stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hybrid Theory
Kokoonpano

Joe Hahn - levysoittimet ("skrätsäys"), samplaus, rytmit & äänet
Mike Shinoda - laulu, samplaus, kitara, koskettimet
Chester Bennington - laulu
Brad Delson - kitara
Rob Bourdon - rummut
Alkuperäinen basisti Dave "Phoenix" Farrell toimi erilaisten sivuhankkeiden parissa levyä tehdessä, joten hänen tilalleen palkattiin useita basisteja soittamaan levyllä. Eräs näistä palkatuista basisteista, Scott Koziol, on nähtävissä "One Step Closer" -singlen musiikkivideolla.
Listasijoitukset > Albumi

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat : 13
Australian Aria Charts : 2
Britannian albumilista : 4
Itävalta : 2
Suomen virallinen lista : 4
Puola : 10
Ranska : 17
Ruotsin albumilista : 4
Sveitsi : 5
US Billboard 200 : 2
Uusi-Seelanti : 1
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitus> US Hot 100  | Listasijoitus> US Modern Rock  | Listasijoitus> US Main- stream Rock  | Listasijoitus> UKTop 40  | Listasijoitus> Ruotsi  | Listasijoitus> Uusi-Seelanti  | Listasijoitus> Itävalta  | Listasijoitus> Ranska  | Listasijoitus> Alankomaat  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | "One Step Closer" | 75 | 5 | 4 | 24 | 46 | – | 38 | – | 57 |
| 2001 | "Crawling" | 79 | 5 | 3 | 16 | 27 | 37 | 8 | – | 45 |
| 2001 | "Runaway"* | – | 40 | 37 | – | – | – | – | – | – |
| 2001 | "Papercut" | – | 32 | – | 14 | – | – | 43 | – | 39 |
| 2002 | "In the End" | 2 | 1 | 3 | 8 | 3 | 10 | 6 | 40 | 5 |
– - merkityissä kohdissa single ei päässyt listoille.
* - “Runawayta” ei julkaistu singlenä, mutta se pääsi listoille Yhdysvalloissa.
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Jani Kallunki

Jani Kallunki (s. 5. marraskuuta 1975 Skövde) on suomalainen näkövammainen judoka. Hänen painoluokkansa on 66 kg ja näkövammaisluokituksensa B2. Hänen seuransa on helsinkiläinen Meido-Kan.
Paralympialaisissa Kallunki saavutti luokassaan pronssia vuosina 2004 ja 2008. EM-kisoissa hän saavutti kultaa vuosina 2007 ja 2009 sekä hopeaa vuonna 2005. MM-kisoista hänellä on pronssia vuodelta 2006.
Kallunki päätti uransa vuoden 2014 lopussa.
Hélène Cixous

Hélène Cixous vuonna 2011.
Hélène Cixous (s. 5. kesäkuuta 1937 Oran, Ranskan Algeria) on ranskalainen filosofi, feministi, kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen laaja tuotantonsa käsittää yli kahdeksankymmentä teosta näytelmä- ja romaanikirjallisuudesta filosofiaan, runouteen ja esseistiikkaan. Häntä pidetään yhtenä jälkistrukturalistisen feministisen teorian perustajista Luce Irigarayn ja Julia Kristevan ohella.[lähde? ]
Nuoruus ja opiskelu

Hélène Cixous syntyi Ranskan Algeriassa Oranissa vuonna 1937. Hänen isänsä Georges Cixous oli ranskalainen ja äitinsä Eve Klein itävaltalais-saksalainen. Georges-isä kuoli 1948 tuberkuloosiin, ja Eve elätti Hélènen ja tämän vuonna 1939 syntyneen Pierre-veljen työskentelemällä kätilönä. Hélènen äidinkieli oli saksa.
Cixous luki jo varhain kirjallisuutta useilla kielillä – muun muassa Franz Kafkaa, Marina Tsvetajevaa ja Clarice Lispectoria. Hän opiskeli Ranskassa englannin kirjallisuutta, mytologiaa ja saksalaista romantiikkaa, kuten Heinrich von Kleistia. Cixous suoritti 1959 agrégation-tutkinnon englanninkielistä. Hän oli tekemässä väitöstyötänsä, kun hän vuonna 1962 sai opettajan paikan Bordeaux’n yliopistosta.
Teoksia

