stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mandi Granfelt
Aiheesta muualla

Sulkunen, Irma: / Granfelt, Mandi (1850–1926). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  22.2.1999. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Mandi Granfelt SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961, s.v. Axel August Granfelt
Ydinperheen painolasti. Irma Sulkusen kirjan Mandi Granfelt ja kutsumusten ristiriita esittely, Yliopisto-lehti 6/1996.
Läntinen terveysasema (Salo)

| Läntinen terveysasema |
| --- | --- |
 Läntinen terveysasema nähtynä idän suunnasta Mariankadulta, läheltä Turuntien risteystä.
Osoite:  Vilhonkatu 25, 24240 Salo
Koordinaatit:  60.3897°N, 23.1179°E
Läntinen terveysasema (Salo)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Läntinen terveysasema on Salossa toimiva kaupungin terveysasema. Se sijaitsee noin 600 metriä Salon rautatieasemalta pohjoiseen.
Aiheesta muualla

Hätätilanteet ja päivystys (Arkistoitu – Internet Archive) (salo.fi)
Marie Risby

Marie "Lillemor" Risby (o.s. Johansson, s. 20. huhtikuuta 1955 Ludvika) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Ludviga FFI -seuraa ja on pituudeltaan 161 cm.
Risby sijoittui 1976 Innsbruckin olympialaisissa 10 kilometrillä 21:nneksi ja Ruotsin viestijoukkueen jäsenenä neljänneksi. Lake Placidissa 1980 hän oli 5 kilometrillä 11:s, 10 kilometrillä 15:s ja viestissä kuudes. Sarajevon olympialaisissa hän sijoittui 5 kilometrillä neljänneksi, 20 kilometrillä ja viestissä viidenneksi sekä 10 kilometrillä kuudenneksi.
Risby sijoittui 1985 Seefeldin MM-kilpailuissa 20 kilometrillä kuudenneksi sekä 5 ja 10 kilometrillä kymmenenneksi.
Risby voitti maailmancupin osakilpailun Lahden 5 kilometrillä maaliskuussa 1985. Lisäksi hän sijoittui 10 kilometrillä toiseksi Klingenthalissa tammikuussa 1983 ja Falunissa helmikuussa 1984 sekä 5 kilometrillä kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 1984. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan kahdeksan kertaa. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudes kaudella 1983–1984, kahdeksas kaudella 1984–1985 ja kymmenes kaudella 1982–1983.
Risby voitti Ruotsin-mestaruuden 5 kilometrillä 1983 ja 1984, 10 kilometrillä 1980–1985 sekä 20 kilometrillä 1983–1985.
Läntisen maanpuolustusalueen esikunta

| Läntisen maanpuolustusalueen esikunta |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1993–2007
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Rooli:  esikunta
Osa joukkoa:  Suomen puolustusvoimat
Tukikohta:  Hämeenlinna
Marssi:  Suomalaisen ratsuväen marssi 30-vuotisessa sodassa (ilman merkkisoittoa)
Vuosipäivät:  4. kesäkuuta
Läntisen maanpuolustusalueen esikunta (LMPAE) oli Suomen puolustusvoimien pääesikunnan alainen aluehallintoviranomainen tehtävänään koordinoida ja ohjata maanpuolustusalueen toimintaa ja sen henkilöstön ja määrärahojen käyttöä. Se oli Läntisen maanpuolustusalueen komentajan johtoesikuntana. Esikunta  muodostettiin 1. tammikuuta 1993 Hämeenlinnassa Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnasta ja lakkautettiin 31. joulukuuta 2007.
Komentajat

Esikuntaa johti esikuntapäällikkö, jossa tehtävässä olivat:
eversti Olli Heiskanen 1993–1994
eversti Tapio Partanen 1994–1996
eversti Tauno Ylänne 1996–1998
prikaatikenraali Ilkka Kylä-Harakka 1998–1999
prikaatikenraali Pentti Airio 2000–2002
prikaatikenraali Ilkka Aspara 2003–2005
prikaatikenraali Juha-Pekka Liikola 2005-2007
Läntisen Polesian biosfäärialue

