stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Goliath (1898)

| HMS Goliath |
| --- | --- |
 HMS Goliath

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  4. tammikuuta 1897
Laskettu vesille:  23. maaliskuuta 1898
Palveluskäyttöön:  27. maaliskuuta 1900
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut Osmanien laivaston torpedoveneen torpedoimana 12. toukokuuta 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 950 t
Pituus:  131 m
Leveys:  23 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  15 400 ihp
Nopeus:  18,25 solmua
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 12" Mk VIII -tykkiä kaksoistykkitorneissa 12 × QF 6" Mk III -tykkiä yksiputkisina asennuksina 10 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä yksiputkisina asennuksina 6 × QF 3 naulan Hotchkiss-tykkiä yksiputkisina asennuksina 2 × Maxim-konekivääriä 4 × 18" torpedoputkea
HMS Goliath oli Britannian kuninkaallisen laivaston Canopus-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1896–1897 laivasto-ohjelmaa Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1897. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1898 ja valmistui maaliskuussa 1900.
Palvelus

Alus upposi 15. toukokuuta 1915 Osmanien laivaston torpedoveneen Meuvenetin torpedoimana itäisellä Välimerellä.
Ghost Brothel

| Ghost Brothel The Black League |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. huhtikuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Hannu Leidén
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock
 Kesto: 52.23
 Levy-yhtiö: Brainbomber, Edel
The Black Leaguen muut julkaisut
| A Place Called Bad 2005 | Ghost Brothel 2009 |   |
Ghost Brothel on suomalaisen heavy metal -yhtyeen The Black Leaguen viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2009.
Kappaleet

Zero Providence (Intro) – 1.07 (instrumentaali)
Southern Scars & Curse – 3.55
Malabarista – 4.04
Bones 'N' Thangs – 2.59
Misfortune – 4.43
The Beast Is a Riddle – 3.47
Bipolar Meltdown – 4.21
No Parole – 3.01
Ghost Brothel – 3.54
Until We Sail – 3.53
Vin Mariani – 4.54
Joke's Over – 4.36
Heavy Downer – 7.09
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Taneli Jarva – laulu, design  Heavy Hiltunen – kitara  Maike Valanne – kitara  Ilkka Tanska – bassokitara  Rale Tiiainen – rummut :  Tuotanto Hannu Leidén – tuottaja, miksaaja  Petri Majuri – masteroija  Ringo Leidén – editoija  Simone El Rana – kansikuva  Jouni Salonen – design, valokuvat  Mika Tolvanen – rumputeknikko
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Ghost Brothel Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ghost Brothel discogs.com -sivustolla
Greippimehu

Greippi
Greippimehu on greipistä valmistettua mehua. Juoma sisältää C-vitamiinia, kuten muutkin hedelmämehut. Mehu on ainesosa monissa drinkeissä.
Greippimehu aiheuttaa yhteisvaikutuksia monien lääkeaineiden kanssa. 
Greippimehun käyttö on kielletty tai sitä tulisi varoa esimerkiksi isradipiinin, felodipiinin, nisodipiinin, lekanidipiinin, simvastatiinin, lovastatiinin, amiodaronin, takrolimuusin, siklosporiinin, verapamiilin, karbamatsepiinin, ketiapiinin, midatsolaamin ja triatsolaamin käytön yhteydessä. Runsasta greippimehun käyttöä on syytä välttää myös atorvastatiinin ja buspironin käytön yhteydessä. Greippimehun käyttöä tulisi varoa yleisesti sellaisten lääkkeiden käytön yhteydessä, jotka metaboloituvat CYP3A4-entsyymin kautta.
Aiheesta muualla

Greippi ja lääkkeet jopa hengenvaarallinen yhdistelmä Iltalehti 27.11.2012.
HMS Goliath (1842)

| HMS Goliath |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  helmikuu 1834
Laskettu vesille:  25. heinäkuuta 1842
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut tulipalossa 22. joulukuuta 1875
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 596 bm
Pituus:  57,91 m (tykkikansi) 47,26 m (köli)
Leveys:  17,33 m
Syväys:  7,11 m
Miehistöä:  645
Aseistus
Aseistus:  78 tykkiä
HMS Goliath oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu 80-tykkinen Vanguard-luokan toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 9. lokakuuta 1833 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin helmikuussa 1834. Se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1842 ja valmistui 7. lokakuuta 1842, jolloin se asetettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 56 755 puntaa, mihin sisältyi varustaminen reserviin.
Palvelus

Muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 20. elokuuta 1856 Chathamin telakalta, missä työt aloitettiin 16. lokakuuta 1856 ja saatiin päätökseen 30. marraskuuta 1857. Aluksen varustaminen saatiin 30. huhtikuuta 1858 päätökseen Sheernessissä. Muutostöiden aikana alukselle asennettiin John Penn & Sonsin valmistama 1 438 ihp:tä tuottanut höyrykone, mikä mahdollisti 9,16 solmun nopeuden. Töiden kustannukset olivat 47 400 puntaa ilman koneistoa.
Aluksen koeajot järjestettiin 12. toukokuuta 1858, mikä jäi aluksen ainoaksi meripalvelukseksi. Alus oli koeajojen jälkeen ankkurissa Sheernessissä. Se lainattiin marraskuussa 1870 koululaivaksi Forest Gate School Ships Committeelle Graysiin. Aluksen päällikkönä oli William Sutherland Bouchier. Alus tuhoutui tulipalossa 22. joulukuuta 1875 ollessaan ankkurissa Thames-joella lähellä Grays'ä. Aluksella olleista noin 500:sta henkilöstä 23 sai palossa surmansa.
HMS Golden Fleece

| HMS Golden Fleece |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Toronto Ship Building Company, Toronto
Kölinlasku:  25. lokakuuta 1943
Laskettu vesille:  29. helmikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  29. elokuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1960
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Golden Fleece (viirinumerot J376 ja M376) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Aluksen piti olla alun perin Kanadan laivaston HMCS Humberstone, mutta siitä luovuttiin jo ennen vesillelaskua ja siirrettiin Britannialle.
Valmistus

Alus tilattiin nimellä HMCS Humberstone Torontosta Toronto Ship Building Companyltä, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1943. Se laskettiin vesille 29. helmikuuta 1944 ja valmistui 29. elokuuta.
Palvelus

Alus romutettiin 1960 Llanellissa.
HMS Mermaid (1897)

| HMS Mermaid |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Birkenhead
Kölinlasku:  7. syyskuuta 1896
Laskettu vesille:  22. helmikuuta 1898
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1900
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  355 t (standardi) 400 t (kuormattu)
Pituus:  65,53 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,40 m
Syväys:  2,49 m
Koneteho:  6 100 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Mermaid oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mermaid-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 344. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1897 ja valmistui helmikuussa 1900, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 53 935 puntaa.
Palvelus

Alus palveli uransa Britteinsaarilla lukuun ottamatta vuotta 1910, jolloin se oli sijoitettuna Gibraltarille. Alus myytiin 23. heinäkuuta 1919 romutettavaksi Wardille New Hollandiin.
HMS Mauritius (80)