Dedans (saanut Prix Médicis -palkinnon 1969)
Le Rire de la Méduse (1975)
Sorties (1975)
La Jeune Née (1975)
La Venue à l'écriture (1977)
Musta purje Valkea purje (Voile Noire Voile Blanche, 1994, aiheena Anna Ahmatova)
Portrait de Jacques Derrida en jeune saint juif  (2001)
Teoksia > Suomennetut teokset

Medusan nauru ja muita ironisia kirjoituksia 2013, Tutkijaliitto ry. suom. Heta Rundgren ja Aura Sevón
Teoksia > Suomennetut tekstit

Sorties. Suom. Jonina Altschuler. niin & näin 2/1995, 18–21.
Käännös suomeksi
Jani Juntunen

Jani Juntunen on suomalainen radiojuontaja, joka juontaa Suomen virallinen lista -ohjelmaa sunnuntaisin kello 12–14 kolmella eri radiokanavalla: Radio Suomipopilla, Radio Aallolla ja Radio Rockilla. Ennen Radio Suomipoppia hän on työskennellyt kanavilla Radiomafia, YleX, YleQ, Radio Aalto ja Radio Rock. Paitsi radiossa, hän on juontanut myös televisiossa, 1990-luvulla Yle TV1:n nuortenohjelmissa N.Y.T. ja Lista. Hän on myös selostanut Yleisradion televisiolähetyksiä Eurovision laulukilpailusta vuosina 1999, 2000 ja 2001.
Jani Jokinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1999–2012: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2014 | Pallohonka | 80 | (10) |
| 2014 | Honka | 5 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 85 | (10) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U15 | 3 | (0) |
| 2009 | Suomi U16 | 11 | (0) |
| 2010 | Suomi U17 | 4 | (0) |
| 2011 | Suomi U18 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jani Jokinen (s. 23. huhtikuuta 1993 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jokinen aloitti jalkapallon 6-vuotiaana kasvattajaseurassaan FC Hongassa. Hän teki ensiesiintymisensä miesten otteluissa reservijoukkue Pallohongan riveissä Kakkosessa kaudella 2009. Jokinen pelasi seuraavan neljän vuoden ajan vakionimenä Pallohongan avauskokoonpanossa. Hän nousi Hongan edustusjoukkueeseen kaudella 2014 ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä 8. kesäkuuta ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Jokinen tuli myös kentälle vaihdosta Jonas Leväsen tilalle Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella Sillamäe Kalevia vastaan. Hän ehti esiintyä viidessä pääsarjaottelussa ennen selän välilevyn pullistumaa, mikä johti Jokisen lopettamaan uransa.
Poikamaajoukkueissa Jokinen esiintyi yhteensä 20 kertaa vuosina 2008–2011.
Jalkapallon Viking Cup 1976

Jalkapallon Viking Cup 1976 oli Viking Cupin 5. järjestämisvuosi. Cupin palkintona olleen 15 000 mk jakoivat KPV ja Reipas nuorisotyönsä tukemiseen. Finaalin voitti KPV jatkoajalla 1–0.
Hindi

