stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Margianakulttuuri
Aikajako

Kulttuuri ajoittuu myöhäispronssikauteen ja ehkä pronssikauden päätösvaiheeseenkin. Se vastaa Namazga VI-kulttuuria.
Yleensä
BMAC I noin 1900–1700 eaa.
BMAC II noin 1700–1500 eaa.
Margianassa
Myöhäispronssikausi 1900–1500 eaa.
Taip 1900–1800 eaa.
Gonur 1800–1700 eaa.
Togolok 1700–1500 eaa., ajalla 1700–1500 eaa. useimmat varhaisen Ojaklyn löydöt
Pronssikauden päätösvaihe 1500–1300 eaa.
Baktriassa
Myöhäispronssikausi 1800–1500 eaa.
1900–1800 eaa. Sapalli
1800–1700 eaa. Dzarkutan
1700–1600 eaa. Kuzali
1600–1500 eaa. Malafi
Pronssikauden loppuvaihe 1500–1300 eaa.
1500–1300 eaa? Bustan
Geenit

Sappalli tepestä ja Bustanista on löydetty ajalta noin 3450 BP (1900–1650 kalenterivuotta eaa.) isälinjan Y-DNA:n haplotyyppiä L1a. Sapalli Tepestä on löydetty äitilinjan mt-DNA:n tyyppiä U7a ja Bustanista tyyppiä L1a. Parkhaista on löydetty myöhäispronssikautista äitilinjan tyyppiä HV2a ja keskipronssikaudelta tyyppiä HV2. Bustanista on löydetty ajalta 1600–1300 eaa. äitilinjan tyyppiä R0 ja isälinjan tyyppiä J..Alueelta on myös löydetty vanhalta ajalta isälinjan tyyppejä G ja R2.
Nämä geenit viittaavat Kaukasiaan, Länsi-Iraniin, Mesopotamiaan, Pakistaniin ja Intiaan, mutta eivät esim. pohjoisen indoeurooppalaisiin. Dzarkutaniin ilmestyi indoeurooppalainen haplotyyppi R1a ehkä noin 1600–1460 cal eaa. Lisäksi siellä oli indoeurooppalaiseen vihjaavaa äitilinjan tyyppiä jo 2100–1800 eaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ancient Imprints (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Margiana-kulttuurin eli BMAC-kulttuurin esiintymisalue
Indoiranilaisten vaellusten aikaiset kulttuurit.
Pyhä Markus (paavi)

| Pyhä Markus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 7. lokakuuta 336 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  18. tammikuuta 336
Paavius päättyi:  7. lokakuuta 336
Edeltäjä:  Sylvester I
Seuraaja:  Pyhä Julius I
Pyhä Markus (k. 7. lokakuuta 336) oli katolisen kirkon roomalaissyntyinen paavi 18. tammikuuta 336 – 7. lokakuuta 336. Hänen paaviutensa kesti ainoastaan tammikuusta lokakuuhun, jolloin hän erosi virastaan. Eroon johtaneista syistä tai Pyhän Markuksen ajasta paavina ei ole säilynyt tietoja.
Maroneia (Attika)

| Maroneia> Μαρώνεια.Sijainti |
| --- | --- |
 Maroneia
Koordinaatit:  37°43′22″N, 24°00′30″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ágios Konstantínos (?), Lavreotikí, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  asutus ja kaivokset
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maroneia (m.kreik. Μαρώνεια, Marōneia) oli antiikin aikainen asutus Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion alueella Kreikassa. Se sijaitsi Laureionin kaivosalueella, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Se sijoitetaan kuitenkin yleensä nykyisen Lavreotikín kunnan Ágios Konstantínoksen (aiempi Kamáriza) tienoille.
Maroneiassa sijaitsivat yhdet Laureionin alueen tärkeimmistä hopeakaivoksista. Alueelta löydettiin rikas hopeasuoni vuonna 483/482 eaa., ja sen tuotoilla oli suuri merkitys siinä, että Themistokles sai varustettua Ateenalle suuren laivaston juuri ennen persialaissotien ratkaisutaisteluita. Maroneiaa ei luettu Attikan demosten joukkoon. Sen on arveltu kuuluneen Sunionin demokseen.
Lagos

