stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konginkankaan kantri
Tuotantoa > Performanssit

"Metsän Voima" Jyväsjärvi saari, Jyväskylä (1993)
"Kantri Sapiens" Korkeasaaren eläintarha vanha karhulinna, Helsinki (1994)
Tuotantoa > Kuvatallenteet

"Laura Palmer" musiikkivideo, ohjaus Ismo Virtanen 1991
"Hauki on kala" musiikkivideo, ohjaus Ismo Virtanen 1992
Esitetty ainakin NoTV :ssä (MTV3) 1993[lähde? ]
"Sauna" musiikkivideo, ohjaus Ismo Virtanen 1993
Esitetty mm. Tampereen elokuvajuhlat 1993, YLE TV1:ssä "Punaista vaniljaa"-vuoden 1993 parhaat kotimaiset musiikkivideot, Oulun musiikkivideofestivaalit 1993 [lähde? ]
"Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan" animaatio, ohjaus Ismo Virtanen ja Mariko Härkönen, musiikin tuotanto Aki Vilkamaa, laulaja Rane Rautiainen 1997
Esitetty satunnaisesti YLE TV1:ssä, Voittanut erikoispalkinnon ja napinpainajien palkinnon Tampereen elokuvajuhlat 1998.[lähde? ]
Englanninkielinen versio "Bear it and grin" laulajana Billy Carson. pääpalkinto Travelling Rennes Film Festival 1998.[lähde? ]
Näyttelijät

Marko Konitohtori Utter (ATVselvennä)
Marko Länsiö (RIPselvennä)
Olli Laakso
Janne Yli-Jaskari
Olli-Pekka Särkkä
Ismo Virtanen
"valomiehet"selvennä Aki Vilkamaa (RIPselvennä), Arto Repo, Teppo Utter, Erkki Piirainen, Kari Hokkanen, Vesa Utter, Kimmo Parantainen (RIPselvennä)
Aiheesta muualla

http://www.myspace.com/konginkankaankantri
Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan Youtubessa
Kiyotaka Matsui

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kiyotaka Matsui
Syntymäaika: 4. tammikuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Takatsuki, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983–1992 1992–1993 | NKK Shimizu S-Pulse |  |
Maajoukkue
| 1984–1988 | Japani | 15 (0) |
Kiyotaka Matsui (jap. 松井 清隆, Matsui Kiyotaka; s. 4. tammikuuta 1961 Takatsuki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Matsui debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 1984. Hän on pelannut 15 maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Kotiseutu pohjolassa – Levytyksiä vuosilta 1974–1976

| Kotiseutu pohjolassa – Levytyksiä vuosilta 1974–1976 Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974–1976
 Julkaistu: 25. huhtikuuta 2014
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Esko Rahkosen muut julkaisut
| 40 tuttua ja toivotuinta 2 2011 | Kotiseutu pohjolassa – Levytyksiä vuosilta 1974–1976 2014 | Askel sydämeen – Levytyksiä vuosilta 1975–1978 2014 |
Kotiseutu pohjolassa – Levytyksiä vuosilta 1974–1976 on Esko Rahkosen kokoelmalevy. Rocket Records julkaisee sen 25. huhtikuuta 2014. Kokoelma sisältää esittäjän Satsanga-yhtiölle tekemiä levytyksiä.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Kotiseutu pohjolassa – 3.37  Niin mä teen – 3.19  Vapaa oon – 2.56  Kaada omaan kuppiin – 3.23  Kuka antaisi minulle tänään – 3.56  Jää hyvästi rakkain – 3.40  Viivy vielä hetki – 3.19  Muistojeni kehtolaulu – 33.33  Kaikkeni tahdon antaa – 2.24  Volvera – 2.36  Casanova – 2.05  Yksinäisyys – 4.14  Tangokavaljeeri – 3.41  Yönmusta tango – 2.23  Ohi onneni kuljin – 2.54  Sadoin kitaroin – 3.23  Tango linetta – 2.50  Jäätynyt lehti – 3.12  Hymyilit silmin niin kirkkain – 2.34  Kotiseutuni – 3.20  Ei erossa yhtään iltaa – 3.21  Sua ilman – 3.00  Sammunut liekki – 2.42  Liian onnellinen – 3.11 :  CD 2 Laaksojen laulu – 2.55  Kukan muistolle – 2.27  Sinne ainiaaksi jään – 4.06  Joko huominen onnen tuo – 3.41  Kuumat tuulet – 2.29  Rikottuja lupauksia – 2.45  Osa elämääni – 3.41  Kiiltokuva – 2.53  Paratiisi – 2.23  Italian muisto – 3.25  Kaunis maa – 3.11  Onnen kyynel – 2.40  Kulkurin tango – 2.08  Rekipolska – 1.42  Tonttu – 4.06  Aurinkoinen aamu – 2.06  Hoi laari lii – 3.59  Vihreät niityt – 3.00  En itke kuitenkaan – 3.29  Tankeros love – 3.03
Aiheesta muualla

