stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Backman
Aiheesta muualla

J. R. Aspelin: Johan Backman. Pohjalainen kirkkomaalari. Suomen museolehti 1903 :1, 20
Immanuel Alm
Johan Alm
Helena Arnell
Johan Backman
Jonas Bergman
Johan Zacharias Blackstadius
Edla Blommér
Elias Brenner
Erik Cainberg
Margareta Capsia
Wilhelm Maximilian Carpelan
Auguste Joseph Desarnod
Robert Wilhelm Ekman
Samuel Elmgren
Gustaf Wilhelm Finnberg
Lennart Forstén
Lars Gallenius
Johan Georg Geitel
Berndt Godenhjelm
Emanuel Granberg
Johan Hedberg
Johan Gustav Hedman
Pietari Henrikinpoika
Adolf Hårdh
Johan Knutson
Pehr Adolf Kruskopf
Claes Lang (vanhempi)
Petter Lang
Aleksander Lauréus
Johan Lefrén
Thomas Joachim Legler
Liedon mestari
Johan Erik Lindh
Gustaf Lucander
Charlotta Malm-Reuterholm
Karl Peter Mazér
Erik Wilhelm le Moine
Abraham Myra
Didrik Möllerum
Mathilda Rotkirch
Nils Schillmark
Johan Strömer
Johan Stålbom
Gabriel Gotthard Sweidel
Carl Gustaf Söderstrand
Emanuel Thelning
Ulrik Thersner
Mikael Toppelius
Isak Wacklin
Erik Westzynthius (nuorempi)
Erik Westzynthius (vanhempi)
Magnus von Wright
Wilhelm von Wright
Juan Godayol Colom

Juan Godayol Colom (s. 4. syyskuuta 1943 Mataró) on Perussa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa.
Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 13. elokuuta 1972 ja nimitettiin Ayavirin alueprelatuurin johtoon 4. joulukuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dossena, jota avustivat Fernando Vargas Ruiz de Somocurcio ja José Ramón Gurruchaga Ezama.
Godayol Colom erosi tehtävistään prelaattina 18. helmikuuta 2006.
Johann Caspar Ferdinand Fischer

Ääninäytteet
Caspar Ferdinand Fischer, preludi ja chaconne, esittää klavikordilla Joan Benson.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Johann Caspar Ferdinand Fischer (1656? tai myöhemmin – 27. elokuuta 1746) oli saksalainen barokkisäveltäjä. Hän oli mahdollisesti böömiläistä alkuperää, vaikkakin elämän yksityiskohdat ovat paljolti hämärän peitossa.
Fischer sai tuotantoonsa vaikutteita mm. aikansa ranskalaisilta säveltäjiltä, kuten Jean-Baptiste Lullyn musiikista. Hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisien cembalosarjojen lisäksi esimerkiksi orkesterimusiikkia ja urkukappaleita. Hänen oletetaan säveltäneen myös kadonneita teoksia, kuten italialaistyylisen oopperan ja sekalaista kamarimusiikkia.
Fischerin tiedetään kuolleen Rastattissa vuonna 1746.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Caspar Ferdinand Fischer Wikimedia Commonsissa
Johann Caspar Ferdinand Fischer International Music Score Library Project (englanniksi)
Vapaasti käytettävissä olevia Fischerin partituureja Mutopia Project
Juan Francisco Sarasti Jaramillo

Juan Francisco Sarasti Jaramillo (30. heinäkuuta 1938 Cali – 25. helmikuuta 2021 Cali) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin Calin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Egaran titulaaripiispaksi 8. maaliskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Uribe Urdaneta, jota avustivat José de Jesús Pimiento Rodriguez ja Eladio Acosta Arteaga.
23. joulukuuta 1983 Sarasti Jaramillo sai nimityksen Barrancabermejan hiippakunnan piispaksi ja 25. maaliskuuta 1993 Ibaguén arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. 17. elokuuta 2002 hänet nimitettiin Calin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. toukokuuta 2011.
Joonas Järvelä