| HMS Mauritius |
| --- | --- |
 HMS Mauritius

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Newcastle-upon-Tyne
Kölinlasku:  31. maaliskuuta 1938
Laskettu vesille:  19. heinäkuuta 1939
Palveluskäyttöön:  4. tammikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  1952
Loppuvaihe:  romutettu 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 530 t (standardi) 10 450 t (kuormattu)
Pituus:  169,31 m
Leveys:  18,90 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  72 500 shp (54,1 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  733
Aseistus
Aseistus:  4 × kolmiputkista 6" Mk XXIII -tykkiä 4 × kaksiputkista QF 4" Mk XVI  -ilmatorjuntatykkiä 2 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Mauritius (viirinumero 80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Swan Hunterin telakalta, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 4. tammikuuta 1940.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Atlantin kauppareittejä, kunnes se siirrettiin vuoden 1941 lopulla Itä-Intian laivastoasemalle. Alus liittyi 1942 Itäiseen laivastoon, kunnes se siirrettiin telakalle huhtikuussa 1943 ennen siirtoa Välimeren laivastoon. Välimerellä alus osallistui heinäkuussa Sisilian maihinnousun suojaamiseen osana Itäistä tukiryhmää. Alus oli syyskuussa suojaamassa Salernon maihinnousua.
Vuoden lopulla alus siirrettiin Biskajanlahdelle tuhoamaan saarronmurtajia ja häiritsemään saksalaisten keveiden osastojen toimintaa Kanaalin alueella. Alus kuitenkin palasi jo tammikuussa 1944 Välimerelle suojaamaan Anzion maihinnousua. Alus suojasi kesäkuussa Normandian maihinnousua Sword Beachin Force D:ssä, minkä jälkeen se teki elokuussa maihinnousua tukevia iskuja Normandian rannikolle hävittäen saksalaisten rannikkoalusten rippeet alueelta. Hävittäjien kanssa Mauritius upotti 15. elokuuta vastaisena yönä Sperrbrecher 157:n ja 23. elokuuta vastaisena yönä viisi Vorpostenbootea.
Alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan lentotukialusten hyökkäyksiä Norjan rannikolle sekä tuhoamaan Norjan rannikkoliikennettä. Yhdessä HMS Diademin kanssa alus taisteli tammikuussa 1945 Saksan laivaston hävittäjien kanssa, jolloin saksalainen Z31 vaurioitui pahoin. Alus siirrettiin helmikuussa huoltoon Cammell Lairdin telakalle.
Telakalta alus palasi palvelukseen maaliskuussa 1946 ja se liitettiin Välimeren laivastoon 15. risteilijäviirikköön (myöh. nimetty 1. risteilijäviiriköksi). Alus palasi 1948 Englantiin, missä se sijoitettiin reserviin odottamaan huoltoa. Alus palasi 1949 palvelukseen Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön, jonne se lähti 6. toukokuuta. Alus oli 1949-1951 Itä-Intian laivastoasemalla 4. risteilijäviirikössä, kunnes se palasi 18. joulukuuta 1951 Chathamiin. Alus siirrettiin 1952 reserviin, kunnes se myytiin romutettavaksi 1962. Mauritius saapui 27. maaliskuuta 1965  T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.
Laivasto-osastot Normandian maihinnousussa
HMS Gondul (1894)

| HMS Gondul |
| --- | --- |
 Pienoismalli aluksesta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  17. toukokuuta 1894
Palveluskäyttöön:  11. elokuuta 1894
Poistui palveluskäytöstä:  25. kesäkuuta 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  86 t
Pituus:  38,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  4,2 m
Syväys:  2,1 m
Koneteho:  1 x 3-sylinterinen kolmivaihehöyrykone, 840 ihp
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  12
Aseistus
Aseistus:  2 x 45,7 cm M/93 torpedoputkea 4 x 25 mm ksp M/92
HMS Gondul (runkonumerot 9 ja V21) oli Ruotsin laivaston vuonna 1894 vesillelaskettu Gondul-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1894 ja liitettiin laivastoon 11. elokuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1918 yhteysalukseksi runkonumerolla V21, jolloin sille asennettiin miinanraivauskalusto. Lisäksi alusten torpedoputket poistettiin ja 25 millimetrin konekiväärit korvattiin yhdellä 37 millimetrin kanuunalla M/98B. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1922 alkaen ja poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926. Alus romutettiin ennen vuotta 1930.
HMS Bath

| USS Hopewell HMS Bath KNM Bath |
| --- | --- |
 USS Hopewell

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  19. tammikuuta 1918
Laskettu vesille:  8. kesäkuuta 1918
Palveluskäyttöön:  22. maaliskuuta 1919
Poistui palveluskäytöstä:  Britannian laivastolle 23. syyskuuta 1940 Norjan laivastolle 22. huhtikuuta 1941 nimellä KNM Bath upotettu 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 306 t
Pituus:  95,81 m
Leveys:  9,42 m
Syväys:  2,97 m
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  122
Aseistus
Aseistus:  4 x 4" tykkiä 2 x 3" ilmatorjuntatykkiä 12 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Bath (viirinumero I17) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä USS Hopewell, joka luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen mukaisesti.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 19. tammikuuta 1918. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 8. kesäkuuta nimellä USS Hopewell (runkonumero DD-181) kumminaan rouva Grote Hutcheson ja otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1919 Portsmouthissa Virginiassa ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti R. E. Rodgers.
Alus nimettiin kesäkuussa 1812 Yhdysvaltain laivastoon liittyneen Pollard Hopewellin mukaan. Hän ilmoittautui 21. elokuuta USS Chesapeakelle, joka lähti merelle 1. kesäkuuta 1813 päällikkönsä Lawrencen johdolla kohdatakseen HMS Shannonin. Seuranneessa taistelussa Lawrence ja Hopewell saivat surmansa ja Chesapeake vallattiin.
Palvelus

