stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Bodyguard

3. helmikuuta 1944 päivätty muistio koskien Operaatio Bodyguardia.
Operaatio Bodyguard oli yhteisnimitys useille huippusalaisille toimille, joita liittoutuneet yhtäaikaisesti toteuttivat toisen maailmansodan lopulla. Toimien tarkoitus oli varmistaa Ranskan rannikolle suunnitellun massiivisen maihinnousun ajankohdan ja sijainnin salaaminen saksalaisilta.
Historia

Toinen maailmansota oli kääntynyt liittoutuneiden eduksi Yhdysvaltojen liityttyä sotaan. Eurooppa oli kuitenkin vahvasti saksalaisten käsissä ja liittoutuneet alkoivat suunnitella massiivista maihinnousua. Saksa oli edelleen toimintakykyinen, ja oikeaan aikaan ja oikeassa paikassa tehtävä maihinnousu säästäisi valtavan määrän liittoutuneiden joukkoja.
Osaoperaatiot

Operaatio Bodyguard sisälsi useita hämäysoperaatioita, joiden päällimmäinen tarkoitus oli Operaatio Overlordin (Normandian maihinnousu 6. kesäkuuta 1944) salaaminen saksalaisilta. Bodyguardiin osallistuivat kaikki liittoutuneet maat ja sen suunnittelu oli aloitettu jo vuonna 1943. Aktiivisimmillaan operaatio oli muutamia kuukausia ennen D-Dayta ja joitakin sen osia jatkettiin vielä viikkoja D-Dayn jälkeen. Merkittävä osuus operaatio Bodyguardin onnistumisesta kuuluu lukuisille vakoojille, kuten Roman Czerniawski, Dušan Popov ja Wulf Schmidt, sekä kaksoisagenteille, jotka syytivät väärää tietoa Saksan tiedustelupalvelu Abwehrille. Viimeksi mainittuja olivat muun muassa Arthur Owens ja Juan Pujol Garcia. Toisaalta valtaosa Saksan omista harvalukuisista vakoojista oli huonosti tehtäviinsä koulutettuja.
Osaoperaatiot > Operaatio Copperhead

Näyttelijä Meyrick Clifton muistutti hämmästyttävän paljon brittiläistä sotamarsalkka Bernard Montgomeryä. Niinpä hänet lähetettiin sotamarsalkaksi pukeutuneena Britannian sotilastukikohtiin Gibraltarille vihjailemaan liittoutuneiden tulevasta maihinnoususta Etelä-Ranskaan.
Osaoperaatiot > Operaatio Fortitude North

Liittoutuneet tiesivät hyvin, että Ruotsin rautamalmi oli elintärkeää Saksan sotateollisuudelle. Saksaan malmi laivattiin Norjan Narvikin kautta, joten oli odotettavaa, että Adolf Hitler tulisi todennäköisesti puolustamaan kaupunkia raivokkaasti. Operaatio Fortitude Northin tarkoitus oli uskotella Saksalle, että Edinburghista käsin oli suunnitteilla noin 100 000 miehen hyökkäys Narvikiin. Myös juonessa mukana ollut Stalin keskitti suuren määrän joukkojaan Kuolanlahdelle vahvistaakseen kuvaa tulevasta suurhyökkäyksestä. Pääosin valheelliseen radioliikenteeseen perustunut hämäys tehosi hyvin. Saksa piti Norjan puolustuksessa liki 150 000 sotilasta. Vastaavasti Edinburghin ”hyökkäysjoukot” koostuivat todellisuudessa 334 sotilaasta ja 29 upseerista.
Osaoperaatiot > Operaatio Fortitude North > Operaatio Graffham

Tämän operaation tarkoitus oli vahvista Operaatio Fortitude Northin hämäystä. Britannian edustajat tapasivat ahkerasti Ruotsin viranomaisia käyden keskusteluita Ruotsin ilmatilan ja lentokenttien käytöstä tulevan ”Norjan hyökkäyksen” toteuttamiseksi.
Osaoperaatiot > Operaatio Fortitude South

