stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panaman paperit

Maat, joiden poliitikot, viranhaltijat tai läheiset yhteistyökumppanit ovat osallisia tietovuotoon (3.4.2016).
Panaman paperit (Panama-paperit) ovat julkisuuteen vuodettuja luottamuksellisia asiakirjoja, jotka sisältävät yksityiskohtaisia tietoja yli 214 000 offshore-yrityksestä ja niiden veroparatiiseihin sijoittamista varoista. Tietovuoto koostuu yli 11,5 miljoonasta asiakirjasta (2,6 teratavua) lähes 40 vuoden takaa aina vuoden 2016 kevääseen asti. Asiakirjat ovat peräisin panamalaisesta lakiasiaintoimisto Mossack Fonsecasta.
Asiakirjat sisältävät muun muassa offshore-yhtiöiden osakkeenomistajien henkilötietoja sekä kyseisten yhtiöiden johtajien tietoja. Asiakirjat identifioi (esimerkiksi yrityksien osakkeenomistajina ja johtajina) nykyisiä valtioiden johtajia viidestä maasta; Argentiinasta, Islannista, Saudi-Arabiasta, Ukrainasta ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista. Lisäksi asiakirjat identifioivat valtioiden viranomaisia, näiden lähisukulaisia ja läheisiä, maiden johtohenkilöitä yli 40 maasta, esimerkiksi Brasilian, Kiinan, Perun, Ranskan, Intian, Malesian, Meksikon, Pakistanin, Romanian, Venäjän, Etelä-Afrikan, Espanjan, Syyrian ja Ison-Britannian hallituksista. Vuodetuissa asiakirjoissa on sekä valtionjohtoa, rikollisia että yksityishenkilöitä. Aineistossa on myös satoja suomalaisnimiä. Paljastuksia alettiin julkaista maailman johtavissa tiedotusvälineissä Suomen aikaa 3. huhtikuuta 2016 kello 21.00.
Asiakirjat sai alun perin haltuunsa saksalainen sanomalehti Süddeutsche Zeitung vuonna 2015 nimettömästä lähteestä. Saksalaislehti on jakanut aineiston kansainvälisen tutkivien toimittajien järjestön ICIJ:n kanssa. Useat sadat toimittajat useista eri maista ovat tutkineet asiakirjoja; Suomessa tutkintaa ovat tehneet Ylen MOT ja Spotlight.
Taustaa

Yritykset ja yksityishenkilöt voivat sijoittaa rahaa veroparatiiseihin monista eri syistä, jotkut syyt ovat ”täysin laillisia ja hyväntahtoisia”, mutta taloustutkijat ovat kuitenkin todenneet, että veroparatiiseja käytetään pääosin verojen, lakien ja säännöksien välttämiseen sekä kiertämiseen. Europolin Finanssitiedusteluryhmän (FININT) johtajan Igor Angelinin mukaan pöytälaatikkoyritykset (tai peiteyritykset) ovat keskeisiä laajamittaisessa rahanpesussa, ja sama pätee korruptioon. Pöytälaatikkoyrityksiä käytetään usein lahjontarahojen siirtämiseen.
Tax Justice Networkin mukaan Panama on Amerikan mantereen veroparatiiseista vanhimpia ja tunnetuimpia. Veroparatiisien lisäksi Panama on tunnettu huumerahojen vastaanottaja Latinalaisesta Amerikasta ja yleisesti runsaan likaisen rahan vastaanottajana. Viime vuosina Panama on ottanut kovan linjan lainkäyttäjänä, joka ei suostu yhteistyöhön kansainvälisten avoimuusaloitteiden kanssa. The Sink: Terror, Crime and Dirty Money in the Offshore World -kirjassa veroparatiisien tutkija Jeffrey Robinson lainaa Yhdysvaltojen tullin viranhaltijaa:
»Maa [Panama] on täynnä epärehellisiä lakimiehiä, epärehellisiä pankkiireja, epärehellisten yritysten perustajia ja epärehellisiä yrityksiä, jotka on rekisteröity epärehellisille lakimiehille, jotta he voivat tallettaa likaista rahaa epärehellisiin pankkeihinsa. Vapaatuotantoalue on musta-aukko, jonka kautta Panamasta on tullut yksi maailman likaisimmista rahanpesualtaista.”»
Lakiasiaintoimistot ovat keskeisiä veroparatiisien toiminnassa. Panamalainen lakiasiaintoimisto Mossack Fonseca on yksi suurimmista ”offshore-lakiasiaintoimistoista” ja alansa ”markkinajohtaja”. Yrityksen palveluihin kuuluu muun muassa sisällyttää yrityksiä veroparatiiseihin ja hallinnoida offshore-yrityksiä. Yritys voi myös luoda monimutkaisia ja monitasoisia yritysrakenteita, jotka toimivat ikään kuin suojakuorena sen asiakkaille, jotka voivat näin toimia toimintansa ja läpipääsemättömän salaisen ”muurinsa” takana. Vuodetut asiakirjat paljastavat näitä rakenteita yksityiskohtaisesti.
Mossack Fonseca on toiminut yli 300 000 yrityksen puolesta, joista suurin osa on rekisteröity Britanniaan tai erillisalueiden veroparatiiseihin. Yritys toimii maailman suurimpien rahoituslaitosten, kuten Deutsche Bankin, HSBC:n, Société Généralen, Credit Suissen, Commerzbankin, UBS:n ja Nordean kanssa.
Sisältö > Mossack Fonsecan yritykset

