stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
JaMarcus Russell
Ammattilaisura > NFL Draft ja kausi 2007

Oakland Raiders varasi Russellin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä pelaajana koko tilaisuudessa. Hän oli yksi neljästä LSU:n pelaajasta, jotka varattiin ensimmäisellä kierroksella.
Russell ja Raiders eivät aluksi päässeet sopimuksesta yhteisymmärrykseen. Sopimus syntyi vasta harjoitusleirin ja kauden ensimmäisen kierroksen jälkeen 12. syyskuuta. Russell saattoi saada kuuden vuoden sopimuksestaan jopa 68 miljoonaa dollaria, mikä oli enemmän kuin kenelläkään muulla tulokkaalla koskaan aiemmin.
Raidersin päävalmentaja Lane Kiffin ei halunnut nimetä Russellia heti aloituskokoonpanoon. Näin ollen Russell pelasi NFL-debyyttinsä vasta 2. joulukuuta, kun hän tuli toisella neljänneksellä Josh McCownin tilalle ottelussa Denver Broncosia vastaan. Russell heitti ensimmäisen touchdowninsa kuitenkin vasta 23. joulukuuta ottelussa Jacksonville Jaguarsia vastaan, kun hänen kahden jaardin heittonsa tavoitti Zach Millerin.
Ammattilaisura > Kausi 2008

Kaudella 2008 Russell nimitettiin heti ensimmäiseen ottelun aloittajaksi Denver Broncosia vastaan. Huolimatta siitä, että Raiders hävisi lukemin 41-14, Russell onnistui yli 65 prosentissa syötöistään. Hän heitti 180 jaardia, kaksi touchdownia eikä lainkaan syöttökatkoja.
Seuraavalla viikolla ottelussa Kansas City Chiefsiä vastaan Raiders voitti lukemin 23-8. Russell heitti yhteensä vain 55 jaardia ja onnistui kuudessa 17 heittoyrityksestään.
Seuraavat kolme viikkoa Raiders hävisi Buffalolle, San Diegolle ja New Orleansille. Russell oli aloittajana kaikissa kolmessa ottelussa mutta heitti vain kaksi touchdownia.
Ammattilaisura > Kausi 2009

Ennen kauden 2009 alkua Russell nimettiin aloittajaksi. Hän pelasi erittäin huonosti, ja 15. marraskuuta Bruce Gradkowski nimettiin aloittajaksi. Gradkowskin loukkaannuttua kauden lopulla aloittajaksi nimettiin kolmannen ketjun Charlie Frye. Kun Fryekin loukkaantui viimeisen ottelun lopulla, Russell pääsi kentälle.
Ammattilaisura > 2010-

Harjoitusleirien aikana NBC Sports raportoi Russellin lihoneen merkittävästi.lähde? The Oakland Tribunen toimittaja kuitenkin kuvaili Russellia hyväkuntoiseksi ja haastattelussa hän sanoi jatkavansa kovaa työntekoa.lähde?
Raiders sai vaihdossa haltuunsa Jason Campbellin, ja siten joukkueessa oli viisi pelinrakentajaa: Russell, Campbell, Frye, Gradkowski ja Kyle Boller. Päävalmentaja Tom Cable sanoi, että Russell voisi kilpailla aloittajan asemasta, mutta ennen kauden alkua hänet irtisanottiin. Yksikään joukkue ei ottanut Russelliin yhteyttä.
Saatuaan potkut Oaklandista Russell on yrittänyt useaan kertaan tehdä paluuta NFL:ään. Vuonna 2010 Russell kävi harjoittelemassa Washington Redskinsin ja Miami Dolphinsin kanssa, mutta Russell oli tuolloin huonossa kunnossa, eikä kumpikaan joukkue tarjonnut hänelle sopimusta. Vuonna 2013 Russell harjoitteli kovaa ja oli paremmassa kunnossa osallistuessaan Chicago Bearsin harjoituksiin, mutta Chicagokaan ei tarjonnut hänelle sopimusta. Vuonna 2016 Russell otti yhteyttä jokaiseen NFL-joukkueeseen ja kertoi olevansa valmis työskentelemään ilmaiseksi saadakseen mahdollisuuden päästä vielä pelaamaan. Yksikään joukkue ei kuitenkaan tarttunut tähänkään tarjoukseen.
Palkinnot

