stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keinotekoinen juusto

Soijajuustoviipaleita tarjottimella
Keinotekoiset juustot ovat juustomaisia tuotteita, joita valmistetaan muun muassa soijapavuista, riisistä ja manteleista. Keinotekoisia juustoja on saatavilla useissa eri muodoissa. Keinotekoisia juustoja käytetään yleensä erilaisista ruokavaliollisista syistä, esimerkiksi vegaanissa ruokavaliossa. Myös uskonnollisista syistä ja maitoallergian johdosta voidaan käyttää keinotekoisia juustoja.
Keinotekoisten juustojen rasvapitoisuus on maidosta valmistettuihin juustoihin verrattuna alhainen, samaa luokkaa vähärasvaisten juustojen kanssa. Keinotekoiset juustot eivät sisällä kolesterolia ja sisältävät yleensä soijaproteiinia ja isoflavoneja. Useisiin soijapohjaisiin juustoihin lisätään kalsiumia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cheese analogue
Kaisu Vuoristo

Kaisu Anneli Vuoristo (4. syyskuuta 1947 Laihia – 12. huhtikuuta 1969 Landstuhl) oli suomalainen näyttelijä ja malli.
Oulusta kotoisin olleen Vuoriston ura alkoi vuonna 1968 Apu-lehden järjestämästä Speden filmityttö -kilpailusta, jonka voittaja sai linnanneito Helenan roolin Spede Pasasen elokuvasta Noin 7 veljestä. Tämän jälkeen Vuoristo oli Coca-Colan sponsoroimana kiertue-emäntänä Dannyn kevään 1968 show'ssa. Vuoristolla ja Dannylla oli kiertueen aikana myös lyhyeksi jäänyt suhde.
Hieman myöhemmin hän muutti uuden miesystävänsä mukana Länsi-Saksaan. Huhtikuussa 1969 pariskunta joutui auto-onnettomuuteen, jossa Vuoristo kuoli vain 21-vuotiaana.
Filmografia

Noin 7 veljestä (1968)
Aiheesta muualla

Kaisu Vuoristo (Arkistoitu – Internet Archive) Lempimissit-blogissa.
Kavioeläimet

| Kavioeläimet |
| --- | --- |
 Hevosen kavio
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla  Owen, 1848
Heimot 
 Hevoseläimet Equidae  Tapiirit Tapiridae  Sarvikuonot Rhinocerotidae 
Katso myös
   Kavioeläimet Wikispeciesissä   Kavioeläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kavioeläimet (Perissodactyla) on nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläinlahko. Ne ovat suurehkoja eläimiä, joilla on sorkkaeläimiin verrattuna yksinkertainen maha ja suurikokoinen, kavioksi kutsuttu keskimmäinen varvas, jolle ruumiin paino keskittyy. Hevoseläinten (Equidae) heimon kavioeläimillä on yksi varvas, ja ne ovat pitkäjalkaisia nopeita juoksijoita. Muita nykyisin eläviä kavioeläimiä ovat hitaammat ja vankkarakenteisemmat tapiirit (Tapiridae) ja sarvikuonot (Rhinocerotidae).
Kavioeläimiin kuului 12 heimoa, joista kolme on selvinnyt nykyaikaan asti. Sukupuuttoon kuolleiden kavioeläinten joukossa on muun muassa Paraceratherium, joka painoi jopa 12 tonnia.
Sorkkaeläimet monimutkaisempine mahoineen alkoivat vallata alaa kavioeläimiltä, kun heinäkasvit lisääntyivät.
Amerikantapiiri (Tapirus terrestris)
Intiansarvikuono (Rhinoceros unicornis)
Vuoriseepra (Equus zebra)
Kavioeläimiin on kuulunut myös useita nykyään sukupuuttoon kuolleita heimoja. Eräät lajit liikkuivat muurahaiskarhujen, simpanssien ja gorillojen tapaan rystystensä varassa.
Sukupuuttoon kuollut kavioeläin Anisodon grande
Luokittelu

