stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Misia Sert

Misia Sert, Auguste Renoirin maalaus
Misia Sert, syntyjään Maria Zofia Olga Zenajda Godebska (30. maaliskuuta 1875 Tsarskoje Selo - 15. lokakuuta 1950 Pariisi)   oli puolalaistaustainen  pianisti, taidemesenaatti ja salongin pitäjä.
Sertiä pidetään yhtenä Belle époque- ajan  Pariisin vaikutusvaltaisimmista naisista. Hän oli monen eturivin taiteilijan uskottu ja ystävä.
Mikael Anreot

| Mika Kiiskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1965 (ikä 59) Turku
Ammatti:  laulaja, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mikael Anreot
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  CBS, Sony Music Entertainment (Finland) Oy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mikael Anreot (oikealta nimeltään Mika Kiiskinen, s. 26. elokuuta 1965) on turkulainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja tuottaja, jonka ensimmäinen single ”After you” / ”Be yourself again” ilmestyi Lighthouse-levymerkille vuonna 1988. Sen jälkeen hän teki kaksi albumia, toisen CBS-levymerkille ja toisen Columbia-levymerkille.
Levyillä Anreotia avustivat turkulaiset muusikot, mm. Risto Pahlama ja Ilpo Murtojärvi. Anreot toimi myös taustalaujana Sound of R.E.L.S. -yhtyeen levyllä ja Flatmates-yhtyeen levyllä.
Diskografia

Every Hour (1989,  CBS)
Lonely Blue Boy (1991,  Sony Music)
Aiheesta muualla

Mikael Anreotin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Mikael Anreotin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Mikael Anreotin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Mikael Anreotin sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Mikael Anreotin äänitetuotanto/diskografia tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs (englanniksi)
Melvin Burgess

Melvin Burgess (s. 25. huhtikuuta 1954 Twickenham, Lontoo) on brittiläinen nuortenkirjailija.
Burgessin esikoisteos The Cry of the Wolf (1990) oli ehdolla Carnegie-mitalin saajaksi. Burgess tuli tunnetuksi vuonna 1996 ilmestyneestä teoksestaan Junk (suom. Hepo 1999), joka käsitteli nuorten kodittomuutta ja heroiiniriippuvuutta Bristolin kaduilla. Hän sai teoksesta Carnegie-mitalin ja Guardian Children's Fiction -palkinnon. Burgessilta on suomennettu myös vertauskuvallinen romaani Leidi, elämäni narttuna (2001), jossa 17-vuotias tyttö muuttuu koiraksi. Hänen ensimmäinen aikuisille suunnattu romaaninsa, Loki, ilmestyi vuonna 2022.
ABC:n yhdysvaltalainen televisiosarja Hyvästi poikuus (Life as We Know It, 2004–2005) perustuu Burgessin romaaniin Doing It.
Burgess valittiin Royal Society of Literaturen jäseneksi 2022.
Suomennettuja teoksia

Hepo.  ((Junk, 1996.) Suomentanut Jukka Nyman)  Otava, 1999 (2. p. 2000).  ISBN 951-1-15339-0.
Leidi: Elämäni narttuna.  ((Lady, My Life as a Bitch, 2001.) Suomentanut Jaana Kapari)  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27177-2.
Melodifestivalen 2006

| Eurovision laulukilpailu 2006  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 2006 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  18. helmikuuta - 18. maaliskuuta 2006
Tapahtumapaikat:  Ejendahls Arena Löfbergs Lila Arena Rosenholm Arena Scandinavium SVT:n TV-studiot Globen
Juontaja(t):  Lena Philipsson (semifinaalit ja finaali) Carin Hjulström-Livh (toinen mahdollisuus)
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  32
Voittaja:  Carola ”Evighet”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2005  2007 ► 
Melodifestivalen 2006 oli Ruotsissa 18. helmikuuta – 18. maaliskuuta 2006 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2006 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailun voitti Carola kappaleella Evighet, joka käännettiin kansainvälisiä euroviisuja varten englanniksi nimelle Invincible.
Kilpailun kulku

