stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saawariya

| Saawariya |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sanjay Leela Bhansali
Käsikirjoittaja:  Prakash Kapadia Vibhu Puri
Perustuu:  Fjodor Dostojevskin novelliin ”Valkeat yöt”
Tuottaja:  Sanjay Leela Bhansali
Säveltäjä:  Monty Sharma
Kuvaaja:  Ravi K. Chandran
Leikkaaja:  Sanjay Leela Bhansali
Koreografi:  Saroj Khan Shiamak Davar Pappu Mallu
Pääosat:  Ranbir Kapoor Sonam Kapoor Salman Khan Rani Mukerji Zohra Sehgal
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  SLB Films Sony Pictures Entertainment
Levittäjä:  Netflix Sony Pictures Entertainment Columbia Pictures Culver Max Entertainment SLB Films
Ensi-ilta:  9. marraskuuta 2007
Kesto:  142 min
Alkuperäiskieli:  hindi, englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saawariya (televisioesityksessä Saawariya – Täyttymätön rakkaus, suomeksi ”Rakkaani”) on Sanjay Leela Bhansalin ohjaama ja tuottama intialainen Bollywood-elokuva vuodelta 2007. Se perustuu Fjodor Dostojevskin ”Valkeat yöt” -novelliin. Elokuvassa ensiesiintymisensä tekevät molemmat pääroolien näyttelijät: Ranbir Kapoor (Rishi Kapoorin ja Neetu Singhin poika) ja Sonam Kapoor (Anil Kapoorin tytär). Rani Mukerji, Salman Khan ja Zohra Sehgal esiintyvät sivurooleissa.
Saawariya on yksi harvoista Suomessa DVD:nä julkaistuista Bollywood-elokuvista. Se sai ensi-iltansa Suomen televisiossa Nelosella vuonna 2013.
Juoni

