stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
So Wrong, It’s Right

| So Wrong, It’s Right All Time Low |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : huhtikuu 2007
 Julkaistu: 25. syyskuuta 2007
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Matt Squire, Paul Leavitt
 Tyylilaji: pop-punk
 Kesto: 40.12
 Levy-yhtiö: Hopeless
Listasijoitukset
  Yhdysvallat 62. 
All Time Low’n muut julkaisut
| Put Up or Shut Up 2006 | So Wrong, It’s Right 2007 | Nothing Personal 2009 |
Singlet albumilta So Wrong It’s Right
 ”Dear Maria, Count Me In” Julkaistu: 6. toukokuuta 2008  ”Poppin' Champagne” Julkaistu: 26. joulukuuta 2008
So Wrong, It’s Right on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye All Time Low’n toinen studioalbumi, jonka julkaisi Hopeless Records 25. syyskuuta 2007. Yhtye aloitti albumin nauhoittamisen 17. huhtikuuta 2017 Matt Squiren ja Paul Leavittin kanssa Marylandin SOMD Studiolla. He kirjoittivat viisitoista kappaletta, joista kolmetoista päätyi albumille.
All Time Low’n ensimmäinen studioalbumi The Party Scene julkaistiin omakustanteena heinäkuussa 2005 ja herätti levy-yhtiöiden huomion. Yhtye yritti päästä Fueled by Ramen -levy-yhtiöön, joka ei hyväksynyt heitä, koska he olivat äskettäin saaneet toisen yhtyeen, Cute Is What We Aim For levy-yhtiölleen. 28. maaliskuuta 2006 he liittyivät Hopeless Recordsiin. Tämä on yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiöllä julkaistu studioalbumi.
Kappaleet

This Is How We Do – 2.29
Let It Roll – 3.00
Six Feet Under the Stars – 3.36
Holly (Would You Turn Me On?) – 3.52
The Beach – 3.01
Dear Maria, Count Me In – 3.02
Shameless – 3.41
Remembering Sunday – 4.16
Vegas – 2.49
Stay Awake (Dreams Only Last for a Night – 3.34
Come One, Come All – 3.32
Poppin Champagne – 3.21
Arvostelut

Alternative Press:
PunkNews:
Sophia Popov

Popov vuonna 2019
Sophia Popov (s. 2. lokakuuta 1992) on saksalainen golfaaja.
Popov kilpaili LPGA:n alaisessa turnauksessa ensimmäistä kertaa vuonna 2011, jolloin hän kilpaili Britannian avoimessa turnauksessa ollen lopputuloksissa 67. Seuraavan kerran hän oli mukana LPGA:n turnauksessa vuonna 2015. Hän kilpaili tuolloin major-tourin turnauksessa Women's PGA Championshipissa, jossa ei päässyt toiselta kierrokselta eteenpäin. Vuonna 2016 hän oli Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa 72. Vuonna 2018 hän oli Women's PGA Championshipin 57. Vuonna 2020 Popov saavutti menestystä, kun hän voitti Britannian avoimen turnauksen.
Huhtikuussa 2021 Green oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 21.
Slack

| Slack |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Slack Technologies
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  elokuu 2013
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintäohjelma
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Slack on hajautettujen ryhmien ja organisaatioiden sisäiseen viestintään suunnattu pikaviestintäohjelma.
Historia

Slack on lähtöisin Stewart Butterfieldin Tiny Speck -yhtiön Glitch-pelin kehityksen yhteydessä luomasta viestintätyökalusta. Ohjelma poisti tarpeen sisäisille sähköposteille ja teki kaikki keskustelut ja jaetut tiedostot haettaviksi.
Salesforce ilmoitti ostavansa Slack Technologiesin 27,7 miljardin dollarin hintaan joulukuussa 2020.
Ominaisuudet

