stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tunisian jalkapallomaajoukkue
Lähihistoria > Roger Lemerren aika (2002–2008) > Ennen 2006 MM-kisoja

Valmistautuminen MM-kisoihin alkoi jo helmikuussa, kun joukkueen oli määrä pelata 1. maaliskuuta 2006 ystävyysottelu Serbiaa vastaan. Lemerre onnistui myös saamaan pitkään haluamansa laitapuolustajan David Jemmalin kokoonpanoon. Lemerre joutui kuitenkin tekemään vielä muutamaa päivää ennen ottelua pieniä muutoksia pelaajalistaansa, kun keskikenttämies Adel Chedli loukkaantui. Hänet korvasi puolustaja Khaled Badra. Lisäksi mukaan otettiin kolmanneksi maalivahdiksi Adel Nefzi. Itse ottelu päättyi lopulta niukkaan 1-0 tappioon, eikä Lemerre ollut yllättynyt Serbien esitykseen. Hän kuitenkin myönsi joukkueen tehneen virheen pelatessaan liian useasti korkeita palloja, kun olisi mieluummin pitänyt pelata lyhytsyöttöpeliä. Lemerre kertoi myös olleensa tyytyväinen uuteen tulokkaaseen Jemmaliin maajokkueessa, sekä Yahiaan joka pelasi poikkeuksellisesti hänelle oudolla paikalla vasempana laitapuolustajana. Tunisian jalkapalloliitto vahvisti kaksi viikkoa myöhemmin suunnittelevansa järjestää lisää harjoitusotteluita. Ehdokkaina olivat Kroatia, Yhdysvallat ja Iran. Ajankohdaksi oli suunniteltu 27. toukokuuta ja 2. tai 3. kesäkuuta, sekä Saksassa pelattava harjoitusottelu Irania vastaan 7. kesäkuuta. Huhtikuussa 2006 Lemerre yritti saada joukkueen vahvuuteen ranskalaissyntyisen Nabil Taïderin, mutta FIFA:n asettamien sääntöjen mukaan hänet olisi pitänyt valita Tunisian maajoukkueeseen ennen 21-vuotispäiväänsä. Liitto ilmoitti myös kuun lopulla järjestävänsä pienimuotoisen turnauksen ennen MM-kisoja, johon osallistuvat Valko-Venäjä, Libya ja Uruguay. Turnaus oli määrä pelata 30. toukokuuta - 2. kesäkuuta välisenä aikana. Lisäksi turnauksen jälkeen oli suunnitteilla pelata harjoitusottelut Saksaa ja Kuwaitia vastaan 5. ja 7. kesäkuuta.
Toukokuussa Lemerre vei joukkueensa Sveitsiin harjoitusleirille, jossa he pelasivat harjoitusotteluita Sveitsin alasarjaseuroja vastaan. Ensimmäisessä ottelussa Tunisia voitti FC Serrièresin 2-0, maaleista vastasivat puolustajat Karim Haggui ja Allaedine Yahia. Toinen ottelu päätyi myös voittoon Columbieria vastaan maalein 4-0. Joukkueen palattua takaisin kotimaahansa sillä oli vuorossa järjestämänsä LG Cup, jossa ensimmäiseksi vastaan asettui Valko-Venäjä. Ottelu päättyi voitokkaasti 3-0. Loppuottelussa vastaan asettui Uruguay, jolle Tunisia hävisi lopulta rangaistuspotkukilpailun jälkeen 1-3, varsinaisella peliajalla ei nähty maaleja.
Lähihistoria > Roger Lemerren aika (2002–2008) > Afrikan-mestaruuskilpailut 2008

