Talvipalatsi
Rakennusaika, 1700-luku > Pietari I Suuren aika 1717–1725 ja sen jälkeen

Palattuaan suuren suurlähetystönsä kanssa Euroopan kiertomatkaltaan takaisin Venäjälle vuonna 1698 Pietari I aloitti länsimaalaistamis- ja laajentumispolitiikan, jonka tarkoituksena oli muuttaa Moskovan Venäjän tsaarikunta Venäjän keisarilliseksi imperiumiksi ja suureksi eurooppalaiseksi valtioksi. Tämä politiikka ilmeni rakentamisessa, tiilissä ja laastissa, kun uusi pääkaupunki Pietari perustettiin vuonna 1703. Uuden kaupungin kulttuuri ja ulkoasu oli tarkoitettu perinteisen bysanttilaisvaikutteisen venäläisen arkkitehtuurin, silloisen muodikkaan Naryškin-barokin tietoiseksi hylkäämiseksi. Keisari halusi että hänen uusi kaupunkinsa suunnitettaisiin flaamilaiseen renessanssityyliin, joka myöhemmin tunnettiin nimellä 'Pietarin barokki'. Tämän tyylin hän valitsi uuteen palatsiinsa. Ensimmäinen kuninkaallinen asuinpaikka paikalla oli ollut vaatimaton hirsimökki, joka tuolloin tunnettiin nimellä Domik Petra I (Pietari I:n talo), joka oli rakennettu vuonna 1704 ja josta oli näkymä Neva-joelle. Vuonna 1711 se kuljetettiin Petrovskaja Naberežnaja -joelle, missä se on edelleen. Kun paikka oli raivattu, keisari aloitti suuremman talon rakentamisen vuosina 1711–1712. Tämän rakennuksen, jota nykyään kutsutaan Ensimmäiseksi talvipalatsiksi, suunnitteli sveitsiläinen arkkitehti Domenico Trezzini.
1700-luku oli Euroopan kuninkaallisessa arkkitehtuurissa suuren kehityksen aikaa, kun linnoitusten tarve vähitellen pieneni. 1500-luvun lopulla alkanut prosessi kiihtyi ja suuret uusklassiset palatsit korvasivat linnoitetut linnat vahvoissa Euroopan maissa. Yksi varhaisimmista ja merkittävimmistä esimerkeistä oli Ludvig XIV:n Versailles, jonka koko ja loisto lisäsi kilpailua Euroopan hallitsijoiden välillä. Venäjän Pietari Suuri, joka halusi edistää kaikkia länsimaisia ​​ajatuksia, halusi nykyaikaisen palatsin kuten kolleegansakin. Toisin kuin jotkin seuraajansa, Pietari I ei kuitenkaan koskaan pyrkinyt kilpailemaan Versailles'in palatsin kanssa.
Ensimmäinen Talvipalatsi oli vaatimaton rakennus, jossa oli kaksi kerrosta liuskekivikaton alla. Näyttää siltä, ​​että Pietari kyllästyi pian ensimmäiseen palatsiin, sillä vuonna 1721 Talvipalatsin toinen versio rakennettiin saksalaisen arkkitehti Georg Johann Mattarnovin (k. 1719) johdolla. Mattarnovin palatsi, vaikka olikin vielä hyvin vaatimaton verrattuna muiden Euroopan pääkaupunkien kuninkaallisiin palatseihin, oli kahdessa kerroksessa rustikoidun eli nurkkaharkotetun pohjakerroksen yläpuolella, ja sen keskellä oli pylväiden tukema päätykolmio. Täällä Pietari Suuri kuoli vuonna 1725.
Talvipalatsi ei ollut ainoa palatsi keskeneräisessä kaupungissa eikä edes upein, sillä Pietari I oli käskenyt aatelisia rakentamaan kivitaloja ja asumaan niissä puolet vuodesta. Tämä oli epämieluisa käsky; Pietarin kaupunki oli perustettu suolle, jossa oli vähän auringonvaloa ja siellä sanottiin kasvavan vain kaalia ja nauriita. Puiden kaataminen polttoaineeksi oli kielletty, joten lämmintä vettä saatiin vain kerran viikossa. Vain Pietarin toinen vaimo, Katariina I teeskenteli nauttivansa elämisestä uudessa kaupungissa.
Valtakunnassa käytössä olleen orjatyön tuloksena kaupungin rakentaminen eteni nopeasti. On arvioitu, että 200 000 ihmistä kuoli kahdenkymmenen vuoden aikana kaupunkia rakentaessaan. Eräs tuon ajan diplomaatti, joka kuvaili kaupunkia "nippu kyliä, jotka liittyvät toisiinsa kuten jokin Länsi-Intian plantaasi", vain muutama vuosi myöhemmin kutsui sitä "maailman ihme, kun huomioidaan sen upeat palatsit". Jotkut näistä Pietari I:n rakastaman flaamilaisbarokkityylin palatseista, kuten Kikinin talo ja Menšikovin palatsi, ovat edelleen olemassa.
Pietari Suuren kuoltua vuonna 1725 Pietarin kaupunki oli vielä kaukana hänen näkemästään länsimaisen kulttuurin ja sivilisaation keskuksesta. Monet aristokraatit, jotka keisari oli pakottanut asumaan Pietarissa lähtivät. Sudet liikkuivat aukioilla öisin ja tyytymättömien pakkotyöorjien joukko, joka oli tuotu rakentamaan keisarin uutta kaupunkia ja Baltian laivastoa, kapinoi usein.
Pietari I:n seuraajaksi tuli hänen leskensä Katariina I, joka hallitsi kuolemaansa vuoteen 1727 asti. Häntä ​​seurasi Pietari I:n pojanpoika Pietari II, joka vuonna 1727 laajennutti Georg Mattarnovin suunnittelemaa palatsia huomattavasti arkkitehti Domenico Trezzinin suunnitelmien pohjalta. Kesäpalatsin vuonna 1711 suunnitellut Trezzini oli yksi 'Pietarin barokkityylin' huomattavimmista edustajista. Hän suunnitteli palatsin kokonaan uudelleen ja laajensi Georg Mattarnovin olemassa olevaa Talvipalatsia niin, että Mattarnovin palatsista tuli vain yksi kahdesta päätypaviljongista uuteen, kolmanteen Talvipalatsiin. Kolmas palatsi, kuten toinenkin, edusti 'Pietarin barokkityyliä'.
Pian kolmannen palatsin valmistumisen jälkeen vuonna 1728 keisarillinen hovi muutti Pietarista Moskovaan, ja Talvipalatsi menetti asemansa keisarillisena pääasuntona. Moskova oli jälleen nimetty pääkaupungiksi, mikä oli ollut Pietarin kaupungille myönnetty asema vuonna 1713. Pietari II:n kuoleman jälkeen vuonna 1730 valtaistuin siirtyi Pietari I:n veljentyttärelle, Kuurinmaan herttuatar Anna Ivanovnalle.