stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Makedonia
Politiikka

Pohjois-Makedonian tasavalta on parlamentaarinen demokratia. Presidentillä ei ole yleisesti ottaen kovin paljon valtaa, mutta presidentti on asevoimien ylipäällikkö ja valtion turvallisuusneuvoston puheenjohtaja. Hänet valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan enintään kahdeksi kaudeksi. Vuodesta 2009 presidenttinä oli G’orge Ivanov,joka valittiin uudelleen vuonna 2014. Toukokuussa 2019 hänen seuraajanaan aloitti Stevo Pendarovski.
Yksikamariseen parlamenttiin valitaan 120 jäsentä nelivuotiskausille puoluelistoilta kuudesta vaalipiiristä. Vuoden 2011 vaalien jälkeen suurimmat ryhmittäyvät ovat ”Makedonian sisäinen vallankumousjärjestö – Demokraattinen puolue yhtenäisyyden puolesta” eli VMRO-DPMNE-puolueen johtama liittouma, jolla on enemmistö eli 63 paikkaa, ja sosialidemokraattien (SDSM) johtama liittouma 27 paikalla. Parlamentti äänestää pääministeristä, joksi yleensä valitaan suurimman liittouman tai puolueen puheenjohtaja. Vuodesta 2006 pääministeri on ollut Nikola Gruevski.Sosiaalidemokraatti Zoran Zaev on ollut Pohjois-Makedonian pääministeri vuodesta 2017. Pääministeri Zaevin erottua tammikuussa 2020 maan väliaikaisena pääministerinä on toiminut Oliver Spasovski, jonka tehtävä on johtaa maa vaaleihin, jotka on suunniteltu vuoden 2020 huhtikuulle.
Maan suurimmat poliittiset jakolinjat ovat eri etnisten ryhmien, makedonienemmistön ja albaanivähemmistön välillä. Lyhyen sodan jälkeen vuonna 2001 päästiin sopimukseen vallan jakamisesta, ja Pohjois-Makedonian parlamentti suostui elokuussa 2004 antamaan autonomisemman aseman albaanien asuttamille alueille ja muuttamaan paikallishallinnon rajoja.
Joulukuun 2016 parlamenttivaaleissa kansallismielinen VMRO-DPMNE sai 51 parlamentin 120 paikasta. Oppositiossa tuolloin olleet sosiaalidemokraatit saivat 49 paikkaa. Loput paikat menivät albanialais-väemmistön puolueille, joista suurin DUI sai 10 paikkaa menettäen puolet aiemmista paikoistaan, uusi albanialaisten puolue Besa sai viisi paikkaa ja muutama paikka meni vielä pienemmille albanialaisten puolueille.
Pohjois-Makedonia kuuluu useisiin kansainvälisiin järjestöihin, kuten Natoon, Yhdistyneisiin kansakuntiin, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöön, Euroopan neuvostoon ja WTO:hon. Joulukuussa 2005 EU hyväksyi Pohjois-Makedonian virallisesti jäsenehdokkaakseen mutta ei vielä aloittanut jäsenyysneuvotteluja. Vuodesta 2009 lähtien makedonialaiset voivat matkustaa ilman viisumia Schengen-alueelle.
Politiikka > Nimikiista

