stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gimme More
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Jake Sarfaty. Video kuvattiin Los Angelesin keskustassa sijaitsevassa varastorakennuksessa heinä–elokuussa 2007. Musiikkivideon maailmanensi-ilta oli Yhdysvaltain iTunes Music Storessa 5. lokakuuta 2007. Televisiossa sen ensi-ilta oli 7. lokakuuta 2007 kanadalaisella MuchMusic-televisiokanavalla. Kappaleen musiikkivideo aiheutti kohua Spearsin strippauskohtauksen vuoksi, ja video joutuikin sensurointiin. Sensuroimatonta musiikkivideota saa näyttää Yhdysvalloissa vain öisin.[lähde? ]
Listasijoitukset

"Gimme Moresta" tuli Spearsin toiseksi suurin hitti Yhdysvalloissa. Vain esikoisingle "Baby One More Time" menestyi listalla paremmin. "Gimme More" pysyi kaksi viikkoa singlelistan sijalla kolme, minkä jälkeen se alkoi pudota listalla alemmas. Britanniassa kappale nousi ainoastaan nettilatauksilla listasijalle kolme.
"Gimme More" saavutti Yhdysvalloissa platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän helmikuussa 2008.
Valentin Nikolajev

Valentin Nikolajev voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Valentin Aleksandrovitš Nikolajev (1921–2009), neuvostoliittolainen jalkapalloilija
Valentin Vladimirovitš Nikolajev (1924–2004), neuvostoliittolainen painija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valentin Nikolajev”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valentin Pozaić

Valentin Pozaić (15. syyskuuta 1945 Marija Bistrica – 15. toukokuuta 2023) oli kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 24. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Zagrebin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Petinan titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Josip Mrzljak ja Vlado Košić.
Gimme Shelter (vuoden 1970 elokuva)

| Gimme Shelter |
| --- | --- |

Ohjaaja:   David Maysles  Albert Maysles  Charlotte Zwerin 
Tuottaja:  Porter Bibb
Säveltäjä:  The Rolling Stones
Kuvaaja:  Albert Maysles David Maysles
Pääosat:  The Rolling Stones
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Maysles Films
Ensi-ilta:  1970, Suomessa 1972
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gimme Shelter on yhdysvaltalainen pitkä dokumenttielokuva The Rolling Stones -yhtyeen kiertueesta Yhdysvalloissa vuonna 1969. Dokumentti sai ensi-iltansa vuonna 1970, ja sen ohjaajina ovat toimineet David Maysles, Albert Maysles ja Charlotte Zwerin.
Elokuvassa on mukana runsaasti kuvamateriaalia Altamontin festivaaleilta 6. joulukuuta 1969, jossa Rollareiden esityksen aikana järjestysmiehen tekemä puukotus oli taitekohta pasifistisen hippiaatteen etenemisessä rockpiireissä. Puukotus tallentui sattumalta, kun suomalaissukuinen kameramies Eric Saarinen kuvasi yleisöä. Puukotus löydettiin materiaalista vasta editointivaiheessa.
The Rolling Stonesin lisäksi elokuvassa esiintyvät myös muun muassa Jefferson Airplane, The Flying Burrito Brothers ja Tina Turner.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen arvioi Gimme Shelterin tuoreeltaan 1972 kohtalaiseksi mutta hieman ylipitkäksi konserttifilmiksi, jossa äänimiksaus kadottaa välillä Jaggerin laulun mutta sekalainen kuvamateriaali on leikattu taitavasti kokoon.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Gimme Shelterin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Gimme Shelter Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Rolling Stones
| --- | --- |
Studioalbumit::   The Rolling Stones  The Rolling Stones No. 2  Out of Our Heads  Aftermath  Between the Buttons  Their Satanic Majesties Request  Beggars Banquet  Let It Bleed  Sticky Fingers  Exile on Main St.  Goats Head Soup  It’s Only Rock ’n’ Roll  Black and Blue  Some Girls  Emotional Rescue  Tattoo You  Undercover  Dirty Work  Steel Wheels  Voodoo Lounge  Bridges to Babylon  A Bigger Bang  Blue & Lonesome  Hackney Diamonds 
Vain Yhdysvalloissa julkaistut studioalbumit::   12 X 5  The Rolling Stones, Now!  December’s Children (And Everybody’s) 
Livealbumit::   Got Live If You Want It!  Get Yer Ya-Ya’s Out!  Love You Live  ”Still Life” (American Concert 1981)  Flashpoint  Stripped  The Rolling Stones Rock and Roll Circus  No Security  Live Licks  Shine a Light 
Kokoelmia::   Big Hits (High Tide and Green Grass)  Flowers  Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)  Stone Age  Gimme Shelter  Hot Rocks 1964–1971  Rock ’n’ Rolling Stones  More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)  No Stone Unturned  Made in the Shade  Metamorphosis  Jump Back: The Best of The Rolling Stones 1971–1993  Forty Licks
Go to Hell

