stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Humber Scout Car

| Humber Scout Car |
| --- | --- |
 Humber Scout Car.
Aseen tyyppi:  Kevyt panssariauto
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  1942-1958
Sodissa:  Toinen maailmansota
Valmistushistoria
Valmistajat:  Rootes Group
Valmistusvuodet:  1942-1945
Valmistusmäärä:  4 102 kappaletta
Eri versiot:  Mk I ja Mk II
Tekniset tiedot
Paino:  Noin 2 400 kg
Pituus:  3,83 metriä
Leveys:  1,87 metriä
Korkeus:  2,13 metriä
Miehistö:  Kaksi henkeä.
Panssarointi:  14 mm (paksuimmillaan)
Pääaseistus:  Bren LMG konekivääri
Moottori:  Kuusisylinterinen polttomoottori
Teho:  65 Kw
Voimansiirto:  4×4
Polttoaineen määrä:  Bensiini
Toimintasäde:  320 km
Huippunopeus:  100 km/h
Humber Scout Car on Rootes Groupin valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. Ajoneuvoa valmistettiin vuosina 1942-1945 noin 4 102 kappaletta ja se kuului Britannian armeijan kalustoon sodan loppuun asti.
Historia

Toisen maailmansodan alkaessa Britannian armeijalla oli käytössä Daimler Dingo -panssariauto, jota pidettiin rakenteeltaan erittäin onnistuneena ajoneuvona. Dingoa valmistaneen Daimler Motor Companyn tuotantokapasiteetti ei kuitenkaan riittänyt yksin vastaamaan armeijan kalustotarvetta. Vajauksesta johtuen armeija pyysi myös muita brittiläisiä ajoneuvovalmistajia rakentamaan Dingon kaltaisia panssariautoja. Yksi valmistajista oli Rootes Group, jonka vastaus pyyntöön oli Humber Scout Car. Ajoneuvo muistutti ulkoisesti Daimler Dingoa mutta sen rakenne oli erilainen.
Humber Scout Carissa oli kaksihenkinen miehistö ja lisäksi ajoneuvo oli varustettu kolmannella penkillä tilapäiskäyttöön. Ajoneuvossa oli panssaroitu umpikatto ja panssaroinnin tuomaa lisäpainoa kompensoitiin jättämällä ajoneuvon alusta panssaroimatta. Scout Car oli varustettu radiolla ja sen pääaseena toimi Bren-konekivääri.
Brittijoukkojen lisäksi puolalaiset ja tsekkoslovakialaiset joukot käyttivät Humber Scout Caria toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen ajoneuvo säilyi osana usean Euroopan valtion armeijan kalustoa. Viimeisenä Scout Carin käytöstä luopui Belgian poliisivoimat vuonna 1958.
Mallit

Humberia valmistettiin kahtena erilaisena malliversiona:
Mk I - alkuperäinen malli jota valmistettiin 1698 kappaletta.
Mk II - parannetulla vaihteistolla varustettu malli.
Käyttäjävaltiot

Alankomaat
Belgia
Iso-Britannia
Italia
Kanada
Norja
Puola
Ranska
Tanska
Tšekkoslovakia
Kuvagalleria

Useita Humber Scout Car-panssariautoja sotilasparaatissa.
Humber Scout Car ylhäältä kuvattuna.
Hollantilainen sotilas huoltaa Humber Scout Caria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Humber Scout Car Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Humber Scout Car
Käännös suomeksi
St. Mary’s Bayn rautatieasema

St. Mary's Bayn rautatieasema on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka St. Mary's Bayssä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee Jefferstone Lanen lähistöllä.
Liikennepaikalla on lipputoimisto odotushuoneineen ja odotuskatos sekä laiturit kaksiraiteisen pääradan molemmin puolin. Odotushuoneessa sijaitsee myös tasoristeyksen turvalaitteiden ohjaustaulu. Etelän suuntaan menevän liikenteen puoleisella laiturilla ei ole lainkaan rakennuksia.
Historia