| Lagos Èkó |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Lagos
 Koordinaatit: 06°26′28″N, 03°25′05″E 
Valtio:   Nigeria
Osavaltio:  Lagos
Väkiluku (2017)  (YK:n arvio):  noin 14 miljoonaa
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lagos (jorubaksi Èkó) on Nigerian suurin kaupunki. Vuonna 2017 Lagosissa oli Yhdistyneiden kansakuntien arvion mukaan noin 14 miljoonaa asukasta, mutta eri lähteet antavat eri lukuja. Väestö kasvaa nopeasti. Lagos on rakennettu useille eri saarille ja laguuneille Guineanlahden rannikolla. Jorubat asuttivat Lagosin saaren 1400-luvulla ja se liitettiin Britannian siirtomaaimperiumiin vuonna 1861, jolloin siitä tuli Lagosin siirtomaa. Nigerian itsenäistyessä vuonna 1960 Lagos oli maan pääkaupunki, kunnes pääkaupunki siirrettiin vuonna 1991 Abujaan. Lagosin merkitys on kuitenkin edelleen suuri ja esimerkiksi monet valtion virastot toimivat edelleen Lagosissa.
Maantiede ja ilmasto

Lagos on rakennettu saarien, laguunien ja hiekkasärkkien muodostamalle alueelle Guineanlahden rannikolla. Kaupungin alueen neljä pääsaarta ovat Lagos, Iddo, Ikoyi ja Victoria. Alue on matalaa ja keskimäärin vain noin 7 metrin korkeudella merenpinnasta. Eri saaret on liitetty toisiinsa ja mantereeseen silloilla.
Vanhan Lagosin alue sijaitsee Lagosin saaren pohjoisosassa. Nykyisin alue on tiheään asuttu slummi. Nykyinen kaupungin liikekeskusta sijaitsee Lagosin saaren kaakkoisosassa.
Historia

Kalastusta ja metsästystä harjoittaneet jorubat asuttivat Lagosin saaren 1400-luvun paikkeilla ja paikkaa kutsuttiin alun perin nimellä Oko. Portugalilaiset saapuivat paikalle vuonna 1472 ja he kutsuivat paikkaa ensin nimellä Onim ja sittemmin Lagos. Paikallisten kuninkaiden (Oba) kanssa solmittiin kauppasuhteita ja portugalilaiset pääsivät käsiksi alueen orjakauppaan. 1500-luvun loppupuolella Lagos liitettiin Beninin kuningaskuntaan ja siitä alettiin käyttää nimeä Eko. Orjakauppa alueella kukoisti edelleen Beninin alaisuudessa aina 1800-luvulle saakka. Britit hyökkäsivät saarelle vuonna 1851 osana pyrkimyksiään lakkauttaa orjakauppa. Paikallinen Oba kukistettiin, mutta alueen orjakauppa jatkui vuoteen 1861 saakka, jolloin saari siirtyi virallisesti brittien haltuun.
Orjakaupan lakkauttamisen jälkeen Lagosiin muutti vapautettuja orjia esimerkiksi Liberiasta ja Sierra Leonesta. Kaupunkiin muodostui näin oma kosmopoliittinen kulttuurinsa. 1870-luvulla Lagosin asukasluku oli noin 28 500. Orjuuden lakkauttamisen jälkeen talouden kulmakiven muodosti eri rahakasvien vienti. Briteille sillä oli sen kaupallisen merkityksen lisäksi strategista merkitystä. Lagosta hallittiin osana Brittiläistä Länsi-Afrikkaa vuosina 1866–1874, sittemmin Brittiläisen Kultarannikon alaisena alueena vuoteen 1886 saakka, jolloin siitä tuli oma kruununsiirtomaansa. Lagos toimi keskuksena, josta käsin britit ulottivat lopulta valtansa myös muualle nykyiseen Nigeriaan. Vuonna 1914 siitä tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pääkaupunki. Öljyteollisuus alueella alkoi kukoistaa 1950-luvulta lähtien. Nigerian itsenäistyessä vuonna 1960 Lagosista tuli uuden valtion pääkaupunki.
Lagosin taloudellinen kehitys kukoisti öljyn ansiosta etenkin 1960-luvulla käydyn Biafran sodan päättymisen jälkeen. Öljynjalostuksen uuden keskuksen asukasluku kasvoi pian lähes miljoonaan. Kaupungin kehitys ei pysynyt nopeasti kasvavan väestön perässä, vaan esimerkiksi infrastruktuuri kärsi. Ruuhkat yleistyivät tiheään asutussa kaupungissa ja teollisuus saastutti sen ympäristöä. Vuonna 1975 pääkaupunki päätettiin lopulta siirtää Abujaan, vaikkakin eri toimintojen siirtoon kului seuraavat 15 vuotta. Virallinen siirto tapahtui vuonna 1991. Kaupungin merkitys ei juurikaan vähentynyt siirrosta huolimatta ja esimerkiksi monet valtionvirastot ja diplomaattiset lähetystöt sijaitsevat edelleen Lagosissa.
Väestö

