stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toivo J. Kuukkanen
Ammattiyhdistystoiminta

Toivo Kuukkanen oli yksi Suomen Metallityöväen Liiton perustajajäsenistä ja hän toimi pitkään eri luottamustehtävissä. Hän oli liittotoimikunnan jäsen 1930–1934 ja 1940–1951, liittovaltuuston jäsen 1934–1940 ja 1951–1959 sekä liittovaltuuston puheenjohtaja 1934–1940 ja 1952–1959. T.J. Kuukkanen oli myös Helsingin Työväenyhdistyksen varapuheenjohtaja, osittain samaan aikaan SML:n Liittovaltuuston puheenjohtajan toimen kanssa, vuosina 1934–1957  Eläkkeelle 1959 siirtyessään Kuukkanen oli osallistunut järjestön johtotyöhön 28 vuoden ajan. Vuonna 1959 hänet nimitettiin Metallityöväen Liiton kunniajäseneksi.
Metalliliiton piirissä Kuukkanen tunnettiin myös "pappa Kuukkasena" ja "isä Kuukkasena". Ensimmäinen nimitys johtui osin hänen iästään, toinen hänen pojastaan Viljo Kuukkasesta, joka samanaikaisesti loi uraa samassa liitossa. Toivo Kuukkanen tunnettiin lausunnoissaan ”harkitsevana ja varovaisena miehenä, mutta silti vankkumattomana ammattiyhdistysmiehenä ja sosialidemokraattina, jonka arvostelukykyyn aina voidaan luottaa”. Ehkäpä juuri näistä syistä hän sai työväenliikkeessä runsaasti arvostusta ja merkittäviä tehtäviä. Hänellä oli myös luontaista karismaa.
Kun Toivo Kuukkanen 28 vuoden jälkeen jätti luottamustoimensa, Metallityöväen Liitto myönsi hänelle eläkkeen, vaikka hän ei ollut koko aikana ollut järjestössä päivääkään töissä; ainakin vuoteen 1969 mennessä menettely oli ainutlaatuinen.
Poliittinen vakaumus ja ura

Työväenliike tuli nuorelle Kuukkaselle tutuksi jo kotona, vaikka Oskari-isä ei liittoon tai puolueeseen kuulunutkaan. Toivo Johan seurasi työväen nuorisoseuratoimintaa, kunnes hänestä alkoi tuntua, että hän kuului siihen joukkoon. Väinölän konepajalla Toivo Johan sitten liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen kirjoittautumalla Jyväskylän Jokivarren työväenyhdistyksen jäseneksi. Teoriaan hän perehtyi Jokivarren vuosina lähinnä lukemalla. Tampereen aikanaan Toivo Johan liittyi myös työväen ammattiliikkeeseen.
Poliittisen uransa T.J. Kuukkanen aloitti Suomen Työläisliitossa (STL) toimimalla syksyllä 1929 perustetun metallityöläisten jaoston liittotoimikunnan jäsenenä. Tässä ominaisuudessa hänestä tuli myös SAK:n perustajajäsen; hän kuului uuden keskusjärjestön perustavaan valiokuntaan.
Metallityöväen liiton perustajajäsen v. 1931.
SML:n liittovaltuuston jäsen 1934 – 1940, 1951 – 1959
SML:n liittotoimikunnan jäsen 1930 – 1934, 1940 – 1951
Kuukkanen toimi SML:n edustajana Työväen Sivistysliitossa 1951–1959, Lomaliitossa 1953 ja Työväen matkailuliitossa 1952–1959.
Harrastustoiminta

Kuukkanen oli vuokrannut kaupungilta siirtolapuutarhapalstan Kumpulasta. Hän oli mukana kevättalvena 1927 Kaisaniemen koululla järjestetyssä tilaisuudessa, jossa perustettiin toimikunta valmistelemaan Kumpulan Siirtolapuutarhayhdistyksen perustamista. Kuukkanen oli useita vuosia yhdistyksen jäsen ja rahastonhoitaja. Myöhemmin puutarhanhoito siirtyi Tammelundiin (nykyinen Tammisalo), jonne hän rakensi perheineen omakotitalon.
Kirjallisuutta

