stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniil Tarasov (jääkiekkomaalivahti)
Ura > Seuraura

Tarasov syntyi Novokuznetskissa, kun hänen isänsä Vadim pelasi siellä. Daniil Tarasovin kasvattajaseura on kuitenkin Salavat Julajev Ufa. Hän pelasi 8-vuotiaaksi asti kenttäpelaajana, kunnes Tarasov vaihtoi maalivahdin pelipaikalle. Kaudella 2014–2015 hän vahvisti Jugra Hanty-Mansijskia Venäjän C-nuorten sarjan finaaleissa. Kaudella 2015–2016 Tarasov debytoi Tolpar Ufan joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä, jossa hän pelasi yhdeksän runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Kauden 2016–2017 Tarasov oli kokonaan pelaamatta loukkaantumisen vuoksi.
Columbus Blue Jackets varasi Tarasovin kolmannella kierroksella 86. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017, vaikka hän ei pelannut edellisellä kaudella lainkaan. Kaudella 2017–2018 Tarasov toimi Tolpar Ufan MHL-joukkueen selkeänä ykkösmaalivahtina ja torjui 40 pelaamassaan runkosarjaottelussa kuusi nollapeliä. Kaudella 2018–2019 hän debytoi miesten peleissä. Tarasov pelasi suurimman osan kaudestaan VHL-joukkue Toros Neftekamskissa. Hän pelasi 25 runkosarjaottelua torjuen 17 voittoa ja kaksi nollapeliä sekä 17 playoff-ottelua torjuen yhdeksän voittoa ja yhden nollapelin. Tarasov valittiin VHL:n tammikuun kuukauden tulokkaaksi ja 15. tammikuuta liigan viikon maalivahdiksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi VHL:n vuoden tulokkaaksi. Tarasov debytoi kauden aikana myös Salavat Julajev Ufan KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Tarasov teki KHL-debyyttinsä 14. helmikuuta 2019 vieraissa Admiral Vladivostokia vastaan. Hän torjui joukkueensa 3–0-tappioon päättyneessä ottelussa 32 kertaa. Kauden jälkeen Salavat Julajev tarjosi Tarasoville jatkosopimusta, mutta hän kuitenkin kieltäytyi tästä ja näki paremmaksi kehittyä toisessa liigassa.
Toukokuussa 2019 Tarasov teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Kesäkuussa seura lainasi hänet kaudeksi 2019–2020 SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Tarasov nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 41 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Syyskuussa 2020 Blue Jackets lainasi hänet koko kauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Salavat Julajev Ufan KHL-joukkueeseen. Tarasov toimi pääasiassa kakkosmaalivahtina Juha Metsolalle. Hän pelasi KHL:ssä 16 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua torjuen kaksi nollapeliä. Tarasov pelasi kauden aikana myös viisi ottelua Toros Neftekamskin VHL-joukkueessa. KHL-kauden päätyttyä, maaliskuun 2021 lopulla hän siirtyi AHL-joukkue Cleveland Monstersin vahvuuteen. Tarasov pelasi siellä kuusi runkosarjaottelua. Hänet kutsuttiin myös kahdesti Blue Jacketsin NHL-joukkueen varamiesten "taksiryhmään".
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Tarasov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Tarasov pelasi suurimman osan alkulohkon otteluista ja hänet valittiin Sveitsiä vastaan pelatun ottelun päätteeksi Venäjää ottelun parhaaksi pelaajaksi. Suurimman osan koko turnauksen otteluista ja pudotuspelit pelasi kuitenkin Pjotr Kotšetkov.
Tarasov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän sai joukkueesta paikan Venäjän joukkueesta, kun Venäjän jääkiekkoliitto hyllytti vähin äänin ennen kisoja koko MM-leirille osallistuneen ryhmänsä, josta yli puolet oli lähteiden mukaan jäänyt dopingtesteissä kiinni kielletyksi luokitellun meldoniumin käytöstä. Kisojen pääikäluokkaa eli vuonna 1998 syntyneitä edustaneen rungon tilalle liitto lähetti turnaukseen Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkueen, jonka runko koostui vuonna 1999 syntyneistä. Joukkueessa pelasi myös kolme vuonna 1998 syntynyttä Pohjois-Amerikassa pelannutta kiekkoilijaa, jotka eivät olleet mukana dopingrikkomuksesta syytetyssä MM-leiriryhmässä. Tarasov kantoi suurimman osan Venäjän torjuntavastuusta. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Venäjän A-maajoukkuetta Tarasov edusti Beijer Hockey Gamesissa vuonna 2021, jolloin hän puki kahteen otteluun, mutta Tarasov ei saanut turnauksessa kuitenkaan peliaikaa. Hän edusti myös Venäjän B-maajoukkuetta Deutschland Cupissa vuonna 2018, jolloin Tarasov pelasi turnauksessa yhden ottelun.
Muuta

