stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pub Sirdie

Pub Sirdie on Helsingin Kalliossa sijaitseva ravintola. Se sijaitsee Kalliossa Kolmannella linjalla, vuonna 1935 valmistuneen asuinkerrostalon katutason liiketilassa osoitteessa Kolmas linja 21.
Historia

Pub Sirdien tiloissa on alun perin toiminut maitokauppa, joka vuonna 1966 muutettiin baariksi nimeltä Alppi-Baari. Tuon baarin ostivat Sirpa ja Dieter Gehring, joiden etunimien yhdistelmästä baarin nimi muodostui. Pariskunta luopui paikasta 2002 ja myi sen Petar Petroville, joka piti paikkaa aina kuolemaansa asti vuoteen 2015, jonka jälkeen vetovastuussa oli Ritva Hiironen aina kesään 2018 asti. Tämän jälkeen baarin osti Helsingin Klassikkoravintolat Oy, joka on lähes tuhannen yksityishenkilön omistama yhteisöllinen yhtiö.
Kulttuurissa

Pub Sirdiessä on kuvattu Aki Kaurismäen Calamari Union -elokuvaa sekä Tuomari Nurmion Dumarillumarei-levyn ja Kotiteollisuuden Helvetistä itään -levyn kansitaidetta. Yleisradion Aikuiset-sarjan ensimmäisen kauden kuvauksia on tehty baarin sisätiloissa, kuten myös Paola Suhosen Miehiä Keskiyön Auringossa -elokuvaa.
Vuonna 2004 Pub Sirdiessä kuvattiin muutamia kohtauksia elokuvaan Uuno Turhapuro – This Is My Life.
Damn Seagullsin One Night At Sirdie´s -levyn nimi on saanut inspiraationsa Pub Sirdiestä.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomat 2.3.2016
Länsiväylä  12.4.2018
Yle uutiset 3.2.2017 YLE
Helsingin Uutiset 19.7.2018
Helsingin Sanomat 7.5.2017
Pub Sirdien omistajille jaettu Ravintoloitsija-avaimenperä.
Sirdien historian ensimmäinen terassi rakennettiin elokuussa 2018, johon käytettiin raaka-aineina vanhan helsinkiläisen raitiovaunun rakenteita.
Pub Sirdie fan art -teos, tekijä Northernmoo.
Sirdien sisätilat ovat säilyneet vuosikymmenet lähes muuttumattomina.
Piraattiradio

Piraattiradioasema Mi Amigo
Piraattiradio eli merirosvoasema on radioasema, joka lähettää radiolähetyksiä ilman toimilupaa. Vapaa radiotoiminta on kiellettyä monissa maissa. Kiellon valvonta vaihtelee kuitenkin huomattavasti maittain; läntisissä teollisuusmaissa se on tiukkaa.
Nimitys piraatti tulee suurista radioasemista, jotka, ennen kuin lakeja muutettiin, kiersivät yleisradiolähetysten kohdealueilla vaikuttavien radiolakien toimilupavaatimukset toimimalla kansainvälisiltä vesiltä aluksilta käsin. Piraattiradiotoimintaan liittyy usein myös lähetyksessä esitetyn musiikin tekijänoikeusmaksujen laiminlyönti. Osittain tämä johtunee siitä, ettei asemilla ole välttämättä kaupallisia tuloja kaikkien radiotoimintansa menojen kattamiseen, vaan ne ovat olleet pikemminkin aatteellinen kannanotto luvallisen yleisradiotoiminnan tilaan.
Kun valtiot pyrkivät vaikuttamaan toisten valtioiden tai oppositiot hallitusten politiikkaan tavalla, jota varten ne eivät voisi saada lähetyslupaa, puhutaan clandestine-radiotoiminnasta. Clandestinea ei pidetä piraattiradiotoimintana, koska syy, minkä takia kohdealueen hallinto, valtio tai alivaltiollinen alue ei sitä salli, on sen sisältö.
Historia

