stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cleveland Rockers
Seuran historia > Tehokkaimmat pelaajat > Pisteet

Cleveland Rockersin seurahistorian paras pistenainen on takamiehen paikalla pelannut Merlakia Jones. Hän oli ainoa pelaaja, joka edusti seuraa sen jokaisena pelikautena, kaudesta 1997 kauteen 2003. Hän keräsi Rockers-paidassa seitsemän runkosarjakauden aikana yhteensä 2173 pistettä; runkosarjaotteluita hänelle kertyi Rockersin riveissä 218. Yksittäisinä kausina Jones oli eniten pisteitä tehnyt Rockers-pelaaja kahdesti, kausina 1999 ja 2001, joista jälkimmäisellä hän teki WNBA-uransa piste-ennätyksen, 404 pistettä 30:ssä runkosarjaottelussa, keskimäärin 13,5 pistettä ottelua kohden.
Muita pistetilastoissa kunnostautuneita Rockers-pelaajia olivat muun muassa sentteri/laituri Chasity Melvin, laituri Eva Němcová, sentteri Isabelle Fijalkowski ja laituri Penny Taylor.
Melvin pelasi Rockersin riveissä kaudesta 1999 kauteen 2003 ja oli eniten pisteitä runkosarjassa tehnyt Rockers-pelaaja kolmena kautena, 2000, 2002 ja 2003. Kaudella 2003 hän teki Rockersin yhden kauden piste-ennätyksen, 444 pistettä 34:ssä runkosarjaottelussa.
Němcová edusti Rockersia viidellä kaudella, kaudesta 1997 kauteen 2001, ja oli joukkueensa paras pistenainen kaudella 1997 tehtyään 384 pistettä, keskimäärin 13,7 pistettä ottelua kohden, 28:ssa ottelussa. Myös kausilla 1999 ja 2000 hänen pistekeskiarvonsa olivat Rockersin parhaat. Kaudella 1999 hän pelasi ottelun vähemmän kuin vain kolme pistettä enemmän tehnyt Merlakia Jones ja Němcován pistekeskiarvo, 11,1, oli parempi kuin Jonesin 10,8. Kaudella 2000 hän oli mukana vain 14:ssä runkosarjaottelussa pistekeskiarvolla 13,2.
Ranskalainen Fijalkowski pelasi WNBA:ssa ja Rockersissa kaksi kautta, kaudet 1997 ja 1998. Kaudella 1997 hän oli Rockersin toiseksi paras pistenainen ja kaudella 1998 seuran paras pistenainen. Hän teki kaudella 1998 yhteensä 383 pistettä (pistekeskiarvo 13,7) 28:ssa runkosarjaottelussa.
Penny Taylor pelasi Rockersissa kolme kautta, kaudesta 2001 kauteen 2003. Kaudella 2002 hänen pistekeskiarvonsa, 13, oli seuran paras. Hän pelasi kaksi ottelua vähemmän kuin kahdeksan pistettä enemmän tehnyt Chasity Melvin (pistekeskiarvo 12,5). Kaudella 2003 hän oli sekä pistemäärän että pistekeskiarvon perusteella toiseksi tehokkain Rockers-pelaaja Melvinin jälkeen.
Seuran historia > Tehokkaimmat pelaajat > Levypallot

