stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pizzeria Julietin tuhopoltto
Taustaa

Ravintolan toiminnasta vastasivat irakilaiset Araz Bibani ja Aram Bibani. Ravintolan omistaja kertoi poliisin kuulusteluissa suunnitelleensa tekoa useita kuukausia ja hankkineensa teolle tekijät, Abbas Karim Muhammadin ja Zakhariya Hassanin. Teon toteuttajista toinen oli yrityksen toiminnasta vastanneiden veljesten sukulainen. Hän oli kiitollisuuden velassa tuhopolton suunnittelijalle ja päätekijälle, joka rahoitti hänen ja sukulaistensa tulon Irakista Suomeen. Toinen teon toteuttajista saatiin houkuteltua mukaan lupaamalla hänelle apua suomalaisen vaimon löytämisessä, sillä se olisi helpottanut oleskeluluvan myöntämistä tekijälle. Hänellä oli ongelmia oleskelulupansa kanssa.
Kuulusteluissa syyksi suunnitelmilleen omistaja kertoi ravintolan huonon taloudellisen tilanteen ja ravintolan myynnin kariutumisen. Lopullinen syy tuhoamiselle oli poliisin mukaan vakuutuspetos. Poliisin mukaan ravintolan omistaja otti yritykseensä muun muassa palovakuutuksen syyskuussa pari kuukautta ennen paloa. Esitutkinnassa selvisi myös, että yrityksen kirjanpitoon on toimitettu väärennettyjä kuitteja muun muassa yrityksen remontteihin liittyen, joita ei todellisuudessa kuitenkaan tehty. Kuiteilla oli tarkoitus nostaa perusteettomasti ravintolan arvoa joko myyntitarkoitukseen ja toisaalta mahdollista vakuutuskorvausta ajatellen.
Tapahtumat

Katutasossa sijaitseva pizzeria sytytettiin palamaan aamuyöllä. Varsinaiseen tuhopolttoon osallisia olivat Abbas Karim Muhammad ja Zakhariya Hassan. He levittivät bensiiniä ravintolan tiloihin ennen sen sytyttämistä – poliisin mukaan määrä oli valtava, 40 litraa. Palo syttyi räjähdyksenomaisesti, kun bensiini oli ehtinyt ennen sytyttämistä höyrystyä ravintolassa, joka muodosti suljetun tilan. Räjähtävä palo rikkoi pizzeriaa ympäröiviä rakenteita, muun muassa liiketilan viereiseen porrashuoneeseen johtaneen ulko-oven ja oviaukkoa ympäröineet lasit. Palokaasut pääsivät näin leviämään porrashuoneeseen. Porrashuoneessa ollut lehdenjakaja pelastautui viidennen kerroksen asuntoon, josta hän poistui asunnossa olleiden kahden asukkaan kanssa ikkunan kautta sisäpihalle. Kolme asukasta pyrki poistumaan porrashuoneen kautta ulos, mutta he kaikki menehtyivät porrashuoneeseen. Palo käynnisti kadun toisella puolella olleen rakennuksen paloilmoittimen, ja hätäkeskus hälytti kohteeseen pelastusyksiköitä. Palon sytyttäjät selvisivät tuhopoltosta vammoitta.
Tapahtumat > Pelastustyöt