Lemerre jatkoi sopimuksensa loppuun asti luotsaten Tunisiaa vielä vuoden 2008 Afrikan-kisoissa. Urakka alkoi heti MM-kisojen jälkeen 3. syyskuuta 2006, jolloin Tunisia kohtasi vierasottelussa Mauritiusin. Ottelu päättyi 0-0, eikä toinen karsintaottelu Sudania vastaan ollut tuloksellisesti, kuin hieman parempi. Tunisia voitti ottelun 1-0 Richard Gastin Ladon omalla maalilla ottelun loppuhetkillä. Vasta seuraavan vuoden puolella maaliskuussa 2007 Tunisia otti selkeän 0-3 voiton jo ennakkoon heikompaa Seychellejä vastaan. Myös maiden seuraava kohtaaminen oli yhtä murskaavaa Tunisian voittaessa Seychellit 4-0. 16. kesäkuuta 2007 Tunisia kohtasi vielä toiseksi viimeisessä ottelussa Mauritiusin, jonka se voitti 2-0. Tunisia johti karsintalohkoaan pisteen erolla Sudaniin, jota vastaan se pelasi viimeisen karsintaottelunsa vieraskentällä. Ennen viimeistä ottelua Tunisian jalkapalloliitto oli harkitsemassa palkata brasilialaisen Jorvan Vieiran uudeksi valmentajaksi, joka johdatti Irakin vuoden 2007 Aasian mestariksi. Sopimus ei kuitenkaan koskaan toteutunut ja Lemerre jatkoi sopimuksensa loppuun. Viimeisessä Afrikan-mestaruuskarsinta ottelussa 9. syyskuuta 2007 Tunisia kuitenkin kärsi niukan 3-2 tappion ja jäi karsintalohkon toiseksi. Siitä huolimatta se selvitti tiensä Afrikan-kisoihin.
Kisoissa Tunisian lohkossa pelasivat Senegal, Etelä-Afrikka ja Angola. Se pelasi avausottelussaan tasan 2-2 Senegalia vastaan, mutta onnistui voittamaan Etelä-Afrikan maalein 3-1. Ottelun aikana sankariksi nousi kaksi maalia tehnyt Santos, josta tuli samalla Tunisian kaikkien aikojen paras maalintekijä. Viimeisessä ottelussa se kohtasi Angolan, joka oli Tunisian tavoin lähestulkoon varmistanut jatkopaikan neljän pisteen turvin. Ottelu päättyi 0-0 ja Tunisia voitti samalla lohkonsa. Puolivälierissä vastaan asettui Kamerun, jota vastaan ottelu venyi aina jatkoajalle. Varsinaisen peliajan päättyessä 2-2 Kamerunin M'bia teki jatkoajalla Kamerunin voittomaalin.
Lähihistoria > Roger Lemerren aika (2002–2008) > Viimeiset hetket

Kisojen jälkeen Tunisian jalkapalloliiton puheenjohtaja Tahar Sioud keskuteli valmentaja Lemerren kanssa tämän jatkosta maajoukkueen luotsina. Kaksi päivää myöhemmin ilmoitettiin Lemerren jatkavan Tunisian valmentajana kesäkuun loppuun asti. Tämä tarkoitti sitä että Lemerre valmentaisi hetken aikaa Tunisiaa vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa. Hän aloitti kesäkuussa alkavien karsintojen valmistelun maaliskuussa voittamalla harjoitusottelussa Norsunluurannikon maalein 2-0. Maaleista vastasivat Tijani Belaid ja Radhouène Felhi. Ennen karsintojen alkamista Tunisian jalkapalloliitto neuvotteli huhtikuussa 2008 Bertrand Marchandin ja myöhemmin Jacques Santinin kanssa, mutta kumpikaan ei saanut solmittua haluamaansa sopimusta Tunisian jalkapalloliiton kanssa. Sen sijaan liitto nimitti portugalilaisen Humberto Coelhon uudeksi päävalmentajaksi 3. kesäkuuta 2008. Ennen nimittämistä Lemerre valmensi Tunisiaa viimeisen kerran maan MM-karsintojen neljännessä ottelussa Burkina Fasoa vastaan, joka päättyi 2-1 voittoon kotikentällä.
Joukkue Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012

