stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abu Dhabin Grand Prix 2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abu Dhabin Grand Prix 2010 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Abu Dhabin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Yas Marina Circuit (2009–)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2010
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Bahrain |  Australia |  Malesia |  Kiina |  Espanja |  Monaco |  Turkki |  Kanada |  Eurooppa |  Britannia |
|  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Korea |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
America West Airlines

| America West Airlines |
| --- | --- |

 American West Airlinesin Boeing 757
 IATA: HP  –  ICAO: AWE 
Kutsukoodi:  CACUTUS
Perustettu:  1981
Lakkautettu:  2005
Laivaston koko:  132
Kohteiden määrä:  95
Solmukohdat:  McCarranin kansainvälinen lentoasema  Phoenix Sky Harborin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:  Tempe, Arizona, Yhdysvallat
Kanta-asiakasohjelma:  FlightFund
America West Airlines (IATA: HP, ICAO: AWE, kutsukoodi: CACTUS) oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka yhdistyi US Airwaysin kanssa 2005. Tammikuusta 2006 lähtien kaikki America Westin lennot operoitiin US Airwaysin väreissä, tosin yhtiöiden toiminta oli vuoteen 2007 asti eriytetty. America West lensi yli 80 kohteeseen 140 lentokoneellansa.
Laivasto

Toimintansa aikana America West Airlines käytti seuraavia konetyyppejä:
Airbus A319-100
Airbus A320-200
Boeing 737-100
Boeing 737-200
Boeing 737-200Adv
Boeing 737-300
Boeing 737-300QC
Boeing 747-200B
Boeing 757-200
de Havilland Canada Dash 8-102
Nakajima

| Nakajima |
| --- | --- |
Perustettu:  1917
Perustaja:  Chikuhei Nakajima
Lakkautettu:  1945
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nakajima hikōki (jap. 中島飛行機株式会社, Nakajima hikōki kabushikigaisha) oli japanilainen lentokonevalmistaja, jonka Chikuhei Nakajima perusti vuonna 1917 nimellä Hikōkikenkyūsho (”lentokoneinstituutti”). Vuonna 1945 yritys kansallistettiin ja sijoitettiin armeijan hallintaan. Sodan jälkeen yhtiö hajautettiin yli 15:ksi yritykseksi.
Tuotteet > Mäntämoottorikoneet

Nakajima A1N
Nakajima E2N
Nakajima Ki-4
Nakajima Ki-6
Nakajima A2N
Nakajima E4N
Nakajima Type 91
Nakajima B3N
Nakajima Ki-8
Nakajima Ki-11
Nakajima A4N
Nakajima E8N
Nakajima Ki-12
Nakajima AT-2
Nakajima C3N
Nakajima LB-2
Nakajima Ki-19
Nakajima Ki-27
Nakajima Ki-34
Nakajima B5N
Nakajima Ki-43
Showa/Nakajima L2D
Nakajima Ki-44
Nakajima Ki-62
Nakajima A6M2-N
Nakajima G5N
Nakajima Ki-49
Nakajima J1N
Nakajima Ki-84
Nakajima B6N
Nakajima J5N
Nakajima C6N
Nakajima Ki-87
Nakajima G8N
Nakajima Ki-115
Nakajima Ki-116
Nakajima G10N
Tuotteet > Suihkulentokoneprototyypit

Nakajima Kikka
Nakajima Ki-201
Tuotteet > Lentomoottorit

Nakajima Ha5
Nakajima Hikari
Nakajima Homare
Nakajima Kotobuki
Nakajima Mamoru
Nakajima Sakae
Afterglow (Dr. Johnin albumi)

| Afterglow Dr>  John |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 7 ja 9 helmikuuta 1995
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tommy LiPuma
 Tyylilaji: New Orleans R&B, Piano Blues, Bayou Funk
 Kesto: 45.23
 Levy-yhtiö: GRP Records Inc
Dr. Johnin muut julkaisut
| Television 1994 | Afterglow 1995 | Trippin’ Live 1997 |
Afterglow  on Dr. Johnin levy vuodelta 1995.
Kappaleet

