stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mauri Holappa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. kesäkuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Utajärvi, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Lempinimi: Maukka
Seura
Seura:  Itä-Hakkilan Kilpa
Tehtävä: junioripäällikkö
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1986 |  OPS | 52 | (3) |
| 1987–1988 |  OTP | 48 | (15) |
| 1989 |  Haka | 26 | (5) |
| 1990 |  OTP | 23 | (4) |
| 1991–1992 |  Kiruna FF | 56 | (8) |
| 1993 |  RoPS | 29 | (2) |
| 1994 |  IFK Luleå | 24 | (0) |
| 1995 |  Assi IF |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 258 | (37) |
Valmennusura
1998–1999:  Assi IF (naiset)
2000:  Santa Claus
2001:  RoPS
2002–2003:  Piteå IF (naiset)
2005–2008:  Svensby SK (naiset)
2013–2016:  ONS
2016-2017:  Oulu Blue Cats OBC
2017 -:  Itä-Hakkilan Kilpa
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mauri Holappa (s. 9. kesäkuuta 1965 Utajärvi) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Suomen pääsarjatasolla 1980- ja 1990-luvuilla Oulun Palloseurassa, Oulun Työväen Palloilijoissa, Valkeakosken Hakassa ja Rovaniemen Palloseurassa. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla niin Suomessa kuin Ruotsissakin. Peliuransa jälkeen Holappa on toiminut valmentajana. Hän valmensi RoPS:aa Veikkausliiga-kaudella 2001. Tällä hetkellä hän toimii junioripäällikkönä Itä-Hakkilan Kilvassa
Merivoimien Itämeren suunnitelma eurooppalaisen sodan varalta

Merivoimien Itämeren suunnitelma eurooppalaisen sodan varalta (ven. План морских сил Балтийского моря на случай европейской войны) oli Venäjän keisarikunnan laivaston suunnitelma Suomenlahden rannikkojen suojelemiseksi Saksan laivaston ja maavoimien mahdolliselta hyökkäykseltä kohti Pietaria Suomen tai Viron rannikon tai Suomenlahden kautta. Suunnitelma valmistui kesäkuuhun 1912 mennessä.
Suomenlahden sulkeminen rannikkotykistön tulella jaettiin neljään puolustusasemaan. Pääpuolustusaseman (ven. центральная позиция) linja kulki reittiä Naissaari (ven. Нарген) – Porkkalanniemi (ven. Порккала-Удд). Vuoteen 1917 mennessä ei ollut vielä saatu kokonaan valmiiksi rakennettua 14"-tornikanuunapattereille sekä Naissaarelle että Mäkiluodolle.
Pääpuolustusaseman rinnalle piti perustaa kalliosivuasema (ven. флангово-шхерная позиция) linjalle Porkkalanniemi–Tvärminne (ven. Твермине) takarajana Kronstadtin alue (ven. район Кронштадта). Kalliosivuasemassa oli 1917 vielä vain väliaikaisia pattereita. Koska asemissa oli vain laivaston keveitä osastoja, oli aikomus vuoden 1917 loppuun mennessä valmistella rannikkotykistöasemat.
Suunnitelmassa oli keskeistä syvyydessä pitkä puolustusasema, joka tarkoituksena oli miinoittein ja rannikkotykein heikentää hyökkääjän kykyä liikkua ja toimia.
Venäjän keisarikunnan rannikkotykistö 1914-1917 ilmatorjuntoineen Itämerellä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaliiperi | 1914 | 1915 | 1916 | 1917 | patterit (1917) |
| 14":n tykki |  |  |  |  | № ? (6)/Mäkiluoto, ei toteutunut |
| 12":n tykki |  |  | 4 | 18 | № 39 (4)/Tahkuna № 43 (4)/Saarenmaa № 60 (4)/Örö № ? (2)/Aegna №:t ? (8)/? |
| 11":n tykki | 22 | 28 | 28 | 28 |  |
| 9,2":n tykki |  | 20 | 21 | 21 | № ? (6)/Russarö   № ? (4)/Naissaari  № ? (4)/Suurup №:t ? (7)/? |
| 8":n tykki | 13 | 8 | 8 | 8 | № ? (4)/Naissaari  №:t ? (4)/? |
| 6":n tykki | 28 | 40 | 73 | 81 | № 38 (4)/Lehtma   № 47 (4)/Hirmuste № 61 (4)/Örö № 62 (4)/Örö № 63 (4)/Örö № 67 (4)/Katanpää  № 71 (3)/Mellantorp  № 72 (3)/Kungsö № 73 (3)/Frebbenby  № 74 (3)/Sålis  № ? (6)/Härkölä   № ? (4)/Tuppura  № ? (4)/Humaljoki №:t ? (31)/? |
| 130 mm:n tykki |  |  |  | 4 | № 41 (4)/Saarenmaa |
| 120 mm:n tykki | 12 | 16 | 35 | 28 | № 34 (4)/Sõru (Tohvri) № 40 (4)/Saarenmaa  № ? (3)/Kakumäki № ? (3)/Naissaari  № ? (4)/Viimsi №:t ? (4)/? |
| 75 mm:n tykki | 24 | 41 | 25 | 8 | № 39a (4)/Tahkuna   |
| 57 mm:n tykki | 7 | 15 | 15 |  |  |
| ilmatorjuntatykki |  |  | 13 | 62 |  |
| tykistöaseet yhteensä | 106 | 176 | 232 | 282 |  |
| patterit yhteensä | 29 | 45 | 67 | 82 |  |
| patterista tornipatterit |  |  | 2 | 4 |  |
Patterit

