stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
La Sillan observatorio

| La Sillan observatorio |
| --- | --- |

Järjestö:  Euroopan eteläinen observatorio
Sijainti:  Coquimbo, Chile
Koordinaatit:  29°15′27″S 70°44′15″W﻿ / ﻿29.2575°S 70.7375°W﻿ / -29.2575; -70.7375
Korkeus merenpinnasta:  2 400  m
Tyyppi:  tähtitorni (en)
Teleskoopit:  Leonhard Euler -teleskooppi (en), New Technology Telescope (en), ESO:n 3.6-metrin teleskooppi (en), MPG/ESO telescope (en), Rapid-Eye Mount (en), Télescope à Action Rapide pour les Objets Transitoires (en), TRAPPIST (en) (käännä suomeksi), Swedish-ESO Submillimetre Telescope (en), MASCARA (en), BlackGEM (en) ja ESO 1-m Schmidt telescope (d) (käännä suomeksi)
IAU-tunnus:  809
Perustettu:  1964
Avattu:  1964
Kotisivu:  www.ls.eso.org/index.html
La Sillan observatorioaluetta
La Sillan observatorio on Euroopan eteläisen observatorion (ESO) observatorioalue keski-Chilessä, 160 kilometriä La Serenan kaupungista pohjoiseen. Observatorion rakentaminen aloitettiin vuonna 1964 Cinchado-nimiselle vuorelle Atacaman autiomaahan 2 400 metrin korkeuteen merenpinnasta ja ensimmäinen vaihe valmistui 1969. Paikka valittiin, koska sen äärimmäisen kuiva ilma ja syrjäinen sijainti tarjosivat maailman parhaimpiin kuuluvat havainto-olosuhteet.
Teleskoopit ja instrumentit

La Sillassa on kaikkiaan kahdeksantoista teleskooppia, joista kymmenen on kokonaan ja loput osittain ESOn operoimia. Osa teleskoopeista on jo poistettu käytöstä ja nykyisin ESO käyttää teleskoopeistaan kolmea:
NTT (New Technology telescope)
EMMI – spektrometri ja kamera erittäin laajalle aallonpituusalueelle
SuSI2 – kamera näkyvän valon alueen havaintoihin
SOFI – infrapuna-alueen spektrometri ja kamera
3.6 m teleskooppi
HARPS – spektrometri eksoplaneettahavaintoihin
EFOSC-2 – spektrometri ja kamera näkyvän valon ja UV-alueen havaintoihin
2.2 m teleskooppi
FEROS – spektrometri
WFI – kamera hyvin laajalla kuvakentällä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
La Sillan observatorion kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Reaaliaikaiset sääolot La Sillassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Michael Grimaldi

Michael Grimaldi (s.1971) on yhdysvaltalainen New Yorkissa asuva taidemaalari. Hän on yksi neljästä Grand Central Academy of Artin pääopettajista. Hän maalaa aina elävästä mallista, tyypillisiä hänen töidensä aiheita ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.
Hän aloitti opintonsa 1985 ja jatkoi 1989 New York studio school of drawingiin, opiskellen maalausta ja kuvanveistoa. Tämän jälkeen hän siirtyi Art Students League of New Yorkiin, sieltä Ablert Defoisiin Ranskaan, opiskelemaan Ted Seth Jacobsin ja Anthony J. Ryderin ohjauksessa. Tästä hän vielä jatkoi 1993-1994 National Academy of Designiin, School of Fine Artsiin New Yorkkiin. Ja viimein päätyen opiskelemaan Water Street Atelieriin Jacob Collinssin ohjaukseen 1994-1997. Vielä 2004 hän täydensi osaamistaan Faculdad Medicina, Anatomian ja leikkauksen osastolla Argentiinassa Buenos Airesissa.
Nykyään Grimaldi opettaa ja on opettanut useissa kouluissa ympäri maailmaa. Ensiksi hän opetti Seattle Academy of Fine Artissa 1997 (ja palaa vieläkin opettamaan lyhyeksi aikaa joka vuosi). Hän oli yksi Studio 126 school of artin perustajista ja on myös opettanut Academy of Design School of Fine Artissa New Yorkissa ja Water Street Atelierissa figuratiivista piirustusta. Tällä hetkellä hän on yksi neljästä pääopintosuunnitelman opettajasta Grand Central Academyssä.
Aiheesta muualla