| ”Go to Hell” Megadeth |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hidden Treasures
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 1991 1995 (Hidden Treasures)
 Tuottaja(t): Dave Mustaine
 Tyylilaji: thrash metal, speed metal
 Kesto: 04.34
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Go to Hell on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Megadethin kappale, joka on julkaistu vuonna 1991. Kappale oli mukana elokuvan elokuvan Bill & Ted's Bogus Journey soundtrackilla
, sekä julkaistiin yhtyeen tulevalla EP:llä, Hidden Treasuresilla vuonna 1995.
Garm (täsmennyssivu)

Garm voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Garm, koirademoni skandinaavisessa mytologiassa
Garm, Suomessa vuosina 1923–1953 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti
KNM Garm, vuonna 1940 upotettu norjalainen sotalaiva
Garm, kaupunki Tadžikistanissa
Garm, yksi norjalaisen muusikon Kristoffer Ryggin taiteilijanimistä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Garm”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Giuseppe Michielli

Giuseppe Michielli vuonna 2008.
Giuseppe Michielli (s. 23. toukokuuta 1985 Gemona, Italia) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä.
Michielli aloitti uransa vuonna 1993.[lähde? ] Ensimmäiseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuunsa hän osallistui joulukuussa 2003 Val di Fiemmessä. Hänen paras saavutuksensa maailmancupissa on yhdestoista sija tammikuussa 2010 Seefeldistä normaalimäen yhteislähtökilpailussa.  Michielli on osallistunut Torinon olympialaisiin 2006 ja Vancouverin olympialaisiin 2010. Hänen paras saavutuksensa olympialaisissa on normaalimäen Gundersen-kilpailun neljästoista sija. Michielli on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin neljästi: Oberstdorfissa 2005, Liberecissä 2009, Oslossa 2011 ja Val di Fiemmessä 2013. Hänen paras saavutuksensa maailmanmestaruuskilpailuissa on sijoittuminen kahdesti sijalle 28 Liberecin MM-kilpailuissa. Michielli käyttää Atomicin suksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giuseppe Michielli Wikimedia Commonsissa
Ty Conklin

| Ty Conklin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1976 (ikä 48) Phoenix, Arizona
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Conks, The Conk-eror, Conckblock
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2012
Aik. seurat:  Edmonton Oilers (NHL),   Hamilton Bulldogs (AHL),   Columbus Blue Jackets (NHL),   Syracuse Crunch,   Buffalo Sabres (NHL),   Pittsburgh Penguins (NHL),   St. Louis Blues (NHL)   Detroit Red Wings (NHL)
Ty Conklin (s. 30. maaliskuuta 1976 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti.
Pelaajaura > Juniorivuodet

Conklin pelasi USHL-juniorisarjaa kaudet 1995–1997 Green Bay Gamblersissa. Green Baystä Conklin siirtyi NCAA:n alaiseen Hockey East -yliopistosarjaan New Hampshiren yliopiston joukkueeseen. Kaudella 1998–1999 hän päästi sarjan vähiten maaleja (1,84 ottelua kohden), ja hänet valittiin HE:n kakkostähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella hänet valittiin ykköstähdistöön, ja hän oli myös kauden pelaaja -ehdokkaana. Kaudella 2000–2001 Conklin valittiin New Hampshiren kapteeniksi ensimmäisenä maalivahtina 40 vuoteen. Hän päästi jälleen vähiten maaleja koko sarjasta, ja hänet valittiin NCAA Eastin tähdistöön sekä Uuden Englannin parhaaksi yhdysvaltalaiseksi yliopistourheilijaksi.
Pelaajaura > Ammattilaisura

