stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Southwark (Lontoon kaupunkipiiri)

| Southwark |
| --- | --- |
 Southwarkin sijainti Lontoossa.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Koordinaatit:  51°30′11″N, 0°04′52″W
Pinta-ala:  28,8621 km2
Väkiluku:  317 256  (2018)
Lähialueet:  Lontoon City, Tower Hamlets, Lewisham, Bromley, Lambeth
 fiSouthwark 
Southwark (London Borough of Southwark) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee Thamesjoen eteläpuolella vastapäätä Lontoon Cityä. Sitä ympäröivät Lambeth lännessä, Lewisham idässä ja Bromley etelässä. Southwarkin pinta-ala on 29 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin 314 000 ihmistä. Noin kolmasosa väestöstä kuuluu etnisiin vähemmistöihin, kuten afrikkalaisiin, afrokaribialaisiin ja Kyproksen turkkilaisiin.
Soolokitaristi

Kirk Hammett on Metallican soolokitaristi.
Soolokitaristi (engl. lead guitarist) on kevyessä musiikissa melodisia osuuksia, kitarasooloja ja instrumentaalisia väliosuuksia sekä rytmikitaristin soittoa mukailevia riffejä soittava kitaristi. Rock-, pop-, jazz-, blues-, fuusiojazz ja punk-musiikissa soolokitaristia säestää tavallisemmin ainakin yksi rytmikitaristi, jonka soittamat yksiääniset säestyskuviot ja soinnut muodostavat usein lyhyitä ostinatoja tai riffejä.
Soolokitaristit kuuluvat monenlaisiin populaarimusiikin tyyleihin. Erityisesti bluesissa sekä joissakin rock- ja metallimusiikin tyylisuuntauksissa soolokitaristeilla on merkittävä rooli.
Merkittävimpiä soolokitaristeja

Ace Frehley (Kiss)
George Harrison (The Beatles)
Keith Richards (The Rolling Stones)
Dave "Snake" Sabo (Skid Row)
Steve Vai (Alcatrazz, Whitesnake, soolomuusikko)
Angus Young (AC/DC)
Kirk Hammet (Metallica)
Sinfonia nro 4 (Mahler)

Sinfonia nro 4 (G-duuri) on Gustav Mahlerin vuosina 1899–1900 säveltämä, 25. marraskuuta 1901 kantaesitetty sinfonia. Se on hänen sinfonioistaan lyhyin. Teos on myös laadittu orkesterille, joka on Mahlerin tyypillisesti käyttämiä kokoonpanoja suppeampi.
Mahlerin neljäs sinfonia sai alkunsa finaaliosastaan, laulusta "Das himmlische Leben", jonka Mahler alun perin sävelsi teostaan Des Knaben Wunderhorn varten. Laulun esittää orkesterin kanssa sopraano. Mahler valitsi neljänteen sinfoniaansa tietoisesti arkaaisen, klassisia malleja jäljittelevän tyylin. Neljännessä sinfoniassa eivät korostu Mahlerin sinfoniselle tuotannolle muutoin luonteenomaiset huipennukset ja tunnetilojen äärimmäisyydet.
Osat

Kaikki äänitteet julkaissut Musopen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Bedächtig, nicht eilen
In gemächlicher Bewegung, ohne Hast
Ruhevoll
Sehr behaglich
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Sitgesin elokuvajuhlat

Elokuvajuhlien päätapahtumapaikka vuonna 2009.
Sitgesin elokuvajuhlat (kat. Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya) on Espanjan Sitgesissä vuodesta 1967 lähtien järjestetty fantasia- ja kauhuelokuviin keskittyvä elokuvafestivaali, joka pidetään vuosittain yleensä lokakuussa. Elokuvajuhlilla on jaettu vuodesta 1971 lähtien palkintoja elokuvien tekijöille. Pääpalkintoja kutsutaan Maria-palkinnoiksi.
Sitgesissä ovat parhaan elokuvan palkinnon voittaneet muun muassa vuonna 2010 Jalmari Helanderin Rare Exports  ja vuonna 2022 Helanderin Sisu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sitgesin elokuvajuhlat Wikimedia Commonsissa
Elokuvajuhlien virallinen sivusto (katalaaniksi, espanjaksi, englanniksi)
Sinfonia nro 4 (Dvořák)