Alun perin liikennepaikan nimenä oli Holiday Camp läheisen poikaleirin vuoksi. Sittemmin sen nimenä on ollut myös Jesson, joka on johdettu Jefferston Lanen entisestä nimestä, Jesson Lane. Myöhemmin nimenä on ollut myös Holiday Camp Jesson. Nykyinen nimi on ollut käytössä 1930-luvulta lähtien, lukuun ottamatta jaksoa 1980-luvun alusta vuoden 2000 loppuun, jolloin aseman nimi oli Jefferstone Lane. Vuonna 2001 nimenmuutoksen yhteydessä asemarakennuksia on kunnostettu pääasiassa vapaaehtoistoimin, ja lipputoimiston viereen on istutettu pieni puutarha. Tarkoituksena on pitää asema avoinna tapahtumapäivinä ja järjestää odotushuoneessa pieniä valokuvanäyttelyitä.
1990-luvun puoliväliin saakka liikennepaikka oli miehitetty kesäsesongin aikana. Sen jälkeen asemalla on ollut henkilökuntaa vain huippuliikenteen päivinä tai silloin, kun ylimääräistä henkilökuntaa on ollut käytettävissä. Yleisesti oletetaan, että matkustajat ostavat matkalippunsa jälkikäteen määräasemallaan. Liikennepaikkaa käyttävät pääasiassa paikalliset asukkaat, sillä paikkakunnalla ei ole juuri lainkaan turistikohteita, hiekkarantaa lukuun ottamatta. Noin 400 metriä asemalta pohjoiseen on sijainnut aiemmin Golden Sands Halt -niminen seisake, joka palveli Maddieson's Golden Sandsin lomaleiriä.
Liikennepaikka toimi vuoteen 2000 saakka välisuojastuspaikkana tarvittaessa. Nykyiset opastimet näyttävät vain yhtä opastetta, seis, mikäli tasoristeyksen varoituslaitos ei ole toiminnassa.
Aiheesta muualla

Romney, Hythe and Dymchurch Railway: St. Mary's Bay station (Arkistoitu – Internet Archive)
Sininiskavireo

| Sininiskavireo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Lepinkäisvireot Vireolanius
Laji::  pulchellus
Kaksiosainen nimi
 Vireolanius pulchellus  Sclater & Salvin, 1859 
Katso myös
   Sininiskavireo Wikispeciesissä   Sininiskavireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sininiskavireo (Vireolanius pulchellus) on keskiamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon kaakkoisosista Panaman keskiosiin. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Philip Lutley Sclater ja Osbert Salvin kuvailivat lajin holotyypin Guatemalasta vuonna 1837.
Immuunivaste

Immuunivaste tai immuunireaktio on elimistön tapa reagoida havaitsemaansa antigeeniin. Immuunivasteeseen kuuluu normaalisti vasta-aineiden ja antigeeniin reagoivien imusolujen muodostuminen.
Immuunivastetta on kahta päätyyppiä: synnynnäistä ja hankinnaista. Synnynnäinen immuunivaste toimii epäspesifisenä puolustusjärjestelmänä infektioita vastaan. Jos tämä järjestelmä ei onnistu pysäyttämään hyökkäystä, niin hankinnainen immuunivaste käynnistyy. Hankinnainen immuunivaste pystyy myös ”muistamaan” aiemmin kohtaamansa antigeenit.
Autoimmuniteetiksi sanotaan immuunivastetta, joka ilmenee elimistöä itseään ja sen rakenteita vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Immuunivaste Wikimedia Commonsissa
Sorrell Booke

