stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holly Marie Combs

| Holly Marie Combs |
| --- | --- |
 Holly Marie Combs vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 1973 (ikä 50) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Holly Marie Combs (s. 3. joulukuuta 1973 San Diego, Yhdysvallat) on näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Rooman sheriffi, Siskoni on noita ja Valehtelevat viettelijät. Combs toimi myös Siskoni on noita -sarjan tuottajana vuodesta 2002 lähtien.
Holly Marie Combsin elokuvadebyytti tapahtui vuonna 1985 hänen esiintyessään elokuvassa Walls of Glass. Sen jälkeen hän on esiintynyt monessa elokuvassa.
Combs oli vuosina 1993–1997 naimisissa Bryan Travis Smithin ja vuosina 2004–2011 David Donohon kanssa. Toisesta liitostaan Combsilla on kolme poikaa.
Aiheesta muualla

Holly Marie Combs Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Holly Marie Combs Elonetissä.
Huancat

Huancat eli wankat ovat eräs ketšuakieltä puhuva intiaaniheimo Keski-Perun Andeilla. Heidän asuinalueensa oli nykyisen Huancayon tienoilla Junínin alueella Keski-Perussa viljavassa Mantaron laaksossa. Wankojen kieli jakautuu kolmeen ryhmään: Waylla Wanka Huancayon ja Chupacan provinsseissa, Waycha Wanka Concepciónissa ja Shawsha Wanka Jaujassa.
Inkahallitsija Pachacutec alisti huancat inkojen valtaan 1400-luvun puolivälin tienoilla. Huancat olivat Perun vuoristoylängöllä yksi inkojen pahimpia vastustajia. Huancojen puhuma ketšua erosi huomattavasti inkojen käyttämästä. Huancat olivat hyvin sotaisia ja julmia vihollisiaan kohtaan.
Kun espanjalaiset saapuivat alueelle, huancat kostivat inkoille asettumalla espanjalaisten puolelle. Koska espanjalaiset pitivät huancoja pakanoina, he hävittivät huancojen tuhat vuotta aikaisemmin Warin kaupungin lähelle perustaman temppelin Warivilcassa.
Marita Taavitsainen

Marita Taavitsainen Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa heinäkuussa 2004.
Marita Taavitsainen (oikealta nimeltään Marita Natri) o.s. Taavitsainen, s. 24. elokuuta 1968 Kotka) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet valittiin vuonna 1995 Tangokuningattareksi.
Taavitsaisen varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 1998, jolloin hän voitti Syksyn sävel -kilpailun kappaleella ”André”.
Vuonna 2006 Taavitsainen osallistui Suomen Euroviisukarsintaan kappaleilla ”Antaudun” ja ”Enkeli itkee”. ”Enkeli itkee” sijoittui kahdenneksitoista.
Vuonna 2016 Taavitsainen sai Kullervo Linnan Säätiön palkinnon.
Yksityiselämä

Taavitsainen oli kahden vuoden ajan kihloissa harmonikkataiteilija Jarmo Tinkalan kanssa 1990-luvun lopulla. Kihlaus päättyi vuonna 2000.
Vuonna 2008 Taavitsainen avioitui Tomi Natrin kanssa, mutta he erosivat vuonna 2018. Pariskunnalla on kaksi tytärtä (s. 2009 ja 2011). Taavitsainen asui avoliitossa samassa rivitalossa, mutta eri asunnossa Pasi-nimisen miehen kanssa Hyvinkäällä, jossa Taavitsainen myös avasi parturi-kampaamon maaliskuussa 2020.
Diskografia > Studioalbumit

Tuhat unelmaa (1995)
Salainen puutarha (1998)
Yksi ainoa katse (1999 - #21)
Riittää kun rakastaa (2001 - #38)
Sinistä ja syvää (2003)
Häähaaveita (2008)
Diskografia > Singlet

Salainen puutarha (1998 - #7)
Rakkauden liekki (2000, yhdessä Janne Hurmeen kanssa)
Eloon jään (2001)
Alla tähtien (2014, duetto Matti Rockellin kanssa)
Helsingin sarastukseen (2016)
Diskografia > Kokoelmat

