stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Björn Wahlroos
Poliittinen osallistuminen

Opiskeluaikanaan Wahlroos toimi taistolaisliikkeessä. Hän kuului Finlands Svenska Skolungdomsförbund (FSS)iin (vuosina 1969–73) ja Sosialistisiin taloustieteen opiskelijoihin (1971–73) sekä työskenteli Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton opposition julkaisemassa Toveri-lehdessä.
Vuonna 1973 Wahlroos erosi kaikista poliittisista järjestöistä. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa hän liittyi Ruotsalaiseen kansanpuolueeseen. Hänet nimitettiin RKP:n syyskuussa 2008 aloittaneen talouspoliittisen valiokunnan puheenjohtajaksi.
Wahlroos tuki kokoomusta vuoden 2011 eduskuntavaaleissa 5 000 eurolla.
Näkemyksiä

Maaliskuussa 2009 Wahlroos ennusti, ettei talouden taantuma tule kestämään pitkään, koska markkinatalous korjaa itsensä nopeasti.
Wahlroos on arvostellut yliopistotutkintojen rahoitusta ”tyhjäntoimittamisen subventiona” ja maa- ja metsätalouden tutkimuspanostuksia kohtuuttomina. Vuoden 2010 kesäkuussa Wahlroos sanoi Financial Timesin haastattelussa, että Euroopassa joudutaan harkitsemaan sosiaalisen markkinatalousmallin tulevaisuutta, koska ihmisiä ei voi tulevaisuudessa verottaa nykyisellä tavalla. Hän sanoi myös, että köyhyyden ja rikkinäisten perheiden tukemista ei tulisi sietää. Wahlroosin mukaan Euroopan talouskriisissä ei ole kyse pelkästään velkaongelmasta vaan koko eurooppalaisen talousjärjestelmän kriisistä.
Helsingin Sanomissa julkaistiin helmikuussa 2012 Ilkka Ahtiaisen ja Antti Blåfieldin tekemä Wahlroosin haastattelu, jossa Wahlroos muun muassa arvosteli presidentti Tarja Halosta presidentti-instituution kärsimisestä sekä Halosen poliittista linjaa ja asemoitumista mielestään eri taholle kuin kansan enemmistö. Haastattelussa hän mainitsi esikuvikseen 1700-luvun taloustieteilijän Adam Smithin, uusliberalistisen Milton Friedmanin ja libertaristisen ajattelijan Ayn Randin. Wahlroosilta ilmestyi keväällä 2012 kirja Markkinat ja demokratia: Loppu enemmistön tyrannialle. Kirjan pääteesi on, että valtion tulisi puuttua mahdollisimman vähän talouteen ja sääntelyä tulisi minimoida.
Näkemyksiä > Kehitysapu

Wahlroos pitää kehitysapua "tyhmänä ja moraalittomana". Maaliskuussa 2010 Wahlroos esitti Suomen Kuvalehden haastattelussa kehitysavun leikkaamista, koska ”olemme 50 vuotta heittäneet rahaa Kankkulan kaivoon”. Hän perusteli näkemystä sambialaisekonomisti Dambisa Moyon kirjaan Dead Aid (Kuollut apu) perustuen. Wahlroosin mukaan kehitysavussa keskitytään liikaa demokratian kehittymiseen. Hänen mukaansa näyttää siltä, että demokratia ei ala toimia, ennen kuin bruttokansantuote henkeä kohti nousee 6 000–7 000 dollariin. Köyhimmissä maissa demokratia voi olla suorastaan kielteistä kansalaisten turvallisuuden kannalta. Tärkeämpää olisi hänen mielestään kehittää oikeusvaltiota, perusmarkkinoiden toimivuutta ja yleistä turvallisuutta sekä kitkeä korruptiota.
Näkemyksiä > Maataloustuet

