stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rajamuseo

| Rajamuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Sotahistoriallinen museo, erikoismuseo 
Sijainti:  Immolan kasarmialue 
Kotisivut:  raja.fi/rajamuseo 
Koordinaatit:  61°14′31″N, 28°53′28″E
 fiRajamuseo 
  
Rajamuseo on Rajavartiolaitoksen historiaa taltioiva ja esittelevä erikoismuseo. Se sijaitsee Imatralla Immolan historiallisella kasarmialueella, Niskapietilän museotien varrella. Rajamuseo on Rajavartiolaitoksen valtakunnallinen museo ja se vastaa pääasiassa maarajojen vartioinnin historiaan liittyvän esineistön, materiaalin ja perinteiden esittämisestä ja tallentamisesta. Hallinnollisesti Rajamuseo kuuluu Immolassa sijaitsevaan Raja- ja merivartiokouluun.
Rajamuseon taustaa

Rajamiesperinteen ja historian keruu alkoi Rajavartiolaitoksen eri hallintoyksiköissä pääosin 1960-luvun kuluessa. Periaatepäätös rajavartiotoiminnan opetusnäyttelyn perustamisesta Immolaan tehtiin 1980-luvulla. Rajamuseo avautui vuonna 1989 laitoksen oman henkilökunnan opetusnäyttelynä. 1990-luvun alusta lähtien museoon ovat voineet kesäaukioloaikoina tutustua myös ulkopuoliset museovieraat. Rajamuseo on toiminut ja toimii yhä myös Rajavartiolaitoksen oman henkilökunnan opetusnäyttelynä. Lisäksi museolla on oma roolinsa Rajavartiolaitoksen hyväksi tehtävässä suhdetoiminta- ja rekrytointityössä.
Rajamuseon taustaa > Rajamuseon näyttelytoiminta

Rajamuseon uusi perusnäyttely Suomen suojelijat - Rajavartiolaitos rajaturvallisuuden ytimessä ennen ja nyt avattiin vuonna 2024 peruskorjattuun 1930-luvulta peräisin olevaan entiseen esikuntarakennukseen.
Immolan historiaa

Immolaan rakennettiin 1930-luvulla Ilmavoimien lentotukikohta. Sen infrastruktuuri ja rakennuskanta edustavat funktionalistista tyylisuuntaa. Talvisodan aikana Immolasta käsin toimi Hävittäjälentolaivue 24. Jatkosodan aikana Immolassa toimi Ilmavoimien kenttälentovarikko. Lisäksi lentokenttää käytettiin useissa eri Ilmavoimien toteuttamissa ilmasotatoimissa.
Kesäkuun 4. päivänä 1942 Imatran seudulla vietettiin Suomen Marsalkka Mannerheimin 75-vuotispäiviä. Mannerheimia saapui myös onnittelemaan Saksan valtakunnankansleri Adolf Hitler. Hitleriä kuljettanut Focke-Wulf Fw 200 Condor -kuljetuslentokone laskeutui Immolan lentokentälle. Kesällä 1944 lentokentältä operoi Suomen avuksi saapunut Saksan Luftwaffen lento-osasto Kuhlmey, joka vaikutti merkittävällä tavalla puna-armeijan kesän 1944 suurhyökkäyksen torjumiseen.
Jatkosodan jälkeen Immolan kasarmialue jäi Rajavartiolaitoksen käyttöön Moskovan vuoden 1940 rauhan rajan jäätyä lopulliseksi. Nykyään Immolassa sijaitsee Raja- ja merivartiokoulun lisäksi Kaakkois-Suomen rajavartioston esikunta sekä erinäisiä Rajavartiolaitoksen esikunnan alaisia tukitoimintoja. Rajamuseo vastaa myös Immolan historian taltioimisesta.
Aiheesta muualla