| Pelaaja> Maalivahdit | Joukkue> Maalivahdit | Ottelut>  | Maalit>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Aymen Mathlouthi |  ES Sahel | 31 | 0 |
| Rami Jridi |  Stade Tunisien | 4 | 0 |
| Moez Ben Chérifa |  Espérance | 0 | 0 |
| Puolustajat | Puolustajat |  |  |
| Karim Haggui |  Hannover 96 | 79 | 6 |
| Ammar Jemal |  ES Sahel | 22 | 4 |
| Anis Boussaïdi |  Tavrija Simferopol | 53 | 2 |
| Aymen Abdennour |  Toulouse | 10 | 1 |
| Bilel Ifa |  Club Africain | 11 | 0 |
| Khalil Chemmam |  Espérance | 10 | 0 |
| Keskikenttäpelaajat | Keskikenttäpelaajat |  |  |
| Adel Chedli |  ES Sahel | 57 | 5 |
| Oussama Darragi |  Espérance | 26 | 6 |
| Khaled Korbi |  Espérance | 23 | 1 |
| Hocine Ragued |  Karabükspor | 31 | 1 |
| Yassine Chikhaoui |  FC Zürich | 24 | 3 |
| Youssef Msakni |  Espérance | 10 | 1 |
| Wissem Ben Yahia |  Mersin Idman Yurdu | 24 | 2 |
| Majdi Traoui |  Espérance | 31 | 4 |
| Zouhaier Dhaouadi |  Club Africain | 22 | 2 |
| Jamel Saihi |  Montpellier | 6 | 1 |
| Hyökkääjät | Hyökkääjät |  |  |
| Amine Chermiti |  Zürich | 31 | 6 |
| Issam Jemâa |  AJ Auxerre | 59 | 26 |
| Saber Khlifa |  Évian TGFC | 5 | 2 |
| Sami Allagui |  Mainz | 18 | 5 |
Kuuluisia pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1960-luku Mohamed Salah Jedidi (1962–1968)  Sadok Sassi (1964–1978)  Ezzedine Chakroun (1967–1974) 1970-luku Tarak Dhiab (1975–1990)  Témime Lahzami (1977–1981)  Mokhtar Dhouib  Ali Kaabi 1980-luku Mohamed Ali Mahjoubi (1988–1995)  |  1990-luku Faouzi Rouissi (1990–1999)  Sirajeddine Chihi (1991–2001)  Ali Boumnijel (1991–2007)  Tarek Thabet (1992–2002)  Chokri El Ouaer (1993–2002)  Adel Sellimi (1993–2002)  Sami Trabelsi (1994–2001)  Zoubaïer Baya (1994–2002)  Raouf Bouzaiene (1994–2002)  Skander Souayah (1994–2002)  Khaled Badra (1995–2006)  Imed Ben Younes (1996–1998)  Mehdi Ben Slimane (1996–2001)  Riadh Bouazizi (1996–2006)  Kaies Ghodhbane (1996–2006)  Hassen Gabsi (1997–2002)  |  2000-luku Hatem Trabelsi (1998–2006)  José Clayton (1998–2006)  Ziad Jaziri (1999–2006)  Karim Haggui (2003–)  Haykel Guemamdia (2005–2007)  |
Päävalmentajat