Elokuvan kertoja on prostituoitu Gulabji (Rani Mukerji), joka on RK-baarin kanta-asiakas. Hän tutustuu baarin laulajaan Ranbir Rajiin (Ranbir Kapoor). Vaikka Raj tietää, mitä Gulabji tekee työkseen, hän kohtelee tätä ystävällisesti. Kun Raj kertoo tarvitsevansa asuinpaikan, Gulabji neuvoo häntä menemään Lilianin (Zohra Sehgal) luokse. Lilian antaa vain niiden jäädä taloonsa, joista hän pitää. Raj päättää mennä tapaamaan häntä.
Raj tapaa Lilianin ja he käyvät tunteikkaan keskustelun, jonka aikana Lilian kertoo, että hänen poikansa lähti vuosia sitten armeijaan eikä ole palannut. Hän antaa Rajin jäädä, koska tämä muistuttaa häntä hänen pojastaan. Raj lähtee illalla kävelylle ja tapaa salaperäisen mustaan pukeutuneen tytön. Raj yrittää puhua tytölle, mutta tämä juoksee karkuun ja Raj alkaa seurata häntä. Saatuaan väärän käsityksen, tyttö huutaa Rajille ja käskee mennä pois. Pian humalainen mies alkaa seurata tyttöä ja Raj pelastaa hänet. Raj vaatii saada saattaa tytön kotiin. Tyttö suostuu, ja Rajille selviää, että tytön nimi on Sakina (Sonam Kapoor). Tuona yönä Raj rakastuu häneen.
Ajateltuaan Sakinaa koko yön, Raj päättää kertoa, että rakastaa häntä. Kun hän yrittää puhua Sakinalle seuraavana iltana, Sakina ei ole tuntevinaan häntä eikä suostu puhumaan hänelle. Raj suuttuu, mutta he sopivat välinsä. Raj vie Sakinan suosikkipaikkaansa, kellotorniin. Ennen kuin hän ehtii paljastaa tunteensa, Sakina kertoo olevansa rakastunut johonkin toiseen. Hän kertoo miehen nimen olevan Imaan (Salman Khan), ja kuinka he rakastuivat miehen asuessa vuokralla Sakinan isoäidin talossa. Sakina oli murtunut, kun Imaan lähti, mutta he sopivat tapaavansa sillalla.
Vaikka Raj tietää, että Sakina ei rakasta häntä, hän haluaa silti auttaa tätä. Raj alkaa uskoa, että Imaania ei oikeasti ole olemassa. Hän kysyy neuvoa Gulabjilta, ja tämä neuvoo häntä kertomaan tunteistaan Sakinalle. Raj päättää kosia Sakinaa eidinä. Hän vie Sakinan RK-baariin ja laulaa hänelle. Sakina muistaa, että on aika tavata Imaan sillalla, ja juoksee pois. Raj seuraa häntä ja sanoo, että Imaania ei ole. Sakina käskee Rajin antaa hänen mennä. Loukattu Raj menee Gulabjin luo ja sanoo, että haluaa viettää yön tämän kanssa. Syvästi loukkaantuneena Gulabji heittää hänet ulos kadulle.
Raj palaa sillalle, missä Sakina odottaa Imaania. Sakina on varma, että Imaan ei enää tule. Hän päättää valita Rajin, koska tietää miten paljon tämä rakastaa häntä. Raj yrittää tehdä Sakinan onnelliseksi ja onnistuukin. Kävellessään kotiin he ohittavat sillan, missä he tapasivat. He näkevät Imaanin sillalla odottamassa Sakinaa. Kahden vaiheilla oleva Sakina ei tiedä, mitä tekisi, mutta Raj käskee hänen mennä Imaanin mukaan. Raj kääntyy sivutielle ja uppoutuu ihaniin muistoihin Sakinasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ranbir Kapoor  | … |  Ranbir Raj   |
|  Sonam Kapoor  | … |  Sakina   |
|  Rani Mukerji  | … |  Gulabji   |
|  Salman Khan  | … |  Imaan   |
|  Zohra Sehgal  | … |  Lilian   |
|  Begum Para  | … |  Nabila/Badi Amma   |
|  Vibha Chibber  | … |  Naseeban   |
|  Atheya Chaudhri  | … |  Jhumri Aapa   |
|  Kenny Desai  | … |  herra D’Costa   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Monty Sharma.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Saawariya” | Shail Hada | 2.45 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Jab Se Tere Naina” | Shaan | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Masha-Allah” | Kunal Ganjawala, Shreya Ghoshal | 5.28 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Thode Badmash” | Shreya Ghoshal | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Yoon Shabnami” | Parthiv Gohil | 5.15 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Daras Bina Nahin Chain” | Richa Sharma, Shail Hada, Parthiv Gohil | 4.45 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Sawar Gayi” | Shreya Ghoshal | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Jaan-e-Jaan” | Kunal Ganjawala, Shreya Ghoshal | 5.59 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Pari” | Kunal Ganjawala | 5.19 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Chhabeela” | Alka Yagnik | 5.23 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Saawariya” (Reprise)  | Shail Hada | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Box Office India julisti Saawariyan ”katastrofiksi”.
Palkinnot

Apsara Film & Television Producers Guild Awards
Paras miestulokas – Ranbir Kapoor
Filmfare Awards
Paras miestulokas – Ranbir Kapoor
Paras mieslaulaja – Shaan (”Jab Se Tere Naina”)
R. D. Burman -palkinto – Monty Sharma
International Indian Film Academy Awards
Vuoden miestähtitulokas – Ranbir Kapoor
Paras mieslaulaja – Shaan (”Jab Se Tere Naina”)
Screen Awards
Lupaavin miestulokas – Ranbir Kapoor
Stardust Awards
Huomisen miessupertähti – Ranbir Kapoor
Huomisen naissupertähti – Sonam Kapoor
Zee Cine Awards
Paras miestulokas – Ranbir Kapoor
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saawariya Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Saawariya Elonet.
Saawariya AllMoviessa. (englanniksi)
Walferdange

| Walferdange Walferdingen Walfer |
| --- | --- |
 vaakuna
 Walferdangen kunnan sijainti (oranssi) Luxemburgissa ja Luxemburgin kantonissa (punainen).
 Koordinaatit: 49°39′27″N, 6°7′48″E 
Valtio:  Luxemburg
Alue:  Luxemburgin alue
Kantoni:  Luxemburg
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Joëlle Elvinger
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,06 km²
Väkiluku (2016):  7 818
 – Väestötiheys:  1 107 as./km²
 