Chasity Melvin oli Rockersin sisäisen levypallotilaston kärjessä monena kautena. Levypallojen kokonaismäärä oli hänellä Rockers-pelaajien paras neljällä kaudella, 1999, 2000, 2002 ja 2003. Eniten levypalloja hän keräsi kaudella 2003, yhteensä 215, joista 133 puolustuspäässä ja 82 hyökkäyspäässä. Melvinin levypallokeskiarvo oli Rockersin paras kausina 2000–2003. Kaudella 2001 hän pelasi kolme ottelua vähemmän kuin kymmenen levypalloa enemmän kerännyt Merlakia Jones; Melvinin levypallokeskiarvo oli 5,7 ja Jonesin 5,5. Kaudella 1999 yhden ottelun Chasity Melviniä vähemmän pelanneen ja kolme levypalloa vähemmän keränneen Alisa Burrasin (levypallokeskiarvo tasan neljä) sekä kuusi ottelua Melviniä vähemmän pelanneen ja 16 levypalloa vähemmän keränneen Janice Braxtonin (levypallokeskiarvo 4,3) levypallokeskiarvot olivat Rockersin parhaat.
Rockersin alkukausien johtavia levypallopelaajia olivat Isabelle Fijalkowski ja sentteri Janice Braxton. Kaudella 1997 Braxton keräsi levypalloja yhteensä 189 25:ssä ottelussa, joista 156 puolustuspäässä ja 33 hyökkäyspäässä, ja Fijalkowski 156 28:ssa ottelussa, joista 94 puolustuspäässä ja 62 hyökkäyspäässä. Kaudella 1998 Fijalkowski keräsi 192 levypalloa 28:ssa runkosarjaottelussa (133 puolustuspäässä ja 59 hyökkäyspäässä) ja Braxton 168 30:ssä ottelussa (131 puolustuspäässä ja 37 hyökkäyspäässä).
Seuran historia > Omistus

Rockersin omisti alun perin NBA-liiga, joka omisti kaikki WNBA-seurat vuoteen 2002 asti. Seuran omistus siirtyi Gordon Gundille, NBA-seura Cleveland Cavaliersin silloiselle omistajalle. Rockersin toiminta päättyi kauden 2003 jälkeen; seuralle ei löydetty uutta omistajaa vanhan omistajan luovuttua seuran toiminnasta.
Seuran historia > Dispersal draft

Cleveland Rockersin toiminnan loputtua järjestettiin tammikuussa 2004 dispersal draft, varaustilaisuus, jossa muut WNBA-seurat varasivat riveihinsä pelaajia, joiden pelaajaoikeudet olivat kuuluneet Rockersille. Ensimmäisenä varattiin Penny Taylor (Phoenix Mercury), toisena Chasity Melvin (Washington Mystics) ja kolmantena LaToya Thomas (San Antonio Silver Stars). Kuudes varausvuoro oli Seattle Stormilla, joka varasi takamies Betty Lennoxin, joka oli seuraavana kautena merkittävässä roolissa Stormin voittaessa ensimmäisen WNBA-mestaruutensa. Lennox valittiin vuonna 2004 WNBA:n loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Seurassa pelanneita pelaajia

Mery Andrade (1999–2002)
Janice Braxton (1997–1999)
Rushia Brown (1997–2002)
Alisa Burras (1999)
Helen Darling (2000–2001, 2003)
Michelle Edwards (1997–2000)
Isabelle Fijalkowski (1997–1998)
Deanna Jackson (2002–2003)
Merlakia Jones (1997–2003)
Betty Lennox (2003)
Suzie McConnell Serio (1998–2000)
Chasity Melvin (1999–2003)
Eva Němcová (1997–2001)
Jennifer Rizzotti (2001–2003)
LaToya Thomas (2003)
Ann Wauters (2000–2002)
Lynette Woodard (1997)
Päävalmentajat

Linda Hill-McDonald (1997–1999)
Dan Hughes (2000–2003)
Gustav Noske

Gustav Noske.
Gustav Noske (9. heinäkuuta 1868 Brandenburg an der Havel – 30. marraskuuta 1946 Hannover) oli saksalainen poliitikko, joka toimi Weimarin tasavallan puolustusministerinä 1919–1920.
Noske oli sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen ja parlamenttiedustaja vuodesta 1906 ensimmäisen maailmansodan loppuun. Hän kuului sosialistiseen oikeistosiipeen ja otti osaa spartakistikapinan ja Münchenin neuvostotasavallan verisiin kukistamisiin vuonna 1919. Noske oli kommunistijohtajien Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin vastustaja. Hänen lähettämänsä oikeistolaiset freikorpsit surmasivat noin 1 000 kommunistia[lähde? ] Münchenin neuvostotasavallan kukistamisen yhteydessä.
Weimarin tasavallan vakiinnuttua Noske toimi Ala-Saksin osavaltion presidenttinä Hannoverissa. Nosken epäiltiin osallistuneen toisen maailmansodan aikana Adolf Hitlerin vastaiseen salaliittoon.
Saksan tapahtumien jälkeen Suomessakin kommunistit käyttivät sosiaalidemokraateista pilkkanimeä noske tai noskelainen. Tällä haluttiin sanoa, että sosiaalidemokraatit menevät työväen kapinoidessa porvarien puolelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gustav Noske Wikimedia Commonsissa
Hauhuun työväentalo

