stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merilinja
Sarjan jaksot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kausi 1 (1971) The Wind Blows Free  Plain Sailing  Other Points of Compass  High Price  Catch as Can  Salvage  Passage to Pernambuco  The Homecoming  When My Ship Comes Home  A Very Important Passenger  Mutiny  Cry of the Blackbird  Shadow of Doubt  Blockade  Winner Take All    Kausi 2 (1972)  The Hard Case   Pound and Pint  A Woman Alone  Fetch and Carry  Yellow Jack  Survivor  Coffin Ship  Frisco Bound  Beyond the Upper Sea  An Inch of Candle  Goodbye, Goodbye  Bloody Week  The Challenge  Race for Power  |  Kausi 3 (1973–1974)    The Ship Devils   The Stranger  Echoes from Afar  Amazon Cargo  Danger Level  Black Gold  Law of the Fist  Ice and Fire  A Proposal of Marriage  Over the Horizon  The Silver Caddy  Port Out, Starboard Home  The Passenger    Kausi 4 (1976) Loss of the Helen May   A Cold Wind Blowing  Not Wanted on Voyage  Undercurrent  Quarantine  Uncharted Island  A Clear Conscience  Shipwreck  The Gamble  Month of the Albatross    Kausi 5 (1977) When Troubles Come   Rescue  Coffin Ships  The Trade Winds  The Stowaway  Dead Man’s Cargo  A Hard Life  The Hostage  Uncharted Waters  A Close Run Thing  |  Kausi 6 (1978)    No Smoke Without Fire   Collision Course  Double Dealers  Stand by to Go About  The Upright Man  The Reverend’s Daughter  Highly Explosive  A Sea of Troubles  Men of Honour  The Fortune Hunters    Kausi 7 (1979) Liverpool Bound   The Homecoming  The Paddy Westers  Dirty Cargo  To Honour and Obey  Running Free  The Suitor  Storm Clouds  Outward Bound  Homeward Bound    Kausi 8 (1980) A Royal Return   Revenge  Blood Ties  The Honeymoon  Jonah’s Luck  The Price of Pride  Vengeance  Guilty – In All Innocence  A Long Way Home  |
Aiheesta muualla

Merilinja IMDb:ssä(englanniksi)
Will & Grace

| Will & Grace |
| --- | --- |
 Logo
Tyyli:  Tilannekomedia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):   David Kohan  Max Mutchnick 
Pääosissa:   Eric McCormack  Debra Messing  Megan Mullally  Sean Hayes  Gary Grubbs  Shelley Morrison  Michael Angarano 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  MTV3  Subtv
Esitetty:  Alkuperäinen versio: 21. syyskuuta 1998 –  18. toukokuuta 2006 Toinen versio: 28. syyskuuta 2017 – 23. huhtikuuta 2020
Tuotantokausia:  11
Jaksoja:  246
Tuotanto
Tuottaja(t):  David Kohan Max Mutchnick
Vastaava(t) tuottaja(t):   David Kohan  Max Mutchnick  James Burrows  Jhoni Marchinko  Jeff Greenstein  Alex Herschlag  Dave Flebotte  Jim Kinnally  Tracy Proust  Greg Malins  Bill Wrubel  John Quaintance  Suzanne Martin  Adam Barr 
Säveltäjä(t):  Jonathan Wolff
Tuotantoyhtiö(t):   KoMut Entertainment  3 Sisters Entertainment (1998-2006)  3 Princesses and a P Productions (2017-2020)  NBC Studios (1998-2004)  NBCUniversal Television (2004-2006)  Universal Television (2017-2020) 
Levittäjä:   Warner Bros. Domestic Television Distribution (1998-2006)  NBCUniversal Television Distribution (2017-2020)  MGM Television Distribution (1998-2006) 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Will & Grace on useita Emmy-palkintoja voittanut tilannekomedia, joka keskittyy Will Trumanin, homoseksuaalin lakimiehen ja tämän parhaan ystävän, heteron sisustussuunnittelija Grace Adlerin, elämään. Näiden lisäksi sarjassa on merkittävässä osassa rikas Karen Walker sekä homoseksuaali näyttelijä Jack McFarland. Sarjan tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin. Sarjaa tehtiin aluksi vuosina 1998–2006 kahdeksan tuotantokautta ja sen viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa toukokuussa 2006. Sarja kuvattiin aina yleisön edessä. Heinäkuussa 2017 tiedotettiin, että sarja palaa ruutuihin yhdeksännelle tuotantokaudelleen syksyllä 2017.
Sarjan alussa Grace eroaa poikaystävästään ja muuttaa Willin luo New Yorkin Upper West Sidelle. Karen on Gracen assistentti Gracen firmassa nimeltä Grace Adler Designs. Jack on Willin ystävä, joka ei tee töitä vaan elää muiden siivellä. Jackillä on Guapo-niminen papukaija ja myöhemmin koiranpentu nimeltä Klaus.
Sarjassa esiintyy monia isoja nimiä niin televisiosta, elokuvista kuin musiikista ja teatteristakin. Esimerkkeinä Madonna, Britney Spears, Matt Damon, Elton John, Kevin Bacon ja Demi Moore.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eric McCormack  | … |  Will Truman   |
|  Debra Messing  | … |  Grace Adler   |
|  Sean Hayes  | … |  Jack McFarland   |
|  Megan Mullally  | … |  Karen Walker   |
|  Shelley Morrison  | … |  Rosario Salazar   |
|  Harry Connick Jr.  | … |  Marvin ”Leo” Markus   |
|  Bobby Cannavale  | … |  Vince D’Angelo, Willin puoliso   |
|  Debbie Reynolds  | … |  Bobbi Adler   |
|  Blythe Danner  | … |  Marilyn Truman   |
|  Sydney Pollack  | … |  George Truman   |
|  Michael Angarano  | … |  Elliot   |
Tehonrakentajat

