stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kárpathos (kaupunki)
Kunnallisyksikön osat

Kárpathoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Apéri | Apéri | 353 |
| Apéri | Katódio | 0 |
| Apéri | Kyrá Panagiá | 0 |
| Apéri | Myrtónas | 2 |
| Arkása | Arkása | 531 |
| Arkása | Charkiás (saari) | 0 |
| Arkása | Diakóftis (saari) | 0 |
| Arkása | Foiníki | 33 |
| Kárpathos | Áfoti (saari) | 0 |
| Kárpathos | Despotikó (saari) | 0 |
| Kárpathos | Gaïdouronísi (saari) | 0 |
| Kárpathos | Kárpathos | 2 707 |
| Kárpathos | Platýolo | 81 |
| Menetés | Ágios Ioánnis Afiárti | 1 |
| Menetés | Kípos Afiárti | 123 |
| Menetés | Lakkí | 122 |
| Menetés | Menetés | 416 |
| Menetés | Moíra (saari) | 0 |
| Menetés | Nisierós (saari) | 0 |
| Menetés | Prasonísi (saari) | 0 |
| Mesochóri | Káto Lefkós | 89 |
| Mesochóri | Lefkós | 57 |
| Mesochóri | Mesochóri | 225 |
| Mesochóri | Nisí (saari) | 0 |
| Mesochóri | Sókastro (saari) | 0 |
| Óthos | Kállenes | 6 |
| Óthos | Óthos | 265 |
| Óthos | Stes | 10 |
| Pylés | Pylés | 216 |
| Spóa | Ágios Nikólaos | 7 |
| Spóa | Spóa | 162 |
| Voláda | Lástos | 13 |
| Voláda | Voláda | 251 |
Yhteensä: 5 670
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kárpathoksen kaupunki Wikimedia Commonsissa
Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa”

| Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa” Αρχαιολογικό Μουσείο Χαλκίδας «Αρέθουσα» |
| --- | --- |
 Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa”.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Chalkída, Euboia, Keski-Kreikka, Kreikka
Perustettu:  2021
Koordinaatit:  38°27′27″N, 23°36′37″E
   
  [ ohje ]  
Chalkídan (uusi) arkeologinen museo ”Aréthousa” (kreik. (Νέο) Αρχαιολογικό Μουσείο Χαλκίδας «Αρέθουσα», (Néo) Archaiologikó Mouseío Chalkídas «Aréthousa») on arkeologinen museo Chalkídan kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee Euboian ja Skýroksen saarilta löydettyä esineistöä sekä saarten historiaa.
Chalkídassa toimii edelleen myös vanha Chalkídan arkeologinen museo.
Historia ja rakennus

Chalkídan uusi arkeologinen museo aloitti toimintansa vuonna 2021. Se toimii Ágios Stéfanoksen kaupunginosassa Chalkídan kaakkoislaidalla entisessä Aréthousa-nimisen yrityksen tehdasrakennuksessa. Se on rakennettu vuonna 1902 ja siinä toimi tislaamo ja jäätehdas. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1980. Nykyisin tehdasrakennus on suojeltu. Sen kunnostaminen museokäyttöön valmistui vuonna 2020.
Kokoelmat

Museo esittelee Euboian ja Skýroksen saarten historiaa paleoliittiselta kaudelta ja antiikin ajalta 1900-luvun alkuun saakka. Eräitä museon esittelemiä antiikin aikaan liittyviä teemoja ovat muun muassa Euboia matkakohteena jo antiikin ajalla, valtioiden muodostuminen kaupunkivaltioista nykyaikaan, Euboian osuus kreikkalaisten siirtokuntien perustamisessa, euboialainen kirjaimisto ja sen leviäminen länteen päin, aineellisen kulttuurin kehitys ja uskontohistoria.
Myöhempiin aikoihin liittyviä teemoja ovat muun muassa Chalkídan vaiheet venetsialaisaikaisena Negropontena ja osmanivallan aikaisena Egribozina. Museo esittelee myös kaupungin teollistumista sekä Aréthousan tehtaan vaiheita.
Marmorisia figuriineja.
Nk. lintujumalatar­figuriineja.
Keramiikkaa.
Keramiikkaa.
Keraaminen figuriini.
Keraaminen esine.
Keramiikan osa.
Pronssipeili.
Vaasi.
Urheilijan kultainen seppele.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa” Wikimedia Commonsissa
Chalkídan arkeologinen museo (vanha)

| Chalkídan arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Χαλκίδας |
| --- | --- |
 Chalkídan arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Chalkída, Euboia, Keski-Kreikka, Kreikka
Perustettu:  1902
Koordinaatit:  38°27′46.6″N, 23°35′38.6″E
   