Rocket Recordsin albumisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Knidoksen stoa

| Knidoksen stoa |
| --- | --- |
 Knidoksen stoan kunnostettuja pylväitä.
Sijainti:  Knidoksen arkeologinen alue, Tekir, Datça, Muğla, Turkki
Koordinaatit:  36°41′11″N, 27°22′27″E
Rakennustyyppi:  stoa
Valmistumisvuosi:  n. 290–270 eaa.
Suunnittelija:  Sostratos?
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Knidoksen stoa oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Knidoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se rakennettiin hellenistisen kauden alkupuolella noin vuonna 290–270 eaa.
Knidoksen stoan raunioita.
Stoa sijaitsi Knidoksen kaupungin ydinalueella Dionysoksen temppelin ja korinttilaistyylisen temppelin välissä, ensin mainitun pohjoispuolella. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa ja avautui etelään eli Dionysoksen temppelille ja eteläisempään eli suureen satamaan päin. Rakennus oli yksikerroksinen ja kaksilaivainen ja edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli 132 metriä ja leveys 13 metriä, toisin sanoen se oli pylväshalliksi varsin pitkä.
Rakennuksen on arveltu olevan mahdollisesti sama antiikin kirjallisista lähteistä tunnettu pylväshalli, josta Plinius vanhempi käytti nimitystä pensilis ambulatio (”riippuva promenadi”). Sen oli suunnitellut Knidoksesta kotoisin ollut Sostratos, joka tunnetaan Faroksen majakan arkkitehtina. Pseudo-Lukianos mainitsee rakennuksen monikollisessa muodossa ”stoat”, ja siksi on joskus arveltu, että kyseessä olisi voinut olla sarja stoia, mahdollisesti jonkun aukion kuten agoran ympärillä. Plinius sanoo, että Sostratos oli ensimmäinen, joka pystytti tämän kaltaisen rakennuksen. Ajoituksen puolesta löydetty stoa voi olla juuri Sostratoksen suunnittelema, mutta arkeologia ei ole kyennut vahvistamaan sitä samaksi rakennukseksi. Arkeologia ei myöskään selitä sitä, miksi stoaan olisi viitattu monikossa, sillä löydetty rakennus on suora pylväshalli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knidoksen stoa Wikimedia Commonsissa
Koirasalamanteri

| Koirasalamanteri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Heimo::  Olmit Proteidae
Suku::  Koirasalamanterit Necturus
Laji::  maculatus
Kaksiosainen nimi
 Necturus maculatus  (Rafinesque, 1818) 

Katso myös
   Koirasalamanteri Wikispeciesissä   Koirasalamanteri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koirasalamanteri eli täpläkoirasalamanteri (Necturus maculosus) on pohjoisamerikkalainen vedessä elävä salamanterilaji.
Ulkonäkö

