Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1966
Ottelut > Pudotuspelit > Puolivälierät

Alkulohkovaiheen jälkeen eteläamerikkalaisten ja eurooppalaisten joukkueiden väliin oli tullut keskinäinen syyttely ottelutapahtumista. Eurooppalaiset syyttivät eteläamerikkalaisia liian kovasta pelistä, ja eteläamerikkalaiset taas katsoivat että eurooppalaiset olivat vielä pahempia, viitaten Péleen kohdistuneisiin kaltoinkohteluihin. Eteläamerikkalaiset myös kritisoivat tuomaritoimintaa. Näkemyseroja ei lieventänyt se, että puolivälien Englanti-Argentiina-ottelun tuomitsi saksalaistuomari ja Uruguay-Länsi-Saksa-ottelun englantilaistuomari.
Kaikki puolivälieräottelut pelattiin samanaikaisesti, jolloin suurimman huomion sai isäntämaa Englannin ottelu. Ottelu alkoi hermostuneesti ja erotuomari Rudolf Kreitleinin pilli soi jatkuvasti rikkeiden merkiksi. Argentiinan kapteeni Antonio Rattín protestoi tuomarille jatkuvia vihellyksiä ottelun 35. minuutilla. Heidän välissään ollut kielimuuri esti heitä ymmärtämästä toisiaan. Tämä kuitenkin riitti Kreitleinille ja hän ajoi Rattínin kentältä. Tilannetta seurasi kaaos kun Rattín ei suostunut lähtemään ja argentiinalaiset uhkasivat jättää pelin kesken. Peli pääsi pitkän selvittelyn jälkeen jatkumaan ja Argentiina joutui puolustuskannalle. Englanti ei osannut hyödyntää ylivoimaansa, kun Antonio Roma Argentiinan maalissa torjui pallon toisensa jälkeen. Lopulta Geoff Hurst sai puskettua päällään Martin Petersin keskityksen Argentiinan maaliin. Enempää maaleja ottelussa ei nähty ja Englanti eteni välieriin. Kreitlein poistui kentältä poliisisaattueessa. Ottelun osapuolia jälkeenpäin kuultaessa selkeni, että kielimuuri tuomarin ja Rattínin välillä oli johtanut epäselvyyksiin ja sitä kautta ulosajoon. Kortteja ei ollut vielä keksitty, mutta tämän surullisenkuuluisan tapahtuman jälkeen Ken Aston keksi varoituskorttien idean liikennevaloissa seistessään.
Länsi-Saksan ja Uruguayn välinen puolivälierä ei ollut englantilaistuomari James Finneylle sen helpompi. Uruguay oli päässyt puolivälieriin asti puolustavalla pelityylillä, mihin se oli joutunut turvautumaan osittain siksi, että se ei saanut turnaukseen viittä ulkomailla pelannutta pelaajaansa. Puolivälieräottelussa Uruguay aloitti kuitenkin terävästi ja Länsi-Saksa joutui puolustuskannalle. Ensin Julio Cortés ampui ylärimaan ja pian tämän jälkeen Pedro Rochan laukaus ohitti maalivahti Hans Tilkowskin, mutta Karl-Heinz Schellinger torjui pallon maaliviivalta. Uruguaylaiset vaativat rangaistuspotkua käsivirheen vuoksi, mutta tuomari katsoi Schellingerin torjuneen laukauksen päällään. Valokuva tilanteesta osoitti että uruguaylaiset olivat oikeassa ja Schellinger torjui pallon kädellään. Ottelun kulku muuttui täysin, minuuttia myöhemmin Länsi-Saksa siirtyi onnekkaalla maalilla johtoon. Uruguayn turhautuneisuus kasvoi ja tunteet alkoivat kuumeta. Toisen jakson alkupuoliskolla Uruguaylta ajettiin kentältä kaksi pelaajaa. Peli oli käytännössä jo ratkennut ja länsisaksalaiset kaunistelivat loppulukemiksi 4-0.
Liverpoolin Goodison Parkilla pelatussa puolivälierässä kohtasivat Portugali ja Pohjois-Korea, jonka ei pitänyt selviytyä turnauksessa näin pitkälle. Ottelua paikan päällä seuranneet saivat nähdä kuitenkin uskomattoman näytöksen. Ottelu oli ehtinyt vanheta 25. minuuttia ja Pohjois-Korea johti ottelua 0-3. Pohjois-Korea oli näin jo hyvin lähellä välieräpaikkaa, mihin kukaan ei ollut uskonut ennen turnausta. Tämän jälkeen kentällä alkoi Eusébion henkilökohtainen näytös. Hän iski Portugalille ottelun avausmaalin komealla yksilösuorituksellaan. Ennen puoliaikaa hän kavensi vielä pilkulta tuoden Portugalin jo maalin päähän. Toisella puoliajalla Eusébio tasoitti ottelun ja vei vielä rangaistuspotkulla Portugalin johtoon. Loppulukemat 5-3 Portugalille viimeisteli José Augusto.
Koska kolme puolivälieräottelua olivat hyvin dramaattisia, on neljäs puolivälieräottelu Unkarin ja Neuvostoliiton välillä jäänyt vähemmälle huomiolle. Ottelussa kohtasivat kuitenkin kaksi vakuuttavasti esiintynyttä joukkuetta. Ottelussa Neuvostoliitto siirtyi jo alussa johtoon Igor Tšislenkon maalilla. Avausjaksoa hallitsi Neuvostoliitto, mutta enempää maaleja avausjaksolla ei nähty, molempien joukkueiden parhaat hyökkäykset kilpistyivät maalipuihin. Heti toisen jakson alussa Neuvostoliitto meni jo ensimmäisessä hyökkäyksessä 2-0 johtoon Valeri Porkujanin maalilla. Maali herätti Unkarin, joka vuorostaan hallitsi ottelun toista puoliaikaa. Ferenc Bene kavensi Neuvostoliiton johtoa, mutta tasoitusmaalia ei tullut. Neuvostoliitto eteni turnauksen välieriin, kun taas Unkarin suuruudenajat olivat ohitse, vuosi 1966 oli viimeinen kerta, jolloin maalla oli mahdollisuus pelata mitaleista.