stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Narrien laiva

Narrien laiva. Hieronymus Bosch (1450–1516)
Narrien laiva on uuden ajan alussa suosioon noussut satiirinen allegoria yhteisöstä, joka ajelehtii laivassa täynnä hullusti ja paheellisesti käyttäytyviä narreja.
Aihe nousi suosioon, kun vuonna 1494 saksalainen Sebastian Brant (1457–1521) julkaisi runoelman Dass Narrenschyff ad Narragonam (”Narrien laiva Narragonaan”). Se kertoo yli sadan narrin laivamatkasta kuvitteelliseen narrien paratiisiin Narragoniaan. Teos käännettiin latinaksi vuonna 1497 ja levisi ympäri Eurooppaa käännöksinä eri kielille. Runoteos arvosteli epäsuorasti roomalaiskatolisen kirkon rappiota.
Metaforaa kaaosmaisesti ohjatusta laivasta oli käyttänyt antiikissa kreikkalainen filosofi Platon (427 eaa. – 347 eaa.) dialogissa Valtio. Platon halusi vertauksellaan osoittaa, että valtio tarvitsi peräsimeensä ammattitaitosta väkeä eli filosofeja.
Narrien laiva taiteessa ja kirjallisuudessa

Narrien laivasta tuli uuden ajan taitteessa suosittu aihe taiteessa ja kirjallisuudessa, ja suosio on puuskittain jatkunut  nykyaikaan asti. Arvellaan, että Albrecht Dürer olisi kuvittanut Brantin teoksen latinankielisen laitoksen. Hieronymus Bosch julkaisi ”Narrien laivasta” oman versionsa, ja ainakin Kölnissä ja Nürnbergissä ”Narrien laiva” löytyy patsaana myös katukuvasta.
Kirjallisuudessa Brantin Narrien laiva synnytti kirjallisen lajityypin, joka kukoisti 1500-luvulta 1600-luvulle. Siinä tyhmyriä tai narria käytettiin esittämään aikakauden groteskeja piirteitä ja paheita. Samanlaisia moraalisia satiireja julkaisivat Thomas Murner (Narrenbeschwörung, 512 eli ”Narrien manaus”) ja Erasmus Rotterdamilainen (Tyhmyyden ylistys, 1509). Suomessa toimittaja Heikki Aittokoski on tehnyt tietokirjan Narrien laiva – Matka pieleen menneessä maailmassa (2013).
Musiikissa aihe lähti lentoon, kun The Doors julkaisi albumillaan Morrison Hotel kappaleen ”Ship of Fools”. Samannimisiä kappaleita tekivät yksin 1970-luvulla Grateful Dead (1974), John Cale (1974), Bob Seger (1976) ja Van der Graaf Generator (1978). Narrien laiva -nimisten musiikkiteosten suosio on jatkunut etenkin rockmusiikissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Narrien laiva Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Ship of Fools (satire) & de:Das Narrenschiff (Brant)
Käännös suomeksi
Luettelo pikkuplaneetoista: 142001–143000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
142001:stä ja päättyen 143000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nastolan vaakuna

Nastolan vaakuna (1953-2015)
Nastolan vaakuna on Nastolan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Ruuhijärvellä sijaitsevaan Ristimäen kalmistoon, joka esinelöydöksiensä perusteella on varhainen kristillinen kalmisto ajalta, jolloin uusi usko ei vielä täysin ollut vakiinnuttanut asemaansa. Ristin naulakärki viittaa kunnan nimeen (naula/nasta).
Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä hopeinen, naulakantainen ankkuriristi.” Vaakunan on suunnitellut Kimmo Kara, ja Nastolan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 17. joulukuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 23. huhtikuuta 1953. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2016, kun Nastola liittyi Lahden kaupunkiin.
Luettelo pikkuplaneetoista: 136001–137000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
136001:stä ja päättyen 137000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Native American Church