| Hindi |
| --- | --- |
 Hindin puhuma-alue. Tummansinisellä merkitty ns. hindivyöhyke.
Oma nimi:  मानक हिन्दी‎
Tiedot
Alue:  Pääsääntöisesti Intian niemimaa
Virallinen kieli:   Intia  Abu Dhabi (tuomioistuimissa)  Etelä-Afrikka (suojeltu kieli)
Puhujia:  noin 615,5 miljoonaa
Sija:  3.
Kirjaimisto:  devanagari, braille, mahajani, newa
Kielenhuolto:  Hindin keskusjohtokunta
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet – indoarjalaiset kielet – läntiset hindikielet – hindustani
Kielikoodit
ISO 639-1:  hi
ISO 639-2:  hin
ISO 639-3:  hin
 Ohje 
Hindi (hindiksi मानक हिन्दी‎, Mānak Hindī) on lähinnä Intiassa käytettävä hindustanin kielen sanskritisoitu muoto. Sitä puhuu äidinkielenään yli 260,3 miljoonaa ihmistä maailmassa. Toisena kielenään hindiä puhuvia on satoja miljoonia. Yhteensä hindillä on noin 615,5 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä maailman kolmanneksi puhutuimman kielen.
Puhuttua hindiä
Intian terveysviranomaisten julkaisema ohje koronan leviämisen estämiseksi.
Kieltä kirjoitetaan devanagari-järjestelmällä. Muita käytettyjä kirjoitusjärjestelmiä ovat braille, mahajani ja newa.
Asema > Intiassa

Devanagari-aakkosilla kirjoitettu hindi on Intian virallinen kieli maan perustuslain mukaan.
Suurin osa hindiä äidinkielenään puhuvista asuu Intian pohjoisosissa Biharin, Jharkhandin, Uttarakhandin, Madhya Pradeshin, Rajasthanin, Uttar Pradeshin, Chhattisgarhin, Himachal Pradeshin, Haryanan, Delhin ja Maharashtran osavaltioissa, joissa sillä on virallisen kielen asema myös osavaltiotasolla. Hindiä vähintäänkin ymmärretään laajalti myös muualla Intiassa sekä Pakistanissa ja Nepalissa.
Asema > Muualla maailmassa

Vuonna 2019 Abu Dhabin emiraatti nosti hindin yhdeksi tuomioistuimen virallisista kielistä arabian ja englannin rinnalle. Syynä oli se, että hindikielinen väestö on suurin yksittäinen kielivähemmistö koko Arabiemiraattien alueella, ja yhteensä maan asukkaista arviolta noin 30 % on hindinkielisiä.
Etelä-Afrikan perustuslain mukaan hindi kuuluu Etelä-Afrikassa asuvien yhteisöjen yleisesti käyttämiin kieliin, joiden käyttöä valtion tulee edistää ja turvata. Tästä vastaa Pan South African Language Board.
Luokittelu ja suhde muihin kieliin

Hindi kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään. Tämän sisällä hindi voidaan myös luokitella ns. hindustani-kieliin, johon kuuluvat myös urdu, deccani ja haryana.
Hindin sanasto on suurelta osin periytynyt sanskritista. Lisäksi siinä on huomattavasti vaikutteita persiasta, arabiasta ja siirtomaa-ajalta lähtien myös englannista. Hindi ja urdu ovat kielitieteellisestä näkökulmasta hindustanin kaksi eri muotoa, ja niiden puhujat ymmärtävät toisiaan. Urdu eroaa hindistä muun muassa siten, että siinä missä hindiin otetaan lainasanoja lähinnä sanskritista, urduun niitä omaksutaan arabiasta. Lisäksi urdua kirjoitetaan arabialaisella kirjaimistolla, kun taas hindiä devanagarilla.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Alveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n | ɳ |  | ŋ |  |
| Klusiili | tavallinen | p | b | t | d | ʈ | ɖ |  | k | g |  |
| Klusiili | asp. | pʰ | bʰ | tʰ | dʰ | ʈʰ | ɖʰ |  | kʰ | gʰ |  |
| Affrikaatta | tavallinen |  |  |  | ʧ | ʤ |  |  |
| Affrikaatta | asp. |  |  |  | ʧʰ | ʤʰ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi | f | s | ʂ | ʃ |  | ɦ |
| Yksitavuinen tremulantti | Yksitavuinen tremulantti |  | ɾ |  |  |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | ʋ | l |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i, iː |  | u, uː |
| Puolisuppea | eː |  | oː |
| Välinen |  | ə |  |
| Puoliväljä | ɛː |  | ɔː |
| Väljä | a |  |  |
Lähde:
Kirjallisuutta