Kuukkanen, Hannu (toim.): Vilkas muistikuvitus.  tekijä, 2012.  Teoksen verkkoversio.
Kuukkanen Hannu ; Koivisto, Johan: Isä, poika ja Metalliliitto.  tekijä, 2015.  ISBN 978-952-93-5408-5  (painettu) ja ISBN 978-952-93-5409-2 (pdf)
Kristinusko Aasiassa

Kristittyjen osuus maanosittain
Kristinusko Aasiassa on pitkät perinteet omaava vähemmistöuskonto. Kristinusko syntyi Lähi-idässä ja levisi kaikkialle maailmaan. Alkukirkosta eronneet niin sanotut idän kirkot ovat vaikuttaneet Lähi-idässä ja Intiassa jo 400-luvulla. Aasiassa on noin 370 miljoonaa kristittyä, eli määrällisesti selvästi enemmän kuin esimerkiksi Pohjois-Amerikassa. Kuitenkin vain noin seitsemän prosenttia aasialaisista kuuluu kristillisiin kirkkoihin, ja kaikista maailman kristityistä Aasiassa asuu noin 15 prosenttia.
Tunnustuskunnat

Itä-Aasian Filippiinit ja Itä-Timor ovat vanhastaan katolisia maita. Itä-Timorissa katolinen kirkko tuki 1970-luvulta lähtien Indonesian miehitysvaltaa vastustanutta liikettä. Suurin osa Aasian kristityistä on katolilaisia, mutta erityisesti Lähi-idässä toimii myös ortodoksisia kirkkoja. Myös protestanttisilla kirkoilla on kannatusta, ja etenkin helluntailaiset ja evankelikaaliset liikkeet kasvattavat suosiotaan.lähde?
Sri Lankassa, Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Vietanamissa ja Taiwanisssa oli vuonna 2004 5–10 prosentin suuruinen kristillinen vähemmistö. Lähetystyön kautta valtaosa Papua Uuden-Guinean asukkaista liittyi kirkkojen jäseniksi toisen maailmansodan jälkeen. Etelä-Koreassa liki neljännes väestöstä on omaksunut kristinuskon ja erityisesti Yhdysvalloista levinnyt karismaattinen kristillisyys on Etelä-Koreassa vahvaa.
Kiinassa on arvion mukaan kymmeniä miljoonia kristittyjä. Lähi-idän arabimaissa on avanhoja 3–10 prosentin suuruisa kristillisiä vähemmistöjä. Muuttoliikkeen vuoksi kristityjen lukumäärä on varsinkin Israelissa ja sen ympäristössä vähentynyt.
Useissa muissa Aasian maissa kristityt ovat kasvava ja näkyvää lähetystyötä tekevä vähemmistö, joissakin maissa he taas toimivat viranomaisilta salaa ja heihin kohdistuu jatkuvaa vainoa.lähde?
Vainot

Kristinuskon asema on useilla seuduilla Aasiassa huono. Monissa maissa kristittyjä väheksytään ja jopa vainotaan. Esimerkiksi Kiinassa kristinuskoa on rajoitettu valtion tasolta paljon.
Vainot > Islam ja kristinusko

Islamilaisissa maissa kristityksi kääntyminen ei yleensä ole ollut sallittua. Ainoastaan Indonesiassa on jonkin verran ollut liikettä islamista kristinuskoon.
Vainot > Kommunismi ja kristinusko

Kommunistien noustua Kiinassa, Pohjois-Koreassa ja Pohjois-Vietnamissa valtaan toisen maailmansodan jälkeen näiden maiden kristilliset vähemmistöt joutuivat totalitaarisen ideologian alaisuuteen. Myös Laosissa, Myanmarissa ja Kambodžassa kommunistiset hallitukset ovat suhtautuneet kristinuskoon kielteisesti.
Historia