№ 32, Muhu, Liivinmaan kuvernementti
№ 36, Muhu, Liivinmaan kuvernementti
№ 38, Muhu, Liivinmaan kuvernementti
№ 39, Muhu, Liivinmaan kuvernementti
№ 40, Saarenmaa, Liivinmaan kuvernementti
№ 41, Saarenmaa, Liivinmaan kuvernementti
№ 43, Saarenmaa, Liivinmaan kuvernementti
№ 71, Kungsö, Ahvenanmaa
Matti Vanonen

Matti Vanonen (15. kesäkuuta 1928 Mikkeli – 19. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.
Vanonen valmistui 32. kadettikurssilta kenttätykistön upseeriksi 1950. Nuorempana upseerina hän palveli KTR 4:ssä, Jääkäripatteristossa sekä Pääesikunnan kenttätykistötoimistossa. Sotakorkeakoulusta hän valmistui yleisesikuntaupseeriksi 1962. Tämän jälkeen hän toimi mm. Pääesikunnassa tykistöön liittyvissä tehtävissä. Satakunnan Tykistörykmenttiä Vanonen komensi 1975-1978. Tämän jälkeen hän opetti tykistökoulussa ja sittemmin nimitettiin Kadettikoulun johtajaksi. Kenraalimajuriksi ylennettynä hän työskenteli päämajamestarina Pääesikunnassa. Uransa päätteeksi hän johti Sotakorkeakoulua ja jäi reserviin vuonna 1988.
Michelle Phillips