Hopewell lähti 19. huhtikuuta 1919 Norfolkista liittyäkseen Uuden Englannin vesillä 3. hävittäjälaivueeseen. Alus oli toukokuussa partioimassa Azoreilla avustamassa Atlantin ylilentoa. Se palasi 8. kesäkuuta New Yorkiin viivästyneen huollon vuoksi, minkä jälkeen alus palasi laivueeseensa elokuussa koeammuntoihin. Talvella 1920 alus oli harjoituksissa sekä maalilaivana Karibialla.
Alus palasi toukokuun alussa Uuteen Englantiin, missä se oli aina syyskuuhun kouluttaen reserviläisiä ja osallistuen viirikön harjoituksiin. Alus saapui 22. syyskuuta Charlestoniin, jossa se osallistui vastaaviin tapahtumiin. Alus palasi New Yorkiin toukokuussa 1921 kouluttamaan reserviläisiä. Se siirtyi Newportiin 10. lokakuuta ja se oli Charlestonissa sijoitettuna reserviin 10. huhtikuuta saakka, jolloin se lähti Philadelphiaan. Alus poistettiin palveluksesta 17. heinäkuuta 1922.
Alus palautettiin 17. kesäkuuta 1940 palvelukseen Yhdysvaltain varautuessa sotaan. Se oli puolueettomuuden valvontaan liittyvissä tehtävissä partioiden Uuden Englannin rannikolla. Alus saapui 18. syyskuuta Halifaxiin Kanadaan, jossa se poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta sekä siirrettiin hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen nojalla Britannialle.
Palvelus > HMS Bath

Britannian kuninkaallinen laivasto otti 23. syyskuuta 1940 Halifaxissa aluksen palvelukseen nimellä HMS Bath. Alus lähti 29. syyskuuta Halifaxista St. Johnsin, Newfoundlandin ja Belfastin kautta Devonportiin, jossa lokakuun alussa Newfoundlandin kautta Plymouthiin, josta se siirrettiin lokakuussa telakalle huollettavaksi ja muutostöitä varten. Se palasi palvelukseen marraskuun alussa 1. miinalaivueeseen Kyle of Lochalshiin.
Alus suojasi 8. marraskuuta HMS St. Albansin ja HMS St. Marysin kanssa miinalaiva HMS Adventurea Irlannin merellä ja lopulta koko 1. miinalaivuetta operaatioissa SN43, SN44 ja SN45. Se suojasi 18. marraskuuta laivueensa mukana 1. miinalaivuetta pohjoisen sulun rakentamisessa operaatiossa SN3. Alus liittyi vielä samana päivänä St. Albansin ja St. Marysin kanssa paikallissuojueeksi saattueeseen WS4B, mistä ne erkanivat seuraavana päivänä palaten kotisatamaan. Alus suojasi laivueensa mukana pohjoisen sulun rakentamista operaatiossa SN11.
Alus suojasi 8. joulukuuta laivueen mukana operaatiossa SN10 pohjoisensulun laajentamista. Se liittyi 18. joulukuuta Clydessä St. Albansin kanssa paikallissuojaksi saattueeseen WS5A, mistä ne erkanivat 20. joulukuuta palaten Clydeen. Alus suojasi tammikuussa 1941 joukkojenkuljetussaattue TC8:aa luoteisen reitin alueella ennen kuin se siirrettiin Chathamin telakalle huollettavaksi. Aluksen ollessa telakalla käytiin keskusteluja sen siirtämisestä Norjan laivastolle.
Palvelus > KNM Bath