Itsenäistymisensä jälkeen Makedonian tasavalta ajautui kiistaan Kreikan kanssa ”Makedonia”-nimestä sekä maan lipusta ja perustuslaista. Kreikan mukaan makedonialaisilla ei ole oikeutta hellenistisiin muinaisen Makedonian valtakunnan symboleihin. Yli 40 maata ovat kuitenkin tunnustaneet valtion sen perustuslaillisella nimellä. Näihin kuuluvat esimerkiksi Yhdysvallat, Venäjä, Kiina ja naapurimaat Bulgaria,  Serbia ja Turkki.
Väliaikaisena kompromissina Yhdistyneet kansakunnat hyväksyi maan jäsenekseen 1993 nimellä ”Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia” (engl. Former Yugoslav Republic of Macedonia, FYROM tai FYR Macedonia). Monet muut kansainväliset organisaatiot, kuten EU, Nato, Euroopan yleisradiounioni ja Kansainvälinen olympiakomitea seurasivat mallia. Kreikalle tämä ei riittänyt, ja se julisti kauppasaarron helmikuussa 1994. Makedonian lippua ja perustuslakia muutettiin 1995, mutta nimikysymys jäi. Kreikka lopetti kauppasaartonsa syyskuussa 1995 ja tunnusti maan itsenäisyyden.
Kreikassa Makedonian valtiosta käytettiin yleisesti nimeä ”Skopjen tasavalta” pääkaupungin mukaan, ja Kreikan hallitus nimitti pohjoisnaapuria lyhenteellä FYROM. Kiistasta huolimatta Kreikka on ollut tärkein sijoittaja Makedoniassa, ja maat ovat harjoittaneet turvallisuus- ja sotilasyhteistyötä sekä kulttuurivaihtoa. Makedonian pyrittyä vuoden 2008 Naton huippukokouksessa Bukarestissa sotilasliiton jäseneksi Kreikka esti veto-oikeudellaan liittymisen nimikiistan vuoksi, minkä jälkeen Makedonian lähetystö jätti kokouksen.
Lokakuussa 2008 Yhdistyneet kansakunnat ehdotti valtion viralliseksi nimeksi ”Pohjoisen Makedonian tasavaltaa”. Vuonna 2009 Makedonia vei nimikiistan Haagin kansainväliseen tuomioistuimeen, joka aloitti asian käsittelyn maaliskuussa 2011.
Pitkien neuvotteluiden jälkeen Kreikka ja Makedonian tasavalta ilmoittivat päässeensä sopimukseen nimestä 12. kesäkuuta 2018. Sopimuksen mukaan maan uudeksi nimeksi tuli ”Pohjois-Makedonia” tai virallisesti ”Pohjois-Makedonian tasavalta”. Maan kansalaisia voidaan kutsua edelleen ”makedonialaisiksi” ja maan kieltä ”makedonian kieleksi”. Sopimus hyväksyttiin Makedonian parlamentissa 11. tammikuuta 2019 ja Kreikan parlamentissa 25. tammikuuta 2019. Nimenmuutos astui voimaan 12. helmikuuta 2019. Samalla Natoon ja Euroopan unioniin liittymisen este poistui.
Politiikka > Jäsenyyshakemus Euroopan unioniin

Pohjois-Makedonia haki EU:n täysjäsenyyttä 2004 ja EU myönsi sille ehdokasmaan statuksen 2005. Ehdotettu määräaika oli 2012. Komissio on suositellut jäsenyysneuvottelujen aloittamista, korruptiota on hillitty, poliisivoimia uudistettu ja ihmisoikeustilannetta parannettu. Vuoden 2008 vaaleihin liittyneet väkivalta ja boikotit huononsivat maan mainetta. Pitkään suuri este oli myös nimikiista Kreikan kanssa. Jäsenyysneuvottelut katkesivat Ranskan, Tanskan ja Alankomaiden vastustukseen, mikä johti pääministeri Zoran Zaevin eroon 3. tammikuuta 2020.
Maaliskuussa 2020 EU kuitenkin ilmoitti, että se on valmis aloittamaan jäsenyysneuvottelut Pohjois-Makedonian kanssa.
Aluejako