Kaikki palkinnot ovat Russellin college-uralta.
Columbus Touchdown Club SEC Player of the Year (2005)
4x SEC Offensive Player of the Week (yksi vuonna 2005, kolme 2006)
First-team All-SEC by the Associated Press and SEC coaches (2006)
Manning Award (2006)
Davey O'Brien Awardin semifinalisti (2006)
Yksityiselämä

JaMarcus Russellin vanhemmat ovat huonekalutehtaan työntekijä Bobby Lloyd ja lakiasiaintoimiston sihteeri Zina L. Russell-Anderson. JaMarcuksella on myös kaksi NFL:ssä pelannutta serkkua: Robert Jordan (San Francisco 49ers ja NCAA:ssa California Golden Bears) ja Marshawn Lynch (Buffalo Bills ja Golden Bears). Russellin eno Ray Ray Russell taas toimi alabamalaisen WBLX-radiokanavan DJ:nä sekä juontajana aina kuolemaansa saakka 2009.
Hurrikaani Katrinan iskettyä vuonna 2005 New Orleansiin Russell majoitti asuuntoonsa Baton Rougessa Louisianassa muun muassa laulaja Fats Dominon.
Heinäkuussa 2010 poliisi löysi Russellin asunnosta kodeiinia ja Russell sai syytteen reseptilääkkeiden luvattomasta hallussapidosta. Liittovaltion oikeus ei kuitenkaan ottanut asiaa käsiteltäväkseen ja syyte raukesi.
Aiheesta muualla

Wertheim, L. Jon: The Man Who Isn't There. Sports Illustrated, 31.10.2011.  Artikkelin verkkoversio. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Russell (vasemmalla, # 2) pallon kanssa ottelussa Atlanta Falconsia vastaan marraskuussa 2008.
Ola Tuominen

| Ola Tuominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ola Marko Tuominen
Syntynyt: 14. lokakuuta 1958 Mikkeli, Suomi
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Palkinnot
 Suomen näyttelijäliiton vuoden näyttelijä (2010) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ola Marko Tuominen (s. 14. lokakuuta 1958 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja teatteriohjaaja, joka on ollut aktiivinen aina 1980-luvulta. Tuominen oli uransa alussa kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa, ja sittemmin hän on toiminut freelancerina monissa eri teattereissa sekä television- että elokuvan parissa.
Tuominen on Kultaisen Venlan vuonna 2015 voittaneen Satuhäät -tositelevisiosarjan pitkäaikainen juontaja. Tuominen oli Suomen Näyttelijäliiton vuoden näyttelijä 2010.
Nuoruus ja yksityiselämä

Ola Tuominen syntyi Mikkelissä Reino ja Kaija Tuomisen lapsena vuonna 1958. Sotaveteraani-isä toimi rakennusalan urakoitsijana ja äiti puheopin lehtorina. Isosisko puolestaan hovioikeudenneuvoksena.
Perhe muutti aluksi Tyrnävälle, josta sitten Tuomisen äidin Turun Yliopiston työn perässä Turkuun. Siellä Tuominen kävi koulunsa ja kasvoi nuoruutensa.
Armeijassa Tuominen pärjäsi hyvin, ja häntä pyydettiin jäämään Puolustusvoimille töihin, mutta näytteleminen vei mukanaan. Vuosien 1979−1980 vaihteessa Tuominen vietti puoli vuotta Lontoossa, jossa kävi Desmond Jones School of Mime -nimistä miimikoulua. Vuonna 1981 Tuominen muutti Tampereelle, jossa kävi Nätyn.
Vuonna 2022 Tuominen jäi virallisesti eläkkeelle, mutta jatkaa työskentelyä edelleen.
Ola Tuomisen perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi tytärtä; toinen aikaisemmasta liitosta.
Ura