Tarasov on toisen polven ammattilaisjääkiekkomaalivahti, sillä hänen kazakstanilaislähtöinen isänsä Vadim Tarasov pelasi omalla urallaan yhteensä 18 kautena Venäjän pääsarjatasoilla (Kansainvälinen liiga, Superliiga ja KHL). Hänet valittiin kolmesti Superliigan parhaaksi maalivahdiksi (1999, 2000 ja 2001). Nykyään Vadim toimii Salavat Julajev Ufan KHL-joukkueen maalivahtivalmentajana.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | U18 | 5 | 2 | 1 | 228 | 8 | 1 | 2.11 | 92,1 |
| 2019 | JMM | 3 | 2 | 0 | 129 | 6 | 1 | 2.80 | 89,3 |
Daniil Tarasov Ässien paidassa vuonna 2019.
E. C. Osondu

| E>  C. Osondu.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Nigeria
Kansalaisuus:  nigerialainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Caine-palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
E. C. Osondu on nigerialainen kirjailija, joka on kirjoittanut erityisesti novelleja. Hänelle on myönnetty novellista ”Waiting” vuoden 2009 Caine-palkinto, jonka saajaehdokkaana on hän oli jo vuonna 2007 teoksella Jimmy Carter’s Eyes. Osondun kertomuksia ovat julkaisseet Agni, Vice ja Fiction.
Nigeriassa Osondu oli mainostoimistossa copywriterina. Vuonna 2008 hän oli luovan kirjoittamisen stipendiaattina Yhdysvalloissa Syracusen yliopistossa. Hän on asunut Yhdysvalloissa heinäkuusta 2009 lähtien.
Lokakuussa 2008 Guernica-aikakauslehdessä ilmestynyt ”Waiting” kuvaa elämää pakolaisleirissä lapsen näkökulmasta. Lehden kirjallisuustoimittaja toteaa, että ”se ei ole mahtaileva eikä sisällä liiallisesti kirjallista kikkailua, vaan on hyvin kerrottu tarina sellaisesta elämästä, jota useimmat meistä eivät voi edes kuvitella”. Palkintosumma oli arvoltaan 10 000 puntaa ja lisäksi siihen liittyi mahdollisuus asua kuukauden ajan Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Osondun ”Voice of America” sisältyy teokseen Gods and Soldiers: The Penguin Anthology of Contemporary African Writing (2009).
Aiheesta muualla

Afrikkalaiskirjailijoiden Caine-palkinto E.C. Osondulle, Yle.fi
Caine-palkinnon saanut novelli "Waiting" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Novelli "A Letter from Home", AGNIonline (englanniksi)
Temitayo Olofinluan tekemä haastattelu Osondun kanssa, Bella Naija (englanniksi)
BBC:n Molara Wood tekemä haastattelu Osondun kanssa, Africa Beyond: Celebrating African Arts in the UK (englanniksi)
Edustajisto

