stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Canterburyn tarinoita
Televisioversio

Britannian yleisradioyhtiö BBC teki vuonna 2003 Canterburyn tarinoista televisioversion. Tapahtumat siirrettiin nykyaikaan.lähde?
Kirjallisuutta

Chaucer, Geoffrey: Canterburyn tarinoita.  (The Canterbury Tales, 1300-luku)  Suomentanut Toivo Lyy. Helsinki:  WSOY, 1975 (2. painos, 1. painos 1962).  ISBN 951-0-06795-4
Chaucer, Geoffrey: Canterburyn kertomuksia.  ((The Canterbury Tales, 1300-luku.) Alkutekstin proosamuotoon sovittanut Eleanor Farjeon)  Suomentanut Eeva-Liisa Manner. Helsinki:  Otava, 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Canterburyn tarinoita Wikimedia Commonsissa
Canterburyn tarinoita Gutenberg-projektissa. (englanniksi)
Canterburyn tarinoita nykyenglanniksi.
Mäkijärvi, Esa: Aikamatka keskiajalle. Kiiltomato.net 8.6.2011.
Vanhala, Jani: Aikamatka vanhaan, iloiseen Englantiin. Maailmankirjat.
William Blake, Canterburyn pyhiinvaeltajat, 1810.
Rosa Zafferani

| Rosa Zafferani> San Marinon kapteenivaltionhoitaja Yhdessä Federico Pedini Amatin kanssa |
| --- | --- |
 1.4.2008 – 1.10.2008  
Edeltäjä:  Alberto Selva Mirko Tomassoni
Seuraaja:  Ernesto Benedettini Assunta Meloni
San Marinon kapteenivaltionhoitaja Yhdessä Antonello Bacciocchin kanssa
 1.4.1999 – 1.10.1999  
Edeltäjä:  Pietro Berti Paolo Bollini
Seuraaja:  Giuseppe Arzilli Marino Bollini
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1960 (ikä 64)  Jersey City, New Jersey, USA
Kansalaisuus:   sanmarinolainen
Puoliso:  Giuseppe Valentini (vih. 1987)
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  PDCS
Tutkinnot:  Bolognan yliopisto
Rosa Zafferani (s. 16. elokuuta 1960) on sanmarinolainen poliitikko, joka on toiminut maansa kapteenivaltionhoitajana eli valtionpäämiehenä kaksi kertaa: ensimmäinen kausi alkoi huhtikuussa 1999 ja toinen huhtikuussa 2008.
Zafferani on syntynyt Yhdysvalloissa vuonna 1960. Syntyperästään huolimatta hän on kuitenkin San Marinon kansalainen vanhempiensa kansalaisuuden kautta. Koska San Marino ei salli kaksoiskansalaisuuksia, Zafferanilla ei ole Yhdysvaltain kansalaisuutta. Zafferani opiskeli taloustiedettä Bolognan yliopistossa. Vuosina 1995–1998 hän työskenteli San Marinon posti- ja telekommunikaatiolaitoksen pääjohtajana.
Zafferani on naimisissa Giuseppe Valentinin kanssa vuodesta 1987 ja hänellä on kaksi lasta.
Saku Koivu -palkinto

Saku Koivu -palkinto on jääkiekon U20 SM-sarjassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan vuoden parhaalle hyökkääjälle. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Hämeenlinnan Pallokerhon Teemu Rautiainen. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Voittajat

| Kausi | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 2010–2011 |  Teemu Rautiainen | HPK |
| 2011–2012 |  Toni Kallela | KalPa |
| 2012–2013 |  Ville Leskinen | Kärpät |
| 2013–2014 |  Jesse Huhtala | Lukko |
| 2014–2015 |  Patrik Virta | HPK |
| 2015–2016 |  Kasper Björkqvist | Blues |
| 2016–2017 |  Joona Koppanen | Ilves |
| 2017–2018 |  Aarne Talvitie | Blues |
| 2018–2019 |  Santeri Haarala | Sport |
| 2019–2020 |  Tuukka Tieksola | Kärpät |
| 2020–2021 |  Aarne Intonen | TPS |
| 2021–2022 |  Leevi Viitala | Ässät |
| 2022–2023 |  Oskari Luoto | Tappara |
| 2023–2024 |  Santeri Huovila | JYP |
| 2024–2025 |  Antti Virtanen | Lukko |
OMX Helsinki 25

| OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |


Perustettu:  4. maaliskuuta 1988
Ylläpitäjä:  Nasdaq
Pörssi(t):  Helsingin pörssi
Symboli:  OMXH25
Osat:  25
Taso:  Large cap
ISIN:  FI0008900212
Reuters:  ^HEX25
Bloomberg:  HEX25 <INDEX>
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
OMX Helsinki 25 (OMXH25, aiemmin HEX25 ja FOX) on Helsingin pörssin osakeindeksi. Se on markkina-arvopainotettu indeksi, joka koostuu Helsingin pörssin 25 vaihdetuimmasta osakkeesta. Yksittäisen osakelajin paino on rajoitettu 10 %:iin. Indeksiin kuuluvat osakelajit tarkistetaan kaksi kertaa vuodessa (1. helmikuuta ja 1. elokuuta) ja osakepainot neljä kertaa vuodessa (1. helmikuuta, 1. toukokuuta, 1. elokuuta ja 1. marraskuuta). OMXH25-indeksiä käytetään vertailuindeksinä erilaisten suomalaisten osakesalkkujen hoidossa.
Indeksin ISIN-tunnus on FI0008900212.
Historia

Indeksin laskenta alkoi 4. maaliskuuta 1988 nimellä FOX ja arvolla 500. Yksittäisen osakkeen maksimi painoarvo rajoitettiin 20 prosenttiin 1. marraskuuta 1995. Indeksin uudeksi nimeksi tuli HEX25 ja osakkeen maksimipainoarvoksi 10 prosenttia 1. elokuuta 2001. Myöhemmin helmikuussa 2002 Helsingin pörssi aloitti markkinat indeksiin perustuvalle indeksiosuusrahastolle. HEX25-nimi vaihtui nykyiseen käytössä olevaan OMX Helsinki 25 -nimeen 15. marraskuuta 2004.
Luettelo indeksin yhtiöistä

Indeksin yhtiöt 1. helmikuuta 2025 lähtien:
| Yhtiö | Osakkeen tunnus |
| --- | --- |
Cargotec Oyj (B-osake): CGCBV
Elisa Oyj: ELISA
Fortum Oyj: FORTUM
Huhtamäki Oyj: HUH1V
Kalmar Oyj: KALMAR
Konecranes Oyj: KCR
Kemira: KEMIRA
Kesko Oyj (B-osake): KESKOB
KONE Oyj: KNEBV
Kojamo: KOJAMO
Mandatum: MANTA
Metso: METSO
Nordea Bank Oyj: NDA FI
Neste Oyj: NESTE
Nokia Oyj: NOKIA
Orion Oyj (B-osake): ORNBV
Outokumpu Oyj: OUT1V
Qt Group: QTCOM
Sampo Oyj (A-osake): SAMPO
Stora Enso Oyj (R-osake): STERV
Tietoevry: TIETO
Nokian Renkaat Oyj: TYRES
UPM-Kymmene Oyj: UPM
Valmet Oyj: VALMT
Wärtsilä Oyj Abp: WRT1V
Aiheesta muualla

Nasdaq Nordic: OMX Helsinki 25 -koostumus
Kauppalehti: OMXH25-indeksi
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kalmar  Kemira  Kesko  Kojamo  Kone  Konecranes  Mandatum  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tietoevry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 17. helmikuuta 2025
| n k Nasdaq |
| --- | --- |
Pörssit:  Armenia  Boston  New York  Philadelphia  First North  Baltic Riika  Tallinna  Vilna  Nordic Helsinki  Kööpenhamina  Islanti  Tukholma 
Indeksit:  Nordic 40  Copenhagen 25  Helsinki 25  Iceland 8  Stockholm 30  Nasdaq 100  Biotechnology  Composite  Financial-100 
Lopetetut indeksit:  Iceland 15 
| n k  Euroopan pääosakeindeksit |
| --- | --- |
 AEX  ATX  BEL 20  BUX  CAC 40  DAX  FTSE 100  FTSE MIB  IBEX 35  ISEQ 20  MOEX  OBX  OMXC25  OMXH25  OMXS30  PSI  PX  RTSI  SMI  WIG30
24sata