Tehonrakentajat Galleria Rajatilassa Tampereella
Tehonrakentajat on vuonna 2012 Tampereella perustettu taiteilijakollektiivi. Taiteilijakollektiivin jäsenet ovat Miska Allonen (s. 1993), Hemuloordi (s. 1989), Matti Hyvönen (s. 1989), Laura Impola (s. 1988), Laura Laukkanen (s. 1984), Fanni Maliniemi (s. 1989) ja Ismo Torvinen (s. 1984). Miska Allonen liittyi Tehonrakentajiin syksyllä 2015.
Tehonrakentajat -taiteilijakollektiivin tarkoituksena oli laajentaa yhteiskunnassa vallitsevia tehokkuuskäsityksiä. Kollektiivi järjesti näyttelyitä, työpajoja ja tapahtumia. Tehonrakentajat on järjestänyt näyttelyitä muun muassa Galleria 3h+k:ssa Porissa (2013), Galleria Rajatilassa Tampereella (2014), taidetila XL Art Space:ssa Helsingissä (2014), Titanik-galleriassa Turussa (2015) sekä Bingo-galleriassa Oulussa (2016).
Tehonrakentajat oli mukana Ylen Oi Maamme - projektissa, jossa kansalaisia kannustettiin tekemään omia videoita arkistomateriaalista. Tehonrakentajien teokset oli esillä 2017 Jyväskylän, Kuopion ja Kajaanin taidemuseoissa, sekä Kiasmassa, Kansallismuseossa ja Rakkautta ja anarkiaa festivaaleilla.
Tehonrakentajat kuratoi Headliner-näyttelyn, johon osallistui 19 taiteilijaa. Näyttely oli esillä Y-festivaaleilla 2015 ja Työväenmuseo Werstaalla 2016.
Aiheesta muualla

Tehonrakentajat -taidekollektiivin kotisivu
Arvio: Tehonrakentajat Galleria Rajatilassa 4.1–21.1.2014
Tuulastus

