stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neville Brody

Neville Brody
Industria solid
Neville Brody (s. 23. huhtikuuta 1957 Lontoo) on englantilainen graafinen suunnittelija, typografi ja kirjainmuotoilija. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun lopun tärkeimmistä graafisista suunnittelijoista.
Brody opiskeli maalaustaidetta Hornseyn yliopistossa, ja myöhemmin graafista suunnittelua Lontoossa. Brody osoitti jo kouluaikanaan kiinnostusta kokeilevaa ilmaisua kohtaan, minkä takia hän joutui usein vaikeuksiin koulun opettajien kanssa. Valmistuttuaan 1970-luvun lopussa Brody aloitti työskentelyn suunnittelemalla levynkansia indie-levy-yhtiöille. Tämän jälkeen hän vastasi monien lehtien ulkoasusta. Vuosina 1981–1986 Brody uudisti The Face -lehden ulkoasun rohkean ekspressiivisellä tyylillään, jota on kopioitu myöhemmin lähes jokaiseen trendikkääseen aikakauslehteen. Kopioinnin takia Brody muutti tyyliään vuosina 1987–1990 työskennellessä miestenlehti Arenalle, jolle hän antoi hillityn minimalistisen ilmeen.
Brody teki 1980-luvulla rohkeasti kokeiluja varsinkin typografian saralla, ja hänestä tuli maailmankuulu pitkälti juuri The Face -lehdelle suunnittelemansa graafisen tyylin ja kirjaintyyppien ansiosta. Graafisella käyttöjärjestelmällä varustettujen kotitietokoneiden alettua vallata graafisen suunnittelun markkinoita Brody otti uuden tekniikan omakseen, vaikka kaihtoikin tietokoneita pitkään. Brody kehitti tietokonepohjaisen suunnittelun avulla itselleen tyylin, joka ei varsinaisesti jatkanut mitään perinteitä, vaan otti vaikutteita avantgardististen suuntausten dynamiikasta ja filosofiasta, erityisesti dadasta ja futurismista. Brodyn suunnittelemat fontit ja koko typografia puolestaan lainaavat paljon art decolta.
Brody perusti vuonna 1987 oman studion Lontooseen, jonka palveluita ovat käyttäneet muun muassa Nike, Hollannin posti ja saksalainen kaapelikanava Premiere. Vuonna 1990 Brody avasi Stuart Jensenin kanssa FontWorksin, joka on erikoistunut räätälöityjen fonttien myymiseen. Brodystä on tullut myös FontShop Internationalin johtaja, jonka kautta hän avasi Fuse-lehden, jossa esitellään uusia fontteja ja kirjainmuotoilijoita.
Neville Brodyn suunnittelemia kirjaintyyppejä

Arcadia (1990)
Industria (1990)
Insignia (1990)
Blur (1991)
Pop (1991)
Gothic (1991)
Harlem (1991)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Neville Brody studio in London
Neville Brody studio in Barcelona
Typografia
| --- | --- |
Typografit ja kirjainmuotoilijat:  Jonathan Barnbrook  Saul Bass  Ed Benguiat  Morris Fuller Benton  Neville Brody  Frederic Goudy  Claude Garamond  Eric Gill  Tomi Haaparanta  Nicolas Jenson  Edward Johnston  Donald Knuth  Rudolf Koch  Sami Kortemäki  Zuzana Ličko  William Morris  Stanley Morison  Jan Tschichold  Carol Twombly  Wolfgang Weingart  Hermann Zapf  Gudrun Zapf-von Hesse 
Kirjaintyylit ja -lajit:  Anfangi  Antiikva  Arial  Baskerville  ITC New Baskerville  Calibri  Comic Sans  Egyptienne  Fraktuura  Garamond  Gill Sans  Helvetica  Palatino  Times New Roman  Unsiaali  Verdana 
Merkit:  Alduksen lehti ❦  Asteriski *  Ät-merkki @  Englannin punta £  Ampersandi &  Jokerimerkki  Kappaleen merkki ¶  Luetelmamerkki  Luettelo matemaattisista merkeistä  Plus-miinusmerkki ±  Promille ‰  Prosentti %  Pykälämerkki §  Risti †  Ristikkomerkki #  Rub el Hizb ۞  Tekijänoikeusmerkki ©  Tilde ~  Valuuttamerkki ¤  Yläpuolinen indeksointipilkku 
Suuntaukset:  Amerikan uusi aalto  Dekonstruktivismi  Postmodernismi  Sveitsiläinen tyyli 
Muut aiheet:  Aakkoslaji  CamelCase  Glyyfi  Goottilaiset kirjaintyypit  Kapiteeli  Kirjain  Kirjaintyyppi  Kursiivi  Ligatuuri  Logo  Lorem ipsum  Orpo- ja leskirivit  Painokirjaimet  Sans-serif  Serif  TrueType  Web Open Font Format  X-korkeus  Yliviivaus  Ylleviivaus  Ylä- ja alaindeksi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Roger Broo

