stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakub Šindel

| Jakub Šindel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. tammikuuta 1986 (ikä 38) Jihlava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kuba
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  HC Sparta Praha (ČEL) HC Plzeň (ČEL) Pelicans (SML) Tappara (ET) HC Kometa Brno (ČEL) Kloten Flyers (NLA) Dinamo Riika (KHL) Kärpät (SML) Ässät (SML)   HC Fassa (Italia)   SV Kaltern/Caldaro (Italia) Coventry Blaze (EIHL) HC Morzine-Avoriaz (Ranska)
NHL-varaus:  54. varaus, 2004 Chicago Blackhawks
Jakub Šindel (s. 24. tammikuuta 1986 Jihlava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2015–2016 Ranskan Ligue Magnusin HC Morzine-Averiazissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Eliteprospects.com -sivuston Erik K. Pirin mukaan Šindel on taitava ja luisteluvoimainen hyökkääjä, jolla on hyvät kädet ja hyökkäyspään vaistot. Šindel ei ole kuitenkin kovin isokokoinen, eikä kovin aggressiivinen. Hän laukoo oikealta. Šindel on pelannut urallaan ulkomailla myös Pohjois-Amerikassa, Suomessa, Sveitsissä, KHL:ssä, Italiassa ja Britanniassa.
Ura > Maajoukkueura

Šindel pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2006 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2003 turnauksessa hän oli tehoilla 4+1=5 Tšekin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Vuoden 2004 turnauksessa Šindel toimi Tšekin kapteenina. Hän oli tehoilla 3+3=6 joukkueen paras maalintekijä David Krejčín ja Michal Birnerin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Krejčín jälkeen. Šindel voitti myös Tšekin sisäisen tehotilaston lukemalla +5.
Tšekin A-maajoukkueessa Šindel on pelannut kaksi ottelua tehden yhden maalin.
Muuta

Šindelin isä Jaromír on entinen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari (vuodelta 1985), joka on pelannut myös SM-liigassa. Näin ollen myös Jakub pelasi varhain juniorina Suomessa Kiekko-Reippaassa ja Tapparassa. Jaromír on sittemmin toiminut päävalmentajan ja urheilujohtajan tehtävissä Extraligassa asti. Jakub Šindelin setä Roman pelasi omalla urallaan puolustajana HC Třinecin Extraliga-joukkueessa.
Hotelli Torni Tampere

| Solo Sokos Hotel Torni Tampere |
| --- | --- |

Osoite:  Ratapihankatu 43
Sijainti:  Tampere
Koordinaatit:  61°29′49″N, 023°46′30″E
Rakennustyyppi:  hotelli
Valmistumisvuosi:  2014
Suunnittelija:  Sampo Valjus, Arkkitehtuuritoimisto Seppo Valjus Oy
Urakoitsija:  SRV
Omistaja:  Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo (hankkeen alkaessa Eläke-Fennia)
Käyttäjä:  Sokotel Oy 
Runkorakenne:  betoni 
Julkisivumateriaali:  betoni teräs 
Korkeus:  88,5 m 
Kerrosluku:  25 
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hotelli Torni Tampere, virallisesti Solo Sokos Hotel Torni Tampere, on lokakuussa 2014 avattu hotelli Tampereella. Hotelli muodostuu uudesta hotellirakennuksesta ja vanhoista Museoviraston suojelemista veturitalleista. Hotellirakennus on 88,5 metriä korkea, ja siinä on 25 maanpäällistä kerrosta – Torni Tampere on Suomen korkein hotelli. Hotellissa on 305 huonetta ja 730 vuodepaikkaa. Sen liiketoiminnasta vastaa S-ryhmän Sokotel Oy. Hotelli on kokonaan savuton, ja sille on myönnetty Allergia- ja Astmaliitto ry:n Allergiatunnus.
Tornitalon rakentaminen alkoi marraskuussa vuonna 2012, ja sen urakoi SRV. Työnaikaisena nimenä hankkeella oli ”Tornihotelli”. Nimikilpailussa saaduista ehdotuksista raati kannatti hotellille nimeä ”Turbiini”. Hotelli avattiin asiakkaille 15. lokakuuta 2014. Tampereen kaupungin yhdyskuntalautakunnan ympäristö- ja rakennusjaosto myönsi vuoden 2014 Hyvän rakentamisen palkinnon hotelli Torni Tampereelle. Jaosto perusteli valintaa toteamalla hotellin olevan kaupunkikuvan kannalta yksi Tampereen merkittävimmistä rakennuksista kautta koko kaupungin historian.
Korkeus