| Hauhuun työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Hauhuu, Virrat
Valmistumisvuosi:  1913
Purkuvuosi:  1980-luku?
Rakennuttaja:  Hauhuun Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hauhuun työväentalo oli Virtain kaupungin Hauhuun kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Vuonna 1906 Jäähdyspohjassa pidettiin kokous, jonka tuloksena päätettiin perustaa Jäähdyspohjan työväenyhdistys. Paikalla oli väkeä sekä Jäähdyspohjan että Hauhuun kylistä. Vuoden mittaan selvisi kuitenkin, ettei yhteinen yhdistys toiminut, joten yhdistys jatkoi Hauhuun työväenyhdistyksen nimellä. Jäähdyskylään perustettiin oma yhdistyksensä.
Yhdistyksen sisällä oli alusta asti erilaisia ristiriitoja: muun muassa rahastonhoitaja irtisanoutui vuonna 1909, ja sen jälkeenkin jäseniä erosi ja erotettiin. Myös yhdistyksen hajoamisesta puhuttiin. Oma työväentalo saatiin kuitenkin rakennettua vuokratontille vuonna 1913. Oma talo vilkastutti yhdistyksen toimintaa: järjestettiin vappujuhlia, iltamia ynnä muuta myös yhdessä Jäähdyskylän yhdistyksen kanssa.
Vuonna 1937 yhdistyksen toiminnan kuvailtiin olevan lamassa. Toiminnan pyörittäminen oli jäänyt muutamien vanhojen jäsenten käsiin, jotka eivät jaksaneet toimia kovin aktiivisesti. Sotien jälkeen toiminta vielä virkistyi sen verran, että ”perusasiat” hoidettiin. 1970-luvulla toiminta kuitenkin hiljeni lopullisesti, ja työväentalo myytiin 1980-luvulla.
Harry Howell

Henry Vernon (Harry) Howell (28. joulukuuta 1932 Hamilton, Ontario, Kanada – 10. maaliskuuta 2019) oli jääkiekkoilija ja New York Rangersin pitkäaikainen tähtipelaaja ja eniten otteluita seuran paidassa pelannut puolustaja. Howell voitti 1967 viimeisen Norris Trophyn eli parhaan puolustajan palkinnon ennen NHL:n laajenemista. Hän sanoi olevansa iloinen kunnianosoituksesta, koska myöhemmin palkinto kuuluisi Bobby Orrille.
Saavutuksia ja palkintoja > Pelaajana

NHL:n tähdistöottelussa 1954, 1963, 1964, 1965, 1967, 1968 ja 1970
New York Rangersin kapteeni 1955–57
Norris Trophy 1967 (paras puolustaja)
NHL:n ykköstähdistössä 1967
Hockey Hall of Fameen 1979
Saavutuksia ja palkintoja > Kykyjenetsijänä

Stanley Cup 1990 (Edmonton Oilersin organisaatiossa)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jacques Laperrière | James Norris Memorial Trophyn voittaja 1967 | Seuraaja: Bobby Orr |
Handknattleiksfélag Kópavogs

Seuran logo
Handknattleiksfélag Kópavogs tai HK Kópavogur on urheiluseura Kópavogurin kaupungista. Seuran jalkapallojaosto pelaa vuonna 2019 Islannin  korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildssa. Kotiottelunsa jalkapallojaosto pelaa Kórinnissa, jolle mahtuu 1 452 katsojaa. Käsipallojaosto pelasi vuonna 2018 Islannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Islannin mestaruuden se voitti käsipallossa vuonna 2012.
Hakajärvi (Ruovesi)

| Hakajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°56′09″N, 23°53′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Paloveteen 
Järvinumero:  35.321.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,8 m  
Rantaviiva:  0,642 km  
Pinta-ala:  2,035 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHakajärvi 
Hakajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Riekkolanperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,8 metriä mpy.
Hannele Anttila