Aasian noin 50 valtiossa puhutaan satoja kieliä, ja siellä ovat syntyneet kaikki suuret maailmanuskonnot. Myös kristinuskon juuret ovat Aasiassa sijaitsevassa Lähi-idässä. Euroopan ja Aasian rajoilla sijaitsevasta Armeniasta tuli 300-luvun alussa ensimmäinen valtio, jossa kristinuskosta tehtiin maan virallinen uskonto. Myös Rooman valtakunnassa, johon suuri osa Lähi-itääkin tuolloin kuului, kristinusko tuli 300-luvulla valtionuskonnoksi ja samalla väestön valtaenemmistön uskonnoksi. 600-luvulla islaminuskoiset arabit kuitenkin valloittivat entisen Rooman valtakunnan itäiset maakunnat, ja islam syrjäytti kristinuskon alueen valtauskontona. Muun muassa Syyriassa on kuitenkin jatkuvasti nykyaikaan saakka pysynyt merkittävä kristitty vähemmistö.
Vuosisatojen kuluessa kristinusko levisi kauemmaksi Aasiaan monia reittejä, niin yksittäisten lähetyssaarnaajien ja munkkien kuin kauppiaidenkin mukana. Kaakkois-Aasiaan kristinusko saapui siirtomaavallan mukana 1500-luvulta lähtien.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Toisen maailmansodan jälkeen siirtomaavalta päättyi Aasiassa. Kulttuurivallankumouksen aikana 1960-luvun lopulla kommunistien radikaali siipi pyrki juurimaan kristinuskon muun länsimaisen vaikutuksen mukana pois ja lukuisat kristityt saivat surmansa. Kambodžassa kirkko käytännössä tuhoutui kommunistien 1974 toteuttamassa kansanmurhassa.
Kristinuskon ominaispiirteet Aasiassa

Vaikka Aasian kristinusko ei ole täysin yhtenäistä, on siinä monia tunnusomaisia piirteitä ja ajattelutapoja. Osasyy on, että Aasian kristityt ovat tottuneet elämään vähemmistöasemassa.
Matti Vähänäkki

Matti Kalervo Vähänäkki (26. maaliskuuta 1938 Kotka – 29. heinäkuuta 2012 Hamina) oli suomalainen varatuomari, virkamies ja sosialidemokraattinen kansanedustaja.
Vähänäkki valmistui ylioppilaaksi vuonna 1958, oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1964 ja varatuomariksi vuonna 1967 ja työskenteli toimittajana Eteenpäin-lehdessä Kotkassa vuonna 1960, Ilta-Sanomissa vuosina 1960–1962, nimismiehenä Nummella vuosina 1963–1964, apulaispoliisitarkastajana Kymen lääninhallituksessa vuosina 1966–1967, II kaupunginsihteerinä Lappeenrannassa vuosina 1967–1969 ja Vehkalahden kunnanjohtajana vuosina 1969–1999.
Kansanedustajana hän toimi neljä kautta vuosina 1987–2003 edustaen vuosina 1987–1999 Kymen läänin vaalipiiriä ja vuosina 1999–2003 Kymen vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Vähänäkki oli sotalapsena Ruotsissa.
Mervi Simoska

Mervi Simoska (s. 1970 Simo) on Juvan kunnanjohtaja. Hän aloitti työssään lokakuussa 2016, kun edellinen kunnanjohtaja Heikki Laukkanen jäi eläkkeelle. Ennen kunnanjohtajana työskentelyä Simoska oli Etelä-Savon maakuntaliiton hallinto- ja kehittämisjohtaja vuosina 2012–2016. Ennen maakuntaliitossa työskentelyä Simoska on työskennellyt muun muassa vuosina 1998–1999 Mikkelin ammattikorkeakoulussa, vuosina 1999–2005 Mikkelin kaupungin EU-hankeasiamiehenä ja vuosina 2005–2012 Hirvensalmen hallintojohtajana.
Koulutukseltaan Simoska on hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta vuodelta 2001. Lisäksi Simoska on kirjoittanut ylioppilaaksi Simon lukiosta vuonna 1989.
Anna Easteden

| Anna Easteden |
| --- | --- |
 Anna Easteden Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1976 (ikä 48) Tohmajärvi
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Anna Katariina Shemeikka
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Anna Easteden (aik. Anna Katariina Shemeikka, s. 29. marraskuuta 1976 Tohmajärvi) on suomalainen näyttelijä ja malli. Easteden on näytellyt enimmäkseen yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Elämä ja ura

