stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Mäkelä (lääkäri)
Julkaisuja

Über psychische Störungen bei und nach der epidemischen Encephalitis, Helsinki: Helsingin yliopisto, 1923 (väitöskirja)
Suomen ja muiden Pohjoismaiden sekä Saksan sterilisoimis- ja kastroimislainsäädäntö, Helsinki, 1936 (erip. Suomen lääkäriliiton aikakauslehti n:o 5, s. 121-226)
Jakomielitaudin psykopatologia, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1936 (erip. Duodecim n:o 6, s. 461-480)
Holhoojan (uskotunmiehen) toiminta sterilisoimislain puitteissa, Porvoo, 1936 (erip. Lakimies n:o 2, s. 170-175).
Lääkintöhallituksen mielisairaanhoito-osasto vuosina 1928–1937, Helsinki, 1938 (erip. Lääkintöhallituksen kertomus v. 1937, s. 51-89)
Balkanvuoret (Turkmenistan)

Iso-Balkan satelliittikuvassa.
Iso-Balkanin lounaisreunalla sijaitsee Balkanabatin kaupunki.
Balkanvuoret (turkmeeniksi Balkan daglary) ovat Ison- ja Pienen Balkanin muodostama poimuvuoristo Turkmenistanin Balkanin maakunnassa. Ne sijaitsevat Krasnowodskin ylängön ja Kopetdagvuoriston välisellä alueella ja liittyvät geologisesti Kopetdagiin. Vuoristo ulottuu noin 70 kilometriä kaakosta luoteeseen, ja sen leveys on enimmillään 50 kilometriä.
Pohjoisempi Iso-Balkan (Uly Balkan) koostuu useista vuorijonoista. Sen keskiosassa sijaitseva Arlan kohoaa 1881 metrin korkeuteen. Etupäässä kalkkikivestä ja hiekkakivestä muodostuneet pohjoisrinteet ovat jyrkkiä ja loivat etelärinteet rotkojen halkomia.
Uzboýn kuivuneen jokilaakson erottama Pieni-Balkan (Kiçi Balkan) on enimmillään 774 metriä korkea, kalkkikivestä ja merkelistä muodostunut vuorijono. Sen voimakkaasti rapautuneilla reuna-alueilla esiintyy paljon karsti-ilmiöitä.
Kuivalla aavikko- ja puoliaavikkovyöhykkeellä sijaitsevan vuoriston sademäärä on alle 120 millimetriä vuodessa. Kasvillisuus koostuu etupäässä pujoista ja heinikosta. Yli 800 metrin korkeudessa esiintyy paikoin katajametsiä.
Vuorten hyötykaivannaisiin kuuluvat bentoniitti ja kivihiili. Isolla-Balkanilla harjoitetaan karjanhoitoa, jota rajoittaa veden niukkuus.
Maarian VPK

| Maarian VPK |
| --- | --- |
 Maarian VPK:n logo.
 Maarian VPK:n vaakuna.
 Maarian VPK:n talo.
Toiminta-alue
Maa:  Suomi
Kaupunki:  Turku
Osoite:  Oikotie 7
Koordinaatit:  60.463362°N, 22.268256°E
Pelastuslaitos:  Varsinais-Suomen pelastuslaitos
Yleistiedot
Perustettu:  1889
Hälytyksiä:  51 (2023)
Palopäällikkö:  Mikko Rauhanen
Puheenjohtaja:  Jori Rannikko
Resurssit
Asemia:  1
Sammutusautoja:  1
Säiliöautoja:  1
Miehistönkuljetusautoja:  1
Huoltoautoja:  1
Museopaloautoja:  1
Aiheesta muualla
Kotisivut
Maarian vapaaehtoinen palokunta ry on vuonna 1889 perustettu turkulainen vapaaehtoinen palokunta, jossa toimii noin 120 aktiivista henkilöä. Se jakautuu viiteen osastoon: nuoriso-, hälytys-, veteraani-, soittokunta ja naisosastoon.lähde?
Vuosina 2021-2023 palokunnalle on kirjattu 50–70  hälytystehtävää vuodessa.
Nuoriso-osastoon kuuluu noin 15 aktiivista nuorta.lähde? Maarian VPK:ssa on myös soittokunta, joka harjoittelee ja esiintyy aktiivisesti. Maarian VPK on Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen sopimuspalokunta.
Kalusto

