stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjojen historia

Kiinalainen bambukirja
Kirjojen historia alkaa kirjoitetun kielen kehittämisestä ja monista muista keksinnöistä, kuten paperi ja painaminen, ja jatkuu nykyajan moderniin kirjanpainantaan.
Aikaisimmat merkinnät kirjoista viittaavat esimerkiksi tauluihin tai papyruskääröihin, joita ei nykyään enää kirjoiksi kutsuta.
Niiden jälkeen ilmestyivät käsin kirjoitetut koodeksit. Painokoneen keksiminen johti kirjojen massatuotantoon.
Nykyisin kirjoja tuotetaan myös sähköisenä.
Kirjat tulivat useamman käytettäväksi pistekirjoituksen ja äänikirjojen myötä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:History of books
Kirjoitustulkki

Kirjoitustulkki on  tulkki, joka kirjoittaa kaiken tilaisuudessa puhuttavan tietokoneella, ja teksti näkyy joko tietokoneen näytöllä (henkilökohtainen tulkkaus), valkokankaalla tai television näytöllä (yleistulkkaus).
Tämä tulkkausmuoto on tarkoitettu erityisesti kuuroutuneille, mutta käy hyvin myös kuuroille ja vaikeasti huonokuuloisille henkilöille tulkkausmuodoksi.
Karl Wohlfart

Karl Wohlfartin hautakivi
Karl Adrian Wohlfart (19. marraskuuta 1874 Kindan kunta – 30. huhtikuuta 1943 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, pianopedagogi, kuoronjohtaja ja urkuri.
Wohlfart opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja sai oppiarvon urkujensoitossa vuonna 1895. Kirkkomuusikon ja musiikinopettajan pätevyydet hän sai vuonna 1897. Kontrapunktissa ja sävellyksessä Wohlfartia opettivat Joseph Dente ja Johan Lindegren. Orkestraation opetusta hän sai Ernst Ellbergiltä ja Wilhelm Stenhammarilta sekä pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Vuosina 1905–1906 Wohlfart täydensi opintojaan pianonsoitossa Karl Heinrich Barthin ja sävellyksessä Hans Pfitznerin johdolla. Vuonna 1901 hän aloitti työskentelyn pianonsoiton opettajana Richard Anderssonin musiikkikoulussa. Sittemmin hän opetti siellä harmoniaa ja musiikin teoriaa vuoteen 1913. Tämän jälkeen Wohlfart perusti oman yksityisen musiikkikoulunsa. Vuonna 1911 hänestä tuli Sundbybergin kirkon urkuri, ja vuosina 1911–1915 hän toimi Stockholms sångargille -mieskuoron johtajana. Wohlfart oli yli vuosikymmenen ajan Svenska Pianopedagogförbundetia edeltäneen Pianistförbundetin puhemies. Hän kuului Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun johtokuntaan vuosina 1932–1940 ja toimi säveltäjien apurahakomitean jäsenenä vuosina 1933–1940. Wohlfart valittiin Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan vuonna 1930.
Wohlfartin perustama musiikkikoulu jatkoi toimintaansa hänen kuolemansa jälkeen leski Erin Wohlfartin johdolla. Opisto lopetti toimintansa 1960-luvun puolessavälissä. Siellä opettivat aikoinaan muiden muassa Gustaf Nordqvist ja Erland von Koch. Oppilaiden joukossa oli Greta Erikson. Wohlfart julkaisi lukuisia musiikin oppikirjoja ja nuottivihkoja, jotka otettiin laajalti käyttöön. Hän teki myös revisoituja painoksia Carl Philipp Emanuel Bachin, Muzio Clementin, Carl Czernyn ja Stephen Hellerin sävellyksistä. Wohlfartin sävellystyyli pohjautui romantiikan vaikutteisiin, joihin hän kuitenkin yhdisti ruotsalaisen kansanmusiikin piirteitä. Varsinkin useimmissa Wohlfartin pianosävellyksistä on selkeä pedagoginen luonne. Hän julkaisi pianosävellyksistään ja lauluistaan monia kokoelmia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisia yksittäisiä lyhyitä kappaleita. Wohlfartin suurimuotoisempiin teoksiin kuuluvat kaksi pianosonaattia ja yksi viulusonaatti. Hänen ensimmäinen opuksensa on Konsertstycke pianolle ja orkesterille (1900). Suurimman menestyksensä säveltäjänä Wohlfart saavutti teoksellaan Den afvundsvärde, joka on balladi baritonille ja orkesterille. Se esitettiin orkesterikonsertissa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1911. Samassa yhteydessä esitettiin Franz Berwaldin, Andreas Hallénin, August Södermanin, Wilhelm Stenhammarin ja Hugo Alfvénin teoksia.
Wohlfart oli neurologi Gunnar Wohlfartin isä. Hänet on haudattu Skogskyrkogårdenin hautausmaalle Tukholmaan.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Kirjoituksia uppoavasta Lännestä

| Kirjoituksia uppoavasta Lännestä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jussi Halla-aho
Kieli:  suomi
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  460
ISBN:  978-952-92-5213-8