Puolikuun muotoinen alttari peyotistien seremoniatiipiin sisällä.
Native American Church (myös Amerikan alkuperäiskansojen kirkko, Peyotekirkko tai Peyote-tien kirkko) on Pohjois-Amerikan intiaanien suurin uskonnollinen järjestö. Sillä on noin 250 000 jäsentä ja se toimii usean pohjoisamerikkalaisen intiaanikansan keskuudessa. Kirkon ominaispiirre on hallusinogeenisen peyotekaktuksen sakramenttirituaalinen käyttö eli peyotismi.
Native American Church perustettiin Oklahomassa vuonna 1918, joskin peyotea oli käytetty luultavasti jo tuhansien vuosien ajan. Kirkko perustettiin antropologi James Mooneyn neuvosta. Myös komanssipäällikkö Quanah Parker oli tärkeässä osassa kirkon synnyssä. Kirkko yhdistää alkuperäisiin pohjoisamerikkalaisiin uskontoihin New Agen ja kristinuskon piirteitä. Luonnon objekteissa nähdään yliluonnollisia merkityksiä ja tietyissä esineissä ja paikoissa uskotaan asuvan pyhyys. Peyoten käyttöön liittyy rituaaleja ja šamanismia. Kirkolla on laillisen aseman turvaama uskonnonvapaus, joka sallii jäsenille myös peyoten käytön.
Peyoterituaaleja eli kokoontumisia harjoitetaan niitä varten pystytetyssä tiipiissä. Koko illan kestävä seremonia tapahtuu puolikuun muotoisen alttarin äärellä ja siihen kuuluu nuotio, laulua, rukoilua sekä peyoten käyttöä. Seremonioita järjestetään useista syistä kuten sairauksien parantamiseksi tai merkittävien juhlapäivien tai tapahtumien juhlistamiseksi.
Luettelo pikkuplaneetoista: 133001–134000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
133001:stä ja päättyen 134000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Vali Nasr

Vali Nasr
Vali Reza Nasr (pers. ‏ولی نصر‎, s. 1960) on amerikaniranilainen akateemikko ja kansainvälisen politiikan professori Tuftsin yliopiston Fletcher School of Law and Diplomacy -jatkokoulutustiedekunnassa.
Barack Obaman hallinnon Afganistanin ja Pakistanin neuvonantaja, Richard Holbrooke, palkkasi Nasr'n Yhdysvaltain–Iranin suhteiden neuvonantajaksi keväällä 2009.
Teoksia

Nasr, Vali: The Rise of Islamic Capitalism: Why the New Muslim Middle Class Is the Key to Defeating Extremism.  Simon & Schuster, 2010.  ISBN 9781416589693
Nasr, Vali: Meccanomics: The March of the New Muslim Middle Class.  Helsinki:  Oneworld Publications, 2010.  ISBN 9781851687374
Nasr, Vali: Forces of Fortune: The Rise of the New Muslim Middle Class and What It will Mean for Our World.  Simon & Schuster, 2009.  ISBN 9781416589686
Nasr, Vali: Democracy in Iran: History and the Quest for Liberty.  Oxford University Press, 2009.  ISBN 9780195396966
Nasr, Vali: The Shia Revival: How Conflicts Within Islam will Shape the Future.  (uusintapainos)  Norton, 2007.  ISBN 9780393329681
Nasr, Vali: Islamic leviathan: Islam and the making of state power.  Oxford University Press, 2001.  ISBN 9780195144260
Nasr, Vali: Mawdudi and the Making of Islamic Revivalism.  Oxford University Press, 1996.  ISBN 9780195096958
Nasr, Vali: The Vanguard of the Islamic Revolution: The Jama`at-i Islami of Pakistan.  University of California Press, 1994.  ISBN 9781850438632
Napakymppi (viihdeohjelma)

| Napakymppi> The Dating Game |
| --- | --- |
 Tunnus vuodelta 1997.
Tyyli:  parisuhdevisailu
Kestoaika:  24–45 minuuttia / jakso
Pääosissa:  Janne Kataja (juontaja 2017–2019) Lenni-Kalle Taipale (pianisti 2017–2019) Niina Lahtinen (apuri 2017–2019) Markus Similä (juontaja 1985) Kari Salmelainen (juontaja 1985–2002) Jonna Kantola (juontaja 2001–2002) Kaj Wessman (pianisti 1985–2000) Kaisa Siirala (kapellimestari, saksofoni 2001–2002) Varre Vartiainen (bassokitara 2001–2002) Pasi Lehtinen (koskettimet 2001–2002)
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  Nelonen (2017–2019) MTV3 (1993–2002) MTV (1985–1992)
Esitetty:  Alkuperäinen versio: 5. tammikuuta 1985 –  16. maaliskuuta 2002 Toinen versio: 21. syyskuuta 2017 – 4. kesäkuuta 2019
Jaksoja:  558
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Napakymppi on alun perin vuosina 1985–2002 ja uudelleenlämmitettynä 2017–2019 esitetty television parisuhdevisailu, jossa kilpailijat koettivat kysymysten avulla selvittää, kuka kolmesta ehdokkaasta oli heille sopivin kumppani. Ohjelma perustui Yhdysvalloissa 1960-luvulla kehitettyyn formaattiin nimeltä The Dating Game.
Ensimmäisellä kaudella juontajana toimi Markus Similä, minkä jälkeen ohjelmaa juonsi 17 vuoden ajan Kari Salmelainen. Uudelleenlämmitetyssä ohjelmassa juontajana toimi Janne Kataja.
Rakenne

