stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riki Sorsa
Yksityiselämä

Sorsan äiti oli balettitanssija ja koreografi Margaretha von Bahr. Hänen velipuolensa on Robert von Bahr. Sorsa tapasi tulevan vaimonsa Barbara Weckmanin vuonna 1987. He saivat kaksi poikaa (s. 1989 ja 1990). Lisäksi perheeseen odotettiin kolmosia suhteen alkuvaiheessa, mutta tuolloin raskaus päättyi keskenmenoon.
Sorsa oli koulutukseltaan merkonomi. Hän oli Kummit ry:n perustajajäsen.
Diskografia > Albumit

The Zoo Hits Back (The Zoo, 1975)
Changing Tunes (1981)
Desert of Love (1982)
Riki Sorsa (1983)
This is the Night (edellinen englanninkielisenä, 1983)
Kellot ja peilit (1984, CD 1985)
Myrskyn silmä (1986)
Roomanpunaista (1989)
Silmiisi sun (1992)
Riki Sorsa & Leirinuotio-orkesteri (1993)
Pieniä asioita (1994)
Suolaista ja makeaa (1996)
Valoa (2000)
Kun tunnet rakkauden... Suomalainen laulukirja (2013)
Diskografia > Kokoelmat

1980–85 Tähän asti – So Far (1985)
CBS–klassikot (CD, 1989)
Kaksi klassikkoa: Riki Sorsa / Kellot ja peilit (2CD, 1994)
Riki Sorsa & Leirinuotio-orkesteri Parhaat (2CD,1998)
Parhaat - 18 Suosituinta Sävelmää (CD, 2000)
Matkaa teen - vuodet 1981-2002 (2CD, 2002)
Riki Sorsa & Honka - Luonnollinen (2CD, 2002)
30 unohtumatonta laulua (2CD, 2006)
Haltuus annan lauluni – 18 balladia (CD, 2007)
30 suosikkia (2CD, 2016)
Diskografia > Singlet

Riki Sorsa ja Leirinuotio-orkesteri - Joki - Promo EP  AXRSCD 13 (1993)
Riki Sorsa ja Leirinuotio-orkesteri - Se kesältä maistuu AXRSCD 47 (1995)
Riki Sorsa ja Leirinuotio-orkesteri - Elämän valssiin / Aamu sarastaa AXRSCD 34 (1995)
Riki Sorsa ja Leirinuotio-orkesteri - Suolaista ja makeaa Radio Mix / Suolaista ja makeaa Tanssi Mix??? AXRSCD 82 (1996)
Riki Sorsa ja Leirinuotio-orkesteri - Vahvin puu / Sun nimes' on blues AXRSCD 93 (1997)
Toiset meistä AXRSCD 134 (1998)
Koivut ja marjapensaat AXRSCD 202 (2000)
Valoa AXRSCD 187 (2000)
Kuulen laulun 0141275AXR (2002)
Haltuus annan sydämein (Håll mitt hjärta) LOPSAMP 001 (2006)
Elän kuin haaveilin / Gabriellas sång DMSPROMO 1 (2010)
Avoin maisema / Öppna landskap DMSPROMO2 (2012)
Laiskotellen DMSPROMO  3(2013)
Weekend (Laiskotellen ruotsinkielisenä) DMSPROMO 4 (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riki Sorsa Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
Sorsa, Riki hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Suomen euroviisuedustajat |
| --- | --- | --- |
| 1960-luku | Laila Kinnunen Marion Rung Laila Halme Lasse Mårtenson Viktor Klimenko Ann-Christine Fredi Kristina Hautala Jarkko ja Laura |  |
| 1970-luku | 1970 Markku Aro & Koivistolaiset Päivi Paunu & Kim Floor Marion Rung Carita Holmström Pihasoittajat Fredi & The Friends Monica Aspelund Seija Simola Katri Helena |  |
| 1980-luku | Vesa-Matti Loiri Riki Sorsa Kojo Ami Aspelund Kirka Sonja Lumme Kari Kuivalainen Vicky Rosti & Boulevard Boulevard Anneli Saaristo |  |
| 1990-luku | Beat Kaija Kärkinen Pave Maijanen Katri Helena CatCat 1995 Jasmine 1997 Edea 1999 |  |
| 2000-luku | Nina Åström 2001 Laura Voutilainen 2003 Jari Sillanpää Geir Rönning Lordi Hanna Pakarinen Teräsbetoni Waldo’s People |  |
| 2010-luku | Kuunkuiskaajat Paradise Oskar Pernilla Karlsson Krista Siegfrids Softengine Pertti Kurikan Nimipäivät Sandhja Norma John Saara Aalto Darude feat. Sebastian Rejman |  |
| 2020-luku | Aksel Kankaanranta Blind Channel The Rasmus Käärijä Windows95man feat. Henri Piispanen Erika Vikman |  |
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle  Uppslagsverket Finland
Juksu

