stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Franchise
Franchisingketjutoiminnan tunnusomaisia piirteitä

Franchise on kahden itsenäisen yrityksen, franchising-antajan eli luvakkeenantajan (engl. franchisor) ja franchising-ottajan eli franchising-yrittäjän eli luvakkeenottajan (engl. franchisee) väliseen sopimukseen pohjautuva yhteistyömuoto. Luvakkeenantaja ei normaalisti rahoita luvakeyrittäjää eikä omista osuutta tämän yrityksestä. Luvakkeenantajalla on kuitenkin yleensä ketjussaan myös omia toimipisteitä.
Perustuu luvakkeenantajan kehittämään ja luvakkeenottajalle luovuttamaan konseptiin, jonka mukaisesti kaikki ketjun jäsenet markkinoilla toimivat. Ketjun jäsenet toimivat myös yhteisen ”brandin” alla ja yhdenmukaisella julkiasulla.
Luvakkeenantaja siirtää konseptiin ja sen käyttöön liittyvän taitotiedon luvakeyrittäjälle esim. koulutuksen ja käsikirjojen avulla.
Luvakeyrittäjä sitoutuu liiketoiminnassaan noudattamaan toimintaohjeita ja suuntaviivoja sekä täyttämään konseptin laatuvaatimukset. Luvakkeenantaja voi tuottaa ja järjestää jatkuvaa kaupallista ja teknistä tukea ketjun luvakeyrittäjille.
Yrittäjän aloittaessa liiketoimintaansa luvakkeenantaja voi kouluttaa hänet sekä avustaa yrittäjää liiketoiminnan käynnistämiseen liittyvissä asioissa, kuten tilojen hankinnassa ja niiden varustamisessa, rahoitusneuvotteluissa, hankintasopimuksissa, avajaisten järjestämisessä jne. Jatkossa luvakkeenantaja kehittää ketjun jäsenten kilpailukykyä ja toimintaa muun muassa markkinointitoimenpiteillä, koulutuksella, seuranta- ja suunnittelujärjestelmillä, neuvontatyöllä, sisäisellä informaationvälityksellä ja kokemusten vaihdolla.
Yrittäjälle toiminta on vastikkeellista - hän maksaa konseptin käyttöoikeudesta, ketjun jäsenyydestä sekä saamistaan eduista ja palveluista kerta- ja/tai jatkuvia maksuja luvakkeenantajalle.
Luvakkeenantaja johtaa yhteistyöketjua ja kontrolloi franchisingyrittäjän toimintaa.
Luvakeyrittäjä kuten yrittäjä yleensä, kantaa liiketoiminnassaan yrittäjäriskin.
Franchise-ketjuja

Lähde:
Aarikka
Arnolds
Avis
Body Shop
Café Picnic
Eilakaisla
Faunatar
G4S
Gigantti
Hertz
Hesburger
JYSK
Kotijäätelö
Kotipizza
Laattapiste Collection
Laatutakuu
Makuuni
McDonald’s
Pentik
R-kioski
Robert’s Coffee
Rolls
Sixt
Subway
Specsavers
Taloasema
Tapiola
Vianor
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Franchising-Yhdistys ry
Faryd Mondragón

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Faryd Camilo Mondragón Aly
Syntymäaika: 21. kesäkuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Cali, Kolumbia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 senttimetriä
Paino: 94 kilogrammaa
Seura
Seura: Deportivo Cali
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–1991 | Deportivo Cali |   |  |
| 1992 | Real Cartagena |  |  |
| 1992 | Santa Fe |  |  |
| 1993 | Cerro Porteño |  |  |
| 1993–1994 | Argentinos Juniors |  |  |
| 1994 | Santa Fe |  |  |
| 1995 | Deportivo Cali |  |  |
| 1995–2000 | Independiente |  |  |
| 1999 | → Real Zaragoza (laina) | 13 | (0) |
| 2000–2001 | Metz | 30 | (0) |
| 2001–2007 | Galatasaray | 185 | (0) |
| 2007–2010 | Köln | 105 | (0) |
| 2011 | Philadelphia Union | 27 | (0) |
| 2012– | Deportivo Cali | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 1993– | Kolumbia | 51 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. tammikuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. kesäkuuta 2014.
Faryd Camilo Mondragón Aly (s. 21. kesäkuuta 1971 Cali, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa kotimaansa korkeimman sarjatason Categoría Primera A:n Deportivo Calia. Vuonna 1990 alkaneella urallaan hän on edustanut myös muun muassa argentiinalaista Independienteä, turkkilaista Galatasarayta ja saksalaista Kölniä sekä Kolumbian maajoukkuetta.
Seurajoukkueura