Vuonna 2004 astui voimaan uusi laki, joka jakoi Pohjois-Makedonian 84 kuntaan (opštini). Aikaisemmin kuntia oli 123, joten määrä on vähentynyt. Kunnat ovat Aerodrom (Skopje), Aracinovo, Berovo, Bitola, Bogdanci, Bogovinje, Bosilovo, Brvenica, Butel (Skopje), Cair (Skopje), Caska, Centar (Skopje), Centar Zupa, Cesinovo, Cucer Sandevo, Debar, Debarca, Delcevo, Demir Hisar, Demir Kapija, Dojran, Dolneni, Dorce Petrov (Gjorce Petrov, Skopje), Drugovo, Gazi Baba (Skopje), Gevgelija, Gostivar, Gradsko, Ilinden, Jegunovce, Karbinci, Karpos (Skopje), Kavadarci, Kicevo, Kisela Voda (Skopje), Kocani, Konce, Kratovo, Kriva Palanka, Krivogastani, Krusevo, Kumanovo, Lipkovo, Lozovo, Makedonska Kamenica, Makedonski Brod, Mavrovo i Rostusa, Mogila, Negotino, Novaci, Novo Selo, Ohrid, Oslomej, Pehcevo, Petrovec, Plasnica, Prilep, Probistip, Radovis, Rankovce, Resen, Rosoman, Saraj (Skopje), Sopiste, Staro Nagoricane, Štip, Struga, Strumica, Studenicani, Suto Orizari (Skopje), Sveti Nikole, Tearce, Tetovo , Valandovo, Vasilevo, Veles, Vevcani, Vinica, Vranestica, Vrapciste, Zajas, Zelenikovo, Zelino ja Zrnovci. Ne, joiden nimen perässä lukee (Skopje) muodostavat Suur-Skopjen metropolialueen.
Tilastointia varten kunnat on ryhmitelty kahdeksaan alueeseen, jotka ovat: Itäinen alue, Koillisalue, Pelagonian alue, Pologin alue, Skopjen alue, Kaakkoisalue, Lounaisalue ja Vardarin alue.
Talous

Pohjois-Makedonian kansantalous on pieni, mutta suuntautunut voimakkaasti kansainväliseen kauppaan. Palvelusektori on kasvanut voimakkaasti ja ohittanut teollisuussektorin, joka hallitsi taloutta heti maan itsenäistymisen jälkeen. Maatalouden merkitys vähenee tasaisesti. Makrotalouden perusta on vakaa, mutta talouskehityksessä on ongelmia ja riskejä. Infrastruktuurin rakentaminen ja ulkomaisten investointien saaminen on hidasta. Suurimmat talousongelmat ovat alhainen elintaso, korkea työttömyys ja kohtalainen talouskasvu.
Vuonna 2010 virallinen työttömyysaste oli 31,7 prosenttia, mutta siinä ei näy harmaan talouden työllistävä vaikutus. Harmaan talouden osuudeksi on arvioitu 20 prosenttia bruttokansantuotteesta. Bruttokansantuotteen kasvu oli maailmanlaajuisen laman jälkeen kääntynyt positiiviseksi, mutta silti alle puolet esimerkiksi Serbian vastaavasta luvusta.
Maan suurin ulkomainen investoija on Kreikka, ja sitä seuraavat Kypros ja Bulgaria. Maan tuottoisimmat valtionyritykset myytiin jo yksityistämisen aikana, ja nyt on jäljellä useita tuottamattomia yrityksiä ja niiden uudelleenjärjestelyä. Pohjois-Makedonia on yrittänyt viime vuosina houkutella sijoittajia kunnianhimoisella ohjelmalla, johon kuuluu muun muassa yritysten alhainen verotus.
Maan tärkeimpiä vientituotteita ovat ruoka, juomat (viini) ja tupakka sekä tekstiilit, rauta ja teräs. Vuonna 2010 tärkeimmät vientimaat ovat Saksa (20,2 prosenttia), Italia (7,9 prosenttia), Bulgaria ja Kreikka, ja eniten hyödykkeitä maahan tuodaan Saksasta (11,5 prosenttia), Venäjältä (11,1 prosenttia), Kreikasta, Bulgariasta, Britanniasta, Turkista ja Italiasta.
Merkittävimpiä luonnonvaroja ovat kromi, lyijy, sinkki, mangaani, volframi, asbesti, nikkeli, kulta ja hopea.
Talous > Liikenne