| Juksu |
| --- | --- |

Luoja(t):  Tove Jansson
Näyttelijä(t):  Timo Torikka (1993) Taneli Mäkelä (2007–2008) Ilkka Villi (2017) Joonas Saartamo (2025)
Ensi- esiintyminen:  Muumipapan urotyöt (1950)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Luonteenpiirteet:  Hieman ilkeä, viisas, myötätuntoinen, kulinaristi ja romantikko
Suhteet
Puoliso(t):  Mymmeli (vanhempi)
Lapset:  Nuuskamuikkunen (poika) Pikku Myy (mahdollinen tytär(puoli)) Mymmeli (nuorempi) (tytärpuoli)
Tutut:  Muumipappa, Fredrikson, Hosuli, Hemuli, Piisamirotta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juksu (ruots. Joxaren) on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy Tove Janssonin kirjassa Muumipapan urotyöt (Muminpappans bravader, 1950). Hän on Muumipapan nuoruudenystävä. Nuuskamuikkunen on hänen poikansa.
Juksu Muumi-teoksissa

»Katselin Juksua. Hän näytti nuhruiselta ja pehmeältä, lähinnä vaaleanruskealta. Hattu oli ikivanha ja kuihtuneilla kukilla koristettu. Vaikutti siltä ettei Juksu ollut peseytynyt pitkään aikaan eikä aikonut peseytyä vastakaan.» 
(Muumipappa kohdatessaan Juksun ensimmäistä kertaa kirjassa Muumipapan urotyöt.)
Juksu esiintyy Tove Janssonin Muumi-kirjoissa pelkästään Muumipapan nuoruudesta kertovassa kirjassa Muumipapan urotyöt. Hän on ulkonäöltään Nuuskamuikkusen (joka esiintyi ensi kerran kirjassa Muumipeikko ja pyrstötähti, 1946) näköinen – Juksulla tosin on hatussa punottu narunpätkä. Juksu on Muumipapan nuoruudenystävä Fredriksonin ja Hosulin kanssa. He seikkailevat Fredriksonin rakentamalla Merenhuiske-aluksella. Juksu on mukana perustamassa siirtokuntaa Muumipapan, Hosulin ja Mymmelin tyttären kanssa. Kirjassa kerrotaan Juksun olevan Nuuskamuikkusen isä ja Pikku Myyn mahdollinen isä.
Nuuskamuikkusen, joka on siten sukua Pikku Myylle. Kirjan päätteeksi Juksu ja Mymmeli tapaavat Nuuskamuikkusen.
Juksua kuvaillaan syntymälaiskaksi, ja hän tekee vain asioita, jotka on kielletty. Juksu ei pidä kielloista, määräyksistä eikä puistonvartijoista. Juksu polttaa piipussaan tupakkaa, ja hänellä on tapana sanoa ”Huh ja hoh”. Muumipapan mukaan Juksu ei huolestunut huolestuttavista asioista eikä halunnut jättää jälkipolville itsestään muistoa. Juksu muistuttaa Muumipapan mielestä Nuuskamuikkusta.
Televisiosarjassa Muumilaakson tarinoita Juksu esiintyy jaksoissa Muumipapan muistelmat I, Muumipapan muistelmat II ja Muumipapan muistelmat III, jotka kertovat Muumipapan nuoruudesta melko tarkasti kirjaa mukaillen. Hänen ääninäyttelijänään toimii Yleisradion dubbauksessa Timo Torikka ja MTV:n dubbauksessa Ilkka Villi. Kummassakin versiossa ääninäyttelijä on sama kuin Nuuskamuikkusella. Juksu ja hänen poikansa eroavat hieman toisistaan televisiosarjassa. Juksulla on esimerkiksi punainen hattu, tummanruskeat hiukset ja siniharmaat silmät, kun taas Nuuskamuikkusella on vihreä hattu, ruskeat hiukset ja ruskeat silmät.
Muumien maailma -sarjassa hahmon äänenä on Nuuskamuikkusen ääninäyttelijä Taneli Mäkelä.
Juksun suomenkieliset ääninäyttelijät