| Michelle Phillips |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1944 (ikä 80)  Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Michelle Phillips (s. 4. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä.
Phillips syntyi nimellä Holly Michelle Gilliam Kalifornian Long Beachilla. Hän tuli 1960-luvulla kuuluisaksi The Mamas & the Papas -kokoonpanon jäsenenä. Hän meni 31. joulukuuta 1962 naimisiin tulevan yhtyetoverinsa John Phillipsin kanssa ja sai Chynna-tyttären (s. 1968), mutta erosi vuonna 1970. Phillips oli mukana kirjoittamassa mm. yhtyeen hittejä "Creeque Alley" ja "California Dreamin'".
Phillipsin vuodet The Mamas & the Papasissa olivat ajoittain ongelmallisia, ja vuonna 1966 hän joutui joksikin aikaa jopa erotetuksi yhtyeestä. Hänen avioliiton ulkopuolinen rakkaussuhteensa Denny Dohertyyn paljastui, ja Phillipsin aloitettua suhteen myöhemmin Gene Clarkin kanssa John Phillips ei suostunut enää esiintymään vaimonsa kanssa.
Phillips erotettiin kesäkuussa 1966 ja korvattiin tilapäisesti Jill Gibsonilla. Hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin jo elokuussa. Yhtye hajosi heinäkuussa 1968. Vuonna 1970 Phillips esitti taustalaulut Leonard Cohenin keikalla, ja samoihin aikoihin hän solmi kahdeksan päivää kestäneen avioliiton näyttelijä Dennis Hopperin kanssa. Phillips on myöhemmin kommentoinut tapausta huumorimielellä ja luonnehtinut noita kahdeksaa päivää mm. hänen elämänsä onnellisimmiksi.
Vuonna 1973 Phillips lauloi Cheech & Chongin listahitillä "Basketball Jones". Hän sai vuonna 1975 sooloartistina levytyssopimuksen A&M Recordsilta, ja ensimmäinen oma albumi Victim of Romance ilmestyi vuonna 1977. Hän oli vuosina 1978–1980 naimisissa Robert Burchin kanssa. Hän sai vuonna 1982 toisen lapsensa Austin Hinesin. Omaelämäkerta California Dreamin': The True Story of the Mamas and the Papas julkaistiin vuonna 1986. Vuonna 1987 Phillips lauloi taustat Belinda Carlislen listaykköshitillä "Heaven Is a Place on Earth". Hän oli läheinen ystävä Sharon Tatelle, Abigail Folgerille, Jay Sebringille ja Wojciech Frykowskille, jotka kaikki murhattiin Charles Mansonin "Perheen" uhreina 9. elokuuta 1969.
Phillipsillä on ollut tähän päivään saakka useita rooleja elokuvissa ja televisiossa. Hän jäi 19. tammikuuta 2007 The Mamas & the Papasin viimeiseksi elossa olevaksi vakituiseksi jäseneksi Denny Dohertyn kuoltua Mississaugassa.
Michelle Ryan

| Michelle Ryan |
| --- | --- |
 Michelle Ryan vuoden 2009 Bafta-gaalassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michelle Claire Ryan
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Enfield, Suur-Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Mish Mash
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Zoe Slater (EastEnders) (2000–2005) Jaime Sommers (Bionic Woman) (2007)
Aiheesta muualla
www.michelleryan.net
IMDb 
Michelle Claire Ryan (s. 22. huhtikuuta 1984) on englantilainen näyttelijä.
Ryan näytteli syksystä 2000 kesään 2005 BBC:n EastEnders-saippuasarjassa Zoe Slateria. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa pääosaa kesken ensimmäisen tuotantokauden lopetetussa yhdysvaltalaisessa toimintasarjassa Bionic Woman (2007), televisioelokuvassa Mansfield Park – kasvattitytön tarina (2007) ja vieraillut neljän jakson mittaisessa roolissa velhotar Nimuehina fantasiasarjassa Merlin (2008).
Aiheesta muualla

Michelle Ryan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Meri-Maija Näykki

Meri-Maija Näykki (s. 23. toukokuuta 1991) on tamperelainen sirkus- ja teatteriohjaaja, tuottaja, yhteisötaiteilija ja esiintyjä.
Näykki on Suomen ensimmäinen sirkustaiteen maisteri . Hän on valmistunut MA Directing Circus koulutusohjelmasta Circomedia -sirkuskoulusta 2018.  Lisäksi hän on valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi 2017 Metropolian ammattikorkeakoulusta. Ohjaustyön lisäksi hänet tunnetaan myös näyttelijänä sekä drag-artistina drag king hahmolla Jari Ysäri.
Taiteellinen työ

