stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tukholman olympiastadion

| Tukholman olympiastadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Tukholma, Ruotsi
Rakennustyöt aloitettu:  1910
Avattu:  1912
Omistaja:  Tukholman kaupunki
Käyttäjät
 Djurgårdens IF (1936–2012, 2015–) AIK (1912–1936) 
Katsojakapasiteetti
 13 145–14 500 
Kentän mitat
 105 × 68 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tukholman Olympiastadion jalkapallo-ottelun Djurgårdens IF–IFK Göteborg aikana vuoden 2006 huhtikuussa.
Tukholman olympiastadion, joka yleensä tunnetaan nimellä Tukholman stadion, sijaitsee Tukholmassa Östermalmin kaupunginosassa lähellä kaupungin ydinkeskustaa. Stadionin suunnitteli arkkitehti Torben Grut. Stadion rakennettiin vuosina 1910–1912 ja se valmistui vuoden 1912 kesäolympialaisten päästadioniksi.
Olympialaisten jälkeen stadion on isännöinyt lukemattomia urheilutapahtumia, kuten yleisurheilua, jalkapalloa ja jääpalloa. Olympialaiset palasivat Tukholmaan 1956, joskin aika pienimuotoisesti, kun stadion isännöi Melbournen olympiakisojen ratsastuskilpailuja. Ratsastuskilpailuja ei voitu suorittaa varsinaisella kisapaikalla, koska Australiassa suhtauduttiin nihkeästi hevosten kuljettamiseen maahan.
Stadion rakennettiin alun perin 20 000 katsojalle, mutta vuoden 1958 yleisurheilun EM-kisoja varten katsomoa laajennettiin 27 000 -paikkaiseksi. Urheilutapahtumien lisäksi stadion on toiminut lukuisten suurten konserttien pitopaikkana. Stadionin kapasiteetti on 14 500 ja konserteissa lähes 35 000. Stadionin yleisöennätys urheilutapahtumassa saavutettiin jääpallon loppuottelussa vuonna 1959, jolloin paikalla oli 28 848 maksanutta katselijaa.
Tukholman stadionilla on tehty enemmän yleisurheilun maailmanennätyksiä kuin millään muulla areenalla, kaikkiaan 83.
Tukholman olympiastadionin arkkitehtuuri yhdistelee piirteitä antiikin urheilustadioneista ja Ruotsin keskiaikaisista kaupunginmuureista. Stadionin ympärysmuuri ja sakaraharjainen kellotorni on rakennettu tummasta, käsinmuuratusta Helsingborgin tiilestä. Stadionille lisättiin 1930-luvulla urheilevia ihmishahmoja esittäviä patsaita.
Galleria

Ilmakuva olympiastadionista
Olympiastadionin sisäänkäynti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tukholman olympiastadion Wikimedia Commonsissa
Allsvenskanin stadionit kaudella 2014
Behrn Arena • Borås Arena • Falkenbergs IP • Friends Arena • Gamla Ullevi  • Grimsta IP  • Guldfågeln Arena  • Kopparvallen  • Swedbank Stadion • Nya Parken • Olympia • Strandvallen • Strömvallen • Tele2 Arena • Örjans Vall
Tunteiden temppelit

| Tunteiden temppelit |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Juha Lassila, 2015.
Ohjaaja:  Jouko Aaltonen
Käsikirjoittaja:  Jouko Aaltonen, Henri Waltter Rehnström, Toni Puurtinen
Tuottaja:  Pertti Veijalainen, Jouko Aaltonen
Säveltäjä:  Markku Kopisto
Kuvaaja:  Timo Peltonen
Leikkaaja:  Tuuli Kuittinen
Pääosat:  Peter von Bagh, Aki Kaurismäki, Matti Kassila jne.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Illume
Ensi-ilta:  4. joulukuuta 2015
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:   suomi,  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunteiden temppelit on Jouko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva, joka käsitteli suomalaisten elokuvateattereiden historiaa ja suomalaisten elokuvissakäyntikokemuksia.
Tuomet

