stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eric Harris ja Dylan Klebold
Jälkiselvittelyt > Mediakeskustelu

Alun perin ampujien uskottiin olevan jäseniä ryhmässä, joka kutsui itseään nimellä ”Trenchcoat Mafia”, joka oli pieni joukko Columbinen itse-tyyliteltyjä hylkiöitä, jotka pitivät painavia, mustia trenssitakkeja. Trenchcoat Mafia oli alun perin joukko pelaajia, jotka viettivät aikaa toistensa kanssa, alkaen pitää trenssitakkeja erään ryhmäläisen saadessa cowboy takin joululahjaksi. He ottivat nimen ”Trenchcoat Mafia” urheilijoiden/suosittujen oppilaiden alkaessa kutsua heitä sillä nimellä. Tutkimukset osoittavat että Harris ja Klebold olivat vain ystäviä erään ryhmään kuuluvan jäsenen kanssa, Chris Morrisin, ja että suurin osa Trenchcoat Mafian pääsääntöisistä jäsenistä olivat päässeet koulusta aikana jona Harris ja Klebold syyllistyivät verilöylyyn. Useimmat eivät tunteneet ampujia, muuten kuin heidän asioimisestaan Morrisin kanssa, eikä kukaan heistä ollut epäiltynä ampumisesta, tai syytetty minkäänlaisesta osallistumisesta asiaan.
Sosiologinen tutkimus koulun alakulttuuriin pidettiin vastaukseksi ampumiselle, tavoitteena selvittää tekijät jotka johtivat tapahtumiin ja mikäli tulevaisuuden verilöylyt kouluissa voitaisiin jotenkin välttää. Jälkiseurauksena hyökkäykselle, Pohjois-Amerikan koulujen oppilaat osallistuivat pakollisille seminaareille jotka rohkaisivat suvaitsevaisuutta ja tuomitsivat kiusaamisen. Tämän tehokkuus kiusaamisen estämisen kannalta ei ole selvä, tutkimusten näyttäessä ettei kiusaaminen ollut ainoa syy ampumiselle.
Harris ja Klebold vaikuttivat Yhdysvaltain kulttuuriin silminnähtävin tavoin. Marilyn Manson kutsui heitä nimellä ”The Nobodies” (”Ei Ketkään”) laulussaan joka kantaa samaa nimeä albumillaan Holy Wood vuodelta 2001, heijastaen syitä parivaljakko antoi teolleen laulunsa lyriikoissa. Manson, jota media syytti Columbinen verilöylyn alussa, kritisoi heidän selontekoaan tapahtumasta säkeillä:
”Some children died the other day / We fed machines and then we prayed / Puked up and down in morbid faith / You should have seen the ratings that day.”
”Jotkut lapset kuolivat toissapäivänä / Syötimme koneita ja sitten me rukoilimme / Yökkäsimme ylös ja alas sairaalloisessa uskossamme / Sinun olisi pitänyt nähdä kurssit tuona päivänä.”
Michael Mooren kanssa pidetyn haastattelun aikana, Mansonilta kysyttiin, ”Jos puhuisit suoraan Columbinessa oleville lapsille, sekä yhteisön ihmisille, mitä sanoisit heille jos he olisivat täällä juuri nyt?” mihin hän vastasi, ”En sanoisi heille sanaakaan – kuuntelisin mitä heillä olisi sanottavanaan, ja se on mitä kukaan ei tehnyt.”
Väittelyä oli myös siitä, pitäisikö tekijöille viettää muistojuhlaa. Jotkut olivat sitä vastaan, sanoen että se juhlistaa murhaajia, kun taas toiset sanoivat, että tekijät itse olivat uhreja myös. Harrisille ja Kleboldille pystytettiin ristit, mutta Daniel Rohrboughin isä (toinen oppilas joka tapettiin) kaatoi ne, sanoen, että murhaajia ei pitäisi muistella samalla paikalla kuin uhreja.
Jälkiselvittelyt > Susan Kleboldin reaktio