Piraattiradioasemien kulta-aikaa oli maailmalla 1960-luku, jolloin Euroopassa oli yleistä, että ULA-taajuuksia hallitsivat valtiolliset yleisradiomonopolit. Tällöin oli kysyntää yksityisille asemille, jotka lähettäisivät nuorison ikävystyttävänä pitämän vanhoillisen ohjelmiston sijaan populaarimusiikkia. Tätä tilaisuutta hyödynnettiin pystyttämällä lähetin ja studio laivaan, joka toimi aluevesirajojen ulkopuolelta. Ammattimaisesti toiminut Radio Caroline lienee tunnetuin piraattiradio.
Myöhemmin vastaavaa toimintaa alkoi esiintyä myös mantereella. Toisin kuin klassisten merirosvoradioiden aikana, toiminta ei enää ollut ammattimaista vaan nuorten harrastelijoiden käsissä.
Piraattiasemien ylläpitäjät perustelevat toimiluvatonta toimintaansa ajatuksella vapaasta radiosta eli siitä, että vapaille taajuusalueille tulisi saada perustaa helposti saatavalla luvalla radioasema. Tätä perustellaan erityisesti sananvapaudella. Monet valtiot ovat tosiasiallisesti sitoutuneet antamaan paikallisradiolupia, mutta eivät niitä kuitenkaan tahdo antaa kaikille halukkaille aseman perustajille. Ongelmaksi on väitetty radioluvan mahdollinen myöntäminen poliittisin perustein, mikä tarkoittaisi sitä, etteivät kaikki mielipidesuunnat saisi omaa radiokanavaa. Vapaan radion kannattajat katsovat, ettei lupamenettelyä pitäisi olla, vaan radiolähetykset pitäisi voida aloittaa ilmoituksen perusteella. Vapaan radion vastustajat taas katsovat, että vapaasti perustettavat radiot tukkisivat radiotaajuudet.
Piraattiradioasemat Suomessa

Suomessa piraattien kukoistuskautta olivat 1970-luku ja 1980-luvun alku, jolloin Yleisradiolla oli vielä lähetysmonopoli, joka päättyi vasta vuoden 1985 paikallisradiouudistuksen myötä. Monien mielestä Yleisradio ei tuolloin lähettänyt riittävästi viihteellistä ohjelmaa.
Piraattiradiot radioivat seurannan vuoksi omia lähetyksiään epäsäännöllisesti syrjäisistä paikoista, jopa Yleisradion säännöllisten lähetysten taajuuksia häiriten. Posti- ja lennätinlaitoksen radiopeilausautoilta saatettiin suojautua siirtymällä metsään. Kaikki tuon ajan lähettimet olivat niin sanottuja maapiraatteja: ne eivät toimineet laivoilta kuten tunnetummat kansainväliset kollegansa. Luvattomasta ohjelmien lähettämisestä tavatut tuomittiin maksamaan sakkoja. Usein myös lähetyslaitteet tuomittiin rikoksentekovälineinä valtiolle menetetyiksi.
Piraattiasemien ongelmia ovat olleet vähäisten voimavarojen vuoksi muun muassa lyhyet lähetysajat epäsäännöllisinä aikoina ja vaatimaton, monesti omatekoinen lähetyskalusto, joka aiheutti lukuisia teknisiä ongelmia.
Suomalainen piraattiradiotoiminta väheni, kun paikallisradiot sallittiin 1980-luvun loppupuoliskolla. Ensimmäisen paikallisradiolähetyksen piti nivalalainen Radio Lakeus 27. huhtikuuta 1985, mistä paikallisradiokehitys alkoi.
Aktiivisia luvattomia lähetyksiä Suomessa lähetettiin vielä kymmenen vuotta, mutta 1990-luvun puolivälin jälkeen piraattiradiotoiminta on ollut Suomessa erittäin vähäistä. Muutamia harvoja tapauksia paljastuu, mutta niitä on ollut enää ULA-alueella vain muutamia kymmenessä vuodessa.
Kiinnostus piraattiradiotoimintaan on laantunut paikallisradioiden musiikillisen tarjonnan vuoksi. Myös aiemmat laajat kiinniotot korvausvaatimuksineen ovat aiheuttaneet alan harrastajien keskuuteen vaikuttavan pelotteen. Samoin Internetin myötä on avautunut mahdollisuus harjoittaa helpommin omaa laillista radiotoimintaa. Vaikka Internetissä oman "nettiradion" perustaminen on helppoa ja täysin laillista, monet nettiradiot kuitenkin rikkovat tekijänoikeuksia ja ovat siinä mielessä piraattiradioiden perinteen jatkajia.
Clandestine-radio

