stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Folding@home

Kuvakaappaus ohjelmasta.
Folding@home on hajautetun laskennan projekti, joka hyödyntää henkilökohtaisten tietokoneiden ylijäämäistä laskenta-aikaa tutkiakseen proteiinien muodostamia kolmiulotteisia rakenteita, erityisesti niiden laskostumista laskennallisen kemian metodein. Projekti käynnistettiin 1. lokakuuta 2000 Stanfordin yliopistolla ja sitä johtaa Vijay Pande. Folding@home on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman laajimpana hajautetun laskennan projektina.
Molekyylisimulaatiota suorittavan ohjelman voi kuka tahansa asentaa omalle tietokoneelleen ja tällä tavoin olla mukana projektissa. Ohjelma hakee kerta toisensa jälkeen Folding@homen palvelimelta työyksikön, jota se käsittelee muutamista tunneista muutamiin päiviin, ja lopulta palauttaa tuloksen palvelimelle. Projektin tulokset auttavat muun muassa tautien tutkimuksessa, kuten Parkinsonin tauti ja Alzheimerin tauti. Projektin tulokset auttavat myös koronavirusten kuten COVID-19 tutkimuksessa.
Helmikuussa 2009 projektin käytössä oli yli viiden petaflopsin edestä laskentatehoa.
Tavallisen tietokoneen prosessorilla ajettavan ohjelman lisäksi Folding@homen asiakasohjelmasta on myös muunnelmat Nvidian ja ATI:n näytönohjaimille, jotka kykenevät peräti kymmenkertaiseen laskutehoon. Sen lisäksi moniydinprosessorien kapasiteetti voidaan hyödyntää kokonaan. Elokuusta 2006 aina joulukuuhun 2012 PlayStation 3 -pelikonsolia pystyi hyödyntämään Folding@homen apuna, "Life with Playstation"-ohjelmalla.
Käyttäjä pystyy seuraamaan työyksikkönsä valmistumista sekä tietokoneelta että projektin internetsivuilta. Sen jälkeen kun projekti julkaistiin, sen avulla on tuotettu 129 tieteellistä artikkelia tai tutkimusta, jotka ovat nähtävissä projektin nettisivuilla.
Fernando Cayo

Fernando Cayo vuonna 2017.
Fernando Cayo (s. 22. huhtikuuta 1968) on espanjalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Rahapaja ja Manos a la obra (1998–2001) sekä kauhuelokuvassa Orpokoti (2007).
Aiheesta muualla

Fernando Cayo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Euran työväentalo Onnela

| Euran työväentalo Onnela |
| --- | --- |
 Euran työväentalo Onnela maaliskuussa 2022
Osoite:  Sorkkistentie 51
Sijainti:  Eura
Koordinaatit:  61°08′29″N, 22°07′17″E
Valmistumisvuosi:  1912
Rakennuttaja:  Euran Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Euran Sosialidemokraatit ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosala:  n. 483 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euran työväentalo Onnela on Eurassa sijaitseva työväentalo. Työväentalo Onnela kuuluu Sorkkisten kylän ja kulttuurimaiseman maakunnallisesti arvokkaaseen kokonaisuuteen. Työväentalo on maisemallisesti ja historiallisesti merkittävä.
Historiaa