NHL-seura Edmonton Oilers teki Conklinin kanssa varaamattomana sopimuksen tämän viimeisen yliopistokauden jälkeen. Kaudella 2001–2002 Conklin teki ensiesiintymisensä NHL-jäillä ja pelasi yhteensä neljä ottelua, mutta pelasi pääosan kaudesta AHL:n Hamilton Bulldogsissa. Vietettyään pari kautta enimmäkseen farmissa kaudella 2003–2004 Conklin pelasi 38 ottelua Edmontonissa.
Työsulkukaudella 2004–2005 Conklin pelasi Saksan DEL-liigassa Wolfsburgin joukkueessa seitsemän ottelua päästäen vain 11 maalia. Kauteen 2005–2006 Edmonton lähti maalivahtikaksikolla Conklin-Jussi Markkanen. Molemmat maalivahdit pelasivat huonosti ja Edmontonin toimitusjohtajan oli pakko hankkia kesken kauden Dwayne Rolosonin Minnesota Wildista. Roloson torjui Edmontonin yllätyksellisesti Stanley Cup -finaaleihin asti Carolina Hurricanesia vastaan. Roloson kuitenkin loukkaantui ensimmäisessä finaalissa ja Conklin korvasi hänet. Conklin kuitenkin oli sähläämässä ottelun ratkaisseessa 5–4-maalissa kiekon Rod Brind'Amourille, joka teki helpon osuman.
Edmonton ei käyttänyt Conklinin sopimuksessa ollutta optiota kesällä 2006 ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Myöhemmin Conklin teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa, mutta hän pelasi Columbuksessa osan kaudesta 2006–2007. Conklin kaupattiin ennen siirtorajan umpeutumista Buffalo Sabresiin toisen kierroksen varausoikeudesta vuoden 2007 varaustilaisuuteen. Kesällä 2007 Conklin teki vuoden sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Kauden 2007–2008 puolivälissä Conklin loisti Pittsburghin maalissa saatuaan mahdollisuuden Marc-André Fleuryn ja Dany Sabourinin ollessa loukkaantuneena. Yhteensä Conklin oli kentällä 33 pelissä kauden aikana saaden 18 voittomerkintää ja päästäen 2,51 maalia ottelua kohden. Conklin oli lopulta toistamiseen urallaan Stanley Cup -finaalien häviävänä osapuolena, kun Detroit Red Wings voitti mestaruuden kaatamalla Pittsburghin.
Conklin siirtyi Detroitiin kesällä 2008 tehtyään joukkueen kanssa vuoden sopimuksen.. Detroitissa Conklin pelasi lähes puolet otteluista, sillä hän torjui 40 ottelussa ja piti myös kuusi nollapeliä. Detroitin kausi sujuikin loistavasti ja joukkue ylsi toista kertaa putkeen Stanley Cup -finaaleihin. Detroit kuitenkin hävisi Pittsburghille voitoin 4–3, joka tarkoitti myös sitä, että Conklin oli kolmatta kertaa urallaan finaalien häviävänä osapuolena.
Kesällä 2009 St. Louis Blues teki Conklinin kanssa kahden vuoden sopimuksen. Conklin pelasi St. Louisissa kaudella 2010–2011 yhteensä 25 ottelua. Torjuntaprosentin ollessa vain 88,1 ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 3,22. Hän oli joukkueen kakkosmaalivahti kun ykkösmaalivahtina pelasi Jaroslav Halak. Kauden jälkeen Conklin toki vuoden sopimuksen Red Wingsin kanssa.
Pelaajaura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2004 | jääkiekko |  |
Yhdysvaltain maajoukkuetta Conklin edusti ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa 2004. Hän oli Yhdysvaltain parhaimpia pelaajia turnauksessa ja valittiin koko turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Conklin oli merkittävä tekijä Yhdysvaltain voittaessa pronssia.
Jääkiekon maailmancupissa 2004 Conklin oli Yhdysvaltain kolmosmaalivahtina, eikä pelannut otteluakaan. MM-kilpailuissa 2005 Conklin torjui jälleen kolmessa ottelussa Yhdysvaltain maalilla, mutta ei yltänyt aivan samalle tasolle kuin vuotta aiemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ty Conklin Wikimedia Commonsissa
George Parros