Mondragón aloitti uransa 1990-luvun alussa Deportivo Calissa ja edusti sittemmin useita seuroja Kolumbiassa, Paraguayssa ja Argentiinassa. Pisimpään, vuodet 1995–1998 ja 1999–2000, hän edusti argentiinalaista Independienteä.
Euroopassa Mondragón pelasi ensimmäistä kertaa keväällä 1999 lainalla espanjalaisen Real Zaragozan riveissä. Kauden 2000–2001 hän pelasi ranskalaisessa Metzissä. Joukkue ei yltänyt mainetekoihin, mutta France Football -lehti palkitsi Mondragónin kauden parhaana maalivahtina.
Metzistä Mondragón siirtyi turkkilaiseen Galatasarayhin, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Hän saavutti istanbulilaisseurassa Turkin superliigan mestaruuden vuosina 2002 ja 2006 sekä Turkin cupin voiton vuonna 2005. Kansallisten kilpailuiden ohella hän pelasi seurassa ollessaan myös 41 ottelua Mestarien liigassa ja UEFA-cupissa.
Kaudeksi 2007–2008 Mondragón siirtyi saksalaiseen Kölniin ja oli merkittävässä roolissa, kun seura saavutti kauden päätteeksi nousun pääsarjatasolle Bundesliigaan. Hän toimi ykkösmaalivahtina myös tulevana kahtena kautena, mutta menetti asemansa lokakuussa 2010 riitauduttuaan valmentaja Zvonimir Soldon kanssa maajoukkuetehtäviensä vuoksi. Joulukuussa 2010 Köln tiedotti, että Mondragón jättää seuran liigan talvitauon aikana. Kauden 2010–2011 alkaessa hän oli Bundesliigan vanhin pelaaja.
Tammikuussa 2011 Mondragón siirtyi Pohjois-Amerikan Major League Soccerin Philadelphia Unioniin samaan aikaan maanmiehensä Carlos Valdésin kanssa. Mondragónista tuli koko maalivahtiosastonsa uudistaneen Unionin ykkösmaalivahti, ja hänet nimettiin myös joukkueen kapteeniksi. Kokenut maalivahti johti Philadelphian MLS:n itäisen konferenssin kärkisijoille kaudella 2011, ja heinäkuussa 2011 hänet valittiin joukkueensa ainoana pelaajana liigan tähdistöotteluun. Tammikuussa 2012 Mondragón palasi Deportivo Caliin.
Maajoukkueura

Mondragón debytoi Kolumbian A-maajoukkueessa vuonna 1993, mitä ennen hän oli osallistunut olympiajoukkueen mukana vuoden 1992 kesäolympialaisiin. Hän kuului Kolumbian joukkueeseen vuosien 1993 ja 1997 Copa Américassa, vuosien 1994, 1998 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2003 ja 2005 Gold Cupissa. Vuoden 1998 MM-kilpailuissa hän oli maalilla kaikissa Kolumbian kolmessa ottelussa. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hänestä tuli 43-vuotiaana siihen mennessä vanhin koskaan kisoissa pelannut, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle alkulohkon viimeisen kierroksen ottelun loppuminuuteilla. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Egyptin Essam El-Hadary rikkoi hänen ennätyksensä pelattuaan ottelun 45-vuotiaana.
Saavutukset

