stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viimeinen yö

| ”Viimeinen yö” Anssi Kela |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Nostalgiaa
 Julkaistu: elokuu 2015
 Tekijä(t): Anssi Kela
 Tuottaja(t): Anssi Kela
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: The Fried Music
Anssi Kelan muut singlet
| ”Tanssilattialla” 2015 | ”Viimeinen yö” 2015 | ”Kasarin lapsi” 2015 |
”Viimeinen yö” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin promosinglenä elokuussa 2015. Kappale on kolmas singlejulkaisu Kelan kuudennelta sooloalbumilta Nostalgiaa.
Kela kirjoitti kappaleen alun perin vuonna 2011. Hän äänitti siitä version viidennelle sooloalbumilleen Roxy Music -yhtyeen ”Avalon”-kappaleen hengessä, mutta ei ollut tyytyväinen lopputulokseen. Kela päätyi säveltämään ja sanoittamaan kappaletta osittain uudelleen, ja laati uuden sovituksen Fleetwood Macin Tango in the Night -levyn hengessä. Kela päätti kuitenkin vielä nostaa kappaleen sävellajia ja tempoa, kunnes oli tyytyväinen lopputulokseen.
”Viimeinen yö” nousi parhaimillaan Suomen radiosoittolistan sijalle 83 viikoksi.
Kappaleet

Viimeinen yö – 3.54
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Radiosoittolista: 83
Virmojärvi

| Virmojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  61°03′03″N, 27°21′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  Matsalmi Matalajärveen 
Järvinumero:  14.194.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,2 m  
Pituus:  1,9 km  
Leveys:  810 m  
Rantaviiva:  5,851 km  
Pinta-ala:  42,055 ha  
Saaria:  1 
 fiVirmojärvi 
Virmojärvi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Silponkasan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,2 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 5,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,2 metriä mpy.
Kelucharan Mohapatra

Kelucharan Mohapatran patsas Bhubaneswarissa
Kelucharan Mohapatra (8. tammikuuta 1926 – 7. huhtikuuta 2004) oli intialainen tanssija ja koreografi, jonka ansiona pidetään odissitanssiperinteen elävöittämistä ja tunnetuksi tekemistä. Odissin asemaa Intian klassisten tanssien joukossa pidetään hänen ansionaan.
Mohapatra palkittiin elämänsä aikana useasti. Hänelle myönnettiin Padma Shri vuonna 1974, Padma Bhushan 1988 ja Padma Vibhushan 2000. Vuonna 1994 hän perusti yhdessä poikansa Ratikant Mohapatran kanssa Srijan-tanssikoulun, jossa hän opetti odissia. Mohapatran kuoltua Ratikant jatkoi opetustehtäviä yhdessä vaimonsa Sujatan kanssa. Ratikant on perustanut isänsä nimeä kantavan palkinnon, joka jaetaan vuosittaisessa tanssifestivaalissa Bhubaneswarissa.
Mohapatran oppilaisiin lukeutuu muun muassa Sanjukta Panigrahi, Kumkum Mohanty, Sonal Mansingh ja Rani Karnaa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kautiolammi

| Kautiolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hattula
Koordinaatit:  60°56′12″N, 24°08′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Renkajärveen 
Järvinumero:  35.885.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,1 m  
Rantaviiva:  0,647 km  
Pinta-ala:  1,898 ha  
 fiKautiolammi 
Kautiolammi  on Kanta-Hämeessä Hattulassa Myllykylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lampi sijaitsee Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostuman välittömässä läheisyydessä. Jääkauden loppuaikojen jäätikön sulaminen on vaikuttanut merkittävästi lammen muodostumiseen . Lampi vaikuttaa olevan kahden rinnakkaisen harjun, Jokiharjun ja sen eteläpuolella sijaitsevan katkonaisen harjujakson, välissä. Harjujen väliin on muodostunut suoalue, jossa lampi sijaitsee. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen etelärannat nousevat harjun matalille rinteille. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Sen pohjoispuolelta kulkee Myllykylän ja Vuohiniemeen johtava tie.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen yläosan valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,1 metriä mpy. Lammen suota on hieman ojitettu ja siinä yhteydessä lampeen on kaivettu oja. Se on samalla sen laskuoja Renkajärven lahteen, joka jää Niinisaaren suojaan.
Historiaa

