stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giovanna d'Arco
Roolit

Carlo VII, Ranskan kuningas (Tenori)
Giovanna, Giacomon tytär (Sopraano)
Giacomo, DomRemin paimen (Baritoni)
Delii, kuninkaan virkamies (Tenori)
Talbot, englantilaisten korkein komentaja (Basso)
Ufficiali del re, Borghigiani, Popolo di Reims, Soldati francesi, Soldati inglesi, Spiriti eletti, Spiriti malvagi.
Grandi del regno, Araldi, Paggi, Fanciulle, Marescialli, Deputati, Cavalieri e Dame, Magistrati, Alabardieri, Guardie d'onore.
Äänitteet

Verdi; Giovanna d'Arco (Joan of Arc). EMI Classics. Kapellimestari James Levine ja orkesterina London Symphony Orchestra. Rooleissa  Sherrill Milnes, Keith Erwen, Robert Lloyd, Placido Domingo sekä Montserrat Caballe. Mukana myös Ambrosian Opera Chorus -kuoro. Äänitys 7.8.1990.
Aiheesta muualla

Oopperan libretto (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Rudolf Rocker

Rudolf Rocker toinen vasemmalta.
Johann Rudolf Rocker (25. maaliskuuta 1873 Mainz – 19. syyskuuta 1958, New York) oli saksalaissyntyinen anarkosyndikalistikirjailija ja -aktivisti. Rocker oli itseoppinut anarkisti ilman adjektiivejaselvennä, joka uskoi että anarkismin eri koulukunnat edustivat ”vain talouden eri järjestelytapoja”, ja että anarkistien ensisijaisin päämäärä oli ”turvata ihmisten henkilökohtainen, sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vapaus”. Rocker pakeni Saksasta Hitlerin ja natsien noustua valtaan vuonna 1933, ja noin vuoden kiertelyn jälkeen hän asettui Yhdysvaltoihin loppuiäkseen.[lähde? ]
Suomen anarkistiliitto suomensi ja julkaisi vuonna 1996 Rockerin teoksen Anarkosyndikalismi – vapaa työväenliike (engl. Anarcho-Syndicalism) vuodelta 1938. Rockeria kutsuttiin kirjan esipuheessa ”anarkosyndikalismin tärkeimmäksi teoreetikoksi”.
Käännös suomeksi
Rudolf Pljukfelder

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 82,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 1959 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Wien 1961 | 82,5 kg |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1963 | 82,5 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 1959 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Milano 1960 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Wien 1961 | 82,5 kg |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1963 | 82,5 kg |  |
Rudolf Vladimirovitš Pljukfelder (ven. Рудольф Владимирович Плюкфельдер, s. 6. syyskuuta 1928 Novoorlovka, Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Pljukfelder voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa alle 82,5-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 475 kg. Hän punnersi 150 kg, tempasi 142,5 kg sekä sai työnnössä tuloksen 182,5 kg.
Pljukfelder voitti MM-kilpailuissa kultaa alle 82,5-kiloisissa vuosina 1959 ja 1961. Hän voitti EM-kultaa alle 82,5-kiloisissa vuosina 1959, 1960 ja 1961. Vuonna 1963 hän saavutti sekä MM- että EM-hopeaa.
HMAS Yarra (M87)

| HMAS Yarra |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Australian Defence Industries, Newcastle, Uusi Etelä-Wales
Laskettu vesille:  19. tammikuuta 2002
Palveluskäyttöön:  1. maaliskuuta 2003
Tekniset tiedot
Uppouma:  732 t
Pituus:  52,5 m
Leveys:  9,9 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  1 × Fincantieri GMT -dieselmoottori 3 × Isotta Franschini 1300 -dieselmoottoria 3 × sähköhydraulista moottoria 1 × Riva Calzoni APU
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Aseistus:  1 × MSI DS 30B 30 mm tykki
Miinantorjuntajärjestelmät:  2 × Bofors SUTEC Double-Eagle Mk2 2 × MEL Aviation Super Barricade -soihdunheitin
HMAS Yarra (viirinumero M87) on Australian laivaston vuonna 2003 palvelukseenotettu Huon-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Australian Defence Industriesiltä Newcastlesta Uudesta Etelä-Walesista. Alus laskettiin vesille 19. tammikuuta 2002 ja se otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 2003.
Palvelus