Katsojat voivat ilmoittautua Napakymppiin täyttämällä lomakkeen, jossa he kuvailivat itseään ja kumppanilta toivomiaan ominaisuuksia. Kuhunkin ohjelmaan valittiin kaksi pääkilpailijaa, herra ja neiti X. Heille tietokantaohjelma etsi osallistujien joukosta kolme parhaiten sopivaa kumppania, neidit ja herrat A, B ja C.
Televisioidussa ohjelmassa herra ja neiti X eivät nähneet kumppaniehdokkaitaan. He esittivät kysymyksiä, joihin kumppaniehdokkaat vastaavat. Myös yleisö ja X:n ystävä pääsivät esittämään kysymyksen. Vastausten pohjalta X valitsi yhden ehdokkaan.
X ja kumppani saivat palkinnoksi matkan, jonka arvo riippui siitä, miten lähelle tietokoneen valintaa X päätyi. Matkakohde suuntautui siten kaukomaille, Eurooppaan tai kotimaahan.
Historia

MTV:ssä aiemmin lavastemiehenä ja ohjaajana työskennellyt Kari Salmelainen on muistellut, että ohjelmajohtaja Tauno Äijälä oli toivonut MTV:lle lauantai-iltaisin esitettävää, katsojia houkuttelevaa ohjelmaa, joka ei maksaisi mitään, ja ohjelmaformaatin toi Yhdysvalloista Markku Veijalainen. Samaan aikaan Oulussa pidetyssä maatalousnäyttelyssä oli esillä tietokoneohjelma, jonka avulla yksinäiset maalaistalojen isännät voivat etsiä itselleen puolisoa. Salmelaisen mukaan Napakympissä yhdistettiin nämä kaksi asiaa. Alun perin oli ollut tarkoituksena, että ohjelman juontajina vuorottelisivat Markus Similä, Markku Veijalainen ja Kari Salmelainen, kukin puoli vuotta kerrallaan. Kun Similä ja Veijalainen lähtivät MTV:ltä perustamaan Radio Ykköstä, Napakympin vetovastuu siirtyi kokonaan Salmelaiselle.
Napakymppi oli MTV:n ohjelmistossa vuosina 1985–2002. Vuoteen 1992 asti MTV:llä ei vielä ollut omaa kanavaa, vaan sen ohjelmia esitettiin Yleisradion kanavien ohjelmien välissä. Ohjelma näkyi joinakin kausina Yle TV1:ssä ja muina kausina TV2:ssa. Vuosina 1993–2002 Napakymppiä esitettiin MTV:n omalla MTV3-kanavalla. Ohjelma palasi ruutuun syksyllä 2017 Nelonen-kanavalla.
Ohjelman kulta-aikana 1980-luvun lopulla katsojaluvut kohosivat jopa 2,7 miljoonaan ja sarjan suosiota tutkittin akateemisesti. Alkuperäisen version aikakaudella Napakympissä ehti vierailla yli 7000 kilpailijaa.
Muut esiintyjät

Juontajan lisäksi Napakympissä on pianisti, joka luo tunnelmaa soittamalla melodioita. MTV:n ja MTV3:n aikakaudella pianistina toimi Kaj Wessman, joka tunnettiin lempinimellä Kaitsu. Kesällä 2001 hänet korvattiin Kaisa Siiralan bändillä, jolloin hänen lisäksi esiintyivät Varre Vartiainen ja Pasi Lehtinen. Nelosen versiossa pianoa soittaa Lenni-Kalle Taipale.
Vuosina 2001–2002 Napakympissä nähtiin toisena juontajana Jonna Kantola. Hänet tunnetaan myös laulajana ja näyttelijänä. Vuodesta 2017 alkaen ohjelmassa on ollut uusi osio, jossa kysymysten jälkeen Niina Lahtinen kommentoi kumppaniehdokkaita.
Muuta