Pohjois-Makedoniassa on 14 lentokenttää, 699 kilometriä rautatietä ja 13 736 kilometriä maantietä. Kansainväliset lennot laskeutuvat Skopjen kansainväliselle lentoasemalle tai paljon pienemmälle Ohridin lentoasemalle. Junamatka Skopjesta Prilepin kautta Bitolaan kestää neljä tuntia. Kotimaanliikenteessä linja-autot ovat suosittu, turvallinen ja varsin mukava vaihtoehto.
Väestö

Pohjois-Makedoniassa asui heinäkuun 2011 arvion mukaan noin 2 077 000 henkeä. 59 prosenttia väestöstä asuu kaupungeissa. Maan ylivoimaisesti suurin kaupunki on pääkaupunki Skopje, jossa on vuoden 2010 arvion mukaan noin 480 000 asukasta. Seuraavaksi suurimmat kaupungit ovat Kumanovo (116 000), Bitola (85 000), Tetovo (76 000) ja Prilep (74 000 asukasta).
Syyskuun 2021 väestönlaskennan virallisen tilaston mukaan maan väkiluku oli 1 836 713, jossa on 9 % laskua viimeisestä kahden vuosikymmenen takaisesta väestönlaskennasta.
Pohjois-Makedonia on etnisesti monimuotoinen valtio. Suurin väestöryhmä maassa on makedonialaiset, joita on noin 64 prosenttia koko väestöstä (noin 1 300 000 henkeä). Maassa asuu noin 500 000 albaania, eli 25 prosenttia väkiluvusta, suurimmaksi osaksi maan länsi- ja luoteisosissa. Pienempiä vähemmistöjä ovat turkkilaiset (78 000 tai 3,9 prosenttia), romanit (54 000 tai 2,7 prosenttia) ja serbit (36 000 tai 1,8 prosenttia). Jäljelle jäävään 2,5 prosenttiin väestöstä kuuluu monia pieniä vähemmistöjä, kuten aromanialaiset, bosniakit, kroaatit, egyptiläiset, kreikkalaiset ja bulgarialaiset.
Pohjois-Makedonialla on vaikeuksia YK:n vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa. Vuonna 2009 arvioitiin, että vain lapsikuolleisuuteen ja äitien terveyteen liittyvät tavoitteet saavutetaan. AIDSin esiintyvyys on maassa jo valmiiksi hyvin alhainen.
Koulunkäynti on pakollista kahdeksan vuoden ajan, ja oppivelvollisuutta ollaan laajentamassa yhdeksään vuoteen. Käytännössä 92 % ikäluokasta käy alakoulua, 63 % jatkaa opintojaan peruskoulun jälkeen ja 3 % jatkaa korkeakouluopintoihin asti. Esikoulua käy vain 11 % ikäluokasta. Koulunkäyntiaktiivisuus on sidoksissa perheen varallisuuteen ja etniseen taustaan, erityisen paljon koulun ulkopuolella on romanien lapsia. Vuosina 2003 ja 2006 tehtyjen testien perusteella monet oppilaat suorittavat koulun jäämättä luokalleen mutta eivät silti opi kovin paljoa; makedonialaiset saivat huonoimmat pisteet testeihin osallistuneista 13 Itä-Euroopan maasta.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan noin 64,7 prosenttia väestöstä on ortodokseja, 33,3 prosenttia muslimeja, 0,34 prosenttia muita kristittyjä ja 1,63 prosenttia määrittelemättä.
Väestö > Viralliset kielet ja vähemmistökielet