Lagos on Nigerian suurin kaupunki. Sen väkiluvusta on eri tietoja eri lähteissä. Yhdistyneiden kansakuntien arvion mukaan kaupungin asukasluku oli vuonna 2017 noin 14 miljoonaa, kun taas Lagosin osavaltion viranomaisten mukaan sen asukasluku on jopa 21 miljoonaa. Kaupungin asukasluku kasvaa edelleen erittäin nopeasti.
Lagosin saaren aikanaan asuttaneet jorubat muodostavat Lagosin asukkaiden enemmistön. Sittemmin kaupunkiin on tullut muuttajia eri puolilta Nigeriaa ja Länsi-Afrikkaa. Eri etnisten ryhmien yhteiselo ei ole sujunut aina ongelmitta ja kaupungissa on mellakoitu jorubien sekä hausojen ja fulanien välillä.
Kulttuuri ja koulutus

Lagos on Nigerian koulutuksen keskus. Lagosin yliopisto perustettiin vuonna 1962.
Lagosissa sijaitseviin kulttuurilaitoksiin lukeutuvat Nigerian kansalliskirjasto, Lagosin kaupunginkirjastot ja Nigerian kansallismuseo. Kaupungissa sijaitsee myös Federal Radio Corporation of Nigerian ja Nigerian Television Authorityn päätoimistot.
Eyo on Lagosin jorubien festivaali, jollainen järjestetään tavallisesti jonkin merkkihenkilön kuollessa. Sen osanottajat esittävät kuolleiden henkiä valkoisissa vaatteissa ja huitovat pitkillä kepeillään. Festivaalin tarkoitus on karkottaa paha, sekä taata rauha ja menestys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lagos Wikimedia Commonsissa
Lagosin osavaltio (englanniksi)
Lagosin yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k Megakaupungit |
| --- | --- |
Afrikka (3):  Kairo  Kinshasa  Lagos 
Aasia (29):  Bangalore  Bangkok  Chengdu  Chennai  Chongqing  Delhi  Dhaka  Hangzhou  Hồ Chí Minh  Hyderabad  Istanbul  Jakarta  Kalkutta  Kanton  Karachi  Keihanshin  Lahore  Metro Manila  Mumbai  Nagoya  Peking  Soul  Shanghai  Shenzhen  Teheran  Tianjin  Tokio  Wuhan  Xiamen 
Eurooppa (5):  Istanbul  Lontoo  Moskova  Pariisi  Rein–Ruhr 
Pohjois-Amerikka (3):  Los Angeles  México  New York 
Etelä-Amerikka (5):  Bogotá  Buenos Aires  Lima  Rio de Janeiro  São Paulo 
Eyo-festivaalin osanottajia
Käymälät Japanissa

