Rusien–Bysantin sota (941–944)
Bysantin ja Rusin sota 941—944 > Sotatoimet Vähä-Aasiassa

Bysanttilaiset lähteet (Amartolin kronikka ja Vasili Uuden Elämä-kronikka) kertovat vuoden 941 sotaretkestä Vähään Aasiaan, jonne jäljelle jääneet rusien sotajoukot pakenivat Hieronissa kärsityn raskaan tappion jälkeen. Feofanin Seuraajan mukaan sotatoimet Mustanmeren etelärannalla tapahtuivat seuraavasti:
»Sotajoukot saapuivat itärannikolle Sgoriin. Ja sitten lähetettiin heidän kimppuunsa sotapäällikkö ja aristokraatti Bardas Fokas vanhempi ratsuväen ja eliittijoukkojen kanssa. Rusit lähettivät Bityniaan hyvän sotajoukon, jotta saisivat ruokatarvikkeita ja muuta tarpeellista itselleen, mutta Bardas Fokasin joukot ottivat heidät kiinni ja tappoivat koko sotajoukon. Itäisen armeijan johdossa sinne saapui etevä kenraali Johannes Kurkuas, joka saavuttuaan surmasi paljon pakoon pyrkineitä vihollisia. Rusit pakenivat kauhuissaan laivoihinsa eivätkä uskaltaneet enää jatkaa ryöstöretkiään.
15. syyskuuta 941 bysanttilaiset tuhosivat lopullisesti rusien laivaston Traakian rannikolla rusien yrittäessä pakoa kotimaahansa.
Rusit syyllistyivät moniin julmuuksiin sotaretkellään. He polttivat monia kyliä ja kaupunkeja Kultaisen Sarven ympäristössä ja Mustanmeren rannikolla. Vangiksi ottamansa kreikkalaiset rusit ristiinnaulitsivat tai ampuivat heidät tai iskivät päähän rautanauloja. He polttivat paljon kirkkoja ja luostareita.»
Näin ollen koko kesän vuonna 941 rusien sotajoukot ryöstelivät Mustanmeren rantoja, kunnes Bysantin armeijan pääjoukko saapui paikalle. Nestorin kronikan mukaan Itäisen armeijan 40 000 soturia kenraali Johannes Kurkuasin komennossa saapui paikalle yhdessä makedonialaisen Bardas Fokasin ja ”Frakin (Traakian) sotapäällikkö Feodorin” kanssaselvennä. Rusit suorittivat sotatoimiaan laivoista rannikolle, joihin Bysantin laivaston raskaat sotalaivat eivät päässeet niin mataliin vesiin. Rusit yrittivät paeta takaisin kotiinsa 15. syyskuuta 941, mutta Bysantin laivasto löysi heidät Koilian (m.kreik. Κοιλία) lähellä Bosporinsalmessa. Tämän taistelun jälkeen vain pieni määrä laivoja pääsi pakenemaan, koska muinaisvenäläisistä teksteistä löytyy hyvin vähän mainintoja taistelun jälkeisistä tapahtumista. Mainitaan ainoastaan, että ruhtinas Igorin onnistui paeta takaisin kotimaahansa
Muinaisvenäläiset lähteet kertovat, että kaikki sotatoimet olisivat loppuneet yhteen meritaisteluun. Tämän asian historioitsija Polovoi selittää sillä, että Hieronin taistelun jälkeen rusien sotajoukot jakaantuivat. Osa sotajoukosta palasi ruhtinas Igorin johdolla takaisin rusien maalle. Muinaisvenäläisissä teksteissä kerrotaan vain heidän kohtalonsa, kun taas osa laivastosta pakeni Vähä-Aasian mataliin rannikkovesiin, jonne Bysantin laivaston raskaat laivat eivät päässeet korkean syväyksen vuoksi sinne. Vähä-Aasiaan jääneiden rusien sotapäälliköksi Polovoi mainitsee nimenomaan Cambridgen asiakirjan Halgan, joka taisteli Bysantin kanssa 4 kuukautta. Sama 4 kk kesäkuusta syyskuuhun 941 mainitaan myös Amartolin mukaan sotatoimien kestoksi. Historioitsija Litavrin olettaa, että rusit pääsivät matalissa vesissä Bosporinsalmen läpi Marmaranmerelle, jossa he täydellisesti hallitsivat meren rantoja ja Euroopan että Aasian rannikon yhteydet katkesivat.