| Vuodet | Valmentaja | Saavutus |
| --- | --- | --- |
| 2022– |  Jalel Kadri | Kirin cup: Mestaruus 2022 MM-kilpailut: 1. kierros |
| 2019–2022 |  Mondher Kebaier | 2021 AM-kilpailut: Puolivälierä FIFA Arab Cup: Toinen |
| 2018–2019 |  Alain Giresse | 2019 AM-kilpailut: 4. sija |
| 2018 |  Faouzi Benzarti | (väliaikainen) |
| 2017–2018 |  Nabil Maaloul | 2018 MM-kilpailut: 1. kierros |
| 2015–2017 |  Henryk Kasperczak | 2017 AM-kilpailut: Puolivälierä |
| 2014–2015 |  Georges Leekens | 2015 AM-kilpailut: Puolivälierä |
| 2013–2014 |  Nizar Khanfir | (väliaikainen) |
| 2013 |  Ruud Krol | (väliaikainen) |
| 2013 |  Nabil Maaloul |  |
| 2011–2013 |  Sami Trabelsi | 2012 AM-kilpailut: Puolivälierä 2013 AM-kilpailut: 1. kierros |
| 2011 |  Ammar Souayah | (väliaikainen) |
| 2010 |  Bertrand Marchand |  |
| 2010 |  Sami Trabelsi | (väliaikainen) |
| 2009–2010 |  Faouzi Benzarti | 2010 AM-kilpailut: 1. kierros |
| 2008–2009 |  Humberto Coelho |  |
| 2002–2008 |  Roger Lemerre | 2004 Afrikan–mestaruus 2006 AM-kilpailut: Puolivälierä 2006 MM-kilpailut: 1. kierros 2008 AM-kilpailut: Puolivälierä |
| 2002 |  Youssef Zouaoui | (väliaikainen) |
| 2002 |  Ammar Souayah | 2002 MM-kilpailut: 1. kierros |
| 2001–2002 |  Henri Michel | 2002 AM-kilpailut: 1. kierros |
| 2001 |  Eckhard Krautzun |  |
| 1998–2001 |  Francesco Scoglio | 2000 AM-kilpailut: Neljäs |
| 1998 |  Ali Sellimi | (väliaikainen) |
| 1994–1998 |  Henryk Kasperczak | 1996 AM-kilpailut: Toinen 1998 AM-kilpailut: Puolivälierä 1998 MM-kilpailut: 1. kierros |
| 1994 |  Faouzi Benzarti | (väliaikainen) |
| 1993–1994 |  Youssef Zouaoui | 1994 AM-kilpailut: 1. kierros |
| 1990–1993 |  Mrad Mahjoub |  |
| 1989 |  Antoni Piechniczek |  |
| 1988–1989 |  Mokhtar Tlili |  |
| 1988 |  Antoni Piechniczek |  |
| 1987–1988 |  Taoufik Ben Othmane |  |
| 1986–1987 |  Jean Vincent |  |
| 1984–1986 |  Youssef Zouaoui |  |
| 1981–1983 |  Ryszard Kulesza | 1982 AM-kilpailut: 1. kierros |
| 1980–1981 |  Ameur Hizem |  |
| 1979–1980 |  Hmid Dhib |  |
| 1978–1979 |  Ameur Hizem |  |
| 1975–1978 |  Abdelmajid Chétali | 1978 AM-kilpailut: Neljäs 1978 MM-kilpailut: 1. kierros |
| 1974–1975 |  André Nagy |  |
| 1970–1974 |  Ameur Hizem | 1973 Palestiinan cup: Mestaruus |
| 1969 |  Beogovie Sereta |  |
| 1968–1969 |  Rado Rodcijic |  |
| 1965–1968 |  Mokhtar Ben Nacef | 1965 AM-kilpailut: Toinen |
| 1963–1965 |  André Gérard |  |
| 1961–1963 |  Franck Matosic | 1962 AM-kilpailut: Kolmas 1963 Arabian–mestaruus |
| 1960–1961 |  Milan Kristic |  |
| 1957–1960 |  Hachemi Chérif |  |
| 1956–1957 |  Rachid Turki |  |
Paidanvalmistajat

| Ajanjakso | Paidan valmistaja |
| --- | --- |
197?–1992: Adidas
1994–1998: Lotto
2000–2001: Uhlsport
2002–2010: Puma
2010–2016: Burrda
2016–2018: Uhlsport
2019–: Kappa
Aiheesta muualla