| 24sata |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  iltapäivälehti
Kustantaja:  Styria Media Group
ISSN:  ISSN 1845-4267 ja 1845-3929
Levikki:  97 000 (2015)
Perustettu:  2005
Kotikunta:  Zagreb
Kotimaa:  Kroatia
Kieli:  kroatia
Aiheesta muualla
Kotisivu
24sata (suom. 24 tuntia) on kroatialainen vuonna 2005 perustettu maansa luetuin iltapäivälehti. Se kuuluu itävaltalaiseen Styria Media -konserniin ja tunnetaan sensaationhakuisuudesta. Toimitukselliselta linjaltaan se on konservatiivinen.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (kroatiaksi)
Apollonia (Illyria)

| Apollonia> Ἀπολλωνία |
| --- | --- |
 Apollonian arkeologista aluetta, mukaan lukien Buleuterion eli niin kutsuttu Agonotheteiden muistomerkki.
Sijainti
 Apollonia
Koordinaatit:  40°43′18″N, 19°28′22″E
Valtio:  Albania
Paikkakunta:  Pojan, Fier
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  600/588 eaa. – 500-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Illyria
Provinssi:  Macedonia (148 eaa. – n. 293 jaa.) Epirus nova (n. 293–)
Pinta-ala:  1,3 km²
Aiheesta muualla
  Apollonia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apollonia (m.kreik. Ἀπολλωνία, Apollōnia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Illyriassa nykyisen Albanian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisiä Pojanin kylää ja Fierin kaupunkia.
Illyrian Apollonia on tunnetuin antiikin ajan lukuisista Apollonia-nimisistä kaupungeista. Se oli olemassa arkaaiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Apollonia oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Myöhemmin siitä kehittyi tavallinen roomalainen kaupunki, joka tunnettiin Rooman tasavallan ajan lopulla koulukaupunkina.
Maantiede

Apollonian kaupunki sijaitsi lähellä Illyrian rannikkoa eli Adrianmeren rantaa noin 10 stadioninmittaa pohjoiseen Aoos (nyk. Aóos eli Vjosë) -joen suusta. Kaupungista pohjoiseen puolestaan sijaitsi Apsos (nyk. Seman) -joen suu. Pseudo-Skylaks laski Apollonian etäisyydeksi merelle 50 stadionia ja Strabon 60 stadionia. Kaupungin paikka on linnuntietä noin kilometrin etelään nykyisestä Pojanin kylästä ja noin 7,5 kilometriä länteen nykyisestä Fierin kaupungista.
Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina toimi kukkula, jolla oli kaksi huippua. Niistä pohjoisemman korkeus on 101 metriä ja eteläisemmän korkeus 104 metriä merenpinnasta laskettuna. Arkeologit viittaavat niihin siksi nimillä kukkula 101 ja kukkula 104. Pohjoisempaa huippua pidetään varsinaisena akropoliina. Rakennuskannaltaan tärkeämpi oli kuitenkin eteläinen huippu, jota kutsutaan myös akropoliiksi. Kaupungin pinta-ala sen huippukaudella oli arviolta noin 130 hehtaaria.
Apollonian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Seutu oli illyrialaisen taulanttien (Taulantioi) heimon aluetta. Alueelta saatiin bitumia, jota käytettiin laivojen runkojen tilkitsemiseen. Apollonian sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi pääsyä Aoos-joen laaksoon, joka oli merkittävä kulkureitti vuorten läpi sisämaahan. Roomalaisella kaudella toinen Via Egnatian länsipään haaroista päättyi Apolloniaan ja toinen pohjoisemmaksi Epidamnokseen eli Dyrrhakhioniin. Haarat kohtasivat Clodianassa. Apollonian ja rannikon välillä nykyisin oleva tasanko oli antiikin aikana laguunia, ja kaupungilla oli näin yhteys merelle sen ja kanavien kautta. Ajan kuluessa laguuni liettyi umpeen, mikä vähensi Apollonian merkitystä.
Historia > Arkaainen kausi