Wahlroosin mielestä maataloustuet tulee lakkauttaa koko maailmasta. ”On järjetöntä, että Suomi yhdellä kädellä tukee Sambian agribisnestä ja toisella EU:n yhteistä maatalouspolitiikkaa. Se on epärehellisyyttä, jossa liikutaan jo rikollisuuden rajamailla”, Wahlroos totesi ulkoministeriön paneelikeskustelussa. Kehitysyhteistyön palvelukeskuksen Markku Niskala tuki Wahlroosin kantaa. Wahlroos sanoo pitävänsä kehitysmaiden juhlahetkenä sitä päivää, jona Euroopan unioni lakkauttaa maataloustukensa ja avaa tullimuurinsa maataloustuotteille, mutta ottavansa siihen päivään asti hänelle annetun maataloustuen vastaan. Wahlroos nosti vuonna 2007 225 000 euroa maataloustukea (309. suurin tuensaaja), vuonna 2009 221 000–273 000 euroa.
Wahlroos ei saa enää maataloustukia, koska on siirtänyt tilansa perillisilleen.
Näkemyksiä > Hyvinvointivaltio

Wahlroosin mukaan rikkaat jättävät hyvinvointivaltion, jonne puolestaan pyrkivät maailman köyhät.  Helmikuussa 2011 Wahlroos puhui nuorten sosiaalitukien kuten toimeentulotuen ja yli viisi vuotta opiskelleiden opintotuen lakkauttamisen puolesta. Hänen mukaansa alle 25-vuotiaita ei saa ”paapoa” yhteiskunnan tukiluukkujen asiakkaiksi. Hän vaati, että osa-aikatyön vastaanottaminen ei saisi heti johtaa sosiaaliturvan menettämiseen ja peräsi askelia perustulon käyttöönottamiseksi.
Hänen mukaansa kasvavat tuloerot eivät johdu kapitalismista. Wahlroos näkee että tuloerot ovat kasvaneet, mutta eriarvoisuutta torjuttaisiin hänen mukaansa parhaiten lisäämällä investointeja yrityksiin.
Lokakuussa 2019 Wahlroos kannatti perustiliä. Hänen näkemyksensä mukaan sosiaaliturvaa tulisi pienentää minimiin samalla.
Näkemyksiä > Suomen työmarkkinajärjestelmä

Wahlroosin mukaan Suomessa työehtosopimuksien sopimiseen käytetty kolmikanta muistuttaa fasistista järjestelmää ja on epäparlamentaarinen. Wahlroosin mukaan kolmikanta on kidnapannut liian suuren osan tärkeistä vero- ja työmarkkinapäätöksistä itselleen. Wahlroos haluaisi purkaa työehtosopimusten yleissitovuuden ja alentaa työttömyysturvaa.
Hän myös halusi että ihmiset kävisivät töissä koronaviruspandemian aikana, ja että valtioiden rajat pidettäisiin auki. Hän myös vastusti koronan elvytyspakettia.
Näkemyksiä > Suomen eurojäsenyys

Wahlroosin mielestä Suomelle olisi ollut parempi olla liittymättä euroon. Vuonna 2015 takaisin markkaan palaaminen oli hänen mielestään kuitenkin ”teoreettinen argumentti”.
Näkemyksiä > Muita näkemyksiä

Wahlroos arvioi marraskuussa 2016 pian Yhdysvaltain presidentinvaalien jälkeen, että presidentiksi valittu Donald Trump tulee olemaan hyväksi Yhdysvaltain taloudelle ajaessaan veroleikkauksia ja sääntelyn purkamista.
Wahlroosin mielestä Suomen presidentin valtaoikeuksien vähentäminen oli virhe, sillä se on jähmettänyt päätöksentekoa ja antanut ulkoparlamentaarista valtaa etujärjestöille ja lobbareille. Wahlroos ei kannata Suomen käpertymistä sisäänpäin, mutta näkee Suomen tulevaisuuden vaikeana. Wahlroos jakaa Suomen tulevaisuusskenaariot Kreikan tiehen ja Singaporen tiehen. Venäjää Wahlroos pitää Suomen mahdollisuutena, mutta Venäjä-yhteistyö kasvattaisi Suomen riskejä.
Wahlroos on myös esittänyt, että maailman liikakansoitus voitaisiin ratkaista asettamalla yläraja väestön kasvulle ja huutokauppaamalla oikeus lasten tekemiseen, mikä Wahlroosin mukaan johtaisi lasten muuttumiseen rikkaiden etuoikeudeksi sekä varallisuuksien jakaantumiseen ja tulonjaon tasoittumiseen. Hänen mukaansa tällaista vaihtoehtoa pitäisi kuitenkin miettiä vasta, kun kaikki muut mahdolliset ratkaisut on käyty läpi.
Vuonna 2023 Wahlroos sanoi, että Petteri Orpon kokoomusjohtoisen hallituksen hallitusohjelma on paras kautta aikojen.
Kritiikki