  [ ohje ]  
Chalkídan arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Χαλκίδας, Archaiologikó Mouseío Chalkídas) on arkeologinen museo Chalkídan kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee eri puolilta saarta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Chalkídassa toimii myös uusi Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa”.
Historia ja rakennus

Chalkídan arkeologinen museo on perustettu ja rakennettu vuosina 1901–1902. Se toimii Chalkídan keskustassa sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa. Museossa on kolme näyttelysalia. Esineitä on näytteillä myös museon pihalla. Rakennus kunnostettiin vuosina 1990–1991.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Museoesineisiin lukeutuu löytöjä muun muassa Mánikan varhaisen helladisen kauden asutuksesta ja hautausmaalta; mykeneläisen ja geometrisen kauden keramiikkaa ja figuriineja; klassisen ja hellenistisen kauden veistoksia, keramiikkaa ja rahoja antiikin Khalkiin, Eretrian ja Karystoksen kaupungeista; sekä roomalaisen kauden veistoksia Khalkiista ja Aidepsoksesta.
Merkittäviin museoesineisiin kuuluvat muun muassa paleoliittisen ja neoliittisen kauden työkalut; Mánikasta löydetty keramiikka sekä luusta ja pronssista tehdyt varhaishelladiset figuriinit 2000-luvulta eaa.; Vromoúsasta löydetty maalattu rhyton mykeneläiseltä kaudelta 1000-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta eaa.; kuros-veistosten osat 500-luvulta eaa.; istuvaa naista esittävä hautakivi 400-luvulta eaa.; Demeterin tai Kybelen kuvapatsas 300-luvulta eaa.; Dionysosta ja Plutonia esittävä votiivireliefi Karystoksesta samoin 300-luvulta eaa.; hellenistisen kauden hautausmaalta löydetty urheilijan kultainen seppele; Khalkiista löydetty päätön Apollonia esittävä patsas, joka on roomalaisaikainen kopio; sekä Aidepsoksen roomalaisesta kylpylästä löydetty Antinooksen patsas keisari Hadrianuksen kaudelta.
Museon kokoelmia.
Museon veistoskokoelmia.
Museon kokoelmia sen pihalla.
Geometrisen kauden keramiikkaa Melokselta, n. 800–700-luku eaa.
Pässin uhraus, reliefi, 400-luku eaa.
Dionysos ja Pluton votiivireliefissä, 300-luku eaa.
Leijonan tai koiran (?) torso, 300-luku eaa.
Khalkiin Herakleian kisojen voittajien luettelo, 100-luku/1. vs. eaa.
Hautakivi.
Apollon.
Antinoos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chalkídan arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Riitta Kauppinen

Riitta Anneli Kauppinen (s. 14. heinäkuuta 1946 Sulkava) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Kauppinen toimi kansanedustajana kaksi kautta vuosina 1987–1995. Hän edusti Mikkelin läänin vaalipiiriä ja kuului vuosina 1987–1994 Suomen Keskustan eduskuntaryhmään ja vuosina 1994–1995 Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Kauppinen valittiin vuonna 1984 vuoden pieksämäkeläiseksi ansioinaan siviilirohkeus ja peräänantamattomuus yhteisten asioiden hoidossa. Tämä perustui Kauppisen toimintaan alueella esiintyneen legionellabakteerin terveyshaittojen poistamiseksi.
Kristinusko Euroopassa

Kristinuskon osuus Euroopan väestöstä maittain (2010):