Shatskin kansallispuiston aluetta. Tämä kansallispuisto kuuluu osana Läntisen Polesian biosfäärialueeseen.
Läntisen Polesian  sijaitseesijaitsee Puolan, Ukrainan ja Valko-Venäjän alueella.
Läntisen Polesian biosfäärialue (ukr. біосферний заповідник "Західне Полісся", biosfernyi zapovidnyk "Zah’idne Polissja"; engl. West Polesie Biosphere Reserve) on valtioiden rajat ylittävä biosfäärialue Ukrainan luoteisosassa Volynian alueella, Puolassa ja Valko-Venäjällä.
Läntisen Polesian biosfäärialue on yksi Ukrainan kahdeksasta Unescon biosfäärialueena (MAB) tunnustamasta suojelualueesta (ukr. біосферний заповідник, biosfernyi zapovidnyk).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Läntisen Polesian biosfäärialue Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:West Polesie Transboundary Biosphere Reserve
Käännös suomeksi
Marie Pleyel

Marie Pleyel
Marie Pleyel (tai Camilla Pleyel, o.s. Marie Félicité Denise Moke, 4. heinäkuuta 1811 Pariisi – 30. maaliskuuta 1875 Bryssel, Belgia) oli belgialais-ranskalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän oli 1800-luvun alkupuolen arvostetuimpia naispianisteja, virtuoosinen soittaja joka konsertoi eri puolilla Eurooppaa. Vuodesta 1848 hän toimi Brysselin konservatorion opettajana.
Belgialaisen professorin ja pariisilaisen asustekauppiaan tytär oli jo lapsena lahjakas pianisti, joka piti ensikonserttinsa kahdeksanvuotiaana. Hän opiskeli pianonsoittoa Henri Herzin, Ignaz Moschelesin ja Friedrich Kalkbrennerin johdolla. 14-vuotiaana hän kantaesitti Kalkbrennerin ensimmäisen pianokonserton d-molli op. 61.
Marie Pleyel oli kihloissa säveltäjä Hector Berlioz’n kanssa, mutta avioituikin itseään 23 vuotta vanhemman pianisti ja pianotehtailija Camille Pleyelin kanssa. Avioliitto kesti vain nelisen vuotta, vuodesta 1831 vuoteen 1836. Syynä on pidetty Marie Pleyelin uskottomuutta; hän joutui muutenkin aikalaistensa arvostelun kohteeksi kauniille naiselle sopimattomina pidettyjen elämäntapojensa takia. Hänellä oli suhde myös muun muassa Franz Lisztin kanssa, jonka kanssa hän myös esiintyi.
Marie Rambert

Ballet Rambertin perustaja ja johtaja Marie Rambert (keskellä) näyttää uutta askelta balettitanssija Sally Gilmourille, Englannissa, vuonna 1943.
Marie Rambert (20. helmikuuta 1888 – 12. kesäkuuta 1982) oli puolalaissyntyinen tanssija, joka vaikutti paljon Britannian baletin kehitykseen.
Rambert innostui tanssista nähtyään Isadora Duncanin esiintyvän vuonna 1904. Hän opiskeli tanssia Pariisissa. Hän opiskeli kolmen vuoden ajan eurytmiikkaa, sveitsiläisen Émile Jaques-Dalcrozen menetelmää, jossa analysoitiin musiikkia liikkeen keinoin.
Vuonna 1912 Sergei Djagilev kutsui hänet auttamaan Ballets russesin tanssijoita Igor Stravinskyn Kevätuhrin monimutkaisissa rytmeissä. Rambert tanssi ajoittain myös Ballet russesin kuorossa, ja kiinnostui siellä klassisesta baletista.
Ensimmäisen maailmansodan lähestyessä Rambert muutti Lontooseen. Hän perusti tanssikoulun vuonna 1920. Vuonna 1926 koulun oppilaat esittivät baletin A Tragedy of Fashion, jonka koreografian oli luonut Frederick Ashton, yksi Rambertin oppilaista. Tätä esitystä pidetään brittiläisen baletin alkuhetkenä.
Rambertin tanssijoista muodostui vähitellen kiinteämpi seurue, jonka nimi oli ensin The Ballet Club, sitten Mercury Theatre Ballet ja lopulta Rambert Ballet vuosina 1935–1987.
Rambertin balettiseurue vieraili Australiassa 1947–1949 ja antoi tuon puolentoista vuoden aikana 500 näytöstä.
Mary Mandelin