Maarian VPK:n kalustoon kuuluu :
Sammutusauto RVS171 (2000)
Säiliöauto RVS173 (2005)
Huoltoauto RVS1777 (2023)
Miehistönkuljetusauto RVS177 (2017)
Bedford-museoauto (1949)lähde?
Historia > Alkuvaiheet

Maarian VPK:n historia liittyy kiinteästi Raunistulan kaupunginosan historiaan. Maaseudulla palokuntatoiminta alkoi paria poikkeusta lukuun ottamatta 1880-luvulla, jolloin Maarian Vapaaehtoinen Palosammutuskuntakin perustettiin. Kirvesmies Anders Johan Andersson oli innokas vapaaehtoisen palokuntaliikkeen kannattaja, joka kuului turkulaisena Turun VPK:n aktiivisiin jäseniin. Muutettuaan vuonna 1875 Raunistulaan hän ryhtyi täälläkin ajamaan palontorjunta-asiaa.
Elokuussa 1889 pidettiin Helsingissä ensimmäinen koko maata käsittävä yleinen palokuntaiskokous, jonka merkitys palokuntalaisrintaman laajenemiselle on tunnettu. Kokouksen rohkaisemana Andersson ryhtyi jälleen uuteen perustamisyritykseen, joka tällä kerralla tuotti tulosta.
Syyskuun 8. päivä vuonna 1889 kutsui Andersson koolle nelisenkymmentä nuorta Raunistulan kylän Ylikonsan taloon. Andersson avasi kokouksen ja ilmoitti, miksi se oli kutsuttu koolle. Tämän jälkeen kokouksen puheenjohtajaksi valittiin Alarik Mecklin. Kokouksessa päätettiin heti perustaa ”Maarian Vapaaehtoinen Palosammutuskunta”. Puheenjohtaja ilmoitti samassa tilaisuudessa, että Raunistulan kyläläiset olivat ostaneet 200 markkaa maksaneen paloruiskun, joka lahjoitettiin vastaperustetulle palokunnalle.
Jo ensimmäisessä kokouksessa liittyi palosammutuskuntaan 30 jäsentä. Seuraavissa kokouksissa jäseniä tuli lisää niin, että vuoden lopulla jäsenmäärä oli nimikirjan mukaan 61.
Historia > Palokunta saa oman talon

Ensimmäisen vuokrahuoneensa Maarian VPK sai Tampereentien varrelta, osoitteesta Vätti n:o 32, jossa palokunnan käytettävänä oli räätäli Vikmanilta vuokrattu huone kokouksia ja soittoharjoituksia varten. Vuonna 1898 muutettiin leipuri Tammisen taloon Kastu n:o 6:een.
Koska vuokrakiinteistöt eivät tyydyttäneet palokuntalaisten tarpeita, valittiin vuonna 1892 toimikunta ajamaan oman talon hanketta. Palokunnan silloinen päällikkö J. H. Koskinen, rahastonhoitaja J. Kummer, työnjohtaja J. Henriksson ja kirvesmies S. Heinonen ilmoittivat kokouksessa 11.11.1900 muutamaa päivää aikaisemmin huutaneensa erään rakennuksen 1 500 markan kauppahinnasta. Tämä laudoista tehty rakennus sijaitsi Raunistulassa Alilonttisten maalla. Koska siitä oli toivoa saada korjaamalla sopiva huoneisto, he tarjosivat rakennusta palokunnalle jota varten se oli huutokaupasta ostettukin, tosin ilman valtuuksia.
Oman talon merkitystä osoittaa se, että palokunnan jäsenluku kohosi seuraavina vuosina nopeasti. Vuonna 1907 jäsenmäärän ollessa suurimmillaan palokuntalaisia oli yhteensä 219.
Historia > Palokalusto

Vuonna 1925 hankittiin ensimmäinen Mäntän tehtaan valmistama autoruisku (n:o 7) 60 000 markalla. Hankkeen rahoittamiseksi pidetyt arpajaiset tuottivat runsaat 16 000 markkaa, Maarian kunta luovutti tähän tarkoitukseen 25 000 markkaa ja lopusta selvittiin lainalla. Samana vuonna lisättiin letkumäärää 500 metrillä.
Vuonna 1939 palokalustoa oli jo runsaasti. Kalustoon kuului muun muassa:
4 moottoriruiskua (autoruisku ja kolme kannettavaa)
3 autoa
1 linja-auto
6 käsivoimaruiskua ja kolme pienempää ensiapuruiskua
8 jatkotikkaita
1 800 metriä letkuja
3 vesijohdon nostoputkea
18 suihkuputkia
3 haaroituskappaletta
14 letkukelaa
3 palopurjetta
5 savunaamaria
ja muuta pienempää kalustoa.
Historia > Osastot ja niiden tehtävät