Antonín Dvořákin neljäs sinfonia d-molli (B. 41, op. 13) sävellettiin tammi–maaliskuussa 1874. Dvořák muokkasi teosta vielä 1880-luvulla ja johti teoksensa ensimmäisen kokonaisesityksen 6. huhtikuuta 1892.
Osat

Allegro
Andante sostenuto e molto cantabile
Scherzo: Allegro feroce
Finale: Allegro con brio
Kokoonpano

piccolo
2 huilua
2 oboea
2 klarinettia
2 fagottia
4 käyrätorvea
2 trumpettia
3 pasuunaa
patarummut
lyömäsoittimet
harppu
jouset
Siteían lentoasema

Siteían lentoasema ”Vitséntzos Kornáros” (kreik. Δημοτικός Αερολιμένας Σητείας «Βιτσέντζος Κορνάρος», Dimotikós Aeroliménas Siteías «Vitséntzos Kornáros», IATA: JSH, ICAO: LGST, YPA: ΔΑΣΤ) on kunnallinen lentoasema Siteían kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa.
Lentoasemarakennus.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1984. Se on omistettu siteíalaiselle runoilija Vitséntzos Kornárokselle.
Lentoasema sijaitsee saaren itäosissa noin kilometrin luoteeseen Siteían kaupungista. Lentokentän kiitotien pituus on 2 074 metriä ja leveys 45 metriä, ja se on rakennettu noin 115 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siteían lentoasema Wikimedia Commonsissa
Kreikan lentoasemat ja lentokentät
| --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat:  Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema · Ateenan kansainvälinen lentoasema · Chanián kansainvälinen lentoasema · Iraklionin kansainvälinen lentoasema · Kalamátan kansainvälinen lentoasema · Kaválan kansainvälinen lentoasema · Kefalonián kansainvälinen lentoasema · Korfun kansainvälinen lentoasema · Kosin kansainvälinen lentoasema · Límnoksen kansainvälinen lentoasema · Mytilínin kansainvälinen lentoasema · Ródoksen kansainvälinen lentoasema · Sámoksen kansainvälinen lentoasema · Thessalonikin kansainvälinen lentoasema · Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema
Kansalliset lentoasemat:  Áktion lentoasema · Áraxoksen lentoasema · Astypálaian lentoasema · Chíoksen lentoasema · Ikarían lentoasema · Ioánninan lentoasema · Kálymnoksen lentoasema · Kárpathoksen lentoasema · Kastorián lentoasema · Kozánin lentoasema · Kytheran lentoasema · Mégaran lentoasema · Míloksen lentoasema · Mýkonoksen lentoasema · Náxoksen lentoasema · Néa Anchíaloksen lentoasema · Pároksen lentoasema · Santorínin lentoasema · Skiáthoksen lentoasema · Skýroksen lentoasema · Sýroksen lentoasema
Kunnalliset lentoasemat:  Kásoksen lentoasema · Kastelórizon lentoasema · Léroksen lentoasema · Siteían lentoasema
Entiset lentoasemat ja lentokentät:  Agrínion lentoasema · Andravídan lentoasema · Ellinikón kansainvälinen lentoasema · Epitálion lentoasema · Kastéllin lentoasema · Portochélin lentokenttä · Spártin lentoasema · Tríodoksen lentokenttä
Sotilas- lentokentät:  Agrínion sotilaslentokenttä · Alexándreian sotilaslentokenttä · Amygdaleónaksen sotilaslentokenttä · Andravídan sotilaslentokenttä · Dekéleian sotilaslentokenttä · Elefsínan sotilaslentokenttä · Lamían sotilaslentokenttä · Lárisan sotilaslentokenttä · Marathónaksen sotilaslentokenttä · Maritsán sotilaslentokenttä · Sédeksen sotilaslentokenttä · Stefanovíkeion sotilaslentokenttä · Tanágran sotilaslentokenttä · Trípolin sotilaslentokenttä · Tympákin sotilaslentokenttä
Sitges