Hotellirakennus on 88,5 metriä korkea. Ennen sen valmistumista Tampereen korkein hotelli oli 63-metrinen Sokos Hotel Ilves ja Suomen korkein hotelli 69,5-metrinen vuonna 1931 valmistunut Hotelli Torni Helsingissä. Toimistorakennuksista Suomen korkein on energiayhtiö Fortumin pääkonttori Espoossa: sen korkeus on 83,6 metriä.
Suomen korkeimman tornitalon ja asuinrakennuksen titteliä pitää hallussaan 134 metriä korkea Majakka Helsingin Kalasatamassa. Suomen korkein rakennus on Tampereen Näsinneula, jonka varsinaisen torniosan korkeus on 134,5 metriä, teräsmaston kera 168 metriä.
Sijainti ja arkkitehtuuri

Hotelli Torni Tampere sijaitsee lähellä Tampereen rautatieasemaa vanhojen Museoviraston suojelemien veturitallien kupeessa. Hotellissa on reilun 300 huoneen majoitustilat sekä ravintola- ja kokoustilat. Hotellin rungon betonielementtien ja betonisten julkisivuelementtien toimittaja on Parma. Arkkitehti Sampo Valjus on käyttänyt julkisivuissa mustaksi värjättyä betonia ja terästä. Hotellin julkisivuvalaistuksen suunnittelusta vastasi tamperelainen VALOA Design Oy. Hotelli Torni Tampereelle myönnettiin Vuoden valaistuskohde 2015 -palkinto Habitare-messuilla 9. syyskuuta 2015. Hotellin julkisivuvalaistuksella korostetaan sekä Museoviraston suojelemien veturitallien että uudisrakennuksen ainutlaatuista arkkitehtuuria.
Palvelut

Hotellissa on kolme ravintolaa: katutasossa vanhassa veturitallissa on seurusteluravintola Paja Bar ja ruokaravintola Grill it! sekä hotellin ylimmässä, 25. kerroksessa, seurusteluravintola Moro Sky Bar. Paja Bar on sisustettu manserockin henkeen, mikä näkyy esimerkiksi koriste-esineissä ja ruokalistoissa. Grill it! keskittyy grillattaviin ruokiin. Moro Sky Bar on Tampereen ensimmäinen skybar sekä Suomen korkeimmalla sijaitseva baari ja terassi.
Hotellin 17. kerroksessa sijaitsee työskentelytila Visio Klubi. Siellä on erilaisia työpisteitä ja sohvaryhmiä pienimuotoisiin palavereihin ja päätetyöskentelyyn.
Base-hypyt

Ensimmäinen base-hyppy hotellista tehtiin pian avajaisten jälkeen, 21. marraskuuta 2014. Hotellin kattoterassille tehtiin tämän jälkeen muutostoimia, joilla toivottiin hyppäämisen estyvän. Seuraava hyppy tapahtui 17. lokakuuta 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hotelli Torni Tampere Wikimedia Commonsissa
Hotellin verkkosivut
Kuvaa kamerasta tornin huipulta (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansalaisen karttapaikka: Tornihotellin rakennuspaikka veturitallien vieressä
Rakenteilla oleva Tampereen tornihotelli lounaasta nähtynä.
Michelle Grace

Michelle Grace (ent. Messer, s. 4. joulukuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä-tuottaja.
Hän oli naimisissa Mark Gracen kanssa 1988–1993, jonka jälkeen hän meni vuonna 1997 naimisiin näyttelijä Ray Liottan kanssa. Heidän avioliittonsa päättyi eroon vuonna 2004. Michelle Gracella ja Ray Liottalla on vuonna 1998 syntynyt Karsen-tytär.
Aiheesta muualla