| Vuosi | Elokuva / Sarja | Näyttelijä |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Muumilaakson tarinoita | Timo Torikka |
| 2007–2008 | Muumien maailma | Taneli Mäkelä |
| 2017 | Muumilaakson tarinoita | Ilkka Villi |
| 2021 | Muumipapan urotyöt – Erään nuoren Muumin seikkailut | Stan Saanila |
| 2025 | Muumilaakso | Joonas Saartamo |
George Browne

George Browne
kreivi George Browne (1698−1792) oli venäläinen sotapäällikkö ja virkamies.
Browne syntyi vuonna 1698 Limerickissä Irlannin kuningaskunnassa ja kuului vanhaan irlantilaiseen katolilaiseen aatelissukuun. Vuonna 1730 hän astui Venäjän asepalvelukseen ja osallistui sitten kaikkiin Venäjän sotiin vuoteen 1762 asti. Grozkan kokouksessa (1739) hän joutui Turkin vankeuteen ja oli myyty kolmesti orjaksi, kun lopulta Ranskan lähettiläs Konstantinopolissa Venäjän hallituksen pyynnöstä tarjosi hänelle vapautta. Browne osallistui sitten kenraalimajurina sotaan Ruotsia ​​vastaan ​​vuonna 1742. Seitsemänvuotisen sodan aikana hän haavoittui vakavasti Zorndorfin taistelussa (1758). Pietari III nimitti Brownen marsalkaksi ja nimitti hänet Tanskaa vastaan ​​käydyn sodan ylipäälliköksi, mutta kun hän vastusti tätä sotaa epäpoliittisena ja epäoikeudenmukaisena, hän joutui epäsuosioon ja karkotettiin. Ennen kuin Browne ehti lähteä, hän kuitenkin palasi palvelukseen ja hänet nimitettiin Liivinmaan kenraalikuvernööriksi (1762), jota hän hoiti kunnialla kolmekymmentä vuotta. Vuodesta 1775 hän oli myös Viron kenraalikuvernööri. Vuonna 1779 keisari Joosef II nimitti hänet valtakunnankreiviksi. Browne kuoli Riiassa 1792.
Hiedanranta

Lielahden kartano Näsijärven puolelta.
Hiedanranta on suunnitteilla oleva kaupunginosa Tampereella. Hiedanranta rajoittuu etelässä kantatiehen 65 ja Sellukadun varren tontteihin, lännessä Lielahdenkatuun, pohjoisessa Niemenrannan kaupunginosaan ja idässä Näsijärveen. Se on ollut Lielahden teollisuusalue, jonka Tampereen kaupunki osti vuonna 2014. Hiedanranta-nimi on aiemmin ollut Näsijärven lahdenpoukaman vanha nimi, mutta unohtunut käytöstä. Teollisuusrakennusten, joille etsitään nyt uutta käyttöä, lisäksi alueella sijaitsee muun muassa Lielahden kartano.
Tulevaisuuden Hiedanrannassa on koteja 25 000 asukkaalle ja työpaikkoja 10 000 tekijälle. Kehittämistyöstä vastaa Hiedanrannan kehitysohjelma ja toteutuksesta Hiedanrannan Kehitys Oy.
Väliaikainen Hiedanranta

