stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lee Ritenour
Ura

Ritenour syntyi Los Angelesissa 11. tammikuuta 1952. Ensimmäinen sessio studiomuusikkona tapahtui Leen ollessa 16-vuotias, artistina tuolloin oli The Mamas & the Papas. Lempinimen "Captain Fingers" saanut kitaristi oli erittäin haluttu muusikko jo 1970-luvun puoliväliin mennessä. Hän voitti Guitar Player -lehden vuoden studiokitaristi -arvon kahdesti 1970-luvulla.
Ensimmäinen sooloalbumi valmistui 1976, nimeltään First Course. Seuraava albumi, joka on vahvasti fuusiojazzia, kantoi nimeä Captain Fingers. Vuonna 2002 julkaistu Rit's House oli artistin 30 albumi. Hän on ollut ehdolla 17 Grammy-palkintoon, mutta voittanut vain kerran.
Ritenour oli yksi perustajajäsen jazzin super-yhtye Fourplayssa. Fourplayn ensimmäinen levy vietti 33 viikkoa ykköspaikalla Billboardin Contemporary jazz listalla. Yhtyeen seuraava levy Between the Sheets oli ehdolla Grammy-palkintoon.
Koko uransa ajan Ritenour on ollut kokeilunhaluinen eri musiikkityyleille, mutta silti unohtamatta kaupallista puolta. Ritenour käyttää pääasiassa Gibsonin kitaroita, ja Gibson julkaisikin Ritenourin nimikkokitaran LR-10 vuonna 1981.
Aiheesta muualla

Lee Ritenourin viralliset kotisivut
Albumit, joilla Ritenour esiintyy (Arkistoitu – Internet Archive)
Lapinneva

Käytöstä poistunut Lapinnevan rautatieasema.
Retziuksen retkikunta tutkimassa nk. lapinrauniota, joka Retziuksen muistiinpanojen mukaan sijaitsi "Lapinneva-harjulla" Lapinnevan ja Niininevan välissä, vuonna 1873.
Lapinneva on yksi Parkanon kylistä.
Historia

Lapinnevan kylän asutus alkaa jo 1820-luvun alkupuolella. Lapinnevan kylän vanhasta 1800-luvun rakennuskannasta ovat säilyneet Kartanon pihapiiri (nyk. Vahala) ja ns. Vanhan Santoon asuinrakennus (nyk. Pessi) sekä Joensuun talo. Lapinnevan kylään kuuluu nykyään myös vanhat Niininevan kylän alueet.
Ruotsalainen rotubiologi Gustaf Retzius vieraili retkikuntineen Lapinnevalla vuonna 1873 osana Suomen-tutkimusmatkaansa. Lapinnevan harjulla he tutustuivat entisajan lappalaisten lapinraunioiksi esiteltyihin kiviraunioihin.
Peruspalvelut