  95–100%
Armenia, Malta, Moldova, Vatikaani, Romania
  90–95%
Irlanti, Islanti Kroatia, Liechtenstein, Portugali, Puola, San Marino, Serbia
  80–90%
Andorra, Bulgaria, Georgia, Italia, Itävalta, Kreikka, Liettua, Monaco, Norja, Slovakia, Suomi, Tanska, Ukraina, Unkari
  70–80%
Espanja, Kypros, Luxemburg, Montenegro, Slovenia, Sveitsi, Valko-Venäjä, Venäjä
  60–70%
Belgia, Ranska, Ruotsi, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta
  50–60%
Alankomaat, Latvia, Pohjois-Makedonia
  30–40%
Bosnia ja Hertsegovina, Viro
  20–30%
Tšekki
  10–20%
Albania, Kazakstan
  5–10%
Kosovo
  2–4%
Azerbaidžan
  < 1%
Turkki
Kristinusko on Euroopan suurin uskonto ja Euroopan perinteinen valtauskonto. Katolisuus, protestantismi ja ortodoksisuus ovat vallitsevia kristinuskon suuntauksia. Kristinusko järjestäytyi 300-luvulla Roomassa. Eurooppa oli yli 1000 vuoden ajan maailman kristinuskovaltaisin maanosa. Vuonna 2018 Euroopassa oli noin 550 miljoonaa kristittyä, kun Afrikassa kristittyjen määrä oli noin 600 miljoonaa. Kristinusko ja kirkko olivat tärkeimpiä Eurooppaa yhdistäviä tekijöitä aina 1700-luvulle saakka ja useat eurooppalaiset instituutiot ovat kristinuskon synnyttämiä.
Tunnustuskunnat > Katolinen kirkko

Katoliseen kirkkoon kuuluu Euroopassa noin 285 miljoonaa ihmistä. Suurin osa katolilaisista kuuluu latinalaisen jumalanpalvelusjärjestyksen piiriin. Pohjoismaissa katolisia on arviolta noin 340 000. Katolinen kirkko on tiivisti sidoksissa Eurooppaan ja kirkon keskus sijaitsee Vatikaanissa, joka on eurooppalainen itsenäinen valtio. Katoliset ovat suurin uskonnollinen ryhmä monissa Euroopan väkirikkaimmissa maissa kuten Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Puolassa ja Espanjassa. Euroopan katoliset maat sijaitsevat enimmäkseen Etelä- ja Keski-Euroopassa. Muutamia poikkeuksia ovat myös Liettua ja Irlanti. Suuria katolisia vähemmistöjä sijaitsee Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa ja Ukrainassa.
Tunnustuskunnat > Ortodoksinen kirkko

Suuri osa ukrainalaisista samaistuu Ukrainan kreikkalaiskatoliseen kirkkoon, joka noudattaa ortodoksisia perinteitä mutta on yhteydessä Vatikaaniin. Kreikka on lähes yksinomaa ortodoksinen valtio ja muita suuria ortodoksivaltioita ovat Romania ja Bulgaria. Länsi-Euroopan suurin ortodoksinen vähemmistö sijaitsee Ranskassa. Muita merkittäviä ortodoksivähemmistöjä on Suomessa, Kyproksella, Tšekissä, Slovakiassa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa. Euroopan unionin alueella asuu arviolta noin 40 miljoonaa ortodoksia.
Tunnustuskunnat > Protestantismi

Maantieteellisesti protestantit ovat keskittyneet Pohjois-Eurooppaan. Merkittäviä protestanttisia vähemmistöjä sijaitsee myös Saksassa, Sveitsissä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Useat eurooppalaiset maat samaistuvat tiettyhin protestanttiisiin suuntauksiin eikä protestantismiin kokonaisuudessaan. Pohjoismaissa useimmat protestantit ovat luterilaisia kun Isossa-Britannissa useimmat ovat anglikaaneja. Anglikanismi taas ei ole täysin protestanttinen eikä sidoksissa roomalaiskatolisuuteen. Saksa on jakautunut sisäisesti niin, että pohjoisessa on enemmän protestantteja ja etelässä katolisia.
Uskonnollisuus