Susan Klebold, Dylan Kleboldin äiti, puhui Columbine High Schoolin verilöylystä ensimmäisen kerran esseessä joka ilmestyi O: The Oprah Magazine lehden lokakuun 2009 julkaisussa. Jutussa, Klebold kirjoitti: ”Loppuelämäni ajan minua vainoaa kauhu ja ahdistus jota Dylan aiheutti”, sekä, ”Dylan muutti kaiken mitä uskoin itsestäni, Jumalasta, perheestä, ja rakkaudesta.” Julistaen, ettei hänellä ollut aavistustakaan poikansa aikeista, hän sanoi: ”Kerran näin hänen päiväkirjansa, ja oli selvää että Dylan meni kouluun aikomuksenaan kuolla siellä.”
Kleboldin ja Harrisin tasot

On spekuloitu, että Eric Harris loi tasoja videopeleihin Doom ja Quake. Joissakin Harrisin tasopakkauksissa on graafisia muutoksia jotka ”tehostivat” pelin väkivaltaista sisältöä. Avokätiset varastot hirviöitä, ammuksia, ja aseita ovat joitakin muista erikoisuuksista tasoissa, jotka Harris on luonut. Yksikään tasoista ei esitä Columbine High Schoolia, vaikkakin monet näistä tasoista olivat Harrisin tekemiä. Tunnetuin näistä kahdestatoista paketista on nimeltään UAC Labs, ja muita tasoja ovat mm. Hockey ja Mortal Kombat Doom. Jonkin verran spekulaatiota on esiintynyt Kleboldin osallisuudesta joidenkin tasojen tekoon, mutta tätä ei ole todistettu. On todistettu, että Klebold kokeili tasoja tietokoneellaan, muttei sitä, että hän olisi luonut tasopaketteja kuten Harris oli tehnyt. Klebold on saattanut pelata Deathmatch-tasoja Harrisin kanssa. Päinvastoin aikaisempiin huhuihin ampumisien jälkeen, useimmat tasoista oli luotu kuoleman kamppailuun.
Yhtäläisyydet elokuviin

Harris mainitsi murha-teemaisen elokuvan Natural Born Killers päiväkirjassaan, viitaten ”NBK:n pyhään huhtikuun aamuun”. NBK oli molempien käyttämä koodinimi hyökkäykselle, heidän kummankin ollessa elokuvan suuria faneja.
Harris ja Klebold on kuvattu: Danielina ja Barrynä elokuvassa Heart of America; Alexina ja Ericinä Gus Van Santin elokuvassa Elephant; Calina ja Andrena Ben Coccion Zero Dayssä; Derweninä ja Derrickinä William Hellfire ja Joey Smackin Duck! The Carbine High Massacressa; Chancena ja Willinä Brian Gingin American Yearbookissa; ja nimettömänä ampujana Home Roomissa'.
Vuonna 2002 Michael Moore ohjasi dokumenttielokuvan Bowling For Columbine. Se painottuu hyvin paljon havaittuun amerikkalaiseen pakkomielteeseen käsiaseista, sen otteesta Jeffersonin piirikuntaan sekä sen rooliin ammuskelussa.
Vuonna 2004, Columbine High Schoolin verilöyly kuvattiin dramatisoidusti Zero Hourissa, Ben Johnsonin (Eric Harris) ja Josh Youngin (Dylan Klebold) esittäessä tappajia.
Kirjallisuutta

Brown, Brooks; Rob Merritt, No easy answers: the truth behind death at Columbine. Lantern Books 2002. ISBN 1590560310
Cullen, Dave (2009). Columbine. Grand Central Publishing. ISBN 0446546933
Kass, Jeff (2009). Columbine: A True Crime Story. Ghost Road Publishing Group. ISBN 0981652565
Larkin, Ralph W. (2007). Comprehending Columbine. Temple University Press. ISBN 1592134912
Aiheesta muualla