Tunisian maajoukkueen viralliset kotisivut (ranskaksi)
Tunisia FIFAn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tunisian jalkapallo
| --- | --- |
Miesten sarjat::  Ligue 1 • Ligue 2 • Ligue 3 • Ligue Amateur 4 • Tunisian jalkapalloliiga (1921–1957)
Miesten cupit::  Tunisian cup • Liigacup (1999–2007) • Supercup (1993–2001)
Maajoukkueet::  Tunisian maajoukkue • Tunisian A' maajoukkue • Tunisian olympiajoukkue • Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkue • Tunisian alle 17-vuotiaiden maajoukkue • Tunisian naisten maajoukkue
Liitot::  Tunisian jalkapalloliitto
Palkinnot::  Kultainen pallo
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Jalkapallon afrikanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957  Egypti | 1959  Yhdistynyt arabitasavalta | 1962  Etiopia | 1963  Ghana | 1965  Ghana | 1968  Kongo-Kinshasa |
| 1970  Sudan | 1972  Kongo | 1974  Zaire | 1976  Marokko | 1978  Ghana | 1980  Nigeria |
| 1982  Ghana | 1984  Kamerun | 1986  Egypti | 1988  Kamerun | 1990  Algeria | 1992  Norsunluurannikko |
| 1994  Nigeria | 1996  Etelä-Afrikka | 1998  Egypti | 2000  Kamerun | 2002  Kamerun | 2004  Tunisia |
| 2006  Egypti | 2008  Egypti | 2010  Egypti | 2012  Sambia | 2013  Nigeria | 2015  Norsunluurannikko |
| 2017  Kamerun | 2019 | 2021 | 2023 | 2025 |  |
Roger Lemerre saavutti Tunisian valmentajana Afrikan mestaruuden vuonna 2004.
Lemerren tyypillinen (valkoinen) systeemi 4-5-1.
Alankomaita vastaan käyty harjoitusottelu päättyi tasan 1–1.
Oussama Darragi nousi ratkaisevaan rooliin karsintojen aikana.
Vuosina 1978–1998 käytetty logo.
Virkasuhde

Virkasuhde on julkisoikeudellinen palvelussuhde, jossa valtio tai kunta on työnantajana ja virkamies tai viranhaltija työn suorittajana.
Virkasuhteeseen on lain mukaan palkattava kaikki ne henkilöt, jotka käyttävät työssään merkittävää julkista valtaa. Kuten työsuhde, myös virkasuhde voi olla luonteeltaan määräaikainen tai osa-aikainen. Virkasuhteeseen voi sisältyä koeaika, jonka aikana virkasuhde voidaan purkaa ilman erityistä syytä. Määräaikaisuus voi kestää enintään viisi vuotta. Tätä pidemmät määräaikaisuudet katsotaan toistaiseksi voimassa oleviksi. Työsuhteesta poiketen määräaikaisen virkasuhteen voi irtisanoa kumpi tahansa osapuoli milloin vain, mikäli tähän on laillinen syy. Määräaikaisuuksien ketjuttaminen on kielletty samaan tapaan kuin työsuhteissakin.
Virkasuhteen oikeusvaikutukset ovat pääasiassa samat kuin työsuhteenkin. Merkittävin ero on, että virkamies on aina rikoslain virkarikossäännösten alainen ja että hänet voidaan pidättää virantoimituksesta rikostutkinnan ajaksi. Virkasuhteen lomauttamisen, irtisanomisen ja purkamisen edellytykset ovat pääosin samat. Virkamies valittaa kuitenkin laittomasta irtisanomisesta tai virkasuhteen purusta hallinto-oikeuteen yleisen alioikeuden sijasta. Mikäli irtisanominen tai virkasuhteen purku on aiheeton, virkamiehellä on oikeus päästä takaisin entisiin tehtäviinsä.
Aiheesta muualla