Joulun tähtitaivas (1999)
Muistojen bulevardi (2002, yhdessä Eija Kantolan ja Saija Varjuksen kanssa)
10 vuotta... kuin siivillä (Kokoelma) (2005 - #29)
Diskografia > Videot

Helsingin sarastukseen (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marita Taavitsainen Wikimedia Commonsissa
Marita Taavitsainen: André Syksyn sävel -retro . MTV3 Uutiset. Arkistoitu 16.12.2013. Viitattu 23.6.2020.
Marita Taavitsainen Pomus.net. Viitattu 23.6.2020.
Marita Taavitsaisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuningattaret
| --- | --- |
1980-luku:   1987: Arja Sipola  1988: Kirsi Rissanen  1989: Arja Koriseva 
1990-luku:   1990: Jaana Lammi  1991: Kaija Pohjola  1992: Eija Kantola  1993: Merja Raski  1994: Tiina Räsänen  1995: Marita Taavitsainen  1996: Saija Varjus  1997: Niina Päivänurmi  1998: Kirsi Ranto  1999: Taina Kokkonen 
2000-luku:   2000: Mira Kunnasluoto  2001: Mira Sunnari  2002: Johanna Pakonen  2003: Saija Tuupanen  2004: Johanna Debreczeni  2005: Kati Fors  2006: Elina Vettenranta  2007: Jenna Bågeberg  2008: Hanna Talikainen 
2010-luku:   2011: Mervi Koponen  2013: Heidi Pakarinen  2014: Maria Tyyster  2015: Susanna Heikki  2016: Erika Vikman  2017: Aino Niemi  2018: Saana Sassali  2019: Pirita Niemenmaa 
2020-luku:   2022: Heta Halonen  2023: Charlotta Saari  2024: Miia Laitinen
Hiroki Abe

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hiroki Abe
Syntymäaika: 28. tammikuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 171 cm
Paino: 65 kg
Seura
Seura:  Barcelona B
Pelinumero: 12
Junioriseurat
2014–2016: Setouchi High School
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2019 | Kashima Antlers | 49 | (4) |
| 2019– | Barcelona B | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. syyskuuta 2019.
Hiroki Abe (s. 28. tammikuuta 1999 Tokio, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona B:tä ja Japanin maajoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Aiheesta muualla

Hiroki Abe WhoScored-sivustolla.
Japanin joukkue – Copa América 2019
1 Kawashima |
2 Sugioka |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 N. Ueda |
6 Watanabe |
7 Shibasaki |
8 Itō |
9 Maeda |
10 Nakajima |
11 Miyoshi |
12 Kojima |
13 A. Ueda |
14 Hara |
15 Suga |
16 Tomiyasu |
17 Matsumoto |
18 Okazaki |
19 Iwata |
20 Abe |
21 Kubo |
22 Tatsuta |
23 Ōsako |
Valmentaja Moriyasu
Holly Montag

| Holly Wilson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Holly Wilson
Syntynyt: 15. lokakuuta 1983 (ikä 40) Silver Spring, Maryland
Ammatti:  Tv-tähti, Assistentti, Malli
Puoliso:  Richie Wilson
Näyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Merkittävät roolit:  Holly – "The Hills"
Aiheesta muualla
IMDb 
Holly Wilson (o.s. Montag; s. 15. lokakuuta  1983) on yhdysvaltalainen televisioesiintyjä ja malli. Hän tuli tunnetuksi MTV:llä esitetystä tv-sarjasta The Hills. Holly oli alun perin vain vierailijana sarjassa ja hänet esiteltiin Heidi Montagin siskona, myöhemmin Holly kuitenkin korvasi Heidin ja tämän miehen Spencer Prattin heidän lähdettyään sarjasta. The Hillsin jälkeen hän on osallistunut myös yhdysvaltalaiseen I'm a Celebrity…Get Me out of Here! -ohjelmaan, jossa hän sijoittui kuudenneksi.
Holly Montag on syntynyt Silver Springissä Marylandissa. Montagin ollessa neljävuotias heidän perheensä muutti Coloradoon. Montagin perheeseen kuuluu pikkusisko Heidi Montag, heidän vanhempansa Darlene Egelhoff ja Bill Montag, jotka ovat kuitenkin jo eronneet. Hollyllä on äitinsä puolelta velipuoli Sky Egelhoff ja isänsä puoleta velipuoli Eric O'Hara. Eric kuoli tapaturmassa vuonna 2008.
Montag muutti Los Angelesiin päästäkseen näyttelemään, käsikirjoittamaan ja ohjaamaan televisio ohjelmia. 
Vuonna 2013 Montag meni kihloihin poikaystävänsä Richie Wilsonin kanssa. Häät pidettiin 13. syyskuuta 2014 ja samalla Montag vaihtoi virallisesti nimensä Wilsoniksi. Parin ensimmäinen lapsi syntyi vuonna 2015.
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2007-2010 | The Hills | Holly Montag |
| 2009 | I'm a Celebrity…Get Me out of Here! | Holly Montag |
Hualienin maanjäristys 2024