Slack-ryhmän sisällä voi keskustella sekä yksityisesti yksittäisen käyttäjän kanssa että ryhmäviestiä usean käyttäjän kanssa tai perustaa kanavan, jolla keskustelu on tarkoitus suunnata esimerkiksi tietyn aihealueen pariin. Slack tarjoaa useita liitännäisiä ulkoisiin palveluihin kuten Dropboxiin, Twitteriin ja Herokuun. Liittännäisten avulla voi vähentää esimerkiksi automaattisia sähköpostiviestejä erinäisistä palveluista jokaisen käyttäjän sähköpostilaatikkoon.
Slack tarjoaa myös väylän IRC-käyttäjille liittyä Slack-IRC-gatewayn avulla IRC-asiakassovelluksella Slack-ryhmään. Slack muodostaa oman IRC-palvelimen, johon voi liittyä käytännössä millä vain IRC-asiakassovelluksella. Jotkin avoimen lähdekoodin organisaatiot, kuten esimerkiksi Wordpress.org ovat hylänneet IRC käytön ja siirtyneet Slackiin, koska Slackin käytön aloittaminen on huomattavasti helpompaa IRC:n verrattuna. Slack tarjoaa myös VoIP-puhelut ja tiedostonjako-ominaisuudet.
Tilastoja

Aktiivisia käyttäjiä Slackilla on keskimääräisesti päivittäin 4 miljoonaa, viikoittain 5,8 miljoonaa ja maksavia asiakkaita 1,25 miljoonaa. Myös Fortune 100 yrityksistä 77% käyttää Slackia.milloin?
St. George’s Crossin metroasema

St. George’s Cross on Glasgow'n metron asema Woodlandsin kaupunginosassa Glasgow'n keskustan luoteispuolella. Asema on avattu koko muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896 ja uudistettu perusteellisesti 1970-luvun lopulla.
Aseman lähellä sijaitsee The Mitchell Library -kirjasto.
Songs from the North I, II & III

| Songs from the North I, II & III Swallow the Sun |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sound Supreme, Electric Fox Studios, Noisework Studio, Black Chandelier, Ahonlaita, Mana Rec ja Stereotunes
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2015
 Formaatti: 3CD 5LP + 3CD digitaalinen lataus
 Tyylilaji: doom metal, death metal
 Kesto: 59.20 (CD 1) 42:33 (CD 2) 51:57 (CD 3)
 Levy-yhtiö: Century Media
Muut kannet
 Vaihtoehtoinen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Swallow the Sunin muut julkaisut
| Emerald Forest and the Blackbird 2012 | Songs from the North I, II & III 2015 | When a Shadow is Forced Into the Light 2019 |
Songs from the North I, II & III on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2015 levymerkillä Century Media. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7. Se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Vastaanotto

Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Soundin Eero Kettunen pitää albumin ensimmäistä osaa luontaisena jatkumona yhtyeen tuotannolle, joka toimisi sellaisenaan omillaankin. Kokonaisuudessaan yhtyeen albumiprojekti on onnistunut ansiokkaasti. Kaaoszinen Anna-Leena Harinen ylisti albumin tasaipainokkuutta ja harkittua kokoamista, myöntäen kuitenkin albumikokonaisuuden tarvitsevan sulattelua. Allmusicin arvio ylistää albumia onnistuneena yhtyeen uran niputtavana virstanpylväänä.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD 1: Gloom With You Came the Whole of the World’s Tears – 9.03  10 Silver Bullets – 7.12  Rooms and Shadows – 7.20  Heartstrings Shattering – 7.41  Silhouettes – 5.56  The Memory of Light – 6.17  Lost & Catatonic – 7.07  From Happiness to Dust – 8.39  |  CD 2: Beauty The Womb of Winter – 3.35 (instrumentaali)  The Heart of a Cold White Land – 4.47  Away – 5.22  Pray for the Winds to Come – 5.28  Songs from the North – 5.16  66°50′N, 28°40′E – 6.42 (instrumentaali)  Autumn Fire – 5.46  Before the Summer Dies – 5.37  |  CD 3: Despair The Gathering of Black Moths – 13.00  7 Hours Late – 10.02  Empires of Loneliness – 11.02  Abandoned by the Light – 8.48  The Clouds Prepare for Battle – 9.05  |
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Mikko Kotamäki – laulu  Juha Raivio – kitara  Markus Jämsen – kitara  Matti Honkonen – basso  Juuso Raatikainen – rummut  Aleksi Munter – kosketinsoitin Vierailevat muusikot Aleah Stanbridge – taustalaulu, laulu (kappale 4, CD 1)  Jaani Peuhu – taustalaulu  Kaisa Vala – laulu (kappale 5, CD 2)  Sarah Elisabeth Wohlfahrt – laulu (kappaleet 6–7, CD 1)  Nathan Ellis – kerronta (kappale 3, CD 3) :  Tuotanto Jaani Peuhu – tuottaja (laulu), äänittäjä (laulu), miksaaja (CD 2)  Pietari Pyykönen – äänittäjä  Kaisa Vala – äänittäjä (laulu)  Juha Raivio – äänittäjä (kitarat), miksaaja (CD 1)  Tuomas Kokko – äänittäjä, miksaaja (CD 2)  Hiili Hiilesmaa – äänittäjä, miksaaja (CD 3)  Aleksi Munter – äänittäjä, graafinen ohjaus, layout, valokuvat  Birger Nießen – äänittäjä (Sarah Elisabeth Wohlfahrtin laulu)  Hannu Honkonen – avustava äänittäjä  Svante Forsbäck – masteroija  Patrick W. Engel – masteroija (vinyyli)  Aleah Stanbridge – kansikuva, valokuvat  Rami Mursula – grafiikka, logo  Indrek Päri, Jussi Ratilainen, Alexandra Lisiecki, Antti Makkonen – valokuvat
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Kaaoszine.fi: 9–/10
Metalliluola: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Songs from the North I, II & III Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Songs from the North I, II & III discogs.com -sivustolla
Stamáta

| Stamáta Σταμάτα |
| --- | --- |
 Stamátan kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Stamáta
 Koordinaatit: 38°7′34″N, 23°52′14″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Itä-Attika
Kunta:  Diónysos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kaupunkikunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  490307
Väkiluku (2011):  2 906
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  145 75
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Zxx
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stamáta (kreik. Σταμάτα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Diónysoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σταμάτας, Dimotikí Enótita Stamátas) ja entinen itsenäinen kaupunkikunta. Se sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 2 906 (vuonna 2011).
Stamátan kaupunkia.
Stamátan pieni kaupunki sijaitsee Pentéli-vuoren juurella sen pohjoispuolella linnuntietä noin 20 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta. Se on Ateenan koillisimpia esikaupunkeja.
Stamáta oli itsenäinen kaupunkikunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Diónysoksen kuntaan yhdessä Ágios Stéfanoksen, Ánoixin, Drosián, Kryonérin ja Rodópolin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stamáta Wikimedia Commonsissa
Signé Charlotte

| Signé Charlotte |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Caroline Huppert
Käsikirjoittaja:   Caroline Huppert  Luc Béraud  Joëlle Goron 
Tuottaja:  Adolphe Viezzi
Säveltäjä:  Philippe Sarde
Kuvaaja:  Bruno de Keyzer
Leikkaaja:   Anne Boissel  Jacqueline Thiédot 
Lavastaja:  Patrice Mercier
Pääosat:   Isabelle Huppert  Niels Arestrup  Christine Pascal 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Les Films de la Tour  FR3 Cinéma 
Ensi-ilta:   1985-2-2020. helmikuuta 1985 (Ranska)  
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Signé Charlotte on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Caroline Huppertin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Niels Arestrup ja Christine Pascal. Elokuvan käsikirjoittajina olivat Caroline Huppertin lisäksi myös Luc Béraud ja Joëlle Goron. Adolphe Viezzi oli elokuvan tuottajana.
Juoni