Valtion virkamieslaki Finlex.  (19.8.1994/750).
Laki kunnallisesta viranhaltijasta Finlex.  (11.4.2003/304).
Verta, hikeä ja T-paitoja

| Verta, hikeä ja T-paitoja> Blood, Sweat and T-shirts |
| --- | --- |
Tyyli:  tosi-tv dokumentti
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Verkko:   BBC Three  Yle TV2
Esitetty:  22. huhtikuuta 2008 – 13. toukokuuta 2008
Jaksoja:  4
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  BBC
Seuraaja:  Verta, hikeä ja noutoruokaa Verta, hikeä ja luksusta
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Bafta Paras faktasarja (2009)
Aiheesta muualla
IMDb 
Verta, hikeä ja T-paitoja (Blood, Sweat and T-shirts) on brittiläinen dokumenttisarja. Sarjassa kuusi brittinuorta matkustavat Intiaan katsomaan, kuinka heidän muotivaatteensa tehdään. Tutustuessaan maan vaateteollisuuteen he vierailevat muun muassa hikipajoissa ja puuvillapelloilla.
Sarjaa tehtiin neljä jaksoa, jotka esitettiin Britanniassa vuonna 2008. Suomessa dokumenttisarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yle TV2:lla 13. tammikuuta 2010. Sarja sai jatkoa vuonna 2009 esitetystä dokumentista Verta, hikeä ja noutoruokaa, jossa nuoret vietiin Kaakkois-Aasiaan, josta länsimaissa myytävien noutoruokien ainekset ovat usein kotoisin. Vuonna 2010 esitettiin Verta, hikeä ja luksusta, jossa selvitettiin, mistä länsimaiden kalliit trendituotteet ovat peräisin.
Yksi dokumenteissa esiintyneistä nuorista, Stacey Dooley, alkoi myöhemmin tekemään omia dokumenttejaan BBC:lle.
Suomalainen versio

Sarjasta julkaistiin suomalainen versio Yle Areenassa maaliskuussa 2020. Ohjelmassa Maiju Voutilainen, Sandra Hagelstam, Joona Puhakka ja Veikko Seppälä matkustivat Myanmariin tutustumaan paikalliseen vaateteollisuuteen. Ohjelmaa juonsi Susani Mahadura.
Ohjelma voitti toukokuussa 2021 parhaan seurantarealityohjelman Kultaisen Venlan. Sarjan käsikirjoittaja Sirpa Leskelä palkittiin vuoden viihde ja events käsikirjoittajana.
Niin ikään Verta, hikeä ja luksusta -ohjelmasta on tehty suomalainen versio, joka julkaistiin Yle Areenaan 16.1.2023 ja nähdään Yle TV2:lla 19.1.2023 alkaen. Ohjelmaa juontaa Rosa Kettumäki. Ohjelmassa neljä sosiaalisen median vaikuttajaa matkustaa Kettumäen kanssa Ghanaan, Afrikan länsirannikolle etsimään vastauksia siihen, mitä tapahtuu luksuksen alkutuotannossa. Nämä neljä some-vaikuttajaa ovat Arttu Mustonen, Joona Hellman, Roosa Rahkonen ja Yousra Chafak.
Aiheesta muualla

Verta, hikeä ja T-paitoja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Volkssturmgewehr 1-5