Liittoutuneiden merkittävin hämäys perustui Hitlerin olemassa olleeseen käsitykseen, jonka mukaan liittoutuneiden joukot nousisivat maihin todennäköisimmin siellä, missä Englannin kanaali on kapeimmillaan. Käytännössä tämä tarkoitti mantereen puolella Ranskan Calaisin seutua. Tarkoituksena oli sitoa saksalaisten joukot pois Normandiasta. Operaatiota varten luotiin kuvitteellinen, miljoonan miehen vahvuinen Yhdysvaltojen ensimmäinen armeijaryhmä (First United States Army Group eli FUSAG), jonka komentajaksi nimitettiin kenraali George S. Patton. Valtavaa armeijakuntaa esitti ainoastaan muutama tuhat yhdysvaltalaissotilasta, jotka kasasivat saksalaisten tiedustelua varten valtavia kenttäleirejä, vanerisia lentokoneiden profiileja, pumpattavia panssarivaunuja sekä muita ilmakuvissa hämääviä rakennelmia. Myös radioliikennettä lisättiin vastaamaan esitettyjen joukkojen kokoa. Operaatio oli menestys ja Hitler uskoi pääiskun kohdistuvan Calaisiin vielä siinä vaiheessa, kun taistelut Normandiassa olivat jo täydessä vauhdissa.
Osaoperaatiot > Operaatio Royal Flush

Sitoakseen saksalaisten joukkoja useaan paikkaan liittoutuneet syöttivät saksalaisille tietoja, joiden mukaan liittoutuneet neuvottelivat puolueettomien maiden (Espanja, Ruotsi ja Turkki) kanssa näiden mahdollisuudesta liittyä mukaan sotaan – liittoutuneiden puolelle. Hämäys onnistui ja Saksa joutui pitämään joukkojaan edellä mainittujen maiden rajojen tuntumassa.
Osaoperaatiot > Operaatio Vendetta

Ranskan natsimielisille liittoutuneet vuosivat ”tietoja” tulevasta maihinnoususta Ranskan Rivieralle. Tieto maihinnoususta oli oikea, mutta todellinen ajankohta oli vasta muutamaa kuukautta vuodettua tietoa myöhemmin.
Osaoperaatiot > Operaatio Zeppelin

Liittoutuneet syöttivät hieman ennen D-Daytä saksalaisille valheellista tietoa, jonka mukaan liittoutuneet olivat aikeissa miehittää Balkanin ja Kreikan. Tämäkin hämäys puri, sillä Normandian maihinnousun alkaessa Kreikkaa oli puolustamassa peräti 25 divisioonaa kokeneita saksalaisia sotilaita.
Tärkeimpiä kohteita Operaatio Bodyguardissa.
Näyttelijä Meyrick Clifton pukeutuneena sotamarsalkka Bernard Montgomeryksi.
FUSAG-joukkojen olkamerkki
Viisitaajuusmatkapuhelin

Viisitaajuusmatkapuhelin on matkapuhelin, joka kykenee toimimaan kaksilla taajuusalueilla kahdella eri matkapuhelinalueella esimerkiksi siten, että siinä toimivat sekä eurooppalaiset GSM 900- ja DCS 1800- että yhdysvaltalaiset GSM 800- ja GSM 1900-puhelinjärjestelmät, ja lisäksi se toimii 3G-verkossa. Näin ollen se on GSM-nelitaajuusmatkapuhelin, jossa on viidentenä 3G.
Viisitaajuusmatkapuhelimia

Nokia E90 Communicator
Verkostokeskeinen sodankäynti

Verkostokeskeinen sodankäynti on Yhdysvaltojen ja usean muun maan omaksuma käsite, joka kuvaa kehittynyttä informaatiosodankäyntiä.
Määritelmästä