Clandestine-radioasemat ovat radioasemia, jotka eivät voisi saada toimilupaa lähetystensä kohdemaassa tai kohdealueelle. Ne toimivat yleensä maan tai alueen rajojen ulkopuolelta vaikuttaakseen maan tai alueen yhteiskunnalliseen tilanteeseen. Koska ULA-aaltojen kantavuus on lyhyt, niitä pitäisi rakentaa kohdealueen lähiympäristöön suuret määrät, mikä ei ole useinkaan kannattavaa tai mahdollista. Siksi clandestine-asemat käyttävät yleensä lähettämiseen keskiaaltoja tai lyhyitä aaltoja.
Clandestine-radioasemia ylläpitävät kotimaiset oppositiot, niitä tukevat ulkomaiset hallitukset tai molemmat. Tapauksissa, jossa joku historiallisesti eheä maa on jakautunut kahtia, harjoittavat hallitukset suoraan toisiinsa kriittisesti suhtautuvaa Clandestine-radiotoimintaa.
Clandestine-radiotoiminta voidaan käsittää osaksi psykologista sodankäyntiä, "psykologisia operaatioita" (engl. psychological operations, PsyOps). Radio ja Internet-sivustot muodostavat nykyään toisiaan tukevia mediakokonaisuuksia.
Viime aikaisia esimerkkejä clandestinesta on useita. Yhdysvallat käytti Kosovon sodassa (engl. Kosovo air campaign, Kosovon ilmakampanja) 1999, Afganistanin sodassa 2002 ja Irakin sodassa 2003 jopa sotilaskuljetuslentokoneita radioasemien alustoina lähettääkseen oman sanomansa vastustajien alueelle serbeille, irakilaisille ja afgaaneille.
Venäjä puolestaan organisoi Tšetšenian sotaa varten "Vapaa Tšetšenia" -nimisen radioaseman, jonka tarkoituksena on saada tšetšeenit luopumaan Tšetšenian itsenäisyysajatuksesta ja taistelusta federaatiota vastaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Veli Junttila, Merirosvoradiot kiellettiin, (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Sanomat, 25.6.2012
Right Wing Radion sivustot (erittäin laaja tietopaketti menneistä suomalaispiraateista)
Rick's Radio Page (Arkistoitu – Internet Archive) (entisen piraatin sivusto)
Radio Carolinen historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Paul's Radio Museum (Arkistoitu – Internet Archive) Miltä piraattiradiot kuulostivat
Cladestine-radiosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat

| Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat |
| --- | --- |
 Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko Ukrainassa
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Puolan itäosat ja Ukrainan länsiosat
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  III; IV
Tunnusnumero:  1424
Valintahistoria
Valintavuosi:  2013
Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat (puol. Drewniane cerkwie regionu karpackiego w Polsce i na Ukrainie, ukr. Дерев'яні церкви карпатського регіону Польщі і України, Derevjani tserkvy karpatskoho rehionu Polštši i Ukrajiny) ovat joukko puisia ortodoksisia ja kreikkalaiskatolisia kirkkoja (ukr. церкви, tserkvy), joista osa sijaitsee Puolassa ja osa Ukrainassa. Ne on lisätty Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013.
Unescon maailmanperintöluettelon kohteen puolalaisten kirkkojen sijainti Puolan kartalla. 1=Brunary, 2=Chotyniec, 3=Kwiatoń, 4=Owczary, 5=Powroźnik, 6=Radruż, 7=Smolnik, 8=Turzańsk.
Kirkkoja on yhteensä 16, ja ne on rakennettu 1500-luvun ja 1800-luvun välisenä aikana. Ne edustavat erityistä rakennusperinnettä, jolla on juurensa ortodoksisessa kirkkoarkkitehtuurissa ja jota paikallinen rakennusperinne on kehittänyt. 13 näistä kirkoista on edelleen käytössä ja kolme toimii museona. Kirkkoja kunnostetaan ja uusitaan perinteisiä rakennustekniikoita käyttäen.
Kirkot Puolassa

