stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emma (taidemuseo)
Kokoelmat > Osmo Valtosen taidekokoelma

Espoon Nallenpolun taiteilijatalossa työskennelleen kuvataiteilijan Osmo Valtosen (1929–2002) taidekokoelma lahjoitettiin Emmaan vuonna 2008. Kokoelmaan kuuluu lähes 300 teosta, mukana liikkuvan taiteen teoksia, hiekkapiirtureita, joista suuri taideyleisö Valtosen parhaiten muistaa. Lisäksi kokoelmaan kuuluu maalauksia, piirustuksia, grafiikkaa ja arkistoaineistoa.
Kokoelmat > Lars-Gunnar Nordströmin taidekokoelma

Konkretistisen kuvataiteen klassikoksi kutsutun Lars-Gunnar Nordströmin (1924–2014) 100 teosta, maalauksia, veistoksia, grafiikkaa, talletettiin Emmaan vuonna 2011. Nordströmiä pidetään yhtenä Suomen nonfiguratiivisen taiteen varhaisimmista ja määrätietoisimmista uranuurtajista. Emmaan talletettu kokoelma sisältää laajan ajallisen kaaren mestarin tuotannosta.
Yleisöpalvelut

Emman yleisöpalvelujen tehtävä on taidesisältöjen avaaminen ja niiden tuominen yleisön käyttöön. Aktiivinen ja avoin vuorovaikutus taiteilijoiden ja taiteen ilmiöiden kanssa tuottavat rikkaan taidemuseokokemuksen. Emman yleisöpalveluiden tehtävä on rohkaista asiakkaan henkilökohtaista kokemusta sekä aktivoida omiin tulkintoihin taiteesta. Emma on kokoelmiensa, näyttelyidensä ja toimintansa kautta moniulotteinen oppimisympäristö kaiken ikäisille.
Yleisöpalvelujen tehtävänä on myös avata museota instituutiona ja tuoda tunnetuksi museotta tehtävää työtä. Näin vuorovaikutus yleisön ja museon eri toimintojen kanssa vahvistuu ja tuottaa käsityksen kiinnostavasta instituutiosta, jolla on merkitystä niin arjen tasolla kuin yhteiskunnallisesti.
Emman yleisöpalveluiden strategiassa on viisi pääteemaa, johon kaikki toiminta nojaa: Emma yhteiskunnallisena keskustelijana ja keskustelun herättäjänä, Emma Espoon kaupunkikulttuurin merkittävänä osana, Emma vuorovaikutteisena oppimisympäristönä kaiken ikäisille, Emma taiteilijoiden talona, sekä Emma kansainvälisenä toimijana.
Emma tarjoaa laajasti erilaisia tapahtumia, puheenvuoroja taiteesta, opastuksia ja taidepajoja. Vuonna 2016 Emman opastuksille osallistui 16 500 henkeä, ja tapahtumiin yhteensä 80 300 henkeä.
Vuonna 2017 Emma käynnisti Emma Talks -keskustelusarjan, jonka aiheet liittyvät ajankohtaisiin näyttelyihin. Emma Talks nostaa esiin yhteiskunnallisia ja ihmisten elämään liittyviä teemoja taiteen ilmiöiden avulla. Se kertoo taiteesta ajankohtaisesti yleisön omaan kokemuspohjaan nojaten. Emma Talks on suunnattu taiteesta kiinnostuneille aikuisille ja nuorille, jotka haluavat kehittää itseään ja osallistua keskusteluun.
Muu toiminta

Museon toimintaan kuuluvat myös konservointi, tutkimus, arkistointi ja dokumentointi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Emman kotisivu
| n k Pääkaupunkiseudun (Espoo, Helsinki, Kauniainen ja Vantaa) taidemuseot |
| --- | --- |
Nykytaiteen museot:  Amos Rex  Espoon taidemuseo Emma  Helsingin taidemuseo HAM  Nykytaiteen museo Kiasma  Suomen valokuvataiteen museo  Taidehalli  Vantaan taidemuseo Artsi 
Muotoilun ja populaarikulttuurin museot:  Designmuseo  Suomen arkkitehtuurimuseo  FAME Musiikkimuseo  Näyttelytila K1 
Historiallisen taiteen museot:  Ateneumin taidemuseo  Didrichsenin taidemuseo  Sinebrychoffin taidemuseo 
Kulttuurihistorialliset kohteet:  Gallen-Kallelan museo (Tarvaspää)  Villa Gyllenberg 
| n k Perustiedot Wikidatassa: EMMA – Espoon modernin taiteen museo (Q4349514)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: nykytaiteen museo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Espoo
katuosoite: Ahertajantie 5, 02100 Espoo, Flitarvägen 5, 02100 Esbo
koordinaatit: 60°10′44″N 24°47′39″E﻿ / ﻿60.17881°N 24.79425°E﻿ / 60.17881; 24.79425