Vuoden 1956 peruskartassa lampi oli nimetön ja siihen oli kaivettu yksi suora laskuoja. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa ympäröivä suo on ojitettu laajemmin.
Kastanjaorneero

| Kastanjaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Pensasorneerot Syndactyla
Laji::  dimidiata
Kaksiosainen nimi
 Syndactyla dimidiata  (Pelzeln, 1859) 
Synonyymit
 Philydor dimidiatum 
Katso myös
   Kastanjaorneero Wikispeciesissä   Kastanjaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kastanjaorneero (Syndactyla dimidiata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kastanjaorneeroa tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kanariansalvia

| Kanariansalvia |
| --- | --- |
 Kanariansalvia (Salvia canariensis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Salviat Salvia
Laji::  canariensis
Kaksiosainen nimi
 Salvia canariensis  L. 
Synonyymit
 Salvia canariensis f. albiflora (Bolle) Sunding  Salvia canariensis var. albiflora Bolle  Salvia canariensis var. candidissima Bolle  Salvia canariensis f. candidissima (Bolle) G.Kunkel  Salvia lanata Salisb.  Schraderia hastata Moench  Sclarea tomentosa Mill. 
Katso myös
   Kanariansalvia Wikispeciesissä   Kanariansalvia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanariansalvia (Salvia canariensis) on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi. Se on kotoisin Kanariansaarilta.
Kuvaus > Lehdet ja oksat

Kanariansalvia voi kasvaa 2–2,3 metriä korkeaksi ja 1,5 metriä leveäksi pensaaksi. Lehtien lehtilapa on kolmiomainen, nuolenkärjen muotoinen. Lehdet ja varret ovat päältä hopeanharmaan karvoituksen peittämät.
Kuvaus > Kukat

Kanariansalvia kukkii kesästä alkutalveen. Kukat ovat väriltään purppuranpunertavasta sinipunaiseen.
Levinneisyys

Kanariansalviaa kasvaa kaikilla Kanariansaarilla sekä Afrikan luoteisrannikolla. Kanariansalvia kasvaa hyvin vettä läpäisevässä maassa. Se on sopeutunut kuivaan ja ei tarvitse juurikaan ravinteita. Muualla maailmassa sitä kasvatetaan kuivilla alueilla koristekasvina, koska se ei tarvitse kovin paljon vettä.
Kuvia

Kanariansalviapensas
Kanariansalvia lehtiä
Kanariansalvia lehtiä
Kanariansalvia kukinto
Kanariansalvia kukinto
Kanariansalvian siemeniä
Aiheesta muualla

Kauppinen, Sakari: Salvia canariensis, kanariansalvia, salvia canaria, garitopa, salvia morisca Kanarialainen kasvio.  10.4.2012. Viitattu 10.8.2019.
Salvia canariensis SLO Botanical Garden. Arkistoitu 10.8.2019. Viitattu 10.8.2019. (englanniksi)
Salvia Species, Canary Island Sage Dave's Garden. Viitattu 10.8.2019. (englanniksi)
Utah Olympic Park Jumps