Tuulastusta Amazonin altaalla Perussa.
Wisconsinin menominee-intiaanit keihästävät lohia kanooteista soihtujen valossa. Paul Kanen (1810–1871) teos.
Tuulastus (eli tuohestus eli pistokalastus) on kalastuslaji, jota harrastetaan yleisesti pimeinä syysöinä. Tuulastaminen tapahtuu soutuveneellä, jossa tuulastaja seisoo tai on polvillaan veneen kokassa ja koettaa iskeä tehokkaalla lampulla valaistulla alueella näkyviä kaloja pitkävartisella atraimella.
Tuulastuksessa tuulastaja sauvoo venettä atraimen varren avulla matalassa rantavedessä ja koettaa löytää näkökenttään iskettäviä kaloja. Venettä voi kuljettaa myös avustaja soutamalla tai melomalla. Tyypillisimpiä tuulastuksen saaliskaloja ovat Suomessa hauki, lahna, särkikalat ja ahven.lähde?
Lahnaa on syytä iskeä hieman viistossa paremman iskupinta-alan saavuttamiseksi. Ahventa taas kannattaa iskeä kalan suuntaisesti, sillä se nokkeluuttaan kääntyy välittömästi oikealle tai vasemmalle.
Paras tuulastuskeli on tyyni, pimeä syysilta ja -yö. Pilvinen sää on eduksi etenkin kuun loistaessa, sillä se vähentää heijastuksia veden pinnalla.
Historia

Tuulastus on lähtöisin ikiaikojen takaa, jolloin esi-isämme keksivät keihään. Alkujaan tuulastus saattoi merkitä kutukalojen pyydystämistä rantamatalikossa. Nykyisin tuulastuksella ymmärretään nimenomaan pistokalastusta veneen ja apuvalaistuksen avuin. Yksikärkinen keihäs muuttui kehitysvaiheiden kautta monipiikkiseksi atraimeksi.
Tullastettaessa kalat havaitaan kirkkaan tuulastusvalon avulla, joka on kiinnitetty veneen kokkaan. Perinteisesti tuulastusvalona käytettiin veneen kokassa olevaa koussikasta (kopra), jossa paloi tervaksia. Seuraava kehitysaskel oli petroolilamppu (voimavalolyhty). Nykyään tuulastuksessa käytetään usein sähkövaloa, joka voi olla tuulastajan kädessä tai kiinnitetty päähän kuten suunnistusvalot.lähde?
Vuonna 1902 tuulastus kiellettiin lailla, koska tehokkaana kalastuskeinona se heikensi kalakantoja liikaa. Lisäksi innokkain tuulastusaika osui juuri haukien ja lahnojen aktiivisimpaan kutuaikaan.
Vuodesta 1951 alkaen tuulastus on jälleen ollut sallittua. Tuulastus on edelleen kiellettyä huhtikuun puolivälistä juhannukseen. Tuulastus on kiellettyä myös lohi- ja siikapitoisissa virtapaikoissa ja joissa.
Suomen ennätyskalarekisterin mukaan tuulastamalla on saatu Suomen 2000-luvun suurin karppi, jonka tuulasti Karim Messaoud 24. huhtikuuta 2004. Karpin massa oli 21,44 kg, pituus 105 cm ja pyyntipaikka Lohjan Hormajärvi. Havainto oli A-luokan havainto.lähde?
Kasvatus

Kasvatus on vaikuttamista jonkun henkiseen kehitykseen. Kasvatus on tavoitteellista toimintaa, jonka tarkoituksena on muuttaa yksilön ominaisuuksia haluttujen päämäärien mukaisesti. Laajan näkemyksen mukaan kasvatus kattaa kaikki kasvattajan tahalliset ja tahattomat teot, jotka vaikuttavat halutusti yksilön kehittymiseen. Suppeampi näkemys rajaa kasvatuksen tietoiseen vähintään kahden ihmisen vuorovaikutukseen.
Koulutusta ja opettamista voidaan pitää kasvatuksen osa-alueina.
Kasvatusta tutkiva tieteenala on nimeltään kasvatustiede.
Kasvatuksen vaikutus