Vesisuihku, joka on tarkoitettu puhdistamaan tämän bideetyylisen WC:n käyttäjän peräaukko tai naiskäyttäjän häpyalue.
Modernin japanilaisen WC:n ohjauspaneeli.
Käymälät Japanissa voidaan yleisesti jakaa kahteen tyyppiin. Vanhin tyyppi on yksinkertainen kyykkykäymälä, joka on edelleen yleinen julkisissa käymälöissä. Toisen maailmansodan jälkeen nykyaikaiset, länsimaalaistyyliset vettä käyttävät WC-pöntöt ja pisuaarit ovat yleistyneet. Tämänhetkinen länsimaalaistyylisen käymälän kehittynein muoto on bidee-WC, jollainen oli maaliskuuhun 2010 mennessä asennettu 72 prosenttiin japanilaisista kodeista.
Japanissa tällaisia bideitä kutsutaan yleisesti nimellä washlet (jap. ウォシュレット, woshuretto), joka on Toton luoma tuotenimi ja johon on liitetty lukuisia kehittyneitä ominaisuuksia, joita harvoin nähdään Aasian ulkopuolella. Mallista riippuen WC:t on ohjelmoitu nostamaan kantensa, kun mahdollinen käyttäjä havaitaan lähistöllä, pesemään käyttäjän peräaukon ympärys tai häpyalue (myös käyttäen hierovia tai sykkiviä toimintoja), kuivaamaan käyttäjän alapään toimituksen jälkeen lämpimällä ilmalla, huuhtelemaan itsensä automaattisesti ja sulkemaan kantensa käytön jälkeen.
Terminologia

Japanin kielen sana toire (jap. トイレ) on lyhenne englannin kielen sanasta "toilet", ja sillä tarkoitetaan sekä itse WC-istuinta että huonetta, jossa se sijaitsee. Yleinen kiertoilmaus on otearai (jap. お手洗い, "käsienpesu"), joka tiukasti tulkittuna tarkoittaa vain lavuaaria. Se on käännöslaina sanasta "lavatory". Tämä vastaa englannin sanan "bathroom", joka kirjaimellisesti viittaa kylpyammeen sisältävään huoneeseen, käyttöä. Myös toinen käännöslaina, keshōshitsu (jap. 化粧室, "puuterihuone"), on yleinen tavaratalojen ja supermarkettien kylteissä, julkista käymälää osoittavalla kuvalla varustettunalähde?.
WC:tä tarkoittava perussana on benjo (jap. 便所, "mukavuus- tai ulostepaikka"), joka on suhteellisen yleinen. Sitä käytetään usein peruskouluissa, julkisissa uimahalleissa ja muissa samantyyppisissä julkisissa paikoissa, eikä se ole erityisen epäkohtelias, vaikka jotkut käyttävätkin mieluummin hienostuneempaa sanaa. Monissa lastenleikeissä lapsi, joka "jää", lähetetään benjo-nimiseen paikkaan kuten esimerkiksi maahan piirretyn ympyrän keskelle. Japanin kielessä on lukuisia muitakin käymälää tarkoittavia sanoja, kuten kawaya (jap. 厠) ja habakari (jap. 憚り), mutta suurin osa niistä on harvinaisia tai vanhentuneita.lähde?
Itse WC-astiaan eli WC-istuimeen tai lattiaan rakennettuun altaaseen sekä vesisäiliöön viitataan termillä benki (jap. 便器). WC-istuin itsessään on benza (jap. 便座). Pottaa, pienille lapsille tai vanhuksille ja sairaille, nimitetään termillä omaru.lähde?
Japan Toilet Association viettää epävirallista "käymäläpäivää" 10. marraskuuta, sillä japanin kielessä numerot 11/10 voidaan lukea ii-to[ire], joka tarkoittaa myös "hyvä WC".
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä

Standardi, maailmanlaajuisesti käytetty vesiklosetti tunnetaan Japanissa länsimaalaistyylisenä (jap. 洋式, yōshiki) käymälänä. Länsimaalaistyyliset käymälät, mukaan lukien high-tech-käymälät, ovat nykyään japanilaisissa kodeissa yleisempiä kuin perinteiset kyykkykäymälät, mutta joissakin vanhempien asuntojen WC:issä on yhä tarroja, joissa näytetään kuvin niiden käyttöohjeet. Vaikka useimmissa julkisissa rakennuksissa, kuten kouluissa, temppeleissä ja rautatieasemilla, on usein vain kyykkykäymälöitä, omissa kodeissaan japanilaiset mieluummin istuvat. Tämä koskee erityisesti vanhoja tai vammautuneita henkilöitä, joille pitkäkestoinen kyykistyminen on fyysisesti vaativaa tai epämukavaa.lähde?
Länsimaalaistyylisissä vesikloseteissa on japanissa yleisesti vettä säästäviä toimintoja, kuten mahdollisuus valita suuren ja pienen huuhtelun välillä. Monet WC:t myös johtavat säiliönsä täyttämiseen tarkoitetun veden säiliön yläpuolella olevan hanan kautta, niin että WC:n käyttäjä kykenee huuhtelemaan kätensä.lähde?
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä > Japanilaiset bideet

Moderni japanilainen WC, jota kutsutaan englanniksi joskus nimellä super toilet ja joka tunnetaan Japanissa yleisesti nimillä washlet (jap. ウォシュレット, woshuretto) tai lämpimällä vedellä puhdistava WC-istuin (jap. 温水洗浄便座, onsui senjō benza), on yksi maailman kehittyneimmistä WC-tyypeistä, johon voidaan liittää lukematon määrä ominaisuuksia. Toton tuote Washlet Zoe on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman edistyneimpänä WC:nä seitsemän ominaisuutensa avulla. Koska malli tuotiin markkinoille vuonna 1997, se on nykyisin luultavimmin vähemmän kehittynyt kuin Toton uusin malli Neorest. Washletin idea tuli Japaniin ulkomailta, ja ensimmäinen WC, johon oli liitetty bideetoiminto, valmistettiin Japanin ulkopuolella vuonna 1964. High-tech-käymälöiden aikakausi alkoi Japanissa vuonna 1980, kun Toto toi markkinoille Washlet G -sarjan; siitä lähtien tuotenimeä washlet on käytetty viittaamaan kaikkiin uudentyyppisiin korkeateknologisiin WC-istuimiin. Vuoteen 2002 mennessä lähes puoleen japanilaisista yksityiskodeista oli asennettu washlet, joita oli siten useammissa kodeissa kuin henkilökohtaisia tietokoneita. Vaikka washlet näyttää ensi silmäykseltä länsimaalaistyyppiseltä WC-istuimelta, siihen kuuluu useita lisäominaisuuksia, kuten kuivain, istuinlämmitys, hierontatoiminto, vesisuihku, automaattinen kannen avaus, automaattinen huuhtelu, langaton ohjauspaneeli, lämmitys ja ilmastointi huonetta varten ja niin edelleen, joko WC-huoneen tai -istuimen mukana. Näitä toimintoja voi käyttää joko istuimen toiselle puolelle tai viereiselle seinälle asennetun paneelin kautta. Se lähettää komennot istuimelle usein langattomasti.
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä > Japanilaiset bideet > Perusominaisuudet