Kari Salmelainen on kertonut, että Napakympin ansiosta Suomeen on saatu useita aviopareja ja jälkikasvuakin, mikä on ollut juontajan kannalta hyvin palkitsevaa. Monille maaseudulta tulleille kilpailijoille osallistuminen Napakymppiin merkitsi ensimmäistä käyntiä Helsingissä ja palkintona saatu ulkomaanmatka oli monelle ensimmäinen käynti Suomen rajojen ulkopuolella. Varsinkin 1990-luvun alun laman aikana pääsy ulkomaanmatkalle oli harvinaista ja tavoiteltua herkkua. Myös pääsystä ohjelman studioyleisön joukkoon kamppailtiin. Salmelainen on kertonut tuotantotiimin hämmästelleen, kuinka tosissaan suomalaiset ottivat pilke silmäkulmassa tehdyn ohjelman. Kilpailijoiksi pyrki usein leskiä ja yksinäisiä, joille Napakymppi saattoi olla viimeinen oljenkorsi elämänkumppanin löytämiseksi. Muutama valmiiksi kuvattu jakso jätettiin omaisten pyynnöstä esittämättä televisiossa, kun valitsematta jäänyt kilpailija oli masentunut niin, että hän oli riistänyt ohjelman kuvausten jälkeen itseltään hengen.lähde?
Yhteen saatettujen kilpailijoiden kanssakäyminenkään ei aina sujunut. Matkoilla ongelmia saattoivat aiheuttaa alkoholinkäyttö ja puutteellinen kielitaito. Joitakin ohjelmaan mukaan päässeitä jouduttiin juuri ennen kuvausten alkua käännyttämään studion ovelta humalatilan vuoksi.
Napakymppi nauhoitettiin jopa puoli vuotta etukäteen, mistä seurasi lapsuksia. Toukokuussa 1986 Salmelaisen onnistui kehua kohdekaupungiksi arvottua Kiovaa osuvasti "loistavaksi kaupungiksi", vaikka kaikki katsojat tiesivät aivan sen lähettyvillä edellisellä viikolla tapahtuneen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden. Toisena kömmähdyksenä Kari Salmelainen ehti vielä puhua Neuvostoliitosta siitä huolimatta, että todellisuudessa valtio oli jo lakannut olemasta vuonna 1991.
Vuonna 2011 Kari Salmelainen yritti tuoda Napakympin uudelleen televisioon netti-tv:ssä nimellä Broken Hearts Inn (Särkyneiden sydänten majatalo), jota esitti Salmelaisen oma tv-kanava Seniori TV. Ohjelma alkoi lokakuussa 2011.
Parodioita Napakympistä

Huumoriyhtye Lapinlahden Linnut on tehnyt viihdesarjassa Seitsemän kuolemansyntiä Napakymppi-ohjelmaa parodioivan sketsin "Napalanko". Sketsissä Heikki "Hiski" Salomaa esitti Kari Salmelaista, Pekka Hedkrok ohjelman pianistia ja Timo Eränkö herra X:ää, joka kysyi kysymyksiä Mikko Kivisen, Markku Toikan ja Tapio Liinojan esittämiltä metsämiehiltä.
Suomen MAD -lehden numerossa 3/1987 oli Napakympistä sarjakuvaparodia nimeltä "Napalankokimppa".
Matti Ijäksen televisioelokuvan Kolme yötä (1989) alussa tapahtumapaikkana on Napakymppiä muistuttavan ohjelman kuvaustilanne, juontajana Aake Kalliala.
Kummelin viidennen kauden kolmannessa jaksossa (1999) nähtiin parodia nimeltä "Rapakymppi", jonka juontajana oli Eero Kakko (Olli Keskinen) ja pääkilpailijana Neiti Å (Mari Turunen).
Metalliyhtye Stam1na parodioi vuoden 2008 "Lääke"-musiikkivideollaan Napakymppiä. Siinä juontajaa esittää Kaarle Viikate ja neiti X:ää Rakel Liekki.
Putous-ohjelman kuudennen kauden neljännessä jaksossa (2014) oli parodia Napakympistä. Parodian jälkeen Putouksessa oli vieraana Kari Salmelainen, joka kettuili juontaja Heikki Paasoselle. Myös kahdeksannen kauden kolmannen jakson (2017) sketsihahmokilpailussa oli parodia nimeltä "Karikymppi", jossa juontaja Roope Salminen imitoi Salmelaista ja pääkilpailijana oli Minka Kuustosen esittämä sketsihahmo "Ratiomies" Murosen Kari.
Rap-duo Himmeet kuviot parodioi Napakymppiä vuoden 2015 musiikkivideollaan "Hyppää mun kyytiin", jossa juontajana esiintyi Mäkki ja pianonsoittajana Kube.
Kirjallisuutta

