stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ulrich Seidl
Filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ilmestymisvuosi | Alkuperäinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| 1982 | Der Ball |  |
| 1990 | Good News |  |
| 1992 | Mit Verlust ist zu rechnen | Losses to Be Expected |
| 1994 | Die letzten Männer | The Last Real Men |
| 1995 | Tierische Liebe | Animal Love |
| 1996 | Bilder einer Ausstellung |  |
| 1997 | Der Busenfreund  |  |
| 1998 | Spaß ohne Grenzen |  |
1998: Models
| 2000 | Hundstage | Dog Days |
| 2001 | Zur Lage | Situation Report |
| 2003 | Jesus, Du weißt | Jesus, You Know |
2007: Import Export
| 2012 | Paradies: Liebe | Paradise: Love |
| 2012 | Paradies: Glaube | Paradise: Faith |
| 2013 | Paradies: Hoffnung | Paradise: Hope |
| 2014 | Im Keller | In the Basement |
| 2016 | Safari |  |
| 2022 | Rimini |  |
| 2022 | Sparta |  |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi)
Ulrich Seidl Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Skip Woods

Skip Woods (s. 4. joulukuuta 1970) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten käsikirjoittajana Salasana: Swordfishille ja Hitman-pelisarjan elokuvaversiolle.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1998 | Thursday | Ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja |
| 2001 | Salasana: Swordfish | Käsikirjoittaja, tuottaja |
| 2007 | Hitman | Käsikirjoittaja |
| 2007 | Quiller Solitaire | Käsikirjoittaja |
| 2009 | Stopping Power | Käsikirjoittaja |
| 2009 | X-Men Origins: Wolverine | Käsikirjoittaja |
| 2009 | G.I. Joe: The Rise of Cobra | Käsikirjoittaja |
| 2010 | The A-Team | Käsikirjoittaja |
| 2013 | A Good Day to Die Hard | Käsikirjoittaja |
| 2014 | Sabotage | Käsikirjoittaja |
| 2015 | Hitman: Agent 47 | Käsikirjoittaja |
Aiheesta muualla

Skip Woods Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Luettelo historiallisista valtioista, joita ei ollut tunnustettu

Tämä on luettelo historiallisista valtioista, joita ei ollut tunnustettu tai jotka oli tunnustettu vain osittain. Siihen sisältyvät entiset geopoliittiset kokonaisuudet, jotka pyrkivät tulemaan hyväksytyiksi itsenäisinä valtioina, mutta jotka eivät koskaan saavuttaneet maailmanlaajuista diplomaattista tunnustusta. Luetteloon kuuluvilla ryhmittymillä oli sekä de facto -määräysvalta alueisiinsa että tietyn asteinen autonomia, jonka kautta ne pyrkivät itsenäiseksi valtioksi. Lisäksi luettelo sisältää joitain maita, joilla ei kyseistä määräysvaltaa ollut, mutta jotka olivat kuitenkin vähintään yhden virallisesti tunnustetun valtion tunnustamia.
Alueiden määrittely

Luetteloon kuuluvat alueet määrittyvät siten, että niiden on pitänyt ensin julistautua itsenäisiksi, ja sen jälkeen vielä joko:
koostua väestöstä ja järjestäytyneestä hallituksesta, jotka kykenevät solmimaan suhteita muiden valtioiden kanssa;
omata de facto -määräysvalta jonkun tunnustetun itsenäisen valtion alueeseen; tai
olla tullut vähintään yhden toisen valtion tunnustamaksi.
Historialliset valtiot, joita ei ollut kokonaan tunnustettu ja joilla oli de facto -määräysvalta alueeseensa > Aasia

| Nimi | Aikaväli | Nykyisin | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| Acehin sulttaanikunta | 1874–1904 | Osa Indonesiaa | Nykyisen Indonesian alueella sijainnut sulttaanikunta, jonka Alankomaat valloitti. |
| East Timor  Itä-Timorin demokraattinen tasavalta | 1975 | Nykyisin itsenäinen | Entinen Portugalin merentakainen provinssi. Julistautui itsenäiseksi 28.11.1975, ja sen tunnustivat Albania, Kap Verde, Guinea-Bissau ja Mosambik sekä São Tomé and Príncipe. Joulukuussa 1975 Indonesia valloitti sen ja liitti alueeseensa. Yhdistyneet kansakunnat, Portugali ja useimmat muut maat eivät tunnustaneet maan liittämistä Indonesiaan, vaan katsoivat sen edelleen olevan Portugalin aluetta, kunnes se lopullisesti itsenäistyi 2002. |
| Mantšukuo | 1932–1945 | Osa Kiinaa | Japanilaisten muodostama nukkevaltio. |
| Mongolian kansantasavalta | 1932–1945 | Nykyisin itsenäinen | Useat maat eivät sitä tunnustaneet ennen kuin 1960-luvulla, koska Kiinan kansantasavalta piti sitä alueeseensa kuuluvana.  |
| Tannu Tuva | 1921–1944 | Osa Venäjää | Tuvalaisten yritys saavuttaa itsenäisyys maan oltua vuosia Kiinan ja Venäjän keisarikunnan hallussa. Neuvostoliitto valtasi maan vuonna 1944 ja liitti sen myöhemmin itseensä. |
|  Tiibet | 1913–1951 | Nykyisin osa Kiinaa, Nepalia ja Intiaa | Vuonna 1913, Thubten Gyatso, Tiibetin 13. Dalai-lama, julisti maan itsenäiseksi Kiinasta, mutta sen tunnusti vain Mongolia.  14. Dalai-lama Tenzin Gyatso tunnusti Kiinan suvereenisuuden alueella vuonna 1951,, mutta Kiina ei edelleenkään hyväksy vuonna 1914 tehtyjä sopimuksia ja vaatii Intialle kuuluvaa Arunachal Pradeshiä eli Etelä-Tiibetiä.  |
Historialliset valtiot, joita ei ollut kokonaan tunnustettu ja joilla oli de facto -määräysvalta alueeseensa > Afrikka

| Nimi | Aikaväli | Nykyisin | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| Biafra | 1967–1970 | Osa Nigeriaa | Käsitti osan Itä-Nigeriaa, sen tunnustivat Gabon, Haiti, Norsunluurannikko, Tansania ja Sambia |
| Buuritasavallat | 1795–1902 | Osa Etelä-Afrikkaa | Liitettiin Brittiläiseen Etelä-Afrikkaan buurisodan aikana  |
| Bophuthatswana | 1977–1994 | Kuuluvat Etelä-Afrikkaan | Etelä-Afrikan apartheidin aikaiset bantustanit, jotka saivat tunnustuksen Etelä-Afrikan lisäksi vain toisiltaan |
| Ciskei | 1981–1994 | Kuuluvat Etelä-Afrikkaan | Etelä-Afrikan apartheidin aikaiset bantustanit, jotka saivat tunnustuksen Etelä-Afrikan lisäksi vain toisiltaan |
| Transkei | 1976–1994 | Kuuluvat Etelä-Afrikkaan | Etelä-Afrikan apartheidin aikaiset bantustanit, jotka saivat tunnustuksen Etelä-Afrikan lisäksi vain toisiltaan |
| Venda | 1979–1994  | Kuuluvat Etelä-Afrikkaan | Etelä-Afrikan apartheidin aikaiset bantustanit, jotka saivat tunnustuksen Etelä-Afrikan lisäksi vain toisiltaan |
| Katanga | 1960–1964 | Osa nykyistä Kongon demokraattista tasavaltaa | Kun entinen Belgian Kongo oli itsenäistynyt Kongon demokraattisesta tasavallasta, sen eteläinen maakunta Katanga pyrki eroamaan syntyneestä valtiosta, mutta sitä ei tunnustettu  |
| Sansibar ja Pemba | 1964 | Osa Tansaniaa | Sansibarin sulttaani teki 17.1.1964 palatsivallankumouksen, minkä jälkeen saaren musta enemmistö julisti perustetuksi Sansibarin ja Pemban kansantasavallan, joka lähes välittömästi yhdistettiin Tanganjikan kanssa Tansaniaksi. |
| Rhodesia | 1965–1979 | Nykyinen Zimbabwe | Entinen brittiläinen siirtomaa, joka julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi  |
|  Zimbabwe-Rhodesia | 1979 | Nykyinen Zimbabwe | Edellä mainitun Rhodesian lyhytaikainen seuraaja, jonka aikana valkoinen vähemmistöhallitus lopetettiin |
Historialliset valtiot, joita ei ollut kokonaan tunnustettu ja joilla oli de facto -määräysvalta alueeseensa > Oseania

| Nimi | Aikaväli | Nykyisin | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| Australian imperiumi | 1804 | Osa Australiaa | Australian imperiumi kaatui Castle Hillin kapinan jälkeen. |
| Bougainville  Bougainville väliaikainen hallinto | 1990–1998 | Osa Papua-Uutta-Guineaa | Allekirjoitti rauhansopimuksen Papua-Uuden-Guinean kanssa. Sopimus antoi saarille autonomian ja oikeuden järjestää kansanäänestys itsenäisyydestä. |
| Franceville  Francevillen itsenäinen kommuuni | 1889–1890 | Osa Vanuatua | Ranska takasi alueelle itsenäisyyden. Malesialaiset ja eurooppalaiset asuivat kommuunissa kunnes Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta sekaantui alueen politiikkaan. |
| North Solomons  Pohjoisten Salomonsaarten tasavalta | 1975–1976 | Osa Papua-Uutta-Guineaa | Itsenäistyi kaksi kertaa ja palasi rauhanneuvottelujen jälkeen. |
| Rotuma  Rotuman tasavalta | 1987-1988 | Osa Fijiä | Lakkautettiin 1988. |
| Tafea  Tafean kansakunta | 1980 | Osa Vanuatua | Vastusti Uusia-Hebridejä mutta alue liittettiin takaisin niihin. |
| Tanna  Tannan kansakunta | 1974 | Osa Vanuatua | Julistautui itsenäiseksi. Uudet-Hebridit palautti pian vallan takaisin itselleen. |
| Vemerana  Vemeranan tasavalta | 1980 | Osa Vanuatua | Vanutun valta palautettiin alueelle Papua-Uuden-Guinean avulla. |
Käännös suomeksi
Nick of Time (Bonnie Raittin albumi)

| Nick of Time Bonnie Raitt |
| --- | --- | --- |

C-kasetin kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: CD, LP, C-kasetti
 Tuottaja(t): Don Was
 Tyylilaji: Blues rock, AOR
 Kesto: 42.33
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #1    Yhdistynyt kuningaskunta #51
Bonnie Raittin muut julkaisut
| Nine Lives 1986 | Nick of Time 1989 | Luck of the Draw 1991 |
Nick of Time on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Bonnie Raittin studioalbumi vuodelta 1989. Sen on kustantanut Capitol Records ja tuottanut Don Was. Äänittäjänä ja miksaajana on ollut Ed Cherney.
Helsingin Sanomien Jukka Haurun mukaan tällä albumilla Raitt ”kääntää vanhaa blueskelkkaansa hieman funkympaan suuntaan”. Hän piti lopputulosta tasapainoisena mutta hieman vaisuna.
Musiikkikasetilla ei ole muita tietoja tuotannosta eikä levyllä esiintyvistä muusikoista.
Euroopan markkinoille musiikkikasettia (Capitol Records 264 7 91268 4) on valmistanut EMI. LP-levyn luettelotunnus on 564 7 91268 2 ja CD-levyn 064 7 91268 1.
Kappaleet

1. Nick of Time – 3:50
2. Thing Called Love – 3:50
3. Love Letter – 4:01
4. Cry on My Shoulder – 3:42
5. Real Man – 4:27
6. Nobody's Girl – 3:12
1. Have a Heart – 4:46
2. Too Soon to Tell – 3:45
3. I Will Not Be Denied – 4:52
4. I Ain’t Gonna Let You Break My Heart Again – 2:37
5. The Road's My Middle Name – 3:31
Härmä Golf

Härmä Golf on Kauhavan Ylihärmässä Härmän kuntokeskuksen yhteydessä sijaitseva 9-reikäinen golfkenttä. Täyteen pelikierrokseen pelataan kenttä kahteen kertaan. Jokaisella väylällä on neljä lyöntipaikkaa. Härmä Golfissa on lyöntiharjoittelurata ja yhteydessä toimii golfakatemia.
Kenttä aiotaan laajentaa 18-reikäiseksi, jolloin se olisi Eurooppa Tour -tason golfareena, jonka kokonaispituus tulee olemaan championship-lyöntipaikalta 6 440 metriä.
Aiheesta muualla

Härmä Golfin kotisivut
Kuusankosken jäähalli

| Kuusankosken jäähalli |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Naukio, Kuusankoski
Avattu:  1998
Omistaja:  Kouvolan kaupunki (vuoteen 2008 Kuusankosken kaupunki)
Hoitaja:  Kouvolan kaupungin liikuntatoimi
Kenttä:  jää
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kuusankosken jäähalli on Kouvolan Kuusankoskella, Naukion urheilupuistossa sijaitseva jäähalli, joka on rakennettu vuonna 1998. Suomi-sarjan joukkue HC Kuusankoski pelaa kotiottelunsa siellä. Jäähallissa on katsomot yhdellä sivulla ja yläkahvio toisessa päädyssä. Siellä on kesäisin mahdollista harrastaa myös rullakiekkoa. Hallin katsojakapasiteetti on 400.lähde?
Decadejäätikkö

Decadejäätikkö (engl. Decade Glacier / Decade Icefield) on Baffininsaarella sijaitseva jäätikkö. Itse saari kuuluu hallinnollisesti Kanadalle ja on osa Nunavutin territoriota. Jäätikön lännenpuoleiseen laaksoon valuvasta osasta käytetään nimitystä ”Decade Glacier”, ja idänpuoleisesta kenttämäisestä yläosasta taas nimitystä ”Decade Icefield”. Jäätikön sulamisvesi laskee lyhyen Decade River -joen kautta Inugsuin Fiord -nimiseen vuonoon.
Kuusankosken urheilupuisto

| Kuusankosken urheilupuisto> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Hiekkamäentie 1, 45700 Kuusankoski
Koordinaatit:  60°54′52″N, 26°36′31″E
Remontoitu:  2019
Omistaja:  Kouvolan kaupunki
Kenttä:  Luonnonnurmi
Käyttäjät
 Jalkapallo: Kumu, PaPe   
Katsojakapasiteetti
 n. 4 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kuusankosken urheilupuisto on Kouvolan Kuusankosken pääasiallinen yleisurheilu- ja jalkapalloareena. Se on Kuusankosken Kumun ja Voikkaan Pallo-Peikkojen kotikenttä. Urheilupuistossa on yleisurheilukenttä, ruoho- ja hiekkapäällysteiset pallokentät, hiekkatekonurmipintainen pesäpallokenttä sekä
tenniskentät.
Urheilupuisto on nähnyt aikoinaan Veikkausliigajalkapalloa. Kuusankosken Kumu pelasi liigaa kauden 1990 ja urheilupuisto toimi tuolloin Kumun kotikenttänä. Kyseiseltä kaudelta on peräisin myös kentän yleisöennätys, 3 269 katsojaa ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan. Urheilukentällä on katettu pääkatsomo sekä kenttää kiertävä betoninen aurinkokatsomo.
Saimaa Stadiumi

| Saimaa Stadiumi |
| --- | --- |
Osoite:  Raviradantie 22 B, 50100 Mikkeli
Valmistumisvuosi:  2018
Rakennuttaja:  Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu Xamk, Mikkelin kaupunki, Suomen Nuoriso-opisto
Urakoitsija:  NCC Building
Bruttoala:  10 903 m²
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saimaa Stadiumi on maaliskuussa 2018 Mikkelin Kalevankankaalle avautunut monitoimiareena. Lähes 11 000 neliön Saimaa Stadiumi on tuonut Kalevankankaalle runsaasti uusia sisäliikuntavaihtoehtoja. Areenan muunneltavat tilat mahdollistavat myös kulttuuritapahtumien, messujen ja hyvinvointipalveluiden järjestämisen. Areenan varustelussa on huomioitu SM- ja maailmanliigatasoiset urheilutapahtumat sekä maaottelut.
Hankkeen juuret ovat yhteistyössä Mikkelin kaupungin, Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu Xamkin sekä Suomen Nuoriso-opiston välillä. Ammattikorkeakoulu myös käyttää tiloja osana kampustaan. Mikkelin kaupunki rakensi erillishankkeena alueelle yli 600 autopaikkaa käsittävän pysäköintialueen. Mikkelin Jukurien noustua jääkiekon SM-liigaan liikennemäärä Kalevankankaalla on selvästi lisääntynyt.
Saimaa Stadiumin palveluihin kuuluvat:
Palloilulajit
Kuntosali
Juoksurata
Voimistelu
Taitoharjoittelualue
Viihdeliikunta
Seinäkiipeily ja boulderointi
SuperCorner
Kahvila- ja ravintolapalvelut
Hyvinvointipalvelut ja -testaukset
Stadiumi Shop
Tilapalvelut
Hieronta ja fysioterapia
Liikunta ja hyvinvointi

Saimaa Stadiumin halliosan koko on noin 5200 neliömetriä. 225 metriä pitkän juoksuradan ympäröivälle keskialueelle mahtuu esimerkiksi kolme salibandykenttää tai seitsemän lentopallokenttää. Saimaa Stadiumi muodostaa yhdessä Kalevankankaan ympärivuotisten ulkoliikuntamaastojen, Ikioma Areenan, Mikkelin raviradan sekä jääkiekon ja jalkapallon harjoitushallien kanssa ainutlaatuisen kokonaisuuden.
Tiloista voi varata vuoroja mm. kuntosalille, pelaamiseen, juoksuun tai ryhmäliikuntaan. Saimaa Stadiumilla on myös mahdollisuus kuntotestauksiin ja erilaisten hyvinvointipalveluiden hyödyntämiseen. Palveluita tarjotaan yhteistyössä paikallisten yritysten ja Xamk Active Life Labin kanssa.
Saimaa Stadiumin 12,5 metriä korkea ja lähes 30 metriä leveä Walltopia-kiipeilyseinä on alueen ensimmäinen. Seinällä on 4 itsevarmistavaa automaattilaitetta. Erillisellä boulder-kiipeilyseinällä on leveyttä jopa 16 metriä.
Saimaa Stadiumissa toimii myös yli 1100m² käsittävä SuperCorner, joka koostuu kolmesta eri alueesta kahdessa kerroksessa.
Tapahtumat

Saimaa Stadiumin 1500 kiinteää katsomopaikkaa ja yhteensä 5000 asiakaspaikkaa tuovat Etelä-Savoon ja Mikkeliin mahdollisuuksia järjestää konsertteja näyttävissä sisätiloissa ympäri vuoden. Konsertteja varten on tarjolla erilaisia vaihtoehtoja: esiintymislava voi olla hallin pitkällä sivulla tai sen päädyssä. Hallissa voidaan järjestää niin urheilutapahtumia, messuja kun konserttejakin. Yritykset voivat huomioida omia asiakkaitaan ja sidosryhmiään korkealuokkaisissa tiloissa erilaisten VIP-palveluiden muodossa.
Gunnersburyn hautausmaa

Gunnersburyn hautausmaan portti
Gunnersburyn hautausmaa on brittiläinen Lontoon Kensingtonissa sijaitseva hautausmaa. Se perustettiin vuonna 1929 alun perin Rothschild-suvulle kuuluneelle maa-alueelle. Hautausmaa sijaitsee Gunnersburyn puiston vieressä.
Hautausmaan eteläinen osa on varattu katolisten hautausmaaksi, ja sinne on haudattu erityisesti puolalaisia. Hautausmaan roomalaiskatolinen kappeli tuhoutui pommituksissa toisessa maailmansodassa.
Hautausmaalle haudattuja

Gunnersburyn hautausmaalle on haudattu muun muassa seuraavat henkilöt:
Terence Donovan (1936–1996), valokuvaaja
Tadeusz Komorowski (1895–1966), puolalainen kenraali (”kenraali Bor”)
Sydney Lee (1866–1949), taiteilija
Harold Brownlow Martin (1918–1988), australialainen lentäjä ja kenraali
John Ogdon (1937–1989), pianisti
Carol Reed (1906–1976), elokuvaohjaaja
Matthew Smith (1879–1959), taiteilija
Józef Smoleński (1894–1978), puolalainen kenraali
Aston Webb (1849–1930), arkkitehti
Greville Wynne (1919–1990), vakooja
Härmän ravirata

| Härmän ravirata |
| --- | --- |
 Härmän ravirata elokuussa 2023.
Rataluokitus:  Kesärata
Sijainti:  Alahärmä, Kauhava
Koordinaatit:  63°15′10″N, 022°50′49″E
Avattu:  1943
Omistaja:  Härmän Ravirata Oy
Kilpailupäiviä:  1
Rataennätykset
 Lämminveriset: Cymbal B.L. 16,4 (2007)   Suomenhevoset: Tähen Tuuri 23,6 (2011) 
Härmän (vanha) ravirata sijaitsee Kauhavalla, entisen Alahärmän kunnan keskustaajaman pohjoisosassa. Se kuuluu Suomen Hippoksen rataluokituksessa vain osan vuodesta toimiviin kesäratoihin. Härmän raviradalla ei järjestetä säännöllisesti totoraveja. Vanhalla radalla on ravattu toukokuussa 2023 ja sitä ennen toukokuussa 2019.
Vuonna 2014 radalla järjestettiin raviponeille tarkoitetut Ponikuninkuusravit.
Pekka Lillbacka rakennutti Alahärmään toisen raviradan, jonka avausravit ravattiin kesällä 2016. Tämä niin sanottu Power Parkin ravirata sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä vanhasta Härmän raviradasta, ja kilpailutoiminta on siirtynyt sinne.
Aiheesta muualla

Härmän Seudun Hevosystäväin yhdistyksen kotisivut[vanhentunut linkki]
| n k Perustiedot Wikidatassa: Härmän ravirata (Q18659263)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: ravirata
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kauhava
koordinaatit: 63°18′N 22°48′E﻿ / ﻿63.3°N 22.8°E﻿ / 63.3; 22.8
Il tabarro

Il tabarro (Viitta) on ensimmäinen ooppera Giacomo Puccinin kolmen yksinäytöksisen oopperan kokonaisuudesta Il tritticosta eli triptyykistä. Samaan kokonaisuuteen kuuluvat teokset Suor Angelica (Sisar Angelica) sekä Gianni Schicchi. Kantaesitys: Metropolitan Opera, New York City, 1918.
Vuonna 1912 Pariisissa Théâtre Marignyssä Giacomo Puccini näki Didier Goldin näytelmän Le Houppelande. Muutaman vuoden kuluttua näytelmän pohjalta syntyi Il tabarro. La rondinen sävellys vei maestro Puccinilta aikaa ja vasta lokakuussa 1915 hän aloitti Il tabarron työstämisen. Livornolainen Dario Niccodemi (1874–1934) oli suureksi avuksi kun Puccini etsi italian sanoja ranskalaisista proomumiesten kielestä. Giuseppe Adami oli luonnollinen valinta libretistiksi. Puccini aloitti Il tabarron säveltämisen Giorgettan ja Luigin toisesta duetosta.
Näytelmästä oopperaksi

Didier Goldin näytelmässä muut paitsi Giorgetta puhuvat alamaailman kieltä. Giorgetta viettelee Luigin. Näytelmän lopussa tapahtuu samanaikasesti kaksoistragedia. Goujon (Puccinin oopperassa Il tinca) murhaa vaimonsa ja Michele Louisin (oopperassa Luigi).
Il tabarrossa kaikilla on selkeä luonne. Giorgettan suhde Luigiin johtuu hänen ikävystymisestään proomuelämään. Giorgetta ei ole pystynyt hyväksymään lapsensa kuolemaa, mikä on etäännyttänyt Giorgettaa miehestään. Michele rakastaa vaimoaan syvästi ja murhaa Luigin. Michele ei halua olla kolmas pyörä. Luigi on kyllästynyt koviin työskentelyolosuhteisiin ja Giorgetta kiihottaa ja innostaa häntä. Nuorempi lastaaja Il Tinca juo murheeseensa (vaimo on ilotyttö). Vanhempi lastaaja Il Talpa haluaa vain levätä raskaan työn jälkeen ja hänen vaimonsa La Frugola haaveilee rauhallisesta vanhuudesta Talpan kanssa.
Musiikin analysointia

Musiikillisesti teos on rikas.kenen mukaan? Tunnelman luomiseksi alussa kuuluu taustalta suurkaupungin hälyä (muun muassa auton torvi ja joelta proomun sumusireeni). Puccini käyttää orkesteria kertojana ja hänellä on erilaisia musiikillisia motiiveita. Georgiettalla ei ole omaa aariaa, sen sijaan La Frugolalle on annettu näkyvä osa. Puccini myös lainaa itseään: Laulunmyyjä kertoo tarinaa Mimistä (ks. La Bohème). Michelen Nulla! Silenzio! on draaman musiikillinen huipentuma.
Allekirjoitetun partituurin jälkeen on Il tabarroon tehty pieni muutos Michelen monologin sanoihin.
Hahmot

Pääroolit
Luigi, ikä 20, lastaaja,Giorgettan rakastaja – tenori
Michele, ikä 50, proomunomistaja – baritoni
Giorgetta, ikä 25, Michelen vaimo – sopraano
Sivuroolit
Il Tinca, ikä 35, nuori lastaaja – tenori
Il Talpa, ikä 55, vanhempi lastaaja – basso
La Frugola, ikä 50, Talpan vaimo, lumpunkerääjä – mezzosopraano
Laulunmyyjä – tenori
Kaksi rakastavaista – tenori ja sopraano
Midinettejä – sopraanoja
Tapahtumapaikka ja -aika sekä kesto

Aika: 1910
Paikka: Proomu Seinellä Pariisissa
Kesto: 55 min
Ensi-iltamiehitys

Il Tabarro 14.12.1918 Metropolitan Opera House, New York
Kapellimestari Roberto Moranzoni
Michele – Luigi Montesanto
Luigi – Giulio Grimi
Il Tinca – Angelo Bada
Il Talpa – Adamo Didur
Giorgetta – Glaudio Muzio
La Frugola – Alice Gentle
Laulunmyyjä – Pietro Audisio
Kaksi rakastavaista – Marie Tiffany ja Albert Reiss
Kuuluisia aarioita ja kohtauksia

Primavera, primavera – Laulunmyyjä
Hai ben ragione – Luigi
È ben altro il mio sogno! – Giorgettan ja Luigin Belleville duetto
O Luigi! Luigi! – Giorgettan ja Luigin rakkausduetto
Nulla! ... Silenzio! – Michele