Kaikkein perustavanlaatuisin ominaisuus on integroitu bidee, kynän kokoinen hana, joka työntyy esiin istuimesta ja ruiskuttaa vettä. Sillä on kaksi asetusta, toinen peräaukon ja toinen naisen hävyn pesemiseen. Edellinen tunnetaan termeillä "takapuolen pesu", "yleiskäyttö" tai "perhepesu", jälkimmäinen taas termeillä "naisten puhdistus" tai "naisten pesu". Hana ei missään vaiheessa kosketa käyttäjän vartaloa. Se on itsepuhdistuva, ja puhdistaa itsensä ennen ja jälkeen käytön. Käyttäjä voi valita pesevänsä peräaukkonsa tai häpynsä painamalla vastaavaa nappia ohjauspaneelissa. Yleensä samaa hanaa käytetään molempiin operaatioihin niin, että hanan pää on eri asennoissa ja että hanan eri aukkoja käytetään ruiskuttamaan vettä eri kulmissa oikealle alueelle osumiseksi. Harvemmin käytetään kahta kiinteästi paikallaan olevaa hanaa, jotka ruiskuttavat vettä eri alueille. Ohjauspaneeli on myös liitetty painekytkimeen WC-istuimessa ja toimii vain, jos istuimella on painetta eli joku istuu sillä. Aivan ensimmäisissä malleissa ei ollut tätä automaattista kytkinominaisuutta. Useat uteliaat käyttäjät painoivat nappia katsellessaan istuinta ja sen toimintaa ja saivat lämpimän vesisuihkun kasvoillensa.
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä > Japanilaiset bideet > Muut ominaisuudet

Suurimmassa osassa high-tech-käymälöitä käyttäjä voi myös valita itselleen sopivan vedenpaineen. Perusasetuksin naisen häpyyn kohdistetaan vähemmän painetta kuin peräaukkoon. Yleensä myös veden lämpötilaa voidaan säätää. Tutkijat Japanissa ovat huomanneet, että suurin osa WC:iden käyttäjistä pitää eniten hieman ruumiin lämpötilaa lämpimämmästä, 38-asteisesta vedestä. Myös hanan tarkkaa asentoa voidaan säätää eteen- tai taaksepäin manuaalisesti. Korkealuokkaisissa washleteissa on lisäksi hierovan tai sykkivän vesisuihkun mahdollisuus. Valmistajien mukaan ne auttavat ummetukseen tai peräpukamiin. Kaikkein kehittyneimmät washletit sekoittavat jopa veteen saippuaa puhdistuksen tehostamiseksi.
Washletilla voidaan korvata WC-paperi kokonaan, mutta monet käyttäjät valitsevat sen puhdistustoimintojen käytön paperin mekaanisen puhdistuksen lisäksi. Tämä riippuu myös puhdistettavasta alueesta, sillä hävyn puhdistukseen ei välttämättä tarvita paperia. Jotkut käyttävät paperia ennen pesua, jotkut sen jälkeen, jotkut käyttävät vain bideetä ja toiset taas eivät käytä bideetä lainkaan pitäytyen WC-paperissa. Toinen yleinen washlet-ominaisuus on kuivain, jonka puhaltaman ilman lämpötila voidaan säätää usein 40 ja 60 asteen välille ja joka kuivaa intiimialueet bideehanan suorittaman puhdistuksen jälkeen.
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä > Japanilaiset bideet > Kehittyneet ominaisuudet