Järvelä vuonna 1933. Kuva: Pietinen.
Joonas Järvelä (6. lokakuuta 1881 Korpilahti – 25. lokakuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen maalarimestari ja maalitehtailija.
Järvelän vanhemmat olivat itsellinen Niklas Eliaanpoika ja Eriikka Kallentytär. Hän pääsi kansakoulusta 1895 ja opiskeli sitten Ateneumin keskuskoulussa 1903 suorittaen maalarinopin Salomo Wuorion maalausliikkeessä 1904.
Järvelä harjoitti omaa maalarinliikettä Helsingissä 1908–1931. Vuonna 1923 hän perusti Helsinkiin lakka- ja maalitehtaan, josta muodostettiin vuonna 1933 osakeyhtiö nimeltä J. Järvelän Lakka- ja Väritehdas Oy (vuodesta 1943 Järvelän Tehtaat Oy). Tehdas oli 1920-luvulla Uudenmaankatu 33:ssa ja 1930-luvulla se siirrettiin Elimäenkatu 15:een. Työntekijöitä oli 1928 80 ja 1930-luvulla 15. Järvelä oli yhtiön enemmistöosakas sotavuosiin saakka, jolloin hänet syrjäytettiin yrityksestä. Järvelä työskenteli tämän jälkeen kansanhuoltoministeriössä käsitellen muun muassa maalialan raaka-ainekysymyksiä.
Järvelä kirjoitti maalausta käsitteleviä artikkeleita ja laati alan oppimateriaaleja. Hän oli mukana aktiivisesti vuonna 1930 avatun Helsingin Maalariammattikoulun perustamisessa. Järvelä oli maalarinaineopin opettajana Ateneumissa vuodesta 1927 ja maalariammattikoulussa vuodesta 1930 sekä molemmissa paikoissa värikemian opettajana vuodesta 1932. Järvelä oli Suomen maalarintyönantajain liiton hallituksen ja Käsityö- ja pienteollisuuden harjoittajien yhdistyksen johtokunnan jäsen sekä Maalarilehden johtokunnan jäsen ja toimittaja.
Järvelän Tehtaat Oy alkoi rakentaa 1945 suurta tehdasta Kolhoon. Tehdas aloitti toimintansa 1948, mutta jo seuraavana yhtiö meni konkurssiin ja sen omaisuus huutokaupattiin. Tuko osti 1950 Kolhon tehtaan ja piti siellä Maaliteollisuus Oy:n nimellä maali- ja maaliöljytehdasta. Maaliteollisuus Oy myytiin vuonna 1965 Winter Oy:lle, joka lopetti tehtaan 1967.
Teoksia

Nimellä J. Järvelä :
Pieni maalarin-kemia ; S.M.T.A. liiton Helsingin osaston pyynnöstä järjestänyt J. Järvelä. Suomen maalarintyönantajain liitto, Lahti 1924
Maalarin aineoppi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja n:o 2. Otava 1928
Maalarin kemia ja aineoppi talukkoineen : maalariammattikouluja varten. Tieto ja taito 68. WSOY 1935
Maalaustyön hinnoittelun perusteet ammattimaalareille. WSOY 1935
Maalarin alkeiskirja ; Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston julkaisema ammattiopintokirja. Helsinki 1945
Maalarin aine- ja ammattioppi sekä työhuonekirjanpidon ja hinnoitteluopin perusteet maalariammattikouluja ja yksityisopiskelua varten kuvin sekä taulukoin esitettynä. WSOY 1948, 2. painos 1952, 3. lis. painos 1956
Maalaustöiden käsikirja : ohjeita maalaustyöselitysten ja urakkatarjousten laadinnasta aine- ja työtapamääritelmineen sekä tärkeimpien työmenetelmien selostuksia. Helsinki 1960
Aiheesta muualla

