stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elokuvavuosi 1975
Uudet elokuvat

Adelen tarina
Al Capone
Ammatti: reportteri
Barry Lyndon
Brannigan – terästä nyrkeissä
Dersu Uzala
Flame
Haastaja
Henkensä kaupalla
Hikinen iltapäivä
Huvihetki hirttopaikalle
Kalmanralli 2000
Kiristäjä
Korppikotkan kolme päivää
Kovaotteiset miehet 2
Kupariluoti
Kylmät väreet
Mahogany
Man Who Would Be King – Seikkailujen sankarit
Mandingo
Mies joka osti elämänsä
Monty Pythonin hullu maailma
Musta kuu
Nashville
Pako taikavuorelle
Palkkionmetsästäjät
Peili
Professori Uuno D. G. Turhapuro
Päreet palaa!
The Rocky Horror Picture Show
Rollerball
Rosebud
Sherlock Holmesin välkky veli
Simpauttaja
Siunattu hulluus
Stepfordin naiset
Stiletti Giltsit
Syksyn tultua
Särkyneen sydämen sola
Tappajahai
Teräshermo
Tuuli ja leijona
Vaaleanpunaisen pantterin paluu
Verenpunainen yö
Villit juhlat
Väärä liike
Yksi lensi yli käenpesän
Yön siirrot
Suomen katsotuimmat 1975

Suomessa eniten teatterikatsojia saaneet elokuvat vuonna 1975 olivat:
Tappajahai (1975), 587 507 katsojaa
Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975), 455 739 katsojaa
Kaunotar ja kulkuri (1955), 312 625 katsojaa
Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975), 282 251 katsojaa
Liekehtivä torni (1974), 264 088 katsojaa
Kummisetä osa II (1974), 228 008 katsojaa
Chinatown (1974), 169 977 katsojaa
Särkyneen sydämen sola (1975), 143 585 katsojaa
Alice ei asu enää täällä (1974), 131 074 katsojaa
Puhallettu 60 sekunnissa (1974), 127 444 katsojaa
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1975 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Erotiikan maailma

| Erotiikan maailma |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  TV-Kustannus Oy
ISSN:  ISSN 0784-3275
Perustettu:  1987
Päätoimittaja:  A. Lehtisalo
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  8 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Erotiikan maailma oli suomalainen miestenlehti. Lehti ilmestyi vuodesta 1987 alkaen. Lehteä kustantanut TV-Kustannus Oy lopetti toimintansa 2011. Muun muassa Rakel Liekki kirjoitti kolumneja lehteen. Samaan lehtiperheeseen kuuluivat Napakymppi, Kalu- ja Tabu-lehdet.
Erottelu sukuvaakunoissa

Erottelu sukuvaakunoissa tarkoittaa saman suvun jäsenten vaakunoiden erottelua. Etenkin Skotlannissa ja Englannissa käytettiin saman suvun vaakunoissa erottelua, sillä jokaisella henkilöllä oli oma vaakunansa. Tätä kutsuttiin englanniksi ”Cadency marks” ja Ruotsissa nimellä ”Brisyr”.
Esimerkkinä suvun päämiehen vanhin poika sai kolmiliparisen turnajaiskauluksen päällikkeeksi kilvelleen ja pojanpoika viisiliparisen. Turnajaiskaulus poistettiin kun isä kuoli ja vanhimmasta pojasta tuli suvun päämies.
Suomessa ei kadenssimerkintöjä vaakunoissa yleensä käytetä, vaikka niitä joskus esiintyykin; heraldinen taiteilija päättää itse jos hän merkitsee vaakunaan kadenssin. Vaakunaselitykseen kadenssia ei kirjoiteta.
Escos

Château d'Escos (Escosin linna)
Escos on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 217 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Escosin pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Ese Brume