Muihin ominaisuuksiin voivat kuulua lämmitetty istuin, jonka lämpötila voi olla säädettävissä 30 ja 40 asteen välillä, ja automaattinen sensorilla varustettu kannenavaaja, joka avaa ja sulkee istuimen kannen käyttäjän sijainnin perusteella. Jotkut istuimet jopa soittavat musiikkia rentouttaakseen niiden käyttäjää (esimerkiksi jotkin Inaxin washletit soittavat Felix Mendelssohnin Frühlingsliedin Op. 62 Nr. 6:n alkusäkeitä). Lisäksi washletin ominaisuuksiin voivat kuulua automaattinen huuhtelu, automaattinen ilmanraikastus ja bakteereja hylkivä pinta. Joissain erityisesti vanhoille henkilöille suunnitelluissa malleissa voi olla käsinojat ja laitteisto, joka auttaa käyttäjää nousemaan seisomaan käytön jälkeen. "Pehmeä sulkeutuminen" -toiminto hidastaa istuinkantta sen laskeutuessa, ettei se paiskaudu istuinta vasten, tai joissakin malleissa istuin sulkeutuu automaattisesti tietyn ajan kuluttua huuhtelusta. Uusin innovaatio on otsonideodoranttijärjestelmä, joka eliminoi nopeasti WC:n hajut. Uusimmat mallit tallentavat myös istuimen käyttökertojen määrän, ja niissä on energiansäästötila, jossa istuin lämpenee vain niinä aikoina, jolloin WC:tä todennäköisesti käytetään aikaisemman käyttöhistorian perusteella. Jotkut washletit loistavat lisäksi pimeässä, tai niissä voi jopa olla ilmastointi istuimen reunan alla kuumia kesäpäiviä varten. Eräs uusi keksintö ovat älykkäät sensorit, jotka havaitessaan jonkun seisovan istuimen edessä nostavat kannen automaattisesti (jos henkilö seisoo kasvot poispäin istuimesta) tai nostavat sekä istuimen kannen että renkaan samanaikaisesti (jos henkilö seisoo kasvot istuinta kohti).
Washletin ohjaimiin liittyvä teksti on yleensä vain japaniksi. Vaikka monissa näppäimissä on usein piktogrammeja, huuhtelunäppäin on osoitettu usein vain kirjoitusmerkein, joten japania huonosti osaavat käyttäjät eivät välttämättä kykene huuhtelemaan WC:tä muuten kuin painelemalla näppäimiä satunnaisesti. Niinpä monet washletit ovat kehittyneistä ominaisuuksistaan huolimatta käyttökelvottomia joillekin ulkomaalaisille.lähde?
Käymälätyypit > Länsimaalaistyylinen käymälä > Japanilaiset bideet > Kehitys tulevaisuudessa

Viime aikoina tutkijat ovat lisänneet WC-istuimiin lääketieteellisiä sensoreita, jotka voivat mitata käyttäjän verensokerin hänen virtsastaan tai pulssin, verenpaineen ja kehon rasvapitoisuuden. Myös käyttäjää tervehtiviä puhuvia istuimia on alettu valmistaa. Muita mittausominaisuuksia tutkitaan; mittauksista saatua tietoa voidaan lähettää automaattisesti lääkärille sisäänrakennetun, internetiin pääsevän matkapuhelimen kautta. Tällaiset laitteet ovat kuitenkin Japanissa vielä erittäin harvinaisia, ja niiden tulevaa kaupallista menestystä on vaikea arvioida. Äänellä käytettävä WC, joka ymmärtää puhuttuja komentoja, on myös kehitteillä. Toto, NAIS ja muut yhtiöt tuottavat myös kannettavia, akuilla toimivia "matkawashletteja", jotka täytyy täyttää lämpimällä vedellä ennen käyttöä.lähde?
Vesisuihkua voidaan käyttää korkeapaineisella asetuksella peräruiskeena, ja jotkut käyttäjät käyttävät tätä avuksi ummetukseensa. On myös raportoitu, että naiset voivat käyttää vesisuihkua kiihottuakseen seksuaalisesti.
Istuinlämmitin on yleinen ominaisuus, joka voi löytyä jopa istuimista, joissa ei ole bideeominaisuutta. Sitä käytetään usein esimerkkinä teknologian turhasta käytöstä, mutta koska useimmissa japanilaisissa asunnoissa ei ole keskuslämmitystä, WC:n lämpötila voi talvella olla vain muutamia asteita nollan yläpuolella, jolloin esilämmitetty istuin ei ehkä tunnukaan joutavalta idealta.
Käymälätyypit > Miesten ja naisten pisuaarit