Kun nuoren poplaulajan, Charlotten (Isabelle Huppert), Bernard-niminen rakastaja löydetään murhattuna, hän etsii turvaa entisen miesystävänsä, Mathieun (Niels Arestrup), luota. Mathieu kuitenkin asuu nykyään Christine-nimisen (Christine Pascal) opettajan kanssa, joka paheksuu Charlotten tunkeutumista heidän elämäänsä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Charlotte   |
|  Niels Arestrup  | … |  Mathieu   |
|  Christine Pascal  | … |  Christine   |
|  Roland Blanche  | … |  edustaja   |
|  Nicolas Wostrikoff  | … |  Freddy   |
|  Josine Comellas  | … |  Jacqueline   |
|  Michel Fortin  | … |  komisario   |
|  Bérangère Gros  | … |  Marie-Cécile   |
|  Eduardo Manet  | … |  Emilio   |
|  Jean-Michel Ribes  | … |  Roger   |
|  Chantal Bronner  | … |  Marie   |
|  Caroline Faro  | … |  Irène   |
|  Baptiste Heynemann  | … |  Vincent   |
|  Justine Heynemann  | … |  Emilie   |
Tuotanto

Signé Charlotten kuvaukset alkoivat 25. heinäkuuta 1984. Elokuva kuvattiin Ranskassa, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Les Films de la Tour ja FR3 Cinéma.
Julkaisu

Signé Charlotte sai ensi-iltansa Ranskassa 20. helmikuuta 1985 ja oli Parafrance Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 90 211 katsojaa.
Aiheesta muualla

Signé Charlotte Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Signé Charlotte AllMoviessa. (englanniksi)
Signé Charlotte AlloCinéssä (ranskaksi)
Signé Charlotte UniFrancessa (ranskaksi)
Stephen Ward

Nimi Stephen Ward voi tarkoittaa seuraavia:
Stephen Ward, irlantilainen jalkapalloilija
Stephen Ward, suomalais-englantilainen jalkapallovalmentaja
Stephen Ward, brittiläinen lääkäri, joka oli sotkeutunut vuoden 1963 Profumo-skandaaliin
Stephen Ward, brittiläisen Andrew Lloyd Webberin Profumo-skandaalia käsittelevä musikaali vuonna 2013
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stephen Ward”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Snellman-säätiö

| Snellman-säätiö |
| --- | --- |

Perustettu:  1948
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Hallitus:   Maija Perho (pj.)  Jarmo Heiniö  Erkki Helaniemi  Antti Häkkänen  Jyrki Katainen  Pentti Kivinen  Kristiina Kokko  Jarno Limnéll  Petteri Orpo  Helena Pesola  Pia Pohja  Suvi Rihtniemi  Tapani Ruokanen  Pertti Salolainen  Sari Sarkomaa  Lenita Toivakka  Vesa Vares  Ben Zyskowicz 
Säätiön sivut
Snellman-Säätiö on Kokoomuksen Nuorten Liiton vuonna 1948 perustama säätiö. Snellman-Säätiön toiminnan tarkoitukseksi on merkitty nuorison tukeminen ja innostaminen kehittävään ja hyödylliseen opinto- ja muuhun harrastustoimintaan.
Historia > Säätiön perustaminen

Snellman-Säätiön perustamista koskeva hakemus jätettiin Oikeusministeriöön 10. lokakuuta 1948. Säätiön perustamislupa hyväksyttiin 15. lokakuuta 1948. Säätiön peruspääomaksi merkittiin tuolloin 50 000 markkaa ja käyttörahastoksi 200 000 markkaa.
Säätiön perustamisasiakirjan allekirjoittivat Kokoomuksen Nuorten Liiton liittotoimikunnan ja työvaliokunnan jäsenet. Heitä olivat Jussi Saukkonen, Lauri Järvi, Jaakko Hakala, Pertti Tulenheimo, Eero Saurama, Signe Sarkasuo, Veikko Sjöblom, A. Silvennoinen, Gunnar Piispanen ja liiton pääsihteeri Leo Tujunen.
Säätiön ensimmäiseen hallitukseen kutsuttiin eversti V. A. M. Karikoski, filosofian maisteri Jussi Saukkonen, päätoimittaja Lauri Aho, kansanedustaja Päiviö Hetemäki, kansanedustaja Jaakko Hakala, kansanedustaja Niilo Honkala, filosofoian maisteri Kerttu Ignatius, opettaja Lauri Järvi, sosiaalijohtaja Akseli Kaskela, johtaja Armas Lassila, vuorineuvos Eero Mäkinen, pankinjohtaja Heikki Paloheimo, hallitusneuvos Arvo Salminen, toiminnanjohtaja Eero Saurama, valtiotieteiden maisteri Veikko Sjöblom, pääsihteeri Leo Tujunen, insinööri Pertti Tulenheimo ja kaupunginjohtaja Arno Tuurna.
Historia > Linnaistenmäen Snellman-opiston omistajana 1948–1961