Bath siirrettiin 8. huhtikuuta 1941 Norjan laivastolle, missä se säilytti nimensä KNM Bath. Alus määrättiin suojaamaan läntisen reitin alaisuudessa Atlantin saattueita. Alus vaurioitui 16. huhtikuuta kolaroituaan koeajojen aikana, minkä vuoksi se siirrettiin Tynessä telakalle. Alus lähti telakalta 19. toukokuuta Tobermoryyn koulutettavaksi. Se liittyi 5. kesäkuuta koulutuksen päätyttyä Liverpooliin sijoitettuun 5. saattajaryhmään (engl. 5th Escort Group), jonka mukana se suojasi Britteinsaarten ja Gibraltarin välisiä saattueita.
Elokuussa alus suojasi ryhmän mukana saattuetta OG71, joka joutui 18. elokuuta noin 400 merimailia Irlannin lounaispuoella Saksan laivaston sukellusveneiden U-2204, U-559 ja U-201 maaliksi. Seuraavana päivänä U-204:n laukaisema G7e-torpedo osui Bathiin, joka upposi nopeasti vieden mukanaan suuren osan miehistöstään. Alus kaatui upoten kuudessa minuutissa. Hylyn vajotessa aluksen syvyyspommit räjähtivät surmaten useita veden varassa olleita. HMS Hydrangea pelasti merestä 39 miestä, jotka siirrettiin yhdeksää lukuun ottamatta neljä miestä pelastaneelle HMS Wandererille. Pelastetut laskettiin maihin Gibraltarilla lukuun ottamatta kahta matkalla vammoihinsa menehtynyttä. Aluksen päällikkö kapteeniluutnantti Christian Fredrik Thestrup Melsom, kaksi norjalaista upseeria, kaksi brittiläistä upseeria sekä 68 norjalaista ja kymmenen brittiläistä miehistönjäsentä saivat surmansa.
HMS Goldfinch (1910)

| HMS Goldfinch |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  23. helmikuuta 1910
Laskettu vesille:  12. heinäkuuta 1910
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1911
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 18.-19. helmikuuta 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  780 t
Pituus:  75,13 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,7 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  13 500 shp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  72
Aseistus
Aseistus:  2 × BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä yksiputkisina P Mk V -asennuksina 2 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 2 × 21" torpedoputkea
HMS Goldfinch oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta ja valmistui helmikuussa 1911.
Palvelus

Alus haaksirikkoutui sumussa 18.-19. helmikuuta 1915 välisenä yönä Start Pointissa Sandayssä Orkneyssä. Hylky myytiin romutettavaksi huhtikuussa 1919.
HMS Hasty

HMS Hasty on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Hasty (1797), 12-tykkinen tykkivene
HMS Hasty (1812), 12-tykkinen tykkipriki
HMS Hasty (1856), Albacore-luokan puinen potkuritykkivene
HMS Hasty (1894), Charger-luokan hävittäjä
HMS Hasty (1913), proomu
HMS Hasty (H24), H-luokan hävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Hasty”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gary Rossington

| Gary Rossington |
| --- | --- |
 Gary Rossington esiintyy vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1951
Kuollut: 5. maaliskuuta 2023 (71 vuotta)
Ammatti:  kitaristi, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1964–2023
Tyylilajit:  southern rock, blues rock
Soittimet:  Gibson Les Paul, Gibson SG
Yhtyeet:  Lynyrd Skynyrd, The Rossington-Collins Band, Rossington
Levy-yhtiöt:  MCA Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gary Rossington (4. joulukuuta 1951 Jacksonville, Florida – 5. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan Lynyrd Skynyrd -yhtyeen soolo- ja rytmikitaristina. Hän kokosi yhtyeen kesällä 1964 ja oli viimeinen jäljellä oleva yhtyeen alkuperäisjäsen. Hän selvisi hengissä lento-onnettomuudesta, johon yhtye lokakuussa 1977 joutui.
Rossington tunnettiin soittotyylistään, jolloin hän ei milloinkaan hymyillyt vaan pysyi aina vakavana, miltei "yrmynä". Hän soitti yleensä Gibson SG- ja Gibson Les Paul -kitaroilla ja käytti Peaveyn vahvistimia.
Elämä ja ura