Näykki on tamperelaisen paikkasidonnaisiin esityksiin erikoistuneen Täsmäteatterin perustajajäsen.  Tammikuussa 2022 Täsmäteatterin Narttu Live (työnimi) esitys muuttui muutamassa päivässä museoksi ja näin se Näykki työryhmineen sai ottaa teokseen sisään katsojia koronarajoituksista huolimatta. Narttu Live (työnimi) oli feministinen monitoimiareena eli vastaisku  Tampereen Kannen areenalle josta meinasi tulla Uros Live. Narttu Live (työnimi) teoksessa muun muassa jäädytettiin kattoon feminististen legendojen paitoja. Teos oli pilottiprojekti Tampereen kaupungin Välitila-mallille.
Muita Näykin ohjaamia tilalähtöisiä (site specific) esityksiä ovat muun muassa Tampereen 240-vuotissyntymäpäivää juhlistanut PerforManse - synttärikekkerit Ratinan sillan alla (2019)  ja  Pispalan uittotunnelissa esitetty Uittovoima syksyllä 2017.  Tampereen kaupunki myönsi Uittovoimalle vuoden kulttuuriteko-kunniamaininnan.
Vuosina 2014-2015 Täsmäteatteri toteutti Näykin johdolla Pohjoismaiden suurimman vanhainkodin, Koukkuniemen, pihamaalla sen asukkaiden muistoihin pohjaavat näytelmät On elomme muistoja vain sekä Unhola - unohtumattomia muistoja.
Täsmäteatterin lisäksi Näykki on ohjannut esityksiä muun muassa Tanssiteatteri Minimille  ja Rakastajat-teatterille .
Lisäksi hän oli yhteisötaiteilijana Koneen Säätiön ja Mynämäen kunnan yhdessä toteuttamassa yhteisötaideteoksessa "Mynä-Mynä-Maa". Projektissa purkutuomion saanut vanhainkoti muutettiin monitaideteokseksi paikallisten yhdistysten ja ihmisten voimin.
Vaikuttaminen

Näykki on luonut Välitila-malli nimisen konseptin, jossa kaupunki tarjoaa väliaikaisesti tyhjillään olevia tiloja taiteilijoiden käyttöön ilmaiseksi. Malli pyrkii vastaamaan kulttuurikentän tilapulaan ja siinä taiteilijalle annetaan vapaat kädet toteuttaa sellainen projekti kuin itse haluaa.  Malli on otettu käyttöön Tampereella keväällä 2022.
Näykki on tehnyt yhteistyötä mm. Mara Balls -yhtyeestä tunnetun Maria Mattilan kanssa ja manifestoinut Tampere2026 kulttuuripääkaupunkihaussa kulttuurin tekijöiden välisten raja-aitojen kaatamisesta.
Kesällä 2021 Näykki ja kaksi muuta Cult Cunth -aktivistiryhmän aktivistia poistettiin Rauhaniemen saunasta heidän saunottuaan siellä yläosattomissa.  Myöhemmin samana kesänä Näykki oli järjestämässä Rauhaniemen uimarannalle Tissiflashmobia - tapahtumaa jonka tarkoituksena on kritisoida sitä, että miesten nännit saavat näkyä, mutta naisten odotetaan peittävän nänninsä. Tampereen kaupunki on linjannut, että julkisilla uimarannoilla kaikki saavat olla yläosattomissa sukupuoleen katsomatta.
Yle julkaisi toukokuussa 2021 Topi Tirrin ohjaaman Nännit Rannalla -dokumentin, jossa Meri-Maija Näykki ja Mikko Seppälä pohtivat miksi toisella heistä on oikeus olla rannalla ilman paitaa ja toisella ei.
Michelle O’Neill