Verkostokeskeinen sodankäynti on informaatioylivoiman mahdollistava toiminta- (operation) konsepti, joka luo kasvavaa taisteluvoimaa verkottamalla sensorit, päätöksentekijät ja ampujat saavuttamaan jaettu tietoisuus, kasvava päätöksenteon nopeus, suurempi toiminnan nopeus, suurempi kuolettavuus, suurempi eloonjäämistodennäköisyys ja suurempi itsesynkronointi. Oleellista on myös sensorin ja toimijan erottaminen.
Verkostokeskeinen sodankäynti on sodankäyntiä. Jotta voisi ymmärtää, mitä on erilaista verkostokeskeisessä sodankäynnissä ja jotta voisi ymmärtää siihen liittyvää lisääntynyttä taisteluvoimaa, on samanaikaisesti keskityttävä sodankäynnin kolmelle tasolle ja niiden väliseen vuorovaikutukseen. Nämä kolme tasoa (domain) ovat informaatiotaso, kognitiivinen taso ja fyysinen taso.
Fyysinen taso on paikka, jossa asevoimien tavoite vaikuttaa sijaitsee. Se on taso, jolla isku, suojautuminen ja liike tapahtuvat maanpinnalla, merellä, ilmassa ja avaruudessa. Tämä on taso, jolla fyysiset lavetit ja niitä yhdistävät viestiverkot sijaitsevat. Taisteluvoimaa on tavanomaisesti mitattu pääosin tällä tasolla.
Informaatiotaso on paikka, jossa informaatio luodaan, sitä manipuloidaan ja jaetaan. Se on paikka, jossa sotilaiden tiedonvälitys tapahtuu. Se on paikka, jossa nykyaikaisten asevoimien johtaminen viestitetään, missä komentajan taisteluajatus (intent) tuotetaan (convey). Informaatio, joka on informaatiotasolla voi heijastaa tai voi olla heijastamatta totuudenmukaisesti todellista (ground) totuutta.
Kognitiivinen taso on osallistujien mielessä. Tämä on paikka, jossa käsitykset, tietoisuus, ymmärtäminen, uskomukset ja arvot sijaitsevat ja jossa, ymmärryksen teon seurauksena, päätökset tapahtuvat. Tämä on taso, jolla monet taistelut ja sodat itse asiassa voitetaan tai hävitään. Tämä on immateriaalisen taso: Johtajuus, moraali, yksikön koheesio, koulutus- ja kokemustaso, tilannetietoisuus, ja yleinen mielipide. Tällä tasolla sijaitsee komentajan taisteluajatuksen, doktriinin, taktiikan, tekniikoiden, ja prosessien ymmärtäminen.
Perustavanlaatuiset verkostokeskeisen sodankäynnin piirteet voidaan kuvata joukolla yhtyeenliittyviä linkkihypoteeseja, jotka voidaan organisoida kolmeen luokkaan:
ensimmäisen luokan hypoteesit käsittelevät verkostoitumisen tasojen, informaation jaon, parantuneen tietoisuuden, parantuneen informaation laadun ja jaetun tilannetietoisuuden välisiä suhteita;
toisen luokan hypoteesit sisältävät ne jotka koskevat jaetun tilannetietoisuuden, ja synkronisoinnin välisiä suhteita, esimerkiksi eriasteisten jaetun tilannetietoisuuden ja/tai yhteistyön tai synkronoinnin välisiä suhteita;
kolmannen luokan hypoteesit koskevat synkronisoinnin ja tehtävätehokkuuden välisiä yhteyksiä.
Verkostokeskeisen sodankäynnin soveltamisesta

Verkostokeskeistä sodankäyntiä on sovellettu Kosovossa 1999 ja Afganistanissa 2001–2.
Merkittävin verkostokeskeisen sodankäynnin sovellutus oli Yhdysvaltain hyökkäys Irakiin keväällä 2003.
Verkostokeskeiseen sodankäyntiin ovat siirtymässä muun muassa Englanti, Ruotsi, Norja, Australia ja Hollanti.
Verkostokeskeisen sodankäynnin perusteista

