stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
King Diamond
Satanismi

King Diamond on yksi Saatanan kirkon kuuluisimmista jäsenistä ja hän oli hyvissä väleissä kirkon perustaneen satanisti Anton Szandor LaVeyn kanssa. Vaikka King on tunnettu kristinuskoa vastaan hyökkäilevistä sanoituksistaan ja kristittyjä arvostelevista mielipiteistään, hänellä ei todellisuudessa ole mitään kristittyjä vastaan (keskustelu lehdestä MegaMetal Kerrang! #1). Huomattavaa on myös, että aiemmin Mercyful Fatessa sekä musiikissa että esiintymisessä vahvasti esillä ollut okkultismi muuttui Kingin omassa yhtyeessä lähemmäksi yliluonnollisia kauhuelokuvateemoja. Uskonto (=kristinusko) oli kuitenkin yhä vahvasti mukana monissa hänen kirjoittamissaan tarinoissa, ja nimenomaan negatiivisessa mielessä.lähde?
Vuonna 2006 tehdyn haastattelun mukaan,lähde tarkemmin? King Diamond kertoi ettei enää varsinaisesti kuulu mihinkään uskontokuntaan, koska uskonto on saanut niin monet ihmiset tappamaan toisiaan, vaikkei Jumalan olemassaoloa pystytä mitenkään todistamaan. Diamond kertoo että hän on saavuttanut pisteen elämässään, jolloin hän on kokonaan lopettanut uskomasta mihinkään uskonnolliseen, eikä hän tiedä mitä vastata, kun häneltä kysytään onko hän satanisti vai ei.
Diskografia > Sooloalbumit

Fatal Portrait (1986)
Abigail (1987)
”Them” (1988)
Conspiracy (1989)
The Eye (1990)
The Spider’s Lullabye (1995)
The Graveyard (1996)
Voodoo (1998)
House Of God (2000)
Abigail II: The Revenge (2002)
The Puppet Master (2003)
Give Me Your Soul... Please (2007)
The Institute (julkaisematon)
Sooloyhtyeen kokoonpano

King Diamond — laulu, kosketinsoittimet (1985–)
Andy LaRocque — kitara, kosketinsoittimet (1985–)
Mike Wead — kitara (1991–1993, 2000–)
Pontus Egberg — bassokitara (2014–)
Matt Thompson — rummut (2000–)
Aiheesta muualla

King Diamondin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
King Diamond
|  King Diamond  Andy LaRocque  Mike Wead  Hal Patino  Matt Thompson >  Floyd Konstantin  Michael Denner  Mike Moon  Pete Blakk  Herb Simonsen  Glen Drover  Timi 'Grabber' Hansen  Sharlee D’Angelo  Chris Estes  David Harbour  Mikkey Dee  Chris Whitemier  Snowy Shaw  Darrin Anthony  John Luke Hébert  Roberto Falcao  Elias Holmlid  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Fatal Portrait  Abigail  ”Them”  Conspiracy  The Eye  The Spider’s Lullabye  The Graveyard  Voodoo  House of God  Abigail II: The Revenge  The Puppet Master  Give Me Your Soul...Please  The Institute 
EP:t:  Demo  The Dark Sides  Collector's Item 
Livealbumit:  In Concert 1987: Abigail  Deadly Lullabyes: Live 
Kokoelmat:  A Dangerous Meeting  Nightmare in the Nineties  Decade of Horror  The Best of King Diamond 
Singlet:  "No Presents for Christmas"  "Halloween"  "The Family Ghost"  "Welcome Home"  "Eye of the Witch"  "Masquerade of Madness" 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Muut:  Europeana
Jättiläismustahevosantilooppi

| Jättiläismustahevosantilooppi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Isoantiloopit Hippotraginae
Suku::  Hippotragus
Laji::  Musta-antilooppi niger
Alalaji::  variani
Kolmiosainen nimi
 Hippotragus niger variani  Thomas, 1916 
 Levinneisyysalue
Katso myös
   Jättiläismustahevosantilooppi Wikispeciesissä   Jättiläismustahevosantilooppi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jättiläismustahevosantilooppi (Hippotragus niger variani) on musta-antiloopin eli mustahevosantiloopin äärimmäisen uhanalainen alalaji. Se esiintyy endeemisenä Angolan Cuango- ja Luando-jokien välisellä alueella. Se on ruumiiltaan suunnilleen samankokoinen kuin muut musta-antiloopit, mutta sen sarvet ovat huomattavan kookkaat ja massiiviset, minkä ansiosta se näyttää suuremmalta.
Hippotragus niger variani on Angolan kansalliseläin. Sen luultiin jo kuolleen sukupuuttoon Angolassa käydyn 27 vuotta kestäneen sisällissodan seurauksena. Sittemmin tutkijat löysivät kuitenkin helikopterista käsin elossa olevia yksilöitä. Tavoitteena on nyt löytää niitä lisää ja siirtää ne suojelualueelle. Näitä Angolan antilooppeja suojellaan ainakin Malanjen maakunnan Cangandalan kansallispuistossa.
Jättiläismustahevosantilooppi on myös Angolan jalkapallojoukkueen symboli.
24. heinäkuuta

24. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 205. päivä (206. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 160 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Kristiina, Tiina, Kirsti, Kirsi, Krista, Kiia, Tinja
suomenruotsalainen kalenteri: Kristina, Christine, Kerstin, Kristel, Krista, Kia, Stina, Tina
ortodoksinen kalenteri: Kristiina, Kirsti, Kirsi, Tiina, Boris
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Risten, Ristiinná, Tiinná, Girste, Kirste
vanhemmissa kalentereissa: Christiana, Christina, Ristiina
Tapahtumia

1567 – Skotlannin kuningatar Maria Stuart joutui luopumaan vallasta.
1701 – Detroit perustettiin Michiganissa.
1832 – Benjamin Bonneville johti ensimmäistä Kalliovuorten kautta kulkenutta vankkurikaravaania.
1847 – Brigham Young johdatti 17 kuukautta kestäneen matkan päätteeksi 148 mormoniuudisasukasta Salt Laken laaksoon, mikä johti Salt Lake Cityn perustamiseen.
1911 – Hiram Bingham löysi ensimmäisenä länsimaisena ihmisenä Machu Picchun inkakaupungin.
1920 – Ranskan joukot voittivat Syyrian joukot Maysalunin taistelussa ja valtasivat Damaskoksen.
1923 – Kreikka, Bulgaria ja muut ensimmäisessä maailmansodassa taistelleet valtiot allekirjoittivat Sveitsissä nykyisen Turkin rajat määritelleen Lausannen rauhansopimuksen.
1929 – Kelloggin sopimus (tai Briand-Kelloggin sopimus), joka tuomitsi sodan ulkopolitiikan keinona, astui voimaan. Useimmat maailman johtovaltiot olivat allekirjoittaneet sen Pariisissa 27. elokuuta 1928. Sopimuksen käytännön merkitys oli jatkossa vähäinen.
1937 – Alabama luopui raiskaussyytöksistä viimeisiä ns. ”Scottsboron poikia” vastaan.
1943 – Toinen maailmansota: Operaatio Gomorrah alkoi. Brittiläiset ja kanadalaiset lentokoneet pommittivat Hampuria yöllä ja yhdysvaltalaiset päivällä. Operaation päätyttyä marraskuussa 9 000 tonnia räjähdysaineita oli surmannut yli 30 000 ihmistä ja tuhonnut 280 000 rakennusta.
1967 – Virallisen Kanadaan suuntautuneen valtiovierailun aikana Ranskan tasavallan presidentti Charles de Gaulle julisti yli 100 000 katsojalle Montrealissa: ”Vive le Québec libre!” (”Eläköön vapaa Québec!”). Lausunto, joka laajasti ymmärrettiin Québecin itsenäistymisen tukemiseksi, suututti Kanadan hallitusta ja lähes kaikkia anglofiilejä kanadalaisia. De Gaulle joutui keskeyttämään valtiovierailunsa tämän takia.
1969 – Avaruustutkimus: Apollo-ohjelma. Apollo 11 laskeutui turvallisesti Tyyneen valtamereen.
1974 – Watergate-skandaali: Yhdysvaltain korkein oikeus päätti yksimielisesti, että presidentti Richard Nixonilla ei ollut oikeutta olla luovuttamatta Valkoisen talon keskustelujen nauhoituksia, ja määräsi hänet luovuttamaan nauhat Watergaten erityissyyttäjälle.
1992 – Ensimmäinen Assembly-tietokonefestivaali alkoi Kasavuoren koulukeskuksessa Kauniaisissa.
2002 – James Traficant erotettiin Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneen jäsenyydestä äänin 420–1. Hänet oli tuomittu ennen äänestystä kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen korruptiosta.
2002 – Alfred Moisiusta tuli Albanian presidentti.
2005 – Voimakas maanjäristys ravisteli Nikobaarien saaria. Järistys ei kuitenkaan aiheuttanut henkilövahinkoja.
2005 – Ainakin 22 ihmistä kuoli ja 25 haavoittui itsemurhaiskussa Bagdadissa. Kuorma-autoon sijoitettu autopommi räjähti erään Bagdadin poliisiaseman tuntumassa.
2013 – Juna suistui kiskoilta Santiago de Compostelassa, Espanjassa. Ainakin 77 ihmistä sai surmansa ja yli sata loukkaantui.
2018 – Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigu varoitti Ruotsia ja Suomea lähentymästä sotilasliitto Natoa.
Kuolleita

