stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jacob Regnart
Elämänvaiheet ja työ

Regnart oli kotoisin Alankomaista. Hän työskenteli kapellimestarina muun muassa Wienissä ja Innsbruckissa, arkkiherttuan hovissa, sekä lopuksi keisarin palveluksessa Prahassa. Hän tuli Habsburgien palvelukseen jo 1557, todennäköisesti poikakuorolaisena, mutta jo 1564 hänelle on maksettu aikuisen kuorolaisen palkka. Hän opiskeli Italiassa 1560-luvulla, mutta oli elämänsä loppuun saakka Habsburgien palveluksessa. Hän työskenteli keisari Maximilian II:n, Rudolf II:n ja arkkiherttua Ferdinandin palveluksessa.
Regnart on säveltänyt niin maallista kuin hengellistä musiikkia. Hänet tunnettiin ennen muuta maallista teoksistaan kuten kahdesta Canzone italiane -kirjasta, kahdesta teoksesta, joiden otsikko on Threni Amorum, ja ennen muuta kokoelmista Kurtzweilige teutsche Lieder nach Art der Neapolitanen oder welschen Villanellen (1576–1591). Kokoelman ehkä tunnetuin sävelmä on ”Venus du und dein Kind”. Sävelmä oli suosittu ja se levisi muotisävelmänä ympäri Eurooppaa. Sitä käytettiin lemmenlaulujen lisäksi myös varoitusriimeissä ja pilkkalauluissa. Pian siihen liitettiin hengellinen teksti, jo 1578 hautajaislaulu "Hilf Gott wie ist zu Gross". Sävelmän on liittänyt 1609 Melchior Vulpius tekstiin Auf meinen lieben Gott, ja sitä kautta se on tullut tunnetuksi. Suomessa sävelmä Kangasalan käsikirjoituksessa 1624. Sävelmää on käytetty monien eri tekstien yhteydessä ja useat säveltäjät ovat käyttäneet sävelmää omissa teoksissaan, muun muassa Heinrich Schütz, Georg Philipp Telemann ja Johann Sebastian Bach useissa kantaateissaan esimerkiksi BWV 5, BWV 89 ja BWV 136.
Regnartin sävelmä lauluun "Venus du und dein Kind" tunnetaan myös Suomessa. Se on sävelmänä muun muassa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virressä 4 "Iloitse morsian".
Regnartin sävelmä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
4 Iloitse morsian Tanskalainen 1500-luvulta (Fryd dig, du Kristi brud). Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Elias Lönnrot 1864.
200 Oi, kuinka ihana Haqvin Spegel 1694 (O huru ljuvlig är). Suom. virsikirjaan 1701. Uud. virsikirjaan 1886
297 Mun hyvään Herraani Sigismund Weingärtner 1604 (Auf meinen lieben Gott). Ruots. Haquin Ausius 1641. Suom. virsikirjaan 1701. Uud. Elias Lönnrot 1865, Julius Krohn 1880, komitea 1984.
314 Suo, Jeesus rakkaani Mahd. Frans Andell 1889. Uud. komitea 1937.
478 Jos, Jeesus, Herrani Zachris Topelius (Om jag ej haver dig) 1869. Suom. Julius Krohn 1880. Virsikirjaan 1886. Uud. komitea 1937, 1984.
Ruotsin kirkon virsikirja
104 Iloitse, morsian, ja riennä vastahan/ Gläd dig. du Kristi brud. Tanskalainen 1500-luvulla (Fryd dig, du Christi Brud)  Ruots. 1642, suom. Hemminki Maskulainen v: n 1605, uud. suom. Pekka Kivekäs 1998)
404 On kaunis, ihana huoneesi, Jumala/ Så skön och ljuvlig är din boning Haquin Spegel Ps. 84 pohjalta (O Huru liuflig är Tin boning) 1694, Britt G. Hallqvist 1984, suom. v: n 1701 virsikirjaan, uud. suom. Niilo Rauhala 1984, 1998
545 Oi Jeesus, neuvoa nyt anon/ O Jesus, rik av nåd  Johann Heermann 1630 (Wo soll ich fliehen hin), Ruots. Lorenz Springer 1676, Anders Frostenson 1978, suom. v: n 1701 virsikirjaan, Uud. suom. Pekka Kivekäs 1996
Cantemus
36 Iloitse morsian Tanskalainen 1500-luvulta. Suom. Hemminki Maskulainen 1605, uud. Elias Lönnrot 1864
248 Oi kuinka ihana Haqvin Spegel 1694. Suom. 1701
Hengellinen laulukirja
159 Oi kuinka ihana Haqvin Spegel 1694
598 Iloitse, morsian Tanskalainen 1500-luvulta
Luettelo ministereistä Suomen opetus- ja kulttuuriministeriössä