Roger Nils Håkan Broo (1. lokakuuta 1945 Ylimarkku – 24. lokakuuta 2017 Turku) oli suomenruotsalainen yhteiskuntatieteilijä ja kanslianeuvos, joka työskenteli pitkään Åbo Akademin hallintojohtajana ja vaikutti suomenruotsalaisessa kulttuurielämässä.
Broo valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1971. Hän työskenteli tutkimusassistenttina Svenska litteratursällskapetin yhteiskuntatutkimuksen lautakunnassa 1969–1977 sekä kauppa- ja teollisuusministeri Kristian Gestrinin poliittisena sihteerinä 1974–1975, ennen kuin astui Åbo Akademin palvelukseen vuosiksi 1977–2010. Korkeakouluneuvoston jäsenenä (1972–1977) hän solmi suhteita yliopistoihin ja poliittisiin päättäjiin, ja kun Åbo Akademi siirtyi vuonna 1981 valtionrahoituksen piiriin, rahoituksen taso pysyi pitkälti Broon ansiosta entisellään. Broo toimi myös Ammattikorkeakoulu Novian hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana, ja hän johti pohjoismaisten yliopistojen hallintoyhteistyötä vuosina 1989–2002.
Broo vaikutti Turun kunnallispolitiikassa RKP:n edustajana sekä toimi lukuisissa muissa luottamustehtävissä, kuten Svenska kulturfondenin, Pro Artibus -säätiön ja Turun taidemuseon hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Suomen UNESCO-toimikunnan kulttuuriosaston puheenjohtajana (1978–1987) ja osallistui useiden valtiollisten komiteoiden ja työryhmien toimintaan. Hän oli myös Aktian hallintoneuvoston ja Turku 2011 -säätiön valtuuskunnan jäsen sekä ajatushautomo Magman hallituksen puheenjohtaja.
Broo sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1999. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 oli professori Harriet Silius, ja heillä on kolme poikaa, joista Måns Broo (s. 1973) on Åbo Akademin uskontotieteen yliopistonlehtori.
Julkaisuja

Broo, Roger: Strävan till autonomi inom det svenska kyrkliga livet i Finland: En studie över finlandssvenska minoritetsstrategier.  (Forskningsrapporter: Svenska litteratursällskapets i Finland nämnd för samhällsforskning, 27)  Åbo:  Åbo Akademi, 1977.  ISSN 0355-3116
Broo, Roger ym.: Finlandssvenskan: Fakta och debatt.  (Toimittanut Christer Laurén)  Helsingfors:  Söderström, 1978.  ISBN 951-52-0479-8
Kirjallisuutta

Hellman, Gunilla ym.: Brooar: Till Roger Broo på 50-årsdagen.  Helsingfors:  Delegationen för svenska kulturfonden, 1995.  ISBN 951-9211-37-3
Rudolf Buchheim

