stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauko Röyhkä
Elämä ja ura > Vuodet 2007–2018

Vuonna 2007 Röyhkä esiintyi Mikkelin kaupungin jousiorkesterin solistina konsertissa ja esitti Veli-Matti ”Vellu” Halkosalmen orkesterille sovittamia vanhempia omia kappaleitaan. Ohjelmisto julkaistiin Zaia-nimisenä albumina 2008. Vuonna 2008 ilmestyi pitkään työstetty Röyhkän ja kitaristi Riku Mattilan yhteisalbumi Kauko Röyhkä & Riku Mattila. Levy oli arvostelumenestys ja nousi Suomen albumilistan kakkoseksi. Sue-lehti valitsi sen 2000-luvun parhaaksi albumiksi vuonna 2009. Krautrock-duon Mika Rätön ja Jussi Lehtisalon kanssa Röyhkä muodosti yhtyeen Röyhkä ja Rättö ja Lehtisalo, jonka Hiekkarantaa-niminen albumi julkaistiin 2009. Vuonna 2011 Röyhkä ja Mattila julkaisivat levyn Kaksi lensi tuulen mukaan. Röyhkä kirjoitti 140 laulua, joista Mattila valitsi albumille kolmetoista ja oli päävastuussa toteutuksesta. Yhtyeen ytimen muodostavat Mattila, Samae Koskinen, Marko Timonen ja Rikun poika Tenho Mattila. Isohkon jousisektion lisäksi mukana on paljon puhaltimia. Päätösraidalla ”Se on jotain ihmeellistä” soittaa Jimi Tenor itse rakentamaansa huilua.
Vuonna 2012 julkaistiin Röyhkän tuotannosta kuuden CD:n kokoelma Olen Messias. Uudelleen koottu Kauko Röyhkä & Narttu teki keikkoja kesällä ja syksyllä. Marraskuussa 2012 Röyhkän kokoama Uhrijuhla-yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä. Vuoden 2012 Narttu-keikoista julkaistiin 2013 konserttilevy Pois valoista – live 2012. Vuonna 2014 Röyhkä julkaisi The Boots -yhtyeen kanssa tekemänsä levyn Etelän peto ja teki yhtyeen kanssa myös keikkoja. Maaliskuussa 2015 Uhrijuhla julkaisi toisen albuminsa Jokainen on vapaa lintu. Tammikuussa 2016 Röyhkä/Inginmaa/Hypnomen-kokoonpano julkaisi ensimmäisen albuminsa Huo­­mi­­nen on uni. Joulukuussa 2016 ilmestyi Aamyöiseen sateeseen -albumi, joka sisältää kolme uutta kappaletta ja seitsemän uutta versiota Röyhkän kappaleista trion esittämänä. Maaliskuussa 2017 julkaistiin Röyhkän ja Severi Pyysalon yhteistyölevy Turmion suurherttua. Keväällä 2017 julkaisi ensimmäisen kappaleensa englanniksi laulava Valhe-yhtye, jonka Röyhkä perusti Crystal Clears -yhtyeen kanssa. Mukana on myös Röyhkän vaimo Olga Välimaa. Huhtikuussa 2018 Röyhkä ilmoitti eronneensa Valheesta ja keskittyvänsä suomenkieliseen tuotantoon. Syyskuussa 2018 Kauko Röyhkä & The Boots julkaisi toisen albuminsa Maantien.
Elämä ja ura > Röyhkä sanoittajana

Röyhkä on ollut uransa alusta asti merkittävä suomenkielinen sanoittaja, jonka teksteistä on tehty useita akateemisia opinnäytetöitä.
»Lauluntekstit on tarkoitettu laulettaviksi eikä luettaviksi. Siksi niitä ei oikeastaan pitäisi julkaista kirjallisessa muodossa. Kertosäkeet ja toistot saattavat vaikuttaa jankuttavilta, mutta ne ovat laulettavuuden kannalta oleellisia  » 
(Kauko Röyhkä)
Röyhkän sanoitukset syntyvät joskus hyvinkin nopeasti, vaikka toisinaan taas vaativat viikkojen kypsyttelyä. Esimerkiksi Röyhkän arvostettu ”Talo meren rannalla” -sanoitus syntyi Röyhkän mukaan 15 minuutissa.
»Ihmisillä on monesti se harhakuva, että hienon lauluntekstin on oltava vakava ja ylevä. Tiedän omasta kokemuksesta, että luontevan rock’n’roll-sanoituksen tekeminen on suomeksi paljon vaikeampaa kuin balladin. Meillä ei ole kunnollista perinnettä siihen, ja suomen kielen sanat tuntuvat joskus liian pitkiltä verrattuina englannin sanoihin. Tai sitten juttu onkin siinä, että hyvää rock’n’roll-sanoitusta kirjoitettaessa pitää aivot jättää narikkaan » 
(Kauko Röyhkä)
Kirjailijan ura