Pohjois-Makedonian viralliset kielet ovat makedonian kieli ja albanian kieli. Niiden ohella on viisi virallista vähemmistökieltä: turkki, Balkanin romani, serbia, bosnia ja aromania. Niillä on virallisen kielen asema sellaisilla alueilla, joilla puhujia on yli 20 % väestöstä.
Pohjois-Makedonian väestöstä 64,2 prosenttia puhuu äidinkielenään eteläslaavilaisiin kieliin kuuluvaa makedoniaa. Albania on toiseksi suurin kieli, ja sitä puhuu 25 prosenttia väestöstä, turkkia puhuu 3,5 prosenttia, romanikieltä 1,9 prosenttia, serbiaa 1,2 prosenttia, ja muita kieliä 1,8 prosenttia.
Kulttuuri

Pohjois-Makedonialla on rikas kulttuuriperintö taiteen, arkkitehtuurin, runouden ja musiikin aloilla. Maassa on useita vanhoja roomalaisia raunioita ja uskonnollisia muistomerkkejä Bysantin ajalta. Maassa on hyvin säilyneitä bysanttilaisia freskoja, erityisesti 1000–1500-luvuilta. Freskoja on säilynyt useita tuhansia neliömetrejä ja suurin osa niistä on yhä hyvässä kunnossa. Suurin osa maan vanhoista luostareista, varsinkin 1000- ja 1500–1600-luvuilta on säilynyt tähän päivään asti.
Myös makedonialaiseen musiikkiin on suuresti vaikuttanut Bysantti. Maan kansanmusiikki on rytmiltään usein monimutkaista muun itäeurooppalaisen kansanmusiikin tavoin, ja tärkein soitin on perinteisesti ollut gaida (säkkipilli). Paikallisia tansseja kutsutaan nimellä oro ja toinen yleinen tanssi on Galičnikin kylästä tullut teškoto. Pohjois-Makedonia on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 1998 lähtien, sijoittuen parhaimmillaan seitsemmänneksi. Toše Proeski ja Karolina Gočeva ovat kumpikin edustaneet maataan useita kertoja.
Yksi Pohjois-Makedonian tärkeimmistä kulttuurikohteista on Ohridin alue, jossa on useita kirkkoja ja luostareita. Ohridin ikonikokoelma on ortodoksisen maailman kolmanneksi tärkein ja yksi maailman arvokkaimmista. Suuriin kulttuuritapahtumiin maassa kuuluvat Ohridin klassisen musiikin ja draaman festivaali, Strugan runoillat, jotka kokoavat runoilijoita yli 50 maasta, Skopjen oopperafestivaali ja Bitolan kansainvälinen kamerafestivaali.
Urheilu

Jalkapallo on Pohjois-Makedonian suosituin urheilulaji. Helmikuussa 2019 Pohjois-Makedonian jalkapallomaajoukkue oli FIFAn rankingissa sijalla 71. Pohjois-Makedonia pääsi vuoden 2020 EM-lopputurnaukseen Nations Leaguen kautta. Muita suosittuja urheilulajeja ovat koripallo, lentopallo, käsipallo, karate ja paini. Käsipallomaajoukkue on edennyt useasti sekä MM- että EM-kilpailujen lopputurnaukseen. Maan koripallomaajoukkue on edennyt EM-kilpailuissa parhaimmillaan välieriin.
Pohjois-Makedonia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1996. Sillä on ollut kesäkisoissa 4–11 ja talvikisoissa 2–3 urheilijan joukkue. Maan ainoat olympiamitalistit ovat painija Mogamed Ibragimov (2000) ja taekwondoin Dejan Georgievski (2020).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Makedonia Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Pohjois-Makedonia Wikimatkoissa
Globalis.fi – Pohjois-Makedonian maaprofiili (suomeksi)
Pohjois-Makedonian hallitus
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k  Pohjois-Atlantin liitto |
| --- | --- | --- |
| Jäsenvaltiot |  Alankomaat   Albania   Belgia   Bulgaria   Espanja   Islanti   Italia   Kanada   Kreikka   Kroatia   Latvia   Liettua   Luxemburg   Montenegro  Norja   Pohjois-Makedonia   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi  Tanska   Tšekki   Turkki   Unkari   Viro   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat  |  |
| Rakenne |  Päämaja  Pääsihteeri  Supreme Headquarters Allied Powers Europe  Parlamentaarinen yleiskokous  Standardointisopimus  |  |
| Kahdenväliset suhteet |  Major non-NATO ally  Naton rauhankumppanuus  |  |
| Tunnukset |  Naton lippu  |  |
Mavrovon tekojärvi Pohjois-Makedonian länsiosassa.
Anteni-huippu Šar-vuorilla Pohjois-Makedonian ja Albanian rajalla.
Stevo Pendarovski, Pohjois-Makedonian presidentti vuosina 2019-2024.
Entinen pääministeri Nikola Gruevski
Ensimmäinen lippu, riippumaton tasavalta Makedonia 1991–1992
Makedonian 1992–1995 käyttämä lippu, jossa on Verginan aurinko
Pohjois-Makedonian topografinen kartta
Näkymä öiseen Skopjeen
Macedonian Airlinesin lentokone
Panoraamakuva Bitolan kaupunkiin
makedonialaisia
  sekaväestöä
  albaaneja
Luostari Ohrid-järvellä. Ohrid on merkittävä kulttuuri- ja matkailukohde.
Can’t Believe It

