stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vision (sarjakuvahahmo)

| Vision |
| --- | --- |
 Vision, Kostajien androidijäsen
Luoja(t):  Roy Thomas & John Buscema
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  The Avengers (Vol. 1) #57 (lokakuu 1968)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Määrittelemätön, aivokuviot perustuvat Ihmemiehen ja Alex Liptonin vastaaviin
Status:  aktiivinen
Pituus:  191 cm
Paino:  136 kg (tosin Vision kykenee lisäämään tiheyttään miltei 50 tonniin)
Ryhmäsidokset:  Kostajat
Henkilöllisyydet:  Victor Shade
Voimat:  Kykenee säätelemään tiheyttään, energia-iskut, tietokoneäly, valtava fyysinen voima, nero
Suhteet
Sukulaiset:  Ultron (rakentaja, "isä"), Henry Pym ("isoisä"), Ihmemies (aivokäyrän luovuttaja, "veli"), Purppuranoita (ex-vaimo)
Vision on Marvel-kustantamon sarjakuvahahmo, supersankari, Kostajat-ryhmän pitkäaikainen jäsen. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui lokakuussa 1968 lehden The Avengers numerossa 57.
Vision on mutkikkaasti rakennettu, ihmismäinen androidi. Hänen logiikkakeskeinen ajattelunsa tuo mieleen Star Trek sarjan Spockin, toisen 1960-luvun tieteistarinoiden luomuksen. Visionin sarjakuvakertomukset keskittyvätkin suurimmaksi osaksi siihen, miten koneälyllä varustettu olento pärjää ihmisten emootioiden täyttämässä maailmassa.
Visionin loivat käsikirjoittaja Roy Thomas ja taiteilija John Buscema. Ennen nykyistä Visionia, samanniminen supersankari oli esiintynyt vuosikymmeniä sitten. Tämän ulkoavaruudesta saapuneen Visionin loi Jack Kirby ja Joe Simon. Roy Thomas perusti kenties hahmonsa vanhempaan Visioniin.
Historia

Visioniksi myöhemmin kutsuttu olento sai alkunsa pahansuovan robotti Ultronin laboratoriossa. Ultron aikoi käyttää luomustaan omaa luojaansa Henry Pymiä vastaan.
Visionin keho muokattiin Phineas T. Hortonin luomasta Ihmissoihtu-androidista. 
Vision kuitenkin kapinoi "isäänsä" vastaan ja liittyi Kostajiin. Myöhemmin hänen ja Purppuranoidan välille kehkeytyi romanssi. Vision ja Purppuranoita avioituivat ja saivat Mefiston luomassa valetodellisuudessa kaksoset, jotka myöhemmin uudelleensyntyivät todellisuuteen eri vanhemmille, ryhtyen teini-ikään vartuttuaan supersankareiksi nimillä Wiccan ja Nopeus.
Voimat & varusteet

Vision kykenee muuttamaan tiheyttään sekä käyttämään energiaiskuja.
Vision muissa medioissa > Televisio

Vision on keskeisessä osassa Disney+-sarjoissa WandaVision (2021) ja Vision Quest (2026).
Vision muissa medioissa > Videopelit

Vision esiintyy videopelissä Marvel: Ultimate Alliance NPC-hahmona.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999–2000 | Ron Rubin | Avengers |  |  |
| 2006 | Roger Rose |  |  | Marvel: Ultimate Alliance |
| 2008 | Shawn MacDonald |  | Next Avengers: Heroes of Tomorrow |  |
| 2015–2016, 2018, 2021, 2026 | Paul Bettany | WandaVision What If...? Vision Quest | Avengers: Age of Ultron Captain America: Civil War Avengers: Infinity War |  |
Sankilan kartano