| George Parros |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1979 (ikä 44) Washington, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  196 cm
Paino:  101 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2014
Aik. seurat:  Manchester Monarchs (AHL)   Los Angeles Kings (NHL)   Colorado Avalanche (NHL)   Anaheim Ducks (NHL)   Florida Panthers (NHL)   Montreal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  222. varaus, 1999
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
George James Parros (s. 29. joulukuuta 1979 Washington, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Parros pelaa oikean laitahyökkääjän paikkaa, ja hän on voittanut Stanley Cup -mestaruuden vuonna 2007.
Parros on suorittanut taloustieteen tutkinnon Princetonin yliopistossa.
Ura

Ennen NHL-uransa alkamista Parros pelasi varaajaseuransa, Los Angeles Kingsin, farmiseurassa Manchester Monarchsissa. Joukkueessa Parros vietti kolme kautta, joista paras oli viimeinen kausi. Kaudella Parros pelasi 67 ottelua tehopistein 14+8=22. Jäähyaitiossa hän istui 247 minuuttia.
Vasta kuusi vuotta varauksensa jälkeen Parros pääsi mukaan NHL-peleihin kaudella 2005–2006. Hän pelasi 55 ottelua Los Angeles Kingsissä. Parrosille kertyi ainoastaan viisi tehopistettä, mutta rangaistusaitiossa hän istui 138 minuuttia.
Kauden 2006–2007 alussa Kings laittoi Parrosin waiver-listalle, josta Colorado Avalanche poimi pelaajan joukkueeseensa. Avalanchea Parros ehti edustaa vain kaksi ottelua, ennen kuin matka jatkui Anaheim Ducksiin. Anaheimissa Parros sai pelata 32 ottelua, ja kuluttaa jäähypenkkiä 102 minuuttia. Kauden päätteeksi Anaheim voitti Stanley Cup -mestaruuden.
29. tammikuuta 2009 Parros allekirjoitti Anaheimin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Parros pelasikin Ducksissa kevääseen 2012, ja hän teki kaksivuotisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa kesällä 2012.
Aiheesta muualla

George Parros NHL.comissa
George Parros Montreal Canadiensin sivustolla
Valentin Ngbogo

Valentin Ngbogo (s. 14. helmikuuta 1969) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja putosi sekä miesten 100 että 200 metrin juoksukilpailuissa ensimmäisellä kierroksella. 100 metrin juoksussa hän jäi eränsä kuudenneksi ja 200 metrin juoksussa viidenneksi.
Aiheesta muualla

Valentin Ngbogo Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Valentin Ngbogo Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Give Me Your Soul...Please

| Give Me Your Soul> ..Please King Diamond |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. kesäkuuta 2007
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 53.58
 Levy-yhtiö: Massacre
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 25.
King Diamondin muut julkaisut
| Deadly Lullabyes: Live 2004 | Give Me Your Soul...Please 2007 | The Institute 2023 |
Give Me Your Soul...Please on King Diamond -nimisen heavy metal -yhtyeen kahdestoista albumi. Albumi on julkaistu vuonna 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25.
Kappaleet

The Dead – 1.56 (säv. Diamond)
Never Ending Hill – 4.36 (säv. LaRocque)
Is Anybody Here? – 4.12 (säv. Diamond)
Black of Night – 4.00 (säv. LaRocque)
Mirror Mirror – 4.59 (säv. Diamond)
The Cellar – 4.30 (säv. LaRocque)
Pictures in Red – 1.27 (säv. LaRocque)
Give Me Your Soul – 5.28 (säv. LaRocque)
The Floating Head – 4.46 (säv. LaRocque)
Cold as Ice – 4.29 (säv. Diamond)
Shapes of Black – 4.22 (säv. Diamond)
The Girl in the Bloody Dress – 5.07 (säv. Diamond)
Moving On – 4.06 (säv. Diamond)
Kokoonpano