 www.walfer.lu 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Walferdange (luxemburgiksi Walfer; saks. Walferdingen) on Luxemburgin kaupungin noin 7 800 asukkaan pohjoinen rajanaapuri Alzetten laaksossa. Walferdangen asukkaista yli 45 % on ulkomaalaistaustaisia.[lähde? ]
Walferdangen kunta koostuu kolmesta kylästä: Walferdangesta, Helmsangesta ja Bereldangesta. Pääkulkuväyliä ovat päätie Route Nationale 7 ja Luxemburgin kaupungista pohjoiseen vievä rautatie.
Walferdangen nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1817 rakennettu Walferdangen linna, 100 metriä pitkät ja 50 metriä leveät Roomalaisen palatsin jäännökset, vanhat kipsikaivokset sekä Walferdangen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walferdange Wikimedia Commonsissa
Luxemburgin alueen kunnat
Bertrange
Bettembourg
Bissen
Boevange-sur-Attert
Colmar-Berg
Contern
Differdange
Dippach
Dudelange
Esch-sur-Alzette
Fischbach
Frisange
Garnich
Heffingen
Hesperange
Hobscheid
Kayl
Käerjeng
Kehlen
Koerich
Kopstal
Larochette
Leudelange
Lintgen
Lorentzweiler
Luxemburg
Mamer
Mersch
Mondercange
Niederanven
Nommern
Pétange
Reckange-sur-Mess
Roeser
Rumelange
Sanem
Sandweiler
Schifflange
Schuttrange
Septfontaines
Steinfort
Steinsel
Strassen
Tuntange
Walferdange
Weiler-la-Tour
Ylämyllyn kirjasto

| Ylämyllyn kirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Laavupolku 2, 80400 Ylämylly (Liperi)
Koordinaatit:  62.62092°N, 29.55320°E
Tyyppi:  Liperin kunnankirjaston toimipiste, osa Joensuun seutukirjastoa
Kokoelman koko:  ks. Joensuun seutukirjasto
Ylämyllyn kirjasto
Ylämyllyn kirjasto on Liperin Ylämyllyn taajamassa toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto toimi keväästä 2019 lähtien tilapäisissä tiloissa. Ylämyllyn kirjaston uudet tilat Ylämyllyn koulun Patteriston yksikön eli yläkoulun yhteydessä avautuivat elokuussa 2021. Tiloihin on tulossa myös omatoimikäytön mahdollisuus.
Ylämyllyn kirjasto on yksi kunnan kolmesta yleisestä kirjastosta; muita toimipaikkoja ovat Liperin kirjasto Liperin kirkonkylällä ja Viinijärven kirjastollä Viinijärvellä. Lisäksi Liperissä kiertää Outokummun kaupungin ja Polvijärven kunnan kanssa yhteinen kirjastoauto Ketunlenkki.
Liperin kirjastot toimivat osana Joensuun seutukirjastoa ja Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös liperiläisten lainaajien käytettävissä.
Sami Uotila (urheilija)

| Sami Uotila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. marraskuuta 1976 (ikä 47) Helsinki, Suomi
Uran tiedot
Pituus:  169 cm
Seura:  Espoo Slalom
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1994–2007
Sami Uotila (s. 2. marraskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut alppihiihtäjä. Uotila kuului Suomen maajoukkueeseen 1993–2007. Hänen päälajinsa alppihiihdossa oli suurpujottelu.
Uotila valmistui vuonna 1997 ylioppilaaksi Norges Toppidrettsgymnasista, joka sijaitsee Geilossa, Norjassa.
Uotila oli ensimmäinen suomalainen miesalpinisti, joka pääsi maailmancupin osakilpailussa palkintokorokkeelle. Tämä tapahtui Italian Alta Badian suurpujottelussa 16. joulukuuta 2001, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Uotila kärsi urallaan lukuisista loukkaantumisista.
Uotila on 169 cm pitkä ja painoi aktiiviurallaan 70 kg. Hän edusti Espoo Slalomia.
Uotilan kotirinne oli Vihti Ski Center, jossa hän on sittemmin toiminut yrittäjänä. Vuonna 2013 Uotila laajensi yritystoimintaansa hankkimalla omistukseensa myös Somerolla sijaitsevan matkailukohde Hiidenlinnan.
Aktiiviuransa jälkeen Uotila on toiminut myös alppihiihdon kommentaattorina MTV3-kanavalla ja vuodesta 2016 lähtien Eurosportilla.
Vuonna 2021 Uotila tuomittiin yhdeksäksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen ja maksamaan 121 000 euroa törkeästä ympäristön turmelemisesta.
Saavutukset > Suurpujottelu