Televisiossa Tuominen tunnetaan muun muassa Autovarkaasta, Metsoloista, Röllistä, Syrhämästä sekä Herra Linbergin äänestä Risto Räppääjä -animaatiosarjassa. Tuominen oli Satuhäät tositelevisiosarjan spiikkeri eli kertojaääni 2008-2016. Sarja voitti Kultaisen Venlan 2015. Vuosina 2021–2024, Tuominen näytteli tv-sarjassa Koskinen.
Tuominen valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta (Näty) vuonna 1985 ja oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa 1985–1993. Tuomisen oli alun perin tarkoitus jatkaa Työväen Teatterissa koko uransa ajan, mutta "vapauden kaipuu" sai hänet päätymään freelanceriksi, jona hän on pysynyt tähän päivään saakka.
Vuonna 2010 Suomen Näyttelijäliitto valitsi Tuomisen vuoden miesnäyttelijäksi. Tähän vaikutti eritoten hänen roolityönsä Gogolin klassikossa Reviisori, jossa Tuominen omasi "tarkkarytmisen komiikan, oivaltavan elekielen ja loistavan puhetekniikan".
Tuominen on ohjannut muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa, Rovaniemen Teatterissa, Teatteri 2000:ssa, kesäteattereissa ja Teatteri Eurooppa Neljän kesätuotannon Tankki täyteen (2011).
Tuominen on yksi vuonna 2023 julkaistun psykologisen kauhupelin Lempo ääninäyttelijöistä.
Näytelmiä

Valikoidut näytelmät.
Näytelmiä > Tampereen Teatteri

Eikä yksikään pelastunut (2022)
Euroopan taivaan alla (2011)
Hedda Gablder (2006)
Eversti ja Maria (1997; ohjaus)
Näytelmiä > Tampereen Työväen Teatteri

Tytöt 1918 (2018)
Viulunsoittaja katolla (2017)
Maanalainen armeija iskee jälleen (2013)
Harmonia (2010;ohjaus)
Näytelmiä > Tampereen Komediateatteri

Mulkoilijat (2024)
Pukija (2015)
39 askelta (2009)
Vaahteramäen Eemeli (2004;ohjaus)
Näytelmiä > Muualla

Vanhan naisen vierailu (2022; ohjaus; Jyväskylän Kaupunginteatteri)
Korjaamo (2021; ohjaus; Vaasan Kaupunginteatteri)
Arsenikkiä ja vanhaa pitsiä (2018; ohjaus; Porin teatteri)
Saapasjalkakissa (2013; kirj./ohjaus; Teatteri Eurooppa Neljä)
Zorro (2008; kirj./ohjaus; Teatteri 2000)
Täältä jostakin (1995; ohjaus; Rovaniemen Kaupunginteatteri)
Filmografia

Valikoitu filmografia.
Filmografia > Televisio

Koskinen (2021−2024)
Satuhäät (2008−2016;ääni)
Taivaan tulet (2010)
Yövuoro (2005)
Koiramäki (2004; ääni)
Rölli (2001)
Risto Räppääjä (2000; ääni)
Hovimäki (2000)
Korvatunturin tallin joulu (1999)
Sauhu-Santtu (1999)
Lihaksia ja luoteja (1996)
Galilei ja kadonneet lelut (1996−1997;ääni)
Metsolat (1993)
Päin perhettä (1992)
Autovaras (1991)
Pakanamaan kartta (1991)
Filmografia > Elokuva

Punttikomedia (2022)
Punainen kohina (2021)
Juice (2018)
Päin seinää (2014)
Täällä Pohjantähden alla II (2010)
Tuntematon sotilas (1985)
Aiheesta muualla

Ola Tuominen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Amy Klobuchar

| Amy Klobuchar |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Minnesotasta
 2007-1-33. tammikuuta 2007– Yhdessä Tina Smithin kanssa  
Edeltäjä:  Mark Dayton
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1960 (ikä 64) Plymouth, Minnesota, Yhdysvallat
Puoliso:  John Bessler
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  United Church of Christ
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.klobuchar.senate.gov/public
Amy Jean Klobuchar (s. 25. toukokuuta 1960) on yhdysvaltalainen juristi ja Minnesota Democratic-Farmer-Labor Partyn poliitikko. Hän syntyi Plymouthissa, Minnesotassa, ja otti paikan Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 2007.
Klobuchar ilmoitti helmikuussa 2019 pyrkivänsä Demokraattisen puolueen ehdokkaaksi vuoden 2020 presidentinvaaleissa. Hän lopetti kampanjansa 2. maaliskuuta 2020.
Klobucharin isä Jim Klobuchar on toimittaja ja kirjailija.
Maikki Länsiö