Kladogrammi joka osoittaa kavioeläinten sukulaissuhteet.
Keinoliha

Ensimmäinen keinohampurilaispihvi vuonna 2013.
Keinoliha (synteettinen liha, tankkiliha, tekoliha, in vitro -liha) on bioreaktorissa eläimen kantasoluista kasvatettua lihaa. Menetelmä muistuttaa biologisissa tutkimuksissa käytettyjä soluviljelyä ja kudosviljelyä. Keinolihaa kasvatetaan steriilisti bioreaktorissa, johon syötetään sopivaa ravintoliuosta, joka sisältää myös kasvutekijöitä ja happea. Myös lämpötila on säädelty.
Keinolihan on tarkoitus tuottaa proteiinia yhä kasvavalle väestölle resursseja säästäen. Keinolihan tuotannosta aiheutuviin päästöihin vaikuttaa se millaisia energianlähteitä tuotannossa hyödynnetään. Uusiutuvia energianlähteitä hyödynnettäessä, keinolihan tuotannossa päästään jopa 80% pienempään hiilijalanjälkeen. Perinteiseen lihaan verrattuna, keinolihan kasvattaminen vie kasvatettavasta eläinlajista riippuen n. 63%-95% vähemmän maa-alaa, ja ilmastovaikutukset ovat 17%-92% pienemmät.
Keinoliha oli aluksi hyvin kallista, mutta hinta on pudonnut ajan kuluessa. Maailman ensimmäisen keinolihahampurilaisen valmistanut alankomaalainen professori Mark Post arvioi, että vuonna 2015 oli mahdollista tuottaa keinolihaa 80 dollarin kilohinnalla ja että muutaman vuoden päästä hinta voisi olla kilpailukykyinen tavallisen lihan kanssa.
NASA aloitti keinolihan tutkimuksen löytääkseen astronauteille ruokaa avaruuslentojen ajaksi.
Winston Churchill arveli 1930-luvulla, että viidenkymmenen vuoden päästä ei enää kasvatettaisi kokonaisia kanoja vaan vain syötäviä osia sopivalla alustalla.[lähde? ]
PETA tarjosi vuonna 2008 miljoonan dollarin palkinnon sille, joka tuo ensimmäisenä laboratoriossa kasvatettua kananlihaa myyntiin.
Annos pastaa Just Eatin keinokanalla singaporelaisessa ravintolassa.
Marraskuussa 2020 Yhdysvaltalainen yritys Just sai Singaporessa viranomaisten luvan myydä bioreaktorissa tuotettua keinolihaa kuluttajille.
Yhdysvalloissa ensimmäiset yritykset saivat luvan myydä keinolihaa vuonna 2023. Upside Foods ja Good Meat valmistavat kananlihaa kasvattamalla sitä bioreaktorissa kanoista tai kananmunista otetuista kantasoluista.
Britannia hyväksyi laboratoriossa kasvatetun lihan myynnin lemmikinruokana vuonna 2024.
Käännös suomeksi
K. B. Saarela