Kasvatus tai muukaan kotiympäristö ei juurikaan selitä ihmisten tuloja, älykkyyttä, itsekontrollia, mielenterveysongelmia tai alkoholismia. Niiden takana ovat perintötekijät ja yksilöllinen ympäristö, kuten sairastetut taudit. Tiedot on saatu muun muassa kaksos- ja adoptiotutkimuksista. Adoptoidut lapset muistuttavat paljon enemmän biologisia sukulaisiaan kuin kasvinperheensä jäseniä. "Toisen lapsen jälkeen vanhemmat alkavat uskoa geeneihin", sanotaan. Tutkijat pitävät silti mahdollisena, että perhetaustan ääriolot voivat vaikuttaa mainittuihin ominaisuuksiin.
Lastenpsykiatrian professorin Andre Sourander kuitenkin väittää, että ympäristön ja kasvatuksen vaikutuksesta lasten mielenterveysongelmiin ja käytöshäiriöihin olisi vahvaa tutkimusnäyttöä. Hänen mukaansa pitäisi tukea lapsen positiivisia puolia ja vaikuttaa myönteisesti lapsen itsetuntoon. Lastenpsykiatrian professori Kaija Puura myöntää, että persoonallisuuteen ei voi vaikuttaa, mutta sanoo, että liian ankara tai ymmärtämätön kasvatus voi silti aiheuttaa vahinkoa. Kasvatus tulisi sopeuttaa kunkin lapsen geneettisen temperamentin mukaan. Lasta ei kuitenkaan tarvitse treenata, eivät vanhemmat voi vaikuttaa siihen, kuka voittaa Nobel-palkinnon. Turvallinen ja ennustettava perhe-elämä riittää, Puura arvioi. Hänestä kasvatus ei saisi olla mitätöivää ja rankaisevaa, mutta kuitenkin pitäisi osata sopivasti asettaa rajoja lapselle. Lapsen tarpeisiin pitäisi vastata ja nopeasti suuttuvan lapsen kanssa pitäisi olla erityisen rauhallinen.
Erot koulutuksessakin selittyvät pitkälti geeneillä, mutta perhetaustakin selittää 30-40 % siitä, kelle tulee yliopistotutkinto, kelle ammattikorkeatutkinto ja kelle ammattikoulututkinto.
Varhainen erikoistuminen

Tiger Woods oli jo 2-vuotiaana erikoistunut golfiin, mutta tutkimusten perusteella tällainen varhainen erikoistuminen on yleensä haitallista ja useammin parhaiten menestyvät urheilijat, jotka ovat aluksi urheilleet monipuolisesti, tyypillisesti vapaan leikkivää liikuntaa vielä varhaisnuoruudessakin.
Tietokirjailija David Epsteinin mukaan myös tieteissä ja taiteissa monipuolisen tiedon ja kokemuksen hankkiminen johtaa lopulta suurimpiin saavutuksiin. James Flynnin mukaan varhainen erikoistuminen opinnoissakin on haitallista. Lähinnä vain taloustieteen opiskelijat osasivat käyttää muillakin aloilla oman oppiaineensa menetelmiä totuuden selvittämiseen.
Myös auttavaiset opettajat ovat ongelma: he tekevät oppimisen liian helpoksi. Vaikeimman kautta opetelleet selviävät paremmin vaativammista kursseista.
Kirjallisuutta

Antikainen, Ari: Kasvatus, elämänkulku ja yhteiskunta.  Helsinki Porvoo:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22855-9
Hilpelä, Jyrki: Kasvatuksen tehtävä ja kasvatustieteen vaihtoehdot. Kirjassa Antikainen, Ari & Nuutinen, Pirjo (toim.) Näkökulmia kasvatuksen ongelmiin ja tutkimukseen. 5.p. Yliopistopaino, 1989. (ss. 152-174.)
Hirsjärvi, Sirkka & Huttunen, Jouko: Johdatus kasvatustieteeseen.  (4. uudistettu laitos)  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20512-5
Hytönen, Juhani: Lapsikeskeinen kasvatus.  (4. uudistettu painos)  Helsinki:  WSOY, 1997 (7. painos 2004).  ISBN 951-0-21054-4
Hämäläinen, Juha & Nivala, Elina: Kasvatustiede: Pedagogisen ihmistyön tiede.  Kuopio:  Unipress, 2008.  ISBN 978-951-579-055-2
Karila, Kirsti ym.: Kasvatusvuorovaikutus.  Tampere:  Vastapaino, 2006.  ISBN 951-768-192-5
Kiilakoski, Tomi & Tomperi, Tuukka & Vuorikoski, Marjo (toim.): Kenen kasvatus? Kriittinen pedagogiikka ja toisinkasvatuksen mahdollisuus.  Tampere:  Vastapaino, 2005.  ISBN 951-768-168-2
Paalasmaa, Jarno (toim.): Lapsesta käsin. Kasvatuksen ja opetuksen vaihtoehtoja.  Jyväskylä:  PS-kustannus, 2011.  ISBN 978-952-451-515-3
Paalasmaa, Jarno: Kasvatusviisautta kiireisille.  Helsinki:  Into Kustannus, 2021.  ISBN 978-952-351-507-9
Puolimatka, Tapio: Kasvatus ja filosofia.  (2. uudistettu painos)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1996.  ISBN 951-26-4249-2
Siljander, Pauli (toim.): Kasvatus ja sosialisaatio.  Helsinki:  Gaudeamus, 1997.  ISBN 951-662-713-7
Frances Hodgson Burnett

