stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Janne Niskala
Ura

Niskalan ura alkoi Rauman Lukossa. Ensimmäiset SM-liiga-ottelunsa kaudella 2000–2001. Hän oli kuitenkin joutunut hakemaan peliaikaa myös Mestiksen Jää-Kotkista ja Britannian pääsarjasta Manchester Stormista.
Tämän jälkeen Niskala vakiinnutti paikkansa Lukossa ja teki lopullisen läpimurtonsa kaudella 2003–2004, jolloin Lukon valmentajat Ismo Lehkonen ja Jukka Rautakorpi antoivat puolustajalle lisää peliaikaa. Hänet valittiin kauden aikana marraskuun kuukauden pelaajaksi ja voitti lopulta liigan puolustajien maalitilaston 21 osumallaan. Kesällä 2004 NHL-seura Nashville Predators varasi Niskalan pelaajaoikeudet. Kaudella 2004–2005 Niskala teki vain 21 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelanneeseen EV Zugiin.
Sveitsissä Niskala pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2006–2007 Niskala vaihtoi Ruotsiin ja Färjestadiin. Ruotsissa hän pelasi unelmakauden. Niskala voitti puolustajien pistepörssin tehoilla 19+30. Samalla hän rikkoi myös Elitserienin puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen.
Niskala siirtyi kaudeksi 2007–2008 Nashvillen organisaatioon, muttei päässyt pelaamaan otteluakaan NHL:ssä. Hän pelasi koko kauden AHL-seura Milwaukee Admiralsissa, jossa oli joukkueensa puolustajien paras pistemies 44 pisteellään. Kauden jälkeen Philadelphia Flyers hankki Niskalan pelaajaoikeudet vaihdossa Triston Grantiin ja varausvuoroon. Niskala ei ehtinyt olla Philadelphian mies kuin viikon. Tampa Bay Lightning hankki Niskalan oikeudet seuraavaksi Philadelphiasta vaihdossa yhteen varausvuoroon. Tampa Bayssa Niskala pääsi kauden alussa kokoonpanoon. Niskalan ensimmäinen NHL-maali syntyi hänen kolmannessa ottelussaan, 11. lokakuuta 2008 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän putosi kuitenkin kuuden ottelun jälkeen kokoonpanon ulkopuolelle, eikä päässyt pelaamaan. Niskala ei tyytynyt rooliinsa ja lähti Tampasta kesken kauden. Hän teki kevääseen 2010 ulottuvan sopimuksen Ruotsin Elitserienin Frölundan kanssa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi KHL-liigaan Metallurg Magnitogorskiin. Seuraavaksi kaudeksi Niskala siirtyi saman liigan Atlant Mytištšiin, ja sieltä edelleen kesken kauden 2012–2013 Minskin Dynamoon.
Huhtikuussa 2019 Niskala ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Niskalan paita nostettiin Äijänsuon jäähallin kattoon 12. maaliskuuta 2022.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2001 | jääkiekko |  |
Niskala teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa Venäjän Baltika-turnauksessa vuonna 2001. Tämän jälkeen hän kuului pitkään maajoukkueen vakiokalustoon Euro Hockey Tourin turnauksissa, muttei mahtunut kuitenkaan MM-joukkueeseen. Niskala pääsi lopulta mukaan vuoden 2008 MM-kisoihin Kanadaan, kun useat luottopuolustajat kieltäytyivät loukkaantumisiin tai muihin henkilökohtaisiin syihin vedoten. Niskala voitti kilpailuista ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun Suomi voitti pronssiottelussa Ruotsin.
Vuoden 2009 MM-turnauksessa Niskalan kisapassi leimattiin jatkosarjan alkaessa, ja siihen asti tilastointityötä tehnyt puolustaja pääsi kokoonpanoon.
Niskala pelasi Suomen joukkueessa Vancouverin olympialaisissa 2010, jossa Suomi voitti pronssia.
Niskala kuului myös vuoden 2011 maailmanmestaruusjoukkueeseen ja valittiin myös vuoden 2012 kotikisoihin, missä Leijonat saavuttivat neljännen sijan.
Saavutukset

Olympiapronssi (Vancouver 2010)
Maailmanmestaruus (2011)
MM-pronssi (2008)
Alle 20-vuotiaiden MM-hopea (2001)
Juha Rantasila -palkinto (eniten maaleja SM-liigassa tehnyt puolustaja) (2015)
KHL:n tähdistöottelu (2011, 2012)
Florian Kringe