Olympialaiset
1998 Nagano 19.
2002 Salt Lake City ulosajo
MM-kilpailut
1997 Sestriere 15.
1999 Vail 9.
2001 St. Anton 10.
Maailmancup
Suurpujottelucupin loppupisteissä 14. kausilla 1999–2000 ja 2000–2001 sekä 8. kaudella 2001–2002
Osakilpailuissa kahdesti kolmas
SM-kilpailut
kultaa 1998, 1999, 2001 ja 2002
Saavutukset > Super-G

MM-kilpailut
1997 Sestriere 42.
1999 Vail 30.
Saavutukset > Paripujottelu

SM-kilpailut
kultaa 1998 ja 1999
Aiheesta muualla

Sami Uotila Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Ylöjärven Ryhti

Ylöjärven Ryhti on vuonna 1931 perustettu ylöjärveläinen urheilun yleisseura. Seuran toiminta jakaantuu lajijaostoihin, joita ovat lentopallo-, jalkapallo-, hiihto-, yleisurheilu-, voimanosto-, frisbeegolf- ja kunto- ja veteraanijaosto. Jaostot ovat hyvin itsenäisiä.
Pääseura vastaa seuratoiminnan yhdistyslain mukaisista vastuista. Pääseuran johtokunta valitaan sääntöjen mukaan seuran syyskokouksessa. Pääseuran johtokunta vahvistaa vuosikokouksessaan  jaostojen kokoonpanon.
Walter Hofer

Walter Hofer 2016
Walter Hofer (oikealta nimeltään Johann, s. 25. helmikuuta 1955) on itävaltalainen kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n mäkihypyn kilpailunjohtaja. Hän opiskeli urheilutieteitä Salzburgin yliopistossa. Vuonna 1992 Hofer aloitti FIS:ssä mäkihypyn kilpailunjohtajana. Hoferin aikakaudella mäkihypyssä on toteutettu useita uudistuksia.
Hofer toimi lajiuudistajana myös yhdistetyn osalta, kun hän toimi kaksivuotiskauden lajin kokonaiskoordinaattorina 2008–2010. Uudistuksista merkittävin oli yhdistetyn virallisen lajivalikoiman karsiminen vain kahteen eli vanhaan joukkuekilpailuun ja yhteen uudistuneeseen yhden mäkikierroksen ja 10km hiihdon käsittävään henkilökohtaiseen kilpailumuotoon.
Yangjun asema

| Yangjun asema 양주역 楊州驛 |
| --- | --- |

 Soulin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   1 
Sijainti:  37°46′28″N, 127°02′41″E
Osoite:  118-1 Nambang-dong, 919 Pyeonghwaro, Yangju-si, Gyeonggi-do
Paikkakunta:  Yangju
Avattu:  25. joulukuuta 1948
Käyttäjiä (ark.):  17 992
Rakenne
Tyyppi:  maanpäällinen
Laituriraiteita:  4
Yangjun asema (kor. 양주역, hanja 楊州驛, engl. Yangju Station) on metroasema Yangjussa, Etelä-Koreassa. Aseman kautta kulkee Soulin metron linja 1 ja Gyeongwon-linja. Aseman nimi tulee kaupungista, jossa se sijaitsee. Joulukuuhun 2007 asti asema tunnettiin Junaen asemana.
Laiturit

Laiturilta 1: Ganeung / Soulin asema / Seongbuk / Incheon
Laiturilta 2: Ganeung / Soulin asema / Seongbuk / Incheon
Laiturilta 3: Soyosan / Dongducheon
Laiturilta 4: Soyosan / Dongducheon
Uloskäynnit

Uloskäynti 1: Junaen postitoimisto, Yangju 1-dongin monitoimitalo, Nambang 1-rin monitoimitalo
Uloskäynti 2: Pyeonghwa-ro, Nambanggyo
Valokuvia

