stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abdullah Khadr
Elämä

Abdullah kertoo, että lapsena hänen mielikuvaansa Jannasta liittyi nopeita autoja. Vuonna 1994 hänet lähetettiin Khaldenin koulutusleirille, yhdessä veljensä Abdurahmanin kanssa, missä hänet tunnettiin nimellä Hamza.Omar Nasiri väitti myöhemmin tavanneensa Abdullahin työskennellessään leirin sairaalassa, missä tämä olisi kertonut Nasirille nähneensä joukon Khostin afgaaneja räjähtäneen yritettyään ottaa talteen osia räjähtämättömästä pommista. Abdullah ei kuitenkaan itse muista kohtaamista. Veljeksillä oli tapana tapella jatkuvasti keskenään leirillä ja kerran heidän riitansa tulistui niin paljon, että veljekset osoittivat toisiaan harjoittelemillaan aseilla molempien huutaessa toisilleen, mutta lopulta eräs kouluttajista astui heidän väliinsä. Vuonna 1997 veljesten välit paranivat Abu Laith al-Libin ansiosta, joka voitti veljesten luottamuksen ja kunnioituksen kertomalla heille Dubaista ja Ferrarista. Tämä ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä perheen jätettyä Najim Jihadin asuinalueen 1998, Abdurahman ja Abdullah päätyivät taistelemaan paikoista autossa ja kinaan päätteeksi Abdullah jahtasi veljeään auton ympäri AK-47 kädessään.
Vanhimpana poikana Abdullahin tehtävänä oli usein ajaa rampautunutta isäänsä ympäri Pakistania. Kun Yhdysvallat hyökkäsivät Afganistaniin, perhe erosi toisistaan. Vuonna 2002 Abdullahin sisar Zaynab vei veljensä Abdulkareemin Lahoreen, missä hänen kaksivuotias tyttärensä tarvitsi lääketieteellistä hoitoa. Sisaruksiin liittyi myöhemmin myös Abdullah, koska tämä tarvitsi leikkauksen rustokudoksen poistamiseksi nenästään.
Myöhemmin Talibanin puhemies ilmoitti, että 26. tammikuuta 2004 korpraali Jamie Murphyn tappanut itsemurhapommittaja oli Kanadan kansalaisen poika. Useat yhtäläisyydet itsemurhapommittajan ja Abdullahin välillä sai pian jotkut uskomaan, että murhan takana oli Abdullah, sillä hän oli veljeksistä ainoa, jonka sijaintia ei tiedetty. DNA-näytteet kuitenkin todistivat ettei kyseessä ollut Khadr.
Abdullahia haastateltiin vuoden 2004 dokumenttia Son of al Qaeda varten ja tämä tunnusti käyneensä Khaldenin koulutusleiriä. Hän kuitenkin totesi, että Afganistanissa kymmenenvuotiaalle oli yhtä tavallista oppia käsittelemään AK-47:ää kuin kanadalaiselle lapselle oppia pelaamaan jääkiekkoa. Tämän kommentin myötä Richard J. Griffin nimesi Khadrin yhdeksi maailman vaarallisimmista miehistä.
Vuonna 2000 korkea-arvoinen al-Qaidan jäsen otti Abdullahiin yhteyttä ja otti tämän mukaansa ostamaan aseita Pohjoista liittoa vastaan ja varustamaan afganistanilaisia koulutusleirejä.
Elämä > Aika Pakistanissa