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirjoituksia uppoavasta Lännestä on perussuomalaisen poliitikko Jussi Halla-ahon kirjoittama ja julkaisema kirja vuodelta 2009. Teoksessa on 75 Halla-ahon kirjoittamaa blogitekstiä, jotka hän on aiemmin julkaissut hänen henkilökohtaisessa Scripta-blogissaan. Tekstit on julkaistu vuosina 2005–2008. Kirjan ensimmäinen 1 000 kappaleen painos loppuunmyytiin kolmessa vuorokaudessa. Kirjan julkaisuajankohtana Jussi Halla-aho toimi sitoutumattomana kunnallispoliitikkona Helsingin kaupunginvaltuustossa.
Keskiyön tango

| Keskiyön tango Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 38.38
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
 Levymerkki: Safir
Esko Rahkosen muut julkaisut
| Parhaat 1982 | Keskiyön tango 1982 | Tunteilla sinulle 1983 |
Keskiyön tango on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 1982.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Keskiyön tango – 2.50  Odotin pitkän illan – 3.03  Tallinnan laulu – 2.37  Kaipaus – Nostalgias Tucumanas – 2.49  Rakasta, kärsi ja unhoita – 2.47  Sydänsuruja – 2.14  Hernandon kapakka – 3.12 :  B-puoli Hiljainen kylätie – 2.29   Kylmää sotaa ja rakkautta – 2.26  Syvä kuin meri – 3.19  Pelin henki – 2.34  Erottamattomat – 2.24  Sydämesi tyhjä huone – 3.16  Muistatko vielä sen tangon – 2.38
Aiheesta muualla

Keskiyön tango discogs.com -sivustolla
Kalliolammi (Sysmä)

| Kalliolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°36′09″N, 25°47′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.272
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,9 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,76 km  
Pinta-ala:  2,872 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliolammi 
Kalliolammi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Taipaleen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy.
Kesäkuu kesäkuu

| Kesäkuu kesäkuu Kike Elomaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: Selecta
Muut kannet

Kike Elomaan muut julkaisut
| Hymykuopat 1985 | Kesäkuu kesäkuu 1989 | Kuuman yön jälkeen 1990 |
Kesäkuu kesäkuu on Kike Elomaan studioalbumi vuodelta 1989.
Kappaleet

Padam
Yölintu
Yön kukka
Kesäkuu-kesäkuu
Lähde tanssimaan
Vaikka tähdet sammuu
Johnny
Uuteen aamuun
Kolmekymppinen nainen
Lui
Täydellinen onni
Ai ai ai
Karl af Kullberg

| Karl Anders af Kullberg |
| --- | --- |
 Karl Anders af Kullberg noin vuonna 1850.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1813
Kuollut: 1857 (43–44 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Vanhemmat:  Anders af Kullberg
Kirjailija
Salanimi: K. K–g
Tuotannon kieli: ruotsi
Tyylilajit:  leikkisyys, sukkeluus, loisteliaisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Anders af Kullberg (1813–1857) oli ruotsalainen kirjailija. Kullbergin tyyli on leikkisä, sukkela ja loistelias. Hänen runsaasta tuotannostaan mainittakoon Carl Gustaf Wrangel (1833), En ung mans memoirer (1835–1836), Gustaf III och hans hof ( 1838–1839), Domaren (1842), Minnen från en vistelse i Stockholm åren 1844–45 af Francois Rouel. öfversättning af A. O. (1847), joka vasta vuosien kuluttua paljastui huijaukseksi ja oli siis Kullbergin itsensä kirjoittama; Stycken på vers (1847), Samlade smärre berättelser och skizzer (1847–1848) ja näytelmä Svenskarne i Neapel (1836). Hän toimitti 1836–1838 Freja-lehteä.
Karl af Kullbergin isä oli piispa Anders af Kullberg.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl af Kullberg Wikimedia Commonsissa
Kipinöitä pyörissä