Snellman-Säätiö hankki 16. lokakuuta 1948 omistukseensa Tuusulan Tuomaalankylässä sijainneen Linnaistenmäen. Paikka kunnostettiin kokoomuksen ja sen rinnakkaisjärjestöjen kurssikeskukseksi. Paikan nimeksi annettiin säätiön mukaan Snellman-opisto.
Snellman-opisto toimi kokoomuksen koulutuskeskuksena vuoteen 1961 asti, jolloin säätiö hankki omistukseensa entisen Kauppalehden kiinteistön Fabianinkatu 28:ssa. Keskustoimistojen lisäksi kiinteistössä oli tilaa myös kursseja ja kokouksia varten, jolloin tarve erilliselle opistolle poistui. Linnaistenmäen myynnin vahvistava kauppa solmittiin 18. tammikuuta 1961. 11 toimintavuoden aikana Snellman-opisto koulutti noin 8000 puoluetyöntekijää.
Linnaistenmäen kiinteistöstä saadut varat sijoitettiin säätiö perustamaan Asunto-osakeyhtiö Kaartintorpantie 6:een, johon säätiö perusti opetustiloja ja oppilasasuntolan. 1970-luvulla säätiö julkaisi Näkökulma-nimistä vuosikirjaa.
Historia > Stipendirahasto

Säätiö on perustanut stipendirahaston, josta jaetaan apurahoja oikeistolaisten lehtien toimittajille ja puolueen tarkoitusta tukevaan toimintaan.
Hallinto > Puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Vuodet |
| --- | --- |
V. A. M. Karikoski: 1948–1958
Lauri Aho: 1958–1984
Harri Holkeri: 1984–?
Hallinto > Varapuheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Vuodet |
| --- | --- |
Jussi Saukkonen: 1948–1984
Veikko Sjöblom: 1984–1996
Seikko Eskola: 1997–?
Hallinto > Hallituksen jäsenet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lauri Aho (1948–1984)  Jaakko Hakala (1948–1964)  Päiviö Hetemäki (1948–1980)  Niilo Honkala (1948–1993)  Kerttu Ignatius (1948–1955)  Lauri Järvi (1948–1981)  V. A. M. Karikoski (1948–1958)  Akseli Kaskela (1948–1979)  Armas Lassila (1948–1951)  Eero Mäkinen (1948–1953)  Heikki Paloheimo (1948–1951)  Arvo Salminen (1948–1968)  Jussi Saukkonen (1948–1984)  Eero Saurama (1948–1964)  Veikko Sjöblom (1948–1996)  Leo Tujunen (1948–1988)  Pertti Tulenheimo (1948–1983)  Arno Tuurna (1948–1976)  |  Matti Heikkilä (1951–1966)  O. G. Nevanlinna (1951–1954)  A. F. Airo (1954–1984)  Tuure Junnila (1954–1999)  Siiri Nieminen (1955–1961)  Lauri Mela (1958–1987)  Juha Rihtniemi (1961–1971)  Gunnar Piispanen (1965–?)  Lauri Santamäki (1965–1991)  Mikko Asunta (1967–1998)  Tapani Virkkunen (1968–1986)  Harri Holkeri (1971–?)  Seppo Vento (1977–1996)  Erkki Pystynen (1980–?)  Seikko Eskola (1981–?)  Martti Ursin (1981–1990)  Juhani Kivelä (1983–?)  Pentti Poukka (1984–?)  |  Pertti Salolainen (1984–?)  Matti Mutikainen (1985–?)  Ben Zyskowicz (1986–?)  Mauri Seppä (1987–?)  Aarre Lepistö (1989–?)  Toivo T. Pohjala (1990–?)  Pirjo Rusanen (1991–?)  Sauli Niinistö (1993–?)  Olli-Pekka Heinonen (1996–?)  Suvi Rihtniemi (1997–?)  Martti Häikiö (1998–?)  Sari Sarkomaa (2012–?)   |
Soúrpi