Mossack Fonsecan asiakkaina on vuosien varrella ollut yli 300 000 yritystä, joista aktiivisia yrityksiä oli huippuvuotena 2009 yli 80 000. Tietovuodon asiakirjoista paljastuu yli 210 000 yritystä 21 lainkäyttöalueelta. Yli puolet yrityksistä oli yhteydessä Brittiläisiin Neitsytsaariin, loput Bahamaan, Seychelleihin, Niueen ja Samoaan. Mossack Fonsecan asiakkaat ovat peräisin yli sadasta maasta. Useimmat yritysasiakkaat ovat peräisin Hongkongista, Sveitsistä, Britanniasta, Luxemburgista, Panamasta ja Kyprokselta. Mossack Fonseca työskenteli yli 14  000 eri pankin, asianajotoimiston ja yhtiön kanssa perustaessaan niille yrityksiä, säätiöitä ja rahastoja. Noin 3 100 yrityksellä näyttää olevan yhteyksiä yhdysvaltalaisiin offshore-asiantuntijoihin. Lisäksi noin 3 500:lla offshore-yritysten osakkeenomistajalla näyttää olevan yhdysvaltalaisia osoitteita. Mossack Fonsecalla on toimistoja Nevadan ja Wyomingin osavaltioissa.
Tietovuodon asiakirjat osoittavat, että Mossack Fonsecan kautta on kulkenut noin kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Useat holdingyhtiöt harjoittivat liiketoimintaa pakotelistalla olleiden tahojen, kuten asekauppiaiden ja diktaattorien sukulaisten kanssa pakotteiden ollessa voimassa. Mossack Fonseca on toimittanut palveluita Seychelleihin Pangates International -nimiselle yritykselle, jonka Yhdysvaltojen hallitus uskoo toimittaneen lentopolttoainetta Syyrian hallitukselle sisällissodan aikana, ja jatkaneen pakotteista huolimatta elokuuhun 2015 asti yrityksen paperitöiden hoitamista sekä todistaneen yrityksen olleen hyvässä asemassa oleva yritys.
Yli 500 pankkia on rekisteröinyt Mossack Fonsecan kanssa lähes 15 600 pöytälaatikkoyritystä, joista 2 300 HSBC:lle ja sen tytäryhtiöille. Dexia, J. Safra Sarasin Luxemburgin-yksikkö, Credit Suissen Kanaalisaarten-yksikkö ja UBS:n Sveitsin-yksikkö pyysivät perustamaan ainakin 500 offshore-yritystä asiakkailleen.
Sisältö > Mossack Fonsecan yritykset > Ehrnroothien luxemburgilainen veroparatiisitehdas

