stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Fayrfax
Musiikki

Fayrfax kuului keskeisiin varhaisen Tudorien ajan säveltäjiin. Hän tuli tunnetuksi etenkin messuistaan ja moteteistaan, jotka olivat edeltäjiä vähäkoruisemmalla tyylillä sävellettyjä. Englantilaisiin aikalaisiinsa nähden Fayrfax käytti enemmän imitatiivista kontrapunktia ja vaihteli vapaammin kulloinkin saman sävellyksen aikana käytettävien äänten määrää. Fayrfaxilta säilyneiden teosten joukossa on muun muassa viisi kokonaista messua, joista kaikki ovat viisiäänisiä. Tuotantoon kuuluu myös maallista musiikkia.
Fayrfaxilta julkaistiin kolme sävellystä Etonin kuorokirjassa noin vuonna 1500. Myöhempiä teoksia julkaistiin Lambethin ja Caiuksen kuorokirjoissa.
O quam glorifica -messunsa Fayrfax sävelsi Cambridgen yliopistosta vuonna 1504 saamaansa tohtorinarvoa varten.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Robert Nouzaret

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Nouzaret
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1943 (ikä 81)
Syntymäpaikka: Marseille, Bouches-du-Rhône,
Pituus: 175cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1964–1969 1969–1970 1970–1972 1972–1974 1974–1976 |  Olympique Lyonnais  Girondins de Bordeaux  Montpellier HSC  FC Gueugnon  US Orléans |  ?(?) |
Valmennusura
1974–1976 1976–1980 1980–1982 1982–1983 1983–1985 1985–1987 1988–1990 1991–1996 1996–1998 1998–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2004 2004–2005 2005 2006–2009 2010–2011:  US Orléans  Montpellier HSC  SR Saint Dié  Bourges Football  Montpellier HSC  Olympique Lyonnais  SM Caen  Montpellier HSC (man.)  Norsunluurannikko  AS Saint-Étienne  Toulouse FC  SC Bastia  Norsunluurannikko  Montpellier HSC  MC Alger  Guinea  Kongon DT
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Robert Nouzaret (s. 29. syyskuuta 1943) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Nouzaret'n peliuran suurimmaksi saavutukseksi jäi Coupe de Francen mestaruus Olympique Lyonnais'n paidassa 1967. Hän edusti useita ranskalaisseuroja, muttei koskaan esiintynyt Ranskan maajoukkuepaidassa. Nouzaret lopetti uransa US Orléansin joukkueessa kauteen 1975–76. Hän oli toiminut seuran pelaajavalmentajana vuodesta 1974.
Meriitit pelaajana
Coupe de France: 1967
Ura valmentajana

US Orléansin pelaajavalmentajana 1974 aloittanut Nouzaret on pitkällä valmennusurallaan toiminut useiden ranskalaisseurojen luotsina. Parhaiten hänet tunnetaan Montpellier HSC:n päävalmentajana kolmeen otteeseen. Lisäksi hän on toiminut seuran managerina vuosina 1991–1996.
Valmennusurallaan Nouzaret luotsasi AS Saint-Étiennen kakkosliigan mestariksi 1999 ja Olympique Lyonnais'n kakkoseksi 1987. Korsikalaisseura SC Bastian päävalmentajana Nouzaret oli Coupe de Francen finaalissa 2002 häviämässä FC Lorientille 1–0.
Maajoukkuevalmentajana Nouzaret debytoi Norsunluurannikon maajoukkueessa 1996. Hänen johdollaan Norsut etenivät puolivälieriin Afrikan mestaruuskisoissa 1998. Hän palasi Norsujen luotsiksi vuonna 2002. Toinen yritys ei ollut järin menestyksekäs Norsujen jäätyä Afrikan mestaruuskisojen karsintakierrokselle ensi kerran sitten vuoden 1976 turnauksen.
Joulukuussa 2006 Nouzaret siirtyi Guinean maajoukkuevalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen Afrikan mestaruuskisoihin 2008. Guinea oli alkulohkonsa toinen isäntämaa Ghanan joukkueen jälkeen jättäen taakseen Roger Lemerren luotsaaman Marokon joukkueen. Tie katkesi puolivälierissä 5–0 rökäletappioon Norsunluurannikon maajoukkueelle.
Kesäkuussa 2009 Nouzaret ilmoitti jättävänsä Guinean maajoukkuevalmentajan tehtävät. Lähdön taustalla ovat Guinean heikot esitykset MM2010-karsinnoissa.
Heinäkuussa 2010 Nouzaret palasi jälleen sorvin ääreen allekirjoitettuaan sopimuksen Kongon DT:n maajoukkueen päävalmentajan tehtävistä. Tavoitteena on johdattaa joukkue Afrikan mestaruusturnaukseen 2012.  Nouzaret kuitenkin erosi tehtävistään kesken sopimuskautensa elokuun lopussa 2011 hänen ja maan jalkapalloliiton johdon välisen epäluottamuksen vuoksi.  Samalla 67-vuotias Nouzaret ilmoitti lopettavansa myös lähes 40 vuotta kestäneen valmennusuransa.
Meriitit valmentajana
Coupe de France
Hopeaa 2002
Ligue 2: 1999
Hopeaa 1987
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut
Puolivälierät 1998, 2008
Soeng Hyang