Sorrell Booke elokuvan "Devil Times Five" (1974) trailerissa.
Sorrell Booke (4. tammikuuta 1930 – 11. helmikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten hänen roolistaan Boss Hoggina TV-show'ssa The Dukes of Hazzard.
Booke syntyi Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa. Hänellä oli televisiorooliensa lisäksi elokuvarooleja, ja myöhemmällä urallaan hän keskittyi ääninäyttelemiseen.
Booke oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli toistuva rooli myös televisiosarjassa Perhe on pahin. Hän menehtyi suolistosyöpään 64-vuotiaana Sherman Oaksissa, Kaliforniassa. Hänellä on lapset Alexandra ja Nicholas sekä veli Fred.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sorrell Booke Wikimedia Commonsissa
Ihor Karpenko

| Ihor Karpenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1976 (ikä 48) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Ukraina
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  172 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2013
Seurat:  Sokol Kiova (Venäjä/BXL/VL/PHL) Port Huron Border Cats (CoHL) Las Vegas Thunder (IHL) Saint John Flames (AHL) Johnstown Chiefs (ECHL) Metallurg Magnitogorsk (RSL) HK MVD (VL) Dinamo Minsk (BXL) Berkut Kiova (PHL) Bilyi Bars Brovary (PHL)
NHL-varaus:  185. varaus, 1995 Mighty Ducks of Anaheim
Ihor Vasylovytš Karpenko (ukr. Ігор Васильович Карпенко, ven. Игорь Васильевич Карпенко; s. 23. heinäkuuta 1976 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 45 maaottelua. Karpenko oli Sokol Kiovan kasvatti, ja hän pelasi valtaosan urastaan kyseisessä seurassa.
Souphanouvong

| Souphanouvong |
| --- | --- |
 Souphanouvong vuonna 1978.
Laosin presidentti
 1975–1986, 1991  
Edeltäjä:  -
Henkilötiedot
Syntynyt: 1909
Kuollut: 1995
Souphanouvong (1909–1995) oli laosilainen prinssi, vallankumouksellinen ja maan ensimmäinen presidentti, joka hallitsi maata sen itsenäistymisestä 1975 asti vuoteen 1986 ja osittain 1991.
Prinssi Souphanouvong  oli nuorin Boun Khongin 22 pojasta ja pääministeri Souvanna Phouman velipuoli. Hän opiskeli Pohjois-Vietnamin pääkaupungissa Hanoissa ja myöhemmin insinööriksi Pariisissa. Valmistuttuaan hän työskenteli virkamiehenä Vietnamissa, rakennutti siltoja ja meni naimisiin paikalliset tytön kanssa. Samalla hän  solmi läheiset suhteet Ho Tši Minhin johtamiin Vietnamin kommunisteihin.
Kun Laos 1949 liittyi Ranskan unioniin itsenäisenä valtiona, hän muodosti entisen vapaan Laosin liikkeestään uuden Pathet Lao -järjestön, joka ryhtyi yhteistyöhön Vietnamin kommunistien kanssa. Vuonna 1955 hän oli perustamassa Laosin kommunistista puoluetta, joka otti vallan käsiinsä vuonna 1975. Hän pysyi presidenttinä vuoteen 1986, jolloin antoi virkatoimensa sijaisen hoitoon, mutta luopui virastaan kokonaan vasta 1991.
Ihor Tenjuh’