Ylen mukaan vaikutusvaltaiset suomalaissijoittajat Georg J.C. Ehrnrooth ja Henrik Ehrnrooth omistavat luxemburgilaisen LWM-yhtiön, joka perustaa asiakkailleen yhtiöitä veroparatiiseihin ja hallinnoi niitä, samaan tapaan kuin lakitoimisto Mossack Fonseca, joka toimii LWM:n yhteistyökumppanina. LWM:n asiakkaita ovat mm. suomalaiset talousvaikuttajat kuten esimerkiksi Jorma Ollila ja Kari Stadigh. Yhtiön Ehrnrootheille myi ruotsalainen SEB-pankki.
Sisältö > Mossack Fonsecan yritykset > Nordea

Asiakirjoista paljastuu, että Nordean Luxemburgin-yksikkö olisi vuosina 2004–2014 perustanut asiakkailleen Panamaan ja Brittiläisille Neitsytsaarille lähes 400 veroparatiisiyhtiöitä. Nordean hallinnoimissa postilaatikkoyrityksissä useissa tapauksissa vastuuhenkilöillä ei ole mitään valtaa yrityksessä. Vastuussa on ollut jopa kuolleita henkilöitä.
Ruotsin finanssivalvonta on antanut Nordealle kaksi varoitusta ja todennut, että Nordean rahanpesunvalvonnassa on vakavia puutteita. Vuonna 2015 Nordean oli maksettava suurin mahdollinen rangaistusmaksu, yli 5 miljoonaa euroa. Vuonna 2012 Nordea pyysi Mossack Fonsecaa muuttamaan asiakirjoja takautuvasti niin, että kolmen tanskalaisen asiakkaan valtakirjat näyttäisivät olleen voimasta jo vuodesta 2010 lähtien. Nordean Luxemburgin toimitusjohtaja ja Nordean Private Bankin johtaja Thorben Sanders on myöntänyt, että ennen vuotta 2009 Nordea ei tarkkaillut veronkiertoa, ”vuoden 2009 lopussa päätimme, että pankkiamme ei voi enää käyttää veronkiertoon”. Tietovuodon asiakirjoissa esiintyy myös muita ruotsalaisia pankkeja, mutta Nordea esiintyy niissä 10 902 kertaa, kun seuraavaksi useimmin mainittu pankki esiintyy vain 764 kertaa. Ruotsin pääministeri Stefan Löfven sanoi suhtautuvansa hyvin kriittisesti Nordean toimintaan ja rooliin, kun taas Ruotsin valtiovarainministeri Magdalena Anderssonin mukaan pankin toimintaa ei voi hyväksyä ollenkaan.
Sisältö > Brink’s Mat -kultaryöstön tuotot

Mossack Fonsecan avulla pestiin eri offshore-yrityksien kautta kuuluisasta Brink’s Mat -kultaryöstöstä vuonna 1983 varastetun kullan myynnistä saadut yli 10 miljoonaa puntaa. Rahat siirrettiin Feberion Ltd -nimiselle yritykselle, jonka nimetön asiakas perusti Panamaan Mossack Fonsecan kautta vuoden kuluttua ryöstöstä. Offshore-yritykset kierrättivät rahat Britanniassa tehdyn maa- ja kiinteistökaupan avulla.
Ruotsi