http://www.michaelgrimaldi.net
http://www.classicist.org/grandcentralacademy/grimaldi.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailut (WKO)

| Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Kyokushin
Perustettu:  1996
Toimitusjohtaja:  Kenji Midori
Hallitseva mestari:   Kembu Iriki
Eniten mestaruuksia:   Norichika Tsukamoto  Yuji Shimamoto (2)
Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailut (World Karate Championships) on joka neljäntenä vuotena Tokiossa käytävä World Karate Organization -liiton järjestämä Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien ja se käydään avoimessa painoluokassa. Perustaja Mas Oyaman kuoltua 1994 Kyokushinin IKO-järjestö hajosi useiksi muiksi järjestöiksi. Sen myötä kuudennesta turnauksesta lähtien järjestöt ovat pitäneet omalla nimellä maailmanmestaruus turnauksia. Poikkeuksellisesti ensimmäisen ja toisen MM-kisojen välillä oli kolme vuotta eroa neljän vuoden sijaan. Kilpailut järjestetään usein loppuvuodesta. Poikkeuksena ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin helmikuussa. Sittemmin vuodesta 2003 lähtien WKO-järjestön uudistuttua kilpailut on järjestetty lokakuussa.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 1996 |  Norichika Tsukamoto |  Kunihiro Suzuki |  Kou Tanigawa |
| 1999 |  Toru Okamoto |  Muzaffer Bacak |  Sotoshi Niiho |
| 2003 |  Kunihiro Suzuki |  Yuichiro Osaka |  Takayuki Tsukakoshi |
| 2007 |  Takayuki Tsukakoshi |  Donatas Imbras |  Valeri Dimitrov |
| 2011 |  Norichika Tsukamoto |  Tsutomo Muruyama |  Roman Nesterenko |
| 2015 |  Yuji Shimamoto |  Kembu Iriki |  Lukas Kubilius |
| 2019 |  Yuji Shimamoto |  Macej Mazur |  Daiko Kato |
| 2023 |  Kembu Iriki |  Valeri Dimitrov |  Edgard Sečinski |
2027:
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 8 | 4 | 4 | 16 |
| 2 |  Liettua | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 3 |  Bulgaria | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 |  Puola | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
Mihail Bojarski

7. lokakuuta 2000
Mihail Sergejevitš Bojarski (ven. Михаил Сергеевич Боярский, s. 26. joulukuuta 1949) on venäläinen näyttelijä ja laulaja.

Vaimo Larisa Luppian, tytär Jelizaveta (s. 20. joulukuuta 1985) ja poika Sergei (s. 24. tammikuuta 1980).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ensimmäinen virallinen sivusto
Toinen virallinen sivusto
Mihail Brašinski

Mihail Iosifovitš Brašinski (ven. Михаил Иосифович Брашинский; s. 10. toukokuuta 1965 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja toimittaja. Hän opiskeli Pietarin valtiollisessa teatteritaiteen akatemiassa sekä Yhdysvalloissa 1990-luvulla.
Brašinskin ensimmäinen ohjaustyö Гололёд (2003) palkittiin Seattlessa. Hänen kauhukomediansa Shopping Tour (2012) sai palkintoja Venäjällä, ja elokuva pääsi teatterilevitykseen myös Suomessa — tapahtumat sijoittuvat Suomeen.
Brašinski asuu osaksi Turussa, jossa hänen vaimonsa opettaa nukketeatteritaidetta.
Ohjauksia