Keski- ja Itä-Euroopan katoliset ovat huomattavasti Länsi-Eurooppalaisia katolisia uskonnollisempia. Kirkossa käyminen on kuukausitasolla näissä maissa korkeampi ja uskonto heille tärkeä asia elämässä. Kaiken kaikkiaan tunnustuskunnasta riippumatta Keski- ja Itä-Euroopan asukkaat ovat Länsi-Eurooppalaisia uskonnollisempia. Keski- ja Itä-Euroopan katoliset ovat länsieurooppalaisia arvokonservatiivisempia. Myös suhtautuminen muihin uskontoihin noudattelee vastaavaa itä-länsi-jakoa.
Länsi-Euroopassa alankomaiden protestantit ovat poikkeus uskonnollisuudessaan: yli puolet hollantilaisista protestanteista pitää uskontoa tärkeänä osana elämää ja kirkossakäymisen aktiivisuus on runsasta.
Historia > Moderni aika

1600-luvulla Länsi-Euroopassa syntynyt moderni ajattelu vaikutti syvästi läntiseen kristinuskoon. Kristinusko menetti asemiaan ja joutui puolustuskannalle, kun moderni maailma on kyennyt määrittelemään uskonnon muotoa ja sisältöä. Kartesiolainen yksilöajattelu koski myös uskontoa ja 1600-luvulla Alankomaissa syntyi vapaa ilmapiiri uskonnollisten suuntausten suhteen, kun taas Englannissa sukupolvien ajan jatkuneet taistelut eivät tuoneet yksimielisyyttä uskonnosta. Vuoden 1689 suvaitsevuuslaki salli protestanttisten toisinajattelijoiden toimia vapaasti ja muutos edellytti yhteisöllisestä ajattelusta luopumista.
Historia > Moderni aika > Herätyskristillisyyden synty

Luterilainen ja reformoitu kirkko keskittyivät kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen vaalimaan omaa perinnettään. Puhdasoppisuus ei kuitenkaan tyydyttänyt kaikkia ja yksilöajattelun leiväminen antoi pontta uskonkokemukselle omassa elämässä. Luterilaisuuden piirissä syntyi Philipp Jakob Spenerin ja August Hermann Francken toiminnan seurauksena pietismi, joka painotti todellista ja elävää uskoa. Pietismi sai vahvan aseman Brandenburgissa ja myöhemmässä Preussin kuningaskunnassa.
Herrnhutilaisuutena tunnettu liike sai alkunsa Saksin kaakkoisosan yhteisöstä, johon kuului Habsburgien alueelta paenneita hussilaisia Böömin veljiä. Herrnhuiilaisista tuli aktiivisen toiminnan keskus ja liike levisi laajalle Pohjois-Eurooppaa, Baltiaa ja Venäjää myöten. liikkeeseen tuli myös muiden protestanttisten kirkkojen jäseniä ja vähitelle liike siirtyi anglosaksiseen maailmaan.
Englannissa uudet teollisuuskaupungit olivat seurakuntajaon vuoksi ilman kirkkoja, joten näihin perustettiin kirkollisia kouluja ja auttamistoimintaa. Herätyskristilisyys sai uusia, pyhityksen muotoja. John Wesley saarnasi kaupunkien laitamilla ja ihmisten luona. Kokousten ympärille syntyi metodismina tunnettu herätysliike, joka levisi myös Pohjois-Amerikkaan.
Historia > Moderni aika > Valistuksen uskontokritiikki