| Soeng Hyang |
| --- | --- |
 Soeng Hyang vuonna 2008
Henkilötiedot
Muut nimet:  Barbara Rhodes
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1948 (ikä 76)  Providence, Rhode Island, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  Zenopettaja, sairaanhoitaja
Lapset:  1
Muut tiedot
Aktiivisena:  1977–
Järjestö:  Kwan Um School of Zen
Soeng Hyang, tai Soenghyang (koreaksi 성향), (s. 15. huhtikuuta 1948) on yhdysvaltalainen zen-opettaja ja Kwan Um School of Zenin pääopettaja. Hän on toiminut koulun pääopettajana vuodesta 2004 lähtien.
Soeng Hyang syntyi vuonna 1948 Providencessa, Rhode Islandin osavaltiossa. Hänen synnyinnimensä on Barbara Rhodes. Hän on kertonut, että hänen lapsuudenkotiaan vaivasivat alkoholiongelmat ja tiuhaan tahtiin muuttaminen. Soeng Hyang kertoi oppineensa jo nuorena, että asiat eivät ole pysyviä, vaan ne muuttuvat jatkuvasti. 1970-luvun alussa hän oli mukana hippiliikkeessä ja alkoi käyttää tuolloin psykedeelisiä huumeita. Muutaman vuoden kuluttua hän alkoi harrastaa joogaa ja meditaatiota päästäkseen eroon huumeista..
Soeng Hyang alkoi opiskella Seungsahn-nimisen zenmestarin alaisuudessa vuonna 1972 ja sai viisi vuotta myöhemmin tältä opetusluvan. Soeng Hyang on ollut tärkeässä roolissa avaamassa buddhalaisuutta seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille. Lisäksi hän on yksi ensimmäisistä buddhalaisen yhteisön (sanghan) johtohahmoista, jotka kuuluvat itse seksuaalivähemmistöön.
Soeng Hyangilla on yksi tytär ja hän asuu yhdessä puolisonsa Maryn kanssa Kaliforniassa. Ammatiltaan Soeng Hyang on sairaanhoitaja..
Sofadítis

| Sofadítis Σοφαδίτης |
| --- | --- |
Laskupaikka:  Enipéas-joki  39°29′51″N, 22°06′36″E
Maat:   Kreikka
Sofadítis (kreik. Σοφαδίτης) eli Sofadítikos (Σοφαδίτικος) on joki, joka virtaa Thessaliassa Kreikassa. Se on Enipéas-joen ja samalla Pineiós-joen sivujoki. Joki on padottu lähellä Loutropigín kylää, minkä kautta on luotu Smókovon tekojärvi. Sofadítiksen varrella sijaitsee muun muassa Sofádeen kaupunki. Joki laskee Enipéakseen lähellä Palamáksen kaupunkia.
Sinikardinaali

| Sinikardinaali |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Loistokardinaalit Passerina
Laji::  caerulea
Kaksiosainen nimi
 Passerina caerulea  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Sinikardinaali Wikispeciesissä   Sinikardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinikardinaali, aikaisemmalta nimeltään sinipeippo (Passerina caerulea) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Koiras on syvän sininen ja punaruskea.
Levinneisyys