Tampereen kaupunki aloitti vuonna 2015 kokeilun, jossa kaupunki avasi entisen tehdasalueen ja sen tilat kaupunkilaisten käyttöön.  Muutamassa vuodessa kaupunkilaiset ovat luoneet entiselle tehdasalueelle monipuolista toimintaa, tapahtumia ja taidetta. Alueella toimii muun muassa käsityöläisiä, taiteilijoita, muusikoita, yrittäjiä ja yhdistyksiä. Kaupunkikulttuuriin limittyvät myös kiertotalouden kokeilut ja energian tuotannon uudet ratkaisut.
Hiedanrannasta on tullut tunnettu katutaiteen kohde näyttävien seinämaalausten ja graffitien takia. Töitä on ollut tekemässä ulkomaisiakin taiteilijoita. Suurimmat seinämaalaukset, kuten taiteilija Wild Drawingin vuonna 2017 tekemä, ovat jopa 15 metriä korkeita.
Hiedanrannan kaupunginosa

Hiedanrannan uuden kaupunginosan maankäytön yleissuunnitelma hyväksyttiin Tampereen kaupunginhallituksessa 8.6.2020. Hiedanranta tulee koostumaan kolmen asuinkeskuksen, Uusi Lielahti, Keskusta ja Järvikaupunki, ympärille.
Aiheesta muualla

Pekka Ruissalo: Hiedanranta saa ylleen spraymaalin – "Valtakunnallisesti merkittävä kohde"; Tamperelainen 15.8.2016
Annastiina Airaksinen: Kymmenet graffitimaalarit urakoivat viikossa 360 neliön taideteoksen Hiedanrantaan; Aamulehti 16.8.2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
Milja Keinänen: Katutaiteen kasvot – Kaksi taiteilijaa kertoo, miten katutaide muuttui töhryistä kaupungin tilaamiin muraaleihin; Aviisi 11.9.2017 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiedanranta web-kamera
Taiteilija Wild Drawingin tekemä seinämaalaus, 2017.
Henri Puputti

| Henri Puputti |
| --- | --- |
 Puputti pesäpallo ottelussa vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1983 (ikä 41) Laukaa,  Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Puppe, Pudu
Ulkopelipaikka:  Kolmoskoppari
Seura:  Manse PP
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Kankaanpään Maila
Ammattilaisjoukkueet
2000–2001 →2000 2002–2004 2005–2008 2009–2018 2019–2020 2020-:  Kankaanpään Maila Vähänkyrön Viesti Seinäjoen Maila-Jussit Nurmon Jymy Vimpelin Veto JymyJussit  Manse PP
Henri Puputti (s. 26. heinäkuuta 1983 Laukaa)  on suomalainen pesäpalloilija. Ulkopelipaikaltaan hän on koppari.
Puputti on pelannut urallaan yhdeksässä Itä-Länsi-ottelussa. Hän on saavuttanut kolme SM-kultaa Vimpelin Vedossa (2010, 2016 ja 2017). Lisäksi hänellä on kahdeksan SM-hopeaa ja neljä SM-pronssia. Kaudella 2006 Puputti voitti Superpesiksen etenijäkuninkuuden edustaessaan Nurmon Jymyä. Hänen kasvattajaseuransa on Kankaanpään Maila.
Sisäpelissä ennen huippuvaihtajana sekä huippuetenijänä tunnettu Puputti toimii nykyään pääosin kotiuttajana. Puputti voitti vuosina 2010, 2011 ja 2013 runkosarjan kärkilyöntitilaston, keräten kaudella 2013 peräti 221 kärkilyöntiä. Hänet palkittiin myös vuoden pesäpalloilijana 2010.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 2010, 2016, 2017, 2021
8 SM-hopeaa: 2005, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2022, 2024
4 SM-pronssia: 2004, 2008, 2009, 2018
18 Itä-Länsi-ottelua: 2005-2019, 2021, 2022
Superpesiksen etenijäkuningas (1):  2006
Superpesiksen kärkilyöntikuningas (3): 2010, 2011, 2013
Superpesiksen kuukauden pelaaja (6): kesäkuu 2010, elokuu 2011, toukokuu 2013, elokuu 2013, elokuu 2016, syyskuu 2017
Vuoden pesäpalloilija (2): 2010, 2017
Kultainen maila (2): 2010, 2011
Yksityiselämä