| Sitges |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Sitges
 Koordinaatit: 41°14′13.2″N, 1°49′22.8″E 
Valtio:  Espanja
Maakunta:  Barcelona
Piirikunta:  Garraf
Väkiluku (2018):  28 969
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.sitges.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sitges on kaupunki Garrafin piirikunnassa Barcelonan maakunnassa Espanjassa. Kaupungin asukasluku oli 28 969 vuonna 2018. Se sijaitsee Garrafin rannikolla (Costa del Garraf) Välimeren rannalla, noin 36 kilometriä Barcelonasta etelään.
Sitgesin pääelinkeino on matkailu, ja kaupungissa onkin muun muassa kolme vapaa-ajan satamaa, jotka houkuttelevat turisteja maalta sekä mereltä käsin. Matkailun jälkeen kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja on erityisesti materiaalien ja raaka-aineiden tuottaminen rakennusteollisuudelle.
Matkailijoiden lisäksi Sitges houkuttelee myös taiteilijoita, ja kaupungissa onkin sen pienuuteen nähden huomattavan paljon taiteilijoiden ateljeita ja taidegallerioita. Kaupunki on myös erityisesti homoyhteisön suosima lomailupaikka, kuuluen "Big Fouriin" eli neljän etelä-Euroopan homoystävällisimmän lomakohteen joukkoon. Muut ovat Mykonos Kreikassa, sekä Gran Canaria ja Ibiza Espanjassa. Sitgesissä on vuodesta 1967 lähtien järjestetty fantasia- ja kauhuelokuviin keskittyvä elokuvafestivaali.
Sitgesin suosituimpia nähtävyyksiä ovat sen rantakatu sekä aivan merenrannassa sijaitseva Maricelin palatsi, jota paikalliset kutsuvat nimellä Racó de la calma ("Rauhan nurkkaus"). Kaupungissa on myös modernistista tyyliä edustavia rakennuksia, joista kuuluisimpia Cau Ferratin ja Maricelin museot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sitges Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Sitges Wikivoyagessa (englanniksi)
Hirschsprungin tauti

| Hirschsprungin tauti |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  Q43.1
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Hirschsprungin tauti on polygeeninen perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa muun muassa kroonisen ummetuksen. Hirschsprungin tauti nimettiin tanskalaisen lastenlääkärin Harald Hirschsprungin mukaan.
Esiintyvyys

Taudin ilmaantuvuus on 1/5 000.  Jokaista naista kohden sitä sairastaa 3,9 miestä. Tautia sairastavan sisaruksilla on 200-kertainen riski sairastua tautiin.
Syyt > Hermoston vajaakehitys

Normaalissa suolistossa suolen poikittaisten ja pitkittäisten lihaskerrosten välissä on Auerbachin hermopunos, joka vastaa suolen peristaltiikasta. Hirschprungin taudissa punos on vajaa paksusuolen ja peräsuolen alueelta, minkä takia kehittymätön osa suolesta on pysyvästi supistunut.  Ulostetta alkaa kertyä supistuneen alueen eteen, mikä johtaa lopulta megakooloniin eli paksusuolen laajenemiseen. Sairaus ei välttämättä ole synnynnäinen vaan voi myös aiheutua esimerkiksi Parkinsonin taudin komplikaationa. Kysymyksessä ei aina ole edes itsenäinen sairaus vaan useiden kehitysvammasyndroomien mahdollinen oire.
Synnynnäisessä Hirschprungin taudissa hermostopunoksen vaurio syntyy hermopienan solumigraation aikana raskausviikoilla 5–7.
Syyt > Genetiikka

Hirschsprungin tautiin vaikuttavia geenejä tunnetaan useita. Geneettiset tekijät vaikuttavat usein sikiökehityksen aikana hermopienan solujen migraatioon ja lisääntymiseen.
RET-geeni koodaa hermopienan solujen reseptoria, ja sen mutaatiot aiheuttavat Hirschprungin tautia. Geenimutaatio on merkittävin tautia aiheuttavista geeneistä, ja se on löydetty 35 %:ssa satunnaisista tautitapauksista.  Perinnöllisissä tautitapauksissa mutaatio löytyy noin puolella taudin kantajista. RET-reseptorin ligandi GDNF toimii hyytymistekijänä migroiville soluille. Se ohjaa solut kohti seuraavaksi hermotettavaa suolen aluetta. GDNF muodostaa GFL-GFRα-kompleksin ennen sitoutumistaan RET-reseptoriin. Näin mutaatiot myös GDNF-ligandia tai sen kompleksia koodaavissa geeneissä voivat aiheuttaa Hirschsprungin tautia.
EDN3-ligandin sitoutuessa ENDRB-geenin koodaamaan reseptoriin käynnistyy signaalikaskadi, joka vaikuttaa kohdesolun lisääntymiseen ja erilaistumiseen. Signaalireitillä on tärkeä rooli migraation ylläpidossa, sillä erilaistuneet solut eivät voi edetä suolessa. Liian aikainen erilaistuminen siten hidastaa normaalia migraatiota, joka edelleen aiheuttaa Hirschprungin tautia. Mutaatiot reseptorin, ligandin tai ligandin aktivoivan ECE1-entsyymin geenissä aiheuttavat siten Hirschsprungin tautia.
Oireet