Pian räjähdyksen jälkeen hätäkeskus vastaanotti useita hätäpuheluja koskien paloa. Hätäpuheluja tuli sekä rakennuksessa olleilta että ohikulkijoilta. Hätäkeskus ilmoitti saamistaan hätäpuheluista päivystävälle palomestarille, joka lisäsi pelastusyksiköitä hälytykseen. Kohteeseen saapuneet pelastusyksiköt aloittivat sammutustyöt Hämeenkadun puolelta ja evakuoinnin sisäpihan puolelta. Sammutustöiden aikana etsittiin talossa olleeseen yökerhoon mahdollisesti jäänyttä siivoojaa. Myöhemmin selvisi, että yökerhon tiloissa olleet kaksi siivoojaa olivat poistuneet takaovien kautta, samoin kuin kaksi yökerhon työntekijää. Sisäpihan puolella A-portaassa toimineet pelastajat havaitsivat voimakkaan palon ensimmäisellä porrastasanteella puisen palo-oven takana. Päästyään sammutustöiden jälkeen etenemään porrashuoneeseen he löysivät ensimmäiset kaksi kuolonuhria toisen kerroksen tasanteelta ja kolmannen kuolleen viidennen ja kuudennen kerroksen välitasanteelta. Kuolleista 25-vuotias nainen ja 27-vuotias mies olivat talon asukkaita. 26-vuotias mies asui muualla Tampereella.
Porrashuoneen savunpoistoa yritettiin tuloksetta. Osa asuntoihin jääneistä asukkaista soitti hätäkeskukseen ja sai ohjeita odottaa palomiehiä sekä tarvittaessa yrittää estää savun leviämisen asuntoihinsa. Hätäkeskuksen välittämän tiedon perusteella seitsemännessä kerroksessa ollut asukas pelastettiin. Ylimmän kerroksen kattohuoneistosta kattoterassille paennut nainen pelastettiin B-portaan kautta. Tämän jälkeen A-portaan tiloja ja asuntoja alettiin järjestelmällisesti käydä läpi. Muiden porrashuoneiden (B, C ja D) tyhjentäminen alkoi jo aiemmin, ja asukkaat siirtyivät paikalle tilattuihin linja-autoihin. Evakuointipaikkana toimi monitoimihalli noin kolmen kilometrin päässä, jonne asukkaat kuljetettiin linja-autoilla. Evakuoituja oli kaiken kaikkiaan 41. Viiden uhrin vammat vaativat sairaalahoitoa. Pelastettujen joukossa oli talossa asunut näyttelijäopiskelija Minka Kuustonen, joka selvisi vammoitta.
Seuraukset > Reaktiot

Heti teon jälkeen julkisuudessa keskusteltiin teon mahdollisesta rasistisesta motiivista. Teon mahdollisten rasististen motiivien takia silloinen sosialidemokraattien kansanedustaja Päivi Lipponen julkaisi tiedotteen. Lipposen mukaan raja oli ylittynyt, eikä Tampereen tapahtumia ei voitu enää katsoa hiljaa sivusta. Hän totesi: Minä vetoan ihmisiin, että me maltilliset suomalaiset sanoudumme irti tällaisesta sairaasta väkivallasta ja rasismista. Haluaisin olla järjestämässä kunnon mielenosoitusta tai marssia rasismia vastaan, jossa ilmenisi joukkovoiman vahvuus. Nyt on osoitettava solidaarisuutta maahanmuuttajia kohtaan.
Toinen SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen teki eduskunnassa kirjallisen kysymyksen, jossa hän vaati kovempaa puuttumista viharikoksiin. Kysymys alkoi: Tampereella ravintolan tuhopoltto on osoittautumassa viharikokseksi. Ilta-Sanomien päätoimittaja Ulla Appelsin kummeksui syytösten laukomista ilman tietoa. Kun poliisi oli tutkimuksissaan rajannut viharikoksen mahdollisuuden pois, Päivi Lipponen pyysi Ilta-Sanomien haastattelussa 25. marraskuuta 2010 anteeksi kirjoituksensa aiheuttamaa kohua. Myös Kimmo Kiljunen tunnusti, että hänen tekemänsä kirjallinen kysymys perustui vääriin tietoihin tapahtuneesta. Molemmat sanoivat kuitenkin olevansa huolissaan maahanmuuttajien kotoutumisesta ja viharikosten aiheuttamasta ongelmasta.
Seuraukset > Oikeudenkäynnit ja tuomiot

Miesnelikon tuomiot tulivat törkeästä tuhotyöstä, vakuutuspetoksesta, kolmesta törkeästä kuolemantuottamuksesta ja neljästä vammantuottamuksesta, joista yksi oli törkeä. Tulipalossa surmansa saaneiden uhrien omaiset vaativat käräjillä kuolemantuottamusten muuttamista tapoiksi. Nelikon lisäksi yhtä miestä vastaan nostettiin syyte törkeän rikoksen ilmoittamatta jättämisestä.
Pizzeriaa pitäneistä veljeksistä Araz Bibani tuomittiin kymmeneksi vuodeksi ja Aram Bibani 11 vuodeksi vankeuteen. Abbas Karim Muhammadin rangaistus koveni hovioikeudessa, sillä oikeus katsoi, ettei hän avustanut poliiseja tutkinnassa. Hänen rangaistuksensa pituudeksi tuli lopulta yhdeksän vuotta ja kahdeksan kuukautta vankeutta. Tulipalon toinen sytyttäjä Zakhariya Hassan sai kymmenen vuotta vankeutta. Lisäksi vastaajat määrättiin maksamaan korvauksia talon asukkaille. Viidentenä syytettynä ollut, rikoksen ilmoittamisen laiminlyönnistä syytetty mies vapautettiin käräjäoikeudessa, mutta hovioikeus tuomitsi hänet sataan päiväsakkoon.
Palo aiheutti arviolta kuuden miljoonan euron taloudelliset vahingot. Pahiten vaurioitui pizzerian kanssa samalla puolella sijaitseva A-rappu.
Punainen heisipuu (elokuva)

