stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Félix Savón

Félix Savón (oik.) ottelemassa itäsaksalaista Michael Ernszia vastaan Hallessa 19.3.1987.
Félix Savón (s. 22. syyskuuta 1967 San Vicente) on kuubalainen nyrkkeilijä. Hän on eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä amatöörinyrkkeilijöistä. Kuubalaiseen tapaan Savón ei koskaan siirtynyt ammattilaiseksi.
Savón voitti raskaansarjan (alle 91 kg) olympiakullan kolmissa olympialaisissa peräkkäin vuosina 1992–2000. Savónin lisäksi kolmeen nyrkkeilykultaan on yltäneet vain László Papp ja Teófilo Stevenson. Savón ei päässyt kilpailemaan Soulin olympialaisissa 1988, kun Kuuba boikotoi kisoja. Hänen kerrotaan otelleen 1980-luvulla alkaneen uransa aikana 582 ottelua, joista hän useimpien tietolähteiden mukaan hävisi vain 19.
Savón voitti kuusi maailmanmestaruutta (1986, 1989, 1991, 1993, 1995 ja 1997). Vuoden 1997 loppuottelussa Budapestissa hän hävisi Uzbekistanin Ruslan Tšagajeville mutta tämä menetti myöhemmin maailmanmestaruuden Savónille, kun selvisi, että Tšagajev oli otellut ammattilaisena ennen MM-kisoja. Vuoden 1999 MM-kisoissa Houstonissa Savón pääsi loppuotteluun mutta luovutti ilman ottelua vastalauseena kisojen tuomaritoiminnalle, jonka kuubalaiset kokivat syrjivän heidän joukkuettaan. Lisäksi hän voitti kolme kultamitalia Pan-Amerikan kisoista (1987, 1991, 1995) sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisoista (1986, 1990 ja 1993). Hän lopetti uransa 33-vuotiaana Sydneyn olympialaisten 2000 jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Profiili KOK:n sivuilla
Tilastoja ja muuta tietoa (espanjaksi)
Ioane Šavteli

Ioane Šavteli (georg. იოანე შავთელი) oli georgialainen runoilija, joka eli 1100-luvun lopussa ja 1200-luvun alussa. Hänen kirjoittamanaan pidetään ylistysrunoa, joka on perinteisesti tunnettu epäsopivalla nimellä Abdulmesia (georg. აბდულმესია) eli "Messiaan orja" (arabian kielen nimestä عبد المسيح, Abdul Masīh). Šota Rustaveli viittaa teoksensa Pantterintaljainen jälkisanoissa Šavteliin ja hänen teokseensa, ja Rustavelin eepos onkin Šavtelin runon nimen lähde. Hänen oodinsa on todellisuudessa eulogia keskiajan Georgian kahdelle suurimmalle hallitsijalle, Davit Rakentajalle (hallitsi 1089–1125) ja runoilijan aikalaiselle kuningatar Tamarille (hallitsi 1184–1213). Runoilijan elämästä ei juuri tiedetä. "Šavteli" vaikuttaa olevan maantieteellinen liikanimi, joka tarkoittaa "Šavšetista" (nykyinen Şavşat Turkissa). Hän oli mahdollisesti pappi, joka kulki keskiaikaisten kronikoiden mukaan Tamarin mukana useilla hänen matkoistaan ja sotaretkistään.
Šavtelin panegyriikka keskittyy ylistämään Davitin ja Tamarin kristittyjä hyveitä nimeämättä kuitenkaan kumpaakaan henkilöä. Tamariin viitataan ylistämällä hänen kauneuttaan ja rakkauttaan "tehdä hyvää vaivihkaa". Tamaria ylistävät samantyyppisin sanankääntein myös kuningattaren kronikoitsija ja kaksi aikalaisrunoilijaa: Rustaveli ja Tšakhrukhadze. Davit voidaan tunnistaa alluusioista hänen raamatulliseen kaimaansa (josta georgialainen Bagrationi-dynastia väitti polveutuvansa) ja kuninkaan omista uskonnollisista runoista (georg. გალობანი სინანულისანი, Galobani sananulisani, "katumuksen hymnit") peräisin olevista, tekstiin punotuista sanoista ja fraaseista.
Savon Työmies (1906–1918)