Aseman kyltti
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Deokgye Soyosaniin päin |  Linja 1 | Seuraava asema: Nogyang Incheoniin päin |
| Edeltävä asema: Deokjeong Dongducheoniin päin |  Linja 1Dongducheon↔Incheon pikalinja | Seuraava asema: Uijeongbu Incheoniin päin |
|}
Vähän-Beltin silta

| Vähän-Beltin silta Lillebæltsbroen |
| --- | --- |
 Vanha Vähän-Beltin silta
Ajokaistoja:  kaksi
Raiteita:  kaksi rautatielinjaa
Ylittää:  Vähän-Beltin salmi
Sijainti:  Fredericia, Jyllannin niemimaa ja Middelfart, Fyn,  Tanska
Ylläpitäjä:  Banedanmark
Siltatyyppi:  ristikkosilta
Pituus:  1 178 m
Leveys:  20,5 m
Korkeus:  60 m
Alituskorkeus:  34 m
Liikenne päivässä:  10 000 autoa ja 210 junavuoroa
Avattu liikenteelle:  14. toukokuuta 1935
Koordinaatit:  55°31′N, 9°42′E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vähän-Beltin silta (tansk. Lillebæltsbroen) eli Vähän-Beltin vanha silta (tansk. Den gamle Lillebæltsbro) on ristikkopalkkisilta, joka ylittää Vähän-Beltin salmen Tanskassa. Sillan Jyllannin niemimaan puoleinen pää on Frederician esikaupungissa Snoghøjssä, ja Fynin puoleinen pää Middelfartissa.
Silta on Tanskan valtion omistuksessa, ja Banedanmark, Tanskan ratahallintovirasto, on vastuussa sen ylläpidosta. Se on ensimmäinen Vähän-Beltin yli rakennettu silta, ja sen valmistuminen oli ensimmäinen linkki Tanskan kolme pääosaa yhdistävässä ketjussa, joka saatiin valmiiksi Ison-Beltin sillan myötä 1998. Sillalla on kaksi junaraidetta, 5,6 m leveä ajorata, sekä kevyen liikenteen väylä.
Vähän-Beltin uuden sillan valmistuttua 1970 suurin osa autoliikenteestä siirtyi uudelle sillalle. Vähän-Beltin vanha silta on edelleen ainoa rautatiesilta Jyllannista Fyniin, joten myös kaikki Sjællandiin menevät junat kulkevat sillan yli.
Rakentaminen

Sillan rakensi tanskalainen Monberg & Thorsen. Rakennustyöt alkoivat 1929, ja silta avattiin liikenteelle 14. toukokuuta 1935. Rakentaminen oli haastavaa: salmen pohja oli pehmeää savea ja veden syvyys oli enimmillään 35 m. Siltapylväiden perustukset on upotettu syvemmälle kuin yhdenkään toisen Tanskan sillan. Sillan suuret niitatut ristikkopalkit ja 220 m pitkä pääjänne olivat myös tuolloin poikkeuksellisia.
Kuvia

Vähän-Beltin silta Høneborgin suunnasta. Taustalla Vähän-Beltin uusi silta.
Vähän-Beltin silta sen alittavasta laivasta kuvattuna
Näkymä sillan ajoradalta Fynin suuntaan.
IC2-juna ylittämässä siltaa.
Silta kuvattuna Jyllannin puolelta.
Aiheesta muualla

Vähän-Beltin siltarakennus. Euroopan suurin yhdistetty rautatie- ja maantiesilta valmistumassa, Helsingin Sanomat, 25.02.1934, nro 54, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vähän-Beltin silta Wikimedia Commonsissa
Vähän kipeää

| Vähän kipeää Eini |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013–2014
 Julkaistu: 14. helmikuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Risto Eskolin Antti Karisalmi Lasse Väyrynen
 Tyylilaji: iskelmä, disko
 Kesto: 37.04
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Einin muut studioalbumit
| Mä jään 2011 | Vähän kipeää 2014 | Draamaa 2016 |
Singlet albumilta Vähän kipeää
 ”Sulle tuli faksi” Julkaistu: 2012  ”Luulitko että” Julkaistu: 2013
Vähän kipeää on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 2014. Albumi on esittäjänsä kahdestoista. Sen tuotti kolmikko Risto Eskolin, Antti Karisalmi ja Lasse Väyrynen. He myös sovittivat kaikki kappaleet, osan yhdessä Ressu Redfordin kanssa. Sana Mustonen ja Sanna Korkee vastaavat useimmista sanoituksista.
Yleistä