Röyhkän ura kirjailijana alkoi 1980-luvun alussa teoksella Tien laidalla Waterloo. Tämän jälkeen hän on kirjoittanut useita proosateoksia, elämäkerrallisia teoksia sekä muita kirjoja. Romaani Kaksi aurinkoa oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 1996. Hän on kirjoittanut kolumneja Kalevaan ja levyarvosteluja Rytmi-lehteen. Röyhkä on käsikirjoittanut myös kuunnelmia, joista hän on saanut sokeain kuunnelmapalkinnon kaksi kertaa.
Kirjailijan ura > Julkaisut Weilin+Göösillä

Röyhkän neljä ensimmäistä kirjaa julkaistiin 1980-luvulla Weilin+Göös -kustantajalla, jonka sulauduttua WSOY:hyn kirjailija piti tauon kirjoittamisessa.
»Vietin useita kuukausia yksin Portugalissa. Yritin kirjoittaa uutta romaania,
 mutta en saanut tekstiin mitään eloa. Koko kirjoittaminen oli alkanut maistua puulta. » 
(Kauko Röyhkä)
Röyhkälle tulikin innoituksen tyrehdyttyä melkein vuosikymmenen mittainen tauko proosan kirjoittamiseen.
Kirjailijan ura > Uusi tuottelias kausi Like-kustantamossa

Vuonna 1996 valmistunutta Kaksi aurinkoa -romaaniaan hän aluksi tarjosi Otavalle, jonne Röyhkän kirjojen julkaisusta W&G:llä vastannut Leena Majander oli siirtynyt.
»Halusin kirjoittaa romaanin joka olisi mahdollisimman törkeä, kaunis ja epäkirjallinen. En yllättynyt siitä, ettei kunnianarvoisa Otava suostunut julkaisemaan Kahta aurinkoa.» 
(Kauko Röyhkä)
Koska Röyhkän kirja ei miellyttänyt otavalaisia, hän tarjosi kirjaansa kustantamo Likelle, josta hän tunsi Liken perustajajäsenen Timo Ernamon. Röyhkän kirjallinen paluu sai paljon huomiota, kun Kaksi aurinkoa valittiin Finlandia-palkinto-ehdokkaaksi.
Röyhkän 2010-luvun teoksia ovat muun muassa kaunokirjallinen teos Kreikkalainen salaatti ja valokuvaaja Juha Metson kanssa tehty Rajantakainen Karjala. Röyhkän Miss Farkku-Suomi -romaanista Matti Kinnunen ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan, jonka ensi-ilta oli vuonna 2012. Suomen elokuvasäätiö myönsi Periferia Productionsille 15 000 euron kehittämistuen hankkeeseen liittyen. Pääosaa esittää Mikko Neuvonen.
Kirjailijan ura > Ura käsikirjoittajana

Röyhkä on käsikirjoittanut kolme toteutettua TV-elokuvaa: Tien laidalla Waterloo (1983), Lapinpoika (1999) ja Onnellisten laiva (2004). Nämä pohjautuvat hänen alkuperäisteksteihinsä. Lisäksi hän on käsikirjoittanut Jari Halosen elokuvan Aleksis Kiven elämä (2002), yhteistyössä Halosen ja Jorma Tommilan kanssa. Lisäksi hän on työstänyt elokuvakäsikirjoitusta Aleister Crowleysta toistaiseksi rahoittamattomaan elokuvaprojektiin yhteistyössä Jari Halosen kanssa.
Yksityiselämä