| Sankilan kartano |
| --- | --- |
 Sankilan rakennuksia
Sijainti:  Pirkkala
Rakennustyyppi:  kartano
Valmistumisvuosi:  1820
Rakennuttaja:  Samuel Bohm
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sankilan kartano on Pirkkalan kunnassa, Tampereen läntisen ohikulkutien ja Pyhäjärven tuntumassa sijaitseva kartano. Tilan ensimmäinen tunnettu isäntä on ollut vuoteen 1568 isännöinut Yrjö Turri, mutta alueen asutushistoria ulottuu paljon kauemmaksi. Säterikartanoksi tila muotoutui 1651, kun kapteeni Frans Pfaler muodosti Sankilan alueella olleista, hänelle läänitetyistä kahdesta tilasta itselleen asuinkartanon. 1600-luvun lopulla kartanon omisti Frans Pfalerin poika, luutnantti Karl Pfaler, joka sai pitää tilan huolimatta 1680 aloitetusta läänitysten peruutuksesta.
Ruotujakolaitoksen järjestelyjen yhteydessä Sankila muuttui 1690-luvulla ratsutilaksi, eli rustholliksi. Suvun omistuksessa olivat 1700-luvun alkupuolella myös Partolan-, Haikan- ja Valkilan säätyläisrusthollit nykyisen Pirkkalan alueella. Majuriksi edenneen Karl Pfalerin kuoltua 1722 Sankila ja Valkila päätyi hänen pojalleen, luutnantti Simon Johan Pfalerille, jonka hallinnassa tila oli aina vuoteen 1783. Tämänkin jälkeen tila oli Pfalerin suvun omistuksessa.
Vuonna 1815 kartanon hankki kirkkoherra Samuel Bohm. Bohmin aikana, 1820 rakennettiin kartanon nykyinen päärakennus. On esitetty, että rakennus olisi Carl Ludvig Engelin toimiston käsialaa. Bohmin kuoltua Sankila oli hänen leskensä, Agatha Bohmin omistuksessa aina vuoteen 1880.
Viimeinen pitkäaikainen omistaja oli Martti Sasi. Sasin aikana Pirkkalan kunta kehittyi voimakkaasti, ja huomattava osa tilan maa-alueista erotettiin vähitellen kasvavan kunnan tarpeisiin. Pirkkalan kunta osti loput tilan rakennukset ja 195 hehtaarin maa-alueet vuosina 2008-2010 Hilkka Sasin perikunnalta etuosto-oikeuden turvin. Sasin perikunnan yksi jäsen on entinen ministeri ja kansanedustaja Kimmo Sasi. Kesällä 2020 kunta myi Sankilan  yrittäjäpariskunta Karoliina Aholalle ja Sami Ketolalle. Uusien omistajien aikomuksena on avata kartano yleisölle ja tarjota mm. ravintolapalveluita.
Opetusalan eettinen neuvottelukunta

Opetusalan eettinen neuvottelukunta on valtakunnallinen riippumaton elin, joka ottaa kantaa opetusalan eettisiin kysymyksiin ja edistää keskustelua opettajan ammattietiikasta.
Neuvottelukunnan ohjesäännön mukaan OAJ:n hallitus, opetusalan viranomaiset, jäsenistö, työantaja, vanhemmat ja opiskelijat voivat pyytää neuvottelukunnalta kannanottoja ja lausuntoja opetusalan ammattietiikkaan liittyvistä kysymyksistä.
Eettinen neuvottelukunta on muun muassa laatinut opettajien eettisen ohjenuoran, Comeniuksen valan. Neuvottelukunta on ottanut kantaa muun muassa seurustelusuhteista oppilaitoksissa (2020), opettajan roolista sosiaalisessa mediassa (2019) sekä arvioinnista (2018).
Neuvottelukunnan toimikaudella 2020–2023 puheenjohtajana toimii Arno Kotro. Muut jäsenet ovat professori ja varapuheenjohtaja Mirjam Kalland, yliopistonlehtori ja dosentti Liisa Hakala, päätoimittaja Jaakko Heinimäki ja professori Jouni Välijärvi.
Olivier Norek