Ikävalko, Reijo (toim.): Salmelaisen Karin parhaat Napakympit.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1993.  ISBN 951-20-4320-3
Luettelo pikkuplaneetoista: 148001–149000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
148001:stä ja päättyen 149000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
National Barn Dance

National Barn Dance
National Barn Dance oli yhdysvaltalainen countrymusiikkiohjelma, jota chicagolainen WLS-radioasema alkoi esittää vuonna 1924. Ohjelma oli alkuperäiseltä nimeltään Barn Dance, mutta NBC:n otettua sen valtakunnalliseen levitykseen vuonna 1933 nimi muuttui muotoon National Barn Dance. NBC esitti ohjelmaa vuoteen 1942 saakka.
National Barn Dancen luoja oli George Dewey Hay, joka vuonna 1925 muutti Nashvilleen, Tennesseehen, jossa hän loi Grand Ole Opryn, jonka suora esikuva National Barne Dance oli. National Barn Dance valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta National Barn Dance Wikimedia Commonsissa
Narvi (saari)

Narvi
| --- | --- |
Muut nimet:  Нерва, Nerva
Sijainti:  60°14.80′N, 27°57.50′E Viipurin piiri Leningradin alue Venäjä
Merialue:  Suomenlahti
Korkein kohta:  10  m
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Narvi (ven. Не́рва, Nerva, ruots. Nervö) on yksi Suomenlahden ulkosaarista Leningradin alueen Viipurin piirissä Venäjällä. Saaren pituus on noin 500 metriä ja leveys 200 metriä sekä korkein kohta kymmenen metriä. Kallioisena pikkusaarena se on toiminut hylkeenpyynnin ja kalastuksen tukikohtana.
Historia

Narvissa on ollut 1700-luvulta saakka ollut muurilla ympäröityjä asuinrakennuksia sekä kivestä muurattu 14 metriä korkea, valkoiseksi kalkittu tunnusmajakka. Vanha majakka korvattiin 28 metriä korkealla valurautaelementeistä rakennetulla majakalla 1867. Majakan valon kantama oli 16 meripeninkulmaa ja henkilökuntaan kuului majakkamestari ja neljä majakanvartijaa. Syysmyrskyt ja kelirikko saattoivat eristää Narvin täysin jopa kolmeksi kuukaudeksi.
Vuonna 1920 solmitun Tarton rauhansopimuksen mukaisesti Suomen tuli demilitarisoida saari.. Talvisodan alettua 1939 saari tyhjennettiin ja majakka räjäytettiin. Vehkalahden kuntaan kuuluneet Narvin ja Somerin saaret sekä muutama pieni luoto olivat talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Jatkosodan jälkeen Narviin rakennettiin uusi, 37 metriä korkea ristikkotornimajakka 1945.
Aiheesta muualla