Alus on palveluksessa vuonna 2017.
Rikoksentekijän suojeleminen

Rikoksentekijän suojeleminen on Suomessa rikos. Siihen syyllistyy, jos pyrkii auttamaan rikoksen tehneen pakenemista tai hävittää todisteita tietäen tapahtuneesta rikoksesta. Rikoksentekijän suojelemisesta tuomitaan rikoslain mukaan sakkoa tai enintään vuosi vankeutta.
Rikosnimike ei koske rikokseen itse osallisia eikä sellaisia rikoksia, joista tuomittu vankeusrangaistus ei ole yli kuusi kuukautta.
Remote direct memory access

Remote direct memory access (Remote DMA, RDMA) on teknologia verkotettujen tietokoneiden väliseen tiedonsiirtoon RAM-muistissa sijaisevalle tiedolle ilman kummankaan tietokoneen suorittimen, välimuistin tai käyttöjärjestelmän osallistumista tiedon siirtoon.
Teknologiaa käytetään suurteholaskennassa tietokoneklustereissa ja supertietokoneissa, mutta teknologiasta on tullut yleisemmin saatavaa kustannuksien laskun ja ethernetin päällä toimivan RDMA over Converged Ethernet (RoCE) -standardin myötä.
Mekanismi tukee nolla-kopio menetelmää verkkosovittimen tuella tiedon siirtoon ilman tietokoneen oman suorittimen tukea kuten perinteinen Oikosiirto (DMA).
Esimerkkitoteutuksia RDMA:lle ovat InfiniBand, iWARP, Omni-Path ja Virtual Interface Architecture.
Ohjelmistotuki

Muun muassa FreeBSD, Oracle Solaris, Red Hat Enterprise Linux, SUSE Linux Enterprise Server ja VMware ESXi tukevat RDMA-ratkaisuja.
Ronald Raldes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ronald Raldes Balcázar
Syntymäaika: 20. huhtikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Santa Cruz, Bolivia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: Oriente Petrolero
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–1999 | Destroyers | – | (–) |
| 2000–2003 | Oriente Petrolero | 131 | (9) |
| 2004–2008 | Rosario Central | 136 | (3) |
| 2008–2009 | Al-Hilal | – | (–) |
| 2009 | Cruz Azul | 2 | (0) |
| 2009–2010 | Maccabi Tel Aviv | 24 | (0) |
| 2010–2013 | Colón | 72 | (0) |
| 2014– | Oriente Petrolero | 54 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 419 | (14) |
Maajoukkue
| 2001– | Bolivia | 82 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. kesäkuuta 2015.
Ronald Raldes Balcázar (s. 20. huhtikuuta 1981 Santa Cruz) on bolivialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Raldes edustaa bolivialaista Oriente Petroleroa.
Rikkola

Rikkola on:
Rikkola, kylä Jääskessä Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
Rikkola, kylä Viipurin maalaiskunnassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rikkola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Roger Gracie

| Roger Gracie |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1981 (ikä 43) Rio de Janeiro
Kansalaisuus:   Brasilia
Vapaaottelija
Aktiivisena:  2006–2017
Pituus:  194 cm
Paino:  84 kg
Painoluokka:  Alempi raskassarja (2006–2011, 2014–2017) keskisarja (2012–2013)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  Brasilialainen jujutsu, thainyrkkeily
Seura:  Evolve MMA (2016–2017)
Tilastot
Ottelut:  10
Voitot:  8
– tyrmäyksellä:  1
– luovutuksella:  6
– päätöksellä:  1
Tappiot:  2
Aiheesta muualla
www.rogergracie.com
Roger Gracie Gomes (s. 26. syyskuuta 1981 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen brasilialaisen jujutsun harjoittaja ja uransa lopettanut vapaaottelija. Hän on entinen ONE Championshipin alemman raskaansarjan mestari.
Roger kuuluu tunnettuun Gracien sukuun. Hänen isoisänsä on brasilialaisen jujutsun kehittäjä Carlos Gracie. Roger on voittanut brasilialaisen jujutsun maailmanmestaruuden neljätoista kertaa. Hän päätti jujutsun kilpauransa heinäkuussa 2017.
Vapaaottelu