| Olivier Norek |
| --- | --- |
 Olivier Norek vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1975 (ikä 48–49) Toulouse, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija (aiemmin poliisi)
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olivier Norek (s. 1975 Toulouse, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja poliisi.
Norek työskenteli poliisina 18 vuotta muun muassa Pariisissa Saint-Denis'ssa. Ennen sitä hän oli avustustyössä Afrikassa ja Jugoslaviassa. Hän on kirjoittanut lukijoiden ja kriitikoiden kiittämää rikoskirjallisuutta.
Vuonna 2024 Norekilta ilmestyi talvisotaa käsittelevä romaani Les Guerriers de l'Hiver ("Talven soturit"), jonka suomennoksen oikeudet on myyty Otavalle. Se nousi myyntimenestykseksi Ranskassa ja on ehdolla Renaudot-palkinnon saajaksi. Kirja sai alkunsa kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan vuonna 2022, minkä johdosta Norek alkoi tutkimaan Venäjän aiemmin aloittamia hyökkäysotia ja löysi talvisodan, josta kiinnostui koska talvisodasta ei ole ranskaksi juurikaan tietoa saatavilla. Hän halusi tietää millaiset olivat olosuhteet ja miten suomalaiset taistelivat suurta Neuvostoliittoa vastaan 40 asteen pakkasessa. Norek matkusti Suomeen marraskuussa 2022 ja  vietti täällä maaliskuuhun 2023 saakka, saadakseen kokea saman ajanjakson minkä sota kesti. Sinä aikana hän asui eri puolilla Suomea ja tapasi eri alojen asiantuntijoita kuten tutkijoita, tarkka-ampujia, armeijan kouluttajia ja museo-oppaita. Hän löysi myös yhteyden hänen omaan sukuunsa. Hänen isoisänsä oli palvellut samaan aikaan Ranskan muukalaislegioonassa Marokossa 1930-luvulla kun Aarne Juutilainen jota kutsuttiin lempinimellä ”Marokon kauhu”.
Teokset

Code 93, 2013
Territoires, 2014{
Surtensions, 2016
Entre deux mondes, 2017
Surface, 2019
Impact, 2020
Trilogie 93, 2021
Dans les brumes de Capelans, 2022
Les Guerriers de l'Hiver, 2024
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivier Norek Wikimedia Commonsissa
Soukanpohjan kartano

Soukanpohjan kartanon entinen päärakennus.
Soukanpohjan kartanon päärakennus
Arkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnittelemat aumakattoiset liiterirakennukset Soukanpohjan kartanon pihalla.
Soukanpohjan kartanon pihapiiri
fi
Soukanpohjan kartano sijaitsee Espoon Espoonlahdessa Soukanpohjan laaksossa Soukan pohjoisrajan tuntumassa. Alue on osa Espoonlahden urheilupuistoa. Soukanpohjan kartano on Etelä-Espoon ainoa yhtenäisenä rakennusryhmänä säilynyt kartano.
Ensimmäiset kirjalliset lähteet alueelta ovat vuodelta 1540, jolloin laaksossa oli kaksi taloa. Vuoden 1698 kartan mukaan Soukan kylä oli samalla paikalla kuin Soukanpohjan kartano. Soukanpohjan entinen päärakennus oli rakennettu 1830-luvulla. Päärakennusta laajennettiin kolmikerroksisella ristikeskuksella vuonna 1904. Entinen päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2010. Nykyinen päärakennus on rakennettu vuonna 2021. Uuden päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Juha Paananen.
Kartanon pihapiirissä on aiempaa päärakennusta vanhempi siipirakennus (entinen muonamiesasunto), arkkitehti Gunnar Wahlroosin 1920-luvulla suunnittelemat liiterirakennukset sekä arkkitehti Kirmo Mikkolan suunnittelema sauna- ja autotallirakennus. Kartanon puistossa on suuria hopeapoppeleita, joista paksuin on ympäryysmitaltaan 509 cm (130 cm:n korkeudelta mitattuna).  Kartanon entiset maatalousrakennukset (navetta, sikala ja riihi) ovat olleet vuodesta 1974 Espoonlahden ratsastuskoulun käytössä  .
Cygnaeuksen galleria