| Soúrpi Σούρπη |
| --- | --- |
 Soúrpin Káto Xenián vanha luostari (Palaiá Moní Káto Xeniás).
 Kunnallisyksikön sijainti
 Soúrpi
 Koordinaatit: 39°6′12″N, 22°53′52″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Magnesia
Kunta:  Almyrós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  240204
Väkiluku (2011):  2 867
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 472
 – Kylä:  1 457
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΒΟ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soúrpi (kreik. Σούρπη) on Kreikan kylä sekä samanniminen Almyróksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σούρπης, Dimotikí Enótita Soúrpis) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 867 ja varsinaisen Soúrpin kylän väkiluku 1 457 (vuonna 2011).
Soúrpin kylä sijaitsee linnuntietä noin 39 kilometriä etelään Vóloksesta ja noin 46 kilometriä koilliseen Lamíasta. Soúrpin kunnallisyksikkö käsittää alueen Almyróksen kunnan itäosissa Egeanmereen kuuluvan Pagasitikóslahden rannalla. Soúrpi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Almyróksen kuntaan yhdessä Anávran ja Pteleóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Soúrpin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Triáda | Agía Triáda | 222 |
| Agía Triáda | Moní Koimíseos Theotókou Xenías (luostari) | 0 |
| Ágios Ioánnis | Ágios Ioánnis | 63 |
| Amaliápoli | Amaliápoli | 508 |
| Amaliápoli | Kíkinthos (saari) | 0 |
| Drymónas | Drymónas | 257 |
| Soúrpi | Niés | 15 |
| Soúrpi | Soúrpi | 1 457 |
| Vrýnaina | Kontarólakka | 37 |
| Vrýnaina | Vrýnaina | 308 |
Yhteensä: 2 867
Sound of Music (musikaali)

| Sound of Music |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Oscar Hammerstein II  (teksti) Richard Rodgers (musiikki)
Alkuperäiskieli:  englanti
Tyylilaji:  musikaali
Aihe:  Trappin perheen elämä ja rakkaus
Tapahtumapaikka ja -aika:  Itävalta, 1930-luku
Kantaesitys:  16. marraskuuta 1959
Kantaesityspaikka:  Broadway
Henkilöt
Henkilöt:   kapteeni Trapp, leskimies  Maria, kotiopettajatar  lapset Liesl, Friedrich, Louisa, Kurt, Birgitta, Marta ja Gretl 
Sound of Music on Richard Rodgers ja Oscar Hammerstein II Broadway-musikaali vuodelta 1959. He toivat Maria Augusta Trappin muistelmiin Laulava Trappin perhe löyhästi pohjautuvan teoksen teatteriin. Musikaali sisältää muun muassa tunnetut laulut: ”Kun vuorelle käyn”, ”Mikä vois olla sen mukavampaa”, ”Do-Re-Mi” ja ”Edelweiss”. The Sound of Music oli viimeinen yhteistyö, jonka maineikas musikaalientekijäduo Richard Rodgers ja Oscar Hammerstein tekivät yhdessä, sillä Hammerstein kuoli pian musikaalin valmistumisen jälkeen. Hän ei ehtinyt nähdä elokuvaa.
Musikaali perustuu löyhästi Maria von Trappin ja hänen perheensä elämään. Monia yksityiskohtia ja pääjuoni on lainattu Maria von Trappin kirjasta, mutta useita oleellisia seikkoja von Trappin perheestä muunneltiin musikaaliin. Esimerkiksi ainoastaan kapteeni esiintyy musikaalissa oikealla nimellään. Marian oikea nimi oli todellisuudessa Maria Augusta Kutchera, ei Maria Rainer, kuten musikaalissa. Kapteeni oli leski, ja perheessä oli seitsemän lasta, mutta musikaaliin lasten nimet ja iät muutettiin. Todellisuudessa perheen vanhin lapsi ei edes ollut tyttö vaan poika Rupert. Rupertia (joka oli musikaalin Friedrichin esikuva) seurasivat sisarussarjassa Agathe (Liesl), Maria Franziska (Louisa), Werner (Kurt), Hedwig (Brigitta), Johanna (Marta) ja Martina (Gretl).
Oikea kapteeni von Trapp (Georg von Trapp), toisin kuin musikaalissa, oli hyvin lempeä ja rakastava isä, kun taas oikea Maria oli, toisin kuin musikaalissa, sangen temperamenttinen, äkkipikainen ja päättäväinen.
Suomessa Sound of Musicista on tehty 2010-luvun loppuun mennessä ainakin kolmisenkymmentä produktiota useissa ammatti- ja harrastajateattereissa sekä suomeksi että ruotsiksi.
Juoni

