stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koltajärvi

| Koltajärvi Golddajávri, Koltajaure |
| --- | --- |
 Koltajärveä, etualalla rajapyykki.
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi, Ruotsi, Norja
Läänit:  Lapin lääni, Norrbottenin lääni, Tromssan lääni
Maakunnat:  Lapin maakunta, Lappi, Tromssan ja Finnmarkin lääni
Kunnat:  Enontekiö, Kiirunan kunta, Omasvuono
Koordinaatit:  69°03′48″N, 20°31′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö, Singalanjoen vesistö
Valuma-alue:  Muonionjoen valuma-alue
Laskujoki:  puro Kuokkimajärveen, Singalanjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  489 m
Pinta-ala:  1,2457 km²
Valuma-alue:  34,64 km²
 fiKoltajärvi 
Koltajärvi (pohjoissaameksi Golddajávri) on nelisen kilometriä pitkä järvi Pohjois-Norjassa Omasvuonon kunnassa. Järven pinnankorkeus on 489 metriä merenpinnasta.
Länsipäästä lähtee lasku-uoma kohti Singalanjokea (norj. Signaldalelva), joka laskee Isoonvuonoon. Suomen Matkailijayhdistyksen matkareittikuvauksessa mainitaan myös vähäisempi lasku-uoma kaakkoon Kuokkimajärveen (nyk. maastokartassa Kuohkimajärvi) ja edelleen Kilpisjärveen. Lasku-uoma Kilpisjärveen mainitaan myös Tietosanakirjassa nimellä Rajajoki (Radjejohka). Nykyisessäkin Suomen vesistöaluejaossa Koltajärvi on merkitty jakautumaan Tornionjoen vesistön ja Singalanjoen vesistön valuma-alueiden kesken.
Pienellä tekosaarella Koltajärven itäpäässä sijaitsee Suomen, Ruotsin ja Norjan yhteinen Kolmen valtakunnan rajapyykki. Koltajärvi ulottuu siis myös Suomen ja Ruotsin puolelle joitain kymmeniä metrejä.
Leo Hannula

Leo Hakon Hannula (5. elokuuta 1912 Elimäki – 14. maaliskuuta 1988 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Hannula voitti urallaan seitsemän pesäpallon Suomen mestaruutta, Kuusankosken Vedon joukkueessa vuosina 1935, 1937 ja 1940 sekä Lahden Mailaveikkojen joukkueessa vuosina 1949–1952. SM-sarjan lyöjäkuninkuuden hän voitti vuonna 1948. Hän oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen ykkösvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
"Pepe" Hannula oli mukana jo ensimmäisessä, vuonna 1932 pelatussa Itä–Länsi-ottelussa. Kaikkiaan hän pelasi 11 Itä–Länsi-ottelussa, viimeisen kerran vuonna 1953.
Seurat: 1931–1932 Kymintehtaan Urheiluseura, 1933–1934 Helsingin Pallonlyöjät, 1935–1942 Kuusankosken Veto,
1943–1944 Kouvolan Pallonlyöjät, 1945 Kuusankosken Veto, 1946–1954 Lahden Mailaveikot,
1955 Kouvolan Pallonlyöjät, 1956 Lahden Mailaveikot, 1957–1959 Renkomäen Mailapojat,
1960–1961 Heinolan Mailapojat, sen jälkeen vielä maakuntasarjassa Lammin Lujassa.
Saavutukset > Pelaajana

7 SM-kultaa: 1935, 1937, 1940, 1949, 1950, 1951, 1952
7 SM-hopeaa: 1934, 1936, 1938, 1943, 1948, 1953, 1955
2 SM-pronssia: 1933, 1939
11 Itä-Länsi-ottelua: 1932-1937, 1943, 1946, 1951-1953
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1948
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1957
Aiheesta muualla

Leo Hannula Pesäpallon kunniagalleriassa
Pesäpalloliiton joukkue – Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952
Pertti Ahonen |
Antti Elomaa |
Leo Hannula |
Olli Hanski |
Toivo Ilola |
Pertti Jaakkola |
Eino Kaakkolahti |
Vilho Kokkonen |
Taisto Lehto |
Viljo Niemi |
Eero Vilevaara |
Eero Vuorio
Kolmipyrstöt

| Kolmipyrstöt |
| --- | --- |
 Kolmipyrstö (Lobotes surinamensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Kolmipyrstöt  Lobotidae  Gill, 1861
Katso myös
   Kolmipyrstöt Wikispeciesissä   Kolmipyrstöt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmipyrstöt (Lobotidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Taksonomia