| Cygnaeuksen galleria |
| --- | --- |
 Cygnauksen galleria heinäkuussa 2011.
Perustettu:  1882
Lakkautettu:  lopetti toistaiseksi 2014–
Koordinaatit:  60°09′33.7″N, 24°57′32.4″E
Kokoelman koko:  runsaat 450 teosta
Ylläpitäjä:  Museovirasto / Suomen kansallismuseo
Cygnaeuksen galleria oli Museoviraston alaisuudessa toimiva Suomen kansallismuseoon kuuluva taidemuseo, joka käsitti etupäässä suomalaista 1800-luvun maalaus- ja veistotaidetta.
Cygnaeuksen galleria avattiin Suomen ensimmäisenä taidemuseona vuonna 1882. Se syntyi professori Fredrik Cygnaeuksen testamenttaamasta taidekokoelmasta. Museo sijaitsi Helsingin Kaivopuistossa lahjoitukseen kuuluvassa Fredrik Cygnaeuksen huvilassa, jonka on suunnitellut saksalaissyntyinen arkkitehti Johan Wilhelm Friedrich Mieritz. Huvilan tyyli edustaa romantiikkaa, ja rakennus on harvoja Helsingin keskustassa säilyneitä puurakennuksia.
Lähinnä lahjoituksista muodostuvassa kokoelmassa oli yli 450 teosta. Kokoelmassa oli teoksia muun muassa Werner Holmbergilta, Hjalmar Munsterhjelmilta, Albert Edelfeltilta, Helene Schjerfbeckilta, Walter Runebergilta ja Johannes Takaselta. Galleriassa järjestettiin erikoisnäyttelyitä ja erilaisia yleisötilaisuuksia.
Museo lopetti vuonna 2014 toimintansa toistaiseksi Museoviraston määrärahojen vähennyksien vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cygnaeuksen galleria Wikimedia Commonsissa
Suomen vanhin taidemuseo täyttää 125 vuotta Yle Uutiset.  30.10.2008.
Cygnaeuksen galleria, Helsinki Museovirasto.
Manninen, Markus: Cygnaeuksen galleria : rakennushistoriaselvitys.  Helsinki:  Senaatti, 2016.  ISBN 978-952-7062-73-9  Teoksen verkkoversio.
Unohdetut taideaarteet - kummitusten vartioimina, Seura, 12.02.1936, nro 7, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
EMC Corporation

| EMC Corporation |
| --- | --- |

ISIN:  US2686481027
Kotipaikka:  Massachusetts, Yhdysvallat
Liikevaihto:  24,440 mrd. USD (2014)
Liikevoitto:  4,037 mrd. USD (2014)
Nettotulos:  2,714 mrd. USD (2014)
Emoyhtiö:  Dell
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
EMC Corporation (tyyliteltynä EMC²) oli yhdysvaltalainen tietotekniikkayritys, joka tuottaa muun muassa datavarasto-, tietoturvallisuus- ja pilvipalveluja. Yrityksen pääkonttori on Massachusettsissa.
Historia

Yhtiö osti Data General -yrityksen vuonna 2002.
EMC ilmoitti vuonna 2003 ostavansa VMWaren 635 miljoonan dollarin hinnalla.
Dell ilmoitti lokakuussa 2015 ostavansa EMC:n noin 67 miljardilla dollarin hinnalla.
Fred Andersson

Fred Andersson (s. 1946 Helsinki) on suomalaissyntyinen entinen yritysjohtaja, joka on tehnyt uransa etupäässä Ruotsissa. Hän on toiminut muun muassa Ikean, Volvon ja Scandic Hotelsin ylimmässä johdossa ja yli 20 vuotta Hennes & Mauritzin hallituksessa. Hänet tunnetaan myös olympiatason alppihiihtäjänä ja maailmanmestaruustason avomeripurjehtijana. Nykyisin Andersson asuu Kenian Nairobissa, jossa hän on mukana terveydenhoito- ja kiinteistöhankkeissa ja Oriflamen kosmetiikkabisneksessä.
Andersson opiskeli Sveitsissä ja työskenteli sitten terästeollisuudessa Itävallassa ja Englannissa. Suomeen palattuaan hän oli perustamassa kalustemyymälä Indooria. Askon ostettua Indoorin 1982 Andersson toimi vuoden verran koko Askon markkinointijohtajana, kunnes Ingvar Kamprad houkutteli hänet toimitusjohtajaksi Ikea of Swedeniin, joka ohjaa Ikea-ketjun valikoimia maailmanlaajuisesti ja vastaa ostoista. Ikeasta Andersson siirtyi Scandic-hotelliyrityksen konsernijohtajaksi ja 1990-luvun alkupuolella Volvo-henkilöautojen toimitusjohtajaksi.
Grenoblen talviolympialaisissa 1968 Andersson oli mukana Suomen alppihiihtojoukkueessa, mutta ei loukkaannuttuaan päässyt kilpailemaan. 1990-luvun lopulla Anderson oli mukana Whitbread-maailmanympäripurjehduksella kielikoulu EF:n omistajan Bertil Hultin veneessä, joka voitti kilpailun. Vuonna 1992 Andersson toimi Barcelonan olympiakisojen ruotsalaisen järjestelykomitean puheenjohtajana.
Andersson ihastui Keniaan lomamatkallaan vuonna 2000 ja päätti muuttaa sinne asumaan. Kosmetiikka- ja kiinteistöliiketoimiensa ohella hän on perustanut sinne Kinondo Kwetu -nimisen säätiön, joka tukee muun muassa terveydenhoitoa ja lasten koulutusta.
Jouko K. Leskinen