| Nimi | Kuva | Sijainti  |
| --- | --- | --- |
| Brunaryn arkkienkeli Mikaelin kirkko |  | Brunary |
| Chotyniecin Neitsyt Marian syntymän kirkko |  | Chotyniec |
| Kwiatońin pyhän Paraskevin kirkko |  | Kwiatoń |
| Owczaryn Meidän kaikkein pyhimmän rouvamme suojeluksen kirkko |  | Owczary |
| Powroźnikin pyhän Jaakobin kirkko |  | Powroźnik |
| Radrużin pyhän Paraskevin kirkko |  | Radruż |
| Smolnikin arkkienkeli Mikaelin kirkko |  | Smolnik |
| Turzańskin arkkienkeli Mikaelin kirkko |  | Turzańsk |
Kirkot Ukrainassa

Maailmanperintökohteeseen kuuluvien Ukrainan puukirkkojen sijainti kartalla. T1: Potelytš, T2: Žovkva, T3: Drohobytš, T4: Rohatyn, T5: Užok, T6: Matkiv, T7: Nyžni Verbiž ja T8: Jasinja.
| Nimi | Kuva | Sijainti |
| --- | --- | --- |
| Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko |  | Potelytš (50.2086°N, 23.5508°E) |
| Žovkvan Pyhän kolminaisuuden kirkko |  | Žovkva (50.0553°N, 23.9822°E) |
| Drohobytšin Pyhän Georgioksen kirkko |  | Drohobytš (49.3477°N, 23.4997°E) |
| Matkivin Pyhän Demetrioksen kirkko |  | Matkiv (48.9155°N, 23.1089°E) |
| Rohatynin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko |  | Rohatyn (49.41023°N, 24.6029°E) |
| Nyžni Verbižin Siunatun Neitsyt Marian syntymän kirkko |  | Nyžni Verbiž (48.4987°N, 25.0115°E) |
| Užokin arkkienkeli Mikaelin kirkko |  | Užok (48.9838°N, 22.8543°E) |
| Jasinjan meidän Herramme ylösnousemuksen kirkko |  | Jasinja (48.275°N, 24.3531°E) |
Puolan jalkapallomaajoukkue

Puolan jalkapallomaajoukkue edustaa Puolaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue toimii Puolan jalkapalloliiton alaisuudessa.
Varsovan kansallisstadion
Puolan jalkapallomaajoukkue, 2018
Aikoinaan Puola oli jalkapallon huippumaita maailmassa, erityisesti 1970- ja 80-luvuilla. Se on voittanut olympiakultaa kerran (1972) ja hopeaa kahdesti (1976 ja 1992).  MM-kisoissa se on saavuttanut kaksi pronssia (1974 ja 1982).
Historia > Ensiaskeleet

Puola esiintyi maailmanmestaruuskilpailuissa ensimmäisen kerran vuoden 1938 Ranskan kisoissa, mutta ei selvinnyt ensimmäistä kierrosta pidemmälle. Kisat käytiin läpi alusta alkaen pudotuspelisysteemillä ja Brasilia lähetti Puolan kotiin heti ensimmäisessä ottelussa jatkoajan jälkeen 6-5.
Ensimmäinen suuri saavutus Puolalle oli vuoden 1972 olympiakulta.
Historia > MM-kilpailut 1974: Grzegorz Lato ja nousu maineeseen