Gary Rossington pelasi lapsena baseballia ja haaveili urasta New York Yankeesissa. Teini-iässä Rossington alkoi kuunnella The Rolling Stonesia, joka sai hänet ryhtymään muusikoksi. Vuonna 1964 Rossington perusti ystävänsä Ronnie Van Zantin kanssa My Backyard -yhtyeen, johon liittyivät Allen Collins, Larry Junstrom sekä Bob Burns. Hän soitti yhtyeessä soolokitaraa. Rossington tuli vuonna 1969 erotetuksi käymästään lukiosta liikunnanopettaja Leonard Skinnerin toimesta. Hän rikkoi koulun pukeutumissääntöjä kasvattamalla pitkät hiukset. Hänen isänsä puhui koulun rehtorille ja sanoi poikansa tuovan soittajana perheelle elantoa, joten hänen täytyy saada pitää hiuksensa pitkänä. Skinneristä tuli yhtyeen kesken vitsailun aihe, ja yhtye vaihtoi seuraavalla keikalla nimekseen Leonard Skinnerin. Nimeä muutettiin hankaluuksien välttämiseksi muotoon Lynyrd Skynyrd.
Lynyrd Skynyrdin ura lähti nousuun vuonna 1973 Al Kooperin ryhdyttyä yhtyeen manageriksi ja järjestettyä sille levytyssopimuksen MCA Recordsin kanssa. Ensimmäinen albumi Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd julkaistiin vuonna 1973. Syyskuussa 1976 Rossington törmäsi autollaan puuhun ollessaan huumeiden ja alkoholin vaikutuksen alaisena. Rossingtonin loukkaantuminen viivästytti Lynyrd Skynyrdin uutta kiertuetta ja muut jäsenet sakottivat häntä toilailustaan. Lynyrd Skynyrdin albumilla Street Survivors (1977) on Rossingtonin onnettomuudesta kertova kappale ”That Smell”.
Lokakuussa 1977 Lynyrd Skynyrdia kuljettanut lentokone joutui onnettomuuteen polttoaineen loputtua ja syöksyi maahan. Rossingtonin molemmat kädet, ranteet, jalat, nilkat sekä lantio murtuivat. Hän toipui vammoistaan hitaasti ja pystyi jatkamaan soittamista. Hänen toiseen käteensä sekä jalkaansa on laitettu terästangot. Laulaja Ronnie Van Zant kuoli onnettomuudessa, joten Lynyrd Skynyrd hajosi. Rossington taisteli pitkään alkoholismia ja huumeriippuvuutta vastaan, joka oli saanut alkunsa lääkkeiden käytöstä joita hän otti vammoistaan tulleen kivun lievittämiseksi.
Vuonna 1978 Rossington ja Allen Collins perustivat oman yhtyeen nimeltä The Rossington-Collins Band. Yhtyeen laulaja oli Dale Krantz, jonka kanssa Rossington avioitui toukokuussa 1982. He jättivät yhtyeen ja lähtivät perustamaan perheen ja pitämään hevostilaa. Collins jatkoi yhtyettä nimellä Allen Collins Band, kunnes se hajosi vuonna 1985. Rossington perusti vaimonsa kanssa nimeään kantaneen yhtyeen Rossington, joka julkaisi kaksi studioalbumia. Vuonna 2016 yhtye perustettiin uudelleen ja siltä ilmestyi albumi Take It On Faith.
Lynyrd Skynyrd teki paluun vuonna 1987 Johnny Van Zantin toimiessa laulajana. Alkuperäisiä jäseniä oli ensin viisi, mutta heidän kuoltua tai erottua Rossington oli vuodesta 2009 alkaen ainoa jäljellä ollut alkuperäisjäsen. Rossington oli vähiten innostunut yhtyeen paluusta ja hänen ehtona paluulleen oli, että Rossington -yhtye pääsee kiertueelle lämmittelijäbändiksi. Myöhemmin hänen mielensä kuitenkin muuttui.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Rossingtonilla ja hänen vaimollaan Dale Krantz-Rossingtonilla on kaksi tytärtä. Rossington oli innokas Jacksonville Jaguarsin kannattaja.
Rossington kärsi kaksikymmentä vuotta sydänvaivoista. Helmikuussa 2003 hänelle tehtiin sydänleikkaus, kun hänellä oli terveystarkastuksessa diagnosoitu sepelvaltimotauti. Hän sai 8. lokakuuta 2015 sydänkohtauksen, jonka vuoksi Lynyrd Skynyrdin konsertteja jouduttiin perumaan. Heinäkuussa 2021 sydänvaivat veivät Rossingtonin kiireellisesti sairaalaan kesken yhtyeen kiertueen. Tämän jälkeen hän ei enää keikkaillut yhtyeen kanssa muutamaa lyhyttä esiintymistä lukuun ottamatta ja häntä tuurasi kitaristi Damon Johnson.
Aiheesta muualla

Lynyrd Skynyrdin historiaa
Southern Man