Merja Hannele Anttila (myöh. Kahtola, s. 15. syyskuuta 1950 Asikkala) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1960-luvun lopulla SM-mitaleja korkeushypyssä. Hän edusti Suomea yhdessä maaottelussa. Kotimaassa hän edusti vuoteen 1970 Asikkalan Raikasta ja sen jälkeen Lahden Urheilijoita.
Anttila saavutti korkeushypyssä Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1968 sekä sijoittui yhdeksänneksi vuosina 1970 ja 1971. Hän voitti korkeushypyssä sisäratojen Suomen-mestaruuden vuonna 1969. Hän kilpaili kolmimaaottelussa Ranskaa ja Tanskaa vastaan Pietarsaaressa heinäkuussa 1967.
Anttilan ennätys korkeushypyssä on 159 cm, jonka hän teki Heinolassa lokakuussa 1967 ja jota hän sivusi vuonna 1969.
HK Lipetsk

| HK Lipetsk |
| --- | --- |

Perustettu:  1979
Entiset nimet:  Metallurg Lipetsk (1979–1980) Traktor Lipetsk (1980–1992) Russkij Variant Lipetsk (1992–1994)
Kaupunki:  Lipetsk, Venäjä
Kotiareena:  Svjosdnyjin urheilupalatsi
– kapasiteetti:  1 900
Sarjataso:  VHL
Värit:           
Mestaruudet:  Vysšaja Liga: 1998
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Lipetsk (ven. ХК Липецк) on venäläinen jääkiekkojoukkue Länsi-Venäjältä Lipetskistä, Lipetskin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa, sen läntisessä divisioonassa.
Historia

Lipetskin nykyinen jääkiekkoseura perustettiin vuonna 1979 nimellä Metallurg Lipetsk ja se liittyi Pervaja Ligaan. Seuraavana vuonna nimeksi vaihtui Traktor Lipetsk. Seura jatkoi Pervaja Ligassa Neuvostoliiton kaaduttuakin ja vuonna 1995 seura nykyisellä nimellään HK Lipetsk nousi Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan.
HK Lipetsk voitti Vysšaja Ligan mestaruudeen vuonna 1998 ja nousi Venäjän superliigaan. Seura pelasi superliigassa kaudet 1998–1999 ja 1999–2000, minkä jälkeen se putosi takaisin Vysšaja Ligaan. HK Lipetsk vietti Pervaja Liga -kautta 2006–2007 lukuun ottamatta 2000-luvun Vysšaja Ligassa.
Sarjatason uudelleenjärjestelyiden vuoksi HK Lipetsk joutui pudottautumaan Pervaja Ligaan vuonna 2010. Pervaja Liga lakkautettiin kauden jälkeen, ja HK Lipetsk jatkoi uudella kolmennalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa. Kaudeksi 2013-2014 joukkue siirtyy pelaamaan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHLään.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:HK Lipezk
Käännös suomeksi
Granåsen