Seuraavan kerran maa selviytyi MM-lopputurnaukseen vasta vuonna 1974 Saksan liittotasavallassa. Omassa karsintalohkossaan se oli jättänyt taakseen Englannin, joka jäi kisojen ulkopuolelle.
Lopputurnaukessa Puolan kanssa samaan alkulohkoon tulivat Italia, Argentiina, sekä Haiti, joka oli jättänyt Meksikon kisojen ulkopuolelle.
Puola esiintyi alusta lähtien vakuuttavasti ja kaatoi Argentiinan 3-2. Seuraavassa ottelussa Münchenissä joukkue murskasi Haitin maalein 7-0, Andrzej Szarmachin viimeistellessä kolme maalia. Paikka toiselle kierrokselle ratkaistiin viimeisessä ottelussa Italiaa vastaan, jonka Puola voitti 2-1. Puola ja Argentiina jatkoivat toiselle kierrokselle, kun taas Italian ja Haitin kisat päättyivät.
Toisella kierroksella Puolan kanssa samaan lohkoon asettuivat b-lohkon voittaja Jugoslavia, c-lohkon kakkonen Ruotsi, sekä a-lohkon toiseksi sijoittunut Saksan liittotasavalta.
Lohkon voittaja etenisi loppuotteluun, toiseksi sijoittunut pronssiotteluun.
Avausottelussa Puola kaatoi Ruotsin 1-0 Grzegorz Laton maalilla. Ruotsilla oli tilaisuus tasoittaa ottelu rangaistuspotkusta, mutta maalivahti Jan Tomaszewski torjui laukauksen. Lato oli tässä vaiheessa turnausta noussut tähdeksi ja tehnyt yhteensä viisi maalia.
Seuraavassa ottelussa kaatui Jugoslavia maalein 2-1, Lato teki voittomaalin 62. minuutin kohdalla. Loppuottelupaikka ratkaistiin päätösottelussa Saksan liittotasavaltaa vastaan. Rankkasateessa pelattu ottelu päättyi saksalaisten 1-0 -voittoon Gerd Müllerin tehdessä voittomaalin, samalla kun maalivahti Sepp Maier torjui puolalaisten lähentelyt. Jälkeenpäin Saksan liittotasavallan on uskottu saaneen fyysisesti vahvempana joukkueena etua sateesta ja märästä kentästä. Saksan liittotasavalta voitti lopulta maailmanmestaruuden kaataen loppuottelussa hienoisen ennakkosuosikki Alankomaat 2-1.
Loppuottelua ennen pelatussa pronssiottelussa Puola voitti Brasilian 1-0. Voittomaalin teki Lato, joka voitti kisojen maalikuninkuuden seitsemällä osumalla. Tuo voitto on edelleen Puolan jalkapallohistorian ainoa voitto Brasiliasta.
Historia > MM-kilpailut 1978

Argentiinan MM-kisoissa 1978 Puola arvottiin alkulohkoon B hallitsevan maailmanmestarin Saksan liittotasavallan, Meksikon ja Tunisian kanssa. Avausottelu Saksan liittotasavaltaa vastaan päättyi maalittomaan tasapeliin. Seuraavassa ottelussa Puola voitti Tunisian 1-0 Grzegorz Laton maalilla. Viimeisen ottelun 3-1-voitto Meksikosta toi Puolalle alkulohkon ykkössijan viidellä pisteellä ennen Saksan liittotasavaltaa, joka keräsi neljä pistettä.
Toisessa lohkovaiheessa Puolan kohtasi isäntämaa Argentiinan sekä Perun ja Brasilian. Avausottelussa Argentiina meni johtoon 16 minuutin kohdalla Mario Kempesin tekemällä maalilla. Tämän jälkeen Puola alkoi painostaa ja sai rangaistuspotkun Kempesin pelattua palloa kädellään. Argentiinan maalivahti Ubaldo Fillol kuitenkin torjui Kazimierz Deynan laukauksen. Myöhemmin Kempes teki toisen maalin ja Argentiina voitti 2-0. Seuraavassa ottelussa Puola voitti Andrzej Szarmachin maalilla Perun 1-0. Päätösottelu Brasiliaa vastaan päättyi 1-3-tappioon; Lato teki Puolan ainoan maalin. Puola sijoittui välierälohkon kolmannelle sijalle ja putosi jatkosta. Argentiina selvisi voittajana finaaliin, Brasilia toiseksi sijoittuneena pronssiotteluun.
Historia > EM-kilpailut 2008: Debyytti