Koirasalamanteri kasvaa 20-50 cm:n pituiseksi. Laji on väritykseltään yleensä harmaa tai ruskea sinimustin kuvioin. Silmiä pitkin kulkee tumma juova kyljille. Vatsa on harmaa ja täpläinen. Koirasalamanterilla on selkeästi näkyvät pensasmaiset voimakkaan punaruskeat ulkoiset kidukset. Ne sijaitsevat pään takana kolmena parina. Kidusten koko ja muoto vaihtelee veden laadun mukaan. Mitä viileämpää ja hapekkaampaa vettä sitä pienemmät ja haarattomammat kidukset ovat. Vartalo on pitkä ja litteä. Lyhyissä raajoissa on neljä varvasta. Iso pyrstö on sivuilta litistynyt.  Koirasalamanterin kyljissä on poikittaisuurteita. Raajat ovat jokseenkin vahvat.
Elintavat

Koirasalamanteri on yöaktiivinen ja liikkuu vain suppealla (200 m) alueella piilotellen puiden alla ja kivenkoloissa päivisin. Varsinkin sameissa vesissä se saattaa liikkua päivisinkin tuntiessaan olonsa turvalliseksi. Se pysyttelee tiiviisti pohjan tuntumassa ryömien pohjamudassa. Uidessaan koirasalamanteri heiluttaa pyrstöään sivusuunnassa jalat kylkiä vasten painettuina. Koirasalamanteri saalistaa maaten pohjassa odottaen virran tuovan kohdalle ajelehtivia selkärangattomia, pikkukaloja ja toisia sammakkoeläimiä. Koirasalamanteri vaatii melko korkeaa veden happipitoisuutta. Vähähappisissa ja likaisissa vesissä kidukset kasvavat suuriksi ja tuuheiksi. Se pitää kiduslehtensä siisteinä haromalla niitä jaloillaan. Koirasalamanteri sietää hyvin kylmää vettä ja saattaa olla aktiivinen jään alla.  Se elää joissa, järvissä, kanavissa ja virroissa. Koirasalamanteri esiintyy yleisenä Yhdysvaltain itä- ja keskiosissa, ja levinneisyys ulottuu myös Kanadan puolelle Suurten järvien alueelle.
Lisääntyminen

Koirasalamanteri tulee sukukypsäksi 5-7 vuoden iässä. Ne kutevat loppukesällä tai syksyllä ennen kuin asettuvat talvihorrokseen. Itse muninta tapahtuu vasta keväällä huhti-kesäkuussa. Joidenkin lähteiden mukaan naaras munisi syksyllä tai talvella.  Naaraan koosta riippuen munien määrä vaihtelee 18 ja 880 välillä. Tavallisimmin munia on 20-300. Munien halkaisija on noin 6 mm ja niitä ympäröi hyytelöpallo. Naaras laskee munat puiden tai kivien alle tekemäänsä pieneen hiekkakuoppaan.  
Munat kehittyvät noin kahdessa kuukaudessa. Tänä aikana naaras vartioi niitä poiketen useimmista muista sammakkoeläimistä. Poikasten kuoriutuessa niillä on vielä ruskuaispussi alapuolellaan. Se ravitsee poikasia ensimmäiset kaksi kuukautta kunnes ne kykenevät hankkimaan itse ravintonsa. Tällöin poikaset ovat noin neljän senttimetrin pituisia. Poikaset muistuttavat jo syntyessään paljon aikuisia pienemmässä koossa.
Kris Erickson

| Kris Erickson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Kanada
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  Superraskassarja
Vyöarvo:  1. dan
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten kyokushin karate.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten kyokushin karate.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten kyokushin karate.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 2011 | +90 kg |  |
| Calgary Cup  | Calgary Cup  | Calgary Cup  |  |
|  Pronssia | 2006 | avoin |  |
Kris Erickson on kanadalainen karateka. Hän saavutti pronssia vuoden 2011 Kyokushinin Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa.
Kilpaura