Tämä on luettelo Suomen opetus- ja kulttuuriministeriössä (vuosina 1918–1922 kirkollis- ja opetusasiainministeriö, vuosina 1922–2010 opetusministeriö) toimineista ministereistä.
Luettelossa on lueteltu sekä ministeriötä johtavat (ensimmäiset) opetusministerit että erikseen muut ministeriössä toimineet ministerit, joiden nimike on ollut useimmiten "kulttuuriministeri" tai jokin sen johdannainen.
Luettelossa on mainittu sekä ministerit, jotka ovat päätoimisesti toimineet ministeriössä, että sellaiset muissa ministeriöissä toimineet ministerit, joiden alueeseen on kuulunut vain joitain ministeriön alaan kuuluvia asioita.
Kolmas ministeri

| Suomen liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri Finlands motions-, idrotts- och ungdomsminister |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Sandra Bergqvist 20. kesäkuuta 2023 lähtien
Nimittäjä:  Suomen tasavallan presidentti
Perustettu:  20. kesäkuuta 2023
Ensimmäinen:  Sandra Bergqvist
Vuonna 2023 nimitetyssä Orpon hallituksessa opetus- ja kulttuuriministeriössä on kolmas ministeri, jonka tehtävänimike on liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri.
| Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Ministeri (syntynyt–kuollut)> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Puolue> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Puolue> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Virassa> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Ministeripäivät> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri | Hallitus> Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Sandra Bergqvist (s. 1980) |   | RKP | 20.6.2023– | 631 | Orpo |
Sivutoimiset ministerit

Seuraavien muissa ministeriöissä toimineiden ministerien tehtäviin on kuulunut joitain opetus- ja kulttuuriministeriön asioita:
| Ministeri | Puolue | Virassa | Hallitus | Varsinainen salkku | Vastuualue OKM:ssa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Päivi Räsänen (s. 1959) | KD | 22.6.2011 – 24.6.2014 | Katainen | Sisäministeri (22.6.2011 – 1.1.2014 sisäasiainministeri) | kirkollisasiat |
| Päivi Räsänen (s. 1959) | KD | 24.6.2014 – 29.5.2015 | Stubb | Sisäministeri (22.6.2011 – 1.1.2014 sisäasiainministeri) | kirkollisasiat |
| Carl Haglund (s. 1979) | RKP | 26.9.2014 – 29.5.2015 | Stubb | Puolustusministeri | urheiluasiat |
Fred Stolle

Frederick Sydney ”Fred” Stolle (8. lokakuuta 1938 – 5. maaliskuuta 2025) oli australialainen tennispelaaja. Hän pääsi International Tennis Hall of Fameen vuonna 1985.
Stolle voitti Grand Slam -otteluissa kahdesti kaksinpelimestaruuden. Vuonna 1965 hänen vastustajanaan oli Ranskan avoimissa Tony Roche ja vuonna 1966 Yhdysvaltain avoimissa John Newcombe.
Grand Slam -turnausvoitot

Australian avoin tennisturnaus
Miesten nelinpeli: 1963, 1964 ja 1966
Sekanelinpeli: 1962, 1969
Ranskan avoin tennisturnaus
Miesten kaksinpeli: 1965
Miesten nelinpeli: 1965, 1968
Wimbledon
Miesten nelinpeli: 1962, 1964
Sekanelinpeli: 1961, 1964, 1969
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus
Miesten kaksinpeli: 1966
Miesten nelinpeli: 1965, 1966, 1969
Luettelo ministereistä Suomen sisäministeriössä

