stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kulturväven

| Kulturväven |
| --- | --- |
 Kulturväven maaliskuussa 2014.
Sijainti:  Uumaja, Ruotsi
Koordinaatit:  63°49′30″N, 20°15′36″E
Rakennustyyppi:  kulttuuritalo
Valmistumisvuosi:  2014
Suunnittelija:  Snøhetta
Rakennuttaja:  Tyréns
Urakoitsija:  Skanska
Kerrosala:  24 000 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kulturväven on kulttuurikeskus Uumajassa, Uumajanjoen rannalla, Ruotsissa. Kulturväven avattiin syksyllä 2014, samana vuonna, kun Uumaja oli toinen kahdesta Euroopan kulttuuripääkaupungista. Keskus sisältää useita kulttuurillisia laitoksia, jotka on siirretty kaupungin muista osista sinne, kuten myös joitakin uusia kulttuurillisia aloitteita. Siellä järjestetään sekä kaupallisia että ei-kaupallisia tapahtumia. Rakennusten kustannukset, muodostetut yhteistyöt ja kaupunginkirjaston siirtäminen uuteen rakennukseen aiheuttivat keskustelua Uumajassalähde?.
Rakennus

Rakennus kattaa suurimman osan Heimdalin alueesta, ja se sijaitsee Uumajan keskustassa, Storgatanin ja Uumajanjoen välissä. Kulturväveniä rakennettiin vuosina 2011–2014 osana kaupungin Kaupunki siltojen välissä -kehitysprojektia. Uumajan kunta oli asiakas ja paikallinen kiinteistöyhtiö Balticgruppen yhteisomistuksessa olevan Väven-yhtiön kautta Umeå AB:ssäselvennä
Kulturväven koostuu kahdesta rakennuksesta, jotka yhdistyvät yhdeksi kolmannessa kerroksessa, muodostaen portaalin Strandgatanin yläpuolelle. Lähimpänä jokea oleva rakennus, Strandgatanin eteläpuolella, sisältää neljä kerrosta, ja sisältää niin sanotun "mustan laatikon", jossa on tilaa 400 istumapaikalle tai 1 000 seisovalle kävijälle. Neljättä tasoa alemmat rakennukset lähimpänä Storgatania muodostavat noin 15 000 neliömetrin alueen, jotka Uumajan kunta luovutti yritysten ja kirjaston käyttöön. Siellä on myös katettu kauppahalli Stora Hotelletin välittömässä läheisyydessä. Viidennestä tasosta ylöspäin on hotelli, konferenssitiloja ja ravintola.
Alue on kokonaisalaltaan 24 000 neliömetriä, ja kokonaiskustannusten arvioitiin olevan noin 700 miljoonaa, pois lukien sisustus. Arkkitehdit olivat norjalainen Snøhetta ja ruotsalainen White arkitekter, jotka osallistuivat myös useiden Uumajan yliopiston taidekampuksen rakennusten rakentamiseen.
Melko rohkean suunnittelun väitettiin jo ennen avajaisia olevan plagiointia, koska useita samankaltaisia julkisivuja – jotka on suunnitellut tanskalainen yritys Vilhelm Lauritzen Arkitekter – on pystytetty Kööpenhaminaan jo vuosina 2006–2008. Nämä vanhemmat rakennukset suunnitellut arkkitehti ei kuitenkaan pitänyt Uumajan rakennelmaa plagiointina.
Ympäristö

Rakennuksen ulkopuolelle pystytettiin kirjailija-toimittaja Stieg Larssonin muistomerkki. Hänestä tuli Uumajan kunniakansalainen vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Kulturvävenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hanna Ojala