Pekka Kauhanen, Taidepoliisi, 2006. Veistos on Emman lähellä olevassa liikenneympyrässä.
Saku Forsblom

| Saku Forsblom> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. marraskuuta 1997 (ikä 27) Mikkeli, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  75 kg
Seura
Seura:  Jokerit
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  47
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Ketterä (Mestis) Jukurit (SML) SaiPa (SML)
Saku Forsblom (s. 23. marraskuuta 1997 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina.
Ura

Forsblom on Mikkelin Jukureiden kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän toimi seuran B-nuorten Mestisjoukkueen kapteenina. Forsblom oli tehoilla 7+8=15 joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudella 2017–2018 hän oli Jukureiden A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 3+12=15. Kaudella 2018–2019 Forsblom toimi joukkueen kapteenina. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+25=30, joilla Forsblom jakoi A-nuorten SM-liigan alku- ja runkosarjan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Jokereiden Jesper Henrikssonin, Bluesin Lauri Sertin ja Kärppien Olli Vanttajan kanssa.
Kaudeksi 2019–2020 Forsblom siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hänen tulokaskautensa toi siellä 46 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6. Forsblom pelasi myös neljä Suomen Cupin ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Turnaus päättyi Ketterän voittoon. Kaudeksi 2020–2021 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Forsblom voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Helmikuussa 2021 Ketterä lainasi hänet alustavasti neljän ottelun ajaksi Forsblomin kasvattajaseuran Jukureiden SM-liigajoukkueeseen, jossa hän ensisijaisesti paikkasi Beijer Hockey Gamesiin nimettyjen Axel Rindellin ja Jakub Galvasin poissaoloja. Forsblom teki liigadebyyttinsä 12. helmikuuta 2021 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin joukkueensa kolmospuolustajapariin Tom Grönblomin viereen. Forsblom sai ottelussa jääaikaa 17.35 minuuttia. Hän keräsi myös teholukeman –2 ja sai yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Forsblom pelasi Jukureissa kaikkiaan kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Toukokuussa 2021 Forsblom teki Jukureiden kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa 2021–2022 aikana 31 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Syyskuussa 2021 Jukurit lainasi Forsblomin kahden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet ja Veli-Matti Tiuraniemen yhden ottelun ajaksi Saimaan Pallon SM-liigajoukkueeseen paikkaamaan puolustuksen poissaoloja. Kaudella 2022–2023 Forsblomin rooli jäi varsin pieneksi ja hän pelasi Jukureissa 19 runkosarja- ja kolme Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Lokakuussa 2022 Jukurit lainasi Forsblomin ottelukohtaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin, jossa hän pelasi kolme ottelua. Marraskuussa Jukurit lainasi Forsblomin joulutaukoon asti kestävällä sopimuksella Rovaniemen Kiekkoon, jossa hän pelasi viisi ottelua.
Kaudeksi 2023–2024 Forsblom siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokereihin. Hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Helmikuussa 2024 Forsblom teki Jokereiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2024—2025 Forsblom nimettiin joukkueen varakapteeniksi joukkueen nimettyä Valtteri Filppulan kapteeniksi. Tammikuussa 2025 Jokerit vuokrasi Forsblomin yhden ottelun sopimuksella Jukureihin paikkaamaan puolustuksen poissaoloja.
Muuta

Forsblom on kotoisin entisestä Ristiinan kunnasta. Hän valmistui merkonomiksi Etelä-Savon ammattiopistosta keväällä 2016.
Marjo Heiskanen