Apollonian synnystä on erilaisia versioita. Thukydideen mukaan kaupungin perustivat Korintista tulleet siirtokuntalaiset, ja Plutarkhoksen mukaan heitä johti Periandros, jolloin kaupunki olisi perustettu noin 600 eaa. Toisen version mukaan siirtokuntalaisia olisi johtanut Gylaks, ja siksi kaupungin sanotaan olleen alun perin nimeltään Gylakeia (Γυλάκεια). Pseudo-Skymnos ja Strabon taas sanovat, että korinttilaisten lisäksi Apolloniaa olisivat olleet perustamassa myös korkyralaiset. Joskus kaupungin perustaminen on ajoitettu noin vuoteen 588 eaa. Perustamismyytin mukaan kaupungin perusti Apollon-jumala itse, jonka mukaan se oli nimetty.
Joka tapauksessa Apollonian perustaminen edusti Korintin pyrkimystä levittää valtaansa ja kauppaansa Adrianmerelle. On mahdollista, että kaupunkiin tuli uusia asuttajia useassa eri vaiheessa, mikä selittäisi eri versioita kaupungin synnystä. Ainakin sinne, samoin kuin Epidamnokseen, sanotaan muuttaneen asukkaita Dyspontionista noin vuonna 570 eaa. kaupungin tuhon jälkeen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Apollōniatēs (Ἀπολλωνιάτης), myöhemmin latinaksi Apolloniates ja Apolloniensis.
Apollonian nimiin on kirjattu yksi voitto Olympian kisoissa: Meneptolemos voitti poikien stadionjuoksun vuonna 500 eaa.
Historia > Klassinen ja hellenistinen kausi

Apolloniasta tuli kukoistava kaupunki, mutta se esiintyy vain harvoin antiikin Kreikan historiassa. Apollonia laajensi alueitaan sotimalla Thronionin kanssa 400-luvulla eaa., ja sai sen lisäksi alaisuuteensa myös Bylliin. Korintin ja Korkyran välisessä konfliktissa vuonna 436/435 eaa. Apollonia oli Korintin puolella. Apollonian valtiomuoto oli yhdistelmä demokratiaa ja oligarkiaa, jossa julkiset virat oli varattu kaupungin perustajasukujen jäsenille. Kaupunki tunnettiin hyvistä laeistaan. Apollonia löi omaa hopearahaa noin vuosina 450–350 eaa. ja pronssirahaa 300-luvun eaa. lopulta lähtien.
300-luvulta eaa. lähtien Apollonia joutui puolustautumaan makedonialaisia vastaan, ja haki tämän vuoksi turvaa ensin Korintista. Makedonia onnistui valloittamaan kaupungin pariksi vuodeksi Kassandroksen aikana vuonna 314 eaa. Apollonialaiset onnistuivat saamaan vapautensa takaisin illyrialaisten avulla. Epeiroksen kuningas Pyrrhos sai ilmeisesti Apollonian valtaansa vuosiksi 275–272 eaa.
Myöhemmin 200-luvulla eaa. Apollonia joutui hakemaan turvaa illyrialaisia vastaan, ja vuonna 260 eaa. se teki liiton Rooman kanssa. Vuonna 229 eaa. kaupunki tuli suoraan Rooman suojeluksen alaiseksi. Vuonna 214 eaa. apollonialaiset ja roomalaiset voittivat Makedonian Filippos V:n. Hän yritti valloittaa Apollonian vielä vuosina 211 ja 205 eaa. Vuonna 199 eaa. Sulpicius aloitti Apolloniasta toiseen makedonialaissotaan kuuluneen hyökkäyksensä Makedoniaa vastaan. Vuonna 148 eaa. Apolloniasta tuli osa Rooman Macedonian provinssia.
Historia > Roomalainen kausi