Anna Easteden syntyi maanviljelijäperheen vanhimpana lapsena Tohmajärvellä. Eastedenilla on yksi veli. Easteden suoritti lukion noin vuodessa Joensuun lyseon lukion iltalinjalla ja kirjoitti ylioppilaaksi 17-vuotiaana. Tuolloin hänellä oli jo takanaan yksi vaihto-oppilasvuosi Yhdysvalloissa.
Elämä ja ura > Malli

Easteden aloitti uransa mallina käytyään mannekiinikoulun 12-vuotiaana Joensuussa. Hän pääsi  SinäMinä-lehden kanteen vuonna 1994, mikä oli myös hänen ensimmäinen kansikuvansa. Easteden (silloinen Shemeikka) voitti 1993 SinäMinä-tyttö -kilpailun.
Teini-ikäisenä Easteden sai ensimmäisen ison mallisopimuksensa japanilaisen agentin kanssa ja muutti Tokioon. Tokiossa hän oli muotisuunnittelija Akira Kimijiman vakiomallina ja  teki mainoskuvia useille suurille japanilaisille yhtiölle. Näitä olivat muun muassa Kanebo, Sony, Nissen, Wacoal, Oricom, NEC ja Lux. Easteden teki mallintöitä Japanin lisäksi myös muissa maissa, kuten Hongkongissa, Etelä-Koreassa, Taiwanissa, Singaporessa, Malesiassa, Indonesiassa, Uudessa-Seelannissa, Yhdysvalloissa ja Slovakiassa. Eastedenin asiakkaita Yhdysvalloissa ovat olleet muun muassa Avon Products, Salvatore Ferragamo, Calvin Klein, XOXO, Hermes, Diesel, Pony, T-Mobile, Toyo Tires, Michael Antonio, Jockey, Ashworth, Kohl’s, Nissan ja Victoria's Bridal.lähde?
Elämä ja ura > Näyttelijä

Anna Easteden aloitti näyttelijän uransa tekemällä TV-mainoksia Japanissa, Taiwanissa ja Yhdysvalloissa. Eastedenin ensimmäinen palkallinen teatterituotanto oli Prinsessa Ruusunen Tivoli-teatterissa Chicagossa, missä hän näytteli nimiroolin. Easteden on tunnettu roolistaan Beestinginä yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Who Wants to Be a Superhero?. Easteden on näytellyt myös televisiosarjoissa Miehen puolikkaat, Bones, Passions ja Päivien viemää. Lisäksi hän on esiintynyt Lisa Kudrow’n vartalona elokuvassa Happy Endings. Easteden juonsi Wipeout Suomi -TV-ohjelmaa Suomessa Fox-kanavalla keväällä 2013.
Elämä ja ura > Hyväntekeväisyys

Easteden vietti muutaman kuukauden Bratislavassa, Slovakiassa heti Slovakian tasavallan itsenäistyttyä. Easteden auttoi Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua (UNHCR) kirjoittamalla juridisen tutkielman Euroopan maiden turvapaikanhakijoita koskevista laeista. Eastedenin tutkimus vaikutti voimakkaasti Slovakian tasavallan turvapaikanhakijoita koskeviin lakeihinkenen mukaan?, jotka olivat tuolloin valmisteltavina.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Easteden avioitui yhdysvaltalaisen baseballvalmentajan Rob McKinleyn kanssa vuonna 2007 ja heillä on vuonna 2018 syntynyt tytär. He asuvat Los Angelesissa.
Filmografia > Elokuvat

Happy Endings (2005) .... Stunt-henkilö Maimee
3 Wise Women (2005) .... Dorothy Snapp
You're So Dead (2007) .... Robin DeBiggers
Saidoweizu (2009) .... Alli
Haarautuvan rakkauden talo (2009) .... Nina
Filmografia > Televisio

Inside Schwartz (2001) .... golf-deitti
Kova laki (2002) .... julisteen elokuvatähti
Päivien viemää (2003) .... Francoise
Bones (2006) .... Polina Decker
John From Cincinnati (2007) .... pahvi-olutmalli
Who Wants to Be a Superhero? (2007) .... Beesting
Passions (2008) .... Julianin hoitaja
Miehen puolikkaat (2010) .... Wanda
Wipeout Suomi (2013) .... juontaja
Kullannuput (2021) .... Lotta
Outo kesä (2022) .... Kaisa
Harjunpää (2022) .... Ulla
Aiheesta muualla