Maalarimestari Joonas Järvelä työssään, valokuva vuodelta 1933, Museovirasto Historian kuvakokoelma, Pietisen kokoelma (Finna)
Johnny Servoz-Gavin

| Johnny Servoz-Gavin |
| --- | --- |
 Johnny Servoz-Gavin vuonna 1969.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Georges-Francis Servoz-Gavin
Syntynyt: 18. tammikuuta 1942
Kuollut: 29. toukokuuta 2006 (64 vuotta)
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1967–1970
Talli(t):  Matra  Cooper  March
Kilpailuja:  13 (11 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  9
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon GP 1967
Viimeinen kilpailu:  Monacon GP 1970
Georges-Francis "Johnny" Servoz-Gavin (18. tammikuuta 1942 Grenoble – 29. toukokuuta 2006 Grenoble) oli ranskalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui 13 F1-osakilpailuun kausilla 1967–1970. Hän saavutti yhteensä 9 MM-pistettä, kolme pistesijaa ja yhden palkintosijan, joka tuli Italian GP:stä 1968, jossa hän oli toinen. Aika-ajoissa hän oli parhaimmillaan toinen.
Servoz-Gavin voitti Ranskan Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1966 ja Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden vuonna 1969. Hän starttasi eturivistä Monacon GP:ssä 1968 johtaen kilpailua vähän aikaa, kunnes moottori petti. Hän teki historiaa Kanadan GP:ssä 1969 ajamalla ensimmäisenä ja ainoana kuljettajana pisteille nelivetoisella autolla, Matra MS84 4WD -autolla. Gavin ajoi viimeiset pisteensä Espanjan GP:ssä 1970 ollen viides. Karsiuduttuuaan Monacon GP:n aika-ajoissa hän päätti lopettaa F1-uransa.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Runko | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 | Matra Sports | Matra MS5 (F2) | Ford Cosworth FVA 1.6 L4 | RSA | MON Ret | NED | BEL | FRA | GBR | GER | CAN | ITA | USA | MEX |  |  | NC | 0 |
| 1968 | Matra International | Matra MS10 | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 | RSA | ESP | MON Kesk. | BEL | NED |  |  |  | ITA 2 | CAN Kesk. | USA | MEX Kesk. |  | 13. | 6 |
| 1968 | Cooper Car Company | Cooper T86B | BRM P101 3.0 V12 |  |  |  |  |  | FRA Kesk. | GBR | GER |  |  |  |  |  | 13. | 6 |
| 1969 | Matra International | Matra MS7 (F2) | Ford Cosworth FVA 1.6 L4 | RSA | ESP | MON | NED | FRA | GBR | GER Kesk. | ITA |  |  |  |  |  | 17. | 1 |
| 1969 | Matra International | Matra MS84 | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 |  |  |  |  |  |  |  |  | CAN 6 | USA NC | MEX 8 |  |  | 17. | 1 |
| 1970 | Tyrrell Racing Organisation | March 701 | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 | RSA Kesk. | ESP 5 | MON DNQ | BEL | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | CAN | USA | MEX | 20. | 2 |
Aiheesta muualla

http://www.statsf1.com/en/johnny-servoz-gavin.aspx
Juhana Toiviainen

Johan Thomas (Juhana Tuomas) Toiviainen (31. toukokuuta 1879 Pyhäjärvi Vpl – 7. kesäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, kaupunginreviisori ja kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja.
Toiviaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Toiviainen ja Anna Vilhelmiina Sihvo. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseosta 1899 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1923. Toiviainen oli myös KHT-tilintarkastaja.
Toiviainen oli matematiikan opettajana eri oppikouluissa Salossa, Käkisalmessa ja Heinolassa. Hän oli Käkisalmen yhteiskoulun rehtorina 1910–1917 ja 1919 sekä Käkisalmen seudun suojeluskuntien esikuntapäällikkönä 1918. Hän toimi Helsingin kaupungin revisionikonttorissa reviisorina 1919–1922 ja vanhempana kirjanpitäjänä 1922–1923. Toiviainen oli sitten Maalaiskuntien liiton toimiston tiliosaston johtajana 1923–1930, Yhteiskunnallisen korkeakoulun rahaopin opettajana 1926–1937 ja Helsingin kaupungin kaupunginreviisorina 1931–1937.
Toiviainen oli kansanedustajana 1920–1922 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan lokakuussa 1920 edistyspuolueen Aarne Sihvon tilalle. Toiviainen oli Käkisalmen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja Keskuskauppakamarin tilintarkastajien lautakunnan sihteerinä.
Juhana Toiviainen oli naimisissa vuodesta 1911 opettaja Anna Lyydia Pulkkisen kanssa.
Teoksia