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ese Brume vuonna 2024. |  Ese Brume vuonna 2024. |  Ese Brume vuonna 2024. |  |
Maa:   Nigeria
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | pituushyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Eugene 2022 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2022 | pituushyppy |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Birmingham 2022 | pituushyppy |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Rabat 2019 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Accra 2023 | pituushyppy |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Marrakech 2014 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Durban 2016 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Asaba 2018 | pituushyppy |  |
|  Kultaa | Douala 2024 | pituushyppy |  |
Ese Brume (s. 20. tammikuuta 1996) on nigerialainen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy. Hän on saavuttanut pituushypyssä hopeaa Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 tuloksella 685 cm ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 702 cm sekä pronssia Dohan MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 691 cm ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksella 697 cm. Lisäksi hän on sijoittunut neljänneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ja viidenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän on voittanut kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2014 ja 2022, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014, 2016, 2018 ja 2024 sekä Afrikan kisoissa 2019 ja 2023. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi.
Brume saavutti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa pituushypyssä ja 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2013 ja 2015, kolmiloikassa kultaa 2015 ja hopeaa 2013 sekä 100 metrillä pronssia 2015.
Brumen ennätys pituushypyssä on 717 cm, jonka hän hyppäsi Chula Vistassa, Yhdysvalloissa toukokuussa 2021. Tulos on myös Afrikan ennätys.
Eleven Madison Park

| Eleven Madison Park |
| --- | --- |

Osoite:  11 Madison Avenue
Sijainti:   Manhattan, New York
Avattu:  1998
Omistaja:  Danny Meyer
Pääkokki:  Daniel Humm
Tyyppi:  New French
Arvostelu:  3 
Paikkoja:  80
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Eleven Madison Park on Danny Meyerin omistama ranskalainen ravintola New Yorkin Manhattanilla. Se avattiin vuonna 1998. Ravintolan pääkokkina on toiminut vuodesta 2006 lähtien Daniel Humm, jota muun muassa The New York Times on pitänyt ravintolan menestyksen tärkeimpänä tekijänä yhdessä ravintolan toimitusjohtaja Will Guidaran ja viinivastaava John Raganin kanssa.
Eleven Madison Parkilla on täydet kolme Michelin-tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eleven Madison Park Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
Eerie

| Eerie Barathrum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1.–3. syyskuuta; 7.–8. syyskuuta Perkele Studio
 Julkaistu: marraskuu 1995
 Tuottaja(t): Demonos Sova, Jämy
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 65.00
 Levy-yhtiö: Nazgul's Eyrie Productions
Barathrumin muut julkaisut
| Hailstorm 1995 | Eerie 1995 | Jetblack 1997 |
Eerie on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Nazgul's Eyrie Productions.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Demonos Sova.
Sähttän Juoiggus – 4.27
Moon Calls – 4.38
Wanderer in the Night – 5.09
Vampire – 4.51
Nocturnal Dance – 4.56
Eerie – 8.21
The Twilight – 4.30
Black Goat – 2.43
Dagger, Seal, Vengeance – 4.28
Justice of the Shining Steel – 4.28
Bleeding Sky – 4.30
Victory Feast – 5.34
Ravens – 6.25
Kokoonpano

Demonos Sova – laulu, bassokitara, kitara, kosketinsoitin, efektit
Infernus – bassokitara
Sulphur – kitara
Pimeä – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Jämy – tuottaja, äänittäjä
J. S. Kerman – grafiikka
Aiheesta muualla

Albumi Eerie Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Eerie discogs.com -sivustolla
Elina Veistäjä

Elina Veistäjä (o.s. Snellman, 16. marraskuuta 1914 Helsinki – 3. maaliskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen partioaktiivi. Hän toimi 1957–1963 Suomen Partiotyttöjärjestön pääsihteerinä ja 1963–1969 taloudenhoitajana.
Veistäjä valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja työskenteli leipätyönsä rinnalla monissa luottamustoimissa. Hän oli nuoresta lähtien aktiivinen partiolainen ja tuli sitä kautta Partiotyttöjärjestön pääsihteeriksi. Hän oli vuodesta 1979 Suomen Naisten Huoltosäätiön hallituksen puheenjohtaja ja Suomalaisen Konkordia-liiton rahastonhoitaja. Hän oli Helsingin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän palveluksessa ennen kuin jäi eläkkeelle ja oli myös seurakunnallisissa luottamustehtävissä, muun muassa kirkkovaltuustossa vuodesta 1979. Hän toimi useissa naisjärjestöissä vuodesta 1930 alkaen. Hän kuoli yllättäen, ja tehtävät jäivät kesken.
Veistäjän puoliso oli teatterihistorioitsija Verneri Veistäjä.
Tunnustukset