Väitetään, että vuonna 2003 Abdullahin isää pyydettiin järjestämään taisteluita lähellä Pakistanin Shagain rajaa ja samalla 22-vuotiasta Abdullahia pyydettiin auttamaan aseiden hankinnassa aikaisempien kokemustensa johdosta. Khadrin väitetään alkaneen välittää aseita isälleen ja alkaneen myydä näitä edelleen muille taistelijoille. Näiden arvo oli oletettavasti yhteensä 20 000 dollaria, joista Abdullah sai itselleen 5000 dollarin palkkion. Abdullahin väitetään jatkaneen asekauppaa vielä isänsä kuoltua lokakuussa 2003.
Khadrin uskotaan myös avustaneen Pakistanin taistelijoita GPS:n kanssa, näiden haluttua mitata matkan paikalliselta hautausmaalta talolle, jonka Khadr uskoi kuulunuut pääministeri Shaukat Azizille. Myöhemmin hänelle selvisi asunnon kuuluneen presidentti Pervez Musharraf ja Khadrin ystävät pidätettiin lähellä hautausmaata. Lokakuussa 2004 Khadrin väitetään ostaneen viisi neuvostoliittolaista 9K38 Igla ilmatorjuntaohjusta 1000 dollarin kappalehintaan 29-vuotiaalta Lashkar-e-Taiban jäseneltä, jonka kanssa hän tarjosi jakavansa tuotot myytyään aseet 5000 dollarin kappalehintaan samalle miehelle, joka oli opettanut hänelle aseiden hankkimista vuonna 2000.
Elämä > Pidätys

Yhdysvaltain tiedustelupalvelu piti Khadria uhkana ja tarjosi 500 000 dollarin palkkiota hänen vangitsemisesta. Khadr vangittiin 15. lokakuuta 2004 ja neljä päivää myöhemmin häntä alettiin haastatella näennäisessä vankilassa. Tätä jatkui seitsemäntoista päivää, kunnes Kanada sai tietää kansalaisensa kaappauksesta marraskuussa, sillä tiedot oli piilotettu julkisuudelta kansallisen turvallisuuden takia. Kanadalainen muistio Khadrista luvatusta palkkiosta kuitenkin vuoti julkisuuteen vuonna 2007. Toimittajia varoitettiin julkistamasta tietoa ja tämän johdosta The Globe and Mail haastoi hallituksen oikeuteen määräyksestä asian salassapitämiseen. Tuomari Richard Mosley päätti, että tieto voitaisiin julkistaa toukokuussa 2008.
Pakistanin väitetään tarjonneen kotiuttaa Khadrin Kanadaan useita viikkoja pidätyksensä jälkeen, mutta kanadalaiset viranomaiset kieltäytyivät ja kehottivat Pakistania siirtämään Khadr Yhdysvaltaan FBI:lle.
Huhtikuussa 2005 Kanadan ratsupoliisin lähetti terrorismin vastaisesta projektista vastanneet virkamiehensä Pakistaniin kuulustelemaan Khadria kolmeksi päiväksi. Abdullah kertoi heille, että ollessaan 14-vuotias, hänen isänsä oli ostanut kaksi paria radiopuhelimia Abdullah Almalkilta, mutta myöhemmin hänen lakimiehensä väittivät lausunnon johtuneet saamastaan kohtelusta pakistanilaisilta viranomaisilta. Häneltä myös kysyttiin Amer el-Maatista, jonka Khadr sanoi työskennelleen mattokauppiaana al-Qaidan kieltäydyttyä antamasta hänelle eläkettä el-Maatin saatua aivovamman auto-onnettomuudessa. Mahmoud Jaballahista kysyttäessä Khadr sanoi ainoastaan tunteneensa tämän arabian kielen ohjaajana, joka kulki nimellä Abu Ahmed. Toronton imaamista Aly Hindysta Khadr kertoi, että tämä oli käynyt lyhyesti Musab al-Surrin harjoitusleiriä useita vuosia ennen syyskuun 11. päivän iskuja, minkä myös Hindy oli myöntänyt. Kanadan ratsupoliisi jättäytyi sittemmin tapauksesta todeten, että Khadria ei voitaisi syyttää Kanadan lain alla, sillä millään Pakistanin virkamiesten painostuksen alla tehdyistä lausunnoista ei olisi arvoa oikeudessa. Khadria kävi haastattelemassa myös FBI:n toimihenkilöt.
Pakistan kieltäytyi yhä luovuttamasta Khadria Yhdysvalloille ja vaati tämän palauttamista Kanadaan. 23. marraskuuta 2005, Bostonin tuomioistuin hyväksyi syyttäjä James B. Farmerin vaatimuksen luovuttaa Khadr Kanadaan ja kahdeksan päivää myöhemmin Kanada suostui vastaanottamaan Khadrin Pakistanista. Ajoitus sai kriitikot spekuloimaan, että Kanada halusi auttaa Yhdysvaltoja kiertämään Pakistanin kieltäytymisen Khadrin luovuttamisesta Yhdysvaltoihin.
Elämä > Paluu Kanadaan ja myöhempi pidätys