Lapinnevalla toimi kyläkauppa, joka lopetti toimintansa 2006. Myös Lapinnevan koulu suljettiin samoihin aikoihin. Kylässä toimii yhä Kekkilän turvetuotantotehdas. Lisäksi Lapinnevalla sijaitsee Harjun hautausmaa siunauskappeleineen. Harjulammen uimapaikalla on Lapinnevan Yrityksen ylläpitämä Parkanon ainoa hyppyteline.
Lee Sang-hwa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lee Sang-hwa kultamitalistina vuoden 2014 olympialaisissa Sotšissa. |  Lee Sang-hwa kultamitalistina vuoden 2014 olympialaisissa Sotšissa. |  Lee Sang-hwa kultamitalistina vuoden 2014 olympialaisissa Sotšissa. |  |
Maa:   Etelä-Korea
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | 500 metriä |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Obihiro 2010 | sprintti |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2012 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Sotši 2013 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Kolomna 2016 | 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Inzell 2011 | 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Gangneung 2017 | 500 metriä |  |
|  Pronssia | Inzell 2005 | 500 metriä |  |
|  Pronssia | Richmond 2009 | 500 metriä |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2013 | sprintti |  |
Lee Sang-hwa (kor. 이상화, s. 25. helmikuuta 1989) on eteläkorealainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
Lee saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Seinäjoella 2005 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia yleisluistelussa. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Inzellissä hän sai pronssia naisten 500 metrillä. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samalla matkalla viides. Richmondissa 2009 hän sai MM-pronssia 500 metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Obihirossa 2010. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 500 metrillä. Seuraavana talvena hän sai Inzellissä MM-hopeaa 500 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti saman matkan maailmanmestaruuden Heerenveenissä kahden luistelun yhteisajalla 75,690.
Vuonna 2013 Lee saavutti sprinttereiden MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä pronssia sekä voitti Sotšissa 500 metrin maailmanmestaruuden kahden luistelun yhteisajalla 75,347. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa 500 metrillä yhteisajalla 74,70. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 yhteisajalla 74,85. Seuraavana vuonna hän sai Gangneungissa MM-hopeaa 500 metrillä ajalla 37,48 ja vuonna 2018 samassa paikassa olympiahopeaa ajalla 37,33, kun matka kilpailtiin jälleen vain yhden lähdön kilpailuna.
Lee voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013. Hän on sijoittunut samalla matkalla toiseksi kausilla 2006–2007, 2010–2011, 2011–2012 ja 2014–2015 sekä kolmanneksi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009. 100 metrillä hän on ollut toinen kaudella 2005–2006 ja kolmas 2006–2007. Hän on voittanut 37 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 34 kertaa toiseksi ja 23 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).
Lee on luistellut 500 metrillä neljä maailmanennätystä; tammikuussa 2013 hän luisteli Calgaryssä ajan 36,80 s ja marraskuussa 2013 hän paransi maailmanennätystä viikon sisällä kolmesti luisteltuaan Calgaryssä 36,74 s ja Salt Lake Cityssä 36,57 s ja 36,36 s.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,40 | Changchun | 29. tammikuuta 2007 |
| 500 m | 36,36 | Salt Lake City | 16. marraskuuta 2013 |
| 1 000 m  | 1.13,66 | Calgary | 21. syyskuuta 2013 |
| 1 500 m | 2.00,66 | Calgary | 7. syyskuuta 2013 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lee Sang-hwa Wikimedia Commonsissa
Lee Sang-hwan Twitter-tili
Laskenta

Laskenta voi tarkoittaa seuraavia:
kalkyyli, aksioomista ja syntaktisista päättelysäännöistä muodostuva merkkijonoihin liittyvä formaali systeemi,
komputaatio, informaation käsittely yleisesti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laskenta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kevin Abbring

| Kevin Abbring |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1989 
Kansalaisuus:   Alankomaat
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2007–
Entiset tallit:  KNAF Talent First Volkswagen Motorsport Hyudai Motorsport
Kilpailuja:  40
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Erikoiskoevoittoja:  1
MM-pisteitä:  10
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan ralli 2007
Sijoitus kaudella 2016:  16. (10 p.)
Kevin Abbring (s. 20. tammikuuta 1989 Eindhoven) on hollantilainen ralliautoilija.
Ura

Abbring aloitti uransa Rallycross-sarjoissa voittaen Hollannin Ford RST-sarjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Abbring ajoi ensimmäisen kilpailun rallin MM-sarjassa Mitsubishilla Saksan rallissa, missä sijoitus oli 41. Vuosina 2008-10 Abbring ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa Renault Cliolla parhaana tuloksenaan 11. sija vuoden 2009 Puolan rallista. Samoina vuosina hän kilpaili JWRC-sarjassa voittaen kaksi kilpailua.
Vuonna 2010 Abbring kilpaili IRC-sarjassa voittaen etuvetoisten luokan Ypresin rallissa ja Rally Zlínissä. Abbring myös osallistui kaudella viiteen MM-ralliin, voittaen Portugalin rallissa JWRC-luokan.
Vuonna 2011 Abbring kilpaili satunnaisia kilpailuja etuvetoisella Citroen DS3-autolla. Abbring sijoittui Walesin rallissa 12:sta yleiskilpailussa. Samana vuonna hän voitti Driver of the Academy -palkinnon.
Vuonna 2012 Abbring ajoi yksittäisiä rallikilpailuja Skodalla, hän oli Monte Carlon rallissa yleiskisan 12.
Vuonna 2013 Abbring ajoi Ranskan rallimestaruussarjaa R2-luokan Peugeotilla.
Vuonna 2014 Abbring osallistui EM-sarjan osakilpailuihin, ollen toinen Azorien rallissa. Abbring sai kaudelle 2015 tallipaikan Hyundailta.
Vuonna 2015 Abbring ajoi viisi MM-rallia Hyundai i20 WRC-autolla, ollen parhaimmillaan yleiskilpailun 11. Ruotsissa ja Saksassa.
Vuonna 2016 Abbring ajoi neljä MM-rallia Hyundain WRC-autolla, ollen parhaimmillaan seitsemäs Katalonian rallissa. Abbring oli myös kehittämässä Hyundain R5-luokan ralliautoa, ja ajoi sillä kaksi MM-sarjan osakilpailua.
Vuonna 2017 Abbring ajoi pääosin Belgian mestaruussarjaa Peugeotin R5-luokan autolla, ja oli lopputuloksissa sarjan kolmas.
Vuonna 2018 Abbring ajoi satunnaisia ralleja Ford Fiesta R5 -autolla.
Vuonna 2019 Abbring ajoi ainoastaan Belgian mestaruussarjaan kuuluneen Ypresin rallin ja 2020 ainoastaan Monzan MM-rallin.
Perhe