| Utah Olympic Park Jumps |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Summit County, Utah, Yhdysvallat
Katsomopaikat:  21 000
Koordinaatit:  40°42′41″N, 111°33′30″W
Avattu:  1994
Remontoitu:  2000
Muut mäet:  K40 HS42, K20, K10 HS15
Seura:  NSF Park City
Utah Olympic Park HS134
K-piste:  120 metriä
Mäkikoko:  134 metriä
Mäkiennätys:  133,5 metriä  Adam Małysz (20.1.2001)
Naisten mäkiennätys:  125,0 metriä  Tara Geraghty-Moats
Kesämäkiennätys:  139,0 metriä  MacKenzie Boyd-Clowes (4.8.2013)
Naisten kesämäkiennätys:  127,0 metriä  Anette Sagen (22.7.2006)
Avattu:  2000
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  104,7 m
Keulan korkeus:  3 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  35°
Utah Olympic Park HS100
K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  100 metriä
Mäkiennätys:  99,0 metriä  Sven Hannawald (10.2.2002)
Naisten mäkiennätys:  98,0 metriä  Ulrike Gräßler (12.12.2008)
Kesämäkiennätys:  102,5 metriä  Nicholas Fairall (3.8.2013)
Naisten kesämäkiennätys:  99,5 metriä  Daniela Iraschko-Stolz (2.9.2007)
Avattu:  1994
Remontoitu:  2000
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  83 m
Keulan korkeus:  2,3 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  35°
Utah Olympic Park HS68
K-piste:  64 metriä
Mäkikoko:  68 metriä
Mäkiennätys:  72,0 metriä  Anders Johnson (2002)
Naisten mäkiennätys:  35,0 metriä  Taylor Volmrich (5.3.2016)
Avattu:  1994
Muovitus:  Kyllä
Utah Olympic Park Jumps on kuuden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Utah Olympic Parkissa Summitin piirikunnassa Utahissa Yhdysvalloissa.
Historia