Edustajisto on tiettyjen yhtiöiden, yhteisöjen, laitosten ja järjestöjen päättävä elin. Edustajisto voi olla pakollinen tai valinnainen toimielin.
Osuuskunnassa on edustajisto, jos sen säännöt niin määräävät. Edustajisto käyttää osuuskunnan kokouksen päätösvaltaa jäsenten sijasta. Osuuskunnan jäsenet valitsevat edustajiston suhteellisilla vaaleilla, jollei säännöissä määrätä toisin.
Keskinäisessä vakuutusyhtiössä on edustajisto, jos yhtiöjärjestyksessä niin määrätään. Edustajiston valitsevat vakuutuksenottajaosakkaat keskuudestaan. Vakuutusyhtiön yhtiökokouksessa päätösvaltaa käyttävät edustajat takuuosuudenomistajien lisäksi.
Vakuutuskassassa on edustajisto, jos sen säännöissä niin on määrätty. Edustajisto koostuu kassan jäsenten ja osakkaiden valitsemista edustajista ja se käyttää valtaa näiden sijasta.
Työttömyyskassassa on edustajisto, jos kassan säännöissä niin määrätään. Edustajisto käyttää työttömyyskassan ylintä päätösvaltaa kassan kokouksessa.
Rahastoyhtiön sijoitusrahastoissa on yhteinen edustajisto, jos rahastojen säännöissä niin määrätään. Edustajiston valitsevat rahastojen osuudenomistajat. Edustajisto päättää sijoitusrahastoja koskevista yhteisistä asioista tietyissä tilanteissa.
Osakaskunnassa on edustajisto, jos sen säännöt niin määräävät. Edustajiston valitsevat osakaskunnan osakkaat. Edustajisto käyttää osakaskunnan kokouksen päätösvaltaa.
Asumisoikeusyhdistyksessä on edustajisto, jos sen säännöt määräävät niin. Edustajisto päättää säännöissä määrätyistä asioista yhdistyksen jäsenten sijasta.
Edustajisto on myös mm. ylioppilaskunnassa, ammattikorkeakoulun opiskelijakunnassa ja Eläketurvakeskuksessa.
Digi- ja väestötietovirasto

| Digi- ja väestötietovirasto Myndigheten för digitalisering och befolkningsdata> DVV |
| --- | --- |

Perustettu:  2020
Ministeriö:  Valtiovarainministeriö
Sijainti:  Lintulahdenkuja 2 Helsinki
Valtio:  Suomi
Pääjohtaja:  Janne Viskari
Työntekijöitä:  954 (2023)
Vuosibudjetti:  70,7 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Digi- ja väestötietovirasto (lyhenne DVV, ruots. Myndigheten för digitalisering och befolkningsdata) on Suomen valtion virasto, jonka vastuulla on pitää rekisteriä Suomen väestöstä ja rakennuksista. Lisäksi se tuottaa niihin liittyen henkilö- ja rakennustietopalveluita sekä sähköisessä asioinnissa tarvittavia tunnistusratkaisuja. Virasto kehittää ja ylläpitää Kansallisen palveluarkkitehtuurin tuottamia Suomi.fi-palveluita eli sähköisen asioinnin tukipalveluita. Virasto perustettiin vuoden 2020 alusta ja se toimii valtiovarainministeriön hallinnonalalla.
Historia

Vuonna 1969 perustettu Väestörekisterikeskus ja maistraatit yhdistyivät uudeksi Digi- ja väestötietovirastoksi 1. tammikuuta 2020. Virasto syntyi, kun Väestörekisterikeskus, maistraatit ja Itä-Suomen aluehallintovirastossa toimiva maistraattien ohjaus- ja kehittämisyksikkö yhdistyivät yhdeksi virastoksi. Hallinnollisesti virasto rakentuu entisen Väestörekisterikeskuksen pohjalle.
Toiminta