King Diamond – laulu, kosketinsoitin
Andy LaRocque – kitara, kosketinsoitin
Mike Wead – kitara
Hal Patino – basso
Matt Thompson – rummut
Livia Zita – vieraileva laulaja
Arvostelut

About.com:
AllMusic:
Metalliluola: 6+/10
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Give Me Your Soul...Please Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Give Me Your Soul...Please Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
King Diamond
| --- | --- |
Studioalbumit:   Fatal Portrait  Abigail  ”Them”  Conspiracy  The Eye  The Spider’s Lullabye  The Graveyard  Voodoo  House of God  Abigail II: The Revenge  The Puppet Master  Give Me Your Soul...Please  The Institute 
EP:t:  Demo • The Dark Sides • Collector's Item
Livealbumit:  In Concert 1987: Abigail • Deadly Lullabyes: Live
Kokoelmat:  A Dangerous Meeting • Nightmare in the Nineties • Decade of Horror • The Best of King Diamond
Singlet:  "No Presents for Christmas" • "Halloween" • "The Family Ghost" • "Welcome Home" • "Eye of the Witch" • "Masquerade of Madness"
Ty Dellandrea

| Ty Dellandrea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 2000 (ikä 24) Toronto, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  San Jose Sharks / San Jose Barracuda
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  53
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Flint Firebirds (OHL) JYP (SML)   Texas Stars (AHL   Dallas Stars (NHL)
NHL-varaus:  13. varaus, 2018 Dallas Stars
Ty Dellandrea (s. 21. heinäkuuta 2000 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura San Jose Sharksin organisaatiossa. Dallas Stars varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana kesällä 2018. Dellandrea on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Dellandrea on Central Ontario Wolvesin kasvatti. Hän voitti kaudella 2015–2016 tehoilla 36+21=57 koko ETAMMHL-juniorisarjan maalipörssin sekä sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain York Simcoe Expressin Cam Hillis. Saman kauden lopun Dellandrea pelasi OJHL-junioriliigan Whitby Furyssa. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Stefan Elliottin kanssa tehoilla 2+4=6.
Flint Firebirds varasi Dellandrea koko OHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana kesällä 2016. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017. Dellandrean tulokaskausi toi 57 runkosarjaottelussa tehot 13+11=24 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2017–2018 hän nousi Firebirdsin varakapteeniksi. Dellandrea oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Maurizio Colellan jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Dallas Stars varasi Dellandrean ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Jo saman vuoden syyskuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kaudella 2018–2019 Dellandrea nousi Flint Firebirdsin OHL-joukkueen kapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 22+41=63. OHL-kauden jälkeen, maaliskuussa 2019 Dellandrea siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Texas Starsiin, jossa hän pelasi 11 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Kaudella 2019–2020 Dellandrea jatkoi Firebirdsin kapteenina. Hän oli tehoilla 32+38=70 joukkueen toiseksi paras pistemies Jauheni Aksentjukin jälkeen. Dellandrea palkittiin kauden päätteeksi Mickey Renaud Captain's Trophylla, joka ilmaisee OHL-kapteeneista parhaiten johtajuuttaan, intohimoa sekä omistautumistaan jääkiekolle ja joukkueelleen jään ulkopuolella. Dallas Stars nimesi hänet heinäkuussa 2020 NHL-joukkueensa vahvuuteen pudotuspeleihin. Dellandrea ei saanut siellä kuitenkaan peliaikaa.
Marraskuussa 2020 Dallas Stars lainasi Dellandrean SM-liigajoukkue JYPiin NHL-kauden 2020–2021 alkuun saakka. Hän pelasi siellä kuusi ottelua tehopistein 2+1=3, kunnes joulukuussa Stars kutsui Dellandrean takaisin organisaatioonsa. Hän otti tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi paikan joukkueensa NHL-kauden avauskokoonpanosta. Dellandrea teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 22. tammikuuta 2021 Nashville Predatorsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.32 minuuttia ja Dellandrea sai yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. NHL-uransa avausmaalin hän teki neljännessä ottelussaan 28. tammikuuta 2021 ylivoimalla Detroit Red Wingsia vastaan. Dellandrea keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen John Klingbergin tekemään maaliin.
Heinäkuussa 2023 Dellandrea teki Starsin kanssa yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Kesäkuussa 2024 Stars kauppasi Dellandrean San Jose Sharksiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. Dellandrea solmi Sharksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,6 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Kultaa | Břeclav 2017 | jääkiekko |  |
Dellandrea pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän toimi Kanadan varakapteenina ja voitti maailmanmestaruuden. Dellandrea pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Kanadan varakapteenina. Dellandrea pelasi myös 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti kultaa. Dellandrea edusti myös Canada Redin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Dellandrea on lahjakas, energinen ja tehokas hyökkääjä, joka luistelee hyvin. Hän omaa hyvät hyökkäyspään vaistot ja käsi-silmä-koordinaation. Dellandrea kykenee pelaamaan myös rohkeasti omintakeista kiekkoa, mikä sivuston mukaan miellyttää myös hänen valmentajiaan. Dellandrean tulisi kuitenkin kokonaisvaltaisen potentiaalinsa hyödyntääkseen lisätä massaa ja voimaa sekä kehittää kiekotonta pelaamistaan.
Dellandreaa on verrattu pelityyliltään Jere Lehtiseen, joka voitti hänet varanneessa Dallas Starsissa omalla urallaan kolme NHL:n parhaalle puolustavalle hyökkääjälle myönnettävää Frank J. Selke Trophya.
Muuta