I Know What I've Got – 5.01 (säv. Louis Jordan, Sid Robin, Sydney Robin)
Gee Baby Ain't I Good to You – 4.18 (säv. Andy Razaf, Don Redman)
I'm Just a Lucky So-And-So – 3.33 (säv. Mack David, Duke Ellington)
Blue Skies – 4.24 (säv. Irving Berlin)
So Long – 5.04 (säv. Remus Harris, Irving Melsher, Russ Morgan)
New York City Blues – 4.00 (säv. Doc Pomus, Mac Rebennack)
Tell Me You'll Wait for Me – 4.39 (säv. Charles Brown, Oscar Moore)
There Must Be a Better World Somewhere – 5.21 (säv. Pomus, Rebennack)
I Still Think About You – 4.18 (säv. Dr. John, Mac Rebennack)
I'm Confessin' (That I Love You) – 4.27 (säv. Doc Daugherty, Al J. Neiburg, Ellis Reynolds)
Kokoonpano

Dr. John – laulu, piano
Philip Upchurch – kitara
Jeff Hamilton – rummut
John Clayton – bassokitara (kappaleet 5, 9 ja 10)
Ray Brown – bassokitara (kappaleet 1–4, 6 ja 8)
Lenny Castro – lyömäsoittimet (kappale 4)
Larry Bunker – lyömäsoittimet, vibrafoni (kappaleet 2, 4 ja 7)
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Afterglow discogs.com -sivustolla
Afterlife

| Afterlife Disco Ensemble |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. tammikuuta 2017
 Tyylilaji: post-hardcore, indie rock
 Kesto: 42.08
 Levy-yhtiö: Fullsteam, Sony Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Disco Ensemblen muut julkaisut
| Warriors 2012 | Afterlife 2017 |   |
Singlet albumilta Afterlife
 ”Fight Forever” Julkaistu: 14. lokakuuta 2016  ”Nothing More” Julkaistu: 20. tammikuuta 2017
Afterlife on post-punk-yhtye Disco Ensemblen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2017 Suomessa ja Saksassa Fullsteamin ja Sony Musicin yhteistyönä. Albumi on yhtyeen ensimmäinen viiden vuoden tauon jälkeen, minkä aikana jäsenet ovat keskittyneet omiin sooloprojekteihinsa sekä yksityiselämiinsä. Albumin julkaisun tiimoilta yhtye lähti helmi–maaliskuun käsittävälle Suomen kiertueelle, minkä jälkeen se lähti huhtikuussa Keski-Euroopan kiertueelle.
Albumilta julkaistiin single ”Fight Forever” 14. lokakuuta 2016. Toinen single ”Nothing More” julkaistiin 20. tammikuuta 2017. Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Imperiumin Samuli Keskitalo antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä, ja luonnehti musiikkia maailmanluokkaiseksi. Hän piti kappaleantia pääosin erinomaisena muutamaa ohilyöntiä lukuun ottamatta, ja piti Afterlifea yhtyeen parhaana vuoden 2005 First Aid Kitin ohella. Niin ikään Kaaoszinen Terhi Skippari antoi albumille arvosanan 8/10, ja luonnehti soundeja kansainvälisiksi. Hänestä kaikki kappaleet ovat tarttuvia ja sisältävät lähes poikkeuksetta hyväntuulisia koukkuja, eikä musiikki huku valtavirtaan laulajan omintakeisen ulosannin ansiosta.
Kappaleet

Reality – 4.13
Fight Forever – 3.58
Disappear – 3.41
Afterlife – 4.33
Nothing More – 3.40
Das Boot – 3.44
Hardcore People – 3.25
Face Down in a Fountain – 2.50
Surround Me – 4.09
Too Deep – 3.56
Midnight – 3.59
Kokoonpano

Miikka Koivisto – laulu, koskettimet
Jussi Ylikoski – kitara, taustalaulu
Lasse Lindfors – basso
Mikko Hakila – rummut
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 8/10
Savon Sanomat:
Soundi:
Alfred Karindi