2003 — Гололёд
2003 — Убойная сила-5
2006 — Группа крови (dok.)
2012 — Shopping Tour (Шопинг-тур)
Maurizio Malvestiti

| Maurizio Malvestiti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1953 (ikä 71) Marne, Italia
Ammatti:  titulaaripiispa
Muut tiedot
Aktiivisena:  1977-
Järjestö:  katolinen kirkko
Maurizio Malvestitin vaakuna
Maurizio Malvestiti (s. 25. elokuuta 1953 Marne) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bergamon hiippakuntaan Clemente Gaddi 11. kesäkuuta 1977. Hänet nimitettiin Lodin hiippakunnan johtoon 26. elokuuta 2014. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. lokakuuta Leonardo Sandri, jota avustivat Francesco Beschi ja Giuseppe Merisi. Malvestiti asetettiin virkaansa 26. lokakuuta.
Kuno Pajula

Kuno Pajula (11. maaliskuuta 1924 – 26. marraskuuta 2012) oli virolainen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Suoritettuaan teologiset opintonsa hän aloitti työnsä kirkon palveluksessa vuonna 1949. Hän toimi kirkon arkkipiispana vuosina 1987–1994. Hänen seuraajakseen astui Jaan Kiivit nuorempi.
Inkeriläisseurakunnat, jotka aiemmin olivat hallinnollisesti olleet osa Viron kirkkoa, itsenäistyivät vuonna 1991 Pajulan tuella Inkerin kirkkona.
Maurizio Gucci

| Maurizio Gucci> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. syyskuuta 1948 Firenze, Toscana, Italia
Kuollut: 27. maaliskuuta 1995 (46 vuotta) Milano, Italia
Ammatti:  liikemies
Puoliso:  Patrizia Reggiani 1973–1991
Lapset:  kaksi lasta
Maurizio Gucci (26. syyskuuta 1948 – 27. maaliskuuta 1995) oli italialainen liikemies ja Guccin muotitalon johtaja. Hän oli Rodolfo Guccin poika ja Guccio Guccin pojanpoika.
Elämäkerta

Maurizio Gucci syntyi 26. syyskuuta 1948 Firenzessä, Rodolfo Guccille ja Sandra Ravellille.
Toukokuussa 1983 Rodolfo Gucci kuoli Milanossa. Maurizio Gucci peri isänsä enemmistöosuuden yhtiöstä ja aloitti oikeussodan setäänsä Aldo Guccia vastaan Guccin muotitalon täydestä hallinnasta (syyte, jota johti kaupunginsyyttäjä Rudolph Giuliani ja jossa Domenico de Sole edusti Guccin perhettä).
Vuonna 1988 Maurizio Gucci myi lähes 47,8 prosenttia Guccista Bahrainissa toimivalle sijoitusrahasto Investcorpille (Tiffanyn omistaja vuodesta 1984) ja säilytti 50 prosentin omistusosuuden. Guccin talous oli miinuksella vuodesta 1991 vuoteen 1993. Maurizio Guccia syytettiin siitä, että hän tuhlasi valtavia summia yhtiön pääkonttoriin Firenzessä (Via delle Caldaie palazzo) ja Milanossa.
Vuonna 1993 Maurizio Gucci myi osakkeensa Guccissa Investcorpille 170 miljoonalla dollarilla. Vuonna 1995, puolitoista vuotta Guccin myynnin jälkeen, palkkamurhaaja ampui hänet. Hänen ex-vaimonsa Patrizia Reggiani tuomittiin tapon järjestämisestä vuonna 1998.
Marraskuussa 2021 julkaistiin Ridley Scottin ohjaama elokuva House of Gucci. Se kertoo tarinan siitä, kuinka Patrizia Reggiani (Lady Gaga) juonitteli tappaakseen miehensä Maurizio Guccin (Adam Driver). Muita näyttelijöitä ovat Jeremy Irons Rodolfo Guccina, Jared Leto Paolo Guccina ja Al Pacino Aldo Guccina.
Käännös suomeksi
Käkilampi (Mäntyharju, Vekaranjärvi)

| Käkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°12′23″N, 26°58′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Kaljujärvi-Kaitaan 
Järvinumero:  14.984.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,7 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,91 km  
Pinta-ala:  3,065 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKäkilampi 
Käkilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Vekaranjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,7 metriä mpy.
Maurizio Margaglio