Michelle Grace Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Melodi Grand Prix 1967

| Eurovision laulukilpailu 1967  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1967 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  25. helmikuuta 1967
Tapahtumapaikat:  Centralteatret, Oslo
Juontaja(t):  Jan Voigt
Kapellimestari:  Kjell Karlsen (pieni orkesteri) Øivind Bergh (suuri orkesteri)
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Torill Ravnås/Kirsti Sparboe ”Dukkemann”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1966  1968 ► 
Melodi Grand Prix 1967 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1967 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 305 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Kåre Siem, Thorleif Østereng ja Sigurd Jansen, valitsi viisi finaaliin. Finaali pidettiin 25. helmikuuta Centralteatret-teatterissa Oslossa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti, pienen ja suuren orkesterin säestyksellä ja eri esittäjien esittämänä. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Jokaisessa raadissa oli viisi jäsentä, joista kukin antoi yhden äänen omalle suosikilleen. Kilpailun voitti kappale "Dukkemann", jonka karsinnassa esittivät Torill Ravnås ja Kirsti Sparboe. Heistä Kirsti Sparboe valittiin Norjan edustuskappaleen esittäjäksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun.
Tulos

| Numero | Artisti> Pieni orkesteri | Artisti> Suuri orkesteri | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Laila Granum | Bente Aaseth | "Shake" | Arne Hagen | 14 | 2 |
| 2 | Torill Ravnås | Kirsti Sparboe | "Dukkemann" | Tor Hultin, Ola B. Johannessen | 24 | 1 |
| 3 | Randi & Torill | Kari & Iva Medaas | "Jeg vet om en gutt/jente" | Arne Bendiksen | 1 | 5 |
| 4 | Karin Krog | Per Asplin | "Veslefrikk" | Olav Lystrup, Kjellaug Lystrup | 5 | 4 |
| 5 | Torill Støa | Solfrid Heier | "Skitur" | Ivar Børsum, Bjørn Hornmoen | 6 | 3 |
Tulos > Pistetaulukko

| Numero | Kappale | Tromssa | Bodø | Trondheim | Ålesund | Bergen | Stavanger | Kristiansand | Hamar | Fredrikstad | Oslo | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Shake" | 1 | 1 | 1 |  | 1 | 3 | 3 | 1 | 3 |  | 14 |
| 2 | "Dukkemann" | 2 | 2 | 1 | 5 | 3 | 1 | 2 | 3 | 2 | 3 | 24 |
| 3 | "Jeg vet om en gutt/jente" |  |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
| 4 | "Veslefrikk" | 2 |  |  |  | 1 | 1 |  | 1 |  |  | 5 |
| 5 | "Skitur" |  | 2 | 2 |  |  |  |  |  |  | 2 | 6 |
Aiheesta muualla

Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Mohammed Badaru Abubakar

| Mohammed Badaru Abubakar |
| --- | --- |
 Abubakar puolustusfoorumissa vuonna 2024.
Nigerian 23. puolustusministeri
 21. elokuuta 2023 –  
Presidentti:  Bola Tinubu
Edeltäjä:  Bashir Salihi Magashi
 2015 – 2023  
Kuvernööri:  Jigawanin kuvernööri
Edeltäjä:  Sule Lamido
Seuraaja:  Umar Namadi
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1962 (ikä 62) Jigawa, Nigeria
Kansalaisuus:   Nigeria
Tiedot
Sotilaspalvelus
Kunniamerkit:   MON
Mohammed Badaru Abubakar (s. 19. syyskuuta 1962 Jigawa) on nigerialainen poliitikko, joka on toiminut Nigerian puolustusministerinä 21. elokuuta 2023 lähtien. Hän toimi aiemmin Jigawan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2015–2023.
Hän oli lannoiteteollisuuskomitean puheenjohtaja ja Talamizin Group-konsernin omistaja.
Messier 21