Marjo Heiskanen ja Tommi Kinnunen Prosak-klubilla.
Marjo Heiskanen (s. 15. elokuuta 1963 Lappeenranta) on suomalainen kirjailija.
Heiskasen esikoisromaani Idiootin valinta oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2009. Runokokoelma Äänes ilmestyi syksyllä 2010 Kustannusosakeyhtiö Siltalan ensimmäisenä runoteoksena. Syksyllä 2012 ilmestyi elämäkertateos pastori Jorma Heiskasesta. Muusikoista kertova romaani Mustat koskettimet ilmestyi 2017 ja oli Savonia-kirjallisuuspalkintoehdokas. Heiskasen nuorille suunnattu teos Yhteen hiileen (2020) käsittelee ilmastonmuutosta, sen torjumista ja siihen sopeutumista. Vuonna 2022 häneltä ilmestyi runoteos Omaa sukua. Heiskasen uusin teos, Magdan aaria, ilmestyi alkuvuodesta 2025.
Heiskanen on valmistunut musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta ja työskennellyt pianistina. Hän on opiskellut myös käytännöllistä filosofiaa, kotimaista kirjallisuutta ja johtamista ja valmistunut valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Heiskanen työskenteli uutistoimittajana 1986–1987 ja pianotaiteilijana 1988–2005. Hän on työskennellyt myös Espoon musiikkiopiston pianonsoiton ja säestyksen lehtorina (1993–2007) sekä korrepetiittorina Sibelius-Akatemiassa ja Suomen Kansallisoopperassa. Lisäksi hän on toiminut nykymusiikin edistämistehtävissä Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksessa (FIMIC). Heiskanen oli Pohjois-Savon sanataiteen läänintaiteilija toimikaudella 2011–2013. Vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 2013.
Teokset

Idiootin valinta (Siltala 2009)
Äänes (Siltala 2010)
Musta Saija pelkää (sävellys Riikka Talvitie 2011)
Kollaan kenttäpapin tarina (Siltala 2012)
Lennätysten kirja (Suomen Kansallisooppera/Par(r)asvaloissa 2013)
Kuningattaren kamari (lastenoopperalibretto, säv. Riikka Talvitie, 2015)
Mustat koskettimet (Siltala 2017)
Yhteen hiileen (Tammi 2020)
Omaa sukua.  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-388-059-7
Magdan aaria.  Siltala, 2025.  ISBN 9789523883598
Aiheesta muualla

Marjo Heiskasen verkkosivut
Marjo Heiskanen Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Poker Face

| ”Poker Face” Lady Gaga |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Fame
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 29. syyskuuta 2008 (Australia) 30. lokakuuta 2008 (Eurooppa, Kanada) 16. joulukuuta 2008 (Yhdysvallat)
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): RedOne
 Tyylilaji: pop elektroninen musiikki
 Kesto: 03.59
 Levy-yhtiö: Streamline, Kon Live, Interscope (Universal)
Lady Gagan muut singlet
| ”Just Dance” 2008 | ”Poker Face” 2008 | ”Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)” 2009 |
"Poker Face" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Lady Gagan toinen single hänen esikoisalbumiltaan The Fame. RedOnen tuottama single julkaistiin ensimmäisenä Australiassa 29. syyskuuta 2008. Kappale voitti Grammy-palkinnon parhaasta dance-kappaleesta vuonna 2010. "Poker Face" oli Spotifyn kolmanneksi soitetuin kappale vuonna 2009.
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 1
Australia: 1
Belgia (Flanderi): 1
Belgia (Vallonia): 1
Espanja: 2
Irlanti: 1
Iso-Britannia: 1
Italia: 2
Itävalta: 1
Kanada: 1
Norja: 1
Ranska: 1
Ruotsi: 1
Saksa: 1
Slovakia: 1
Suomi: 1
Sveitsi: 1
Tanska: 1
Tšekki: 2
Unkari: 5
Uusi-Seelanti: 1
Yhdysvallat: 1
Yhdysvallat (Mainstream Top 40): 1
Yhdysvallat (Pop 100): 1
Listasijoitukset > Myynti

| Maa | Myyntipalkinto | Myynti |
| --- | --- | --- |
| Australia | Platinaa |  |
| Uusi-Seelanti | Platinaa |  |