Crimelibrary feature
Géza Toldi

Géza Toldi vuonna 1928.
Géza Toldi (11. helmikuuta 1909 Budapest – 16. elokuuta 1985) oli unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Peliuransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä.
Toldi edusti pelaajaurallaan suurimmaksi osaksi kotikaupunkinsa Ferencvárosia. Hän voitti joukkueessa neljästi Unkarin pääsarjamestaruuden ja Unkarin cupin sekä kerran Mitropa Cupin. Toldi liittyi Unkarin A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 45 ottelua, joissa hän iski 25 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934 ja 1938.
Hoffmann

Hoffmann voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Ambrosi Hoffmann (s. 1977), sveitsiläinen alppihiihtäjä
André Hoffmann (s. 1961), saksalainen pikaluistelija
Anette Hoffmann (s. 1971), tanskalainen käsipalloilija
August Heinrich Hoffmann von Fallersleben (1798–1874), saksalainen runoilija
Christian Hoffmann (s. 1974), itävaltalainen maastohiihtäjä
Dežo Hoffmann (1912–1986), slovakialais-brittiläinen kuvajournalisti ja valokuvaaja
Dieter Hoffmann (1942–2016), saksalainen kuulantyöntäjä
E. T. A. Hoffmann (1776–1822), saksalainen kirjailija, juristi, säveltäjä, musiikkikriitikko, piirtäjä ja karikatyristi
Falk Hoffmann (s. 1952), saksalainen uimahyppääjä
Felix Hoffmann (1868–1946), saksalainen kemisti, aspiriinin keksijä
Georg Hoffmann (1880–1947), saksalainen uimari ja uimahyppääjä
Heinrich Hoffmann (1809–1894), saksalainen psykiatri ja kirjailija
Heinrich Hoffmann (1885–1957), saksalainen valokuvaaja
Helen Hoffmann (s. 2002), saksalainen maastohiihtäjä
Helga Hoffmann (s. 1937), saksalainen pituushyppääjä ja viisiottelija
Hermann Hoffmann (1856–1926), saksalainen kirjainmuotoilija
Ingo Hoffmann (s. 1953), brasilialainen Formula 1 -kuljettaja
Joanna Hoffmann (s. 1990), virolainen taidehistorioitsija, kuraattori, taiteilija ja museonjohtaja
Josef Hoffmann (1870–1956), itävaltalainen arkkitehti
Jules Hoffmann (s. 1941), ranskalainen immunologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Karol Hoffmann (s. 1989), puolalainen kolmiloikkaaja
Ludwig Hoffmann (1852–1932), saksalainen arkkitehti
Max Hoffmann (1869–1927), saksalainen kenraali
Roald Hoffmann (s. 1937), yhdysvaltalainen kemisti,Nobelin kemianpalkinnon saaja
Theodor Hoffmann (1935–2018), itäsaksalainen amiraali ja puolustusministeri
Timo Hoffmann (s. 1974), saksalainen nyrkkeilijä
Wolf Hoffmann (s. 1959), saksalainen kitaristi
Zdzisław Hoffmann  (s. 1959), puolalainen kolmiloikkaaja
Yrityksiä

Hoffmann-La Roche, sveitsiläinen terveydenhoitoalan yritys
Fillmore East, June 1971

| Fillmore East – June 1971 Frank Zappa |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : Fillmore East, New York City, Kesäkuu 1971
 Julkaistu: Kesäkuu 1971
 Tuottaja(t): Frank Zappa
 Tyylilaji: Progressiivinen rock, huumorirock, fuusiojazz
 Kesto: 43.11
 Levy-yhtiö: Bizarre Rykodisc
Frank Zappa muut julkaisut
| Chunga's_Revenge 1970 | Fillmore East – June 1971 1971 | 200 Motels 1971 |
Fillmore East - June 1971 on Frank Zappan ja The Mothers of Invention -yhtyeen vuonna 1971 julkaistu konserttitaltiointi. Konsertti on näytelmänomainen vilkaisu rockyhtyeen esiripuntakaiseen kiertue-elämään,  jota laajemmin luonnehditaan elokuvassa 200 Motels.
Yhtyeessä ovat edelleen mukana vokalistit Mark Volman ja Howard Kaylan. Ohjelmiston huipennukseksi on valittu heidän Turtles-yhtyeensä suurin hitti Happy Together.
Levyn sisältö