| Messier 21 |
| --- | --- |
 Messier 21
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  5. kesäkuuta 1764
Muut nimet:  M20, NGC 6531
Ominaisuudet
Tyyppi:  Avoin tähtijoukko
Etäisyys:  n. 4 250 valovuotta
Massa:  ?
Koko:  13 kaariminuuttia
Ikä:  4,6 miljoonaa vuotta
Tähtien lukumäärä:  57
Absoluuttinen kirkkaus:  ?
Havaitseminen
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio:  18 h 4,6 mi
Deklinaatio:  -22° 30'
Suhteellinen kirkkaus:  +6,5m
Messier 21 on Messierin luettelon 21. kohde. Se on avoin tähtijoukko jousimiehen tähdistössä. Joukko sijaitsee hyvin lähellä Trifidsumua, Messierin luettelon kohdetta 20.
Joukossa on 57 tähteä, joista kirkkaimmat ovat spektriluokan B0 jättiläisiä.
Avoimen joukon löysi Charles Messier, joka lisäsi sen luetteloonsa 5. kesäkuuta 1764.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 21 Wikimedia Commonsissa
Plotner, Tammy: Messier 21 (M21) – The NGC 6531 Open Star Cluster Universetoday.  1.8.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Messier 21 – Open Cluster in Sagittarius TheSkyLive.com. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Composite Messier 20 and 21 Nasa Science.  28.6.2017. Arkistoitu 7.8.2022. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Mohammed Bijeh

Mohammed Bijeh (pers. ‏محمد بيجه‎) oli iranilainen sarjamurhaaja. Hän houkutteli avustajansa Ali Baghin kanssa lapsia aavikolle Teheranin eteläpuolelle väittäen, että oltiin menossa saalistamaan eläimiä. Kaksikko myrkytti tai tyrmäsi uhrinsa, käytti heitä seksuaalisesti hyväkseen ja hautasi heidät. Tekijöiden todettiin syyllistyneen 19–22:n ihmisen murhiin. Hän itse kertoi osasyyksi tekojensa motiiviksi oman ahdistuksen homoseksuaalisuuttaan kohtaan. Bijeh tuomittiin kuolemaan ja Baghi viidentoista vuoden vankeuteen.
24-vuotias Bijeh hirtettiin nostokurjen avulla Pakdashtissa. Sitä ennen hän joutui kärsimään sata ruoskaniskua. Ennen hirttämistä erään uhrin 17-vuotiaan veljen onnistui lyödä tuomittua puukolla.
Mohammed Badie

Mohammed Badie vuonna 2011.
Muhammad Badie (s. 7. elokuuta 1943) on Egyptin Muslimiveljeskunnan johtaja.
Badie pidätettiin 20. elokuuta 2013 syytettynä yllytyksestä murhiin Mohammed Mursin valtakaudella. Hänen tuomionsa käsiteltiin kahdeksanminuuttisessa oikeudenkäynnissä, jossa häntä ei päästetty paikalle puolustautumaan syytöksiltä. Oikeudenkäynnissä Badie tuomittiin kuolemaan yhdessä 682 muun Muslimiveljeskunnan tukijaksi väitetyn henkilön kanssa.
Messier 25

| Messier 25 |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Philippe Loys de Chéseaux
Löytöpäivä:  1745–1746
Ominaisuudet
Tyyppi:  Avoin tähtijoukko
Etäisyys:  2 000 valovuotta = 613 pc
Tähtien lukumäärä:  86–601, riippuen lähteestä
Havaitseminen
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio:  18 h 31,6 min
Deklinaatio:  -19° 15'
Suhteellinen kirkkaus:  +4,6m
Messier 25 on avoin tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä. Sen havaitsi ensimmäisen kerran Philippe Loys de Chéseaux, vuonna 1745 tai 1746. Charles Messier lisäsi kohteen luetteloonsa 20. kesäkuuta 1764.
Kohteessa on ainakin kaksi spektriluokan M ja kaksi spektriluokan G jättiläistähteä. Kohteesta on havaittu yksi muuttuva tähti, jonka jakson pituus on 6,74 päivää. Kohteen iäksi arvioidaan noin 90 miljoonaa vuotta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 25 Wikimedia Commonsissa
Messier 25 Messier Objects.  17.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 25 – The IC 4725 Open Cluster Universetoday.  31.10.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Messier 25 - M25 - Open Cluster Freestarcharts.com. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Messier 28