Kunnari Bernhard Saarela (19. huhtikuuta 1887 Tampere – 24. tammikuuta 1981 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut rakennusainetehtailija.
Saarelan isä Kustaa Hetanpoika Siren (1864–1944) aloitti työuransa renkinä, työskenteli sitten kirvesmiehenä ja muurarina ja toimi sitten työnjohtajana ja urakoitsijana. Vuonna 1902 Kustaa Siren perusti Tampereen ensimmäisen muurauslaastitehtaan ja vuonna 1905 hän laajensi toimintaansa asfalttialalle.
Saarela aloitti 1899 tiilipoikana isänsä työmaila. Vuosina 1905–1907 hän perehtyi rakennustöihin Helsingissä ja kesällä 1908 hän aloitti oman yritystoimintansa Tampereella laastinvalmistuksen ja asfalttitöiden parissa. Vuonna 1911 Saarela perusti Asfaltteeraus-, Kattamis- ja Rautabetoniliike K. B. Saarela Oy:n. Saarelan laastitehtaasta toimitettiin vuosikymmenien ajan valmista laastia tamperelaisille rakennustyömaille. Laastitehdas sijaitsi aluksi nykyisen Tampere-talon paikalla ja sitten vuosina 1912–1927 vastapäätä Tampereen ortodoksista kirkkoa. Vuonna 1927 tehdas siirtyi Sorinkatu 4:ään valmistuneeseen uuteen tehdas-, varasto-, konttori- ja asuinrakennukseen, jonka oli suunnitellut arkkitehti Bertel Strömmer. Samalla alettiin laastin valmistuksessa käyttää sammuttamatonta kalkkia mikä paransi valmiin laastin laatua. Saarelan laastitehtaan toiminta jatkui aina vuoteen 1986 saakka, jolloin K. B. Saarela Oy lopetti yritystoimintansa.
Saarela aloitti isänsä kanssa kattohuovan valmistamisen pienessä mittakaavassa Messukylässä vuonna 1910. Vuonna 1920 Saarela osti entisen Tampereen Asfalteeraustehtaan tehdasrakennukset Pispalasta. Kattohuovan tuotanto kasvoi kun tehdasta laajennettiin ja sinne hankittiin vuonna 1925 jatkuvaan valmistukseen sopivat uudet koneet Saksasta. Tehtaan päivätuotanto nousi pian 800 rullaan bitumihuopaa ja 250 kääröön tervahuopaa. Kattohuovan tavaramerkkinä oli Tähti-huopa. Vuonna 1940 Santalahden kattohuopatehdas sai uuden kolmikerroksisen tiilirakennuksen ja myöhemmin rakennettiin vielä nelikerroksinen varastorakennus. Tampereen Kattohuopa Oy:n nimellä toimineen kattohuopatehtaan toiminta päättyi kuitenkin tulipaloon vuonna 1976. Tämän jälkeen tehdasrakennus oli tyhjillään ja hylättynä,  kunnes se purettiin vuonna 2021.
Saarela harjoitti vuodesta 1914 alkaen myös rakennuspuutavaran vähittäismyyntiä ja hän perusti myös oman lautatarhan ja höyläämön. Hänellä oli myös vuonna 1942 perustettu kuljetusliike, jota käytettiin Saarelan yritysten omiin kuljetuksiin sekä vuonna 1936 yhdessä Artturi Solan kanssa perustettu Tierakennus Oy Tiera jonka toiminta päättyi kuitenkin sotavuosina. Saarela omisti myös vuonna 1958 perustetun kirjapainoille kuvalaattoja, offset-filmejä ja painolevyjä valmistaneen Kuva-Pirkka Oy:n.
Karlaplan

Karlaplania suihkulähteineen
Karlaplan on avoin pyöreänmuotoinen aukio Östermalmilla Tukholmassa. Aukiolla Karlavägen, Narvavägen, Östermalmsgatan, Lützengatan ja Styrmansgatan kohtaavat tähtimuodostelmassa. Karlaplan sai alkunsa vuonna 1896, mutta sen nykyilme periytyy 1930-luvulta. Aukio on nimetty Ruotsia hallinneiden Kaarle (ruots. Karl) -nimisten kuninkaiden, Kaarle X Kustaan, Kaarle XI:n ja Kaarle XII:n mukaan. Aukion esikuvana on toiminut pariisilainen Place de l’Étoile.
Karlaplanilla sijaitsevat asunnot kuuluvat Ruotsin kalleimpiin. Ruotsalainen kirjailija August Strindberg asui Karlaplanilla vuosina 1901–1908. Strindbergin kotitalo purettiin vuonna 1969. Aukiolla sijaitsevan puiston pohjoisosassa sijaitsee ruotsalaisen kuvanveistäjän Carl Millesin teos Flygarmonument vuodelta 1931.
Karlaplanin alue vuonna 1919
Karlestrand