Sinikardinaalia tavataan Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Simone Zaza

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Simone Zaza
Syntymäaika: 25. kesäkuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Policoro, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: Valencia
Pelinumero: 9
Junioriseurat
1997–2002: Stella Azzurra Bernalda
2002–2006: Valdera
2006–2008: Atalanta
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Atalanta | 3 | (0) |
| 2010–2013 | Sampdoria | 2 | (0) |
| 2011–2012 | → Juve Stabia (laina) | 4 | (0) |
| 2012 | → Viareggio (laina) | 18 | (11) |
| 2012–2013 | → Ascoli (laina) | 35 | (18) |
| 2013 | Juventus | 0 | (0) |
| 2013–2015 | Sassuolo | 64 | (20) |
| 2015–2017 | Juventus | 19 | (5) |
| 2016–2017 | → West Ham United (laina) | 8 | (0) |
| 2017 | → Valencia (laina) | 20 | (6) |
| 2017– | Valencia | 33 | (13) |
Maajoukkue
| 2007 | Italia U17 | 2 | (0) |
| 2009–2010 | Italia U19 | 1 | (0) |
| 2014– | Italia | 16 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. heinäkuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. syyskuuta 2017.
Simone Zaza (s. 25. kesäkuuta 1991 Policoro) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Vasenjalkainen Zaza on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kuulunut myös Italian jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Zaza aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 Serie A -joukkue Atalanta BC:ssä. Hän ei saanut paljoa vastuuta ja siirtyi vuonna 2010 silloin niin ikään Serie A:ssa pelanneeseen Sampdoriaan. Vastuuta ei tullut genovalaisseurassakaan ja näin Zaza siirtyi vuonna 2011 lainalle Serie B:n Juve Stabiaan. Juvessakaan vastuuta ei tullut paljoa, joten vuonna 2012 Zaza lähti jälleen lainalle Sampdoriasta, nyt kolmanneksi korkeimman sarjatason Esperia Viareggioon. Viareggiolaisseurassa maaleja tuli 11 kappaletta 18 ottelussa. Seuraavan kauden eli kauden 2012–2013 Zaza vietti jälleen lainalla, nyt Serie B:n Ascoli Calciossa. Maaleja Ascolissa tuli 18 kappaletta 35 pelatussa ottelussa.
Kesäkuussa 2013 Italian suurseura Juventus osti puolet Zazan pelaajaoikeuksista. Hän jätti lopultakin Sampdorian siirtyessään Serie A:han ensimmäistä kertaa nousseeseen US Sassuoloon. Zaza sai kunnian viimeistellä varmaksi putoajaksi nimetyn Sassuolon historian ensimmäisen Serie A-maalin ja teki kauden aikana yhdeksän maalia, kun Sassuolo säilyi yllättäen sarjassa. Toisella Serie A-kaudellaan Zaza teki 31 ottelussa 11 maalia.
Heinäkuussa 2015 Zaza siirtyi Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2015 Genoa CFC:tä vastaan ja avasi maalitilinsä seuraavalla kierroksella Frosinone Calciota vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Zaza on edustanut Italian nuoria sekä 17- että 19-vuotiaissa. Italian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä harjoitusottelussa Alankomaita vastaan. Italia voitti pelin 2–0. Syyskuussa 2014 Zaza teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa, kun Italia voitti Norjan EM-karsintojen avausottelussaan.
Salakkolampi (Kannonkoski)

| Salakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  63°02′26″N, 25°21′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.441.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,7 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,53 km  
Pinta-ala:  1,783 ha  
Tilavuus:  0.000054 km³ 
Keskisyvyys:  3,05 m  
Suurin syvyys:  4,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSalakkolampi 
Salakkolampi tai Salkkolampi on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Vuoskosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 54 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys on 4,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Vuosjärven alueeseen (14.441) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy.
Sabu (näyttelijä)