Vuoden 2008 Jalkapallon euroopan-mestaruuskilpailuissa Puola oli mukana ensimmäistä kertaa EM-tasolla. Karsinnoissa se oli voittanut oman lohkonsa A, jättäen taakseen muun muassa Portugalin, joka sijoittui karsintalohkon toiseksi.
Lopputurnauksessa Puola oli B-lohkossa yhdessä Saksan, Kroatian ja Itävallan kanssa. Avausottelunsa Saksaa vastaan Puola hävisi sekavan esityksen jälkeen 2-0. Seuraavassa ottelussa Itävaltaa vastaan Puola oli pitkään voitossa kiinni, mutta Itävalta tasoitti loppunumeroiksi 1-1 rangaistuspotkusta ottelun lisäajalla. Viimeisessä ottelussa Kroatia oli parempi maalein 1-0 ja Puolan kohtalona oli alkulohkon viimeinen sija.
Sijoitukset arvokisoissa > Olympialaiset

1924 – Karsintakierros
1936 – 4. sija
1952 – 1. kierros
1960 – Alkulohko
1972 – Kultaa
1976 – Hopeaa
1992 – Hopeaa
Sijoitukset arvokisoissa > MM-kisat

1930 – Ei osallistunut
1934 – Vetäytyi karsinnoista
1938 –  1. kierros
1950 – Ei osallistunut
1954 – Vetäytyi
1958–1970 – Ei selviytynyt karsinnoista
1974 – Pronssia
1978 – Puolivälierät
1982 – Pronssia
1986 – Neljännesvälierät
1990–1998 – Ei selviytynyt karsinnoista
2002 – Alkulohko
2006 – Alkulohko
2010 – Ei selviytynyt karsinnoista
2014 – Ei selviytynyt karsinnoista
2018 – Alkulohko
2022 - Neljännesvälierät
Sijoitukset arvokisoissa > EM-kisat

1960–2004 – Ei selviytynyt karsinnoista
2008 – Alkulohko
2012 – Alkulohko
2016 – Puolivälierät
2020 – Alkulohko
2024 – Alkulohko
Joukkue

Seuraava miehistö lähetettiin Puolan EM-karsintaotteluun Tšekkiä ja harjoitusotteluun Latviaa vastaan 17. ja 21. marraskuuta 2023.
Ottelu- ja maalimäärät päivitetty Latvia-ottelun jälkeisen tiedon (21. marraskuuta 2023) mukaan.
| # | Pel>  | Pelaaja | Syntymäaika (ikä) | Ottelut | Maalit | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1M | Wojciech Szczęsny | 18. huhtikuuta 1990 (ikä 34) | 79 | 0 |  Juventus |
| 12 | 1M | Łukasz Skorupski | 5. toukokuuta 1991 (ikä 33) | 9 | 0 |  Bologna |
| 22 | 1M | Marcin Bulka | 4. lokakuuta 1999 (ikä 25) | 1 | 0 |  Nice |