Rudolf Buchheim
Rudolf Buchheim (1. maaliskuuta 1820 – 25. joulukuuta 1879) oli saksalainen farmakologian professori Tartossa ja myöhemmin Gießenissä. Buchheimia pidetään ensimmäisenä modernin farmakologian edustajana. Hän hyväksyi kirjoittamaansa oppikirjaan vain sellaiset lääkkeet, joille voitiin tieteellisesti osoittaa tehoa.
Buchheim tuli vuonna 1847 Tarton yliopiston ensimmäiseksi farmakologian professoriksi ja aloitti kotinsa kellarissa aktiivisen tutkimustyön. Hän jakoi lääkkeet niiden vaikutusten mukaan eikä kasvitieteellisen systematiikan mukaan. Hän pyrki selittämään lääkkeinä käytettävien kemikaalien vaikutukset niiden fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien perusteella. Tästä alkoi kriittinen farmakodynamiikka, joka hänen kuuluisiksi tulleiden oppilaidensa kuten Oswald Schmiedebergin aikana johti lääkeaineiden vaikutusmekanismien ymmärtämiseen ja reseptoriteorian syntymiseen.
Pekka Brofeldt

| Pekka Brofeldt |
| --- | --- |
 Pekka Brofeldt 1940-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1864 Lapinlahti, Pohjois-Savo, Suomi
Kuollut: 1. huhtikuuta 1945 (81 vuotta) Raahe, Suomi
Kansalaisuus:  Suomalainen
Ammatti:  saarnaaja, kirjailija
Kirjailija
Aiheet:  Kalastus, poliittinen, hengellinen kirjallisuus.
Kirjallinen suuntaus: Helluntaiherätys
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pekka Brofeldt vuonna 1912.
Petter (Pietari, Pekka) Fredrik Brofeldt, myöh. Pekka  Aho (19. tammikuuta 1864 Lapinlahti – 1. huhtikuuta 1945 Raahe) oli suomalainen journalisti ja poliittinen aktivisti. Hän vastusti jyrkästi venäläistämispolitiikkaa ja osallistui sortovuosina ympäri maata pidettyihin salaisiin kokouksiin puhujana ja päätösten sanelijana. Hänet karkotettiin maasta, ja vuosina 1903–1905 hän oleili Ruotsissa. Siellä hän koki hengellisen herätyksen, ja palattuaan hän alkoi toimia herätyssaarnaajana.
Brofeldtin veljiä olivat Juhani ja Kaarlo Aho. He olivat papin poikia Pohjois-Savosta. He olivat kaikki kirjallisia lahjakkuuksia, joiden nimi yhdistetään muun muassa sellaisiin lehtiin kuin Uusi Suometar, Keski-Suomi, Savo, Uusi Kuvalehti, Päivälehti ja Helsingin Sanomat.
Pekka Brofeldtin vanhemmat olivat Iisalmen kirkkoherra, rovasti Henrik Gustaf Teodor Brofeldt (1837–1914) ja Karolina Fredrika Emilia Snellman (k.1899). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1882 ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeustiedettä.
Brofeldt tuli 1886 Jyväskylään veljensä, kirjailija Juhani Ahon kanssa Keski-Suomi-lehden toimittajaksi. Hän oli Kuopiossa Savo-lehden aputoimittajana 1887–1890 ja päätoimittajana 1890–1903. Venäläiset viranomaiset lakkauttivat Savo-lehden vuonna 1903 ja Brofeldt siirtyi toimittamaan Uusi Savo-nimistä lehteä. Tämä lehti ilmestyi aluksi kuusipäiväisenä, mutta viranomaisten toimesta se supistettiin pian kolmipäiväiseksi. Lehden ilmestyminen päättyi toukokuussa 1903, jolloin Pekka Brofeldt yhdessä muiden passiivisen vastarinnan johtomiesten kanssa karkotettiin maasta.
Suomeen palattuaan Brofeldt oli Suomen Lähetysseuran ja sitten Kotimaa-lehden palveluksessa. Hän oli Kotimaan päätoimittajana 1906–1910 ja sen jälkeen helluntailiikettä lähellä olleen Toivon Tähti-lehden julkaisijana ja toimittajana Mikkelissä 1911–1932. Brofeldt harjoitti lisäksi kustannustoimintaa ja julkaisi muun muassa teokset Raamatun aikakaudet ja Menneitä muistoja Nuoren Suomen nousuajalta. Hän toimi myös matkasaarnaajana Karjalassa.
Pekka Brofeldt oli naimisissa 1890–1917 Edla Vilhelmina Bergrothin (k. 1917) kanssa ja vuodesta 1918 Jenny Sofia Bergelinin kanssa.
Teokset