Sabu elokuvassa Cobra-saari (1944).
Sabu (oik. Selar Sabu, monissa lähteissä Sabu Dastagir, 27. tammikuuta1924 Mysore, Intia – 2. joulukuuta 1963 Los Angeles, Yhdysvallat) oli amerikanintialainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi monien eksoottisiin maihin sijoittuvien seikkailuelokuvien nuorena sankarina. Hänen tunnetuimpia elokuviaan olivat Elefanttipoika (1937), Vuoriston rummut (1938), Bagdadin varas (1940), Viidakon poika (1942) ja Musta narsissi (1947). Sabu oli ensimmäinen länsimaissa suurta suosiota saanut intialaissyntyinen.
Sabu syntyi nykyisen Karnatakan osavaltion alueella, menetti äitinsä jo varhain ja norsunajajana toimineen isänsä vain muutamaa vuotta myöhemmin. Kuusivuotias Sabu otettiin Mysoren maharadžan hoviin, jossa hän toimi ensin tallipoikana ja sitten norsunajajana. Dokumenttiohjaaja Robert Flaherty löysi 13-vuotiaan Sabun maharadžan luona vierailessaan ja kiinnitti hänet pääosaan elokuvaansa Elefanttipoika (1937), joka myös kuvattiin pääosin maharadžan tilalla. Elokuvan ohjaaja vaihtui kesken kaiken Zoltan Kordaksi, ja Sabu lähetettiin Englantiin tekemään studio-osuuksia. Elokuvasta tuli suuri menestys, ja tuottaja Alexander Korda solmi Sabun kanssa pitkän sopimuksen. Seuraavaksi syntyi elokuva Vuoriston rummut, sitten Englannissa että Yhdysvalloissa kuvattu suurtuotanto Bagdadin varas, jonka Abun roolista tuli Sabun tunnetuin.
Sabu jäi työskentelemään Hollywoodiin toisen maailmansodan vuosiksi, ja saatuaan Kordan veljesten kanssa tekemänsä Viidakkokirjan Mowglin roolin valmiiksi hän teki sopimuksen Universal -yhtiön kanssa ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden vuonna 1944. Sodan lopulla Sabu palveli Yhdysvaltojen ilmavoimissa konekiväärimiehenä.
Vuonna 1946 Sabu palasi Englantiin ja teki Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin kanssa vielä kaksi elokuvaa, Mustan narsissin ja Brasiliassa kuvatun Amazon-virran pojan. Sen jälkeen hän asettui lopullisesti Yhdysvaltoihin, jossa ei kuitenkaan saanut enää rooleja kovin merkittävissä elokuvissa vaan menestyi paremmin kiinteistöalalla.
Sabu kuoli 39-vuotiaana sydänkohtaukseen Los Angelesissa vuonna 1963.
Elokuvia

Elefanttipoika (The Elephant Boy, 1937)
Vuoriston rummut (The Drum, 1938)
Bagdadin varas (The Thief of Baghdad, 1940)
Viidakon poika (Jungle Book, 1942)
Cobra-saari (Cobra Woman, 1944)
Musta narsissi (Black Narcissus, 1947)
Laulu Intiasta (Song of India, 1949)
Viidakon kauhu (Savage Drums, 1951)
Päivää elefantti (Sabù principe ladro, 1952)
Sabu and the Magic Ring (1957)
Suuri kaappaus (Herrin der Welt 1, 1960)
Malaijan tiikeri (Rampage, 1963)
Tiikerin jäljillä (A Tiger Walks, 1964)
Sigdal

Sigdal on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Sigdalin kunta perustettiin vuonna 1838. Krødsheradin kunta erotettiin Sigdalista 1901. Vuoden 2024 alussa Sigdalissa oli 3 526 asukasta.
Sigdalin hallinnollinen keskus ja ainoa taajama on Prestfoss.
Kuvia

Holmenin kirkko
Theodor Kittelsenin taiteilijakoti Lauvlia.
Christian Skredsvigin ateljee Hagan.
Madonnapatsas Bjønneskortenatten-vuoren huipulla (Turid Angell Eng, 2009).
Tunnettuja henkilöitä

Josefine Frida Pettersen (s. 1996), näyttelijä
Salk Institute for Biological Studies