| Punainen heisipuu> Kalina krasnaja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vasili Šukšin
Käsikirjoittaja:  Vasili Šukšin
Säveltäjä:  Pavel Tšekalov
Kuvaaja:  Anatoli Zabolotski
Pääosat:  Vasili Šukšin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punainen heisipuu (Kalina krasnaja) on Vasili Šukšinin oman romaaninsa pohjalta käsikirjoittama ja ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1974. Šukšin näyttelee itse myös pääosaa, vankilasta vapautuvaa rikollista joka yrittää aloittaa uutta elämää. Sekä romaania että elokuvaa pidetään Šukšinin pääteoksina, ja Jegorin rooli oli hänelle itselleen hyvin läheinen. Elokuva jäi nuorena kuolleen Šukšinin viimeiseksi, ja hän oli sitä tehdessään jo vakavasti sairas.
Punaisen heisipuun sanotaan yhdistävän taitavasti arkipäivän kuvauksen ja huumorin neuvostoyhteiskunnan kritiikkiin.
Juoni

Nuori Jegor vapautuu vankilasta ja menee ensi kertaa tapaamaan kirjeenvaihtoystäväänsä Ljubaa. He rakastuvat, mutta miehen entisen elämän viholliset eivät jätä tätä rauhaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vasili Šukšin  | … |  Jegor   |
|  Lidija Fedosejeva-Šukšina  | … |  Ljuba   |
|  Ivan Ryžov  | … |     |
|  Marija Skovrtsova  | … |     |
|  Aleksei Vanin  | … |     |
|  Marija Vinogradova  | … |     |
|  Ofimija Bystrova  | … |     |
|  Žanna Prohorenko  | … |     |
|  Lev Durov  | … |     |
|  Nikolai Pogodin  | … |     |
|  Georgi Burkov  | … |     |
|  Tatjana Gavrilova  | … |     |
Vastaanotto

Punainen heisipuu oli Neuvostoliitossa vuoden katsotuin elokuva. Se voitti Bakussa pidetyn Yleisliittolaisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon ja kolme palkintoa Berliinin elokuvajuhlilla, muun muassa kansainvälisen kriitikkojärjestön Fiprescin palkinnon. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan vuonna 1975 ja sai 18 101 teatterikatsojaa, millä se sijoittui vuoden 242 ensi-iltaelokuvien joukossa sijalle 90. Elokuva on esitetty Suomen televisiokanavilla 1984 ja 2001.
Elokuva herätti ihastusta myös länsimaissa uudenlaisen realismin esittämisestä neuvostoelokuvassa. The Washington Postin jutussa, joka julkaistiin Helsingin Sanomien pääkirjoitussivulla huhtikuussa 1974, amerikkalaiskirjeenvaihtaja Robert Kaiser piti yllättävänä rikollisen nostamisen päärooliin ja kommunistisen puolueen ihannoinnin jättämisen taka-alalle huolimatta vuonna 1972 sen antamasta määräyksestä, että neuvostoelokuvan pääteemana tulisi aina olla kommunismin ja puolueen ylistys.
Aiheesta muualla

The Red Snowball Tree, elokuva englanniksi tekstitettynä ja Mosfilmin restauroimana versiona YouTubessa
Punainen graniitti

| Punainen graniitti Tommi Läntinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 1997
 Tuottaja(t): Tommi Läntinen & Puke Kataja
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 66.03
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Tommi Läntisen muut julkaisut
| Maalla, merellä ja ilmassa! 1995 | Punainen graniitti 1997 | Iltavilli 1999 |
Punainen graniitti on Tommi Läntisen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Kappaleet