1114 – Matilda, Toscanan kreivitär (s. 1046)
1739 – Benedetto Marcello, italialainen barokkisäveltäjä (s. 1686)
1862 – Martin Van Buren, Yhdysvaltain 8. presidentti (1837–1841) (s. 1782)
1927 – Ryūnosuke Akutagawa, japanilainen kirjailija (s. 1892)
1930 – Aleksander Filander (”Santeri Alkio”), suomalainen kirjailija, lehtimies ja poliitikko (s. 1862)
1930 – Gustaf Johansson, Turun arkkipiispa (s 1844)
1956 – Teuvo Puro, suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja (s. 1884)
1957 – Sacha Guitry, ranskalainen näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija (s. 1885)
1969 – Jarno Pennanen, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1906)
1974 – Sir James Chadwick, vuoden 1935 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut brittiläinen fyysikko, neutronin löytäjä (s. 1891)
1980 – Richard Henry Sellers (”Peter Sellers”), englantilainen näyttelijä (Tohtori Outolempi) (s. 1925)
1986 – Fritz Lipmann, vuoden 1953 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalais-saksalainen biokemisti (s. 1899)
1991 – Icek-Hersz Zynger (”Isaac Bashevis Singer”), vuoden 1978 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut puolalaissyntyinen kirjailija (Lublinin taikuri) (s. 1904)
1992 – Léonie Bathiat (”Arletty”), ranskalainen malli, laulaja ja näyttelijä (s. 1898)
2004 – Lauri Kalima, suomalainen korkeushyppääjä (s. 1916)
2005 – Vardan Kušnir, venäläinen American Language Centerin johtaja ja roskapostittaja (s. 1969)
2007 – Terjo Markkanen, suomalainen Eteenpäin Osakeyhtiön hallituksen pitkäaikainen puheenjohtaja (s. 1934)
2012 – John Atta Mills, Ghanan presidentti (2009–2012) (s. 1944)
2016 – Margaret Nixon McEathron (”Marni Nixon”), yhdysvaltalainen laulaja (s. 1930)
2019 – Claes Andersson, suomalainen poliitikko, kirjailija, jazz-muusikko ja psykiatri (s. 1937)
2020 – Regis Philbin, yhdysvaltalainen televisiojuontaja (s. 1931)
2024 – Tapio Suominen, suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja (s. 1964)
Juhlapäiviä

Ecuador: Simón Bolívarin päivä.
Utah: Uudisasukkaiden päivä (”Pioneer Day”) (1847).
Vanuatu: Lasten päivä.
Venezuela: Vapauttajan (”Libertador”) päivä (eli Simón Bolívarin päivä).
Muinainen Latvia: Jekaupa Diena (tai Jekaba Diena). Juhlittiin sadonkorjuukauden alkuna.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 24. heinäkuuta: |  |
:   Jennifer Lopez 1567 – Skotlannin kuningatar Maria Stuart pakotettiin luopumaan vallasta.  1783 – Venezuelalainen vapaustaistelija Simón Bolívar syntyi.  1847 – Brigham Young johdatti 17 kuukautta kestäneen matkan päätteeksi 148 mormoniuudisasukasta Salt Laken laaksoon, mikä johti Salt Lake Cityn perustamiseen.  1860 – Tšekkiläinen taidemaalari ja graafikko Alfons Mucha syntyi.  1911 – Hiram Bingham löysi Machu Picchun kadonneen inkakaupungin.  1969 – Yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä Jennifer Lopez syntyi.  
Katso myös: kalenteri ~ 23. heinäkuuta, 25. heinäkuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Hovawart

| Hovawart |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 7 101
Rodun syntyaika:  tyyppinä 1200-luku rotuna 1920-luku
Alkuperäinen käyttö:  käyttökoira (mm. vahtikoira)
Nykyinen käyttö:  seurakoira, käyttökoira
Elinikä:  n. 13 vuotta 
Muita nimityksiä:  hoffi
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat #190
Ulkonäkö
Paino:  32–45 kg
Säkäkorkeus:  uros 63–70 cm narttu 58–65 cm
Väritys:  black & tan, musta tai vaalea
Hovawart on vanha saksalainen käyttökoirarotu, jota on käytetty ja edelleen käytetään pihan vartijana.
Ulkonäkö