| ”Can’t Believe It” T-Pain feat>  Lil Wayne |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Thr33 Ringz
 Julkaistu: 29. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): T-Pain
 Tyylilaji: R&B
 Kesto: 04.33
 Levy-yhtiö: Nappy Boy/Konvict/Jive
Muut kannet
 Remix -version kansi, jolla vierailee Justin Timberlake
T-Painin muut singlet
| ”What It Is (Strike a Pose)” 2008 | ”Can’t Believe It” 2008 | ”Go Girl” 2008 |
Can’t Believe It on R&B -artisti T-Painin ensimmäinen single hänen kolmannelta studioalbumilta Thr33 Ringziltä. Singlellä vierailee Lil Wayne. Single julkaistiin 29. heinäkuuta 2008.
Musiikkivideo

Singlen musiikkivideo on kuvattu Chroma keytä vasten ja siihen on lisätty erilaisia efektejä. Videon, kuten Thr33 Ringz -albuminkin teemana on sirkus.
Remixit

Singlestä on julkaistu useita remix -versioita. Rap -artisti 50 Cent on tehnyt oman remixin, myös Konvict Muzikin artistit Kardinal Offishall ja Akon ovat tehneet oman remixin. Myös räppärit Young Hot Rod, Bow Wow, Trey Songz ja Trae ovat tehneet omat remixinsä. Singlestä on julkaistu myös virallien remix -versio, jolla vierailee Justin Timberlake.
Kappaleet > Promo CD single

”Can’t Believe It” (Clean)
”Can’t Believe It” (Main)
”Can’t Believe It” (Instrumental)
”Can’t Believe It” (Acapella)
Kappaleet > CD Remix

”Can’t Believe It (Official Remix)” (featuring Justin Timberlake) - 5:22
Listasijoitukset

Ilmestyttyään Can’t Believe It sjoittui Billboard Hot 100 -listan 29. sijalle. Kappale oli T-Painin paras singlesijoitus ilmestymis viikollaan. Viikon kuluttua kyseinen single nousi jo 7. sijalle.
Listat

| Lista (2008) | Lista sijoitus |
| --- | --- |
U.S. Billboard Hot 100: 7
U.S. Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs: 2
U.S. Billboard Pop 100: 26
UK Singles Chart: 88
Sverigetopplistan: 21
New Zealand Singles Chart: 13
Canadian Hot 100: 70
Aiheesta muualla