Mary Emmeline Eleonore Mandelin-Dixon (24. huhtikuuta 1918 Helsinki – 12. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut toimittaja ja kirjailija.
Mandelinin vanhemmat olivat kanslianeuvos Erik Mandelin (1887–1953) ja vapaaherratar Sigrid Eleonora Pauline Wrede af Elimä. Hän kävi 1930–1935 Helsingissä Nya Svenska Flickskolania ja opiskeli sitten 1930-luvun lopulla kieliä Belgiassa, Ruotsissa ja Ranskassa. Mandelin avusti muun muassa Astra, Helsingfors-Journalen ja Naisten Maailma nimisiä lehtiä. Talvisodan aikana hän toimi lääkintälottana ja osallistui suomalaisten lasten evakuointiin Ruotsiin. Vuonna 1942 Mandelin toimi suomalaisten evakkolasten konsulenttina Tanskassa. Mandelin meni 1954 naimisiin Göteborgin sinfoniaorkesterin kapellimestarin Charles Dean Dixonin (1915–1976) kanssa joka toimi myöhemmin Hessenin radion ylikapellimestarina ja Sydneyn sinfoniaorkesterin johtajana. He asuivat 1960-luvulla Frankfurt am Mainissa Saksan liittotasavallassa ja Sydneyssä Australiassa.
Mandelin kirjoitti yhden novellikokoelman sekä useita näytelmiä. Hän käänsi myös ulkomaisia näytelmiä ruotsin kielelle.
Mandelin oli naimisissa kaksi kertaa:
1942–1953 merikapteeni Raoul Henri Nymanin (vuodesta 1945 Reims) kanssa, liitto päättyi avioeroon
1954–1973 kapellimestari Charles Dean Dixonin kanssa, liitto päättyi avioeroon
Teoksia

Stoft är min skönhet : noveller. Schildt, Helsingfors 1949
Lökarna : näytelmä. 1951 (Jyrki Mäntylän suomentamana tv-näytelmänä nimellä Sipulit, 1963)
Gräsburen : näytelmä. 1952
Vem visslar? : näytelmä. 1953
Det näst bästa : näytelmä. 1958
Epos om oss : näytelmä. 1964
Marja pieni!

| Marja pieni! |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Eija-Elina Bergholm
Käsikirjoittaja:  Eija-Elina Bergholm
Tuottaja:  Jörn Donner
Säveltäjä:  Esa Helasvuo
Kuvaaja:  Kari Sohlberg Pirjo Honkasalo
Leikkaaja:  Erkki Seiro
Pääosat:  Liisamaija Laaksonen Hannu Lauri Elvi Saarnio Leena Häkinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Jörn Donner Productions Oy
Ensi-ilta:  28. tammikuuta 1972
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marja pieni! on Eija-Elina Bergholmin esikoiselokuva vuodelta 1972. Pääosaa pankkivirkailijaa näyttelee Liisamaija Laaksonen.
Televisioteatterin ohjaajana työskennellyt Bergholm oli tehnyt aiemmin kaksi elokuvakäsikirjoitusta, ja hän ohjasi vuonna 1984 Donnerin romaanin pohjalta elokuvan Angelan sota. Marja pieni! oli menestys, vaikka tuottikin tappiota, jonka tosin korvasivat Elokuvasäätiön tuotantotuki ja 200 000 markan laatutukipalkinto
Arviot