Hänen isänsä Edwin Abbring on myös ralliautoilija.
Aiheesta muualla

http://www.ewrc-results.com/profile.php?profile=2083
Lee Remick

| Lee Remick |
| --- | --- |
 Remick vuonna 1974.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lee Ann Remick
Syntynyt: 14. joulukuuta 1935 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 2. heinäkuuta 1991 (55 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Bill Colleran (1957–1968) Kip Gowans (1970–1991)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1953–1989
Merkittävät roolit:  Erään murhan anatomia Viinin ja ruusujen aika Ennustus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lee Ann Remick (14. joulukuuta 1935 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat – 2. heinäkuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooleja mm. elokuvissa Erään murhan anatomia (ohj. Otto Preminger, 1959), Viinin ja ruusujen aika (ohj. Blake Edwards, 1962) sekä Ennustus (ohj. Richard Donner, 1976).
Remickin elokuvadebyytti tapahtui vuonna 1957. Vuonna 1962 Remick oli ehdolla Oscar-palkinnon ja vuonna 1966 Tony Awardin saajaksi.
Remick kuoli 55-vuotiaana munuaissyöpään Los Angelesissa, Kaliforniassa vuonna 1991. Hän on Hollywood Walk of Famessa. Näyttelijän ensimmäinen aviomies oli Bill Colleran, jonka kanssa hänellä oli poika ja tytär. Toisen avioliiton hän solmi Kip Gowansin kanssa.
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1953 | Armstrong Circle Theatre |  | jakso Judy and the Brain, ensimmäinen televisiorooli |
| 1957 | A Face in the Crowd | Kasvot väkijoukossa | ensimmäinen elokuva |
| 1958 | The Long, Hot Summer | Hehkuva kesä |  |
| 1959 | Anatomy of a Murder | Erään murhan anatomia |  |
| 1959 | These Thousand Hills | Kovien miesten maa |  |
| 1960 | Wild River | Joki tulvii |  |
| 1962 | Days of Wine and Roses | Viinin ja ruusujen aika |  |
| 1962 | Experiment in Terror | Kestävyyskoe |  |
| 1963 | The Wheeler Dealers | Huijareita Texasista |  |
| 1963 | The Running Man | Mies joka katosi |  |
| 1965 | Baby the Rain Must Fall | Polttava maa |  |
| 1968 | The Detective | Etsivä J. L. |  |
| 1969 | Hard Contract | Kova sopimus |  |
| 1970 | Sometimes a Great Notion | Ei tuumaakaan |  |
| 1970 | Loot | Kirstullinen seteleitä |  |
| 1973 | A Delicate Balance | Herkkä tasapaino |  |
| 1974 | Touch Me Not | Kielletty kosketus |  |
| 1975 | Hennessy | Hennessy – maailman vaarallisin mies |  |
| 1976 | The Omen | Ennustus |  |
| 1977 | Telefon | Puhelin |  |
| 1978 | Breaking Up | Eron edessä | televisioelokuva |
| 1978 | The Medusa Touch | Medusan kosketus |  |
| 1979 | The Europeans | Eurooppalaiset |  |
| 1980 | The Competition | Kilpailu |  |
| 1980 | The Women's Room | Naistenhuone | televisioelokuva |
| 1980 | Tribute | Tuhlatut vuodet |  |
| 1982 | I Do! I Do! | Tahdon, tahdon | televisioelokuva |
| 1984 | A Good Sport | Reilu kaveri | televisioelokuva |
| 1984 | Mistral's Daughter | Taiteilijan tytär | minisarja |
| 1985 | Toughlove | Huumevartijat | televisioelokuva |
| 1986 | Emma's War | Emman taistelu |  |
| 1986 | Of Pure Blood | Puhdas veri | televisioelokuva |
| 1988 | Jesse | Jesse | televisioelokuva |
| 1988 | The Vision | The Vision - taivaskanava | televisioelokuva |
| 1989 | Dark Holiday | Pako helvetistä | televisioelokuva |
| 1989 | Bridge to Silence | Syvä hiljaisuus | televisioelokuva, viimeinen elokuva |
Aiheesta muualla