Toukokuun 10. päivä 2016 Ruotsin verovirastolla on yli 200 työntekijää, jotka kävivät läpi Panaman papereita. Panama-dokumenteissa on satoja ruotsalaisia, ja Ruotsin verovirasto aikoo tutkia kaikki listan ruotsalaiset. Ruotsin verovirastossa Anders Bäck arvioi, että yhteensä Panama-papereista voi löytyä 400-500 ruotsalaista.
Ruotsin jalkapalloliitto myi Allsvenskanin kausien 2011-2015 televisio-oikeudet 1,5 miljardilla kruunulla. Liiton puheenjohtaja teki Rune Haugen kanssa sopimuksen, jossa hän sai palkkiona 10 prosenttia (150 miljoonaa kruunua) sekä 68 miljoonan kruunun alennuksen. Rahat maksettiin Britannian Neitsytsaarille, jossa panamalaisella Mossack Fonsecalla oli sivukonttori. Jalkapalloliiton miljoonasopimukset veroparatiisin kautta johtivat muun muassa yhteen yrityskonkurssiin, jossa jätettiin maksamatta 200 miljoonaa kruunua veroja.
Venäjä

Panama papereissa oli 2 miljardin dollarin ketju Vladimir Putiniin. Venäjän presidentin paras ystävä sellisti Sergei Roldugin liittyy Venäjän valtionpankin rahojen salaiseen siirtoon ulkomaille.  Osa liittyy hiihtokeskukseen, jossa Putinin tytär Katerina vihittiin 2013. Dokumentit osoittavat, kuinka Putinin lähipiirin henkilöistä on tullut varakkaita. Hänen ystävänsä ovat ansainneet miljoonia sopimuksissa, jotka eivät olisi toteutuneet ilman Vladimir Putiinin hyväksyntää. Varoja siirrettiin Sveitsin, Panaman Mossack Fonsecan ja Kyproksen kautta.
Seuraamukset

Ranskan ja Espanjan viranomaiset aloittivat tutkinnan törkeistä veropetoksista pian tietovuodon jälkeen. Australian, Hollannin, Itävallan, Saksan, Suomen ja Ruotsin viranomaiset kertoivat aloittavansa vuodettujen tietojen selvittelyn. Finnwatchin mukaan Panaman paperit ovat veroparatiisien ”lopun alkua”. Tietovuotoa on myös kuvattu ”suurimmaksi takaiskuksi offshore-maailmaa kohtaan”. Edward Snowden kuvaili tietovuotoa ”datajournalismihistorian suurimpana tietovuotona”.
Seuraamukset > Islannin pääministerin ero

Pian tietovuodon julkaisun jälkeen Islannissa oppositiojohtajat keskustelivat siitä, pitäisikö Islannissa järjestää uudet vaalit pääministeriin liittyvien paljastusten vuoksi. Paljastusten vuoksi 22 000–24 000 islantilaista osallistui hallituksen vastaiseen protestiin parlamentin ulkopuolella. Edward Snowden pohti Twitterissä, jos kyseinen mielenosoitus muodosti historian suurimman protestin suhteessa maan väkilukuun. Islantilaiset jatkoivat mielenosoituksia, ja he halusivat vaihtaa koko maan hallituksen. Lisäksi noin 30 000 islantilaista vaati pääministerin eroa verkossa kiertäneessä vetoomuksessa. Pääministeri Sigmundur Davíð Gunnlaugsson joutui väistymään tehtävästään, ja maassa järjestettiin ennenaikaiset vaalit syksyllä 2016.
Seuraamukset > Nordean osallisuus

Ruotsin Finanssivalvonta sanoi 4. huhtikuuta 2016, että se aikoo käynnistää tutkimukset Nordean toiminnasta, sen jälkeen, kun tietovuodon asiakirjat osoittivat, että Nordea olisi vuosina 2004–2014 perustanut asiakkailleen lähes 400 veroparatiisiyhtiöitä Panamaan ja Brittiläisille Neitsytsaarille. Myöhemmin Ruotsin Finanssivalvonta ilmoitti aikovansa tutkia myös kolmen muun suuren ruotsalaisen pankin toimia, Handelsbankenin, SEB:n ja Swedbankin. Nordean toimitusjohtajan Casper von Koskullin mukaan Nordea lopettaa kaiken yhteistyön Mossack Fonsecan kanssa.
Muutama päivä tietovuodon jälkeen Vasemmistoliitto ilmoitti vaihtavansa pankkia. Myöhemmin myös SDP, AKT, Perussuomalaiset ja TEAM ilmoitti lopettavan yhteistyönsä pankkikonserni Nordean kanssa.
Seuraamukset > Lionel Messin veropetoksen paljastuminen