1600- ja 1700-luvun valistusajattelu johti Ranskassa jyrkkään katolisen kirkon vastaiseen ajatteluun. Erityisesti ensyklopedistien ryhmä vaati katolisen kirkon korvaamista heidän ihanteiden mukaisella kristinuskon tulkinnalla tai uudella uskonnolla. Deistisen käsityksen omaksunut Voltaire kampanjoi katolisen kirkon edustamaa kristinuskon muotoa vastaan. Valistuksen ajattelussa muotoiltiin myös kansalaisuskonnon ajatusta, jonka mukaan synniksi luettiin ainoastaan suvaitsemattomuus. Joosef II pyrki muuttamaan Itävallan ja Unkarin valistuksen mukaiseksi maaksi ja irrottautumaan katolisesta kirkosta. Joosef II sulki luostareita ja kielsi kirkollisia seremonioita
1700-luvulla luterilaiset teologit muodostivat puolustuksen modernin ajattelun mukaisesti. Tästä syntyi valistunut ortodoksia, jonka mukaan Raamatun totuus oli sopusoinnussa maailman järjen kanssa. Kirkon oppi jakautui täten pysyviin perusoppeihin sekä toisarvoisiin "aikaisidonnaisiin" ja "vanhentuneisiin" käsityksiin. Pian tämän jälkeen syntyi neologia, jonka mukaan tunnustukselliset erot olivat menettäneet merkityksensä ja tavoitteli kirkon uudistamista vaatimusten mukaisesti ja yleisen mielipiteen hyväksymäksi.
Kirkkojenväliset järjestöt

Euroopan anglikaaniset, protestanttiset ja ortodoksiset kirkot ovat olleet mukana ekumeenisisessa liikkeessä alusta alkaen. Kirkot ovat antaneet paljon inhimillistä ja taloudellista tukea. Toisen maailmansodan jälkeen kirkot ovat tehneet länsivaltojen sisäistä yhteistyötä, jossa länsi-Eurooppa ja Yhdysvallat ovat olleet yhtä. Euroopan kirkot ovat pitäneet yllä eurooppalaista yhtenäisyyttä.
Tärkeimmät eurooppalaiset kirkkojenväliset järjestöt ovat:
Euroopan kirkkojen konferenssi (CEC)
Euroopan episkopaalisten konferenssien neuvosto (KIE, roomalaiskatolinen)
Euroopan evankelinen allianssi (EEA)
Euroopan helluntaiyhteisö (PEF)
Kansallisia ekumeenisia neuvostoja, kirkkojen neuvostoja ja konferensseja on olemassa monissa maissa Itä-Eurooppaa lukuunottamatta. Eteläisessä euroopassa monet protestanttiset kirkot ovat perustaneet omia yhteistyöjärjestöjään. Monissa maissa on myös evankelisia alliansseja, yhteisöjä ja helluntaikirkkoja.
Hannu Kemppainen

Hannu Samuli Kemppainen (s. 21. helmikuuta 1951 Paltamo) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Kemppainen toimi kansanedustajana vuosina 1983–1987 ja uudelleen vuosina 1991–1999. Hän edusti Oulun läänin  vaalipiiriä ja kuului Suomen Keskustan eduskuntaryhmään.
Kárpathoksen arkeologinen museo

| Kárpathoksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Καρπάθου |
| --- | --- |
 Kárpathoksen arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Kárpathoksen kaupunki, Kárpathos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  2005
Koordinaatit:  35°30′31″N, 27°12′41″E
   
  [ ohje ]  
Kárpathoksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Καρπάθου, Archaiologikó Mouseío Karpáthou) on arkeologinen museo Kárpathoksen kaupungissa eli Pigádiassa Kárpathoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä muinaisesineistöä.
Historia ja rakennus