Can’t Believe It -musiikkivideo YouTubessa
| n k T-Pain |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Rappa Ternt Sanga  Epiphany  Thr33 Ringz  The Instrumentals  RevolveЯ  Oblivion  1UP 
Mixtapet:  Prevolver 
Yhteismixtapet:  The T-Wayne Show 
Singlet:  ”I’m Sprung”  ”I’m ’n Luv (Wit a Stripper)” (feat. Mike Jones)  ”Studio Luv”  ”Buy U a Drank (Shawty Snappin')” (feat. Yung Joc)  ”Bartender” (feat. Akon)  ”Church”  ”Can't Believe It” (feat. Lil Wayne)  ”Superman” (feat. DJ Khaled) (promosingle)  ”Chopped & Skrewed” (feat. Ludacris)  ”Freeze” (feat. Chris Brown)  ”Best Love Song” (mukana Chris Brown)  ”5 O’clock” (mukana Wiz Khalifa ja Lily Allen)  ”Getcha Roll On” (mukana Tory Lanez)  ”A Million Times” (mukana O.T. Genasis)  ”Girlfriend”
Vörå samgymnasium

| Vörå samgymnasium> Vöyrin yhteislukio |
| --- | --- |
Sijainti:  Vöråvägen 305, 66600 Vörå
Koordinaatit:  63.1545°N, 22.2680°E
Tyyppi:  ruotsinkielinen lukio
Rehtori:  Pia Hildén (vik. rektor)
Oppilaita:  150 (2018)
Verkkosivut
Vörå samgymnasium (suom. Vöyrin yhteislukio) on Vöyrin kunnassa toimiva ruotsinkielinen lukio ja erikoislukio. Yleislinjan ohella lukio tarjoaa mahdollisuutta opiskeluun urheiluvalmentautumisen mahdollistavalla urheilulinjalla eli yhdessä Suomen 15:ta valtakunnallisen koulutustehtävän saaneessa urheilulukiossa (Vörå idrottsgymnasium).
Vuonna 2018 Vörå samgymnasiumissa tai sen erikoislukiossa opiskeli 150 oppilasta. Lukiolla on Vöyrin keskustassa myös opiskelija-asuntola, joka mahdollistaa toisilta paikkakunnilta esimerkiksi urheilulukioon tulleiden majoittumisen lukiopaikkakunnalla.
Kaarlo Cronstedt