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Savon Työmies (vuosina 1914–1917 Sanantuoja) oli Kuopiossa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Lehti perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Sitä julkaisseen osuuskunnan suurimpia osakkaita olivat Kuopion ja Varkauden työväenyhdistykset. Lehden kirjoittelu oli värikästä ja jyrkkää, ja vuonna 1908 sen toimittaja sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta. Viranomaiset lakkauttivat Savon Työmiehen ensimmäisen maailmansodan puhjettua, mutta keväällä 1915 sen tilalla alettiin julkaista uutta Sanantuoja-nimistä lehteä. Alkuperäisen nimensä lehti sai takaisin helmikuun vallankumouksen jälkeen, jolloin se oli Kuopion suurin sanomalehti. Sisällissodan aiheuttaman lakkauttamisen jälkeen sen tilalla alkoi ilmestyä SDP:n vasemmistosiipeä ja Suomen sosialistista työvänpuoluetta edustanut Savon Kansa. Savon Työmiehen nimellä julkaistiin myöhemmin myös sosiaalidemokraattisia maakuntalehtiä.
Savon Työmies ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1917 lähtien kuudesti viikossa. Vuosina 1917–1918 sen rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Levikki oli aluksi 5 000 kappaleen tuntumassa, mutta nousi vuonna 1917 15 500 kappaleeseen. Päätoimittajina työskentelivät Antti Mäkelin (1906–1907), Johan Arvid Mustonen (1907), Kalle Hämäläinen (1907–1911), Otto Piisinen (1911–1914), Taavi Tainio (1917–1918) ja vastaavana toimittajana Edvard Halonen (1917–1918).
Aiheesta muualla

Savon Työmies (1906–1910) digitoituna kansalliskirjastossa
Sanantuoja (1914–1917) digitoituna kansalliskirjastossa
Savoúra (Megísti)

| --- | --- |
Sijainti:  36°09′07″N, 29°30′34″E, Megísti Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Välimeri
Pinta-ala:  0,003 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Savoúra (kreik. Σαβούρα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ron saaren eteläpuolella länteen Kastellórizosta. Saaren pinta-ala on noin 0,003 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Savoúra kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Savage Streets

| Savage Streets |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Danny Steinmann
Käsikirjoittaja:   Danny Steinmann  Norman Yonemoto 
Tuottaja:  John Strong
Säveltäjä:   John D'Andrea  Michael Lloyd 
Kuvaaja:  Stephen Posey
Leikkaaja:  John A. O'Connor
Pääosat:   Linda Blair  John Vernon  Robert Dryer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Ginso Investment Corp.
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savage Streets on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Linda Blair, Linnea Quigley, John Vernon, Robert Dryer, Johnny Venocur, Sal Landi, Scott Mayer, Debra Blee, Lisa Freeman, Marcia Karr ja Luisa Leschin. Elokuvan on ohjannut Danny Steinmann. Blair voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta.
Juoni

Tyttöjengin pomo (Blair) kostaa kuuromykän sisarensa raiskauksen kilpailevalle jengille.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen pitää elokuvaa ”iskukykyisenä esimerkkinä 1980-luvulla tuotetusta videopaskasta” ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. VideoHound’s Golden Movie Retriever löytää eksploitaatiomaisen pitkitetyn raiskauskohtauksen ulkopuolelta myös ”suttuisella tavalla viihdyttäviä” jaksoja.
Aiheesta muualla

Savage Streets Elonet.
Savage Streets Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Savage Streets AllMoviessa. (englanniksi)
Urheiluvuosi 1932

Urheiluvuosi 1932 käsittelee vuoden 1932 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talviolympialaiset 4.–15.2. Lake Placidissa, Yhdysvalloissa. Kisoihin osallistui 306 urheilijaa 17 maasta. Mitalitilaston kärkisijalla oli kuusi kultaa voittanut Yhdysvallat.
Kesäolympialaiset 30.7.–14.8. Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Kisoihin osallistui 1 408 urheilijaa 37 maasta. Mitalitilaston ylivoimainen ykkönen oli Yhdysvallat 41 kultamitalilla.
Jääkiekko

Lake Placidin olympialaisissa Kanada voitti kultaa, Yhdysvallat sai hopeaa ja Saksa sijoittui pronssille.
Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs.
Nyrkkeily

Yhdysvaltalainen Jack Sharkey nousi ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestariksi 21.6. Long Islandilla ottamalla pistevoiton saksalaisesta Max Schmelingistä.
Pikaluistelu