Maarian palokunta oli jaettu kolmeen osastoon, joilla oli eri tehtävät ja tunnusväri. Nämä olivat:
I:n osaston tehtävä tulipaloissa oli veden hankinta ja sen tunnusväri oli keltainen
II:n sammutustyö ja sen tunnusväri oli punainen
III:n pelastustyö ja sen tunnusväri oli sininen
Historia > Yhteistoiminta muiden palokuntien ja järjestöjen kanssa

Maarian VPK kutsui elokuun 27. ja 28. päivä vuonna 1897 koko läänin maalaispalokuntien edustajat koolle Kärsämäen kansakouluun. Kutsua noudattivat Nakkilan, Nousiaisten, Paimion, Pauluksen, Paraisten, Piikkiön ja Ruosniemen vapaaehtoiset palokunnat.
Kokouksen tarkoituksena oli perustaa maalaispalokuntien lääninliitto, mutta lopullista päätöstä ei tässä kokouksessa tehty. Kokouksessa kuitenkin velvoitettiin Nakkilan VPK:ta huolehtimaan seuraavan neuvottelutilaisuuden koolle kutsumisesta, jossa piti päättää lopullisesti lääninliiton perustamisesta. Tästä kokouksesta ei kuitenkaan tullut mitään luultavasti siitä syystä, etteivät venäläiset viranomaiset kuluneen vuosisadan viimeisinä vuosina sallineet tämänkään laatuisia tilaisuuksia. Kun Turun ja Porin läänin Palokuntien Lääninliitto vihdoinkin vuonna 1933 perustettiin, yhtyi Maarian VPK luonnollisesti myös heti sen jäseneksi.
Paras osoitus kotipitäjän rajojen ulkopuolelle suuntautuvasta harrastuksesta on Maarian VPK:n tekemä tuloksellinen ”lähetystyö” naapuripitäjissä, vapaaehtoisen palokuntaliikkeen hyväksi. Maskun, Raision, Paattisten ja Ruskon VPK:t ovat nimittäin syntyneet maarialaisten aloitteesta.
Palokuntatalo

Yhdistys hankki Raunistulasta tontin vuonna 1900 ja muutti tontilla olleen rakennuksen palokuntataloksi. VPK rakensi tontille ensin kalustosuojan, ja uuden kivirakenteisen päärakennuksen joka valmistui vuonna 1961. Entinen palokuntatalo purettiin vuonna 1984.
Maarian VPK:n talon paikalle kaavoitettiin vuonna 2020 kerrostaloja.
Karhuvuoren koulu

Karhuvuoren vanha koulurakennus ennen purkamista huhtikuussa 2014.
Karhuvuoren koulu on peruskoulu Karhuvuoren kaupunginosassa Kotkassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 6–9 ja sen oppilasmäärä on noin 450 (2016).
Karhuvuoren vanha koulurakennus valmistui vuonna 1973. Samassa rakennuksessa toimi myös Karhuvuoren kirjasto. Koulussa oli homeongelma ja koululaiset joutuivat siirtymään evakkoon Jylpyn ammattikorkeakoulun tiloihin syyskuussa 2012. Vanha koulurakennus purettiin vuonna 2014.
Uusi koulurakennus valmistui joulukuussa 2015 ja avattiin tammikuussa 2016. Samassa yhteydessä avattiin Karhuvuoren kirjasto uusissa tiloissa koulurakennuksen päädyssä. Koulun rakentamiskustannukset arvioitiin etukäteen 13,6 miljoonaksi euroksi. Uuteen kouluun ei rakennettu liikuntasalia, sillä aivan koulun naapurissa on urheilutalo.
Koulun vihkiäiset olivat 25. marraskuuta 2016. Koulurakennuksessa toimii myös nuorisotila Welho. Uuden koulurakennuksen takana on värikartta, jonka värit kaatuvat koulun sisätiloihin. Koko koulu on sisustettu ja rakennettu värikkäästi.
Huhtikuussa 2019 myös uudessa koulurakennuksessa alettiin selvittää mahdollisia sisäilmaongelmia.
Koivulan koulu