Pisuaarit muistuttavat Japanissa huomattavasti muualla maailmassa käytettäviä pisuaareja. Niitä käytetään pääasiassa julkisissa käymälöissä tai muissa miesten käymälöissä, joissa on paljon käyttäjiä. Ne on kuitenkin usein asennettu alemmas kuin pisuaarit länsimaissa.lähde?
Meiji-kaudella ja sitä ennen sekä miehet että naiset käyttivät yleisesti pisuaareja. Perinteisesti kimonoa käytetään ilman alusvaatteita, joten naiset vain vetivät kimononsa ylös ja nostaen sukuelimiään ylöspäin ohjasivat virtsansa pisuaariin. Tapa katosi 1900-luvulla, kun suurin osa naisista ryhtyi käyttämään länsimaalaistyylisiä vaatteita. Nykyisin kimonojakin käytetään lähes aina alusvaatteiden kanssa. Naisten pisuaari tuli lyhyeksi aikaa uudelleen käyttöön vuosina 1951–1968, kun Toto valmisti pisuaareja myös naisille. Ne olivat tötterön muotoisia ja ne asetettiin lattialle. Niistä ei kuitenkaan tullut koskaan erityisen suosittuja, ja niitä on jäljellä vain muutamia, esimerkiksi Tokion olympiastadionin alla vuoden 1964 kesäolympialaisten jäljiltä.
Japanille spesifiset lisävarusteet

Käymälöissä käytetään Japanissa hyvin samantyyppisiä varusteita kuin muuallakin maailmassa, kuten WC-paperia, WC-harjoja, lavuaareja ja niin edelleen. Joitakin lähes yksinomaan Japanissa käytettyjä varusteita on kuitenkin olemassa.lähde?
Japanille spesifiset lisävarusteet > Ääniprinsessa

Monet japanilaiset naiset pitävät virtsaamisestaan syntyvää, muiden kuulemaa ääntä nolona. Peittääkseen ruumiintoimintojensa äänen monet naiset vetivät WC:tä jatkuvasti käyttäessään sitä, tuhlaten samalla runsaasti vettä. Koska valistuskampanjat eivät lopettaneet käytäntöä, 1980-luvulla tuotiin markkinoille laite, joka käynnistämisensä jälkeen pitää huuhtoutuvan veden ääntä ilman tarvetta vedenkäytölle. Eräs yleinen tuotemerkki on Otohime (jap. 音姫), joka tarkoittaa kirjaimellisesti "ääniprinsessaa" ja joka on nimetty japanilaisen mytologian Otohime-prinsessan (tosin Otohimen nimi kirjoitetaan eri kanjeilla, 乙姫, jotka tarkoittavat "nuorempaa prinsessaa"), merikuningas Ryūjinin kauniin tyttären, mukaan. Laite asennetaan nykyisin rutiininomaisesti suurimpaan osaan uusista julkisista naisten käymälöistä, ja monet vanhat käymälät on myös varustettu laitteella.
Otohime voi olla joko erillinen paristokäyttöinen laite, joka on asennettu käymälän seinälle, tai se voidaan sisällyttää olemassa olevaan washletiin. Laite aktivoidaan painamalla nappia tai heilauttamalla kättä liiketunnistimen edessä. Käynnistyksen jälkeen se pitää kovaäänistä huuhteluääntä, joka muistuttaa WC:n vetämistä. Ääni pysähtyy joko ennalta määrätyn ajan kuluttua tai napin painalluksesta. Laitteen on arvioitu säästävän jopa 20 litraa vettä käyttökertaa kohden. Jotkut naiset kuitenkin uskovat Otohimen kuulostavan keinotekoiselta ja mieluummin vetävät WC:tä jatkuvasti kuin käyttävät Otohimen äänitettyä huuhteluääntä. Miesten julkisia käymälöitä varten laitteilla ei toistaiseksi ole ollut kysyntää eikä niitä lähes koskaan asenneta miesten käymälöihin.