Nimellä Pekka Aho:
Kansan keskeltä: kolme kertomusta Savosta. Wickström, Helsinki 1886
Epäuskon ja tottelemattomuuden seurauksista. Kristillisiä kirjasia n:o 32. Kuopio 1908
Kääntymiseni. Kristillisiä kirjasia n:o 34. Kuopio 1908
Nimellä Pekka Brofeldt:
Jakobin taistelu; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 1 sarja; n:o 2. Kuopio 1904
Jumalan kanssa; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 1 sarja; n:o 1. Kuopio 1904
Matkustaja!: minne matka?; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 2 sarja; 14. Kuopio 1904
Miten kävi Noakin kirvesmiesten: mukaelma; muk. P. B. Kristillisiä kirjasia. 2 sarja; n:o 8. Kuopio 1904
Niitten tulevaisuus, jotka kadotetaan; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 1 sarja; n:o 6. Kuopio 1904
Olkaa täydelliset!; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 2 sarja; n:o 13. Kuopio 1904
Piirteitä Kristuksen kärsimisestä ja voitosta; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 2 sarja; n:o 10. Kuopio 1904
Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 1 sarja; 5. Kuopio 1904
Epäkunnossa: yhteiskunnallinen ja kirkollinen kuvaus; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia 3 sarja; n:o 16. Kuopio 1905
Joulusanoma; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 3 sarja 18. Kuopio 1905
Vastoinkäymisiä; kirj. P. B. Kristillisiä kirjasia. 3 sarja 17. Kuopio 1905
Hengen uudistus: kristillisen seurakunnan alku: tutkistelua apostolien teoista. Ristin voitto, Helsinki 1938
Usko ja elämä. Ristin voitto, Helsinki 1938
Sota ja rauha: raamatuntutkistelua. Jenny Brofeldt, Raahe 1945
Nimellä Pietari Brofeldt:
Hengen puheita; toim. Pietari Brofeldt. Kuopio 1918
Raamatun aikakaudet 1-2. Tekijä, Kuopio 1918
Jumala Kristuksessa. Tekijä, Mikkeli 1926
Synnin vallasta pelastettu. Tekijä, Mikkeli 1926
Evankelista Antti Lajusen muistoksi. Tekijä, Mikkeli 1929
Totuuden sana - Tuleneeko liika myöhään: seurakuntain vanhimmille ja muille vanhemmille uskovaisille selitykseksi. Tekijä, Mikkeli 1929
Helluntai-herätys Suomessa: muistelmia 20 v. ajalta; toimittanut Pietari Brofeldt. Mikkeli, 1934, Näköispainos: Helluntaikansa 2005 (alun perin ilmestynyt Toivon Tähti -lehdessä 1932-1933)
Paratiisin virrat: raamatuntutkiskelua. Ristin voitto, Helsinki 1935
Suomennoksia

Alexander Lange Kielland: Novelleja; sisältää novellt Toveri,Tanssiaistunteita ja Päivälliset; norjan kielestä suom. Pekka Aho. Kivekäs, Oulu 1885
Alfred Dreyfus: Viisi vuotta elämästäni: 1894-1899; suom. P. Brofeldt. Kuopion uusi kirjapaino, Kuopio 1901 (alkuteos Cinq années de ma vie)
Paul Sabatier: Pyhä Fransisko: Ranskan akatemian palkitsemasta teoksesta; suom. P. Brofeldt ym. Kuopio 1901
Elinvoiman ja hermojen säilyttäminen: tohtori Englerin, professorien Hiltyn ja Eulenburgin kirjoituksia; suom. P. Brofeldt. Kuopion uusi kirjapaino, Kuopio 1902
Charles Kingsley: Syvyydestä: sanoja murheellisille; suom. P. Brofeldt. WSOY 1904
Dwight Lyman Moody: Tuhlaajapoika; suom. Pekka Brofeldt. Kristillisiä kirjasia. 4 sarja; 21. Kuopio 1905
Johannes Jørgensen: Vertauksia; suom. P. Brofeldt. Suomentaja, Kuopio 1905
Opetuksia uskon tiellä; mukaellen suom. P. B. Suomentaja, Kuopio 1918, 3. lisätty painos Pietari Brofeldt, Lahti 1925
Arthur Gook: Woipiko luottaa Raamattuun?; suom. P. Br. Tytty Lagerstedtin kirjaliike, Karis 1923
Lewi Pethrus: Kristityn yhteys: voidaanko tämä tarkoitus saavuttaa nykyaikaisten kirkkokuntain kautta?; suom. Pietari Brofeldt. Pietari Brofeldt, Mikkeli 1926
Smith Wigglesworthin puheita 1-8; muistiinpanoista kirjoitti Pietari Brofeldt. Toivon Tähti, Mikkeli 1931
Oscar Browning