| 3 | 2P | Mateusz Wieteska | 11. helmikuuta 1997 (ikä 27) | 4 | 0 |  Cagliari |
| 4 | 2P | Tomasz Kędziora | 11. kesäkuuta 1994 (ikä 30) | 32 | 1 |  PAOK |
| 5 | 2P | Jan Bednarek | 12. huhtikuuta 1996 (ikä 28) | 54 | 1 |  Southampton |
| 14 | 2P | Jakub Kiwior | 15. helmikuuta 2000 (ikä 24) | 19 | 1 |  Arsenal |
| 15 | 2P | Bartłomiej Wdowik | 25. syyskuuta 2000 (ikä 24) | 1 | 0 |  Jagiellonia Białystok |
| 18 | 2P | Tymoteusz Puchacz | 23. tammikuuta 1999 (ikä 25) | 12 | 0 |  Kaiserslautern |

| 6 | 3KK | Jakub Piotrowski | 4. lokakuuta 1997 (ikä 27) | 3 | 1 |  Ludogorets |
| 8 | 3KK | Karol Struski | 18. tammikuuta 2001 (ikä 23) | 1 | 0 |  Aris Limassol |
| 13 | 3KK | Paweł Wszołek | 30. huhtikuuta 1992 (ikä 32) | 14 | 2 |  Legia Varsova |
| 11 | 3KK | Kamil Grosicki | 8. kesäkuuta 1988 (ikä 36) | 93 | 17 |  Pogoń Szczecin |
| 17 | 3KK | Damian Szymański | 16. kesäkuuta 1995 (ikä 29) | 17 | 2 |  AEK |
| 19 | 3KK | Przemysław Frankowski | 12. huhtikuuta 1995 (ikä 29) | 38 | 2 |  Lens |
| 20 | 3KK | Sebastian Szymański | 10. toukokuuta 1999 (ikä 25) | 29 | 2 |  Fenerbahçe |
| 21 | 3KK | Nicola Zalewski | 23. tammikuuta 2002 (ikä 22) | 14 | 0 |  Roma |
| 23 | 3KK | Bartosz Slisz | 29. maaliskuuta 1999 (ikä 25) | 6 | 0 |  Legia Varsova |

| 7 | 4H | Karol Świderski | 23. tammikuuta 1997 (ikä 27) | 28 | 10 |  Charlotte FC |
| 10 | 4H | Robert Lewandowski | 21. elokuuta 1988 (ikä 36) | 146 | 82 |  Barcelona |
| 16 | 4H | Adam Buksa | 12. heinäkuuta 1996 (ikä 28) | 13 | 6 |  Antalyaspor |
Päävalmentajia

| Vuodet | Nimi |
| --- | --- |
1971-1976:  Kazimierz Górski
1976-1978:  Jacek Gmoch
1978-1980:  Ryszard Kulesza
1981-1986:  Antoni Piechniczek
1986-1989:  Wojciech Łazarek
1989-1993:  Andrzej Strejlau
1993:  Lesław Ćmikiewicz
1994-1995:  Henryk Apostel
1996:  Władysław Stachurski
1996-1997:  Antoni Piechniczek
1997:  Krzysztof Pawlak
1997-1999:  Janusz Wójcik
2000-2002:  Jerzy Engel
2003-2006:  Paweł Janas
2006-2009:  Leo Beenhakker
2009:  Stefan Majewski
2009-2012:  Franciszek Smuda
2012-2013:  Waldemar Fornalik
2013-2018:  Adam Nawałka
2018-2021:  Jerzy Brzęczek
2021:  Paulo Sousa
2022:  Czesław Michniewicz
2023:  Fernando Santos
2023-:  Michał Probierz
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puolan jalkapallomaajoukkue(pzpn.pl)
Jalkapallon olympiavoittajat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1900  Upton Park FC | 1904  Galt FC | 1908  Iso-Britannia | 1912  Iso-Britannia | 1920  Belgia | 1924  Uruguay |
| 1928  Uruguay | 1936  Italia | 1948  Ruotsi | 1952  Unkari | 1956  Neuvostoliitto | 1960  Jugoslavia |
| 1964  Unkari | 1968  Unkari | 1972  Puola | 1976  Itä-Saksa | 1980  Tšekkoslovakia | 1984  Ranska |
| 1988  Neuvostoliitto | 1992  Espanja | 1996  Nigeria | 2000  Kamerun | 2004  Argentiina | 2008  Argentiina |
| 2012  Meksiko | 2016  Brasilia | 2020  Brasilia |  |  |  |
Project Reality