Henri Puputin kesällä 2024 kuollut isä Veikko Puputti oli viisinkertainen paralympiavoittaja jääratakelkkailussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Puputti Wikimedia Commonsissa
Henri Puputti Pesiksen Maailma -sivustolla
JymyJussit – Superpesis
Anttila
Haukkala
Jaakkola
Kettunen
Kontio
Korvola
Itävalo
Lieto
Marjamäki
Myllyniemi
Mäkelä
Puputti
Raunio
Tyynelä
Vainionpää
Viita
PJ Piuhola
2. PJ Hautala
V Parvi
H Peltomäki
Abdelhamid Abaaoud

| Abdelhamid Abaaoud> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Abdel-Hamid Abu Oud
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1987 Sint-Jans-Molenbeek, Belgia
Kuollut: 18. marraskuuta 2015 Saint-Denis, Ranska
Kansalaisuus:   Belgia  Marokko
Abdelhamid Abaaoud (arab. أبو عمر البلجيكي‎‎, Abu Omar Belgialainen, 18. marraskuuta 1987 Sint-Jans-Molenbeek, Belgia – 18. marraskuuta 2015 Saint-Denis, Ranska) oli marokkolaistaustainen belgialainen islamilainen terroristi ja Isis-järjestön jäsen. Abaaoudia on epäilty useiden terrori-iskujen suunnittelusta, mukaan lukien Pariisin terrori-iskut marraskuussa 2015.
Abaaoudin isä muutti Marokosta Belgiaan vuonna 1975. Vuosina 2014–2015 Abaaoud taisteli Isisin puolesta Syyrian sisällissodassa. Hänen uskottiin olleen osallisena neljässä kuudesta Ranskassa vuoden 2015 aikana estetystä iskusta. Hän oli suunnittelemassa noin 130 ihmishenkeä vaatineita Pariisin terrori-iskuja marraskuussa 2015. Abaaoud kuoli viisi päivää noiden iskujen jälkeen poliisioperaatiossa Saint-Denisissä. Kuoleman vahvisti Pariisin syyttäjä François Molins.
Abaaoudilla uskottiin olleen läheiset välit Isisin johtajaan Abu Bakr al-Baghdadiin.
Mohammed A. Salameh

1993 World Trade Centerin pommi-iskun tuhoja.
Mohammed A. Salameh (koko nimeltään arab. محمد سلامة‎, s. noin 1967) on yksi vuoden 1993 World Trade Centerin pommi-iskun tekijöistä. Hän istuu elinkautista vankeusrangaistustaan ADX Florence -vankilassa, Coloradossa.
Salameh vuokrasi iskussa käytetyn pakettiauton. Vuokrasopimuksessa olleet räjähteiden jäänteet olivat yksi todiste häntä vastaan.
Vuonna 1999 32-vuotiaan Salamehin alkujaan yli 200 vuoden rangaistus lyhennettiin 116 vuoteen.
Pohjanmaan maakunta