| Maikki Länsiö |
| --- | --- |
 Maikki Länsiö (alempana) Heikki Savolaisen kanssa Shakespearen näytelmässä Miten äkäpussi kesytetään Suomen kansallisteatterissa vuonna 1963.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marja-Helena Länsiö
Syntynyt: 12. marraskuuta 1932 Turku
Kuollut: 13. lokakuuta 1996 (63 vuotta) Turku
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Jussi Jurkka (1955–1966) Matti Varjo (1966)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1953–1988
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Marja-Helena ”Maikki” Länsiö (12. marraskuuta 1932 Turku – 13. lokakuuta 1996 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Suomen Teatterikoulusta vuonna 1953, ja liittyi heti valmistuttuaan Suomen Kansallisteatterin näyttelijäkuntaan. Vuonna 1965 hän siirtyi Turun Kaupunginteatteriin, josta jäi eläkkeelle vuonna 1988.
Länsiö oli jo ennen teatterikoulua opiskellut musiikkia ja tanssia. Teatterissa hän ansioitui komediennena etenkin Shakespearen näytelmissä sekä opereteissa.
Teatterin lisäksi Länsiö teki noin kymmenen elokuvaroolia, useimmiten avustajana. Hänen ensimmäinen merkittävä ja tunnetuin elokuvaroolinsa oli Löpö komediassa Kuriton sukupolvi (1957). Hän esiintyi myös useissa radiokuunnelmissa ja musiikkiohjelmissa. Paitsi näyttelijänä, Länsiö tuli tunnetuksi 1960-luvun alussa yhdessä näyttelijä Esa Saarion kanssa levyttämistään lastenlauluista, joista tunnetuimpia on ”Hottentottilaulu”.
Maikki Länsiö meni vuonna 1955 naimisiin näyttelijä Jussi Jurkan kanssa. Heidän tyttärensä Laura Jurkka (s. 1958) on myös näyttelijä. Myrskyisä avioliitto päättyi eroon vuonna 1966; sen jälkeen Länsiö avioitui näyttelijä Matti Varjon kanssa. Länsiön elämää varjosti alkoholismi. Hän kuoli 63-vuotiaana Turussa vuonna 1996.
Teatterirooleja

Altonan vangit (rooli: Johanna)
Casablancan koirat (Martta)
Kirsikkapuisto (Ranjevskaja)
Kultainen vasikka (Edit)
Miten haluatte (Rosalinda)
Miten äkäpussi kesytetään (Katariina)
Mustalaisruhtinatar (nimiosa)
Pienet ketut (Birdie)
Porvari aatelismiehenä (markiisitar Dorimène)
Romeo ja Julia (imettäjä)
Elokuvat

Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952)
Varsovan laulu (1953)
Tyttö kuunsillalta (1953)
Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
Mä oksalla ylimmällä (1954)
Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955)
Helunan häämatka (1955)
Rintamalotta (1956)
Kuriton sukupolvi (1957)
Musta rakkaus (1957)
Äidittömät (1958)
Autuas eversti (1958)
Lasisydän (1959)
Voi veljet, mikä päivä! (1961)
Yhdysvaltain perustuslain 26. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 26. lisäys (engl. Twenty-sixth Amendment tai Amendment XXVI) on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka määritti äänestysikärajaksi 18 vuotta liittovaltion ja osavaltion vaaleissa.
Yksi lisäyksen taustalla vaikuttavista tekijöistä oli se, että Vietnamin sodan aikana kutsuntaikäraja oli kahdeksantoista vuotta, mikä johti siihen, että monet palvelukseen kutsutut kansalaiset määrättiin käytännössä taistelemaan konfliktiin, johon osallistumisesta heillä ei ollut poliittista valtaa äänestää. Monet äänestysikärajan alentamisen kannattajat väittivät, että jos kansalainen oli tarpeeksi vanha palvellakseen maata armeijassa, hänen tulisi voida äänestää saman ikäisenä.
Perustuslain 26. lisäys hyväksyttiin kongressissa 26. maaliskuuta 1971 ja ratifioitiin 1. heinäkuuta 1971.
Teksti