Alfred Karindi vasemmaisimpana ja muut tarttolaisen koulukunnan säveltäjät: vasemmalta oikealle Eduard Tubin, Olav Roots, Heino Eller ja Karl Leichter.
Alfred Karindi (vuoteen 1935 Karafin; 30. toukokuuta 1901 Kõnnu – 13. huhtikuuta 1969 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.
Karindi opiskeli Tarton musiikkiopistossa vuodesta 1920 urkujensoittoa Johannes Kärtin johdolla. Hän valmistui samasta oppilaitoksesta Heino Ellerin sävellysoppilaana vuonna 1927. Vuonna 1931 hän valmistui Tallinnan konservatoriosta ulkopuolisena opiskelijana urkujensoitossa ja sävellyksessä. Hänen opettajiaan olivat August Topman ja Artur Kapp. Karindi toimi Tarton oppilaitoksissa musiikinopettajana vuodesta 1921 ja opetti vuosina 1928–1932 Tarton yliopistossa. Lisäksi hän opetti Tallinnan konservatoriossa vuosina 1940–1950 ja 1955–1969. Vuodesta 1944 hän oli siellä musiikin teorian laitoksen johtaja ja vuodesta 1946 professori. Karindin opiskelijoiden joukossa olivat Aime Tampere, Gennadi Podelski ja Ira Trilljärv. Vuonna 1950 Karindi joutui pidätetyksi; tämän jälkeen hän oli vuoteen 1954 vankileirillä Mordvassa.
Karindi työskenteli urkurina Tarton Maarja-kirkossa 1925–1929, Tarton yliopiston kirkossa 1929–1933 ja Tallinnan Kaarli-kirkossa 1933–1940 sekä 1948. Hän sai laajaa tunnustusta improvisaatiotaidoistaan. Karindi johti myös lukuisia kuoroja Tartossa ja Tallinnassa. Vuonna 1957 hän perusti oman kuoronsa, joka vuonna 1992 otti käyttöön nimen Alfred Karindi -sekakuoro. Tämän kuoron johtajana hän toimi kuolemaansa saakka. Säveltäjänä Karindin tuotanto koostuu enimmäkseen kuoro- ja urkuteoksista sekä yksinlauluista. Hän sävelsi kuitenkin myös orkesteriteoksia (kuten sinfonian), kamarimusiikkia ja kantaatteja. Lauluja Karindi teki sellaisten kirjoittajien kuin Anna Haavan, Kaarel Korsenin, Juhan Liivin, Villem Ridalan ja Karl Eduard Söötin sanoihin. Karindin urkusävellysten joukossa on muun muassa neljä sonaattia.
Karindi oli Viron säveltäjäliiton jäsen vuosina 1944–1950 ja jälleen vuodesta 1954. Hän sai tunnustuksia, kuten Viron sosialistisen neuvostotasavallan valtiopalkinnon (1948). Karindi on haudattu Tallinnan Metsäkalmistoon. Vuonna 1986 muistolaatta avattiin hänen synnyinpaikkaansa Kõnnun kylään.
Nicholas Hooper

| Nicholas Hooper> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1952 
Ammatti:  elokuvasäveltäjä
Aiheesta muualla
wordandnote.com
IMDb 
Nicholas Hooper on englantilainen elokuvasäveltäjä, joka on säveltänyt musiikin muun muassa Harry Potter ja Feeniksin kilta ja Harry Potter ja puoliverinen prinssi -elokuviin.
Aiheesta muualla

Nicholas Hooper Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
↑  (de) Saksan kansalliskirjasto, GND-tunniste . Tieto on haettu Wikidatasta.
Alfred Kempe

