neljän maatalon pihamaan jäänteet sekä muita rakenteita.