| Hanna Ojala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1973 Kangasala
Ammatti:  teatteriohjaaja, dramaturgi, näytelmäkirjailija
Hanna Ojala (s. 1973 Kangasala) on suomalainen teatteriohjaaja, dramaturgi ja näytelmäkirjailija.
Ojala on opiskellut Manchester School of Theatressa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän on työskennellyt vierailevana ohjaajana Oulun, Rovaniemen, Kemin, Rauman, Hämeenlinnan, Vaasan, Kokkolan, Kajaanin ja Kuopion kaupunginteattereissa. Ojalan kirjoittama näytelmä Sara Wacklinin Oulu palaa (2019) pohjaa löyhästi Sara Wacklinin kronikkaan Sata muistelmaa Pohjanmaalta. Ojala on kiinnostunut historiallisen herstoryn kertomisesta.
Kaleva-lehden mukaan Ojala on saanut kiitosta ”mahdottomista” töistään . Dramatisoijana Ojalan on kuvattu uuttavan proosateoksesta itsenäisen näytelmän ja luovan teoksen uudestaan. Ojalan dramatisointeja ovat mm. Anni Kytömäen Kultarinta-romaanin pohjalta kirjoitettu näytelmä sekä Anneli Toijalan kahden romaanin pohjalta kirjoitettu Punainen maa, valkea meri. Ojala on tehnyt käsikirjoittajana yhteistyötä myös Yle Draaman kanssa.
Ohjauksia

Hovimäki (Porin Teatteri 2024)
Ennen lintuja (Seinäjoen kaupunginteatteri 2023)
Nimeni on BRÖYER (Helsingin kaupunginmuseo Hakasalmen Huvila 2023)
Anu P. (Rovaniemen Teatteri 2021)
Neito kulkee vetten päällä (Kuopion kaupunginteatteri 2021)
Sara Wacklinin Oulu palaa (Oulun kaupunginteatteri 2019)
Isä (Vaasan kaupunginteatteri 2019)
Punainen maa, valkea meri (Kajaanin kaupunginteatteri 2018)
Luonnon laki (Vaasan kaupunginteatteri 2017)
Kultarinta (Kokkolan kaupunginteatteri 2016)
Säikky (Kokkolan kaupunginteatteri 2014)
Onnennumerot (Rauman kaupunginteatteri 2013)
Bussi Somerolle – Rauli Baddingin tarina (Kemin kaupunginteatteri 2011)
Kevään viimeiset kokeet (Rovaniemen Teatteri 2009)
August Tåg

| August Tåg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Johan August Tåg
Syntynyt: 16. elokuuta 1871 Närpiö
Kuollut: 1. helmikuuta 1959 (87 vuotta) Närpiö
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  maanviljelijä
Arvonimi: kunnallisneuvos (1937)
Poliitikko
Puolue:  Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Asema:  Kansanedustaja
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Puoliso:  Anna Henrika Sigg (1897–)
Josef August Tåg (16. elokuuta 1871 Närpiö – 1. helmikuuta 1959 Närpiö) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Tåg toimi kansanedustajana kymmenen vuoden ajan, helmikuusta 1911 maaliskuuhun 1919 ja syyskuusta 1927 heinäkuuhun 1929. Hänet valittiin eduskuntaan viisissä vaaleissa Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän vaikutti kansanedustajavuosinaan maatalousvaliokunnassa, rautatievaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Tåg toimi poliittisella urallaan myös Närpiön kunnanvaltuuston jäsenenä ja sen puheenjohtajana sekä valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1943. Vuonna 1937 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Kansakoulun käynyt Tåg syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata Närpiössä vuodesta 1899. Tåg oli naimisissa Anna Henrika Siggin kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897.
Tåg kuoli helmikuussa 1959 kotikunnassaan Närpiössä. Hän oli kuollessaan 87-vuotias.
Vänortsparken

