stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RFA Olmeda (A124)
Palvelus

Oleanderin hyväksyntäkokeet saatiin päätökseen 18. lokakuuta 1965 ja se lähti Tyne-joelta Portsmouthiin 23. lokakuuta. Alus nimettiin 4. joulukuuta 1967 uudelleen Olmedaksi, jottei se sekaantuisi Leander-luokan nimikkoalukseen HMS Leanderiin. Se oli eräs ensimmäisistä aluksista, jotka Britannian kuninkaallinen laivasto lähetti Etelä-Atlantille Argentiinan vallattua 1982 Falklandinsaaret. Alus otti varsinaisten sotatoimien jo päätyttyä osaa operaatio Keyholeen, jossa takaisin vallattiin Thule.
Persianlahden sodassa alus ei palvellut 1991 sisaralustensa tavoin Persianlahdella, vaan se tuli Välimerellä HMS Ark Royalin ympärille koottua laivasto-osastoa ja tankkasi Persianlahdelle matkaavia aluksia.
Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1994, jonka jälkeen se ankkuroitiin Portsmouthiin. Alus myytiin intialaiselle romuttamolle, joka  nimesi siirtoa varten aluksen 5. heinäkuuta 1994 MV Niaxcoksi. Se saapui 17. elokuuta romutettavaksi Alangiin.
Seututie 760

Seututie 760 on Sievistä Reisjärven kautta Pihtiputaalle kulkeva seututie Pohjois-Pohjanmaan ja Keski-Suomen maakuntien alueella. Tien pituus on 85 kilometriä. Reisjärvellä tie kulkee noin 10 kilometriä yhdessä kantatien 58 kanssa.
Reitti

Sievi
Vesimäki (vt 28)
Karjulanmäki
Kiiskilä
Reisjärvi
Kangaskylä
Leppälahti (kt 58)
Keskusta
Köyhänperä (kt 58)
Pihtipudas
Muurasjärvi (yt 6574)
Alvajärvi (vt 4, E75, yt 6570)
Selinus

| Selinus> Σελινοῦς |
| --- | --- |
 Selinuksen arkeologista aluetta ja Temppeli E:n rauniot.
Sijainti
 Selinus
Koordinaatit:  37°35′00″N, 12°49′29″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Selinunte, Marinella di Selinunte, Castelvetrano, Trapani, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 651/650–250 eaa.
Huippukausi:  n. 500–400-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Aiheesta muualla
  Selinus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Selinus (m.kreik. Σελινοῦς, Selinūs tai Selinous, myös Selinoeis, Σελινόεις, lat. Selinus, ital. Selinunte) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella Italiassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Castelvetranon kunnassa nykyisten Marinella di Selinunten ja Triscinan kylien välissä.
Selinus oli kreikkalainen siirtokunta, ja yksi koko Sisilian tärkeimmistä. Se kukoisti arkaaisella ja klassisella kaudella 500- ja 400-luvuilla eaa. Kaupunki tunnetaan ennen kaikkea lukuisista suurista temppeleistään, joista niin kutsuttu Temppeli G oli yksi suurimpia koko kreikkalaisessa maailmassa. Kukoistuskausi päättyi, kun karthagolaiset tuhosivat kaupungin vuonna 409 eaa. Lopullisesti Selinus tuhottiin ensimmäisessä puunilaissodassa noin vuonna 250 eaa.
Maantiede