Lee Remick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lansford Spence

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lansford Spence Pekingin olympialaisissa 2008. |  Lansford Spence Pekingin olympialaisissa 2008. |  Lansford Spence Pekingin olympialaisissa 2008. |  |
Maa:  Jamaika
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Helsinki 2005 | 4×400 m viesti |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | 4×400 m viesti |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Santo Domingo 2003 | 4×400 m viesti |  |
|  Hopeaa | Guadalajara 2011 | 200 m |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Delhi 2010 | 200 m |  |
|  Hopeaa | Delhi 2010 | 4×100 m viesti |  |
|  Pronssia | Melbourne 2006 | 4×400 m viesti |  |
Lansford Spence (s. 15. joulukuuta 1982 Hanover, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija.
Spence voitti Pan-Amerikan kisoissa 2003 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti 2005 Jamaikan mestaruuden 400 metrin juoksussa. Samana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa 400 metrin välierissä ajalla 47,20. 4 × 400 metrin viestissä hän oli mukana voittamassa MM-pronssia. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän juoksi henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksi ajalla 45,79 ja viestissä oli mukana voittamassa pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi kahdeksanneksi sijoittuneessa Jamaikan pitkän viestin joukkueessa.
Spence jäi kesällä 2009 Jamaikan mestaruuskilpailuissa kiinni piristeen käytöstä yhdessä Marvin Andersonin, Yohan Blaken, Allodin Fothergillin ja Sheri-Ann Brooksin kanssa. Brooksia lukuun ottamatta he saivat kolmen kuukauden kilpailukiellon.
Spence saavutti Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hopeaa sekä 200 metrillä ennätyksellään 20,49 että 4 × 100 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän juoksi 4×400 metrin viestin alkuerissä Jamaikan joukkueessa. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue sijoittui kolmanneksi.
Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa 2011 hän sijoittui 200 metrillä toiseksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 metrin juoksu: 20,33 (2011)
400 metrin juoksu: 44,77 (2005)
Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008

| Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008 Jarno Sarjanen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 15. lokakuuta 2008
 Tyylilaji: country, iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Jarno Sarjasen muut julkaisut
| Pienen pojan haaveet 2008 | Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008 2008 |   |
Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008 on suomalaisen countrylaulaja Jarno Sarjasen 2CD:n kokoelmalevy, joka ilmestyi 15. lokakuuta 2008.
Kokoelma on kakkososa kahden 2CD:n kokoelmasarjassa, jonka ensimmäinen osa Pienen pojan haaveet – Kootut levytykset 1977–2008 ilmestyy samanaikaisesti kakkososan kanssa. Kokoelmasarjan kakkososalle on koottu Sarjasen levytyksiä vuosilta 1980-2008. Se sisältää kokonaisuudessaan albumit Mustat kaleerit ja Keskikalja-cowboy sekä viisitoista muuta esitystä, joista neljä on kokoelmaa varten tehtyjä uusia levytyksiä.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Mustat kaleerit  Kitara ja meri  Kuubalainen serenadi  Vanhan merirosvon kapakassa  Tiikerihai  Neljäs mies  Musta Rudolf  Mary Ann  Rosvo-Roope  Purppurapurjeet  Jambalaya  Merimieskapakassa  Varjele luoja  Meren aalloilla  Maanantaiaamu  Tallirenki  Turhan kylväjä  Takkulan baari  Lähdetään rantaan  Meillä pohjaa sentään on :  CD 2 Keskikalja-cowboy  Ilotyttö  Ammatinvalinta  Tikkamies  Mua vietiin  On kotini maantie  Jos henkinen kantti vain riittää  Peluri  Yön kuningatar  Valot nään  Maailma on lapsien  Bussikuski  Kerran saamme sunnuntain  Mä ajelen vaan  Kaikki lakastuu  Ronkeli Roos  Pakotat mut lähtemään  Tällaisia muistoja tahtonut en  Mainosvelho  Luma Long Life  Hiab
Laskettavuusteoria