| Vänortsparken |
| --- | --- |
 Vänortsparken kesäkuussa 2007.
Sijainti:  Uumaja, Ruotsi
Koordinaatit:  63°49′28″N, 20°16′6″E
Perustettu:  1851
Vänortsparken on Uumajassa, Ruotsissa sijaitseva puisto. Sen eteläpuolella sijaitsevat Storgatan sekä Uumajan kaupunginkirkko, idässä Östra Kyrkogatan ja pohjoisessa Kungsgatan.
Puiden istuttaminen puistoon aloitettiin vuonna 1851. Vuonna 1888 puisto paloi pahoin tulipalossa. Puiston niminä olivat käytössä ennen vuotta 1985 Skolparken ja Kyrkotorget. Vuonna 1985 puisto laitettiin perusteellisesti uusiksi, ja samalla sen nimi muutettiin Vänortsparkeniksi. Puistossa on kulhonmuotoinen nurmialue, jota ympäröivät pensaat ja puut. Puiston läpi kulkee keinotekoinen puro sekä kolme siltaa. Nurmialuetta käytetään säännöllisesti erilaisiin tapahtumiin, kuten ulkona voimistelemiseen.
Historia

Varhaisina aikoina Uumajan kaupungin hengellisen ja hallinnollisen keskustan muodostivat lääninhallintokeskuksen, kirkon sekä Vänortsparkenin alue. Vänortsparkenin nykyinen tontti on ollut aina avoin paikka. 1700-luvun puolivälissä tontti toimi aukiona ja mahdollisesti ryytitarhana. Sen idän puoleiselle tontille rakennettiin vuonna 1810 Trivialskolan, josta tuli myöhemmin tyttöjen alkeisoppilaitos. Se toimi vuoteen 1888 saakka, jolloin Uumajassa oli suuri tulipalo. Tulipalon jälkeen rakennettiin uusi kolmikerroksinen yläkoulu, Mimerskolan, joka valmistui vuonna 1900. Sen suunnitteli Johan Nordqvist. Koulua laajennettiin Skolgatanin suuntaan kahteen otteeseen 1900-luvun alkupuolella.
Vuonna 1851 kaupunkiin perustettiin yhdistys edistämään puiden istuttamista yleisille paikoille. Siitä tuli myöhemmin puutarhayhdistys, jonka tehtävä oli kylvää Kyrkotorgetille (Kirkkotori) nurmikkoa ja istutuksia vuonna 1858. Molemmat, kirkkotori sekä koulupuisto täytettiin istutuksilla vuonna 1861. Puisto toimi myös jalkapallokenttänä siihen saakka, kunnes Gammliavallen perustettiin vuonna 1925. Puistoa on kutsuttu myös Skolparkeniksi (Koulupuisto), koska sitä ympäröivissä kortteleissa oli näihin aikoihin useita kouluja.
Vuonna 1985 puisto muutettiin ystävyyskuntapuistoksi, eli Vänortsparkeniksi. Siellä on oma paikka kaikille Uumajan ystävyyskunnille, eli Tanskan Helsingørille, Suomen Vaasalle, Venäjän Petroskoille, Norjan Harstadille, Saksan Würzburgille ja Kanadan Saskatoonille. Kungsgatanin suunnassa, puiston luoteiskulmassa, on Ante Dahlstedtin suunnittelema maapalloa esittävä Tellus-niminen taideteos. Se on hitsattua kuparipeltiä, jossa lukee: ”edistäköön kaupunkiemme välinen ystävyys ja ymmärrys rauhaa ja vapautta maapallollamme”.
Puistossa kasvaa myös Ruotsin kaupunginpuutarhurien istuttama Uumajan oma kansallispuu, Betula verrucosa, joka on taalainkoivu.
Aiheesta muualla

Vänortsparken (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Timo Niemi (jääkiekkoilija)

| Timo Niemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. syyskuuta 1992 (ikä 32) Kaustinen, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Timppa, Tinke
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  TUS
Sarja:  III-divisioona
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–2016
Aik. seurat:  Jokipojat (Mestis) Jokerit (SML) Hermes (S-S) Hokki (Mestis) Sport (SML) Mora IK (Allsv.) Peliitat (Mestis)
Timo Niemi (s. 16. syyskuuta 1992 Kaustinen) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa III-divisioonajoukkue TUSissa.
Ura > Maajoukkueura