Suomen Leijonan Ritarimerkki
Vapaudenmitali 2. luokka
Talvisodan muistomitali
Jatkosodan muistomitali
Muistomitali inhimillisestä auliudesta (Pro Benignitate Humana)
Suomen Punaisen Ristin pronssinen ansiomitali
Emilio Giorgi

Emilio Giorgi (7. huhtikuuta 1885 Lucignano d'Arbia – 8. kesäkuuta 1964) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. huhtikuuta 1912 ja nimitettiin Montepulcianon hiippakunnan johtoon 18. syyskuuta 1933. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gustavo Matteoni, jota avustivat Giuseppe Conti ja Stefano Corbini.
Giorgi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 79-vuotiaana virassa.
Ennakkokysely

Ennakkokysely on ennen opetustapahtumaa oppilaalle tehtäväksi annettu kysely. Ennakkokysely voi olla diagnostinen tentti, mutta sitä voi käyttää yleisemminkin keräämään oppilaiden odotuksia opetustilanteen sisällöstä ja toimintatavoista. Ennakkokyselyä käytetään yhä useammin erilaisten webinaarien, seminaarien ja koulutusjaksojen yhteydessä tilaisuuden sisällön räätälöintiin osallistujien osaamistason ja toiveiden mukaiseksi.
Erkki Keldo

| Erkki Keldo |
| --- | --- |
 Keldo vuonna 2021.
Viron talous- ja teollisuusministeri
 Michalin hallitus 23. heinäkuuta 2024–  
Edeltäjä:  Tiit Riisalo
Riigikogun jäsen
 2021–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1990 (ikä 33)
Kansalaisuus:  virolainen
Tiedot
Puolue:  Viron reformipuolue
Tutkinnot:  Tallinnan yliopisto
Erkki Keldo (s. 7. marraskuuta 1990) on virolainen reformipuolueen poliitikko ja maansa nykyinen talous- ja teollisuusministeri heinäkuusta 2024. Keldo on ollut Riigikogun jäsen vuodesta 2021.
Yksityiselämä

Keldo elää avoliitossa ja hänellä on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erkki Keldo Wikimedia Commonsissa
Elokuvavuosi 1974

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1974 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Vuosi 1974 suomalaisessa elokuvassa

Vuosi 1974 muistetaan suomalaisen elokuvatuotannon aallonpohjana, sillä vuoden aikana tuotiin ensi-iltaan vain kaksi kotimaista pitkää näytelmäelokuvaa. Ne olivat Ere Kokkosen Viu-hah hah-taja ja Seppo Huunosen Karvat.
Risto Jarvan johtama Elokuvapoliittinen komitea teki vuonna 1974 esityksen Suomen elokuva-arkiston (nyk. Kavi) valtiollistamiseksi, ja esitys toteutuikin vuonna 1979. Vuonna 1984 tuli voimaan laki elokuvien tallettamisesta, mikä vahvisti elokuvien arkistoimistoiminnan edellytyksiä Suomessa.
Suomalaisen elokuvan viikon New Yorkissa järjestänyt yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Richard Anobile moitti Helsingin Sanomien Sakari Määttäsen haastattelussa suomalaista elokuvaa kovin sisäänlämpiäväksi. Hänestä elokuvissa oletetaan liikaa Suomen lähihistorian tuntemusta, jota ulkomaisella yleisöllä ei voi olla. Sen hetken parhaiksi suomalaisiksi elokuvantekijöiksi hän nimesi Risto Jarvan, Mikko Niskasen ja Lampaansyöjillä vakuuttaneen Seppo Huunosen, joskaan tämän Karvoista Anobile ei innostunut.
Katsotuimmat elokuvat Suomessa