Kirjanpito-opas : alkeisopetusta varten. Otava 1915, 2. korjattu painos 1922
Kunnallistalouden hoito, tilitykset ja kontrolli. 1, Talousarvio, kassatoimi ja kontrolli. Maalaiskuntien liitto, Helsinki 1926
Kunnan tilintarkastajan käsikirja. Maalaiskuntien liitto, Helsinki 1927
Kunnallistalouden hoito, tilitykset ja kontrolli. 2, Hallinnollisten kirjanpitojen perusteet ja tekniikka. Maalaiskuntien liitto, Helsinki 1929
Kaupallisen ja kameralisen kirjanpidon yhdistämismahdollisuuksista kaikkea omaisuutta laskevaksi yhtenäiseksi systeemiksi. WSOY 1935
Joulu- ja hengellisiä lauluja

| Joulu- ja hengellisiä lauluja Viipurin Lauluveikot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP-levy
 Kesto: 35.33
Viipurin Lauluveikot muut julkaisut
|   | Joulu- ja hengellisiä lauluja 1970 | Laatokka 1975 |
Joulu- ja hengellisiä lauluja on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 1970.
Kappaleet

On hanget korkeat – 2.09
En etsi valtaa loistoa – 2.14
Jouluaattona – 2.23
Enkelparvet laaksoissamme – 2.09
Oi sä riemuisa – 1.45
Joulun kellot – 2.24
Jouluyö – 3.15
Enkeli taivaan – 1.32
Tuo armon valkokyyhky – 3.04
Oi Jeesus lapsi – 1.27
Adoramus – 1.49
In monte oliveti – 1.20
Ave Maria – 2.46
Suomalainen rukous – 1.46
Koska valaisee kointähtönen – 3.33
Jumalan kunnia luonnossa – 1.51
Julián Ruiz Martorell

Julián Ruiz Martorell (s. 19. tammikuuta 1957 Cuenca) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zaragozan arkkihiippakuntaan 24. lokakuuta 1981.  Hänet nimitettiin Huescan ja Jacan hiippakuntien piispaksi 30. joulukuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. maaliskuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Ureña Pastor, jota avustivat Antonio Cañizares Llovera ja Renzo Fratini.
Juhana Helmenkalastaja

Juhana Helmenkalastaja (alkujaan Mikko Juhana Närhi, s. 1975 Turku) on suomalainen julkisuuden henkilö, vähittäiskaupan ja palvelualan kouluttaja sekä myynti- ja asiakaspalveluvalmentaja. LinkedIn-profiilinsa mukaan hän on kouluttanut yli 25 000 vähittäiskaupan, palvelualan ja myynnin ammattilaista.  Hän on toiminut Turo Tailor -yhtiön kouluttajana vuoden 2009 alkuun ja vastannut Stockmannin ja Sokoksen kaltaisille asiakasyrityksille suunnatuista tuote-, asiakaspalvelu- ja myyntikoulutuksista. Lisäksi Helmenkalastaja on työskennellyt yritysvalmennuskeskus Start Now'ssa.
Helmenkalastaja kävi koulua Valtimolla. Hän muutti sukunimensä Helmenkalastajaksi vuonna 1997 ja on rekisteröinyt sen tavaramerkiksi.
Helmenkalastaja osallistui Jari Sarasvuon juontamaan tosi-tv-sarja Diilin suomalaiseen versioon vuonna 2005. Hän nousi ohjelman ansiosta julkisuuteen, vaikka ei voittanutkaan. Hän esiintyi vuonna 2005 lukuisissa televisio-ohjelmissa, muun muassa ohjelmissa Ruben & Joonas, W-tyyli, Hyppönen Enbuske Experience, Uutisvuoto, Se on siinä ja Kymppitonni. MTV3:n mukaan Helmenkalastaja sekä ihastutti että vihastutti ja hänen persoonansa herätti tunteita kansalaisten keskuudessa. Mediatutkija Veijo Hietala vertasi Helmenkalastaja-ilmiötä jopa Marilyn Monroeen.
Elokuussa 2009 Helmenkalastaja kertoi vetäytyneensä eläkkeelle. Toukokuussa 2011 hän voitti Trondheimissa Norjassa pidetyissä World Beard and Moustache Championships -kilpailussa Dali-viiksien maailmanmestaruuden.
Helmenkalastaja osallistui uudelleen televisiosarja Diiliin kaudella 2013. Tuolloin julkisuuden henkilöt kilpailivat Hjallis Harkimon johdolla. Helmenkalastaja oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Helmenkalastaja Oy
Juhana Helmenkalastaja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juhana Helmenkalastaja LinkedIn -profiili
Juhana Horjumaton