Niemi on pelannut kaksi nuorten maaottelua.
Thomas Young

| Thomas Young |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1773 Milverton, Somerset, Englanti
Kuollut: 10. toukokuuta 1829 (55 vuotta) Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:  Englantilainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Royal Society
Tutkimusalue:  Fysiikka Egyptologia Fysiologia
Tunnetut työt:  Kaksoisrakokoe Auttoi tulkitsemaan hieroglyfejä Rosettan kivestä
 Nimikirjoitus
Thomas Young (13. kesäkuuta 1773 – 10. toukokuuta 1829) oli englantilainen yleisnero. Hän oli muun muassa egyptologi, fyysikko ja fysiologi. Hänet tunnetaan parhaiten työstään optiikan alalla. Hän huomasi valon taipuvan kaksoisraossa. Tämä oli todiste valon aaltoluonteesta. Young käytti kokeessaan valkoista valoa, jolloin valo taipuu ja muodostaa värispektrin, jossa punainen valo taipuu eniten ja sininen vähiten (vrt. taittuminen).
Elämä > Nuoruusvuodet

Young syntyi Milvertonissa, Englannissa kveekariperheeseen vuonna 1773. Perheen isä oli pankkiiri ja perheeseen syntyi yhteensä 10 lasta, joista Thomas oli vanhin. Young oppi lukemaan jo 2-vuotiaana. Sanotaan myös, että hän oli jo 4-vuotiaana lukenut raamatun läpi kahdesti. Young opiskeli 14-vuotiaana kreikkaa ja latinaa sekä oli hyvin perehtynyt ranskaan, italiaan, hepreaan, kaldeaan, syyriaan, samarianarameaan, arabiaan, persiaan, turkkiin ja amharaan.
Elämä > Opiskeluvuodet ja keski-ikä

Young aloitti lääketieteen opiskelut Lontoossa vuonna 1792. Hän muutti kahden vuoden kuluttua Edinburghiin ja vuosi Edinburghin muuton jälkeen hän muutti Göttingeniin. Göttingenissä vuonna 1796 Youngista tuli fysiikan tohtori ja vuotta myöhemmin hän siirtyi Cambridgen yliopiston Emmanuel Collegeen. Youngin isoisä, Richard Brocklesby, kuoli vuonna 1797 ja jätti Youngille perinnön. Perinnön ansiosta Young ei enää ollut taloudellisesti sidoksissa perheeseensä ja hän muutti Lontooseen osoitteeseen Welbeck Street 48. Young julkaisi monia tieteellisiä töitä nimettömänä koska pelkäsi hänen maineensa puolesta.
Young valittiin luonnonfilosofian professoriksi Royal Institutioniin vuonna 1801. Kahden vuoden työssäoloaikana hän piti yhteensä 91 luentoa.
Elämä > Myöhemmät vuodet

Young kuoli Lontoossa 10. toukokuuta vuonna 1829.
Työ > Fysiikka

Young tunnetaan parhaiten fysiikan saralla hänen kaksoisrakokokeestansa. Kokeessa valo kohdistetaan kahden lähekkäin olevan raon läpi, joista valo taipuu varjostimelle muodostaen interferenssikuvion. Young suoritti kokeen vuonna 1802 ja loi interferenssilait. Hän huomasi valon vahvistuvan säteiden kulkiessa eri reittejä ja aallon huippujen osuessa kohdakkain. Muissa tapauksissa valo taas heikkeni. Young antoi näin selityksen Newtonin renkaille. Interferenssikuvioonsa vedoten Thomas Young esitteli vuonna 1803 Lontoon kuninkaallisen tiedeseuran jäsenille, että Isaac Newtonin käsitys valosta suoraviivaisesti etenevänä hiukkassuihkuna oli väärä, ja että valo todellisuudessa olisi poikittaista aaltoliikettä. Kaksoisrakokokeen lisäksi Youngin nimi esiintyy kimmokertoimessa, jota kutsutaan myös Youngin moduuliksi.
Työ > Hieroglyfit