| Koivulan koulu |
| --- | --- |
 Koulurakennus kuvattuna vuonna 2012.
Sijainti:  Koivula, Kotka
Koordinaatit:  60°31′11.9″N, 26°52′10.4″E
Tyyppi:  peruskoulu
Lakkautettu:  2013
Luokat:  1–6
Oppilaita:  100 (2013)
Koivulan koulu oli peruskoulu Kotkassa Koivulan kaupunginosassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–6 ja sen oppilasmäärä oli noin 100 (2013).
Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöf esitti Koivulan koulun lakkauttamista vuonna 2011, mutta Kotkan kaupunginhallitus torjui esityksen. Koulu kuitenkin lakkautettiin lukuvuoden 2012-2013 jälkeen, jolloin syksyllä 2013 luokilla 2-5 aloittavat oppilaat siirtyivät Kyminkartanon kouluun. 6. luokalla aloittavat oppilaat siirtyivät taas Langinkosken kouluun.
Populäärimusiikkia Vittulajänkältä

| Populäärimusiikkia Vittulajänkältä> Populärmusik från Vittula |
| --- | --- |
 Kirjan suomenkielisen version kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mikael Niemi
Kieli:  ruotsi
Genre:  huumori, kehitysromaani
Julkaistu:  2000
Suomennos
Suomentaja:  Outi Menna
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  267
ISBN:  951-578-878-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (ruots. Populärmusik från Vittula) on Mikael Niemen vuonna 2000 kirjoittama romaani, josta on tehty näytelmä- ja elokuvaversiot. Kirja kertoo Ruotsin Pajalasta kotoisin olevan pojan kasvutarinan aikuiseksi kaikkine siihen kuuluvine vaiheineen. Ensimmäisen kerran kirja ilmestyi suomeksi vuonna 2001. Kirja on saanut lukuisia tunnustuksia ja se on ollut pohjoismaissa huomattava myyntimenestys. Kirja oli Mikael Niemen läpimurtoteos.
Kirjan tapahtumaympäristönä kuvataan Ruotsin pohjoisosassa sijaitsevan Norrbottenin pientä kuntaa Pajalaa minäkertojana toimivan Matti-pojan silmin. Kirja kuvailee tarkasti elämää 1960–1970-lukujen Ruotsin jo vaurastuneessa yhteiskunnassa, jossa ihmiset materiaalisen puutteen sijasta kärsivät syrjäisen pikkukunnan asukkaina identiteetin puutteesta ja tuntevat itsensä alempiarvoiseksi verrattuna "oikean Ruotsin" ihmisiin.
Kirjan nimi herättää kysymyksiä, mutta se liittyy hyvin olennaisesti juonen sisältöön. Vittulajänkkä on eräs Pajalan osa, joka sai kutsumanimensä sen lapsirikkauden vuoksi. Muita kirjassa mainittuja paikkoja Pajalassa ovat muun muassa Paskajänkä ja Teksas.
Juonen pääkohtia

Matin elämässä tapahtuu ensimmäinen murros kun kotikatu saa öljysorapäällysteen 1960-luvulla. Hänestä tuntuu, että koko maailma avautui sen myötä. Matti saa ystävän Niila-pojasta jonka koti on vahvasti lestadiolainen.
Musiikki tulee Matin elämään Niilan saatua Amerikan serkuiltaan lahjaksi Beatlesin singlen "Rock 'n' Roll Music". Levysoitinta ei Niilan syvästi uskonnollisessa kodissa ole, eikä hänen ankara isänsä edes sallisi levyn tuomista taloon. Matin sisarella on levysoitin, ja pojat kuuntelevat sillä levyä salaa. Tämän levyn kuultuaan he ymmärsivät, että jotain heissä on peruuttamattomasti muuttunut eikä paluuta entiseen ole.
Kouluun tullut uusi musiikinopettaja Greger onnistuu jalostamaan Matissa ja Niilassa piilevät kyvyt bändiksi, ja heidän itseluottamuksensa saa lujitusta. Greger on Skånesta tullut, työtapaturmassa kaikki muut oikean käden sormensa paitsi peukalon menettänyt mies, joka on hankkinut uuden ammatin. Tämä omaa murrettaan vahvasti puhuva mies osoittautuu varsinaiseksi kitaravirtuoosiksi ja nousee poikien mielessä lähes yliluonnolliseen asemaan. Musiikki kuljettaa tarinaa poikien kypsyessä miehiksi, ja lopulta pojat tulevat tienristeykseen; tämä on kirjassa esitetty myös konkreettisesti. Valintaa miettiessään he heittäytyvät risteykseen tuijottamaan tähtitaivasta.
Muuta