Rajamuseo Rajavartiolaitoksen verkkosivuilla
Suomen sotatieteelliset erikoismuseot (Aselajimuseot)
Forum Marinum
Hallinportin ilmailumuseo
Ilmatorjuntamuseo
Suomen Ilmavoimamuseo
Suomen Jääkärimuseo
Jalkaväkimuseo
Lottamuseo
Lylyn viestivarikon museo
Maneesi
Mobilia
Panssarimuseo
Pioneerimuseo
Porilaismuseo
Päämajamuseo
Raatteen Portti
Rajamuseo
Rannikkotykistömuseo
Ratsuväkimuseo
RUK-museo
Sotamuseo
Sotilaslääketieteen museo
Sukellusvene Vesikko
Suojeluskunta- ja lottamuseo
Taistelijan talo
Suomen Tykistömuseo
Viestimuseo
| n k Perustiedot Wikidatassa: Rajamuseo (Q11889875)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: sotahistoriallinen museo, erikoismuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Imatra
sijainti: Immolan kasarmialue
koordinaatit: 61°14′33″N 28°53′28″E﻿ / ﻿61.242381°N 28.891211°E﻿ / 61.242381; 28.891211
Golfvirta

Golfvirran kulku Meksikonlahdelta Jäämerelle
Golfvirta on suuri lämmin Atlantin valtameren merivirta. Se saa alkunsa Meksikonlahdelta pohjoisesta päiväntasaajavirrasta, johon yhdistyy pienempiä virtauksia. Virtaus jatkuu Pohjois-Atlantin kautta Jäämerelle saakka.
Golfvirta on voimakkain ja merkittävin läntinen reunavirtaus. Sen kuljettama lämpö vaikuttaa suuresti Länsi- ja Pohjois-Euroopan ilmastoon etenkin talvella, ja tekee myös Suomen ilmastosta lauhkean.
Varhaiset havainnot

Tiettävästi ensimmäinen kirjallinen maininta Golfvirran olemassaolosta tunnetaan espanjalaisen tutkimusmatkailija Juan Ponce de Leónin lokikirjamerkinnöistä vuodelta 1513. Benjamin Franklin selvitti 1700-luvulla ilmiön täsmällisemmin alettuaan ihmetellä, miksi purjehdus Amerikasta Eurooppaan kesti aina vähemmän aikaa kuin päinvastaiseen suuntaan. Franklin teki Atlantilla tuuli- ja virtausmittauksia sekä meriveden lämpötilan kartoituksia. Hän piirsi virrasta kartan ja myös antoi virralle nimen.
Kulku

Golfvirta saa alkunsa Meksikonlahdesta, mistä sen suomenkielinen nimityskin tulee (saksankielinen sana Golf tarkoittaa suurta lahtea). Meksikonlahdelta virta kulkee Floridansalmen kautta Bahamasaarten ohi Yhdysvaltain itärannikon tuntumassa koilliseen. Virta irtautuu rannikolta Pohjois-Carolinan Cape Hatterasin kohdalla. Keski-Atlantilla kohdassa 30° läntistä pituutta, 40° pohjoista leveyttä Golfvirta haarautuu takaisin Afrikan rannikkoa kiertyvään haaraan sekä pohjoiseen, Atlantin ylittävään haaraan. Tämä pohjoinen haara eli Pohjois-Atlantin virta kulkee Britteinsaarten pohjoispuolitse Norjanmerelle. Sen sivuhaara jatkaa Norjan rannikkoa Barentsinmerelle Kuolan niemimaalle asti. Päähaara kääntyy Norjan rannikolla Tromssan kohdalta pohjoiseen kohti Huippuvuoria. Siellä virran vesi painuu Jäämeren pintavettä raskaampana syvemmälle, ja Jäämeren keskusaltaassa Golfvirran vettä löytyy 0,5–1 kilometrin syvyydestä.
Virtaus