»Section 1. The right of citizens of the United States, who are eighteen years of age or older, to vote shall not be denied or abridged by the United States or by any State on account of age.
Section 2. The Congress shall have power to enforce this article by appropriate legislation.»
Suomennettuna:
»Kohta 1. Älköön Yhdysvallat tai yksikään osavaltio kieltäkö tai rajoittako iän perusteella kahdeksantoista vuotta täyttäneiden Yhdysvaltain kansalaisten äänioikeutta.
Kohta 2. Kongressilla on valta saattaa tämä artikla voimaan asianmukaisella lainsäädännöllä.»
Saamelaisneuvosto

| Saamelaisneuvosto |
| --- | --- |
  Sámiráđđi  Sämirääđi  Sámeráde  Saemienraerie  Sääʹmsuåvtõs  Са̄мь Соббар  Sameråd  Samerådet  Союз Саамов  
 Saamelais­neuvoston logo suunniteltiin 1950-luvulla. Kolme suurta rengasta symboloivat kolmen valtion saamelaisia, jotka yhtyvät pienemmässä renkaassa.
Perustettu:  1956
Tyyppi:  saamelaisjärjestöjen yhteistyöjärjestö, hallituksista riippumaton kansalaisjärjestö (NGO)
Toimiala:  kulttuuripolitiikka ja politiikka
Päämaja:  Kaarasjoki, Norja (sihteeristö)
Toiminta-alue:  Suomi, Ruotsi, Norja ja Venäjä
Jäsenet:  9 jäsenjärjestöä (2021), joista yhteensä 15 edustajaa
puheenjohtaja:  Christina Henriksen (2020–)
Päätöksentekoelin:  1. saamelaiskonferenssi (4 vuoden välein),  2. saamelaisneuvosto (vähintään vuosittain),  3. työvaliokunta (eli puheenjohtajisto, tarvittaessa)
Aiheesta muualla
saamicouncil.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saamelaisneuvosto (pohjoissaameksi Sámiráđđi, inarinsaameksi Sämirääđi, koltansaameksi  Sääʹmsuåvtõs, kiltinänsaameksi Са̄мь Соббар, luulajansaameksi Sámeráde, eteläsaameksi Saemienraerie; uusnorjaksi Sameråd, ruots. Samerådet, ven. Союз Саамов, Sojuz Saamov) on kansainvälinen kattojärjestö, joka edistää ja valvoo saamelaisten oikeuksia. Saamelaisneuvoston sihteeristö sijaitsee Kaarasjoella.
Historia

Saamelaisneuvosto perustettiin vuonna 1956 nimellä Pohjoismainen Saamelaisneuvosto. Neuvoston perustaminen sai alkunsa käsitöistä: tammikuussa 1952 Tukholmassa pidetty pohjoismainen käsityökonferenssi, johon osallistui useita saamelaisperäisiä henkilöitä, synnytti ajatuksen laajemmasta pohjoismaisesta yhteistyöstä saamelaisten kesken. Ensimmäinen valmistava kokous pidettiin Oslossa ja toinen joulukuussa, jolloin laadittiin ensimmäisen saamelaiskonferenssin ohjelma.
Kun Saamelaiskonferenssi, neuvoston korkein päättävä elin, hyväksyi vuonna 1992 Kuolan niemimaan saamelaisjärjestön jäsenekseen, nimestä jätettiin sana "pohjoismainen" pois. Saamelaisneuvoston tarkoituksena on edistää saamelaiskansan etuja, lujittaa saamelaisten yhteenkuuluvuuden tunnetta ja saada tunnustua saamelaisille kansana sekä säilyttää saamelaisten taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet neljän maan lainsäädännössä (Norja, Ruotsi, Suomi ja Venäjä). Näitä tavoitteita pyritään toteuttamaan näiden maiden ja saamelaisia edustavien elinten, eri maiden omien saamelaiskäräjien, välisillä sopimuksilla.
Historia > Konferenssit

konferenssi, 1953 Jokimukassa (Ruotsi)
konferenssi, 1956 Kaarasjoella (Norja)
konferenssi, 1959 Inarissa (Suomi)
konferenssi, 1962 Kiirunassa (Ruotsi)
konferenssi, 1965 Tenassa (Norja)
konferenssi, 1968 Hetassa (Suomi)
konferenssi, 1971 Jällivaarassa (Ruotsi)
konferenssi, 1974 Snåsassa (Norja)
konferenssi, 1976 Inarissa (Suomi)
konferenssi, 1978 Arjeplogissa (Ruotsi)
konferenssi, 1980 Tromssassa (Norja)
konferenssi, 1983 Utsjoella (Suomi)
konferenssi, 1986 Åressa (Ruotsi)
konferenssi, 1989 Lemmijoella (Norja)
konferenssi, 1992 Helsingissä (Suomi)
konferenssi, 1996 Murmanskissa (Venäjä)
konferenssi, 2000 Kiirunassa (Ruotsi)
konferenssi, 2004 Honningsvågissa (Norja)
konferenssi, 2008 Rovaniemellä (Suomi)
konferenssi, 2013 Murmansk (Venäjä)
konferenssi, 2017 Trondheim (Norja)
konferenssi, 2021 Jällivaara (Ruotsi)
Historia > Puheenjohtajat