Gracie otteli ensi kerran BodogFight: USA vs. Russia -tapahtumassa 2. joulukuuta 2006 Ron Watermania vastaan. Ottelu päättyi Gracien voittoon käsilukolla ensimmäisessä erässä. Seuraavan kerran Gracie otteli vuonna 2008 Japanissa, World Victory Road Presents: Sengoku 2 -tapahtumassa. Hän voitti uransa toisen ottelun Yuki Kondoa vastaan myöskin ensimmäisessä erässä.
Vapaaottelu > Strikeforce

Toukokuussa 2009 Strikeforce vahvisti tekevänsä moniotteluisen sopimuksen Gracien kanssa. Lopulta vuotta myöhemmin Gracie otteli uransa kolmannen ottelun Strikeforce-organisaation järjestämässä Strikeforce: Heavy Artillery -tapahtumassa entistä UFC:n raskaansarjan mestaria Kevin Randlemania vastaan. Gracie onnistui lopulta voittamaan ottelun toisessa erässä kuristuksella. Gracie voitti myös neljännen ottelunsa kuristuksella Trevor Prangleyta vastaan Strikeforce: Diaz vs. Cyborg -tapahtumassa vuonna 2011. Kesäkuussa 2011 Gracie joutui vetäytymään heinäkuun Strikeforce: Fedor vs. Henderson -tapahtumaan suunnitellusta ottelusta Strikeforcen alemman raskaansarjan entistä mestaria Muhammed Lawalia vastaan loukkaantumisen vuoksi. Muutamaa päivää myöhemmin kaksikon ottelu siirrettiin 10. päivälle syyskuuta 2011. Gracie hävisi ottelun ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä.
10. helmikuuta 2012 GracieMag ilmoitti Twitterissä Gracien tehneen sopimuksen UFC:n kanssa ja harjoittelevan ennen avausotteluaan Anderson Silvan kanssa. Kaksi päivää myöhemmin UFC:n puheenjohtaja Dana White tyrmäsi huhut sopimuksesta. Gracie päätti sitä vastoin siirtyä ottelemaan painoluokkaa alemmaksi ja otteli ensimmäisen kerran keskisarjassa Keith Jardinea vastaan. Ottelu käytiin Strikeforce: Rockhold vs. Kennedy -tapahtumassa 14. heinäkuuta 2012. Gracie voitti ottelun tuomariäänin.
Vapaaottelu > UFC

Strikeforcen lakkautumisen myötä UFC ilmoitti valitsevansa organisaatiosta kaksikymmentä ottelijaa UFC:hen. Gracie oli yksi heistä, jonka myötä hänestä tuli neljäs UFC:ssä otellut Gracie-suvun jäsen. Maaliskuussa Gracien julkistettiin ottelevan ensimmäisen UFC-ottelunsa Tim Kennedyä vastaan 6. heinäkuuta 2013 UFC 162 -tapahtumassa. Gracie hävisi ottelun yksimielisellä päätöksellä. Tapahtuman jälkeen hänet vapautettiin sopimuksesta.
Vapaaottelu > ONE Championship