Verkostokeskeinen sodankäynti ja verkot ovat jatkossa sodankäynnin seuraava mullistus useista syistä. Ensin uusi tietotekniikka muutti siviiliyhteiskuntia länsimaissa 1980- ja 1990-luvuilla. Sotatekniikkaan syntyivät muun muassa tietokonepohjaiset tiedustelu-, johtamis- ja viestijärjestelmät sekä täsmäaseet, joissa tieto(-kone) on keskeinen osa asetta. Tämä uusi sodankäynnin suunta merkitsi laadullista muutosta sodankäynnissä, sodankäynnin tietosisällön kasvua merkittävällä ja sodankäyntiä perusteellisesti muuttavalla tavalla.
Toiseksi verkko mahdollistaa sodassa (a) nopeamman toiminnan, kun johtamistasot vähenevät ja voima, tieto ja viestiyhteydet hajaantuvat koko taistelualueelle, (b) toiminnan, esimerkiksi esikunnan tai asejärjestelmän hajauttamisen koko verkon alueelle, (c) tehokkaamman tiedon käytön, kun tieto jaetaan kaikille sitä tarvitseville ja vain heille ja kun verkon koko tietomäärä hyödynnetään mukaan luettuna kotimaassa oleva tieto ja (d) yhdessä informaatioylivoiman kanssa tuloksen saavuttamisen vähemmillä resursseilla, joukoilla kuin esimerkiksi vuonna 1991. Nämä kaikki ovat tärkeitä syitä verkostokeskeiseen sodankäyntiin siirtymiseen.
Kolmanneksi kansainväliset kolmannen sektorin järjestöt ja niiden verkot, esimerkiksi erilaiset ympäristöjärjestöt, muokkaavat myös globaalia politiikkaa, taloutta ja jopa sodankäyntiä. Yksi esimerkki viimeksi mainitusta on maamiinojen kieltäminen.
Neljänneksi on yhä vaikeampi tarkastella juuri mitään toimintaa huomioimatta maailmanlaajuista Internetiä ja sen pienempiä sovelluksia, organisaatioiden sisäisiä tietokoneverkkoja (intranet) ja niiden yhteenliittymiä (extranet). Internet on yhä tärkeämpi myös sodankäynnissä. Asevoimille kehitetään taktista Internetiä.
Viidenneksi yksittäiset tietokoneet ovat yhä enemmän verkottuneita ja älykkäät aseet itse asiassa sulautettuja tietokoneita. Kehittyneimmät miinat ”keskustelevat” toisensa ja sensoreiden kanssa ja optimoivat toimintansa kokonaisvaltaisesti. Ne ovat siis älykkäitä, keskenään kommunikoivia, siis tietoa jakavia, täsmävaikutteisia ja verkottuneita.
Kuudenneksi sodankäynnin perusdynamiikan mukaan kun jostakin, esimerkiksi tiedosta tai verkosta, tulee tärkeä sodankäynnissä, siitä tulee myös hyökkäyksen ja puolustuksen kohde. Tämä on tapahtunut jo tiedolle ja tapahtuu seuraavana verkoille.
Seitsemänneksi verkkoteorian kehityksessä on myös saavutettu uusia tulkintoja, jopa uusi paradigma, perustavanlaatuinen verkkojen selityksen muutos. Kyse on skaalavapaasta verkosta, josta muun muassa Internet on hyvä sovellutus. Yksi skaalavapaan verkon sovellutus on periaate ”voittaja vie kaiken”. Voiko taloudessa tai sodankäynnissä olla vaarallisempaa sovellutusta? Vertaa esimerkiksi Microsoft, Google ja Nokia.
Verkostokeskeisen sodankäynnin periaatteet

Verkostokeskeinen sodankäynti muodostaa seuraavanlaista logiikkaa: Pohjana on uusi verkottuneen toiminnan mahdollistava informaatioteknologia ja toimintayksiköiden, eli jaettavan tiedon laatu. Verkottunut tekniikka merkitsee verkottuneita sensoreita, johtajia ja ampujia, eli voimakkaasti verkottunutta voimaa. Jaettu tieto merkitsee parempaa tietoa, jaettua tilannekuvaa ja kykyä tehdä yhteistyötä samalla tietopohjalla. Ne muuttuvat itsesynkronoinniksi, rohkeudeksi, tempoksi ja liikkeen nopeudeksi. Lopulta edellä olevat merkitsevät voiman täsmäkäyttöä ja -vaikutusta sekä tehtävätehokkuutta.
Laajasti ottaen suuremmat kokonaisuudet, erikoistuminen, kommunikaatiotapojen muuttuminen, kompleksisuuden, tiedonsiirron ja tietosisällön kasvaminen merkitsevät myös verkostoitumisen yleisempää logiikkaa. Olemassaolon systeemit ovat verkkoja ja niiden koko kasvaa ajan kuluessa.
Verkostokeskeisen sodankäynnin periaatteita ovat:
tiedollisen, kognitiivisen, fyysisen ja sosiaalisen tason yhteistoiminta
orgaanisen tiedon ja yksikön (yksilön) tilannetietoisuuden laatu
parvelu (swarming), hajautettu ja verkotettu voima
voimakkasti verkotettu voiman mahdollistamat viestiverkot
informaation jakaminen 1: Lanchesterin neliölain hyödyntäminen
informaation jakaminen 2: Metcalfen laki
jaetun tiedon laatu 1: Informaatioylivoima luominen ja hyödyntäminen
jaetun tiedon laatu 2: Enemmän vähemmällä
jaettu tilannetietoisuus
rohkeus
tempo ja liikkeen nopeus
yhteistyö ja itsesynkronointi
voiman ja vaikutuksen täsmäkäyttö ja lopulta
tehtävätehokkuus.
Oleellinen tekijä on myös uusi taktiikka, tekniikka ja proseduurit.
Vladimir Tawaststjerna