| Granåsen |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Trondheim, Norja
Katsomopaikat:  40 000
Koordinaatit:  63°22′38″N, 10°18′30″E
Avattu:  1940
Remontoitu:  1952, 1959–1960, 1969, 1977, 1980, 1983, 1987, 1990, 2008, 2010–2012, 2017–2018
Muut mäet:  K60 HS68, K40, K28, K16, K10, K3
Seura:  Byåsen IL, Trondhjems Skiklub, Granåsen Ski Team
Granåsen W-123
K-piste:  124 metriä
Mäkikoko:  138 metriä
Mäkiennätys:  146,0 metriä  Kamil Stoch (15.3.2018)
Naisten mäkiennätys:  137,5 metriä  Juliane Seyfarth (14.3.2019)
Kesämäkiennätys:  132,5 metriä  Kazuyoshi Funaki (17.8.1997)
Naisten kesämäkiennätys:  132,5 metriä  Anette Sagen (16.10.2011)
Avattu:  1990
Remontoitu:  2008
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  88,65 m
Vauhtimäen kulma:  34°
Keulan pituus:  6,5 m
Keulan korkeus:  3 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  33,8°
Granåsen W-90
K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  105 metriä
Mäkiennätys:  110,0 metriä  Peter Løset Skodjereite (16.12.2018)
Naisten mäkiennätys:  105,0 metriä  Sara Takanashi (15.3.2013)
Kesämäkiennätys:  107,5 metriä  Daniel-André Tande (10.10.2015)
Naisten kesämäkiennätys:  105,5 metriä  Sara Takanashi (28.9.2014)
Avattu:  1990
Remontoitu:  2008
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  79,62 m
Vauhtimäen kulma:  34°
Keulan pituus:  6 m
Keulan korkeus:  2,25 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  33,8°
Granåsen W-78
K-piste:  78 metriä
Mäkiennätys:  79,5 metriä  Janez Stirn  Martin Švagerko (3.3.1984)
Avattu:  1960
Remontoitu:  1980
Suljettu:  1990
Purettu:  2010
Muovitus:  Ei
Granåsen on kahdeksan muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Trondheimissa Norjassa.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki Trondheimiin rakennettiin vuonna 1899 Gråkallen-vuoren rinteelle. Vuonna 1940 avattiin ensimmäiset Granåsen-hyppyrimäet, suurempi oli aikanaan normaalimäki. Avajaiskilpailun normaalimäessä voitti Birger Ruud.
Ensimmäinen remontointi tapahtui vuonna 1952, jolloin pien- ja normaalimäki valmisteltiin vuoden 1953 Norjan mestaruuskilpailuja varten. Valmistelujen yhteydessä normaalimäki valaistiin. Suurmäki rakennettiin vuosina 1959–1960, johon myös rakennettiin valaistus.
Vuoden 1970 Norjan mestaruuskilpailuja varten rakennettiin normaalimäkeen katsomo, valaistus uusittiin ja rakennettiin Norjan ensimmäinen sähköinen tulostaulu. Vuonna 1977 normaalimäkeä remontoitiin ja remontissa K-piste siirrettiin 64 metriin ja alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Vuonna 1980 entinen suurmäki remontoitiin vastaamaan FIS:n vaatimuksia. Remontin jälkeen K-piste oli 78 metrissä. Myös pienmäkeä remontoitiin, remontin yhteydessä rakennettiin valaistus ja K-piste asetettiin 38 metriin. Vuonna 1983 rakennettiin hiihtohissi entiseen suurmäkeen vuoden 1984 nuorten maailmanmestaruuskilpailuja varten.
Vuonna 1987 K38-mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Vuonna 1988 vanhan suurmäen FIS-sertifikaatti umpeutui ja vuonna 1990 se hylättiin, kun uudet suur- ja normaalimäet valmistuivat.
Vuonna 1990 rakennettiin uudet muovitetut suur- ja normaalimäet hieman oikealla vanhoista Granåsen Rekruttsenterin mäistä vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailuja varten. Hyppyrimäkien K-pisteet sijaitsivat 120 metrissä ja 90 metrissä. Vuonna 2008 niitä remontoitiin ja remontissa alastulorinteet muotoiltiin uudelleen ja niihin vaihdettiin muovitus. Remontissa normaalimäen HS-piste siirrettiin 99 metristä 105 metriin, ja suurmäen K-piste siirrettiin 120 metristä 123 metriin ja HS-piste siirrettiin 131 metristä 140 metriin, vuonna 2013 K-piste siirrettiin 124 metriin. Tammikuussa 2019 suurmäen HS-piste siirrettiin 140 metristä 138 metriin.
Vuonna 2009 aloitettiin suunnittelemaan Granåsen Rekruttsenterin laajentamista ja kesällä 2010 alkoi rakennustyöprojekti uusien K28-, K16-, K10- ja K3-luonnonmäkien rakentamiseksi. Myös vanha normaalimäki remontoitiin ja K-piste siirrettiin 64 metristä 60 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 65 metriä, sekä umpeenkasvanut K78-mäki purettiin. Jo talvella 2011 uusia mäkiä käytettiin harjoitustoiminnassa. Kesällä 2011 uusittiin hiihtohissi ja K28-, K16- ja K10-mäkien alastulorinteet muovitettiin. Kesällä 2012 myös K60-mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus, ja kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 68 metriin. Vuosina 2017–2018 myös pienmäki peruskorjattiin, K-piste siirrettiin 38 metristä 40 metriin ja muun muassa alastulorinteen muovitus uusittiin.
Historia > Arvokilpailuvoittajat