Florian Kringe
Florian Kringe (s. 18. elokuuta 1982) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa FC St. Paulia. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden kolme kertaa ja Saksan cupin kerran.
Tilastot

Päivitetty 25. helmikuuta 2013.
| Kausi | Joukkue | Sarja | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000–2001 | Borussia Dortmund II | Regionalliga Nord | 22 | 4 |
| 2001–2002 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 0 | 0 |
| 2002–2003 | Köln | 2. Bundesliiga | 33 | 7 |
| 2003–2004 | Köln | Bundesliiga | 29 | 1 |
|  | Köln II | Regionalliga Nord | 1 | 0 |
| 2004–2005 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 30 | 1 |
|  | Borussia Dortmund II | Regionalliga Nord | 1 | 1 |
| 2005–2006 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 30 | 5 |
| 2006–2007 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 34 | 2 |
| 2007–2008 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 27 | 5 |
| 2008–2009 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 29 | 4 |
| 2009–2010 | Hertha BSC | Bundesliiga | 12 | 0 |
|  | Hertha BSC II | Regionalliga Nord | 1 | 0 |
| 2010–2011 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 0 | 0 |
|  | Borussia Dortmund II | Regionalliga West | 2 | 0 |
| 2011–2012 | Borussia Dortmund | Bundesliiga | 1 | 0 |
|  | Borussia Dortmund II | Regionalliga West | 6 | 0 |
| 2012–2013 | St. Pauli | 2. Bundesliiga | 17 | 1 |
Finnmarksposten

| Finnmarksposten |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  Amedia
Levikki:  1 589 (2020)
Perustettu:  1866
Päätoimittaja:  Stian Eliassen
Kotikunta:  Nordkapp
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  to
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Finnmarksposten on norjalainen vuonna 1866 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Honningsvågissa Nordkappin kunnassa. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Florian Mayer

| Florian Mayer |
| --- | --- |
 Florian Mayer vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  82 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  7 278 992 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (6.6.2011)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  243–261
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2014)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2004), 2011, 2012)
Wimbledon:  puolivälierät (2004, 2012)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2011, 2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  47. (18.6.2012)
Voitot/tappiot:  51–111
Aiheesta muualla
www.flo-mayer.de
ITF
ATP
Florian Mayer (s. 5. lokakuuta 1983 Bayreuth) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 kesäkuussa 2011. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Mayer on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Wimbledonissa 2004 sekä 2012. Vuoden 2004 turnauksessa hän voitti toisella kierroksella maailmanlistan kolmosen, Guillermo Corian, ja neljännellä kierroksella Joachim Johanssonin. Puolivälierän hän hävisi Sébastien Grosjeanille.
Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa kaksinpelissä Mayer saavutti syyskuussa 2011 voitettuaan Bukarestin turnauksen loppuottelussa Pablo Andújarin. Lokakuussa pelatussa Shanghain Masters-turnauksessa Mayer yllätti kolmannella kierroksella maailmanlistan kakkosen, Rafael Nadalin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Florian Mayer Wikimedia Commonsissa
Florian Mayerin kotisivut
Florian Mayer profiili ATP:n kotisivuilla
Erik Salin

Erik Johan Salin (4. kesäkuuta 1904 – 10. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ammatiltaan Salkkari oli kirjanpitäjä. Salin pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1925–1933, jossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta 1926–1927 sekä suojeluskuntajärjestön mestaruuden Helsingin joukkueessa 1926. Salin pelasi takakentällä. HPL:n johtokunnassa Erik Salin istui 1927–1928, 1935–1940, 1945, 1956 ja puheenjohtajana 1938 sekä sihteerinä 1935–1936. Salin oli myös pääsarjatason tuomari ja tuomitsi muun muassa Itä–Länsi-ottelun 1946 ja oli vuoden 1952 olympiakisojen näytösottelun syöttötuomarina. Salinille on myönnetty Pesäpalloliiton hopeinen ansiomerkki ja HPL:n kultainen ansiomerkki. Salin toimi mailatoimikunnan jäsenenä 1931–1934 ja Itä–Länsi-valitsijatoimikunnan jäsenenä 1949.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1926, 1927
4 SM-pronssia: 1925, 1929, 1930, 1933
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1946
Felipe Santiago Benítez Ávalos