Abdullah palasi Kanadaan 2. joulukuuta 2005 ja häntä vastaan saapui ratsupoliiseista Konrad Shourie ja muita virkamiehiä, jotka haastattelivat häntä 2,5 tuntia. Kaksi päivää myöhemmin Khadr suostui jälleen FBI:n haastatteluun. Tuomioistuimen tiedostoista käy ilmi, että ratsupoliisi tutki sekä Khadria että Zaynabia terrorismiin liittyvästä toiminnasta. Tämä sai useat toimittajat pohtimaan, miksei häntä kuitenkaan syytetty mistään Kanadan lain alla. Viettäessään kuusitoista päivää vapaudessa Kanadassa, Khadr oli ratsupoliisin jatkuvassa tarkkailussa. Hän totesi julkisuudessa, että hän ei ollut koskaan kuulunut al-Qaidaan eikä hänen tekojaan tarvinnut pelätä.
17. joulukuuta 2005 Khadr sai puhelinsoiton Kanadalaiselta poliisilta ja häntä pyydettiin tapaamiseen läheiseen McDonald'siin. Kun Khadr saapui paikalle yhdessä äitinsä ja veljensä kanssa, hänet pidätettiin ja Khadr sai tietää, että hänestä oli tehty pidätysmääräys Bostonissa. Myös Khadrin äiti pidätettiin tämän lyötyä poliisia, samalla kun Khadrin veli Abdurahman otti pidätyksestä valokuvia kamerapuhelimellaan. Seuraavana päivänä pääministeri Paul Martin puhui Abdullahista ja muista Khadrin perheen jäsenistä todeten, että heillä on samat oikeudet kuin muilla Kanadan kansalaisilla oikeusprosessin aikana.
22. toukokuuta 2006 Khadr joutui tappeluun toisen vangin kanssa puhelimen käytöstä vankilassaan Torontossa. Hän esiintyi pian tämän jälkeen oikeudessa asianajajanaan John Silver ja hänen luovutustutkinta Yhdysvaltoihin oli määrä alkaa 30. lokakuuta. 7. huhtikuuta 2008, Khadr esiintyi Toronton tuomioistuimessa vastustamassa luovutustaan Yhdysvaltoihin ja väitti tunnustuksensa Pakistanissa johtuneet ainoastaan kidutuksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Khadr Legacy (Arkistoitu – Internet Archive), Khadrin perheen ylläpitämä sivusto.
Toomas Tõniste

| Toomas Tõniste |
| --- | --- |

Viron valtiovarainministeri
 Ratasin I hallitus 12.6.2017–29.4.2019  
Edeltäjä:  Sven Sester
Seuraaja:  Martin Helme
Kansanedustaja
 2007–2015  
Ryhmä/puolue:  Isänmaan ja Res Publican liitto
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Tallinna, Viro
Tiedot
Puolue:  Isänmaan ja Res Publican liitto
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto /  Viro.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto /  Viro.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto /  Viro.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto /  Viro> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 470 |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 470 |  |
Toomas Tõniste (s. 26. huhtikuuta 1967 Tallinna, Viro) on virolainen poliitikko ja maan entinen valtiovarainministeri. Vuonna 2001 hänet palkittiin Viron Punaisen Ristin kolmannen luokan kunniamerkillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toomas Tõniste Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sven Sester | Viron valtiovarainministeri 2017–2019 | Seuraaja: Martin Helme |
Torsten Nilsson (säveltäjä)