Digi- ja väestötietovirasto hankkii tuloja myymällä kansalaisten tietoja esimerkiksi suoramarkkinointiyrityksille ja mielipidetiedusteluita varten.
Digi- ja väestötietoviraston palvelupaikat sijaitsevat Espoossa, Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Iisalmessa, Joensuussa, Jyväskylässä, Kajaanissa, Kemissä, Kittilässä, Kokkolassa, Kotkassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa, Pietarsaaressa, Porissa, Porvoossa, Raahessa, Raaseporin Tammisaaressa, Raumalla, Rovaniemellä, Salossa, Savonlinnassa, Seinäjoella, Tampereella, Turussa, Vaasassa ja Ylivieskassa. Muissa asiointipisteissä saa yleistä opastusta. Digi- ja väestötietoviraston pääjohtajana toimii Janne Viskari ja ylijohtajina Pekka Rehn (asiakkaat), Timo Salovaara (palvelut) sekä Aino Jalonen (prosessit).
Digi- ja väestötietovirasto kehittää ja ylläpitää henkilötietoja väestötietojärjestelmässä, Suomi.fi-palveluita, varmennepalveluita, holhousasiainrekisteriä ja viranomaisten yhteystietorekisteriä sekä hoitaa vaalitehtäviä muodostaen muun muassa äänestysluettelot.
Viraston ylläpitämiä palveluita ovat muun muassa:
avioliittojen solmiminen
Avoindata.fi (kansallinen avoimen datan jakelupaikka)
holhoustoimi ja edunvalvonta
julkishallinnon yhteyshakemisto (Julha)
muuttoilmoitukset
nimipalvelu
omien tietojen tarkistuspalvelu
osoitepalvelu
varmennehakemisto
äänestyspaikkapalvelu
Suomi.fi-palvelut
Kansalaisneuvonta
VAHTI-toiminta ja hallinnon tietoturvallisuuden kehittämisen tuki
VIRT- ja govCERT-toimintaselvennä
julkisen hallinnon JHS-suositusjärjestelmän kehittäminen ja ylläpito
Aiheesta muualla

Digi- ja väestötietoviraston verkkosivut
Diskovibrator

| Diskovibrator Turmion Kätilöt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. syyskuuta 2015
 Tyylilaji: industrial metal, elektroninen musiikki
 Kesto: 43.12
 Levy-yhtiö: Osasto-A
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Turmion Kätilöiden muut julkaisut
| Technodiktator 2013 | Diskovibrator 2015 | Dance Panique 2017 |
Singlet albumilta Diskovibrator
 ”Vastanaineet” Julkaistu: 15. toukokuuta 2015  ”Hyvissä höyryissä” Julkaistu: 21. elokuuta 2015
Diskovibrator on suomalaisen industrial metal -yhtyeen Turmion Kätilöiden kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. syyskuuta 2015 (alkuperäinen julkaisupäivä oli 11. syyskuuta) levymerkillä Osasto-A. Albumi meni suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi viikolla 40/2015.
Kappaleista ”Hyvissä höyryissä” sekä ”Lataa ja varmista” julkaistiin musiikkivideot.
Kappaleet

Kirottujen karnevaalit – 3.43
Aina arki – 3.38
Hyvissä höyryissä – 3.58
Sinä saatana – 4.04
Ranteet auki – 3.51
Lataa ja varmista – 4.17
Hiiltynyt runko – 3.40
Vastanaineet – 3.58
Sinulle – 4.19
To Be Contiuned Act 2 – 7.44
Arvostelut

Imperiumi.net:
Kaaoszine.fi: 9/10
Soundi:
Eeva Niemelä

Eeva Anna Elina Niemelä (s. 6. marraskuuta 1987) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Tapani Keränen. Kalevan kisoissa Niemelä on saavuttanut SM-pronssia vuonna 2008. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa hopean ja kolme pronssia.
Dorothy Hill

| Dorothy Hill |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1907 Brisbane, Queensland, Australia
Kuollut: 23. huhtikuuta 1997 (89 vuotta) Brisbane
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  Geologi
Dorothy Hill (10. syyskuuta 1907 Brisbane, Queensland, Australia – 23. huhtikuuta 1997 Brisbane) oli australialainen geologi. Hänet tunnetaan naisten aseman puolustamisesta yliopistoissa 1900-luvulla ja Paleotsooinen maailmankauden korallien hyväksi tekemästään työstä.
Hillistä tuli ensimmäinen Australiassa työskennellyt naispuolinen professori, jonka lisäksi hänestä tuli ensimmäinen naispuolinen Australian tiedeakatemian presidentti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dorothy Hill Wikimedia Commonsissa
Christian Kracht

| Christian Kracht |
| --- | --- |
 Kracht vuonna 2015 Bostonin yliopistossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1966 (ikä 57) Gstaad
Kansalaisuus:   Sveitsi
Ammatti:  romaanikirjailija
Puoliso:  Frauke Finsterwalder
Aiheesta muualla
Kotisivu
Christian Kracht (saksaksi äännettynä: kraxt, s. 29. joulukuuta 1966) on sveitsiläinen romaanikirjailija ja journalisti.
Elämä ja koulutus