Turkin superliiga: 2002, 2006
Turkin cup: 2005
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faryd Mondragón Wikimedia Commonsissa
Faryd Mondragón National Football Teams -sivustolla
Kolumbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Ospina |
2 Zapata |
3 Yepes |
4 Arias |
5 Carbonero |
6 Sánchez |
7 Armero |
8 Aguilar |
9 Gutiérrez |
10 James |
11 Cuadrado |
12 Vargas |
13 Guarín |
14 Ibarbo |
15 Mejía |
16 Balanta |
17 Bacca |
18 Zúñiga |
19 Ramos |
20 Quintero |
21 Martínez |
22 Mondragón |
23 Valdés |
Valmentaja Pekerman
Frank Aarebrot

Frank Aarebrot
Frank Aarebrot (19. tammikuuta 1947 Bergen, Norja – 9. syyskuuta 2017 Bergen, Norja) oli norjalainen politiikan tutkija ja vertailevan politiikan professori Bergenin yliopistossa. Aarebrot levitti tietoa ja tutkimusta 1970-luvulta lähtien eri tiedotusvälineissä ja tuli tunnetuksi tiedotusvälineiden ja TV-ohjelmien kautta.
Elämä ja ura

Aarebrot syntyi Bergenissä. Hän oli perheen ainoa lapsi, hänen isänsä oli insinööri. Hän meni Langhaugenin lukioon, ja aloitti Bergenin yliopistossa, jossa hänestä tuli myöhemmin vertailevan politiikan professori. Hän toimi kuitenkin myös tutkimusavustajana tunnetulle yhteiskuntatieteilijälle Stein Rokkanille.
Hän kuoli 9. syyskuuta 2017 Bergenissä sydänkohtauksen takia.
Feodor Tschetschulin

| Feodor Tschetschulin |
| --- | --- |
 Bernhard Reinholdin maalaama muotokuva vuodelta 1872.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1818 Tornio
Kuollut: 1. heinäkuuta 1871 (52 vuotta) Helsinki
Arvonimi: kauppaneuvos
Muut tiedot
Puoliso:  Hilda Eckstein
Vanhemmat:  Feodor Tschetschulin Palagea Ikonekoff
Lapset:  Maria Agnes Eugénie Mélanie
Feodor Tschetschulin (11. marraskuuta 1818 Tornio – 1. heinäkuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen tiilitehtailija, laivanvarustaja ja kauppias. Hänen mukaansa on nimetty Espoon Ruukinhuhdalta Kiviruukinaukiolle johtava alikulku, Tschetschulininportti.
Tschetschulinin vanhemmat olivat samanniminen isä kauppias Feodor Tschetschulin ja Palagea Ikonekoff. Hänen puolisonsa vuodesta 1850 oli Hilda Axelina Maria Eckstein. Suomen ja samalla Pohjoismaiden ensimmäinen naispuolinen ylioppilas (1870) Maria Tschetschulin oli heidän tyttäreensä, samoin kuin viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi Agnes Tschetschulin. Feodor Tschetschulin aloitti itsenäisen liiketoimintansa 1844 ja seuraavana vuonna hän hankki omistukseensa helsinkiläisen värimyllyn. Vuonna 1850 hän sai ruudinmyyntioikeuden, hän piti ruutivarastoa Helsingin Punavuoressa aina vuoteen 1866. Tschetschulin alkoi 1860-luvulla suuntautua teolliseen toimintaan ja rakennusmateriaalien kauppaan. Hänen merkittävin yrityksensä oli Stensvikin tiilitehdas, jonka hän perusti 1861. Juuri ennen Krimin sotaa Tschetschulin oli Helsingin toiseksi merkittävin laivanvarustaja. Hänen onnistui säilyttää kauppalaivastonsa myös sodan aikana. Sodan jälkeen hän oli Helsingin suurin laivanvarustaja. Tschetschulin myi laivastonsa 1860-luvun alussa. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1868.
Frank Ntilikina