Torsten Nilsson (21. tammikuuta 1920 Höör – 24. syyskuuta 1999 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.
Nilsson suoritti urkurin, kanttorin ja musiikinopettajan tutkinnot Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Lisäksi hän opiskeli siellä sävellystä ja kontrapunktia Melcher Melchersin johdolla. Samanaikaisesti hän suoritti pianonsoiton opintoja Karl Wohlfartin johdolla. Hän oli myös Alf Linderin urkuoppilaana. Vuosina 1962–1982 Nilsson työskenteli kirkkomuusikkona Tukholman Oscarskyrkanissa palveltuaan aiemmin Köpingin kirkkoa ja Helsingborgin Pyhän Marian kirkkoa.
Alun perin Nilsson keskittyi lähinnä hengellisen musiikin säveltämiseen. Hänen hengellisten teostensa joukossa on urkusävellyksiä, soololauluja, motetteja, kuoroteoksia ja kirkko-oopperoita. Myöhemmin Nilsson laajensi genrevalikoimaansa; hänen maalliseen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi kaksi pianokonserttoa. Tyylillisesti Nilsson kehittyi uusbarokin ja uusklassismin kautta sarjallisuuteen, josta eteni vapaaseen, ekspressionistiseen tyyliin improvisatorisin piirtein. Nilsson perehtyi kaksitoistasäveljärjestelmään Anton Heillerin johdolla Wienissä. Hänelle tärkeä yhteistyökumppani oli urkuri Karl-Erik Welin. Kuoronjohtajana hän johti usein Ruotsin radion kuoroa (Radiokören).
Nilsson opetti Uppsalan yliopistossa, Tukholman teologisessa instituutissa ja Tukholman musiikkipedagogisessa instituutissa.
The Very Best of Jethro Tull

| The Very Best of Jethro Tull Jethro Tull |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1968-2001
 Julkaistu: 14. toukokuuta 2001
 Tuottaja(t): Ian Anderson
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 78.00
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Jethro Tullin muut julkaisut
| J-Tull Dot Com 1999 | The Very Best of Jethro Tull 2001 | Living with the Past 2002 |
The Very Best of Jethro Tull on Jethro Tullin uran luotaava kokoelma-albumi vuodelta 2001. Ian Anderson on itse valinnut kappaleet ja hyväksynyt joidenkin kappaleiden editoinnin, jotta kokonaisuus mahtuisi yhdelle CD-levylle.
Kappaleet

"Living in the Past" – 3:39
"Aqualung" – 6:35
"Sweet Dream" – 4:02
"The Whistler" – 3:28
"Bungle in the Jungle" – 3:35
"Witch's Promise" – 3:49
"Locomotive Breath" – 4:24
"Steel Monkey" – 3:36
"Thick as a Brick" (edit) – 3:00
"Bourée" – 3:44
"Too Old to Rock and Roll, Too Young to Die" (edit) – 3:54
"Life is a Long Song" – 3:16
"Songs from the Wood" – 4:51
"A New Day Yesterday" – 4:08
"Heavy Horses" (edit) – 3:19
"Broadsword" – 4:59
"Roots to Branches" – 5:11
"A Song for Jeffrey" – 3:17
"Minstrel in the Gallery" (edit) – 3:49
"Cheerio" – 1:10
Jethro Tull
| --- | --- |
Studioalbumit:   This Was  Stand Up  Benefit  Aqualung  Thick as a Brick  A Passion Play  War Child  Minstrel in the Gallery  Too Old to Rock 'N' Roll: Too Young to Die!  Songs from the Wood  Heavy Horses  Stormwatch  A  Broadsword and the Beast  Under Wraps  Crest of a Knave  Rock Island  Catfish Rising  Roots to Branches  J-Tull Dot Com  The Jethro Tull Christmas Album  The Zealot Gene  RökFlöte 
Livealbumit:   Bursting Out  Live at Hammersmith '84  A Little Light Music  Living with the Past  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Aqualung Live  Live at Montreux 2003 
Kokoelmat:   Living in the Past  M.U. - The Best of Jethro Tull  Repeat - The Best of Jethro Tull - Vol II  A Classic Case  Original Masters  20 Years of Jethro Tull  25 Anniversary Box Set  The Best of Jethro Tull - The Anniversary Collection  Nightcap  The Very Best of Jethro Tull  Essential  The Best of Acoustic Jethro Tull  Jethro Tull Essential 
Videojulkaisut:   Slipstream  20 Years of Jethro Tull  25th Anniversary Video  Living with the Past  A New Day Yesterday  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Live at Montreux 2003  Jack in the Green - Live in Germany 1970-93  Their Fully Authorised Story  Live At Madison Square Garden 1978
Torsten Nilsson