| Michelle O’Neill |
| --- | --- |

Pohjois-Irlannin pääministeri
 3. helmikuuta 2024–  
Edeltäjä:  Paul Givan
Pohjois-Irlannin varapääministeri
 11. tammikuuta 2020 – 3. helmikuuta 2022  
Edeltäjä:  Martin McGuinness
Sinn Féinin varapuheenjohtaja
 10. helmikuuta 2018 –  
Edeltäjä:  Mary Lou McDonald
Pohjois-Irlannin terveysministeri
 25. toukokuuta 2016 – 2. maaliskuuta 2017  
Edeltäjä:  Simon Hamilton
Seuraaja:  Robin Swann
Pohjois-Irlannin maatalous- ja maaseutuministeri
 5. toukokuuta 2011 – 6. toukokuuta 0216  
Edeltäjä:  Michelle Gildernew
Seuraaja:  Michelle McIlveen
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1977 Fermoy, Irlanti
Tiedot
Puolue:  Sinn Féin
Aiheesta muualla
www.sinnfein.ie/contents/14972
Michelle O’Neill (o.s. Doris; s. 10. tammikuuta 1977) on pohjoisirlantilainen Sinn Féiniä edustava poliitikko, joka on vuodesta 2020 toiminut Pohjois-Irlannin varapääministerinä kahden pääministerin, Arlene Fosterin ja Paul Givanin ohella.
O’Neill nousi 3. helmikuuta 2024 Pohjois-Irlannin pääministeriksi ensimmäisenä Irlannin yhtenäisyyttä kannattavan puolueen edustajana.
Michelle Doris syntyi Irlannin tasavallassa Corkin kreivikunnan Fermoyssa. Hänen isänsä Brendan Doris oli ollut vangittuna IRA:n jäsenyydestä ja mukana paikallishallinnossa Sinn Féinin jäsenenä. Hän kävi koulua Pohjois-Irlannissa Dungannonissa ja kouluttautui kirjanpitäjäksi.
O’Neill liittyi Sinn Féiniin pitkänperjantain sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen 21-vuotiaana vuonna 1998. Vuonna 2007 hänet valittiin Pohjois-Irlannin kansalliskokoukseen Mid Ulsterin vaalipiiristä. Hän toimi maatalousministerinä vuosina 2011–2016 ja terveysministerinä 2016–2017. Vuonna 2018 hänet valittiin Sinn Féinin varapuheenjohtajaksi.
Vuonna 2020 O’Neill valittiin Pohjois-Irlannin varapääministeriksi. Hän joutui eroamaan virastaan pääministeri Paul Givanin erottua 3. helmikuuta 2022.
Matkustajalentokone

Airbus A340-600 laajarunkokone on maailman toiseksi pisin matkustajalentokone.
Matkustajalentokone tai liikennelentokone on lentokone, jonka liikennöinnin tarkoituksena on kuljettaa matkustajia. Pääosa näistä lentokoneista lentää reittilentoja, mutta lisäksi paljon on turismiin liittyviä charter-lentoja. Yleensä matkustajakoneista on kehitetty myös rahtiversio.
Historia