Kolmipyrstöjen heimoon kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimoon kuuluu ainakin kaksi lajia suvussa Lobotes: kolmipyrstö (Lobotes surinamensis) ja Lobotes pacificus. Eräät lähteet katsovat heimoon kuuluvaksi ainoastaan yhden lajin ja toiset jopa neljä lajia. Toisinaan tiikerikalat (Datnioididae) luetaan kuuluvaksi kolmipyrstöjen heimoon, vaikka tällöin heimon monofyleettisyydestä ei ole täyttä varmuutta.
Anatomia

Kolmipyrstöt ovat melko kookkaita kaloja, ja kolmipyrstö voi saavuttaa jopa metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kolmipyrstöt ovat tukevia ja korkearuumiisia kaloja. Pitkä selkäevä ja peräevä ovat peräpäästään pyöristyneet ja lähes samankokoiset sekä lähekkäin olevat, mikä antaa vaikutelman kolmesta pyrstöstä.
Levinneisyys

Kolmipyrstölajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä, ja ainakin kolmipyrstö on kosmopoliitti laji. Ne ovat pääosin mereisiä lajeja, mutta niitä voi tavata myös murtovedestä. Nuoret kalat elävät usein mangrovea kasvavilla rannoilla. Erityisesti kolmipyrstöä kalastetaan ruuaksi ja sen liha on hyvänmakuista.
Kolttakönkään vanha kirkko

Kolttakönkään vanha kirkko oli ortodoksinen kirkko Paatsjoen varrella Kolttakönkään kylässä Petsamossa. Kolttakönkään uudemman kirkon tavoin tämäkin kirkko oli pyhitetty marttyyrien Boriksen ja Glebin muistolle. Tämä hirsiseinäinen ja lautakattoinen kirkko oli neljä metriä pitkä, kolme metriä leveä ja kaksi metriä korkea. Kirkon harvat ikkunat olivat pieniä. Katolla oli pieni ristiin päättyvä sipulikupoli. Kirkko oli vuorattu vaakalaudoituksella vuonna 1870. Ikonostaasi oli kaksirivinen ja koostui pienehköistä ikoneista.
Perimätiedon mukaan kirkon oli rakentanut Petsamon luostarin perustaja munkki Trifon Petsamolainen vuonna 1565. Kolttakönkään vanha kirkko olikin vanhin käytössä ollut ortodoksinen kirkkorakennus Suomessa ennen sotia. Kirkko säilyi ehjinä sodissa ja jäi sisustuksineen rajan taakse, kun Petsamo luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944.
Hanuman

Terrakotasta valmistettu Hanuman kädessään vuori ja nuija.
Hanuman (sanskritiksi हनुमत् hanumat; हनुमान् hanumān) on hindulaisuuden apinankasvoinen jumala. Hanuman on hindujen Ramayana-runoelmassa apina-armeijan päällikkö, oppinut mies ja taitava muusikko. Hanuman auttoi Vishnun seitsemättä inkarnaatiota Ramaa pelastamaan vaimonsa Sitan Ravana-demonin käsistä. Hanumania palvotaankin uskollisena auttajana. Uskollisuutensa hän osoitti repimällä auki oman rintansa, näyttäen sydämessään olevan Raman ja Sitan kuvan.
Hanuman on tuulenjumala Vayun poika. Hän on saanut apinakasvonsa siitä, että hänen äitinsä Anjana oli muuttunut apinaksi. Hanumania pidetään myös Shivan ilmentymänä.
Hanuman on monen hindun suosikkijumala. Hanumanin papit ovat vaishnalaisia, mutta myös moni shaivalainen pitää häntä suosikkijumalanaan. Hanuman on erityisesti painijoiden ja akrobaattien suojelija. Hanuman selvittää pulmatilanteet, ja hänen apuaan etsivät usein näyttelijät, ohjaajat, asianajajat ja luennoitsijat. Myös matkaajat pysähtyvät maanteiden varsilla oleviin pieniin Hanumanin temppeleihin pyytämään apua matkanteossa.
Hanuman kuvataan puolittain polvistuneena, käsivarret usein eteenpäin ojennettuina, kädet namaste-asennossa ja häntä pystyssä. Hänen olallaan näkyy joskus pyhä nauha, ja hänellä on kädessään usein nuija ja vuori. Vuorella kasvavat taikayrtit kuvaavat Hanumanin kykyä voittaa voittamattomilta näyttävät esteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanuman Wikimedia Commonsissa
Miespuoliset: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana
Naispuoliset:  Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri |   Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Hapraukonsieni

| Hapraukonsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Ukonsienet Macrolepiota
Laji::  gracilenta
Kaksiosainen nimi
 Macrolepiota gracilenta  (Krombh.) Wasser 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hapraukonsieni (Macrolepiota gracilenta) on munamainen tai laakea ukonsienilaji. Sen lakki on ruskeiden suomujen peittämä ja vaalea. Jalka on valkean ruskeansuomuinen. Heltat ovat valkoiset. Hapraukonsieni kasvaa laidunmailla ja avoimissa metsissä. Sitä ei esiinny Suomessa.
Kolpina

| Kolpina (Колпино) |
| --- | --- |
 Näkymä Kolpinaan
 vaakuna
 Kolpinan sijainti Pietarissa
 Kolpina
 Koordinaatit: 59°45′00″N, 30°36′00″E 
Valtio:  Venäjä
Kaupunki:  Pietari
Piiri:  Kolpinan piiri
Perustettu:  1912
Väkiluku (2008):  143 800
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 kolpino-city.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kolpina tai Kolppina (ven. Ко́лпино, Kolpino) on Pietariin kuuluva kaupunki Venäjällä. Se sijaitsee Nevaan laskevan Inkereenjoen rannalla. Asukkaita on 143 800 (vuonna 2008).
Kolpinan asutuskeskus syntyi vuonna 1722 perustetun ”Inkereenjoen tehtaan” (ven. Ижорский Завод, Ižorski Zavod) yhteyteen. 1800-luvun puoliväliin saakka se muodostui Nikolskajan, Tšuhonskajan ja Novajan kylistä. Vuonna 1878 Kolpina sai esikaupungin statuksen ja vuonna 1912 siitä tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana Leningradia kohti etenevät saksalaisjoukot pysäytettiin muutaman kilometrin päässä Kolpinasta. Sodan aikana suurin osa kaupungin rakennuksista tuhoutui.
Nykyään Kolpinassa on koneenrakennusta harjoittavan Ižorski Zavodin lisäksi mm. rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Se on Pietarin kaupunkiin kuuluvan Kolpinan piirin keskus. Kaupungin lisäksi piirin alueella sijaitsevat Metallostroin, Petro-Slavjankan, Pontonnyin, Sapjornyin ja Ust-Ižoran taajamat. Kolpinassa on Pietarin ja Moskovan välisen rautatien samanniminen paikallisliikenteen asema.
Kolpinan suomalainen ystävyyskaupunki on Rauma.
Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kelton kunnassa on myös Kolpina-niminen kylä (ven. Колбино, Kolbino). Kylässä sijaitsee Kelton uusi luterilainen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolpina Wikimedia Commonsissa
Kolpina Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
| n k Pietarin hallinnollinen jako |
| --- | --- | --- |
 Liittovaltiokaupunki  Leningradin alue 
| Amiraliteetti |  Kolomna  Sennoi  Amiraliteetti  Semjonovski  Izmailovskoje  6. kunnallishallintoalue  |  |
| Vasilinsaari |  7. kunnallishallintoalue  Gavan  Vasiljevski  Morskoi  Alaissaari  |  |
| Viipuri |  Levassova  Parkala  Sampsonijevskoje  Svetlanovskoje  Sosnovskoje  15. kunnallishallintoalue  Parnas  Suvala-Ozerki  |  |
| Kalinin |  Rastaala  Akademitšeski  Suomi  21. kunnallishallintoalue  Piskarjovka  Severnyi  Prometei  |  |
| Kirov |  25. kunnallishallintoalue  Uljaala  Taasnoi  Autuansaari  Narva  Krasnenkaja retška  Morskije vorota  |  |
| Kolpina |  Kolpina  Metallostroi  Petro-Slavjanka  Pontonnyi  Sapjornyi  Ust-Ižora  |  |
| Krasnogvardeiski |  Polsteri  Suuri-Ohta  Pieni-Ohta  Ruutmylly  Orskoi  |  |
| Kraassela |  Kraassela  Eteläinen Primorje  Sosnovaja Poljana  Liiha  Rötsänsilta  Jugo-Zapad  Konstantinovskoje  |  |
| Kronstadt |  Kronstadt  |  |
| Kurort |  Siestarjoki  Terijoki  Valkeasaari  Kellomäki  Metsäkylä  Raavski  Kuokkala  Vammelsuu  Lautaranta  Ollila  Tyrisevä  |  |
| Moskova |  Moskovskaja Zastava  Gagarinskoje  Novoizmailovskoje  47. kunnallishallintoalue  Zvjozdnoje  |  |
| Neva |  Nevskaja zastava  50. kunnallishallintoalue  Obuhovo  Tuntia  53. kunnallishallintoalue  54. kunnallishallintoalue  Neva  Okkervil  57. kunnallishallintoalue  |  |
| Petrograd |  Korpisaari  Koivusaari  Kronverkskoje  Posadski  Tškalovski  Vvedenski  |  |
| Pietarhovi |  Lomonosov  Pietarhovi  Strelna  |  |
| Primorje |  Lahti-Olkina  65. kunnallishallintoalue  Tšornaja retška  Komendantski aerodrom  Ozero Dolgoje  Juntolovo  70. kunnallishallintoalue  Revonnenä  |  |
| Puškin |  Aleksanskoi  Pauluskoi  Puškin  Suosaari  Tärölä  |  |
| Frunze |  Volkovskoje  72. kunnallishallintoalue  Kupsila  Georgijevski  75. kunnallishallintoalue  Balkanski  |  |
| Pietarin keskusta |  Dvortsvyi  78. kunnallishallintoalue  Liteinyi  Smolninskoje  Ligovka-Jamskaja  Vladimirski  |  |
Kolmimuotoinen Protennoia