Vuoden 1984 nuorten MM-kilpailuissa mäkihyppykilpailun voitti tšekkoslovakialainen Martin Švagerko.
Vuoden 1997 MM-kilpailuissa normaalimäen kilpailun voitti Janne Ahonen, suurmäen kilpailun voitti japanilainen Masahiko Harada ja joukkuekilpailun voitti Suomi joukkueella Ari-Pekka Nikkola, Jani Soininen, Mika Laitinen ja Janne Ahonen.
Granåsen W-123

Granåsen W-123 valmistui vuonna 1990 vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailuja varten. Vuodesta 1991 lähtien siitä on hypätty maailmancupia vuosittain lukuun ottamatta muutamaa poikkeusta. Viimeisin uudistus mäessä tehtiin vuonna 2008, kun K-piste siirrettiin 120 metristä 123 metriin ja HS-piste siirrettiin 131 metristä 140 metriin alastulorinteen montun syventämisen myötä. Vuonna 2013 K-piste siirrettiin 124 metriin.
Granåsen W-123 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Virallisen mäkiennätyksen 146,0 metriä on hypännyt puolalainen Kamil Stoch 15. maaliskuuta 2018.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.3.1991 |  Heinz Kuttin | 119,0 m | Maailmancup |  |
| 11.3.1992 |  Toni Nieminen | 121,0 m | Maailmancup |  |
| 23.3.1996 |  Ari-Pekka Nikkola | 128,0 m | Maailmancup |  |
| 27.2.1997 |  Dieter Thoma | 129,5 m | MM-kilpailut 1997 |  |
| 13.3.1998 |  Takanobu Okabe | 130,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.1998 |  Andreas Widhölzl | 131,0 m | Maailmancup |  |
| 9.3.1999 |  Masahiko Harada | 131,0 m | Maailmancup |  |
| 9.3.1999 |  Stefan Horngacher | 133,0 m | Maailmancup |  |
| 9.3.1999 |  Martin Schmitt | 133,5 m | Maailmancup |  |
| 12.12.1999 |  Thomas Hörl | 134,5 m | Continental Cup |  |
| 10.3.2000 |  Sven Hannawald | 134,5 m | Maailmancup |  |
| 9.3.2001 |  Adam Małysz | 138,5 m | Maailmancup | HS131-mäen mäkiennätys |
| 5.12.2008 |  Matti Hautamäki | 139,0 m | Maailmancup |  |
| 5.12.2008 |  Gregor Schlierenzauer | 139,0 m | Maailmancup |  |
| 6.12.2008 |  Anders Bardal | 139,5 m | Maailmancup |  |
| 6.12.2008 |  Gregor Schlierenzauer | 140,0 m | Maailmancup |  |
| 7.12.2008 |  Simon Ammann | 140,0 m | Maailmancup |  |
| 3.1.2009 |  Vegard Haukø Sklett | 145,0 m | Norges Cup |  |
| 7.2.2012 |  Anders Bardal | 146,0 m | Norjan mestaruuskilpailut 2012 |  |
| 8.3.2012 |  Richard Freitag | 140,5 m | Maailmancup |  |
| 8.3.2012 |  Daiki Itō | 141,0 m | Maailmancup |  |
| 6.3.2014 |  Severin Freund | 141,5 m | Maailmancup |  |
| 12.3.2015 |  Michael Hayböck | 143,0 m | Maailmancup |  |
| 10.2.2016 |  Noriaki Kasai | 143,0 m | Maailmancup |  |
| 15.3.2018 |  Markus Eisenbichler | 148,5 m | Maailmancup |  |
| 15.3.2018 |  Robert Johansson | 145,5 m | Maailmancup |  |
| 15.3.2018 |  Kamil Stoch | 146,0 m | Maailmancup | HS140-mäen mäkiennätys |
Granåsen W-123 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 137,5 metriä on hypännyt saksalainen Juliane Seyfarth 14. maaliskuuta 2019.