Kárpathoksen arkeologinen museo toimii rakennuksessa, joka sijaitsee Aléxandros Papágoksen aukion länsilaidalla Kárpathoksen-Kásoksen alueyksikön hallintorakennuksen vieressä, ja on sen kanssa osa samaa rakennuskokonaisuutta muodostaen sen länsisiiven. Kokonaisuus on Dodekanesian italialaisvallan ajalta vuosilta 1926–1936. Museo aloitti toimintansa vuonna 2005.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä saaren esihistoriallisen ajan asutuksista, saaren antiikin aikaisista kaupungeista sekä saaren varhaiskristillisen kauden kirkoista ja bysanttilaisen kauden asutuksista.
Esihistoriallisen ajan löytöihin lukeutuu joitakin esineitä neoliittiselta kaudelta, mukaan lukien obsidiaanista tehdyt terät. Minolaisen ja mykeneläisen kauden löytöjä on muun muassa tuon ajan asutuksesta nykyisen Pigádian paikalta, minolaisaikaisesta maatilasta saaren eteläosasta sekä mykeneläisestä haudasta nykyisestä Voniésista.
Antiikin aikaisia löydöksiä on peräisin saaren kolmesta polis-keskuksesta Arkesseiasta, Brykuksesta ja Karpathoksesta, sekä Pigádian paikalla sijainneesta Potidaionin kaupungista, joka oli Karpathoksen poliksen satama. Esineistöön lukeutuu muun muassa keramiikkaa ja veistoksia.
Myöhemmän ajan löytöjä on saaren varhaisen kristillisen ajan basilikakirkoista ja asutuksista. Niihin lukeutuu muun muassa amforoita, astioita, rahoja, rakennusten koristeosia sekä lattiamosaiikkeja. Museo esittelee lyhyesti saaren historiaa myös uuden ajan alkupuolella 1400–1500-luvuilla.
Neoliittisen, minolaisen ja mykeneläisen kauden kokoelmia.
Neoliittisia jäänteitä obsidiaani- ja pii­esineiden työstämisestä.
Minolaista keramiikkaa.
Mykeneläisen kammio­haudan ennallistus, Voniés, 1300-luku eaa.
Antiikin ajan kokoelmia arkaaiselta roomalaiselle kaudelle.
Löytöjä Brykuksen kaupungista.
Löytöjä Karpathoksen kaupungista.
Löytöjä Potidaionin kaupungista.
Afrodite tai nymfi, myöhäinen hellenistinen tai roomalainen kausi.
Osa hautastelestä, 100-luku eaa.
Koristeosia basilikakirkoista.
Museon ulkotilojen lapidariumia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kárpathoksen arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Inkeri Kerola

| Inkeri Kerola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1957 (ikä 67) Saloinen
Poliitikko
Puolue:  Keskusta
Asema:  kansanedustaja (1999–2015) kaupunginvaltuutettu (1993–2017)
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Kotipaikka:  Raahe
Eeva Inkeri Kerola (s. 18. maaliskuuta 1957 Saloinen) on suomalainen poliitikko. Hän oli keskustan kansanedustaja vuosina 1999–2015. Hän toimi vuosina 2011–2015 sivistysvaliokunnan varapuheenjohtajana. Hän ei asettunut ehdolle enää vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Kerola on ollut Raahen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–2017 ja kaupunginhallituksessa vuosina 1993–1998. Hän on toiminut kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2013–2017 sekä kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1997–1998. Kerola on valmistunut luokanopettajaksi vuonna 1980 ja erityisopettajaksi vuonna 1996.
Hänet valittiin  Raahen Fiiaksi vuonna 2018.
Vakaumukseltaan Kerola on vanhoillislestadiolainen.
Antti Kinnunen

Anders August (Antti Aukusti) Kinnunen (19. toukokuuta 1903 Saloinen – 16. tammikuuta 1979 Raahe) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1951–1958 ja 1962–1970.
Antti Kinnunen oli syntyisin Pohjois-Pohjanmaalta Saloisten Mattilanperältä Kinnusen talosta. Hän työskenteli 1926–1930 Kanadassa, jossa tutustui kommunismiin. Suomeen hän palasi vuonna 1930 viljelemään kotitilaansa Kinnusta. Sotien jälkeen hän liittyi SKDL:ään ja toimi Oulun piirisihteerinä vuosina 1947–1949. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1951–1957 ja 1962–1969. Presidentin valitsijamiehenä hän oli kolme kertaa vaaleissa 1950, 1956 ja 1962. Hän oli mukana Saloisten kunnallispolitiikassa muun muassa valtuuston puheenjohtajana ja monissa luottamustoimissa.
Antti Kinnunen oli myös vaikuttamassa Rautaruukin terästehtaan saamiseen Saloisiin. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 1972. Häntä arvostettiin paikkakunnalla laajasti yli puoluerajojen.
Nicco Montaño

| Nicco Montaño |
| --- | --- |
 Nicco Montaño vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1988 (ikä 35) Shiprock, New Mexico
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Aktiivisena:  2013–
Pituus:  165 cm
Paino:  57 kg
Painoluokka:  kärpässarja (2016–) kääpiösarja (2015–2016)
Seura:  Fit NHB
Tilastot
Ottelut:  6
Voitot:  4
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  2
Tappiot:  2
– päätöksellä:  2
Nicco Rae Montaño (s. 16. joulukuuta 1988 Shiprock, New Mexico) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on ollut joulukuusta 2017 Ultimate Fighting Championshipin (UFC) naisten kärpässarjan (engl. flyweight) mestari.
Tausta