| Hualienin maanjäristys 2024 |
| --- | --- |
 Maanjäristyksen tuhoja Hualienin kaupungissa.
Päivämäärä:  3. huhtikuuta 2024
Magnitudi:  7,4 (Mw)
Syvyys:  34,8 km
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Taiwan
Henkilövahingot:  7 kuollutta, 730+ loukkaantunutta
Hualienin maanjäristys tapahtui 3. huhtikuuta 2024 Hualienin piirikunnassa Taiwanissa. Se oli voimakkuudeltaan 7,4 magnitudia. Ainakin seitsemän ihmistä kuoli ja satoja loukkaantui maanjäristyksen seurauksena. Se on Taiwanin voimakkain maanjäristys 25 vuoteen.
Matkustajajuna

Matkustajajuna Tanskan Aalborgissa.
Matkustajajuna eli henkilöjuna on ihmisiä kuljettava juna. Matkustajajunat kulkevat yleensä kerran tai kahdesti vuodessa julkaistavien aikataulujen mukaan.
Tekniikka

Suomalaisessa matkustajajunassa on useimmiten 4–8 matkustajavaunua, tosin niitä voi olla enemmänkin, jopa 20. Vaunut ovat yleensä neliakselisia ja pituudeltaan noin 26,5 metriä, vanhemmat vaunut ja moottorijunien välivaunut huomattavastikin lyhyempiä. Matkustajajunan kuljetuskapasiteetti on karkeasti sata matkustajaa päivävaunua kohden. Matkustajajunassa voi olla myös mm. ravintolavaunuja, lasten leikkivaunuja, makuuvaunuja ja autonkuljetusvaunuja.
Vaunuja vetää veturi, joka voi olla diesel- tai sähkökäyttöinen, museojunaliikenteessä myös höyrykäyttöinen. Matkustajajuna voi koostua myös yhdestä tai useammasta moottorivaunusta ja niiden liite- tai välivaunuista. Tällöin puhutaan voimanlähteen mukaan joko sähkömoottorijunasta tai dieselmoottorijunasta. Moottorijunassa ei ole erillistä veturia, vaan koneisto on sulautettu joko yhteen tai useampaan moottorijunan vaunuista.
Matkustajajunien kulkunopeudet vaihtelevat; lähi- ja taajamajunat kulkevat nopeimmillaan 80–160 km/h, pikajunat 120–160 km/h, intercity-junat 160–200 km/h ja suurnopeusjunat yli 200 km/h. Nopeimmat suurnopeusjunat kulkevat vasten rakennetuilla erikoisradoilla 250–330 km/h. Ensimmäiset liikenteessä olevat ja suunnitellut maglev- eli leijujunat käyttävät nopeutta 400–500 km/h.
Junatyypit

Junatyypillä tarkoitetaan junan kulkuunpanotarkoitusta. Junatyyppi riippuu sekä käytettävästä veto- että vaunukalustosta, sekä junalle aikataulussa suunnitelluista mahdollisista vaihtotöistä ja niiden luonteesta.
Junatyypit > Suurnopeusjuna

Suurnopeusjuna on henkilöjuna, jonka nopeus ylittää 200 km/h. Junat kulkevat enimmäkseen pitkillä reiteillä ja pysähtyvät vain kaikkein suurimmissa kaupungeissa.
Junatyypit > InterCity-juna

