stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sunnuntaikirjain

Sunnuntaikirjain on kuhunkin vuoteen liittyvä kirjain A, B, C, D, E, F tai G tai karkausvuosina kahden kirjaimen yhdistelmä, joka osoittaa, mitkä päivät kyseisenä vuonna sattuvat sunnuntaiksi.
Sunnuntaikirjainta käytettäessä vuoden jokaiseen päivään liitetään jokin kirjaimista A–G siten, että sama kirjain toistuu joka seitsemäs päivä. Esimerkiksi tammikuun 1. päivää vastaa kirjain A, tammikuun 2. päivää B ja niin edelleen, kunnes tammikuun 8. päivää vastaava kirjain on jälleen A. Tästä poiketen liittyy kuitenkin karkausvuosina helmi-maaliskuun vaihteessa kahteen peräkkäiseen päivään sama kirjain, samoin vuoden vaihtuessa sekä päättyvän vuoden viimeiseen että uuden vuoden ensimmäiseen päivään liittyy kirjain A. Näitä kirjaimia on käytetty viikonpäivien lyhenteiden sijasta yleisesti vanhoissa kalentereissa ja myös esimerkiksi riimusauvoissa.
Karkausvuosia lukuun ottamatta samana vuonna kaikki päivät, johon liittyy sama kirjain, sattuvat samaksi viikonpäiväksi, mutta eri vuosina samat kirjaimet vastaavat eri viikonpäivää.  Sunnuntaikirjain on se kirjain, jota vastaavat päivät ovat sunnuntaina.  Esimerkiksi vuoden 2021 sunnuntaikirjain on tammikuun 3. päivää vastaava C, koska vuoden 2021 ensimmäinen sunnuntai on 3. tammikuuta. Karkausvuosien sunnuntaikirjainta vastaa kahden kirjaimen yhdistelmä, joista ensimmäinen koskee tammi- ja helmikuuta, jälkimmäinen vuoden muita kuukausia.
Sunnuntaikirjain on näin ollen:
A tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on sunnuntai
B tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on lauantai
C tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on perjantai
D tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on torstai
E tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on keskiviikko
F tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on tiistai
G tavallisina vuosina, joiden ensimmäinen päivä on maanantai
AG karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on sunnuntai
BA karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on lauantai
CB karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on perjantai
DC karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on torstai
ED karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on keskiviikko
FE karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on tiistai
GF karkausvuosina, joiden ensimmäinen päivä on maanantai
Taulukot

Seuraava taulukko osoittaa vuosien 1600–2399 sunnuntaikirjaimet gregoriaanisen ajanlaskun mukaan. Sunnuntaikirjaimet toistuvat 400 vuoden välein samoina, koska karkausvuodet toistuvat samassa järjestyksessä 400 vuoden välein ja 400 vuoteen sisältyy seitsemällä jaollinen määrä vuorokausia (400·365 + 97 = 146 097 vrk = tasan 20 871 viikkoa). Tämän vuoksi taulukkoa voidaan käyttää mainitun aikavälin ulkopuolellakin oleville vuosille.
|  | 1600 2000 | 1700 2100 | 1800 2200 | 1900 2300 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 00 | BA | C | E | G |
| 01 29 57 85   02 30 58 86   03 31 59 87   04 32 60 88 | G F E DC | B A G FE | D C B AG | F E D CB |
| 05 33 61 89   06 34 62 90   07 35 63 91   08 36 64 92 | B A G FE | D C B AG | F E D CB | A G F ED |
| 09 37 65 93   10 38 66 94   11 39 67 95   12 40 68 96 | D C B AG | F E D CB | A G F ED | C B A GF |
| 13 41 69 97   14 42 70 98   15 43 71 99   16 44 72 | F E D CB | A G F ED | C B A GF | E D C BA |
| 17 45 73   18 46 74   19 47 75   20 48 76 | A G F ED | C B A GF | E D C BA | G F E DC |
| 21 49 77   22 50 78   23 51 79   24 52 80 | C B A GF | E D C BA | G F E DC | B A G FE |
| 25 53 81   26 54 82   27 55 83   28 56 84 | E D C BA | G F E DC | B A G FE | D C B AG |
|  | 1600 2000 | 1700 2100 | 1800 2200 | 1900 2300 |