Elokuva sai aikalaisarvioissa yleisesti melko myönteisen vastaanoton. "Marja pieni on kuitenkin kaunis pieni elokuva, joka kannattaa katsoa", kirjoittaa Eeva Järvenpää (Helsingin Sanomat), ja samalla linjalla on Erkka Lehtola) (Aamulehti). Mutta esimerkiksi Bengt Pihlström (Nya Pressen) löytää siitä runsaasti kliseitä ja Heikki Eteläpää (Uusi Suomi) kirjallista painolastia.
2000-luvun arviossa eräs kriitikko näkee sen olevan "lähellä 1960-70-lukujen vaihteen osallistuvaa tv-teatteria".
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liisamaija Laaksonen  | … |  Marja Maronen, pankin konttoristi   |
|  Hannu Lauri  | … |  Jukka Nyholm, rakennusliikkeen osastopäällikkö   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Irja Maronen, Marjan äiti   |
|  Leena Häkinen  | … |  rouva Talvinen, Marjan esimies   |
|  Irma Martinkauppi  | … |  Eila Mäkinen, Marjan sisar   |
|  Selma Miettinen  | … |  Maria Takala, isoäiti   |
|  Martti Romppanen  | … |  hämeenlinnalaisen pankin osastopäällikkö   |
|  Roland Ehrstedt  | … |  Roland, "Rolle"   |
|  Raiku Kemppi  | … |  Eeva, Marjan työtoveri   |
|  Eikka Lehtonen  | … |  kauppias Jussi Jalmari Maronen, Marjan isä   |
|  Timo Martinkauppi  | … |  hämeenlinnalaisen pankin henkilökuntapäällikkö   |
|  Picky Smedberg  | … |  rouva Laakkonen   |
|  Aapo Vilhunen  | … |  Risto Maronen, Marjan veli   |
|  Ansu Autio  | … |  Liisa   |
|  Pirjo Puttonen  | … |  Tuula   |
|  Virpi Porna  | … |  Leena   |
|  Satu Vaulakari  | … |  monistustoimiston johtaja   |
|  Ragnhild Djupsjö  | … |  tallin siivooja   |
|  Seppo Saari  | … |  baarimikko   |
|  Irmeli Nordenstreng  | … |  Anneli   |
|  Veikko Mäntyniemi  | … |  nahkatakkinen työläinen   |
|  Paul Jyrälä  | … |  mies työmaaruokalassa   |
|  Pirjo Honkasalo  | … |  nainen työmaaruokalassa   |
|  Maria Klemi  | … |  pankkineiti   |
|  Jouko Lairikkala  | … |  posteljooni   |
|  Kauko Soirila  | … |  pullosta huikkaa ottava ja addresseja lukeva mies hautajaiskahvilla   |
Etelä-Korea kesäolympialaisissa 2016

Etelä-Korea osallistui vuoden 2016 kesäolympialaisiin 204 urheilijan voimin 24 lajissa. Kisojen avajaisissa joukkueen lipunkantajana toimi miekkailija Gu Bon-gil.
Joukkue > Jousiammunta