Euran työväenyhdistys perustettiin 1895. Heti perustamisen yhteydessä syntyi ajatus omasta talosta. Työväenyhdistys onnistui hankkimaan itselleen Kaupin talon ennen vuoden 1905 suurlakkoa, ja tontin erottamisen yhteydessä se sai nimekseen Onnela. Taloa oli aiemmin vuokrattu Raittiusliikkeen, Vapaaehtoisen palokunnan ja Nuorisoseuraliikkeen toimijoille. Nuorisoseuran kanssa työväenyhdistys oli järjestänyt myös yhteisiä iltamia ja perustanut yhteisen lukutuvan. Euran työväenyhdistys oli suurlakkoon asti porvarien hallussa, mikä luultavasti helpotti talon hankintaa. Suurlakon jälkeen työväenyhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Kaupin taloa kunnostettiin yhdistystoimintaan sopivaksi, mutta yhdistys ei ollut tiloihin tyytyväinen. Varoja uuden talon rakentamiseksi kerättiin arpajaisilla, iltamilla ja talkoilla. Kaupin talo purettiin vuonna 1911 ja uusi työväentalo valmistui seuraavana vuonna. Juhlasalin koko oli 9 x 14 metriä. Talo oli yksikerroksinen hirsirakennus, jonka toisessa päädyssä oli työväentaloille ominainen torni. Talolla pidettiin muutaman vuoden ajan myös kuntakokouksia, joten siitä tuli valmistuttuaan hetkeksi myös kunnantalo.
Sisällissodan jälkeen Euran työväentaloa käytettiin vankilana ja kesällä 1918 se julistettiin myymis- ja hukkaamiskieltoon. Työväenyhdistys sai talon takaisin toukokuussa 1919, mutta pelkäsi menettävänsä sen, koska Punakaarti oli käyttänyt yhdistyksen leimasinta ottaessaan tavaraa kauppiailta sisällissodan aikana. Tästä syystä talo päätettiin myydä Euran Osuuskaupalle. Pelko osoittautui turhaksi ja yhdistys osti talonsa takaisin vuonna 1930. 1930-luvun alussa talo joutui useamman kerran ilkivallan kohteeksi, ikkunoita rikottiin sekä sotkettiin tervalla ja talon seinään piirrettiin sirpin ja vasaran kuvia. Kesällä 1931 Euran työväentalolla järjestettiin Satakunnan Sosialidemokraattien nuoriso-osaston piirijuhla. Paikalla oli arviolta 500 henkilöä.
Rakennus

Yksikerroksista taloa korotettiin 1920-luvun lopulla ja samalla katosi katolla ollut torni. Uudistetun talon tupaantuliaiset pidettiin 28.9.1930. Kunnostusta jatkettiin 1930-luvulla rakentamalla yläkertaan kokoustiloja ja vahtimestarin asunto. Alkuperäinen pärekate vaihdettiin tiilikatteeksi, ja taloon vedettiin vesijohto ja viemäri. Alakertaan tehtiin avarampi ravintolatila. Osuusliike Kehä oli pitänyt talolla kahvilaa jo aiemmin, ja vuonna 1935 osuusliike vuokrasi tilan säännöllistä kahvilatoimintaa varten. Tämä monipuolisti työväentalon toimintaa ja lisäsi käyttöastetta kokoaikaiseksi. Kahvilatoiminta jatkui 1960-luvulle asti. Sisäpintoja uusittiin 1940-luvun lopulla, jolloin laudoitettu sisäkatto muutettiin kuitulevyiksi ja aiemmin pahvitetut sisäseinät paneloitiin.
Seuraava isompi kunnostus tehtiin vuonna 1952, jolloin taloa jatkettiin uuden näyttämön verran. Saliin asennettiin kirkon vanhat kamiinat. Lisäosan suunnitteli Joel Haapanen. Laajennettu juhlasali oli Euran suurin. Kellarikerrokseen tehtiin wc-tilat vuonna 1954. 1960-luvulla talo vuorattiin mineriittilevyillä ja vanhat koristeelliset ikkunat korvattiin yksipuitteisilla. 1990-luvun alkupuolella talo entisöintiin: talon ulkoseinät uusittiin ja maalattiin perinteisellä punamullalla. Myös vanhat kirkon kamiinat säilytettiin, vaikka niitä ei voi enää lämmittää. Sisäpuolelta talo maalattiin museoviraston ohjeiden mukaan ja vanha vahtimestarin asunto muutettiin kokoustiloiksi. Uudistetun talon vihkiäisjuhlia vietettiin syksyllä 1994.
Nykyinen toiminta

Vuosien varrella työväentalolla on pidetty kokouksia, järjestetty tansseja, bingoa ja juhlia. Talo on edelleen aktiivisessa käytössä ja siellä kokoontuvat muun muassa Euran Työväen Laulajat, Työväen Sivistysliitto ja Euran Eläkkeensaajat. Näiden lisäksi tiloja vuokrataan erilaisiin tapahtumiin ja juhliin.
Luettelo Calvadosin kunnista