| Frank Ntilikina |
| --- | --- |
 Ntilikina vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Frank Ntilikina
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Ixelles, Belgia
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  198 cm
Paino:  90 kg
NBA-varaus:  8. varaus 2017 (New York Knicks)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2015–2017 2017–2021:  Strasbourg IG New York Knicks
Maajoukkueet
2019–:   Ranska
Ottelut (pisteet):  23 (129)
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2020 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kiina 2019 |  |  |
Frank Ntilikina (s. 28. heinäkuuta 1998 Ixelles, Belgia) on ranskalainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Ntilikina edusti vuodet 2015–2017 Strasbourg IG:tä jossa pelasi myös Euroliigaa. Hän asettui ehdolle NBA:n kesän 2017 varaustilaisuuteen, missä hänet ennustettiin kärkipään varauksiin. New York Knicks varasikin hänet tilaisuuden kahdeksannella vuorolla.
Ntilikina on edustanut Ranskan miesten maajoukkuetta muun muassa Tokion kesäolympialaisissa 2020, missä maa saavutti hopeaa, ja Kiinan MM-kilpailuissa 2019, missä Ranska voitti pronssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frank Ntilikina Wikimedia Commonsissa
Frank Ntilikina Basketball Profile eurobasket.com (englanniksi)
Ranskan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2019
1 Ntilikina ·
2 M’Baye ·
5 Batum ·
10 Fournier ·
12 de Colo ·
17 Poirier ·
21 Albicy ·
25 Labeyrie ·
26 Lessort ·
27 Gobert ·
35 Toupane ·
90 Lacombe ·
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Ntilikina ·
3 Luwawu-Cabarrot ·
4 Heurtel ·
5 Batum ·
7 Yabusele ·
10 Fournier ·
12 de Colo ·
17 Poirier ·
21 Albicy ·
27 Gobert ·
28 Cornelie ·
93 Fall ·
Valmentaja Collet
Eva Cassidy

| Eva Cassidy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eva Marie Cassidy
Syntynyt: 2. helmikuuta 1963 Oxon Hill, Maryland, Yhdysvallat
Kuollut: 2. marraskuuta 1996 (33 vuotta) Bowie, Maryland
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:   blues  folk  gospel  jazz  pop 
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Blix Street, BLP
Aiheesta muualla
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eva Marie Cassidy (2. helmikuuta 1963 Oxon Hill, Maryland – 2. marraskuuta 1996 Bowie, Maryland) oli yhdys­valtalainen laulaja, jonka tuotannossa on vaikutteita muun muassa jazzista, bluesista, folkista, gospelista ja popista. Laulamisen ohella hän soitti kitaraa.
Cassidy oli kotoisin Mary­landista, Washingtonin lähi­alueelta. Hän levytti vuonna 1992 Chuck Brownin kanssa albumin The Other Side. Cassidyn ainoaksi omaksi studio­albumiksi jäi vuonna 1997 postuumisti julkaistu Eva by Heart.
Suurimman menestyksensä Cassidy saavutti vasta kuolemansa jälkeen: vuonna 1998 julkaistiin kokoelma­levy Song­bird, joka nousi lista­ykköseksi Britanniassa ja myi myös Yhdys­valloissa kultaa. Vuonna 2001 ilmestyi Cassidyn elämä­kerta­teos Song­bird: Eva Cassidy: Her Story by Those Who Knew Her.
Song­birdin jälkeen Cassidyltä on julkaistu postuumisti useita levyjä. Imagine ja American Tune pääsivät myös albumi­listojen kärkeen, ja vuonna 2004 julkaistiin kokoelma Wonderful World.
Yksityiselämä

Cassidy kuoli ihosyöpään 33-vuotiaana. Se oli jo diagnosoitaessa ehtinyt lähettää etäpesäkkeitä, ja laulaja otettiin hoidettavaksi Johns Hopkinsin sairaalaan.
Säestys

Cassidyn uran loppu­vaiheessa häntä säesti esiintymisissä ja levytyksissä vakiintunut kokoon­pano, joka koostui seuraavista muusikoista:
Keith Grimes, kitara
Lenny Williams, koskettimet
Chris Biondo, basso
Raice McLeod, rummut
Studioalbumit