| Urheilija | Kilpailu | Ranking-kierros> Tulos | Ranking-kierros> Sijoitus | 1>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | 2>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | 3>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierä> Vastustaja Tulos | Välierä> Vastustaja Tulos | Loppukilpailu> Vastustaja Tulos | Loppukilpailu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kim Woo-jin | yksilö | 700 ME | 1. |  Sutherland (ZIM) V 6–0 |  Agatha (INA) T 2–6 | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Ku Bon-chan | yksilö | 681 | 6. |  Baláž (SVK) V 6–0 |  Huston (GBR) V 6–0 |  Floto (GER) V 6–4 |  Worth (AUS) V 6–5 |  Ellison (USA) V 6–5 |  Valladont (FRA) V 7–3 |  |
| Lee Seung-yun | yksilö | 676 | 12. |  Xavier (BRA) V 6–2 |  Alvariño (ESP) V 7–1 |  Das (IND) V 6–4 |  van den Berg (NED) T 4–6 | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Kim Woo-jin Ku Bon-chan Lee Seung-yun | joukkue | 2057 | 1. | N/A | N/A | Bye |  Alankomaat V 6–0 |  Australia V 6–0 |  Yhdysvallat V 6–0 |  |
| Urheilija | Kilpailu | Ranking-kierros> Tulos | Ranking-kierros> Sijoitus | 1>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | 2>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | 3>  pudotuskierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierä> Vastustaja Tulos | Välierä> Vastustaja Tulos | Loppukilpailu> Vastustaja Tulos | Loppukilpailu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chang Hye-jin | yksilö | 666 | 2. |  Tatafu (TGA) V 6–0 |  Sichenikova (UKR) V 6–2 |  Kang U-j (PRK) V 6–2 |  Folkard (GBR) V 7–1 |  Ki B-b (KOR) V 7–3 |  Unruh (GER) V 6–2 |  |
| Choi Mi-sun | yksilö | 669 | 1. |  Camilo (DOM) V 6–0 |  Le C-y (TPE) V 6–2 |  Stepanova (RUS) V 7–3 |  Valencia (RUS) T 0–6 | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Ki Bo-bae | yksilö | 663 | 3. |  Anwar (KEN) V 7–1 |  Marchenko (UKR) V 6–2 |  Htwe (MYA) V 6–0 |  Wu Jx (CHN) V 6–2 |  Chang H-j (KOR) T 3–7 |  Valencia (MEX) V 6–4 |  |
| Chang Hye-jin Choi Mi-sun Ki Bo-bae | joukkue | 1998 | 1. | N/A | N/A | Bye |  Japani V 5–1 |  Kiinan Taipei V 5–1 |  Venäjä V 5–1 |  |
Joukkue > Sulkapallo

| Urheilija | Laji | Alkulohkot> Vastustaja Tulos | Alkulohkot> Vastustaja Tulos | Alkulohkot> Vastustaja Tulos | Alkulohkot> Sija | 2>  kierros.Vastustaja Tulos | Puolivälierät> Vastustaja Tulos | Välierät> Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Vastustaja Tulos | Loppuottelu> Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lee Dong-keun | Kaksinpeli |  Axelsen T (11–21, 13–21) |  Ponsana T (19–21, 21–17, 16–21) | N/A | 2 | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Son Wan-ho | Kaksinpeli |  Pochtarev V (21–9, 21–15) |  Maliekal V (21–10, 21–10) | N/A | 1 Q |  Ng K L V (23–21, 21–17) |  Chen L T (11–21, 21–18, 11–21) | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Kim Gi-jung Kim Sa-rang | Nelinpeli |  Boe /  Mogensen V (21–15, 21–18) |  Cwalina /  Wacha V (21–14, 21–15) |  Ellis /  Langridge T (21–17, 23–25, 18–21) | 1 Q | N/A |  Fu HF /  Zhang N T (21–11, 18–21, 22–24) | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Lee Yong-dae Yoo Yeon-seong | Nelinpeli |  Lee S-m /  Tsai C-h V (18–21, 21–13, 21–18) |  Ivanov /  Sozonov T (17–21, 21–19, 16–21) |  Chau /  Serasinghe V (21–14, 21–16) | 2 Q | N/A |  Goh V S /  Tan W K T (21–17, 18–21, 19–21) | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
Joukkue > Uinti

| Urheilija | Matka | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| An Se-hyeon | 100 m perhosuinti | 57,80 | 10. Q | 57,95 | 9. | Karsiutui | Karsiutui |
| An Se-hyeon | 200 m perhosuinti | 2.08,42 | 13. Q | 2.08,69 | 13. | Karsiutui | Karsiutui |
| Back Su-yeon | 200 m rintauinti | 2.32,79 | 29. | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Kim Seo-yeong | 200 m sekauinti | 2.11,75 | 10. Q | 2.12,15 | =12. | Karsiutui | Karsiutui |
| Nam Yoo-sun | 200 m sekauinti | 2.16,11 | 32. | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
| Park Jin-young | 200 m perhosuinti | 2.09,99 | 21. | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui | Karsiutui |
Joukkue > Yleisurheilu