Calvadosin sijainti
Tämä on luettelo Calvadosin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 706 kuntaa.
(CAC) Communauté d'agglomération Caen la Mer, perustettu vuonna 2002.
Fidžin vaakuna

Fidžin vaakuna
Fidžin vaakuna otettiin käyttöön 4. heinäkuuta 1908. Se muodostuu punaisesta Pyhän Yrjänän rististä hopeisella kentällä ja punaisesta lakiosta, jossa on kultainen kaakaopuun hedelmää pitelevä leijona. Kentän neljänneksissä ovat sokeriruoko, kookospalmu, rauhankyyhkynen ja banaaniterttu. Kilpeä kannattelee kaksi fidžiläistä soturia, joista toisella on keihäs ja toisella nuija.
Vaakunakokonaisuuteen ei kuulu kypärää, sen sijaan siinä on hopea-punainen lakipunos ja fidžiläinen laiva kypäränkoristeena. Vaakunan alla on tunnuslause Rerevaka na kalou ka doka na Tui, suom. Pelkää Jumalaa ja kunnioita kuningatarta.
Florence Green

Florence Beatrice Green (o.s. Patterson, 19. helmikuuta 1901 – 4. helmikuuta 2012) oli brittiläinen nainen ja maailman viimeinen ensimmäisen maailmansodan veteraani. Hän palveli Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa naisten osastossa.
Elämä

Green syntyi Edmontonissa Lontoossa. Hän liittyi syyskuussa 1918 17-vuotiaana Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin naisten osastoon, jonka tukikohdissa Narboroughissa ja Marhamissa hän toimi tarjoilijana.
Sodan jälkeen Florence oli naimisissa Walter Greenin kanssa vuodesta 1920 miehen kuolemaan 1975 asti. Florence asui King’s Lynnissä marraskuuhun 2011, jolloin muutti palvelutaloon. Green tunnustettiin maailmansodan veteraaniksi vasta vuonna 2010, kun hänen tietonsa löytyivät Britannian kansallisarkistosta. Greenistä tuli maailman viimeinen ensimmäisen maailmansodan veteraani Claude Choulesin kuoltua 5. toukokuuta 2011.
Kuollessaan Greenillä oli kaksi lasta, neljä lapsenlasta ja seitsemän lapsenlapsenlasta. Kuollessaan hän oli Britannian kuudenneksi vanhin asukas.
Fidžin rugby union -maajoukkue

Fidžin pelaajat esittävät Cibi-tanssin ennen Etelä-Afrikka-ottelua MM-kilpailuissa 2011.
Fidžin rugby union -maajoukkue edustaa Fidžiä rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1913 perustettu Fiji Rugby Union. Fidži on pelannut kaikissa MM-lopputurnauksissa vuoden 1995 kisoja lukuun ottamatta selviytyen parhaimmillaan kaksi kertaa puolivälieriin.
Fidži voitti MM-kilpailuissa 1987 alkulohkon otteluissa Argentiinan pistein 28–9 sekä hävisi Uudelle-Seelannille ja Italialle. Se selviytyi puolivälieräotteluun, jonka hävisi Ranskalle pistein 16–31. Englannissa 1991 Fidži hävisi ottelunsa Kanadaa, Ranskaa ja Romaniaa vastaan karsiutuen alkulohkon jälkeen.
Walesin MM-kilpailuissa 1999 Fidži voitti Namibian ja Kanadan sekä hävisi Ranskalle ja pudotuspelien karsintakierroksella Englannille. Australiassa 2003 Fidži karsiutui alkulohkon jälkeen voitettuaan Yhdysvallat ja Japanin, mutta hävittyään Skotlannille ja Ranskalle.
Ranskan MM-kilpailuissa 2007 Fidži voitti lohkovaiheessa Japanin, Kanadan ja Walesin sekä hävisi Australialle. Puolivälieräottelussa se hävisi Etelä-Afrikalle pistein 20–37. Uudessa-Seelannissa 2011 Fidži voitti Namibian, mutta hävisi Etelä-Afrikalle, Samoalle ja Walesille, viimeksi mainitulle peräti pistein 0–66, karsiutuen alkulohkon jälkeen.
Englannin MM-kilpailuissa 2015 Fidži karsiutui alkulohkon jälkeen voitettuaan Uruguayn, mutta hävittyään Englannille, Australialle ja Walesille. Japanin MM-kilpailuissa 2019 Fidži voitti Georgian, mutta hävisi Australialle, Uruguaylle ja Walesille karsiutuen alkulohkon jälkeen jatkosta.
Fidži on voittanut World Rugby Pacific Nations Cupin vuosina 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2018.
Fidži oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa 11:nnellä sijalla.
Florence Baverel-Robert