| Kolmimuotoinen Protennoia |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Julkaistu:  100-luku
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kolmimuotoinen Protennoia (”Kolmimuotoinen alkuajatus”) on setiläinen gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan pelkästään Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi XIII, kirja 1).
Historia

Vaikuttaa siltä, että kirjoitukseen on jossain vaiheessa liitetty setiläisiä ajatuksia, vaikka se on alun perin ollut jonkun toisen gnostilaisen lahkon kirjoittama. Kirjoitus muistuttaa Johanneksen salaista kirjaa. Sen uskotaan olevan samoin peräisin toisen vuosisadan puolesta välistä, noin vuosilta 120–180. Kirjoitus muistuttaa myös Johanneksen evankeliumia, erityisesti kirjoitusten alkuosilta, vaikkakin Johanneksen evankeliumi suuntautuu gnostilaisuutta vastaan, hyödyntäen gnostilaisten omaa kieltä näitä vastaan.
Sisältö

Kirjoitus esitetään niin kuin Jumala, ”kolmimuotoinen jumalallinen alkuajatus”, olisi itse kirjoittanut sen. Luoja kuvaa ensimmäisessä persoonassa kosmologiaa, luomista ja doketistista Jeesus-näkemystä. Useimpien gnostilaisten kirjoitusten tavoin se on äärimmäisen mystillinen, ja kuvaus ensimmäisessä persoonassa vain lisää sen mystisyyttä.
Mysteeriuskontojen tapaan gnostilaisuus sisälsi salaisia opetuksia, ja kaikkia kirjoituksia ei ollut tarkoitettu niiden luettaviksi, jotka eivät olleet suorittaneet initiaatioriittejä. Kolmimuotoinen Protennoia vaikuttaa olevan kirjoitettu korkeamman tason initioiduille. Yhdessä osassa kirjoitusta Jumala sanoo: ”Katso! Paljastan sinulle salaisuuteni, koska olet toverini ja veljeni, ja tulet tietämään ne kaikki”. Seuraavat viisi riviä kirjoituksesta puuttuvat, ja tunnettu teksti jatkuu: ”Kerroin kaiken salaisuuksistani”. On mahdollista, että kyseiset viisi riviä ovat puuttuneet aina, eli niitä ei ole koskaan kirjoitettukaan, jolloin niiden puuttuminen on ollut osa kirjoituksen opetusta.
Kirjallisuutta