Valkeakoskella syntynyt Röyhkä on kasvanut yksinhuoltajaperheessä Oulussa , opiskellut kirjallisuutta Turussa ja päätynyt myöhemmin Helsinkiin. Röyhkä muutti takaisin Turkuun vuonna 2009. Röyhkällä on kaksi tytärtä ensimmäisestä avioliitostaan ja poika toisesta. Röyhkä elää nykyisen vaimonsa ja poikansa kanssa Turussa. Röyhkän vaimo Olga Välimaa on myös muusikko.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kauko Röyhkä haastattelussa Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video.
Kauko Röyhkä lukee teostaan Kreikkalainen salaatti Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video.
Kirjasampo.fi: Kauko Röyhkä.
Oulun kaupunginkirjaston Pohjoista kirjallisuutta: Kauko Röyhkä-sivusto.
Kauko Röyhkä ja Kjell Westö – Miten musiikki kääntyy kieleksi? Ylen Elävä arkisto.
Haastattelu Tuubi-ohjelmassa vuonna 1980. Ylen Elävä arkisto.
Lehtinen, Lauri: Kauko Röyhkä: ”Nykyisin voin olla enemmän asioiden puolesta”. Suomen kuvalehti 29.11.2011.
Parhi, Katariina: Röyhkä. Kaltio 3/2001.
Röyhkä heijastaa kahta valoa. Helsingin Sanomat 8.3.2009.
Soininen, Miia: Röyhkä, kitara ja kynä. Ylioppilaslehti 13/1999.
Kauko Röyhkä
|  Rukivehr  Ilkka Laru  Pupu Lihavisto  Anori Karmio  Jukka Savilaakso  Juha Pousi  Harri Siivonen  Markku Ilmonen  Juha Laukkanen  Jari Kauppinen  Kaj Backman  Jouni Pusa  Sippo Laisaari  Riku Mattila  Heikki Tikka  Jarmo Heikkinen  Esko Lassila  Jari Paulamäki  Mats Huldén  Tommi Viksten  Pekka Gröhn  Timo Vikkula  Gabi Hakanen  Mara Salminen  Ari Vaahtera  Tero Kling  Mika Rättö  Jussi Lehtisalo > Diskografia |
| --- | --- |
Albumit:  Steppaillen · Uusia tansseja · Mikki Hiiren myöhemmät vaiheet · Onnenpäivä · Lauralle · Maa on voimaa · Pikku enkeli · Mielummin vanha kuin aikuinen · Ihmelapsi · Joko-tai · Kaksi koiraa · Tyttöjen ystävä · Olennainen välittyy · Jumalan lahja · Kaunis eläin · Akti · Sinä olet tähti · Puiden alle · Rock'n'roll-klisee · Miss Farkku-Suomi · Etsijät · Elämä ja Kuolema · Kauko Röyhkä & Riku Mattila · Zaia · Hiekkarantaa · Kaksi lensi tuulen mukaan
Kokoelmat:  Bossanova 80 – 82 · Kulta-aika · Extra · Lauluja rakastamisen vaikeudesta · Olen Messias · Talo meren rannalla · Pohjoinen taivas · Lauralle · Räyhähenki muistelee · Pohjoinen taivas Osa 2 · Talo meren rannalla · Selkäranka 1996–2004 · Lauluntekijä · Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990
Bibliografia
Proosa:  Tien laidalla Waterloo · Aave joka maalasi taulun · Oskar Koposen seikkailut · Magneetti · Kaksi aurinkoa · Silvia · Ocean City · Faust ja muita kertomuksia · Miss Farkku-Suomi · Henry ja minä · Avec · Job · Kesä Kannaksella · Kreikkalainen salaatti
Muut kirjat:  Get On – 101 rocklyriikan parasta · Nuottikirja · The Velvet Underground ja Lou Reed · Suursaari
Muuta
Muuta:  Luettelo Kauko Röyhkän kappaleista · 500 kg lihaa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Elonet  Yle 
Muut:  IdRef 
Erkka Mykkänen haastattelee Röyhkää Keravan kaupunginkirjastossa, ennen Miss Farkku-Suomi -elokuvan esittämistä.
Hugo Blankett