Matkustajalentokone sai alkunsa muutaman matkustajan kuljettavana yksimoottorisena lentokoneena. 1920-luvun alun Junkersin lentokonemallit olivat ensimmäiset, joilla matkustajia voitiin kuljettaa ilman tappiota. Lentoposti toimi kautta maailman lentoyhtiöiden subventioiden kanavana.
1930-luvun alkupuolella kehitetyt Boeingin versio 247, Douglasin DC-1 , DC-2 ja DC-3 sekä Junkers Ju-52 alkoivat kuljettaa jo suurempia määriä. Eri maiden ilmavoimissa vaikuttaneet, siviilikohteiden massapommituksia tulevan sodan ratkaisun avaimina pitäneet upseerit saivat tuon ajan matkustajalentokoneiden nopeusennätyksiä hyväkseen käyttäen aikaan sen, että matkustajakoneiden teknologiaa sovellettiin suuriin pommikoneisiin. Toisen maailmansodan jälkeen pommikoneiden teknologiaa siirrettiin jonkin aikaa matkustajakoneisiin, esimerkiksi Lockheed Constellation ja De Havilland Comet, jonka tuho johtui olennaisesti brittiläisten pommikoneiden paineistamattomuudesta. Comet on esimerkki siitä, miten markkinoilla epäonnistunut matkustajalentokone saa roolin asevoimissa.
Kapearunkoinen suihkumatkustajakone tuli 1950-luvun puolivälistä eteenpäin markkinoille, esimerkiksi De Havilland Comet, Boeing 707 ja Sud Aviation -yhtiön Sud SE 210 Caravelle. Boeing 707 on arveltu kehitetyn yhtiön hieman aiemmasta tankkaus- ja vakoilulentokoneesta, ja siten asevoimien subventio auttoi Boeingin sen kaupalliseen läpimurtoon.
Lentomatkustajat olivat kuitenkin valikoitu väestöryhmä vielä 1960-luvun puoliväliin asti. 1960-luvun alussa 40 % yhdysvaltalaisista (ilmeisesti otoksen valkoiset) ei ollut lentänyt lentokoneessa.
1960-luvulla matkustus lisääntyi. Douglas kehitti DC-8-koneen. Kehitystyö söi yhtiön talouden, ja sotateollisuusyhtiö McDonnell valtasi yhtiön. DC-9 kone jäi viimeiseksi Douglasin tuotemerkiksi, joka sekin muuttui MDC:ksi 1980-luvulla. 1970-luku muutti lentomatkustamisen kaikkien liikkumismuodoksi ja koneiden koot kasvoivat. Lockheed L-1011 jäi Lockheedin viimeiseksi siviilituotteeksi Rolls-Roycen hidastellessa koneen moottorien kehitystä aikana, jolloin Lockheed oli talousvaikeuksissa. Airbus Industrie syntyi vastineeksi Yhdysvaltain oligopolistiseen tarjontaan ja Länsi-Euroopan lentokoneteollisuuden konsolidaation merkkipaaluksi.
Koneiden uusimisessa on ollut rankkoja nousu- ja laskusyklejä, ja on arveltu, etteivät lentoyhtiöt ole toiminnallaan tuottaneet reaalituottoa osakkeille. Kuitenkin 1980-luvun nurkanvaltaukset alkoivat - Reaganin vapautettua Yhdysvaltain reittilentoliikenteen säännöstelystä - juuri lentoyhtiöistä.
Rakenne nykyisin

Lentokone on rakenteeltaan putkimainen ja moottori(t) on sijoitettu yleensä siipiin tai peräsinten yhteyteen. Materiaalina lentokoneissa käytetään alumiinia, silumiinia, magnesiumia ja muita kevytmetalleja. Lisäksi uusimmissa koneissa käytetään (jopa primäärirakenteissa) myös hiili- ja lasikuitua sekä niiden yhdistelmiä.
Matkustajalentokoneita on runkoratkaisun mukaan kahta tyyppiä: laajarunkokone, jonka matkustamossa on penkkirivien välissä kaksi käytävää, ja kapearunkoinen, jonka matkustamossa on vain yksi käytävä.
Matkustajalentokoneet ovat yleistyneet matkustustavaksi nopeasti, ja matkustajalentoja on lennetty jo 1920-luvulta asti Suomessakin. 1960–1980-luvuilla matkustajalentoliikenteen työjuhtia Suomessa olivat Convair-, Caravelle-, DC-8- ja DC-9 -lentokoneet. Nykyisin matkustajalentokoneita valmistavat suurimpina yrityksinä Boeing- ja Airbus-yhtiöt, ja suosittuja matkustajalentokoneita ovat Boeingin 737, 757, 747, 767 ja 777 sekä Airbusin 320- ja A340-sarjan koneet.
1960-luvun jälkipuolelta lähtien monet lentokoneet on kehitetty olemassa olevan mallin pohjalta, mikä johtuu uussuunnittelun suurista kustannuksista — ja myös viivytysriskistä. Airbuseissa lentokoneinen modulaarisuus ja samankaltaiset tekniset ratkaisut oli alun alkaen yksi perustavoite, jolla pyrittiin tehokkuuteen suunnittelussa. McDonnell-Douglasin DC-10:n kehittyminen MD-11-koneeksi ja 1960-luvun DC-9:n hidas kehittyminen lopulta 2010-luvun Boeing 717-koneeksi voidaan nähdä tuotesuunnittelun näivettymisenä ja vanhojen tuotteiden tuotannossapitämisenä. Ääriesimerkki tästä on Boeing 737-koneperhe, jonka uusin MAX-mallisarja on jo konetyypin neljäs versio. Boeingia onkin arvosteltu vanhan tuotteen kierrättämisestä niin pitkälle, että toimintatapa oli osasyy konetyypin kahteen tuhoisaan onnettomuuteen.
Käyttö nykyisin