Tämä on luettelo Suomen sisäministeriössä (vuoteen 2014 sisäasiainministeriö) toimineista ministereistä. Luettelossa on lueteltu sekä ministeriötä johtavat (ensimmäiset) sisä(asiain)ministerit että erikseen muut ministeriössä toimineet ministerit.
Toinen ministeri

Sisäministeriössä on toisinaan ollut ensimmäisen ministerin ohella toinenkin ministeri. Ennen kuntaosaston siirtymistä valtiovarainministeriöön kuntaministereinä tunnetut ministerit toimivat ministereinä sisäasiainministeriössä.
Oheisessa luettelossa on mainittu ainoastaan ministerit, jotka ovat toimineet päätoimisesti sisäasiainministeriössä. Luettelossa ei siis ole mainittu niitä muiden ministeriöiden ministereitä, joiden salkkuun kuuluu vain joitain ministeriön asioita.
| Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö | Ministeri (syntynyt–kuollut)> Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö | Puolue> Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö | Puolue> Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö | Tehtävissä> Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö | Hallitus> Sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Alexander Frey (1877–1945) |   | RKP | 27.11.1917 – 27.5.1918 | Svinhufvud I |
|  | Alexander Frey (1877–1945) |   | RKP | 27.5.1918 – 29.6.1918 | Paasikivi I |
Apulaissisäasiainministeri
|  | Niilo Solja (1888–1967) |   | Kok. | 21.3.1931 – 3.3.1932 | Sunila II |
|  | Lennart Oesch (1892–1978) |  | (amm.) | 3.3.1932 – 14.3.1932 | Sunila II |
|  | Arvo Manner (1887–1962) |  | (amm.) | 14.3.1932 – 20.10.1932 | Sunila II |
|  | Eljas Erkko (1895–1965) |   | Ed. | 25.11.1932 – 14.12.1932 | Sunila II |
|  | Urho Kekkonen (1900–1986) |   | ML | 9.10.1936 – 12.3.1937 | Kallio IV |
: Ministeri sisäasiainministeriössä
|  | Eemil Luukka (1892–1970) |   | ML | 8.8.1944 – 21.9.1944 | Hackzell |
|  | Eemil Luukka (1892–1970) |   | ML | 21.9.1944 – 17.11.1944 | U. Castrén |
|  | Eemil Luukka (1892–1970) |   | ML | 24.11.1944 – 17.4.1945 | Paasikivi II |
|  | Eemil Luukka (1892–1970) |   | ML | 17.4.1945 – 26.3.1946 | Paasikivi III |
|  | Johannes Virolainen (1914–2000) |   | ML | 30.9.1950 – 17.1.1951 | Kekkonen I |
|  | Aarno Strömmer (1927–2021) |  | (amm.) | 13.6.1975 – 30.11.1975 | Liinamaa |
|  | Olavi Hänninen (1929–1989) |   | SKDL | 30.11.1975 – 29.6.1976 | Miettunen II |
|  | Arvo Hautala (1917–1985) |   | SKDL | 29.6.1976 – 29.9.1976 | Miettunen II |
|  | Mikko Jokela (1928–2007) |   | Kesk. | 19.2.1982 – 6.5.1983 | Sorsa III |
|  | Jouni Backman (s. 1959) |   | SDP | 13.4.1995 – 15.4.1999 | Lipponen I |
Alue- ja kuntaministeri
|  | Martti Korhonen (s. 1953) |   | Vas. | 15.4.1999 – 17.4.2003 | Lipponen II |
|  | Hannes Manninen (s. 1946) |   | Kesk. | 17.4.2003 – 24.6.2003 | Jäätteenmäki |
|  | Hannes Manninen (s. 1946) |   | Kesk. | 24.6.2003 – 19.4.2007 | Vanhanen I |
Vuodesta 2007 lähtien kuntaministerit on luetteloitu valtiovarainministeriön ministereiden yhteyteen.
Maahanmuutto- ja eurooppaministeri
|  | Astrid Thors (s. 1957) |   | RKP | 19.4.2007 – 22.6.2010 | Vanhanen II |
|  | Astrid Thors (s. 1957) |   | RKP | 22.6.2010 – 22.6.2011 | Kiviniemi |
Aiheesta muualla