Yleisvaikutelmaltaan hovawart on voimakas, keskikokoinen, hieman pitkänomainen, pitkäkarvainen käyttökoira. Hovawart ei koostaan huolimatta ole raskas ja se on varsin ketterä liikkeissään. Karvapeite on pitkä, hieman laineikas, rungonmyötäinen ja tiheä. Se on rinnassa, vatsassa, eturaajojen ja reisien takaosassa sekä hännässä pitempää kuin muualla, myös pitkät reunojen yli ulottuvat korvakarvat ovat tyypilliset. Päässä ja raajojen etupuolella karva on lyhyttä. Tuuheakarvainen häntä ulottuu kinnernivelen alapuolelle mutta ei maahan asti. Sen asento on koiran mielialasta riippuen joko selän ylle kaartunut tai alhaalla riippuva. Korvat ovat kolmion muotoiset, pyöreäkärkiset ja riippuvat. Silmät ovat ruskeat. Sukupuolileima on selvä etenkin päänmuodossa ja ruumiinrakenteessa. Hovawartin turkkia ei trimmata eikä leikata, tosin polkuanturoiden välisiä karvoja voidaan lyhentää
Ulkonäkö > Väritys

Hovawartin rotumääritelmä sallii kolme värimuunnosta: merkkivärisen (black & tan), mustan ja vaalean. Silmäluomien, huulten ja päkiöiden pigmentti on musta kaikilla värimuunnoksilla. Merkkivärisen hovawartin karvapeite on musta ja kiiltävä keskivaalein merkein. Päässä merkkejä on kuonon sivuilta kurkun alle asti, lisäksi silmien yläpuolella on selvät merkit. Rinnassa on kaksi merkkiä vierekkäin; nämä merkit saattavat olla myös yhdistyneet. Lisäksi merkkejä on etu- ja takaraajoissa sekä hännän tyven alapuolella. Kaikki merkit ovat selvärajaisia.  Musta hovawart on kauttaaltaan musta ja kiiltävä. Vaalean hovawartin karvapeite on keskivaalea, kiiltävä ja vaalenee vatsaan ja raajoihin. Kaikissa väreissä on sallittu pieni valkoinen rintamerkki sekä yksittäiset valkoiset karvat käpälissä ja hännänkärjessä. Värivirheitä ei rodussa esiinny usein, mutta yleisin niistä on harmaa.
Hovawartin värijakauma Suomessa on suurin piirtein 55% merkkivärisiä, 30% vaaleita ja 15% mustia. Tähän vaikuttaa paitsi merkkivärin suosio harrastajien keskuudessa, myös värien satunnaiselta vaikuttava periytyminen, johon kuitenkin pätevät tietyt geneettiset säännöt. Kaksi vaaleaa hovawarttia voi saada vain vaaleita jälkeläisiä, kaksi merkkiväristä ei voi saada mustia jälkeläisiä. Kaikista muista yhdistelmistä voi syntyä kaikkia värejä samaan pentueeseen.
merkkivärinen
vaalea
musta
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan hovawart on tasainen, hyväntahtoinen ja lapsirakas, mutta ulkopuolisia kohtaan pidättyväinen. Hovawartilla on suojelu- ja taistelutahtoa, itsevarmuutta ja kuormitettavuutta, kohtuullisesti temperamenttia ja erittäin hyvä hajuaisti. Rodussa esiintyy kuitenkin jonkin verran myös mm. pehmeyttä. Hovawartin pentu on syytä sosiaalistaa varhain muihin koiriin, eläimiin ja ihmisiin. Hovawart aikuistuu verrattain myöhään, yleensä vasta noin kolmivuotiaana.
Rodun alkuperämaassa on vallinnut alusta alkaen kaksi jossain määrin poikkeavaa näkemystä hovawartin käyttötarkoituksesta ja toivotuista luonteenpiirteistä: entisen Itä-Saksan alueella vaalittiin ideaa perhe- ja vahtikoirasta, kun taas entisen Länsi-Saksan linjojen koirissa näkyy tavoite ihanteellisesta palveluskoirasta. Suomessa on perinteisesti katsottu, etteivät nämä käyttötarkoitukset sulje toisiaan pois, ja ihanteena pidetään välimuotoa joka soveltuu molempiin tehtäviin. Myös saksalaiset linjat ovat sekoittumassa.
Hovawartin ominaispiirteisiin kuuluukin yhä vahva reviiri- ja vartioimisvietti. Hovawart on ominaisuuksiltaan hyvin monipuolinen, arvostettu harrastus- ja käyttökoira sekä uskollinen perheen lemmikki. Hallitsevan ja itsenäisen luonteensa ja fyysisen voimakkuutensa vuoksi hovawart vaatii kuitenkin omistajakseen varman koirankäsittelijän, jotta koiran pitovaikeuksilta vältyttäisiin. Tasapainoinen ruumiinrakenne ja voimakas kiintymys perheeseen tekevät rodusta erinomaisen seura-, harrastus-, vahti-, suojelu-, pelastus- ja jälkikoiran. Hovawart haluaa olla mukana kaikissa perheensä tekemisissä, eikä sovellu siksi tarhakoiraksi vaikka alkuperänsä ja turkkinsa puolesta pihalla hyvin pärjääkin.
Alkuperä