Panaman papereista selvisi, että jalkapalloilija Lionel Messi ja hänen isänsä ovat omistajina panamalaisessa Mega Star Enterprises -yhtiössä. Heidät tuomittiin 4,1 miljoonan euron veropetoksesta 21 kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin ja yhteensä 3,7 miljoonan euron sakkoihin heinäkuussa 2016. Messi valitti tuomiosta, mutta korkein oikeus vahvisti tuomion toukokuussa 2017.
Seuraamukset > Journalisti Caruana Galizian murha

Panaman papereiden tutkintaa johtanut tutkiva journalisti Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla kotinsa lähellä Maltalla. Hänen bloginsa näkyvyys oli suurempi kuin Maltan sanomalehtien leivikki ja hänen paljastuksensa aiheuttivat närkästystä maan hallituksessa. Galizian viimeinen paljastus ennen kuolemaa oli, kuinka maan pääministeri Joseph Muscat oli yhteydessä Maltan passeja Azerbaidžan hallitukselle myyneeseen hämärään yritykseen. Muscatin perhe on yhdistetty hämäriin liiketoimiin Panamassa ja Azerbaidžanissa. Muscat tuomitsi hyökkäyksen ja maan presidentti kehotti kaikkia rauhoittumaan. Murhaa epäiltiin Maltalla poliittiseksi murhaksi.
Murhasta tuomittiin myöhemmin Vincent Muscat, joka johti pääministeri Joseph Muscatin eroon 2019 kohun saattelemana. Maan presidentti oli aiemmin armahtanut hänet vankeudesta toisen murhan yhteydessä. Galizian murhan tutkinnan yhteydessä yksi syytetyistä sai presidentiltä armahduksen. Journalisti Galizia oli saanut vähän aikaa ennen murhaa asiakirjoja jotka liittyivät paikalliseen yritykseen. Poliisi epäili oikeudessa, että murhan tilaaja oli paikallinen yritys josta oli tulossa paljastuksia.
Seuraamukset > Kasvaneet verotulot

Kolme vuotta vuodon jälkeen viranomaisten aineistoa koskevat tutkimukset olivat yhä kesken. Paljastuneista varoista oli siihen mennessä kerätty jälkiveroja ja sakkoja koko maailmassa ainakin 1,2 miljardia dollaria eli yli miljardi euroa. Todellinen summa on tätä suurempi, sillä useiden maiden viranomaiset eivät kerro tutkinnoistaan julkisuuteen. Tapaus oli saanut myös monet ulkomaille omaisuuttaan piilottaneet ilmoittamaan varansa kotimaittensa verottajille.
Suomen verohallinnolla on ollut vireillä muutamia kymmeniä juttuja, jotka liittyvät joko Panaman papereihin tai vuoden 2017 Paratiisin papereihin. Vuoteen 2019 mennessä valmistuneissa tutkimuksissa oli havaittu muutamia miljoonia euroja ilmoittamattomia tuloja, joiden vuoksi oli määrätty veroja maksuun yhteensä 1–2 miljoonaa euroa.
Vetoomukset

Vuoden 2016 toukokuussa 300 maailman johtavaa taloustieteilijää allekirjoitti kaikille maailman johtajille vetoomuksen, jonka mukaan veroparatiiseista ei ole mitään hyötyä. Oxfamin mukaan vaikka rikkaimmat välttyisivät niiden avulla veroilta, se tapahtuu muiden kustannuksella.
Kritiikki tietovuodon uutisointia kohtaan