Selinus sijaitsi Sisilian lounaisrannikolla lähellä samannimisen joen (nyk. Modione, Selino) suuta ja noin 6,5 kilometriä länteen Hypsas-joen (nyk. Belice) suusta. Selinus-joki virtasi heti kaupungin länsipuolelta ja nykyinen Cotone-joki (Calici) itäpuolelta. Kaupunkikeskus oli rakennettu noin 1,3 kilometriä pitkälle tasanteelle jokien väliin. Kaupungin akropoliina toimi sen eteläosa. Sen itä- ja länsipuolilla jokien toisella puolella oli kaksi muuta tasannetta, jotka oli omistettu kaupungin pyhäköille. Kaupungin paikka on heti nykyisen Marinella di Selinunten kylän länsipuolella.
Selinuksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen ydinalueen kooksi on arvioitu 600-luvulla eaa. noin 300–400 neliökilometriä. 500-luvulla eaa. kaupungin vaikutuspiirin koko oli jopa 1 200–1 800 neliökilometriä. Selinus oli saaren etelärannikon läntisin kreikkalaiskaupunki, ja näin se oli eräänlainen kreikkalaisen sivistyksen ulkovartioasema muutoin foinikialaisten ja elymien asuttaman alueen rajalla. Näin sillä oli sama asema kuin Himeralla saaren pohjoisrannikolla. Selinuksen pohjoispuolella sijaitsi elymien keskus Segesta (Egesta). Näiden kahden kaupungin alueiden rajana toimi Mazaros-joki, joka sijaitsi noin 24 kilometriä Selinuksesta. Idässä Selinuksen alue ulottui Halykos-joelle (nyk. Platani), jonka suulla sijaitsi kaupungin perustama Herakleia Minoan siirtokunta.
Historia > Arkaainen kausi

Selinuksen paikalla tai lähellä on jo ennen kaupungin perustamista ollut todennäköisesti paikallisten ei-kreikkalaisten heimojen, mahdollisesti sikaanien, asutuksia. Varhaisimmat löydöt ajoittuvat pronssikauden alkuun. Selinuksen kaupunki oli Megara Hyblaian ja sen emäkaupungin, Kreikan Megaran siirtokunta. Thukydideen mukaan perustaminen tapahtui sata vuotta Megara Hyblaiaa myöhemmin, ja näin se ajoitetaan noin vuoteen 628/627 eaa. Diodoros Sisilialainen ajoittaa sen kuitenkin varhaisemmaksi, noin vuoteen 651/650 eaa., ja Hieronymos jo noin vuoteen 654 eaa. Arkeologian perusteella Diodoros olisi oikeassa, ja kaupunki vaikuttaisi syntyneen noin 650/651 eaa. Siirtokuntalaisten johtajaksi mainitaan emäkaupunki Megarasta tullut Pammylos.
Kaupungin nimen sanotaan tulleen alueella kasvaneesta villiselleristä (selinon, σέλινον), ja samasta syystä sellerinlehti esiintyi myös kaupungin lyömissä rahoissa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Selinontios (Σελινόντιος), Selinūntios (Σελινούντιος), Selinūsios (Σελινούσιος) ja Selinysios (Σελινύσιος), myöhemmin latinaksi Selinuntius.
Selinus oli sijaintinsa vuoksi usein törmäyksessä Sisilian länsi- ja luoteisosia asuttaneiden karthagolaisten ja barbaariheimojen kanssa. Kaupunki pyrki jo varhain laajentamaan alueitaan erityisesti pohjoiseen. Tämän seurauksena Selinus soti usein sen ei-kreikkalaisen naapurin Segestan (Egesta) kanssa, ja varhaisin sota kaupunkien välillä tunnetaan vuodelta 580 eaa. Segestalaisilla oli seudulla pitkään johtoasema, erityisesti sen jälkeen, kun rhodoslaiset ja knidoslaiset olivat perustaneet Liparan ja auttoivat segestalaisia.
Muutoin Selinuksen varhaisesta historiasta tiedetään melko vähän. Se vaikuttaa nousseen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi ja löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien. Selinuksen valtiomuoto oli alun perin oligarkinen, ja myöhemmin siellä nousivat valtaan tyrannit monien muiden Sisilian kaupunkien tavoin. Noin vuonna 510 eaa. kaupungin tyrannina toimi Peithagoras. Kaupunkilaiset vapautuivat tästä spartalaisen Euryleonin avustuksella. Tämän jälkeen Euryleon hallitsi kaupunkia itse, mutta selinuslaiset tekivät vallankumouksen ja surmasivat tämän.
Selinuksessa oli ilmeisesti aristokraattinen puolue, joka oli historian käänteissä yleensä karthagolaismielinen, ja demokraattinen puolue, joka oli puolestaan muiden kreikkalaiskaupunkien puolella. Nämä kaksi väestönosaa olivat vallassa eri aikoina, minkä vuoksi kaupungin ulkopolitiikka vaihteli ajoittain. Karthagon ja muiden sisilialaisten kaupunkien sodan aikaan vuonna 480 eaa. Selinus oli Karthagon puolella. Selinuslaiset lupasivat jopa osallistua sotaan omilla joukoillaan, mutta Karthago ehti hävitä Himeran taistelun ennen tätä.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Sisilian sotaretken aikaan vuonna 276 eaa. selinuslaiset liittyivät tämän puolelle Herakleian valtauksen jälkeen. Ensimmäisen puunilaissodan vuosina 264–241 eaa. aikaan Selinus oli jälleen Karthagon vallassa, ja sen alueella käytiin useita taisteluita. Sodan loppupuolella, noin 250 eaa., kun karthagolaiset keskittyivät mahdollisimman harvojen paikkojen puolustamiseen, nämä siirrättivät kaikki Selinuksen asukkaat Lilybaioniin ja tuhosivat Selinuksen.
Selinusta ei mitä ilmeisimmin enää rakennettu uudelleen tämän jälkeen. Plinius puhuu kaupungista ikään kuin se olisi vielä ollut olemassa, mutta Strabon sanoo selvästi sen olleen täysin autiona. Ptolemaios mainitsee Selinus-joen mutta ei itse kaupunkia.
Roomalaisella kaudella tunnettiin noin 30 kilometriä idempänä nykyisen Sciaccan paikalla sijainnut Thermai (Thermae Selinuntiae), joka sai nimensä Selinuksesta ja kuumista lähteistään. Myöhemmin lähteet tunnettiin nimellä Aquae Labodes tai Larodes.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Selinuksen paikalla oli vähäistä asutusta varhaiskristillisellä ja bysanttilaisella ajalla ja edelleen saraseenien valtakaudella. Paikan nimi unohtui, ja se alettiin tuntea nimellä Casale degli Idoli tai Terra di Pulci. Kaupungin paikka tunnistettiin 1500-luvulla, ja arkeologiset tutkimukset alkoivat 1800-luvun alkupuolella. Vuosina 1822–1823 kaupungin temppeleitä kaivoivat brittiläiset arkkitehdit Samuel Angell ja William Harris.
Kaupungin paikka ja arkeologinen alue tunnetaan nykyisin italiankielisessä nimimuodossa Selinunte. Paikalliset tahot ovat vuodesta 2014 pyrkineet saamaan arkeologisen alueen ehdolle Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennukset ja löydökset