Lake Placidin olympialaisissa kilpailtiin muista olympialaisista poiketen yhteislähdöillä. Isäntämaan edustajista John A. Shea voitti kaksi lyhyintä matkaa ja Irving Jaffee kaksi pisintä.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut Lake Placidissa, Yhdysvalloissa. Mestaruuden voitti toisen kerran urallaan norjalainen Ivar Ballangrud.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lake Placidin olympialaisissa norjalaiset voittivat mäkihypyn ja yhdistetyn sekä Ruotsi (Sven Utterström) ja Suomi (Veli Saarinen) kumpikin yhden maastohiihtomatkan.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Antonio Pesenti.
Ranskan ympäriajon voitti toisen kerran urallaan isäntämaan André Leducq.
Taitoluistelu

Lake Placidin olympialaisissa kultaa voittivat miesten yksinluistelussa Itävallan Karl Schäfer, naisten yksinluistelussa toisen peräkkäisen kerran Norjan Sonja Henie sekä pariluistelussa myöskin toisen peräkkäisen kerran Ranskan Andrée Brunet / Pierre Brunet.
Maailmanmestaruuskilpailut Montrealissa, Kanadassa. Mestaruuden voittivat kolmannen peräkkäisen kerran Karl Schäfer, kuudennen peräkkäisen kerran Sonja Henie sekä neljännen kerran urallaan Andrée Brunet / Pierre Brunet.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Jack Crawford ja naisten saman maan Coral Buttsworth.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti neljännen kerran järjestäjämaan Henri Cochet ja naisten samoin neljännen kerran yhdysvaltalainen Helen Moody.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Ellsworth Vines ja naisten viidennen kerran urallaan Helen Moody.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Ellsworth Vines ja naisten järjestäjämaan Helen Jacobs
Davis Cupin voitti Ranska kuudennen peräkkäisen kerran.
Uinti

Los Angelesin olympialaisissa miehet kilpailivat ratauinnissa kuudella matkalla ja naiset viidellä. Uimahyppylajeja oli kummallakin kaksi. Japani ja Yhdysvallat voittivat kumpikin ratauinnissa viisi kultamitalia, minkä lisäksi yhdysvaltalaiset voittivat kaikki uimahyppykilpailut. Yhdysvaltalainen vapaauimari Helene Madison voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia ja viestissä kolmannen kullan.
Yleisurheilu

Los Angelesin olympialaisten paras yleisurheilumaa oli Yhdysvallat, joka voitti 29 kultamitalista 16 eli yli puolet. Pikajuoksija Eddie Tolan voitti kaksi kultamitalia, kuten myös Mildred Didrikson, jonka voittolajit olivat 80 metrin aitajuoksu ja keihäänheitto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1932 Wikimedia Commonsissa
Kai Savonjousi
Julkaisuja

Nimellä Kai Savonius:
Armeijamme omaperäiseksi. Tiede ja ase 2/1934
Savikkakasvit

| Savikkakasvit |
| --- | --- |
 Jauhosavikka (Chenopodium album)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Savikkakasvit Chenopodiaceae  Vent.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savikkakasvit (Chenopodiaceae) on aiemmin tunnistettu siemenkasviheimo, jonka suvut sisällytetään nykyisessä luokittelussa revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon. Savikkakasvit ovat ruohoja tai pensaita, joita kasvaa eri puolilla maailmaa kasvupaikkana yleensä arot ja merenrannat. Muutamista lajeista on kehittynyt laajalle levinneitä rikkaruohoja, ja muutamia kasvatetaan ravinnoksi. Savikkakasveja käytetään myös koristekasveina. Kaksisirkkaisiin siemenkasveihin kuuluvassa alaheimossa on noin 1 400 lajia.
Monet aiemmin savikkakasveihin luokitellut suvut, kuten savikat ja maltsat, on siirretty uusimmassa luokittelussa alaheimoon Chenopodioideae. Toisaalta merkittävä osa entisistä savikkakasveista sijoitetaan muihin revonhäntäkasvien alaheimoihin, kuten Betoideae, Salicornioideae ja Salsoloideae.
Ulkonäkö