Helsingin yliopiston kansainvälisen vero-oikeuden professori Marjaana Helminen arvioi, että pelkistä yhteyksistä veroparatiiseihin ei pitäisi tehdä johtopäätöksiä moitittavasta toiminnasta. Toisaalta hän lisää, että on ongelmallista, jos kansainväliset yhtiöt käyttävät ulkomaisia yhtiöitä pelkästään verosuunnitteluun.
Kirjallisuutta

Knus-Galán, Minna: Tarkoin varjeltu: Vuosi Panama-papereiden parissa.  ((Projekt Panama: Ett år med världens största läcka, 2017.) Käsikirjoituksesta suomentanut Laura Varjola)  Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2017.  ISBN 978-951-52-4127-6
Obermayer, Bastian & Obermaier, Frederik,: Panaman paperit: miten rikkaiden veronkierto paljastui.  Suomentanut Tielinen, Kirsimarja. Into, 2017.  ISBN 9789522647375
Jake Bernstein: Secrecy World: Inside the Panama Papers Investigation of Illicit Money Networks and the Global Elite
Kirjallisuutta > Elokuva

Steven Soderbergh: The Laundromat (USA, 2019)
Aiheesta muualla

Historian suurin tietovuoto. Yle, MOT.
Panama-paperit paljastavat vallanpitäjien veroparatiisiyhtiöt. Yle uutiset.
Panaman paperit: Putinin lähipiiri kääri salaisilla siirroilla miljardeja. Helsingin Sanomat.
Maailman suurin tietovuoto. Yle uutiset.
Ramon Fonseca, yhtiön perustaja
Kankaanpään rautatieasema

Kankaanpään rautatieasema (lyh. Kkp) on Kankaanpään keskustan välittömässä läheisyydessä sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka. Aseman rakennukset rakennettiin 1930- ja 1940-luvulla VR:n silloisten tyyppipiirustusten mukaan. Samoin Thure Hellströmin piirustuksin rakennettiin myös Kairokosken (silloisen Parkanon) ja Virtain rautatieasemat samalla rataosalla.
Kankaanpään kirkonkylä oli jo ennen rautatien tuloa Pohjois-Satakunnan keskeinen paikka, josta lähtivät maantiet Poriin, Parkanoon, Ikaalisiin, Laviaan ja Honkajoelle. Henkilöjunaliikenne Porin ja Kankaanpään välillä alkoi 1933 ja Kankaanpäästä edelleen Parkanoon 1935. Kun rataosuus valmistui koko pituudeltaan vuonna 1938, Porista oli suora yhteys Kankaanpään kautta Haapamäelle asti. Kankaanpään asema sijoitettiin metsäiseen ja soiseen maastoon pari kilometriä Kankaanpään kirkolta luoteeseen. Taaja-asutus levisi ensin kirkon ja rautatieaseman välille, vähitellen myös laajemmalle. Kankaanpään kirkonkylässä asui 1960-luvulla jo liki 5 000 henkeä, ja Kankaanpäästä tuli kauppala vuonna 1967 ja kaupunki vuonna 1972. Kankaanpään alueella sijaitsivat Kankaanpään ja Niinisalon asemien lisäksi Veneskosken ja Hapuojan seisakkeet.
Henkilöliikenne Porin ja Haapamäen välillä lakkautettiin vuonna 1981 ja rataosa Porin Ruosniemestä Kankaanpäähän lakkautettiin kokonaan vuonna 1985, jolloin Kankaanpäästä tuli jälleen radan pääteasema, tällä kerralla Parkanon suunnasta. Kankaanpään asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1990, tavaraliikenne lopetettiin ja koko liikennepaikka siirtyi osaksi Niinisaloa vuonna 1999. Kankaanpään ja Niinisalon välisen rataosan kunnossapito lopetettiin vuonna 2001. Tällöin pääsy kiskoille suljettiin Niinisalon varuskunnan päästä puomilla ja liikennepaikka lakkasi olemasta lopullisesti. Nykyisin vanha asemarakennus toimii taiteilijakommuunina. Myös sivuraiteet ovat vielä jäljellä ratapihalla, tosin osin jo kasvillisuuden peitossa.
Nykyään Kankaanpään asemalta voi kulkea resiinalla raiteita pitkin Niinisaloon ja toisessa suunnassa Porin Ruosniemeen asti.
Kankaanpään entinen asemarakennus
Hylätty ja kasvillisuuden valtaama entinen ratapiha.
Santeri Kannisto