| Pohjanmaan maakunta Österbotten |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Historialliset läänit:  Pohjanmaan lääni (1634–1775)  Vaasan lääni (1775–1997)  Länsi-Suomen lääni (1997–2009)
Maakuntakeskus:  Vaasa
Maakuntajohtaja:  Mats Brandt
Pinta-ala ilman merialueita:  7 578,88 km² 13:nneksi suurin 2021 
Kokonaispinta-ala:  17 833,98 km² 8:nneksi suurin 2021 
– maa:  7 401,34 km²
– sisävesi:  177,54 km²
– meri:  10 255,10 km²
Väkiluku:  178 758 12:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  24,15 as./km² (31.12.2024)
Maakuntalaulu:  Vaasan marssi
Nimikkolajit:   
– eläin:  hirvi
– järvi:  Luodonjärvi
– kala:  siika
– kasvi:  mesiangervo
– kivi:  Vaasan graniitti
– lintu:  tervapääsky
Lyhenne:  FI-12
Pohjanmaa (ruots. Österbotten, vuoteen 1998 Vaasan rannikkoseutu, Vasa kustregion) on nykymaakunta Länsi-Suomessa.
Se sijaitsee Selkämeren ja Merenkurkun rannikolla Pohjanmaan historiallisen maakunnan lounaisosassa. Naapurimaakuntia ovat Keski-Pohjanmaa pohjoisessa, Etelä-Pohjanmaa idässä ja Satakunta etelässä. Pohjanmaasta, Etelä-Pohjanmaasta ja Keski-Pohjanmaasta käytetään yhteisnimitystä Pohjalaismaakunnat. Yleisesti suomen kielessä termillä "Pohjanmaa" kuitenkin tarkoitetaan Etelä-Pohjanmaata, johon usein luetaan mukaan myös Pohjanmaan rannikkoseutu sekä Keski-Pohjanmaa.
Maakunta käsittää pääasiassa suomenruotsalaisten asuman osan historiallista Pohjanmaata. Lisäksi Pohjanmaan maakunnan ulkopuolella ruotsia puhutaan Kokkolassa Keski-Pohjanmaalla. Pohjanmaan maakuntaan kuuluvista kunnista Laihia on vanhastaan suomenkielinen, toisista osa on ollut aiemmin yksikielisesti ruotsinkielisiä. Alueen vanhat rannikkokaupungit ovat jo vanhastaan olleet kaksikielisiä kuten nykyään useimmat muutkin kunnat. Kaksikielisistä kunnista ruotsinkieliset ovat enemmistönä muissa paitsi Vaasassa ja Kaskisissa. Vuonna 2021 koko maakunnan asukkaista 89 161 (50,6 %) oli ruotsinkielisiä, 73 120 (41,5 %) suomenkielisiä ja 13 760 (7,8 %) muunkielisiä.
Suomenruotsalaisten puhekielessä Pohjanmaata kutsutaan usein nimellä Pampas. Nimitys juontuu Argentiinan pampa-aroista, jotka ovat tasaisia silmänkantamattomiin.
Historia > Esihistoria

Etelä-Pohjanmaan rannikkoalueet olivat muinaislöytöjen perusteella esikristillisenä aikana varsin harvaan asuttuja. Suuri osa nykyisestä Pohjanmaan metsä- ja viljelymaasta oli vielä meren alla. Ensimmäinen vakituinen asutus oli Kyröjoen alajokilaaksossa, nykyisen Vöyrin alueella. Kristillisen aikakauden alussa asutettiin Vöyrin lisäksi luultavasti myös Pedersören ja Munsalan alue.
Historia > Asutuksen syntyminen Pohjanmaalle

Ensimmäisiä seurakuntia Pohjanmaalla olivat Mustasaaren ja Pedersören seurakunnat, joiden on katsottu olevan peräisin 1200-luvulta. Seuraavalla vuosisadalla syntyneeksi seurakunnaksi on mainittu Närpiö, jolloin myös Lapväärtin alue on asutettu. Katolisena aikana on syntynyt myös Kokkolan seurakunta. 1500-luvun alkuun mennessä oli perustettu myös Oravaisten seurakunta. Muut nykyisistä Pohjanmaan kunnista tulivat itsenäisen seurakunnan kannalta tarpeeksi tiheäksi asutetuiksi vasta uskonpuhdistuksen jälkeen.
On arveltu, että siirtolaisuus Pohjanmaalle alkoi 1200-luvun lopussa ja 1300-luvun alkupuolella. Pohjanmaan siirtolaisia tuettiin Ruotsista käsin ja sisämaassa asuneiden suomalaisten kalalahdet ja -satamat annettiin heidän käyttöönsä. Paikannimistä ja väestöstä päätelleen ruotsalaiset olivat paikoin alueen ensimmäisiä asukkaita. Suomalaista alkuperää olevaa nimistöä ovat pääasiassa vesistöjen, järvien, lahten ja saarten nimet, mikä viittaa siihen että sisäsuomalaiset kalastivat rannikolla, mutta eivät välttämättä asuneet siellä vakinaisesti. Ruotsinkieliset nimistö on kristillistä ja peräisin keskiajalta. Ruotsinkieliset paikannimet viittaavat lampaiden hoitoon. Asutuksen leviäminen tapahtui enimmäkseen jokilaaksoja pitkin.
Ruotsalainen historiankirjoittaja Johannes Messenius oleskeli vuonna 1616 Vaasassa, tarkoituksenaan selvittää miten ruotsalaiset asukkaat olivat paikalle tulleet. Hän tutki vanhoja asiakirjoja ja tapasi paikallisia ruotsinkielisiä. Tutkimustensa perusteella hän näki Birger Jaarlin nousseen maihin Pohjanmaalla matkalla Hämeeseen samalla kukistaen vastarinnan ja asuttaen ruotsalaisia alueelle. Selvitystensä  perusteella hän totesi: "Sinne, mistä väki oli karkotettu pois asetettiin ruotsalaiset talonpojat suomalaisten sekaan asumaan. Joka toisen kylän asukkaina, siellä siksi yhä elää ruotsalaisia. Heidän pitäjänkirkkonsa rakennettiin Mustasaareen sekä Pietarsaareen eikä siellä sitten enää epäjumalia palvottu. On kirkonmäillä markkinoita, usein joka vuosi."
Pohjanmaan maakunnan alueella on kolme keskiaikaista kivikirkkoa, edelleen käytössä olevat Närpiön ja Pedersören kirkot sekä raunioitunut Pyhän Marian kirkko Vanhassa Vaasassa.
Historia > Korsholman linna ja maakunnan synty