Golfvirtauksen nopeus on suurimmillaan jopa kaksi metriä sekunnissa (m/s), joka on kymmenkertainen tyypilliseen merivirtaan verrattuna. Nopeimman virtauksen leveys on 20–30 kilometriä, ja 1 m/s nopean virran leveys on noin 50 kilometriä. Suuren virtausnopeuden alueilla esiintyy katkoja. Heikompana virtaus ulottuu muutaman sadan kilometrin leveydelle, jolloin virtauksen keskimääräinen nopeus on enää 0,1 m/s.
Golfvirta on aluksi Pohjois-Atlantilla talvella melko lämmin, 12–15 astetta. Vettä kulkee talvisin noin 1 300 km³ päivässä jäähtyen 1−4 astetta, jolloin vesi uppoaa alas syvävedeksi. Vesi vapauttaa silloin päivässä noin 6·1019 joulea energiaa. Golfvirta jakautuu Irlannin edustalla subpolaariseen ja subtrooppiseen kiertoon.
Golfvirta ulottuu Miaminlahdella jopa 450 metrin syvyyteen. Virtaama Cape Hatterasin kohdalla on 80 sverdrupia (Sv) eli 80 miljoonaa kuutiometriä vettä sekunnissa. Huipussaan virtaus on 65. pituuspiirin itäpuolella Uudesta-Englannista itään, jolloin se saavuttaa jopa 150 Sv:n tason. Golfvirta etenee pitkiä matkoja meanderoiden eli taipuillen liikkuessaan, ja se erottuu hitaammista virtauksista intensiivisenä nauhana. Taipuilussa syntyy usein suljettuja keskimittaisia, noin 100 kilometrin levyisiä virtauspyörteitä, joiden keskukseen jää kylmää tai lämmintä vettä. Kylmänapaisia pyörteitä esiintyy virran eteläpuolella esimerkiksi virtauksen irtauduttua taipuillen Amerikan rannikosta. Lämpimiä pyörteitä syntyy virran pohjoispuolelle, kun alun perin virran eteläpuolella ollut pyörre siirtyy päävirran poikki keskelle kylmän veden aluetta. Pyörteet saattavat irtautua päävirtauksesta ja saavuttaa halkaisijaltaan jopa 1 000 kilometrin koon. Keskileveysasteilla Pohjois-Atlantin ylemmässä kerroksessa olevista pyörteistä vähintään neljännes voi olla jäänteitä vanhoista Golfvirran kylmistä pyörteistä.
Vaikutus

Golfvirta lämmittää huomattavasti ilmastoa Länsi- ja Pohjois-Euroopassa, erityisesti muun muassa Norjassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Ranskassa nimenomaan talvisin.lähde? Golfvirta lämmittää meren rannikolla olevaa Länsi-Eurooppaa muuttaen huomattavasti muun muassa Islannin, Englannin ja Norjan ilmastoja.
Muualla Skandinaviassa ja Suomessa vaikutus on hieman pienempi kuin Norjan rannikolla, mutta länsituulten myötä Golfvirran lämpöä kulkeutuu myös Suomeen erityisesti matalapaineissa. Tämän vuoksi Suomen keskilämpötila on jopa kuusi astetta korkeampi kuin vastaavilla leveysasteilla mantereisessa Kanadassa.
Golfvirta mahdollistaa talvimerenkulun hyvin pohjoisessa, sillä Norjan rannikot eivät jäädy missään, ja Suomeen ennen kuuluneen Petsamon Liinahamari oli aikanaan Suomen ainoa ympärivuotisesti jäätön satama.
Golfvirta luo osaltaan valtameren polaaririntamaa, jossa navoilta tuleva kylmä vesi ja päiväntasaajalta tuleva lämmin vesi kohtaavat. Golfvirrasta haihtuu virtauksen aikana vettä ja poistuu lämpöä. Kasvaneen suolapitoisuuden takia osa vedestä laskeutuu alemmaksi. Näin Golfvirta toimii kylmän valtameren syväveden lähteenä. Golfvirta on merkittävä osa valtamerten termohaliinikiertoa.
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset > Golfvirran heikkeneminen; AMOC:n heikkeneminen tai pysähtyminen