Kymmenen eniten teatterikatsojia saanutta elokuvaa Suomessa vuonna 1974 olivat:
Papillon 759 301 katsojaa
Puhallus 573 088 katsojaa
007 ja kultainen ase 420 450 katsojaa
Manaaja 392 403 katsojaa
Viu-hah hah-taja 372 274 katsojaa
Emmanuelle 356 923 katsojaa
Riemukupla rullaa taas 319 022 katsojaa
Svengijengi ’62 275 572 katsojaa
Robin Hood 239 395 katsojaa
Nimeni on Nobody 192 770 katsojaa
Uudet elokuvat

007 ja kultainen ase
Alice ei asu enää täällä
Chinatown
Kaspar Hauserin tapaus
Kehäkukkia
Kianto – omat koirat purivat
Kummisetä II
Liekehtivä torni
Nitistäjä
Pimeä tähti
Texasin moottorisahamurhaaja
Viu-hah hah-taja
Zardoz
Puhallettu 60 sekunnissa
Sarjat

Derrick
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1974 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Enn Tarto

Tarto Viron yleisradion haastateltavana vuonna 2013.
Enn Tarto (25. syyskuuta 1938 Tartto – 18. heinäkuuta 2021) oli virolainen poliitikko ja itsenäisyystaistelija.
Viron kuuluessa vielä Neuvostoliittoon Tarto joutui kolme kertaa vankileireille, joissa hän vietti yhteensä 14 vuotta. Viimeisen kerran hän vapautui vuonna 1988. Viron itsenäistyttyä hän toimi muun muassa kansanedustajana riigikogussa sekä kaupunginvaltuutettuna Tartossa. Hän oli myös mukana perustamassa uudelleen maanpuolustusjärjestö Kaitseliittoa. Tarto sai elämänsä aikana lukuisia sekä virolaisia että muiden maiden antamia tunnustuksia ja hänet valittiin vuonna 1999 mukaan 20. sajandi sada suurkuju -listalle.
Elf (albumi)

| Elf Elf |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Tuottaja(t): Ian Paice, Roger Glover
 Tyylilaji: Blues rock
 Kesto: 34.22
 Levy-yhtiö: Purple Records
Elfin muut julkaisut
|   | Elf 1972 | Carolina County Ball 1974 |
Elf on samannimisen blues rock-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1972.
Kappaleet

Hoochie Koochie Lady – 5.32
First Avenue – 4.22
Never More – 3.49
I'm Coming Back For You – 3.26
Sit Down Honey (Everything Will Be Alright) – 3.47
Dixie Lee Junction – 5.09
Love Me Like A Woman – 3.47
Gambler, Gambler – 4.26
Kokoonpano

Ronnie James Dio – laulu, basso
David Feinstein – kitara
Neil Kubik – kitara
Mickey Lee Soule – piano
Gary Driscoll – rummut
Enna Hassinen

Enna Emilia Hassinen (s. 5. huhtikuuta 1995) on suomalainen seiväshyppääjä, joka edustaa Oulun Pyrintöä. Hänen ennätyksensä on 395 cm. Häntä valmentaa Kimmo Jokivartio. Hän voitti Kalevan kisoissa hopeaa Lahdessa 2012. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia Tampereella 2012.
Esko Jurvelin

Esko Olavi Jurvelin (s. 23. tammikuuta 1935) on oululainen tenori ja laulunopettaja. Hän on opettanut useita suomalaisia oopperalaulajia ja alan harrastajia. Tunnetuimpia hänen oppilaistaan ovat Aki Alamikkotervo, Hannu Jurmu, Anna-Maria Jurvelin, Jyrki Anttila, Tuomas Katajala, Lassi Virtanen, Jarmo Ojala ja Petrus Schroderus.  Toukokuussa 2015 tasavallan presidentti myönsi Jurvelinille director musices -arvonimen.
Jurvelin lauloi Suomen Kansallisoopperan solistina 1963–1967. Hänen roolejaan olivat muun muassa nimiosa Gounod’n Faustissa, Arturo Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor, Tamino Mozartin Taikahuilussa, Nemorino Donizettin Lemmenjuomassa, Fenton Verdin Falstaffissa, toinen poika Wolf-Ferrarin Il campiellossa ja Andres  Bergin Wozzeckissa.
Jurvelin aloitti tuntiopettajana Oulun konservatoriossa vuonna 1967 ja jäi eläkkeelle laulun yliopettajan virasta vuonna 1998.
Esko Jurvelinin lauluoppilaat ry järjestää konsertteja Oulun seudulla, muun muassa vuosittain 21.12. perinteisen Tuomaanpäivän joulukonsertin.
Ensi opetus