InterCity-juna on suurten kaupunkien väliseen nopeaan henkilöliikenteeseen tarkoitettu juna, jonka huippunopeus on tyypillisimmin 160–200 km/h.
Junatyypit > Pikajuna

Pikajuna on kaupunkien väliseen henkilöliikenteeseen tarkoitettu juna, jonka huippunopeus on tyypillisimmin 120–160 km/h, Suomessa yleisesti 140 km/h. Myös yöjunat ovat yleensä pikajunia.
Aikaisemmin Suomessa on eräistä pitkän matkan junista käytetty myös termejä kiitojuna ja erikoispikajuna.
Junatyypit > Yöjuna

Yöjuna kulkee yön tai useamman yön yli. Niissä suuri osa vaunuista on makuuvaunuja.
Junatyypit > Taajamajuna

Taajamajuna on lyhyemmillä, vähäliikenteisillä radoilla kulkeva, joko veturivetoinen tai junayksiköistä koostuva lyhyt henkilöjuna, joka pysähtyy kulkuvälinsä lähes kaikilla asemilla. Taajamajunien huippunopeus on yleensä 120 km/h.
Junatyypit > Paikallisjuna (lähijuna)

Paikallisjuna on suurten kaupunkialueiden ja sitä ympäröivän alueen työmatka- ja muuhun julkiseen liikenteeseen tarkoitettu juna, jotka kulkevat yleensä tihein vuorovälein.
Matkustaminen

Jokaiselle junamatkalle tulee ostaa lippu joko junasta tai asemalta. Asemalta ostattaessa lippu tulee leimauttaa junan lipunleimauslaitteessa tai konduktöörillä. Junasta ostettaessa konduktööri eli lipunmyyjä tulostaa lippulaitteellaan lipun, jota matkustajan ei tarvitse erikseen leimata. Junasta ostetun lipun palvelumaksu on 3 euroa ja Pendolino-junissa 6 euroa, jos aseman lipunmyynti on avoinna junan lähtiessä.
Konduktöörit tarkastavat kaikkien matkustajien matkaliput lähtöaseman jälkeen sekä satunnaisesti myös jonkin suuren kaupungin, kuten Oulun jälkeen. Kun lipuntarkastaja tai konduktööri toteaa, että matkustajalla ei ole voimassa olevaa lippua, hän kirjoittaa tarkastusmaksuvaatimuksen matkustajalle sekä yleensä myös poistaa matkustajan junasta. Suomessa ei liputonta matkustajaa välttämättä poisteta junasta, jos hän ostaa lipun junaan konduktööriltä. Sen sijaan konduktööri voi poistaa matkustajan junasta vaikka hän ostaa lipun, jos hän ei anna henkilötietojaan tarkastusmaksua varten.
TGV-junat ovat tunnetuimpia suurnopeusjunia.
Paikallisjunaliikennettä hoidetaan etupäässä kiinteillä junayksiköillä.
Henrik Ojamaa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Tallinna, Viro
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Seura
Seura:  Legia Varsova
Pelinumero: 12
Junioriseurat
–2007 2007–2009:  FC Flora   Derby County
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2010 2009 2010–2011 2010–2011 2011 2011 2012–2013 2013– |  Derby County → Stafford Rangers  Aachen → Aachen II → Fortuna Sittard  RoPS  Motherwell FC   Legia Varsova | 0 (0) 5 (1) 1 (0) 10 (1) 7 (1) 17 (2)  55 (11) |
Maajoukkue
| 2007–2008 2009–2012 2012– |  Viro U19  Viro U21  Viro | 13 (2) 3 (3) 8 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. toukokuuta 2013.
Henrik Ojamaa (s. 20. toukokuuta 1991 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Puolan pääsarjan Legia Varsovaa.
Kesäkuussa 2013 Ojamaa siirtyi Motherwellistä Puolan hallitsevaan mestariin Legia Varsovaan.
Henrik Paulig