Kilpailu alkoi neljällä alkukarsinnalla, joissa jokaisessa kisasi kahdeksan kappaletta, joita puhelinäänestäjät äänestivät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen kolme vähiten ääniä saanutta kappaletta putosivat, minkä jälkeen jäljellä olevien kappaleiden kesken äänestystä jatkettiin. Kahden kierrosten äänten yhteismäärällä mitattuna kaksi eniten ääniä saanutta jatkoi suoraan finaaliin ja seuraavat kaksi toiseen mahdollisuuteen.
Kilpailun kulku > 1. semifinaali

Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 18. helmikuuta Ejendahls Arenalla Leksandissa.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Simone Moreno | Aiayeh (The Music of the Samba) | 6 688 | — | 6 688 | 8 |
| 2 | Electric Banana Band | Kameleont | 32 192 | 29 037 | 61 229 | 4 |
| 3 | Anna Sahlene | This Woman | 22 078 | 25 954 | 48 032 | 5 |
| 4 | Magnus Bäcklund | The Name of Love | 39 442 | 45 561 | 85 003 | 3 |
| 5 | Linda Bengtzing | Jag ljuger så bra | 49 506 | 56 658 | 106 164 | 2 |
| 6 | Pandang | Kuddkrig | 16 611 | — | 16 611 | 6 |
| 7 | Hannah Graaf | Naughty Boy | 14 230 | — | 14 230 | 7 |
| 8 | Andreas Johnson | Sing for Me | 56 354 | 61 323 | 117 677 | 1 |
Kilpailun kulku > 2. semifinaali

Toinen semifinaali kilpailtiin 25. helmikuuta Löfbergs Lila Arenalla Karlstadissa.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Magnus Carlsson | Lev livet! | 31 115 | 49 610 | 80 765 | 1 |
| 2 | The Elephantz | Oh Yeah | 7 856 | — | 7 856 | 8 |
| 3 | Sonya | Etymon | 16 541 | 17 299 | 33 840 | 5 |
| 4 | Östen med Resten | Ge mig en kaka till kaffet | 13 617 | — | 13 617 | 6 |
| 5 | Pablo Cepeda | La chica de la copa | 12 630 | — | 12 630 | 7 |
| 6 | Kikki Danielsson | Idag och imorgon | 35 792 | 35 753 | 71 545 | 2 |
| 7 | Niclas Wahlgren | En droppe regn | 17 600 | 23 339 | 40 939 | 4 |
| 8 | Velvet | Mi amore | 21 496 | 22 627 | 44 123 | 3 |
Kilpailun kulku > 3. semifinaali

Kolmas semifinaali kilpailtiin 4. maaliskuuta Rosenholm Arenalla Karlskronassa.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | BWO | Temple of Love | 38 733 | 53 820 | 92 553 | 2 |
| 2 | Jessica Folcker | When Love's Comin' Back Again | 14 725 | — | 14 725 | 7 |
| 3 | Gregor | Mi amor | 6 801 | — | 6 801 | 8 |
| 4 | Jessica Andersson | Kalla nätter | 17 873 | 26 247 | 44 120 | 5 |
| 5 | The Poodles | Night of Passion | 45 927 | 56 242 | 102 169 | 1 |
| 6 | Elysion | Golden Star | 27 241 | 31 864 | 59 105 | 3 |
| 7 | Patrik Isaksson | Faller du så faller jag | 22 985 | 33 080 | 56 065 | 4 |
| 8 | Kayo Shekoni | Innan natten är över | 17 770 | — | 17 770 | 6 |
Kilpailun kulku > 4. semifinaali

Neljäs semifinaali kilpailtiin 11. maaliskuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Roger Pontare | Silverland | 29 939 | 37 645 | 67 584 | 4 |
| 2 | Laila Adéle | Don't Try To Stop Me | 17 851 | — | 17 851 | 7 |
| 3 | Günther and the Sunshine Girls | Like Fire Tonight | 20 767 | — | 20 767 | 6 |
| 4 | Sandra Dahlberg | Jag tar det jag vill ha | 26 462 | 34 769 | 61 231 | 5 |
| 5 | Evan | Under Your Spell | 13 600 | — | 13 600 | 8 |
| 6 | Rednex | Mama, Take Me Home | 37 104 | 50 418 | 87 522 | 3 |
| 7 | Björn Kjellman | Älskar du livet | 40 574 | 53 000 | 93 574 | 2 |
| 8 | Carola | Evighet | 139 952 | 151 021 | 290 973 | 1 |
Kilpailun kulku > Toinen mahdollisuus