Salk Institute
Salk Institute for Biological Studies on biologisiin tieteisiin keskittynyt tutkimuslaitos La Jollassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Tutkimuslaitoksen perusti Jonas Salk 1960-luvun alussa. Sen on suunnitellut Louis Kahn.
Tutkimuslaitoksen keskeisiä tutkimusalueita ovat molekyylibiologia ja perinnöllisyystiede, neurotiede sekä kasvitiede. Sen tutkimusaiheita ovat muun muassa syöpä, AIDS ja Alzheimerin tauti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Salk Institute (englanniksi)
Sinijärv (Endla)

| Sinijärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Jõgevamaa
Kunnat:  Jõgevan kunta
Koordinaatit:  58°51′52″N, 26°09′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Põltsamaa jõen valuma-alue
Tulokanava:  Räägu kanal Endla järvestä
Laskujoki:  Räägu kanal Põltsamaa jõgeen
Järvinumero:  VEE2052700
Mittaustietoja
Rantaviiva:  3,01 km
Pinta-ala:  0,423 km²
Saaria:  3
 fiSinijärv 
Sinijärv  on Virossa Jõgevamaalla Jõgevan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Endla raban (suom. Endlan suo) ja Linnusaare raban välissä. Järven pinta-ala on 42 hehtaaria (ha) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,12 ha. Sen läpi virtaa Põltsamaa jõgi, jota ninitetään tässä Räägu kanaliksi. Se on kaivettu tasaamaan Endla järven ja Sinijärven vedenpintoja. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat metsämaata tai suota.
Sabrina ja Saarten tyttäret

Sabrina ja Saarten tyttäret on vuonna 2015 perustettu laulukollektiivi. Yhtye koostuu noin 20:sta musiikin ammattilaisesta ja kokeneesta harrastajasta. Kollektiivin esityksissä yhdistyvät laulu, kehollinen ilmaisu, tanssi ja teatteri. Kollektiivin musiikki pohjautuu yhtyeen perustajan, musiikin maisteri Sabrina Ljungbergin (s. 1989) Kantelettaren runoihin luomiin sävellyksiin. Myös laulajat osallistuvat musiikin sävellys- ja sovitusprosessiin.
Vuonna 2018 yhtyeeltä ilmestyi EP Lemmennosto ja 2019 Saaren neito. Keväällä 2020 julkaistiin Armottoman osa -single, joka on osa lokakuussa 2021 ensi-iltansa saavaa Ainon tarinaa.
Vuonna 2019 Sabrina ja Saarten tyttäret sijoittui Aarhus Vocal Festivalin kuorokilpailussa toiseksi ja sai erikoispalkinnon innovatiivisimmasta esityksestä.
Diskografia

Saaren neito, EP (2019)
Lemmennosto, EP (2018)
Aiheesta muualla

Sabrina ja Saarten tytärten kotisivu
Sabrina ja Saarten tyttäret Facebookissa
Sievi Group

| Sievi Group Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2011
Toimitusjohtaja:  Juha-Matti Silver
Puheenjohtaja:  Jaakko Tokola
Liikevaihto:  66 milj. € (2019)
Henkilöstö:  120 (2019)
Kotisivu:  www.sievigroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sievi Group Oy suomalainen on konserni, jonka toimialana on asuin- ja muiden rakennusten rakentaminen. Sievi Group suunnittelee ja rakentaa asiakkailleen onnellisen elämän koteja ja hyvinvointitiloja erilaisiin tarpeisiin ja elämänvaiheisiin sekä toteuttaa puuelementtejä ja sähköurakointia ammattirakentajille.
Sievi Group -konsernin liikevaihto oli vuonna 2019 noin 66 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 120 henkilöä. Sievi Groupin toimitusjohtajana toimii Juha-Matti Silver ja hallituksen puheenjohtajana Jaakko Tokola.
Historia

Sievitalo on perustettu vuonna 2011. Vuosina 2011-2018 Sievitalo keskittyi muuttovalmiiden omakotitalojen ja täyden palvelun asunto-osakeyhtiöiden rakentamiseen. Vuonna 2018 liiketoimintaa laajennettiin ja vuonna 2019 puuelementtien valmistukseen.
Vuoden 2019 aikana toteutettiin laaja organisaatiouudistus, jonka myötä Sievitalon nimi vaihtui Sievi Group Oy:ksi. Samalla perustettiin konsernirakenne, jossa konsernin eri liiketoiminnat jaettiin omiksi tytäryhtiöikseen.
Liiketoiminta