Ilmaston lämpenemisen on tiedepiireissä esitetty voivan johtaa Atlantin valtameren etelä-pohjoissuuntainen pystykiertovirtauksen (AMOC), eli Atlantin termohaliinikierron, hidastumiseen tai jopa pysähtymiseen. AMOC on Golfvirran merkittävä komponentti.
Ilmaston lämpenemisen johdosta Grönlannin ja pohjoisnavan jäätiköt lisäävät sulatessaan makean veden osuutta merivedessä. Myös sateet ja lumien sulaminen tuottavat pohjoisessa lämpenemisen takia aiempaa enemmän makeaa vettä.lähde? Makea vesi on harvempaa kuin suolainen merivesi, joten makeiden sulamisvesien sekoittuessa Pohjois-Atlantin meriveteen ei merivesi enää jäähtyessään painu pohjaan yhtä helposti. Meriveden makeutuminen ja sen jäähtymisen hidastuminen Pohjois-Atlantilla voisi tukkia tien Atlantilta pohjoiseen tulevalta Golfvirran lämpimältä virtaukselta hidastaen siten koko virtausta.
AMOC:n pysähtymistä pidetään epätodennäköisenä tällä vuosisadalla, ja pysähtymisen on esitetty vaativan vähintään 3–5 °C maapallon keskilämpötilan nousun. Nykyisillä toimilla maapallo lämpenisi vain 2.4 astetta.
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset > Golfvirran heikkenemisen seuraukset

Golfvirran muutosten vaikutukset Pohjois-Atlantin alueella ovat kiistanalaisia. Media on uutisoinut näyttävästi muutosten vaikutuksista, sekä toistuvasti sekoittanut AMOC:n ja Golfvirran toisiinsa ja uutisoinut virheellisesti Golfvirran pysähtymisestä.
Golfvirran heikkenemisen on esitetty voivan johtaa Pohjois-Euroopan viilentymiseen. Toisaalta samanaikaisen ilmaston lämpeneminen vähentää virtausten muutoksista aiheutuvia muutoksia Euroopan ilmastossa.
Virran pysähtymisen seurauksena merenpinta voisi paikoitellen nousta metrin Pohjois-Atlantilla, eli muun muassa Pohjois-Amerikan Itärannikolla ja Pohjois-Euroopan Länsirannikoilla. Pysähtyminen vaikuttaisi myös sateiden jakautumiseen Etelä- ja Länsi-Euroopassa sekä voisi hidastaa Grönlannin mannerjäätikön sulamista.
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset > Mittaustuloksia

NASA:n vuonna 2010 julkaisemissa mittauksissa Golfvirran on esitetty voimistuneen vuodesta 1993 lähtien. Toisaalta vuonna 2015 virran esitettiin heikentyneen 15–20% viimeisten 200 vuoden aikana. Vuonna 2018 saksalainen Potsdamin ilmastotutkimusinstituutti arvioi Atlantin termohaliinikierron hidastuneen 1900-luvun puolivälin jälkeen 15 prosenttia. Sen seurauksena Golf-virta on siirtynyt Yhdysvaltain rannikolla pohjoisemmaksi, synnyttäen New Yorkin ja Mainen edustoille "lämpökuplan". Tutkijat arvelevat virran hidastumisen jatkuvan, mikä johtaa arvaamattomiin muutoksiin Pohjois-Atlanttia reunustavilla maa-alueilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Golfvirta Wikimedia Commonsissa
Benjamin Franklinin kartta Golfvirrasta
Lämpökuva Golfvirrasta Yhdysvaltain itärannikolla. Lämmin ja taipuileva Golfvirta erottuu punaisella, ja sen eteläpuolella erottuu kylmiä virtauspyörteitä.
Kurah’oven lämpövoimalaitos

| Kurah’oven lämpövoimalaitos |
| --- | --- |

Polttoaine:  maakaasu, kivihiili
Teho:  1 527 MW
Omistaja:  DTEK
Valmistunut:  1941
Kytketty sähköverkkoon:  1946
Sijainti:  Kurah’ove, Ukraina
Koordinaatit:  47°59′N, 37°14′E
Kurah’oven lämpövoimalaitos (ukr. Курахівська ТЕС) on hiilivoimala ja yksi Ukrainan vanhimmista lämpövoimaloista.
Kolme laitoksen työntekijää kuoli heinäkuussa 2023 katon romahdettua Venäjän hyökkäysten seurauksena. Venäjän Ukrainan sodan edettyä lähelle Kurah’ovea kesällä 2024, työntekijät joutuivat purkamaan tärkeimmät osat voimalasta ja siirtämään niitä länteen, jotta niillä voitaisiin korjata terrorihyökkäyksissä vaurioutuneita voimalaitoksia. Marraskuussa 2024 kaksi jäähdytystornia tuhoutui venäläisten tulituksessa.
Kultainen kypärä