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maurizio Margaglio ja hänen parinsa Barbara Fusar-Poli  |  Maurizio Margaglio ja hänen parinsa Barbara Fusar-Poli  |  Maurizio Margaglio ja hänen parinsa Barbara Fusar-Poli  |  |
Maa:  Italia
jäätanssi
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jäätanssi |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2001 | jäätanssi |  |
|  Hopeaa | Nizza 2000 | jäätanssi |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bratislava 2001 | jäätanssi |  |
|  Hopeaa | Wien 2000 | jäätanssi |  |
|  Hopeaa | Lausanne 2002 | jäätanssi |  |
Maurizio Margaglio (s. 16. marraskuuta 1974 Courmayeur) on uransa jo päättänyt italialainen jäätanssija ja olympiamitalisti. Margaglion pari oli Barbara Fusar-Poli.
Margaglio saavutti parinsa Barbara Fusar-Polin kanssa olympiapronssia vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Lisäksi he saavuttivat MM-kilpailuista kultaa vuodelta 2001 ja hopeaa vuodelta 2000 sekä EM-kilpailuistakultaa niin ikään vuodelta 2001 ja hopeaa vuosilta 2000 ja 2002. Grand Prix -finaalin Margaglio voitti kerran, kaudella 2001-2002. Hän osallistui uransa aikana kolmiin talviolympialaisiin.
Nykyisin Margaglio toimii valmentajana. Hän on muun muassa suomalaisten Ossi Kanervon ja Henna Lindholmin, sekä Juulia Turkkilan ja Matthias Versluiksen valmentaja. Margaglio on 178 senttimetriä pitkä ja aktiivivuosinaan 71 kilogrammaa painava.
Käännös suomeksi
Mehiläissyöjät (suku)

| Mehiläissyöjät |
| --- | --- |
 Mehiläissyöjä (Merops apiaster)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Säihkylinnut Coraciiformes
Heimo::  Mehiläissyöjät Meropidae
Suku::  Mehiläissyöjät Merops  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Mehiläissyöjät (suku) Wikispeciesissä   Mehiläissyöjät (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mehiläissyöjät on säihkylintujen lahkoon kuuluva lintusuku.
Lajit

aavikkomehiläissyöjä (Merops albicollis)
australianmehiläissyöjä (Merops ornatus)
haaramehiläissyöjä (Merops hirundineus)
huppumehiläissyöjä (Merops breweri)
indigomehiläissyöjä (Merops mentalis)
indonesianmehiläissyöjä (Merops viridis)
jokimehiläissyöjä (Merops bullockoides)
kanelimehiläissyöjä (Merops oreobates)
karmiinimehiläissyöjä (Merops nubicoides)
kastanjamehiläissyöjä (Merops leschenaulti)
kääpiömehiläissyöjä (Merops pusillus)
mehiläissyöjä (Merops apiaster)
mustamehiläissyöjä (Merops gularis)
pikkumehiläissyöjä (Merops orientalis)
puistomehiläissyöjä (Merops boehmi)
punamehiläissyöjä (Merops nubicus)
rotkomehiläissyöjä (Merops bulocki)
ruusumehiläissyöjä (Merops malimbicus)
savannimehiläissyöjä (Merops variegatus)
sinimehiläissyöjä (Merops muelleri)
somalianmehiläissyöjä (Merops revoilii)
vihermehiläissyöjä (Merops persicus)
ylänkömehiläissyöjä (Merops lafresnayii)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Merops
ITIS: Merops (englanniksi)
Kyokushinin Japanin mestaruuskilpailut (WKO)