Iso-Britannia: 
Yhdysvallat:
Lapinmaa

Västerbottenin lääni ja Ruotsin Lapinmaat noin vuonna 1796.
Lapinmaa tai Lapinmaat (ruots. Lappmarken) on keskiajalta lähtien esiintyvä nimitys Fennoskandian pohjoisosille, joissa on historiallisena aikana asunut saamelaisia.
Ruotsin Lapinmaiden kuusi historiallista kauppa- ja verotusaluetta olivat:
Kemin Lappi
Tornion Lappi
Luulajan Lappi
Piitimen Lappi
Uumajan Lappi eli Lyckselen Lappi
Ångermanlandin Lappi eli Åselen Lappi
Vuoden 1751 Strömstadin rajasopimuksessa osa Tornion Lapista luovutettiin Norjalle, missä se nykyään kuuluu Finnmarkin lääniin. Vuonna 1775 Kemin Lapin kaakoisosat irrotettiin lapinmaasta ja liitettiin vasta perustettuun Oulun lääniin. Muilta osiltaan Kemin Lappi on kokonaan ja Tornion Lappi osittain vuoden 1809 rajojen mukaisella Suomen alueella, missä ne muodostavat Lapin historiallisen maakunnan. Muut lapinmaat ovat Ruotsin alueella ja muodostavat Ruotsin Lapin maakunnan.
Lisäksi maantieteellisinä ja kulttuurihistoriallisina alueina tunnetaan Norjassa ja Venäjällä
Jäämeren Lappi
Koltan Lappi
Kuolan Lappi
Kartta Lapinmaista ja niiden jakautumisesta lapinkyliin.
Käännös suomeksi
RN Cicala

| RN Cicala |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navalmeccanica, Castellammare di Stabia
Kölinlasku:  30. syyskuuta 1942
Laskettu vesille:  27. kesäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  Saksalaisten valtaama
Tekniset tiedot
Uppouma:  670 t (standardi) 740 t (kuormattu)
Pituus:  58,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,71 m
Syväys:  2,53 m
Koneteho:  3 500 bhp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  110
RN Cicala (ital. Regia Nave Cicala) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1943.
Palvelus

Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, mutta sitä ei otettu palvelukseen. Alus upotettiin.
Symboli

Uskonnollisia symboleita.
 Risti, Daavidin tähti,  Om-tavu
Islam, Dharman pyörä, Torii 
Khanda, Bahain tähti, Ahimsa
Symboli on merkki, joka edustaa jotakin asiaa. Symbolin ja sen edustaman asian välillä on vain sopimuksenvarainen yhteys.
Erityisessä, semantiikassa eli merkitysopissa käytetyssä merkityksessä symboli on sana, aate, asia, mielikuva tai kuva, joka liittää yhteen kaksi tai useamman asian. Symboli ei tässä täsmennetyssä merkityksessä siis ole merkki (ennalta sovittu, tunnettu lyhennys, katso semiotiikka) tai vertaus (tietoinen allegoria, eli merkitysopissa tunnettu, rajallinen edustaja).
Etymologia

Sanan symboli on sanottu olevan johdettavissa kreikan sanasta symballein, joka merkitsee yhteen, kokoon heittämistä. Selityksen mukaan ajatus ja esine on symbolissa yhdistynyt kokonaisuudeksi. Alun perin symbolon on merkinnyt tunnusmerkkinä käytettyä, tietyn piirin tuntemasta esineestä murrettua palasta, johon viestin tai lähetin vastaanottajalla on ollut sopiva vastinekappale.
Käyttö

Symboleja käytetään esineellisinä, kuvallisina ja sanallisina merkkeinä lähes kaikilla inhimillisen elämän piiriin kuuluvilla aloilla. Uskonnollisen elämän aloilla symbolien käyttö on erityisen laajaa.
Käsityksiä symboleista

Freudilaisessa syvyyspsykologiassa symbolin on ajateltu koostuvan osittain tiedostamattomasta aineksesta. Sigmund Freudin käsitys oli, että symboli edustaa aiemmin tunnettua, mutta (kielteisenä) tietoisuudesta torjuttua aineistoa joka alitajunnasta esiintyy esimerkiksi unissa, kuvitelmissa ja niin edelleen vääristyneenä ja jota voi loppujen lopulta rajallisena ja psykoanalyysin kautta tulkita, esimerkiksi viettipohjaisena merkkinä.
C.G. Jungin näkemys, pohjautuen assosiaatiokokeisiinsa ja kompleksiteoriaansa, oli että todellinen symboli on neutraali ilmentymä tiedostamattomasta tietoisuuteen (uni, oire, mielikuva) sellaisille asioille jotka ovat tietoisuudelle uusia tai kehittämättömiä ja näin eivät vielä voineet saada selvää tunnettua määritystä. Symboli on kuin sana mielikuva (saksan Sinnbild), osa mieltä eli tietoisuutta, ja osa kuvaa, joka ”kertoo enemmän kuin tuhat sanaa”. Symboli on Jungin analyyttisen psykologian mukaan paras mahdollinen ja ajankohtaisin sovitteluratkaisu tietoisuuden ja tiedostamattoman välillä, ja näin ei ulkopuolista tulkintaa periaatteessa tarvita, koska se voi rajata ja ehdyttää symbolin. Symboli on Jungin mielestä silta jota kautta tiedostamattoman kompleksin psyykkinen energia voi tulla tietoisen käyttöön kun symboli on sisäistetty, mikä tapahtuu analyyttisen ja terapeuttisen työn tuloksena.
Kirjallisuutta