Olen onnellinen – 4.20
Rakkauden veturi – 3.51
Rööperin kuu – 4.46
Nyt ollaan näin – 4.24
Aika on hiekkaa – 3.58
Janoinen sydän – 6.10
Korkealla ja kovaa – 3.59
Hei hei kulta – 4.19
Äiti maa – 4.55
Baby Blue – 3.40
Tyttö Tokion – 3.40
Se yö – 5.07
Korkeuteen – 6.27
Punainen graniitti – 5.59 (In Your Mind)
Muusikot

Tommi Läntinen – laulu, kitarat, taustalaulu
Puke Kataja – kosketinsoittimet, ohjelmointi, taustalaulu
Baba Salama – kitarat
Mirka Lindström – kitarat
Joni Vihervä – basso
Sami Kuoppamäki – rummut, lyömäsoittimet
Muusikot > sekä

Toni Nuotio – taustalaulu
Okko Laru – taustalaulu
Aiheesta muualla

Punainen graniitti discogs.com -sivustolla
Paluan

Paluan sijainti
Paluan on kunta Filippiineillä. Kunta sijaitsee Mindoro-saarella ja kuuluu Occidental Mindoron provinssiin. Vuonna 2010 kunnassa oli 15 223 asukasta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Paluan
Pantalone

Pantalone
Pantalone (ital. Pantalone) on yksi commedia dell'arten perushahmoista. Hän on viekas ja varasteleva venetsialainen kauppias, joka joutuu usein itsekin petetyksi. Hahmo syntyi 1500-luvulla. Pantalone oli alun perin rikas ja kitsas kauppias sekä nuorten vihollinen, joka oli muiden alituisen pilkan kohde.
Ajan myötä hahmo muuttui sympaattisemmaksi. Näytelmäkirjailija Carlo Goldoni muovasi Pantalonesta nykyisin tunnetun, hyväntahtoisen miehen hahmon. Goldonin Pantalone on venetsialainen kauppias, hieman äkeä mutta samalla viisas. Hänen kasvoilleen ovat ominaisia koukkunenä ja teräväkärkinen parta.  Pantalonen tyypilliseen asuun kuuluivat alun perin punainen tunika ja polvihousut, sukat, kaapumainen pitkä takki, pehmeä lieritön hattu sekä kippurakärkiset kengät. Hahmon myöhemmät muunnelmat käyttivät usein pitkiä housuja (pantalone). Pantalonella on yleensä ruskehtava naamio, jossa on suuri koukkunenä. Lisäksi hänellä on sotkuinen, harmaa pukinparta.
Pantalonen huvittavuus perustuu hänen ahneuteensa ja rakkaussuhteisiinsa. Joissakin näytelmissä hän on naimisissa nuoremman naisen kanssa, joka on petollinen, eikä kunnioita miestään lainkaan. Myös tyttäret ja palvelustytöt saattavat juonitella Pantalonea vastaan. Pantalone yrittää jatkuvasti flirttailla nuorten tyttöjen kanssa, jotka kuitenkin pilkkaavat häntä häikäilemättömästi. Kitsaana luonteena Pantalone näännyttää palvelijansa nälkään.
Italialaisissa komedioissa Pantalone muodosti yleensä parivaljakon Dottoren kanssa, ja he toimivat nuorten rakastavaisten vanhempina tai suojelijoina. Englannin 1700-luvun teatterissa Pantaloon oli yleensä vanha mies ja yksi harlequinaden eli englantilaisen commedia dell’arte -muunnelman perushahmoista.
Porvarillisen Työn Arkisto

| Porvarillisen Työn Arkisto |
| --- | --- |
Tyyppi:  Arkisto 
Osoite:  Kalkkipellontie 6 B, 02650 Espoo  
Sijainti:  Espoo 
Kotisivut:  arkisto.kokoomus.net 
Koordinaatit:  60°13′12″N, 24°49′55″E
 fiPorvarillisen Työn Arkisto 
  