Kracht syntyi sveitsiläisessä Saanenin kylässä. Hänen isänsä Christian Kracht vanhempi toimi Axel Springerin kustantamon edustajana 1960-luvulla. Kracht opiskeli Schule Schloss Salemissa Badenissa ja kanadalaisessa Lakefield College Schoolissa Ontariossa. Hän valmistui New Yorkissa sijaitsevasta Sarah Lawrence Collegesta vuonna 1989. Hän on naimisissa saksalaisen elokuvaohjaajan Frauke Finsterwalderin kanssa. He asuvat Los Angelesissa Kaliforniassa.
Julkaisuja > Kirjat

Faserland (romaani), 1995.
Ferien für immer (matka-kirjallisuus—Eckhart Nickelin kanssa), 1998.
Mesopotamia. Ein Avant-Pop-Reader (julkaisijana, antologia), 1999.
Tristesse Royale (Joachim Bessingin, Eckhart Nickelin, Alexander von Schönburgin ja Benjamin von Stuckrad-Barren kanssa), 1999.
Der gelbe Bleistift (matka-kirjallisuus), 2000.
1979 (romaani), 2001.
Die totale Erinnerung. Kim Jong Ils Nordkorea, 2006.
New Wave. Ein Kompendium 1999-2006, 2006.
Metan (Ingo Niermannin kanssa), 2007.
Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten (romaani), 2008.
Gebrauchsanweisung für Kathmandu und Nepal (matka-kirjallisuus/Nepal-opaskirja—Eckhart Nickelin kanssa), 2009.
Five Years: Briefwechsel 2004-2009. Band 1: 2004-2007—David Woodardin kanssa, 2011.
Imperium (romaani), 2012.
Finsterworld (käsikirjoitus), 2013.
Die Toten (romaani), 2016.
Eurotrash (romaani), 2021
Julkaisuja > Äänikirjat

Liverecordings (Benjamin von Stuckrad-Barren, Harald Schmidtin ja Christian Ulmenin kanssa), 1999.
Faserland, 2000.
1979, 2002.
Das Sobhraj Quartett—Asiatische Reisenotizen (Eckhart Nickelin kanssa), 2004.
Das Jagdgewehr (Metsästyskivääri), Yasushi Inoue (muut lukijat: Sandra Schwittau, Mavie Hörbiger ja Hannelore Elsner), 2005.
Frühstück bei Tiffany (Breakfast at Tiffany's), Truman Capote, 2007.
Triptychon (Dieter Meierin, Schorsch Kamerunin ja Dirk von Lowtzowin kanssa), 2011.
Imperium (lukija: Dominik Graf), 2012.
Die Toten, 2016.
Krachtin käännökset