| Karlestrand |
| --- | --- |
 Karlestrand
 Koordinaatit: 63°46′05″N, 9°46′44″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Trøndelag
Kunta:  Ørland
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,2 km²
Väkiluku (2023):  272
 – Väestötiheys:  1 360 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlestrand on taajama Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 272 vuonna 2023.
Kastráki (järvi)

| Kastráki Λίμνη Καστρακίου |
| --- | --- |
 Kastráki-järvi.
Valtiot:   Kreikka
Paikkakunta:  Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka
Koordinaatit:  38°48′00″N, 21°22′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Achelóos
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144 m
Pinta-ala:  26,8 km²
Suurin syvyys:  50 m
 fiKastráki 
Kastráki (kreik. Καστράκι eli (Τεχνητή) Λίμνη Καστρακίου, (Technití) Límni Kastrakíou, Kastrákin tekojärvi) on tekojärvi läntisessä Keski-Kreikassa. Se on Kreikan neljänneksi suurin tekojärvi ja sen pinta-ala on 26,8 neliökilometriä. Kastráki on suurimmillaan noin 29,4 kilometriä pitkä ja noin 3,3 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 144 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 50 metriä.
Kastráki-järveä.
Kastráki-järvi sijaitsee Achelóos-joessa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella noin 16 kilometriä lounaaseen Kremastán tekojärvestä. Järvi syntyi, kun Achelóos padottiin vuonna 1969. Padon pituus on noin 530 metriä ja korkeus noin 95 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kastráki Wikimedia Commonsissa
Kaukjärvi

Kaukjärvi tai kaukajärvi on ajateltu tarkoittavan pitkää ja tulkinta sopii vanhoihin suomalaisiin järviin; monet tämän nimisistä ovat pitkiä ja kapeita järviä . Kaukjärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kaukjärvi, kylä ja taajama Tammelassa
Kaukjärvi, järvi Tammelassa ja Forssassa
Kaukjärvi, järvi Uudenkaupungin Kalannissa
Luovutetussa Karjalassa:
Kaukjärvi, kylä Uudellakirkolla
Kaukjärvi, järvi Kuolemajärvellä ja Uudellakirkolla
Kaukjärvi (myös nimellä Kauhijärvi), järvi Kivennavalla
Kaamakettu

| Kaamakettu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Koiraeläimet Canidae
Suku::  Ketut Vulpes
Laji::  chama
Kaksiosainen nimi
 Vulpes chama  (A Smith, 1833) 
 Kaamaketun levinneisyysalue
Katso myös
   Kaamakettu Wikispeciesissä   Kaamakettu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaamakettu eli eteläafrikankettu (Vulpes chama) on kettujen sukuun kuuluva petoeläin. Sitä tavataan Lounais-Afrikassa osissa Angolaa, Botswanaa, Namibiaa ja Etelä-Afrikkaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö

Kaamakettujen urokset ovat hieman naaraita kookkaampia. Urosten paino on 2–4.2 kg ja naaraiden 2–4 kg. Urosten ruumiinpituus on 45–61 cm ja naaraiden 51–62 cm. Korkeus on 30–43 cm. Jalat ovat hoikat. Turkin väritys on selästä hopeanharmaa ja kyljiltä ruskea tai kellanruskea. Kaulassa, jaloissa ja rinnassa on lähes valkoista karvoitusta. Päässä on suuret korvat ja terävä kuono. Suun ympäristö on tumma. Takajaloissa on tumma laikku. Häntä on pitkä ja tuuhea. Kaamaketun erottaa hieman samannäköisestä korvakoirasta ohuemmasta turkistaan, vaalemmista korvan taustoista ja korvakoiran mustista jaloista.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kaamaketun levinneisyysalue käsittää osia Lounais-Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Hiljattain sen levinneisyysalue on myös laajentunut kohti Atlantin valtameren rannikkoa lounaassa. On mahdollista, että lajia tavataan myös Lesothossa ja Swazimaassa.
Kaamaketun elinympäristö käsittää etenkin aukeita alueita, kuten ruohikkoja, avoimia pensaikkoja, harvaa metsää Karoolla, Kalaharin autiomaan ja Namibin aavikon reunamat. Niitä esiintyy myös maatalouskäytössä olevilla alueilla. Joidenkin tutkimusten mukaan niitä esiintyy tiheiten alueilla, joilla vuotuinen sadanta on alle 500 mm.
Elintavat

Kaamaketut muodostavat yksiavioisia pareja, jotka liikkuvat kuitenkin usein toisistaan erikseen. Ne liikkuvat hämärässä ja niitä voi havaita etenkin varhain aamuisin ja myöhään iltaisin. Ravinnon saatavuudesta niiden reviirin koko on 1 km²–30 km². Eri kettujen reviirit eivät yleensä ole päällekkäisiä ja ne merkitsevät oman alueensa. Kaamaketun ääntelyihin lukeutuvat viserrykset ja vinkuminen. Se pystyy myös päästämään korkean ulvahduksen, johon toinen kaamakettu vastaa haukkuen. Haukahdukset toimivat myös varoitusäänenä. Uhattuna se murisee ja saattaa myös sylkeä uhkaajansa kohti. Muita kaamaketun viestimisen tapoja ovat naaman ilmeet.
Pienet jyrsijät muodostavat kaamaketun ravinnon pääosan, mutta ne syövät myös hyönteisiä, matelijoita, lintuja, hyppyjäniksiä, marjoja ja raatoja. Ne voivat käydä esimerkiksi vastasyntyneiden karitsojen kimppuun. Kaamaketun petoeläimiä ovat puolestaan vaippasakaali, leopardi ja aavikkoilves. Kaamakettujen kannan tiheys riippuu usein käänteisesti vaippasakaalien kannan tiheydestä niiden saaliksi jäämisen takia.
Kaamakettu voi kaivaa oman pesäkolonsa, mutta usein se käyttää muiden lajien, kuten hyppyjänisten tekemiä koloja. Kaamaketut lisääntyvät vuoden ympäri. Useimmiten ne synnyttävät elokuun ja lokakuun välisenä aikana. Tiineys kestää 50–53 päivää ja pentuja on kerrallaan 1–6. Naaras on pentujen kanssa kolossa imettäen niitä 112 päivää. Samalla uros tuo sille ruokaa. Pennut alkavat seurata emoaan metsästysretkille noin 16 viikon ikäisinä ja itsenäisiä ravinnon hankkijoita niistä tulee 21 viikon ikäisinä. Sukukypsinä noin 9-kuukautisina ne lähtevät kotikololtaan.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt kaamaketun elinvoimaiseksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on laaja ja myös hiljattain kasvanut. Suuressa osassa levinneisyysaluetta sitä pidetään yleisenä. Lajilla ei uskota olevan huomattavia uhkia. Aavikoituminen saattaa jopa hyödyttää kaamakettua. Joillakin seuduilla se kärsii kuitenkin haittaeläimien myrkytyksestä ja maatalousmyrkkyjen käytöstä. Turkistensa takia sitä ei juurikaan metsästetä. Laji ei kuulu CITES-sopimuksen piiriin. Sen levinneisyysalueella on useita eri suojeltuja alueita.
Kaamaketun kallo.
Kaamaketun pentuja.
Juninho Paulista