Tikkanen, Bertil: Hindin kielioppi.  (Suomen Itämaisen Seuran suomenkielisiä julkaisuja, 23)  Helsinki:  Suomen Itämainen Seura, 1991.  ISSN 0359-7938.
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hindi Wikimedia Commonsissa
Central Hindi Directorate (Arkistoitu – Internet Archive)
Indoarjalaiset kielet
aer
andh
angika
assami
awadhi
bagheli
baškarik
bengali
bhadrawahi
bhili
bhisnupriya
bhodžpuri
bradž
buksa
bundeli
chambeali
chhattisgarhi
chittagon
chitwania tharu
dameli
dangaura tharu
dhatki
divehi
dogri
fidžinhindi
gaddi
garhwali
gawar
goaria
grangali
gudžarati
gurgula
halbi
haryanvi
hindi
hindko
hindustani
Induksenkohistani
kalaša
kanauji
kašmiri
katarkalai
kathariya tharu
khowar
kochila tharu
koli
kumaoni
kurdari
kutši
lahnda
lambadi
magahi
maijan
maithili
majhi
mandeali
marathi
marwari
musasa
nimadi
ningalami
nepali
od
orija
paali
palya bareli
pandžabi
pašai
pauri bareli
phalura
radžastani
rana tharu
rangpuri
rathwi bareli
rohingya
romani
sadri
sanskrit
saraiki
sawi
šina
sindhi
sinhali
sirmauri
sonha
šumašti
surjapuri
sylheti
tirahi
torwali
urdu
varhadi-nagpuri
varli
vasavi
Iso Kuivajärvi (Hartola)

| Iso Kuivajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°29′04″N, 26°13′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jääsjärven alue (14.82)
Laskujoki:  Myllytorpanjoki Vehkalampeen 
Järvinumero:  14.824.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,3 m  
Pituus:  2,2 km  
Leveys:  1,4 km  
Rantaviiva:  10,64 km  
Pinta-ala:  1,84109 km²   
Saaria:  11 
 fiIso Kuivajärvi 
Iso Kuivajärvi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Kuivajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 184 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 11 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Jääsjärven alueella (14.82), jonka Vehkalammen valuma-alueeseen (14.824) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy.
I Am Kloot

| I AM Kloot |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  Alternative rock, Indie rock
Kotipaikka:   Manchester, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  John Bramwell,  kitara, laulu   Peter Jobson,  bassokitara, piano, urut, taustalaulu   Andy Hargreaves,  rummut, perkussio  
Levy-yhtiö:  Skinny Dog   Uglyman   Wall of Sound   Echo  
Aiheesta muualla
iamkloot.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
I Am Kloot on brittiläinen Manchesterissa vuonna 1999 perustettu vaihtoehtorockia soittava yhtye. Yhtye nauttii Euroopassa ja varsinkin kotimaassaan laajasta kulttisuosiosta. Yhtyeen kappaleet sanoittavat ja säveltävät suurimmaksi osaksi sen keulakuva laulaja-kitaristi John Bramwell. Musiikillinen tyyli vaihtelee melankolisesta ja ehkä hieman psykedeelisestä indie rockista rauhallisen akustiseen brittipopvaikutteiseen musiikkiin.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Natural History julkaistiin vuonna 2001, joka nousi huonosti Ison-Britannian albumilistalla sijalle 119. Seuraavat albumit I Am Kloot (2003) ja Gods and Monsters (2005) olivat jo suuria menestyksiä Britannian indie rockin piirissä nostaen yhtyeen jonkinlaiseen kulttimaineeseen omassa kotimaassaan. Single "Over My Shoulder" sai myös jonkin verran soittoa medioissa. Jopa kenties kuuluisin Ison-Britannian radio DJ John Peel huomasi myös yhtyeen lahjakkuuden ja he esiintyivätkin kyseisen miehen musiikkisessioissa, joka julkaistiin albumina 2006. Tuorein albumi on alkuperäisesti vuonna 2007 ainoastaan yhtyeen keikoilla jaeltu albumi I Am Kloot Play Moolah Rouge, joka julkaistiin kuitenkin seuraavana vuonna kaupallisena albumiversiona.
Jäsenet