Korsholman linna perustettiin 1300-luvun lopulla, mistä käsin hallittiin Länsi-Pohjaa ja Västerbottenin aluetta. Samoihin aikoihin Pohjanmaa alkoi muotoutua maakunnaksi. Se mainitaan ruotsalaisissa lähteissä Östernorrlannin nimellä, ja Pohjanmaa olikin pitkään hallinnollisesti osa Suurnorrlantia. Österbotten-nimi otettiin käyttöön 1400-luvulla.
Vuonna 1441 Korsholman lääni erotettiin Länsipohjasta, ja se oli läänitettynä useillekin mahtimiehille, muun muassa Kaarle Knuutinpoika Bondelle. Itse linna jäi 1500-luvun alkuun mennessä käytöstä, ja se korvattiin kuninkaankartanolla. Lääninhallinnon uudistuksessa 1630-luvulla keskus siirtyi Ouluun, ja Korsholman perinteitä tuli jatkamaan vuonna Vaasan kaupunki. 1600-luvun alkuun mennessä seurakunnat syntyivät myös Lapväärttiin, Vähäänkyröön, Vöyrille, Laihialle, Maalahteen ja Uuteenkaarlepyyhyn.
Lainkäytön osalta Pohjanmaa kuului vuoteen 1776 asti samaan laamannikuntaan kuin muu Suomi. Vuonna 1776 tapahtui tärkeä hallinnollinen jako, kun Pohjanmaan läänin eteläinen osa erotettiin Vaasan lääniksi. Vaasan lääniin liitettiin myös Kokemäenkartanoon lääniin kuuluneita osia sekä Satakunnan koillisosia. Oikeushallinnon kannalta tärkeä Vaasan hovioikeus perustettiin samanaikaisesti.
Maantiede > Pinnanmuodot ja maaperä

Pohjanmaan pinta-ala kasvaa voimakkaasti maankohoamisen vuoksi. Merenkurkun ja Perämeren rannikolla maankohoamisen tahti on runsas metri sadassa vuodessa. Maanpinta kohoaa rannikolta loivasti sisämaata kohden. Suhteelliset korkeusvaihtelut ovat alueella pieniä. Yksittäisistä kohoumista tunnetuimpia ovat Kristiinankaupungin Pyhävuori (129 m).
Pohjanmaan kallioperä Vaasan eteläpuolelta Pietarsaaren pohjoispuolelle asti on yhtenäistä granodioriitti- ja kvartidioriittialuetta. Sen eteläpuolele Närpiöön asti kiertyy graniittijuonien luonnehtima migmaattinen gneissivyöhyke. Vyöhykkeellä on paikoin graniittien, amfiboliittien, granodioriittien ja kvartsiittien pienehköjä esiintymiä.
Vaasan eteläpuolella sijaitsevassa Sulvan Söderfjärdenin renkaassa on kambrisia hiekka- ja savikerrostumia useita kymmeniä metrejä irtomaakerroksen alla. Läpimitaltaan 5–6 kilometrin alajuinen Söderfjärden on todennäköisesti syntynyt matalaan mereen syöksyneen meteoriitin aiheuttamana. Söderfjärdenin altaassa on irtainta kerrostumaa havaittu jopa yli 70 m.
Alueen yleisin maalaji on moreeni. Runsaimmin avokallioita on Kristiinankaupungin alueella. Kumpumoreenikenttiä on runsaimmin muun muassa Laihian ja Vaasan–Maksamaan seudulla. Erityisesti Vaasan seudun moreenille ominaista on lohkareisuus. Raippaluodon alueella esiintyy erityisen runsaasti De Geer -moreeneja.
Maantiede > Vesistöt ja merialueet