Viisi pienintä hyppyrimäkeä rakennettiin vuonna 1994. Vuonna 2000 rakennettiin K120 HS134 -suurmäki normaalimäen oikealle puolelle ja normaalimäki remontoitiin vuoden 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisia varten. Mäkihyppystadion sijaitsee korkeammalla kuin mikään muu suur- tai normaalimäki, 2 237 metriä merenpinnan yläpuolella. Talviolympialaisten jälkeen hyppyrimäissä on järjestetty Continental Cupin kilpailuja ja ne ovat toimineet Yhdysvaltain maajoukkueen harjoituskeskuksena, lisäksi siellä järjestettiin vuoden 2017 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut.
Talviolympialaisissa 2002 suur- ja normaalimäen kilpailut voitti sveitsiläinen Simon Ammann ja suurmäen joukkuekilpailun voitti pisteen kymmenyksen erolla Suomeen Saksan joukkue Sven Hannawald, Stephan Hocke, Michael Uhrmann ja Martin Schmitt.
Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 miesten kilpailun voitti tšekkiläinen Viktor Polášek, naisten kilpailun italialainen Manuela Malsiner, miesten joukkuekilpailun Slovenia joukkueella Žiga Jelar, Tilen Bartol, Aljaž Osterc ja Bor Pavlovčič, naisten joukkuekilpailun Saksa joukkueella Agnes Reisch, Luisa Görlich, Pauline Heßler ja Gianina Ernst ja sekajoukkuekilpailun Slovenia joukkueella Nika Križnar, Tilen Bartol, Ema Klinec ja Žiga Jelar.
Utah Olympic Park HS134 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Virallisen mäkiennätyksen 133,5 metriä on hypännyt Adam Małysz, epävirallisen mäkiennätyksen 135,0 metriä on hypännyt Junshirō Kobayashi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.1.2001 |  Adam Małysz | 131,5 m | Maailmancup |  |
| 19.1.2001 |  Janne Ahonen  Noriaki Kasai | 130,0 m | Maailmancup |  |
| 20.1.2001 |  Wolfgang Loitzl | 134,0 m | Maailmancup |  |
| 20.1.2001 |  Adam Małysz | 133,5 m | Maailmancup |  |
| 11.12.2009 |  Junshirō Kobayashi | 135,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
Utah Olympic Park HS134 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 125,0 metriä on hypännyt Tara Geraghty-Moats.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Tara Geraghty-Moats | 125,0 m |  |  |
Utah Olympic Park HS134 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 139,0 metriä on hypännyt MacKenzie Boyd-Clowes.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.9.2002 |  Kai Bracht | 128,5 m | Continental Cup |  |
| 28.9.2002 |  Clint Jones | 130,0 m | Continental Cup |  |
| 26.7.2003 |  Primož Pikl | 133,5 m | Continental Cup |  |
| 26.7.2003 |  Marcin Bachleda | 134,5 m | Continental Cup |  |
| 2.10.2005 |  Marcin Bachleda | 137,5 m | Continental Cup |  |
| 1.8.2010 |  Peter Frenette | 139,0 m | Yhdysvaltain kesämestaruuskilpailut 2010 | Kaatunut |
| 4.8.2013 |  MacKenzie Boyd-Clowes | 139,0 m | Yhdysvaltain kesämestaruuskilpailut 2013 |  |
| 30.7.2016 |  MacKenzie Boyd-Clowes | 139,5 m | Yhdysvaltain kesämestaruuskilpailut 2016 | Kaatunut |
Utah Olympic Park HS134 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 127,0 metriä on hypännyt Anette Sagen, epävirallisen kesämäkiennätyksen 127,5 metriä on hypännyt Jessica Jerome.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.9.2002 |  Jessica Jerome | 87,0 m | Miesten Continental Cup |  |
| 29.9.2002 |  Jessica Jerome | 89,0 m | Miesten Continental Cup |  |
| 21.7.2006 |  Daniela Iraschko | 119,5 m | Continental Cup |  |
| 22.7.2006 |  Anette Sagen | 127,0 m | Continental Cup |  |
| 30.7.2011 |  Jessica Jerome | 127,5 m |  |  |
Utah Olympic Park HS100 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Virallisen mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Sven Hannawald, epävirallisen mäkiennätyksen 104,5 metriä on hypännyt Evan Bliss.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.2.2002 |  Sergei Zacharenko | 81,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Vladimir Lysenin | 83,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Tambet Pikkor | 88,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Andrej Jezersek | 89,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Alexej Barannikov | 91,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Michal Pšenko | 91,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Andreas Hartmann | 93,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Christoph Bieler  Mario Stecher  Samppa Lajunen | 97,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2002 |  Jaakko Tallus | 100,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Brendan Doran | 80,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Jan Matura | 81,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Choi Yong-jik | 88,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Jan Mazoch | 88,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Stanislav Filimonov  Sylvain Freiholz | 89,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Robert Mateja | 90,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Nicolas Dessum | 91,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Michael Uhrmann | 92,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Primož Peterka | 93,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Janne Ahonen  Kazuyoshi Funaki | 94,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Simon Ammann  Sven Hannawald | 97,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Adam Małysz | 98,5 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 10.2.2002 |  Sven Hannawald | 99,0 m | Talviolympialaiset 2002 |  |
| 9.2.2008 |  Evan Bliss | 104,5 m |  |  |
Utah Olympic Park HS100 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 98,0 metriä on hypännyt Ulrike Gräßler, epävirallisen mäkiennätyksen 98,5 metriä on hypännyt Pauline Heßler.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.12.2008 |  Karin Friberg | 81,0 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Sarah Hendrickson | 83,5 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Bigna Windmüller | 86,5 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Nata De Leeuw | 87,5 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Jenna Mohr | 88,0 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Alissa Johnson | 91,0 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Anette Sagen | 91,5 m | Continental Cup |  |
| 11.12.2008 |  Ulrike Gräßler  Anette Sagen | 92,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Anna Häfele | 95,5 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Karin Friberg | 74,0 m | Continental Cup | Kaatunut |
| 12.12.2008 |  Elisabeth Andersson | 52,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Nita Englund | 67,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Taylor Henrich | 67,5 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Sarah Hendrickson | 84,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Helena Olsson Smeby | 88,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Anna Häfele  Lindsey Van | 92,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Jacqueline Seifriedsberger  Magdalena Schnurr | 92,5 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Ulrike Gräßler | 93,5 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Anna Häfele | 94,0 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Anette Sagen | 94,5 m | Continental Cup |  |
| 12.12.2008 |  Ulrike Gräßler | 98,0 m | Continental Cup |  |
| 31.1.2017 |  Pauline Heßler | 98,5 m | Nuorten MM-kilpailut 2017 |  |
Utah Olympic Park HS100 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 102,5 metriä on hypännyt Nicholas Fairall.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.7.2004 |  Alan Alborn | 101,0 m | FIS Race |  |
| 25.7.2004 |  Todd Lodwick | 102,0 m | FIS Race |  |
| 3.8.2013 |  Nicholas Fairall | 102,5 m |  |  |
Utah Olympic Park HS100 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.7.2004 |  Anette Sagen | 94,0 m | Continental Cup |  |
| 23.7.2004 |  Daniela Iraschko | 96,0 m | Continental Cup |  |
| 30.9.2005 |  Ulrike Gräßler  Abby Hughes  Ulrike Gräßler | 96,5 m | Continental Cup |  |
| 30.9.2005 |  Anette Sagen | 97,5 m | Continental Cup |  |
| 1.10.2005 |  Daniela Iraschko | 98,5 m | Continental Cup |  |
| 1.10.2005 |  Atsuko Tanaka | 99,0 m | Continental Cup |  |
| 2.9.2007 |  Anette Sagen | 103,0 m | Continental Cup | Kaatunut |
| 2.9.2007 |  Daniela Iraschko | 99,5 m | Continental Cup |  |
| 28.7.2011 |  Jessica Jerome | 99,5 m |  |  |
Utah Olympic Park HS68