| Torsten Nilsson |
| --- | --- |
 Nilsson vuoden 1966 paikkeilla.
Ruotsin ulkoministeri
 19. syyskuuta 1962 – 30. kesäkuuta 1971  
Monarkki:  Kustaa VI Aadolf
Pääministeri:  Tage Erlander Olof Palme
Edeltäjä:  Östen Undén
Seuraaja:  Krister Wickman
Ruotsin puolustusministeri
 1. lokakuuta 1951 – 22. maaliskuuta 1957  
Pääministeri:  Tage Erlander
Edeltäjä:  Allan Vougt
Seuraaja:  Sven Andersson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1905 Nevishög, Malmöhusin lääni
Kuollut: 14. joulukuuta 1997 (92 vuotta) Tukholma
Puoliso:  Vera Månsson
Tiedot
Puolue:  sosiaalidemokraattinen puolue
Harald Torsten Leonard Nilsson (1. huhtikuuta 1905 Nevishög –14. joulukuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi muun muassa Ruotsin ulkoministerinä 1962–1971.
Muurarinpoika Torsten Nilsson kävi ammattikoulun Ruotsissa ja kansankorkeakoulun Saksassa ja toimi sitten muurarina 1922–1929. Hän kuului aluksi kommunistiseen puolueeseen, mutta erotettiin siitä muiden ”oikeistopetturien” kanssa 1924. Pian Nilsson liittyi Ruotsin sosiaalidemokraatteihin ja valittiin 1934 sen nuorisoliiton puheenjohtajaksi ja 1939 sosiaalidemokraattisen nuorisointernationaalin puheenjohtajaksi. Vuosina 1940–1945 Nilsson toimi puoluesihteerinä, valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä 1941–1970, kulkulaitosministerinä 1945–1951, puolustusministerinä 1951–1957 ja sosiaaliministerinä 1957–1962. Vuonna 1962 Nilsson aloitti yhdeksän vuoden kautensa ulkoministerinä.
Valtiopäivillä Nilsson jatkoi vuoteen 1976 saakka.
Käännös suomeksi
Themisto (kuu)

| Themisto |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Charles Kowal, Elizabeth Roemer
Löytöaika:  30. syyskuuta 1975
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Jupiter
Keskietäisyys:  7 391 650 km
Eksentrisyys:  0,2006
Kiertoaika:  129,82761 d (0,3554 a)
Inklinaatio:  47,48°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  4 km
Pinta-ala:  ~200 km2
Keskitiheys:  2,6 g/cm3
Painovoima pinnalla:  ~0,0029 m/s2
Pakonopeus pinnalla:  ~0,0048 km/s
Albedo:  0,04
Pinnan lämpötila:  alin: - keski: ~124 K ylin: -
Themisto on yksi Jupiterin kuista. Themiston löysivät Charles T. Kowal ja Elizabeth Roemer 30. syyskuuta 1975. Themisto tunnetaan myös nimellä Jupiter XVIII. Kuu sai kuitenkin Themisto-nimensä vasta vuonna 2002, jolloin siitä saatiin tarkkoja mittauksia. Themistoa ei nimittäin ollut havaittu Jupiterin kiertoradalla vuoden 1995 jälkeen, ennen kuin se "löydettiin uudelleen" vuonna 2000.
Kuu on saanut nimensä kreikkalaisesta mytologiasta. Themisto oli ylijumala Zeuksen rakastajatar.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
Thomas John Gumbleton