Vuoden kutakin päivää vastaavat kirjaimet ovat seuraavat:
|  | tammi | helmi | maalis | huhti | touko | kesä | heinä | elo | syys | loka | marras | joulu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 8 15 22 29   2 9 16 23 30   3 10 17 24 31   4 11 18 25   5 12 19 26   6 13 20 27   7 14 21 28 | A B C D E F G | D E F G A B C | D E F G A B C | G A B C D E F | B C D E F G A | E F G A B C D | G A B C D E F | C D E F G A B | F G A B C D E | A B C D E F G | D E F G A B C | F G A B C D E |
Suomutöyhtöpoimija

| Suomutöyhtöpoimija |
| --- | --- |
 Suomutöyhtöpoimijanaaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Töyhtöpoimijat Hemicircus
Laji::  concretus
Kaksiosainen nimi
 Hemicircus concretus  (Temminck, 1821) 
Katso myös
   Suomutöyhtöpoimija Wikispeciesissä   Suomutöyhtöpoimija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomutöyhtöpoimija (Hemicircus concretus) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu eteläisestä Myanmarista Thaimaahan, Sumatralle, Borneoon ja Jaavalle. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1821.
Skeletonin Euroopan-mestaruuskilpailut

Skeletonin eli mahakelkkailun euroopanmestaruuskilpailut on järjestetty vuosittain vuosina 1981–1988, ja uudelleen vuodesta 2003 lähtien, jolloin mukanana on ollut myös naisten sarja.
Skeletonin Euroopan mestarit > Miehet

| Vuosi | Paikka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Igls | Gert Elsässer  AUT | Christian Mark  AUT | Antonio Morelli  ITA |
| 1982 | Königssee | Gert Elsässer  AUT | Franz Kleber  AUT | David Mauricio  ITA |
| 1983 | Igls | Alain Wicki  SUI | Gert Elsässer  AUT | Nico Baracchi  SUI |
| 1984 | Winterberg | Nico Baracchi  SUI | Andi Schmid  AUT | Fred Martini  AUT |
| 1985 | Sarajevo | Nico Baracchi  SUI | Andi Schmid  AUT | Urs Vescoli  SUI |
| 1986 | Sankt Moritz | Nico Baracchi  SUI | Andi Schmid  AUT | Erich Graf  SUI |
| 1987 | Sarajevo | Andi Schmid  AUT | Christian Auer  AUT | Alain Wicki  SUI |
| 1988 | Winterberg | Alain Wicki  SUI | Andi Schmid  AUT | Franz Plangger  AUT |
| 2003 | Sankt Moritz | Walter Stern  CAN | Gregor Stähli  SUI | Florian Grassl  GER |
| 2004 | Altenberg | Kristan Bromley  GBR | Gregor Stähli  SUI | Frank Kleber  GER |
| 2005 | Altenberg | Kristan Bromley  GBR | Frank Kleber  GER | Matthias Biedermann  GER |
Skeletonin Euroopan mestarit > Naiset

| Vuosi | Paikka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Sankt Moritz | Monique Riekewald  GER | Diana Sartor  GER | Tania Morel  SUI |
| 2004 | Altenberg | Diana Sartor  GER | Kerstin Jürgens  GER | Steffi Jacob  GER |
| 2005 | Altenberg | Kerstin Jürgens  GER | Maya Pedersen  SUI | Diana Sartor  GER |
Steyr

| Steyr |
| --- | --- |

 vaakuna
 Steyr
 Koordinaatit: 48°02′N, 14°25′E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Ylä-Itävalta
Piiri:  Linz-Land
Väkiluku (1.1.2017):  38 324
 