Gracie sai uuden sopimuksen ONE Championshipin kanssa ja palasi tämän myötä takaisin keskisarjasta alempaan raskaaseensarjaan. Hän otteli ensi kerran joulukuussa 2014 ONE FC 23: Warrior's Way -tapahtumassa, sitten vapauduttuaan UFC:stä. Gracie kohtasi James McSweeneyn, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Gracie otteli seuraavan kerran toukokuussa 2016 Michal Pasternakia vastaan ONE Championshipin alemman raskaansarjan mestaruudesta. Gracie voitti mestaruuden kuristuksella ensimmäisessä erässä. Kamppailun jälkeen Gracie ilmoitti tavoitteekseen voittaa myös keskisarjan mestaruuden. Lopetettuaan jujutsun kilpauransa hän päätti samalla myös vapaaottelu-uransa.
Ottelut

| Tulos | Tilasto | Vastustaja | Ratkaisu | Tapahtuma | Päivämäärä | Erä | Aika | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Voitto | 8–2 |  Michal Pasternak | Luovutus (käsitriangeli kuristus) | ONE Championship 42: Ascent to Power | 6.5.2016 | 1 | 2:13 | Voitti ONE'n alemman raskaansarjan mestaruuden |
| Voitto | 7–2 |  James McSweeney | Tekninen tyrmäys (etupotku vartaloon ja lyönnit) | ONE FC 23: Warrior’s Way | 3.12.2014 | 3 | 3:15 |  |
| Tappio | 6–2 |  Tim Kennedy | Päätös (yksimielinen) | UFC 162 | 6.7.2013 | 3 | 5:00 |  |
| Voitto | 6–1 |  Anthony Smith | Luovutus (käsitriangeli) | Strikeforce: Marquardt vs. Saffiedine | 12.1.2013 | 2 | 3:16 |  |
| Voitto | 5–1 |  Keith Jardine | Päätös (yksimielinen) | Strikeforce: Rockhold vs. Kennedy | 14.7.2012 | 3 | 5:00 |  |
| Tappio | 4–1 |  Muhammed Lawal | Tyrmäys (lyönnit) | Strikeforce World Grand Prix: Barnett vs. Kharitonov | 10.9.2011 | 1 | 4:33 |  |
| Voitto | 4–0 |  Trevor Prangley | Luovutus (takakuristus) | Strikeforce: Diaz vs. Cyborg | 29.1.2011 | 1 | 4:19 |  |
| Voitto | 3–0 |  Kevin Randleman | Luovutus (takakuristus) | Strikeforce: Heavy Artillery | 15.5.2010 | 2 | 4:10 |  |
| Voitto | 2–0 |  Yuki Kondo | Luovutus (takakuristus) | World Victory Road Presents: Sengoku 2 | 18.5.2008 | 1 | 2:40 |  |
| Voitto | 1–0 |  Ron Waterman | Luovutus (käsilukko) | BodogFight: USA vs. Russia | 2.12.2006 | 1 | 3:38 |  |
Aiheesta muualla

Vapaaottelutilastot Sherdogin Fight Finder -tietokannassa (englanniksi)
ONE Championshipin alemman raskaansarjan mestarit
Rochesterin yliopisto

| Rochesterin yliopisto> University of Rochester |
| --- | --- |
  

Motto:  Meliora ("Aina paremmin")
Perustettu:  1850
Tyyppi:  Yksityinen
Säätiön varat:  1.75 miljardia dollaria (2008)
Henkilökunta:  1331 (2008–09)
Opiskelijoita:  5066 (2008–09)
Jatko-opiskelijoita:  4357 (2008–09)
Sijainti:  Rochester, New York  Yhdysvallat
Sivusto:  http://www.rochester.edu/
Rochesterin yliopisto (engl. University of Rochester) on yksityinen tutkimus- ja opetusyliopisto Rochesterin kaupungissa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopistoon kuuluu kuusi tiedekuntaa:
The College of Arts, Sciences, and Engineering
College of Arts and Sciences
School of Engineering and Applied Sciences
Eastman School of Music
Margaret Warner Graduate School of Education and Human Development
William E. Simon Graduate School of Business Administration
School of Medicine and Dentistry
School of Nursing
Vuonna 2008 perustutkinto-opiskelijan opiskelumaksu yliopistossa oli 36 410 dollaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rochesterin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Robin Waterfield

Robin Anthony Herschel Waterfield (s. 1952) on brittiläinen antiikintutkija, kääntäjä ja kirjailija.
Elämä