Populäärimusiikkia Vittulajänkältä-kirjan kustantajana Suomessa on Like-kustannus. Kirja julkaistiin Ruotsissa vuonna 2000 ja Suomessa vuotta myöhemmin. Kirjan on kääntänyt Outi Menna.
Haukkavuoren koulu

Haukkavuoren koulu on peruskoulu Kotkassa. Se sijaitsee Kotkansaarella Kuusisenkadun ja Opintien kulmauksessa. Haukkavuoren koulussa annetaan opetusta vuosiluokilla 1–5. Koulussa on noin 30 opettajaa sekä koulunkäyntiavustajat ja muut työntekijät. Koulun rehtorina toimii tällä hetkellä (2010) Anu Tiilikainen. Koulu on perustettu vuonna 1962. Haukkavuoren koulua on peruskorjattu vuonna 1979 ja keväästä 2004 syksyyn 2005. Koulu on osallistunut KiVa Koulu -hankkeeseen. Haukkavuoren koulu toimi väistötiloissa keväällä 2015 lakkautetun Toivo Pekkasen koulun tiloissa sisäilmaongelmista johtuen.
Haukkavuoren koulu on alkuvuodesta 2013 perustetun Kotkansaaren koulun toimipisteistä toinen.
Aiheesta muualla

Haukkavuoren koulun kotisivut
Tyler Adams

Tyler Adams vuonna 2015.
Tyler Shaan Adams (s. 14. helmikuuta 1999) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia ja on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Adams edusti kotimaassaan MLS-liigassa New York Red Bullsia, jossa pelasi pudotuspelit mukaan lukien 59 ottelua. Hän siirtyi tammikuussa 2019 saksalaisseura RB Leipzigiin. Ensimmäisellä kausipuolikkaallaan hän pelasi Bundesliigassa kymmenen ottelua ja ensimmäisellä täydellä kaudellaan 14 ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 27 bundesliigaottelua ja teki maalin tammikuussa 2021 Mainzia vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 bundesliigaottelua tekemättä maaleja. Hän voitti Saksan cupin 2022. Hän on pelannut Mestarien liigassa 14 ottelua ja teki 2–1-voittomaalin elokuussa 2020 puolivälieräottelussa Atlético Madridia vastaan. Keväällä 2022 hän pelasi neljä ottelua Eurooppa-liigassa. Hän siirtyi englantilaiseen Leedsiin 17 miljoonalla eurolla kesällä 2022. Hän pelasi 24 ottelua Englannin Valioliigassa kaudella 2022–2023.
Kesällä 2023 Adams oli siirtymässä valioliigaseura Chelseaan mutta seura perui lopulta loukkaantumisten vaivaaman pelaajan ostotarjouksensa. Adams teki elokuussa sopimuksen Bournemouthin kanssa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 vain kolme valioliigaottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Kaudella 2024–2025 hän on 17. joulukuuta mennessä pelannut seitsemän valioliigaottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa.
Adams pelasi Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa A-maajoukkueessa hän pelasi marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut joulukuun 2024 puoliväliin mennessä 42 A-maaottelua. Hän teki maalin syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan ja maaliskuussa 2024 Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian Kansojen liigan loppuottelussa niin ikään Meksikoa vastaan. Hän pelasi täyden ajan Yhdysvaltain kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2022. Hän pelasi Yhdysvaltain kaikissa kolmessa ottelussa Copa Américassa 2024. Hän on pelannut kaikkiaan 13 MM-karsintaottelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyler Adams Wikimedia Commonsissa
Bournemouth – Englannin Valioliiga
2 Huijsen
3 Kerkez
4 Cook
5 Senesi
7 Brooks
8 Scott
9 Evanilson
10 Christie
11 Ouattara
12 Adams
13 Arrizabalaga
15 Smith
16 Tavernier
17 Sinisterra
19 Kluivert
22 Araujo
23 Hill
24 Semenyo
26 Ünal
27 Zabarnyi
29 Billing
35 Bevan
37 Aarons
40 Dennis
42 Travers
Manageri Iraola
Yhdysvaltain joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Turner |
2 Dest |
3 Zimmerman |
4 Adams |
5 Robinson |
6 Musah |
7 Reyna |
8 McKennie |
9 Ferreira |
10 Pulisic |
11 Aaronson |
12 Horvath |
13 Ream |
14 de la Torre |
15 Long |
16 Morris |
17 Roldan |
18 Moore |
19 Wright |
20 Carter-Vickers |
21 Weah |
22 Yedlin |
23 Acosta |
24 Sargent |
25 Johnson |
26 Scally |
Valmentaja Berhalter
Rami (nimi)