Felipe Santiago Benítez Ávalos (1. toukokuuta 1926 Piribebuy – 19. maaliskuuta 2009) oli paraguaylainen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Asunciónin vihkipiispaksi sekä Chersonesus in Europan titulaaripiispaksi 10. elokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan José Aníbal Mena Porta, jota avustivat Ramón Pastor Bogarín Argaña ja Aníbal Maricevich Fleitas.
Benítez Ávalos osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hänet nimitettiin 4. joulukuuta 1965 Villarrican piispaksi. Hän sai 20. toukokuuta 1989 nimityksen Asunciónin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2002.
Jessica Stegrud

| Jessica Stegrud |
| --- | --- |
 Stegrud vuonna 2021.
Euroopan parlamentin jäsen
 Ruotsi 2019–2022  
Kansanedustaja
 Skånen eteläinen vaalipiiri 2022–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1970 (ikä 54) Bromma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Ruotsidemokraatit
Jessica Stegrud (s. 27. syyskuuta 1970 Bromma) on ruotsalainen ruotsidemokraattien poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2019, mutta hän jätti tehtävänsä vuonna 2022, jolloin hän siirtyi kansanedustajaksi Ruotsin valtiopäiville. Koulutukseltaan hän on ekonomisti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jessica Stegrud Wikimedia Commonsissa
Jessica Stegrud Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Jessica Stegrud Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Japaninmerileijona

| Japaninmerileijona |
| --- | --- |
 Täytetty Japaninmerileijona
Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Korvahylkeet Otariidae
Suku::  Zalophus
Laji::  japonicus
Kaksiosainen nimi
 Zalophus japonicus  (Peters, 1866) 
Katso myös
   Japaninmerileijona Wikispeciesissä   Japaninmerileijona Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Japaninmerileijona (Zalophus japonicus; jap. ニホンアシカ, Nihon ashika) oli vesinisäkäs, joka kuoli sukupuuttoon 1970-luvulla. Ne asuttivat Japaninmerellä, erityisesti Japanin saariston ja Korean niemimaan rannikkoalueilla. Ne lisääntyvät yleensä hiekkarannoilla, jotka olivat avoimia ja tasaisia, mutta joskus kivisillä alueilla. Niitä metsästettiin kaupallisesti 1900-luvulla, mikä johti niiden sukupuuttoon.
Käännös suomeksi
Joe Rodon

Joe Rodon vuonna 2021.
Joe Rodon (s. 22. lokakuuta 1997 Swansea) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän on edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria lokakuusta 2020 alkaen mutta pelaa kauden 2023–2024 lainalla Englannin mestaruussarjan Leeds Unitedissa. Hän pelasi kauden 2022–2023 lainasopimuksella Rennesissä Ranskan Ligue 1:tä. Hän on pelannut Valioliigassa 15 ottelua, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa. Aiemmin hän on edustanut Swansea Cityä ja lainasopimuksella Cheltenham Townia.
Rodon pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2019 EM-karsinnassa Azerbaidžania vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi Walesin kaikki neljä ottelua alusta loppuun, ja samoin MM-kilpailuissa 2022 Walesin kaikki kolme ottelua. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut 42 A-maaottelua, joissa 39 kertaa avauskokoonpanossa.
Florian Liegl

| Florian Liegl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Florian Liegl
Syntynyt: 1. helmikuuta 1983 (ikä 41)  Innsbruck, Itävalta
Mäkihyppääjä
Lempinimi:  Flo
Seura:  SV Innsbruck-Bergisel
Suksimerkki:  Blizzard
Maailmancup
Kaudet:  2000–2007
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  7
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten mäkihyppy.Nuorten MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saalfelden 1999 | joukkuemäki |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 2000 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Karpacz-Szklarska 2001 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Karpacz-Szklarska 2001 | normaalimäki |  |
| Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  |  |
|  Kultaa | Pragelato 2007 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 2005 | suurmäki |  |
| Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 1999 | joukkuemäki |  |
Florian Liegl (s. 1. helmikuuta 1983, Innsbruck, Itävalta) on itävaltalainen mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja.
Liegl voitti urallaan yhden maailmancupin osakilpailun Kulmin lentomäessä vuonna 2003. Saman kauden maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen loppusijoituksensa oli viides. Kaiken kaikkiaan Liegl sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kolmen parhaan joukkoon kahdeksan kertaa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui suurmäessä kahdeksanneksi ja normaalimäessä 25:nneksi sekä kuului joukkuemäessä Itävallan viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Liegl voitti vuoden 2007 universiadeissa joukkuemäen kultaa sekä sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja suurmäessä seitsemänneksi. Tuon talven jälkeen hän lopetti mäkihyppäämisen motivaation puuttumisen vuoksi. Hän on sittemmin toiminut Itävallan mäkihyppymaajoukkueen apuvalmentajana.
Aiheesta muualla