Henrik Paulig 1950-luvun alkupuolella.
Henrik Paulig (14. syyskuuta 1915 Helsinki – 29. tammikuuta 1982 Davos, Sveitsi) oli suomalainen yritysjohtaja ja pääkonsuli.
Henrik Paulig syntyi Pauligin yrittäjäsukuun. Hänen isänsä oli Eduard Paulig ja isoisänsä Gustav Paulig. Hän opiskeli diplomiekonomiksi ja kauppatieteen maisteriksi. Hän työskenteli Paulig-yhtiössä vuodesta 1935 alkaen, toimitusjohtajana 1947–1973 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1953. Hän hoiti myös useita talouselämän luottamustehtäviä, esimerkiksi Suomen tukkukauppojen liiton valtuuskunnassa vuodesta 1944, Helsingin kauppakamarin hallituksen jäsenenä vuodesta 1953 ja Fennian hallintoneuvostossa vuodesta 1983 alkaen. Pauligille myönnettiin pääkonsulin arvonimi vuonna 1970. Hänen poikansa Robert Paulig työskenteli jonkin aikaa Paulig-yhtiössä mutta perusti sittemmin oman kahvilaketjunsa.
Hiljaiset Levyt

| Hiljaiset Levyt |
| --- | --- |

Perustettu:  1985
Perustajat:  Jukka Junttila
Tilanne:  itsenäinen
Tyylilajit:  rock, punk
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Tampere
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiljaiset Levyt on tamperelainen rock-musiikin julkaisuun keskittynyt levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1985. Aluksi levymerkki toimi rekisteröidyn yhdistyksen (Hiljainen Kulttuuriyhdistys) puitteissa, mutta julkaisutoiminnan vakiintuessa toiminta muuttui osakeyhtiöpohjaiseksi vuonna 1990. Hiljaisten Levyjen johtajana on toiminut sen perustamisesta asti Jukka Junttila.
Hiljaisille Levyille levyttäneitä yhtyeitä

| --- | --- |
 Alice in Wasteland  Alivaltiosihteeri  Burning Pipe Harmony  Charming Disappointment  Garbagemen  God's Lonely Men  Hundred Million Martians  Jahnukaiset  Jalla Jalla  Johnny Spunky  Juggling Jugulars  Kamikaze Pilots  Kätyrit  Lowdown Shakin' Chills  Maaseudun Tulevaisuus  Mahtavat Lämpöpussit :  Many Hates  Mothers Against Sex Association  Mäkkelä  Neva  Nightingales  Nuorisopalatsi  Phantom Tones  Punk Lurex OK  Ravin' Seeds  Rehtorit  Room 100  Tina  T. V. Smith  Viewmasters  Wolfmen  Zägä Box
Aiheesta muualla

Hiljaiset Levyt
Hongkongin peruslaki

Hongkongin Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen peruslaki (kiin.: 中華人民共和國香港特別行政區基本法; Jyutping: Zung1 waa4 jan4 man4 gung6 wo4 gwok3 Hoeng1 gong2 dak6 bit6 hang4 zing3 keoi1 gei1 bun2 faat3, engl. Basic Law of the Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China) on Hongkongin erityishallintoalueen perustuslakia vastaava lakikokoelma. Tästä syystä sitä nimitetään joskus "mini-perustuslaiksi".
Peruslaki toimii Kiinan perustuslain alaisuudessa, minkä vuoksi siitä käytetään nimitystä peruslaki. Peruslaki on kirjoitettu siten, että se takaa loppupeleissä Manner-Kiinalle vallan kontrolloida Hongkongin hallintoa mielensä mukaan.
Peruslaki on keskeinen osa Hongkongia koskevassa yksi maa, kaksi järjestelmää -sopimuksessa, jonka Iso-Britannia ja Kiina solmivat keskenään Hongkongin siirron yhteydessä. Peruslaki astui voimaan siirron jälkeen, 1. heinäkuuta 1997 ja sen on tarkoitus olla voimassa 50 vuotta tästä päivästä eteenpäin. Peruslaki takaa Hongkongille vahvan autonomian pois lukien ulko- ja puolustuspolitiikan, joka kuuluu Manner-Kiinalle. Laki myös takaa laajat valtaoikeudet kaupungin hallintojohtajalle, joka toimii Pekingin alaisuudessa. Peruslain mukaan Hongkongin oikeusjärjestelmä noudattaa brittiläistä käytäntöä.
Se, kuinka vakavasti peruslakia noudatetaan käytännössä, on kyseenalaistettu sen jälkeen, kun kansallisen turvallisuuden laki astui voimaan kaupungissa. Lain mukaan rikollisia voidaan esim. lähettää tuomittavaksi Manner-Kiinaan ja hongkongilaisten poliittisia oikeuksia rajoitetaan tuntuvasti.
Aiheesta muualla