Alfred Kempe
Alfred Bray Kempe (6. heinäkuuta 1849 Kensington, Lontoo – 21. huhtikuuta 1922 Lontoo) oli englantilainen matemaatikko, joka tunnetaan töistään mekaanisten nivelsysteemien sekä neliväriongelman parissa.
Kempe opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa muun muassa Arthur Cayleyn opettamana. Hän valmistui vuonna 1872 ja julkaisi samana vuonna ensimmäisen matemaattisen artikkelinsa, nimeltään A general method of solving equations of the nth degree by mechanical means. Matemaattisista ja musiikillisista taipumuksistaan huolimatta hän ryhtyi ammatiltaan lakimieheksi. Matematiikasta ja musiikista tuli hänen harrastuksiaan.
Kempen matemaattiset tulokset käsittelivät aluksi pääasiassa mekaanisia nivelsysteemejä. Esimerkki yksinkertaisesta nivelsysteemistä on höyrykoneen luisti, joka muuttaa suoraviivaisen liikkeen pyöriväksi.
Vuonna 1879 Kempe esitti neliväriongelmaan todistuksen, jota luultiin oikeaksi yhdentoista vuoden ajan, kunnes vuonna 1890 Percy Heawood osoitti, että todistuksessa oli aukko. Vaikka Kempen todistus oli virheellinen, se sisälsi kuitenkin merkittäviä ideoita, joiden avulla Heawood pystyi todistamaan heikomman tuloksen, viisivärilauseen, jonka mukaan viisi väriä riittää tasokartan värittämiseen. Kempen esittämiä merkittäviä todistusideoita olivat väistämättömyys (engl. unavoidability) ja redusoitavuus (engl. reducibility). Näitä käyttivät myös Kenneth Appel ja Wolfgang Haken, kun he lopulta vuonna 1976 onnistuivat todistamaan nelivärilauseen käymällä läpi suuren määrän väistämättömiä asetelmia tietokoneen avulla.
Kempe valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1881, ja hän toimi myös Royal Societyn johtotehtävissä. Hän oli London Mathematical Societyn puheenjohtaja vuosina 1892–1894.
Kempe harrasti aktiivisesti vuoristokiipeilyä erityisesti Sveitsissä.
Myklebustbreen

Myklebustbreen on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Vestlandetissa, Norjassa. Pinta-alaltaan 57 km² laajuinen jäätikkö on Norjan seitsemänneksi suurin, ja sijaitsee kolmen kunnan, Gloppenn, Strynin ja Jølsterin, alueilla lähellä Jostedalsbreen-jäätikköä.
America (1788)

| America |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  1787
Laskettu vesille:  21. toukokuuta 1788
Palveluskäyttöön:  1789
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 1. kesäkuuta 1794 HMS Impétueux
Loppuvaihe:  romutettu 1813
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 966 t
Pituus:  55,87 m
Leveys:  14,90 m
Syväys:  7,26 m
Koneteho:  täystakiloitu
Miehistöä:  3 upseeria ja 690 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  yhteensä 74 tykkiä: 28 x 36 naulan SML tykkiä 30 x 18 naulan tykkiä 16 x 8 naulan tykkiä 4 x 36 naulan karronadia
America oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin telakalta, missä köli laskettiin 1787. Se laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788 ja otettiin palvelukseen 1789.
Palvelus

Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun, jossa sen valtasi HMS Leviathan. Amiraliteetti nimesi aluksen HMS Impétueux'ksi, koska laivastossa oli jo HMS America.
Aluksen päällikkyyden vastaanotti 5. lokakuuta 1796 John Willet Payne. Huollon jälkeen alus siirtyi 11. lokakuuta Portsmouthista Spitheadiin jatkamaan varustamista. Se aloitti palveluksensa Kanaalissa 28. lokakuuta ja palasi Spitheadiin 1. tammikuuta 1797. Payne menetti päällikkyyden heikon terveytensä vuoksi, jolloin uudeksi päälliköksi tuli Sampson Edwards ja edelleen 1. maaliskuuta 1799 Sir Edward Pellew.
Maaliskuussa osa miehistöstä nousi kapinaan. Merijalkaväen osaston pysyessä kuitenkin päällikölle uskollisena sai Pellew kukistettua kapinan. Kolme kapinoitsijaa hirtettiin ja kuutta muuta kierrätettiin laivaston aluksilla, kunnes heidät sijoitettiin muualle.
Alus osallistui 4. kesäkuuta 1800 Quiberoninlahden taisteluun. Se osallistui Napoleonin sotiin ja romutettiin vuonna 1813.
Angochen piiri