Narvin paratiisisaarella, Seura, 16.09.1936, nro 38, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen majakat
| --- | --- |
Majakat:   Bengtskär  Bogskär  Flötjan  Gustaf Dalén  Gustavsvärn  Harmaja  Helsinki  Isokari  Jussarö  Kaijakari  Kalbådagrund  Kallan  Kallo  Kemi I  Kemi II  Keminkraaseli  Kokkola  Kotka  Kristiina  Kylmäpihlaja  Kökarsören  Lågskär  Längden  Marhällan  Marjaniemi  Merikarvia  Märket  Nahkiainen  Norrskär  Nyhamn  Oulu 1  Oulu 2  Oulu 3  Pietarsaari  Pori  Porvoo  Raahe  Rauma  Ritgrund  Rönnskär  Russarö  Sandbäck  Strömmingsbådan  Stubben  Suomen leijona  Suomenlinna  Sälgrund  Säppi  Sälskär  Söderskär  Tainio  Tankar  Tauvo  Tiiskeri  Ulkokalla  Utgrynnan  Utö  Vaasa  Valassaaret  Yttergrund 
Suomen majakat, joista 1940 ja 1944 tuli Venäjän majakkoja:   Hanhipaasi  Heinäluoto  Lounatrivi  Narvi  Numeroniemi  Pohjoiskorkia  Ristiniemi  Ruuskeri  Seiskari  Seivästö  Someri  Sortanlahti  Tytärsaari  Vaitolahti 
Suomen entiset majakat:   Glosholm  Heiskanen  Leppäniemi  Nyhamn  Pohjoisrivi  Porkkala  Rönnskär  Sirnitsä  Söderskär
Luettelo Metallican demoista

Luettelo Metallican demoista sisältää tietoa thrash metal -yhtye Metallican nauhoittamista demoista. Jotkut demonauhoista ovat olleet erittäin merkittäviä yhtyeen uran kannalta ja ovat nykyään keräilyharvinaisuuksia.
Ron McGovneyn 1982 autotallidemo

Vuoden 1982 demoa ei ole koskaan virallisesti julkaistu, mutta koko demonauha ja sen osia on liikkunut metallimusiikin harrastajien keskuudessa. Demolla on kaksi alkuperäistä Metallica-kappaletta, "Hit the Lights" ja "Jump in the Fire" sekä kuusi cover-kappaletta. Coverit ovat Sweet Savagen, Savagen sekä neljä Diamond Head -kappaletta. "Hit The Lights" ja "Jump In The Fire" julkaistiin myöhemmin No Life 'til Leather -demolla ja lopulta niistä tehtiin uudet versiot Metallican esikoisalbumille Kill 'Em All. Suurin osa cover-kappaleista julkaistiin uudestaan 1990-luvulla albumilla Garage Inc.. Demolla ei ole virallista nimeä, joten se tunnetaan "Ron McGovneyn autotallidemona" sen äänityspaikan mukaan. Demo valmistui 14. maaliskuuta 1982.
Ron McGovneyn 1982 autotallidemo > Kappaleet

Hit the Lights – 4.19
Jump in the Fire – 4.25
Killing Time – 2.36 (Sweet Savage -cover)
Let It Loose – 3.10 (Savage-cover)
Sucking My Love – 6.43 (Diamond Head -cover)
The Prince – 5.00 (Diamond Head -cover)
Am I Evil? – 7.43 (Diamond Head -cover)
Helpless – 6.13 (Diamond Head -cover)
Ron McGovneyn 1982 autotallidemo > Kokoonpano

James Hetfield – laulu, rytmikitara
Dave Mustaine – soolokitara
Ron McGovney – bassokitara
Lars Ulrich – rummut
Power Metal

Power Metal äänitettiin huhtikuussa 1982. Vaikka demoa ei ole koskaan virallisesti julkaistu, se on kiertänyt bootleginä nimellä Power Metal, Ron McGovneyn tahattomasti keksimän nimen mukaan. Aiemmin samana keväänä Ron McGovney oli painattanut Metallicalle käyntikortteja, joissa oli teksti "Power Metal" Metallica-logon alapuolella.
Demo sisälsi ensimmäisen Dave Mustainen kirjoittaman kappaleen "The Mechanix" ja kappaleen "Motorbreath", jonka kirjoitti yksin James Hetfield.
Power Metal > Kappaleet

Hit the Lights – 4.18
Jump in the Fire – 3.55
The Mechanix – 4.47
Motorbreath – 3.23
Power Metal > Kokoonpano

James Hetfield – laulu, rytmikitara
Dave Mustaine – soolokitara
Ron McGovney – bassokitara
Lars Ulrich – rummut
No Life 'til Leather