Ihor Tenjuh’ syyskuussa 2008.
Ihor Josypovytš Tenjuh’ (ukr. Ігор Йосипович Тенюх; s. 23. toukokuuta 1958) on ukrainalainen amiraali ja Svoboda-puolueen poliitikko. Hän toimi Ukrainan laivaston komentajana vuosina 2006–2010, kunnes Viktor Janukovytš erotti hänet. Tenjuh’ tuki vuoden 2014 vallankumousta ja hänet valittiin Ukrainan puolustusministeriksi helmikuussa 2014. Hänet erotettiin virastaan 25. maaliskuuta äänestyksen jälkeen, ja hänen tilalleen nimettiin väliaikaisesti Myh’ailo Koval.
Tenjuh’ syntyi Stryissä Lvivin alueella. Vuonna 1982 hän valmistui Leningradin ylemmästä merivoimien oppilaitoksesta, vunna 1994 Yhdysvaltain puolustusministeriön vieraiden kielten instituutista ja vuonna 1997 Ukrainan asevoimien akatemiasta. Vuosina 1983–1991 hän palveli Neuvostoliiton laivastossa. Vuosina 1990–1994 hän istui Sevastopolin kaupunginvaltuustossa. Vuosina 1991–1995 hän työskenteli Ukrainan puolustusministeriössä ja Ukrainan asevoimien esikunnassa. Vuosina 1997–2005 hän toimi 1. pinta-alusprikaatin komentajana. Vuonna 2004 hän osallistui oranssiin vallankumoukseen. Vuonna 2006 hänet nimitettiin Ukrainan merivoimien komentajaksi ja ylennettiin vara-amiraaliksi. Vuonna 2008 hänet ylennettiin amiraaliksi. Vuonna 2010 presidentti Viktor Janukovytš erotti hänet virastaan. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hän pyrki Verh’ovna Radaan riippumattomana ehdokkaana 126. vaalipiiristä, muttei tullut valituksi. Samana vuonna hän liittyi Svoboda-puolueeseen. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen hän toimihelmikuusta maaliskuuhun Arseni Jatsenjukin hallituksessa puolustusministerinä. Vuonna 2015 hänet valittiin Lvivin kaupunginvaltuustoon sekä Lvivin aluevaltuustoon.
Imogen

Imogen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Henkilöt

Imogen Cunningham, yhdysvaltalainen valokuvaaja
Imogen Heap, brittiläinen laulaja-lauluntekijä
Imogen Holst, brittiläinen säveltäjä
Imogen Poots, brittiläinen näyttelijä
Muut

HMS Imogen, useita Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien aluksia
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Imogen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Idrottsklubben-32

| Idrottsklubben-32 |
| --- | --- |
Perustettu:  1932
Paikkakunta:  Espoo
Lajit:  pyöräily
Kotisivu:  https://ik-32.org
Idrottsklubben-32 ry (IK-32) on vuonna 1932 perustettu urheiluseura. Alkujaan seura oli helsinkiläinen ja sen lajivalikoimassa ovat olleet yleisurheilu, voimistelu, suunnistus, hiihto, jääpallo, painonnosto, koripallo ja pyöräily. Vuonna 1979 seurasta tuli puhtaasti pyöräilyseura ja vuonna 2005 sen kotipaikaksi vaihtui Espoo.
Seura syntyi 27. joulukuuta 1932 erimielisyyksistä helsinkiläisseura Kiffenissä. Yhtenä keskeisenä toimijana uuden seuran perustamisessa oli toimittaja Runar Hällsten, joka toimi seuran puheenjohtajana yhteensä 9 vuotta.
Yleisurheilu

Alkuvaiheessa 1930- ja 1940-luvuilla seuran yleisurheilijat olivat Suomessa tunnettuja. Tunnetuin heistä on Berliinin 1936 olympialaisten 5 000 metrin olympiavoittaja Gunnar Höckert. Muita tunnettuja seuran yleisurheilijoita ovat olleet moukarinheittäjä Gösta Hannula, joka sijoittui vuoden 1938 EM-kisoissa Pariisissa neljänneksi, kiekonheittäjä Veikko Nyqvist, joka oli Lontoon vuoden 1948 olympialaisissa kuudes, sekä Ebba From, joka edusti Suomea Berliinin olympialaisissa 1936.
Aiheesta muualla