Trimorphic Protennoia. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 5. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Trimorphic Protennoia. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 511–522.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Trimorphic Protennoia. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Trimorphic Protennoia. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Hapteeni

Hapteeni eli epätäydellinen antigeeni on molekyyli, joka aiheuttaa immuunivasteen ainoastaan silloin, kun se on sitoutuneena kantajamolekyyliin, esimerkiksi proteiiniin. Se ei siis vapaana ole antigeeni, vaikka voi sitoutuakin vasta-aineeseen. Esimerkki hapteenista on dinitrofenoli.
Termin hapteeni esitti itävaltalainen lääkäri Karl Landsteiner. Hapteeni sitoutuu kovalenttisesti kantajamolekyyliin, esimerkiksi proteiiniin. Elimistö reagoi tähän kompleksiin muodostamalla vasta-aineita. Toinen vasta-aineista on spesifinen hapteenin suhteen ja toinen reagoi kantajaproteiiniin. Hapteenin sähkövaraus on merkittävä tekijä siinä, minkälaisia vasta-aineita muodostuu.
Kolussa

| Kolussa> Κόλουσσα.Sijainti |
| --- | --- |
 Kolussa
Koordinaatit:  41°56′50″N, 34°16′17″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Oymayaka, Sinop
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Paflagonia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolussa (m.kreik. Κόλουσσα, Kolūssa tai Koloussa; lat. Colussa) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Paflagoniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Sinopin maakunnan Oymayakaa.
Kolussa sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla, lännenpuoleisen Karambiin ja idänpuoleisen Sinopen välissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä mitään. Sen mainitsee lähinnä Pseudo-Skylaks, joka sanoo sen olleen kreikkalainen kaupunki.
Mathias Kolström

Kolströmin hautakivi
Mathias Kolström (29. heinäkuuta 1763 Tornio – 25. toukokuuta 1829 Muonio) oli Muonion kappelisaarnaaja ja myöhemmin Muonion ensimmäinen kirkkoherra (1812–1829), joka on tullut monien ulkomaisten matkakirjojen kuvaamaksi. Suomen kirkkohistoriassa häntä on käytetty esimerkkinä pappisköyhälistöstä.
Kolström oli kotoisin Torniosta, jossa hänen isänsä toimi seppänä. Suku oli alkuaan lähtöisin Kolarista. Kolström kävi lukion Härnösandissa ja opiskeli Uppsalan yliopistossa. Papiksi hänet vihittiin 1788. Kun Suomi liitettiin Venäjään, Muonionniskasta tehtiin keisarillinen pastoraatti ja Kolströmistä sen ensimmäinen kirkkoherra. Muonion kirkko rakennettiin hänen aikanaan. Kolström harrasti myös luonnontiedettä ja hyönteisten keräämistä. Kokoelmansa hän lahjoitti myöhemmin osaksi Fauna-seuran kokoelmia. Keväällä 1827 hän vihki Lars Levi Laestadiuksen avioliittoon Enontekiön kirkossa.
Kolström oli naimisissa Brita Elisabeth Wahlbomin (1764–1844), Arbogasta kotoisin olevan räätälimestarin tyttären kanssa. Orléansin herttua Ludvig Filipin viivyttyä pappilassa salanimellä Kolströmin vaimon sisar Beata-Kaisa synnytti aviottoman lapsen, jota on pidetty Ludvig Filipin, myöhemmän Ranskan kuninkaan poikana. Kolströmiä kuvailevat yksityiskohtaisesti monet ulkomaiset aikalaismatkailijat, kuten italialainen Giuseppe Acerbi, ruotsalainen eversti Anders Fredrik Skjöldebrand, englantilainen Edward Daniel Clarke, Erik Forsström, ruotsalainen Johan Wilhelm Zetterstedt ym. Perimätietoa Kolströmistä on tallettanut myös Samuli Paulaharju.
Kolströmin jälkeläiset ovat vaikuttaneet pappeina Torniojokilaaksossa ja Lapissa. Osa jälkeläisistä on suomentanut sukunimen muotoihin Kolamo, Hiilivirta ja Viherkenttä.
Aiheesta muualla