Peruslaki (englanniksi)
Martin Sheridan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Martin Sheridan |  Martin Sheridan |  Martin Sheridan |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | kiekko |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | kiekko |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | antiikin kiekko |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | vauhditon pituushyppy |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | kiekko |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | kuula |  |
|  Hopeaa | Ateena 1906 | vauhditonpituushyppy |  |
|  Hopeaa | Ateena 1906 | vauhditonkorkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Ateena 1906 | painonheitto |  |
Martin John Sheridan (28. maaliskuuta 1881 Bohola, Irlanti – 27. maaliskuuta 1918 New York, Yhdysvallat) oli irlantilais-amerikkalainen yleisurheilija, joka kilpaili useassa kenttälajissa. Hän voitti kolme olympiakultaa kiekonheitossa ja kaksi kultaa vuoden 1906 välikisoista.
Muutto Yhdysvaltoihin

Martin Sheridan syntyi vuonna 1881 Boholassa Irlannissa. Hän oli nuorin kuudesta lapsesta. Hän jätti kotimaansa vuonna 1899 ja muutti Yhdysvaltoihin kahden veljensä kanssa. Martin ja toinen veljistä liittyivät pian saapumisensa jälkeen New Yorkin poliisivoimiin.
Urheilu-ura

Sheridanin veljekset littyivät amerikanirlantilaisten urheiluseuraan, ja Martin Sheridan voitti vuonna 1901 ensimmäisen kiekkokilpailunsa ja teki kolmannessa kilpailussaan uuden maailmanennätyksen. AAU:n Yhdysvaltain-amatöörimestaruuden hän voitti vuonna 1904 sekä kiekonheitossa että kuulantyönnössä. Vahvojen esitystensä ansiosta heidät valittiin St. Louisin olympialaisiin.
St. Louisissa 1904 Sheridan voitti kiekonheiton tuloksella 39,28 ja sijoittui neljänneksi kuulantyönnössä. Kiekonheitossa hän kävi uusintaheiton mestaruudesta Ralph Rosen kanssa. Rosen ja Sheridanin voittotulos oli uusi olympiaennätys. Se paransi Rudolf Bauerin neljä vuotta vanhaa olympiaennätystä 3,24 metriä.
Sheridan voitti Ateenan välikisoissa 1906 peräti viisi mitalia. Kultaa hän sai ensin kiekonheitossa tuloksella 41,46 ja sitten kuulantyönnössä tuloksella 12,325. Hopeamitalin hän sai vauhdittomassa pituushypyssä tuloksella 309,5, vauhdittomassa korkeushypyssä tuloksella 140 ja kiven työnnössä tuloksella 19,035. Kymmenottelussakin hän olisi ollut vahvoilla, mutta sen hän joutui keskeyttämään jalkavamman takia.
Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1908 Sheridan teki muun muassa kiekonheiton uuden maailmanennätyksen. Hän esitti jokaisessa lajissaan niin mainioita otteita, että hänet ilmoitettiin useaan lajiin Lontoon olympialaisiin.
Sheridanin ensimmäinen laji Lontoossa oli kiekonheitto, jossa hän voitti jälleen olympiakultaa tuloksella 40,89. Tulos paransi edellisissä kisoissa Rosen ja Sheridanin heittämää olympiaennätystä 1,61 metrillä. Samana päivänä käydyssä kuulantyönnössä hän jäi hieman yllättäen sijouttamattomien joukkoon. Kaksi päivää myöhemmin Sheridan voitti kultaa kreikkalaistyylisessä kiekonheitossa tuloksella 51,92. Sheridan otti seuraavaksi pronssia vauhdittomasta pituushypystä tuloksella 322,5. Viimeisissä lajeissaan Sheridan sijoittui vauhdittomassa korkeushypyssä 16:nneksi ja kolmiloikassa 13:nneksi.
Sheridan jatkoi urheilu-uraansa vuoteen 1911 asti. Hän voitti vuosien 1904–1911 aikana 11 AAU:n amatöörimestaruutta. Niistä kolme oli yleismestaruutta. Vuosina 1902–1911 Sheridan teki myös 15 kiekonheiton epävirallista maailmanennätystä.
Kuolema 37-vuotiaana