Erickson saavutti Los Angeles Cupissa raskaansarjan murskauskilpailun toisen sijan 2002.
Erickson saavutti pronssia Calgary Cupissa 2006.
Hän oli mukana All American Openissa 2010, jossa Erickson putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Nicolae Stoianille tuomariäänin.
Hän saavutti menestystä myös Kanadan ulkopuolella voitettuaan pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa tammikuussa 2011. Erickson valittiin myös edustamaan Kanadaa vuoden 2011 MM-kilpailuihin.
Kourwéogo

| Kourwéogo |
| --- | --- |
 Provinssin sijainti Burkina Fasossa
Valtio:  Burkina Faso
Hallintoalue:  Plateau-Central
Departementteja:  5
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Boussé
Pinta-ala:  1 588 km²
Väkiluku (2006):  136 017
Kourwéogo on provinssi Burkina Fason keskiosassa Plateau-Centralin hallintoalueella. Provinssissa oli vuonna 2006 yhteensä 136 017 asukasta. Provinssin pääkaupunki on Boussé, jossa oli vuonna 2006 yhteensä 41 455 asukasta.
Departementit

Boussé
Laye
Niou
Sourgoubila
Toéghin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kourwéogo Wikimedia Commonsissa
Burkina Fason provinssit
Balé
Bam
Banwa
Bazèga
Bougouriba
Boulgou
Boulkiemdé
Comoé
Ganzourgou
Gnagna
Gourma
Houet
Ioba
Kadiogo
Kénédougou
Komondjari
Kompienga
Kossi
Koulpélogo
Kouritenga
Kourwéogo
Léraba
Loroum
Mouhoun
Nahouri
Namentenga
Nayala
Noumbiel
Oubritenga
Oudalan
Passoré
Poni
Sanguié
Sanmatenga
Séno
Sissili
Soum
Sourou
Tapoa
Tuy
Yagha
Yatenga
Ziro
Zondoma
Zoundwéogo
Kuhertajagaselli

| Kuhertajagaselli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Gasellit Antilopinae
Suku::  Gasellit (suku) Gazella
Laji::  subgutturosa
Kaksiosainen nimi
 Gazella subgutturosa  Guldenstaedt, 1778 
 Lajin levinneisyysalue
Katso myös
   Kuhertajagaselli Wikispeciesissä   Kuhertajagaselli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuhertajagaselli (Gazella subgutturosa) on gasellien sukuun kuuluva sorkkaeläinlaji.
Aikuinen kuhertajagasellikoiras painaa 20–40 kg, naaras on pienempi. Koiraalla on mustat ulospäin kääntyvät 20–35 cm pitkät sarvet. Turkin värissä on maantieteellisiä eroja, yleisväri on vaaleanruskea tai harmahtava. Häntä on lyhyt, musta tai tummanruskea.
Kuhertajagaselleja tavataan lähinnä Mongoliassa, Kiinassa ja Kazakstanissa. Niitä on myös Keski-Aasiassa, Iranissa, Afganistanissa ja Pakistanissa. Azerbaidžanissa Şirvanin kansallispuistossa elää kanta, josta on tehty siirtoistutuksia muualle maahan.
Kourítes

| Kourítes Κουρήτες |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kourítes
 Koordinaatit: 35°11′00″N, 24°44′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Amári
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  730302
Väkiluku (2011):  3 058
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kourítes (kreik. Κουρήτες; myös Kurítes; virallisesti Δημοτική Ενότητα Κουρητών, Dimotikí Enótita Kouritón) on yksi Amárin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 058 (vuonna 2011).
Kourítes käsittää Amárin kunnan itäosan Kreetan saaren eteläisissä keskiosissa. Kunnallisyksikön suurin asutus on Fourfouráksen kylä. Sen alueella sijaitsee myös muun muassa Apodoúloun kylä, joka tunnetaan minolaisen asutuksen arkeologisesta kohteesta. Kourítes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Amárin kunnaksi yhdessä Sývritoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kouríteen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Paraskeví | Agía Paraskeví | 124 |
| Ágios Ioánnis | Ágios Ioánnis | 117 |
| Apodoúlou | Apodoúlou | 256 |
| Apodoúlou | Mándres | 42 |
| Apodoúlou | Rízikas | 6 |
| Apodoúlou | Sáta | 3 |
| Fourfourás | Fourfourás | 605 |
| Kouroútes | Kouroútes | 210 |
| Lampiótes | Lampiótes | 61 |
| Lochriá | Árdaktos | 48 |
| Lochriá | Lochriá | 247 |
| Níthavri | Níthavri | 405 |
| Níthavri | Vathiakó | 8 |
| Petrochóri | Petrochóri | 137 |
| Platánia | Platánia | 199 |
| Plátanos | Plátanos | 501 |
| Vizári | Vizári | 89 |
Yhteensä: 3 058
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kourítes Wikimedia Commonsissa
Korean tasavallan kansalaisuus