| Messier 28 |
| --- | --- |
 Messier 28
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  1764
Muut nimet:  NGC 6626
Ominaisuudet
Tyyppi:  IV
Etäisyys:  5,6 kpc
Koko:  30 vv
Havaitseminen
Tähdistö:  Jousimies
Rektaskensio:  18h 24m 32,89s
Deklinaatio:  -24° 52′ 11,4″
Suhteellinen kirkkaus:  +7,66
Messier 28 (M28, NGC 6626) on Charles Messierin 27. heinäkuuta 1764 löytämä pallomainen tähtijoukko, joka on halkaisijaltaan 60 valovuotta ja sijaitsee noin 18 000–19 000 valovuoden etäisyydellä.
M28 oli toinen pallomainen tähtijoukko, josta havaittiin millisekuntipulsari. M4 oli ensimmäinen. Tämä pulsari, nimeltään 1620-26 pyörii akselinsa ympäri kerran 11 millisekunnissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 28 Wikimedia Commonsissa
Messier 28 Messier Objects.  22.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 28 – The NGC 6626 Globular Cluster Universetoday.  28.11.2016. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Garner, Rob: Messier 28 Nasa.  19.10.2017. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Jaana Partanen

Jaana Partanen
Jaana Partanen (s. 3. huhtikuuta 1967) on Kuopiossa asuva ja työskentelevä taiteilija. Hän on naimisissa arkkitehti Heikki Lamusuon kanssa ja heillä on yksi tytär. Partanen työskentelee taiteellisena johtajana Kuopiossa toimivassa arkkitehtuuri-, taide- ja muotoilustudiossa Partanen & Lamusuo Oy. Hän on toteuttanut useita julkisia taidehankintoja muun muassa Vuokattiin Satuvakan päiväkotiin ja Kajaanin elokuvakeskus Bio Rexiin. Hänen teoksiaan kuuluu useisiin julkisiin kokoelmiin. Partanen on Ars Libera Kuopion kuvataiteilijat ry:n ja Valokuvataiteilijoiden liiton jäsen. Vuonna 2010 Partanen palkittiin Kuopion kaupunginjohtajan tunnustuspalkinnolla ja kuvataiteen Minna-palkinnolla.
Elämä ja ura

Jaana Partanen on syntynyt Kuopiossa. Vuosina 1987–1997 hän opiskeli Helsingissä Taideteollisessa korkeakoulussa sekä Valokuvataiteen että Elokuvataiteen osastolla. Hän opiskeli myös Espanjassa vuosina 1993–1994 Universidad de Bellas Artes -yliopistossa Barcelonassa kuvataiteita. Vuonna 1997 hän valmistui taiteiden maisteriksi.
Partasen teoksia on nähty viimeisen viidentoista vuoden aikana lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä aina Etelä-Afrikkaa ja Latinalaista Amerikkaa myöten. Partanen on tehnyt useampia laajoja teoskokonaisuuksia, kuten Arjen alkemiaa ja Mielen alkemiaa. Näistä ensimmäinen sisälsi kokonaisuudet Tuhkimo, Ruusunen ja Oikea prinsessa. Se valmistui vaiheittain vuosien 2000–2007 aikana ja sen kaikki osat liittyvät kysymykseen muutoksesta, luopumisesta ja uuden löytämisestä.
Mielen alkemiaa sen sijaan käsittelee mielen ja intuition mahdollisuuksia, teknologian ja inhimillisyyden suhdetta, virtuaalisuutta ja illuusiota sekä luonnon kätketettyjä voimavaroja. Kokonaisuuteen kuuluu niin 3D-valokuvateoksia, ääniteoksia kuin mediateoskin.
Vuonna 2010 Partanen osallistui yhdessä yrityksensä Partanen & Lamusuo Oy:n kanssa Shanghain maailmannäyttelyn Suomen paviljongin sisällön tuottamiseen. Päävastuualuieina mediateokset, äänimaailma sekä oppaiden puvustus. Näyttelysisällön teemana oli Sharing Inspiration ja se esitteli suomalaista osaamista tarinan keinoin luoden positiivista mielikuvaa innovatiivisesta ja luovasta Suomesta. Jaana Partasen ja hänen miehensä ideoi maailmannäyttelyyn myös valtakunnallisen Artistiopas – hankkeen pääyhteistyötahona Finpro. Hanke mahdollisti 16 taiteilijan esiintymisen Shanghain maailmannäyttelyssä. Hankkeen tarkoituksena oli myös tuoda uusia toimintatapoja sekä malleja taiteilijoiden työskentelyyn sekä edesauttaa taiteilijoita kansainvälistymisessä. Artistiopas® on rekisteröity tavaramerkki, jonka omistaa Partanen & Lamusuo Oy.
Julkiset taideteokset