Kaikki sävellykset Frank Zappa, ellei muuta mainita
"Little House I Used to Live In" – 4:41
"The Mud Shark" – 5:22
"What Kind of Girl Do You Think We Are?" – 4:17
"Bwana Dik" – 2:21
"Latex Solar Beef" – 2:38
"Willie the Pimp, Pt. 1" – 4:03
"Willie the Pimp, Pt. 2" – 1:54
"Do You Like My New Car?" – 7:08
"Happy Together" (Gary Bonner, Alan Gordon) – 2:57
"Lonesome Electric Turkey" – 2:32
"Peaches en Regalia" – 3:22
"Tears Began to Fall" – 2:45
Levyllä esiintyvät muusikot

Frank Zappa – kitara, laulu, dialogi
Aynsley Dunbar – rummut
Bob Harris – kosketinsoittimet, laulu
Howard Kaylan – laulu, dialogi
Jim Pons – basso, laulu, dialogi
Don Preston – syntetisaattori
Ian Underwood – kosketinsoittimet, laulu
Mark Volman – laulu, dialogi
Tuotanto

Tuottaja: Frank Zappa
Äänityöskentely: Barry Keene
Miksaus ja masterointi: Toby Foster
Digitaalinen uusintamasterointi: Bob Stone
Kansi- ja välilehtityöskentely: Cal Schenkel
Kansi- ja välilehtityöskentely: Cal Schenkel
Uusintapakkaaminen: Ferenc Dobronyi
Aiheesta muualla

Arviointi (englanniksi)
Sanoitukset
Julkaisutiedot (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Frank Zappa |
| --- | --- |
Viralliset albumit:  Freak Out!  Absolutely Free  Lumpy Gravy  We’re Only in It for the Money  Cruising with Ruben & the Jets  Uncle Meat  Hot Rats  Burnt Weeny Sandwich  Weasels Ripped My Flesh  Chunga’s Revenge  Fillmore East, June 1971  200 Motels  Just Another Band From L.A.  Waka/Jawaka  The Grand Wazoo  Over-Nite Sensation  Apostrophe (')  Roxy & Elsewhere  One Size Fits All  Bongo Fury  Zoot Allures  Zappa In New York  Studio Tan  Sleep Dirt  Sheik Yerbouti  Orchestral Favorites  Joe’s Garage  Tinseltown Rebellion  Shut Up ’N’ Play Yer Guitar  You Are What You Is  Ship Arriving Too Late To Save A Drowning Witch  The Man From Utopia  Baby Snakes  London Symphony Orchestra, Vol. 1  Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger  Them or Us  Thing-Fish  Francesco Zappa  Frank Zappa Meets the Mothers of Prevention  Does Humor Belong In Music?  Jazz from Hell  London Symphony Orchestra, Vol. 2  Guitar  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 1  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 2  Broadway The Hard Way  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 3  The Best Band You Never Heard In Your Life  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 4  Make A Jazz Noise Here  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 5  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 6  Playground Psychotics  Ahead of Their Time  The Yellow Shark 
Kuoleman jälkeen julkaistut albumit:  Civilization Phaze III  The Lost Episodes  Läther  Frank Zappa Plays The Music Of Frank Zappa: A Memorial Tribute  Have I Offended Someone?  Mystery Disc  Everything Is Healing Nicely  FZ:OZ  Halloween  Joe’s Corsage  QuAUDIOPHILIAc  Joe’s Domage  Joe’s XMasage  Imaginary Diseases  Trance-Fusion  The Making Of Freak Out! Project/Object  Buffalo  The Dub Room Special  Wazoo  One Shot Deal  Joe's Menage  The Lumpy Money Project/Object  Greasy Love Songs  ”Congress Shall Make No Law . . .”  Hammersmith Odeon  Feeding The Monkies At Ma Maison  Carnegie Hall)  Road Tapes, Venue #1 Vancouver 1968  Understanding America  Finer Moments  Baby Snakes: The Compleat Soundtrack  Road Tapes, Venue #2 Helsinki 1973  A Token Of His Extreme (soundtrack)  Joe’s Camouflage  Roxy by Proxy 
Kokoelma-albumit:  The **** of the Mothers  Mothermania  The Mothers of Invention  Worst of the Mothers  The Guitar World According to Frank Zappa  Strictly Commercial  Strictly Genteel  Cucamonga  Cheap Thrills  Son of Cheep Thrills  The Frank Zappa AAAFNRAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAAAM Birthday Bundle
Athos

| Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio Αυτόνομη Μοναστική Πολιτεία Αγίου Όρους |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 40°09′26″N, 24°19′35″E 
Valtio:  Kreikka
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  itsehallintoalue (autonominen munkkivaltio)
 – hallinnollinen keskus:  Karyés
 – patriarkka:  Bartolomeos I
 – protoepistatis:  Stefanos Hilandarilainen (2024)
 – siviilikuvernööri:  Anastásios Mitsiális (2024)
Pinta-ala:  335,63 km²
Väkiluku (2021):  1 746
 – väestötiheys:  5,20 as./km²
Kielet:  koinee-kreikka kirkkoslaavi venäjä serbia georgia bulgaria romania (liturginen ja siviilinen) kreikka (siviilikäytössä)
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GR-69
Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio (kreik. Αυτόνομη Μοναστική Πολιτεία Αγίου Όρους, Aftónomi Monastikí Politeía Agíou Órous) eli Athos tai Athosvuori (kreik. Άθως, Áthos), usein Pyhä Vuori (Άγιο Όρος, Ágio Óros), on Kreikan alaisuuteen kuuluva itsehallinnollinen alue, viralliselta nimeltään joka sijaitsee Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Itsehallintoalue käsittää pääosan Áthoksen niemestä, joka on itäisin Chalkidikín niemimaan kolmesta Egeanmereen pistävästä niemestä, ja on saanut nimensä sen kärjessä sijaitsevasta Áthos-vuoresta (2 033 m).
Athosvuoren alueella sijaitsee 20 ortodoksista suurempaa luostaria sekä lukuisia sivuluostareita ja erakkomajoja. Athoksen väkiluku oli vuoden 2021 väestönlaskennassa 1 746. Ainoastaan munkit saavat asua alueella. Vanhin Athoksen luostareista, Suuri lavra (Megísti Lávra), on perustettu vuonna 963. Itsehallintoalueen hallintoa hoitaa luostareiden yhteinen elin, jossa on edustaja jokaisesta luostarista, ja Kreikan perustuslaissa alueelle on taattu erikoinen autonominen asema. Alueen hallinnollinen keskus on Karyésin kylä, joka sijaitsee niemimaan keskiosissa. Ortodoksisen kirkon hallinnossa Athos on itsehallinnollinen Konstantinopolin ekumeenisen patriarkan alaisuudessa.
Athos on koko ortodoksisen kirkon merkittävimpiä hengellisiä ja luostarielämän keskuksia sekä bysanttilaisen kulttuurin, kuten ikonitaiteen, perinnön merkittävä säilyttäjä. Athosvuori on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1988 lähtien. Athokselle päästetään ainoastaan rajallinen määrä pyhiinvaeltajia. Alueella saavat vierailla ainoastaan miehet.
Historia > Antiikki