Vladimir Tawaststjerna (17. marraskuuta 1861 Kuopio – 3. lokakuuta 1915) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Vladimir Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Maria Arkadjevna Gavrilovitsa. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja Jador Tawaststjerna olivat hänen veljiään.
Vladimir Tawaststjerna valmistui Voronežin sotaopistosta ja hänet siirrettiin 1879 junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin. Sieltä vuonna 1881 valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin Ivangorodin linnoitustykistöön Inkerinmaalle. Aliluutnantiksi Tawaststjerna ylennettiin 1884 ja luutnantiksi 1885. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatiin Pietarin sotilaspiirin tykistöpiirivaraston kevyeen tykistöosastoon. Alikapteeniksi hän yleni vuonna 1892, vuonna 1894 hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatin upseeriluetteloihin ja vuonna 1897 hänet ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1902 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen tykistön keskushallintoon, vuonna 1904 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja nimitettiin toimistopäälliköksi. Everstiksi hänet ylennettiin 1910, Ohtan räjähdysainetehtaan talousosaston päällikön apulaiseksi hänet määrättiin 1914 ja ylennettiin samana vuonna kenraalimajuriksi. Tawaststjerna kuoli tätä tehtävää hoitaessaan.
Veli-Matti Puumala

Veli-Matti Puumala (s. 18. heinäkuuta 1965 Kaustinen) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli Paavo Heinisen johdolla Sibelius-Akatemiassa ja myöhemmin Franco Donatonin johdolla Accademia Musicale Chigianassa, Italian Sienassa.
Puumala on vuodesta 2005 hoitanut sävellyksen professuuria Sibelius-Akatemiassa. Hänen teoksiaan ovat muiden muassa kontrabassokonsertto Taon, Chain-tetralogia ja ooppera Anna Liisa. Puumala sai vuonna 2005 Teosto-palkinnon pianokonsertostaan Seeds of Time sekä Erik Bergman -palkinnon vuonna 2011. Puumala on toiminut vuodesta 2016 Kaustisen kamarimusiikkiviikon taiteellisena johtajana.
Aiheesta muualla

Fennica Gehrmanin Puumala-sivut ääninäytteineen
Veli-Matti Puumala Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Kaustisen kamarimusiikkiviikko
Vjatšeslav Soloduhin (jääkiekkoilija, 1988)

| Vjatšeslav Soloduhin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Vitjaz Podolsk
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  SKA Pietari II (PVL)   Spartak Pietari (VHL)   SKA Pietari (RSL/KHL)   HK VMF Pietari (VHL)   Ilves (SM-liiga) Sibir Novosibirsk (KHL) HK Rjazan (VHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL)
Vjatšeslav Soloduhin (s. 31. heinäkuuta 1988) on venäläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitahyökkääjä. Soloduhin edustaa nykyisin KHL-liigan Vitjaz Podolskia.
Pelaajaura

Soloduhin pelasi ensimmäiset miesten pelinsä miesten pelit kaudella 2005–2006, kun hän edusti Venäjän kolmannella sarjatasolla pelannutta SKA Pietarin kakkosjoukkuetta. Venäjän jääkiekon superliigassa Soloduhin pelasi ensimmäisen kerran pietarilaisseuran ykkösjoukkueessa kaudella 2007–2008.
Kaudella 2008–2009 Soloduhin harjoittelu Pietarin SKA:n mukana, mutta pelasi Venäjän kakkosliigan HK VMF Pietarissa. Hän teki siellä 60 ottelussa 48 pistettä. Seuraavan kauden hän aloitti myös VMF Pietarissa ja teki 26 pistettä 36 ottelussa. Tammikuussa 2010 Soloduhin siirtyi neljän ottelun koeajalle Ilvekseen. SKA Pietari halusi antaa hyökkääjälleen mahdollisuuden pelata kovatasoisessa liigassa, mutta pitää pelaajaoikeudet itsellään. Soloduhin pelasi vain kolme ottelua Ilveksessä eikä saanut jatkosopimusta.
Soloduhin jatkoi Ilves-peliensä jälkeen VMF:ssä, jossa pelasi myös seuraavankin kauden. Kaudella 2011–2012 hän pelasi ensimmäiset KHL-pelinsä SKA Pietarissa, vaikka edusti myös edelleen kakkosliigan VMF:ääkin. Tammikuussa 2012 Soloduhin siirtyi Sibir Novosibirskiin kaupassa, jossa SKA sai Sibirin nuoren tähden Vladimir Tarasenkon.
Soloduhin on pelannut myös Venäjän nuorisomaajoukkueessa.
Vihdin datakeskus