| Ensi opetus |
| --- | --- |

Nimi:  Ensi opetus
Tekijä:  Akseli Gallen-Kallela
Valmistuspaikka:  Keuruu
Valmistumisvuosi:  1889
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  117  cm
Leveys:  98  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Ensi opetus on Akseli Gallen-Kallelan öljyvärimaalaus, jonka koko on 117 × 98 cm. Hän maalasi sen vuosina 1887–1889. Teos esittää Keuruulla sijainneen Ekolan torpan sauna-Juonasta ja lettipäistä tyttöä. Maalauksen idea perustuu Vänrikki Stoolin tarinoihin, ja aluksi tytön tilalla mallina istui nuori ylioppilas. Taiteilija ei kuitenkaan ollut tyytyväinen, vaan korvasi ylioppilaan pikkutytöllä. Mallityttö löytyi Pariisista. Ensi opetus päätyi Pariisista Suomeen Englannin kautta.
Elina Visuri

Elina Visuri (o.s. Castrén, 24. tammikuuta 1932 Turku – 21. maaliskuuta 2024 Espoo) oli suomalainen väestötieteen tohtori ja kehitysyhteistyöneuvos. Hän työskenteli Suomen ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla eri tehtävissä vuodesta 1970, vastuualueinaan kehitysmaatutkimus, naisten asema ja väestöasiat.
Sotavuosina Elina Visurin isä, päämajan tiedustelu-upseerina tuolloin toiminut rautatieinsinööri Reino Castrén lähetti kahdeksan lastaan sotalapsiksi Ruotsiin, jossa heistä vanhimpana Visuri joutui huolehtimaan nuoremmista sisaruksistaan. Visuri tuli ylioppilaaksi vuonna 1952 Helsingin Tyttönormaalilyseosta ja ryhtyi sitten opiskelemaan sosiaalipolitiikkaa Helsingin yliopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli Väestöliitossa, sen alaisessa Väestöpoliittisessa tutkimuslaitoksessa ja valtion yhteiskuntatieteellisessä toimikunnassa 1957–1970 ennen siirtymistä ulkoasiainministeriöön. Näihin vuosiin osuivat vuoden jatko-opinnot Chicagossa 1959–1960 ASLA-Fulbright-stipendiaattina ja valmistuminen valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970-luvun taitteessa aiheena perhesuunnittelu.
Visuri toimi kehitysmaatutkimuksen toimikunnan sihteerinä 1972–1973, YK:n Maailman väestövuoden Suomen-komitean puheenjohtajana 1972–1974 sekä delegaattina YK:n väestökonferensseissa 1974 ja 1984. Hän oli puheenjohtajana ulkoministeriön tasa-arvotyöryhmässä ja edustajana YK:n tasa-arvokonferenssissa Kööpenhaminassa 1980. Hän toimi YK:n väestörahaston (UNFPA) maajohtajana Sri Lankassa ja Malediiveilla 1981–1983 sekä Keniassa 1990–1991, jonne hän jäi Suomen Nairobin-suurlähetystön kehitysyhteistyöneuvokseksi vuoteen 1994 asti.
Visuri promovoitiin 90 vuoden iässä Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan riemutohtoriksi toukokuussa 2022.
Elina Visuri oli vuodet 1953–1990 naimisissa suomalaisen televisiotoiminnan uranuurtajan Osmo Visurin kanssa. Vanhin heidän kolmesta pojastaan on media-alan yrittäjä Jaakko Visuri.
Teoksia