Verson perusrakennetta vertailtaessa savikkakasvit eivät ole perusrakenteeltaan samanlaisia. Suuri osa ruohoista on pystyjä, ja osa niistä on melkein haarattomia, mutta toiset ovat rentoja, tyvestä eri suuntiin haarautuvia.
Savikkakasveja

Hentosavikka (Chenopodium polyspermum)
Hyvänheikinsavikka (Chenopodium bonus-henricus)
Isomaltsa (Atriplex prostrata)
Jauhosavikka (Chenopodium album)
Kylämaltsa (Atriplex patula)
Pinaatti (Spinacia oleracea)
Punasavikka (Chenopodium rubrum)
Sinisavikka (Chenopodium glaucum)
Suolamaltsa (Atriplex longipes)
Aiheesta muualla

Luontoportti
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q157881  APNI: 54460  ATRF: Chenopodiaceae  EoL: 4230  FloraBase: 22802  FNA: 10185  FoAO2: Chenopodiaceae  FoC: 10185  GBIF: 6719  GRIN: 254  IPNI: 30000936-2  IRMNG: 113908  ITIS: 20504  NCBI: 1804623  NZOR: 21d4eef3-4d8a-49ec-9fc4-8172a86500dc  Open Tree of Life: 5920024  Paleobiology Database: 55413  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30000936-2  Tropicos: 42000072  VicFlora: b36df9ae-c30a-4503-96cf-51ff0c109bce  Watson & Dallwitz: chenopod  WFO: wfo-7000000655  WoRMS: 382483
Urheiluvuosi 1933

Urheiluvuosi 1933 käsittelee vuoden 1933 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut Innsbruckissa, Itävallassa. Itävallan Ingeborg Lantschner voitti naisten kaikki kolme kilpailua. Miesten puolella Anton Seelos toi Itävallalle kaksi kultaa lisää.
Baseball

World Seriesissä New York Giants voitti Washington Senatorsin otteluvoitoin 4–1.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Prahassa, Tšekkoslovakiassa. Kultaa voitti Yhdysvallat, hopeaa sai Kanada ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.
Stanley Cupin voitti New York Rangers.
Nyrkkeily

Italialainen Primo Carnera nousi ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan maailmanmestariksi 29.6. Long Islandilla tyrmäämällä yhdysvaltalaisen Jack Sharkeyn kuudennessä erässä.
Paini

Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailut Helsingissä, Suomessa. Ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa, joista Suomi voitti kolme.
Vapaapainin Euroopan-mestaruuskilpailut Pariisissa, Ranskassa. Ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa, joista Unkari voitti kolme.
Pikaluistelu

Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut Trondheimissa, Norjassa. Mestaruuden voitti isäntämaan Hans Engnestangen.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut Innsbruckissa, Itävallassa. Ohjelmaan kuului kolme maastohiihtomatkaa sekä mäkihyppy ja yhdistetty. Ruotsi voitti kolme kultamitalia. Hiihtourheilun mahtimaa Norja ei osallistunut kisoihin.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti ennätyksellisesti viidennen kerran isäntämaan Alfredo Binda.
Ranskan ympäriajon voitti isäntämaan Georges Speicher.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailut Zürichissä, Sveitsissä ja Tukholmassa, Ruotsissa. Miesten mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Itävallan Karl Schäfer, naisten mestaruuden seitsemännen peräkkäisen kerran Norjan Sonja Henie sekä pariluistelumestaruuden toisen kerran urallaan unkarilaispari Emilia Rotter / László Szollás.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran järjestäjämaan Jack Crawford ja naisten kaksinpelin saman maan Joan Hartigan.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Jack Crawford ja naisten kaksinpelin britti Margaret Scriven.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Jack Crawford ja naisten kaksinpelin kuudennen kerran yhdysvaltalainen Helen Moody.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti britti Fred Perry ja naisten kaksinpelin toisen peräkkäisen kerran yhdysvaltalainen Helen Jacobs.
Davis Cupin voitti Iso-Britannia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1933 Wikimedia Commonsissa
Georges Speicher ja André Leducq Ranskan ympäriajossa.
Savotar