Montaño varttui navajo-intiaanien reservaatissa Arizonassa. Hänen äitinsä on puoliksi navajo ja puoliksi chickasaw. Montaño aloitti vapaaottelun vuonna 2013 harrastettuaan sitä ennen brasilialaista jujutsua. Hänen isänsä, vuonna 2006 kuollut Frankie Montaño, otteli nyrkkeilyammattilaisena 1970- ja 1980-luvuilla ja toimi myöhemmin nyrkkeilyvalmentajana ja -promoottorina.
Vapaaottelu-ura

Montaño otteli amatöörinä viisi ottelua, voittaen ne kaikki. Hän kohtasi ensimmäisessä ammattilaisottelussaan marraskuussa 2015 Stacey Sigalan King of the Cagen (KOTC) tapahtumassa. Montaño voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Ottelu käytiin kääpiösarjassa (engl. bantamweight), kuten myös hänen seuraava ottelunsa helmikuussa 2016. Hän hävisi Pam Sorensonille tuomariston hajaäänin.
Sorenson-ottelun jälkeen Montaño siirtyi alempaan painoluokkaan, kärpässarjaan. Hän voitti elokuussa 2016 Shana Dobsonin tuomariston yksimielisellä päätöksellä ja saman vuoden lokakuussa Jamie Milanowskin teknisellä tyrmäyksellä. Jälkimmäisen voiton myötä Montañosta tuli KOTC:n naisten kärpässarjan mestari. Tammikuussa 2017 hän palasi kääpiösarjaan otellakseen HD MMA:n mestaruudesta Julia Avilaa vastaan. Montaño hävisi ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä.
Elokuussa 2017 Montañon julkistettiin olevan kilpailijana Ultimate Fighter -ohjelman 26. tuotantokaudella (The Ultimate Fighter: A New World Champion). Kaudella haettiin ensimmäistä mestaria UFC:n uuteen naisten painoluokkaan, kärpässarjaan. Montaño oli sijoitettu turnauskaaviossa neljänneksitoista kuudestatoista ottelijasta ja hän kohtasi ensimmäisellä kierroksella kolmanneksi sijoitetun Lauren Murphyn. Montaño voitti ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Hän voitti yksimielisillä päätöksillä myös puolivälieräottelun Montana Stewartia vastaan sekä välieräottelun Barb Honchakia vastaan. Näitä kolmea ottelua ei oteta huomioon Montañon ammattilaisuran virallisissa tilastoissa, vaan ne lasketaan näytösotteluiksi.
Montaño teki virallisen UFC-debyyttinsä 1. joulukuuta 2017 Ultimate Fighter -kauden finaalitapahtumassa Las Vegasissa. Hänen vastustajanaan piti alun perin olla Sijara Eubanks, mutta Eubanksin jouduttua päivää ennen ottelua sairaalahoitoon painonpudotuksen aiheuttaman munuaisten vajaatoiminnan vuoksi, hänen tilalleen mestaruusotteluun nostettiin Roxanne Modafferi. Montaño voitti Modafferin tuomariston yksimielisellä päätöksellä (lukemin 50–45, 49–46, 49–46) ja hänestä tuli näin UFC:n ensimmäinen naisten kärpässarjan mestari.
Juho Kautto (1865–1942)

| Juho Kautto |
| --- | --- |
 Juho Kautto vuonna 1910.
Kansanedustaja
 1.3.1910–3.4.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1865 Saarijärvi
Kuollut: 2. tammikuuta 1942 (76 vuotta) Saarijärvi
Ammatti:  maanviljelijä
Juho (Jussi) Taneli Kautto (12. joulukuuta 1865 Saarijärvi – 2. tammikuuta 1942 Saarijärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1917.