Florian Liegl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Filip Hološko

Filip Hološko vuonna 2010
Filip Hološko (s. 17. tammikuuta 1984 Piešťany) on slovakialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Çaykur Rizesporia lainalla saman sarjan Beşiktaş JK:sta. Oikeajalkainen Hološko on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Slovakian jalkapallomaajoukkueeseen. Hološko on 185 senttimetriä pitkä.
Seurajoukkueura

Hološkon kasvattajaseura on hänen kotimaansa AS Trenčín, jota hän edusti vuoden 2001 aikuisten tasolla. Vuonna 2002 Hološko siirtyi tšekkiläiseen Slovan Libereciin. Libereciä hän edusti vuoteen 2005 tehden 54 liigapelissä 17 osumaa. Seuraavaksi Hološko siirtyi Turkkiin, Manisasporin riveihin. Hän pelasi seurassa kaudet 2006-2008, joissa kertyi 65 peliä ja 22 maalia. Vuonna 2008 Hološko siirtyi Turkin suurseuraan, Beşiktaş JK:hon. Beşiktaşissa hän on voittanut kerran Turkin mestaruuden ja kaksi kertaa cupin sekä pelannut Mestareiden liigassa. Vuonna 2011 Hološko oli lainalla Istanbul Büyükşehirissä ja vuonna 2014 hän siirtyi lainalle Turkin Superliigan Çaykur Rizesporiin.
Maajoukkueura

Hološko pelasi Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa vuoden 2003 MM-kisoissa Abu Dhabissa. Slovakian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2005. Hološko kuului Slovakian joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoissa, jonne Slovakia selviytyi ensikertalaisena. Hän pelasi turnauksessa kahdessa Slovakian alkulohkon ottelussa, kun Slovakia eteni 16 parhaan joukkoon. Marraskuussa 2014 Hološko teki Suomea vastaan maalin vain 34 sekunnin pelin jälkeen, kun Slovakia voitti 2-1 Žilinassa.
Käännös suomeksi
Felipe Tejeda García

Felipe Tejeda García (21. tammikuuta 1935 Guadalajara – 9. huhtikuuta 2018) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Octaviano Márquez y Tóriz 17. joulukuuta 1966. Hänet nimitettiin Méxicon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castabalan titulaaripiispaksi 29. tammikuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Justo Mullor García ja Ricardo Watty Urquidi.
Tejeda García jäi eläkkeelle 30. heinäkuuta 2010.
Jeanne d’Arc (täsmennyssivu)

Jeanne d’Arc voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jeanne d’Arc, katolisen kirkon pyhimys
Jeanne d’Arc, Robert Bressonin ohjaama elokuva vuodelta 1962
Jeanne d’Arc, Luc Bessonin ohjaama elokuva vuodelta 1999
Jeanne d’Arcin kärsimys, Carl Th. Dreyerin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1929.
Jeanne d'Arc, videopeli vuodelta 2006.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jeanne d’Arc”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jeanne Villepreux-Power