| Volkssturmgewehr 1-5 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Itselataava kivääri
Valmistaja:  Useita valmistajia
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistusvuodet:  1945
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7,92x33 mm Kurz
Aseen pituus:  960 mm
Piipun pituus:  380 mm
Paino (tyhjänä):  4,27 kiloa
Lipas:  Tankolipas
Kapasiteetti:  30 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  685 m/s
Tehokas kantama:  Tehokas kantama 300 metriä.
Volkssturmgewehr 1-5 (VG 1-5, tunnetaan myös nimillä Versuchs-Gerät 1-5 ja Gustloff) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen itselataava kivääri. Ase suunniteltiin mahdollisimman yksinkertaiseksi ja helposti valmistettavaksi. Sen pääkäyttäjäkunnan muodostivat puolisotilaalliset Volkssturm-joukot.
Volkssturmgewehr 1-5:n kehitti Gustloff-Werken suunnittelija Karl Barnitzke osana primitiivisten aseiden ohjelmaa vuonna 1944. Ohjelman tavoite oli luoda yksinkertaisia ja nopeasti valmistettavia aseita, joita Liittoutuneiden sotatoimien johdosta romahtanut ja materiaalipulasta kärsivä Saksan teollisuus pystyisi valmistamaan. Ase käytti samaa lipasta ja patruunaa kuin monimutkaisempi Sturmgewehr 44 -rynnäkkökivääri. Muilta osin ase muistutti rakenteeltaan enemmän itselataavaa pistoolia kuin rynnäkkökivääriä.
Volkssturmgewehr 1-5:n valmistus alkoi tammikuussa 1945 ja sodan loppuun mennessä sitä ehdittiin valmistaa noin 10 000 kappaletta.
Saksalaiset Volkssturm-joukot ovat asemissa Oderjoen rannalla. Kuvassa vasemmalla oleva sotilas pitää kädessään Volkssturmgewehr 1-5 -kivääriä.
Käännös suomeksi
Vesijaon työväentalo

| Vesijaon työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Vesijako, Padasjoki
Valmistumisvuosi:  1912–1915
Rakennuttaja:  Vesijaon Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vesijaon työväentalo oli Padasjoen kunnan Vesijaon kylässä (joskus myös Vesijakaa) sijainnut työväentalo.
Historiaa

Vesijaon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talon se hankki vuosien 1912 ja 1915 välillä. Oma talo piristi toimintaa hetkeksi: vuonna 1912 yhdistyksen jäsenmäärä oli 10, vuonna 1915 se oli 17. 1930-luvun alussa yhdistyksen toimintaa kuvailtiin heikoksi, ja jäsenluku oli laskenut viiteen.
Vuonna 1928 talolla oli tappelu, jonka yhteydessä puukotettiin kolmea henkilöä. Loppuvuodesta 1929 siellä järjestettiin sosialidemokraattisen piirikunnan luento- ja opastuskursseja ja seuraavana vuonna valtuustoehdokas T. Kilven vaalitilaisuus.
Vertu

| Vertu Ltd |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1998
Toimitusjohtaja:  Gordon Watson
Kotipaikka:  Hampshire, Englanti
Toiminta-alue:  Englanti Hongkong Ranska Saksa Singapore Yhdysvallat
Tuotteet:  Ylellisyysmatkapuhelimet
Emoyhtiö:  Baferton
Kotisivu:  www.vertu.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vertu on ylellisyysmatkapuhelinten pioneeri ja valmistaja. Vertun toimitusjohtaja on Gordon Watson ja pääsuunnittelija on Frank Nuovo. Vertu oli alun perin itsenäisesti toimiva Nokian tytäryhtiö, joka oli täysin Nokian omistuksessa. Huhtikuussa 2012 kerrottiin Nokian neuvottelevan Vertun myynnistä pääomasijoitusyhtiö Permiran kanssa. Kesäkuussa 2012 Nokia ilmoitti myyvänsä Vertun ruotsalaiselle pääomasijoitusyhtiö EQT:lle, pitäen kuitenkin itsellään 10 prosenttia yhtiöstä.
Vuonna 2015 EQT myi Vertun kiinalaissijoittajille, jotka myivät Vertun Kyprokselle rekisteröidylle Baferton Ltd:lle maaliskuussa 2017.
Heinäkuussa 2017 Vertun turkkilaissukuinen omistaja Hakan Uzan ilmoitti yhtiön toiminnan loppumisesta ja 200 henkilön irtisanomisesta. Hän pitää kuitenkin merkin ja teknologian itsellään ja kaavailee Vertulle uutta alkua.
Vertu tarkoittaa ranskaksi hyvettä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vertun kotisivut
Vertti Kiukas