| Vihdin datakeskus |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Nummela, Vihti
Aloitti toimintansa:  2026
Tehdastyyppi:  datakeskus
Perustaja:  Microsoft
Verkkosivut:  https://local.microsoft.com/fi/blog/vihti-project-overview/
  [ ohje ]  
Vihdin datakeskus on Microsoftin suunnittelema datakeskus, joka rakentuu Vihdin Nummelaan. Datakeskuksen hankealue on laajuudeltaan 60 hehtaaria. Datakeskus sijoittuu Etelä-Nummelaan Rostin yrityspuistoon, joka rakentuu noin 2,5 kilometrin päähän Nummelan taajamasta.
Vihdin datakeskusalueelle suunnitellaan neljää datakeskusrakennusta ja tukitoimintoja, kuten muuntoasemat, huolto- ja toimistorakennukset, vesienhallintajärjestelmät sekä tarvittavat huoltotiet ja pysäköintialueet. Microsoft ja Vihdin kunta tekivät alueesta 12,3 miljoonan euron kaupat kesäkuussa 2023.
Vihdin datakeskus on on osa Microsoftin datakeskushanketta, johon kuuluu kolme erillistä ja itsenäisesti toimivaa, toistensa kanssa synkronoituvaa keskusta. Vihdin lisäksi kaksi muuta datakeskusta sijoittuvat Espooseen ja Kirkkonummelle.
Vladimir Makovski

Omakuva, 1905
Vladimir Jegorovitš Makovski (ven. Влади́мир Его́рович Мако́вский;  7. helmikuuta (J: 26. tammikuuta) 1846 Moskova – 21. helmikuuta 1920 Petrograd) oli venäläinen laatukuvamaalari, muotokuvamaalari ja taiteenkeräilijä. Hän oli taidemaalari Konstantin Makovskin veli.
Elämäkerta

Vladimir Makovski oli Jegor Ivanovitš Makovskin poika, joka oli yksi Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opiston perustajista. Hänen äitinsä oli baltiansaksalaista alkuperää. Hänellä oli kaksi veljeä, Nikolai ja Konstantin, ja yksi sisar, Aleksandra, joista tuli kaikista aikansa kuuluisimpia taidemaalareita. Hän kävi Vasili Tropininin tunneilla. Hän teki ensimmäisen maalauksensa, Kvassia myyvä poika, 15-vuotiaana. Vladimir Makovskista tuli Vaeltajien jäsen päätettyään opintonsa Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa vuonna 1869, jossa hänen opettajiaan olivat muun muassa Sergei Zarjanko, Jevgraf Sorokin ja Tropinin.
Hän otti lapsuuden teemakseen poikansa Aleksandrin syntymän jälkeen vuonna 1869 ja Pavel Tretjakov osti häneltä tauluja galleriaansa. Hänet nimitettiin akateemikoksi vuonna 1873 hänen Wienin maailmannäyttelyyn esille laittamansa teoksen Satakielten kuuntelija johdosta. Makovski opetti Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa vuosina 1882–1894 ja Pietarin Keisarillisessa taideakatemiassa vuosina 1894–1918, jonka rehtori hänestä tuli vuonna 1895. Vuonna 1885 hän maalasi keisarinna Maria Fjodorovnan virallisen muotokuvan.
Vladimir Makovski on haudattu Volkovon hautausmaalle Pietariin.
Teoksia