Frances Hodgson Burnett
Frances Hodgson Burnett (F. H. Burnett, o.s. Hodgson, 24. marraskuuta 1849 Manchester – 29. lokakuuta 1924) oli brittiläinen kirjailija.
Frances Burnett syntyi rikkaaseen perheeseen, mutta perheen isän kuoltua hänen lapsuutensa oli köyhä. Lasten piti auttaa perheen rahan hankinnassa. Burnett oli harrastanut kirjoittamista pienestä pitäen, ja hän sai hankittua kirjoituksillaan rahaakin ollessaan jo vähän toisella kymmenennellä. 16-vuotiaana hän muutti perheineen Tennesseehen Yhdysvaltoihin, missä hän jatkoi kirjoittamista tosissaan. Myöhemmin hän meni naimisiin lääkäri Burnettin kanssa ja he saivat kaksi poikaa. Hän meni vielä uudestaan naimisiin ja sai myös Yhdysvaltojen kansalaisuuden.
Burnett kuuluu niihin naiskirjailijoihin, jotka onnistuivat 1800-luvulla elättämään itsensä kirjoittamalla, vaikka tuohon aikaan porvarillisen luokan naisten työntekoa ei pidetty hyväksyttävänä. Hän sai kirjoittamalla sen verran rahaa, että pystyi myöhemmin eroamaan miehestään, mikä ei sekään ollut tavallista 1800-luvun lopussa, minkä jälkeen hän muutti takaisin Englantiin.
Kirjallinen tuotanto

Burnett kirjoitti yli 50 kirjaa, joista suurin osa oli suunnattu lapsille ja nuorille. Hänen elinaikanaan suosituimpia olivat hänen romanttiset kirjansa, mutta nykyään hänen tunnetuimpia kirjojaan ovat:
Pikku lordi (1886) – Amerikkalainen poika Cedric muuttaa Englantiin äreän ja itsekkään isoisänsä luokse, mutta onnistuu valloittamaan tämän puolelleen.
Pikku prinsessa (1888, 1905, 1909) – Saara Crewe viedään sisäoppilaitokseen. Sitten hänen rikas isänsä kuolee ja sisäoppilaitoksen johtajatar järjestää huonot olot köyhtyneelle tytölle. Salaperäinen ystävä kuitenkin järjestää onnellisen lopun tarinalle.
Kadonnut prinssi (1915) – Marko on asunut isänsä kanssa eri paikoissa, nyt hän muuttaa Lontooseen. Siellä hän tutustuu katupoikajoukkoon, joista yhden kanssa hän saa suoritettavakseen salaisen tehtävän. Heidän pitää viedä ympäri Eurooppaa viesti Samavia-nimisen valtion oikean hallitsijan kannattajille.
Salainen puutarha (1911) – Orpo Mary viedään Intiasta Englantiin setänsä luokse. Hän on hieman hemmoteltu ja äreä, niin hänen on aluksi vaikea tottua erilaiseen ympäristöön. Hän löytää 10 vuotta lukittuna olleen puutarhan. Hän myös tutustuu paikalliseen reippaaseen poikaan ja löytää suuresta talosta sairaalloisen serkkunsa, joiden kanssa hän saa puutarhan kasvamaan.
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Burnett, Frances Hodgson: Pikku lordi. (Little Lord Fauntleroy, 1886.) Suomentanut Helmi Setälä. Otava ,1892. 2. painos. Porvoo – Helsinki: WSOY, 1952.
Burnett, Frances Hodgson: Pikku prinsessa. (Sara Crewe, 1888.) Suomentanut Toini Swan. WSOY, 1912. 7. painos. Porvoo – Helsinki: WSOY, 1965.
Burnett, Frances Hodgson: Salainen puutarha.  ((The Secret Garden, 1911.) Suomentanut Toini Swan)  WSOY, 1920.
Burnett, Frances Hodgson: Salainen puutarha.  ((The Secret Garden, 1911.) Suomentanut Sari Karhulahti)  Helsinki:  Art House, 2006.  ISBN 951-884-419-4
Burnett, Frances Hodgson: Kadonnut prinssi. (The Lost Prince, 1915.) Suomentanut Toini Swan. WSOY, 1918. 4. painos. Helsinki: Otava, 1932.
Filmatisointeja