(tiedot vuosilta 1956-1979 puuttuvat)
Matti Morottaja (1980)
Marianne Nilsson (1981)
Leif Halonen (1982, 1989, 1991)
Helvi Nuorgam-Poutasuo (1983-84, 1995)
Odd Erling Smuk (1985)
Lars-Anders Baer (1986–87, 1990, 1993, 1999–2000)
Irja Seurujärvi-Kari (1988, 1992)
Olav Mattis Eira (1994, 1997–98)
Nina Afanasjeva (1996)
Anne Nuorgam (2001–02)
Geir Tommy Pedersen (2003–04)
Aleksander Kobelev (2005–06)
Pauliina Feodoroff (2007–08)
Mattias Åhren (2009–2011)
Olav Mathis Eira (2011–2013)
Áile Javo (2013–2017)
Åsa Larsson Blind (2017–2020)
Christina Henriksen (2020–2022)
Aslak Holmberg (2022–2024)
Per Olof Nutti (2024–2026)
Neuvoston jäsenjärjestöt

Jäsenyyden ehtona on Kiirunan ja Honningsvågin julistusten hyväksyminen. Jokaista järjestöä edustaa neuvostossa vähintään yksi henkilö. Yhdeksästä jäsenjärjestöstä kolme on Norjasta, kolme Ruotsista, kaksi Venäjältä ja yksi Suomesta.
Kuolan niemimaan saamelaisjärjestö (GSS, Guoládat(njárgga) sámiid searvi)
Murmanskin alueen saamelaisjärjestö (OOSMO, Murmánskka guovllu Sámesearvi)
Norjan poronhoitajasaamelaisten valtakunnallinen järjestö (NBR/NRL, Norgga boazosápmelaččaid riikkasearvi)
Norjan saamelaisten valtakunnallinen yhdistys (NSR, Norgga sámiid riikkasearvi)
Saamen kansan liitto (SÁL/SFF, Sámiid álbmotlihttu)
Ruotsalainen poronomistajien liitto (RÄF/BEO, Renägarförbundet/ Boazoeaiggádiid Oktavuohta)
Ruotsin saamelaisten valtakunnallinen järjestö (SSR, Sámiid riikkasearvi)
Ruotsin valtakunnallinen saamelaisjärjestö (RSÄ, Riikkasearvi Sámi Ätnam)
Suomen saamelaisten keskusjärjestö (SSG, Suoma sámiid guovddášsearvi)
Saamelaisneuvoston osallistuminen muihin toimielimiin

Saamelaisneuvosto on edustettuna YK:n Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa alkuperäiskansoja ja ihmisoikeuskysymyksiä käsittelevissä komiteoissa ja työryhmissä. Saamelaisneuvosto on myös Arktisen neuvoston ja sen työryhmien pysyvä jäsen. Lisäksi se on pysyvä edustaja Alkuperäiskansojen oikeuskeskuksen hallituksessa, Nils-Aslak Valkeapään muistorahasto Lássagámmissa ja pohjoismaisessa kirjallisuus- ja kirjastokomitea Nordbokissa. Tarkkailijajäsenen status Saamelaisneuvostolla on Saamelaisten parlamentaarisessa neuvostossa, Pohjoismaisessa saamelaisinstituutissa ja Barentsin euroarktisen neuvoston alkuperäiskansojen alueellisessa työryhmässä.
Palkinnot

Saamelaisneuvosto myöntää kahta palkintoa:
Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinto
Saamelaisneuvoston kunniapalkinto
Aiheesta muualla

Saamelaisneuvoston suomenkieliset kotisivut
Saamelaisneuvoston historiikki 1953–2004
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: smn:Sämirääđi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Käännös suomeksi
Aimo Mustonen