| Kipinöitä pyörissä> Brink! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Greg Beeman
Käsikirjoittaja:  Jeff Schechter
Tuottaja:   Bernie Caulfield  Bernadette Caulfield 
Säveltäjä:  J. Peter Robinson
Kuvaaja:  Rodney Charters
Leikkaaja:  Lee Haxall
Tuotantosuunnittelija:  Corey Kaplan (käännä suomeksi)
Pukusuunnittelija:  Yasmine Abraham
Pääosat:   Erik von Detten  Sam Horrigan  Christina Vidal  Robin Riker  Geoffrey Blake  David Graf 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mandeville Films
Levittäjä:  Disney-ABC Domestic Television Disney+
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kipinöitä pyörissä (Brink!) on Disney Channelin suoraan televisiolevitykseen tuottama urheiludraamaelokuva, joka julkaistiin 1998. Sen on ohjannut Greg Beeman.
Kiltajärvi

| Kiltajärvi |
| --- | --- |
 Sallilan voimalaitos ja Kiltajärvi
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Huittinen
Koordinaatit:  61°01′29″N, 22°42′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Loimijoen alaosan alue (35.91)
Laskujoki:  Loimijoki 
Järvinumero:  35.914.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  64,3 m 
Rantaviiva:  1,939 km 
Pinta-ala:  0,08064 km² 
 fiKiltajärvi 
Kiltajärvi on Satakunnassa Huittisten Vampulassa sijaitseva patoallas, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen. Patoallas on syntynyt Sallilankosken voimalaitoksen  taakse, joka hyödyntää Loimijoen pääuoman vesivoimaa.
Maantiede

Tekojärven pinta-ala on 8,1 hehtaaria ja sen synnyttänyt voimala sijaitsee aivan Vampulan Sallilan kylän keskellä. Tekojärven rannalla sijaitsevat muun muassa kirkko ja sen hautausmaa, koulu ja joen ylittävä silta.
Kishan Lal

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kishan Lal |  Kishan Lal |  Kishan Lal |  |
Maa:   Intia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten maahockey
|  Kultaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
Kishan Lal (2. helmikuuta 1917 Mhow – 23. kesäkuuta 1980 Madras) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1948 ja kuului tuolloin myös Intian olympiakultaa voittaneeseen maahockeyjoukkueeseen.
Kildebert I

Kildebert I (noin 497 – 23. joulukuuta 558) oli merovingien kuningashuoneeseen kuulunut frankkien kuningas ja yksi Klodvigin neljästä pojasta. Muut olivat Klotar I, Klodomir ja Teoderik I. Kildebert I osallistui burgundien kuningaskunnan hävitykseen vuonna 534.
Klodvigin kuoltua vuonna 511 frankkien valtakunta jaettiin neljään osaan Klodvigin poikien kesken. Kildebert sai pääkaupungikseen Pariisin, ja hän hallitsi alueita, jotka ulottuivat lännessä Englannin kanaaliin ja pohjoisessa Somme-joelle.
Kildebert I:n patsas Louvressa
Kildebertin valtakausi oli sotaisaa aikaa. Hän osallistui vuonna 523 frankkien burgundien kuningaskuntaa vastaan suunnatulle sotaretkelle. Seuraavana vuonna Klodomir kaatui Vezeroncen taistelussa ja Klodomirin lapset murhautettiin. Sen jälkeen Kildebert otti haltuunsa Chartresin ja Orléansin. Kildebert osallistui myös vuosina 532 ja 534 uusiin sotaretkiin burgundeja vastaan ja liitti osan burgundien alueesta omaan kuningaskuntaansa.
Vuonna 531 Kildebert hyökkäsi sisarensa Chrotildan pyynnöstä visigoottien kuningasta Amalarikia vastaan. Amalarik joutui vetäytymään Barcelonaan, jossa hänet murhattiin. Kildebert marssi Espanjaan veljensä Klotar I:n kanssa uudestaan vuonna 542 ja sai tällä retkellä sotasaaliiksi Pyhän Vincentin tunikan. Hän vei pyhäinjäännöksen Pariisiin ja perusti Saint-Germain-des-Prés’n luostarin, jossa tunikaa säilytetään.
Kildebert kuoli vuonna 558, ja hänet haudattiin perustamaansa luostariin. Kildebert ei jättänyt miespuolisia perijöitä, ja Klotar otti Kildebertin maat haltuunsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kildebert I Wikimedia Commonsissa
Keinohorisontti