Jouko Kalevi Leskinen (s. 16. lokakuuta 1943 Helsinki) on suomalainen entinen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, oppiarvoltaan varatuomari. Hän toimi 1980-luvulla Nesteen kemianteollisuuden johtajana ja 1990-luvulla Sampo-finanssikonsernin pääjohtajana. Hän erosi Sammosta 2000-luvun alussa epäiltynä sisäpiirikaupoista, joista hän sai korkeimman oikeuden päätöksellä sakkotuomion vuonna 2006.
Valmistuttuaan oikeustieteen kandidaatiksi Leskinen aloitti vuonna 1967 SOK:n lakimiehenä. Vuonna 1971 hän siirtyi lakimieheksi Nesteelle, jossa hän eteni esikuntatehtäviin ja edelleen kemianteollisuuden johtoon. Vuonna 1987 hänet nimitettiin Nesteen varatoimitusjohtajaksi. Vuoden 1993 alussa hän siirtyi Sampoon, aluksi varapääjohtajaksi ja saman vuoden syyskuussa pääjohtajaksi.
1990-luvun lopulla Leskinen oli Sammon edustajana jäsenenä Nokian, UPM-Kymmenen ja Finnlinesin hallituksissa, puheenjohtajana Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvostossa ja jäsenenä Finnairin, Orionin ja Fortumin hallintoneuvostossa. Sammosta erottuaan Leskinen on toiminut päätoimisesti hallitusammattilaisena eri yrityksissä.
Valtiontalouden tarkastusviraston pääjohtajana toiminut Tapio Leskinen on Jouko K. Leskisen nuorempi veli.
Use Your Illusion II

| Use Your Illusion II Guns N' Roses |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. syyskuuta 1991
 Formaatti: CD LP MC
 Tuottaja(t): Mike Clink
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 75.58
 Levy-yhtiö: Geffen
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  1.  1.  1.  1.  1.  1.  1.  2.  2.  2.  4.
Guns N' Rosesin muut julkaisut
| Use Your Illusion I 1991 | Use Your Illusion II 1991 | The Spaghetti Incident? 1993 |
Use Your Illusion II on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Rosesin neljäs studioalbumi. Albumin tuotti Mike Clink, ja se julkaistiin 17. syyskuuta 1991 samanaikaisesti yhtyeen albumin Use Your Illusion I kanssa. Albumi jäi Guns’ N Rosesin viimeiseksi levytykseksi yhtyeen rytmikitaristin ja perustajajäsenen Izzy Stradlinin kanssa, sillä Stradlin erosi yhtyeestä kesken albumien julkaisua seuranneen Use Your Illusion Tour -maailmankiertueen ja hänen tilalleen palkattiin Gilby Clarke. Use Your Illusion II on myös viimeinen Guns N’ Rosesin studioalbumi, jolla rumpali Steven Adler on mukana.
Albumi nousi yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalle vuonna 1991. Albumi nousi kärkipaikalle myös muun muassa Britannian ja Suomen albumilistoilla. Albumi ylitti Suomessa sekä kulta- että platinalevyrajan ja sitä on myyty Suomessa yli 76 600 kappaletta, mikä tekee siitä 41. eniten myydyn ulkomaalaisen äänitteen Suomessa. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty yli 18 miljoonaa kappaletta, ja Yhdysvalloissa se on ylittänyt seitsenkertaisen platinalevymyynnin (7 miljoonaa myytyä levyä).
Use Your Illusion II:lta julkaistiin viisi singleä: ”You Could Be Mine” (Billboard Hot 100 -listan 29.), ”Knockin' on Heaven's Door”, ”Yesterdays” (Billboardin listan 72.), ”Civil War” ja ”Estranged”.
Vuonna 2008 Radio Rockin ”100 kaikkien aikojen parasta rock-albumia” -äänestyksessä albumi äänestettiin sijalle 14. Yhtyeen debyyttialbumi Appetite for Destruction sijoittui äänestyksessä toiseksi ja Use Your Illusion I sijalle 17.
Äänittäminen