Selinuksen arkeologiset jäänteet voidaan jakaa viiteen alueeseen, jotka ovat akropolis eli yläkaupunki; alakaupunki; varsinaisen kaupungin ulkopuolinen itäkukkula; Demeter Maloforoksen pyhäkön alue sekä hautausmaat. Kaupunki tunnetaan ennen kaikkea lukuisista temppeleistään. Temppeleihin viitataan tutkimuksessa kirjaimilla, koska yhdestäkään niistä ei tiedetä varmuudella, mille jumalalla ne oli omistettu. Osa temppeleistä sijaitsi akropoliilla ja kaikkein suurimmat temppelit itäkukkulalla. Kaikki edustivat doorilaisia tyyliä, ja ne olivat koko Sisilian ainoita, joiden julkisivut oli koristeltu metoopeilla ja muilla veistoskoristeluilla. Nämä koristeosat ovat pääosin Palermon arkeologisessa museossa (Museo archeologico regionale ”Antonino Salinas”). Kaupungissa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein.
Rakennukset ja löydökset > Alakaupunki

Alakaupungin alue (37°35′23″N, 12°49′27″E) sijaitsi akropoliin pohjoispuolella nykyisin nimellä Manuzza tunnetulla kukkulalla. Myös se oli rakennettu ruutuasemakaavassa ja ympäröity muurein, joista vain osia on säilynyt. Alueella on suoritettu vain vähän kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset > Itäkukkulan temppelit