Project Reality (PR) on Project Reality Mod Teamin ja Black Sand Studiosin kehittämä modi Battlefield 2:lle ja ArmA 2:lle, joka pyrkii realistiseen ase- ja fysiikkamallinukseen, tiimityöhön ja mahdollisimman todelliseen sotakokemukseen.
Battlefield 2:PR Modifikaatiosta julkaistiin 29. Kesäkuuta 2013 1.0 beta versio kahden vuoden kehittämisen jälkeen.
Project Reality 1.3

Project Realitysta on tehty myös muista peleistä riippumaton Battlefied 2:een pohjautuva itsenäinen ilmaispeli, joka julkaistiin vuoden 2015 toukokuussa.
Linkkejä

Project Realityn nettisivu
Pirilö

Pirilö on kaupunginosa Pietarsaaressa. Valtio aikoo rakentaa Lagmansgårdenin koulukodille uudet tilat Pirilöön. Uusien tilojen on arvioitu valmistuvan tammikuussa 2025. Pirilössä sijaitsee jätehuoltoyhtiö Ekorosk. Pietarsaaren 18-reikäinen golfkenttä sijaitsee Pirilössä. Kenttä valmistui 2004, ja sen on suunnitellut ruotsalainen Björn Eriksson. Pirilössä sijaitsee 40 hehtaarin ampumarata.
Preeriahahtuheinä

| Preeriahahtuheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Panicoideae
Suku::  Hahtuheinät Schizachyrium
Laji::  scoparium
Kaksiosainen nimi
 Schizachyrium scoparium  (Michx.) Nash 
Synonyymit
 Andropogon scoparius 
Katso myös
   Preeriahahtuheinä Wikispeciesissä   Preeriahahtuheinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Preeriahahtuheinä (Schizachyrium scoparium) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, hahtuheinien (Schizachyrium) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Preeriahahtuheinä muistuttaa jonkin verran isovarrasheinää (Andropogon gerardii).
Preeriahahtuheinä kasvaa tiiviinä mättäinä, jotka voivat kasvaa 45–60 cm korkeiksi ja noin 30 cm leveiksi. Mättäistä kasvavat varret voivat kasvaa syyskuuhun mennessä noin 90 cm korkeiksi. Varret ovat aluksi sinivihreitä, mutta muuttuvat syyskuuhun mennessä tuleentuessaan mahonginpunaisiksi. Syksyllä kehittyvät myös siemenet, joissa on valkoiset hahtuvatupsut. Valkohahtuvaiset siemenet pysyvät korsissa lähes koko talven ja ovat tärkeää ravintoa talviaikaan monille pikkulinnuille.
Preeriahahtuheinä kasvaa monenlaisilla avoimilla kasvupaikoilla, kuten niityillä, preerialla, laitumilla, mäenrinteillä ja metsänreunoilla. Lajia tavataan laajalti Pohjois-Amerikassa Kanadasta Lounais-Meksikoon ulottuvalla alueella.
Preeriahahtuheinää kasvatetaan myös koristeheinänä. Se kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa kuivalla kasvupaikalla. Laji kestää hyvin kuivuutta ja menestyy monenlaisella maaperällä. Maaperä voi olla hyvin vettä läpäisevä, hiekkainen, savinen tai kalkkipitoinen, mutta kosteilla tai märillä kasvupaikoilla laji ei menesty. Preeriahahtuheinää on suositeltavaa kasvattaa isompina aloina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Preeriahahtuheinä (Schizachyrium scoparium)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Schizachyrium scoparium (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Schizachyrium scoparium (englanniksi)
Missouri Botanical Garden: Schizachyrium scoparium (englanniksi)