| Rami |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  18. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Abraham tai Raimo.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rami on esim. suomalainen ja arabialainen miehen tai naisen nimi. Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 3 959 suomalaiselle miehelle ja alle 20 naiselle. Yli puolet heistä on syntynyt 1960- ja 1970-luvulla; ennen vuotta 1920 nimeä Rami ei ollut annettu kenellekään. Arabialaisena (رامي) että heprealaisena (רמי) nimenä Rami on yleinen Levantin alueella Lähi-idässä. Rami on myös sukunimi arabiankielisessä maailmassa.
Suomessa Rami on monen Raimon lempinimi, mutta se on käsitetty myös Abraham-nimen lyhentymäksi, minkä vuoksi Ramin nimipäivä on perinteisenä Abrahamin päivänä 18. joulukuuta.  Arabialaisena nimenä Rami johtuu arabian kielen sanasta رام (rām), joka merkitsee jousiampujaa.
Tunnettuja Rameja

Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Rami Alanko (s. 1975), jääkiekkoilija
Rami Bedoui (s. 1990), tunisialainen jalkapalloilija
Rami Eskelinen (s. 1967), rumpali Trio Töykeissä
Rami Hakanpää (s. 1978), jalkapalloilija
Rami Hammar (s. 1943), kitaristi
Rami Hietaniemi (s. 1982), painija
Rami Jaffee (s. 1969), yhdysvaltalainen kosketinsoittaja
Rami Jokinen (s. 1985), pikajuoksija
Rami Jridi (s. 1985), tunisialainen jalkapalloilija
Rami Kangas (s. 1972), tietokirjailija, taiteilija ja viestintäalan yrittäjä
Rami Kankaanpää (s. 2001), kiekonheittäjä
Rami Keränen, Dreamtale-yhtyeen kitaristi
Rami Kuusinen (1963–1996), musiikkitoimittaja
Rami Lehtinen (s. 1976), poliisi ja Perussuomalaisten kansanedustaja
Rami Lehto (s. 1973), perussuomalaisten ent. kansanedustaja
Rami Louke (s. 1978), jalkapalloilija
Rami Makhlouf (s. 1969), syyrialainen liikemies
Rami Malek (s. 1981), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rami Määttä (s. 2002), jääkiekkoilija
Rami Nieminen (s. 1966), jalkapalloilija
Rami Oravakangas (s. 1985), keskimatkojen juoksija
Rami Rafael (s. 1980), laulaja ja harmonikansoittaja
Rami Rantanen (s. 1968), jalkapalloilija
Rami Renko, laulaja ja säveltäjä
Rami Rintanen (s. 1967), jalkapalloilija
Rami Rusinen (s. 1976), suomalainen näyttelijä
Rami Räikkönen (s. 1977), kilpa-autoilija
Rami Saari (s. 1963), israelilainen runoilija, kielitieteilijä ja kirjallisuuskriitikko
Rami Saari (s. 1966), kenraalimajuri, puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö
Rami Saarijärvi, televisiotoimittaja, Pikku Kakkosen juontaja
Rami Sarmasto (1938–1965), näyttelijä ja muusikko
Rami Savolainen (s. 1965), jääkiekkotuomari
Rami Shaaban (s. 1975), ruotsalainen jalkapallomaalivahti
Rami Shikeben, Ramses II (s. 1991), hip hop -artisti
Rami Tapper, laulaja, soittaja, säveltäjä ja sanoittaja
Rami Tirkkonen (s. 1993), suomalainen futsalpelaaja
Rami Tuokko (s. 1987), estejuoksija
Rami Viljanen (s. 1977), jalkapallomaalivahti
Rami Virtanen (s. 1979), näyttelijä
Rami Välimäki (s. 1977), iskelmälaulaja
Kuvitteellisia Rameja