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Oswaldo Giroldo Júnior
Syntymäaika: 22. helmikuuta 1973
Syntymäpaikka: São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 165 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991-1992 1993-1995 1995-1997, 1999-2000, 2002-2004 1997-2000 2000-2001 2002 2004-2005 2005- | Ituano São Paulo Middlesbrough  Atlético Madrid Vasco da Gama Flamengo Celtic Palmeiras | 0 (0) 44 (2) 126 (27)  55 (14) 37 (8) 0 (0) 14 (1) 37 (14) |
Maajoukkue
| 1995 - | Brasilia | 50 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Oswaldo Giroldo Júnior, pelaajanimeltään Juninho tai Juninho Paulista (s. 22. helmikuuta 1973, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002 ja pelasi myös Euroopan sarjoissa. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut Juninho on pienikokoinen, vain 165 senttimetriä pitkä.
Pitkällä urallaan sekä kotimaassaan sekä Euroopassa pelannut Juninho on edustanut seuratasolla Ituanoa, São Pauloa, Vascoa, Flamengoa ja Palmeirasia kotimaassaan sekä Middlesbroughia Englannissa, Atlético Madridia Espanjassa ja Glasgow Celticiä Skotlannissa.
Brasilian maajoukkueessa Juninho pelasi ensimmäisen ottelunsa helmikuussa 1995 Slovakiaa vastaan. Yhteensä hän on pelannut 50 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän oli mukana muun muassa Maanosaliittojen cupissa 1997 ja MM-kisoissa 2002. Molemmat turnaukset päättyivät Brasilian voittoon. MM-kisoissa Juninho pelasi viidessä ottelussa mutta pääsi loppuotteluun mukaan vaihtopelaajana vasta 85. minuutilla. Juninholla on myös olympiapronssi Atlantan olympialaisista 1996.
Saavutukset > Maajoukkueessa

Maanosaliittojen cupin voitto: 1997
Maailmanmestaruus: 2002
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Etelä-Amerikan Supercupin voitto: 1993
Maailmanpokaalin voitto: 1993
CONMEBOL Cupin voitto: 1994
Copa dos Campeões: 1995
Mercosur Cupin voitto: 2000
Brasilian mestaruus: 2000
Englannin Liigacupin voitto: 2004
Saavutukset > Henkilökohtaiset palkinnot

CONMEBOL Cupin maalikuninkuus: 1994
Brasilian liigan vuoden pelaaja: 1995
Copa American arvokkain pelaaja: 1995
Englannin liigan vuoden jalkapalloilija: 1999
Aiheesta muualla

Juninho FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Brasilian joukkue – Copa América 2001
1 Marcos |
2 Belletti |
3 Cris |
4 Roque Júnior |
5 Costa |
6 Roger |
7 Geovanni |
8 Emerson |
9 Guilherme |
10 Juninho Paulista |
11 Denílson |
12 Dida |
13 Alessandro |
14 Luisão |
15 Juan |
16 Júnior |
17 Juninho Pernambucano |
18 Rochemback |
19 Fernando |
20 Alex |
21 Ewerthon |
22 Jardel |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Marcos |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Edmílson |
6 Roberto Carlos |
7 Ricardinho |
8 Silva |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Ronaldinho |
12 Dida |
13 Belletti |
14 Polga |
15 Kléberson |
16 Júnior |
17 Denílson |
18 Vampeta |
19 Juninho |
20 Edílson |
21 Luizão |
22 Ceni |
23 Kaká |
Valmentaja Scolari
KUTU Triathlon

| KUTU Triathlon |
| --- | --- |

Perustettu:  26. heinäkuuta 1966
Entiset nimet:  Kuopion Työväen Uimarit (vuoteen 2014)
Kotiareena:  Kuopion uimahalli
Paikkakunta:   Kuopio
Värit:           
Lajit:  uinti, triathlon
Jäseniä:  Noin 50 (2016)
Puheenjohtaja:  Kaisu Väisänen
KUTU Triathlon ry:n edeltäjä Kuopion Työväen Uimarit (KuTU) perustettiin vuonna 1966 ja samana vuonna se liittyi Työväen Urheiluliittoon (TUL:oon). Vuonna 2012 seuran nimi päätettiin muuttaa KUTU Triathloniksi. Nimimuutos rekisteröitiin vuonna 2014. Seuran jäsenmäärä oli suurimmillaan 1970-luvulla, jolloin jäseniä oli merkitty rekisteriin yli 800. Vuonna 2016 seuran jäsenmäärä on noin 50.
Uintiurheilu 1966–2012