IK-32:n sivusto
Ihor Razoronov

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 105 kg |  |
Ihor Anatolijovytš Razoronov (ukr. Ігор Анатолійович Разорьонов, s. 25. maaliskuuta 1970 Krasnyi Lyman, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt painonnostaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Razoronov saavutti 105 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 sijoittuen jälkimmäisissä neljänneksi. Razoronov jäi Pekingin kesäolympialaissa 2008 kiinni nandrolonin dopingkäytöstä, ja hänen Pekingin-tuloksensa mitätöitiin. MM-kilpailuista Razoronov saavutti yhteistuloksessa kaksi kulta- ja kaksi pronssimitalia (joukossa maailmanmestaruus Lahdesta 1998), ja EM-kilpailuista hän voitti yhden kullan ja yhden pronssin.
Aiheesta muualla

Ihor Razoronov Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Haukkalampi (Toivakka)

| Haukkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°03′27″N, 25°50′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.231.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,6 m  
Pituus:  880 m  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  1,97 km  
Pinta-ala:  15,29 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukkalampi 
Haukkalampi  tai joskus myös Haukkalammi  on Keski-Suomessa Toivakassa Haukanmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 15,3 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,6 metriä mpy.
Spartián temppeli

| Spartián temppeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Spartiá, Sésklo, Vólos, Magnesia, Thessalia, Kreikka
Koordinaatit:  39°21′17″N, 22°50′27″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 400–300-luku eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spartián temppeli on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta Herakleelle ja Alkmenelle omistetusta kreikkalaisesta temppelistä Magnesiassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Vóloksen kunnassa Spartián kukkulalla lähellä Sésklon kylää.
Temppeli oli rakennettu klassisella kaudella noin 400- tai 300-luvulla eaa. Sen paikalla on mahdollisesti ollut varhaisempi temppeli. Pyhäkkö sijaitsee noin 14 kilometriä länteen Vóloksen kaupungista alueella, josta on löydetty aikaisemmin neoliittisen kauden niin kutsutun Sésklon kulttuurin asutus ja myös antiikin ajan ja bysanttilaisen kauden asutukset. Paikallinen Herakleen kultti on liittynyt Ferain kaupunkiin sekä Euripideen näytelmistä tunnettuun Alkestiin ja Admetoksen myyttiin.
Ensimmäiset löydöt temppelin paikalla tehtiin kaasuputken rakentamisen yhteydessä. Itse temppelistä on löytynyt joitakin rakenneosia, joista sen olemassaolo on voitu päätellä, kuten metoopin osia sekä muun muassa osa marmorisen veistoksen kädestä. Lisäksi paikalta on löydetty paljon votiivilahjoja, kuten pronssiastioita, aseita, rautaisia työkaluja sekä lyijyisiä ja savisia figuriineja ja muita esineitä. Eräässä navan muotoisessa pronssiastiassa on paikallisella arkaaisella aakkostolla tehty piirtokirjoitus, jossa lukee ”Telefilos omisti minut Herakleelle”, minkä perusteella pyhäkkö on voitu päätellä Herakleelle omistetuksi.
Smyrna (Tennessee)

| Smyrna |
| --- | --- |
 Smyrnan kaupungintalo

 Smyrna
 Koordinaatit: 35°58′46″N, 86°31′16″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Tennessee
Piirikunta:  Rutherfordin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  88,1 km²
 – Maa:  87,8 km²
 – Josta vettä:  0,26 km² 
Korkeus:  166 m
Väkiluku (2022):  56 516
 – Väestötiheys:  642 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  37167
Suuntanumero(t):  615
 
 www.townofsmyrna.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Smyrna on kaupunki Tennesseessa Yhdysvalloissa. Se on osa Nashvillen suurkaupunkialuetta.
Maantiede

Smyrna sijaitsee keskisessä Tennesseessa Nashvillen metropolialueen itäosassa noin 30 kilometriä Nashvillesta kaakkoon.
Historia