Oscar Browning
Oscar Browning (17. tammikuuta 1837 Lontoo – 6. lokakuuta 1923 Rooma) oli englantilainen kirjailija, historioitsija ja akateemikko.
Oscar syntyi kauppias William Shipton Browningin perheeseen. Hän opiskeli Eton Collegessa William Johnson Coryn oppilaana ja myöhemmin Cambridgen yliopiston King's Collegessa. Vuonna 1868 homoseksuaalista Browningista tuli Simeon Solomonin rakastaja. Browning opetti entisessä koulussaan Etonissa viidentoista vuoden ajan, kunnes tuli erotetuksi, koska hänellä oli ollut suhde miespuoliseen oppilaaseen George Curzoniin.
Tämän jälkeen hän muutti King's Collegeen, jossa häntä arvostettiin älykkönä. Käytyään Intiassa sen uuden varakuninkaan ja entisen oppilaansa George Curzonin kutsusta hän palasi Cambridgeen, jonka yliopistosta hän sai paikan historian luennoitsijana. Hänestä tuli ajan myötä merkittävä henkilö yliopistopiireissä ja hän toimi useissa luottamustehtävissä. 1908 hän jätti Cambridgen ja jäi eläkkeelle Bexhill-on-Seaan. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä syksyllä 1914 hän oli matkalla Italiassa, jonne hän päätti myös jäädä. Hän kuoli Roomassa 86-vuotiaana.
Suuri osa hänen papereistaan ja kirjeenvaihdostaan katosi hänen kuoltuaan. Katoamisen taustalla epäillään ollun Hugo Worthamin, joka oli Browningin veljenpoika ja hänen perunkirjoittajansa. Wortham olisi vienyt paperit kirjoittaakseen sedästään elämäkerran Victorian Eton and Cambridge: being the life and times of Oscar Browning.
Browningin teoksia

England and Napoleon in 1803 (1887)
History of England (4 vols. 1890)
Dante; Life and Works (1891)
Wars of the Nineteenth Century (1899)
History of Europe 1814-1843 (1901)
Guelphs and Ghibellines (1903)
Napoleon, the first Phase (1905)
Memories of Sixty Years at Eton, Cambridge and Elsewhere (1910), ISBN 1-4021-8433-6
Aiheesta muualla

A list of The Papers of Oscar Browning, held by King's College Archive Centre, Cambridge
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Gunvor Brettschneider

Gunvor Birgit Renate Brettschneider (s. 19. joulukuuta 1933 Sipoo) on Svenska social- och kommunalhögskolanin entinen rehtori ja helsinkiläinen kunnallispoliitikko. Koulutukseltaan hän on sairaanhoitaja ja yhteiskuntatieteiden maisteri.
Työura

Brettschneider toimi Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtorina vuosina 1975–1989. Vuonna 1984 koulusta tehtiin Helsingin yliopiston yksikkö. Työssään Brettschneider on pyrkinyt edistämään pohjoismaista yhteistyötä, erityisesti sosiaalityön koulutuksessa ja tutkimuksessa. SSHK:n jätettyään Brettschneider asui kahdeksan vuotta Ruotsissa ja toimi siellä muun muassa Suomen Tukholman-suurlähetystön sosiaaliattaseana. ja Pohjoismaiden ministerineuvoston alaisen sosiaalialan johtavien työntekijöiden jatkokoulutusohjelman vt. rehtorina Göteborgissa.
Vuonna 1987 Brettschneiderille myönnettiin Sosiaaliturvan kunniamitali.
Kunnallispoliitikkona