 www.steyr.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Steyr [ˈʃtaɪ̯ɐ] on kaupunki Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Kaupungin asukasluku on 38 324 (2017).
Steyrillä on hyvin kaunis sijainti kahden joen, Enns ja Steyr -jokien yhtymäkohdassa. Sen keskusta kuuluu Itävallan parhaiten säilyneisiin vanhoihin kaupunkeihin. Vanhin muuri kaupungissa on Rooman valtakunnan ajoilta
Kaupungissa toimii BMW:n dieselmoottoritehdas jossa valmistetaan 70 % Euroopassa myydyistä BMW:n dieselautojen moottoreista. SKF:n kuulalaakeritehdas toimii samassa kaupungissa. Toisen maailmansodan aikana sama tehdas valmisti Messerschmitt 109 -koneiden moottoreita jotka vietiin junalla Wieniin jossa Wiener-Neustadtin lentokentällä toimi hävittäjien kokoonpanotehdas. Samasta tehtaasta mm. Suomi sai Me 109 G-2 -koneita kesällä 1943.
Kaupunki on tunnettu laadukkaista metallituotteista jo vuosisatoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Suomuvalokala

| Suomuvalokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Valokalat Myctophiformes
Heimo::  Ulappavalokalat Neoscopelidae
Suku::  Neoscopelus
Laji::  macrolepidotus
Kaksiosainen nimi
 Neoscopelus macrolepidotus  (Johnson, 1863) 
Katso myös
   Suomuvalokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomuvalokala (Neoscopelus macrolepidotus) on ulappavalokalojen heimoon kuuluva kalalaji. Lajia tavataan kaikissa maanosissa. Suomuvalokala kasvaa yleensä korkeintaan 25 senttimetrin mittaiseksi. Se kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1863.
Suomutöyhtötikka

| Suomutöyhtötikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Töyhtötikat Celeus
Laji::  loricatus
Kaksiosainen nimi
 Celeus loricatus  (Reichenbach, 1854) 

Katso myös
   Suomutöyhtötikka Wikispeciesissä   Suomutöyhtötikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suomutöyhtötikka (Celeus loricatus) on amerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Nicaraguan itäosasta Panamaan, Kolumbiaan ja Ecuadorin lounaisosiin. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Ludwig Reichenbach kuvaili lajin holotyypin Perusta vuonna 1854.
Syyttäjä (televisiosarja)

Syyttäjä (saks. Der Staatsanwalt) on saksalainen rikossarja, jota on tuotettu vuodesta 2005 alkaen. Sarja on ZDF:n ja Odeon Filmin tuotantoa. Sarjaa on kuvattu seitsemän tuotantokautta, jaksoja on yhteensä 28.
Sarjan päähenkilö on syyttäjä Bernd Reuther (Rainer Hunold), joka palaa työn perässä vanhaan kotikaupunkiinsa Wiesbadeniin, josta hän on pysytellyt ikävien muistojen takia poissa jo vuosikymmeniä. Entisessä elämässään hän oli onnellinen, kunnes traaginen onnettomuus hajotti hänen perheensä. Reuther riitaantui myös silloin teini-ikäisen poikansa Thomasin (Marcus Mittermeier) kanssa. Isän poissaollessa pojasta on tullut poliisi, joka on ylennetty murharyhmän komisarioksi. Bernd Reutherin assistentti Corinna Nagold (Antje Schmidt) pyörittää syyttäjän toimistoa. Pojan murharyhmän tärkeät linkit ovat kollegat Kerstin Klar (Fiona Schwartz) ja Susanne Selbach (Radost Bokel).
Suomessa sarjaa on esittänyt aiemmin Yle TV2. Kesästä 2014 alkaen esityskanavana on Yle TV1, jonka ohjelmistoon saksalaisdekkarit siirtyivät vuoden 2014 alussa.
Sven Erik Kristiansen