Biedermann, Hans: Suuri symbolikirja.  ((Knaurs Lexikon der Symbole, 1989.) Suomentanut ja toimittanut Pentti Lempiäinen)  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18537-X
Bruce-Mitford, Miranda: Viestivät merkit & paljastavat symbolit.  (Suomentanut Eero Ojanen)  Helsinki:  Helsinki Media, 1997.  ISBN 951-32-0038-8
Cooper, J. C.: Symbolien maailma. Unet, kuvat, ennusmerkit.  ((Symbolism. The Universal Language, 1982.) Suomentanut Esko Halivaara)  Helsinki:  Kirjapaja, 1984.  ISBN 951-621-509-2
Eskola, Katarina (toim.): Symbolit. Seminaariraportti.  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, Nykykulttuurin tutkimusyksikkö, 1986.  ISBN 951-679-517-X
Koch, Rudolf: Merkkien kirja.  ((Das Zeichenbuch, 1923.) Suomentanut Sirkka Salonen)  Helsingissä:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-07758-9
Lempiäinen, Pentti: Sano se kukkasin. Kasvit vertauskuvina.  Helsinki:  WSOY, 1992.  ISBN 951-0-16031-8
Lempiäinen, Pentti: Lukujen symboliikka nollasta miljoonaan.  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20405-6
Lempiäinen, Pentti: Kuvien kieli. Vertauskuvat uskossa ja elämässä.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26457-1
Peltonen, Ulla-Maija & Stenvall, Kirsti (toim.): Myytit ja symbolit. Kirjoituksia suomalaisista kulttuuritulkinnoista.  Tampere:  Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, 1991.  ISBN 952-90-3265-X
Symbolit & merkit.  ((Signs and Symbols.) Suomentaneet Carla-Rose Häkkinen ja Heli Ruuhinen)  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-8084-7
Tarasti, Eero: Johdatusta semiotiikkaan. Esseitä taiteen ja kulttuurin merkkijärjestelmistä.  Helsinki:  Gaudeamus, 1990 (3. painos 1996).  ISBN 951-662-512-6
Väisänen, Liisa: Kristilliset symbolit. Ikkuna pyhään.  Helsinki:  Kirjapaja, 2011.  ISBN 978-952-247-156-7
Väisänen, Liisa: Mitä symbolit kertovat. Taidetta pintaa syvemmältä.  Helsinki:  Kirjapaja, 2015.  ISBN 978-952-288-204-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Symbols.com. (englanniksi)
RN Baionetta

| RN Baionetta |
| --- | --- |
 RN Baionetta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Breda, Porto Marghera
Kölinlasku:  24. helmikuuta 1942
Laskettu vesille:  5. lokakuuta 1942
Palveluskäyttöön:  15. toukokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  670 t (standardi) 740 t (kuormattu)
Pituus:  58,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,71 m
Syväys:  2,53 m
Koneteho:  3 500 bhp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  110
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO 100 mm/47 M1937 -tykkiä 3 x Scotti 20 mm/70 IF M1939/OM M1941 -ilmatorjuntatykkiä 4 x Breda 20 mm/65 M1935 -ilmatorjuntatykkiä 2 x 450 mm torpedoputkea 10 x syvyyspomminheitintä
RN Baionetta (ital. Regia Nave Baionetta) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Gabbiano-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Porto Margherasta Bredalta, missä köli laskettiin 24. helmikuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 5. lokakuuta ja liitettiin laivastoon 15. toukokuuta 1943.
Palvelus