Apollonia mainitaan Julius Caesarin ja Pompeiuksen välisen kansalaissodan aikana 49–45 eaa. linnoitettuna kaupunkina, ja sen hallussapito oli Caesarille hyvin tärkeää hänen taistelussaan Pompeiusta vastaan Kreikassa. Kaupunki löi omaa roomalaismallista rahaa, kuten denaareja, vielä roomalaisen kauden alussa ensimmäiselle vuosisadalle eaa. saakka.
Rooman tasavallan loppuaikoina Apolloniasta tuli oppineisuuden keskus, ja monet yläluokkaan kuuluneet roomalaiset lähettivät poikansa sinne opiskelemaan Kreikan kirjallisuutta ja filosofiaa. Myös nuori Octavianus Augustus oli siellä kuuden kuukauden ajan opiskelemassa vuonna 44 eaa. yhdessä ystävänsä Agrippan kanssa, kunnes joutui lähtemään Roomaan saatuaan tiedon Caesarin kuolemasta. Cicero kuvaa kaupunkia tuohon aikaan ilmauksella ”urbs magna et gravis”, ”suuri ja merkittävä kaupunki". Myöhemmin Augustus antoi Apollonialle vapaakaupungin aseman, mikä sisälsi verovapauden ja itsehallinnon.
Apollonia säilytti kreikkalaisen luonteensa läpi roomalaisen kauden. Laajimmillaan siellä arvioidaan olleen noin 60 000 asukasta. Apollonia alkoi taantua 200-luvulla jaa. Siihen vaikutti erityisesti vuoden 234 maanjäristys, joka tuhosi suuren osan kaupungista ja muutti Aoos-joen uomaa niin, että kaupungin yhteys joelle katkesi. Paljon ihmisiä muutti muualle, eikä kaupunkia pyritty jälleenrakentamaan laajassa mittakaavassa. Ajan kuluessa myös kaupungin satama liettyi umpeen. Kaikki tämä vähensi Apollonian merkitystä satama- ja kauppapaikkana, samalla kun Illyrian tärkeimmän sataman asema jäi Epidamnokselle.
Myöhemmin Apollonian taantumiseen vaikuttivat myös goottien hyökkäykset. Vielä 300-luvulla kaupunki esiintyy merkittävänä piispanistuimen paikkana, mutta 400-luvulla piispanistuin siirrettiin Bylliihin.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Justinianus I:n aikana 527–565 kaupungin muuria yritettiin vielä kunnostaa viimeisen kerran. Myös Hierokles mainitsee Apollonian 500-luvulla, mutta se ei esiinny enää keskiajan lähteissä. Apolloniasta etelään sijainnut Aulon, nykyinen Vlorë, kehittyi keskiajan kuluessa yhä tärkemmäksi samalla kun Apollonia taantui. Bysanttilaisella kaudella Apollonian paikalle rakennettiin Neitsyt Marian luostari, jonka rakentamisessa käytettiin uudelleen antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Sen katholikon eli pääkirkko on 1200-luvulta, mutta luostari on saattanut olla olemassa jo 800-luvulla. Kaupungin nimi siirtyi lähelle kehittyneelle Pollinan kylälle, jonka nimi on muuntunut nykyiseksi Pojaniksi.
Apollonian rauniot löydettiin 1800-luvun alussa. Kaupungin ensimmäisiä arkeologisia kaivauksia suorittivat itävaltalaiset vuosina 1916–1918. Vuosina 1923–1938 kaupunkia kaivoivat ranskalaiset, vuonna 1941 italialaiset, ja 1950-luvulta 1980-luvulle albanialaiset yhdessä ranskalaisten ja neuvostoliittolaisten kanssa. 1990-luvulta lähtien kaivauksia ovat suorittaneet albanialaiset yhdessä ranskalaisten ja Cincinnatin yliopiston kanssa. Kaupungin arkeologinen alue on ehdolla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollonia Wikimedia Commonsissa
Näkymä Apollonian akropoliilta.
Apollonian lyömä hopeastateeri, n. 340–280 eaa. Kuvituksessa lehmä ja vasikka sekä kaksi tähtimäistä kuviota ja kaupungin nimen alkukirjaimet A Π O Λ.
Apollonian lyömä drakhma. Kuvituksessa lehmä ja vasikka ja virkamiehen nimi ΑΙΒΑΤΙΟΣ, Aibatios sekä palava Apollonian Nymfaion ja teksti ΧΑΙΡΗΝ(ΟΣ), Khairēnos.
Apollon Agyieukselle omistettu obeliski.
Temppelin rauniot.
Apollonian odeionin rauniot.
Apollonian niin kutsutun Suuren stoan rauniot.
Buleuterionin eli Agonotheteiden muistomerkin rauniot.
Nymfaionin rauniot.
Artemiin temppelin rauniot.
Teatterin rauniot.
Hierre