Hugo Blankett (kuvausaika 1898 - 1900)
Hugo Frithiof Blankett, ent. Blanquette (5. kesäkuuta 1872 Hämeenlinna – 22. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen vuori-insinööri ja teollisuusneuvos, joka toimi kauppa- ja teollisuushallituksen ylijohtajana.
Blankettin vanhemmat olivat Johann Heinrich Christoffer Blanquette ja Marie Louise Salin ja puoliso vuodesta 1898 Bertha Augusta Jung. Blankett valmistui diplomi-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1894, filosofian kandidaatin ja vuoritutkinnon hän suoritti 1895 ja vuori-insinöörin tutkinnon Tukholmassa 1897. Blankett teki useita opintomatkoja ennen vuosisadan vaihetta ja toimi Putilovin tehtaan teknillisenä johtajana Vitelessä 1898–1900. Suomen Kiviteollisuus -yhtiön johtajana hän työskenteli 1900–1914. Blankett oli vuori-intendentin konttorin vuori-intendentti vuodesta 1914 ja vuodesta 1918 kauppa- ja teollisuushallituksen teollisuusneuvos. Keskusviraston vt. ylijohtajana Blankett toimi 1922–1926. Hän osallistui myös kunnalliselämään Espoossa ja Kauniaisissa.  Blankett oli Virkamiesyhdistysten keskusliiton perustajia 1917 ja yhdistyksen hallituksen jäsen 1917–1924, toimien hallituksen varapuheenjohtajana 1923–1924.
Karl Ludvig von Zansen

Karl Ludvig von Zansen (1. syyskuuta 1807 – 16. tammikuuta 1874 Siuntio) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies.
Von Zansenin vanhemmat olivat majuri Fredrik August von Zansen ja Vilhelmina Teodora von Harder ja puoliso vuodesta 1837 Katarina Sofia Snellman (k. 1842). Von Zansen tuli ylioppilaaksi Turussa 1824. Hän palveli vapaaehtoisena venäläisessä Lappeenrannan jalkaväkirykmentissä. Portepévänrikki ja vänrikki hänestä tuli 1833. Von Zansen sai siirron 12. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan 1835, aliluutnantti hänestä tuli 1836 ja palveluksesta hän erosi luutnanttina 1838. Hän omisti Suitian kartanon Siuntiossa vuodesta 1840. Von Zansen oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1872.
Karl Ludving von Zansenin veli oli kassanhoitaja, valtiopäivämies Fredrik Ernst Gottlieb von Zansen.
Angela Visser

| Angela Visser |
| --- | --- |
 Angela Visser vuonna 1989
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1966 Nieuwerkerk aan den IJssel, Alankomaat
Kansalaisuus:   Alankomaat
Ammatti:  näyttelijä
Malli
Pituus:  179 cm
Hiusten väri:  vaalea
Silmien väri:  vihreä
Angela Visser (s. 18. lokakuuta 1966 Nieuwerkerk aan den IJssel, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä ja malli. Hänet kruunattiin vuonna 1988 Miss Alankomaaksi ja toukokuussa 1989 Miss Universumiksi. Elokuvassa Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous (1991) Visser näytteli Marieta, joka esiintyy elokuvan pääroolissa.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1955

Vuoden 1955 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Valkeakoskella 11. syyskuuta.
Tulokset

| Lopputulokset | pisteet |
| --- | --- |
Suomi: 48
Ruotsi: 58
| Laji | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | U-B. Olofsson (R) 12,3 | B. Mårtensson (R) 12,3 | A. Lehmijoki (S) 12,7 | S. Jaakkola (S) 13,0 |
| 200 m | U-B. Olofsson (R) 25,5 | A. Lehmijoki (S) 26,2 | A-L. Augustsson (R) 26,2 | U. Pokki (S) 27,0 |
| 800 m | I. Nyqvist (S) 2.17,4 | E. Minkkinen (S) 2.19,2 | J. Carlsson (R) 2.20,3 | B. Dahlbeck (R) 2.21,0 |
| 80 m aidat | S. Cronholm (R) 11,7 | S. Pöntinen (S) 11,9 | M. Johansson (R) 12,0 | A. Rajala (S) 12,4 |
| 4 x 100 m viesti | Ruotsi (Augustsson, Johansson, Hjertberg, Olofsson) 49,5 | Suomi (Smidtslund, Lehmijoki, Pärssinen, Jaakkola) 50,2 |  |  |
| Korkeus | I-B. Cyborn (R) 153 | I. Söderlind (R) 150 | H. Kyllönen (S) 145 | T. Pitkänen (S) 140 |
| Pituus | A. Larsson (R) 550 | M. Österdahl (S) 547 | G. Magnusson (R) 542 | V. Rainsalo (S) 496 |
| Kuula | E. Olsson (R) 13,09 | M. Saari (S) 12,74 | H. Pietilä (S) 12,19 | M-B. Stolpe (R) 11,11 |
| Kiekko | I. Talvitie (S) 41,49 | K. Koivuniemi (S) 41,15 | B. Schönberg (R) 40,26 | I. Olander (R) 39,06 |
| Keihäs | A. Rättyä (S) 45,05 | I. Almkvist (R) 44,03 | E. Tonkka (S) 38,37 | M-B. Widenfeldt (R) 37,97 |
Lisätietoa:

taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 3
80 m:n aitajuoksussa Cronholmin voittoaika sivusi Ruotsin ennätystä
Lähteet:

Helsingin Sanomat 12.9. v. 1955
Ari Hakahuhta

| Ari Hakahuhta |
| --- | --- |
 Ari Hakahuhta vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57)
Ammatti:  toimittaja
Ari Hakahuhta (s. 1967) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Yleisradion politiikan erikoistoimittajana. Hän on kirjoittanut ylioppilaaksi Kokemäen lukiosta ja opiskellut Tampereen yliopistossa tiedotusoppia, valtio-oppia ja sosiologiaa.
Hakahuhta on työskennellyt Yleisradion politiikan toimittajana vuodesta 2000 lähtien. Vuosina 2015–2018 hän oli Yleisradion uutis- ja ajankohtaistoiminnan politiikan toimituksen esimies. Ennen politiikan toimitusta Hakahuhta työskenteli muun muassa Yleisradion asiaohjelmissa sekä Yle Uutisten kotimaantoimituksessa.
Vuonna 1995 Hakahuhta palkittiin tutkivan journalismin Lumilapio-palkinnolla Ekoisti-ohjelman toimituksen jäsenenä.
Oscar Calamnius

Oscar Calamnius (29. maaliskuuta 1866 Iijoki – 9. heinäkuuta 1925 Uusikaarlepyy) oli suomalainen tuomari ja Uudenkaarlepyyn pormestari.
Calamniuksen vanhemmat olivat Evijärven kirkkoherra, lääninrovasti Carl Alfred Calamnius (1829–1908) ja Fredrika Gustava Kristina Calamnius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1890. Calamnius sai varatuomarin arvon 1893.
Calamnius oli Uudenkaarlepyyn pormestarina 1902–1919 ja Oulun tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1919.
Oscar Calamnius oli naimisissa vuodesta 1905 Hulda Elisabet Winqvistin kanssa.
Tarttilan työväentalo

| Tarttilan työväentalo |
| --- | --- |
 Tarttilan työväentao noin vuodelta 1921.
Osoite:  Tarttila, Sääksmäki
Sijainti:  Valkeakoski
Koordinaatit:  61°09′25″N, 23°58′43″E
Valmistumisvuosi:  noin 1920
Omistaja:  Yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarttilan työväentalo sijaitsee Valkeakosken Sääksmäellä Tarttilan kylässä. Hirsirakenteinen työväentalo valmistui 1920-luvulla.
Vuonna 2012 helsinkiläiset Kati Korpinen ja Pauli Ahopelto ostivat Tarttilan työväentalon Sääksmäen Työväenyhdistykseltä. He kunnostavat taloa kulttuuritaloksi.
Historia > Yhdistyksen perustaminen, alkuvaiheet

Tarttilan Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Alkuajan pöytäkirjat ovat hävinneet, joten tarkkaa tietoa ei ole. Vesistöjen rikkoman Sääksmäen pitäjän eri puolille syntyi samaan aikaan peräti kahdeksan työväenyhdistystä, joista osa toimi vain kansalaissotaan asti. Osa sulautui yhteen ja lopulta kaikki Sääksmäen työväenyhdistykset sulautuivat vuonna 1992 yhdeksi yhdistykseksi, joka otti nimekseen Sääksmäen Työväenyhdistys ry. Vuodesta 1946 lähtien pöytäkirjat ovat säilyneet ja niiden perusteella Saarioispuolen ja Tarttilan Työväenyhdistykset olivat sulautuneet yhteen, ja 18. helmikuuta 1945 pidetyssä vuosikokouksessa yhdistys otti nimekseen Saarioispuolen Tarttilan Työväenyhdistys.
Historia > Toimintaa työväentalolla