Arabiaksi: New Wave, 2009 (Alkuperäinen saksankielinen teos, New Wave).
Bulgariaksi: Ще бъда тук, във слънчевата светлина и в сянката, 2009 (alkuperäinen, Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten, tästä eteenpäin lyhennettynä: IWHS).
Kroatiaksi: Ja bit ću tu, na suncu i u sjeni, 2009 (IWHS); Imperij, 2016 (Alkuperäinen saksankielinen teos, Imperium, tästä eteenpäin lyhennettynä: I).
Tšekiksi: Impérium, 2014 (I).
Tanskaksi: 1979, 2004 (Alkuperäinen saksankielinen teos, 1979); Imperium, 2013 (I).
Hollanniksi: 1979, 2002 (1979); Ik zal hier zijn bij zonneschijn en bij schaduw, 2010 (IWHS); Imperium, 2014 (I).
English: The Ministry of Truth, 2007 (alkuperäinen, Die totale Erinnerung); Imperium, 2015 (I).
Viroksi: 1979, 2002 (1979); Impeerium, 2016 (I).
Ranskaksi: Fin de Party, 2003 (1979); Je serais alors au soleil et à l´ombre, 2010 (IWHS); Imperium, 2016 (I).
Hepreaksi: 1979, 2003 (1979); ארץ פרומה, v. 2009 (Saksan alkuperäinen, Faserland, tästä eteenpäin lyhennettynä: FL); Imperium, 2016 (I).
Unkariksi: Imperium, 2016 (I).
Italiaksi: 1979, 2002 (1979); Imperium, 2013 (I).
Japaniksi: Fāzaranto, 2000 (FL).
Koreaksi: Faserland, 2012 (FL); Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten, 2012 (IWHS); Imperium, 2013 (I).
Latviaksi: Fāzerlande, 2003 (FL); 1979, 2005 (1979); Metāns, 2007 (Alkuperäinen saksankielinen teos, Metan, tästä eteenpäin lyhennettynä: ME).
Liettuaksi: Fazerland, 2007 (FL); 1979, 2008 (1979).
Makedoniaksi: Империја, 2015 (I).
Norjaksi: Imperium, 2013 (I).
Puolaksi: Tu będę w słońcu i cieniu, 2011 (IWHS).
Romaniaksi: Faserland, 2009 (FL); 1979, 2013 (1979); Imperium, 2016 (I).
Venäjäksi: Faserland, 2001 (FL); 1979, 2002 (1979); Метан, 2008 (ME); Карта мира, 2009; Я буду здесь, на солнце и в тени, 2009 (IWHS), империя, 2013 (I).
Sloveniaksi: Imperium, 2016 (I).
Espanjaksi: 1979, 2004 (1979); Imperium, 2013 (I).
Ruotsiksi: Jag kommer vara här i solsken och i skugga, 2011 (IWHS); Imperium, 2013 (I); Faserland 2014 (FL); 1979, 2016.
Suomeksi: Eurotrash, 2023
Turkiksi: Imperium, 2013 (I).
Ukrainaksi: Faserland, 2013 (FL).
Vietnamiksi: Imperium, 2014 (I).
Kunnianosoitukset

1993 Axel-Springer-Preis.
2009 Phantastik-Preis der Stadt Wetzlar.
2012 Wilhelm Raabe -kirjallisuuspalkinto.
2012 Grosser Literaturpreis von Stadt und Kanton Bern.
2016 Swiss Book Prize.
2016 Hermann-Hesse-Preis.
Nimitetty, 2017 International Dublin Literary Award.
Dorothy Fields

| Dorothy Fields |
| --- | --- |
 Dorothy Fields säveltäjä Arthur Schwartzin kanssa vuonna 1951.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1905 Allenhurst, New Jersey, Yhdysvallat
Kuollut: 28. toukokuuta 1974 (68 vuotta) New York
Ammatti:  sanoittaja, käsikirjoittaja
Muusikko
Aktiivisena:  1928–1973
Tyylilajit:  musikaali 
Aiheesta muualla
www.dorothyfields.org
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dorothy Fields (15. heinäkuuta 1905 Allenhurst, New Jersey – 28. toukokuuta 1974 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja teatterikäsikirjoittaja. Hän oli pitkän uransa aikana yksi aikansa suosituimmista naispuolisista lauluntekijöistä yhdysvaltalaisessa populaarimusiikissa. Hän kirjoitti lukuisia menestyskappaleita muun muassa Jimmy McHugh’n ja Jerome Kernin kanssa ja voitti uransa aikana yhden Oscar-palkinnon ja kaksi Tony-palkintoa. Hänet valittiin vuonna 1971 Songwriters Hall of Fameen.
Elämä ja ura