Suomen sisäministeriön verkkosivut
| n k  Suomen valtioneuvosto |
| --- | --- |
Pääministeri:  Pääministeri  Pääministerin sijainen 
Ministeriöiden johtajat:  Liikenne- ja viestintäministeri  Maa- ja metsätalousministeri  Oikeusministeri  Opetusministeri  Puolustusministeri  Sosiaali- ja terveysministeri  Sisäministeri  Työministeri  Ulkoministeri  Ympäristö- ja ilmastoministeri  Valtiovarainministeri 
Muut salkut:  Elinkeinoministeri  Eurooppa- ja omistajaohjausministeri  Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri  Kuntaministeri  Liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri  Sosiaaliturvaministeri  Tiede- ja kulttuuriministeri 
| n k  Luettelot Suomen ministereistä ministeriöittäin |
| --- | --- |
Pääministeri:  Pääministeri 
Nykyiset ministeriöt:  Liikenne- ja viestintäministeriö  Maa- ja metsätalousministeriö  Oikeusministeriö  Opetus- ja kulttuuriministeriö  Puolustusministeriö  Sosiaali- ja terveysministeriö  Sisäministeriö  Työ- ja elinkeinoministeriö  Ulkoministeriö  Ympäristöministeriö  Valtioneuvoston kanslia  Valtiovarainministeriö 
Entiset ministeriöt:  Elintarveministeriö  Kansanhuoltoministeriö  Kauppa- ja teollisuusministeriö  Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriö  Työministeriö
Roomalainen uskonto

Roomalainen uskonto tarkoittaa antiikin Rooman asukkaiden uskontoa ennen kuin kristinuskosta tuli Rooman valtionuskonto 300-luvulla.
Roomalainen uskonto oli luonteeltaan lainopillista, ja jumalanpalvelusmenot suoritettiin täsmällisesti. Latinankielen uskontoa tarkoittava sana religio merkitsee oikeastaan sidonnaisuutta. Koti oli roomalaisten tärkein uskonnonharjoituspaikka. Kotona uhrattiin jumalille, jotka yhdistettiin eri elämänalueisiin ja paikkoihin. Uhraamisen tarkoituksena oli varmistaa perheen kukoistus. Kotilieden tulta palvottiin jumalatar Vestan vertauskuvana. Kodissa tapahtuvasta uskonnonharjoittamisesta vastasi perheen päämies. Rooman valtio järjesti uskonnonharjoitusta samasta syystä kuin perheetkin – jotta valtio kukoistaisi. Jumalille järjestettiin rituaaleja ja festivaaleja. Jotkin valtionjumalista olivat samoja kuin kansankin jumalat. Jumalanpalvelusmenoja toimittivat erilaiset papit ja Vestan neitsyet.
Rooman alkuaikoina jumalilla ei vielä ollut persoonaa, vaan ne olivat abstrakteja voimia. Valtakunnan kasvaessa roomalaiset omaksuivat etruskeilta jumalkuvien palvonnan ja jumalille pystytetyt rakennukset eli temppelit. Kreikkalaisilta roomalaiset lainasivat mytologiat ja omille jumalilleen alter egot, kuten Juppiterille kreikkalaisten Zeus, Junolle Hera ja Marsille Ares. Jotkin roomalaisten jumalat olivat kokonaan kreikkalaista alkuperää, kuten Bacchus (kreikk. Dionysos). Egyptiläisiltä roomalaiset omaksuivat Isis-jumalattaren palvonnan, persialaisilta Mithran ja syyrialaisilta Sol invictuksen. Myös Rooman keisarin ympärille kasvoi kultti, joskaan keisarista ei koskaan tullut jumalaa.
Kristinuskosta tehtiin 300-luvun alussa ensiksi laillinen uskonto Roomassa. Saman vuosisadan aikana kristinusko oli jo ainoa laillinen uskonto valtakunnassa. Jotkut roomalaiset jatkoivat entisen uskontonsa harjoittamista vielä jonkin aikaa, kunnes se katosi kokonaan.
Liars