Hierre on hakkeesta valmistettua puukuitumassaa, jota käytetään paperin valmistukseen. Valmistusprosessia kutsutaan hiertämiseksi. Pääasiassa hierrettä valmistetaan havupuista. Vaikka hierteen optiset ja pintaominaisuudet ovat hieman hioketta huonommat, niin paremman lujuutensa takia se soveltuu myös hienojen paperilajien valmistukseen.
Suomessa hierrettä valmistetaan männystä ja kuusesta. Suomalaisen metsäteollisuuden suuri etu on hierteestä valmistettu korkealuokkainen paperi, joka tunnetaan myös maailmalla.
Erilaiset hierretyypit

Hierretyypit voidaan jakaa valmistustavan mukaan seuraavasti:
Kylmähierre (engl. refiner mechanical pulp, RMP)
Kuumahierre (engl. thermo-mechanical pulp, TMP) valmistetaan esilämmitetystä hakkeesta, jolloin hakkeen kuidussa oleva ligniini pehmenee ja kuidut irtautuvat näin toisistaan paremmin. Esilämmitys kestää noin 1,5-5 minuutin ajan.
Kemihierre (engl. chemi mechanical pulp, CMP)
Kemikuumahierre (engl. chemi-thermo mechanical pulp, CTMP) valmistetaan kuten kuumahierre, mutta haketta esikäsitellään kemiallisesti. Kemikaaleina käytetään mm. natriumsulfaattia ja lipeää.
Cumae

| Kyme> Κύμη Cumae |
| --- | --- |
 Kymen eli Cumaen akropolis (taustalla) ja alakaupunkia.
Sijainti
 Kyme
Koordinaatit:  40°50′48″N, 14°3′21″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Monte di Cuma, Pozzuoli, Napoli, Campania
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 750/725 eaa.–500-luku jaa.
Huippukausi:  n. 700–500 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Suur-Kreikka
Aiheesta muualla
  Kyme Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyme (m.kreik. Κύμη, Kymē tai Κύμε, Kyme, myös Κοῦμαι, Kūmai tai Koumai, Κύμα, Kyma), roomalaisella ajalla Cumae (lat.), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi Neapoliin eli nykyisen Napolin länsipuolella, ja sen arkeologinen alue on nykyisen Pozzuolin kunnan alueella Monte di Cuman kylässä.
Kyme oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Se oli perustettu 700-luvulla eaa., ja oli siten koko Italian vanhin kreikkalaiskaupunki. Samnilaiset valtasivat kaupungin noin 420 eaa. Myöhemmin siitä tuli roomalainen kaupunki nimellä Cumae. Rooman keisariajalla paikka oli kuuluisa sibyllastaan, Apollonin oraakkelista.
Maantiede