| Sven Erik Kristiansen |
| --- | --- |
 Maniac esiintymässä
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1969 (ikä 55)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Maniac
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1986–
Tyylilajit:  black metal doom metal punk rock
Yhtyeet:  Mayhem Bomberos Skitliv
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sven Erik Kristiansen (s. 4. helmikuuta 1969) on norjalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin laulajana taiteilijanimellä Maniac. Kristiansen oli Mayhemin jäsen vuosina 1986-1988 ja 1995-2004.
Nykyään Kristiansen esiintyy yhtyeissä Bomberos ja Skitliv. Kristiansen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Sven Erik Kristiansen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Suomutropiikkilintu

| Suomutropiikkilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Tropiikkilinnut Phaethonidae
Suku::  Tropiikkilinnut Phaethon
Laji::  aethereus
Kaksiosainen nimi
 Phaethon aethereus  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Suomutropiikkilintu Wikispeciesissä   Suomutropiikkilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Phaethon aethereus
Suomutropiikkilintu, aikaisemmalta nimeltään punanokkatropiikkilintu (Phaethon aethereus) on trooppisilla merialueilla elävä pelikaanilintu. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji aethereus elää Atlantin eteläosissa, alalaji mesonauta Tyynenmeren itäosissa, Karibiassa ja Atlantin itäosissa, sekä alalaji indicus Persianlahdella, Adeninlahdella ja Punaisellamerellä. Carolus Linnaeus kuvaili lajin holotyypin Ascensionilta vuonna 1758.
Sven Hansson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lahti 1938 | 4 × 10 km |  |
Sven "Lima" Hansson (16. maaliskuuta 1912 – 14. heinäkuuta 1971) oli ruotsalainen hiihtäjä. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa viestijoukkueessa Lahden MM-kisoissa 1938.
Tuire Orri

| Tuire Orri |
| --- | --- |
 Tuire Orri kotonaan vuonna 1947.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tuire Sinikka Orri-Björkell
Syntynyt: 30. lokakuuta 1918 Helsinki, Suomi
Kuollut: 26. elokuuta 2007 (88 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  näyttelijä ja laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1937–1997
Merkittävät roolit:  Poretta eli Keisarin uudet pisteet Kyläraittien kuningas
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tuire Sinikka Orri (oik. Orri-Björkell; 30. lokakuuta 1918 Helsinki – 26. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli toisen maailmansodan ajan suosituimpia operettitähtiä, minkä lisäksi hän esiintyi paljon viihdytyskiertueilla rintamalla ja sotasairaaloissa.
Orri teki myös merkittäviä rooleja suomalaisissa elokuvissa vuosina 1940–1945. Hän joutui lopettamaan uransa perheensä vuoksi vuonna 1950. Oltuaan yli 40 vuotta poissa julkisuudesta Orri palasi esiintymään niin 1990-luvun ikäväntorjuntailloissa kuin televisiossakin.
Ura > Operettitähti

Tuire Orri aloitti näyttelijänuran vanhempiensa kannustamana. Alkuun hän esitti Kultakutria isänsä perustamassa Virkamiesteatterissa. Hän kävi Suomen Näyttämöopiston 1936–1938 ja sai sen jälkeen kiinnityksen Viipurin kaupunginteatteriin kaudeksi 1938–1939. Välitön karjalainen ilmapiiri innosti Orria, jonka ”sirkeissä silmissä loisti näyttelemisen ilo”. Välirauhan aikaan hänet kiinnitettiin Helsingin Kansanteatteriin, jossa hän niitti mainetta useissa opereteissa. ”Nykyteatterin viehkein ilmestys” ja ”operettien laululintunen” saavutti sekä yleisön että arvostelijoiden suosion.
Talvisodan aikana Orri osallistui Maan Turvan viihdytyskiertueille yhdessä Aku Korhosen ja Siiri Angerkosken kanssa. Hän esiintyi lisäksi ahkerasti sotasairaaloissa ja Yleisradiossa.
Ura > Elokuvat ja radio