Waterfield syntyi vuonna 1952, ja opiskeli antiikin kirjallisuutta Manchesterin yliopistossa. Hän tutki kreikkalaista filosofiaa Cambridgen yliopiston King's Collegessa vuoteen 1978, jonka jälkeen hän siirtyi luennoijaksi Newcastlen yliopistoon ja myöhemmin St Andrewsin yliopistoon. Waterfield on kääntänyt ja toimittanut useita antiikin filosofian ja muun antiikin kirjallisuuden teoksia, kuten Platonin, Ksenofonin, Aristoteleen, Plutarkhoksen ja Herodotoksen teoksia. Niitä on julkaistu muun muassa Penguin Classics -sarjassa.
Teokset > Käännökset

Plato: Philebus (käännös, johdanto ja selitykset), Penguin Books (Penguin Classics), 1982
Plato: Theaetetus (käännös, johdanto ja selitykset), Penguin Books (Penguin Classics), 1987
Plato: Hippias Major, Hippias Minor, Euthydemus (käännös, johdanto ja selitykset) teoksessa Plato: Early Socratic Dialogues (toim. T. J. Saunders), Penguin Books (Penguin Classics), 1987
Ps.-Iamblichus: The Theology of Arithmetic (käännös, johdanto ja selitykset; esipuhe K. Critchlow), Phanes Press, 1988
Xenophon: Conversations of Socrates (käännökset: Apology, Memorabilia, Symposium, Oeconomicus; sekä johdanto ja selitykset; osin uusi versio H. Tredennickin toimittamasta), Penguin Books (Penguin Classics), 1990
Plutarch: Essays (käännös; johdanto ja selitykset I. G. Kidd), Penguin Books (Penguin Classics), 1992
Epicurus: Letter on Happiness (käännös ja elämäkerta; johdanto J. McDade, S.J.), Rider Books, 1993
Plato: Republic (käännös, johdanto ja selitykset), Oxford University Press, 1993 (World's Classics, 1994; Book of the Month Club, February 1994)
Plato: Symposium (käännös, johdanto ja selitykset), Oxford University Press (World's Classics), 1994
Plato: Gorgias (käännös, johdanto ja selitykset), Oxford University Press (World's Classics), 1994
Plato: Statesman (käännös; johdanto ja selitykset J. Annas), Cambridge University Press (Cambridge Texts in the History of Political Thought), 1995
Aristotle: Physics (käännös; johdanto ja selitykset D. Bostock), Oxford University Press (World's Classics), 1996
Xenophon: Hiero the Tyrant and Other Treatises (käännökset: Agesilaus, Hiero, Ways and Means, On Horsemanship, On Hunting and Hipparchicus; johdanto ja selitykset P. Cartledge), Penguin Books (Penguin Classics), 1997
Herodotus: The Histories (käännös; johdanto ja selitykset C. Dewald), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 1998 (History Book Club, Book of the Month Club, Reader's Subscription, BCA)
Plutarch: Greek Lives (käännös; johdanto ja selitykset P. Stadter), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 1998
Plutarch: Roman Lives (käännös; johdanto ja selitykset P. Stadter), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 1999
The First Philosophers: The Presocratics and the Sophists (käännös, johdanto ja selitykset), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2000
Euripides: Orestes and Other Plays (Ion, Orestes, Phoenician Women, Suppliant Women; käännös; johdanto E. Hall; selitykset J. Morwood), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2001
Euripides: Heracles and Other Plays (Alcestis, Heracles, Heraclidae, Cyclops; käännös; johdanto E. Hall; selitykset J. Morwood), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2002
Plato: Phaedrus (käännös, johdanto ja selitykset), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2002
Xenophon: The Expedition of Cyrus (käännös; johdanto ja selitykset T. Rood), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2005
Plato: Timaeus and Critias (käännös; johdanto ja selitykset A. Gregory), Oxford University Press (Oxford World's Classics), 2008
Teokset > Akateeminen ja tietokirjallisuus