Fields syntyi vuonna 1905 Allenhurstissa, New Jerseyn osavaltiossa ja varttui New Yorkissa. Hänen isänsä Lew Fields oli puolanjuutalainen vaudeville-näyttelijä, josta tuli myöhemmin vaikutusvaltainen tuottaja teatterimaailmassa. Dorothy oli nuorena kiinnostunut näyttelemisestä, mutta isä ei hyväksynyt tyttären kiinnostusta teatteriin ja teki kaikkensa, jotta tämä ei pääsisi suuntautumaan teatterialalle.
Fields kirjoitti high schoolin jälkeen runoja ja opetti näyttämötaidetta ennen ryhtymistään sanoittajaksi. Hän kirjoitti ensimmäiset menestyskappaleensa säveltäjä Jimmy McHugh’n kanssa. Seitsemän vuoden yhteistyön aikana syntyivät muun muassa kappaleet ”I Can’t Give You Anything But Love” (1928), ”On the Sunny Side of the Street” (1930), ”Exactly Like You” (1930), ”Don’t Blame Me” (1933) sekä ”I’m in the Mood for Love” (1935).
Myöhemmin Fields sanoitti Jerome Kernin elokuvasävellyksiä. Kern ja Fields tekivät yhdessä muun muassa kappaleet ”I Won’t Dance”, ”A Fine Romance” sekä ”The Way You Look Tonight”, joista jälkimmäinen voitti vuonna 1937 parhaan laulun Oscar-palkinnon. Fields sanoitti elokuvamusiikkia myös Cole Porterin kanssa.
Fields kirjoitti myös käsikirjoituksia Broadway-näytelmiin veljensä Herbert Fieldsin kanssa. He käsikirjoittivat muun muassa Sigmund Rombergin näytelmän Up in Central Park (1945),  Irving Berlinin Annie Get Your Gun (1946), Harold Arlenin A Tree Grows in Brooklyn (1951) sekä Arthur Schwartzin Excuse My Dust ja Texas Carnival .
Albert Haguen säveltämä ja Fieldsin sanoittama ja käsikirjoittama musikaali Redhead (1959) voitti kuusi Tony-palkintoa, mukaan lukien parhaan musikaalin ja parhaan käsikirjoituksen palkinnot.
Fields kirjoitti 1960-luvulla musiikkia säveltäjä Cy Colemanin kanssa. Vuonna 1971 hänet valittiin ensimmäisenä naisena Songwriters Hall of Fameen. Fields kuoli New Yorkissa 28. toukokuuta 1974.
Drogkarátin luola

Drogkarátin luola.
Drogkarátin luola (kreik. Σπήλαιο Δρογκαράτη(ς), Spílaio Drogkaráti(s); myös Drongarátin/Drogarátin luola) on tippukiviluola Kefalonián saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä saaren itärannikkoa noin viisi kilometriä Sámista etelälounaaseen.
Drogkarátin luola on syntynyt noin 100–150 miljoonaa vuotta sitten. Luolan syvyys on noin 60 metriä ja se jakautuu kahteen osaan, noin 44 metriä pitkään käytävään ja noin 30 × 40 metrin kokoiseen ”pääsaliin”. Luolan lämpötila on tasaisesti 18 astetta ja sen ilmankosteus on korkea. Luolassa on suuri määrä stalaktiitteja ja stalagmiitteja. Geologit arvelevat luolan olevan yhteydessä saaren muihin meriluoliin.
Luola löydettiin 1700-luvulla maanjäristyksen avattua siihen sisäänkäynnin. Luola on ollut avoin yleisölle vuodesta 1963, ja se on yksi Kefalonián suosituimpia nähtävyyksiä. Luolan suuremmassa osassa, jossa on tilaa 500 hengelle, on järjestetty kulttuuritapahtumia sen akustiikan vuoksi.
Sámin lähellä sijaitsee myös Melissánin luola.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drogkarátin luola Wikimedia Commonsissa
David de la Fuente

| David de la Fuente |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  David de la Fuente Rasilla
Syntynyt: 4. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:  Kantabria,  Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  174 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  irtiottojen erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2003 2004–2008  2009 2010 2011 2012 2013–2014 2015 2016  2017 2018–2021:  Vini Caldirola Saunier Duval-Prodir / Saunier Duval - Scott Fuji - Servetto Astana Team Geox-TMC Caja Rural Torku Şeker Spor Efapel-Glassdrive Sporting Clube de Portugal/Tavira Louletano - Hospital de Loulé Aviludo-Louletano
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo, yritteliäin ajaja 2006 
 Tiedot päivitetty: 9. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.daviddelafuente.es
David de la Fuente (s. 4. toukokuuta 1981 Reinosa, Kantabria) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2003–2021. Hän johti vuoden 2006 Ranskan ympäriajon mäkikirikilpailua kuuden etapin ajan saatuaan kilpailuosion johtajan pilkkupaidan toisen etapin ja uudelleen 11. osuuden jälkeen. De la Fuente nimettiin kilpailun yritteliäimmäksi ajajaksi. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän johti yhdistelmäkilpailua kolmannen ja neljännen etapin jälkeen.