"Sulle tuli faksi" sävellettiin alkuaan televisiomainokseen, joten sen kertosäe "Yksi, kaksi, sulle tuli faksi" tehtiin mieleenpainuvaksi. Yleisö halusi kuulla sen kiertueilla, joten kertosäkeen ympärille rakennettiin kokonainen musiikkikappale. Siitä kehkeytyi yksi Einin 2010-luvun suosituimmista.
Vähän kipeää -albumin CD-julkaisu sisältää kahdeksansivuisen kansivihkon. "Palanen onnea" -kappaleen haitaririffin soittaa Samuli Jokinen.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Huomioita | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Palanen onnea | R. Redford, Juha Tapaninen |  | 3.23 |  |  |  |  |  |
| 2. | Luulitko että | R. Redford, S. Mustonen | Julkaistu promosinglenä (CDr) 2013 | 3.41 |  |  |  |  |  |
| 3. | Pohja | Mikael Forsby, Nalle Ahlstedt, S. Mustonen |  | 3.18 |  |  |  |  |  |
| 4. | Iho ei unohda | Eskolin, Karisalmi, Väyrynen, S. Korkee |  | 4.05 |  |  |  |  |  |
| 5. | Tornadosydän | P. Somer, S. Mustonen |  | 3.59 |  |  |  |  |  |
| 6. | Vähän kipeää | Eskolin, Karisalmi, Väyrynen, S. Korkee |  | 3.53 |  |  |  |  |  |
| 7. | Peter Pan | P. Somer, Jonnaemilia, S. Mustonen |  | 4.06 |  |  |  |  |  |
| 8. | Lokakuu | Eskolin, Karisalmi, Väyrynen, S. Korkee |  | 3.43 |  |  |  |  |  |
| 9. | Ei voittajaa | Eskolin, Karisalmi, Väyrynen, S. Korkee |  | 4.04 |  |  |  |  |  |
| 10. | Sulle tuli faksi | K. Haapala, Eskolin, M. Lehtinen, J. Tuuri | Sävelletty alun perin televisiomainokseen, julkaistu promosinglenä (CDr) 2012 | 3.19 |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Fono.fi: Äänitteen tiedot : Vähän kipeää
Vuorikaniini

| Vuorikaniini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet Lagomorpha
Heimo::  Jänikset Leporidae
Suku::  Pumpulihäntäkaniinit Sylvilagus
Laji::  nuttallii
Kaksiosainen nimi
 Sylvilagus nuttallii  (Bachman, 1837) 
Synonyymit
 Marunakaniini 
 Vuorikaniinin levinneisyys.
Alalajit
 S. nuttallii grangeri  S. nuttallii nuttallii  S. nuttallii pinetis 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorikaniini eli marunakaniini (Sylvilagus nuttallii) on pääosin Yhdysvaltain länsiosissa tavattava pumpulihäntäkaniineihin kuuluva laji. Lajin levinneisyysalue ulottuu Arizonasta eteläiseen Albertaan ja Saskatchewaniin.
Vuorikaniini on ulkonäöltään keskikokoinen tai suurehko. Naaras on hieman urosta suurempi. Paino on 0,7–1,2 kg välillä ja pituus 37–39 cm. Vuorikaniinilla on pitkät takajalat ja suuri häntä, jonka päällysosa on tumma ja alaosa vaalea. Takajaloissa on pitkää punaruskeaa karvaa. Turkki on ruskeanharmaa mutta mahapuolelta valkoinen. Vuorikaniinin korvat ovat lyhyehköt ja pyöreät, ja niiden päät ovat mustat.
Vuorikaniini lumessa.
Vuorikaniini elää pensaisilla, metsäisillä ja rinteisillä alueilla sekä jokien rannoilla. Tavallisesti sen elinalueella kasvaa ruohoja, pajuja ja marunaa. Jotkut vuorikaniinit asuvat kallioisilla vuorenrinteillä, jossa ei ole paljoa kasvillisuutta. Vuorikaniini on hämäräeläin.
Lajin pääasiallista ravintoa ovat ruohot, mutta se voi syödä myös marunaa, katajaa ja katajanmarjoja. Vuorikaniini syö mielellään veden äärellä pensaikon suojassa.
Tavallisesti vuorikaniinit elävät yksin. Paritteluaika on maaliskuun ja heinäkuun välillä, ja naaras voi saada 4–5 poikuetta vuodessa. Kerralla vuorikaniini saa tavallisesti 4–8 poikasta, jotka se vieroittaa yhden kuukauden ikäisinä. Lisääntymisikäiseksi vuorikaniini tulee ilmeisesti aikaisintaan kolmen kuukauden ikäisenä.
Vuorikaniinia metsästävät ainakin kojootit, punailvekset, näädät, kotkat ja pöllöt sekä kalkkarokäärmeet. Lajia metsästetään ainakin Washingtonissa myös riistaeläimenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuorikaniini Wikimedia Commonsissa
Werner Michael Blumenthal