Thomas John Gumbleton vuonna 1983.
Thomas John Gumbleton (26. tammikuuta 1930 Detroit – 4. huhtikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan Edward Aloysius Mooney 2. kesäkuuta 1956. Hänet nimitettiin Detroitin vihkipiispaksi ja Ululin titulaaripiispaksi 8. maaliskuuta 1968, ja piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Francis Dearden, jota avustivat Alexander Mieceslaus Zaleski ja Joseph Matthew Breitenbeck.
Gumbleton jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 2006.
Gumbleton vastusti Irakin sotaa. Hän on kannattanut seksuaalivähemmistöjä puolustavaa New Ways Ministrya ja kehottanut homoseksuaalisia pappeja ja piispoja tulemaan "kaapista ulos". Hän on kertonut julkisesti joutumisestaan papin hyväksikäyttämäksi seminaarissa opiskellessaan. Hänelle on myönnetty lukuisia tunnustuksia, niiden joukossa Pacem in Terris -palkinto (1979). Gumbleton oli Yhdysvaltain Pax Christin perustava puheenjohtaja.
Käännös suomeksi
Thomas Johnson (kasvitieteilijä)

Thomas Johnson (noin 1600–1644) oli englantilainen kasvitieteilijä, jota on sanottu englantilaisen kasvitieteen kenttätyön isäksi. Vuonna 1626 hän oli apteekkarina Lontoossa ja teki matkoja Kentiin, jossa hän apteekkarikollegojensa kanssa tutki kasveja ja luetteli niitä muistiinpanoissaan.
Hänen teoksensa Mercurius Botanicus ilmestyi kahdessa osassa 1634 ja 1641. Hänen kunniakseen on kasvisuvun nimeksi annettu Johnsonia.
Air Calédonie

| Air Calédonie |
| --- | --- |

 IATA: TY  –  ICAO: TPC 
Kutsukoodi:  AIRCAL
Perustettu:  1954
Laivaston koko:  4
Kohteiden määrä:  10
Tunnuslause:  Nos racines ont des ailes
Solmukohdat:  Nouméa-Magentan lentoasema
Kotipaikka:  Nouméa
Avainhenkilö(t):  Samuel Hnepeune (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  air-caledonie.nc
Air Calédonie (IATA: TY, ICAO: TPC, kutsukoodi: AIRCAL) on uusikaledonialainen lentoyhtiö. Se lentää kymmeneen kotimaan kohteeseen solmukohtanaan Nouméan Magentan lentoasema.
Yhtiö perustettiin 1954 nimellä Transpac ja aloitti lennot 25. syyskuuta 1955. Nykyisen nimensä se otti käyttöön vuonna 1967.
Kohteet

Huhtikuussa 2017 Air Calédonie lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin:
Uusi-Kaledonia
Bélep
Île des Pins
Koné
Koumac
Lifou
Maré
Nouméa
Ouvéa
Tiga
Touho
Laivasto

Huhtikuussa 2017 Air Calédonien laivastoon kuului neljä lentokonetta.
2 ATR 72-500
2 ATR 72-600 (2 tilauksessa)
Aiheesta muualla

Air Calédonien kotisivut (englanniksi, ranskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Air Calédonie Wikimedia Commonsissa
Air Calédonien ATR 72-500 Nouméassa.
Thomas Kaboré

Thomas Kaboré (s. 23. syyskuuta 1943 Ouagadougou) on burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Kayan hiippakunnan piispaksi 19. huhtikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Untaani Compaoré, jota avustivat Philippe Ouédraogo ja Jean-Lucien-Marie-Joseph Cadilhac.
Thomas Joseph Costello

Thomas Joseph Costello (23. helmikuuta 1929 Camden – 15. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Syracusen hiippakuntaan 5. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Perdiceksen titulaaripiispaksi 2. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis James Harrison, jota avustivat David Frederick Cunningham ja Francis John Mugavero.
Costello jäi eläkkeelle 23. maaliskuuta 2004.
Air Belgium

| Air Belgium |
| --- | --- |

 IATA: KF  –  ICAO: ABB 
Kutsukoodi:  AIRBELGIUM
Perustettu:  2016
Laivaston koko:  7
Kohteiden määrä:  2
Tunnuslause:  Simply fly away
Solmukohdat:  Brysselin lentoasema
Kotipaikka:  Bryssel
Avainhenkilö(t):  Niky Terzakis (CEO)
Yhtiön sivut:  www.airbelgium.com/en
Air Belgium on belgialainen lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori on Mont-Saint-Guibertissa, ja yhtiön laivasto operoi pääosin Brysselin lentoasemalta.
Historia