Juhana Horjumaton, Lucas Cranach vanhemman maalaama muotokuva vuodelta 1526.
Juhana Horjumaton (saks. Johann Der Beständige; 30. kesäkuuta 1468 Meissen – 16. elokuuta 1532 Schweinitz, lähellä Wittenbergiä) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1525–1532. Hän oli veljensä Fredrik Viisaan tavoin Martti Lutherin ja luterilaisen uskonpuhdistuksen tärkeä varhainen suojelija.
Juhana oli Saksin vaaliruhtinas Ernstin neljäs poika. Isänsä kuoltua vuonna 1486 hän toimi vanhemman veljensä Fredrikin kanssahallitsijana ja peri vaaliruhtinaan arvon, kun Fredrik kuoli vuonna 1525 lapsettomana. Juhana oli jo tätä ennen omaksunut luterilaisuuden ja ryhtyi nopeasti kokoamaan Saksan luterilaisten ruhtinaiden liittoa, joka kykenisi vastustamaan katolisen kirkon ja keisari Kaarle V:n vastatoimia. Ensi töikseen hän muodosti Hessenin maakreivi Filip Jalomielisen kanssa niin sanotun Gothan liiton ja vuonna 1526 he muodostivat yhdessä muiden Pohjois-Saksan ruhtinaiden kanssa Torgaun liiton. Juhana antoi myös Lutherin suunnitella valtakuntaansa uuden kirkkojärjestyksen.
Juhana esiintyi luterilaisten ruhtinaiden johtajana vuoden 1526 Speyerin valtiopäivillä ja onnistui taivuttelemaan keisarin eräisiin myönnytyksiin. Kun kyseiset myönnytykset peruutettiin vuoden 1529 toisilla Speyerin valtiopäivillä, Juhana oli yksi protestikirjeen allekirjoittajista ja siten yksi ”ensimmäisistä protestanteista”. Hän allekirjoitti myös vuoden 1530 Augsburgin tunnustuksen ja oli vuonna 1531 yhdessä Filip Jalomielisen kanssa Schmalkaldenin liiton pääperustaja. Hieman ennen kuolemaansa Juhana hyväksyi vuoden 1532 Nürnbergin valtiopäivillä uskonrauhan keisarin kanssa.
Juhana Horjumattoman ensimmäinen puoliso oli Mecklenburgin Sofia, joka kuoli vuonna 1503 kolmen vuoden avioliiton jälkeen. Heidän ainoa lapsensa Juhana Fredrik seurasi isäänsä valtaistuimelle. Juhanan toinen puoliso oli Anhaltin Margareeta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhana Horjumaton Wikimedia Commonsissa
Julia Perry