Toinen mahdollisuus kilpailtiin 12. maaliskuuta SVT:n tv-studioilla Tukholmassa. Myös toisessa mahdollisuudessa puhelinäänestäjät äänestivät kappaleita kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen kolme vähiten ääniä saanutta putosi, minkä jälkeen loppujen kesken äänestystä jatkettiin. Kahden kierroksen yhteenlasketulla äänimäärällä mitattuna kaksi eniten ääniä saanutta jatkoi finaaliin.
| Numero | Artisti | Kappale | Äänet> Kierros 1 | Äänet> Kierros 2 | Yht> .Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Electric Banana Band | Kameleont | 14 961 | — | 14 961 | 6 |
| 2 | Magnus Bäcklund | The Name of Love | 35 823 | 53 582 | 89 405 | 2 |
| 3 | Niclas Wahlgren | En droppe regn | 10 584 | — | 10 584 | 8 |
| 4 | Velvet | Mi amore | 12 076 | — | 12 076 | 7 |
| 5 | Elysion | Golden Star | 25 947 | 33 583 | 59 530 | 5 |
| 6 | Patrik Isaksson | Faller du så faller jag | 36 613 | 51 270 | 87 883 | 3 |
| 7 | Roger Pontare | Silverland | 36 180 | 45 188 | 81 298 | 4 |
| 8 | Rednex | Mama Take Me Home | 53 635 | 68 670 | 122 305 | 1 |
Kilpailun kulku > Finaali

Finaali kilpailtiin 18. maaliskuuta Globenilla Tukholmassa. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät ja ympäri Ruotsia kokoontuneet 11 alueraatia. Kukin raati antoi mielestään seitsemälle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 1-2-4-6-8-10-12, ja puhelinäänestyksen kärkiseitsikko sai pisteitä kaavalla 11-22-44-66-88-110-132.
| Numero | Artist1 | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet> Raatipisteet | Pisteet> Puhelinäänestyspisteet | Pisteet> Yht. | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Andreas Johnson | Sing for Me | Andreas Johnson, Peter Kvint | 112 | 88 | 200 | 3 |
| 2 | Björn Kjellman | Älskar du livet | Calle Kindbom, Dan Fernström | 6 | 0 | 6 | 9 |
| 3 | Linda Bengtzing | Jag ljuger så bra | Lars "Dille" Diedricson, Martin Hedström, Ingela "Pling" Forsman | 34 | 22 | 56 | 7 |
| 4 | The Poodles | Night of Passion | Robert Olausson, Maiti Alfonzetti, Sonja Aldén, Johan Lyander | 32 | 66 | 98 | 4 |
| 5 | Magnus Carlsson | Lev livet! | Anders Glenmark, Niklas Strömstedt | 19 | 0 | 19 | 8 |
| 6 | Rednex | Mama, Take Me Home | Matthews Green, Michael Clauss | 17 | 44 | 61 | 6 |
| 7 | Carola | Evighet | Bobby Ljunggren, Thomas G:son, Henrik Wikström | 102 | 132 | 234 | 1 |
| 8 | Magnus Bäcklund | The Name of Love | Lina Eriksson, Mårten Eriksson | 57 | 11 | 68 | 5 |
| 9 | Kikki Danielsson | I dag & i morgon | Thomas G:son, Calle Kindbom | 2 | 0 | 2 | 10 |
| 10 | BWO | Temple of Love | Alexander Bard, Anders Hansson | 92 | 110 | 202 | 2 |
Kilpailun kulku > Finaali > Eritellyt raatiäänet