Dellandrealla diagnosoitiin keliakia joulukuussa 2017. Hän oireili ennen tätä lähes kaksi vuotta ja sairauden tunnistaminen kesti kuukausia. Dellandrea noudattaa tämän myötä gluteenitonta ruokavaliota.
Unique Leader Records

| Unique Leader Records |
| --- | --- |
Perustettu:  1999
Perustajat:  Erik Lindmark
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  tekninen death metal brutaali death metal
Kotimaa:  Yhdysvallat
Sijainti:  Los Osos, Kalifornia
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unique Leader Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö.
Levy-yhtiön perustivat vuonna 1999 Deeds of Fleshin laulaja-kitaristi Erik Lindmark ja yhtyeen entinen basisti Jacoby Kingston. He työskentelivät äänitteitä valmistavassa tehtaassa, jossa rahoittajat olivat kiinnostuneita perustamaan levy-yhtiön. Yhtiön toimittua aikansa Lindmark osti Kingstonin osuuden yrityksestä hänen jätettyään musiikkibisneksen.
Yhtiö on erikoistunut teknisen ja brutaalin death metalin julkaisemiseen. Yhtiö on vuoteen 2013 mennessä julkaissut noin 90 äänitettä, joista ensimmäinen oli Deeds of Fleshin kolmas studioalbumi, Path of the Weakening.
Yhtyeet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Abominable Putridity  AlterBeast  Annihilated  Applaud the Impaler  Arkaik  Arsebreed  Beheaded  Beneath  Bloodtruth  Brutus  Carnophage  Condemned  Continuum  Cytotoxin  Dawn of Demise  Deceptionist  Deeds of Flesh  Deprecated  Devolved  Disgorge  |  Dominion  Dysmorphic  Eschaton  Euphoric Defilement  First Fragment  Flesh Consumed  Gorod  Halo of Gunfire  Hideous Divinity  Immersed  Inanimate Existence  Infected Disarray  Internal Bleeding  Internal Suffering  Inveracity  Kamikabe  Katalepsy  The Kennedy Veil  Kronos  |  Lord of War  Near Death Condition  Nervecell  Oblivion  Omnihility  Omophagia  Pillory  Pyrexia  Retaliation  Rings of Saturn  Sarcolytic  Serial Butcher  Soreption  The Convalescence  Unbreakable Hatred  Unmerciful  Vomit Remnants  Wrath of Vesuvius  Wrvth  The Zenith Passage  |