| Tuomet |
| --- | --- |
 Aprikoosin (Prunus armeniaca) hedelmiä.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Tuomet Prunus  L.
Katso myös
   Tuomet Wikispeciesissä   Tuomet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomet, myös kirsikat ja luumut, (Prunus) on ruusukasveihin (Rosaceae) kuuluva kasvisuku. Se sisältää muiden muassa tuomet, kirsikat, luumut, mantelit ja aprikoosit. Suvun kaikilla kasvilajeilla on hedelmänä luumarja.
Suvun lajeja on viljelty tuhansien vuosien ajan.
Luokittelu

Tuomiin kuuluu 336 hyväksyttyä lajia ja lisäksi lukuisia risteymiä. Lajeja esiintyy suuressa osassa maailmaa, esimerkiksi monista Afrikan maista ne kuitenkin puuttuvat luontaisesti. Australiassa, Uudessa-Seelanissa ja Patagoniassa tuomet eivät ole alkuperäisiä, vaan tulokkaita.
Suku on vanhentuneessa luokittelussa jaettu kuuteen alasukuun.
Luokittelu > Lajeja

Prunus americana – amerikanluumupuu
Prunus cocomilia – napolinluumu
Prunus discolor – smyrnanmanteli
Prunus incisa – japaninkääpiökirsikka
Prunus jamasakura – kiinanvuoristokirsikka
Prunus nigra – hurmeluumu eli hurmeluumupuu
Prunus nipponica – leimukirsikka
Prunus petunnikowii – kazakstaninmanteli
Prunus sargentii – rusokirsikka
Prunus sibirica – siperianaprikoosi
Prunus takesimensis – ullunginkirsikka
Prunus tianshanica – tiensaninkirsikka
Amygdalus – mantelit
Prunus bucharica
Prunus davidiana – kiinanpersikka
Prunus dulcis – tarhamanteli eli manteli
Prunus dulcis var. amara – karvasmanteli
Prunus dulcis var. dulcis – makeamanteli
Prunus fasciculata
Prunus fenzliana
Prunus kansuensis
Prunus mira
Prunus pedunculata
Prunus persica – persikka eli tarhapersikka
Prunus spinosissima
Prunus sweginzowii
Prunus tangutica
Prunus tenella – kääpiömanteli
Prunus triloba – ruusumanteli
Cerasus – kirsikat
Prunus avium – imeläkirsikka
Prunus cerasus – hapankirsikka
Prunus fruticosa – euroopankääpiökirsikka
Prunus mahaleb – veikselinkirsikka
Prunus maximowiczii – vienokirsikka
Prunus serrula – tiibetinkirsikka
Prunus yedoensis – yoshinonkirsikka
Laurocerasus – laakerikirsikat
Prunus africana – afrikankirsikka
Prunus laurocerasus – laakerikirsikka
Prunus lusitanica – portugalinlaakerikirsikka
Lithocerasus – kääpiökirsikat
Prunus besseyi, syn. P. pumila var. besseyi – lännenhietakirsikka
Prunus bifrons
Prunus cistena
Prunus glandulosa – mantelikirsikka
Prunus humilis
Prunus incana
Prunus jacquemontii
Prunus japonica – japaninmantelikirsikka
Prunus microcarpa
Prunus prostrata – lamokirsikka
Prunus pumila – hietakirsikka
Prunus pumila var. pumila – hietakirsikka
Prunus pumila var. depressa – lamohietakirsikka
Prunus tomentosa – nukkakirsikka
Prunus utahensis
Padus – tuomet
Prunus buergeriana
Prunus grayana – japanintuomi
Prunus maackii – tuohituomi
Prunus maximowiczii – vienokirsikka
Prunus padus – lehtotuomi eli tuomi
Prunus pensylvanica – pilvikirsikka
Prunus serotina – kiiltotuomi
Prunus serotina var. serotina
Prunus serotina var. alabamensis
Prunus serotina var. virens
Prunus serotina var. salicifolia
Prunus ssiori – sahalinintuomi
Prunus virens
Prunus virginiana – virginiantuomi
Prunus – luumut
Prunus armeniaca – aprikoosi eli hedelmäaprikoosi
Prunus cerasifera – kirsikkaluumupuu eli kirsikkaluumu
Prunus domestica – luumupuu eli luumu eli tarhaluumupuu
Prunus domestica subsp. domestica – jaloluumupuu eli luumupuu
Prunus domestica subsp. insititia – kriikunapuu eli kriikuna
Prunus domestica subsp. ovalis
Prunus domestica subsp. italica
Prunus domestica subsp. prisca
Prunus domestica subsp. syriaca
Prunus mandschurica – mantsurianaprikoosi
Prunus mume – japaninaprikoosi
Prunus salicina – japaninluumu
Prunus spinosa – oratuomi
Prunus ussuriensis – ussurinluumu
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tuomet – Prunus
United States Department of Agriculture (USDA): Prunus (englanniksi)
Flora of China: Prunus (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Prunus (englanniksi)
Kukkiva kirsikkapuu
Tunnoton

