stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Trek V: The Final Frontier

| Star Trek V: Viimeisellä rajalla> Star Trek V: The Final Frontier |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Shatner
Käsikirjoittaja:  David Loughery
Tuottaja:  Harve Bennett
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Andrew Laszlo
Leikkaaja:  Peter E. Berger
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  9. kesäkuuta 1989
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 000 000 USD
Tuotto:  70 200 000 USD
Edeltäjä:  Star Trek IV: kotiinpaluu
Seuraaja:  Star Trek VI – Tuntematon maa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Star Trek V: The Final Frontier on viides Star Trek -elokuva. Ohjaajana on ensi kerran William Shatner.
Vastaanotto

Elokuva palkittiin Razzie-palkinnolla luokissa Vuoden 1989 huonoin elokuva, Huonoin näyttelijä (William Shatner) ja Huonoin ohjaaja (Shatner).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Shatner  | … |  Kirk   |
|  Leonard Nimoy  | … |  Spock   |
|  DeForest Kelley  | … |  McCoy   |
|  James Doohan  | … |  Scotty   |
|  Walter Koenig  | … |  Chekov   |
|  Nichelle Nichols  | … |  Uhura   |
|  George Takei  | … |  Sulu   |
Aiheesta muualla

Star Trek V: The Final Frontier Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Cocktail | Huonoimman elokuvan Golden Raspberry -palkinto 1990 | Seuraaja: Haamut eivät kykene ja Ford Fairlane |
Spangenhelm

Spangenhelm eli vannekypärä oli Euroopassa myöhäisantiikissa ja varhaiskeskiajalla suosittu kypärämalli.
Rakenne

Nimi "Spangenhelm" tulee saksan sanasta Spange, "vanne". Se viittaa kypärän yli ristikkäin kulkevien teräsvanteiden muodostamaan kehikkoon. Kypärän kuvun muodostavat rautalevyt, joita oli kolmesta kuuteen (yleisimmin neljä) ja jotka niitattiin kiinni tähän tukirakenteeseen. Tällaisen kypärän valmistaminen ei vaatinut edistyneitä metallinkäsittelytaitoja, mutta se tarjosi silti hyvän suojan käyttäjälleen. Osassa kypäristä oli nenäsuojus ja mahdollisesti erilliset poskisuojat.[lähde? ]
Historia

Spangenhelm-malliset kypärät olivat käytössä antiikista varhaiskeskiajalle, ja 500-luvulle tultaessa se oli yleisin Euroopassa käytössä ollut kypärätyyppi. Niiden uskotaan saapuneen Eurooppaan Euraasian aroseuduilta, paimentolaiskansojen kuten skyyttien ja sarmaattien välittäminä. Lisäsuojana näiden kypärien kanssa käytettiin yleensä rengaspanssarista tehtyä huppua tai kaulusta eli  camailia. Spangenhelm-kypäriä käytettiin ainakin 800-luvulle, mahdollisesti jopa 1100-luvulle asti, jolloin yhdestä kappaleesta taotut kypärät syrjäyttivät ne lopullisesti.[lähde? ]
Sarmatialaisia sotilaita Spangenhelm-kypärät päässään kuvattuina Trajanuksen pylvääseen.
Spangenhelm-kypärä 500-luvulta Wienin taidehistoriallsessa museossa.
Spangenhelm-kypärä kansainvaellusajalta Sinjssä Kroatiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spangenhelm Wikimedia Commonsissa
Merovingiaikainen Spangenhelm-kypärä Strasbourgin arkeologisessa museossa
Parc Astérix

Goudurix-vuoristorata on yksi puiston vetonauloista.
Parc Astérix on ranskalainen huvipuisto, joka perustuu Albert Uderzon ja René Goscinnyn luomiin Asterix-sarjakuviin. Se sijaitsee Plaillyssä noin 35 kilometriä Pariisista pohjoiseen.
Parc Astérix avattiin vuonna 1989, ja se oli vuonna 2023 Ranskan toiseksi suosituin teemapuisto. Siellä kävi vuoden aikana 2,81 miljoonaa vierailijaa, joka oli puiston ennätys. Vain Disneyland Paris on suositumpi kuin Parc Astérix. Puisto on laajentunut kattamaan myös muun muassa Rooman valtakunnan ja antiikin Kreikan. Puistossa on lisäksi teatteri ja delfinaario.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Parc Astérix Wikimedia Commonsissa
Puiston kotisivut (englanniksi, ranskaksi)
Paul Harrington

Paul Harrington on irlantilainen muusikko, joka voitti Charlie McGettiganin kanssa vuoden 1994 Eurovision laulukilpailun kappaleella Rock ’n’ Roll Kids. Harrington ja McGettigan olivat ensimmäiset Euroviisujen historiassa, jotka saivat yli 200 pistettä (226 pistettä) ja heidän voittonsa oli Irlannille kolmas peräkkäinen.
Aiheesta muualla

Viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:   1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:   1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:   1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:   1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:   1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:   2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:   2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:   2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo
Paraša

Tooraa luetaan synagogassa
Parašat hašavua (Hepreaksi: פָּרָשַׁת הַשָּׁבוּעַ‬) tai lyhyesti paraša, toiselta nimeltään sidra on  Tooran viikkojakso, jota luetaan yhtenä viikkona juutalaisen jumalanpalveluksen yhteydessä. Sen resitoi julkisesti juutalaisten jumalanpalvelusten yhteydessä tähän tehtävään nimetty henkilö eli baal kore. Sen lukeminen aloitetaan sapattina iltapäivän jumalanpalveluksessa, jossa siitä luetaan alkuosa, ja sama kohta luetaan uudelleen maanantain ja torstain aamupalveluksessa. Sapattiaamun jumalanpalveluksessa se luetaan kokonaan. Suurina juhlapyhinä viikkojakson sijasta luetaan kyseisen juhlan Toora-jakso. Juhlapyhinä ja sapattina sen lukua seuraa haftara, jossa luetaan kohta profeettojen kirjoista. Parašoita on yhteensä 54, ja ne kaikki luetaan yhden juutalaisen kalenterivuoden aikana.  

Jokaisella parašalla on nimi, joka tulee jostain sen ensimmäisessä lauseessa olevasta sanasta. Toora luetaan loppuun joka vuosi niin, että viimeinen jakso osuu Simhat Toraksi, jolloin tätä juhlistetaan synagogissa esimerkiksi tanssimalla ja laulamalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paraša Wikimedia Commonsissa
Paavo Päivänsalo

Paavo Rafael Päivänsalo (3. heinäkuuta 1918 Helsinki – 22. syyskuuta 2004 Helsinki) oli Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen professori.
Henkilöhistoria

Paavo Päivänsalon vanhemmat olivat teologian tohtori B. H. Päivänsalo ja Laina Elisabet Leidenius ja puoliso vuodesta 1952 Marja Lähimaa. Hänen veljiään olivat Olavi Päivänsalo, Armo Päivänsalo ja Veikko Päivänsalo. Ylioppilaaksi Paavo Päivänsalo tuli 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä suoritti teologian erotutkinnon 1941. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1949, jolloin hän myös väitteli filosofian tohtoriksi. Päivänsalo toimi opettajana 1950–1977, Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuodesta 1953 ja vanhainkodin saarnaaja Helsingissä vuodesta 1945. Hän sai vuonna 1972 professorin arvonimen. Päivänsalo nimitettiin kasvatustieteen professoriksi Jyväskylän yliopistoon vuonna 1979 ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hänen erityisalanaan olivat kasvatuksen teoreettiset ongelmat.  Päivänsalo tutki kasvatuspsykologiaa ja -sosiologiaa sekä kasvatuksen historiaa. Hänen mielestään kasvatustieteellisessä tutkimuksessa tarvittiin hyvin erilaisia lähestymistapoja, ja hän arvosteli sitä, miten kasvatustiede hänen mielestään tuohon aikaan oli "positiivis-empiristisen koulukunnan rautakahleissa." Häntä seurasi virassa Sirkka Hirsjärvi. Suomen Kristillinen Liitto, nykyisin Suomen Kristillisdemokraatit, perustettiin Päivänsalon kotona vuonna 1958.
Teoksia

Kasvatusvaikeuksia ympäristötekijöiden valossa, 1944
Sosiologinen tutkimus eskimoiden lastenhoito- ja kasvatustavoista, 1947
Murrosikäisten sosiaalinen kehitys lähinnä oppikoululaisia silmälläpitäen, 1948, väitöskirja
Nuoruusiän sielunelämää. 1, 1949
Nuoruusiän sielunelämää. 2, 1950
Nuoruusiän sielunelämää. 3, 1951
Yhteisöelämää lastentarhassa, 1952
Oppikoulun rangaistuksista, 1953
Raamatun mailta,  1953
Lappalaisten lastenhoito- ja kasvatustavoista, 1953
Suomen kasvatusopillisen tutkimuksen historia, 1954
Kasvatuksen tutkimuksen historia Suomessa vuoteen 1970, 1971
Suomen ja sen naapurimaiden koululaitoksista, 1971
Kasvatuksen tutkimuksen olemuksesta, 1973
B. H. Päivänsalo: 100-vuotisjuhlajulkaisu, 1974
Tieteellisen pätevyyden mittaamisesta: erityisesti silmällä pitäen kasvatustieteen alaa, 1974
Ilmari Helanderin vanhainkodin taustaa, syntyvaiheita ja nykypäivää, 1978
Suomalaisen kasvatuksentutkimuksen henkilöhahmoja. 1, 1986
Parbatin piirikunta

| Parbatin piirikunta पर्वत, Parvata |
| --- | --- |

 Parbatin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 28.2183°N, 83.6792°E 
Valtio:     Nepal
Kehitysalue:  Läntinen kehitysalue
Vyöhyke:  Dhawalagiri
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kusma
Pinta-ala:  494 km²
Väkiluku (2011)  ():  146 590
 – väestötiheys:  297 as./km²
HDI (2011):  0,510
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-DH
 
ddcparbat.gov.np
 Parbatin piirikunnan kartta. Piirikunnan hallintokeskus Kusma (2011) on merkitty kartalle  sinisellä symbolilla. 
Parbatin piirikunta (nepaliksi पर्वत, Parvata) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Dhawalagirin vyöhykkeellä.
Piirikunta rajoittuu idässä Kaskin ja Syangjan, lännessä Gulmin ja Baglungin ja pohjoisessa Myagdin piirikuntaan.
Parbatin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 146 590 henkeä (157 826 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 494 neliökilometriä ja väestötiheys 297 as./km2. Hallinnollinen keskus oli vuonna 2011 Shivalayan kyläkehityskomitean (12 470 as., 2011) keskustaajama Kusma, josta tehtiin toukokuussa 2014 piirikunnan ensimmäinen kaupunki.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan osaksi Nepalin Läntistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 17,8 % voidaan katsoa ylempään trooppiseen, 66,9 % subtrooppiseen, 14,0 % lauhkeaan ja 1,4 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.
Gandakijokea ja sen ympäristöä Parbatin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Parbatin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Introduction: About us (englanniksi) (ddcparbat.gov.np)
Panttilainaamo Louisiana

| Panttilainaamo Louisiana> Cajun Pawn Stars |
| --- | --- |
Kestoaika:  23 minuuttia
Pääosissa:  Jimmie DeRamus Peggy DeRamus Johnnie DeRamus Tammie DeRamus-Credeu
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   History  Jim
Esitetty:  8. tammikuuta 2012 – 10. tammikuuta 2013
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  52
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Brent Montgomery David George Joel Patterson Mary Donahue Paul Cabana
Tuotantoyhtiö(t):  Leftfield Pictures
Aiheesta muualla
IMDb 
Panttilainaamo Louisiana (engl. Cajun Pawn Stars) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja. Ohjelmassa seurataan Alexandriassa sijaitsevan Silver Dollar Pawn & Jewelry Center -putiikin arkea. Sarjan esittäminen alkoi yhdysvaltalaisella History-kanavalla 8. tammikuuta 2012. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Jim-kanavalla 1. joulukuuta 2014.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cajun Pawn Stars
Panttivanki (elokuva)

Panttivanki voi tarkoittaa seuraavia elokuvia:
Panttivanki (A Man Alone), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955
Panttivanki (Die Geisel), saksalainen elokuva vuodelta 1982
Panttivanki (Hostage), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
Panttivanki (Hostage), brittiläis-yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1992
Panttivanki (Hostage), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005
Suloinen panttivanki (Sweet Hostage), vuoden 1976 elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Panttivanki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stefanos Lekkas

| Stefanos Lekkas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. tammikuuta 1996 (ikä 28) Elburn, IL, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Steffi, Stef
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  40
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Fort Wayne Komets (ECHL) Rochester Americans (AHL) Orlando Solar Bears (ECHL) Wheeling Nailers (ECHL) Maine Mariners (ECHL) Odense Bulldogs (ECHL)
Stefanos Lekkas (s. 17. tammikuuta 1996 Elburn, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa.
Muuta

Lekkasilla on kreikkalaisia sukujuuria.
Papinsaari (Padasjoki)

Papinsaari
| --- | --- |
Sijainti:  Padasjoki Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  92,5 m 
Pinta-ala:  9,6 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Papinsaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.
Maantietoa

Saari on 460 metriä pitkä, 330 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailanselän länsiosassa Virmailansaaren edustalla ja Kelventeen pohjoispuolella. Sen naapurisaaria ovat Huhtsaari ja Kelvenne, ja saaren länsipuolella sijaitsee Virmailan Höysniemi ainoastaan 300 metrin päässä. Saari on matala ja se keskellä sijaitsee pieni kallioalue, jonka huippu yltää noin 93 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa noin 14 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saari on autio.
Luontoarvoja

Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä Huhtsaaren, Höysniemen ja Kelvennen kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). Saarella ei ole retkeilijöille osoitettu rantautumispaikkaa, mutta sellaisia on Höysniemessä ja Kelventeen Kelvenneniemellä.
Sokkokala

| Sokkokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Lohiahvenkalat Percopsiformes
Heimo::  Sokkokalat Amblyopsidae
Suku::  Amblyopsis
Laji::  spelaea
Kaksiosainen nimi
 Amblyopsis spelaea  DeKay, 1842 
Katso myös
   Sokkokala Wikispeciesissä   Sokkokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sokkokala (Amblyopsis spelaea) on sokkokalojen (Amblyopsidae) heimon suurin kalalaji. James Ellsworth DeKay kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1842.
Ulkonäkö ja koko

Sokkokalalla on hyvin pienet silmät. Laji on nimensä mukaisesti täysin näkökyvytön. Sokkokalalta puuttuu kylkiviiva. Lajin kalat ovat vaaleanpunaisia. Laji on heimonsa suurikokoisin, tavallisesti noin 6-7 senttimetrin mittainen kala. Suurin tavattu yksilö oli 11 senttimetriä pitkä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sokkokala elää ainoastaan Pohjois-Amerikan Yhdysvalloissa. Laji elää makeassa vedessä.
Elintavat

Sokkokala on taitava saalistaja. Se elää maanalaisissa luolissa. Laji voi pysyä elossa jopa 2 vuotta ilman minkäänlaista ravintoa, minkä hidas aineenvaihdunta mahdollistaa.
Star (vene)

| Star |
| --- | --- |

 Nykyinen Star
Tyyppi:  kölivene, yksityyppiluokka olympialaisissa
Suurin pituus (LOA):  6,9 m
Vesilinjan pituus (LWL):  4,7 m
Leveys:  1,7 m
Syväys:  1,0 m
Mastonkorkeus:  9,6 m
Paino:  671 kg
Purjeet:  bermudariki
Purjepinta-ala (iso ja fokka):  26,5 m2
Isopurje:  20,5 m2
Fokka / Genua:  6,0 m2
Spinaakkeri:  ei ole m2
Miehistö:  2
Suunnittelija:  Francis Sweisguth
Suunnitteluvuosi:  1910
Star on yksityyppinen kahden hengen klassinen kölivene kilpapurjehdukseen. Star-veneen tulee painaa vähintään 671kg ja purjepinta-ala on enintään 26,5m². Vene on bermudarikattu ja sen isopurje suhteellisen suuri verrattuna keulapurjeeseen. Toisin kuin monissa muissa kilpaveneissä siinä ei ole spinaakkeria. Star on suunniteltu vuonna 1910 ja sen jälkeen veneitä on rakennettu noin 8300.
Star-luokka olympialaisissa

Vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisista alkaen Star on ollut miehille ja naisille avoin olympialuokka. Ainoastaan vuonna Montrealin olympialaisissa 1976 sen korvasi Tempest-luokka. Star-luokka varattiin vain miehille 2004, jolloin olympialaisiin perustettiin naisille oma köliveneluokka eli Yngling. Yhdysvallat on Star-luokan menestyksekkäin maa seitsemällä olympiakullallaan, joista viimeisin tuli Mark Reynoldsin kipparoimalle veneelle Sydneyn olympialaisista vuonna 2000.
Rion olympialaisissa 2016 Star-luokkaa ei enää ollut.
Star-luokka olympialaisissa > Olympiamitalistit

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1932 |  Yhdysvallat  Gilbert Gray  Andrew Libano |  Yhdistynyt kuningaskunta  |  Ruotsi  |
| 1936 |  Saksa  Peter Bischoff   Hans-Joachim Weise |  Ruotsi  |  Alankomaat  |
| 1948 |  Yhdysvallat  Hilary Smart  Paul Smart |  Kuuba  |  Alankomaat  |
| 1952 |  Italia  Agostino Straulino Nicolò Rode |  Yhdysvallat  |  Portugali  |
| 1956 |  Yhdysvallat Herbert Williams Lawrence Low |  Italia  Agostino Straulino Nicolò Rode |  Bahama  |
| 1960 |  Neuvostoliitto  Timir Pinegin Fjodor Šutkov |  Portugali  |  Yhdysvallat |
| 1964 |  Bahama  Durward Knowles Cecil Cooke |  Yhdysvallat  |  Ruotsi |
| 1968 |  Yhdysvallat Lowell North Peter Barrett |  Norja  |  Italia |
| 1972 |  Australia   David Forbes  John Anderson |  Ruotsi  Pelle Petterson Stellan Westerdahl |  Saksan liittotasavalta  Wilhelm Kuhweide Max Meyer |
| 1980 |  Neuvostoliitto Valentyn Mankin Aleksandr Muzytšenko |  Itävalta  Karl Ferstl Hubert Raudaschl |  Italia  Giorgio Gorla Alfio Peraboni |
| 1984 |  Yhdysvallat  Bill Buchan Steven Erickson |  Saksan liittotasavalta  Joachim Griese Michael Marcour |  Italia  Giorgio Gorla Alfio Peraboni |
| 1988 |  Yhdistynyt kuningaskunta  Michael McIntyre Bryn Vaile |  Yhdysvallat  Mark Reynolds Harold Haenel |  Brasilia  Torben Grael Nelson Falcao |
| 1992 |  Yhdysvallat  Mark Reynolds Harold Haenel |  Uusi-Seelanti  Roderick Davis Donald Cowie |  Kanada  Ross MacDonald Eric Jespersen |
| 1996 |  Brasilia  Torben Grael Marcelo Ferreira |  Ruotsi  Hans Wallen Bobby Lohse |  Australia  Colin Beashel David Giles |
| 2000 |  Yhdysvallat  Mark Reynolds Magnus Liljedahl |  Yhdistynyt kuningaskunta  Ian Walker Mark Covell |  Brasilia  Torben Grael Marcelo Ferreira |
| 2004 |  Brasilia  Marcelo Ferreira Torben Grael |  Kanada  Ross MacDonald Mike Wolfs |  Ranska   Pascal Rambeau Xavier Rohart |
| 2008 |  Yhdistynyt kuningaskunta  Iain Percy Andrew Simpson |  Brasilia  Robert Scheidt Bruno Prada |  Ruotsi   Fredrik Lööf Anders Ekström |
| 2012 |  Ruotsi   Fredrik Lööf Max Salminen |  Uusi-Seelanti  Hamish Pepper Jim Turner |  Saksa   Robert Stanjek Frithjof Kleen |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
International Star Class Yacht Racing Association (englanniksi)
Suomen Starliitto ry.
Purjehdus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024


Nykyiset olympialuokat (2024)


470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta  (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)


Entisiä olympialuokkia


5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider
Star luovissa
Pacius-palkinto

Pacius-palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1991 myöntämä palkinto yliopiston ensimmäisen musiikinopettajan, Fredrik Paciuksen muistoksi. Se myönnetään henkilölle tai yhteisölle, joka on merkittävällä tavalla edistänyt yliopiston musiikkielämää. Esityksen palkinnon saajasta tekee Helsingin yliopiston musiikkiseura (HYMS). Vuonna 2020 palkintosumma oli 4000 euroa.
Palkitut

1991 Ylioppilaskunnan laulajat
1992 Ulf Söderblom
1993 Michael Adelson
1994
1995 Seija Lappalainen
1996 John Storgårds
1997 Harri Vuori
1998 Akademiska sångföreningen
1999 Akateeminen puhallinorkesteri
2000 Paul Fogelberg
2001
2002
2003
2004 Aito Kamariorkesteri
2005 Aki Yli-Salomäki
2006
2007
2008 Charles Rosen
2009 Monica Groop
2010 Arkadia-kvartetti
2011 Ylioppilaskunnan soittajat
2012 Mikko Nisula ja Jani Kyllönen
2013 Sasha Mäkilä
2014 Helsingin yliopiston musiikkiseuran kamarikuoro
2015 Amfion-verkkosivusto
2016 Teemu Sipilä
2017 Paul Forsell
2018 Mikk Murdvee
2019 Ville Saukkonen
2020 Laura Pyrrö
2021 Helsingin yliopiston musiikkitieteen opiskelijoiden ainejärjestö Synkooppi ry
2022 filosofian maisteri Aleksi Haukka
2023 filosofian tohtori Mikko Ojanen
Pacific Southwest Airlinesin lento 182

Pacific Southwest Airlinesin lento 182 oli laskeutumassa San Diegon lentokentälle Yhdysvalloissa 25. syyskuuta vuonna 1978, kun se ja koulutuslennolla ollut Cessna 172 Skyhawk -merkkinen pienkone törmäsivät ilmassa toisiinsa, jolloin molemmat koneet putosivat asuinalueelle.
Lentoa 182 liikennöitiin Boeing 727:lla. 727 ja Cessna tuhoutuivat täysin ja kaikki koneissa olleet 137 ihmistä saivat surmansa. Lisäksi maassa menehtyi seitsemän ihmistä.
Lento 182 oli reittilennolla Los Angelesin kansainväliseltä lentokentältä ja Cessna oli mittarikoulutuslennolla. Cessna oli lähestymässä lentoasemaa PSA:n lennon edellä. PSA:n miehistö oli ilmeisesti menettänyt näköyhteyden Cessnaan. Cessna ei pysynyt ilmoitetussa suunnassa lento-oppilaan käyttäessä visiiriä, jonka avulla hän näki vain mittariston. Myöskään lennonjohtaja ei ilmoittanut kummallekaan koneelle toistensa sijainnista. Nämä syyt johtivat siihen, että koneet törmäsivät kello 9:01. PSA:n oikea siipi tuhosi Cessnan, minkä jälkeen koneeseen syttyi tulipalo. Kone putosi maahan oikealle kallistuneena 50 asteen laskussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pacific Southwest Airlinesin lento 182 Wikimedia Commonsissa