Kun oma talo oli saatu käyttökuntoon sodan jälkeen, siellä järjestettiin iltamia, tansseja ja pihapiirissä urheilukilpailuja. Taloa myös vuokrattiin ulkopuolisille varojen hankkimiseksi. Yhdistykseen perustettiin naisjaosto ja nuoriso-osasto. 1960-luvulla yhdistyksen toiminta hiipui ja vuonna 1986 yhdistys lopetti aktiivisen toiminnan. Eri vaiheiden jälkeen yhdistys sulautui Huittulan Työväenyhdistykseen, johon samanaikaisesti sulautui myös Pohjois-Sääksmäen Työväenyhdistys ja lopulta Huittulan Työväenyhdistys vaihtoi nimensä Sääksmäen Työväenyhdistykseksi vuonna 1992. Ensimmäinen yhteinen tapahtuma järjestettiin Tarttilan työväentalolla 15. elokuuta 1992 Elojuhlan nimellä.
Rakennus

Mansardikattoinen Tarttilan työväentalo on valmistunut 1920-luvulla. Sotavuosiksi työväentalo oli vuokrattu sotilasmajoitukseen, minkä aikana suuri osa irtaimistosta ja ikkunoista oli rikkoutunut. Vuonna 1947 laitettiin taloon tapetit sekä saliin että ravintolaan. Vuonna 1948 kunnostettiin työväentalon keittiö ja ravintola asunnoksi. Keittiöön laitettiin uusi ulko-ovi ja tehtiin lämpöeristystä. 1950 ostettiin lisää tonttimaata talon laajentamista varten. Rahavaikeuksista johtuen laajentaminen kuitenkin lykkääntyi vuosi vuodelta. Vuonna 1986 Tarttilan Työväenyhdistys esitti Huittulan Työväenyhdistykselle, että se ottaisi Tarttilan Työväentalon hoitoonsa ja tämä johti lopulta yhdistysten sulautumiseen, ja vuodesta 1992 lähtien talo oli kaikkien sääksmäkeläisten työväenyhdistysten yhteisen Sääksmäen Työväenyhdistys ry:n omistama ja hallinnoima. Talo oli hyväkuntoinen, ulkopinta ja peltikatto oli ehostettu maalaamalla, seiniä oli lämpöeristetty ja lattia laitettu tanssittavaan kuntoon. Taloon oli lupa ottaa 150 henkeä kerrallaan. 1990-luvun lopulla talo vuokrattiin ulkopuolisille ja vuonna 2012 se myytiin.
Aiheesta muualla

Leskelä, Anssi: SDP:n työväentalot.  Työväen Sivistysliitto, 2018.
Nick Cannon

| Nick Cannon |
| --- | --- |
 Nick Cannon vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicholas Scott Cannon
Syntynyt: 8. lokakuuta 1980 (ikä 44) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, koomikko, tuottaja, näyttelijä
Puoliso:  Mariah Carey (vih. 2008; ero 2016)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nick Cannon 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1997 -
Tyylilajit:  Hip hop, R&B
Levy-yhtiöt:  Jive Records Can I Ball Records
Aiheesta muualla
www.nickcannon.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nicholas Scott "Nick" Cannon (s. 8. lokakuuta 1980, San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja rap-artisti.
Lapsuus

Nick Cannon syntyi 8. lokakuuta 1980 San Diegossa, Kaliforniassa. Hänen äitinsä oli Beth Gardner ja isänsä James Cannon, televisiosaarnaaja Charlottessa, Pohjois-Karolinassa. Lapsena hän vietti osan aikaa äitinsä ja isoäitinsä luona San Diegossa sekä osan aikaa isänsä luona Charlottessa.
Ura