| ”Tunnoton” Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ihmisten edessä
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 2007 
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.46
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Jenni Vartiaisen muut singlet
|   | ”Tunnoton” 2007 | ”Ihmisten edessä” 2007 |
Tunnoton on Jenni Vartiaisen ensimmäinen single, hänen debyyttialbumiltaan Ihmisten edessä. Single julkaistiin 11. huhtikuuta 2007. Juhani Lappalaisen sanoittama ja Knipin säveltämä kappale ylsi korkeimmillaan Suomen virallisen latauslistan 22. sijalle.
Kappaleesta julkaistiin myös Dome Karukosken ohjaama musiikkivideo 14. huhtikuuta.
Kappaleet

Tunnoton – 3.46
Listat

| Listat (2007) | Sija |
| --- | --- |
Suomen virallinen latauslista: 22 
Suomen virallinen singlelista: —
Radiolista: 33
Turkin juutalaiset

Turkin juutalaiset ovat Turkissa asuvia juutalaisia. Osa heistä polveutuu 1400-luvun lopulla maahan Espanjasta tulleista sefardijuutalaisista. Pieni osa polveutuu myös aškenaseista. Juutalaisten määräksi Turkissa on arvioitu noin 23 000. Juutalaiset puhuvat turkin lisäksi ladinoa ja jiddišiä.
Historia

Turkin juutalaiset ovat peräisin monelta suunnalta kuten Anatoliasta, Balkanilta ja Lähi-idän alueilta. Osa on Espanjasta vuonna 1492 karkotettujen juutalaisten jälkeläisiä. Lähi-idässä oli osmanivalloitusten aikana paljon juutalaisia, joista osa muutti kauppiaina Bursaan tai Istanbuliin.
Juutalaiset saivat yleensä elää Osmanivaltiossa rauhassa, vaikka heitä rajoittivat dhimmi-säännöt. Pahin vaino oli Mehmed IV:n (1648–1687) aikana, jolloin juutalaisista tehtiin syyllisiä Konstantinopolin paloon vuonna 1660. Heidät pakotettiin myymään omaisuutensa muslimeille ja sitten karkotettiin. Seuraavana vuonna  juutalaiset velvoitettiin pukeutumaan tunnistamista helpottavalla tavalla, heidän omaisuuttaan takavarikoitiin ja synagogia hävitettiin. Vuosina 1663–1687 juutalaisten hovilääkärien ja muiden virkamiesten oli pakko julkisesti kääntyä islamiin. Juutalaiset  korvattiin korkeissa viroissa kreikkalaisilla ortodokseilla.
Juutalaisten asema turvattiin Lausannen sopimuksessa vuonna 1923, mutta heitä pidetään silti toisen luokan kansalaisina. Myös sopimuksen jälkeen juutalaisiin ja muihin ei-islamilaisiin vähemmistöihin on kohdistettu väkivaltaa. Valtio ei esimerkiksi puuttunut väkijoukkojen juutalaisia vastaan harjoittamaan väkivaltaan Traakiassa vuonna 1934 ja Istanbulissa vuonna 1955.
Vuosina 1941 ja 1942 ei-muslimeita pakkovärvättiin työpataljooniin ja vuonna 1942 astui voimaan heitä syrjivä omaisuusvero. 1960-luvulta lähtien ei-muslimien hallitsemien säätiöiden ja järjestöjen omaisuutta on takavarikoitu. Nykypäivänä suurin osa Turkin juutalaisista asuu Istanbulissa. Lisäksi Izmirissä (Smyrnassa) asuu noin 2 500 juutalaista. Muualla juutalaisten määrä on erittäin pieni. Istanbulissa on 19 synagogaa, joista yksi on aškenasien.
Kulttuuri