Yhtiö perustettiin kesällä 2016. Yhtiön perusti sen nykyinen toimitusjohtaja Niky Terzakis, kuka aiemmin työskenteli ASL Airlines Belgiumilla (aiemmin TNT Airways). Tarkoituksena oli yhdistää Belgia Kiinaan, muun muassa Hongkongiin, Pekingiin, Shanghaihin, Xi’aniin, Wuhaniin, Taiyuaniin ja Zhengzhouhun yhtiön kotipaikasta Brysselistä.
Yhtiön ensimmäinen lento Brysselistä Hongkongiin oli tarkoitus lentää elokuussa 2017, mutta näin ei käynyt, koska yhtiöltä puuttui "air operator's sertificate (AOC)''. Joulukuussa 2017 yhtiö kertoi, että ensilento lennettäisiin maaliskuussa 2018. Yhtiö kertoi myös, että business-luokan matkustajat ja muut premium matkustajat pääsisivät lentämään Brysselin lentokentän uudesta yksityisterminaalista. Turistiluokan matkustajat käyttäisivät normaalia terminaalia.
14. päivä maaliskuuta lentoyhtiö ilmoitti, että oli saanut tarvittavan sertifikaatin Belgian ilmailuviranomaisilta, ja että yhtiö voisi alkaa lentämään. Yhtiö ilmoitti, että ensilento lennettäisiin huhtikuussa.
29. päivä maaliskuuta yhtiö lensi ensimmäisen lentonsa. Tämä ei kuitenkaan ollut yhtiön oma lento, vaan Surinam Airwaysin lento, jonka Air Belgium operoi Airbus A340-300-koneella. Lento oli Schipholin kansainväliseltä lentoasemalta Amsterdamista Paramariboon Surinameen.
25. päivä huhtikuuta lentoyhtiö ilmoitti, että yhtiön oma ensilento myöhästyisi jälleen, koska eivät olleet saaneet Venäjän ilmailuviranomaisilta lupaa lentää Venäjän ilmatilan yli Hongkongiin. Yhtiön uusi ensilentopäivä olisi 3. kesäkuuta.
Sen jälkeen kun 3. kesäkuuta yhtiö sai ensilentonsa lennettyä, ilmoitti yhtiö lopettavansa Hongkongin lennot talven ajaksi, ja alkoi keskittyä charter-lentoihin. Talven ajaksi yhtiö luovutti laivastonsa Air Francen käyttöön.
Vuoden 2018 lopussa British Airways wet leasasi Air Belgiumin Airbus A340-300-koneen operoimaan yhtiön reittejä Lontoon Heathrow’n lentoasemalta muun muassa Kairoon, Abu Dhabiin ja Dubaihin.
Kohteet

| Valtio | Kaupunki | Lentoasema | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Belgia | Charleroi | Brysselin lentoasema |  |
| Kiina | Hongkong | Hongkongin kansainvälinen lentoasema | Kausireitti |
Laivasto

Laivaston keski-ikä toukokuussa 2024 on 11,9 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-200 | 2 | — |  |
| Airbus A330-900 | 1 | — | Poistuu laivastosta. |
| Yhteensä | 3 | 0 |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-200P2F | 2 | — | Vuokrattuina Hongyuan Group:lle. |
| Boeing 747-8F | 2 | — | Vuokrattuina Hongyuan Group:lle. |
| Yhteensä | 4 | 0 |  |
Air Belgiumin entinen Airbus A340-300.
The Very Best Of The Gods Featuring Ken Hensley

| The Very Best of The Gods featuring Ken Hensley The Gods |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): David A. Paramor
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 49.11
The Godsin muut julkaisut
| The Gods featuring Ken Hensley 1976 | 'The Very Best of The Gods featuring Ken Hensley' 1989 |   |
The Very Best of The Gods featuring Ken Hensley on The Gods -yhtyeen vuonna 1989 julkaisema kokoelma-albumi. Albumilla on aivan sama kooste kappaleista kuin vuonna 1976 ilmestyneellä The Gods featuring Ken Hensley -levyllä.