Mäkiennätyksen 72,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Anders Johnson vuonna 2002, naisten mäkiennätyksen 35,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Taylor Volmrich 5. maaliskuuta 2016.
Utah Olympic Park HS42

Mäkiennätyksen 45,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Trey Oxford vuonna 1997, naisten mäkiennätyksen 32,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Jillian Highfill kaksi kertaa 4. maaliskuuta 2016. Naisten kesämäkiennätyksen 32,5 metriä on hypännyt kanadalainen Sophie Berghmans 28. heinäkuuta 2016.
Utah Olympic Park K20

Mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Anders Johnson vuonna 2000, naisten mäkiennätyksen 15,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Imogen McMahom 8. tammikuuta 2016. Naisten kesämäkiennätyksen 17,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Carissa Nevell 28. heinäkuuta 2016.
Utah Olympic Park HS15

Mäkiennätyksen 15,5 metriä ovat hypänneet yhdysvaltalaiset Colton Kissell ja Nathaniel Mah sekä kanadalainen Dusty Korek vuonna 2004, naisten mäkiennätyksen 14,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Aspen Bennett-Manken 8. tammikuuta 2016. Naisten kesämäkiennätyksen 10,0 metriä on hypännyt yhdysvaltalainen Reily Cooper 28. heinäkuuta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utah Olympic Park Jumps Wikimedia Commonsissa
Kari Jormakka

Kari Jormakka vuonna 2001.
Kari Juhani Jormakka (21. tammikuuta 1959 Helsinki – 13. tammikuuta 2013 Wien) oli suomalainen arkkitehti. Alun perin Jormakka aloitti opiskelemaan filosofiaa, mutta lopulta kiinnostus arkkitehtuuria kohtaan vei voton ja hän väitteli itsensä tohtoriksi saakka vuonna 1992. Wienin Teknillisen korkeakoulun (Technische Universität Wien) arkkitehtuurin professorina vuodesta 1998 lähtien toiminut Jormakka on julkaissut lukuisia arkkitehtuuria ja arkkitehtuurin teoriaa käsitteleviä kirjoituksia.
Kari Jormakan kunniaksi julkaistiin Suomessa vuonna 2020 juhlakirja nimeltään "What, if anything, is a rabbit?": Kari Jormakka, Architecture Theorist. Gedenkschrift. Kirja sisältää 20 esseetä, jonka kirjoittajat ovat Jormakan entisiä kollegoita.
Teoksia