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2006 | sprintti |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Anterselva 1995 | viesti |  |
|  Hopeaa | Ruhpolding 1996 | viesti |  |
|  Hopeaa | Anterselva 2007 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Anterselva 2007 | viesti |  |
|  Pronssia | Kontiolahti 1999 | viesti |  |
|  Pronssia | Oslo 2000 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Pokljuka 2006 | sekaviesti |  |
Florence Baverel-Robert  (s. 24. toukokuuta 1974 Pontarlier, Ranska) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hänen puolisonsa on ampumahiihtäjä Julien Robert.
Baverel-Robert voitti Torinon olympialaisissa 2006 kultaa sprinttikilpailussa (7,5 km). Hän selviytyi ammunnasta ilman ohilaukauksia ja kukisti 2,4 sekunnilla yhden sakkokierroksen kiertäneen Anna Carin Olofssonin. Samoissa kilpailuissa hän hiihti toisen osuuden Ranskan viestijoukkueessa, joka sai pronssia.
MM-kilpailuissa Baverel-Robert saavutti hopeaa normaalimatkalla (15 km) Anterselvassa 2007 yli minuutin Linda Grubbenille hävinneenä sekä pronssia takaa-ajokilpailussa Oslossa vuonna 2000. Ranskan viestijoukkueen jäsenenä hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.
Torinon kultamitalihiihto oli Baverel-Robertin ainoa maailmancupin osakilpailuvoitto. Hän sijoittui lisäksi seitsemän kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Maailmancupin loppupisteissä hän sijoittui viidenneksi kaudella 2006–2007. Hän lopetti uransa kyseiseen kauteen.
Saavutuksia

Olympialaiset:
Salt Lake City 2002: sprintti viides, normaalimatka 11., takaa-ajo 14.
Torino 2006: sprintti kultaa, viesti pronssia, yhteislähtö viides, takaa-ajo 13.
MM-kilpailut:
Anterselva 1995: viesti hopeaa, sprintti kymmenes
Ruhpolding 1996: viesti hopeaa, sprintti yhdeksäs
Pokljuka 1998: takaa-ajo 12.
Kontiolahti 1999: viesti pronssia
Oslo 2000: takaa-ajo pronssia, viesti neljäs, yhteislähtö kymmenes
Pokljuka 2001: viesti viides, normaalimatka 14.
Hanti-Mansijsk 2003: viesti viides, normaalimatka yhdeksäs
Hochfilzen 2005: viesti neljäs, takaa-ajo kahdeksas, sprintti yhdeksäs, normaalimatka 11.
Pokljuka 2006: Sekaviesti (2 naista ja 2 miestä): pronssia
Anterselva 2007: normaalimatka hopeaa, viesti hopeaa, takaa-ajo kuudes, yhteislähtö kymmenes
Maailmancupin kokonaispisteet:
Kausi 1994–1995: seitsemäs
Kausi 1995–1996: seitsemäs
Kausi 1997–1998: kymmenes
Kausi 2001–2002: yhdeksäs
Kausi 2005–2006: kymmenes
Kausi 2006–2007: viides
Etelä-Afrikan maatilahyökkäykset

Etelä-Afrikan maatilahyökkäykset ovat eteläafrikkalaisiin maanviljelijöihin kohdistuneita väkivaltaisia hyökkäyksiä. Suurin osa hyökkäysten kohteiksi joutuneista on valkoisia maanviljelijöitä, ja heihin kohdistuneilla hyökkäyksillä on esitetty olevan ainakin osittain rasistiset motiivit. Maatilahyökkäysten määrä kasvoi vuosina 1991–2001 mutta on sittemmin tasaantunut tai kääntynyt laskuun. Hyökkäyksissä on kuollut vuoden 2009 loppuun mennessä arviolta 2 500–3 000 henkilöä. Maanomistusolot ovat Etelä-Afrikassa vinoutuneet, sillä mustien hallussa on vain neljä prosenttia maasta, vaikka heitä on koko väestöstä 75 prosenttia.
Määritelmä