Vuonna 2012 tamperelainen Legioonateatteri esitti mielenterveysteemaan sisältyvää Minä, minä ja minä -teatteriesitystä, joka sisälsi narsistisen Wahlroos-hahmon. Demokraatti-lehdessä teatteriesityksen arvostelussa Wahlroosia nimitettiin valtakunnannarsistiksi.
Wahlroosia on Helsingin Sanomien kirja-arviossa kirjastaan Markkinat ja demokratia arvosteltu vanhentuneen tutkimuskirjallisuuden käytöstä sekä huonoista perusteluista.
Perhe ja yksityiselämä

Wahlroosin isä Bror Wahlroos oli kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö. Björn Wahlroos on kertonut, että hänen isänsä oli alkoholisti. Isän vaikea käytös sai hänet nuoruudessa radikalisoitumaan ja liittymään poliittiseen toimintaan.
Wahlroosin liikanimi ”Nalle” on peräisin nuoruusvuosilta, jolloin samassa toveripiirissä oli kolme Björniä. Björn Wahlroosin poika on Thomas Wahlroos.
Wahlroos asui Halikossa Joensuun kartanossa. Joulukuussa 2013 hän siirsi kirjansa Ruotsiin. Wahlroosin mukaan muuton taustalla olivat turvallisuussyyt. Wahlroos myönsi, että kirjojen siirtämisestä maahan, joka ei peri perintöveroa, aiheutuva verosäästö on sadan miljoonan euron kokoluokkaa.
Björn Wahlroos ja hänen puolisonsa Saara Wahlroos ovat tehneet avioehdon, jossa Björn Wahlroos saa pitää omaisuutensa. Hän on sanonut tätä elämänsä parhaaksi diiliksi.
Hän käy metsästämässä yhdessä Ruotsin kuninkaan kanssa.
Wahlroos lahjoittaa omaisuuttaan hyväntekeväisyyteen säätiöiden kautta. Saara ja Björn Wahlroosin säätiö tukee apurahoin muun muassa politiikkaan, journalismiin ja taloustieteeseen keskittyvää toimintaa.
Teoksia

Markkinat ja demokratia: Loppu enemmistön tyrannialle.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-25176-7
Talouden kymmenen tuhoisinta ajatusta.  (Englanninkielisestä käsikirjoituksesta suomentanut Juhana Rossi)  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-28592-2
Hiljainen vallankumous: Tekikö uusi perustuslaki Suomen hallitsemisen mahdottomaksi?  Helsinki:  Taloustieto, 2017.  ISSN 2342-8066  ISBN 978-951-628-691-7
Kuinkas tässä näin kävi? Miksi maallamme ei ollut malttia vaurastua.  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-35464-2
Barrikadeilta pankkimaailmaan: Eräänlaiset päiväkirjat 1952–1992.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-41751-4
Sateentekijät : eräänlaiset päiväkirjat 1992–2001.  Helsinki:  Otava, 2023.  ISBN 978-951-1-46968-1
Kirjallisuutta

Pietiläinen, Tuomo ym.: Wahlroos: Epävirallinen elämäkerta. Into-kustannus Oy, Helsinki 2013. ISBN 978-952-264-243-1
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björn Wahlroos Wikimedia Commonsissa
Arkkipiispalla vieraana Björn Wahlroos: Markkinatalous, yritykset ja yhteiskuntavastuu. (Arkistoitu – Internet Archive) Kantti.net 2006 (äänite).
Ylivertainen Björn Wahlroos. (Arkistoitu – Internet Archive) Talouselämä.
Wahlroos, Björn hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Irja Wendisch

Irja Wendisch (s. 1955) on tietokirjailija ja toimittaja. Hän on opiskellut lehdistö- ja tiedotusoppia sekä valtiotieteitä Saksassa Freie Universität Berlin -yliopistossa ja työskennellyt suomalaisille ja saksalaisille viestimille. Hän on kirjoittanut muun muassa teokset saksalaisten sotilaiden suomalaislapsista Salatut lapset – saksalaissotilaiden lapset Suomessa (2006) ja Tohtori Conzelmannin sotavuodet Lapissa (2002). Teos Me sotilaiden lapset lähti liikkeelle hänen omista kokemuksistaan sodasta palanneen isän tyttärenä.
Teokset