Niin sanottu Itäkukkulan alue (37°35′13″N, 12°50′05″E) sijaitsee noin kilometrin itäkoilliseen akropoliin alueesta, lähellä nykyistä Marinellan kylää. Kukkulalla sijaitsivat kaupungin kolme suurinta temppeliä. Varhaisin alueen temppeleistä rakennettiin 500-luvun eaa. puolessa välissä, ja näin ne ovat akropoliin temppeleitä myöhäisempiä. Temppeleistä suurin, joka tunnetaan nimellä Temppeli G, on yksi koko kreikkalaisen maailman suurimpia temppeleitä. Alue oli kaupunginmuurien ulkopuolella, ja temppelit näin ikään kuin kaupungin edustalla.
Temppeli E
Temppeli E on eteläisin kukkulan kolmesta temppelistä. Se oli rakennettu noin vuonna 480–460 eaa., ja mahdollisesti omistettu Heralle. Temppeli sijaitsi omalla temenos-alueellaan. Temppelissä oli 6 x 15 pylvästä, ja sen stylobaatin koko oli noin 25,3 x 67,8 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella, adyton ja opisthodomos. Temppeliä on kunnostettu huomattavasti, ja siksi se on nykyisin Selinuksen temppeleistä näyttävin.
Temppeli F
Temppeli F on keskimmäinen ja pienin kukkulan kolmesta temppelistä. Se rakennettiin 500-luvun eaa. puolessa välissä, ja se oli mahdollisesti omistettu Athenelle. Siinä oli 6 x 14 pylvästä, ja sen stylobaatin koko oli noin 24,4 x 61,8 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos ja adyton, mutta ei opisthodomosta.
Temppeli G
Temppeli G on pohjoisin kukkulan kolmesta temppelistä. Se oli mahdollisesti omistettu Zeukselle. Temppelin rakentamisen oletetaan alkaneen 400-luvun eaa. alkupuolella. Se ei koskaan valmistunut, sillä se oli vielä kesken kaupungin tuhouduttua vuonna 409 eaa. Temppeli oli pseudodipteraali, ja siinä oli 8 x 17 pylvästä. Sen stylobaatin koko on noin 50,1 x 110,4 metriä. Näin se oli Akragaan Olympoksen Zeuksen temppeliä pidempi, mutta ei yhtä leveä. Sen pylväiden korkeus oli noin 16,3 metriä ja halkaisija alaosassa noin 3,4 metriä. Oletettavasti pitkän rakennusajan vuoksi temppelissä on arkkitehtoonisia erikoisuuksia, jotka voivat johtua siitä, että suunnitelmia muutettiin rakentamisen kuluessa. Keskeneräisyys näkyy muun muassa siinä, ettei temppelin pylväitä ole uritettu kokonaan.
Rakennukset ja löydökset > Muut löydökset

Demeter Maloforoksen pyhäkkö
Maloforokselle omistettu pyhäkkö (37°35′13″N, 12°49′01″E) sijaitsee kaupungin ulkopuolella noin kilometrin akropoliista länteen, Selinos-joen eli nykyisen Modionen toisella puolella. Maloforos oli paikallinen jumalatar, joka nähdään samana kuin Demeter. Pyhäkön varhaisin vaihe on ajoitettu 600-luvun eaa. puoleen väliin. Pyhäkön koko on noin 50 x 60 metriä. Sen tärkein rakennus muistutti megaronia, ja sen edustalla oli suurikokoinen alttari. Pyhäköstä on löydetty tuhansia votiivilahjoiksi jätettyjä jumalatarta esittäviä pienoispatsaita. Vaikuttaa siltä, että pyhäkkö on ollut paitsi kreikkalaisten myös lähiseudun ei-kreikkalaisten heimojen käytössä.
Samaan temenos-alueeseen kuuluu myös pienempi Zeus Meilikhiokselle omistettu pyhäkkö sekä Hekataion eli ktoonisten jumalten pyhäkkö. Temenoksen sisäänkäynti oli proypylon-portin kautta.
Hautausmaat
Kaupungin hautausmaita on löydetty erityisesti Modione-joen itä- ja länsipuolelta. Alueelta on löydetty kymmeniätuhansia erityyppisiä hautoja alkaen 600-luvun eaa. puolesta välistä. Hautausmaat ovat ulottuneet jopa viiden kilometrin päähän kaupungista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selinus Wikimedia Commonsissa
Selinuksen arkeologista aluetta, akropolis etualalla.
Selinuksen lyömä didrakhma, n. 540–510 eaa. Kuvituksessa sellerinlehti ja neliömäinen, kahdeksaan osaan jaettu rahaleima.
Selinuksen lyömä tetradrakhma, n. 455–409 eaa. Kuvituksessa Artemis ja Apollon hevosvaljakossa; sekä Selinos-jumala alttarin ääressä, kukko, härkä ja sellerinlehti.
Pronssiveistos, niin kutsuttu Selinuksen efebi. Castelvetranon museo.
Kaavakuva Selinuksen akropoliin alueesta.
Temppeli A:n rauniot.
Temppeli C:n rauniot.
Kaupunginmuuria.
Temppeli E:n rauniot.
Temppeli F:n rauniot.
Temppeli G:n rauniot.
Olympia-mestari