Eyes That Do Not See, Bauhaus Verlag, 2011.
Design Methods, Birkhauser, 2007.
Kunst Des Stadtebaus : Neue Perspektiven Auf Camillo Sitte, Bohlau, 2005.
Flying Dutchmen : Motion in Architecture, Birkhauser, 2002.
Architektur Und Geschlecht, Edition Selene, 2002.
The use and abuse of paper: Essays on Alvar Aalto, Datutop, 1999.
Aiheesta muualla

Kari Jormakan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Keluuvene

Keluuvene Pielisen museossa
Keluuvene (myös nimellä keluvene) on tukinuiton apuvene.
Keluuvene on rakennettu tavallisesta soutuveneestä; keskimmäisten hankaimien paikalle on asennettu vääntötapeilla pyöritettävä käsivinssi ja keskelle perää kahdella rullalla varustettu haarukka, jonka läpi vinssivaijeri kulki. Vinssin saattoi lukita.
Venettä käytti 1 - 2 uittomiestä: vinssin vaijeri kytkettiin tukkinippuun tai tukkilautan rinkipuomiin ja vene soudettiin vaijerin mitan verran eteenpäin. Sitten se kiinnitettiin maihin tai paaluun ja hinattavaa puutavaraa alettiin vinssata eteenpäin. Kysymyksessä oli siis eräänlainen käsikäyttöinen varppaaja; sillä voitiin siirtää vain muutamia nippuja tai pienehköjä tukkilauttoja kerrallaan.
Keluuvene toimi tukinuittajien apuvälineenä muun muassa tukinsiirtoradoilla eli ns. rautakanavilla kuten Kuluntalahden siirtoradalla niitä käytettiin toiminnan loppuun asti.
Nykyisin kevyet moottorihinaajat ovat syrjäyttäneet keluuveneen kokonaan.
Vesikaasu

Vesikaasu on vetypitoinen kaasu, jota tuotetaan erityisessä kaasugeneraattorissa. Polttoaineena on yleensä kivihiili.
Kaasugeneraattoriin puhalletaan ensin ilmaa, jolloin hiili kuumenee voimakkaaseen hehkuun, sitten ilmapuhallus lopetetaan ja puhalletaan tulistettua höyryä. Kun hiilikerros on jäähtynyt, se kuumennetaan uudelleen uudella ilmapuhallusjaksolla. Näin jaksoittain puhaltaen saadaan kahta erilaista kaasua aikaiseksi: laihaa ilmakaasua, joka käytetään höyrykattilan lämmitykseen, sekä vesikaasua. Generaattoriin liittyvissä putkistoissa on venttiilit joilla kaasut saadaan eri puhallusvaiheissa johdettua erilleen.
Vesikaasu muodostuu vesikaasureaktion seurauksena ja sisältää noin puolet vetyä toisen puolen ollessa häkää. Kaasun lämpöarvo on korkea, koska se ei sisällä juurikaan palamattomia osia, kuten typpeä. Vesikaasureaktio on reaktio C + H2O → H2 + CO jossa vesi reagoi hiilen kanssa muodostaen vetyä tuhannen asteen yläpuolella. Vesikaasun toinen reaktio CO + H2O → CO2 + H2 tapahtuu neljänsadan asteen tietämillä katalyytin (esimerkiksi rauta) avittamana. Reaktiot ovat tärkeitä muun muassa synteettisten biopolttoaineiden valmistamisessa. Kaasu palaa sinisellä kuumalla liekillä ja soveltuu vaikka lasinpuhallustöihin. Kaasu voidaan myös konvertoida melko puhtaaksi vetykaasuksi.
Kastanjasiipiorneero

| Kastanjasiipiorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Latvusorneerot Philydor
Laji::  erythropterum
Kaksiosainen nimi
 Philydor erythropterum  (Sclater, 1856) 
Katso myös
   Kastanjasiipiorneero Wikispeciesissä   Kastanjasiipiorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kastanjasiipiorneero (Philydor erythropterum) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kastanjasiipiorneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.