Eläkkeelle siirryttyään Brettschneider on toiminut Helsingin kunnallispolitiikassa, muun muassa  sosiaalilautakunnan jäsenenä vuosina 2001–2004 ja terveyslautakunnan jäsenenä 2005–2008. Brettschneider oli aiemmin varalla Helsingin kaupunginvaltuustossa Ruotsalaisen kansanpuolueen valtuustoryhmään, ja vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin 847 henkilökohtaisella äänellä kaupunginvaltuutetuksi. Hän on myös RKP:n puoluehallituksen varajäsen.
Helmikuussa 2014 Brettshcneider teki Helsingin kaupunginvaltuustossa valtuustoaloitteen, jossa kaupunkia kehotetaan tutkimaan, suosiiko kaupunki auraustoimessaan miehiä. Miesvaltaisille työpaikoille vievät kadut ja kehätiet aurataan aloitteen mukaan ensimmäiseksi. Tämä on mahdollisesti syrjivä käytäntö, jota aloitteen mukaan pitää tarkastella.
Yksityiselämä

Brettschneiderin isä oli 1920-luvun alussa Suomeen muuttanut Saksan kansalainen, äiti suomalainen. Moskovan välirauhan jälkeen Suomessa olevat Saksan ja Unkarin kansalaiset vangittiin internointileireille. Gunvor perheineen suljettiin kymmenvuotiaana leirille Oittiin ja Tammisaareen.
Brettschneider on naimisissa Tukholman suomalaisen seurakunnan entisen kirkkoherran, rovasti Urpo Kokkosen kanssa.
Teoksia > Kirjoittanut

Brettschneider, Gunvor: Socialutbildningen i Finland och Sverige: Tillbakablick och jämförelse.  ((Pro gradu Lapin korkeakoulusta.) Meddelanden från Svenska social- och kommunalhögskolan, 15)  Helsingfors:  Svenska social- och kommunalhögskolan, 1989.  ISSN 0359-5536  ISBN 951-45-5102-8  (ruotsiksi)
Teoksia > Toimittanut

Brettschneider, Gunvor – Simpura, Jussi (toim.): Näkökulmia pohjoismaisen sosiaalipolitiikan murrokseen. Perspektiv på brytningen inom den nordiska socialpolitiken.  (Sosiaaliturvan kirjallisuus: Kansainvälinen sosiaalipolitiikka, 1/2000)  Helsinki:  Suomen ICSW-toimikunta, 2000.  ISSN 1236-6706  ISBN 951-747-131-9
Christine Brückner

| Christine Brückner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1921 Schmillinghausen, Waldeck
Kuollut: 1996 (74–75 vuotta)
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christine Brückner (1921 Schmillinghausen, Waldeck, Saksa – 21. joulukuuta 1996) oli saksalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi romaanilla Ennen kuin jäljet katoavat (1954) ja oli aikansa menestyneimpiä naiskirjailijoita.
Suomennetut teokset

Ennen kuin jäljet katoavat: romaani (... ehe die Spuren verwehen), suom. Kristiina Kivivuori, Gummerus 1955
Jos olisit puhunut, Desdemona: tyytymättömien naisten pitämättömiä puheita (Wenn du geredet hättest Desdemona ), suom. Anja Meripirtti; kuvat: Horst Janssen, WSOY 1986 ISBN 951-0-13742-1. Sisältää novellit:
Kuningaskalastajaa älkää unohtako: Sapfo jättäessään jäähyväisiä Lesbokselta lähteville tytöille
Oktaavia matalammalta, neiti von Meysenbug!: tyytymättömän Christine Bücknerin puhe kollegalleen Meysenbugille
Oletko varma, Martinus?: Katariina Lutherin, o.s. von Bora, pöytäpuheita
Oletko nyt kuolleena onnellinen, Agamemnon?
Minäkö Goethen paksumpi puolisko: Christiane von Goethe ylitallimestarin lesken Charlotte von Steinin eteishuoneessa
Mihin olet kadottanut kielesi, Maria?: Marian rukous Juudean erämaassa
Rakkaudella on uusi nimi: ruttoon sairastuneen Donna Lauran puhe paenneelle Petrarcalle
"Jos taikasanan tavoittaa": Effi Briestin puhe kuurolle Rollo-koiralleen
Olet väärässä, Lysistrate!: hetaira Megaran puhe Lysistratelle ja Ateenan naisille
Jos olisit puhunut, Desdemona: viimeinen neljännestunti sotapäällikö Othellon makuukammiossa
Ei muistomerkkiä Gudrun Ensslinille: puhe Stammheimin eristyssellin seinille
Bruniat