Tohtori Conzelmannin sotavuodet Lapissa , Gummerus : Ajatus Kirjat, 2002. ISBN 951-20-6236-4
Saksankielinen käännös: Meine Zeit wird kommen : Dr. Conzelmanns Kriegsjahre in Lappland Labonde, 2005 ISBN 3-937507-05-1
Salatut lapset: saksalaissotilaiden lapset Suomessa, Ajatus Kirjat, 2006 ISBN 951-20-7065-0
Me sotilaiden lapset, Ajatus Kirjat, 2009 ISBN 978-951-20-7967-4
Dieter Wellershoff

| Dieter Wellershoff |
| --- | --- |
 Dieter Wellershoff 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1925 Neuss, Saksa
Kuollut: 2018 (92–93 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dieter Wellershoff (1925 Neuss, Saksa – 2018 Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän sai tuotantoonsa vaikutteita ranskalaisesta uudesta romaanista ja perusti saksalaiseen kirjallisuuteen uuden realismin Kölnin koulukunnan. Hän on kirjoittanut muun muassa rikosaiheisia romaaneja ja kuunnelmia
Wellershoff oli Saksan tuotteliampia ja tunnetuimpia kirjailijoita. Hän kirjoitti myös kirjallisuudentutkimuksen alalta tieteellisiä kirjoituksia.
Suomennetut teokset

Simpanssin kauneus (Die Schönheit des Schimpansen), suom. Markku Mannila, Sarja: Keltainen kirjasto 146, Helsinki: Tammi 1979 ISBN 951-30-4424-6
Seireeni & Kaskaan huuto (Die Sirene; Zikadengeschrei), suom. Olli Sarrivaara, Lurra Editions 2010 ISBN 978-952-5850-06-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dieter Wellershoff Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Monika Wegler

Monika Wegler (s. 1949 Köln) on valokuvaaja ja kirjailija, joka kirjoittaa eläinaiheisia kirjoja muun muassa kaniineista. Hänen kirjojaan on julkaistu 1980-luvulta lähtien. Itse kirjoittamissaan teoksissa hän on käsitellyt muun muassa lemmikkieläinten ruokintaa, sisäsiisteyttä, terveydenhoitoa ja kasvatusta, ja hän on tehnyt kirjojen kuvituksen pääosin itse omilla valokuvillaan. Hän antaa kirjoissaan lisäksi ohjeita lemmikkieläinten hyvinvoinnin seuraamiseen ja niiden totuttamiseen muihin lemmikkeihin.
Suomennettuja teoksia > Kirjailijana

Kääpiökanit (Zwergkaninchen). Helsinki: Tammi, 1989. ISBN 951-30-8974-6
Kaniinit  (Kaninchen richtig pflegen und verstehen). Helsinki: Tammi, 1991. ISBN 951-30-9445-6
Koirat (Hunde richtig pflegen und verstehen). Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-30-9923-7
Kääpiökanini ja minä (Mein Zwergkaninchen und ich). Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-25465-7
Kääpiörotuiset kanit (Zwergkaninchen). Helsinki: Gummerus 2011. ISBN 978-951-20-8413-5
Suomennettuja teoksia > Valokuvaajana

Kissat (Katzen). Teksti: Katrin Behrend. Helsinki: WSOY, 1992. ISBN 951-0-18098-X
Noutajat (Retriever richtig pflegen und verstehen). Teksti: Brigitte Schneidermann. Helsinki: Tammi, 1998. ISBN 951-31-0918-6
Hamsterini ja minä (Mein Hamster und ich). Teksti: Peter Hollmann. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-25464-9
Undulaattini ja minä (Mein Wellensittich und ich). Teksti: Immanuel Birmelin. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-25467-3
Kissanpennut (Unser Kätzchen). Teksti: Brigitte Eilert-Overbeck. Helsinki: Gummerus, 2012. ISBN 978-951-20-8838-6
Aiheesta muualla