Hirschsprungin taudissa paksusuolen ja peräsuolen alueella on hermoston puutteellisuudesta johtuva tukos. Suoleen kerääntyvä uloste aiheuttaa megakooloniksi kutsutun tilan, missä paksunsuolen seinä turpoaa. Uloste ei pääse tukoksen yli, mikä aiheuttaa ummetusta, vatsan pinkeyttä ja oksentelua.
Toteaminen ja hoito

Taudin diagnoosi tehdään yleensä pian syntymän jälkeen. Mikäli vastasyntyneen ensimmäinen uloste, niin kutsuttu lapsenpihka, ei tule 48 tunnin kuluessa syntymästä, on syytä epäillä Hirschsprungin tautia. Taudin todentamiseen voidaan käyttää suolen varjoainekuvausta, ja alustavan diagnoosin jälkeen hermoganglioiden puutos voidaan todeta solunäytteellä. Myös peräaukon sulkijalihaksen refleksiä voidaan käyttää diagnoosin varmentamiseen, kun lapsi on 12 päivää vanha.
Hirschsprungin taudin hoito on yleensä kirurginen. Lyhyessä ja keskilyhessä fenotyypissä tehdään niin kutsuttu TERPT (transanal endorectal pull-through) -leikkaus, jossa vaurioitunut osa suolta vedetään anuksen läpi ja leikataan pois. Mikäli leikkaus ei tuota haluttua tulosta, tautia voidaan hoitaa myös botuliiniruiskeella supistuneelle alueelle.
Siteían geopuisto

Siteían geopuisto
Kalliomuodostumia Káto Zákroksessa lähellä Zákroksen rotkoa.
| --- | --- |
Sijainti:  Siteía, Lasíthi, Kreeta, Kreikka
Pinta-ala:  36 140 ha
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Γεωπάρκο Σητείας
Tyyppi:  geopuisto
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Siteían geopuisto (kreik. Γεωπάρκο Σητείας, Geopárko Siteías), myös Siteían luonnonpuisto (Φυσικό Πάρκο Σητείας, Fysikó Párko Siteías), on geopuisto Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se on osa Euroopan geopuistojen verkostoa (EGN) ja samalla Unescon geopuistojen verkostoa (GGN).
Geopuisto sijaitsee Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikön alueella. Sen pinta-ala on 36 140 hehtaaria (361,4 km²). Geopuisto käsittää kunnan itäisimmän osan saaren itärannikolla, mukaan lukien koko Ítanoksen kunnallisyksikön alueen sekä osan Léfkin kunnallisyksiköstä ja Siteían kunnallisyksiköstä.
Geopuistoon kuuluu 100 geokohdetta eri puolilla laajaa aluetta, ja sinne on suunniteltu vierailijoille 14 reittiä, mukaan lukien auto-, pyöräily- ja vaellusreittejä, alueeseen tutustumista varten. Aluetta esittelee Áno Zákroksen kylässä toimiva Zákroksen luonnonhistoriallinen museo. Alueen luonnonnähtävyyksiin kuuluvat muun muassa rotkot, kuten Zákroksen rotko, ja muut kalliomuodostelmat sekä Váin palmumetsä. Alueelta on löydetty fossiileja pleistoseenikaudelta. Merkittäviin arkeologisiin löytöihin kuuluu neoliittisen kauden kohteita sekä minolaisen ajan kohteita, kuten Káto Zákroksen palatsi ja Rousolákos (Palaíkastro). Antiikin aikaa edustavat Itanoksen kaupungin rauniot.
Aiheesta muualla