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.3.2019 |  Karoline Røstad | 97,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Kinga Rajda | 106,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Joséphine Pagnier | 107,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Julia Kykkänen | 110,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Elena Runggaldier | 114,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Silje Opseth | 115,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Yūki Itō | 121,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Eva Pinkelnig | 122,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Katharina Althaus | 128,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Eva Pinkelnig | 130,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Maren Lundby | 131,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Karoline Røstad | 101,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Zdeňka Pešatová | 104,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Kinga Rajda | 106,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Kamila Karpiel | 109,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Ingebjørg Saglien Bråten | 114,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Joséphine Pagnier | 118,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Elena Runggaldier | 123,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Silje Opseth | 126,5 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Yūki Itō | 127,0 m | Maailmancup |  |
| 13.3.2019 |  Eva Pinkelnig | 130,0 m | Maailmancup |  |
| 14.3.2019 |  Eva Pinkelnig | 136,5 m | Maailmancup |  |
| 14.3.2019 |  Eva Pinkelnig | 132,5 m | Maailmancup |  |
| 14.3.2019 |  Maren Lundby | 133,0 m | Maailmancup |  |
| 14.3.2019 |  Juliane Seyfarth | 137,5 m | Maailmancup |  |
Granåsen W-123 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Virallinen kesämäkiennätys on japanilaisen Kazuyoshi Funakin 17. elokuuta 1997 hyppäämä 132,5 metriä. Epävirallinen kesämäkiennätys on kuitenkin 146,0 metriä, jonka on hypännyt 17. syyskuuta 2017 slovenialainen Tilen Bartol.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.8.1995 |  Rico Meinel | 130,5 m | Kesä-GP |  |
| 18.8.1996 |  Ari-Pekka Nikkola | 131,0 m | Kesä-GP |  |
| 17.8.1997 |  Kazuyoshi Funaki | 132,5 m | Kesä-GP |  HS131-mäen kesämäkiennätys |
| 23.8.2003 |  Veli-Matti Lindström | 136,5 m | Continental Cup |  |
| 24.8.2003 |  Veli-Matti Lindström | 137,5 m | Continental Cup |  |
| 12.9.2009 |  Joachim Hauer | 143,0 m | Norges Cup |  |
| 11.10.2015 |  Daniel-André Tande | 143,5 m | Norjan kesämestaruuskilpailut 2015 |  |
| 17.9.2017 |  Tilen Bartol | 146,0 m | Continental Cup | HS140-mäen kesämäkiennätys |
Granåsen W-123 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 132,5 metriä on hypännyt norjalainen Anette Sagen 16. lokakuuta 2011.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.10.2011 |  Anette Sagen | 132,5 m | Norjan kesämestaruuskilpailut 2011 | HS140-mäen kesämäkiennätys |
| 31.7.2018 |  Maren Lundby | 149,0 m |  | Kaatunut |
Granåsen W-90 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 110,0 metriä on hypännyt norjalainen Peter Løset Skodjereite 16. joulukuuta 2018.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 |  Terje Nyhus | 104,5 m |  | HS99-mäen mäkiennätys |
| 2008 |  Roar Ljøkelsøy | 112,0 m | Yhdistetyn Norjan mestaruuskilpailut 2008 |  |
| 18.12.2010 |  Espen Røe | 105,0 m | Norges Cup |  |
| 6.1.2018 |  Sander Vossan Eriksen | 106,0 m | Norges Cup |  |
| 16.12.2018 |  Peter Løset Skodjereite | 110,0 m | Yhdistetyn Norges Cup |  |