Anna Easteden Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Simona Halep

| Simona Halep |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Romania
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2006—2025
Palkintorahat:  40 232 663 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (9.10.2017)
Turnausvoittoja:  19
Voitot/tappiot:  580–242
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2018)
Ranskan avoimet:  voitto (2018)
Wimbledon:  voitto (2019)
Yhdysvaltain avoimet:  välierät (2015)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  71. (15.5.2017)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  67–71
Aiheesta muualla
www.simonahalep.com
ITF
WTA
Simona Halep (s. 27. syyskuuta 1991 Constanța) on romanialainen tennispelaaja. Hän nousi 9. lokakuuta 2017 julkaistulla WTA-maailmanlistalla ykkössijalle. Hän on voittanut urallaan 19 WTA-turnausta kaksinpelissä, joista kuusi vuonna 2013, kaksi vuonna 2014, kolme vuonna 2015, kolme vuonna 2016, yhden vuonna 2017, kolme vuonna 2018 ja yhden vuonna 2019. Merkittävimpänä Ranskan avoimet 2018. Halep palkittiin vuoden 2013 päätteeksi WTA-kiertueen kehittyneimpänä pelaajana. Vuosina 2017, 2018 ja 2020 häntä valmensi Darren Cahill. Halepin managerina toimi lähes koko hänen uransa (2008—2022) romanialainen Virginia Ruzici, joka voitti vuonna 1978 Ranskan avoimet. Halep sai vuonna 2024 dopingrikkeen vuoksi yhdeksän kuukauden takautuvan kilpailukiellon. Paluuta tenniskentille vaikeuttivat loukkaantumiset, ja hävittyään avauskierroksen ottelunsa 4.2.2025 Cluj-Napocan WTA-turnauksessa, hän ilmoitti hänen ammattilaisuransa päättyneen siihen.lähde?
Tennisura > 2008–2009

Halep voitti vuonna 2008 Ranskan avoimen tennisturnauksen tyttöjen kaksinpelin mestaruuden kukistettuaan loppuottelussa maannaisensa Elena Bogdanin luvuin 6–4, 6–7(3), 6–2. Kesäkuussa 2008 hän nousi junioreiden maailmanlistan ykkössijalle.
Vuosien 2007–2009 aikana Halep pelasi aikuisten tasolla ITF-turnauksissa voittaen vuonna 2007 kaksi turnausta Bukarestissa, vuonna 2008 Kristinehamnin turnauksen, Bukarestin kaksi turnausta sekä vuonna 2009 Makarskan ja Mariborin turnaukset. Helmikuussa 2009 hän osallistui ensimmäistä kertaa WTA-turnauksen karsintoihin Pariisissa ja toukokuussa Grand Slam -turnauksen karsintaan Ranskan avoimissa.
Tennisura > 2010–2011

Huhtikuussa 2010 Halep eteni uransa ensimmäisessä WTA-turnauksen pääsarjaottelussaan Marbellassa karsintojen kautta puolivälieriin, jossa hävisi maailmanlistan sijalla 16 olleelle Flavia Pennettalle. Saman kuukauden aikana hän saavutti uransa ensimmäisen loppuottelupaikan Fesin turnauksessa Marokossa. Hän hävisi loppuottelussa Iveta Benešoválle. Grand Slam -pääsarjadebyyttinsä hän teki Ranskan avoimissa, jossa hän hävisi avauskierroksella maailmanlistan sijalla seitsemän olleelle Samantha Stosurille. Yhdysvaltain avoimissa Halep hävisi avauskierroksella tasaisen ottelun Jelena Jankovićille. Janković voitti ottelun luvuin 6–4, 4–6, 7–5. Hän päätti kauden maailmanlistan sijalla 81.
Australian avoimissa 2011 Halep pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella Alisa Kleibanovan. Kolmannella kierroksella hän hävisi Agnieszka Radwańskalle. Fesin turnauksessa hän pääsi viime vuoden tapaan loppuotteluun, mutta hävisi jälleen – tällä kertaa Alberta Briantille. Ranskan avoimissa hän voitti Alla Kudrjavtsevan, mutta hävisi toisella kierroksella Samantha Stosurille. Wimbledonissa Halep pelasi ensimmäistä kertaa urallaan pääsarjassa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Bojana Jovanovskin, mutta hävisi toisella kierroksella Serena Williamsille, vaikka voittikin ensimmäisen erän. Yhdysvaltain avoimissa Halep voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla kuusi olleen Li Nan, mutta hävisi toisella kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Hän päätti kauden maailmanlistan sijalla 53.
Tennisura > 2012–2013