Porvarillisen Työn Arkisto (lyh. PTA) on vuonna 1975 perustettu yksityinen keskusarkisto, johon kootaan ja säilytetään kokoomuslaista, konservatiivista yhteiskunnallista toimintaa koskevia ja porvarillisissa järjestöissä syntyneitä asiakirjoja. Aineistoja asetetaan arkiston ohjesäännön ja muiden arkiston käyttöä koskevien määräysten mukaisesti julkiseen käyttöön. Arkistossa on vuoden 1906 jälkeen syntynyttä materiaalia. Arkisto sijaitsee Espoossa.
Arkiston toimintaa ylläpitää ja valvoo Porvarillisen Työn Arkiston Säätiö (PTAS), joka perustettiin tammikuussa 1975. Säätiön päätösvaltaa käyttää hallitus, johon kuuluu viisi kokoomuksen puoluehallituksen nimittämää jäsentä. Arkistojen toimintaa valvova viranomainen on Kansallisarkisto.
Arkiston aineistot

Porvarillisen Työn Arkisto kokoaa ja tallentaa pääasiassa Kansallinen Kokoomus rp:n, sen eduskuntaryhmän sekä jäsen- ja erillisliittojen vanhinta arkistoaineistoa ja toimii puolueen keskusarkistona. Myös ns. puoluetta lähellä olevien säätiöiden arkistot säilytetään PTA:ssa.
PTA:ssa on myös useita henkilöarkistoja sekä laaja valokuva-arkisto. Suurimman kokoelman muodostaa Nykypäivä-lehden valokuvat.
Yli 1700 toimijaa (arkistonmuodostajaa) on luovuttanut arkistonsa PTA:han, tärkeimpinä Kansallinen Kokoomus, Kokoomuksen Naisten Liitto ja Kokoomuksen Nuorten Liitto ja Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmä.
Arkiston aineistot > Käyttö

Arkistoaineistot ovat tutkijoiden käytettävissä seuraavasti:
Syntymähetkellään julkistettu aineisto on vapaasti käytettävissä esimerkiksi puoluekokousten ja puoluevaltuuston pöytäkirjat
Muu 20 vuotta vanhempi arkistoaineisto on käytettävissä ja nuorempaa aineistoa voidaan antaa käyttöön puoluesihteerin luvalla.
Arkistoon luovutettujen yksityishenkilöiden papereiden ja haastattelujen osalta noudatetaan mahdollisia käyttöehtoja
Asiakirjojen käytössä on noudatettava asiakirjain julkisuudesta annetun lain ja asetuksen määräyksiä
Arkiston valokuvia, julisteita yms. aineistoa julkaisuissa käytettäessä on mainittava lähde eli aineiston säilytyspaikka
Kaukolainaksi asiakirjoja toimitetaan ensisijaisesti mikrofilmeinä. Kaukolainapyyntö tulee toimittaa maakunta-arkiston tai yliopiston kirjaston kaukolainapalvelun kautta.
Aiheesta muualla

Porvarillisen Työn Arkiston kotisivut
Kokoomusbiografia
Suomen arkistot
| --- | --- |
Kansallisarkisto:   Hämeenlinnan toimipaikka  Joensuun toimipaikka  Jyväskylän toimipaikka  Mikkelin toimipaikka  Oulun toimipaikka  Saamelaisarkisto  Turun toimipaikka  Vaasan toimipaikka 
Muita arkistoja:   Eduskunnan arkisto  Folkkultursarkivet  Journalistinen kuva-arkisto  Kansallisen audiovisuaalisen instituutin arkistot  Kansallinen äänitearkisto  Kuvataiteen keskusarkisto  Musiikkiarkisto  SKS:n arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto)  Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkisto  Suomen Urheiluarkisto  Toimihenkilöarkisto  Urho Kekkosen arkisto  Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto 
Poliittisten puolueiden arkistoja:   Kansan Arkisto  Keskustan ja Maaseudun arkisto  Porvarillisen Työn Arkisto  Svenska Centralarkivet  Työväen Arkisto 
Entisiä arkistoja:   Ammattiyhdistysarkisto  Arkistolaitos  Itä-Karjalan sotasaalisarkisto  Kansallinen audiovisuaalinen arkisto  Laatokan puolustuksen perinnearkisto  Maakunta-arkistot  Päivälehden arkisto  Sota-arkisto  Viipurin maakunta-arkisto
Päivö Suomela

Päivö Ylevi Suomela (4. kesäkuuta 1925 Helsinki – 1. tammikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija. Myös Päivön veli Launo Suomela ja sisar Toivi Suomela olivat kirjailijoita.
Suomelan vanhemmat olivat filosofian tohtori Klaus Uuno Suomela ja filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvald. Hän pääsi ylioppilaaksi Käpylän yhteiskoulusta.
Päivö Suomela toimi 1950- ja 1960-luvuilla kuvaamataidon opettajana Käpylän yhteiskoulussa ja myöhemmin hän oli koulun rehtorina.
Teoksia