Athos-vuori tunnettiin samalla nimellä jo antiikin aikana, kun taas koko niemi tunnettiin sen lisäksi myös nimellä Akte. Vuori oli pyhitetty Zeukselle ja alueella oli tämän temppeli vielä 400-luvulla. Vuori mainitaan jopa Zeuksen ja Apollonin kotina ennen kuin nämä muuttivat Olymposvuorelle. Aiskhylos mainitsee vuoren ”Zeuksen suojelemana” luetellessaan Oresteiassa vuoria, joiden kautta tuliviesti Troijan tuhosta kulki Troijan Idavuorelta Mykeneen.
Persialaissotien aikana persialaisten laivasto haaksirikkoutui Athoksella vuonna 492 eaa. yrittäessään kiertää niemen. Tämän vuoksi Kserkses kaivautti niemen halki niin kutsutun Kserkseen kanavan yrittäessään Kreikan-valtausta uudelleen vuonna 480 eaa.
Maantiede

Athoksen niemimaa pistää Egeanmereen noin 50 kilometriä pitkänä ja 8–12 kilometriä leveänä ja on itäisin Chalkidikín eli Khalkidiken niemimaan kolmesta niemestä. Sen pinta-ala on 335,63 neliökilometriä. Niemimaa on hyvin vuoristoinen ja sen vuoret kohoavat jyrkästi lähes suoraan merestä. Varsinainen Athosvuori, joka sijaitsee niemimaan eteläkärjessä, on 2 033 metriä korkea. Ylempänä ei kasva ollenkaan puita, mutta alempana on ikivihreitä jo muinaisilta ajoilta peräisin olevia puita. Toinen korkea huippu alueella on Antiáthonas (1 033 metriä).
Hallinto

Kreikan perustuslaissa Athoksen alueelle on taattu autonominen asema. Alueen hallinnollinen keskus on Karyésin kylä. Siellä toimivat sekä alueen hengellinen että maallinen hallinto.
Itsehallintoalueen hengellisestä hallinnosta vastaavat munkkiyhteisön protoepistatis (protepistátis) eli priimas sekä 20-jäseninen pyhä neuvosto (ierá epistasía), jossa ovat edustettuna kaikki Athoksen 20 luostaria. Ortodoksisen kirkon hallinnossa Athoksen alue on Konstantinopolin ekumeenisen patriarkan alaisuudessa itsehallinnollisena. Näin se ei kuulu Kreikan ortodoksisen kirkon alaisuuteen.
Alueen maallista hallintoa edustaa muun muassa Kreikan hallinnon asettama kuvernööri. Itsehallinnollisena Athos ei kuulu mihinkään Kreikan hallinnolliseen alueeseen tai alueyksikköön eikä kunnallishallinnon alaisuuteen.
Asutukset

Athosvuorella on kaksi kylää sekä 20 luostaria. Lisäksi alueella on 12 sivuluostaria eli skiittaa sekä kymmeniä keljoja, erakkomajoja ja muita pienempiä asutuksia.
Athoksen luostarit ovat suurikokoisia ja koostuvat useista rakennuksista, kirkoista ja kappeleista. Monet luostarit ovat linnoitettuja ja muistuttavat muureineen ja torneineen keskiaikaista kaupunkia. Athoksen vuoristoisuudesta johtuen luostarit sijaitsevat niemimaan rannikolla tai hieman ylempänä vuorenrinteessä. Kaikki luostarit on perustettu bysanttilaisena aikana, mutta useimmat ovat tuhoutuneet ja taantuneet jossain välissä ja siksi perustettu tai rakennettu uudestaan. Luostareilla on perinteinen hierarkiajärjestys, joka on muuttunut jonkin verran aikojen kuluessa. Suuri lavra on kuitenkin säilyttänyt läpi historian asemansa Athoksen pääluostarina (lavra). Kaikki Athoksen luostarit noudattavat kinobioottista kilvoittelutapaa.
Skiitat kuuluvat aina jonkun varsinaisen luostarin alaisuuteen. Ne sijaitsevat yleensä suhteellisen lähellä pääluostariaan. Ne ovat kooltaan yleensä pääluostareita pienempiä, mutta useimmat niistä ovat silti suurempia kuin Athoksen ulkopuoliset kreikkalaiset luostarit yleensä. Joissakin skiitoissa on enemmän asukkaita kuin pääluostareissaan. Athokselle ei saa perustaa uusia luostareita bysanttilaisena aikana perustettujen lisäksi. Siksi kaikki uudemmat luostarit ovat arvoltaan skiittoja. Skiitoista osa noudattaa kinobioottista ja osa idiorytmistä kilvoittelutapaa.
Vuonna 2021 Athoksen kylät sekä luostarit (hierarkiajärjestyksessä), skiitat ja muut väestönlaskennassa tilastoidut asutukset olivat:
Asutukset > Kylät