Partanen tunnetaan myös lukuisista julkisista taidetta ja arkkitehtuuria yhdistävistä teoksista, jotka sulautuvat erottuviksi mutta erottamattomiksi osiksi rakennuksia. Yhdessä miehensä Heikki Lamusuon kanssa he ovat suunnitelleet kiinteitä teoksia niin päiväkoteihin, vanhainkoteihin, elokuvateattereihin kuin valtatie 5:n varrelle.
Osaan toteutuksista liittyy toiminnallinen ulottuvuus: teosta voi esimerkiksi kosketella tai sitä pitkin voi jopa kiipeillä. Tällainen teos löytyy esimerkiksi Satuvakan päiväkodista Vuokatista. Teoksen nimi on Maailmannapa (2004).
Kirjallisuus

Unen lahja, (2014)
Aiheesta muualla

Mummoni talossa, Katja Juhola, Lopputyö, Turun ammattikorkeakoulu
Partanen & Lamusuo Oy
Jaana Partasen taiteilijasivut: https://www.jaanapartanen.fi/
Maxime Du Camp

James Pradierin veistämä Maxime Du Campin rintakuva musée de Louvressa.
Karnakin Steela, Egypti, noin 1850, valokuvaaja Maxime Du Camp.
Maxime Du Camp (8. helmikuuta 1822 Pariisi, Ranska – 9. helmikuuta 1894 Baden-Baden, Saksa) oli ranskalainen kirjailija, valokuvaaja ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämä

Maxime Du Camp oli menestyvän kirurgin poika. Valmistuttuaan yliopistosta, hän tyydytti voimakasta matkusteluhaluaan, joka tuli hänelle isän perintönä. Du Camp matkusteli Euroopassa ja itämaissa vuosien 1844 ja 1845 välisenä aikana ja lähti jälleen matkoilleen vuosien 1849 ja 1851 väliseksi ajaksi yhdessä Gustave Flaubertin kanssa. Palattuaan kotimaahansa Du Camp kirjoitti matkoillaan karttuneista kokemuksista.
Vuonna 1853 hänestä tuli Kunnialegioonan upseeri. Du Camp palveli vapaaehtoisena Garibaldin kanssa vuonna 1860, ja teki selkoa näistä kokemuksistaan teoksessaan Expédition des deux Siciles (1861). Vuonna 1870 hänet asetettiin ehdolle senaatiin, mutta toisen tasavallan romahtaminen ehkäisi hänen läpimenonsa. Hänet valittiin jäseneksi Ranskan akatemiaan vuonna 1880. Pääsyyksi akatemiaan valitsemiseen on esitetty Du Campin Pariisin kommuunin historiasta kertovan teoksen Les Convulsions de Paris (1878–1880) julkaisemista.
Du Camp kirjoitti merkittävän teoksen pariisilaisesta elämästä, Paris, ses organes, ses fonctions, sa vie dans la seconde moitié du XIX siècle (1869–1875). Hän julkaisi myös useita kirjoituksia yhteiskunnallisista kysymyksistä. Hänen teoksensa Souvenirs littéraires (2 vols., 188 21883) sisältää runsaasti tietoa aikalaiskirjailijoista, erityisesti Gustave Flaubertista, joka oli Du Campin pitkäaikainen ja hyvä ystävä.
Du Camp oli eräs varhaisista amatöörivalokuvaajista, jonka matkakirjat olivat eräitä ensimmäisiä valokuvin kuvitetuista teoksista.
Maxime Du Camp kuoli vuonna 1894 ja hänet haudattiin Cimetière de Montmartrelle Pariisiin.
Kirjallinen tuotanto

Chants modernes (1855)
Convictions (1858)
Lukuisia matkakertomuksia:
Souvenirs et paysages d'orient (1848)
Egypte, Nubie, Palestine, Syrie (1852)
Taidekritiikkejä:
Les Salons de 1857, 1859, 1861
Romaaneja:
L'Homme au bracelet d'or (1862)
Une histoire d'amour (1889)
Kirjallisia tutkielmia:
Théophile Gautier (1890)
Expedition des Deux-Siciles, 1861