Cannon alkoi esiintyä 8-vuotiaana. 11-vuotiaana hänellä oli jo oma stand-up-pätkä isänsä televisio-ohjelmassa. Silloin Cannon perusti ystävänsä Steve Grovesin kanssa "Da Bomb Squad" -nimisen rap-duon. Yhdessä he lämmittelivät yleisöä muun muassa Will Smithille, Lyte Funky Onesille, 98 Degreesille ja Montell Jordanille. Teini-ikäisenä Cannon muutti Hollywoodiin, jossa hän esitti stand-up-komediaa komediaklubeilla.
Päästyään high schoolista vuonna 1998 Cannon teki televisiodebyyttinsä Nickelodeon-televisiokanavalla sketsisarjassa All That. Vuonna 2002 hän sai oman tv-sarjansa The Nick Cannon Show. Myöhemmin samana vuonna hän sai ensimmäisen pääroolinsa elokuvassa Drumline, ja vuonna 2003 hän esiintyi pääroolissa elokuvassa Rahalla ei rakkautta saa (engl. Love Don't Cost a Thing). Vuonna 2005 hän esiintyi Roll Bounce -musikaalielokuvassa toisen rap-artistin Bow Wown ohella. Samana vuonna Cannon näytteli komediassa Koulukyttä (engl. Underclassman), jota hän myös oli mukana tuottamassa, ja tuotti MTV:n improvisaatiokomediasarjan Wild 'N Out, jossa hän oli myös juontajana.
Vuonna 2006 Cannon oli ääninäyttelijänä animaatioelokuvassa Monsteritalo (engl. Monster House) sekä näytteli draamaelokuvassa Bobby. 2007 hän loi Short Circuitz -nimisen sketsikomediasarjan, joka näkyi MTV:llä. Hän näyttelee myös elokuvissa Day of the Dead (2008) ja American Son. Vuodesta 2009 lähtien Cannon on toiminut America's Got Talentin juontajana.
Televisio- ja elokuvatyön lisäksi Cannon on myös rap-artisti. Allekirjoitettuaan levytyssopimuksen Jive Recordsin kanssa 2001 hän esiintyi Lil' Romeon ja 3LW:n kanssa Jimmy Neutron: Boy Genius -elokuvan soundtrackilla cover-kappaleella "Parents Just Don't Understand", joka on alun perin vuodelta 1988.
Cannonin debyyttialbumi, hänen omaa nimeään kantava Nick Cannon, julkaistiin vuonna 2003. Siltä on julkaistu single Your Pops Don't Like Me.
Vuonna 2005 Cannon perusti oman levy-yhtiönsä, Can I Ball Records, ja hän aikoi julkaista toisen albuminsa Stages samana vuonna. Albumin ensimmäinen single Can I Live? julkaistiin heinäkuussa 2005, ja sitä seurasi toinen single Dime Piece maaliskuussa 2006.
ViacomCBS erotti Cannonin työstään Wild ‘n Out -televisio-ohjelman juontajana vuonna 2020 hänen sanottuaan podcastissaan paheksuntaa herättäneitä kommentteja juutalaisista ja valkoisista ihmisistä. Hän muun muassa kutsui heitä "villeiksi" ("savages"), jotka "käyttäytyvät kuin eläimet". Tämän jälkeen Cannon julkaisi Facebook-tilillään kirjoituksen, jossa esitti vaatimuksen saada anteeksipyynnön ja Wild ‘n Out -televisio-ohjelman täyden omistajuuden, mutta myöhemmin hän pahoitteli puheitaan. Vuonna 2021 ViacomCBS ilmoitti aloittavansa yhteistyön Cannonin kanssa uudelleen Cannonin "otettua vastuun kommenteistaan" ja "valistettua itseään".
Yksityiselämä

Cannon on seurustellut Grammy-ehdokkaana olleen laulaja-näyttelijän Christina Milianin sekä näyttelijä Kim Kardashianin kanssa.
Helmikuussa 2007 Cannon alkoi tapailla Victoria's Secret -malli Selita Ebanksia ja kosi häntä 7. toukokuuta 2007. Pariskunta kuitenkin perui kihlauksensa lokakuussa 2007.
30. huhtikuuta 2008 Cannon meni naimisiin laulaja Mariah Careyn kanssa Bahamalla Eleutheran saarella. Vuonna 2014 he asettuivat asumuseroon ja avioero tuli lainvoimaiseksi vuonna 2016.
Cannonilla on 12 lasta kuuden eri naisen kanssa. Hänellä on diagnosoitu ADHD ja narsistinen persoonallisuushäiriö.
Diskografia > Albumit

Nick Cannon (2003)
Stages (2009/2010)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Nick Cannon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nick Cannon Myspacessa (englanniksi)
Nick Cannon Allmusic-sivustolla (englanniksi)
Nick Cannon LyricWiki-sivustolla (englanniksi)
Nick Cannon Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef
R. Lee Ermey

| R>  Lee Ermey |
| --- | --- |
 Ermey vuonna 2005.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ronald Lee Ermey
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1944 Emporia, Kansas, Yhdysvallat
Kuollut: 15. huhtikuuta 2018 (74 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–2012
Merkittävät roolit:  vääpeli Hartman (Full Metal Jacket)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Ronald Lee Ermey (24. maaliskuuta 1944 Emporia, Kansas – 15. huhtikuuta 2018 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.