Keinohorisontti
Keinohorisontti on lentokoneissa oleva mittalaite, joka näyttää, missä suunnassa maan pinnan suuntainen horisontti on. Tätä voidaan käyttää apuna liikennelennossa, mutta erityisesti hävittäjissä ja pienissä temppukoneissa, joissa ei aina tiedetä, miten päin lennetään.
Toiminta

Keinohorisontin sisällä on gyroskooppi, joka vakauttaa ja pitää horisontin oikeassa asennossa.
Keski-Makedonia

| Keski-Makedonian alue Περιφέρεια Κεντρικής Μακεδονίας> Alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia ja Traakia
Alueyksiköitä:  7
Kuntia:  38
Perustettu:  1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Thessaloniki
Pinta-ala:  18 811 km² (1.)
Väkiluku (2021):  1 795 669 (2.)
 – väestötiheys:  95,46 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GR-B
 – NUTS:  EL52
 
www.pkm.gov.gr
Keski-Makedonia (kreik. Κεντρική Μακεδονία, Kentrikí Makedonía) eli Keski-Makedonian alue (Περιφέρεια Κεντρικής Μακεδονίας, Periféreia Kentrikís Makedonías) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Makedonian ja Traakian hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Thessaloniki.
Hallintoalueeseen kuuluvat kreikkalaisen Makedonian keskiset osat. Sen pinta-ala on 18 811 neliökilometriä ja asukasluku 1 795 669 (vuonna 2021). Lännessä alue rajautuu Länsi-Makedoniaan, etelässä Thessaliaan ja Egeanmereen, idässä Itä-Makedoniaan ja pohjoisessa Pohjois-Makedoniaan ja Bulgariaan.
Alueyksiköt ja kunnat

Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
| Alueyksikkö | Kunta | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Thessaloniki | 325 182 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Ampelókipoi-Meneméni | 52 127 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Chalkidóna | 33 673 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Délta | 45 839 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Kalamariá | 91 279 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Kordelió-Évosmos | 101 753 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Lagkadás | 41 103 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Neápoli-Sykiés | 84 741 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Oraiókastro | 38 317 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Pávlos Melás | 99 245 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Pylaía-Chortiátis | 70 110 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Thermaïkós | 50 264 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Thérmi | 53 201 |
| Thessaloníkinalueyksikkö | Vólvi | 23 478 |
Thessaloníkinalueyksikkö: Yhteensä: 1 110 312
| Chalkidikínalueyksikkö | Polýgyros | 22 048 |
| Chalkidikínalueyksikkö | Aristotélis | 18 294 |
| Chalkidikínalueyksikkö | Kassándra | 16 672 |
| Chalkidikínalueyksikkö | Néa Propontída | 36 500 |
| Chalkidikínalueyksikkö | Sithonía | 12 394 |
Chalkidikínalueyksikkö: Yhteensä: 105 908
| Imathíanalueyksikkö | Véroia | 66 547 |
| Imathíanalueyksikkö | Alexándreia | 41 570 |
| Imathíanalueyksikkö | Náousa | 32 494 |
Imathíanalueyksikkö: Yhteensä: 140 611
| Kilkíksenalueyksikkö | Kilkís | 51 926 |
| Kilkíksenalueyksikkö | Paionía | 28 493 |
Kilkíksenalueyksikkö: Yhteensä: 80 419
| Péllanalueyksikkö | Édessa | 28 814 |
| Péllanalueyksikkö | Almopía | 27 556 |
| Péllanalueyksikkö | Pélla | 63 122 |
| Péllanalueyksikkö | Skýdra | 20 188 |
Péllanalueyksikkö: Yhteensä: 139 680
| Pierianalueyksikkö | Kateríni | 85 851 |
| Pierianalueyksikkö | Dío-Ólympos | 25 668 |
| Pierianalueyksikkö | Pýdna-Kolindrós | 15 179 |
Pierianalueyksikkö: Yhteensä: 126 698
| Sérresinalueyksikkö | Sérres | 76 817 |
| Sérresinalueyksikkö | Amfípoli | 9 182 |
| Sérresinalueyksikkö | Emmanouíl Pappás | 14 664 |
| Sérresinalueyksikkö | Irákleia | 21 145 |
| Sérresinalueyksikkö | Néa Zíchni | 12 397 |
| Sérresinalueyksikkö | Sintikí | 22 195 |
| Sérresinalueyksikkö | Visaltía | 20 030 |
Sérresinalueyksikkö: Yhteensä: 176 430
Yhteensä: 1 880 058
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keski-Makedonia Wikimedia Commonsissa
Περιφέρεια Κεντρικής Μακεδονίας. Keski-Makedonian alueen kotisivu. (kreikaksi)
Kreikan alueet
| --- | --- |
Alueet:   Attika  Epeiros  Etelä-Egean saaret  Itä-Makedonia ja Traakia  Jooniansaaret  Keski-Kreikka  Keski-Makedonia  Kreeta  Länsi-Kreikka  Länsi-Makedonia  Peloponnesos  Pohjois-Egean saaret  Thessalia 
Itsehallintoalueet:  Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
Keski-Makedonian alue
| --- | --- |
Chalkidikín alueyksikkö:   Aristotélis  Kassándra  Néa Propontída  Polýgyros  Sithonía 
Imathían alueyksikkö:   Alexándreia  Náousa  Véroia 
Kilkíksen alueyksikkö:   Kilkís  Paionía 
Péllan alueyksikkö:   Almopía  Édessa  Pélla  Skýdra 
Pierian alueyksikkö:   Dío-Ólympos  Kateríni  Pýdna-Kolindrós 
Sérresin alueyksikkö:   Amfípoli  Emmanouíl Pappás  Irákleia  Néa Zíchni  Sérres  Sintikí  Visaltía 
Thessaloníkin alueyksikkö:   Ampelókipoi-Meneméni  Chalkidóna  Délta  Kalamariá  Kordelió-Évosmos  Lagkadás  Neápoli-Sykiés  Oraiókastro  Pávlos Melás  Pylaía-Chortiátis  Thermaïkós  Thérmi  Thessaloniki  Vólvi
Kesäkynteli