No Life 'til Leather on Metallican kenties laajimmalle levinnyt ja tunnetuin demo. Dave Mustaine soittaa demolla soolokitaraosuudet ja nauhoite sisältää varhaiset versiot Metallican esikoisalbumilla Kill 'Em All julkaistuista kappaleista.
Alkuperäinen demo on julkaistu epävirallisesti uudelleen kahdesti. Ensimmäisellä kerralla kauppoihin asti ehtinyt julkaisu oli nimeltään Metallica—Bay Area Thrashers ja sen väitettiin oleva varhainen Metallica-livebootleg. Nauhoitteeseen oli kuitenkin lisätty yleisön ääniä muista lähteistä, muun muassa vasta vuonna 1987 julkaistusta Cliff 'em All -videosta. Metallica sai vihiä laittomista kopioista ja ne vedettiin myynnistä. Sama tekaistu bootleg julkaistiin toisen kerran nimellä Metallica—In the Beginning... Live.
Kappaleiden sävellykset muistuttavat hyvin paljon lopullisia Kill 'Em All -versioita. Ainoastaan "The Mechanix" muutettiin albumijulkaisua varten täysin ja sille annettiin nimi "The Four Horsemen". Kappaleen "Jump in the Fire" sävellys oli albumiversiolla sama, mutta sanoitukset kirjoitettiin uusiksi.
No Life 'til Leather > Kappaleet

Hit the Lights – 4.19
The Mechanix – 4.28
Motorbreath – 3.18
Seek & Destroy – 4.55
Metal Militia – 5.17
Jump in the Fire – 3.51
Phantom Lord – 3.33
No Life 'til Leather > Kokoonpano

James Hetfield – laulu, rytmikitara
Dave Mustaine – soolokitara
Ron McGovney – bassokitara
Lars Ulrich – rummut, lyömäsoittimet
Metal up Your Ass

Metal up Your Ass on Metallican ehkä kuuluisin livedemo, joka nauhoitettiin 29. marraskuuta 1982 Old Waldorfissa San Franciscossa. Kyseisessä konsertissa Metallican lämmittelijänä oli Exodus, jossa soitti tuolloin Kirk Hammett. Metallica soitti kaikki yhtyeen yhdeksän siihen mennessä sävellettyä kappaletta, mukaan lukien No Life 'Til Leather -demon kappaleet sekä kaksi uutta kappaletta. Nämä kaksi uutta kappaletta julkaistiin studioversioina Megaforce-demolla.
Metallica soitti samana iltana myös kaksi Diamond Head -coveria, "Am I Evil?" ja "The Prince", joista jälkimmäinen jäi kuitenkin taltioimatta nauhan loputtua kesken. Sekä nimeä Metal up Your Ass että sen kansitaidetta oli määrä käyttää Metallican esikoisalbumilla, mutta levy-yhtiön neuvosta ja jakelijoiden painostuksesta nimi vaihdettiin muotoon Kill 'Em All.
Metal up Your Ass > Kappaleet

Hit the Lights – 4.15
The Mechanix – 4.28
Phantom Lord – 4.59
Jump in the Fire – 4.40
Motorbreath – 3.05
No Remorse – 6.23
Seek & Destroy – 6.51
Whiplash – 4.08
Am I Evil? – 7.50
Metal Militia – 5.11
Metal up Your Ass > Kokoonpano

James Hetfield – laulu, rytmikitara
Dave Mustaine – soolokitara
Ron McGovney – bassokitara
Lars Ulrich – rummut
Horsemen of the Apocalypse

Horsemen of the Apocalypse on vuoden 1983 alussa nauhoitettu demo. Se sisälsi kaksi uutta kappaletta ja Metal Up Your Ass -demolta pois jääneen kappaleen "The Prince" liveversion. Uudet kappaleet päätyivät esikoisalbumin sijaan Metallican toiselle studioalbumille Ride the Lightning. Sekä "Fight Fire with Fire" että "Ride the Lightning" nauhoitettiin myöhemmin uudelleen Cliff Burtonin ehdotuksin paranneltuina Ride the Lightning -demolle.
Horsemen of the Apocalypse -demoa on pidetty bootleginä, koska sitä ei ole mainittu missään lähteessä virallisena demona, vaikkakin kappaleet ovat autenttisia demoversioita.
Horsemen of the Apocalypse > Kappaleet

Fight Fire with Fire – 4.44
Ride the Lightning – 6.37
The Prince – ?.?? (live)