Aimo Mustonen
Aimo Mainio Mustonen (15. tammikuuta 1909 Tampere – 5. syyskuuta 1994 Klaukkala) oli mainospäällikkö, joka on tullut tunnetuksi Sillanpään marssilaulun säveltäjänä.
Frans Eemil Sillanpää kirjoitti Marssilaulun Talvisodan alla  alun perin melodiaan ”Minä Matti olen tästä maailmasta”. Reino Palmroth, joka tunnetaan myös nimimerkeillä ”Reino Hirviseppä” ja ”Palle” huomasi, että teksti ansaitsee arvoisensa melodian, koska siinä on iskuvoimaa. Hän pani pikavauhtia toimeen sävellyskilpailun, jonka tulokset voitiin julkistaa jo kahden viikon kuluttua. Voittaja oli yleisölle tuntematon Aimo Mustonen, joka päihitti monta maineikasta säveltäjää. Voittajan valinneeseen raatiin kuului itse Sillanpään lisäksi myös kirjailija ja kansatieteilijä Sakari Pälsi.
Sillanpään marssilaulusta tuli todellinen iskusävelmä, jonka tahdissa Suomen sotilaat marssivat puolustusasemiin.  Puolustusvoimien  johto arvioi myöhemmin, että Marssilaulu vastasi Talvi- ja Jatkosodan taisteluhengen ylläpitäjänä vähintään yhtä divisioonaa.
Mustonen on haudattu Nurmijärven hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Aimo Mustosen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Luettelo Espoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Espoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Espoon avoimilla, julkisilla paikoilla olevat patsaat, veistokset, muistomerkit ja muistolaatat.
Tässä luettelossa ei mainita Länsimetron asemilla tai niiden lähellä olevia teoksia. Niistä on Luettelo Helsingin metron taideteoksista.
Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

| Teos | Aiempi sijainti | Nykyinen sijainti | Tekijä | Paljastettu | Poistettu/ Tuhoutunut | Syy | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aurinkotuuli | Puolarmetsän sairaalan piha, Puolarinportti 1, Puolarmetsä | ei tiedossa | Heikki Nieminen | 1977-1980 | 2017 | Sairaala purettu |  |  |
Huomioita

↑  Villa Frosteruksen rannassa olevan huvimajan luota lähtee polku rannan suuntaisesti kaakkoon. Keisarin kivelle on  huvimajalta noin 120-130 metriä.
Kirjallisuutta

Rautio, Antero: Löytöretki muistomerkeille, Pääkaupunkiseudun julkiset teokset.  Edita, 2006.  ISBN 951-37-4560-0
Storia

| Storia Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1919
Toimitusjohtaja:  Jaakko Haapakangas
Kotipaikka:  Hyvinkää
Toimiala:  kirjojen myynti, toimitus ja välitys
Liikevaihto:  107,857  milj. € (2023)
Tilikauden tulos:  2,1 milj. €
Henkilöstö:  192 henkilöä (2023)
Kotisivu:  storia.fi/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Storia Oy (tunnettiin vuosina 1999–2024 nimellä Kirjavälitys Oy ja vuosina 1919–1999 nimellä Kirjavälitys Osakeyhtiö) on suomalaisten kustantajien ja kirjakauppojen omistama yritys, joka on perustettu vuonna 1919. Se välittää, myy ja toimittaa kustantajien kirjoja ja muita tuotteita kirjakaupoille ja muille jälleenmyyjille sekä kouluille ja kirjastoille. Yritys palvelee kirja-alan lisäksi kauppiaita ja valmistajia myös muilla toimialoilla verkkokaupan, logistiikan ja koko tilaustoimitusprosessin osalta.
Storia Oy:n pääkonttori ja logistiikkakeskus sijaitsevat Hyvinkäällä Hakakallion teollisuusalueella ja sivuvarasto Keuruulla. Yrityksen toimitusjohtaja on Jaakko Haapakangas.
Historia

Kirjavälitys perustettiin vuonna 1919. Sen suurimmat perustajajäsenet olivat Otava ja WSOY, Suomalainen Kirjakauppa, Akateeminen Kirjakauppa ja Koulutarpeiden Keskusliike. Tavoitteena oli perustaa Ruotsin mallin mukainen kirja-alan yhteinen välitysliike. Yhteistyö toi säästöjä ja nopeutti kirjojen siirtymistä kauppoihin. Toiminta laajeni tukkutoiminnaksi 1930-luvulla. Yritys vaihtoi 25. huhtikuuta 2024 nimensä Storia Oy:ksi ja aputoiminimensä Storia Logistiikaksi.