Kultainen kypärä on jääkiekon SM-liigassa Suomen jääkiekkoilijat ry:n kauden päätyttyä myöntämä palkinto. Palkinto annetaan pelaajalle, jonka pelaajat ovat äänestäneet keskuudestaan kauden parhaaksi. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin kauden 1986–1987 päätteeksi.
Äänestäjinä ovat liigapelaajat, ja jokainen pelaaja antaa kolmelle liigapelaajalle pisteet, ensimmäiselle viisi pistettä, toiselle kolme ja kolmannelle yhden pisteen. Jokainen pelaaja siis äänestää kolmea parhaaksi katsomaansa pelaajaa, jotka eivät saa olla oman joukkueen edustajia. Vain kaksi pelaajaa on saanut palkinnon kahdesti (Juha Riihijärvi ja Kimmo Rintanen) ja neljä kertaa ulkomaalainen pelaaja on vienyt voiton (Brian Rafalski, Tim Thomas, Cory Murphy ja Tomáš Záborský). Palkintojenjakotilaisuudessa jaetaan myös kaksi muuta pelaajien äänestämää palkintoa: parhaalle erotuomarille Kultainen pilli ja parhaalle Mestis-pelaajalle Kultainen kiekko.
Vuodesta 1994 lähtien jaetun, jääkiekkotoimittajien valitseman Lasse Oksanen -palkinnon voittaja on voittanut myös Kultaisen kypärän vuosia 1997, 1999, 2001, 2013, 2019, 2021 ja 2022 lukuun ottamatta.
Kultaisen kypärän saajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Pelipaikka | Kansalaisuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986–1987 | JyP HT | Pekka Järvelä | hyökkääjä |  Suomi |
| 1987–1988 | Lukko | Jarmo Myllys | maalivahti |  Suomi |
| 1988–1989 | TPS | Jukka Vilander | hyökkääjä |  Suomi |
| 1989–1990 | Ilves | Jukka Tammi | maalivahti |  Suomi |
| 1990–1991 | Jokerit | Teemu Selänne | hyökkääjä |  Suomi |
| 1991–1992 | TPS | Mikko Mäkelä | hyökkääjä |  Suomi |
| 1992–1993 | JyP HT | Juha Riihijärvi | hyökkääjä |  Suomi |
| 1993–1994 | TPS | Esa Keskinen | hyökkääjä |  Suomi |
| 1994–1995 | TPS | Saku Koivu | hyökkääjä |  Suomi |
| 1995–1996 | Lukko | Juha Riihijärvi (2.) | hyökkääjä |  Suomi |
| 1996–1997 | TPS | Kimmo Rintanen | hyökkääjä |  Suomi |
| 1997–1998 | Ilves | Raimo Helminen | hyökkääjä |  Suomi |
| 1998–1999 | HIFK | Brian Rafalski | puolustaja |  Yhdysvallat |
| 1999–2000 | TPS | Kai Nurminen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2000–2001 | TPS | Kimmo Rintanen (2.) | hyökkääjä |  Suomi |
| 2001–2002 | Tappara | Janne Ojanen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2002–2003 | HPK | Antti Miettinen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2003–2004 | HIFK | Timo Pärssinen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2004–2005 | Jokerit | Tim Thomas | maalivahti |  Yhdysvallat |
| 2005–2006 | HIFK | Tony Salmelainen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2006–2007 | HIFK | Cory Murphy | puolustaja |  Kanada |
| 2007–2008 | Jokerit | Ville Leino | hyökkääjä |  Suomi |
| 2008–2009 | Jokerit | Juuso Riksman | maalivahti |  Suomi |
| 2009–2010 | Tappara | Jori Lehterä  | hyökkääjä |  Suomi |
| 2010–2011 | HIFK | Ville Peltonen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2011–2012 | Ässät | Tomáš Záborský | hyökkääjä |  Slovakia |
| 2012–2013 | KalPa | Sakari Salminen  | hyökkääjä |  Suomi |
| 2013–2014 | Ilves | Michael Keränen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2014–2015 | Blues | Kim Hirschovits | hyökkääjä |  Suomi |
| 2015–2016 | Tappara | Kristian Kuusela | hyökkääjä |  Suomi |
| 2016–2017 | Kärpät | Mika Pyörälä | hyökkääjä |  Suomi |
| 2017–2018 | Kärpät | Julius Junttila | hyökkääjä |  Suomi |
| 2018–2019 | Kärpät | Ville Leskinen | hyökkääjä |  Suomi |
| 2019–2020 | Lukko | Justin Danforth | hyökkääjä |  Kanada |
| 2020–2021 | HPK | Petri Kontiola  | hyökkääjä |  Suomi |
| 2021–2022 | Tappara | Anton Levtchi  | hyökkääjä |  Suomi |
| 2022–2023 | HPK | Michael Joly  | hyökkääjä |  Kanada |
| 2023–2024 | JYP | Jerry Turkulainen  | hyökkääjä |  Suomi |
| 2024–2025 | Sport | Atro Leppänen  | puolustaja |  Suomi |
Veikkauksen Kultainen kypärä