| Angochen piiri Distrito de Angoche |
| --- | --- |
 Avenida da Liberdade Angochessa.
 Angochen piirin sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 16.2310°S, 39.9037°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Nampula
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Angoche
 – Piirin johtaja:  Rodrigo Artur Ussene 
Pinta-ala  ():  3 311 km²
Väkiluku (2022)  (ennuste):  410 527
Angochen piiri (port. Distrito de Angoche) on Mosambikin Nampulan maakuntaan kuuluva piiri. Piirin keskus on Angochen kaupunki. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla, linnuntietä 141 kilometriä aluekeskus Nampulasta kaakkoon.
Angochen piiri rajoittuu kaakossa Intian valtamereen, lounaassa Larden piiriin, lännessä Moman piiriin, luoteessa Mogovolasin piiriin ja pohjoisessa Liúpon piiriin.
Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 410 527 vuonna 2022. Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 228 526 (VL 1997), 283 520 (2007) ja 347 176 (VL 2017). Angochen piirin pinta-ala oli 3 311 neliökilometriä (2022). Piiri jakautuu neljään hallinnolliseen alueseen: P.A de Angoche Sede, P.A de Aube, P.A de Namaponda ja P.A de Namitoria.
Angochen piirihallinnon rakennus.
Angochen kaupunginvaltuuston rakennus.
Kalastusaluksia satamassa, laskuveden aikaan.
Andøya

Andøya
Andøyan sijainti
| --- | --- |
Sijainti:  69°6′N, 15°43′E, Andøy Nordlandin lääni Norja
Saariryhmä:  Vesterålen
Vesialue:  Norjanmeri 
Korkein kohta:  Kvasstind, 705 m
Pinta-ala:  488 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Andøya on pohjoisin saari Vesterålenin saaristossa, Nordlandin läänissä Norjassa. Saari kuuluu Andøyn kuntaan. Sen pinta-ala on 488 neliökilometriä, joten se on Norjan kymmenenneksi suurin saari.
Saarella sijaitsee 1962 perustettu luotainrakettien laukaisukeskus Andøyan rakettikoealue.
Nils Boije

Nils (Niilo) Boije (noin 1490–1568) oli sotapäällikkö ja hallintomies, joka toimi päällikkönä jo kreivin sodassa 1534–1536, Dacken kapinan kukistamisessa 1542 sekä Kustaa Vaasan sodassa 1555–1557. Hän oli Juhana-herttuan luottomiehiä, mutta siirtyi kuninkaan (Eerik XIV) puolelle ja osallistui Turun linnan piiritykseen 1563. Hän oli mukana Helsingin perustamistoimissa, ja hän sai nimityksen Suomen käskynhaltijaksi, mutta ei voinut hoitaa sitä sairauden vuoksi ja kuoli pian.
Nils Boijen puoliso oli Brita Kristerintytär Horn. Pariskunta on haudattu Pohjan kirkkoon, jossa on säilynyt heidän suurikokoinen kalkkikivinen hautalaakansa 1590-luvulta.
Mykola Bahlei

| Mykola Bahlei> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mykola Lvovytš Bahlei
Syntynyt: 25. helmikuuta 1937 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 3. maaliskuuta 1991 (54 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Koripalloilija
Pituus:  190 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
:  BK Budiveljnyk Kiova
Maajoukkueet
:   Neuvostoliitto
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1965 |  |  |
Mykola Lvovytš Bahlei (ukr. Микола Львович Баглей, ven. Николай Львович Баглей, Nikolai Lvovitš Baglei, 25. helmikuuta 1937 Kiova, Ukrainan SNT – 3. maaliskuuta 1991 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Bahlei voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Tokiossa 1964 ja Euroopan mestaruuden Neuvostoliitossa 1965. Seuratasolla hän edusti BK Budiveljnyk Kiovaa.
Nils Blommér