Seikkailujen kesä, Poikien sininen sarja 12.  Kansankirja, Helsinki 1946
Huuhkaja huutaa : seikkailukertomus heimoriitojen ajoilta.  Karisto 1947
Korpela ajaa kovaa : seikkailukertomus pojille.  Karisto 1948
Hopeasormus.  Karisto 1949
Vanhan huvilan arvoitus : seikkailukertomus pojille.  Karisto 1951
Kuin ketut satimessa : seikkailukertomus nuorille.  Karisto 1953
Ralli-karitsan karkumatka, teksti Toivi Suomela, kuvat Päivö Suomela.   Otava 1954
Valmentaja katoaa : seikkailukertomus nuorille.  Karisto 1954
Mustan ketun kirot : kertomus nuorille.  Karisto 1955
Valkoinen apina : seikkailukertomus pojille.   Karisto 1964
Kaukainen maali.  Karisto 1969
Päijänteen siirtolaiskalastajat.  Jyväskylän yliopisto, etnologian laitos 1976
Käpylän yhteiskoulu 1938-1977, toimittaneet Teuvo Kemppainen, Päivö Suomela ja Juhani Särkkä.   Käpylän yhteiskoulun seniorit, Helsinki 1981
Rakastaa

| Rakastaa> Att älska |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jörn Donner
Käsikirjoittaja:  Jörn Donner
Tuottaja:  Rune Waldekranz
Säveltäjä:   Bo Nilsson  Eje Thelin 
Kuvaaja:  Sven Nykvist
Leikkaaja:  Lennart Wallén
Lavastaja:  Jan Boleslaw
Pääosat:   Harriet Andersson  Zbigniew Cybulski  Isa Quensel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Sandrew Film & Teater
Levittäjä:  Sandrew Film & Theater (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   10. elokuuta 1964  20. marraskuuta 1964
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakastaa on Jörn Donnerin ohjaama ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Elokuva oli toinen Donnerin ohjaama pitkä elokuva ja myös toinen neljästä elokuvasta, jotka hän ohjasi 1960-luvulla Ruotsissa. Elokuvassa Louise on auto-onnettomuudessa kuolleen miehensä hautajaisissa, jossa hän tapaa vanhan tuttavansa Fredrikin. Louisen ja Fredrikin välille kehittyy suhde, mutta Louise ei halua mennä enää uudestaan avioon.
Elokuva on omistettu elokuvaohjaaja Mauritz Stillerin muistolle.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Elokuva oli mukana Venetsian elokuvajuhlien kilpasarjassa (1964).
Harriet Andersson voitti elokuvasta parhaan naisnäyttelijän palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla (1964).
Päivö

| Päivö |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  30. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  27. toukokuuta
Muunnelmia:  Päiviö
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomen sana päivä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päivö on suomalainen miehen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 30. kesäkuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Päivö on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa noin 120 henkilölle.
Tunnettuja Päivöjä

Päivö Oksala (1907–1974), antiikin tutkija, professori ja kirjallisuuden kääntäjä
Päivö Parviainen (1912–2015), rovasti, lähetystyöntekijä, Kiinan kulttuurin tuntija
Päivö Suomela (1925–2002), nuortenkirjailija
Päivö Tarjanne (1903–1989), diplomaatti
Raich Carter

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Horatio Stratton Carter
Syntymäaika: 21. joulukuuta 1913
Syntymäpaikka: Sunderland, Englanti
Kuolinaika: 9. lokakuuta 1994 (80 vuotta)
Kuolinpaikka: Willerby, Englanti
Pelipaikka: Välihyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1931–1945 | Sunderland | 245 | (118) |
| 1945–1948 | Derby County | 63 | (34) |
| 1948–1952 | Hull City | 136 | (57) |
| 1953 | Cork Athletic |  |  |
Maajoukkue
| 1934–1947 | Englanti | 13 | (7) |
Valmennusura
1948–1952: Hull City
1953–1958: Leeds United
1960–1963: Mansfield Town
1963–1966: Middlesbrough
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Horatio Stratton "Raich" Carter (21. joulukuuta 1913 – 9. lokakuuta 1994) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan välihyökkääjä. Carteria pidetään yhtenä sukupolvensa parhaista välihyökkääjistä. Hän pelasi urallaan myös krikettiä huipputasolla.
Ura