Kyme sijaitsi Campaniana myöhemmin tunnetun alueen länsirannikolla eli Tyrrhenanmeren rannalla noin 10 kilometriä pohjoiseen Misenonin (Misenum) niemestä. Kaupungin alue on osa tuliperäistä Campi Flegrein eli ”Tulikenttien” aluetta. Kymen kaupunkivaltioon kuuluivat näiden kenttien lisäksi muun muassa viinintuotantoon käytetyt kukkulat, jotka erottivat alueen Kymen- eli Cumaenlahden (nyk. Napolinlahti) alueesta. Laajimmillaan kaupunkivaltio hallitsi koko Campanian aluetta.
Kymen ympäristö oli tuliperäisyyden ansiosta hedelmällistä viljelymaata. Kaupungin lähellä sijaitsivat kraatterijärvet Avernus ja Lucrinus, joista Avernusta pidettiin Haadeen sisäänkäyntinä. Kaupungilla oli hyvät satamat, jotka sijaitsivat Misenonissa ja Dikaiarkhiassa (Dicaearchia). Hieman idempänä sijaitsi Kymen siirtokuntanaan perustama Neapoliin kaupunki.
Kyme voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin. Kaupunki oli Tyrrhenanmeren rannikon kreikkalaiskaupungeista pohjoisin yhdessä Neapoliin kanssa.
Historia > Kaupungin perustaminen

Kymen seudun alkuperäiset asukkaat olivat ei-kreikkalaisia samnilaisia eli oskeja. Kreikkalaiset tunsivat seudun jo mykeneläisen kauden retkiltään 1100-luvulta eaa.
Kymen kaupungin perustaminen ajoitetaan nykyisin noin vuosiin 750–725 eaa. eli hieman myöhempään aikaan kuin Pithekussain asuttaminen noin 770 eaa. Kymeä pidetään koko Italian varhaisimpana varsinaisena kreikkalaisena siirtokuntana ja kaupunkina sekä Suur-Kreikka että Sisilia mukaan lukien, sillä Pithekussain tarkasta asemasta on erimielisyyttä; sitä on pidetty kauppa-asemana, mutta myös mahdollisesti omana poliksenaan. Kymen perustajien katsotaan tulleen Euboian Khalkiista ja Eretriasta, ja siirtyneen paikalle Pithekussaista, joka menetti tämän jälkeen merkityksensä.
Myös antiikin lähteissä kaupungin perustaminen kytkeytyy Pithekussaihin. Esimerkiksi Liviuksen mukaan Kyme perustettiin alun perin Ainarian (nyk. Ischia) saarelle, toisin sanoen Pithekussaina, mutta jatkuvien maanjäristysten ja vulkaanisen toiminnan vuoksi asukkaat tai ainakin osa näistä siirtyi mantereelle. Myös Strabon mainitsee saarella olleen khalkislaisten ja eretrialaisten siirtokunnan, mutta ei mainitse sen ajoitusta. Sekä Pithekussain että Kymen tehtävänä on pidetty kreikkalaisten metallinsaannin turvaamista Elban seudun malmiesiintymistä.
Kreikkalaisen perinteisen kronologian mukaan Kyme olisi perustettu jo niinkin varhain kuin 1050 eaa., ja sen emäkaupunkeihin olisi kuulunut myös kaupungille nimen antanut varhaisempi Kymen kaupunki, joskin tämän nimen kohde on epäselvä. Strabonin mukaan siirtokuntalaisten johtajat olivat Hippokles Kymeläinen ja Megasthenes Khalkislainen. Samalla perustajat sopivat, että kaupunki sai Kymen nimen, mutta sitä pidettiin Khalkiin siirtokuntana. Tässä Kymen on joskus katsottu viittaavan Aioliin Kymeen, nykyään taas Euboian Kymeen. Tulkinta kytkeytyy siihen, miten varhaiseen aikaan kaupungin perustaminen ajoitetaan: perinteinen ajoitus ajoittaisi kaupungin perustamisen jo ennen Aioliin ja Joonian asuttamista, jolloin perustaja ei ole voinut tulla Aioliin Kymestä. Pseudo-Skymnos sovitteli näkemykset yhteen esittämällä, että alkuperäiset perustajat olisivat olleet khalkislaisia, kun taas myöhemmin kaupunkiin olisi tullut uusia asukkaita Aioliista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kymaios (Κυμαῖος).
Perustamismyyttien mukaan siirtokuntalaiset olisivat seuranneet merellä kyyhkystä tai öistä pronssisten symbaalien ääntä, mikä johdatti heidät kaupungin paikalle. Tällaisten myyttien syntyminen voidaan nähdä lähinnä merkkinä siitä, että kaupunki perustettiin suhteellisen varhaisina aikoina.