Päivi ja Santeri Kannisto (2006)
Santeri Kannisto (s. 29. maaliskuuta 1970) on suomalainen it-ammattilainen, joka on toiminut avoimen lähdekoodin ja vapaiden ohjelmistojen puolestapuhujana. Hän vaikutti Suomen IT-elämässä vuosina 1991–2004. Kannisto perusti ja johti avoimeen lähdekoodiin erikoistunutta SOT Oy Suomen Ohjelmistotyö Ab:tä. SOT tunnettiin SOT Linux ja SOT Office -tuotteista. Kannisto erosi yhtiön toimitusjohtajan tehtävistä lokakuussa 2004. Joulukuussa 2006 Kannisto myi osakkeensa DI Wille Kuutille, joka jatkaa SOT:n uutena yrittäjänä.
Yrityksensä myymisen jälkeen Kannisto on kiertänyt maailmaa vaimonsa Päivi Kanniston kanssa urbaanina nomadina. Kannistot pitävät matkastaan blogia. He kirjoittavat kirjoja nimimerkillä Päivi & Santeri.
Kannisto on Artturi Kanniston lapsenlapsenlapsi.
Julkaisut

En kestä tätä enää!, Into Kustannus, 2020, ISBN 978-952-351-466-9
Päivi & Santeri, La Habanera: Matkalla oravanpyörästä onnenpyörään, Päivi Kannisto (omakustanne) 2007, ISBN 978-952-99867-0-5 (pdf-tiedosto)
La Habanera – The Escape From The Rat Race, 2005 ISBN 952-99769-4-1, suom. La Habanera – Matkalla oravanpyörästä onnenpyörään, 2005 ISBN 952-92-0986-X
Brasilia Brasilia – Turistiopas brasilialaisille, 2005 ISBN 952-92-0987-8
Brasil Brasil! – Guía de turismo para brasilero, 2005 ISBN 952-99769-3-3
Hitchhiker's Guide to New Zealand, 2005 ISBN 952-99769-0-9
Cheviot 150th Anniversary, 2006 ISBN 952-99769-1-7
Platinainen pilvenreuna, 2007 ISBN 978-952-5491-27-2
Hannu Kankaanpää

| Hannu Kankaanpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija, runoilija
Kirjailija
Esikoisteos:  Sukupolvi (1980)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hannu Kankaanpää (s. 7. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen Helsingissä asuva kirjailija ja runoilija.
Helsingin Punavuoressa syntyneen Kankaanpään vanhemmat olivat varastomies Reino Kankaanpää ja siivooja Esteri Tourunen. Kankaanpää valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitoksen kirjastoamanuenssina 1977–1980. Kankaanpää on työskennellyt myös toimitussihteerin ja kustannustoimittajan viransijaisena sekä tehnyt freelancerina erilaisia kirjoitus- ja toimitustöitä. Hän on suomentanut muun muassa kaksi Sylvia Plathin lastenkirjaa.
Kankaanpää sai J. H. Erkon palkinnon esikoisrunokokoelmastaan Sukupolvi (1980). Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 2016 alkaen.
Teokset