| Liars |
| --- | --- |
 Liars vuonna 2011
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  kokeellinen rock, dance-punk, elektroninen musiikki, taidepunk
Kotipaikka:   Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Angus Andrew   Aaron Hemphill   Julian Gross  
Entiset jäsenet:  Pat Noecker   Ron Albertson  
Levy-yhtiö:  Gern Blandsten Records, 2001–2003   Blast First, 2002   Mute Records, 2003–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liars on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Yhtyeen jäsenet ovat Angus Andrew (laulu/kitara), Aaron Hemphill (lyömäsoittimet, kitara, syntetisaattori) ja Julian Gross (rummut). Yhtye on tunnettu muuttuvasta musiikkigenrestään, joka vaihtelee albumeittain.
Diskografia > Albumit

They Threw Us All in a Trench and Stuck a Monument on Top (2001)
They Were Wrong, So We Drowned (2004)
Drum's Not Dead (2006)
Liars (2007)
Sisterworld (2010)
WIXIW (2012)
Mess (2014)
TFCF (2017)
Titles with the Word Fountain (2018)
The Apple Drop  (2021)
Diskografia > EP:t ja singlet

Fins to Make Us More Fish-Like (2002)
Atheists, Reconsider (2002) - Split-albumi (Oneidan kanssa)
We No Longer Knew Who We Were
There's Always Room On the Broom/Single
Split with Yeah Yeah Yeahs
We Fenced Other Gardens With the Bones of Our Own
It Fit When I Was a Kid
The Other Side of Mt. Heart Attack (UK #213)
How Many More Times split Gerry Mitchell & Little Sparta kanssa
"Plaster Casts of Everything"
Liars Session (2007)
"House Clouds"
"Leopard on My Right"/"Dear" (2008)
"Scissor" (2010)
"The Overachievers" (2010)
"Proud Evolution" (2010)
"Live From Shepherd's Bush" (2010)
"No.1 Against the Rush" (2012)
"Point Your Pistols to the Sigh" (2012)
"Mess on a Mission" (2014)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Edward Perronet

Edward Perronet
Edward Perronet (1726 Sundridge, Kent, Englanti – 2. tammikuuta 1792 Canterbury) oli englantilainen pappi, virsirunoilija ja metodismin perustajien John ja Charles Wesleyn läheinen työtoveri.
Elämänvaiheet ja työ

Perronet oli ranskalaisen hugenottiperheen jälkeläinen. Perhe oli joutunut pakenemaan Ranskasta ensin Sveitsiin ja myöhemmin Englantiin. Edwardin isä toimi anglikaanisen kirkon pappina ja lukeutui anglikaanisen kirkon evankelikaaliseen liikkeeseen, joka oli saanut vaikutteita Wesleyn veljeksiltä ja George Whitefieldiltä.
Sekä Edward että hänen isänsä tunsivat metodismin perustajat Wesleyn veljekset hyvin ja Edward liittyi heihin matkasaarnaajana. Hän hyökkäsi Englannin kirkossa esiintyneisiin väärinkäytöksiin satiirissa. Charles Wesley ei hyväksynyt sitä, ja hänen kirjansa kiellettiin. Vuoteen 1771 mennessä Perronet oli jättänyt sekä Englannin kirkon että metodistikirkon ja liittyi metodistiseen, mutta kalvinistisempaan vapaakirkkoon. Hän jatkoi voimakasta kritiikkiään Englannin kirkkoa kohtaan ja lopulta hänestä tuli pienen kongregationalistisen seurakunnan pastori Canterburyssä. Kaikesta huolimatta hänet haudattiin Canterburyn katedraaliin.
Hän kirjoitti kolme runokokoelmaa ja useita lauluja, mutta yksi niistä on jäänyt elämään "All hail the power of Jesus' name". Se julkaistiin The Gospel Magazine -lehdessä 1779 yksisäkeistöisenä ja 1780 kahdeksansäkeistöisenä otsikolla ”On the Resurrection, The Lord is King”. Se on tullut suosituksi virreksi englanninkielisessä maailmassa kirkkokunnasta riippumatta. Virttä lauletaan Englannissa yleisimmin William Shrubsolen, lontoolaisen Spafield's Chapel -kappelin urkurin sävelmällä ”Miles Lane”.
Perronetin laulu "All hail the Power" suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa
Ruotsin kirkon virsikirja
14 Jo, enkeljoukko, kiiruhda (ruots. Erik Nyström 1893, suom. Pekka Kivekäs 1996, säv. William Shrubsole 1779)
Hengellinen laulukirja
118 Sä laula, joukko enkelten
Hengellisiä lauluja ja virsiä
332 Sä laula, joukko enkelten (suom. Hilja Haahti 1903, säv. William Shrubsole 1779)
Seurakunta laulaa
181 On voimaa Jeesus-nimessä (suom. Joel Niininen 1988, säv. Johann Grüger 1653)
Coolio