Konserni toteuttaa vuosittain yli 200 rakennuskohdetta ja toimii koko Suomen alueella. Sievi Group käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Elementin puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä.
Organisaatio

Sievi Group Oy on perustettu vuonna 2011. Aluksi yhtiö toimi nimellä Sievitalo Oy. Vuonna 2019 tehdyn mittavan uudistuksen myötä nimeksi vaihtui Sievi Group Oy. Konserni muodostuu nykyään emoyhtiöstä sekä kuudesta tytäryhtiöstä: Sievitalo Oy, Sievi Asunnot Oy, Sievi Element Oy, Sievitek Oy, Sievi Hyvinvointitilat Oy ja Siveco Oy.
Sievi Groupin pääkonttori sijaitsee Kokkolassa. Konsernilla on toimipisteet Kokkolassa, Sievissä, Tampereella, Vaasassa, Vantaalla, Haapavedellä, Mikkelissä, Lahdessa ja Turussa. Sievissä sijaitsee toimiston lisäksi konsernin elementtitehdas, jonka toiminta käynnistyi tammikuussa 2019.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut
Salakkalahti

Salakkalahtea ja Hotelli Družba.
Salakkalahti (ven. Бухта Большой Ковш, Buhta Bolšoi Kovš) on merenlahti ja entinen kaupunginosa Viipurissa. Merenlahdesta nykyään käytettävä venäjänkielinen nimi Bolšoi Kovš tarkoittaa isoa kauhaa eli Otavan tähtikuviota.
Merenlahti

Salakkalahti on noin 450 metriä pitkä ja 100–180 metriä leveä merenlahti, joka sijaitsee Viipurin vanhan kaupunkikeskustan pohjoispuolella. Se on osa Viipurinlahden ja Suomenvedenpohjan yhdistävää Linnasalmea. Aikoinaan muun muassa matkustajasatamana toiminut eteläranta on nykyään lähinnä puistoalueena. Lahden pohjukassa sijaitseva Salakkalahden puisto rakennettiin jo 1800-luvun jälkipuoliskolla. Myös Revonhännäksi kutsutun pohjoisrannan puolella ovat nykyään muun muassa Hotelli Družba sekä Viipurin linja-autoasema.
Kaupunginosa

Salakkalahden kaupunginosa käsitti aikoinaan Salakkalahdenpuiston lisäksi vain lahden eteläpuolella sijainneet kolme korttelia, mutta myös Viipurin kauppatori ulottui Salakkalahden rantaan. Sen kautta kulki Pietari–Viipuri-radalta kaupungin satamaan johtava rautatie eli niin sanottu Vanha satamarata. Salakkalahdenkadun (nyk. Leningradskij Prospekt) varrella toimi kuuluisa Hotelli Belvedere, jonka suunnitteli arkkitehti Fredrik August Odenwall vuonna 1879. Heinäkuussa 1906 hotellissa annettiin Viipurin manifestina tunnettu julistus.
Talviaikaan Salakkalahden jäätä käytettiin luistinratana. Erityisen suosittu peli oli jääpallo ja Salakkalahti toimi myös Viipurin Susien ja Viipurin Palloseuran kotikenttänä.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Salakkalahdessa oli 762 asukasta, joista 656 oli suomenkielisiä, 56 ruotsinkielisiä ja 50 muunkielisiä.
Kuvia

Entinen Hotelli Belvedere.
Hostellilaiva Korolenko Salakkalahden pohjoisrannalla.
Hostellilaiva Korolenko palaneena ja uponneena ja verhottuna Viipurissa 2.9.2017
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salakkalahti Wikimedia Commonsissa
Sinijärv

Sinijärv voi tarkoittaa seuraavia:
Järven nimenä

Sinijärv, järvi Virossa Jõgevan kunnassa
Sinijärv, järvi Virossa Väike-Maarjan kunnassa
Sukunimenä

Karl Martin Sinijärv (s. 1971), virolainen kirjailija ja Viron kirjailijaliiton puheenjohtaja
Riivo Sinijärv (s. 1947), virolainen poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sinijärv”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.