| Olympia-mestari |
| --- | --- |
 Apollon, Olympian Zeuksen temppelin länsipään päätykolmiosta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 400-luku eaa.?
Kuollut: 400-luku eaa.?
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 470–457 eaa.
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  klassinen kuvanveisto
Kuuluisimpia töitä:  Olympian Zeuksen temppelin veistoskoristelut
Olympia-mestari oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän toimi noin vuosina 470–457 eaa. Kuvanveistäjän oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hänet tunnetaan töistään Olympiassa.
Olympia-mestaria pidetään yhtenä merkittävimmistä klassisen kauden kuvanveistäjistä. Hän teki Olympian Zeuksen temppelin julkisivun keskeisimmät veistoskoristelut. Niihin kuuluvat erityisesti temppelin länsi- ja itäpään päätykolmioveistokset sekä metoopit. Länsipään päätykolmioveistokset esittivät kentauromakhiaa. Ryhmän keskellä oli tyyni ja vaikuttava, kätensä kohottanut Apollon. Itäpään päätykolmioveistokset esittivät puolestaan Pelopsin ja Oinomaoksen kilpa-ajoja, ja naoksen ulkoseinällä pronaoksessa ja opisthodomoksessa olleet metoopit Herakleen urotöitä.
Olympia-mestarin tyyli on omaperäinen ja yhdistelee taitavasti doorilaisia ja joonialaisia aineksia. Kuvanveistäjän henkilöys on ollut suuri arvoitus, ja hänen taustastaan on ollut erilaisia teorioita. Usein häntä on ehdotettu alkuperältään doorilaiseksi ja peloponnesoslaiseksi, mahdollisesti argoslaiseksi. Toisaalta häntä on ehdotettu myös joonialaiseksi, mahdollisesti paroslaiseksi. Joskus mestarin nimiin laitetuista veistoksista on erotettu eri tyylejä, niin että ne olisi tehnyt useampi kuvanveistäjä. On mahdollista, että mestarilla oli useita apulaisia. Erään ehdotuksen mukaan kuvanveistäjä olisi ollut kotoisin Spartasta, ja hänellä olisi ollut muita lakonialaisia sekä aiginalaisia ja argolislaisia avustajia.
Athene, Zeuksen temppelin metoopeista.
Herakles temppelin metoopeista.
Stymfaloksen linnut -metooppia.
Herakles ja Kreetan härkä -metooppia.
Nemean leijona temppelin metoopeista.
Kentauri ja lapiitti, temppelin länsipään päätykolmiosta.
Oinomaos, Zeus ja Pelops, temppelin itäpään päätykolmiosta.
Ennustaja, temppelin itäpään päätykolmiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olympia-mestari Wikimedia Commonsissa
Merkittävimmät antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
| --- | --- |
Arkaainen kuvanveisto:  Ageladas · Antenor · Aristion · Arkesilaos · Arkhermos · Athenis · Bathykles · Bupalos · Butades · Dameas Krotonlainen · Dipoinos · Endoios · Eukheiros · Kallon · Kanakhos vanhempi · Polymedes · Rhoikos · Skyllis · Smilis · Theodoros Argoslainen · Theodoros Samoslainen vanhempi · Theodoros Samoslainen nuorempi
Klassinen kuvanveisto:  Agorakritos · Akestor · Aleksis · Alkamenes · Alypos · Anaksagoras · Androsthenes · Antifanes · Apellas · Apollodoros · Aristeides · Asopodoros · Athenodoros · Bryaksis · Daidalos · Dameas Kleitorilainen · Deinomenes · Deinon · Demetrios · Eufranor · Eukadmos · Euthykrates · Feidias · Feidias nuorempi · Fradmon · Frynon · Fyromakhos · Glaukias · Hegias · Kalamis · Kallimakhos · Kanakhos nuorempi · Kantharos · Kefisodotos vanhempi · Klearkhos · Kleoitas · Kleon · Kolotes · Ksenofon · Kresilas · Kritios · Leokhares · Lykios · Lysippos · Lysistratos · Mikon Ateenalainen · Myron · Naukydes · Nesiotes · Nikeratos · Nikodamos · Olympia-mestari · Onatas · Paionios · Pasiteles vanhempi · Patrokles · Periklytos · Polykleitos · Polykleitos nuorempi · Polykles · Praksias · Praksiteles · Ptolikhos Aiginalainen · Ptolikhos Korkyralainen · Pyrrhos · Pythagoras · Silanion · Simon · Skopas · Sostratos · Sthennis · Strongylion · Theokosmos · Thrasymedes · Timotheos
Hellenistinen kuvanveisto:  Aetion · Agasias · Agasias · Agesandros · Aleksanteri Antiokialainen · Antigonos · Apollonios Tralleislainen · Arkesilaos · Arkhelaos · Boethos · Damofon · Doidalsas · Epigonos · Eubulides · Eunikos · Eutykhides · Herofon · Kefisodotos nuorempi · Khares · Koblanos · Ksenokrates · Menekrates · Mikon Syrakusalainen · Pasiteles nuorempi · Polykles · Pyromakhos · Sogonos · Stratonikos · Tauriskos · Thrason
Seututie 774