Matkustajalentokoneet operoivat jopa 13 kilometrin korkeuksilla asti. Lentokoneet ovat lähes aina paineistettuja, poikkeuksina pienet potkurikoneet. Matkustajalentokoneiden tavanomainen toimintasäde vaihtelee tuhansista kilometreistä jopa 15 000 kilometriin asti. Jälkimmäisessä on kyseessä ns. long haul -kone, jolla lennetään mannertenvälisiä lentoja (esimerkiksi Boeing 747 ja MD11). Koneet on suunniteltu matkustajien kuljettamiseen, ja niiden kapasiteetti vaihtelee muutamista kymmenistä useisiin satoihin, Airbus A380:n myötä jopa 800 matkustajaan. Lisäksi koneissa voidaan kuljettaa rahtia. Lentonopeus vaihtelee, mutta normaalisti se on noin 800–1 000 km/h. Ympäristöystävällisyyden saralla lentokoneissa on vielä paljon tekemistä. Suurin ongelma on meluhaitta, jonka lisäksi matkustajalentokone vie noin 20–50 litraa polttoainetta matkustajaa kohti joka tunti.
Lentoyhtiöt

Matkustajalentokoneita operoivat tavanomaisesti lentoyhtiöt. Reittiliikenne kattaa nykyään lähes koko maapallon. Suomalaisia lentoyhtiöitä ovat muun muassa Finnair, Flybe Nordic ja Air Åland. Suuria lentoyhtiöitä maailmassa ovat esimerkiksi American Airlines, TUI, United Airlines, Delta Air Lines, Lufthansa, Air France, KLM ja British Airways. Matkustajalentokoneiden liikkuminen on lennonjohdon alaista. Matkustajalentokoneen ohjaamomiehistöön kuuluvat kapteeni ja perämies, (vanhemmissa koneissa vielä joskus myös lentomekaanikko/toinen perämies) ja matkustamohenkilökuntaan purseri ja lentoemännät/stuertit, jotka ovat vastuussa matkustajien turvallisuudesta ja lennon tarjoilusta.
Turvallisuus