Suurin osa Turkin juutalaisten lapsista käy valtion kouluja, joissa opetus tapahtuu turkiksi. Istanbulissa juutalaisilla on juutalaisyhteisön ylläpitämät ala- ja yläkoulut ja alakoulu Izmirissä. Niissä opetus tapahtuu pääasiassa turkiksi, mutta myös  hepreaa opiskellaan. Ladinoa eli juutalaisespanjaa puhuu enää noin 8000 henkeä, vaikka kieltä on pyritty ylläpitämään.
Juutalaismies Osmanien valtakunnasta, piirros vuodelta 1779.
To-Mera

| To-Mera> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Oxfordshire, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Julie Kiss, laulu   Tom MacLean, kitara   Mark Harrington, basso   Paul Westwood, rummut   Richard Henshall, kosketinsoittimet  
Entiset jäsenet:  Hugo Sheppard, kosketinsoittimet (2005–2007)  Akos Pirisi, rummut (2005–2006)  Lee Barrett, basso (2005–2008) 
Levy-yhtiö:  Candlelight Records, 2006–2009  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
To-Mera on progressiivinen metalliyhtye, joka on kotoisin Englannin Oxfordshirestä. Yhtyeen omaleimainen musiikki yhdistelee eri metallimusiikin tyylilajien elementtejä jazziin.
Historia

Erottuaan Without Face -yhtyeestä laulaja Julie Kiss halusi aloittaa uuden yhtyeen. Hän ja basisti Lee Barret perustivat yhtyeen, jonka nimeksi valittiin vanha Egyptiä tarkoittava sana To-Mera. He kutsuivat mukaan unkarilaisen Akos Pirisin soittamaan rumpuja. Kitaristi Tom Maclean löysi tiensä yhtyeeseen onnenpotkun kautta – hän tapasi Kissin Dillinger Escape Planin konsertissa ja tunnisti hänet Without Facen laulajaksi. Kiss kutsui hänet yhtyeeseen, kun kävi ilmi, että heidän musiikkimakunsa ovat samanlaiset. Tällä kokoonpanolla To-Mera nauhoitti ensimmäisen demonsa. Hieman demon nauhoittamisen jälkeen yhtyeeseen löydettiin myös kosketinsoittaja Hugo Sheppard.
Demon avulla yhtye onnistui solmimaan sopimuksen Candlelight Recordsin kanssa. Debyyttialbumi Transcendental julkaistiin lokakuussa 2006. Myöhemmin Pirisi jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen löydettiin Paul Westwood. Albumin siivittäminä To-Mera pääsi esiintymään isojen yhtyeiden, Emperorin, Dream Theaterin ja Fates Warningin kanssa. Vuonna 2007 myös Sheppard ilmoitti lähtevänsä yhtyeen. Hänen tilalleen värvättiin Haken-yhtyeen Richard Henshall, jota kutsuttiin hänen lempinimellään Hen.
Uudella kokoonpanolla To-Mera äänitti ja julkaisi toisen studioalbuminsa Delusions helmikuussa 2008. Julkaisun jälkeen Barret, yhtyeen perustajajäsen, jätti To-Meran. Mark Harrington liittyi yhtyeeseen Barrettin jättämälle paikalle. Yhtye mainosti albumiaan Euroopankiertueella, jossa he soittivat Pain of Salvationin kanssa. Vuoden 2009 alussa To-Mera erosi Candlelight Recordsista. Yhtyeen seuraava julkaisu Earthbound-EP ilmestyi omakustanteena.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Julie Kiss – laulu (2005–)
Tom MacLean – kitara (2005–)
Mark Harrington – basso (2008–)
Paul Westwood – rummut (2006–)
Richard Henshall – kosketinsoittimet (2007–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Hugo Sheppard – kosketinsoittimet (2005–2007)
Akos Pirisi – rummut (2005–2006)
Lee Barrett – basso (2005–2008)
Diskografia