Rutherfordin piirikunnan alue oli ennen eurooppalaisten saapumista intiaaniheimojen kalastus- ja metsästysaluetta. Smyrnan historia ulottuu 1800-luvun alkuun. Se oli maalaiskylä, jonka asema virallistettiin 1869 ja uudelleen 1915. Smyrnan ympäristö oli strategisesti merkittävää Yhdysvaltain sisällissodan aikana ja alueella syntyi useita sotaan liittyviä tarinoita, joista tunnetuin on smyrnalaisen Sam Davisin tarina. Smyrnaan muutti useita teollisuusyrityksiä 1970-luvulla.
Smyrnan historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Sam Davis Home. Historiallisen Nashville–Chattanooga-rautatien varrella sijaitsee 1873 valmistunut Smyrna Depot. Se on entinen rautatievarikko, joka on muutettu tapahtumakeskukseksi.
Talous ja liikenne

Smyrnassa on runsaasti valmistavaa teollisuutta, kuten Nissanin tuotantolaitokset. Vähittäiskauppa, opetusala ja terveydenhuolto työllistävät niin ikään. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Interstate 24. Smyrnassa toimii lentokenttä Smyrna Airport.
Aiheesta muualla

Smyrna, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Smyrna (Tennessee) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Smyrna, Tennessee
Sam Davis House
Käännös suomeksi
Spaso-Preobraženskaja

Spaso-Preobraženskaja eli Kristuksen kirkastumisen kirkko on Tampereella toimiva ortodoksinen yhteisö. Se kuuluu lokakuun vallankumouksen jälkeen muodostuneeseen Venäjän ortodoksiseen ulkomaankirkkoon (engl. Russian Orthodox Church Outside Russia) eli synodaalikirkkoon, jonka alkujaan perustivat vallankumouksen jälkeen ulkomaille paenneet emigrantit. Kirkkokunnalla on omia seurakuntia eri puolilla maailmaa.
Suomessa Spaso-Preobraženskaja rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1994. Yhdyskuntajärjestyksensä mukaan yhdyskunta opettaa "ortodoksista elämäntapaa ja ohjaa rukousten, sakramenttien ja kristillisen opetuksen avulla saavuttamaan ikuisen pelastuksen Jeesuksessa Kristuksessa". Yhteisö käyttää Venäjän ortodoksisen kirkon tapaan juliaanista ajanlaskua ja venäläistä ortodoksista kalenteria. Sen liturgiat ja hetkipalvelukset pidetään kirkkoslaaviksi. Yhteisön johdossa on vanhin Ludmila Dmitrievna Perepiolkina.
Spaso-Preobraženskajan yhteisö on varsin sulkeutunut. Se ei tiedota toiminnastaan ulospäin eikä myöskään ota mielellään vierailijoita jumalanpalveluksiinsa. Yhteisöön kuuluu noin 25 jäsentä.
House of Cards

House of Cards (suom. korttitalo) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
House of Cards, brittiläinen televisiosarja vuodelta 1990
House of Cards, yhdysvaltalainen vuonna 2013 alkanut televisiosarja
Korttitalo (House of Cards), John Guillerminin ohjaama elokuva vuodelta 1968
Korttitalo (House of Cards), Michael Lessacin ohjaama elokuva vuodelta 1993
House of Cards, Saga-yhtyeen albumi vuodelta 2001
”House of Cards”, Radiohead-yhtyeen kappale vuoden 2007 albumilta In Rainbows.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”House of Cards”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sotateollinen kompleksi

Ydinsukellusvene USS North Carolina (SSN-777) rakenteilla Northrop Grummanin  Newport Newsin telakalla Virginiassa, Yhdysvalloissa
Sotateollinen kompleksi tarkoittaa taloudellisista toimijoista, poliitikoista ja sotilashenkilöistä koostuvaa verkostoa, jonka yhteinen etu on tavaroiden ja palveluiden tuottaminen sotilaallisiin tarkoituksiin ja jonka poliittinen ja taloudellinen vaikutusvalta on suuri. Sotateollisen kompleksin käsite yhdistetään erityisesti Yhdysvaltoihin ja muihin asevarusteluun panostaviin suurvaltoihin. Ensimmäisten sotateollisten kompleksien sanotaan muodostuneen Ranskassa ja Britanniassa 1870- ja 1880-luvuilla. Japanin zaibatsut vaikuttivat voimakkaasti Japanin joutumiseen sotaan Kiinan, Neuvostoliiton ja länsivaltojen kanssa.kenen mukaan?
Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower varoitti 17. tammikuuta 1961 jäähyväispuheessaan Yhdysvaltain sotateollisen kompleksin vaikutusvallan liiallisen kasvun aiheuttamista vaaroista.
Hilma Rantanen