Seututie 774 on Pohjois-Pohjanmaalla, Kalajoen kaupungin ja Sievin välillä kulkeva seututie. Tie kulkee Kalajoen Tyngältä Raution kautta Sievin Jyrinkiin valtatielle 28, noin 4 km:n päähän Sievin keskustasta. Tien pituus on 39 kilometriä.
Tyngän ja Raution välillä tie seurailee Kalajoen sivujokea, Vääräjokea.
Reitti

Kalajoki
Tynkä, valtatie 27
Typpö, yhdystie 7730
Rautio, yhdystie 7720
Sievi
(Sievi) kantatie 86
Markkula
Jyrinki, valtatie 28
Sever

Sever (ven. Се́вер) on Petroskoissa kerran kuussa ilmestyvä venäjänkielinen kirjallisuuslehti.
Lehti perustettiin vuonna 1940 Na rubeže (”Rajalla”) -nimisenä. Vuonna 1965 siitä tuli Karjalan ja Komin tasavaltojen sekä Arkangelin, Murmanskin, Novgorodin, Pihkovan ja Vologdan alueiden kirjailijoiden yhteisjulkaisu. Samalla se sai nimen Sever (”Pohjola”). Vuodesta 1991 lähtien lehden julkaisijoina toimivat Venäjän kirjailijaliitto ja Karjalan tasavallan hallitus. Sen päätoimittajina ovat työskennelleet Dmitri Gusarov (1954–1990), Oleg Tihonov (1990–2001), Stanislav Pankratov (2001–2005), Jana Žemoitelite (2005–2007) ja Jelena Pietiläinen (vuodesta 2007).
Severissä on julkaistu venäläistä sota-aiheista, maaseutu- ja historiallista proosaa, karjalaisten, komi- ja nenetsikirjailijoiden teosten sekä suomalaisten kirjailijoiden käännöksiä. Sillä on ollut huomattava merkitys Luoteis-Venäjän uusien kirjailijapolvien kasvattajana. Nykyään lehti on keskittynyt Karjalan venäjänkieliseen kirjallisuuteen. Vuoden 2008 lopusta lähtien sen painosmäärä on ollut 1 200 kappaletta.
Aiheesta muualla

Severin sivusto (venäjäksi)
Ljudmila Ševtsova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 800 metriä |  |
Ljudmila Ivanovna Ševtsova  (ven. Людмила Ивановна Шевцова) (s. 26. marraskuuta 1934) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 800 metrin juoksussa Roomassa 1960.
Ševtsova, omaa sukua Lysenko, rikkoi 800 metrin maailmanennätyksen Moskovassa kesällä 1960. Kaksi kuukautta myöhemmin hän voitti olympiakultaa Roomassa. Hänen kanssaan tasaväkisesti voitosta kamppaillut Australian Dixie Willis kaatui vain parikymmentä metriä ennen maalia ja keskeytti.
Kaksi vuotta myöhemmin EM-Belgradissa Ševtsova karsiutui alkuerissä eikä enää saavuttanut menestystä myöhemminkään.
Vuonna 1960 hänelle myönnettiin Työn punaisen lipun kunniamerkki.lähde?
Olizon