Kuopion Työväen Uimareiden uintiurheilutoiminnasta vastasivat 1970-luvun alusta 2000-luvulle valmentajat Matti Holopainen ja Martti Holopainen. Ylei­ses­sä sar­jas­sa Kuo­pi­on Työ­väen Ui­ma­rei­den ur­hei­lu­me­nes­tys tu­keu­tui Juha Kaar­ti­sen (s. 1959) saa­vu­tuk­siin. Vuon­na 1977 KuTU:n Juha Kaar­ti­nen al­koi nous­ta vah­vas­ti koh­ti maan kär­keä pit­kil­lä va­paa­uin­ti­mat­koil­la 50 met­rin ra­dan ti­las­tois­sa. 1500 met­rin va­paa­uin­nis­sa hän oli 5:s (17.49,04), 400 met­rin va­paa­uin­nis­sa si­joi­tus oli 8:s (4.31,77) ja 200 met­rin va­paa­uin­nis­sa 14:s (2.10,04). Vuon­na 1977 Kaar­ti­nen oli kan­sal­li­sen ti­las­ton 4:s 800 met­rin va­paa­uin­nis­sa (9.06,19).  1500 met­rin va­paa­uin­nis­sa hä­nen ai­kan­sa oli pa­ran­tu­nut edel­li­ses­tä vuo­des­ta huo­mat­ta­vas­ti (17.16,50). 400 met­rin seka­uin­nis­sa Juha Kaar­ti­sen si­joi­tus oli jo 3:s (4.59,89). Ase­man­sa kan­sal­li­ses­sa kär­jes­sä Kaar­ti­nen va­kiin­nut­ti 1970-lu­vun lo­pul­la. Vuo­den 1979 uin­ti­ti­las­tos­sa Kuo­pi­on Työ­väen Ui­ma­rei­den Juha Kaar­ti­nen piti yk­kös­paik­kaa pit­kän ra­dan 800 met­rin va­paa­uin­nis­sa (8.41,25). Juha Kaar­ti­sen uin­ti­uran läpi­mur­to­vuo­si oli 1980. Tuol­loin hän voit­ti hal­li-SM-uin­neis­sa Tu­rus­sa mes­ta­ruu­den 400 met­rin seka­uin­nis­sa SE-ajal­la (4.42,71). Yk­kö­nen hän oli myös 1500 met­rin va­paa­uin­nis­sa, jos­sa Kaar­ti­nen oli yli­voi­mai­nen en­nen Tam­pe­reen Uima­seu­ran Ari Wiréniä. Kuo­pi­on Työ­väen Ui­ma­reil­le nois­ta ki­sois­ta pis­tei­tä ei ker­ty­nyt: Kaar­ti­nen oli jo siir­ty­nyt edus­ta­maan Kuo­pi­on Uima­seu­raa.
Triathlonurheilu

Kuopiolainen triathlonisti Heidi Hyvärinen nousi Havaijin teräsmieskisan seitsemännen sijan myötä lajin maailmaneliittiin vuonna 2015. Hyvärinen valmentaa oman harjoittelunsa ohella kuopiolaisessa KUTU Triathlonissa.
Puheenjohtajat