Hilma Maria Rantanen (o.s. Tähtinen, 30. maaliskuuta 1875 Hämeenlinnan maalaiskunta – 26. marraskuuta 1943) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän esiintyi myös kolmessa suomalaisessa mykkäelokuvassa vuosina 1913–1915.
Elämä

Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Mikko Tähtinen ja Amanda Maria Sjöblom. Rantanen toimi näyttelijänä vuodesta 1894 lähtien aluksi Suomalaisessa teatterissa ja myöhemmin Kansallisteatterissa, josta hän joutui eroamaan sopimusriitojen vuoksi vuonna 1901. Eron taustalla oli myös Rantasen tuohon aikaan paheksuttu avoliitto näyttelijä Kaarle Halmeen kanssa. Hänen ensimmäinen miehensä liikemies Johan Fredrik Rantasen oli kuollut vuonna 1900, vain kahden avioliittovuoden jälkeen. Kansallisteatterista eroamisensa jälkeen Rantanen siirtyi eri työväenyhdistysten näyttämöille, kunnes vuonna 1904 perusti yhdessä Halmeen kanssa Tampereen Teatterin, jossa esiintyi vuoden ajan. Helsingin Työväenteatterin johtajana Rantanen toimi vuodet 1905–1907. Hänen aikanaan se keskittyi yhteiskunnallisiin draamoihin, kuten Björnstjerne Björnsonin ja Gerhart Hauptmannin tuotantoon. Seuraavaksi Rantanen perusti Halmeen kanssa Kansan Näyttämön vuonna 1907. Tallinnan Estonia-teatterin ohjaajaksi Rantanen ryhtyi 1912, näytellen samalla viron kielellä.
Kesällä 1916 Rantanen palasi Suomeen ja perusti oman teatterin, joka aloitti saman vuoden syyskuussa nimellä Uusi Teatteri. Sen ohjelmiston kokoamisessa Rantasta avusti Elvira Willman-Eloranta. Näyttelijöiksi hän palkkasi lähinnä eri kiertueteattereissa esiintyneitä näyttelijäitä, mutta päätähdeksi Rantanen onnistui värväämään Aarne Orjatsalon. Teatterin ensimmäisenä näytelmänä esitettiin Willman-Elorannan kirjoittamaa Rakkauden orjuutta, joka kuvasi muun muassa sukupuolten välistä epätasa-arvoa ja naisten alistettua asemaa aikansa suomalaisessa yhteiskunnassa. Keväällä 1917 näytelmää esittänyt seurue hajosi ja Rantanen siirtyi aikaisemmin perustamalleen Kansan Näyttämölle vuosiksi 1918–1925.
Sisällissodan jälkeen Rantanen teki pesäeroa työväenliikkeeseen ja sosialidemokraattiseen puolueeseen. Hän muun muassa ilmoitti jatkossa omaksi puoluekannakseen kokoomuksen. Vuonna 1913 Rantanen oli avioitunut konttoripäällikkö Väinö Pylkkäsen kanssa. He adoptoivat sisällissodan aikana syntyneen punaorvon, jolle antoivat nimeksi Tauno Kullervo Pylkkänen. Hänestä tuli myöhemmin tunnettu oopperasäveltäjä ja Kansallisoopperan taiteellinen johtaja.
Filmografia

Nuori luotsi (1913)
Verettömät (1913)
Kesä (1915)