The Other Side (1992) (Chuck Brownin kanssa)
Eva by Heart (1997)
Time After Time (2000)
Imagine (2002)
Somewhere (2002)
Simply Eva (2011)
Fallout from the War

| Fallout from the War Shadows Fall |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 13. kesäkuuta 2006
 Tuottaja(t): Zeuss & Shadows Fall
 Tyylilaji: thrash metal melodinen death metal
 Kesto: 41.55
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  83.
Shadows Fallin muut julkaisut
| The War Within 2004 | Fallout from the War 2006 | Threads of Life 2007 |
Fallout from the War on Shadows Fallin vuonna 2006 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi sisältää muun muassa kolme cover-kappaletta sekä The War Within -albumia nauhoitettaessa ylimääräiseksi jääneitä, julkaisemattomia kappaleita.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 83.
Kappaleet

In Effigy – 3.24
Will to Rebuild – 3.06
Haunting Me Endlessly – 3.43
Seize the Calm – 2.54
Carpal Tunnel – 3.53
Going, Going, Gone – 3.08
Deadworld – 4.52
This Is My Own – 4.47
December – 5.07 (Only Living Witness -cover)
Mark of the Squealer – 3.39
Teasn', Pleasn' – 3.16
Kokoonpano

Brian Fair – laulu
Jonathan Donais – kitara, laulu
Matt Bachand – kitara, laulu
Paul Romanko – bassokitara
Jason Bittner – rummut
Arviot

About.com:
Allmusic:
Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

Fallout from the War discogs.com -sivustolla
Albumi Fallout from the War Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Finlaysonin pääkonttori

| Finlaysonin pääkonttori |
| --- | --- |
 Finlaysonin vanha pääkonttori vuonna 2013.
Osoite:  Finlaysoninkatu 4
Sijainti:  Finlayson, Tampere
Koordinaatit:  61°30′06.62″N, 23°45′24.88″E
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1895
Suunnittelija:  Lambert Petterson (julkisivut) Joseph Renggli (tilat)
Rakennuttaja:  Finlayson
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  2 + ullakkokerros
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finlaysonin pääkonttori eli TR 34 (”tehdasrakennus 34”) on vuonna 1895 valmistunut kaksikerroksinen toimistorakennus, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Finlaysonin tehdasalueella. Talossa oli Finlayson-yhtiön pääkonttori 1980-luvulle saakka.
Pääkonttorin punatiilestä tehdyt, taidokkaat julkisivut edustavat uusgotiikkaa, ja ne on piirtänyt Tampereen kaupunginarkkitehti Lambert Petterson. Sisätilat on suunnitellut sveitsiläinen insinööri Joseph ”Josef” Renggli, joka toimi aikoinaan tehtaan käyttöpäällikkönä ja konepajan johtajana. Myös rakennuksen ulkoasun suunnittelu oli alun perin annettu Rengglin tehtäväksi. Hänen julkisivuehdotuksiaan pidettiin kuitenkin niin kömpelöinä, että apuun kutsuttiin Petterson.
Rakennuksen sisätiloihin on aikojen kuluessa tehty muutoksia, mutta komea pääportaikko ala- ja yläauloineen on säilynyt. Kiinteistö on peruskorjattu 1990-luvulla. Vuonna 1999 pääportaan aulat entisöitiin ja kolmannen kerroksen ullakko remontoitiin toimistokäyttöön.
Finlaysonin pääkonttori on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Talo ja sen kiinteä sisustus on suojeltu asemakaavalla rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja kaupunkikuvallisin perustein. Myös pääkonttorin edustalla kasvava vanhojen puistolehmusten rivi on määrätty säilytettäväksi.
Gardon

| Gardon |
| --- | --- |
 Näkymä Gardonille Pont du Gardista
Alkulähde:  Cévennes-vuoristo
Laskupaikka:  Rhône
Maat:  Ranska
Pituus:  128 km