Orri näytteli monissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1937–1945, ensin avustajana. Merkittävät sivuosat hän teki muun muassa komedioissa Kyökin puolella ja Eulalia-täti vuonna 1940, sekä draamaelokuvissa Synnin puumerkki (1942) ja Keinumorsian (1943). Filmiuransa haastavimman ja kiitetyimmän roolin Orri teki musikaalissa Poretta eli Keisarin uudet pisteet (1941) laulajatar Sointu Järvisenä. Ainoan pääosansa hän teki maaseutukomediassa Kyläraittien kuningas, jossa hän näytteli viatonta Kervilän Annaa.
Orrin kihlattu kuoli harjoituslennolla Parolassa 13. maaliskuuta 1940. Muutama kuukausi tämän kuoleman jälkeen Orri lauloi ensimmäisen kerran tangon ”Tuo suru jonka sain”, josta tuli menestysiskelmä. Hän oli opiskellut laulua Hanna Granfeltin johdolla.
Vuonna 1948 Orri siirtyi Radioteatteriin. Hän olisi halunnut jatkaa teatteri- ja elokuvauraansa, mutta hänen ensimmäinen aviomiehensä ei hyväksynyt sitä eikä toinenkaan puoliso pitänyt ajatuksesta. Perhesyistä Orri joutui myös lopettamaan työnsä Radioteatterissa 1950.
Ura > Paluu estradeille

Tuire Orri palasi estradeille 1990-luvun alussa. Vuonna 1993 hän esiintyi Niilo Tarvajärven ikäväntorjuntaillassa ja sen jälkeen muun muassa Imatran sotaviihteen päivillä. Vuonna 1997 Orri levytti sota-aikana tunnetuksi tekemänsä kappaleen ”Tuo suru jonka sain”. Samana vuonna hän näytteli palvelija Emma Kolehmaista lottajärjestöstä kertovassa televisiodraamassa Kun taivas repeää sekä sarjan jatko-osassa Taivas sinivalkoinen (2001). Orri kuoli vaikeaan sairauteen 88-vuotiaana Meilahden sairaalassa 26. elokuuta 2007.
Tuire Orrin eno oli ohjaaja Jorma Nortimo. Näyttelijä Irina Björklund on Orrin tyttärentytär.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1937 | Tukkijoella | kyläläinen |
| 1937 | Lapatossu | nainen sirkuksessa |
| 1938 | Syyllisiäkö? | 1. nuori seurapiirinainen |
| 1939 | Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa | konttorityttö |
| 1940 | Kersantilleko Emma nauroi? | Impi, konttoristi |
| 1940 | Kyökin puolella | Elle Relander |
| 1940 | Poikani pääkonsuli | Kirsti Uitto |
| 1940 | Eulalia-täti | Kyllikki Huhkinen |
| 1941 | Perheen musta lammas | Railin ystävätär, nainen hipoissa |
| 1941 | Poretta eli Keisarin uudet pisteet | laulajatar Sointu Järvinen |
| 1942 | Synnin puumerkki | Satu |
| 1943 | Keinumorsian | Maija-Liisa, Horhan piika |
| 1945 | Kyläraittien kuningas | Kervilän Anna |
Levytykset

”Cowboy-serenadi” (1949)
”Riihentontun joulu” (1958)
”Tuo suru jonka sain” (1997)
Aiheesta muualla

4.1.1940: Ikäväntorjuntapatteri kiertää etulinjassa Yle Uutiset.  4.1.2010. Viitattu 12.1.2020.
Aunila, Seija: Markus-sedän huima suosio näkyy myös hänen läksiäisjuhlissaan Helsingin Messuhallissa vuonna 1956. Yle Elävä arkisto.  8.9.2006, päivitetty 30.11.2018. Viitattu 12.1.2020.
Näkyvät ja näyttävät näyttelijät Teatterimuseo. Viitattu 12.1.2020.
Steyr 4K 7FA G 127