Transcendental (2006)
Delusions (2008)
Earthbound (2009) (EP)
Exile (2012)
Aiheesta muualla

To-Meran viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
To-Mera Myspacessa (englanniksi)
To-Mera Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
The Ripsipiirakka Show

| The Ripsipiirakka Show Ripsipiirakka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. huhtikuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Antti Lehtinen
 Tyylilaji: pop-punk
 Kesto: 34.44
 Levy-yhtiö: Universal Music
Ripsipiirakan muut julkaisut
| Teille vai meille? 2004 | The Ripsipiirakka Show 2005 |   |
The Ripsipiirakka Show on punkyhtye Ripsipiirakan kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Universal Music. Albumiin on sisällytetty musiikkivideot kappaleista ”Viaton” ja ”Tule vaan”.
Vastaanotto

Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Antti Marttinen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti albumia rutiininomaisena punk pop -levynä, joka tarjoaa iskeviä kertosäkeitä. Smackthejackin Jarkko Rotstén lyttäsi albumin yllätyksettömäksi, epähauskaksi teini-angstiksi, jossa ainoastaan soundit ovat onnistuneet.
Kappaleet

Kappaleet 1-3, 5-6 säveltänyt ja sanoittanut Jukka Tanskanen sekä sovittanut Ripsipiirakka. Kappale 4 sävellys Olli Salonen, sanoitus Jukka Tanskanen ja sovittanut Ripsipiirakka.
Mä haluun kaiken – 1.27
Päivät – 3.10
V***t – 2.14
Tule vaan – 2.54
Seinä – 4.07
Rakkauslaulu – 1.52
Valmis mihin vaan – 3.16
Viaton – 2.06
Koske mua – 3.16
Poppitähti – 3.01
Haluun sut – 2.50
Pidä kiinni – 4.32
Kokoonpano

Jukka Tanskanen – laulu, kitara
Olli Salonen – kitara, taustalaulu
Hannu Kiviluoto – bassokitara
Mika Enrold – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Antti Lehtinen – tuottaja
Jukka Puurula – äänittäjä
Janne Saksa – miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Arvostelut

Smackthejack.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Discogs
Tuomikirva

| Tuomikirva |
| --- | --- |
 Kolonia lehdellä
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kirvansukuiset Sternorrhyncha
Yläheimo::  Aphidoidea
Heimo::  Kirvat Aphididae
Alaheimo::  Putkikirvat Aphidinae
Tribus::  Aphidini
Suku::  Rhopalosiphum
Laji::  padi
Kaksiosainen nimi
 Rhopalosiphum padi  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Tuomikirva Wikispeciesissä   Tuomikirva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomikirva (Rhopalosiphum padi) on erittäin yleinen ja laajalle levinnyt kirvalaji. Se on merkittävä viljelyskasvien tuholainen.
Koko ja ulkonäkö