| Nimi | Asukkaita |
| --- | --- |
Dáfni: 2
Karyés: 135
Asutukset > Luostarit

| Nimi | Asukkaita |
| --- | --- |
Suuri lavra (Moní Megístis Lávras): 51
Vatopédin luostari (Moní Vatopedíou): 153
Ivíronin luostari (Moní Ivíron): 35
Chilandárin luostari (Moní Chilandaríou): 56
Pyhän Dionysioksen luostari (Moní Agíou Dionysíou): 32
Koutloumoúsin luostari (Moní Koutloumousíou): 86
Pantokrátorin luostari (Moní Pantokrátoros): 34
Xiropótamoksen luostari (Moní Xiropotámou): 21
Zográfoksen luostari (Moní Zográfou): 28
Docheiárioksen luostari (Moní Docheiaríou): 53
Karákalloksen luostari (Moní Karakállou): 50
Filótheoksen luostari (Moní Filothéou): 62
Simonópetran luostari (Moní Símonos Pétras): 82
Pyhän Paavalin luostari (Moní Agíou Pávlou): 33
Stavronikítaksen luostari (Moní Stavronikíta): 33
Xenofónin luostari (Moní Xenofóntos): 57
Pyhittäjä Gregorioksen luostari (Moní Osíou Grigoríou): 101
Esfigménoksen luostari (Moní Esfigménou): 1
Pyhän Panteleimonin luostari (Moní Agíou Panteleímonos, Rossikon): 97
Konstamonítoksen luostari (Moní Konstamonítou): 29
Asutukset > Skiitat

| Nimi | Pääluostari | Asukkaita |
| --- | --- | --- |
| Bogoroditsan skiitta (Skíti Theotókou) | Pyhän Panteleimonin luostari | 7 |
| Johannes Kastajan skiitta (Skíti Timíou Prodrómou Megístis Lávras) | Suuri lavra | 23 |
| Johannes Kastajan skiitta (Ivíron) (Skíti Timíou Prodrómou Ivíron) | Ivíronin luostari | 14 |
| Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta (Skíti Evangelismós tis Theotókou) | Xenofónin luostari | 14 |
| Profeetta Elian skiitta (Skíti Profítou Ilioú) | Pantokrátorin luostari | 6 |
| Pyhän Andreaan skiitta (Skíti Agíou Andréou) | Vatopédin luostari | 25 |
| Pyhän Annan skiitta (Skíti Agías Ánnis) | Suuri lavra | 88 |
| Pyhän Demetrioksen skiitta (Skíti Agíou Dimitríou Vatopedíou) | Vatopédin luostari | 0 |
| Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos) (Skíti Agíou Dimitríou tou Lákkou) | Pyhän Paavalin luostari | 43 |
| Pyhän Kolminaisuuden skiitta (Skíti Agías Triádos) | Suuri lavra | 25 |
| Pyhän Panteleimonin skiitta (Skíti Agíou Panteleímonos) | Koutloumoúsin luostari | 14 |
| Uusi skiitta (Néa Skíti) | Pyhän Paavalin luostari | 41 |
Asutukset > Muut asutukset