Use Your Illusion II äänitettiin Hollywoodissa A&M Studios-, Record Plant-, Studio 56- ja Image Recording -äänitysstudioilla sekä Los Angelesin Conway- ja Toronton Metalworks-studioilla tuottaja Mike Clinkin johdolla. Albumin yli vuoden mittaiset äänitykset käynnistyivät vuoden 1990 tammikuussa, ja yhtye työsti äänittämisen aikana lähes 40 eri kappaletta. Albumin äänitysten siirryttyä Record Plant -studiolle laulaja W. Axl Rose majoittui asumaan studion tiloihin, jotta voisi työstää omia lauluosuuksiaan albumille ympärivuorokautisesti.
Albumin äänittäminen aloitettiin rumpali Steven Adlerin ollessa edelleen yhtyeen jäsen. Avausraita ”Civil War” oli ensimmäinen kappale, jonka yhtye sai nauhoitettua valmiiksi. Koska Adlerilla oli päihdeongelmansa vuoksi suuria vaikeuksia soittaa osuutensa jo pelkästään ”Civil Warissa”, hänet erotettiin yhtyeestä vuoden 1990 keväällä. Hänet korvasi Matt Sorum, joka soitti albumin loput rumpuosuudet. Adler on myöhemmin sanonut, että jos yhtyeen debyyttialbumilla Appetite for Destruction vaikuttanut kokoonpano tekisi paluun yhteen, hän haluaisi nauhoittaa omat rumpuosuutensa Use Your Illusion -albumeita varten.
Soolokitaristi Slashin mukaan albumien äänittäminen polki pitkään paikallaan kokoonpanomuutosten vuoksi, mutta Matt Sorumin ja kosketinsoittaja Dizzy Reedin liityttyä yhtyeeseen albumien työstäminen nopeutui huomattavasti.
»Muutamien kuukausien jälkeen saimme uutta vauhtia levyttämiseen. Teimme 36 kappaletta valmiiksi 36 päivässä.[...]Niillä [Use Your Illusion -albumeilla] levyillä oma soittoni ylsi siihen pisteeseen, mihin olin sen halunnut yltävän ja olen siihen todella tyytyväinen. Niillä levyillä on paljon hyviä juttuja, mutta rehellisesti sanottuna olisin mieluummin tehnyt kymmenen kappaleen mittaisen ja suoraviivaisemman levyn.» 
(Slash)
Use Your Illusion -albumien julkaisun jälkeen Guns N' Roses levytti cover-kappaleista koostetun albumin The Spaghetti Incident?, joka julkaistiin vuonna 1993. Omaa materiaaliaan yhtye julkaisi vasta 14 vuotta myöhemmin, kun jo vuodesta 1994 työstetty viides studioalbumi Chinese Democracy julkaistiin vuonna 2008. Use Your Illusion -albumit nauhoittaneesta kokoonpanosta Chinese Democracylla vaikuttivat kuitenkin enää vain W. Axl Rose ja Dizzy Reed.
Julkaisu, menestys ja kiertue > Arvostelut

Allmusic
Rolling Stone
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Civil War | Duff McKagan, Axl Rose, Slash | 7.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 14 Years | Rose, Izzy Stradlin | 4.21 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Yesterdays | West Arkeen, Del James, Billy McCloud, Rose | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Knockin' on Heaven's Door (Bob Dylan-cover)  | Bob Dylan | 5.36 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Get in the Ring | McKagan, Rose, Slash | 5.41 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Shotgun Blues | Rose | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Breakdown | Rose | 7.05 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Pretty Tied Up | Stradlin | 4.48 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Locomotive | Rose, Slash | 8.42 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | So Fine | McKagan | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Estranged | Rose | 9.42 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | You Could Be Mine | Rose, Stradlin | 5.43 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Don't Cry | Rose, Stradlin | 4.44 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | My World | Rose | 1.24 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 75.58 |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset > Singlet