Egyptistä löytynyt Rosettan kivi kiinnosti Youngia. Young olikin ensimmäisiä, jotka yrittivät ratkaista hieroglyfien arvoitusta. Työssä häntä auttoi paljon monien kielten osaaminen. Apunaan hän käytti Åkerbladin listaa, jossa oli eritelty paikkojen ja henkilöiden nimiä. Listan avulla Young selvitti muutamien henkilöiden nimet hieroglyfeistä, muun muassa Kleopatran. Selvittäessään hieroglyfien merkitystä, Young käytti tekniikkaa, jossa hän laski kreikkalaisia sanoja, jotka toistuivat tekstissä usein ja etsi vastaavat merkit hieroglyfeistä laskemalla kuinka usein ne toistuvat kivessä. Young julkaisi löytönsä vuonna 1819.
Työ > Lääketiede

Young tutki paljon näköä ja näkemiseen liittyvää fysiologiaa. Hän keksi niin sanotun kolmiväriteorian, jota hän ehdotti värinäkemisen kivijalaksi. Tämän lisäksi hän selosti ensimmäisenä vuonna 1801 astigmatismia eli optisen järjestelmän kuvausvirhettä.
Työ > Kielet

Thomas Young kirjoitti Encyclopaedia Britannicaan ja vertailee "Languages"-artikkelissaan 400 kielen kielioppia ja sanastoa.
Työ > Musiikki

Young oli kiinnostunut musiikista. Musiikin saralla hän kehitti niin sanotun Youngin temperamentin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Young, Thomas: A course of lectures on natural philosophy and the mechanical arts.  London:  J. Johnson, 1807.  Teoksen verkkoversio (viitattu 18.6.2021). (englanniksi)
Beléndez, Augusto: Thomas Young and the Wave Nature of Light OpenMind BBVA.  13.6.2015. Viitattu 18.6.2021. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  zbMATH 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Mathematical elements of natural philosophy, 2002
Rosettan kivi
Mieletön vilppi

| Mieletön vilppi |
| --- | --- |
Tyyli:  True crime -dokumentti
Kestoaika:  3 x 45 min
Perustuu:  Marko Erolan kirjoihin
Pääosissa:  Jouni Ranta, Veli Seppä
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  Suomi
Esitetty:  5.8.2024 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  3
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jari Lähteinen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Juho Harjula, Joona Kortesmäki
Ohjaaja(t):  Terjo Aaltonen
Käsikirjoittaja(t):  Terjo Aaltonen, Marko Erola
Tuotantoyhtiö(t):  Kameron
Mieletön vilppi on Elisa Viihteen, Nelosen ja Ruudun true crime -dokumenttisarja.
Sarja perustuu Marko Erolan kirjoihin Vilpitön mieli – miten myin Suomen täyteen väärennettyä taidetta (Tammi 2017) ja Mieletön vilppi – tositarinoita suuresta taidehuijauksesta (Tammi 2020), jotka kertovat Jouni Rannan ja Veli Sepän tarinat paljastaen samalla suomalaisen taideväärentämisen mittakaavan.
Jouni Ranta (s. 1950) teki taulukauppaa yli 30 vuotta muun muassa Turussa ja Helsingissä toimineissa taidegallerioissa. Ranta tuomittiin väärennösten levittämisestä kahteen vankilatuomioon, ensin vuonna 2005 kahdeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi ja vuonna 2019 puoleksitoista vuodeksi, ja hän kärsi kummastakin noin puolet.
Veli Seppä (1947–2022) oli hitsaaja ja Suomen taidehistorian tuotteliain väärentäjä. Seppä tehtaili 1980-luvulta lähtien tuhansia väärennöksiä tunnettujen taiteilijoiden, esimerkiksi Akseli Gallen-Kallelan, Helene Schjerfbeckin ja Reidar Särestöniemen maalauksista ennen kuin sai ehdollisen tuomion vuonna 2017.
Storgatan (Uumaja)