Etelä-Korean passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Korean tasavallan kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Korean tasavallan, eli Etelä-Korean, välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä eteläkorealaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toisella on Korean tasavallan kansalaisuus lapsen syntyessä riippumatta siitä, missä nämä asuvat.
Pohjois-Koreasta etelään loikanneet korealaiset saavat automaattisesti Etelä-Korean kansalaisuuden, minkä lisäksi nämä käyvät läpi Etelä-Korean turvallisuusviranomaisten selvityksen, kolmikuukautisen assimilaatiokurssin sekä saavat valtiolta rahallista avustusta.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella

Hakemuksen perusteella Etelä-Korean kansalaisuus voidaan myöntää kolmella tavalla: normaali, yksinkertaistettu ja erikoislaatuinen reitti.
Normaali hakureitin vaatimukset:
on asunut maassa yhtäjaksoisesti vähintään 5 vuotta
omaa pysyvän oleskeluluvan
on Etelä-Korean lain silmissä aikuinen
on todettu hyvämaineiseksi noudattaen Etelä-Korean lakeja ja säädöksiä
pystyy elättämään itsensä tai on tähän pystyvän henkilön huollettava
tuntee maan tapoja, kulttuuria ja osaa korean kieltä
ei ole vaaraksi maan kansalliselle turvallisuudelle, yleiselle järjestykselle ja hyvinvoinnille
Yksinkertaistettu hakureittiä myöten hakevien henkilöiden tulee täyttää samat ehdot kuin normaalia hakureittiäkin (kahta ensimmäistä lukuun ottammatta), minkä lisäksi näiden tulee asua maassa yhtäjaksoisesti kolme vuotta. Yksinkertaistettu hakureitti on tarkoitettu seuraaville hakijoille:
on Etelä-Korean kansalaisten adoptoima
on syntynyt Koreassa ja väh. toinen vanhemmista on myös syntynyt Koreassa
Etelä-Korean kansalaisen kanssa naimisissa olevat henkilöt (väh. 2 vuotta Koreassa asumisen jälkeen TAI väh. 3 vuotta ulkomailla asumisen jälkeen sekä väh. 1 vuoden Koreassa asumisen jälkeen)
Aiemmin Etelä-Korean kansalaisen kanssa naimisissa olevat henkilöt (täytettävä samat ehdot kuin edellä, mutta eteläkorealainen puoliso on joko kadonnut tai kuollut)
Erikoitapauksissa kansalaisuus voidaan myöntää, mikäli hakija on todettu hyvämaineiseksi, osaa korean kieltä sekä tuntee maan tapoja ja kulttuuria. Erikoistapauksiin kuuluvan hakijan tulee olla jokin seuraavista:
ulkomaalainen, jonka vanhemmista vähintään toinen on Etelä-Korean kansalainen paitsi adoptiolapset, jotka on adoptoitu täysi-ikäisinä
koreankiinalaiset
ulkomaalaiset, jotka ovat tehneet erityislaatuisen palveluksen Korean tasavallalle
Kaksoiskansalaisuus

Etelä-Korea sallii kaksoiskansalaisuuden ainoastaan, jos henkilö on yli 65-vuotias. Maassa on keskusteltua ikärajan laskemisesta. Kaksoiskansalaiset eivät myöskään saa toimia sellaisissa poliittisissa viroissa, joissa nämä edustaisivat Korean tasavaltaa.
Kongō-luokka