Veikkauksen Kultainen kypärä on Veikkauksen Vedonlyönnin symboli, jota pitää hallussaan eniten tehopisteitä joukkueessaan tehnyt pelaaja. Kunkin SM-liigaseuran kauden kolmannesta runkosarjan ottelusta lähtien jokaisen liigajoukkueen tehokkain kenttäpelaaja pelaa ottelussa kultaisen kypärän kanssa. Kun runkosarja on tullut päätökseen, viimeinen kultaista kypärää yllään pukenut pelaaja pelaa kultaisen kypärän avulla myös kahdessa ensimmäisessä pudotuspelissä. Lisäksi jokaisessa joukkueessa eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja palkitaan runkosarjan päättyessä erityispalkinnolla. Uudistuksen lanseerasi Veikkaus vedonlyöntinsä markkinoimiseksi.
Jääkiekon SM-liigan verkkosivustolla tiedotetaan, että "mikäli paras pistemies on loukkaantunut tai ei voi jostain muusta syystä pelata, kantaa Kultaista kypärää joukkueen paras ottelupöytäkirjaan merkitty pistemies." Kypärään liittyy myös Liigan järjestämä kilpailu, jossa seurataan, kuka pelaajista on eniten pitänyt tätä tunnusta. "Pelaaja, joka runkosarjassa pelaa eniten otteluita Kultainen kypärä päässään ja sijoittuu Liigan pistepörssissä 20 parhaan joukkoon, voittaa Veikkauksen asettaman 10 000 euron palkinnon." Kultaisen kypärän konsepti sai alkunsa kaudella 1994–1995. Idean panivat alulle silloinen Veikkauksen Vedonlyönnin tiedotusjohtaja Risto Nieminen ja Hjallis Harkimo.
Vuhlehirskan voimala

| Vuhlehirskan voimala |
| --- | --- |

Polttoaine:  kivihiili
Omistaja:  Centrenergo
Kytketty sähköverkkoon:  1972
Sijainti:  Svitlodarsk
Koordinaatit:  48.46444°N, 38.19806°E
Vuhlehirskan voimala (ukr. Вуглегірська ТЕС) on kivihiiltä polttoaineena käyttävä lämpövoimalaitos Svitlodarskissa Ukrainassa. Se on Ukrainan toiseksi suurin hiilivoimala.
Venäjän armeija valtasi voimalan heinäkuussa 2022 Venäjän–Ukrainan sodan aikana, Ukraina tosin vähätteli menetystä.
Jasmin Vähäkangas

| Jasmin Vähäkangas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1982 (ikä 42) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  juontaja, malli, laulaja, kunnallispoliitikko, bloggaaja
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Marko Vähäkangas
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jasmin Helga Ailikki Vähäkangas (o.s. Mäntylä, s. 7. elokuuta 1982 Oulu) on suomalainen malli, juontaja, laulaja, entinen kunnallispoliitikko ja bloggaaja.
Opinnot ja ura

Jasmin Mäntylä aloitti malliuransa jo 12-vuotiaana. Hän voitti Suomen Mallikuningatar -kisan ollessaan 14-vuotias ja Miss Model of the World -kisan vuonna 1999 16-vuotiaana. Hän esiintyi 1999 Sash! -yhtyeen Colour the World -nimisen hitin musiikkivideolla vuonna 1999.
17-vuotiaana Mäntylä työskenteli Marjo Sjöroosin Fashion Team -mallitoimistolle ja muutti Turkuun. Vuonna 2000 hän sijoittui 1. perintöprinsessaksi Miss Turku -kisassa. Samana vuonna Mäntylä hävisi Suomen turhin julkkis -äänestyksen Lola Wallinkoskelle 18 äänellä. Vuonna 2001 hänet valittiin Suomen turhimmaksi julkkikseksi.
Lopetettuaan mallintyöt Mäntylä jatkoi juontajana ja siirtyi turkulaisen ohjelmatoimisto Auraviihde Oy:n palvelukseen. Ensiesiintymisen laulajana Mäntylä teki vuoden 2001 Itsenäisyyspäivän aaton suurtansseissa Turun Elysee Areenalla ja on keikkaillut siitä lähtien useiden eri yhtyeiden solistina. Mäntylän ohjelmisto koostuu suomalaisesta iskelmä- ja tanssimusiikista. Vuonna 2002 ilmestyi hänen esikoisalbuminsa Luoksein jää, jolta julkaistiin singlet "Jasmiinin tuoksu/Mieheni" ja "Sata yötä". Jasmin esiintyi myös Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2006.
Syksyllä 2004 Mäntylä muutti takaisin kotikaupunkiinsa Ouluun. Hän oli mukana MTV3:n perjantai-iltaisin esitetyssä viihdeohjelmassa EVVK. Ohjelman lopussa hän lausui mietelauseen Vanajanlinnan morsiussviitin vuoteesta, pukeutuneena pelkkään silkkilakanaan.
Mäntylä opiskeli Oulussa Pohjola-opistossa matkailun ohjelmapalvelu -linjalla vuonna 2006 päättyneenä lukuvuonna. Mäntylä työskenteli syksystä 2006 vuoden 2007 loppupuolelle asti Radio Pookissa mediamyyjänä ja perusti sen jälkeen oman yrityksen.
Vuonna 2006 Oulun käräjäoikeus tuomitsi Mäntylän 40 päiväksi ehdolliseen vankeuteen ja lisäksi 20 päiväsakkoon törkeästä rattijuopumuksesta ja liikenneturvallisuuden vaarantamisesta. Hän jäi saman vuoden kesällä kiinni rattijuopumuksesta ja ajokortitta ajosta, kun hänen autonsa suistui tieltä ja törmäsi puuhun Utajärvellä. Vuoden 2009 alussa Mäntylä teki elämäntapamuutoksen. Hän kertoi jättävänsa alkoholin ja juhlimisen kokonaan.
Opinnot ja ura > Politiikassa

Jasmin Mäntylä oli kuulunut Kokoomukseen 17-vuotiaasta lähtien. Hän pyrki Oulun kaupunginvaltuustoon syksyn 2008 kunnallisvaaleissa. Vaaleissa hän ylsi varavaltuutetuksi. Mäntylä valittiin paikkakunnalta muuttaneen Anne Seppäsen tilalle Oulun opetuslautakunnan varajäseneksi 19. toukokuuta 2008. Hänet valittiin 19. tammikuuta 2009 Oulun nuorisoasiainlautakunnan jäseneksi kaudelle 2009–2012.
Mäntylä valittiin vuonna 2010 Osuuskauppa Arinan edustajiston varajäseneksi. Mäntylä toimi Kansallisen Lastenliiton Pohjois-Pohjanmaan piirin puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Mäntylä oli kokoomuksen ehdokas Oulun vaalipiirissä. Hän sai 361 ääntä eikä tullut valituksi.
Mäntylä oli Oulussa kokoomuksen kunnallisvaaliehdokkaana myös vuoden 2012 kunnallisvaaleissa, mutta jäi ulos valtuustosta saatuaan 37 ääntä. Vaalien jälkeen hän ilmoitti blogissaan, ettei aio enää asettua ehdolle mihinkään vaaleihin, vaan aikoo jatkaa Kokoomuksen työntekijänä.
Yksityiselämä