Tarinassa nunna Maria lähetetään itävaltalaisen leski-kapteeni von Trappin seitsemän lapsen kotiopettajaksi. Rakastettava Maria tuo musiikin iloa lapsilaumaan, mutta ankara kapteeni ei sitä voi ensin hyväksyä. Lopulta Maria ja kapteeni kuitenkin rakastuvat palavasti toisiinsa. Sitten he menevät naimisiin. Tarinan loppupuolella koko perhe pakenee natseja Alppien yli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sound of Music (musikaali) Wikimedia Commonsissa
Sophia Wekesa

Sophia Wekesa (s. Helsinki) on suomalainen tanssija, dj sekä kulttuurisensitiivisen ja antirasistisen nuorisotyön asiantuntija. Hän on koulutukseltaan sosionomi.
Wekesa on nostanut esiin esimerkiksi mustasta kulttuurista tulevan musiikin ja tanssin juurien arvostamista ja niihin perehtymisen tärkeyttä.
Wekesa on luotsannut Radio Helsingissä Tyttöjen talossa -nimistä ohjelmaa sekä dancehall-musiikkiohjelmaa. Hän pitää YleX:llä yhdessä Renaz Ebrahimin ja Rebekka Yeboahin kanssa musiikin erikoisohjelmaa nimeltä Yeboyah, Renaz ja Wekesa, jonka perusarvoihin kuuluu intersektionaalinen feminismi. Wekesa kuuluu myös Mellow Yellow -kollektiiviin. Kollektiivi järjestää klubi-iltoja, joissa on nollatoleranssi syrjinnälle ja häirinnälle.
Wekesa on jäsen Tanssin talon Advisory Boardissa.
Wekesa on esiintynyt Unelmaduuni-lyhytelokuvassa.
Aiheesta muualla

Yeboyah, Renaz ja Wekesa areena.yle.fi. Arkistoitu 10.4.2021. Viitattu 14.4.2021.
So What

So What voi tarkoittaa:
Albumeita

So What?!, Hardfloorin albumi vuodelta 2000
So Far, So Good... So What!, Megadethin albumi vuodelta 1988
So What, Joe Walshin albumi
So What?, While She Sleepsin albumi vuodelta 2019
Kappaleita

"So What?", Anti-Nowhere Leaguen kappale, josta Metallica on tehnyt cover-version
"So What", The Curen kappale albumilta Three Imaginary Boys
"So What", Miles Davisin instrumentaalikappale vuodelta 1959
"So What", Field Mobin kappale albumilta Light Poles and Pine Trees
"So What", Ministryn kappale albumilta The Mind Is a Terrible Thing to Taste
"So What", Pinkin single vuodelta 2008
Muita merkityksiä

So What!, Metallican fanilehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”So What”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.