Pikku lordi, 1936, ohjaus John Cromwell
Salainen puutarha, 1993, ohjaus Agnieszka Holland
Pikku prinsessa, 1995, ohjaus Alfonso Cuarón
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Frances Hodgson Burnettin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa
Frances Hodgson Burnettin teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Frances Hodgson Burnett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fantastic Fiction (englanniksi)
http://www.online-literature.com/burnett/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Homoseksuaalisuus

Henri de Toulouse-Lautrecin kahden miehen välistä suudelmaa kuvaava maalaus Suudelma.
Homoseksuaalisuus (kreikan sanasta ὁμός ’sama’ ja latinan sanasta sexus ’sukupuoli’) tarkoittaa seksuaalista suuntautumista, jossa yksilön seksuaalinen kiinnostus, romanttiset ajatukset, tunteet tai molemmat kohdistuvat pelkästään tai ensisijaisesti hänen omaan sukupuoleensa.
Homoseksuaalisuus on yleisimmin länsimaissa niin kutsuttua egalitaarista homoseksuaalisuutta. Se tarkoittaa kahden samaa sukupuolta olevan henkilön tasa-arvoa. Homoseksuaalisuus ei ole valinta, vaan sillä on biologinen perusta. Suomalaisten käyttämällä lyhenteellä homo tarkoitetaan yleensä homoseksuaalia miestä, ja naispuolista homoseksuaalia kutsutaan usein lesboksi. Kyseinen termi viittaa Kreikan Lesboksen saarella asuneeseen Sapfoon, antiikin runoilijaan, joka käsitteli runoissaan usein naisten välistä rakkautta.
Homoseksuaalisuus on kiellettyä useissa maissa ja homoseksuaalisista teoista voi saada jopa kuolemanrangaistuksen. Suomessa on kuitenkin laitonta syrjiä ihmisiä seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Homoseksuaalisuus on saanut useissa länsimaissa viime vuosina laajan hyväksynnän, mihin liittyen homoseksuaalisuuden leimaaminen mielenterveyden häiriöksi ja homoseksuaalisista teoista rankaiseminen on lopetettu. Homoseksuaalit voivat useissa maissa rekisteröidä parisuhteen tai solmia avioliiton, mutta monet uskonnot ja kirkot eivät silti hyväksy vieläkään homoseksuaalisuutta.
Egalitaarisen homoseksuaalisuuden, jossa kumppanit ovat sosiaalisesti samanlaisia, lisäksi tunnistetaan tutkimuksessa myös intergenerationaalinen homoseksuaalisuus, jossa on kyse nuoresta ja aikuisesta kumppaneina (ks. pederastia) sekä transsukupuolinen homoseksuaalisuus, jossa kumppanit ovat eri sosiaalisia sukupuolia (ks. sukupuoli-identiteetti).
Vahvin hypoteesi homoseksuaalisuuden olemassaololle ihmislajissa on vastavuoroinen altruismi, johon kohdistuu ihmisyhteisössä myönteinen valintapaine.
Homoseksuaalien yhteiskunnallinen asema Suomessa > Nykytila