Sitia Geopark. Geopuiston verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Scott Bakula

| Scott Bakula |
| --- | --- |
 Scott Bakula San Diegon Comic-Conissa 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scott Stewart Bakula
Syntynyt: 9. lokakuuta 1954 (ikä 70) St. Louis, Missouri, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Krista Neumann (1981–1995) Chelsea Field (1996–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1983–
Merkittävät roolit:  Sam Becket (Aikahyppy) Kapteeni Jonathan Archer (Star Trek: Enterprise) NCIS-agentti Dwayne Pride (NCIS: New Orleans)
Palkinnot
 Golden Globe 1992 (paras miesnäyttelijä TV-sarjassa) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Scott Stewart Bakula (s. 9. lokakuuta 1954 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Scott Bakula tunnetaan parhaiten televisiosta. Hänen tunnetuimpia televisioroolejaan ovat Sam Beckett kulttisarjassa Aikahyppy (1989–1993) ja kapteeni Jonathan Archer tieteissarjassa Star Trek: Enterprise (2001–2005). Sen lisäksi hän näytteli miespääosaa tuottamassaan lyhytaikaisessa televisiosarjassa Mr. ja Mrs. Smith (1996) sekä sivuroolia Candice Bergenin tähdittämässä tilannekomediasarjassa Murphy Brown (1993–1996). Hänen tunnetuin elokuvaesiintymisensä on epäilemättä sivurooli elokuvassa American Beauty. Bakula näyttelee pääroolia, NCIS-agentti Dwayne Pridea, NCIS: New Orleans -televisiosarjassa.
Yksityiselämä

Scott Bakula on ollut naimisissa Krista Neumannin kanssa vuosina 1981–1985 ja avioliitosta syntyi kaksi lasta. Nykyään Scott on yhdessä Chelsea Fieldin kanssa ja pariskunta on pitänyt yhtä vuodesta 1996 lähtien. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scott Bakula Wikimedia Commonsissa
Scott Bakula Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Scott Bakula NNDB:ssä
Sojuz 17

Sojuz 17-lento (ven. Союз-17) oli ensimmäinen Saljut 4-avaruusasemalle tehty lento.
Laukaisu tapahtui Baikonurista Sojus U-kantoraketilla 10. tammikuuta 1975 ja paluu 9. helmikuuta 1975. Lennon nimi oli Зенит, Zeniitti.
Miehistö

Aleksei Gubarev
Georgi Gretško
Rata

Massa 6800 kg
Perigeum 185 km
Apogeum 294 km
Inklinaatio 51.6°
Periodi 88,8 minuuttia
Sojuz 13

Sojuz 13 oli toinen uusitun Sojuz-avaruusaluksen koelento. Lennon radiokutsu oli Кавказ, Kaukasus. Laukaisu tapahtui Baikonurista 18. joulukuuta 1973 kello 11.55.00 UTC. Siinä kokeltiin suurta kameraa tähtitieteellisiä ja maan kaukokartoitusmittauksia varten. Paluu tapahtui noin 8 vuorokautta myöhemmin.
Miehistö

Valentin Lebedev
Pjotr Klimuk
Rataparametreja

Massa 6 560 kg
Perigee: 188 km
Apogee: 247 km
Inklinatio: 51.6°
Periodi: 88,8 minuuttia
Seela Sellan filmografia