| Nimi | Pääluostari | Asukkaita |
| --- | --- | --- |
| Karoúlia (hesykasterio) | Suuri lavra | 6 |
| Kapsála |  | 78 |
| Katounákia (hesykasterio) | Suuri lavra | 33 |
| Kerasiá - Ágios Vasíleios | Suuri lavra | 21 |
| Metóchion Chourmítsis |  | 21 |
| Prováta - Morfovoú | Suuri lavra | 27 |
| Vígla - Ágios Neílos | Suuri lavra | 20 |
| Vouleftíria | Suuri lavra | 9 |
Athoksella toimii kolme viinitilaa, Metóchion Chromítsa, Monoxylítis (Metóchion Ágios Nikólaos) ja Mylopótamos.
Kulttuuri

Athos on merkittävä ortodoksisen ja bysanttilaisen kulttuurin säilyttäjä. Muun muassa bysanttilaisen ikonimaalauksen perinne on kehittynyt ja säilynyt Athoksella. Merkittäviä ovat myös alueen kirkkojen seinämaalaukset. Tunnetuimpia ikoneita on Ivíronin Jumalanäiti, joka on koko Athoksen suojelijatar. Athoksen luostarien kirjastoissa on suuret ja merkittävät kokoelmat keskiaikaisia käsikirjoituksia. Kaikilla luostareilla on suuri kokoelma erilaisia pyhäinjäännöksiä. Niistä tunnetuimpiin kuuluu Vatopédissa säilytetty niin kutsuttu Neitsyt Marian vyö.
Valtaosassa luostareissa noudatetaan juliaanista kalenteria ja bysanttilaista aikaa, joten kellot luostareissa ovat neljä tuntia edellä Kreikan aikaa UTC+2.
Taidemuseo Tennispalatsissa Helsingissä järjestettiin elokuusta 2006 tammikuuhun 2007 bysanttilaisen taiteen näyttely, jossa on esillä ikoneita, käsikirjoituksia ja muita esineitä Athosvuorelta. Ne olivat ensi kertaa Kreikan rajojen ulkopuolella. Näyttely oli yleisömenestys.
Göran Schildt kertoo kirjassaan Daphne kuudessatoista maassa tavanneensa Ateenassa nuoren lääkärin, jonka Athosvuoren johtomiehet olivat kutsuneet ambulanssisairaalansa kanssa sinne taistelemaan sukupuolitauteja vastaan, jotka olivat lisääntyneet huolestuttavasti. Samalla hän neuvoi ottamaan pieniä viinapulloja tuliaisiksi munkeille.
Vierailu alueella

Athokselle päästetään ainoastaan rajallinen määrä pyhiinvaeltajia. Alueella saavat vierailla ainoastaan miehet. Naisia koskeva kielto tulla alueelle koskee myös naaraspuolisia tuotantoeläimiä, kuten kanoja ja lampaita. Ulkopuolisten vierailuun alueella tarvitaan aluehallinnon erillinen lupa, eräänlainen viisumi, diamonitírio (διαμονητήριο).
Alueelle saavutaan yleensä laivalla. Useimmat alueelle matkaavat ja vierailuun oikeutetut saapuvat Ouranoúpolin kylästä Athoksen niemen länsirannikolla sijaitsevaan Dáfnin satamakylään. Muiden turistien on mahdollista nähdä Athos mereltä käsin muun muassa Ouranoúpolista lähtevillä risteilyillä.
Kirjallisuutta

Gothóni, René: Athos - Pyhä vuori.  Schildts, 2012.
Kerubim, arkkimandriitta: Aikamme athoslaisia hahmoja I.  Pyhän Kosmas Aitolialaisen Veljestö, 2004.
Oranen, Mikko (toim.): Athos. Kajastuksia Pyhältä Vuorelta.  Maahenki, 2009.
Oranen, Mikko (toim.): Athos - luostarielämää pyhällä vuorella.  Maahenki, 2007.