Matkustajalentokoneiden onnettomuudet tulevat aina uutisotsikoihin. Perinne alkoi jo ilmailun alkuaikoina. Matkustajalentokoneet ovat tilastoilla mitaten turvallisin tapa matkustaa. Lento-onnettomuudet saavat paljon huomiota, mutta tosiasiassa onnettomuuksissa kuolee vuotta kohden noin 1000 ihmistä, kun tieliikenteessä luku on yli puoli miljoonaa. Miljoonaa lentoa kohden onnettomuuksia tapahtuu noin kaksi. Useimmat lento-onnettomuuksista tapahtuvat inhimillisen virheen vuoksi[lähde? ], ja siksi teknisiä apukeinoja kehitellään jatkuvasti lisää. Koneen henkilökunta on koulutettu huolehtimaan matkustajien turvallisuudesta. Nykyään myös matkustajia koulutetaan maassa esitettävän turvallisuusdemonstraation avulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Airbus (EADS)
Boeing
Embraer
AVIC
Suhoj Superjet 100 (Arkistoitu – Internet Archive)
Bombardier
British Aerospace
ATR
Canadian Air Transport Security Authority (CATSA) website
International Lease Finance Corporation
Airliners.net
Airplanes.se
Lentomatkustaminen
| --- | --- |
Lentoyhtiöt:   Halpalentoyhtiöt  Holdingyhtiöt  Kaikki lentoyhtiöt  Kansalliset lentoyhtiöt  Lentoyhtiökoodit  Rahtilentoyhtiö  Tilauslentoyhtiöt 
Allianssit:   Oneworld  SkyTeam  Star Alliance  U-FLY Alliance  Value Alliance  Vanilla Alliance 
Historia:   Ilmailu  Lentokoneteollisuus  Lentoliikenne 
Kauppayhdistykset:   A4A  A4E  AACO  AAPA  AEA  AFRAA  ATAG  ATPCO  ELFAA  ERA  IATA  IATAN  ICAO  ISTAT  RAA  RAAA 
Miehistö:   Kapteeni  Perämies  Toinen perämies  Kolmas perämies  Lentoemäntä  Stuertti  Lentomekaanikko  Lastaaja  Lentäjä  Purseri  Deadheading 
Lentäminen:   Matkustusluokka Ykkösluokka  Business-luokka  Premium economy  Turistiluokka  Buy on board  Kymppikerho  Lentokoneen istuin  Lentokoneen istuinpaikkakartta  Lentokoneen käymälä  Lentokoneen viihdejärjestelmä  Lentosukka  Lentokoneruoka  Matkustamo  Oksennuspussi  Tarjoomo  Tupakointi lentokoneessa 
Lentoasemat:   Halpalentoterminaali  Kansainvälinen lentoasema  Kiitotie  Koneeseennousu  Lentoaseman raideyhteys  Lentokenttähotelli  Lentokoneen portaat  Lounge  Lähtöportti  Lähtöselvitys  Matkustajasilta  Paikallislentoasema  Solmukohta 
Tulli/Maahanmuutto:   Maahantulokortti  Maastapoistumiskortti  Matkustusasiakirja  Passi  Rajavalvonta  Timatic  Viisumi 
Matkatavarat:   Aulakuormaaja  Kadonnut matkatavara  Käsimatkatavara  Matkalaukkuhihna  Matkalaukkukärry  Matkalaukkulukko  Matkalaukkutunniste  Matkatavaroiden kuljetinjärjestelmä  Matkatavaroiden noutoalue  Sallittu matkatavaran määrä 
Turvallisuus:   Hätäliukumäki  Ikkunahätäuloskäynti  Kansallinen ilmailuviranomainen  Lennonjohto  Lentokoneen turvaohje  Lentoasemaviranomainen  Lentokenttäpaloauto  Lentokenttäpoliisi  Musta laatikko  Pakkolaskuasento  Sky marshal  Turvallisuus lentokentällä  Turvallisuusdemonstraatio lennolla 
Lentoliput:   Code sharing  Hinnoitteluperustetunnus  Kanta-asiakasohjelma  Koneeseennousukortti  Lennon myöhästyminen ja peruminen  Lentoaikataulu  Lentolippu  Maailman ympäri -lentolippu  Matkailusivusto  Matkatoimisto  Matkustajan nimitieto  Montrealin yleissopimus  Open jaw -lippu  Sähköinen lippu  Varasija  Varausjärjestelmä  Varsovan yleissopimus  Yksisuuntainen matkustaminen 
Aero O/Y:n (nykyisen Finnairin) Junkers F 13 1920-luvulla. F 13 oli maailman ensimmäinen kokometallinen matkustajalentokone ja ensimmäinen Aeron konetyyppi.
Matkustajalentokoneen osat englanniksi.
Airbus A380