You Could Be Mine
Knockin' on Heaven´s Door
Yesterdays
The Civil War EP
Kokoonpano

| --- | --- |
 Guns N' Roses W. Axl Rose - laulu, piano, taustalaulu, vihellys, rytmikitara kappaleessa "Shotgun Blues", syntetisaattorit ja rumpukoneet kappaleessa "My World".  Izzy Stradlin - rytmikitara, taustalaulu, akustinen kitara kappaleessa "Breakdown", sitar kappaleessa "Pretty Tied Up", soolokitara kappaleessa "Estranged", laulu kappaleessa "14 Years".  Saul "Slash" Hudson - soolokitara, akustinen kitara kappaleessa "Civil War", banjo kappaleessa "Breakdown".  Duff McKagan - bassokitara, taustalaulu, laulu kappaleessa "So Fine", lyömäsoittimet kappaleessa "Locomotive".  Dizzy Reed - koskettimet, piano, taustalaulu, urut kappaleissa "14 Years" ja "Yesterdays".  Matt Sorum - rummut ja lyömäsoittimet, taustalaulu kappaleessa "So Fine". :  Muut muusikot Steven Adler - rummut kappaleessa "Civil War".  Shannon Hoon - taustalaulu kappaleessa "Don't Cry".  The Waters – taustalaulu kappaleessa "Knockin' On Heaven's Door"  Howard Teman – piano kappaleessa "So Fine"  Johann Langlie - rummut, koskettimet ja ääniefektit kappaleessa "My World".
Kokoonpano > Tuotantohenkilöstö

| --- | --- |
 Avustavat äänittäjät Allen Abrahamson  Buzz Burrowes  Chris Puram  Craig Portelis  Ed Goodreau  Jason Roberts  John Aguto  L. Stu Young  Leon Ganado  Mike Douglass  Talley Sherwood :  Tuotanto - Mike Clink  Äänittäminen - Mike Clink ja Jim Mitchell  Miksaus - Bill Price  Masterointi - George Marino  Graafinen suunnittelu - Kevin Reagan  Kuvitus - Mark Kostabi  Valokuvaus - Robert John
STS-41-B

STS-41-B-lennon tunnus.
STS-41-B oli Nasan avaruussukkulaohjelman kymmenes ja Challenger-sukkulan neljäs lento. Laukaisu tapahtui 3. helmikuuta 1984 kello 13.00 UTC-aikaa Kennedyn avaruuskeskuksesta. Lento päättyi laskeutumiseen 11. helmikuuta kello 12.15. Lento oli ensimmäinen, jolla käytettiin uutta tehtävänumerointia: ensimmäinen numero ilmaisi vuoden sukkulaohjelman alusta lukien, toinen numero laukaisupaikan (1 Kennedyn avaruuskeskukselle, 2 Vandenbergin lentotukikohdalle) ja kirjain lennon järjestysnumeron kyseisenä vuonna.
Lennon miehistö, vasemmalta Stewart, Brand, McNair, Gibson, McCandless.
Lennon komentajana toimi kolmannella avaruuslennollaan Apollo-Sojuz- ja sukkula-astronautti Vance D. Brand. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Robert L. Gibson sekä tehtäväspesialistit Bruce McCandless II, Ronald E. McNair ja Robert L. Stewart. Hyötykuormana lennolla oli kaksi kaupallista tietoliikennesatelliittia, yhdysvaltalainen WESTAR-VI ja indonesialainen Palapa B-2. Irrottamisen jälkeen satelliittien PAM-moottorit eivät toimineet odotetusti ja satelliitit jouduttiin noutamaan STS-51-A-lennolla. Lisäksi rahtitilassa oli länsisaksalainen SPAS-I-laitteisto sekä viisi GAS-tutkimuslaitekanisteria. Sukkulan keskikannella suoritettiin kemiallisia, fysikaalisia ja biologisia tutkimuksia.
Astronautti Bruce McCandless avaruuskävelyllä.
Astronautit McCandless ja Stewart suorittivat avaruuskävelyn, jolla McCandless kokeili ensimmäistä kertaa MMU-rakettireppua. Repun paineistettua typpeä käyttävillä rakettimoottoreilla McCandless kykeni liikehtimään vapaasti ilman turvaköysiä aina sadan metrin päähän sukkulasta.
Challenger laskeutui lennon päätteeksi ensimmäistä kertaa takaisin Kennedyn avaruuskeskuksen 4,5 kilometrin mittaiselle kiitotielle.