| Kappale | Örebro | Luulaja | Falun | Karlstad | Uumaja | Norrköping | Göteborg | Sundsvall | Växjö | Malmö | Tukholma | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sing for Me | 8 | 12 | 10 | 12 | 12 | 12 | 8 | 10 | 12 | 10 | 6 | 112 |
| Älskar du livet | – | – | – | – | – | – | 6 | – | – | – | – | 6 |
| Jag ljuger så bra | 1 | 6 | 6 | 1 | 2 | 6 | 1 | 4 | 2 | 4 | 1 | 34 |
| Night of Passion | 6 | 2 | 2 | 6 | 1 | 2 | 2 | 1 | 4 | 2 | 4 | 32 |
| Lev livet | – | – | 1 | 4 | 4 | 1 | – | – | 1 | – | 8 | 19 |
| Mama Take Me Home | 4 | 4 | – | – | – | – | – | 8 | – | 1 | – | 17 |
| Evighet | 2 | 8 | 12 | 10 | 10 | 10 | 12 | 12 | 8 | 8 | 10 | 102 |
| The Name of Love | 10 | 1 | 8 | 8 | 8 | 4 | 4 | 2 | 6 | 6 | – | 57 |
| Idag och imorgon | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2 | 2 |
| Temple of Love | 12 | 10 | 4 | 2 | 6 | 8 | 10 | 6 | 10 | 12 | 12 | 92 |
Mika Tapaninen

Paulus Mikael Tapaninen (25. huhtikuuta 1937 Ylitornio – 21. maaliskuuta 2015 Pietarsaari) oli Suomen ulkoministeriön pitkäaikainen tiedottaja.
Elämä ja ura > Arvonimiä ja kunniamerkkejä

Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki, 1976
Lehdistöneuvoksen arvonimi ulkoasiainhallinnon palveluksessa, 1977
Ruotsin Pohjantähti-ritarikunnan komentaja, 1987
Islannin Haukan ritarikunnan komentaja, 1987
Norjan Pyhän Olavin ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki, 1987
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki, 1993
Mestarien liigan kausi 1992–1993

Mestarien liigan kausi 1992–1993 oli Mestarien liigan ensimmäinen kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 38. kausi. Karsintakierrosten jälkeen 32 joukkuetta pelasi kaksi cup-muotoista kierrosta, minkä jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kahdessa lohkossa kaksinkertaisen sarjan. Kummankin lohkon voittaja pääsi loppuotteluun, joka pelattiin Münchenissä 26. toukokuuta 1993. Ranskalainen Olympique de Marseille voitti loppuottelussa italialaisen AC Milanin maalein 1–0. Loppuottelun ainoan maalin teki Basile Boli. Voitto oli Marseillen ensimmäinen, ja se on vielä 30 vuotta myöhemminkin ainoa ranskalaisjoukkueen saavuttama miesten Euroopan mestareiden cupin tai liigan voitto.
Kauden paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt PSV Eindhovenin brasilialaispelaaja Romário.
Lohkovaihe > Lohko A

| Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | TM | PM | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Olympique de Marseille | 6 | 3 | 3 | 0 | 14 | 4 | +10 | 9 |
|  Rangers FC | 6 | 2 | 4 | 0 | 7 | 5 | +2 | 8 |
|  Club Brugge | 6 | 2 | 1 | 3 | 5 | 8 | -3 | 5 |
|  TsSKA Moskova | 6 | 0 | 2 | 4 | 2 | 11 | -9 | 2 |
Lohkovaihe > Lohko B

| Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | TM | PM | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  AC Milan | 6 | 6 | 0 | 0 | 11 | 1 | +10 | 12 |
|  IFK Göteborg | 6 | 3 | 0 | 3 | 7 | 8 | -1 | 6 |
|  FC Porto | 6 | 2 | 1 | 3 | 5 | 5 | 0 | 5 |
|  PSV Eindhoven | 6 | 0 | 1 | 5 | 4 | 13 | -9 | 1 |
Melvin Laird

Melvin Laird.
Melvin Robert ”Bom” Laird (1. syyskuuta 1922 Omaha, Nebraska – 16. marraskuuta 2016 Florida) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa puolustusministerinä Vietnamin sodan aikana vuosina 1969–1973. Alun perin hänen esittämänsä oli käsite ”vietnamisointi”, joka merkitsee pyrkimystä korvata Yhdysvaltojen joukot vähitellen Etelä-Vietnamin omilla joukoilla. Tuloksena oli, että Yhdysvallat alkoi vetäytyä alueelta vuonna 1973.
Laird valmistui Carleton Collegesta Minnesotassa vuonna 1942 ja palveli Yhdysvaltain laivastossa huhtikuuhun 1946.
Lairdin isä Melvin Sr. oli Wisconsinin osavaltionsenaattori, ja hän itse pääsi Wisconsinin senaattiin jo 23-vuotiaana. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Wisconsinin seitsemännestä vaalipiiristä vuosina 1953–1969.
Kunnianosoitukset