Mathias Kolströmin hiilivirta.fi/suku. Arkistoitu 9.9.2016. Viitattu 22.8.2011.
Släkten Kolström - Kolamo - Hiilivirta - Viherkenttä (Genos) (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
L. Bygdén: Härnösands Stifts Herdaminne - Matthias Kolström[vanhentunut linkki] (ruotsiksi)
Kotivuori, Yrjö: Matias Kolström. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
Orleansin herttua Ludvig Filip ja Beata Caisa Walbom (Arkistoitu – Internet Archive)
Kolmas Mooseksen kirja

| Kolmas Mooseksen kirja> וַיִּקְרׇא.Tanak Toora.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Herran tuli kuluttaa Nadabin ja Abihun. Gerard Hoet, 1728.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Mooses
Kirjoituspaikka:  Siinai ja Kanaaninmaa
Ajoitus:  n. 1445–1400 eaa.
Teksti
Genre:  lakikirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  3. Moos.
Lukuja:  27
Jakeita:  859
Edeltävä: < 2. Moos.Seuraava: 4. Moos. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Kolmas Mooseksen kirja (Leviticus, m.kreik. (το) Λευιτικόν (βιβλίον), (to) Leuitikon (biblion), ”Leeviläisten kirja”; hepr. ‏וַיִּקְרׇא‎, Vayikra, ”Ja Hän kutsui”) on kolmas viidestä Mooseksen kirjasta (pentateukki), eli juutalaisten pyhän kirjoituksen Tooran kolmas kirja. Se on myös kristittyjen Raamatun Vanhan testamentin kolmas kirja.
Sisältö > Yhteenveto

Lakeja uhraamisesta: Polttouhrilaki, ruokauhrilaki, yhteysuhrilaki, syntiuhrilaki ja vikauhrilaki (1–6)
Historiallinen osuus: Aaronin ja hänen poikiensa vihkiminen papeiksi; pappeja koskevia määräyksiä (8–10)
Laki puhtaista ja saastaisista eläimistä (11)
Lakeja puhtaudesta ja saastaisuudesta ja puhdistamisesta (11–16)
Lakeja Israelin kansan ja pakanoiden erottamiseksi (17–20)
Lakeja pappien henkilökohtaisesta puhtaudesta ja pyhien ruokien syömisestä (20–21)
Juhla-aikoja koskevia säädöksiä: sapatti, pääsiäinen, happamattoman leivän juhla, helluntai (kiitos- ja elonkorjuujuhla), sovituspäivä, lehtimajanjuhla, sapattivuosi ja riemuvuosi (23, 25)
Orjien pitämiseen liittyviä säädöksiä (25)
Lupauksia ja varoituksia säädösten noudattamiseksi: kuuliaisuuden siunaus, tottelemattomuuden seuraukset (26)
Pyhistä lahjoista ja kymmenyksistä (27)
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Kolmas Mooseksen kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Kirjallisuutta > Englanniksi

Alter, Robert: The Five Books of Moses: A Translation with Commentary.  W. W. Norton & Company, 2008.  ISBN 0393070247
Bellinger, W. H. Jr.: Leviticus, Numbers.  (Understanding the Bible Commentary Series)  Baker Books, 2012.  ISBN 1441238417
Gerstenberger, Erhard S.: Leviticus: A Commentary.  (The Old Testament Library)  Westminster John Knox Press, 1996.  ISBN 1611645913
Martin, Glen & Anders, Max: Holman Old Testament Commentary – Exodus, Leviticus, Numbers.  (Holman Old Testament commentary 2)  B & H Publishing Group, 2002.  ISBN 1433674254
Radner, Ephraim: Leviticus.  (Brazos Theological Commentary on the Bible)  Brazos Press, 2008.  ISBN 1587430991
Rooker, Mark F.: Leviticus.  (The New American Commentary Series 3)  B & H Publishing Group, 2000.  ISBN 0805401032
Scharfstein, Sol: Torah and Commentary: The Five Books of Moses : Translation, Rabbinic and Contemporary Commentary.  KTAV Publishing House, Inc., 2008.  ISBN 1602800200
Wenham, Gordon J.: The Book of Leviticus.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1979.  ISBN 0802825222
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmas Mooseksen kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Kolmas Mooseksen kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Kolmas Mooseksen kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Kolmas Mooseksen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.