Gardon eli Gard on 128 kilometriä pitkä joki eteläisessä Ranskassa. Se saa alkunsa Cévennes-vuoristosta ja päättyy Beaucairen kaupungin kohdalla Rhôneen, jonka oikeanpuoleinen sivujoki Gardon on. Useita Gardonin sivujokia kutsutaan myös samalla nimellä.selvennä
Gardonin ylittää kaksi historiallista siltaa: roomalainen akvedukti Pont du Gard ja 1500-luvulla rakennettu Pont Saint-Nicolas. Pont Saint-Nicolas -siltaan päättyvä Gardonin rotko on suosittu virkistysalue, jossa harrastetaan kajakointia, melontaa, kiipeilyä ja patikointia.
Vuoden 2002 syyskuussa ja vuoden 2003 joulukuussa Gardon tulvi ennätyskorkealle. Tulvat vahingoittivat useita joen siltoja, muun muassa Pont Saint-Nicolas'ta, joka on kuitenkin sen jälkeen täysin korjattu.
Tuhoisia tulvia on esiintynyt muulloinkin. Keväällä 2024 useita ihmisiä kuoli Gardinin tulvissa.
Fausto Rossini

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. maaliskuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Grosseto, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 186 senttimetriä
Seura
Seura: Como
Junioriseurat
1995–1997: Atalanta BC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2005 1997 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2009 2010 2010– |  Atalanta BC →  OGC Nice (laina) →  Bologna (laina) →  Sampdoria (laina)  Udinese Calcio  Catania  Livorno  Bellinzona  Como | 104 (17) 0 (0) 13 (1) 31 (2) 14 (0) 16 (2) 43 (10) 7 (0) |
Maajoukkue
| 2000 |  Italia U-21 | 2 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. syyskuuta 2010.
Fausto Rossini (s. 2. maaliskuuta 1978 Grosseto) on italialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Rossini edustaa Comoa.
Ura

Rossini pelasi Atalantan junioreissa, josta hänet nostettiin edustukseen kaudella 1996–1997. Rossini pelasi samalla kaudella ensimmäisen ottelunsa Serie A:ssa 15. toukokuuta 1997 AS Romaa vastaan, jolle Atalanta hävisi 0-4. Kauden alussa hänet lainattiin Ranskaan, Nizzaan tuolloin Ligue 2:ssa pelanneeseen OGC Niceen. Rossini ei kuitenkaan pelannut ainuttakaan ottelua ja palasi takaisin kasvattajaseuraansa lokakuussa 1997. Ura Atalantassa oli kuitenkin heikkoa kausi kaudelta, huolimatta siitä, että hän teki joka kaudella enemmän maaleja kuin edellisellä. Parhaimmillaan Rossini onnistui maalinteossa viidesti kaudella 2001–2002.
Atalanta lainasi hänet seuraavaksi Bolognaan, jossa Rossini pelasi 13 ottelua tehden vain yhden maalin koko kaudella. Heikon viimeistelyn myötä Atalanta lainasi hänet jälleen kauden aluksi, mutta tällä kertaa Sampdoriaan, jossa Rossini sai paljon peliaikaa. Se ei kuitenkaan auttanut, kun hän onnistui maalinteossa vain kahdesti. Lopulta Atalanta myi Rossinin vuonna 2005 Udineseen, jossa hän pelasi yhden kauden tekemättä maaliakaan Serie A:ssa. Matka jatkui Cataniaan, jossa Rossini paransi hieman otteitaan ja teki 16 ottelussa kaksi maalia. Kaudeksi 2007–2008 matka jatkui Livornoon, jossa maalinteko oli edelleen hakusessa ja lisäksi joukkue jäi sarjataulukon viimeiseksi pudoten kaudeksi 2008–2009 Serie B:hen.
Aiheesta muualla

Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Feodor Sergejeff

Kauppaneuvos Feodor Sergejeff.
Feodor Ivanovitš Sergejeff (ven. Федор Иванович Сергеев, 17. helmikuuta 1840 Jaroslavlin kuvernementti – 25. joulukuuta 1924 Viipuri) oli venäläissyntyinen suomalainen liikemies ja kauppaneuvos (1892). Hänen vuonna 1873 Viipurissa perustamansa tukkuliike toimii edelleen Helsingissä nimellä Oy Sergejeff Ab.
Elämä