Seela Sella Helsingin kirja­messuilla 2012.
Tämä on Seela Sellan filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1962 | Kesäyön unelma | Helena |
| 1963 | Mies, joka otti osansa | Sylvia |
| 1966 | Pitkä päivä | Elisabeth Schütz |
| 1967 | Särkyneiden sydänten talo | Ellie Dunn |
| 1969 | Koneitten murskaajat | Anne |
| 1973 | Jeppe Niilonpoika eli talonpojan ihmeelliset seikkailut | Niila |
| 1975 | Kuvien takana | Silja |
| 1975 | Talvinen tarina |  |
| 1975 | Mies, joka ei osannut sanoa EI  | Nummiska |
| 1976 | Lottovoittaja UKK Turhapuro | Jaskan vaimo |
| 1976 | Terveisiä Dorikselta | Doris |
| 1977 | Lohikäärme | ystävätär |
| 1977 | Häpy endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon | Lörssönska |
| 1978 | Tuntematon ystävä | rouva Loimaa |
| 1979 | Gabriel, tule takaisin | Kristina |
| 1979 | Ihmemies | nainen kaupassa |
| 1979 | S’Brent - se palaa |  |
| 1980 | Laahus | ompelija |
| 1980 | Tulitikkuja lainaamassa  | pyykkäri |
| 1982 | Sumua | Hilma |
| 1984 | Hengenmies | Aili Väänänen |
| 1984 | Yksinpuhelu |  |
| 1986 | Lumikit - eli kohtauksia naisen elämästä | potilas |
| 1987 | Toukokuun yön tarinoita |  |
| 1987 | Entäs nyt, Niskavuori? | Martta Varelius |
| 1989 | Irti maasta | tarjoilija |
| 1990 | Axel | Aino Sibelius |
| 1992 | Hamlet | Gertrud |
| 1994 | Pieniä valheita | Eeva Ramsey |
| 1994 | Rondaus | Marjut |
| 1996 | Onnenseitti |  |
| 1996 | Gabriel | Siri |
| 1998 | Vuoden viimeinen kesä | Sollbritt Ström |
| 1999 | Pikkusisar | äiti |
| 2000 | Hurmaava joukkoitsemurha | postineiti |
| 2000 | Laina-aika | Kassa-Nooran äiti |
| 2000 | Viimeiset mitalit | Selma |
| 2000 | Sylvin kamari | Sylvi Kekkonen |
| 2002 | Umur | Eteläntäti |
| 2003 | Kaivoksen lapset | Armi |
| 2003 | Sibelius | vanha Aino |
| 2005 | Puhtaaksikirjoittaja | Aino Sibelius |
| 2005 | Kaksipäisen kotkan varjossa | Aaron äiti |
| 2006 | Kalteva torni | Elsa |
| 2008 | Yksinen | Hilpi K. Korpi-Wiman |
| 2009 | Täällä Pohjantähden alla | Emma Halme |
| 2010 | Täällä Pohjantähden alla II | Emma Halme |
| 2012 | Siinä näkijä missä tekijä | Selma Tammelund |
| 2012 | Veden peili |  |
| 2013 | Mieletön elokuu | Hattukaupan asiakas |
| 2014 | Kummeli V | Terttu |
| 2015 | Night Goes Long  | Tuulikki |
| 2015 | My Dear Friend |  |
| 2017 | Linnan juhlat  | Olga |
| 2018 | Olavi Virta  | Hulda Simula |
| 2020 | Teräsleidit  | Raili |
Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1968 | Hanski | kerrospalvelija |
| 1972 | Potilas X | Maija Peltola |
| 1975 | Naapurilähiö | Leena Turunen |
| 1975–1976 | Sirkka ja Sakari | Sirkka / Irma |
| 1976 | Iltalintu |  |
| 1977 | Koivuharju | lehtinainen |
| 1978 | Elämänmeno | Lempi |
| 1979 | Rakas peto | Laina Hedman |
| 1979 | Hepskukkuu | äiti |
| 1981 | Iris Klewe | Aliina-täti |
| 1970–1982 | Teatterituokio | Anna Lund / äiti |
| 1986 | Pilat palat pois |  |
| 1986 | Eevan luokka |  |
| 1986 | Ahkera Liisa |  |
| 1987 | Olga P. Postisen joulukalenteri | Kielo-neiti |
| 1988 | Rakastan, rakastan | tarjoilija |
| 1988 | Rakkaat sisaret | Sinikka ”Sisse” Mälkönen |
| 1992 | Luonnollinen kuolema | Birgitta Malmsten |
| 1993 | Kiimaiset poliisit | kavaltaja |
| 1993 | Idan jengi |  |
| 1993 | Maigret | naapuri |
| 1994 | Kultainen salama | taimitarhan myyjä |
| 1995 | Ottaako sydämestä? |  |
| 1995 | Sattuman nimi | Rouva satamassa |
| 1996 | Olga P. Postisen joulukalenteri | Kielo-neiti |
| 1997 | Verisiskot | Salme Rauhamaa |
| 1997 | Tahtilampun alla | Helka |
| 1997–1998 | Ihmeidentekijät | Tyyne Ängeslevä |
| 1998 | Vuoden viimeinen kesä | Sollbritt Ström |
| 1999 | Ratikka-Raimo | Rouva Nieminen |
| 2001 | Korkeajännitystä - eli sähköä kotiinkuljetettuna | Alma Vitikainen |
| 2001 | Vaarallista kokea | naiskirjailija |
| 2002 | Paholaisen tytär | Terttu Koski |
| 2002 | Tummien vesien tulkit | äiti |
| 2003 | Kansankynttilät | Kirsi Hepolehto |
| 2003 | Kirje isältä | Amalia-mummo |
| 2014 | Ihan sama | Helle Häviö |
| 2012–2014 | Tehdas | Irene Lehtonen |
| 2015 | Yökyöpelit | Mahtimummeli Päätäi Väätäinen |
| 2015 | Punainen kolmio | Mandi Leino |
| 2020– | Paras vuosi ikinä | Marke |
Aiheesta muualla