| Japanin mestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Kyokushin
Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Kenji Midori
Hallitseva mestari:   Kenbu Iriki
Eniten mestaruuksia:   Kunihiro Suzuki  Norichika Tsukamoto  Yuji Shimamoto (4)
Kyokushinin Japanin mestaruuskilpailut (All Japan Championships) on vuosittain WKO-liiton järjestettämä Kyokushinin mestaruuskilpailut, joka käydään loppuvuodesta joulukuussa. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien. Se käydään avoimessa painoluokassa, johon voi myös osallistua muut Kyokushin liiton edustajat. Historian menestyneimmät ottelijat ovat olleet Kunihiro Suzuki, Norichika Tsukamoto ja Yuji Shimamoto, jotka ovat voittaneet turnauksen neljä kertaa.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 1995 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 1996 |  Norichika Tsukamoto |  Kunihiro Suzuki |  Toru Okamoto |
| 1997 |  Norichika Tsukamoto |  Kunihiro Suzuki |  Kou Tanigawa |
| 1998 |  Toru Okamoto |  Tadashi Ishihara |  Kunihiro Suzuki |
| 1999 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2000 Huomio |  Kunihiro Suzuki |  Shinji Sakamoto |  Yoshitaka Sato |
| 2001 |  Kunihiro Suzuki |  Sotoshi Niiho |  Takayuki Tsukakoshi |
| 2002 |  Kunihiro Suzuki |  Norichika Tsukamoto |  Sotoshi Niiho |
| 2003 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2004 |  Takayuki Tsukakoshi |  Naohiro Nomoto |  Kazuhito Yamada |
| 2005 |  Kunihiro Suzuki |  Kenji Maekawa |  Roman Nesterenko |
| 2006 |  Norichika Tsukamoto |  Takayuki Tsukakoshi |  Kunihiro Suzuki |
| 2007 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2008 |  Kazuhito Yamada |  Yuichiro Osaka |  Kunihiro Suzuki |
| 2009 |  Norichika Tsukamoto |  Shigeru Oyaki |  Kazufumi Shimamoto |
| 2010 |  Norichika Tsukamoto |  Tsutomu Murayama |  Kenta Mori |
| 2011 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2012 |  Yuji Shimamoto |  Kazufumi Shimamoto |  Daiki Kato |
| 2013 |  Kosei Ochiai |  Daiki Kato |  Kenbu Iriki |
| 2014 |  Yuji Shimamoto |  Kenbu Iriki |  Daiki Kato |
| 2015 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2016 |  Kenbu Iriki |  Yuji Shimamoto |  Syota Maeda |
| 2017 |  Yuji Shimamoto |  Kenbu Iriki |  Syota Maeda |
| 2018 |  Yuji Shimamoto |  Kazuya Yamamoto |  Daiki Kato |
| 2019 | Ei pidetty koska MM-kilpailut oli samaan aikaan |  |  |
| 2020 |  Kenbu Iriki |  Daiki Kato |  Yuta Goto |
| 2021 |  Kenbu Iriki |  Nariyoshi Tada |  Shin Kameyama |

Huomio: Norichika Tsukamoto voitti alun perin vuoden 2000 turnauksen, mutta hänet hylättiin kisojen jälkeen.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 20 | 20 | 19 | 59 |
| 2 |  Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
|  Kunihiro Suzuki | 4 | 2000, 2001, 2002, 2005 |
|  Norichika Tsukamoto | 4 | 1996, 1996, 2009, 2010 |
|  Yuji Shimamoto | 4 | 2012, 2014, 2017, 2018 |
|  Kenbu Iriki | 3 | 2016, 2020, 2021 |
La Soufrière