John Bramwell - kitara, laulu
Peter Jobston - bassokitara, piano, urut, taustalaulu
Andy Hargreaves - rummut, perkussio
Virallisten jäsenten lisäksi yhtyeessä on toiminut monia sessiomuusikoita yhtyeen studiojulkaisuilla sekä keikkamuusikoita live-esiintymisissä.
Diskografia

Natural History (2001, #119 UK)
I Am Kloot (2003, #68 UK)
Gods and Monsters (2005, #74 UK)
BBC Radio 1 John Peel Sessions (2006)
I Am Kloot Play Moolah Rouge (2007)
B (2009)
Sky at Night (2010, #24 UK)
Let It All In (2013)
From There to Here (2014)
Diskografia > Singlet

"To You"/"Titanic" (1999, julkaistu ainoastaan tuhat kappaletta)
"Twist"/"86 TV's" (2000)
"Dark Star" (2001, #90 UK)
"Morning Rain" (2001, #94 UK)
"Untitled #1" (2003, #101 UK)
"Life in a Day" (2003, #43 UK)
"3 Feet Tall" (2003, #46 UK)
"From Your Favourite Sky" (2004)
"Over My Shoulder" (2005, #38 UK)
"Maybe I Should" (2005, #128 UK)
Huhkojärvi

| Huhkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä, Keuruu
Koordinaatit:  62°08′38″N, 24°49′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Asunnanjärven valuma-alue (35.68)
Laskujoki:  Eteläjoki 
Järvinumero:  35.689.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,6 m  
Rantaviiva:  13,1895 km  
Pinta-ala:  1,21995 km²  
Tilavuus:  0,01748576922 km³  
Keskisyvyys:  14,33 m  
Suurin syvyys:  41,94 m  
Saaria:  3 
 fiHuhkojärvi 
Huhkojärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla ja myös vähän Jämsässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Se on Suomen 80. syvin järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 120 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä luode-kaakko-suuntainen rotkojärvi. Järven länsirantaan ulottuu myös paikoin yli 185 metrin korkeuteen nousevan Huhkovuoren rinteet, jotka laskevat jyrkänteinä suoraan veteen. Vuoren huippu kohoaa yli 70 metriä vedenpintaa korkeammalle. Vaikka järvi on rotkojärven luonteensa mukaisesti pitkä ja kapea, on siinä joitakin erottuvia piirteitä. Pohjoispäässä sijaitsee lyhyt Salkkiniemi, jonka molemmille puolille jää pienet lahdet. Niistä läntinen on Luodelahti, joka on syvempi. Isosaaren kohdalla sijaitsee Tervaniemi ja järven puolivälissä Ekolanniemi.
Järvessä on kolme saarta. Niiden yhteispinta-ala on yli hehtaari, mikä on noin prosentti järven kokonaispinta-alasta. Isosaari on lähes hehtaarin suuruinen, ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen vieressä sijaitseva kartoissa nimettömänä merkitty saari on 60 metriä pitkä mutta kapea saari. Ekolanniemen vieressä sijaitsee Ainosaari, joka on 50 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Pienet saaret ovat runsaasti yli aarin kokoiset.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 17 miljoonaa kuutiometriä eli 0,017 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 14,3 metriä ja suurin syvyys on 41,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Tervaniemen edustalla. Alle puolet järvestä on yli 25 metriä syvää. Tervaniemen eteläpuolella on kahdessa kohdassa noin 35 metrin syvänteet. Ekolanniemestä Ainonsaareen on pitkä yli 30 metrin syvänne. Salkkiniemen edustalla on 33 metrin syvänne, ja Luodelahdessa on pienellä alueella noin 15 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 13,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 1,0 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, mutta järven keskellä olevien maatilojen peltoja ulottuu rantaan asti. Järven lähiympäristössä on viisi maatilaa ja vähän haja-asutusta. Sen rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Pohjoisjärven kylän ja Jaman kulmakunnan yhdistävältä kylätieltä. Pohjoisjärvi on kantatien 58 varressa.
Luontoarvot