| Storgatan |
| --- | --- |
 Storgatan
Maa:   Ruotsi
Tieluokka:  katu
Pituus:  4 km
Päällyste:  asfaltti
Kaistaluku:  2-kaistainen
Muodostettu:  1622
Storgatan Uumajan keskustassa.
Storgatan on Uumajan keskustan pisin katu, pituudeltaan noin neljä kilometriä. Storgatan yhdistää keskustan alueet Uumajanjoen pohjoisrantaan. Reitti kulkee Tvärånin vanhalta kaupunkialueelta lännestä Uumajan itäiselle rautatieasemalle, lähelle Norlannin yliopistollista sairaalaa.
Tvårånissa Storgatan vaihtuu Backenvägeniin, joka puolestaan yhdistää länsiosassa Grubben, Grisbackan ja Backenin kaupunginosat. Storgatanin varrella on useita Uumajan kunnan kuuluisia monumentteja sekä viisi kaupungin tärkeimmistä puistoista. Vuonna 2006 Storgatanin läpi kulki keskimäärin noin 8 900 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Historia

Kun Uumaja perustettiin vuonna 1622 Uumajanjoelle, kartoitettiin kaupunkia ruudukolle, jossa on kaksi pitkittäistä katua rinnakkain joelle ja viisi kohtisuoraa kujaa, jotka kulkivat koko matkan joelle. Eteläinen pitkä katu (nykyisin Storgatan) jatkoi kaupungin rajoilta rantatietä pitkin, joka ulottui Tukholman ja Tornion välille.
Rantatien paikallinen reitti meni Röbäckistä Uumajanjoen lauttojen sijaintipaikkaan Backenkyrkanille, Uumajan läpi ja sitten Nydalajärven eteläkärkeen ja Innertavleen.
Vuonna 1780 Storgatan oli kivetty ja 1782 sen ympärillä olevat talot saivat talonumeronsa, koska oli päätetty, että kaikki talot ja maatilat Uumajassa tulisi numeroida. Numerot tuli maalata puulevylle ja naulata pääsisäänkäyntien yläpuolelle.
Vuonna 1864 Uumaja sai uuden asemakaavan, joka oli saanut vaikutteita Nikolaistadista (nykyinen Vaasan kaupunki), joka oli uudelleenrakennettu vuoden 1852 palon jälkeen. Tässä asemakaavassa katuja levennettiin. Storgatanin leveyttä lisättiin noin 4–5 metristä karkeasti 18 metriin. Uudessa kaavassa oli tilaa myös jalkakäytäville sekä taimien kasvattamiselle pitkin katua. Nämä noin kolme metriä leveät taimet tuli istuttaa kukkien ja pensaiden kanssa asunnonomistajien kustannuksella. Asuntojen omistajat saivat jopa aitavelvoitteen, mikä tarkoittaa, että kadulle näkyvä osa kiinteistöstä oli suojattava lankkuseinällä tai aidalla, ja se oli rakennettava "hyvän maun" mukaisesti. Nämä säännöt eivät kuitenkaan koskeneet jo rakennettuja paikkoja kustannussyiden takia.
Vuonna 1866 Uumajaan vakiintui uusi rakennusjärjestys, jossa pitkin jalkakäytävän reunaa tuli olla istutettuna säännöllisin välimatkoin sopivia lehtipuita ja näin Uumajalla oli sen ensimmäiset katukoivut. Nämä istutettiin pitkin Storgatanin länsiosaa. Koivujen istuttamista ei kuitenkaan tehty kaupungin jalkakäytäville suurella mittakaavalla ennen vuoden 1888 tulipaloa. Vuonna 1892 päätettiin, että koivu oli kaikista sopivin puu istuttaa kaupungin jalkakäytäville.
Kaupungin keskustan muutostyöt 1950–1960-luvuilla vaikuttivat myös Storgatanin varrella oleviin rakennuksiin. Vain muutama vanhoista puutaloista säästyi purkamiselta ja loput korvattiin uudenaikaisilla rakennuksilla, kuten vuoden 1963 Domus-tavaratalo (nykyinen MVG-gallerian), jonka yksi pääty osoittaa Storgatanille.
Vuonna 2002 Storgatanin keskiosa palautettiin enemmän alkuperäiseen muotoonsa. Katu sai 6,5 metriä leveän ajoradan ja viisi metriä leveän kävelytien, jossa ajoradan molemmilla puolilla on koivuja. Koivujen väliin lisättiin parkkipaikkoja.
Kulttuuriperintörakennuksia Storgatanin varrella