| Bruniat |
| --- | --- |
 Nuokkubrunia (Brunia noduliflora)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Kladi::  Versokasvit Embryophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliidae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicotyledoneae
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Bruniales
Heimo::  Bruniakasvit Bruniaceae
Tribus::  Brunieae
Suku::  Bruniat Brunia  Lam.
Katso myös
   Bruniat Wikispeciesissä   Bruniat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bruniat (Brunia) on bruniakasveihin (heimo Bruniaceae) kuuluva kasvisuku, jossa on 37 lajia. Niitä esiintyy luonnonvaraisena Etelä-Afrikan Kapmaassa. Ainakin kahta lajia viljellään leikkokukiksi.
Lajeja

hopeabrunia (Brunia laevis)
nuokkubrunia (Brunia noduliflora)
natalinaavepensas (Brunia trigyna tai Raspalia trigyna)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brunia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2041055  Wikispecies: Brunia (Bruniaceae)  CoL: 3DGK  GBIF: 3236619  iNaturalist: 126027  Open Tree of Life: 576508  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:5038-1  Tropicos: 40032274
John Brosnan

John Raymond Brosnan (7. lokakuuta 1947 – 11. huhtikuuta 2005) oli australialainen kirjailija, toimittaja, kolumnistina ja elokuva-arvostelija. Hän kirjoitti useita tieteis- ja fantasiakirjoja, elokuvakirjoja ja sarjakuvakäsikirjoituksia, osin salanimillä.lähde? Häneltä on suomennettu seikkailullinen tieteisromaani Taivaan valtiaat (1988).
Sky Lords -sarja

The Sky Lords, 1988
The War of the Sky Lords, 1989
The Fall of the Sky Lords, 1991
Sky Lords -sarja > Suomennettu teos

Taivaan valtiaat (The Sky Lords, trilogian 1. osa); suomentanut Jukka Sirola, Kirjayhtymä 1991 ISBN 951-26-3560-7
Aiheesta muualla

Marko Mahnala: Taivaan valtiaat. Aikakone 3/1991.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Brunein miehitys

Brunein miehitys oli 16.–22. joulukuuta 1941 Japanin joukkojen Brunein valtaus Hollannin Itä-Intian sotaretkellä toisessa maailmansodassa.
Taustaa

Malaijan niemimaahan kohdistui sotilaallinen uhka heti Japanin liityttyä sotaan ja Singaporeen sijoitettu aluejohto ei varannut joukkoja Borneon puolustamiseksi. Japanin Malaijan alueen suunnitelmaan sisällytettiin alusta alkaen Borneon valtaus Sarawakin Mirin ja Brunein Serian öljykenttien vuoksi.
Britit siirsivät jo joulukuussa 1940 Miriin komppanian 15. Punjab-rykmentin II pataljoonasta, jonka tehtävänä oli suojata öljykenttien tuhoamista valmistelevia osastoja. Elokuussa 1941 laskettiin öljykenttien tuotantoa 70 prosenttia ja samalla tehtiin lopullinen päätös, ettei Brittiläistä Pohjois-Borneota, Bruneita ja Labuanin aluetta puolustettaisi. Pohjois-Borneon kuvernööri sai tehtäväksi tiedottaa päätöksestä alueen vapaaehtoisille joukoille ja poliisille.