Australian avoimissa 2012 Halep hävisi ensimmäisellä kierroksella Paula Ormaechealle. Brysselin WTA-turnauksessa hän eteni loppuotteluun, jossa hävisi Agnieszka Radwańskalle. Ranskan avoimissa Halep hävisi ensimmäisellä kierroksella Petra Cetkovskálle ja Wimbledonissa Anabel Medina Garriguesille. Lontoon olympialaisissa Halep hävisi avauskierroksella Jaroslava Švedovalle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Nadja Petrovalle. Halep päätti kauden maailmanlistan sijalla 47.
Australian avoimissa 2013 Halep hävisi ensimmäisellä kierroksella Sloane Stephensille. Rooman WTA-turnauksessa hän eteni välieriin, jossa hävisi maailmanlistan ykköselle, Serena Williamsille. Ranskan avoimissa Halep hävisi ensimmäisellä kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Kesäkuussa Halep saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa WTA-kiertueella, kun hän voitti Nürnbergin turnauksen loppuottelussa Andrea Petkovicin. Saman kuukauden aikana hän voitti myös 's-Hertogenboschin turnauksen, päihitettyään loppuottelussa Kirsten Flipkensin. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Li Nalle. Heinäkuussa Halep saavutti uransa kolmannen turnausvoiton Budapestissa, jossa hän voitti loppuottelussa Yvonne Meusburgerin. Elokuussa Halep voitti New Havenin turnauksen loppuottelussa Petra Kvitován. Yhdysvaltain avoimissa Halep pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan muun muassa kolmannella kierroksella Marija Kirilenkon. Neljännellä kierroksella hän hävisi Flavia Pennettalle. Syksyllä Halep voitti vielä Moskovan ja Sofian turnaukset. Hänet palkittiin vuoden 2013 päätteeksi WTA-kiertueen kehittyneimpänä pelaajana. Halep päätti kauden maailmanlistan sijalla 11.
Tennisura > 2014–

Australian avoimissa 2014 Halep eteni ensimmäistä kertaa urallaan Grand Slam -turnauksessa puolivälieriin. Samalla hän nousi maailmanlistalla ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Helmikuussa Halep voitti Dohan WTA-turnauksen saavuttaen näin uransa seitsemännen turnausvoiton kaksinpelissä. Maaliskuussa Halep pääsi välieriin Indian Wellsissä, ja nousi 17. maaliskuuta julkaistulla maailmanlistalla viidennelle sijalle, yltäen parhaimpaan romanialaisen naistennispelaajan saavuttamaan listasijoitukseen. Toukokuussa hän selviytyi loppuotteluun Madridissa, mutta hävisi siinä Marija Šarapovalle. Ranskan avoimissa Halep eteni loppuotteluun häviämättä siihen asti pelaamissaan otteluissa erääkään. Loppuottelussa hän hävisi yli kolme tuntia kestäneen ottelun Marija Šarapovalle luvuin 4–6, 7–6(5), 4–6. Turnauksen jälkeen julkaistavalla maailmanlistalla hän nousi sijalle kolme. Wimbledonissa Halep pääsi välieriin, jossa hävisi Eugenie Bouchardille. Seuraavassa turnauksessaan, Bukarestissa, Halep saavutti kauden toisen turnausvoittonsa voitettuaan loppuottelussa Roberta Vincin.
Ranskan avoimissa 2017 Halep hävisi loppuottelussa Latvian sijoittamattomalle Jeļena Ostapenkolle erin 6–4, 4–6, 3–6. Vuonna 2018 hän voitti ensimmäisen Grand Slam -mestaruutensa Ranskan avoimissa päihitettyään loppuottelussa Sloane Stephensin. Vuonna 2019 hän voitti kaksinpelimestaruuden Wimbledonissa.
Halep antoi positiivisen dopingnäytteen vuoden 2022 Yhdysvaltain avoimessa tennisturnauksessa ja lisäksi hänen biologisessa dopingpassissaan oli epäselvyyksiä. Hän sai syyskuussa 2023 neljän vuoden kilpailukiellon dopingin käytöstä.  Hän valitti tuomiostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka lyhensi kilpailukiellon yhdeksän kuukauden pituiseksi. Maaliskuussa 2024 päätöksensä julkistanut CAS katsoi ettei Halep rikkonut dopingsääntöjä tarkoituksella vaan dopingkäryn aiheuttanut aine päätyi hänen elimistöönsä saastuneen ravintolisätuotteen kautta. Kilpailukielto katsottiin päättyneeksi 6. heinäkuuta 2023.
Yksityiselämä