Kadun varrella sijaitsevat seuraavat kulttuuriperintörakennukset: Gamla lasarettet, Bagare Thillmans gård, Gamla slöjdskolan, Löjtnant Grahns gård, Pohjois-Norlannin hovioikeus, Färgare Höglanders gård, von Ahnska magasinet, Gamla bankhuset ("smörasken"), Sparbankshuset, Uumajan raatihuone, Handelsbanken, Riksbankshuset, Moritzska gården, Scharinska villan, Ringstrandska villan, Länsresidenset ja Uumajan vanha vankila.
Käännös suomeksi
Assembly (ohjelmointikieli)

Motorola 6800 8-bittisen suorittimen assembly-kielellä kirjoitetun koodin käännöslistausta.
Assembly (usein virheellisesti assembler) on tietokoneen ohjelmointikieli, joka koostuu symbolisesta vastineesta tietylle konekielelle. Toinen nimitys assembly-kielelle on symbolinen konekieli. Eri suoritintyyppejä käyttäville tietokoneille tarvitaan eri assembly-kieli.
Assembly on matalan tason kieli, jota sanotaan myös toisen sukupolven ohjelmointikieleksi. Kieli on isomorfinen ja vastaa läheisesti konekieltä: kielen ominaisuudet ovat yksi-yhteen tai yksi-moneen suhteessa käskykannan ominaisuuksiin. Ylemmän tason kielet käyttävät ei-isomorfista muunnosta.
Konekieli on suorittimen tai vastaavan laitteen ymmärtämä kieli. Konekielen käskyt ovat lukujonoja, ja siksi vaikeita muistaa sekä hahmottaa koodia kirjoitettaessa. Siksi konekielen kirjoittamisen sijaan käytetään yleensä assemblyä. Assembly-ohjelma muutetaan konekieliseksi assembler-kääntäjällä.
Assembly-ohjelma koostuu käskyistä (engl. mnemonics) ja niihin liittyvät operandeista, jotka vastaavat konekielen käskyjä. Lisäksi assembly-kielisessä ohjelmassa on muistiosoitteiden nimiä ja muita apusanoja.
Assemblyn käytön varjopuolia verrattuna C:n tyyppisiin korkean tason kieliin ovat muun muassa ohjelmoinnin vaikeus, hitaus ja virhealttius. Assemblyn käyttö vaatii taitoa ja erityistä tarkkuutta.
Assembly-kieli on huonosti siirrettävä kieli eri suorittimien välillä. Eri suoritintyypeille on erilaiset assembly-ohjelmat.
Historia

Small-Scale Experimental Machine (SSEM) oli ensimmäinen tallennetun ohjelman tietokone, jossa ohjelma voitiin tallettaa tietokoneen muistiin ja ohjelma voitiin ladata ilman fyysisiä muutoksia laitteeseen. 
Konekieli oli koneelle tehokasta käsitellä, mutta ei ihmisille: aluksi tämä ei ollut ongelma koska ohjelmoijat olivat samoja henkilöitä jotka suunnittelivat koneen mutta uusien ohjelmoijien tarpeen kasvaessa laitteiston yksityiskohtien kuvaileminen tuli ongelmaksi. Lisäämällä muistisääntöjä (engl. mnemonics) ohjelmoijan työtä helpotettiin. Muistisääntöjen muuttaminen konekielisiin oli alkuun käsityötä ennen assembler-ohjelman kehittämistä. 
Varhaisen assembly-kielen kehitti Kathleen Booth Automatic Relay Calculatorille.
Termin assembler yleistymiseen liitetään Wilkesin, Wheelerin ja Gillin kirja The preparation of programs for a digital computer (1951).
Ennen vuotta 1954 lähes kaikki ohjelmointi tehtiin matalan tason ohjelmointikielillä kuten konekielellä tai assemblyllä.