Venäjällä syntynyt Sergejeff muutti 14-vuotiaana I. A. Schuschinin kauppa-apulaiseksi Viipuriin. Vuonna 1873 hän osti Schuschinin pienen kaupan ja muutti sen tukkuliikkeeksi, joka harjoitti myös omaa maahantuontia. Vuonna 1899 yhtiöön tulivat mukaan hänen poikansa Paul ja kauppaneuvos Aleksander Sergejeff sekä vävy Nikolai Bojarinoff. Samalla uudeksi toiminimeksi vaihtui ”F. Sergejeffin Pojat ja Kumpp.”.
F. Sergejeffin Tupakkatehdas aloitti toimintansa 1878 ja vuonna 1893 Sergejeff osti kauppias Alexander Sapetoffin konkurssihuutokaupasta Pyöräsuon kaupunginosassa toimineen Bavaria-nimisen panimon. F. Sergejeffin Oluttehtaaksi nimensä vaihtaneesta yrityksestä tuli muutamassa vuodessa Suomen neljänneksi suurin panimo. Se säilytti markkina-asemansa aina talvisotaan saakka, jolloin oluttehdas joutui lopettamaan toimintansa tuotantolaitosen tuhouduttua Neuvostoliiton pommituksissa.
Vuonna 1906 Sergejeff rakennutti Viipurin keskustaan Repolan kaupunginosaan suuren liiketalon, joka suunnitteli arkkitehti Paavo Uotila. Hänellä oli myös Hackmanien teollisuussuvun kanssa yhteinen pankki, joka myöhemmin fuusioitui Kansallis-Osake-Pankkiin. Feodor Sergejeff kuoli Viipurissa vuonna 1924.
Fredric Portin

Fredric Portin (s. 30. marraskuuta 1989) on suomalainen, arvokisoissa useasti kilpaillut suunnistaja. Hän oli Suomen suunnistusmaajoukkueen päävalmentaja loppuvuodesta 2019 heinäkuuhun 2021.
Fredric Portin voittaa keskimatkan Suomen mestaruuden Ikaalisissa 24.5.2015
Portinin parhaat sijoitukset MM-kilpailuista ovat Strömstadista 2016: Hän oli mukana Suomen miesten viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa ja oli keskimatkalla kymmenes. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän oli viestissä kahdeksas, sprinttiviestissä kymmenes ja pitkällä matkalla yhdestoista. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän oli viestissä seitsemäs, keskimatkalla 20:s ja pitkällä matkalla 31:s. Hän oli mukana MM-kilpailuissa jo vuosina 2012 ja 2015. EM-kilpailuihin Portin on osallistunut vuosina 2012, 2014, 2016 ja 2018, ja hänen parhaat sijoituksensa ovat neljäs sija sprinttiviestissä ja yhdeksäs sija pitkällä matkalla vuonna 2016.
Seuratasolla Portin on edustanut vuosina 2011–2014 sekä vuodesta 2016 lähtien Paimion Rastia. Vuoden 2015 hän edusti norjalaista Halden SK:ta, jonka riveissä hän tuli toiseksi sekä Tiomilassa että Jukolan viestissä. Portinin kasvattajaseura on uusikaarlepyyläinen IF Minken. Hän on urallaan edustanut myös pietarsaarelaista IF Brahea.
Portin aloitti vuoden 2019 syksyllä Suomen suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana ja sopimus tehtiin kahdeksi vuodeksi. Hän jätti tehtävän kesän 2021 maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen.
Portin juoksi 10 000 metrin ennätyksekseen 31.46,45 heinäkuussa 2020 Kokkolassa käydyissä kilpailuissa. Yleisurheilussa hän edustaa Vasa IS:ää.
Aiheesta muualla

Fredric Portin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).