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Savotar (kesäkuusta 1918 lähtien Savon Jääkäri) oli Kuopiossa vuosina 1906–1921 ilmestynyt sanomalehti.
Kauppaneuvos Herman Saastamoisen perustama ja kustantama Savotar oli Kuopion vanhasuomalaisten äänenkannattaja. Kauppaneuvoksen kuoltua lehden tukijana jatkoi hänen poikansa A. H. Saastamoinen. Savottarella oli läheiset suhteet jääkäriliikkeeseen ja vuonna 1917 se oli voimakas itsenäisyyden kannattaja. Sisällissodan jälkeen lehti kannatti monarkiaa ja Itä-Karjalan valloituspolitiikkaa.
Sen jälkeen kun Savo oli syksyllä 1918 joutunut monarkistien haltuun, kokoomuspuolueella oli Kuopiossa kaksi äänenkannattajaa. Savon Jääkäri ei pystynyt kilpailemaan kaupungin valtalehden kanssa, ja Itä-Karjalan kysymyksen menetettyä ajankohtaisuutensa Saastamoinen lopetti lehtensä.
Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden julkaisijana toimi Kuopion Sanomalehti ja Kirjapaino Oy. Sen päätoimittajina työskentelivät Akseli Lipponen (1906–1907), Olli Nevalainen (1907–1910), B. W. Rauhamaa (1910–1911), Aarno Kemppainen (1911–1918), Emerik Olsoni (1918–1919) ja Aarne Rossander (1919–1921).
Aiheesta muualla

Savotar (1906–1918) digitoituna kansalliskirjastossa
Savon Jääkäri (1918–1920) digitoituna kansalliskirjastossa
Kuopion Kirjapaino ja Sanomalehti Oy Pörssitiedossa
Lars Saxberg

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. toukokuuta 1913
Kuolinaika: 21. elokuuta 2002 (89 vuotta)
Pelipaikka: tukimies
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1933–1948 | HIFK | 82 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lars Holger Saxberg (9. toukokuuta 1913 – 21. elokuuta 2002) oli suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 1948 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli tukimies.
Saxberg pelasi HIFK:ssa kaudet 1933–1948. Hän voitti Suomen mestaruuden HIFK:n riveissä vuosina 1937 ja 1947.
Keilailussa Saxberg edusti Suomea Helsingin MM-kilpailuissa 1954 ja saavutti SM-hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa 1961. Hän kilpaili myös jousiammunnassa.
Urheiluvuosi 1962

Urheiluvuosi 1962 käsittelee vuoden 1962 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Itävalta voitti kahdeksasta lajista kuusi ja Ranska kaksi. Karl Schranz ja Marianne Jahn voittivat kumpikin kaksi kultaa ja yhden hopean.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Neuvostoliiton Vladimir Melanin voitti henkilökohtaisen 20 kilometrin kilpailun ja Neuvostoliitto joukkuekilpailun.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti Ison-Britannian Graham Hill.
Jalkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut Chilessä. Maailmanmestaruuden vei toisen kerran peräkkäin Brasilia, joka voitti Santiagossa 17.6. pelatussa loppuottelussa Tšekkoslovakian maalein 3–1. Isäntämaa Chile voitti pronssiottelussa Jugoslavian 1–0. Kisojen maalikuninkuus jaettiin kuuden neljä maalia tehneen pelaajan kesken.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Colorado Springsissä, Yhdysvalloissa. Itäblokin maat boikotoivat kisoja, koska Itä-Saksan pelaajille ei myönnetty viisumeja. Mestaruuden voitti Ruotsi, hopeaa sai Kanada ja pronssille sijoittui Yhdysvallat. Kisojen yhteydessä jaettiin tuttuun tapaan myös Euroopan-mestaruusmitalit ja Suomi saavutti historiansa ensimmäisenä EM-mitalina hopeaa.
Lentopallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 12.–26.10. Neuvostoliitossa. Kisoihin osallistui 21 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Tšekkoslovakia ja pronssia sai Romania.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 13.–25.10. Neuvostoliitossa. Kisoihin osallistui 14 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Japani, hopealle sijoittui Neuvostoliitto ja pronssia sai Puola.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa neuvostoliittolainen maastohiihtäjä Alevtina Koltšina voitti kolme kultamitalia. Miesten maastohiihdossa Ruotsi voitti kolme kultamitalia ja Suomen Eero Mäntyranta yhden. Mäkihypyn mestareita olivat Norjan Toralf Engan ja Itä-Saksan Helmut Recknagel, ja yhdistetyssä paras oli Norjan Arne Larsen. Uusina lajeina kisaohjelmassa olivat naisten 5 kilometrin hiihto ja suurmäen kilpailu.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Franco Balmamion.
Ranskan ympäriajon voitti kolmannen kerran urallaan isäntämaan Jacques Anquetil.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti järjestäjämaan Rod Laver ja naisten kaksinpelin mestaruuden kolmannen peräkkäisen kerran saman maan Margaret Smith.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Rod Laver ja naisten Margaret Smith.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Rod Laver ja naisten yhdysvaltalainen Karen Susman.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Rod Laver, joka näin ylsi kaikkien aikojen toisena miehenä Grand slamiin eli neljän suurimman ammattilaisturnauksen voittoon samana vuonna. Naisten kaksinpelimestaruuden voitti Margaret Smith.
Davis Cupin voitti Australia neljännen peräkkäisen ja kaikkiaan 18. kerran nousten voittotilastossa Yhdysvaltain kanssa tasoihin.
Yleisurheilu

Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–16.9. Belgradissa, Jugoslaviassa. Mitalitilaston ykkösmaa oli 13 kultaa ja yhteensä 29 mitalia voittanut Neuvostoliitto. Kaikkiaan mitaleille pääsi 16 maata. Kisojen ainoat kaksinkertaiset kultamitalistit olivat 80 metrin aitajuoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa kultaa voittanut puolalainen Teresa Ciepły, joka saavutti lisäksi pronssia 100 metrin juoksussa, sekä kuulantyönnön ja kiekonheiton voittanut neuvostoliittolainen Tamara Press.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1962 Wikimedia Commonsissa
Urheiluvuosi 1950

Urheiluvuosi 1950 käsittelee vuoden 1950 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut. Suurpujottelu oli ensi kertaa mukana MM-ohjelmassa. Kahden kultamitalin voittajia olivat Italian Zeno Colò (syöksylasku ja suurpujottelu) sekä Itävallan Dagmar Rom (suurpujottelu ja pujottelu).
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruudesta ajettiin ensimmäisen kerran ja mestaruuden voitti Italian Giuseppe Farina.
Golf

Masters-turnauksen voitti kolmannen kerran urallaan yhdysvaltalainen Jimmy Demaret.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti toisen kerran urallaan yhdysvaltalainen Ben Hogan.
Britannian avoimen turnauksen voitti toisen kerran urallaan eteläafrikkalainen Bobby Locke.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Chandler Harper.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Hallitseva maailmanmestari Tšekkoslovakia jäi maan hallituksen määräyksestä viime hetkellä pois kisoista ja suurin osa pelaajista tuomittiin vankileirille. Mestaruuden voitti Kanada, jota edusti seurajoukkue Edmonton Mercurys. Se voitti kaikki viisi otteluaan yhteismaalierolla 42–3. Hopeaa sai Yhdysvallat ja pronssille sijoittui Sveitsi.
Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings.
Nyrkkeily

Joey Maxim voitti ammattinyrkkeilyn raskaan keskisarjan maailmanmestaruuden tyrmäämällä britti Freddie Millsin 10. erässä 24.1. Lontoossa.
Britti Terry Allen voitti ammattinyrkkeilyn kärpässarjan maailmanmestaruuden ottamalla ranskalaisesta Honore Pratesista pistevoiton 5.4. Lontoossa mutta menetti tittelin häviämällä yhdysvaltalaiselle Dado Marinolle 1.8. Honolulussa.
Eteläafrikkalainen Vic Toweel voitti ammattinyrkkeilyn kääpiösarjan maailmanmestaruuden ottamalla Manuel Ortizista pistevoiton 31.5. Johannesburgissa.
Sandy Saddler voitti ammattinyrkkeilyn höyhensarjan maailmanmestaruuden voittamalla Willie Pepin teknillisellä tyrmäyksellä 7. erässä 8.9. New Yorkissa.
NBA-liiton tunnustama raskaan sarjan maailmanmestari Ezzard Charles voitti 27.9. New Yorkissa paluuta yrittäneen Joe Louisin pisteillä, minkä jälkeen hänet tunnustettiin kiistattomaksi maailmanmestariksi.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti norjalainen Hjalmar Andersen.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran neuvostoliittolainen Marija Isakova.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut. Ruotsalaiset voittivat kaikki kolme hiihtomatkaa, Norjan Hans Bjørnstad mäkihypyn sekä Suomen Heikki Hasu yhdistetyn.