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Italian corvette Baionetta (F578)
Italian antauduttua alus kuljetti 9. syyskuuta 1943 kuningas Victor Emmanuel III ja kenraali Pietro Badoglion yhdessä saattajien ja yleisesikunnan kanssa Ortonaan, mistä jatkettiin matkaa kohti etelää risteilijä RN Scipione Africanon saattamana. Osasto saapui seuraavana päivänä Brindisiin.
Alus poistettiin alusluettelosta 1971.
Käännös suomeksi
Bad Dragon

| Bad Dragon Enterprises, Inc>  |
| --- | --- |
Perustettu:  kesäkuu 2008
Perustaja:  Jan ”Varka” Mulders, Brian ”Athus Nadorian” Dyer, ”Narse”, ”Raith”
Kotipaikka:  Phoenix, Arizona, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  koko maailma
Toimiala:  seksilelut
Kotisivu:  bad-dragon.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Dragon Enterprises, Inc. on yhdysvaltalainen fantasia-aiheisten seksilelujen valmistaja. Tarjonta on suunnattu ensisijaisesti turri-alakulttuurin jäsenille. Tuotteita myydään internetissä ja coneissa.
Bad Dragonin toimitusjohtaja Jan ”Varka” Mulders omistaa myös turreille suunnatun e621-kuvafoorumin, sen kiltin version e926:n ja F-List-roolipelisivuston.
Historia

Bad Dragon perustettiin kesäkuussa 2008. Yksi perustajista, Jan ”Varka” Mulders, oli alkanut valmistaa seksileluja yliopistonsa asuntolassa Skotlannissa edellisenä vuonna. Yhtiön päämaja on nykyään Phoenixissä Arizonassa.
Tuotteet

Bad Dragonin tuotteet ovat ensisijaisesti fantasia-aiheisia ja perustuvat mm. lohikäärmeisiin, hevosiin, miekkavalaisiin, khimairoihin ja ihmissusiin. Sivustolla oli ennen ”biografiat” ja piirrokset hahmoista, joihin lelut perustuivat. Nykyään (elokuussa 2017) ne ovat kuitenkin tarjolla vain rekisteröityneille käyttäjille. Muut kävijät näkevät seksileluista vain kuvat ja tekniset tiedot. Bad Dragonilla on myös interaktiivisia 3D-malleja leluista.
Asiakkaat voivat lähettää Bad Dragonille omia leluideoitaan ja osa niistä otetaan rajoitettuun tuotantoon.
Aiheesta muualla

virallinen sivusto (englanniksi)
Bad Dragon Labs (arkistoitu) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bad Dragon – versio 1099664008 (4.8.2022)
Käännös suomeksi
Täysikuu (täsmennyssivu)

Täysikuu voi tarkoittaa seuraavia:
täysikuu, Kuun vaihe
Musiikki

”Täysikuu”, Toivo Kärjen ja Reino Helismaan tango vuodelta 1954
”Täysikuu”, Remu Aaltosen kappale vuodelta 1987
”Täysikuu”, Kaija Kärkisen kappale vuodelta 1996
ainakin 14 muuta Suomessa tällä nimellä levytettyä sävelmää
Täysikuu, Tapani Kansan albumi vuodelta 1991.
Kirjallisuus

Täysikuu, Antonio Muñoz Molinan romaani vuodelta 2003 (alkuteos Plenilunio, 1997).
Elokuva

Täysikuu (Pelnia), puolalainen elokuva vuodelta 1979
Täysikuu (Vollmond), sveitsiläis-saksalais-ranskalainen elokuva vuodelta 1998.
Muuta

Täysikuu,  Antonio da Cudanin veistos Raahessa.
Discoteca Fatale

Discoteca Fatale on Lissabonissa asuvan suomalaisen elektromuusikko/tuottaja Esa Klemolan 80-luvun alun syntikkapoppia ja postpunkkia
modernimpiin elektronisen musiikin tyyleihin yhdistelevä sooloprojekti.   Helsinkiläiselle Alakulttuuritalo -levy-yhtiölle levyttävä 
Discoteca Fatale on julkaissut tähän mennessä kaksi EP:tä, singlejä ja toukokuussa 2023 ilmestyneen esikoisalbumin Synthetic Pleasures 
sekä remiksauksia mm. Oula Sudelle sekä 20 000HZ ja Ihmeauto-yhtyeille. Vuonna 2021 ilmestyi lisäksi yhdessä Vilunki 3000:n kanssa tehty Dancing 
with Broken Hearts (Dancing with PRKL RMX)-sinkku.
RN Calabrone

| RN Calabrone |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navalmeccanica, Castellammare di Stabia
Kölinlasku:  1. lokakuuta 1942
Laskettu vesille:  27. kesäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  Saksalaisten valtaama
Tekniset tiedot
Uppouma:  670 t (standardi) 740 t (kuormattu)
Pituus:  58,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,71 m
Syväys:  2,53 m
Koneteho:  3 500 bhp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  110
RN Calabrone (ital. Regia Nave Calabrone) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1943.
Palvelus

Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen. Aluksen miehistö upotti aluksen.