Per Södermarkin muotokuva Nils Blommérista.
Nils Blommér: Ängsälvor (1850).
Nils Jakob Olsson Blommér (12. kesäkuuta 1816 Ruotsi – 1. helmikuuta 1853 Rooma, Italia) oli ruotsalainen taidemaalari.
Blommér omaksui vaikutteita romantikko Moritz von Schwindiltä. Hän kuvasi maalauksissaan pohjoismaisia maisemia ja täytti niitä kansantaruston hahmoilla. Blommérin päätyöt Näcken och Ägirs döttrar ja Ängsälvor ovat Ruotsin kansallismuseossa. Blommér meni naimisiin Edla Blommérin (o.s. Jansson) kanssa mutta kuoli pian häiden jälkeen. Myös hänen vaimonsa oli taidemaalari mutta menetti leskeksi jäätyään halunsa maalata ja keskittyi miehensä muiston vaalimiseen. Blommérin kuolema Italiaan suuntautuneen matkan aikana johtui keuhkokuumeesta.
Mykkänen

Mykkänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Antti Mykkänen (s. 1956), asiamies, ent. maakuntajohtaja
Eino Mykkänen (1909–1947), metsätyönjohtaja, kirjailija, toimittaja
Hannu Mykkänen (s. 1948), ravitsemustieteen professori
Jouni Mykkänen (s. 1939), poliitikko ja kulttuurineuvos, Suomen elokuvasäätiön ent. johtaja, Eino Mykkäsen poika
Juhani Mykkänen (s. 1984), startup-yrittäjä, kolumnisti ja kirjailija
Kai Mykkänen (s. 1979), ekonomisti, poliitikko ja ministeri, Jouni Mykkäsen poika
Kalevi Mykkänen (1914–1951), elokuvanäyttelijä
Kirsi Mykkänen (s. 1978), pikajuoksija
Marjaana Mykkänen (s. 1954), dokumentaristi, televisiotuottaja ja -ohjaaja ja viestinnän tutkija
Martti Mykkänen (1926–2008), graafikko
Paavo Mykkänen (1928–2015), arkkitehti
Pekka Mykkänen, toimittaja ja tietokirjailija
Taavetti Mykkänen (1895–1946), jääkäri
Ville Mykkänen (1997–2024), Ukrainan puolesta taistellut suomalainen vapaaehtoinen.
Entinen sukunimi

Vilho Vallas (ent. Mykkänen, 1894–1963), kansanedustaja (Maalaisliitto)
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nils Bonpoika Sture

Nils Bonpoika (Bosson) Sture (k. 1494) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän nostatti talonpojat Oxenstiernoja vastaan 1466 ja esti Eerik Akselinpoika Tottin valtaannousun Ruotsissa. Hän tuki Kaarle Knuutinpoikaa harjoittamalla Taalainmaalla tämän hyväksi propagandaa. Myöhemmin hän oli Sten Sture vanhemman kannattaja, mutta välit katkesivat myöhemmin, kun hän joutui vaihtamaan Västeråsin läänin vähämerkityksisempään Stegeborgin lääniin.
Nils Sture oli Natt och Dag -sukua, mutta otti äidinisänsä mukaan käyttöön nimen Sture.
Nils Bielke

Nils Bielke tai  Niels Bielke voi tarkoittaa useampia ruotsalaisia henkilöitä:
Nils Kettilsson (Bielke) mainittu 1295–1304, ritari
Nils Tuurenpoika (Bielke) (k. 1364), drotsi
Nils Pedersson (Bielke), kuollut 1550
Nils Tuurenpoika Bielke (1569–1639), valtaneuvos, Suomen ensimmäinen kenraalikuvernööri
Nils Bielke (1644–1716), sotamarsalkka
Nils Bielke (1706–1765), kreivi, paavin virkamies
Nils Adam Bielke (1724–1792), valtaneuvos
Angry Birds Trilogy