Laskettavuusteoria on matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen alue, joka tutkii mitkä ongelmat voidaan laskennallisesti ratkaista. 1930-luvulla Gödel, Turing ja Church osoittivat, että kaikki ongelmat eivät ole laskennallisesti ratkaistavissa. Esimerkiksi Turingin koneiden opettamiseen suunniteltu "Busy Beaver" -peli ei ole laskennallisesti ratkaistavissa.
Kim Bazarsadajev

Kim Ivanovitš Bazarsadajev (ven. Ким Иванович Базарсада́ев; 22. huhtikuuta 1937 Hoito-Aga, Burjaatti-Mongolien autonominen SNT – 12. joulukuuta 2002 Ulan-Ude, Burjatia) oli venäläinen, Burjatiasta lähtöisin ollut ooppera- ja konserttilaulaja. Hän oli äänialaltaan basso.
Bazarsadajev opiskeli Lhasaran Linhovoinin johdolla Ulan-Uden Tšaikovski-musiikkiopistossa vuodesta 1954. Valmistuttuaan hän opiskeli Leningradin konservatoriossa, josta hän valmistui Ivan Plešakovin luokalta vuonna 1963. Bazarsadajev oli Burjatian ooppera- ja balettiteatterin solisti vuosina 1959–1963 ja jälleen vuodesta 1966. Lisäksi hän lauloi muun muassa Puna-armeijan kuorossa vuosina 1965–1966. Bazarsadajev vieraili osana Neuvostoliiton nuorten taiteilijoiden delegaatiota Ruotsissa vuonna 1963 ja oli tukholmalaisen lehden mukaan yksi ryhmän kiinnostavimmista esiintyjistä. Bazarsadajev vieraili esiintyjänä monissa venäläisissä kaupungeissa, Moldovassa, Azerbaidžanissa, Englannissa, Norjassa, Tšekkoslovakiassa, Guineassa, Ranskassa, Suomessa, Mongoliassa, Kiinassa ja Japanissa.
Bazarsadajevin oopperaohjelmistoon kuului teoksia monilta venäläisiltä ja neuvostoliittolaisilta säveltäjiltä sekä länsimaisilta säveltäjiltä, kuten Giuseppe Verdiltä. Hän esiintyi myös mongolialaisten ja kalmukialaisten teosten esityksissä. Lisäksi Bazarsadajevin ohjelmistossa erityinen asema oli burjatialaisilla kansanlauluilla ja burjatialaisten säveltäjien lauluilla. Melodija julkaisi häneltä useita levytyksiä. Vuonna 1986 Neuvostoliitossa esitettiin hänen työlleen omistettu televisioelokuva Svet nad Baikalom. Bazarsadajev sai monia palkintoja ja tunnustuksia Neuvostoliitolta, Venäjältä ja Mongolialta. Hänestä tuli Neuvostoliiton kansantaiteilija vuonna 1981.
Bazarsadajev kuului vuodesta 1978 kommunistipuolueeseen ja istui Burjatian aluekomiteassa. Hän johti Burjatian ooppera- ja balettiteatteria vuosina 1994–1998. Hänestä tuli vuonna 1998 Burjatian kulttuuriministeriön neuvonantaja. Lisäksi Bazarsadajev muun muassa johti vuosina 1988–2002 opettajansa Linhovoinin mukaan nimettyä kansainvälistä laulukilpailua. Myös hänen tyttärestään ja pojastaan tuli laulajia.
Kärmeorvonmäki

| Kärmeorvonmäki |
| --- | --- |
 Kärmeorvonmäki, vasemmalla Lieto-seuran vuonna 1983 pystyttämä muistokivi.
Sijainti
 Kärmeorvonmäki
Koordinaatit:  60.52926°N, 22.55437°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Lieto
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kärmeorvonmäki on Varsinais-Suomessa Liedossa Pränikkälän ja Pokkolan kylien alueella sijaitseva mahdollinen muinaislinna.
Linnamäki

Linnamäki sijaitsee Liedon kirkosta 6 kilometriä itäkoilliseen ja on Savijoen laakson eteläpuolella olevassa Ahteenmetsän kallioalueella. Kärmeorvonmäki on pitkänomainen harju, jonka itäsivulla kulkee kivistä ladottu vallitus.
Tutkimukset

Paikkaa on tarkastettu vuonna 1919, jolloin A.M. Tallgren tutki sitä. Seuraavan kerran paikalla kävi Ella Kivikoski vuonna 1935 ja Matti Huurre vuonna 1954.
Muistomerkki