Mäntylän äiti on suomalainen ja isä intialainen.
Tammikuussa 2001 Mäntylä meni naimisiin Mike Raution kanssa. Hän haki avioeroa kolmen kuukauden kuluttua. Syyskuussa 2012 Mäntylä kihlautui englantilaisen Dennis Bramleyn kanssa. He avioituivat syyskuussa 2014 ja erosivat vuoden 2016 syksyllä.
Mäntylä tapasi nykyisen miehensä Marko Vähäkankaan yhteisellä työpaikalla 2022. He avioituivat Oulussa kesäkuussa 2023. Avioliiton myötä Mäntylä vaihtoi sukunimensä. Pariskunta sai pojan maaliskuussa 2025.
Diskografia

Luoksein jää (2002)
Aiheesta muualla

Turhat julkkikset ry: Voittajahistoriaa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Donets–Donbass-kanava

Donets–Donbass-kanavan reittiä Donetskin alueen kartalla.
Donets–Donbass-kanava (ukr. Канал Сіверський Донець – Донбас, Kanal Siverskyi Donets – Donbas; ven. Канал Северский Донец – Донбасс, Kanal Severski Donets – Donbass), lyhennys: Kanal SDD (ukr. Канал СДД) on vuosina 1954–1958 rakennettu keinotekoinen kanava Ukrainan itäosassa. Donin sivuhaarasta Donetsista alkunsa saava, 131,6 kilometriä pitkä, osin avokanavana ja osin putkistojen välityksellä toteutettu veden siirtoreitti on rakennettu palvelemaan erityisesti Donetskin alueen teollisuuden ja taajamien veden tarpeita.
Kanava otettiin käyttöön vuonna 1958. Kanavaa uusittiin ja laajennettiin vuonna 1979. Vedenpinnan kausivaihteluja tasoitetaan kanavan varrelle rakennetuilla tekojärvillä. Kanavan varrella on maaston korkeuserojen vuoksi ja virtauksen edistämiseksi pumppausasemia. Kanavan ylläpitämisestä on vastannut vesiyhtiö Voda Donbasu (ukr. КП Компанія «Вода Донбасу», KP Kompanija "Voda Donbasu").
Kanavan syvyys on 3,5–4,8 metriä ja pohjaosan leveys 1,5–3,0 m, virtauskapasiteetti on 25 m3/s. Matkallaan Donetsista Donetskiin kanavan pintataso nousee 248 metriä korkeammalle.
Oheisessa kartassa on kuvattu kanal SDD:n reittiä. Kanava saa alkunsa Donetsiin rakennetun voimalapadon vierestä (valokuva; alkupiste 48.9144°N, 37.7509°E) Rajhorodokin kaupunkityyppisen taajaman koillispuolelta. Kanava jatkaa kohti Tšasiv Jaria ja sieltä Horlivkaan, jossa se kulkee pitkähkön matkan maahan kaivettuna putkiosuutena. Sieltä se jatkaa Makijivkan pohjoispuolitse ja Jasynuvatan itäpuolitse Ylä-Kalmiuksen tekojärvelle. Tekojärvi toimii eräänä Donetskin suurkaupunkialueen raakavesilähteenä. Sieltä on yhteys Asovanmereen laskevaan Kalmiusjokeen.
Voimalapato Donetsjoessa (taustalla), etualalla Donets–Donbass-kanavan alkupiste.
Donets–Donbass-kanavaa Tšasiv Jarin pohjoispuolella.
Kanavaa (2015), kun vedenpinta on matalalla.