Coolio esiintymässä vuonna 2002 US military Task Force Eagle SFOR joukoille.
Coolio (oik. Artis Leon Ivey, Jr., 1. elokuuta 1963 – 28. syyskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan ”Gangsta's Paradise” -kappaleesta.
Coolio oli kotoisin Pennsylvaniasta ja kävi myöhemmin koulua Kalifornian Comptonissa. Coolion ensimmäinen single oli 1980-luvun lopulla julkaistu ”Watcha Gonna Do”, jota soitettiin radiossa kalifornialaisilla hip hop -asemilla. Hän liittyi tämän jälkeen rapyhtye WC and the Maad Circleen ja esiintyi sen vuoden 1991 esikoisalbumilla Ain’t a Damn Thang Changed.
Coolio teki vuonna 1994 sopimuksen levy-yhtiö Tommy Boy Recordsin kanssa ja julkaisi samana vuonna esikoislevynsä It Takes a Thief, joka myi platinaa. Sen suosituin single oli "Fantastic Voyage", joka nousi Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan kolmanneksi. Coolion todellinen läpimurto yleiseen tietoisuuteen oli kappale ”Gangsta’s Paradise”, joka oli mukana vuoden 1995 elokuvassa Levottomat sielut. Coolio teki kappaleen yhdessä gospelmuusikko L.V:n kanssa, ja siihen sämplättiin Stevie Wonderin kappaletta ”Pastime Paradise”. Kappale oli Yhdysvalloissa vuoden myydyin single, ja Coolio sai siitä Grammyn. Kappale julkaistiin myös samannimisellä albumilla.
Coolion kolmas albumi oli vuonna 1997 julkaistu My Soul, jolla oli muun muassa single ”C U When U Get There”. Se ei menestynyt edellisten albumien tavoin, ja sen suosiota heikensivät Coolion yksityiselämän ongelmat. Ensin hänet pidätettiin Saksassa myymälävarkaudesta ja liikkeen omistajan pahoinpitelystä, ja seuraavana vuonna hän sai Kaliforniassa syytteen aseenkantorikoksesta. My Soul myi kultaa, mutta se oli hänen viimeisensä Tommy Boylle. Sen jälkeen hän julkaisi vielä viisi albumia, Coolio.com (2001), El Cool Magnifico (2002), The Return of the Gangsta (2006), Steal Hear (2008) ja From the Bottom 2 the Top' (2009).
Musiikkiuransa aikana ja sen jälkeenkin Coolio oli mukana televisiossa erilaisissa ohjelmissa. Hän sijoittui vuonna 2004 kolmanneksi saksalaisessa televisio-ohjelmassa, jossa etsittiin paluuta tekeviä artisteja. Hän teki muun muassa keittokirjan Cookin’ With Coolio ja esiintyi television kokkiohjelmissa. Lisäksi hän näytteli useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Coolio kuoli syyskuussa 2022. Kuolinsyyntutkijan mukaan kuolinsyy oli fentanyylin, heroiinin ja metamfetamiinin yliannostus.
Albumit

