Bratislava
Historia

Bratislavan alueella tiedetään olleen pysyvää asutusta nauhakeraamisen kulttuurin aikaan noin 5000 eaa. neoliittisella kaudella. Noin 200 eaa. kelttiläiset boijit perustivat ensimmäisen merkittävän asutuskeskuksen, oppidumin ja rahapajan, jossa lyötiin biatecin nimellä tunnettuja hopeakolikoita. Alue oli Rooman vaikutuksen alla ensimmäiseltä vuosisadalta 300-luvulle ja kuului Limes Romanus -rajapuolustusjärjestelmään. Roomalaiset toivat alueelle viininviljelyn ja aloittivat viininvalmistuksen perinteen, joka on säilynyt nykyaikaan saakka.
Nykyisten slovakkien slaavilaiset esi-isät saapuivat seudulle kansainvaellusaikana 400- ja 500-lukujen välillä. Slaavilaiset kapinoivat avaarien hyökkäyksiä vastaan ja perustivat Samon valtakunnan (623–658), joka on varhaisin tunnettu slaavien poliittinen yksikkö. 800-luvulla Bratislavan ja Devínin linnat olivat slaavilaisten Nitran ruhtinaskunnan ja Suur-Määrin valtion tärkeitä keskuksia. Ensimmäinen tunnettu maininta kaupungista on vuodelta 907, jolloin Suur-Määri kukistui unkarilaisten hyökkäysten vuoksi.
900-luvulla Bratislavan alue, josta myöhemmin tuli Pozsonyn maakunta, liitettiin Unkarin kuningaskuntaan. Se nousi keskeiseksi taloudelliseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi valtakunnan rajalla. Strategisen sijaintinsa vuoksi kaupunki joutui usein hyökkäysten ja taisteluiden kohteeksi, mutta sijainti merkitsi myös taloudellista kehitystä ja merkittävää poliittista asemaa. Unkarin kuningas Endre III antoi Bratislavalle sen ensimmäiset tunnetut kaupunginoikeudet vuonna 1291, ja vuonna 1405 kuningas Sigismund Luxemburgilainen julisti sen valtakunnankaupungiksi. Hän antoi vuonna 1436 kaupungille oikeuden käyttää omaa vaakunaa.
Vuonna 1465 Matias Corvinus perusti kaupunkiin silloisen Unkarin kuningaskunnan ainoan yliopiston nimeltä Universitas Istropolitana. Yliopiston toiminta lakkasi kuitenkin jo 1490-luvulla kuninkaan kuoleman jälkeen.lähde?
Osmanit voittivat Unkarin Mohácsin taistelussa vuonna 1526, ja sen jälkeen turkkilaiset piirittivät ja vaurioittivat Bratislavaa mutta eivät onnistuneet valloittamaan sitä. Koska osmanit etenivät Unkarin alueelle, Bratislavasta tehtiin muun Unkarin uusi pääkaupunki 1536. Aluetta hallitsivat siitä eteenpäin Habsburgit, ja sen historiassa alkoi uusi aikakausi. Alue käsitti suunnilleen nykyisen Slovakian, Burgenlandin ja Länsi-Kroatian. Bratislavasta tuli kruunajaiskaupunki, siellä asuivat kuninkaat, arkkipiispat ja aateliset, ja sinne sijoitettiin kaikki tärkeät virastot. Pyhän Martinuksen katedraalissa kruunattiin vuosina 1536–1830 yksitoista kuningasta ja kuningatarta. Siitä huolimatta 1600-lukua leimasivat Habsburgien vastaiset kansannousut, taistelut turkkilaisten kanssa, tulvat, kulkutaudit ja muut katastrofit. Uskonpuhdistus alkoi 1500-luvun toisella puoliskolla ja sai kannattajia lähinnä kaupunkilaisten keskuudessa. Katolisia Habsburgeja vastaan puhkesi kapinoita, ja kaupungin asuinalueita tuhottiin. Kapinalliset valloittivat useita kertoja kaupungin ja linnan, jotka joutuivat aina uudestaan keisarillisten joukkojen haltuun. Kansannousujen kausi päättyi vuonna 1711 Szatmárin rauhan allekirjoittamiseen.
Bratislava kukoisti 1700-luvulla Maria Teresian valtakaudella, jolloin siitä tuli nykyisen Slovakian ja Unkarin alueen suurin ja merkittävin kaupunki. Väkiluku kolminkertaistui, ja kaupunkiin rakennettiin uusia palatseja, luostareita, asuintaloja ja katuja, sillä se oli alueen sosiaalisen elämän ja kulttuurin keskus. Bratislavan merkitys alkoi kuitenkin hiipua Joosef II:n aikana, varsinkin kun Unkarin kruunu siirrettiin kaupungista Wieniin vuonna 1783, millä pyrittiin vahvistamaan Itävallan ja Unkarin välistä liittoa. Monet virastot muuttivat sen jälkeen Budaan, ja niitä seurasi suuri osa aatelistosta. Bratislavasta tuli slovakkien nationalismin keskus: vuonna 1783 julkaistiin ensimmäinen slovakinkielinen sanomalehti, Presspurske Nowiny (Pressburgin uutiset), ja ensimmäinen slovakinkielinen romaani.