Järven eteläpään rannat ovat mukana Natura 2000 -rantojensuojeluohjelmassa (FI0900029). Länsirannasta on suojeltu yksi kilometri ja itärannasta lähes kaksi kilometriä pitkät osuudet järven eteläpäästä Holmanpohjasta. Suojeltu alue kattaa vaihtelevasti noin 200 metriä leveän kaistaleen rantametsikköä. Suojellun alueen pinta-ala on 150 hehtaaria.
Eteläpään rannat kohoavat paikoin 60 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Kallioperässä esiintyy muun muassa metabasalttia ja amfiboliittia. Alueen kallioperässä oleva kalkki sopeuttaa muuten karuun ympäristöön sellaisia kasvilajeja kuin kissankäpälä, kissankello, kalliokeltanoja, ahokeltanoja ja pahtanurmikka. Humusväritteisessä vedessä kasvavat esimerkiksi lahnaruohoja, järvikorte, ulpukka, siimapalpakko ja suomenlumme. Lintulajistoon kuuluvat muun muassa huuhkaja, kuikka, metso ja pyy.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Letkujoen–Huhkojärven valuma-alueeseen (35.689) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään ympäristönsä ojitetuilta soilta ja metsistä. Myllypuro, joka laskee järven itärantaan, tuo Autiosuon ja Ruokosuon kuivatusvesiä. Järven eteläpäähän laskee kaivettu oja, jonka valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi pikkulammet Vasikkalampi, Myllylampi ja Sauvalammi. Järven länsirantaan laskee vielä Pitkälampi (2 ha).
Järven laskujoki on Eteläjoki, joka lähtee sen pohjoispäästä. Joki virtaa Yläsen (3 ha) ja Vähä-Piilemän (6 ha) läpi ja laskee lopuksi Piilemään (24 ha). Siitä laskujoen vesireitti jatkaa Letkujokena Pohjoisjärveen (305 ha), joka kuuluu jo Pohjoisjärven alueeseen (35.681). Pohjoisjärvestä se laskee vielä Hoskarinjokena Keurusselkään.
Aiheesta muualla

Einari Vuorela : Huhkojärvi Keurulla, Kansan kuvalehti, 06.07.1928, nro 27, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ikaros (avaruusluotain)

| IKAROS |
| --- | --- |
 Kaavio: IKAROS aurinkopurje levitettynä.  1 (sininen neliö viivalla) kärkimassa 0,5 kg, yksi neljästä  2 (oranssi suorakaide) LCD-paneeli, yksi 80:stä  3 (sininen neliö) avaruuspurjekalvo 7.5 μm paksu, 20 metriä halkaisija  4 (musta suorakaide) aurinkokennot, 25 μm paksut  5 (keltaiset ja siniset viivat) kannatinrimat  6 (sininen kiekko) runko  7 (keltaiset pisteet) Instrumentteja
Organisaatio:  JAXA
Tehtävätyyppi:  ohilento avaruusluotain
Ohilennot:  Maa, Venus
Kohde:  Aurinkoa kiertävä rata
Laukaisu:  2010-05-20 21:58:22 UTC Tanegashiman avaruuskeskus, Japani
Laukaisualus:  H2A202
Tehtävän kesto:  0,5 vuotta
Massa:  315 kg
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
COSPAR ID::  2010-020E
Ikaros (Interplanetary Kite-craft Accelerated by Radiation Of the Sun) on Japanin avaruusjärjestön kokeellinen avaruusluotain. Luotain laukaistiin 21. toukokuuta 2010 H-IIA-kantoraketilla yhdessä "Akatsuki"-planeettaluotaimen (entiset nimet Planet-C ja Venus Climate Orbiter) ja neljän muun pienoisluotaimen kanssa. IKAROS esitteli ensimmäisenä avaruusaluksena aurinkopurje-teknologiaa planeettainvälisessä avaruudessa
Avaruusluotaimelta vie kuusi kuukautta matkata Venukseen, minkä jälkeen se aloittaa kolme vuotta kestävän matkan Auringon kääntöpuolelle.
Tarkoitus