Pohjanmaata reunustaa kokonaisuudessa länsipuolella sijaitseva Pohjanlahti. Merialueet rajoittuvat kolmeen alueeseen: Selkä- ja Perämereen sekä niitä yhdistävään Merenkurkkuun. Rantaviiva on hyvin rikkonainen, ja sitä edustaa erityisesti Merenkurkun ja Perämeren alueella sokkeloinen saaristo.
Koko maakunta kuuluu Pohjanlahteen laskevien jokivesistöjen piiriin. Jokivesistöjä ovat Selkämereen laskevat Lapväärtinjoki, Tiukanjoki, Närvijoki, Maalahdenjoki, Laihianjoki sekä Perämereen laskevat Kyrönjoki, Oravaistenjoki, Lapuanjoki, Purmonjoki, Ähtävänjoki sekä Porasjoki. Herkimmin tulvivia alueita ovat Kyrönjoen, Lapuanjoen ja Närvijoen varret.
Teollisuuden raakavesitarpeita varten on Pietarsaaren luona padottu merenlahdista Luodonjärvi ja Jouxfjärden sekä Kaskisten luona Pjelaxfjärdenin altaat makeanveden varastoiksi.
Maantiede > Saaristo

Saaristoista huomattavin on Vaasan saaristo, jonka suurimpia saaria ovat Raippaluoto, Björkö, Bergö ja Köklot. Uloimmista saariryhmistä huomattavimpia ovat Rönnskären, Mikkelinsaaret sekä Valassaaret, jonka eteläisimmiltä luodoilta on matkaa vastarannan lähimmille saarille vain runsaat 20 kilometriä. Pietarsaaren edustan huomattavimpia saaria ovat teiden yhdistämät Eugmon ja Luodon saaret. Kaskisen ja Kristiinankaupungin saaret ovat pieniä.
Luonto > Ilmasto

Pohjanlahden vaikutus näkyy selvästi Pohjanmaan ilmastossa. Voimakkaimmin vaikutus tuntuu aivan rannikolla alkukesän viileytenä ja syksyn sisämaata korkeampina lämpötiloina. Myös skandien vaikutus tuntuu rannikkoalueen ilmastossa länsivirtausten aikana. Vuoriston ylittäessään ilmamassat luovuttavat huomattavan osan kosteudesta vuorten länsirinteille, jolloin kosteuden tiivistymisestä vapautunut lämpö kohottaa lämpötiloja Pohjanlahden rannikkoseuduilla. Tämä saa aikaan pilvettömiä ja leutoja säätiloja.
Pohjanmaan rannikkoseutu on Lapin ohella Suomen vähäsateisinta aluetta.
Luonto > Kasvillisuus

Pohjanmaan kasvillisuus kuuluu pääosin 20–30 km leveään rannikkovyöhykkeeseen. Vyöhykkeen suot ovat enimmältään tyypillisiä kermikeidassoita. Putkilokasvilajien määrä nousee eteläisellä rannikolla lähes sataan ja kokonaismäärä rannikolla runsaat 400. Rannikon valtapuu on kuusi, joka muodostaa vyöhykkeen puustosta lähes kaksi kolmannesta. Lehtoja ja lehtomaisia metsiä esiintyy myös eteläisellä rannikkovyöhykkeellä.