Vertti Kiukas on SOSTE Suomen sosiaali- ja terveys ry:n pääsihteeri. Kiukas on toiminut SOSTEn pääsihteerinä vuodesta 2011 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa SDP:n puoluetoimistolla ja Elämäntapaliiton toiminnanjohtajana 2003-2010. Vertti Kiukas on SDP:n puoluehallituksen jäsen  ja puolueen Demokraattinen osallistuminen, kolmannen sektorin toimintaedellytykset ja tasa-arvo -työryhmän puheenjohtajana kaudella 2020–2023.
Ura

Joulukuussa 2019 Kiukas nimitettiin Kelan hallitukseen toimikaudelle 1.1.2020–31.12.2022. Hänet valittiin myös Kelan hallituksen puheenjohtajaksi. Valtioneuvosto nimesi kesäkuussa 2020 Kiukkaan yhdeksi yhdeksästä Suomen Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenestä toimikaudelle 21.9.2020–20.9.2025. Talous ja sosiaalikomiteassa Kiukas työskentelee komitean sosiaali-, talous- ja ulkoasioiden valiokunnissa sekä jäsenmaiden taloutta seuraavassa ja koordinoivassa European Semester -seurantaryhmässä.
Kiukas kuuluu Veikkauksen hallintoneuvostoon ja toimii EuroHealthNet -verkoston varapuheenjohtajana. EuroHealthNet kokoaa yhteen eurooppalaisia julkisyhteisöjä, järjestöjä ja tutkimuslaitoksia.
Vienola

Kerrostalo Vienolanrinteen ja Vienolanpolun kulmassa.
Vienola on Turussa Pahaniemen kaupunginosassa sijaitseva lähiö. Kaikki lähiön talot on alun perin suunnitellut Olli Vahteran arkkitehtitoimisto, mutta monien julkisivuja on sittemmin muutettu.
Sijainti

Vienola sijaitsee Vienolanmäen huipulla. Lähiseudun paras maamerkki on Turkuhalli. Lähistöllä sijaitsevat myös Aunelan ala-aste, Pizzeria Kristal sekä Härkämäki, Perno, Pansio, Jyrkkälä ja Suikkila.
Liikenne

Vienolaan liikennöivät Turun bussiliikenteen linjat 33 ja 61.
Veittijärvi (Hattula)

| Veittijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hattula
Koordinaatit:  60°55′30″N, 24°10′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  oja Renkajokeen 
Järvinumero:  35.885.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,4 m  
Rantaviiva:  2,305 km  
Pinta-ala:  9,335 ha  
 fiVeittijärvi 
Veittijärvi  tai myös Veitsijärvi  on Kanta-Hämeessä Hattulassa Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven ympäristö sisältyy Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostumaan. Järvi on ilmeisesti syntynyt harjun ja sanduritasanteiden välissä olevaan painaumaan eli suppaan . Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven pohjoisrannassa veteen laskeutuu jyrkkä harjun rinne, mutta sen etelärannat ovat alavaa maata. Niitäkin reunustavat rinteet, jotka ovat sandurin aikaansaamia. Rannoille on rakennettu parikymmentä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa Myllykylältä tiet. Hämeenlinnan puoleinen raja ohittaa järven kaakkoispään 50 metrin etäisyydeltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen yläosan valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,4 metriä mpy. Sen ainoa tulo-oja laskee järven luoteispäähän. Se tulee harjujakson eteläpuolelta suoalueelta ja se virtaa turvetuotantoalueen vierestä. Laskuoja alkaa Väärälammista ja virtaa kolmen pienen lammen läpi ennen Veittijärveen laskemistaan. Tuotantoalueen kuivatusojassa on saostusallas ennen ojaa. Veittijärvi laskee Renkajokeen alle 50 metristä ojaa myöten.