IKAROS-avaruusluotain on maailman ensimmäinen avaruusluotain, joka käyttää aurinkopurjetta ensisijaisena työntövoiman lähteenä. Se esittelee neljää avainteknologiaa (suluissa olevat kommentit viittaavat oikealla olevaan kaavioon):
Laajan, ohutkalvoisen aurinkopurjeen avaaminen avaruudessa ja sen ohjaus (3 - siniset alueet)
Purjeeseen integroidut ohutkalvo-aurinkokennot, joiden tehtävänä on syöttää virtaa hyötykuormaa varten (4 - mustat suorakaiteet)
Aurinkopurjeeseen kohdistuvan (Auringon) säteilynpaineen aiheuttaman kiihtyvyyden mittaus
Suunnan säätö säteilyn heijastuskerrointa muuttavien nestekidepaneelien avulla (2 - oranssit suorakaiteet)
Aurinkopurje avautui kokonaan 10. kesäkuuta 2010.
Luotain mittaa myös planeettainvälisen avaruuden ympäristöolosuhteita, kuten gammapurkauksia, aurinkotuulta ja avaruuspölyä.
Rakenne

Aurinkopurje on neliön muotoinen. Purje avattiin käyttämällä keskipakoisliikettä (pyöriminen) ja purjeen kulmissa olevia 0,5 kg:n kärkipainoja (numero 1 - oikealla). Purje on lävistäjän suunnassa 20 metriä (sivu n. 14 metriä) ja koostuu 7,5 mikrometriä paksusta polyimidi-kalvosta (numero 3 oikealla). PowerFilm, Inc:n valmistamat ohutkalvo-aurinkokennot on sijoitettu osaksi purjetta (numero 4). Kahdeksan lohkoa LCD-paneeleja on sijoitettu purjeeseen, ja niitä käytetään purjeen suunnan säätöön paneelien heijastuskykyä muuttamalla (numero 2). Purjeen kääntöpuolella on myös kahdeksan avaruuspölyn kerääjää osana tieteellistä hyötykuormaa.
Tehtävä

IKAROS laukaistiin onnistuneesti yhdessä Venus-luotain Akatsukin kanssa H-IIA-kantoraketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta 21. toukokuuta 2010.
IKAROS pyöri keskipisteensä ympäri 20-25 kierrosta minuutissa ja sai aurinkopurjeen levittämisen päätökseen 11. kesäkuuta 2010. Aluksen kaksi irroitettavaa pienoiskameraa kuvasi aukaistua aurinkopurjetta 14. heinäkuuta 2010.
9. heinäkuuta JAXA vahvisti IKAROKSEN olevan kiihtyvässä liikkeessä aurinkopurjeen kuljettamana.
Mikäli IKAROS osoittautuu menestykselliseksi, niin sitä tulee seuraamaan 50-metrinen ionimoottoria käyttävä Jupiteriin ja sen troijalaisasteroideille matkaava aurinkopurje tämän vuosikymmenen lopulla.
Aiheesta muualla

IKAROS news channel (Arkistoitu – Internet Archive)
IKAROS Project webpage
Small Solar Power Sail Demonstrator "IKAROS" (Arkistoitu – Internet Archive)
Successful Image Shooting by the Second Separation Camera - 28 June 2010 JAXA press release
Twitter (japaniksi)
JAXA TODAY No. 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:IKAROS
IKAROKSEN malli
Käännös suomeksi
Itkusalava

| Itkupaju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Pajut Salix
Laji::  babylonica
Kaksiosainen nimi
 Salix babylonica  L. 
Katso myös
   Itkusalava Wikispeciesissä   Itkusalava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Itkusalava eli itkupaju (Salix babylonica) on pajujen suvun puulaji, jota tavataan alun perin luonnonvaraisena Kiinassa ja Koreassa. Viljeltynä koristekasvina sitä kasvaa laajalti Euraasiassa. Lajista on kehitetty lukuisia lajikkeita ja risteymiä.