Seela Sella Elonetissä.
Seela Sella Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Herrschaft

| Herrschaft> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  industrial metal
Kotipaikka:  Pariisi, Ranska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  MaX,  laulu, rummut, syntetisaattorit, samplerit   Zoé H, kitarat, basso, syntetisaattorit, samplerit  
Levy-yhtiö:  Code666 Records (2004-)  
Aiheesta muualla
www.h-noise.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herrschaft on ranskalainen electro/industrial metal-yhtye. Yhtye on julkaissut kolme täyspitkää albumia, joista viimeisimpänä kokoelma-albumi Time & Dust - The Remixes 2004–2014 vuonna 2014. Yhtye on julkaissut myös kaksi EP:tä.
Jäsenet > Nykyiset

MaX – Laulu, rummut, syntetisaattorit, samplerit
Zoé H – Kitarat, basso, syntetisaattorit, samplerit
Jäsenet > Live

Denis – Basso
R.U.L. – Rummut
Jäsenet > Entiset

BzD – Laulu
MaT – Kitarat
Diskografia > Albumit

Tesla (2008)
Les 12 Vertiges (2013)
Time & Dust - The Remixes 2004-2014 (2014, Compilation)
Diskografia > EP:t

Architects of the Humanicide (2006)
Behind This Smoke Screen (2015)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset sivut
Herrschaft Myspacessa (englanniksi)
Sinfonia nro 4 (Schumann)

Robert Schumann sävelsi neljännen sinfoniansa d-mollissa (op. 120) vuonna 1841 heti ensimmäisen valmistuttua. Toinen ja kolmas sinfonia siis ovat itse asiassa sitä myöhempiä teoksia. Neljäs sinfonia kuitenkin julkaistiin vasta 1853; ennen tätä siihen oli ehditty tehdä muutoksia ensisijaisesti orkestraation alueella.
Muodoltaan neljäs sinfonia on Schumannin innovatiivisin. Sen neljä osaa esitetään tauotta. Säveltäjä pohti teoksen nimeämistä "sinfoniseksi fantasiaksi".
Osat

Ziemlich langsam – Lebhaft (d-molli)
Romanze: Ziemlich langsam (a-molli)
Scherzo: Lebhaft (d-molli)
Langsam – Lebhaft (D-duuri)
Kokoonpano

2 huilua
2 oboea
2 klarinettia
2 fagottia
4 käyrätorvea
2 trumpettia
3 pasuunaa
patarummut
jouset
Aiheesta muualla

IMSLP: Symphony No.4, Op.120 (Schumann, Robert) (nuotteja)
Robert Schumannin sinfoniat
Sinfonia nro 1 B-duuri (Kevät; op. 38)
Sinfonia nro 2 C-duuri (op. 61)
Sinfonia nro 3 Es-duuri (Reiniläinen; op. 97)
Sinfonia nro 4 d-molli (op. 120)
Sonny Simmons

Sonny Simmons
Sonny Simmons (4. elokuuta 1933 Sicily Island, Louisiana – 6. huhtikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazz-alttosaksofonisti. Hän oli 1960-luvulla yksi lupaavimmista avantgarde-soittajista. Hän varttui Oaklandissa, aloitti englannintorven soiton ja siirtyi sitten 16-vuotiaana alttosaksofoniin. Hän teki yhteistyötä Lowell Fulsomin sekä Amos Milburnin kanssa, soitti jonkin aikaa bebopia ja löysi sitten oman äänensä free jazzissa. Vuonna 1961 hän soitti Charles Mingusin kanssa, ja vuonna 1962 hän perusti oman yhtyeensä huilisti Prince Lashan kanssa. Heidän levytettyään "The Cryn" Simmons muutti New Yorkiin, jossa asui vuoteen 1965; hän levytti Elvin Jonesin sekä Eric Dolphyn kanssa.
Simmons meni naimisiin trumpetisti Barbara Donaldin kanssa. Avioliitto hajosi sittemmin, ja 1970-luvun puoleenvälin mennessä Simmons oli pitkälti lopettanut uransa musiikissa. Vuonna 1994 hän teki paluun ja levytti Ancient Ritual -trioalbumin. Hän jatkoi levytysuraansa tämän jälkeen.