Rami Markkanen, tv-sarjassa Salatut elämät
Rami Palkki, sarjassa Prätkähiiret
Kolttaneuvosto

Kolttaneuvosto (koltansaameksi sääʹmsuåvtõs) on Suomen kolttalaissa säädetty kolttien kyläkokouksen valitsema elin, joka antaa viranomaisille lausuntoja kolttia koskevissa asioissa. Kolttaneuvostoja on kaksi: Näätämön alueen ja Nellimin-Keväjärven alueen kolttaneuvostot.
Kolttalain 45 §:n mukaan kolttaneuvostot antavat lausuntoja kolttien elinkeinoja ja elinolosuhteita koskevissa laajakantoisissa tai periaatteellisissa asioissa silloin, kun asia on kiireellinen eikä kolttien kyläkokousta, jonka tehtävä lausuntojen antaminen normaalisti olisi, saada ajoissa koolle käsittelemään asiaa. Lisäksi kolttaneuvostot antavat lausuntoja
poro-, metsästys- ja kalapirttihakemuksista;
maansaantihakemuksista;
kolttien kiinteistöjen luovutusluvista;
nautinta-alueen käytöstä; sekä
muista vastaavista kolttien olosuhteisiin välittömästi vaikuttavista asioista.
Kumpaankin kolttaneuvostoon valitaan neljä varsinaista jäsentä ja kaksi varajäsentä. Kolttaneuvostoon voidaan valita henkilö, jolla on oikeus osallistua kolttien kyläkokoukseen, eli täysi-ikäinen kylässä asuva koltta tai tämän aviopuoliso. Kummankin kolttaneuvoston puheenjohtajana toimii kolttien luottamusmies, jonka valitsevat vaalilla Inarin kunnan alueella asuvat täysivaltaiset koltat sekä heidän aviopuolisonsa. Kolttaneuvostojen yhteinen kokous valitsee luottamusmiehelle varamiehen. Sekä luottamusmiehen että tämän varamiehen on oltava koltta-alueella asuvia koltansaamenkielentaitoisia kolttia.
Pietari-Paavalin linnoitus

| Pietari-Paavalin linnoitus> Петропа́вловская кре́пость |
| --- | --- |
 Pietari-Paavalin linnoitus ilmasta katsottuna
Sijainti:   Pietari, Venäjä
Rakennustyyppi:  linnoitus
Valmistumisvuosi:  1703–1740
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Linnoitus Nevajoelta kuvattuna.
Pietari-Paavalin linnoitus (ven. Петропа́вловская кре́пость) sijaitsee Pietarin Jänissaarella Nevajoen rannalla. Siellä sijaitsee muun muassa Pietari-Paavalin katedraali, johon on haudattu kaikki Venäjän keisarit Pietari Suuresta lähtien. Linnoitus on toiminut myös poliittisten vankien säilytyspaikkana. Nykyään se on osa Pietarin kaupungin historian museota. Siellä toimii myös Pietarin rahapaja.
Pietari Suuri perusti linnoituksen 16. toukokuuta 1703 suurta Pohjan sotaa varten. Se rakennettiin alun perin puusta. Kivirakennelmat tehtiin vaiheittain vuosina 1706–1740. Linnoitusta ei koskaan tarvittu sotatoimissa, koska sen valmistuttua todettiin, että Retusaari suiston ulkopuolella olisi strategisesti paremmassa paikassa ja sinne mahtuisi sotasatamakin. Kronstadtin merilinnoituksen valmistuttua Pietari-Paavalin linnoitus jäi vaille sotilaallista käyttöä.
Tykkejä, joilla aikamerkit ammutaan.
Linnoitus oli tärkeässä asemassa vuoden 1917 vallankumouksissa. 1970-luvulla aloitettiin uudelleen tsaarien aikainen perinne: eräältä bastionilta ammutaan päivittäin tykillä puolipäivän hetken ilmoittava merkkilaukaus.