1994 – It Takes a Thief
1995 – Gangsta's Paradise
1997 – My Soul
2001 – Fantastic Voyage: The Greatest Hits
2002 – El Cool Magnifico
2006 – The Return of the Gangster
2008 – Steal Hear
2009 – From the Bottom 2 the Top
Old Trafford

| Manchester United FC Football Ground> Old Trafford |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Sir Matt Busby Way, Trafford, Suur-Manchester, Englanti
Koordinaatit:  53°27′46.99″N, 2°17′28.77″W
Rakennustyöt aloitettu:  1909
Avattu:  1910
Omistaja:  Manchester United
Kenttä:  Desso GrassMaster
Kustannukset:  60 miljoonaa puntaa
Arkkitehti:  Archibald Leitch
Käyttäjät
 Manchester United 
Katsojakapasiteetti
 76 212 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Old Trafford (virallisesti Manchester United FC Football Ground, Trafford on kaupunkipiiri, jossa stadion sijaitsee) on jalkapallostadion Suur-Manchesterissa, Englannissa. Bobby Charlton antoi sille lempinimen The Theatre of Dreams. Manchester United on pelannut kotiottelunsa siellä vuodesta 1910 lähtien.
Stadionia pommitettiin toisessa maailmansodassa ja United joutui stadioniltaan evakkoon rakennustöiden ajaksi. Korjaustöiden aikana seura käytti Manchester Cityn silloista kotistadionia Maine Roadia.
Old Traffordia käytetään FA Cupin välierien stadionina ja se toimi Englannin maajoukkueen stadionina ennen uuden Wembley Stadiumin valmistumista. FA Cupin finaali stadionilla on pelattu kerran, vuonna 1915. Se on toiminut myös vuoden 1966 MM-kotikisojen yhtenä pelistadioneina, vuoden 1996 EM-kisojen yhtenä stadionina ja mestareiden liigan loppuottelupaikkana vuonna 2003.
76 212 katsojan kapasiteetillä Old Trafford on Englannin toiseksi suurin jalkapallostadion ja Ison-Britannian kolmanneksi suurin stadion Wembley Stadiumin ja Twickenham Stadiumin jälkeen. Manchester United suunnittelee uutta, Old Traffordin korvaavaa stadionia, joka valmistuisi vuonna 2030.
Katsomonosat > North Stand

North Stand on Old Traffordin pohjoiskatsomonosa. Kolmikerroksinen katsomonosa avattiin kaudella 1995/96 ja se nosti stadionin kapasiteetin 55 000:een. North Standin kapasiteetti on 25 110 katsojaa. Katsomossa on suurin vapaakantoinen katto Euroopassa. Katsomon toisen kerroksen 31 aitiota kutsutaan Sky Boxeiksi.
Katsomonosat > South Stand

South Stand on Old Traffordin pääkatsomo. Katsomossa sijaitsee runsaasti aitioita ja lehdistökatsomo. Ottelupäiväpaketin hankkineet fanit saavat melkeinpä VIP-kohtelua aitioissa. South Standin katto on varattu TV-kameroille.
Katsomonosat > West Stand

West Stand, tunnetaan myös nimellä Stretford End on kuuluisa Old Traffordin katsomonosa. Uusi Stretford Endin katsomo valmistui vuonna 1993 ja seitsemän vuoden päästä valmistui toinen parveke. Katsomonosassa on myös perhekatsomo.
Katsomonosat > East Stand

East Stand, tunnetaan myös nimellä Scoreboard End on Old Traffordin yksi neljästä katsomonosasta. Katsomonosa muutettiin vuonna 1994 istumakatsomoksi turvallisuussyistä. Vuonna 2000 katsomonosaan tehtiin parveke. Tulostaulu, josta katsomo on saanutkin nimensä sijaitsi vasemmassa kulmassa. Kyseisessä katsomonosassa sijaitsee vierasjoukkueen kannattajille varatut paikat. Valioliigaotteluissa varattuja paikkoja on 3000 ja FA Cupin peleihin 6500.