Samaa sukupuolta olevat saivat Suomessa vuonna 2002 oikeuden rekisteröidä parisuhteensa ja avioliiton solmimisen oikeus astui voimaan vuonna 2017. Naispareille sallittiin vuonna 2007 mahdollisuus hakeutua koeputkihedelmöitykseen.
Suomessa homot ja lesbot kokevat syrjintää yhä työpaikoilla ja kouluissa, vaikka laki syrjinnän tiukasti kieltääkin. Tutkimusten mukaan homojen ja lesbojen työsyrjinnästä on näyttöä., ja syrjintää voi ilmetä esimerkiksi työhönottotilanteessa, työehdoissa sekä kohtelussa työpaikoilla. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat ihmiset voivat esimerkiksi joutua kuulemaan epäasiallista ja loukkaavaa puhetta, kuten homottelua tai loukkaavia vitsejä, sekä osaan heistä voi kohdistua suoranaista seksuaalisuuteen tai sukupuoleen liittyvää halventavaa nimittelyä, tai jopa seksuaalista häirintää. Jotkut homoseksuaalit pitävät työpaikoillaan seksuaalisen suuntautumisensa mieluummin salassa. Kyselyjen perusteella, suuntautumisestaan avoimet olivat kohdanneet työsyrjintää sitä salaavia useammin. Toisaalta, ne jotka salaavat seksuaalisen suuntautumisensa, näkevät syrjintää tapahtuvan useammin omalla työpaikallaan.
Homoseksuaalien eri tyypit

Tutkijat ovat kiinnittäneet huomiota siihen, että luultavasti esiintyy erilaisia homoseksuaalisuuden tyyppejä. Tämä tarkoittaa, että homoseksuaalisuus ei ole vain yhdenlainen asia ja sitä että kaikki homoseksuaalit eivät ole homoseksuaaleja samoista syistä. Aivan samalla tavalla kuin heterotkin, homot ovat kaikki erilaisia.
Homoseksuaaliset miehet käyttävät täsmällisiä nimikkeitä itseidentifiointiin. Yleisen käsityksen mukaan on rooleiltaan kahdenlaisia homomiehiä: antavia (homoslangissa top) ja vastaanottavia (bottom). Näihin on tarjottu selitykseksi sitä, kumpi rooleista tuntuu henkilölle luontevammalta. Mutta monet homomiehet identifioituvat molemmiksi, josta käytetään sanaa versatile. Toisaalta kaikkia homomiehiä anaaliyhdyntä ei edes kiinnosta ja suosivat muita seksin muotoja.
Osa miehistä ei identifioidu topeiksi, bottomeiksi eikä versatileiksi. Osa ei edes identifioidu homoiksi, vaikka harrastaisivat anaaliyhdyntää miesten kanssa. Nämä identifioituvat men who have sex with men (MSM) -kategoriaan ja ovat usein myös heteroseksuaalisissa suhteissa eli ovat biseksuaaleja. Tutkimusten mukaan top-miehet ovat useammin antava osapuoli myös suuseksissä ja top-miehet identifioituvat harvimmiten homoiksi ja heillä on myös eniten sisäistettyä homofobiaa, itseinhoa homoseksuaalisia halujaan kohtaan. Bottomit ovat myös useammin empatisoijia kuin topit ja topit useammin systematisoijia kuin bottomit, eli topeilla on maskuliinisempi aivojen rakenne, joka näkyy muun muassa parempana liikenneverkostojen tai kolmiulotteisten kappaleiden hahmottamisena.
Vastaavasti homoseksuaalisilla naisilla esiintyy toisistaan poikkeavat butch- ja femme-roolit. On olemassa myös biseksuaalisia femmejä.
Psykologisia ja biologisia selitysmalleja

Vielä 1980-luvulla homoseksuaalisuus miellettiin omaksi valinnaksi, seksuaaliseksi preferenssiksi ja henkilön valitsemaksi elämäntavaksi, mutta se on korvautunut biologiaan perustuvalla seksuaalisen suuntautumisen käsitteellä. Homoseksuaalisuus ei ole valinta, vaan sillä on biologinen perusta.
Vahvin hypoteesi homoseksuaalisuuden olemassaololle ihmislajissa on vastavuoroinen altruismi, johon kohdistuu ihmisyhteisössä myönteinen valintapaine.
Kinsey-instituutin vuonna 1986 tekemän tutkimuksen mukaan sukupuoli-nonkonformistisuus lapsuudessa on homoseksuaalisuuden tärkein ennusmerkki.