Termi "maatilahyökkäys" ei ole rikosnimike itsessään, vaan se voi tarkoittaa useita eri rikoksia, jotka on tehty maanviljelijöitä vastaan maatiloilla. Etelä-Afrikan poliisin mukaan maatilahyökkäyksiin lasketaan mukaan myös maatilojen sisäiset rikokset, kuten esimerkiksi työpaikkaväkivalta. Joidenkin näkemysten mukaan maatilahyökkäyksiksi tulisi laskea vain kuolemaan johtaneet tapaukset. Myös termiä itsessään on kritisoitu, sillä esimerkiksi Human Rights Watchin mukaan siitä saa sen väärän käsityksen, että teot olisivat sotilaallisia tai terroristien toteuttamia.
Selvityskomitean raportti

Etelä-Afrikan oikeusministeriön vuonna 2001 asettaman komitean vuonna 2003 julkaiseman tutkimuksen mukaan suurimmalla osalla tapauksista ei ollut minkäänlaisia poliittisia vaikuttimia eikä taustalta myöskään ollut löydettävissä minkäänlaista organisoitunutta rikollisuutta, joitain maanvaltaustapauksia lukuun ottamatta. Komitean raportin julkaisemisen aikaan 60 % näiden rikosten uhreista oli valkoisia, mutta mustien osuus oli kasvussa. Valkoisilla oli tosin suurempi riski tulla vahingoitetuksi tai tapetuksi kuin mustilla. Komitean raportin mukaan tälle erolle ei kuitenkaan ollut löydettävissä yleistä rasistista syytä. Selvityksen mukaan tyypillinen maatilahyökkäyksen tekijä oli musta työtön nuori, joka oli lähtöisin kaupunkialueelta.
Human Rights Watch

Human Rights Watchin vuonna 2001 julkaiseman raportin mukaan väkivalta maatilallisia kohtaan on suurimmalta osalta välineellistä, ja sen tavoitteena on aseiden, rahan ja ajoneuvojen varastaminen. Syrjässä ja etäällä toisistaan olevat maatilat ovat rikollisille helppoja kohteita. Rikollisuus ei raportin mukaan ole yleisempää maaseuduilla kuin kaupungeissa. HRW:n mukaan valkoisten maatilallisten ja näiden palkkaamien turvallisuuspalveluiden väkivalta maatilojen työntekijöitä ja muita niiden alueella asuvia mustia kohtaan on myös mittava ongelma.
Muut tahot

Genocide Watch huomautti vuonna 2003, että suuressa osassa hyökkäyksiin liittyneen väkivallan taustalla on rotuviha ja tilanne voi muuttua kansanmurhaksi, mikäli viranomaiset eivät puutu tilanteeseen.
Transvaalin maatalousliitto kritisoi selvityskomitean raporttia esimerkiksi siitä, että poliisi oli tutkinut vain puolet maatilahyökkäyksistä. Liiton mukaan selvitys ei myöskään selittänyt, miksi suuri osa maatilahyökkäysten kohteista oli puolustuskyvyttömiä naisia. Liitto kritisoi myös komitean johtopäätöstä siitä, että hyökkäysten valtaosan motiivina olisi ollut pelkästään ryöstö. Liiton tilastojen mukaan vuonna 2014 kuoli 67 ihmistä 277 hyökkäyksessä, vuonna 2015 kuoli 64 ihmistä 318 hyökkäyksessä ja vuonna 2016 kuoli 70 ihmistä 345 hyökkäyksessä.
Kallie Kriel AfriForumista syytti maatalousministeri Lulu Xingwanaa ja hänen apulaistaan Dirk du Toitia vihan lietsomisesta valkoisia viljelijöitä vastaan. Hänen mielestään pelkät varkaudet eivät riitä maatilahyökkäysten selitykseksi, sillä monia uhreista oli kidutettu ja tapettu.
Jani Allan, Etelä-Afrikasta lähtöisin oleva, nykyisin Yhdysvalloissa asuva journalisti, syytti Jeff Rensenin 7 miljoonan kuuntelijan radio-ohjelmassa Etelä-Afrikan hallitusta kansanmurhan toteuttamisesta. Samalla hän kannusti amerikkalaisia tukemaan valkoisten eteläafrikkalaisten maahanmuuttoa taloudellisesti. Eräät eteläafrikkalaiset vaikuttajat syyttivät Allania valehtelusta ja kehottivat olemaan ottamatta hänen syytöksiään vakavasti.
Pääoppositiopuole Demokraattinen allianssi on syyttänyt ANC:n nuorisojärjestön puheenjohtajaa Julius Malemaa maatilahyökkäyksiin yllyttämisestä tämän esitettyä apartheidin aikaista laulua Dubula ibhunu (suom. Ammu buuri) poliittisissa tilaisuuksissa. ANC:n näkemyksen mukaan kyseessä on vain Etelä-Afrikan vapaustaistelun perinteen säilyttäminen.
Reaktio maailmalla