| Urheilija | Laji | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Puolivälierät> Aika | Puolivälierät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Byun Young-jun | 20 km kävely | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Choe Byeong-kwang | 20 km kävely | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Kim Hyun-sub | 20 km kävely | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Kim Hyun-sub | 50 km kävely | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Kim Kuk-young | 100 m | Bye | Bye |  |  |  |  |  |  |
| Park Chil-sung | 50 km kävely | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Shim Jung-sub | Maraton | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Son Myeong-jun | Maraton | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A | N/A |  |  |
| Urheilija | Laji | Karsinta> Tulos | Karsinta> Sija | Loppukilpailu> Tulos | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kim Deok-hyeon | Pituushyppy |  |  |  |  |
| Kim Deok-hyeon | Kolmiloikka |  |  |  |  |
| Woo Sang-hyeok | Korkeushyppy |  |  |  |  |
| Yun Seung-hyun | Korkeushyppy |  |  |  |  |
| Urheilija | Laji | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- |
| An Seul-ki | Maraton |  |  |
| Jeon Yeong-eun | 20 km kävely |  |  |
| Lee Da-seul | 20 km kävely |  |  |
| Lee Jeong-eun | 20 km kävely |  |  |
| Lim Kyung-hee | Maraton |  |  |
Mathieu Giroux

| Mitalit> Maa:   Kanada. Olympialaiset .Miesten pikaluistelu | Mitalit> Maa:   Kanada. Olympialaiset .Miesten pikaluistelu | Mitalit> Maa:   Kanada. Olympialaiset .Miesten pikaluistelu | Maa:   Kanada> .Miesten pikaluistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | joukkuetakaa-ajo |  |
Mathieu Giroux (s. 3. helmikuuta 1986 Montreal) on kanadalainen pikaluistelija. Hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa. Samoissa kisoissa hän sijoittui 1 500 metrissä neljänneksitoista.
Marek Kvapil

| Marek Kvapil |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1985 (ikä 39) Ilava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2020
Seurat:  HC Slavia Praha (ČEL) Springfield Falcons (AHL) Johnstown Chiefs (ECHL) Mississippi Sea Wolves (ECHL) HC Vítkovice (ČEL) HC Kometa Brno (ČEL) Dinamo Moskova (KHL) Severstal Tšerepovets (KHL) Medveščak Zagreb (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Amur Habarovsk (KHL) HC Bili Tygri Liberec (ČEL) HC Sparta Praha (ČEL)
NHL-varaus:  163. varaus, 2005 Tampa Bay Lightning
Marek Kvapil (s. 5. tammikuuta 1985 Ilava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka on lopettanut ammattilaisuransa. Kvapil oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoi oikealta. Hän voi urallaan kahdesti Gagarin Cupin ja kerran Tšekin mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2005 | jääkiekko |  |
Kvapil edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Kvapil pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005 voittaen pronssia.
Marjaana Maijala

| Marjaana Maijala |
| --- | --- |
 Marjaana Maijala 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1968 (ikä 55) Lahti
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Eero Maijala
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Palkinnot
 Parhaan nais­näyttelijän Venla   1999 Pieni pala jumalaa 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Marjaana Maijala (s. 28. lokakuuta 1968 Lahti) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt televisio­sarjoissa, elo­kuvissa sekä teatterissa.
Ura