Köyhyys ja lastensynnytys : tutkimus perhesuunnittelun päämääristä, keinoista ja tuloksesta huoltoapua saaneissa helsinkiläisperheissä. Väestöpoliittinen tutkimuslaitos, 1968.
Poverty and children : a study of family planning. Väitöskirja, Helsingin yliopisto 1969.
Suomalaisten perhekoko – sattuma vai suunnitelma, yhdessä Marketta Ritamiehen kanssa, Väestöpoliittinen tutkimuslaitos, 1975.
Epänormaali kannabidioli

| Epänormaali kannabidioli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-[(1R,6R)-3-Metyyli-6-prop-1-eeni-2-yylisykloheks-2-eeni-1-yyli]-5-pentyylibentseeni-1,3-dioli
CAS-numero:  22972-55-0
PubChem CID:  89949
SMILES:  CCCCCC1=C(C(=CC(=C1) O)O)C2C=C(CCC2C(=C)C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C21H30O2
Moolimassa:  314.5 g/mol
Epänormaali kannabidioli eli abn-CBD, joka on lyhenne englanninkielen sanoista abnormal cannabidiol, on kannabidiolin rakenneisomeeri, joka sitoutuu valikoivasti agonistina ainakin GPR18-reseptoriin. Tämä GPCR saattaa olla kannabinoidireseptori. Vuoden 2021 helmikuuhun mennessä IUPHAR ei kuitenkaan ole luokitellut tätä reseptoria kannabinoidireseptoriksi tutkimustiedon puutteen takia. Abn-CBD:tä on käytetty endokannabinoidijärjestelmän tutkimuksessa. Sen annostelu laskee verenpainetta eläimissä laajentamalla verisuonistoa. Abn-CBD ei päihdytä, kuten esimerkiksi tetrahydrokannabinoli (THC), sillä Abn-CBD ei sitoudu CB1-kannabinoidireseptoriin agonistina THC:n tapaan.
Abn-CDB:llä on 2 kiraliakeskusta. Sillä on siten 4 (=22) stereoisomeeriä.
Historia

Abn-CBD syntetisoitiin ensi kerran vuonna 1969. Sen biologiset vaikutukset havaittiin vuonna 1977, kun sitä pistettiin koiriin. Se aiheutti koirissa verenpaineen laskua, kuten jotkin muut kannabinoidit, muttei aiheuttanut päihtymystä. Vuonna 1999 havaittiin, ettei abn-CBD sitoutunut tuolloin tunnettuihin CB1- ja CB2-kannabinoidireseptoreihin. Tämä osoitettiin knockout-hiirten avulla, joissa näitä reseptoreita koodaavat geenit oli inaktivoitu. Hiirissä abn-CBD kuitenkin laski verenpainetta inaktivaatiosta huolimatta ja kannabidioli esti paineen laskua. Abn-CBD:n esitettiin siksi sitoutuvan johonkin tuntemattomaan kannabinoidireseptoriin agonistina ja kannabidiolin olevan kilpaileva antagonisti tässä reseptorissa abn-CBD:lle. Vuonna 2006 sisäsyntyisiin kannabinoideihin eli endokannabinoideihin lukeutuvan anandamidin aineenvaihduntatuotteen, N-arakidonyyliglysiinin (NAGly) osoitettiin sitoutuvan tuolloin vielä huonosti tunnettuun GPR18-reseptoriin, joka löytyy muun muassa ihmisistä, jyrsijöistä ja koirista. GPR18-reseptorin esitettiin siksi vuonna 2006 olevan uusi kannabinoidireseptori. Vuonna 2010 abn-CBD:n ehdotettiin ensi kerran saavan aikaan verenpaineeseen liittyvät vaikutuksensa sitoutumalla agonistina GPR18-reseptoriin.
Aiheesta muualla

PubChem: Abn-cbd
Derwentin laakson tehtaat

| Derwentin laakson tehtaat |
| --- | --- |
 Toinen Cromfordin kehräämö.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Derbyshire, Englanti  53°1′N, 1°30′W
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  II, IV
Tunnusnumero:  1030
Valintahistoria
Valintavuosi:  2001
 Derwentin laakso
Derwentin laakson tehtaat ovat vanhoja tekstiilitehtaita Derwentjoen laaksossa Englannin Derbyshiressä. Ne muodostavat vuodesta 2001 alkaen Unescon maailmanperintökohteen. Tehtaat ja niiden työläisille rakennetut asunnot kattavat 24 km jokivartta Derbyn keskustasta pohjoiseen. Laakson kehräämöt kuuluivat maailman ensimmäisiin nykyaikaisiin tehtaisiin, ja niiden rakenteita ja toimintaperiaatteita kopioitiin myöhemmin ympäri Englantia ja koko maailmaa.
Historia