Monika Weglerin kotisivut (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Live Evil (Black Sabbathin albumi)

| Live Evil Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1982 Seattlessa, San Antoniossa ja Dallasissa
 Julkaistu:  joulukuu 1982    18. tammikuuta 1983
 Formaatti: LP, CD, MC
 Tuottaja(t): Tony Iommi ja Geezer Butler
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, doom metal
 Kesto: 83.27
 Levy-yhtiö:  Vertigo    Warner Bros.
Listasijoitukset
  10. (tammikuu 1983)    13. (tammikuu 1983)    15. (8. helmikuuta 1983)    37. (1983)    37. (1983)
Black Sabbathin muut julkaisut
| Mob Rules 1981 | Live Evil 1982 | Born Again 1983 |
Live Evil on Black Sabbath -yhtyeen kaksois-live-albumi vuodelta 1982. Se on Black Sabbathin ensimmäinen virallinen live-albumi, sillä Live at Lastin julkaisi 1980 ilman yhtyeen lupaa entinen manageri. Live Evil on nauhoitettu vuoden 1981 Mob Rules -albumia promotoivalla kiertueella keväällä 1982, ja se jäi laulaja Ronnie James Dion viimeiseksi albumiksi yhtyeen kanssa hänen ensimmäisellä laulajakaudellaan (1979–1982). Myös rumpali Vinnie Appice lähti yhtyeestä albumin julkaisun jälkeen.
Albumi on kuuluisa sen riitaisista miksaussessioista, joiden vuoksi Dio ja Appice lopulta erosivat yhtyeestä. Lisäksi albumin menestymiseen vaikutti entisen laulajan Ozzy Osbournen hieman aiemmin samana vuonna julkaisema albumi Speak of the Devil, jolla hän versioi oman aikansa Sabbath-kappaleita. Osbournen albumi myi platinalevyn arvoisesti, kun taas Live Eviliä myytiin huomattavasti vähemmän varsinkin Pohjois-Amerikassa.
Albumi oli pitkään Black Sabbathin ainoa virallinen live-albumi-julkaisu, ja ristiriitaisesta tekoprosessista huolimatta sen soitantaa ovat myöhemmin sekä arvostelijat että yhtye itsekin kehuneet.
Taustaa > Välien kiristyminen

Yhtyeen konsertteja taltioitiin keväällä 1982 live-albumia varten. Basisti Geezer Butlerin mukaan "oli hyvä idea tehdä live-albumi, koska vanha Live at Last oli surkea". Yhtyeen ilmapiiri oli kuitenkin miksausten alkaessa kireä ja yhtye oli jakaantunut kahteen leiriin alkuperäisjäsenten Butlerin ja kitaristi Tony Iommin pitäessä yhtä ja Dion ja Appicen ollessa toisella puolella. Dio: "Minusta ja Vinnysta tuli hyvät ystävykset samanlaisen taustamme ansiosta. Olimme molemmat amerikanitalialaisia ja New Yorkin alueelta kotoisin". Appice: "Osasin aavistaa kokoonpanon hajoamisen. Minä ja Ronnie kuljimme omassa porukassamme ja Tony ja Geezer omassaan." Välit olivat alkaneet rakoilla jo Mob Rules-albumin levytyksen aikana Dion ottaessa enemmän vastuuta yhtyeen johtamisessa. "Sain kritiikkiä, koska muiden mielestä aloin johtaa yhtyettä liikaa. Minun täytyi tehdä se, koska tilanne vaati sen", kertoi Dio myöhemmin.
Dion mukaan välirikko oli ilmassa koska kommunikaatio Butlerin ja Iommin kanssa oli tyrehtynyt, kun live-materiaalia alettiin työstää. "Välttelimme toisiamme, ettei ongelmista tarvitsisi puhua. Tony ja Geezer halusivat eri asioita kuin mitä teimme, mutta niistä ei koskaan keskusteltu", kertoi Dio vuonna 2009. Tony Iommin mukaan kokoonpanon kova työtahti oli vaikuttanut yhtyeen jäsenten väleihin. Butler oli samoilla linjoilla: "Meillä olisi pitänyt pitää pitempi tauko Mob Rules -kiertueen jälkeen. Olimme liikaa yhdessä ja pienistä jutuista tuli liian isoja. Ilmaa olisi pitänyt puhdistaa välillä. Lisäksi Ronnie halusi eri asioita kuin minä ja Tony. Alkuperäisen kokoonpanon kanssa emme juuri keskustelleet tällaisista asioista, teimme vain levyn ja kiertueen toisensa perään. Nyt tilanne oli toinen Ronnien kanssa."
Taustaa > Miksaus-episodi ja kokoonpanon hajoaminen