Maijala on valmistunut Teatteri­korkea­koulusta vuonna 2000. Ennen Teatteri­korkea­koulua Maijala näytteli Kellariteatterissa, josta hänet löydettiin ensimmäiseen elo­kuva­rooliinsa, nuoriso­koti­kuvaus Kissan kuolemaan (1994). Hän teki läpimurtoroolinsa vuonna 1999 televisiosarjassa Pieni pala jumalaa (TV1). Hänelle myönnettiin roolisuorituksestaan parhaan nais­näyttelijän Venla. Draama­sarjasta kriitikko Jukka Kajava kirjoitti arvostelussaan:
»Maijala hurmaa [---] todella herkkänä ja ilmeikkäänä näyttelijänä.»
2000-luvun alussa Maijala näytteli Klaus Härön elo­kuvissa Näkymätön Elina (2002) ja Äideistä parhain (2005), joista ensimmäisestä hän voitti parhaan nais­näyttelijän palkinnon Ukrainassa Krimin elo­kuva­festivaalilla.
Maijala on näytellyt esimerkiksi myös sarjoissa Hovimäki, Tie Eedeniin, Kotikatu, Koukussa ja Ratamo sekä elokuvissa Kekkonen tulee! (2014), Oma maa (2018) ja Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia (2021). Hän on näytellyt uransa aikana lisäksi useissa teattereissa, muun muassa Suomen Kansallisteatterissa. Maijala on keskeisessä roolissa myös akateemikko Eija-Liisa Ahtilan vuonna 2002 valmistuneessa teoksessa Talo.
Yksityiselämä

Maijala on näyttelijä Eero Maijalan tytär. Eero Maijala kuoli tapa­turmaisesti vuonna 1969. Marjaana Maijalalla on kolme lasta.
Aiheesta muualla

/ Marjaana Maijala Facebookissa
Lumikuningatar (baletti)

| Lumikuningatar |
| --- | --- |
Koreografi:  Kenneth Greve
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Ensi-ilta:  23. marraskuuta 2012  Suomen Kansallisooppera
Alkuperäinen seurue:  Suomen Kansallisbaletti
Lavastus:  Erika Turunen Mikki Kunttu
Puvustus:  Erika Turunen
Valaistus:  Mikki Kunttu
Naamiointi:  Pekka Helynen
Lumikuningatar (ruots. Snödrottningen, engl. The Snow Queen) on Suomen Kansallisbaletin taiteellisen johtajan Kenneth Greven koreografioima suomalainen baletti. Sen musiikin on säveltänyt Tuomas Kantelinen. Se perustuu H.C. Andersenin samannimiseen satuun vuodelta 1845. Se on vuosikymmeniin ensimmäinen Suomen Kansallisbaletille tehty kotimainen kokoillan balettiteos.
Lumikuningatar sai ensi-iltansa Suomen Kansallisoopperassa Kansallisbaletin 90-vuotisjuhlavuonna 23. marraskuuta 2012.
Taustaa

Kenneth Greve aloitti Suomen Kansallisbaletin taiteellisena johtajana vuonna 2008, ja hän halusi tehdä erityisesti yhden baletin Suomessa. Greven isoäiti oli lukenut Lumikuningatar-satua hänelle lapsena, ja isoäidin versiossa sadun tapahtumat sijoittuivat aina Suomeen. Andersenin satu muokkaantui baletiksi dramaturgi Pirjo Toikan ja ohjaaja Raija-Sinikka Rantalan avulla. Lumikuningatar on Greven kunnianosoitus suomalaiselle kulttuurille ja elämänmuodolle. Baletissa seikkaillaankin muun muassa 1900-luvun Helsingin Kauppatorilla, jossa on Havis Amandan patsas ja tanssitaan suomalaista jenkkaa, sekä Lapissa, jossa on sauna.
Baletin visuaalisuudesta vastasivat pukusuunnittelija Erika Turunen ja valaistussuunnittelija Mikki Kunttu. He suunnittelivat yhdessä teoksen lavastuksen. Naamioinnin suunnitteli Pekka Helynen.
Toisen päähenkilön Kertun isoäiti toimii baletissa kertojana. Isoäidin roolissa ovat olleet näyttelijät Krista Kosonen ja Minna Haapkylä sekä tähtitanssija Minna Tervamäki.