Julia Amanda Perry (25. maaliskuuta 1924 Lexington, Kentucky – 24. huhtikuuta 1979 Akron, Ohio) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Perry syntyi neljäntenä vanhempiensa viidestä tyttärestä. Perry opiskeli vuosina 1943–1948 Westminster Choir Collegessa, josta sai musiikin kandidaatin ja maisterin arvonsa. Hän sai myös sävellysopetusta Luigi Dallapiccolalta Berkshire Music Centerissä. Perry sai kaksi Guggenheim-stipendiä ja Boulanger Grand Prix'n. Hän pääsi opiskelemaan vuosiksi 1952–1957 Dallapiccolan johdolla Firenzeen ja Nadia Boulangerin johdolla Pariisiin. Lisäksi hän sai orkesterinjohdon opetusta Accademia Musicale Chigianassa. Perry palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1959, ja New Yorkissa kantaesitettiin hänen teoksensa Requiem for Orchestra.
Perryn varhainen tyyli oli konservatiivinen. Osaa hänen tuotannostaan on luonnehdittu uusklassistiseksi, mutta hän alkoi hyödyntää monia 1900-luvun sävellystekniikoita, kuten sarjallisuutta. Perry sai kansainvälistä huomiota teoksellaan Stabat Mater (sopraanolle ja jousiorkesterille, 1951), josta tuli hänen esitetyin teoksensa hänen omana elinaikanaan. Samoin hänelle toi julkisuutta sävellys Short Piece for Orchestra (1952). Perryn kolmesta oopperasta ensimmäinen oli yksinäytöksinen The Cask of Amontillado, joka esitettiin Columbian yliopistossa vuonna 1954. Perry toimi varhaisella urallaan myös ammattimaisena laulajana, mutta luopui tästä vuonna 1953 keskittyäkseen säveltämiseen. Lisäksi Perry kuului Florida Agricultural and Mechanical Universityn musiikkihenkilökuntaan ja hoiti 1960-luvulla ranskan ja saksan kielten opettajan sijaisuuksia Akronin kouluissa. Hän teki myös kirjallista työtä muun muassa kääntämällä 78 afrikkalaista eläinsatua englannista italiaksi.
1960-luvulla Perry saavutti kriittistä suosiota muiden muassa New Yorkin filharmonikkojen esittämillä teoksillaan. Hänelle myönnettiin National Institute of Arts and Lettersin palkinto vuonna 1964. Perry vammautui vuonna 1970 aivoverenkiertohäiriön takia. Hän kärsi oikeanpuoleisesta halvauksesta ja menetti puhekykynsä, mutta jatkoi säveltämistä työskentelyn huomattavasta vaikeutumisesta huolimatta. Hänen kolmestatoista sinfoniastaan viimeiset ovat sairastumisen jälkeiseltä ajalta. Afroamerikkalaisuus vaikutti Perryn tuotantoon, ja esimerkiksi teos A Suite Symphony (1976) sisältää rock'n'rollin ja R&B-musiikin aineksia. Perryn viimeinen tiedossa oleva teos on tenorille ja sähköbasson sisältävälle kamarikokoonpanolle sävelletty lyhyt Bicentennial Reflections (1977). Perry kuoli 55-vuotiaana sydäninfarktiin. Monet hänen teoksistaan ovat kadonneet tai säilyneet vain käsikirjoituksina.
Juan Giha

| Mitalit> Maa:  Peru. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Peru. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Peru. Olympialaiset  | Maa:  Peru>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | skeet |  |
Juan Giha (s. 23. huhtikuuta 1955 Santiago, Chile) on perulainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin kuusi kertaa. Hän osallistui olympialaisiin enimmäisen kerran Moskovassa 1980 ja viimeisen kerran Sydneyssä 2000. Giha saavutti hopeaa Barcelonassa 1992 yhteisessä skeetissä.
Aiheesta muualla

Juan Giha Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
John Ainsworth-Davies

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Ainsworth-Davies vuonna 1920. |  John Ainsworth-Davies vuonna 1920. |  John Ainsworth-Davies vuonna 1920. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 4 × 400 metriä |  |
John Creyghton Ainsworth-Davies (23. huhtikuuta 1895 Aberystwyth – 3. tammikuuta 1976) oli brittiläinen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti Antwerpenin olympialaisista 1920 kultaa 4 × 400 metrin viestistä.
Julia Roddar

Julia Roddar vuonna 2019.
Julia Roddar (s. 16. helmikuuta 1992) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa yhdysvaltalaista Washington Spiritiä. Kotimaassaan hän edusti Kopparbergs/Göteborgia ja vuoteen 2017 saakka Kvarnsvedens IK:ta. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain yliopistosarjoissa.
Roddar pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin naisten maajoukkueessa lokakuussa 2017. Kaikkiaan hän on pelannut yhdeksän aikuisten maaottelua kesäkuun 2021 loppuun mennessä. Hän kuului Ruotsin pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Joulu Karhuvuorella