Presidential Medal of Freedom 1974[lähde? ]
palvelusta toisessa maailmansodassa purppurasydän[lähde? ]
Michel Tremblay

Michel Tremblay vuonna 2017.
Michel Tremblay (s. 25. kesäkuuta 1942 Montreal, Kanada) C.Q., on kanadalainen romaani- ja näytelmäkirjailija.
Tremblay kasvoi Montrealin ranskankielisellä alueella, jonka työväenluokka ja tämän murre ovat merkittävästi vaikuttaneet hänen tuotantoonsa. Tremblay kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä Les Belles-Sœurs vuonna 1965. Se sai ensi-iltansa Théâtre du Rideau Vertissä 28. elokuuta 1968. Näytelmän vaikutus on ollut suuri, sillä se esitteli québeciläisen työväenluokan ja tämän murteen valtayleisölle. Näytelmä synnytti kiistaa kuvaamalla työväenluokan naisten elämää ja hyökkäämällä ahdasmielistä, hyvin uskonnollista 1900-luvun puolivälin Québecin yhteiskuntaa vastaan.
Ennen 1960-luvun alun rauhallista vallankumousta Tremblay piti Québeciä köyhänä työväenluokan provinssina, jota hallitsivat englanninkielinen eliitti ja katolinen kirkko. Tremblayn tuotanto oli ennen kaikkea modernia yhteiskuntaa luomaan pyrkineen, liberaalin ja nationalistisen ajatuksen kannattajien etujoukkoa.
Monet Tremblayn tunnetuimmat näytelmät ovat keskittyneet naishahmoihin. Hänen teostensa naiset ovat yleensä vahvoja, mutta heitä hallitsevat demonit, jotka heidän täytyy kukistaa. Hänen sanotaan näkevän Québecin matriarkaalisena yhteiskuntana. Tremblay on itse avoimesti homoseksuaali, ja useissa hänen romaaneissaan esiintyykin homoseksuaalisia henkilöitä.
Mika Honkanen

| Mika Honkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. joulukuuta 1964 (ikä 59) Kuusankoski
Kansalaisuus:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Mika Juhani Honkanen (s. 24. joulukuuta 1964 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä.
Ura

Mika Honkanen työskenteli Rauman Kaupunginteatterissa vuosina 1984–1987, Savonlinnan Kaupunginteatterissa vuosina 1987–1991 ja vuosina 1991–1999 Seinäjoen kaupunginteatterissa, esimerkiksi näytelmissä Rocky Horror ja Piukat Paikat. Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa.
Honkanen on esiintynyt pääosassa Visa Mäkisen elokuvassa Ruuvit löysällä.
1980-luvun alussa Honkanen toimi rockabillyä soittaneen tamprelais-porilaisen The Black Bisons -yhtyeen laulusolistina.
Yksityiselämä

Honkasen isä oli näyttelijä Kalevi Honkanen ja äiti näyttelijä Anja Päivärinta.
Elokuvat