| Olizon> Ὀλιζών.Sijainti |
| --- | --- |
 Olizon
Koordinaatit:  39°7′41″N, 23°12′38″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ágios Andréas, Nótio Pílio, Magnesia, Thessalia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Magnesia, Thessalia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olizon (m.kreik. Ὀλιζών, Olizōn) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Magnesia Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Nótio Pílion kunnan alueella lähellä Ágios Andréaksen kylää.
Maantiede

Olizon sijaitsi Pelionin (nyk. Pílio) niemimaalla Magnesiassa. Plutarkhoksen mukaan kaupunki sijaitsi vastapäätä Euboian Artemisionin niemeä, ja siksi se sijoitetaan kannakselle, joka yhdistää nykyisen Tríkerin niemenkärjen muuhun Pílion niemeen. Kaupungilla oli akropolis eli yläkaupunki- ja linnavuori, joka tunnetaan nykyisin nimillä Palaiókastro ja Vígla. Sillä oli myös satama. Olizonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Historia

Varhaisin maininta Olizonista on Homeroksen Iliaan Laivaluettelossa, jossa sillä on epiteetti ”kivipohjainen”. Kaupungin varsinaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Magnesian kaupunkina Olizon osallistui joskus hieromnēmōn-jäsenellä Delfoin amfiktyoniliittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Olizōnios (Ὀλιζώνιος).
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty akropoliin ympäröineiden muurien ja pienen marmorisen prostyylitemppelin jäänteet sekä keramiikan sirpaleita. Läheltä on löydetty varhaiselta kristilliseltä kaudelta 400- tai 500-luvulta peräisin olevan basilikakirkon rauniot.
Sevan (kaupunki)

| Sevan (Սևան) |
| --- | --- |

 Sevan
 Koordinaatit: 40.5482°N, 44.9588°E 
Valtio:  Armenia
Maakunta:  Geghark'unik'
Perustettu:  1842
Kaupungiksi:  1961
Väkiluku (2011)  (de jure):  19 229
Aikavyöhyke:  UTC+4
Suuntanumero(t):  (+374) 261
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sevan (arm. Սևան) on kaupunki ja piirikunnan keskus Armenian itäosassa sijaitsevassa Geghark'unik'in maakunnassa, Sevanjärven luoteisrannalla, 54 kilometriä Jerevanista koilliseen. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 19 229 (kylineen 20 608 as.; vuonna 2001: 22 911 as.).
Sevan perustettiin vuonna 1842 Venäjän keisarikunnan kylänä ja tunnettiin nimellä Jelenovka vuoteen 1935 asti. Tuolloin paikkakunta nimettiin viereisen, Kaukasian suurimman järven mukaan Sevaniksi. Sevanin kaupungin koillisosissa on Sevanjärveen kurkottuva niemi (joka ennen Stalinin ajan Sevanjärven vedenpinnan laskua oli saari), jossa sijaitsee 800-luvulta peräisin oleva Sevanin luostari (Sevanavank; (Սևանավանք, Sevanavank, missä vank tarkoittaa armenian kielessä mm. luostaria). Kaupungin pohjoispuolella on kyklooppimuuria sisältävä Metsepin linnoitus. Kaupungin lähistöllä on vuonna 1978 perustettu Sevanin kansallispuisto. Nykyään seudulla on etenkin kesäkaudella maatalouteen, kalastukseen ja turismiin liittyviä toimintoja. Lyhyen kesäkauden aikana kaupunki on suosittu rantalomakohde.
Sevanin kaupunkia Sevanjärven rannalla.
Sevanin kaupunki.
Sevanin luostaria läheisellä niemellä.
Sevanin rantaa.
Uimareita Sevanin rannalla.
Vesiliikuntaa Sevanilla, Kaukasian suurimman järvellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sevan (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
BSE-tietosanakirja, 1969-1978: Sevan (venäjäksi) (dic.academic.ru)
Entsiklopeditšeski slovar, 2009: Sevan (venäjäksi) (dic.academic.ru)