Käynti köyhien luona, 1874
Pankin kaatuminen, 1880
Markkinat Pultavassa
Lehmä, 1874
Neito lasten kanssa
Nuori neito katsoo peilistä, 1916
Keisarinna Marija Fjodorovnan muotokuva
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Vladimir Makovski
Käännös suomeksi
Vihdin Uutiset

| Vihdin Uutiset |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Kustantaja:  Keskisuomalainen
Perustettu:  1979
Päätoimittaja:  vt. Päivi Kallo
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Vihti
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  suomi
Vihdin Uutiset on keskiviikkoisin Vihdissä, Veikkolassa ja Nummelassa ilmestyvä kaupunkilehti. Lehden lukijamäärä on noin 24 700, joista noin 1 000 tapahtuu noutopistejakelun kautta. Lehden julkaisija on Keskisuomalainen. Lehdellä on myös vihdinuutiset.fi -verkkopalvelu. Lehden vt. päätoimittaja on Päivi Kallo.
Vihdin Uutiset on perustettu vuonna 1979. Lehdellä oli yhteistoimitus Luoteis-Uusimaan kanssa toukokuusta 2021 lähtien vuoden 2022 loppuun. Vihdin Uutiset tekee tiivistä yhteistyötä samaan konserniin kuuluvan Karkkilan Tienoon ja Länsi-Uusimaan kanssa.
Vihdin jäähalli

| Vihdin jäähalli |
| --- | --- |
 Vihdin jäähalli huhtikuussa 2024.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kuoppanummentie 22 Nummela, Vihti
Avattu:  1996
Omistaja:  Oy Vihdin Jäähalli Ab
Käyttäjät
 Harjun Kiekko Nummelan Kiekkoveljet 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vihdin jäähalli on Vihdin Nummelassa sijaitseva jäähallikokonaisuus. Vihdin jäähalliin kuuluu kaksi jäähallia: Esbecon Areena ja Osuuspankki-halli, jotka sijaitsevat Kuoppanummentiellä Nummelassa. Esbecon Areena on valmistunut vuonna 1996. Vihdin jäähallin omistaa Oy Vihdin Jäähalli Ab. Taustayhtiöön kuuluvat lisäksi Nummelan palloiluhalli sekä kamppailuareena Lankilassa.
Esbecon Areenalla on neljä pukuhuonetta ja katsomo. Hallissa toimii myös kahvio sekä myymälä.
Viinilaukka

| Viinilaukka |
| --- | --- |
 Viinilaukka (Allium atropurpureum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Alaheimo::  Allioideae
Suku::  Laukat Allium
Laji::  atropurpureum
Kaksiosainen nimi
 Allium atropurpureum  Waldst. & Kit. 
Synonyymit
 Allium nigrum var. atropurpureum 
Katso myös
   Viinilaukka Wikispeciesissä   Viinilaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viinilaukka (Allium atropurpureum) on narsissikasvien heimoon kuuluvien laukkojen eli sipuleiden (Allium) kasvisuvun monivuotinen sipulikasvi.
Kuvaus > Varret ja lehdet

Viinilaukka kasvaa 40–90 senttimetriä korkeaksi. Sen kukkavarsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä tasapaksu. Lehdet ovat tasaleveät, lehtilaita on ehyt ja kärjet pyöristyneet. Viinilaukka tuoksuu voimakkaasti sipulilta tai valkosipulilta.
Kuvaus > Kukkiminen

Viinilaukka kukkii kesäkuussa. Sen purppuranpunertavan sarjamainen kukinto. Sen pitkät kukkaperät yhdessä puolipallon muodon kanssa saavat sen muistuttamaan sateenvarjoa. Kukinto on noin 5 senttimetriä leveä ja siinä paljon pieniä tähden muotoisia kukkia. Viinilaukka lisääntyy siemenistä kukinnan jälkeen.
Kasvupaikat ja levinneisyys

Viinilaukkaa kasvaa Unkarista, Balkanin kautta Turkkiin kotoperäisenä. Sen luontaisilla kasvupaikoilla maaperä on kalkkista, hyvin vettä läpäisevää ja nopeasti kuivavaa. Ulkonäön vuoksi sitä kasvatetaan koristekasvina puutarhojen aurinkoisilla alueilla. Se kestää auringon paahdetta hyvin.
Kuvia

Viinilaukan kukinto ja kukkimisen jälkeen kotahedelmiä
Viinilaukan lehtiä