Kongō-luokka voi  tarkoittaa seuraavia keisarillisen Japanin laivaston ja Japanin itsepuolustusvoimien laivaston alusluokkia:
Kongō-luokka (ironclad), 1800-luvun lopun panssarikorvettiluokka
Kongō-luokka (taisteluristeilijä), ensimmäisen ja toisen maailmansodan taisteluristeilijäluokka
Kongō-luokka (hävittäjä), Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokasta Japanin vaatimuksia vastaavaksi muokattu ohjushävittäjäluokka.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kongō-luokka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Krimin rintama

| --- | --- |
 Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa 
Baltian rintamat: 
Baltian rintama: 
1. Baltian rintama: 
2. Baltian rintama: 
3. Baltian rintama: 
Brjanskin rintama: 
Luoteisrintama: 
Orjolin rintama : 
Valko-Venäjän rintamat: 
Valko-Venäjän rintama: 
1. Valko-Venäjän rintama: 
2. Valko-Venäjän rintama: 
3. Valko-Venäjän rintama: 
Keskustan rintama: 
Kurskin rintama: 
Lännen rintama : 
Ukrainan rintamat: 
1. Ukrainan rintama: 
2. Ukrainan rintama: 
3. Ukrainan rintama: 
4. Ukrainan rintama: 
Arorintama: 
Etelän rintama: 
Lounaan rintama: 
Voronežin rintama: 
Reservirintama : 
Kaukoidän rintamat: 
Kaukoidän rintama: 
1. Kaukoidän rintama: 
2. Kaukoidän rintama: 
Transbaikalin rintama : 
Moskovan rintamat: 
Moskovan puolustuslinja: 
Moskovan reservirintama: 
Možaiskin puolustuslinja: 
Kalininin rintama: 
Reservirintama : 
Pohjoiset rintamat: 
Karjalan rintama: 
Leningradin rintama: 
Pohjoinen rintama: 
Olhavan rintama : 
Kaukasuksen rintamat: 
Kaukasuksen rintama: 
Pohjois-Kaukasuksen rintama: 
Transkaukasian rintama: 
Krimin rintama : 
Stalingradin rintamat: 
Donin rintama: 
Kaakon rintama: 
Stalingradin rintama: 
Krimin rintama  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 28. tammikuuta 1942 Kaukasuksen rintamasta. Se hajotettiin 19. toukokuuta 1945. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51 armeija.
Krimin rintama osallistui kevättalvella 1942 Krimin taisteluun valloittamalla sillanpääaseman Kertšistä. Puna-armeijan aloitettua 30. tammikuuta hyökkäyksen Izjumin alueella siirrettiin Krimiltä kaksi Luftwaffen pommikoneryhmää tuolle alueelle ja Krimin saksalaisten joukkojen komentaja Erich von Manstein päätti viivyttää hyökkäystä Krimin rintamaa vastaan. Saksalaisten hyökkäys alkoi vasta 8. toukokuuta ja ne löivät nopeasti neuvostoliittolaiset joukot, vaikka Krimin rintamalla oli kaksi kertaa enemmän joukoja kuin saksalaisilla. Tässä operaatio Trappenjagdissa puna-armeija menetti 162 282 sotilasta, lähes kaikki rintaman raskaat aseet ja 417 lentokonetta.
Koukunniemi

Taipaleenjoki etelästä nähtynä. Joki virtaa vasemmalta Suvannosta ja kiertää kuvassa näkyvän Koukkuniemen ja kääntyy sitten oikealle kohti Laatokkaa.
Koukunniemi oli kylä Metsäpirtissä. Koukunniemi sijaitsi Suvanto-järven ja Taipaleenjoen rannalla, Sakkolan eteläpuolella.
Väestö

1900-luvulla Koukunniemen kylä käsitti 3 kylänosaa: Kirvesmäki, Lääenmäki (myös Läämäki) sekä Koukunniemi. Koukunniemen läntinen osa oli Kirvesmäkeä ja eteläinen osa Koukunniemeä. 1930-luvulla Koukunniemessä oli 64 taloa. Asukkaiden päätoimeentulon muodosti maatalous. Vuonna 1939 Koukunniemen kylien asukkaat joutuivat lähtemään sodan tieltä evakkoon ja kylien rakennukset tuhoutuivat kokonaisuudessaan talvisodan ensipäivinä. Sotien jälkeen ei Kirvesmäen ja Läämäen kylissä ole ollut pysyvää asutusta.
Kongōmaru (1936)