Urheilu-uransa jälkeen Sheridan jatkoi New Yorkin poliisissa. Hänet ylennettiin uransa aikana etsiväksi, ja hän toimi myös New Yorkin kuvernöörin turvajoukoissa.
Sheridan sairastui maaliskuussa 1918 keuhkokuumeeseen työskenteltyään tuplavuorossa sairaan kollegansa puolesta. Hän kuoli sairaalassa viisi päivää myöhemmin.
Saavutuksia olympialaisissa

viisi olympiakultaa (kiekonheitto St. Louis 1904, kuulantyöntö ja kiekonheitto Ateenan välikisat 1906, antiikin kiekonheitto ja kiekonheitto Lontoo 1908)
kolme olympiahopeaa (painonheitto, vauhditon korkeushyppy ja vauhditon pituushyppy 1906)
yksi pronssi (vauhditon pituushyppy 1908)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Sheridan Wikimedia Commonsissa
Miesten kiekonheiton olympiavoittajat
Meren urhoja

| Meren urhoja> Captains Courageous |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Victor Fleming
Käsikirjoittaja:   Marc Connelly  John Lee Mahin  Dale Van Every 
Perustuu:  Rudyard Kiplingin romaaniin
Tuottaja:  Louis D. Lighton
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Hal Rosson
Leikkaaja:  Elmo Vernon
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Lavastaja:  Cedric Gibbons
Pääosat:   Freddie Bartholomew  Spencer Tracy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  11. toukokuuta 1937
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meren urhoja (Captains Courageous) on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1937. Elokuva perustuu samannimiseen Rudyard Kiplingin kirjaan. Spencer Tracy sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan elokuvan, leikkauksen ja sovitetun käsikirjoituksen palkintojen saajaksi.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Juoni

Elokuvassa Freddie Bartholomew näyttelee pilalle hemmoteltua poikaa Harvey Cheynea, joka putoaa mereen laivalta. Hänet pelastaa portugalilainen kalastaja Manuel Fidello, jota näyttelee Spencer Tracy. Harvey ei osoita kiitollisuutta pelastajalleen ja vaatii päästä välittömästi maihin. Hän joutuu kuitenkin olemaan laivalla kalastusmatkan loppuun saakka. Matkan aikana Harvey saa Manuelilta kasvatusta ja ohjausta, jota hän ei koskaan saanut omalta isältään ja hänestä kehittyy työtä arvostava nuorukainen.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Freddie Bartholomew  | … |  Harvey Cheyne   |
|  Spencer Tracy  | … |  Manuel Fidello   |
|  Lionel Barrymore  | … |  kapteeni Disko Troop   |
|  Melvyn Douglas  | … |  Frank Burton Cheyne   |
|  Charles Grapewin  | … |  Salters   |
|  Mickey Rooney  | … |  Dan Troop   |
|  John Carradine  | … |  Long Jack   |
Aiheesta muualla

Meren urhoja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Matt Leinart

| Matt Leinart |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1983 Santa Ana, CA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  196 cm
Paino:  102 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Pelaajaura
Seurat:  Arizona Cardinals Houston Texans Oakland Raiders
NFL-varaus:  10. varaus, 2006 Arizona Cardinals
Pääsarjaura:  2006–2013
Matthew Stephen "Matt" Leinart (s. 11. toukokuuta 1983 Santa Ana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Leinart ei ole pelannut missään vuoden 2013 jälkeen. Hän on ammattilaisurallaan edustanut Arizona Cardinalsia, Houston Texansia ja Oakland Raidersia.
Leinart on vuoden 2004 Heisman Trophy -voittaja. Leinart valittiin College Football Hall of Fameen vuonna 2017.