Pekka Puupää poliisina (1986)
Ruuvit löysällä (1989)
Mike Reid

Michael "Mike" Reid (19. tammikuuta 1940 – 29. heinäkuuta 2007) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka muistetaan parhaiten Frank Butcherin roolista sarjassa EastEnders. Hän oli syntynyt Lontoossa, mutta perhe muutti Lontoon pommitusten jälkeen Tottenhamiin, jossa Reid opiskeli Rowland Hill Schoolissa.
Reid meni vuonna 1958 naimisiin ensimmäisen vaimonsa Sheilan kanssa ja sai ensimmäisenä lapsenaan Jane-tyttären. Vuonna 1967 otetun avioeron jälkeen hän solmi vuonna 1971 uuden avioliiton Shirley Collinsin kanssa. Reid ja Collins saivat pojat Michael ja Mark, joista jälkimmäinen teki itsemurhan vuonna 1990.
Reid työskenteli 1960-luvun alussa stand up -koomikkona ja sai pian sivurooleja suosituissa televisiosarjoissa, kuten Doctor Who'ssa, Pyhimyksessä (The Saint) ja Department S'ssa. Hän oli myös stunttina elokuvissa Casino Royale (1967) ja Likainen tusina (1967).
Reid liittyi EastEndersiin vuonna 1987. Hän sai tällä roolilla uransa suurimman menestyksen. Vuonna 1994 hän aloitti stressin johdosta tauon. Hän teki useita lyhytaikaisia paluita vuosina 1995–1997 ja palasi täyspäiväisesti joulukuussa 1997. Toukokuussa 2000 hän ilmoitti jättävänsä sarjan, ja hänen viimeinen jaksonsa näytettiin saman vuoden marraskuussa. Samana vuonna hän esiintyi elokuvassa Snatch – hävyttömät, ja vuonna 2003 hänellä oli rooli espanjalaisessa elokuvassa Oh Marbella!
Viimeisten elinvuosiensa aikana Reid teki useita lyhyiksi jääneitä comebackeja EastEndersiin. Hän esitti myös korruptoitunutta liikemies Brian Stevensiä sarjan The Bill kahdessa jaksossa. Pääasiassa hän oli kuitenkin jo vetäytynyt Espanjaan, jossa hän kuoli heinäkuussa 2007 Marbellassa saamaansa sydänkohtaukseen.
Aiheesta muualla

Mike Reid Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michael Hill

Michael Richard "Mick" Hill (13. joulukuuta 1947 − 23. kesäkuuta 2008) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Ura > Seuraura

Herefordissa syntynyt Hill aloitti uransa Bethesda Athleticissa ja siirtyi Sheffield Unitediin syyskuussa 1965. Neljän kauden aikana yorkshirelaisseurassa hän pelasi vain 37 ottelussa ja teki yhdeksän maalia.
Lokakuussa 1969 Hill myytiin 33 000 punnalla Ipswich Towniin, jossa hän teki 20 maalia 77 ottelussa. Crystal Palace osti hänet joulukuussa 1973 35 000 punnalla. Crystal Palacessa hän pelasi yhteensä 45 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia.
Koko seurauransa aikana Hill teki 33 maalia 159 pelissä.
Ura > Maajoukkueura

Vuonna 1971 Hill pelasi kaksi maajoukkueottelua Tśekkiä ja Romaniaa vastaan vuoden 1972 EM-kilpailujen karsinnoissa.
Monty Pythonin paremmat pilat

| Monty Pythonin paremmat pilat> And Now for Something Completely Different |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ian MacNaughton
Käsikirjoittaja:  Monty Python -ryhmä
Perustuu:  televisiosarjaan Monty Pythonin lentävä sirkus
Tuottaja:   Patricia Casey  Victor Lownes 
Säveltäjä:  Douglas Gamley
Kuvaaja:  David Muir
Leikkaaja:  Thom Noble
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   Python Pictures  Kettledrum/Lownes Productions 
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:    28. syyskuuta 1971   13. heinäkuuta 1984 
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  80 000 puntaa
Seuraaja:  Monty Pythonin hullu maailma
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Monty Pythonin paremmat pilat (And Now for Something Completely Different, levitetty Suomessa myös nimellä Elämä on Pythonia) on brittiläisen Monty Python -komediaryhmän ensimmäinen pitkä elokuva vuodelta 1971. Toisin kuin ryhmän myöhemmät elokuvat, se sisältää pelkästään televisiosarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus poimittuja irrallisia sketsejä uudelleennäyteltyinä. Sketsien välissä nähdään televisiosarjan tavoin Terry Gilliamin toteuttamia lyhyitä surrealistisia animaatiopätkiä.
Elokuvassa esiintyvät Monty Python -ryhmän jäsenet John Cleese, Graham Chapman, Michael Palin, Eric Idle, Terry Jones ja Terry Gilliam, jotka myös käsikirjoittivat elokuvan, sekä pieniä sivurooleja tv-sarjassakin esittäneet Carol Cleveland ja Connie Booth. Monty Pythonin paremmat pilat oli alun perin suunnattu pääasiassa yhdysvaltalaiselle yleisölle, joka ei ollut vielä nähnyt Monty Pythonin lentävää sirkusta. Elokuvan tuotti Playboy-lehden Britannian toimitusjohtaja Victor Lownes ja ohjaajana toimi televisiosarjaakin ohjannut Ian MacNaughton. Elokuva tuotettiin alhaisella 80 000 punnan budjetilla. Se menestyi lopulta paremmin kotimaassaan kuin Yhdysvalloissa.
Elokuvassa nähdään joitain Monty Pythonin lentävän sirkuksen kahden ensimmäisen tuotantokauden tunnetuimpia sketsejä, kuten ”Kuollut papukaija”, ”Maailman hauskin vitsi” ja ”Vuoden yläluokkainen hölmö -kisa”. Mukana on myös TV-sarjasta tuttu ”Lumberjack Song” -laulu. Sketsejä on jonkin verran lyhennetty ja muutettu eikä niissä ole mukana sarjassa käytettyä taustanaurua. Elokuvan englanninkielinen nimi viittaa TV-sarjassa ja itse elokuvassakin toistuvaan vitsiin, jossa John Cleesen esittämä kuuluttaja istuu pöytineen erikoisissa paikoissa ja ilmoittaa sketsin vaihtumisesta katsojille sanoilla ”Ja nyt jotain aivan muuta” (”And Now for Something Completely Different”).
Aiheesta muualla