Siivettömät aikuiset ovat primääri-isännällä pulleita, vaihtelevan vihreitä, ruskeita tai lähes mustia ja jauhemaisen vahan peittämiä. Sekundääri-isännällä väri erottuu paremmin, sillä vaha puuttuu kokonaan. Vaharauhasputkien tyvellä on ruskea laikku. Tuntosarvet ovat kuusijaokkeiset ja yli puolet ruumiin pituudesta. Vaharauhasputket ovat melko lyhyet, kärjestään pullistuneet. Takaruumiin kärjen cauda on vaharauhasputkia lyhyempi ja melko vaalea. Siivekkäiden aikuisten pää ja keskiruumis ovat mustahkot ja takaruumis vihreä. Kirvan pituus on 1,2–2,4 mm, sekundääri-isännällä kirvat ovat pienempiä.
Lajin kromosomimäärä 2n=8, joskus 9.
Levinneisyys

Tuomikirvan levinneisyys on kosmopoliittinen.
Elinympäristö ja elintavat

Keväällä tuomikirva elää eläviä poikasia synnyttävinä, neitseellisesti lisääntyvinä kolonioina primääri-isäntänsä, Euroopassa lähes poikkeuksetta tuomen, lehtien alapinnoilla aiheuttaen lehden käpristymisen kirvakolonian suojaksi. Myöhemmin kirvat elävät myös oksien kärkiosissa ja kukinnoissa. Yksittäinen siivettömän, neitseellisesti lisääntyvän sukupolven kirva elää noin 15–19 vuorokautta ja vaihe tuomella kestää 2–3 sukupolvea. Touko-kesäkuussa syntyvä siivellinen kirvasukupolvi siirtyy sekundääri-isäntinä toimiviin heinäkasveihin, jolloin ne voivat asettua myös viljoihin. Isännänvaihto ei ole ehdoton ja osa populaatiosta pysyttelee tuomissa tai siirtyy muihin Prunus-suvun puihin. Heinissä kirvat elävät korrella, lehden tyvessä, lehtien alapinnoilla tai tähkissä. Heinäkasveilla esiintyy myöhemmin kesällä toinen siivellinen sukupolvi, jotka siirtyvät myös heinäkasveihin. Lopulta syyskuussa syntyy koiraista ja naaraista muodostuva siivellinen sukupolvi palaa tuomiin. Tuomissa nämä parittelevat ja naaraat munivat. Talvehtiminen tapahtuu munina tuomen silmujen ympärillä.
Lämpimissä maissa sekä alueilla, joilla primääri-isäntää ei ole saatavilla, tuomikirvat elävät koko ajan heinäkasveilla. DNA-tutkimusten mukaan Euroopassa yleisimmät tällaiset populaatiot ovat ilmeisesti tuomikirvan ja jonkin tuntemattoman lähilajin välisiä risteymiä.
Suomessa tuomikirva on yleisin viljojen tuholaiskirva ja vahingoittaa etenkin ohraa ja kauraa. Sadonmenetys voi olla jopa 20–30 %. Se on myös kansainvälisesti merkittävin viljan kääpiökasvuviroosin (BYDV) levittäjä. Kirvoja torjutaan kemiallisesti pahoina kirvavuosina.
Ravintokasvit

Tavallisesti primääri-isäntä on tuomi (Prunus padus), sekundääri-isäntiä monet heinäkasvit (Poaceae), joskus myös sarakasvit (Cyperaceae), vihviläkasvit (Juncaceae), osmankäämikasvit (Typhaceae) sekä kurjenmiekkakasvit (Iridaceae).
Maailmanlaajuisesti ravintokasvivalikoima on laajempi ja tuomikirvaa on tavattu yli 20 kasviheimolta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rhopalosiphum padi
Ötökkätieto: Tuomikirva (Rhopalosiphum padi)
Suomen kiva-atlas (Arkistoitu – Internet Archive)
Aphid Species File (englanniksi)
Tuomikirvoja tulossa enemmän kuin kuin vuosiin - kevätviljat vaarassa. YLE Häme 16.3.2012
ITIS: Rhopalosiphum padi (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhopalosiphum padi (grain aphid) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Rhopalosiphum padi, the Bird cherry-oat aphid (englanniksi)
Plantwise: Grain aphid (Rhopalosiphum padi)[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Tuscumbia