Prophet: The Life and Times of Kahlil Gibran, Allen Lane, 1998 (Penguin, 1999)
Hidden Depths: The Story of Hypnosis, Macmillan, 2002
Athens: From Ancient Ideal to Modern City, Macmillan, 2003
Xenophon's Retreat: Greece, Persia, and the End of the Golden Age, Faber and Faber/Harvard University Press, 2006
Why Socrates Died: Dispelling the Myths, Faber and Faber/Norton/McClelland & Stewart, 2009
Before Eureka: The Presocratics and Their Science, The Bristol Press, 1989
Plato: Gorgias, Analysis and Commentary, Project Archelogos, 2001
Teokset > Lastenkirjallisuus

Rebel Planet, Puffin Books (Puffin Fighting Fantasy Gamebook 18), 1985
Masks of Mayhem, Puffin Books (Puffin Fighting Fantasy Gamebook 23), 1986
Phantoms of Fear, Puffin Books (Puffin Fighting Fantasy Gamebook 28), 1987
The Money Spider (yhdessä Wilfred Daviesin kanssa), Penguin Books (Penguin Plus), 1988
The Water Spider (yhdessä Wilfred Daviesin kanssa), Penguin Books (Penguin Plus), 1988
Deathmoor, Puffin Books (Puffin Fighting Fantasy Gamebook 55), 1994
Aiheesta muualla

Robin Waterfieldin kotisivut (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Robin Waterfield
Käännös suomeksi
HMCS Assiniboine

| HMCS Assiniboine |
| --- | --- |
 HMS Kempenfelt

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston, Hampshire
Kölinlasku:  18. lokakuuta 1930
Laskettu vesille:  29. lokakuuta 1931
Palveluskäyttöön:  19. lokakuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1952
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 397,1 t (standardi) 1 973,2 t (max)
Pituus:  100,3 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  36 000 hv
Nopeus:  35,5 solmua
Miehistöä:  181 (10 upseeria, 171 miehistön jäsentä)
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,7" Mk IX yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 2 x QF 2 naulan Mk II yksiputkisina Mk II -asennuksina 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea 18 x syvyyspommia
HMCS Assiniboine (viirinumero D18 vuodesta 1940 I18) oli Kanadan laivaston River-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston C-luokan laivueenjohtaja HMS Kempenfelt.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1929 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin lokakuussa 1930. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1931 nimellä HMS Kempenfelt ja valmistui 30. toukokuuta 1932.
Palvelus

Alus palveli Britannian kuninkaallisessa laivastossa toisen maailmansodan alkuun, jolloin se oli liitettynä Plymouthin paikallislaivueeseen. Alus siirrettiin lokakuussa Kanadan laivastolle, joka nimesi sen HMCS Assiniboineksi.
Aluksen miehistö valtasi helmikuussa 1940 San Domingon edustalla risteilijä HMS Dunedinin kanssa saksalaisen saarronmurtajan Hannoverin, josta valmistettiin ensimmäinen saattuetukialus. Tämän jälkeen alus osallistui Atlantin saattueiden suojaamiseen. Alukselle asennettiin vuoden 1941 puolivälissä kaksi Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä, tulenjohtojärjestelmä, tyypin 286 tutka sekä lisättiin syvyyspommien lukumäärää.
Assiniboinen suojatessa 6. elokuuta 1942 saattuetta SC94, se upotti törmäämällä Saksan laivaston sukellusveneen U-210. Yliajoa edelsi tykistötaistelu, jossa hävittäjä vaurioitui pahoin. Telakalta palattuaan alus palasi saattuepalvelukseen, kunnes törmättyään 2. maaliskuuta 1943 toiseen sukellusveneeseen joutui palaamaan telakalle. Aluksen ollessa telakalla tehtiin 30. kesäkuuta päätös aluksen muuttamisesta saattuehävittäjäksi.
Alus otti osaa Normandian maihinnousuun.
Alus poistettiin palveluksesta 8. elokuuta 1945, mutta se haaksirikkoutui Prinssi Edwardin saarella 10. marraskuuta. Hylky myytiin romutettavaksi Guard Salvage Companylle.
Greatest Hits (Kari Peitsamo ja Ankkuli)