Vanhin tehtaista on Derbyn silkkikehräämö, joka rakennettiin vuonna 1721. Richard Arkwright rakennutti vesivoimalla toimivan puuvillakehräämön Cromfordiin vuonna 1771 ja suuremman kehräämön vuosina 1776–1777. Houkutellakseen työvoimaa tehtaisiinsa Arkwright rakennutti Cromfordin kylän ja tarjosi töitä koko perheelle: lapset työskentelivät puuvillakehräämössä, kun taas heidän vanhempansa kutoivat kehrätystä langasta kalikoa.
Arkwright ja hänen kanssaan yhdessä toimineet yrittäjät Jedediah Strutt, Thomas Evans ja Peter Nightingale olivat valistusajan teollisuusmiehiä, jotka kantoivat sosiaalista vastuuta tehtaiden ympärille syntyneistä yhteisöistä. Milford, Darley Abbey ja vuosina 1776–1777 rakennettu Belper kehittyivät vuodesta 1781 lähtien muiden pienten teollisuuspaikkakuntien esikuviksi.
Ensimmäiset tehtaat eivät tarvinneet kovin suurta voimanlähdettä, joten Lombe sijoitti Derbyn silkkikehräämön viljamyllyn kanssa samaan kanavaan ja Arkwright ensimmäisen puuvillakehräämön Derwentin sivujoen uomaan. Myöhemmät tehtaat, Belper, Milford ja Darley Abbey sekä Masson Mill saattoivat hyödyntää Derwentin potentiaalia. Miltonin ja Belperin tehtaat on muutettu myöhemmin pieniksi vesivoimaloiksi.
Keskeiset nähtävyydet

Maailmanperintökohteen keskeisiin osiin kuuluvat Massonin, Cromfordin, Smedleyn, Peckwashin ja Darley Abbeyn tehtaat, Derbyn silkkikehräämö, Cromfordin kanava sekä Belperin ja Milfordin työläisasuntoalueet.
Keskeiset nähtävyydet > Massonin tehdas

Massonin tehdas perustettiin vuonna 1783, ja se toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1993 asti. Se on tehtaista pohjoisin. Viisikerroksinen tiilirakennus oli aluksi 440 m pitkä, ja sitä laajennettiin 1800-luvulla. Toisin kuin varhaisemmilla Cromforsin tehtailla, Massonin tehtaiden voimanlähteenä oli Derwentin pääuoma, joka antoi vesivoimaa kymmenkertaisesti Cromfordiin verrattuna. Tehtaassa oli aluksi yksi vesiratas joka korvattiin kahdella vuonna 1801. Sen yhteyteen rakennettiin pato säännöstelemään veden virtausta mutta ei varsinaisia työläisten asuntoja. Massonin työntekijät asuivat joko Cromfordissa tai Matlock Bathissa.
Nykyisin Massonissa on tekstiilimuseo, kahviloita, myymälöitä ja toimistoja, eli yhteensä 300 yritystä.
Keskeiset nähtävyydet > Cromfordin kehräämöt

Cromfordin kehräämö oli maailman ensimmäinen vesivoimalla toimiva puuvillakehräämö. Sen ympärille kehittyi koko joukko tehdas- varasto- ja hallintorakennuksia, joista suurin osa valmistui vuosina 1770-1990. Tulipalo tuhosi osia vanhimmasta kehräämöstä vuonna 1929.
Keskeiset nähtävyydet > Cromfordin kanava

Cromfordin kanava rakennettiin 1790-luvulla. Se on 23 km pitkä ja yhdistää Cromfordin Erewashin kanavaan, jota pitkin pääsee Manchesteriin asti. Se suunniteltiin ennen kaikkea mineraalien kuten kalkkikiven kuljetusta varten.