Maaliskuussa 2018 Australian maahanmuutosta vastaava sisäministeri Peter Dutton ehdotti Etelä-Afrikan valkoisille maanviljelijöille turvapaikkaa Australiasta.
Elokuussa 2018 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump kiinnitti asiaan huomiota ja sanoi käskeneenä ulkoministeri Mike Pompeon seuraamaan tarkasti Etelä-Afrikan maatilojen valtauksia, maatakavarikkoja ja maanviljelijöiden laajamittaista tappamista.
Valtapuolue ANC ja presidentti Cyril Ramaphosa olivat valmistelemassa perustuslain muutoksia, joilla maata voisi viedä omistajilta ilman korvauksia. Etelä-Afrikan maanviljelijät yrittivät epätoivoisesti myydä tilojaan ennen valtion suunnittelemia takavarikkoja.
Espanjanbulldoggi

| Espanjanbulldoggi> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa muutama
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  härkätaistelut
Nykyinen käyttö:  vahti- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  perro de toro, presa de toro, spanische Bulldogge
FCI-luokitus:  ei
Ulkonäkö
Paino:  42–55 kg
Säkäkorkeus:  50–60 cm
Väritys:  punainen, tummanruskea, harmaa, musta ja brindle; joko valkoisin merkein tai ilman
Espanjanbulldoggi (perro de toro) on espanjalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Espanjanbulldoggi muistuttaa bordeauxindoggia. Se on esimerkiksi mallorcandoggia huomattavasti raskasrakenteisempi. Sen säkäkorkeus on 50–60 cm ja paino 42–55 kg. Karvapeite voi olla väriltään punainen, tummanruskea, harmaa, musta, brindle tai mikä tahansa edellä mainituista valkoisin merkein.
Luonne ja käyttäytyminen

Espanjanbulldoggi on itsenäinen, omapäinen ja itsevarma.
Alkuperä

Rotu on usein kuvattu vanhoissa maalauksissa, ja sitä ollaan paraikaa luomassa uudelleen.
Foldrøy

| Foldrøy |
| --- | --- |
 Foldrøy
 Koordinaatit: 59°47′39″N, 5°18′19″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Bømlo
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  378
 – Väestötiheys:  945 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Foldrøy tai Folderøy on taajama Bømlon kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 378 vuoden 2023 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Foldrøy Wikimedia Commonsissa
Fidžinleiju

| Fidžinleiju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Leijut Artamidae
Suku::  Leijut Artamus
Laji::  mentalis
Kaksiosainen nimi
 Artamus mentalis  Jardine, 1845 
Katso myös
   Fidžinleiju Wikispeciesissä   Fidžinleiju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Fidžinleiju (Artamus mentalis) on leijujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus omana lajinaan, joskus samana lajina pääskyleijun kanssa. Artamus mentalista tavataan Fidžissä.
Folashade Abugan