Riitoja alettiin puida pian myös musiikkilehdistön sivuilla. Kosketinsoittaja ja taustajäsen Geoff Nichollsin mukaan lehtiin päässeet juorut live-materiaalin työstämisen ongelmista pitivät pääosin paikkaansa. Iommin ja Butlerin mukaan Dio ja Appice olivat menneet yöllä salaa muulta yhtyeeltä studioon miksaamaan omia osuuksiaan korkeammalle. Lisäksi heidän mukaansa Dio teki omaa sooloalbumiaan samaan aikaan yhtyeen kustannuksella. Tämän Dio on kiistänyt. Iommi kertoo miksaus-jupakasta: "Se oli outoa. Ja niin meille todella kerrottiin. Menimme Geezerin kanssa kuuntelemaan ja totesimme että soundit ovat muuttuneet. Ääniteknikko (Lee De Carlo) kertoi, että 'Ronnie tuli ja miksasi kaiken uudelleen'. Ronnie itse kertoi, ettei niin ollut tapahtunut, ja se on jälkikäteen ajateltuna mahdollista, sillä teknikko oli aika sekaisin alkoholista niihin aikoihin. Sen ei olisi tarvinnut mennä niin kuin se lopulta meni. Meillä kaikilla, itseni mukaanlukien, oli ongelmia tuohon aikaan."
Dion mukaan hän ja Appice menivät sovittuun aikaan studiolle ja kun muita ei alkanut kuulua paikalle, he alkoivat työstää materiaalia, jottei kallis studioaika menisi hukkaan. Dio kertoo: "Minä ja Vinny menimme studioon odottelemaan Tonya ja Geezeriä ja kun heitä ei näkynyt, kuuntelimme kappaleita, emmekä todellakaan miksanneet mitään. Halusimme kuunnella myös omia osuuksiamme tarkemmin ja tästä kaikki lähti liikkeelle. Geezer ja Tony saivat väärän käsityksen ja lopulta ajauduimme riitaan ja hajosimme.
Butlerin mukaan koko tapahtuma johtui lähinnä yhtyeen uupumuksesta: "Nyt uskon, että mitään sellaista (miksausta) ei tapahtunut. Olimme vain väsyneitä ja todellakin loman tarpeessa. Jo kiertueella alkanut välien kiristyminen näkyi studiossa. Kun Ronnie halusi korostaa jotakin soitinta tai lauluosuuttaan, asiasta syntyi keskustelun sijaan hirveä riita ja kaikki räjähti silmille. Sitten työskentelimme erikseen ja miksaukset alkoivat kuulostaa luonnollisesti erilaisilta joka päivä."
Pakkaa sekoitti vielä studiossa työskennellyt edellä mainittu ääniteknikko Lee De Carlo, joka yritti mielistellä molempia osapuolia. Lopulta päävastuussa ollut Iommi sai tilanteesta tarpeekseen ja Dio sai lähteä yhtyeestä. Dio: "Geezer soitti ja sanoi, että meidän pitäisi antaa Tonyn tuottaa koko livelevy. Osasin lukea rivien välistä ja kysyin suoraan halusivatko he minusta eroon. Sain lopulta suoran vastauksen. Sitten soitin Vinnylle ja kysyin häntä mukaan tulevaan soolo-yhtyeeseeni, ja hän suostui". Dio ja Appice perustivat sittemmin Dio-yhtyeen. Albumin tuottivat Tony Iommi ja Geezer Butler. Myöhemmin Iommi on pyörtänyt syytökset Dioa ja Appicea kohtaan ja on kertonut koko tapauksen olleen juovuksissa työskennelleen ääniteknikon "hölynpölyä".
Nauhoitus ja kappaleet