Steyr 4K 7FA G 127 on itävaltalainen panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Se on modernisoitu versio vanhemmasta 4K 4FA -sarjasta. Eroja ovat pienempi pääase, parempi panssarointi sekä suuremmat nopeudet ja toimintamatkat. Ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 1976 ja ensimmäiset tuotantomallit vuonna 1977.
Tekniset tiedot

Miehistö
2+8
Aseistus
12,7 mm raskas konekivääri
4 kpl savunheittimiä
Mitat
Pituus: 5,87 m
Leveys: 2,5 m
Korkeus ilman konekivääriä: 1,611 m
Maavara: 0,42 m
Taistelupaino
14,8 t
Nopeus
70,6 km/h tiellä
Toimintamatka
520 km tiellä
Panssarointi
Paksuimmillaan 25 mm.
Aiheesta muualla

Military Factory (englanniksi)
Sven Haakoninpoika

| Sven Haakoninpoika> Norjan jaarli |
| --- | --- |
Valtakausi:  1000–1015   1000–1012 kanssahallitsijana Eerik Haakoninpoika   1000–1014 kanssahallitsijana Sven Haaraparta   1012–1015 kanssahallitsijana Håkon Eriksson   1014–1015 kanssahallitsijana Harald II
Edeltäjä:  Olavi Tryggvenpoika
Seuraaja:  Pyhä Olavi

Kuollut:  1016
Isä:  Haakon Sigurdinpoika
Sven Haakoninpoika oli Haakon Jaarlin poika. Hän hallitsi osaa Norjasta veljensä Eerik Haakoninpojan kanssa vuosina 1000–1015. Hän hävisi Nesjarin taistelun Venäjällä
Pyhälle Olaville vuonna 1016, pakeni, eikä häntä sen jälkeen nähty.
Haakon jaarlilla oli lukuisia lapsia. Sven oli yksi kolmesta, jotka syntyivät avioliitosta Tora Skagesdatterin kanssa, ja hän poeri jaarlin arvonimen. Hän jäi kuitenkin jostain syystä avioliiton ulkopuolella syntyneen vanhemman veljensä Eerikin varjoon.
Sunnuntai maalla

| Sunnuntai maalla> Un dimanche à la campagne |
| --- | --- |
 Julisteessa Louis Ducreux ja Sabine Azéma. Monet elokuvan kohtauksista on tehty muistuttamaan Auguste Renoirin maalauksia.
Ohjaaja:  Bertrand Tavernier
Käsikirjoittaja:  Bertrand & Colo Tavernier
Perustuu:  Pierre Bostin romaaniin Monsieur Ladmiral va bientôt mourir
Tuottaja:  Bertrand Tavernier
Säveltäjä:  Louis Ducreux Gabriel Fauré Marc Perrone
Kuvaaja:  Bruno de Keyzer
Leikkaaja:  Armand Psenny
Pukusuunnittelija:  Yvonne Sassinot de Nesle
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Little Bear
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1094
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sunnuntai maalla (Un dimanche à la campagne) on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen draamakomedia vuodelta 1984. Elokuva perustuu Pierre Bostin romaaniin Monsieur Ladmiral va bientôt mourir, jonka pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laati ohjaaja yhdessä vaimonsa Colo Tavernierin kanssa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Louis Ducreux, Michel Aumont ja Sabine Azéma. Elokuvassa lapset ja lapsenlapset saapuvat tapaamaan ikääntynyttä taidemaalarimiestä myöhäiskesän sunnuntaina vuonna 1912.
Juoni

Vain keskinkertaisesti lahjakas taidemaalari Ladmiral on nähnyt impressionismin synnyn ja halunnut aina maalata kuin Auguste Renoir. Hänen aiheenaan on sitkeästi pysynyt oman talon puutarha. Nyt häntä tapaamaan tulevat eloisa ja nuorekas tytär Irène sekä porvarillista elämää viettävä poika Edouard vaimonsa ja heidän kolmen lapsensa kanssa. Perheen tulehtuneet suhteet alkavat nousta pinnalle.
Vastaanotto