| Jeanne Villepreux-Power |
| --- | --- |
 Jeanne Villepreux-Power vuonna 1861
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1794 Juillac (Corrèze), Ranska
Kuollut: 25. tammikuuta 1871 (76 vuotta)
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  meribiologia
Jeanne Villepreux-Power os. Villepreux (25. syyskuuta 1794 Juillac, Ranska – 25. tammikuuta 1871 Juillac, Ranska) oli ranskalainen nilviäisiä tutkinut meribiologi.
Villepreux oli kyläsuutarin tytär. Hän oppi lapsena lukemaan ja kirjoittamaan. Kahdeksantoistavuotiaana hän lähti Pariisiin etsimään töitä. Hänestä tuli räätälin apulainen. Hän sai mainetta valmistettuaan hääpuvun Bourbonin prinsessalle. Tämän ansiosta hän tapasi ja englantilaisen kauppiaan James Powerin, jonka kanssa meni naimisiin. He asettuivat Sisiliaan, jossa asuivat vuosina 1818–1843. Sisiliassa Villepreux itseopiskeli biologiaa. Hän matkusteli Sisiliassa dokumentoiden ja keräillen näytteitä mm. fossiileista ja kotiloista. Hän julkaisi oppaan Sisilian luonnosta. Hän vieraili usein Lontoossa, jossa hänellä oli yhteyksiä luonnontieteilijöihin, ja kirjoitti eurooppalaisiin tiedejulkaisuihin.
Villepreux’n kiinnostus kohdistui erityisesti merielämään. Hän valmisti vedenalaisia häkkejä ja akvaarioita tutkiakseen nilviäisiä. Yhtä akvaariota voitiin pitää työhuoneessa, muut olivat merenpohjaan kiinnitettäviä. Vuosina 1832–1843 hän teki uraauurtavaa tutkimusta paperiveneiden (Argonauta argo) parissa, josta hän julkaisi artikkelin Magazine of Natural History -julkaisussa 1839. Hän osoitti, että paperiveneet muodostavat kuorensa toukkavaiheessa ja että paperiveneet pystyivät korjaamaan kuortaan erittämällään aineella.
Vuosina 1832–1842 Villepreux oli Catanian luonnontiedeakatemian (Accademia Gioenia di Scienze Naturali) ainoa naisjäsen.
Powerit muuttivat Sisiliasta 1843, ja asuivat sen jälkeen Lontoossa ja Pariisissa. Suurin osa Villepreux’n kokoelmasta, dokumentoinneista ja piirroksista hävisi haaksirikosta. Hän julkaisi vielä muutaman kirjan, muttei enää jatkanut tutkimuksia. Vuonna 1871 hän pakeni Pariisin piiritystä kotikyläänsä, jossa kuoli hieman myöhemmin.
Vuonna 1997 Magellan-luotaimen löytämä Venuksen kraatteri nimettiin hänen mukaansa.
Filip Hałucha

| Filip Hałucha |
| --- | --- |
 Filip Hałucha, 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1980 (ikä 43)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Heinrich
Aktiivisena:  1997-
Tyylilajit:  death metal black metal
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  Vesania (1997-) Rootwater (2004-) Masachist (2006-) UnSun (2006-2010) Gortal (2008, sessiomuusikko) Decapitated (2009-)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Filip Hałucha (s. 14. lokakuuta 1980) on puolalainen basisti. Hän on toiminut yhtyeissä Vesania, UnSun, Masachist, Rootwater ja Decapitated.
Diskografia

Vesania
Firefrost Arcanum (2003,  Empire Records)
God the Lux (2005,  Napalm Records; Empire Records)
Distractive Killusions (2008,  Napalm Records; Mystic Production)
UnSun
The End of Life (2008,  Century Media)
Clinic for Dolls (2010,  Mystic Production)
Rootwater
Limbic System (2007,  Mystic Production)
Visionism (2009,  Mystic Production)
Masachist
Death March Fury (2009,  Witching Hour Productions)
Gortal
Blastphemous Sindecade (2008,  Pagan Records)
So I Scream
6Shooter EP (2009)
Decapitated
Carnival Is Forever (2011,  Nuclear Blast)
Aiheesta muualla

Filip Hałucha Myspacessa (englanniksi)
Filip Hałucha Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
UnSun
| --- | --- |
Studioalbumit:   The End of Life  Clinic for Dolls 
Demot:  Whispers
Katso myös:  Vesania • Vader • Indukti • Decapitated • Non Opus Dei • Destruction
Jessica Sutta