Karl (Kaarlo) Alfred Cronstedt, nimi alunperin Carl Alfred Galindo (27. tammikuuta 1860 Helsinki – 10. heinäkuuta 1879 Keuruu) oli suomalainen ylioppilas ja suomentaja.
Kaarlo Cronstedtin vanhemmat olivat Yhdyspankin pääjohtaja, vapaaherra Johan Frans Andreas Galindo Cronstedt ja vapaaherratar, keisari Aleksanteri II:n puolison Marian hovineiti Olga Beatrice Cronstedt, jonka isä oli salaneuvos ja Vaasan läänin kuvernööri Carl Olof Cronstedt. Kaarlo Cronstedtin isän suku oli alunperin kotoisin Espanjasta ja hänen isänisänsä toimi Haminan kadettikoulussa ranskan kielen opettajana. Carl Olof Cronstedt otti keisarin luvalla vävynsä Johan Frans Andreas Galindon ottopojakseen ja tämä peri sitten Cronstedtien nimen ja arvon.
Kaarlo Cronstedt pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin yksityislyseosta. Kaarlo Cronstedtin suomen kielen harrastus alkoi jo lyseon keskiluokilta. Lyseon 7. luokalla hän ryhtyi opettajansa lehtori Emil Lindgrénin kehoituksesta suomentamaan ranskan kielestä Alfred de Vignyn romaania Cing-Mars. Hän ehti ennen kuolemaansa suomentaa toisenkin romaanin Pierre Beaumarchaisin Sevillan Parturin. Suomentamistyössä Kaarlo Cronstedtia avusti hänen äidinisänsä salaneuvos Carl Olof Cronstedt, joka myöskin oli innokas suomen kielen harrastaja ja Vaasan läänin kuvernöörinä ollessaan 1835 vaati suomen kielelle oikeuksia ja toimitti uudistuksia sen hyväksi.
Kaarlo Cronstedt hukkui 10. heinäkuuta 1879 sorsanmetsästysmatkalla Keuruulla Asunnan kylässä valtiopäivämies Juho Riihimäen talon lähellä sijainneella Kangasjärvellä, kun metsästäjien käyttämä vanha ruuhi kaatui ja he joutuivat veden varaan. Cronstedt oli saapunut kesäkuun alussa maisteri A. R. von Frenckellin ja vapaaherra C. Valleenin kanssa Riihimäen taloon kesää viettämään ja professori Julius Krohnin kehoituksesta täydentämään suomen kielen taitoaan Keuruulla. Keuruulaiset pystyttivät Kangasjärven rannalle Kaarlo Cronstedtin muistoksi patsaan, jossa paitsi hänen nimensä, syntymä- ja kuolinaikansa myös kirjoitus Kansalaisilta kansalaiselle. Muistopatsas paljastettiin 10. heinäkuuta 1880 paikalla, johon hukkunut Cronstedt oli nostettu. Kaarlo Cronstedtin isä, pankinjohtaja John Cronstedt lahjoitti Keuruun seurakunnalle poikansa muistoksi useita hänen nimeänsä kantaneita rahastoja kansakouluja, lainakirjastoja ynnä muita vastaavia tarkoituksia varten. Keuruun kunnan lainakirjasto vietti sen vuoksi vuosipäiväänsä Kaarlo Cronstedtin kuolinpäivänä.
Kaarlo Cronstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaalla olevaan Cronstedtien sukuhautaan.
Suomennoksia

Alfred de Vigny: Cinq-Mars eli eräs salaliitto Ludvig XIII:nen aikana; franskan kielestä suom. K. Cronstedt. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1879
Pierre Augustin Caron de Beaumarchais: Sevillan parturi eli turha varovaisuus: komedia neljässä näytöksessä; franskan kielestä suom. K. Cronstedt. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1879
Aiheesta muualla

Project Gutenberg : Sevillan parturi Cronstedtin suomentamana
Hannes Jukonen : Suomenkielen orastusajoilta. Muuan 45-vuotismuisto, Suomen Kuvalehti, 12.07.1924, nro 28, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Kasvitauti

Kasvitauti on kasveilla esiintyvää virus-, home-, sieni- tai bakteeriperäistä sairautta. Ne leviävät ilman, veden, saastuneen kasvimateriaalin, maan ja työvälineiden mukana, mutta myös tuhohyönteiset voivat levittää virustauteja kasvista toiseen. Kasvitaudit haittaavat viljelyä ja maataloutta.
Kasvitautityyppejä

Härmä on ilmenee valkoisena jauhona lehtien pinnalla. Harmaahometta esiintyy erityisesti mansikalla, mutta se saattaa vaivata myös kukkakasveja. Kukilla esiintyy myös laikku-, juuristo- ja tyvitauteja. Hedelmissä esiintyy hedelmärupea, joka aiheuttaa mustia laikkuja hedelmiin. Omenoilla ja päärynöillä esiintyy muumiotautia, joka muuttaa hedelmät ruskeiksi.
Kasvitautien ennaltaehkäisy

Kasvitauteja voidaan ennaltaehkäistä käyttämällä puhdasta lisäysmateriaalia, poistamalla sairaat kasvit ja pitämällä hyvää hygieniaa. Taimien kasvatuksessa käytettävät ruukut ja laatikot pestään huolellisesti sekä kylvetään siemenet puhtain käsin. Taudit yleistyvät, jos kasvia kasvatetaan samassa paikassa monta vuotta ja niitä voidaan ehkäistä vuoroviljelyllä.