Tavernier sai elokuvasta Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnon. Elokuva oli ehdolla myös parhaan elokuvan César-palkintoon.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoo Tavernierin ohjaavan näennäisen koruttomasti Jean Renoirin ja Ingmar Bergmanin jalanjäljissä mutta niin, että elokuvan tarina laajenee ja syvenee koko ajan.
Skeletons in the Closet (Venomin albumi)

| Skeletons in the Closet Venom |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980-luvun alku
 Julkaistu: 1. tammikuuta 1993
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, black metal
 Kesto: 72.54
 Levy-yhtiö: Castle Communications
Venomin muut julkaisut
| Kissing the Beast 1993 | Skeletons in the Closet 1993 | In the Name of Satan 1994 |
Skeletons in the Closet on Venom-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Se sisältää vanhoja demoja, harvinaisia kappaleita ja uudelleenmiksattuja versioita yhtyeen suosituimmista kappaleista.
AllMusicin Steve Huey kirjoittaa Skeletons in the Closetin ilmestyneen 1990-luvun alussa, kun Venomin tuotantoa alettiin arvioida aiempaa myönteisemmin, mikä herätti uutta kiinnostusta yhtyeen varhaisia levytyksiä kohtaan. ”Valitettavasti kansilehtisessä ei kerrota, milloin useimmat kappaleet äänitettiin, ja äänenlaatu saa ne kuulostamaan jokseenkin etäisiltä. Vain kovimmille faneille.”
Kappalelista

Tour Intro Tape ’83/84 / Welcome to Hell (remix) – 4.55
Dead On Arrival – 3.06
Snots Shit – 2.06
Black Metal (remix) – 3.58
Hounds of Hell – 3.22
At War with Satan – 1.04
At War with Satan (Full Re-Edited Version) – 21.35
Bitch Witch – 3.06
Tour Intro Tapes ’85/86 – 1.07
Possessed (remix) – 5.10
Sadist (Mistress of the Whip) – 2.39
Manitou (Abbey Road Un-cut Mix) – 4.52
Angel Dust (First Venom Studio Recording, 1980) – 3.11
Raise The Dead (First Venom Studio Recording, 1980) – 3.29
Red Light Fever (First Venom Studio Recording, 1980) – 4.47
Venom Station (First Venom Studio Recording, 1980) – 4.35
Kokoonpano

Cronos – laulu, basso
Mantas – kitara
Abaddon – rummut
Aiheesta muualla

Skeletons in the Closet (Venomin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Skeletons in the Closet (Venomin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Welcome to Hell  Black Metal  At War with Satan  Possessed  Calm Before the Storm  Prime Evil  Temples of Ice  The Waste Lands  Cast in Stone  Resurrection  Metal Black  Hell  Fallen Angels  From the Very Depths  Storm the Gates 
Livealbumit:   Official Bootleg  Eine Kleine Nachtmusik  Second Coming (Live at Dynamo 1996)  Bitten  Witching Hour  Live from the Hammersmith Odeon Theatre 
Kokoelmat:   From Hell to the Unknown...  The Singles 80–86  Acid Queen  In Memorium  The Book of Armageddon  Kissing the Beast  Leave Me in Hell  Skeletons in the Closet  Old, New, Borrowed and Blue  Black Reign  From Heaven to the Unknown  New Live & Rare  Buried Alive  The Collection  The Court of Death  The Venom Archive  Greatest Hits & More  Darkest Hour  Kissing the Beast  Lay Down Your Soul!  In League with Satan  Witching Hour – The Best of Venom  The Seven Gates of Hell – Singles 1980-1985  MMV  In Nomine Satanas – The Neat Anthology (40 Years in Sodom)  Sons of Satan: Rare and Unreleased 
EP:t:   Canadian Assault  American Assault  French Assault  Hell at Hammersmith – Alive in 85  Scandinavian Assault  Japanese Assault  German Assault  Tear Your Soul Apart  Venom ’96  100 Miles to Hell