| Angry Birds Trilogy |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rovio/Housemarque (PS3/360) Exient Entertainment (3DS)
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Nintendo eShop ja PlayStation Store
Pelisarja:  Angry Birds
Julkaistu:  NA 25. syyskuuta 2012 EU 28. syyskuuta 2012 Wii, Wii U Elokuu 2013 PlayStation Vita joulukuu 2013
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Nintendo 3DS, Wii, Wii U, PlayStation Vita
Jakelumuoto:  Blu-ray, DVD, pelimoduuli, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Angry Birds Trilogy on Rovio Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema videopeli. Peli julkaistiin alun perin PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Nintendo 3DS:lle syyskuussa 2012, ja vuonna 2013 peli julkaistaan myös Wiille, Wii U:lle ja PlayStation Vitalle.
Peli sisältää kolme ensimmäistä Angry Birds -peliä: Angry Birdsin, Angry Birds Seasonsin ja Angry Birds Rion. Peli tukee PlayStation Movea, Xbox 360 Kinectia ja Nintendo 3DS Streetpassia.

Angry Birds -pelisarja
| --- | --- |
Angry Birds::   Angry Birds  Seasons  Rio  Space  Magic  Trilogy  Star Wars  Star Wars II  Go!  Epic  Transformers  Angry Birds 2 
Spin-offit::   Bad Piggies  Stella 
Muuta::   Angry Birds Toons  Angry Birds Blues  Angry Birds Stella  Piggy Tales 
Elokuva::   Angry Birds -elokuva  Angry Birds -elokuva 2
Nils Bolander

Nils Bolander 1933
Nils Fredrik Bolander (18. heinäkuuta 1902 Västerås, Ruotsi – 7. joulukuuta 1959 Lund) oli ruotsalainen luterilainen pappi, Lundin hiippakunnan piispa sekä runoilija ja kirjailija.
Nils Bolander oli kotoisin Västeråsista, jossa hänen isänsä oli tuomiokirkkourkuri. Isä kuoli kuitenkin kun Nils oli vain yhden vuoden ikäinen, mutta omien sanojensa mukaan hän peri "rytmien lahjan ja voimakkaasti virtaavan pelimannin veren”.
Bolander opiskeli teologiaa Uppsalan yliopistossa ja opiskeluaikanaan hän sai vaikutteita arkkipiispa Nathan Söderblomilta ja norjalaiselta teologian professorilta Ole Hallesbyltä. Hänet vihittiin papiksi Västeråsin hiippakunnassa. Hän jatkoi opiskelua ja valmistui teologian lisensiaatiksi 1929. Nils Bolander oli myös virsitutkija, hymnologi. Teoksessaan Samfund och sångbok (Yhteisö ja laulukirja) hän tarkastelee Ruotsissa esiintyneitä hengellisiä liikkeitä ja yhteisöjä sekä niiden laulukirjoja.
Hän toimi pappina lähinnä Taalainmaalla kunnes hänet valittiin Tukholman Engelbrektin seurakunnan komministeriksi 1940 ja kirkkoherraksi 1947. Seurakuntatyönsä ohella hän julkaisi useita runo- ja saarnakokoelmia ja esiintyi usein radioapuhujana. Hän oli myös pidetty saarnaajana. Hänet valittiin 1950 Lundin tuomiorovastiksi, vaikka hän ei ollut koskaan käynyt Lundissa. Valintaan vaikutti hänen radio-ohjelmansa joita voitiin kuunnella koko maassa. 1958 hänet valittiin Lundin hiippakunnan piispaksi. Tätä virkaa hän ehti hoitaa vain lyhyen aikaa, hän kuoli joulukuussa 1959.
Bolanderin paimenkirjeen (Herdabrev till Lunds stift) aiheena oli pappina oleminen (Att få vara präst), ja oman leimansa sille antoivat lukuisat runot. Kirjasta otettiin neljä painosta ja se on ilmestynyt myös tanskaksi.
Bolander on kirjoittanut runojen ohella myös virsiä. Yksi Bolanderin virsi on vuoden 1986 Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 562 "Herra antoi, ottikin" (Herren gav, och Herren tog) vuodelta 1933. Sen on suomentanut Per Boreman 1946 ja Pekka Kivekäs uudelleen 1998. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on myös yksi hänen kirjoittamansa virsi, virsi 519 "On työni, Herra, lahjaasi".