Uransa alkuvaiheessa Halep tunnettiin junioreiden Ranskan avointen voiton lisäksi luonnostaan erittäin suurista 34DD-kuppikoon rinnoistaan. Kesällä 2009 hän kuitenkin kävi rintojen pienennysleikkauksessa, jossa kuppikooksi vaihtui 34C. Itse hän perusteli päätöstään rintojen pelille aiheuttamalla haitalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simona Halep Wikimedia Commonsissa
Simona Halep WTA:n sivuilla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Latvia  Puola 
Halep Ranskan avoimissa 2014.
Anna Mäkelä

Anna Mäkelä (s. 25. huhtikuuta 1975) on  mediatutkija ja entinen Vihreän liiton kunnallispoliitikko. Mäkelä valittiin Kittilän kunnanjohtajaksi vuonna 2010. Vuonna 2014 Kittilän kunnanvaltuusto irtisanoi hänet luottamuspulaan vedoten. Irtisanominen kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa vuonna 2016 lainvastaisena. Samaan aikaan KRP käynnisti rikostutkinnan Kittilän kunnanvaltuutettujen menettelystä Mäkelän erottamisessa ja siihen johtaneessa prosessissa. Mäkelän ja Kittilän kunnan tekemän erosopimuksen mukaan Mäkelälle maksettiin 140 000 euron eroraha.
Ennen Kittilän kunnanjohtajuutta Mäkelä työskenteli tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston viestinnän laitoksella, Siuntion perusturvajohtajana ja Lohjan kaupungin perusturvakeskuksen kehittämispäällikkönä. Hänet valittiin vihreiden listalta Kauniaisten kaupunginvaltuustoon syksyn 2004 kunnallisvaaleissa. Hän sai kaupungissa viidenneksi eniten ääniä. Mäkelä toimi kaupunginvaltuutettuna yhden kauden, vuoteen 2008, ja Kauniaisten vihreiden puheenjohtajana 2004–2007.
Mäkelä oli perustamassa Tulva-lehteä, ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja 2002–2004. Hän on kirjoittanut kolumneja City-lehteen ja Kaksplus-lehteen sekä osallistunut naisjärjestötoimintaan Tasa-arvoasiain neuvottelukunnassa ja Naisasialiitto Unionissa. Mäkelä on Naisjärjestöt yhteistyössä – Nytkis ry:n hallituksen entinen jäsen. Hän oli yksi ensimmäisen suomenkielisen alan perusteoksen, Sukupuolishow (Gaudeamus 2006), toimittajista ja kirjoittajista. Mäkelän raiskausuutisointia käsittelevä tutkimus herätti keskustelua lehtien yleisönosastoilla vuonna 2002. Mäkelä on tutkinut myös muun muassa Jörn Donnerin Miestä ei voi raiskata -elokuvan synnyttämää keskustelua vuonna 1978. Mäkelä on ollut haastateltavana televisiossa muun muassa Big Brother -ohjelmassa.
Vihreän liiton Uudenmaan piiri asetti Mäkelän ehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleihin.