stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kantoaineprosessi

Kantoaineprosessi on biologinen vedenkäsittelyprosessi, jossa biologiset reaktiot tapahtuvat kantoaineen pinnalla elävän bakteeripopulaation (biofilmi) ansiosta.
Kantoaine

Kantoaineella tarkoitetaan muun muassa kemiallisissa yhdisteissä olevia apuaineita, jotka toimivat varsinaisen tehoaineen kuljettajina. Esimerkiksi liiman polymeerit voivat olla vedessä jonka haihtuessa liima kovettuu.
Kantoaineella tarkoitetaan myös biologisessa kantoaineprosessissa käytettäviä kantoainekappaleita, joiden pinnalla mikrobit (biofilmi) elävät.
Kanstantsin Kaltsou

| Kanstantsin Kaltsou |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1982 Minsk, Neuvostoliitto
Kuollut: 18. maaliskuuta 2024 (41 vuotta) Miami Beach, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Atlant
Sarja:  KHL
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2016
Aik. seurat:  Junost Minsk (EEHL) Severstal Tšerepovets (RSL) Metallurg Novokuznetsk (RSL) Ak Bars Kazan (RSL) Spartak Moskova (RSL) Pittsburgh Penguins (NHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Dinamo Minsk (BHL) Salavat Julajev Ufa (RSL/KHL)
NHL-varaus:  18. varaus, 1999 Pittsburgh Penguins
Kanstantsin Jauhenjevitš Kaltsou (valkoven. Канстанцін Яўгеньевіч Кальцоў, ven. Константин Евгеньевич Кольцов, Konstantin Jevgenjevitš Koltsov, 17. huhtikuuta 1982 Minsk, Neuvostoliitto – 18. maaliskuuta 2024 Miami Beach, Yhdysvallat) oli valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallansa yhteensä yli 500 ottelua Venäjän superliigassa ja KHL-sarjassa sekä 144 ottelua NHL:ssä. Kaltsoi oli voittamassa keväällä 2008 Salavat Julajev Ufassa Venäjän superliigan mestaruutta.
Kaltsou oli pelipaikaltaan oikea tai vasen laitahyökkääjä. Kaltsoun vahvuudet olivat nopeudessa, luovuudessa ja pelinluvussa. Hänen heikkoutensa olivat puolustuspelissä, kiekkokontrollissa ja viimeistelytaidoissa.
Ura > Seuraura

Kaltsou oli Junost Minskin kasvatti. Sen joukkueessa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 1998–1999 Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa. Kaltsou pelasi kauden aikana myös ensimmäiset pääsarjaottelunsa Venäjän superliigassa Severstal Tšerepovetsissa, kun hän pelasi 33 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden kolme maalia. Kaltsou pelasi myös Tšerepovetsin kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa.
Kauden 1999–2000 Kaltsou pelasi Metallurg Novokuznetskissa.
Karl Urban

| Karl Urban |
| --- | --- |
 Karl Urban San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl-Heinz Urban
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Wellington, Uusi-Seelanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Karl-Heinz Urban (s. 7. kesäkuuta 1972 Wellington) on uusiseelantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Éomerina Taru sormusten herrasta -trilogian jälkimmäisissä osissa Kaksi tornia (2002) ja Kuninkaan paluu (2003).
Urban näytteli televisiosarjoissa Hercules ja Xena vuosina 1996–2001. Xenassa Urban esitti kolmea eri hahmoa, Julius Caesaria, Kupidoa sekä amatsoniheimon vihollisheimon, samiittien, jäsentä nimeltä Kor.
Taru sormusten herrasta -sarjan ohella Urban on esiintynyt muun muassa elokuvissa Aavelaiva, Riddickin aikakirja, Medusan isku, Doom, Star Trek ja Dredd. Hän näytteli myös Woodrow Callia televisiosarjassa Comanche Moon (2008) ja John Kennexiä televisiosarjassa Almost Human (2013–2014).
Urban avioitui vuonna 2004 maskeeraaja Natalie Wihongin kanssa. Parilla on kaksi poikaa. Kesäkuussa 2014 he ilmoittivat eroavansa. Urban on seurustellut näyttelijä Katee Sackhoffin kanssa marraskuusta 2014 lähtien.
Elokuvat

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Chunuk Bair | Chunuk Bair | Wellingtonin sotilas |
| 1998 | Heaven | Heaven | Sweeper |
| 1998 | Via Satellite | Via Satellite | Paul |
| 2000 | The Irrefutable Truth About Demons | The Irrefutable Truth About Demons | Harry Ballard |
| 2000 | The Price of Milk | The Price of Milk | Rob |
| 2002 | Aavelaiva | Ghost Ship | Munder |
| 2002 | Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | The Lord of the Rings: The Two Towers | Éomer |
| 2003 | Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | The Lord of the Rings: The Return of the King | Éomer |
| 2004 | Riddickin aikakirja | The Chronicles of Riddick | Vaako |
| 2004 | Medusan isku | The Bourne Supremacy | Kirill |
| 2005 | Doom | Doom | John Grimm |
| 2006 | Out of the Blue | Out of the Blue | Nick Harvey |
| 2007 | Pathfinder – legenda aavesoturista | Pathfinder | Ghost |
| 2009 | Star Trek | Star Trek | Leonard McCoy |
| 2009 | Black Water Transit | Black Water Transit | Earl Pike |
| 2010 | And Soon the Darkness | And Soon the Darkness | Michael |
| 2010 | RED | RED | William Cooper |
| 2011 | Priest | Priest | Black Hat |
| 2012 | Dredd | Dredd | Judge Dredd |
| 2013 | Star Trek Into Darkness | Star Trek Into Darkness | Leonard McCoy |
| 2013 | Riddick | Riddick | Vaako (cameo) |
| 2013 | Walking with Dinosaurs | Walking with Dinosaurs | Zack |
| 2014 | The Loft | The Loft | Vincent Stevens |
| 2016 | Pete ja lohikäärme Elliott | Pete's Dragon | Gavin |
| 2016 | Star Trek Beyond | Star Trek Beyond | Leonard McCoy |
| 2017 | Thor: Ragnarök | Thor: Ragnarök | Skurge |
| 2017 | Acts of Vengeance | Acts of Vengeance | konstaapeli Strode |
| 2017 | Hangman | Hangman | rikosetsivä Will Ruiney |
| 2018 | Bent | Bent | Danny Gallagher |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Urban Wikimedia Commonsissa
Karl Urban Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kantokyky

Kantokyky on sellainen määrä tietyn eliölajin yksilöitä, jonka jokin ympäristö pystyy elättämään. Yleensä kantokyky saavutetaan jossain vaiheessa, koska lajeilla on luonnostaan taipumus lisääntyä. Jos esimerkiksi jossain lammikossa on ravintoa 100 kalalle, lammikon kantokyky on 100 kalapopulaatiolle. Tällä hetkellä ei olla varmoja siitä, kuinka monta ihmistä maapallo pystyy elättämään mutta on väitetty, että ihmispopulaatio maapallolla olisi jo ylittänyt maapallon kantokyvyn rajan.
Kun jokin populaatio (jollain alueella olevan lajin yksilöt) ylittää kasvaessaan kantokyvyn, se usein romahtaa, sillä ylisuuri populaatio tuhoaa omia elinedellytyksiään. Seuraava kantokyky samalla alueella saattaa olla edellistä alempi.
Toinen vaihtoehto on, että populaatio jää juuri kantokyvyn rajalle ja määrä vaihtelee siinä. Todennäköisesti heiluminen kantokyvyn rajoilla tasoittuu ajan mukana. Tämä on tapahtunut joissain sellaisissa yhdyskunnissa, joissa on säännöllisesti nälänhätä. Populaatio voi myös kasvaa ensin nopeasti, sitten kasvu hidastuu kantokyvyn rajoilla. Näin ollen kantokykyä ei koskaan saavuteta.
Kaikkia populaation kasvua vastustavia tekijöitä kutsutaan yhteisnimellä ympäristön vastus.
Karhu Gold Hammer

Goldhammer FG-970
Karhu Goldhammer on suomalaisen Karhun valmistama pesäpallotuotesarja. Goldhammer -sarjaan kuuluu nykyään räpylöitä, piikkareita ja mailoja.
Gold Hammer-maila

Goldhammer valmistetaan Thorin tavoin 3D NL-WIND-menetelmällä. Goldhammer-mailassa on CFC-rakenne (Continuous Fiber Construction), jossa kuidut kulkevat ristikkäin. Rakenne parantaa Karhun mukaan tuotteiden kestävyyttä. Goldhammer-mailan valmistuksessa käytetään myös Hyptoniittia, hiilinanoputkivahvisteista lujitemuovia, joka lujittaa mailan rakennetta.
Gold Hammer-maila > Mailamallisto

Goldhammer G1
Goldhammer G2
Goldhammer FG 1
Goldhammer G-Light
Goldhammer FG-Light
Goldhammer FG-970
Goldhammer FG-950
Goldhammer FG-900
Goldhammer FG-850
Goldhammer FG-800
Keiji Sanpei

| Keiji Sanpei> 三瓶啓二.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1954 (ikä 70) Tomioka, Fukushima
Kansalaisuus:   Japani
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1974–1984
Painoluokka:  avoin
Vyöarvo:  7. dan
| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Maa:   Japani> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1979 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 1984 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1980 | avoin |  |
|  Kultaa | Tokio 1981 | avoin |  |
|  Kultaa | Tokio 1982 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 1978 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 1979 | avoin |  |
Keiji Sanpei (jap. 三瓶啓二, s. 13. syyskuuta 1954 Tomioka, Fukushima) on japanilainen karateka. Hän saavutti aktiiviurallaan World Openissa kahdesti hopeaa ja Japanin mestaruuden kolmesti. Sanpei oli yksi Kyokushin karaten perustajan Masutatsu Oyaman oppilaista. Sittemmin 2000 lähtien hän on ollut Kyokushinin WKO-liiton Fukushima jaoston johtaja.
Kilpaura

Sanpei opiskeli Wasedan yliopistossa, jonka aikana hän harjoitteli myös karatea. Sanpei osallistui ensi kerran isompaan turnaukseen 1974 Japanin mestaruuskisoihin, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sittemmin vuodet 1976 ja 1977 Sanpei sijoittui viidenneksi ja kuudenneksi samaisessa turnauksessa.
Hän alkoi saavuttamaan menestystä 1978 jälkeen oltuaan Japanin mestaruuskisoissa toinen peräkkäisinä vuosina 1978 ja 1979 häviten loppuottelun Joko Ninomiyalle ja Makoto Nakamuralle. Sanpei eteni myös historian toisissa World Open turnauksessa loppuotteluun. Hän kuitenkin hävisi Kyokushinin maailmanmestaruuden Makoto Nakamuralle.
1980-luvulla Sanpei jatkoi menestystään ja teki samalla Kyokushinin historiaa ollen ensimmäinen ottelija, joka on kyennyt voittamaan Japanin mestaruuden kolmesti. Hän voitti kaikki peräkkäisinä vuosina 1980, 1981 ja 1982, voittaen kahtena ensimmäisenä vuotena Nakamuran ja kolmantena vuotena Toshio Mizuguchin. Sanpein mestaruusputki loppui 1983 jäätyään Japanin mestaruuskisoissa seitsemänneksi. Hän oli vielä toisen kerran mukana World Openissa, jossa Sanpei eteni toistamiseen loppuotteluun. Hän kohtasi jälleen Makoto Nakamuran, jolle Sanpei hävisi maailmanmestaruuden.
Kilpauran jälkeen

Kyokushinin perustajan Oyaman kuoltua liitto hajosi aluksi kolmeen osaan. Yksi niistä oli World Karate Organization Shinkyokushinkai, jota johti aluksi Yukio Nishida. Hänen erottua tehtävistään WKO:n puheenjohtajana Sanpei ja Yasuhiro Shichinohe olivat hetkellisesti johtoasemassa, jonka jälkeen 2001 Midori nimitettiin virkaan. Midori nimesi liiton virallisesti WKO Shinkyokushinkai vuonna 2003. Sittemmin Sanpei on keskittynyt oman alueensa Fukushiman Kyokushin toiminnan hallinnoimiseen.
Kauppakaari

Kauppakaari voi viitata seuraaviin
kauppakaari (laki), yksi vuoden 1734 lain yhdeksästä osasta
Talentumiin yhdistetty kustannusyhtiö
Kauppakaari, katu Keravalla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kauppakaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keijo Antero Moksen

Keijo Antero Moksén (s. 1950) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän käytti taiteilijanimeä Keijo-Antero.
Armeijan jälkeen Moksén perusti oman orkesterin nimeltä Saletti. Vuonna 1977 hän voitti Uudet kyvyt -kilpailun Hämeen sarjan. Kilpailun televisioesityksen jälkeen hän teki levytyssopimuksen Tophits-FinnHits -levy-yhtiön kanssa. Keijo-Antero oli mukana Syksyn sävel -kilpailussa vuonna 1979, jolloin hän sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Hetki Lapselle”. Kilpailun voitti Lea Laven kappaleella ”Ei oo, ei tuu” ja toiseksi sijoittui Purema kappaleella ”Elegia”.
Aiheesta muualla

Keijo Antero Moksenin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Keijo Antero Moksenin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Keijo Antero Moksenin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Vain muutaman tuuman tähden: Keijo-Antero – Hetki lapselle / Haapamäen Helena (P) Vinyylin Rahinaa.  20.10.2019.
Kaksinveto

Kaksinveto tai moniveto  tarkoittaa veturien kytkemistä peräkkäin raskaan junan eteen.
Jokioisten museorautatien molemmat Tubize-veturit kaksinvedossa syysajossa 2007
Alkuperä

Kaksinvetoa käytettiin alun perin silloin, kun yhden veturin teho ei riittänyt raskaan junan vetoon eikä riittänyt, että liikkeelle lähdössä avusti erillinen työntöveturi.
Höyryveturiaikana sitä käytettiin linja-ajossa vain poikkeustilanteessa; vaihtotyössä se oli yleisempää; mm. Vr5- eli Kalkkuna-vetureita käytettiin kaksinvedossa silloin, kun ne toimivat laskumäkivetureina.
Joskus toinen veturi kytkettiin junan taakse työntäjäksi, ja vielä harvemmin nähtiin kolmas veturi junan keskellä. Menettely vaati taitoa, koska jokaista veturia piti ohjata tarkkaan samalla tavalla.
Höyrykaksinvetoa

Höyryveturien monivetoa on Suomessa nähty vuoden 1975 jälkeen vain muutamia kertoja eri tapahtumien yhteydessä: Jokioisten museorautatie on käyttänyt sitä muun muassa Humppilan rataosuuden vihkiäisissä vuonna 1994 ja sittemmin vuosina 1999–2001 liikennekauden päätösajossa, jossa veturit oli sijoitettu junan päihin. Käytännöstä luovuttiin vuodesta 2002 alkaen, koska todettiin, että kahta pienempää junaa oli helpompi hallita kuin yhtä maksimikokoista.
Nykyaikaa

Nyttemmin, kun kaikkien leveäraiteisten moottoriveturien ohjauksessa käytetään puolijohde- tai mikropiiritekniikkaa entisen mekaanisen toiminnan sijasta, ja vaihteistokin on täysin automaattinen, on siirrytty ns. yhden ohjauspöydän ajoon eli moniajoon. Siinä saman junan edessä olevia diesel- tai sähkövetureita ohjataan etummaisen veturin hallintalaitteista käsin, ja toinen tai useat apuveturit on kytketty välikaapelein samaan ohjaukseen. Tämä ei höyryvetureissa ole mahdollista.
Tätä artikkelia kirjoitettaessa kaikissa Suomessa vakituisessa linja-ajossa käytetyissä diesel- ja sähkövetureissa on moniajolaitteet.
Muun muassa Dr13–veturien poistuessa pikajunakäytöstä niitä korvattiin kolminajossa olevilla Dv12-vetureilla, koska aikataulussa pysyminen olisi muuten ollut vaikeaa.
Joillakin rataosuuksilla, joihin sisältyy pitkiä ja raskaita nousuja – kuten Pollarin mäki Vilppulassa –, moniajon hyödyntäminen on välttämätöntä nousuista suoriutumiseksi.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa moniajo on yleistä. Siellä tavallisin tapa on kolmen veturin “nippu“, amerikkalaisessa kielenkäytössä “lash-up“. Kaksi johtoveturin takana olevaa apuveturia voivat olla hiukan sitä pienempiäkin, erityisesti silloin, kun johtoveturina on uudentyyppinen, entisiä huomattavasti tehokkaampi veturi.
Erikoistarkoituksiin, kuten täysin kauko-ohjatuilla radoilla ajetuissa yli 200 vaunun malmijunissa, käytetään useampaa kahden ison dieselsähköveturin paria, joita kaikkia ajetaan etummaisen veturin ohjaimista käsin; tavallista on, että yksi veturipareista sijoitetaan junarungon keskelle, ja muut ovat päissä.
Muualla maailmassa

Moniajo on yleinen kaikkialla maailmassa, koska se mahdollistaa tehokkaamman liikenteen suurempien junapainojen johdosta.
Dv12-pari kaksinvedossa.
Keikyän riippusilta

Riippusillan Pehulan puoleinen pää.
Keikyän riippusilta on Sastamalassa sijaitseva, Kokemäenjoen ylittävä kevyen liikenteen silta ja Suomen pisin puurakenteinen riippusilta. Sen kannen pituus on 228 m ja leveys 165 cm. Kokonaispituus Destian tiedoissa on 252,1 m.
Silta yhdistää Peevolan kylän entisen Äetsän kunnan keskustaajamaan Pehulaan ja kulkee Äetsän voimalaitoksen itäpuolella.
Silta rakennettiin vuonna 1948 silloisen Keikyän kunnan ja seudun suurimman työnantajan Finnish Chemicalsin rahoituksella. Vuonna 1957 silta särkyi myrskyssä, mutta se korjattiin ja vahvistettiin heti.
Kesällä 2018 valmistuneessa Destian tarkastusraportissa todettiin sillan tarvitsevan välittömien toimien ohella peruskorjauksen kolmen vuoden kuluessa tai sitä uhkaisi käyttökielto. Sillan korjausurakan otti vastuulleen perinneyhdistys Keikyän Perikunta, joka on vuonna 1981 lakkautetun Keikyän kunnan kyläyhdistysten kattojärjestö. Sillan korjaustyö tehtiin talkoilla, jotka aloitettiin keväällä 2020.  Silta avattiin yleisölle lokakuun lopussa 2020. Sillan kunnostamiseen tehtiin noin 12 000 talkootyötuntia. Keikyän Perikunta sai tehdystä työstä Sastamalan kaupungin vuoden 2020 kulttuuripalkinnon.
Karigasniemi

Inarijoen silta Karigasniemellä. Norjan vastainen valtakunnan raja kulkee sillan poikki.
Karigasniemen kylän lävitse kulkeva seututie 970.
Karigasniemi (pohjoissaameksi Gáregasnjárga) on yksi Utsjoen kylistä ja raja-asema. Se sijaitsee kantatien 92 päätepisteessä (ja valtatien 4 päätepisteessä 1940-luvulta 1990-luvulle). Karigasniemen lähin naapuri on Norjan puolella sijaitseva Kaarasjoki. Valtakunnan raja Suomen ja Norjan välillä kulkee kylän ohitse virtaavassa Inarijoessa, joka muuttuu Kaarasjoen yhtymäkohdassa Tenojoeksi muutaman kilometrin päässä kylästä pohjoiseen. Kylän kohdalle jokeen on tehty vuonna 1958 silta palvelemaan rajan ylittävää liikennettä. Tulliaseman rakennus on Suomen puoleisella rannalla.
Karigasniemen talouselämä on ollut vireää johtuen Tenojoen mukanaan tuomasta kalastusmatkailusta ja siitä, että rajan takana Norjassa tulo- ja hintataso ovat huomattavasti Suomea korkeammat, minkä vuoksi norjalaisten ostosmatkailu kylään on hyvin vilkasta, etenkin rautakaupan kohdalla heidän osuutensa muodostaa enemmistön asiakkaista[lähde? ]. Kylässä on useita ravintoloita, bensiiniasemia ja suuri marketti. Karigasniemellä on aikoinaan sijainnut Suomen pohjoisin kasinopelipöytä (Black Jack)[lähde? ].
Karigasniemeltä johtaa kunnan keskukseen Utsjoelle seututie 970, joka seuraa Tenojoen vartta, ja matkaa kertyy noin 102 kilometriä. Tieyhteys valmistui vuonna 1983. Vaihtoehtoinen tieyhteys Utsjoelle kulkee Kaamasen kautta nelostietä pitkin. Karigasniemeltä lähtee etelään Angeliin johtava 63 kilometrin pituinen sorapintainen maantie 9704.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karigasniemi Wikimedia Commonsissa
Kantokasken koulu

| Kantokasken koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Kaskisavu 4, Espoo
Luokat:  1–6
Kantokasken koulu on Espoon Latokaskessa sijaitseva peruskoulu, joka tarjoaa yleisopetusta 1–6-luokkalaisille. Koulussa opiskelee tällä hetkellä noin 350 oppilasta.
Koulun rehtori on Niko Kaukovalta.
Aiheesta muualla

Kantokasken koulun sivut Espoon kaupungin sivustossa
Hagerlund.net: Espoon koulut: Kantokasken koulu
Keikyän kotiseutumuseo

| Keikyän kotiseutumuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo
Sijainti:  Museontie14, Sastamala
Perustettu:  1961
Ylläpitäjä:  Keikyän Museo- ja Kotiseutuyhdistys
Kotisivut:  https://www.keikyankotiseutumuseo.net/
Koordinaatit:  61°15′25″N, 22°41′31″E
 fiKeikyän kotiseutumuseo 
    
Keikyän kotiseutumuseo sijaitsee Sastamalassa, museo perustettu vuonna 1961 ja sitä ylläpitää Keikyän Museo- ja Kotiseutuyhdistys ry. Alkuaikoinaan, vuodesta 1963, museo oli vuokralla Pehulan Torpon tilan päärakennuksessa. Kiviniemeen museo muutti vuonna 1971 jolloin avautui mahdollisuus hankkia museolle omat rakennukset Uotilasta. Museolle johtaa Kiviniementieltä komea koivukuja, jonka puut on istutettu tammikuussa 1925, puiden taimet Uotilan talon isäntä otti suoalueelta. Ammattialoista kotiseutumuseossa on esillä maatalous, rakennus-, lastu-, ja suutarintyöt, kumipallojen, laukkujen, kampojen, lankanappien, piippujen ja tiilien valmistus sekä kehräys ja kudonta ja siellä pääseekin tutustumaan käsityötaitoihin, maatalous ja maalaiselämään sekä ammatti ja liike-elämään. Museoalue koostuu kolmesta rakennuksesta ja museolla on kokoelmissaan noin 3500 esinettä. Kuvia ja dokumentteja kokoelmiin kuuluu noin 1000.
Karlowitzin rauha