| Greatest Hits Kari Peitsamo ja Ankkuli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Pekka Nurmikallio
 Kesto: 36.41
 Levymerkki: Johanna
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Levylaulaja 1980 | Greatest Hits 1980 | Gulliverin retket 1981 |
Greatest Hits on Kari Peitsamon ja Ankkulin viides ja Peitsamon seitsemäs albumi vuodelta 1980. Se on samalla ensimmäinen Ankkuli-yhtyeen albumi, jonka kaikilla raidoilla soittaa varsinainen Ankkuli-yhtye Peitsamo–Majamaa–Siirtola. Levyn kannessa on kuva Peitsamosta esiintymässä Ylen Hepskukkuu-ohjelmassa studio-orkesterin kanssa.
Levyltä julkaistiin single Koputa kolmasti (oveen rakkauden) / Aabrahamin kapakka.
Albumi ei nimestään huolimatta ole kokoelmalevy vaan sisältää ainoastaan ennenjulkaisemattomia levytyksiä. Kappaleista neljä on merkitty käännösversioiksi kansainvälisesti tunnetuista rock-kappaleista. Toimittaja Juha Merimaan mukaan lisäksi "Synnyin rokkaamaan" on Creedence Clearwater Revival -käännös, "Mystiikkaa" on  käännös John Mayallin kappaleesta "Dream with Me" ja "Täytyy mennä Viikiin" Mayallin kappaleesta "Thinking of my Woman". Vuonna 2015 Peitsamo kommentoi, että kappaleita merkittiin omiin nimiin, koska niiden käännöksille ei saatu lupia.
Rocket Records julkaisi albumin yhteispainoksena yhtyeen seuraavan Vallankumous-abumin kanssa alkuvuodesta 2015.
Kappaleet > A-puoli

Aabrahamin kapakka – 2.55
Ilpo (Cocaine) – 2.34
Pois on Alice – 2.25
Beatnik – 2.16
Et mua kiinni saa (You Can't Catch Me) – 2.58
Synnyin rokkaamaan – 2.05
Täytyy mennä Viikiin – 2.12
Postikortti – 1.07
Kappaleet > B-puoli

Mystiikkaa – 2.20
Koputa kolmasti (oveen rakkauden) – 2.18
Paluu menneisyyteen (Living in the Past) – 1.06
Voima – 8.08
Hei Päivi (Hey Baby) – 2.30
Rock-juna – 1.47
Kaikki laulut Kari Peitsamo, paitsi Ilpo ja Hei Päivi J. J. Cale–K. Peitsamo, Et mua kiinni saa C. Berry–K. Peitsamo,  Paluu menneisyyteen Ian Anderson–K. Peitsamo
Kari Peitsamo ja Ankkuli

Kari Peitsamo (laulu ja kitara)
Yrjö Majamaa (rummut)
Harri Siirtola (basso ja taustalaulu)
Robert Herbin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Robert Herbin vuonna 1979.
Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Herbin
Syntymäaika: 30. maaliskuuta 1939
Syntymäpaikka: Pariisi, Île-de-France, Ranska
Kuolinaika: 27. huhtikuuta 2020 (81 vuotta)
Kuolinpaikka: Saint-Étienne, Loire, Ranska
Pelipaikka: toppari
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1957–1972 1974–1975 |  AS Saint-Étienne  AS Saint-Étienne | 382 (77) 1 (1) |
Maajoukkue
| 1960–1968 |  Ranskan maajoukkue | 23 (3) |
Valmennusura
1972–1983 1983–1985 1985–1986 1986–1987 1987–1990 1991–1995 1997–1998:  AS Saint-Étienne  Olympique Lyonnais  Al-Nassr  RC Strasbourg  AS Saint-Étienne  Red Star  AS Saint-Étienne
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Robert Herbin (30. maaliskuuta 1939 – 27. huhtikuuta 2020) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja puolustaja. Hän voitti urallaan yhdeksän Ranskan mestaruutta AS Saint-Étiennen pelaajana ja valmentajana.