| Jessica Sutta |
| --- | --- |
 Jessica Sutta Hollywoodissa, Kaliforniassa, syyskuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Ammatti:  laulaja, tanssija, näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  pop, R&B
Yhtyeet:  The Pussycat Dolls
Levy-yhtiöt:  A&M (2004-)
Aiheesta muualla
www.jessicasuttaonline.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jessica Lynn Sutta (s. 15. toukokuuta 1982 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen tanssija, laulaja ja näyttelijä, joka on tunnettu lähinnä The Pussycat Dolls -yhtyeen laulaja-tanssijana. Hän kuului kuuden naisen yhtyeeseen vuosina 2003–2010.
Suttan isä on venäläisiä ja puolalaisia sukujuuria omaava juutalainen ja äiti taas japanilaista ja irlantilaista syntyperää. Hän aloitti tanssitunnit kolmevuotiaana ja 14-vuotiaana hän meni New World School of the Arts -kouluun opiskelemaan tanssia. Loukattuaan molemmat polvensa hän siirtyi teatterin pariin, mutta jatkoi lopulta tanssimista. Vuonna 1999 Sutta liittyi Miami Heat -tanssiryhmään ja pääsi kapteeniksi vuonna 2001. Hänellä oli pieni rooli ruotsalaisessa saippuasarjassa Ocean Ave, jota kuvattiin Floridassa. Lisäksi hän esiintyi romanttisessa musikaalielokuvassa From Justin to Kelly vuonna 2003 sekä vuonna 2001 elokuvassa Bully.
Vuonna 2002 Sutta muutti Los Angelesiin ja teki yksittäisiä keikkoja tanssijana. Hän esiintyi muun muassa Will Smithin, Beyoncén, Craig Davidin ja Gloria Estefanin musiikkivideoissa. Koreografi Robin Antin löysi hänet ja antoi hänelle paikan Pussycat Dolls -yhtyeessä vuonna 2002. Hänellä on muiden jäsenten tapaan sopimus Interscope-levy-yhtiön kanssa. Sutta erosi yhtyeestä vuonna 2010, samoihin aikoihin kuin kolme muuta jäsentä, Ashley Roberts, Kimberly Wyatt ja Melody Thornton. Omien sanojensa mukaan hänelle sattui keikalla onnettomuus, jossa hänen kylkiluunsa murtui. Sutta kertoi tehneensä tuolloin lopullisen päätöksen lähteä Pussycat Dollseista. Yhtye hajosi kolmen muun jäsenen sekä päävokalistin Nicole Scherzingerin erimielisyyksiin, ja myös Sutta jätti yhtyeen osittain tästä syystä. The Pussycat Dolls saavutti maailmanlaajuisen menestyksen hittialbumeillaan PCD (2005) ja Doll Domination (2008).
Sutta on tehnyt yhteistyötä Paul Van Dykin kanssa. Hän toimi vokalistina Van Dykin kappaleessa "White Lies". Lähdettyään Pussycat Dollsista Sutta aloitti soolouran ja julkaisi vuonna 2014 debyyttialbuminsa Feline Resurrection. Hänen julkaisemansa single "Show Me" saavutti ykkössijan Billboardin Hot Dance Charts -listalla Yhdysvalloissa. Sutta julkaisi vuonna 2017 ensimmäisen virallisen studioalbuminsa I Say Yes.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jessica Sutta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pussycat Dolls Virallinen sivusto (englanniksi)
Jeanne Zaidel-Rudolph

Jeanne Zaidel-Rudolph (s. 9. heinäkuuta 1948 Pretoria) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa yksityisesti. Sittemmin hän sai opetusta John Lilliltä Royal College of Musicissa (Lontoo), György Ligetin johdolla Hampurissa (1974) ja Stefans Grovélta Pretorian yliopistossa, josta hän sai tohtorinarvonsa vuonna 1979.
Zaidel-Rudolphilta tilattiin Oratorio for Human Rights vuoden 1996 kesäolympialaisiin ja He Walked to Freedom Nelson Mandelan tohtorinseremoniaan (1997). Zaidel-Rudolph oli mukana luomassa uudistettua versiota Etelä-Afrikan kansallislaulusta. Hän on Witwatersrandin yliopiston sävellyksen professori ja sen musiikin laitoksen johtaja Johannesburgissa. Hän on myös pitänyt länsimaissa luentoja afrikkalaisesta musiikista.
Johan Lagerflycht

Johan Lagerflycht (19. huhtikuuta 1701 Turku - 11. heinäkuuta 1774) oli Turun hovioikeuden presidentti  Johan kuoli vuonna 1774, hänet on haudattu Turun Maarian kirkkoon.