Werner Michael Blumenthalin muotokuva
Werner Michael Blumenthal (s. 3. tammikuuta 1926 Oranienburg, Brandenburg) on saksalais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän toimi Yhdysvaltain valtiovarainministerinä vuosina 1977–1979 presidentti Jimmy Carterin kaudella. Vuosina 1997–2014 hän toimi Berliinin juutalaismuseon johtajana.
Blumenthal syntyi juutalaisen kauppiaan Ewald Blumenthalin pojaksi Oranienburgissa lähellä Berliiniä vuonna 1926. Vuonna 1939 hän muutti perheineen Saksasta Kiinan Shanghaihin ja vuonna 1947 Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän opiskeli Kalifornian yliopiston Berkeleyn-kampuksella ja suoritti tohtorintutkinnon Princetonin yliopistossa. 1960-luvulla Blumenthal työskenteli presidenttien Kennedyn ja Johnsonin taloustieteellisenä neuvonantajana.
Tunnustuksia

1999: Bundesverdienstkreuz, Leo-Baeck-Medaille
2000: Oranienburgin kunniakansalainen
2002: Goethe-Medaille, Verdienstorden des Landes Berlin
Yhdystie 7333

Yhdystie 7333 on tie mikä kulkee Lapuan Mustamaalta Kauhavan Hirsimäelle. Tien pituus on noin 15 kilometriä.
Vuorikalahuuhkaja

| Vuorikalahuuhkaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kalahuuhkajat Ketupa
Laji::  flavipes
Kaksiosainen nimi
 Ketupa flavipes  (Hodgson, 1836) 
Katso myös
   Vuorikalahuuhkaja Wikispeciesissä   Vuorikalahuuhkaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorikalahuuhkaja (Ketupa flavipes) on pöllöihin kuuluva lintu.
Tätä pöllöä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja lauhkeat metsät. Se syö kalaa, äyriäisiä, sammakoita, liskoja, käärmeitä ja pikkunisäkkäitä, kuten maamyyriä, ja erityisesti jyrsijöitä, kuten hiiriä, rottia ja myyriä. Se saalistaa myös lintuja, esimerkiksi Taiwanissa mandariinisorsia. Pöllö elää 5,5–7,7 kilometrin pituisella jokialueella.
Lintu on kooltaan 48–58 cm. Se on selkäpuolelta punaruskea tai punertava, ja siinä on tummia juovia. Sen voi sekoittaa sundankalahuuhkajaan, joka tosin on ruskeampi.
Aiheesta muualla

Vuorikalahuuhkaja (Ketupa flavipes) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Wrocławin lentoasema

Wrocławin lentoasema (puol. Port Lotniczy Wrocław im. Mikołaja Kopernika) (IATA: WRO, ICAO: EPWR) on lentoasema Wrocławissa Puolassa. Se sijaitsee noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta länteen. Lentoaseman kautta kulki 3 548 026 matkustajaa vuonna 2019. Lentoasema perustettiin 1930-luvulla.
Tilastot

Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
| Sija | Kohde | Matkustajamäärä | Muutos 2018/2019 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Varsova–Chopin | 294 048 |  +10,8 % |
| 2. |  Lontoo–Stansted | 216 436 |  +4,1 % |
| 3. |  Frankfurt | 192 840 |  +4,7 % |
| 4. |  Lontoo–Luton | 159 791 |  +8,2 % |
| 5. |  Antalya | 132 421 |  +58,4 % |
| 6. |  München | 128 501 |  −7,1 % |
| 7. |  Dublin | 96 765 |  +3,9 % |
| 8. |  Eindhoven | 86 690 |  +7,6 % |
| 9. |  East Midlands | 75 842 |  −11,2 % |
| 10. |  Sandefjord | 74 673 |  +3,6 % |