Hovawart on saksalainen käyttökoirarotu, joka pohjautuu keskiajalta peräisin olevaan koiratyyppiin. Yksi varhaisimpia kirjallisia mainintoja Hofewartista on 1200-luvulta. Hovawart-tyyppisen koiran kerrotaan pelastaneen Eike von Repkow-nimisen pojan tämän lapsuudessa slaavien valloitettua hänen perheensä linnan. Pojasta kasvoi aikansa tärkeimpien lakikokoelmien laatija, ja hovawart mainitaankin niissä yhtenä eläimistä, joista on maksettava korvaus, jos se on tapettu. Heinrich Mynsinger mainitsee hofwartin erinomaiset jäljitysomaisuudet 1400-luvulla. Albrecht Dürerin Ritari, kuolema ja paholainen-teoksessa esiintyvän koiran on arveltu olevan hovawart. Rodun nimi muodostuu keskiyläsaksalaisista sanoista Hova = der Hof (piha) ja wart = der Wächter (vartija).
Keskiajan jälkeen hovawartit viettivät hiljaiseloa aina 1900-luvun alkuun saakka, jolloin Euroopassa innostuttiin yleisesti luomaan koirarotuja vanhoista kansallisista koiratyypeistä. Saksassa luotiin joukko palveluskoirarotuja, ja erityisesti innostuttiin saksanpaimenkoirasta, jonka rotumääritelmän ulkopuolelle kuitenkin suljettiin pitkäkarvaiset yksilöt. Kurt Friedrich Königin johtama koiraharrastajien ryhmä päätti myös lähteä elvyttämään vanhaa saksalaista piha- ja vartiokoiraa, mutta valitsi ihanteekseen nimenomaan pitkäkarvaisen vanhanajan hovawartin. He keräsivät Schwarzwaldin ja Harzin alueilta vanhan hovawart-kannan oloisia piha- ja paimenkoiria ja risteyttivät niihin pitkäkarvaisia saksanpaimenkoiria, silloisia newfoundlandinkoiria, leonberginkoiria, kuvaszeja sekä vähemmässä määrin muutamia muita rotuja. Ensimmäinen pentue merkittiin kantakirjaan 1922. Alkuperäistä rotumääritelmää laadittaessa käytettiin mallina vuonna 1932 syntynyttä merkkiväristä urosta nimeltä Castor Mayer-Busch, ja rotu hyväksyttiin virallisesti vuonna 1937. Vaikka rotua kasvatettiin heti alusta alkaen innokkaasti, toinen maailmansota verotti koirien määrää vakavasti ja saksojen jakaminen aiheutti erillisten kantojen syntymisen. Näistä vaikeuksista huolimatta rotu kuitenkin selvisi ja siitä on tullut varsin suosittu kotimaansa lisäksi muuallakin Euroopassa, ja erityisesti Pohjoismaissa. Pohjois-Amerikassa hovawartteja on kasvatettu vasta muutama pentue, eikä Amerikan kennelliitto vielä tunnusta rotua.
Hovawart Suomessa