Lieto-seura pystytti vuonna 1983 mäelle muistokiven.
Kevatoinen

| Kevatoinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°47′35″N, 26°10′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Välijoki Myllyjärveen 
Järvinumero:  14.421.1.059
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101 m  
Pituus:  2,9 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  9,404 km  
Pinta-ala:  76,894 ha  
Tilavuus:  0,00208363 km³ 
Keskisyvyys:  2,71 m  
Suurin syvyys:  14 m  
Saaria:  1 
 fiKevatoinen 
Kevatoinen  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Toikkalankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,9 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 77 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,08 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00208 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 14,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101 metriä mpy.
Laskettavuus

Laskettavuus on teoreettisen tietojenkäsittelytieteen laskettavuusteorian haara, joka tutkii ongelmien ratkeavuutta algoritmisesti. Käytännössä laskettavuus tarkoittaa sitä, voidaanko jokin ongelma ratkaista tietokoneiden avulla vai ei. Laskettavuus on eri asia kuin laskennallinen vaativuus, jolla tarkoitetaan laskennallisen ongelman ratkaisemiseen tarvittavia resursseja kuten laskennan vaatimaa aikaa tai muistikapasiteettia.
Ongelmanasettelu on ensin muotoiltava täsmällisesti erilaisten laskennan mallien avulla, joiden voidaan ajatella olevan tietokoneiden matemaattisia malleja. Esimerkki tällaisesta mallista on Turingin kone. Vasta tämän jälkeen voidaan analysoida, onko se ylipäänsä ratkaistavissa.
Universaalin Turingin koneen käsite syntyi kun oli tarve esittää mitkä ongelmat olivat laskettavissa: ongelmat, joita universaalilla koneella ei voitu ratkaista eivät olleet laskettavissa.
Aiheesta muualla

Laskennan teoria (PDF) (englanniksi)
Keski-läntinen alue (Brasilia)

Brasilian keski-läntinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Alue muodostuu kolmesta osavaltiosta (Goiás, Mato Grosso ja Mato Grosso do Sul) sekä Distrito Federalin liittopiiristä, jossa sijaitsee Brasilian pääkaupunki Brasília.
Alueen asukasluku vuonna 2022 oli 16 492 326
 ja pinta-ala 1 606 371,5 neliökilometriä.
Vesiputous Chapada do Guimarãesissa, Mato Grossossa.
Keski-nikobaari

| Keski-nikobaari> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Nikobaarit (Intia)
Puhujia:  10 100 (2001)
Kirjaimisto:  latinalainen, devanagari
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  mon-khmer-kielet nikobaarilaiset kielet
ISO 639-3:  ncb
 Ohje 
Keski-nikobaari on austroaasialainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 10 000 ihmistä Intian Nikobaarien saaristossa Katchalin, Camortan, Nancowryn ja Trinketin saarilla. Se kuuluu nikobaarilaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua Nikobaarien pääkielelle carille. Keski-nikobaaria voidaan kirjoittaa latinalaisilla kirjaimilla tai devanagarilla.
Kim Bodnia

Kim Bodnia, 2012.
Kim Bodnia (s. 12. huhtikuuta 1965 Frederiksberg) on tanskalainen näyttelijä, joka aloitti uransa 1990-luvun alussa ja on siitä lähtien esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa.
Bodnia opiskeli näyttelijäntyötä Tanskassa Valtion Teatterikoulussa vuosina 1981–1991. Hänen uransa alkoi teatterissa, ja valkokankaalla hänen läpimurtonaan voidaan pitää Robert-palkittua sivuroolia Ole Bornedalin elokuvassa Yövartija (1994), jota seurasivat roolit Nicolas Winding Refnin elokuvissa Pusher (1996) ja Bleeder (1999). Vuosituhannen vaihteessa alkoi yhteistyö ohjaaja Lasse Spang Olsenin kanssa (muun muassa Vanhat miehet uusissa autoissa) ja vuonna 2010 Susanne Bierin kanssa (muun muassa Kosto). Suosittuihin rooleihin on kuulunut myös toinen pääosa ruotsalais-tanskalaisessa televisiosarjassa Silta (2011–2013). Vuonna 2018 hänet nähtiin Paavo Westerbergin elokuvassa Viulisti.
Bodnian ensimmäinen puoliso oli näyttelijä Lotte Merete Andersen ja toinen puoliso on Rikke Louise Andersson.
Aiheesta muualla

Kim Bodnian sivusto.
Kim Bodnia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)