La Soufrière
La Soufrière Saint Vincentin tuulensuojanpuoleiselta rannikolta.
| --- | --- |
Tyyppi:  kerrostulivuori
Sijainti:  Saint Vincent ja Grenadiinit
Vuoristo:  Antillit (d) 
Korkeus merenpinnasta:  1 220 m
Prominenssi:  1 220 m
Purkautunut viimeksi:  2021
| --- | --- |
Luokitus:  Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (18. kesäkuuta 2012) 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
La Soufrière on tulivuori Saint Vincentin saarella Karibialla. Se käsittää saaren pohjoisimman kolmanneksen ja on 1 220 metriä korkea. La Soufrière on purkautunut historiallisella ajalla useasti, ja vuoden 1902 purkauksessa kuoli 1 600 ihmistä. Vuonna 2021 saarella jouduttiin evakuoimaan 16 000 ihmistä.
Sijainti ja geologia

La Soufrière on nuorin Saint Vincentin tulivuorista, ja se käsittää saaren pohjoisimman kolmanneksen. La Soufrière on kerrostulivuori, ja sen korkeus on 1 220 metriä. Tulivuoren kraatteri on halkaisijaltaan 1,6 kilometriä ja syvyydeltään 300–600 metriä syvä. Kraatterin koillispuolella on halkaisijaltaan 450 metrin mittainen vajoama, josta tulivuori on purkautunut kertaalleen vuonna 1812.
La Soufrière sijaitsee osittain vanhemman Somman kerrostulivuoren päällä. Somman arvioidaan olleen aktiviinen pleistoseenikaudella noin 700 tuhatta vuotta sitten. Somman tulivuoren jäänteet ovatkin La Soufrièren rinteiden vanhinta kiviainesta. Tämän päällä on hohkaista keltaista tefraa. Tefran joukossa on muun muassa mustaa vulkaanista kuonaa ja lapillikokoista keltaista tuffia, jonka koostumus vaihtelee basalttisesta andasiittiseen. Jokilaaksoissa puolestaan on jopa 25 metriä paksuja mutakerrostumia, jossa basalttisia kulmikkaita lohkareita. Tulivuoren alarinteillä mutakerrostumien päällä on puolestaan pyroklastisten virtausten laskeumia, teframateriaalia ja jossain määrin alluviaalikerrostumia.
Purkaushistoria

La Soufrièren historiallisen ajan vanhin purkaus on vuodelta 1718. Tulivuori purkautui sekä vuonna 1718 että vuonna 1812 räjähdysmäisesti. Vuoden 1902 purkaus puolestaan tuhosi lähes koko saaren pohjoisosan ja tappoi 1 600 ihmistä.
La Soufrièren effuusivinen purkaus vuonna 1971 synnytti kraatteriin laavakupolin, joka muodosti kraatterijärveen saaren. Järvi tyhjentyi vuoden 1979 purkauksessa. Purkauksen ensimmäisen vaihe edusti vulcano-tyyppiä, ja se lennätti höyryä ja tefraa 20 kilometrin korkeuteen. Toisessa vaiheessa kraatterista puolestaan purkautui hiljalleen laavakupoli. Purkauksen ensimmäinen vaihe alkoi alle 24 tunnissa ensimmäisistä merkeistä, mutta ihmiset onnistuttiin evakuoimaan eikä se aiheuttanut kuolonuhreja.
La Soufrièren heräsi jälleen joulukuussa 2020, jolloin se alkoi syöstä höyryä ja savua. Tulivuori alkoi purkautua perjantaiaamuna 9. huhtikuuta 2021, ja se syöksi tumman tuhkapilven kuuden kilometrin korkeuteen. Tuhkaa on sen jälkeen satanut maahan 20 kilometrin päässä Argylen kansainvälisellä lentoasemalla. Saarella evakuoitiin purkauksen takia 16 000 ihmistä, ja alueen lentoliikenne pysäytettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Soufrière Wikimedia Commonsissa
Kyokushinin Japanin mestaruuskilpailut