| Kesäkynteli |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Kyntelit Satureja
Laji::  hortensis
Kaksiosainen nimi
 Satureja hortensis  L. 
Katso myös
   Kesäkynteli Wikispeciesissä   Kesäkynteli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesäkynteli (Satureja hortensis) on yksivuotinen maustekasvi. Se on nopeakasvuinen yrtti, jolla on kapeat ehytlaitaiset lehdet, karvaiset vanhemmiten punertavat varret ja pienet vaaleat tai lilanpunertavat kukat. Sen varsi on pehmeämpi, lehdet harvemmassa ja maku miedompi kuin talvikyntelillä.
Kesäkynteliä tavataan luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopasta Lähi-itään ulottuvalla alueella.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kesäkynteli (Satureja hortensis)
ITIS: Satureja hortensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Satureja hortensis (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Satureja hortensis[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Gernot Katzer's spice pages: Savory (Satureja hortensis) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Satureja hortensis (englanniksi)
Kinnaslampi

Kinnaslampi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Anssi Kinnaslampi (s. 1982), koripalloilija
Jussi Kinnaslampi (s. 1979), jalkapalloilija, Anssi Kinnaslammen veli
Kari Kinnaslampi (s. 1964), näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
Lammet

Kinnaslampi, lampi Jyväskylässä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kein Schöner Land In Dieser Zeit

| Kein Schöner Land In Dieser Zeit Heino |
| --- | --- | --- |

Kein Schöner Land In Dieser Zeit
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1967
 Formaatti: LP-levy
 Kesto: 29.36
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Heino muut julkaisut
|   | Kein Schöner Land In Dieser Zeit 1967 | Heino 1967 |
Kein Schöner Land In Dieser Zeit on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1967.
Kappaleet

Wir wollen zu Land ausfahren – 2.05
Was träumen Matrosen – 2.22
Wilde Gesellen – 2.21
Auf einem Seemannsgrab – 3.21
Schlesierlied – 2.26
Kein schöner Land – 2.07
Wir lieben die Stürme – 2.25
Rosalie – 2.38
Heute an Bord – 2.30
Der Fremdenlegionär – 2.51
Er war mein bester Freund – 2.08
Ade zur guten Nacht – 2.17
Karhunköynnösryhmä