Bratislavan historia liittyi 1800-luvulla kiinteästi Euroopan merkittäviin tapahtumiin. Itävallan ja Ranskan välillä somittu Pressburgin rauha allekirjoitettiin Bratislavassa 1805. Napoleon I:n joukot tuhosivat Devínin linnan 1809, ja Bratislavan linna tuhoutui tulipalossa 1811. Vuoden 1848 vallankumoukset saivat Ferdinand V allekirjoittamaan Priimaksen palatsissa niin sanotut maaliskuun lait, joihin kuului maaorjuuden lakkauttaminen. Teollisuus kehittyi nopeasti 1800-luvulla, ja ensimmäinen hevosvetoinen rautatie nykyisen Slovakian ja Unkarin alueella rakennettiin Bratislavasta Svätý Juriin vuonna 1840, ja höyryvetureita käyttävä linja avattiin Wieniin 1848. Kaupunkiin perustettiin uusia teollisuuslaitoksia, liikeyrityksiä ja muita laitoksia, esimerkiksi Slovakian ensimmäinen pankki vuonna 1842. Bratislavan ensimmäinen pysyvä Tonavan ylittävä silta Starý most rakennettiin vuonna 1891.
Ensimmäisen maailmansodan ja Tšekkoslovakian muodostamisen jälkeen 28. huhtikuuta 1918 Bratislava liitettiin uuteen valtioon kaupungin edustajien vastahakoisuudesta huolimatta. Hallitseva unkarilainen ja saksalainen väestö yritti estää kaupungin liittämisen Tšekkoslovakiaan ja julisti sen vapaakaupungiksi. Tšekkoslovakian legioonat kuitenkin saapuivat kaupunkiin tammikuussa 1919. Kaupungista tuli heti slovakkien poliittisten elinten ja järjestöjen keskuspaikka, ja sitä pidettiin parempana pääkaupunkina Slovakialle kuin Martinia tai Nitraa, koska sen taloudellinen merkitys oli suuri ja strateginen sijainti Tonavan rannalla hyvä. Nimi Bratislava otettiin virallisesti käyttöön 27. maaliskuuta 1919.
Vuonna 1938 Natsi-Saksa valtasi naapurimaan Itävallan Anschlussissa, ja myöhemmin samana vuonna saksalaiset miehittivät edelleen itsenäiset Petržalkan ja Devínin kauppalat etnisin perustein. Bratislava julistettiin ensimmäisen itsenäisen Slovakian tasavallan pääkaupungiksi 14. maaliskuuta 1939, mutta uusi valtio joutui nopeasti natsien vaikutusvallan alle. Vuosina 1941–1942 ja 1944–1945 uusi Slovakian hallitus karkotti suurimman osan kaupungin noin 15 000 juutalaisesta, joista suurin osa lähetettiin keskitysleireille. Liittoutuneet pommittivat Bratislavaa, saksalaiset joukot miehittivät sen vuonna 1944 ja lopulta puna-armeija otti sen haltuunsa 4. huhtikuuta 1945. Toisen maailmansodan lopussa Saksan viranomaiset olivat evakuoineet suurimman osan Bratislavan saksalaisista, joista muutama palasi kaupunkiin sodan jälkeen joutuakseen uudelleen karkotetuiksi Benešin asetusten nojalla.
Kun kommunistinen puolue otti vallan käsiinsä Tšekkoslovakiassa helmikuussa 1948, kaupunki joutui osaksi itäblokkia. Siihen liitettiin uusia maa-alueita, ja sen väkiluku kasvoi huomattavasti. Pian 90 prosenttia kaupungin väestöstä oli slovakkeja. Bratislavaan rakennettiin suuria asuinalueita, joissa oli korkeita elementtitaloja, kuten Petržalka. Kommunistihallitus rakennutti myös uusia maamerkkejä, kuten Nový mostin sillan ja Slovakian radion pääkonttorin, joskus historiallisen kaupungin kustannuksella.
Kun Prahan kevään yritys liberalisoida kommunistihallintoa epäonnistui, Varsovan liiton joukot miehittivät Bratislavan. Pian sen jälkeen kaupungista tuli liittovaltioksi muutetun Tšekkoslovakian toisen osavaltion Slovakian sosialistisen tasavallan pääkaupunki. Bratislavan toisinajattelijat osallistuivat kommunismin kaatamiseen Bratislavan kynttilämielenosoituksessa vuonna 1988, ja kaupungista tuli kommunismin vastaisen samettivallankumouksen merkittävimpiä keskuksia.
Samettieron jälkeen Bratislavasta tuli vuonna 1993 uuden Slovakian tasavallan pääkaupunki. 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa kaupungin talous on kukoistanut ulkomaisten investointien ansiosta. Bratislavassa on järjestetty myös useita tärkeitä kulttuurisia ja poliittisia tapahtumia, kuten George W. Bushin ja Vladimir Putinin huippukokous 2005.