Ja nyt jotain aivan muuta: Monty Pythonin elokuvauran alku ja loppu Teemalauantaissa 4.6. Yle 3.6.2016.
Mike Ridley

| Mike Ridley> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1963 (ikä 61) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–1997
Seurat:  New York Rangers,   Washington Capitals,   Toronto Maple Leafs,   Vancouver Canucks
Michael Owen Guy Ridley (s. 8. heinäkuuta 1963 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura

Ridleyn ura oli vaikeuksissa juniorisarjoissa, kun James Patrickin taklauksen johdosta hänen jalkansa murtui ja myöhemmin hän mursi myös solisluunsa. Hänestä ei enää 19-vuotiaana uskottu tulevan NHL-pelaajaa ja hän pelasi yhden kauden kakkostason nuorisokiekkoa. Kaudeksi 1983–1984 Ridley siirtyi Manitoban yliopiston joukkueeseen, jossa hän teki läpimurtonsa. Hänet valittiin ensimmäisellä kaudellaan Kanadan parhaaksi yliopistopelaajaksi ja seuraavalla kaudella hän mahtui vielä tähdistökentälliseenkin.
Koska Ridleyn taidot tulivat esille melko myöhäisessä vaiheessa, häntä ei ole ikinä varattu NHL:ään. New York Rangers teki Ridleyn kanssa sopimuksen kaudeksi 1985–1986 joukkueen kakkosvalmentajan suosituksesta. Tulokaskaudellaan Ridley iski heti 65 pistettä ja mahtui NHL:n tulokaskentälliseen. Seuraavalla kaudella hänet kuitenkin kaupattiin Washington Capitalsiin yhdessä Bob Crawfordin ja Kelly Millerin kanssa vaihdossa Bob Carpenteriin ja toisen kierroksen varausoikeuteen.
Washingtonissa Ridley pelasi seitsemän kokonaista kautta ja loi uraa tasaisen varmana pistemiehenä. Hänen uransa paras kausi on 1988–1989, jolloin hän teki piste- (89) ja maaliennätyksensä (41). Hänet valittiin myös tähdistöotteluun. Kauden 1993–1994 jälkeen Ridley kaupattiin Toronto Maple Leafsiin Rob Pearsonista. Toronton valmentaja Pat Burns ei kuitenkaan pitänyt Ridleyn pehmeästä pelityylistä ja tämä kaupattiin heti seuraavana kesänä Vancouver Canucksiin vaihdossa kovaotteisemmasta Sergio Momessosta.
Vancouverissa Ridleyn ura tuli päätökseen. Kausi 1995–1996 oli Ridleylle vaikea, sillä hän kärsi selkävaivoista, eikä pystynyt pelaamaan kuin 37 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Ridley palasi Vancouveriin, mutta lopetti uransa kesällä 1997. Hän pelasi kuitenkin vielä neljä ottelua seuraavalla kaudella IHL-liigan Manitoba Moosessa.