| Karhunköynnösryhmä |
| --- | --- |
 Calystegia sepium
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Solanales
Heimo::  Kiertokasvit Convolvulaceae
Suku::  Karhunköynnökset Calystegia (suppilokierrot Convolvulus)
Lajiryhmä::  Karhunköynnösryhmä Convolvulus sepium -ryhmä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karhunköynnösryhmä (Convolvulus sepium- tai Calystegia sepium -ryhmä) on kiertokasveihin kuuluva lajiryhmä. Siihen kuuluu karhunköynnöksen (Convolvulus sepium, syn. Calystegia sepium) laji laajasti käsitettynä sekä lähisukuinen, merkittävästi samannäköinen somakarhunköynnös (Convolvulus dubius, syn. Calystegia pulchra). Karhunköynnöksen alalajeja ovat muun muassa valkokarhunköynnös (Calystegia sepium subsp. sepium), punakarhunköynnös (C. sepium subsp. spectabilis) ja ruusukarhunköynnös (C. sepium subsp. roseata). Niistä Suomessa kasvavat valkokarhunköynnös ja punakarhunköynnös.
Ulkonäkö ja koko

Karhunköynnösryhmän kasvit kasvavat kahdesta neljään metriä pitkiksi ruohovartisiksi köynnöksiksi. Lehdet ovat isot ja herttamaiset. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa muutaman senttimetrin mittaisten perien päissä. Kukkien teriöt ovat suuret, 3–7,5 senttimetriä leveät, suppilomaiset ja väriltään valkoiset tai vaaleanpunaiset. Hedelmänä on kota. Ryhmän lajien välillä on eroja muun muassa varsien ja lehtien karvaisuudessa, lehden tyviloven muodossa ja kukan värityksessä.
Elinympäristö

Suomessa valkokarhunköynnös kasvaa alkuperäisenä harvinaisena etelärannikon merenrannoilla muun muassa pensaikoissa ja levävalleilla. Se on myös koristekasvina viljelty ja lajia tavataan usein viljelykarkulaisena puutarhoissa, joutomailla, asutuksen lähellä pensaikoissa ja kaatopaikoilla. Valkokarhunköynnös on uustulokkaana melko laajalle levinnyt Etelä-Suomessa ja paikoin Keski-Suomessa. Punakarhunköynnös on Suomessa myös koristekasvina käytetty ja sitä esiintyy paikoitellen viljelykarkulaisena. Somakarhunköynnös on joskus koristekasvikarkulainen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Valkokarhunköynnöksen (Convolvulus sepium) levinneisyys Suomessa.
Kasviatlas 2021: Punakarhunköynnöksen (Convolvulus dahuricus) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Karhunköynnös (Convolvulus sepium)
Kisfaludy-seura

Kisfaludy-seura (unk. Kisfaludy Társaság) oli unkarilaisen runoilijan Károly Kisfaludyn muistoksi 1836 Budapestissä perustettu kirjallisuusseura. Seura jakoi vuosittain palkintoja ansiokkaista kaunokirjallisista teoksista, julkaisi vanhempia huomattavia unkarinkielisiä kirjallisuustuotteita, maailmankirjallisuuden mestariteoksia sekä Kisfaludy-Társaság évkönyvei -nimistä kirjallista vuosikirjaa. Vakinaisten jäsenten lukumääräksi päätettiin 50.
Seura lakkautettiin 1952, ja sen aineistot siirrettiin Unkarin tiedeakatemiaan.
Keimolanportti

Keimolanportin itäinen Neste-asema. Taustalla läntinen Neste-asema.
Keimolanportti on palvelualue valtatie 3:n varrella Vantaalla Kivistön kohdalla. Keimolanportissa on kaksi Neste-huoltamoa, yksi tien kummallakin puolella moottoritietä eri suuntiin kulkevia varten. Läntinen huoltamo on Vantaan Keimolan ja itäinen Kivistön kaupunginosan puolella. Kummallekaan huoltoasemalle ei kuitenkaan pääse autolla paikallistietä (Keimolanportti). Huoltamoiden vieressä on Hämeenlinnanväylän  pikavuoropysäkit Tampereen ja Helsingin suuntiin. Kivistön rautatieasema on vajaan sadan metrin päässä.
Aiheesta muualla

Satu Pajuriutta (5.7.2015) Vantaan Kivistössä ja Keimolassa avataan uusia teitä (hs.fi)
Kilpijärvi (Jämsä, Sydänmaa)

| Kilpijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′01″N, 24°51′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  oja Vääräjärveen 
Järvinumero:  35.696.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,3 m  
Rantaviiva:  0,969 km  
Pinta-ala:  3,013 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKilpijärvi 
Kilpijärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Sydänmaan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.