Sukupolvi. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1980.  ISBN 951-23-1671-4
Musta maalaus. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1981.  ISBN 951-23-1830-X
Goodyear. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1982.  ISBN 951-23-1925-X
Suomalainen menestystarina. Proosaa.  Hämeenlinna:  Karisto, 1983.  ISBN 951-23-2012-6
Kolmas lakeija. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1985.  ISBN 951-23-2101-7
Avaruus. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1987.  ISBN 951-23-2372-9
Jäähän veistetty portti. Runoja 1980-88. Hämeenlinna: Karisto, 1988. ISBN 951-23-2507-1
Tessun markkinamatka.  (Kuvitus Tasaburo Matsumura)  Karkkila:  Kustannus-Mäkelä, 1989.  ISBN 951-873-211-6
Sanaton mies. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1990.  ISBN 951-23-2879-8
Valehtelijan luku. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1992.  ISBN 951-23-3137-3
Vastaan. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1994.  ISBN 951-23-3368-6
Aika totta. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1996.  ISBN 951-23-3565-4
Alkaa eilinen. Runoja.  Hämeenlinna:  Karisto, 1998.  ISBN 951-23-3746-0
Yksi toista. Runoja.  Turku:  Enostone, 2002.  ISBN 951-9036-27-X
Se oli satakieli. Kirjoituksia elämästä ja teoksista.  Turku:  Enostone, 2003.  ISBN 951-9036-31-8
Todistus. Runoja.  Turku:  Enostone, 2004.  ISBN 951-9036-41-5
Niin kuin isä pojan. Runoja.  Turku:  Enostone, 2006.  ISBN 951-9036-62-8
Sivuviiva. Kirjoituksia kirjallisuudesta ja sen vierestä.  Turku:  Enostone, 2008.  ISBN 978-951-9036-75-5
Laru. Runoja ihmisistä jotka eivät ole saari.  Turku:  Enostone, 2010.  ISBN 978-951-9036-89-2
Uutiset seis. Lastenrunoja. Kuvat Päivi Niinikangas. Turku: Enostone, 2011. ISBN 978-952-5960-05-1
Ikinä. Runoja.  Turku:  Enostone, 2013.  ISBN 978-952-5960-24-2
Hesari ja muita runoja 1980-1998.  Helsinki:  Ntamo, 2015.  ISBN 978-952-215-581-8
Kuuntelen. Runoja.  Tampere:  Enostone Kustannus, 2015.  ISBN 978-952-5960-38-9
Maisema, ikkuna, peili. Runoja 1998-2018. Helsinki: Ntamo, 2018. ISBN 978-952-215-742-3.
Aika kylmää. Runoja. Helsinki: Ntamo, 2021. ISBN 978-952-215-842-0.
Alaviitteet. Runoja. Helsinki: Kulttuurivihkot, 2024. ISBN 978-952-411-033-4.
Kansainvälinen demokraattisten lakimiesten liitto

Kansainvälinen demokraattisten lakimiesten liitto (engl. International Association of Democratic Lawyers, IADL) on kansainvälinen poliittisesti vasemmistolaisten juristien järjestö. Se pyrkii seuraamaan erityisesti ihmisoikeuksia sekä poliittisia ja taloudellisia oikeuksia. IADL on saanut neuvoa-antavan jäsenen aseman Yhdistyneiden kansakuntien ECOSOCissa, Unescossa ja Unicefissa.
Järjestö perustettiin Pariisissa vuonna 1946. Alussa järjestön puheenjohtajana toimi myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon voittanut René Cassin, mutta nopeasti kommunistit ottivat vallan järjestössä ja kylmän sodan aikana se toimi kommunistisena peitejärjestönä, jota myös KGB ohjasi. Korean sodan aikana IADL väitti, että Yhdysvallat oli käyttänyt biologisia aseita ja kiduttanut siviilejä. Yhdysvallat suuttui väitteistä ja onnistuneesti lobbasi Ranskan häätämään IADL:n päämajan Pariisista vuonna 1951. Rene Cassin oli jättänyt puheenjohtajuuden vuotta aiemmin. Vielä myöhemmin esimerkiksi vuonna 1990 Neuvostoliitto rahoitti järjestöä 100 000 Yhdysvaltojen dollarilla.
Suomen Demokraattiset Lakimiehet, myöhemmin Oikeuspoliittinen yhdistys Demla, oli maatason jäsen järjestössä vuoteen 1990 asti.