Carter oli pienikokoinen ja hän jäi kokonsa vuoksi ilman sopimusta Leicester Cityn kanssa 1930. Sunderland sen sijaan otti hänet ja lopulta Carter johdatti kapteenina Sunderlandin mestaruuteen 1936 ja FA Cupin voittoon 1937. Hän nousi nuorena myös Englannin maajoukkueeseen tehden debyyttinsä 1934. Toisen maailmansodan aikana maaotteluita ei juurikaan pelattu ja lopulta Carter ehti edustaa Englantia vain 13 maaottelussa. Sodan aikana Carter palveli Britannian ilmavoimissa ja pelasi satunnaisesti asemapaikkansa lähellä olevassa Derby Countyssa. Sodan jälkeen hän siirtyi pysyvästi Derbyyn 8000 punnan siirtosummalla. Vuonna 1946 hän voitti Derbyssä FA Cupin. Nuoruudessaan myös krikettiä pelannut Carter edusti Derbyssä ollessaan huipputason krikettiseura Derbyshireä.
Vuonna 1948 Carter siirtyi Hull Cityyn pelaajavalmentajaksi. Hän nosti seuran ensin 2. divisioonaan ja tavoitteli nousua pääsarjatasolle. Carter ei tässä kuitenkaan onnistunut ja hän erosi valmentajan tehtävistä syksyllä 1951. Carter pelasi kauden loppuun, minkä jälkeen hän siirtyi vielä pelaamaan irlantilaiseen Cork Athleticiin. Carter voitti Irlannin cupin Corkissa ja päätti pelaajauransa kesällä 1953. Myöhemmin samana vuonna Carter palkattiin Leeds Unitedin valmentajaksi. Vuonna 1956 hän nosti Leedsin pääsarjatasolle. Myöhemmin tulokset heikkenivät ja Carter sai potkut 1958.
Carterin valmennusura jatkui 4. divisioonan Mansfield Townissa 1960. Hänen johdollaan Mansfield nousi 1963, minkä jälkeen hän siirtyi 3. divisioonan Middlesbrough'n valmentajaksi . Menestys oli heikkoa ja Carter sai potkut 1966.
Vuonna 2013 Carter valittiin englantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.
Yksityiselämä

Carter meni naimisiin Rose Marshin kanssa 1937.
Valmennusuran jälkeen Carter työskenteli Hullissa tavaratalon urheiluvälineosastolla ennen kuin jäi eläkkeelle ja muutti läheiseen Willerbyyn. Carter sai vakavan halvauskohtauksen 1993 ja kuoli seuraavana vuonna 80-vuotiaana.
Saavutukset

Englannin 1. divisioonan mestaruus: 1935–36
FA Cupin voitto: 1937, 1946
FAI Cupin voitto: 1953
Pyhän Simeonin kirkko

| Pyhän Simeonin kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Aleppon maakunta  Syyria
Koordinaatit:  36°20′3″N, 36°50′38″E
Rakentamisvuosi:  490 jaa.
Tyylisuunta:  bysanttilainen/klassinen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Simeonin kirkko on nykyisin raunioitunut, mutta muuten säilynyt rakennuskompleksi Aleppon kaupungin luoteispuolella Syyriassa. Se rakennettiin 400-luvulla paikalle, jolla ensimmäisenä styliittana tunnettu Pyhä Simeon eli askeettista elämää pylvään päässä asuen. Kohde käsittää edelleen Pyhän Simeonin alkuperäiseksi sanotun pylvään jäänteet. Neljä basilikaa käsittänyt kirkko oli valmistuessaan vuonna 490 maailman suurin, ennen kuin Hagia Sofia Konstantinopolissa ohitti sen seuraavalla vuosisadalla. Maanjäristysten ja eri valloittajien ryöstelyjen jälkeen ensin kukoistanut pyhiinvaelluskohde raunioitui.
Pyhän Simeonin kirkko on nykyisin osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Pohjois-Syyrian muinaiset kylät. Sen sanottiin kärsineen huomattavia vahinkoja Syyrian sisällissodan aikana.