| Japanin mestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  Kyokushin
Perustettu:  1969
Toimitusjohtaja:  Akiyoshi Matsui
Hallitseva mestari:   Kaito Nishimura
Eniten mestaruuksia:   Hajime Kazumi (5)
Kyokushinin Japanin mestaruuskilpailut (All Japan Championships) on vuosittain järjestettävä Kyokushin mestaruuskilpailut, joka käydään loppuvuodesta marraskuussa. Sitä on järjestetty vuodesta 1969 lähtien ja se käydään avoimessa painoluokassa. Historian menestynein ottelija on ollut Hajime Kazumi, joka on turnauksen viisinkertainen mestari.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 40 | 35 | 41 | 116 |
| 2 |  Venäjä | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 3 |  Espanja | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 |  Australia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 |  Wales | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 |  Armenia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 |  Bulgaria | 0 | 1 | 0 | 1 |
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
|  Hajime Kazumi | 5 | 1993, 1996, 1997, 1998, 2002 |
|  Keiji Sanpei | 3 | 1980, 1981, 1982 |
|  Katsuaki Satō | 2 | 1971, 1974 |
|  Akiyoshi Matsui | 2 | 1985, 1986 |
|  Kenji Yamaki | 2 | 1989, 1994 |
|  Hitoshi Kiyama | 2 | 2000, 2001 |
|  Yoshiaki Uchida | 2 | 2005, 2006 |
|  Kentarō Tanaka | 2 | 2004, 2009 |
|  Kaito Nishimura | 2 | 2022, 2022 |
Kuwahara

Valkoinen Kuwaharan BMX-pyörä
Kuwahara on japanilainen polkupyörävalmistaja. Yritys on tunnettu erityisesti BMX-pyöristään . Sentaro Kuwahara perusti yrityksen 1930-luvulla Osakassa ja aluksi se toimi perheyrityksenä. Vuonna 1945 yrityksen toiminta keskeytyi toisen maailmansodan takia, mutta jatkui vuonna 1956, jolloin se toimitti ensimmäiset pyörät ulkomaille.
Sentaro Kuwahara kuoli 1960 jolloin hänen poikansa Masao Kuwahara ryhtyi johtamaan yrityksen toimintaa. Hänen tavoitteenaan oli laajentaa toimintaa. 1960-luvulla polkupyöräilyn suosio Yhdysvalloissa kasvoi ja vuosina 1968–1972 Kuwahara valmisti pyöriä alihankintana muille merkeille, kuten Schwinn.
Nykyään Kuwaharan nimellä myydään pyöriä Saksassa, Suomessa, Australiassa, Japanissa ja Kanadassa.
Kuwaharan polkupyörä esiintyy myös Steven Spielbergin elokuvassa E.T. – The Extra Terrestrial
Aiheesta muualla

http://www.kuwaharabicycles.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Mesivahakas

| Mesivahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Helovahakkaat Hygrocybe
Laji::  marchii
Kaksiosainen nimi
 Hygrocybe marchii  (Bres.) Singer 
Katso myös
   Mesivahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mesivahakas (Hygrocybe marchii) on huonosti tunnettu vahakaslaji, jolla on oranssi tai oranssinpunainen lakki. Sen elinympäristöä ovat ruohikot.
Mesivahakas muistuttaa hunajavahakasta (Hygrocybe reidii), ja on ollut epäselvyyttä siitä, onko Hygrocybe marchii -nimellä kuvattu sieni todellisuudessa mesi- vai hunajavahakas. Lajit erottaa muun muassa siitä, että hunajavahakkaan lakki on kuiva ja malto tuoksuu hunajalta, kun sitä hierotaan sormien välissä. Mesivahakkaalla puolestaan on tahmea tai liukas lakki ja merkityksetön tuoksu. Toinen samankaltainen laji on punavahakas (Hygrocybe coccinea).