Väi­nö Ti­ai­nen 1966–1967
Arvo Hoffren 1968
Erk­ki Hil­tu­nen 1969–1975
Pek­ka Pa­ka­ri­nen 1976
Pent­ti Kon­ti­nen 1977–1978
Erk­ki Hil­tu­nen 1979–1982
Mart­ti Ho­lo­pai­nen 1983
Lau­ri Mus­to­nen 1984–1985
Pek­ka Pa­ka­ri­nen 1986–2015
Jari Piip­po 2016–2019
Kaisu Väisänen 2020–
Kunniapuheenjohtajat

Erk­ki Hil­tu­nen 1983
Pent­ti Kon­ti­nen 1985
Pek­ka Pa­ka­ri­nen 2016
Julkisyhteisöjen velka

Julkisyhteisöjen velka on julkisyhteisöjen sulautettu bruttovelka nimellisarvoisena, ja sitä kutsutaan myös EDP-velaksi (= Excessive Deficit Procedure).  Sitä käytetään EU:n vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisessa raportoinnissa. Siihen luetaan julkisyhteisöjen kansantalouden muilta sektoreilta ja ulkomailta saamat joukkovelkakirjalainat, lyhytaikaiset velkapaperit, lyhyt- ja pitkäaikaiset lainat sekä talletukset.
Julkisyhteisöillä on velan lisäksi myös rahoitusvarallisuutta. Suomessa julkisyhteisöillä on rahoitusvaroja selvästi enemmän kuin velkaa. Itse asiassa vuonna 2023 Suomella on EU-alueen korkeimmat julkisyhteisöjen nettorahoitusvarat suhteessa BKT:hen.
Kazakstanin mielenosoitukset 2022

Mielenosoitukset Kazakstanin hallitusta vastaan puhkesivat 2. tammikuuta 2022 ensin Mañğıstaw’n alueella, josta ne sitten myöhemmin levisivät maanlaajuisiksi. Mielenosoitukset saivat alkunsa Kazakstanin hallituksen päätöksestä poistaa nestekaasun hintasääntely, mikä nosti nestekaasun hinnan kaksinkertaiseksi. Monet kazakstanilaiset ovat vaihtaneet autonsa nestekaasukäyttöiseksi alhaisempien polttoainekustannusten vuoksi.
5. tammikuuta 2022 Kazakstanin presidentti Kasym-Žomart Tokajev myönsi maan hallitukselle eron ja määräsi kuvernöörejä palauttamaan nestekaasun hintasääntelyn sekä laajentamaan sen koskemaan muita kuluttajatuotteita. Tokajev erotti samana päivänä myös maan turvallisuuskomitean johtajana toimineen entisen presidentin Nursultan Nazarbajevin.
Mielenosoitukset eivät silti ole laantuneet. Ne ovat päinvastoin muuttuneet mellakoiksi ainakin Almatyssä, Šymkentissä ja Tarazissa. Almatyssa mielenosoittajat valtasivat kaupungin lentoaseman ja tunkeutuivat kuvernöörin toimistoon ja polttivat ainakin osan siitä. Šymkentin ja Tarazin hallinnollisiin rakennuksiin on hyökätty turvallisuusjoukkojen estelyistä huolimatta. Venäläisen uutistoimisto Tassin mukaan Tokajevin asuntoon on tunkeuduttu.
Mielenosoituksissa on loukkaantunut ainakin 500 siviiliä ja useita turvallisuusjoukkojen jäseniä. Tokajev on ilmoittanut lopettavansa mielenosoitukset voimakkaalla tavalla. Hän sanoi antaneensa joukoilleen määräyksen, että mielenosoittajia saa ampua ja tappaa ilman ennakkovaroitusta tai neuvotteluita.
Presidentti Tokajev pyysi apua Kollektiivisen turvallisuussopimuksen järjestöltä, joka lähetti Kazakstaniin 6. tammikuuta noin 3 000 etupäässä venäläistä sotilasta ”rauhanturvaajiksi”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazakstanin mielenosoitukset 2022 Wikimedia Commonsissa