Folashade Abugan (s. 17. joulukuuta 1990) on nigerialainen pikajuoksija. Hänen päämatkansa on 400 metriä. Abugan on matkan nuorten maailmanmestari vuodelta 2008. Hänen ennätyksensä on 50,89. Hän jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä Kansainyhteisön kisoissa 2010.
Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Abugan oli vain 15 vuoden ikäisenä 4 × 400 metrin viestissä pronssilla. Saman vuoden nuorten MM-kisoissa Nigerian viestijoukkue oli toinen tehden uuden nuorten Afrikan ennätyksen 3.30,84. Henkilökohtaisella matkalla Abugan oli kahdeksas. Vuoden 2007 Afrikan kisoissa Abugan oli mukana viestin voittaneessa joukkueessa ja oli henkilökohtaisella matkalla kolmas.
Vuoden 2008 Afrikan mestaruuskilpailuissa Abugan oli omalla ennätysajallaan toinen, viestijoukkue voitti kultaa. Bydgoszczin nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 51,84. Abugan osallistui myös Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisiin. 400 metrillä hän jäi välieriin, naisten 4 × 400 metrin viestissä Nigerian joukkue oli viides.
Abugan karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 400 metrin välierissä, 4 × 400 metrin viestissä Nigeria oli viides. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010 hän sai kultaa pitkässä viestissä ja pronssia 400 metrillä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai alun perin hopeaa sekä 400 metrillä että 4 × 400 metrin viestissä, mutta menetti mitalit jäätyään dopingtestissä kiinni steroidien käytöstä. Lisäksi hän sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Kilpailukieltonsa jälkeen Abugan kuului viidenneksi sijoittuneeseen Nigerian viestijoukkueeseen Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Hän sijoittui saman vuoden Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 400 metrillä viidenneksi ja sai 4 × 400 metrin viestissä hopeaa. Vuosien 2014 ja 2018 Afrikan mestaruuskilpailuissa hän juoksi kultaa voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Aiheesta muualla

Esittely Pekingin olympialaisten sivuilla
FK Hoverla Užhorod

FK Hoverla Užhorod oli ukrainalainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka oli Užhorod Taka-Karpatian alueella.
Historiaa

Seura perustettiin varsinaisesti vuonna 1946 nimellä Spartak Užhorod. Tosin seuran tunnuksissa viitataan ennen toista maailmansotaa pelanneeseen, vuonna 1925 perustettuun seuraan SC Rus. Suoraa yhtäläisyyttä näiden organisaatioiden välillä on vaikea löytää. Vuonna 1961 Spartak Užhorod nimettiin uudelleen Verhovynaksi ja kymmenen vuotta myöhemmin Hoverlaksi. Vuonna 1982 joukkueen nimeksi tuli Zakarpattia ja 1997 uudelleen Verhovyna - kahdeksi vuodeksi.
Vuonna 2001 Zakarpattia debytoi Ukrainan valioliigassa mutta jäi viimeiseksi ja putosi näin takaisin 1. liigaan. Seuraavat nousut tapahtuivat kausille 2004-05 ja 2007-08 ja jälleen molemmilla kerroilla visiitit jäivät vain yhden kauden mittaisiksi.
Ennen kauden 2011-12 alkua seura uudelleen nimettiin uudelleen FK Hoverla-Zakarpattia Užhorodiksi. Vuoden kuluttua Zakarpattia kuitenkin pudotettiin pois seuran virallisesta nimestä. Seura pelasi viimeiset vuotensa jälleen pääsarjassa, mutta lopetti toimintansa vuonna 2016 jäätyään ilman lisenssiä talousvaikeuksien vuoksi.
Historiaa > Nimenmuutokset

1925 - SC Rusj Užhorod
1939 - SC Rusj Ungvár
1946 - Spartak
1961 - Verhovyna
1971 - Hoverla
/  1982 - Zakarpattia
1997 - Verhovyna
1999 - Zakarpattia
2011 - Hoverla-Zakarpattia
2012 - Hoverla
Saavutukset

1998-99 Ukrainan 2. liigan A-lohkon voitto
2001-02 Ukrainan 1. liigan 2.
2003-04 Ukrainan 1. liigan voitto
2006-07 Ukrainan 1. liigan 2.
2008-09 Ukrainan 1. liigan voitto
2011-12 Ukrainan 1. liigan voitto