Kaakkois-Eurooppa ennen Karlowitzin rauhaa (ylin kartta) ja sen jälkeen (keskimmäinen kartta).
Karlowitzin rauha solmittiin vuonna 1699 Osmanien valtakunnan ja pyhän liigan välillä Sremski Karlovcissa, nykyisen Serbian alueella. Se lopetti 16 vuotta kestäneen suuren Turkin sodan. Pyhä liiga oli perustettu vuonna 1684 paavi Autuas Innocentius XI:n aloitteesta. Siihen kuuluivat perustajajäseninä Habsburgien valtakunta (Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, Itävalta), Venetsian tasavalta ja Puola-Liettua. Venäjä liittyi mukaan vuonna 1686.
Leopold I ja Itävallan armeija voittivat osmanit murskaavasti Sentan taistelussa 1697. August II Väkevän puolalaisarmeija löi tataarit Podhajcen taistelussa 1698, mikä lopulta pakotti Osmanien valtakunnan solmimaan Karlowitzin rauhan.
Osmanien valtaamista alueista Podolia palautettiin Puola-Liettualle. Venetsia sai Dalmatian. Transilvania, Slavonia ja lähes koko Unkari annettiin Habsburgeille. Osmaneille jäi Unkarista vain Baanaatti.
Karlowitzin rauha merkitsi Osmanien vallan vähenemistä ja Habsburgien vallan nousua Euroopassa.
Puola ennen sotaa vuonna 1686.
Puola Karlowitzin rauhan jälkeen vuonna 1699. Huomaa Osmanien valtakunnan (violetti) pieneneminen etelässä.
("Rauhankappeli"), jossa Karlowitzin rauhanneuvottelut käytiin
Kalixin seurakunta

| Kalix församling Kalixin seurakunta |
| --- | --- |
 Seurakunta toimii Kalixin kunnassa. Aiemmin se oli jakautunut Nederkalixin ja Tören seurakuntiin.
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Luulajan hiippakunta
Rovastikunta:  Pohjois-Norrbottenin rovastikunta
Kirkkoherra:  Anders Gustafsson
Pääkirkko:  Kalixin kirkko
Jäseniä:  12 617, 78,6% alueen väkiluvusta (31.12.2018)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kalixin seurakunta (ruots. Kalix församling) on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Kalixin kunnassa.
Kirkot

Kalixin kirkko
Sangisin kirkko
Tören kirkko
Morjärven kirkko
Björkforsin kirkko
Paaskerin kirkko
Malurin kappeli
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Kalixin kirkko.
Keiko Maeda

| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten judo.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Birmingham 1999 | 63 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2000 | 63 kg |  |
Keiko Maeda (jap. 前田 桂子; s. 25. maaliskuuta 1980) on japanilainen entinen judoka.
Maeda voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 63 kg:n painoluokassa 1998. Hän voitti 1999 alle 63-kiloisten sarjan maailmanmestaruuden Birminghamissa pidetyissä kisoissa ja kilpaili seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa. Maeda sai vuoden 2000 Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia ja voitti myöhemmin muun muassa Korean avoimen turnauksen.
Keith Allan

Keith Allan on seuraavien henkilöiden nimi:
Keith Allan (s. 1943), brittiläis-australialainen kielitieteilijä
Keith Allan (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keith Allan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kankaanpään jäähalli

Kankaanpään jäähalli on valmistunut vuonna 1994. Se tehtiin paljolti talkootyönä. Hallia on laajennettu ja remontoitu vuosina 2013–2014.  Hallia pitää yllä Kankaanpään Keinojää Oy. Hallia käyttää Kankaanpään Jääkarhut. Sen edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa. Seurassa on lisäksi juniorijoukkueita ja taitoluistelijoita. Lisäksi Kankaanpään kaupunki ostaa vuoroja koululaisille.