Hovawartilla on erityisen vahva asema Suomessa. Sen lisäksi, että hovawart on viime vuosina ollut usein viidenkymmenen suosituimman koirarodun joukossa, on Suomessa kansainvälisesti arvioituna mittava ja arvostettu kanta. Pentuja rekisteröidään vuosittain noin 200-300 ja rotuyhdistyksen järjestämä vuosittainen päänäyttely on osallistujamäärältään maailman suurin hovawart-tapahtuma.
Ensimmäinen hovawart tuotiin Suomeen 1962 Sveitsistä ja ensimmäinen pentue syntyi jo 1967. Karanteenimääräykset hankaloittivat kuitenkin pitkään jalostustyötä, ja rotu pysyi vuosikymmeniä suhteellisen harvinaisena. Nykyään rodun harrastajat tekevät paljon yhteistyötä yli rajojen, paitsi tuomalla ja viemällä koiria siitoskäyttöön, myös vaihtamalla terveystietoja. Suomen Hovawart ry perustettiin vuonna 1980 ja se sai  rotujärjestöoikeudet vuonna 1994. Rotu sai palveluskoirakoeoikeudet 1980-luvun puolivälissä.
Suomalaisen hovawart-jalostuksen erityispiirre on poikkeuksellisen tasainen jalostuskoirien käyttö: käytettyjen urosten määrä on lähes sama kuin narttujen. Toinen merkittävä seikka on varsin alhainen sukusiitosprosentti, joka on 2000-luvulla ollut välillä 1−2%.
Terveys

Hovawartin rakenne on liioittelematon ja jalostuksessa korostettavat käyttökoiraominaisuudet ovat taanneet, ettei se kärsi monia muita koirarotuja vaivaavista rakenteellisista sairauksista. Toisaalta useamman pullonkaulan kokenut jalostus on luonut tilanteita joissa tehollinen populaatio on ollut liian pieni ja lähisukulaisia on käytetty keskenään jalostukseen, eli ongelmia aiheuttavat geenit ovat voineet päästä helposti vahvaan asemaan. Lisääntyvä tietous koirien sairauksista ja niiden peritymisestä on johtanut lisääntyneisiin tiedossa olevien sairaustapausten määriin.
Hovawartin suurimmaksi ongelmaksi on pitkään mielletty lonkkaniveldysplasia ja sairauden eliminoimiseksi onkin tehty vuosien varrella paljon töitä. Hovawart kuuluu Suomen Kennelliiton PEVISA-ohjelmaan lonkkien osalta, mikä tarkoittaa että jalostukseen käytettävillä koirilla tulee olla A- tai B-lonkkakuvaustulos. Rotua voidaankin nykyään pitää tervelonkkaisena, 85−90% kuvatuista suomalaisista hovawarteista on tervelonkkaisia (A tai B).
Lonkkavikaa merkittävämmäksi terveysuhaksi ovat muodostumassa erinäiset autoimmuunisairaudet, kuten kilpirauhasen vajaatoiminta, SA-ihosairaus, etenevä selkäydinrappeuma (DM) ja kurkunpäänhalvaus (LP). Rodussa esiintyy myös maksashunttia, sydänsairauksia ja vatsalaukunkiertymää.  Silmäsairauksia tutkitaan hovawarteilta jonkin verran, mutta todetut tapaukset ovat varsin harvinaisia, harmaakaihi on niistä yleisin. Hovawart kasvaa nopeasti, ja on siksi altis nivelten ja luuston kasvuhäiriöille. Olka-, polvi- ja kyynärniveldysplasiaa tavataankin rodussa jonkin verran. Olkanivelen kasvuhäiriö on näistä kolmesta hovawartilla yleisin (yli puolet tapauksista), ja toisin kuin yleensä isoilla roduilla, kyynärnivelen kasvuhäiriö kaikkein harvinaisin. Kuten kaikilla koiraroduilla, syövät ja allergiat ovat yleistyneet. Missä määrin viimeksi mainitut johtuvat elinympäristöstän ja ruokavalion muutoksista ja missä määrin perimästä on epäselvää.
Hovawart on kokoisekseen koiraksi ilmeisesti varsin pitkäikäinen. Ison-Britannian Kennel Clubin teettämässä kyselyssä rodun keskimääräiseksi eliniäksi saatiin 12 vuotta ja 11 kuukautta. Otos oli kuitenkin suhteellisen pieni, vain 19 kuolleeksi ilmoitettua koiraa. Suomen rotujärjestölle on ilmoitettu kymmeniä yli 13-vuotiaaksi eläneitä hovawartteja, ja vanhimmat ovat eläneet 15-vuotiaiksi.