| Kongōmaru |
| --- | --- |
 Kongōmaru vuonna 1945
Lippuvaltio:   Japani
Status:  ajoi karille 14. lokakuuta 1951
Tekniset tiedot
Pituus:  126,49 m m
Leveys:  17,37 m m
Koneteho:  15 600 hv kW
Nopeus:  23 kn
Matkustajia:  66 (1. luokka) 367 (2. luokka) 1 639 (3. luokka)
Sisaralukset:  Koanmaru
Kongōmaru (jap. 金剛丸) oli japanilainen matkustajalautta, joka liikennöi japanilaisen Shimonosekin ja korealaisen Busanin satamien välillä.
Kongōmarun voimanlähteenä oli kaksi Zoelly-tyyppistä höyryturbiinien sarjaa, jotka pyörittivät kahta potkuria. Sen matkustajakapasiteetti oli 66 matkustajaa omissa hyteissään, 367 matkustajaa jaetuissa hyteissä ja 1 639 matkustajaa halleissa omilla futoneillaan.
Vuonna 1943 Kongōmaru joutui ilmahyökkäykseen Hakatanlahdella, mutta se selvisi.
Korean sodassa Kongōmaru kuljetti sotilaita Sasebon ja Busanin välillä. 14. lokakuuta 1951 se ajautui perä edellä rantaan Koshikijimasaarilla taifuuni Ruthin aiheuttamassa raskaassa merenkäynnissä. Kyydissä oli tuolloin noin 450–500 YK-joukkojen sotilasta ja noin 70 japanilaista miehistön jäsentä. He selvisivät onnettomuudesta vahingoittumattomina, ja heidät siirrettiin yhdysvaltalaisen USS George Clymerin kyytiin. Kahtia haljennutta Kongōmarua ei voitu enää palauttaa liikenteeseen.
Kaupunkisuunnittelu Roomassa Sixtus V:n aikana 1585–1590

Espanjalaiset portaat olivat yksi Paavi Sixtus V:n teettämistä rakennelmista Roomassa. Ne rakennettiin vuosina 1723–1726.
Tämä artikkeli käsittelee Rooman rakennushistoriaa Paavi Sixtus V:n aikana vuosina 1585–1590.
Taustaa

Paavi palasi Avignonista Roomaan 1377. Tuolloin Rooma oli köyhtynyt ja takapajuinen alle 20 000 asukkaan keskiaikainen kaupunki. Paavi-instituutio tahtoi rakentaa pääkaupunkinsa uudelleen läntisen kirkon maailmanvallan symboliksi. Samalla kaupunkirakenne muokattiin vähitellen modernin länsimaisen mallin mukaiseksi. Rooman rakentamisen seuraavat 400 vuotta ovat paavien ponnistelujen summa.
Vaurauden myötä myös väestö kasvoi ja oli vuonna 1450 noin 20 000. Vuosien 1526–1527 luku oli jo n. 55 000. Rooman ryöstö vähensi luonnollisesti asukas­lukua, mutta se oli samalla tasolla taas vuonna 1560.
Vuosisadan vaihteen tienoilla väkiluku oli melkein kaksinkertaistunut. Tämä oli vakituinen väestö. Rooma oli kuitenkin pyhiin­vaeltajien kaupunki, ja vaurastumisen myötä myös pyhiinvaeltajien määrä kasvoi. Heitä tuli erityisen runsaslukuisesti juhlavuosina, joita alettiin viettää 1450 ja jotka jatkuivat 25 vuoden välein. 1400-luvun tarkkoja osanottajamääriä ei tarkkaan tiedetä. Pyhiinvaeltajien määrä kasvoi aivan uusiin lukemiin 1500-luvun loppuvuosikymmeninä vasta­uskon­puhdistuksen vaikutuksesta, ollen 1575 n. 400 000. Pyhiinvaeltajien myötä pahenivat myös kaupungin liikenneongelmat entisestään. Ilman tavaraliikennettäkin liikkuminen kapeilla teillä oli tukahduttava kokemus, varsinkin kun kaupunki on kulkijoilleen tuntematon.