Tarinan ensimmäinen sivu Aku Ankka -lehdessä vuonna 2015.
Joulu Karhuvuorella (engl. Christmas on Bear Mountain) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 20-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 1947. Tarinassa nähtiin Roope Ankan ensiesiintyminen.
Juoni

Roope antaa sukulaispoikiensa Akun, Tupun, Hupun ja Lupun lomailla joulun aikana hänen Karhuvuorella sijaitsevassa mökissään. Hän haluaa testata heidän rohkeuttaan näyttäytymällä heille karhuksi naamioituneena. Tilanne kuitenkin mutkistuu, kun mökille ilmestyy myös oikea karhu ja sen pentu.
Julkaisuhistoria

Barks sai Joulu Karhuvuorella -tarinan valmiiksi heinäkuussa 1947, ja se julkaistiin joulukuussa Donald Duck One Shot -lehden numerossa 178. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa Aku Ankka -lehden numeroissa 23-24/1958.
Juban kansainvälinen lentoasema

YK:n lento Juban lentoasemalla.
Juban kansainvälinen lentoasema (IATA: JUB, ICAO: HSSJ) on kansainvälinen lentoasema Etelä-Sudanin Jubassa. Se sijaitsee 461 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sillä on yksi päällystetty kiitotie, jonka mitat ovat 2400 × 45 metriä. Lentoasemalle valmistui uusi terminaali ja se vihittiin käyttöön vuonna 2018. Lentoasema sijaitsee noin 3 kilometrin päässä Juban kaupungin keskustasta.
Kaupalliset lennot Jubaan alkoivat vuoden 2005 rauhansopimuksen jälkeen. Etelä-Sudanin itsenäistyttyä toiminta vilkastui, ja sinne alkoivat tehdä lentoja kenialaiset, ugandalaiset, etiopialaiset ja egyptiläiset lentoyhtiöt. Maaliskuussa 2012 Jubaan lentoja tekevien lentoyhtiöiden määrä oli jo 22.
Kohteet ja lentoyhtiöt

Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema (NBO) Fly540, Kenya Airways
Bolen kansainvälinen lentoasema (ADD) Ethiopian Airlines, Turkish Airlines
Dubain kansainvälinen lentoasema (DXB) Flydubai
Kairon kansainvälinen lentoasema (CAI) EgyptAir, Turkish Airlines
Khartumin kansainvälinen lentoasema (KRT) Sudan Airways, Nasair
Entebben kansainvälinen lentoasema (EBB) Northern Dene Airways, Nasair
Kigalin kansainvälinen lentoasema (KGL) RwandAir
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juban kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Cirino, Winnie: Two African Airlines Threaten to Terminate Service to Juba VOA News.  19.11.2019. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Pan-African bank to provide $15 million for Juba International Airport security system South Sudan News Agency.  26.12.2018. Arkistoitu 1.2.2019. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Jehovan todistajien eskatologia

Jehovan todistajien eskatologia eli oppi nykyisen maailman viimeisistä tapahtumista ja Harmageddonin tulemisesta on keskeinen heidän uskonnollisissa käsityksissään. He uskovat, että Jeesus Kristus on hallinnut kuninkaana vuodesta 1914 ja että tuon vuoden tapahtumat on ennustettu Raamatussa. He myös uskovat, että vuonna 1919 Jumala valitsi Jehovan todistajat kansakseen.
Jehovan todistajien eskatologiset opetukset ovat muuttuneet suuresti vuosien varrella. Alkuperäiset odotukset vuodeksi 1914 eivät toteutuneet, ja tuon vuoden eskatologista merkitystä on liikkeen opetuksissa jälkeenpäin tulkittu uudelleen. 1874, 1878, 1918, 1920, 1925 ja 1975 ovat joitakin niistä vuosista, joiden saapumiselle Jehovan todistajat ovat antaneet eskatologisia erityisodotuksia.
Nykyiset opetukset

Jehovan todistajien eskatologiassa on neljä päätapahtumaa. Ne vaikuttavat siihen, mitä Jehovan todistajat tällä hetkellä opettavat ja kuinka he uskovat.