Kannen mukaan albumi on nauhoitettu 23.-24. huhtikuuta 1982 Seattlessa, 12. toukokuuta 1982 Dallasissa ja 13. toukokuuta 1982 San Antoniossa. Ronnie James Dio on maininnut, että myös Fresnon konsertti 18. huhtikuuta 1982 olisi nauhoitettu albumia varten. Kuten Dio mainitsee "Heaven and Hell" -kappaleen aikana, konsertteja myös filmattiin, mutta virallista julkaisua ei ole tullut. Tony Iommin mukaan nauhoitukset olivat heikkolaatuisia ja yhtyeellä oli kova työ työstää niitä studiossa julkaisukelpoisiksi. Geezer Butler on kuvannut myöhemmin albumia nimellä "Live in the studio Evil", viitaten lukuisista studio-korjauksiin materiaalissa. Lopputuloksessa koko yhtye (mukaan lukien taustajäsen Geoff Nichollsin kosketinsoittimet) kuulostaa kuitenkin tasapainoisesti miksatulta albumilla lukuun ottamatta yleisöä, joka on miksattu hyvin alas. Konsertit nauhoitettiin käyttämällä Record Plant LA:n liikkuvaa studio-autoa ja materiaali miksattiin Record Plant LA-studioilla.
Albumin sisällöstä suurin piirtein puolet on vokalisti Ozzy Osbournen vuosien aikaista materiaalia ja puolet Dion kanssa tehtyä materiaalia. Mukana ovat tunnetuimmat Osbournen aikaiset Sabbath-klassikot (esim. "Paranoid", "Iron Man", "War Pigs", "N.I.B") ja myös Dion ajan tunnetuimmat kappaleet kuten "The Mob Rules", "Children of the Sea" ja avauksena toimiva "Neon Knights". Vinnie Appicen rumpusoolo löytyy "War Pigs"in ja "Iron Man"in välistä. "Black Sabbath"-kappaleen alussa Iommi soittaa erillisen kitara-intron. "Voodoo"-kappale sisältää Dion improvisoidun, pitemmän puheosuuden. Albumin varsinainen intro "E5150" ja outro "Fluff" tulevat nauhalta.
Yhteensä lähes 15-minuuttiseksi venytetty, ja kakkos-albumin molemmille puolille levittyvä "Heaven and Hell" nousee levyn keskeiseksi kappaleeksi. Se sisältää Dion yleisönlaulatusta ja vokaali-improvisaatioita sekä Iommin kitarasoolon, jonka jälkeen tulee "The Sign of the Southern Cross". Kappaleen puolivälissä se muuttuu jälleen "Heaven and Hell"-kappaleeksi ja sen loppuosan jälkeen tulee suoraan "Paranoid", jonka loputtua "Heaven and Hell"-kappaleen pääriffi kuullaan vielä kerran. Albumin viimeisenä varsinaisena kappaleena kuullaan "Children of the Grave".
Kansitaide ja krediitit

Albumin soittaja-krediitit ovat herättäneet huomiota fanien keskuudessa. Vokalisti Ronnie James Dio mainitaan nimellä "Ronnie Dio" ja rumpali Vinnie Appicen nimi on pienellä kiitosten kera. Dio on maininnut tämän olevan miksaus-episodista johtuvaa piikittelyä yhtyeen taholta heitä kohtaan. Lisäksi albumin julkaisun aikaan Dio ja Appice olivat jo lähteneet yhtyeestä.
Avattavassa sisäkannessa on kuvia yhtyeestä ja faneista konserteissa sekä albumin tekijäluettelo. Myös kosketinsoittaja ja taustajäsen Geoff Nicholls on päässyt kuvaan, vaikkakin hoiti osuutensa pääosin yleisöltä näkymättömissä.
Kansitaide ja krediitit > Kannen hahmot ja ilmiöt

Albumin etu- ja takaosan kansitaide koostuu Stan Wellsin maalauksesta henkilöistä ja ilmiöistä jotka symboloivat jokaista albumin kappaletta. Nämä ovat:
huutava mies pakkopaidassa: "Paranoid"
Voodoo-shamaani: "Voodoo"
enkeli ja demoni: "Heaven and Hell"
ritari kimaltavan miekan kanssa: "Neon Knights"
viitta-asuinen mies: "Black Sabbath"
vuohen pää (sotilaaksi pukeutuneen sian alapuolella): "N.I.B."
metalli-ihoinen muskelimies: "Iron Man"
sotilaaksi pukeutunut sika: "War Pigs"
arkussa olevat lapset "Children of the Grave" kellumassa vedessä "Children of the Sea"
mies ruoskan kanssa: "The Mob Rules"
pirun pään muotoinen salamointi: "E5150"
takakannessa oleva akustinen kitara rannalla: "Fluff"
takakannessa näkyvä Etelän risti taivaalla: "The Sign of the Southern Cross"