| Tuscumbia |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 34°43′51″N, 87°42′10″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alabama
Piirikunta:  Colbert
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,9 km²
 – Josta vettä:  0 km² (0 %)
Korkeus:  142 m
Väkiluku (2000):  7 856
 – Väestötiheys:  415,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC–6 (kesäaika UTC–5)
 
 http://www.cityoftuscumbia.org/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tuscumbia on kaupunki Alabamassa, Yhdysvalloissa ja Colbertin piirikunnan pääkaupunki. Sen pinta-ala on 18,9 km² ja väkiluku 7 856 (2000).
Tuscumbia on Alabama Music Hall of Famen nykyinen sijaintipaikka. Kansainvälisesti tunnetuin kaupungin asukas lienee kuurosokea Helen Keller, jonka kirjassa Elämäni tarina (The Story of My Life) pieni alabamalaiskaupunki on keskeisessä osassa. Muihin tunnettuihin Tuscumbiassa syntyneisiin lukeutuu mm. baseballpelaaja Heinie  Manush.
Tuscumbian väestöstä 76,01 % on valkoisia ja 22,51 % afroamerikkalaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuscumbia Wikimedia Commonsissa
USS Tarawa (LHA-1)

| USS Tarawa |
| --- | --- |
 USS Tarawa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ingalls Shipbuilding, Pascagoula, Mississippi
Kölinlasku:  15. marraskuuta 1971
Laskettu vesille:  1. joulukuuta 1973
Palveluskäyttöön:  29. toukokuuta 1976
Poistui palveluskäytöstä:  31. maaliskuuta 2009
Tekniset tiedot
Uppouma:  39 300 t (max)
Pituus:  254 m
Leveys:  32,5 m (runko) 40,3 m (lentokansi)
Syväys:  8 m
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  82 upseeria ja 882 miehistönjäsentä 1900+ merijalkaväen sotilasta
Aseistus
Aseistus:  2 × 21 siilon RAM-laukaisualusta 2 x Phalanx CIWS 4 x 25 mm Mk 38 Bushmaster -pikatykkiä 5 x .50 konekivääriä 30 x helikopteria tai Harrier-rynnäkkökonetta
USS Tarawa (runkonumero LHA-1) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus.
Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1971. Se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1973 kumminaan eläkkeellä olevan merijalkaväen komentajan kenraali Thomas J. Cushmanin puoliso Audrey B. Cushman ja otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1976 ensimmäisenä päällikkönään James H. Morris.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 2009 ja sijoitettiin reserviin.
Työssäoppiminen toisen asteen tutkinnon osana

Työssäoppiminen on osa toisen asteen  ammatillista perustutkintoa ja on laajuudeltaan vähintään 20 opintoviikkoa, joka voidaan suorittaa osissa. Työssäoppimisjaksot toteutetaan oppilaitoksen ja yrityksen yhteistyönä. Opetus tapahtuu työpaikalla, aidossa oppimisympäristössä. Työssäoppimisen tarkoituksena on siirtää osa tutkintoon kuuluvista tavoitteista käytännön työtehtävien yhteydessä työpaikoilla opittaviksi. Oppilaitos vastaa työssäoppimispaikkojen järjestämisestä.
Työssäoppimassa suoritetaan ammattiosaamisen näytöt. Ammattiosaamisen näytöt sekoitetaan usein näyttötutkinnon (ammatillinen perustutkinto, ammatti- tai erikoisammattitutkinto) tutkintotilaisuuteen. Ammattiosaamisen näyttöön riittää ammatilliseen perustutkintoon liittyvä alle puolen vuoden työssäoppiminen . Tämä tarkoittaa, että ammattiosaamisen näytöt suoritetaan tutkinnon osittain.
Työharjoittelusta työssäoppiminen poikkeaa oppimistavoitteiden laadun suhteen. Työssäoppimisessa korostuu kokonaan uuden opiskelu, työharjoittelussa jo opitun kertaaminen, soveltaminen ja harjaannuttaminen. Työssäoppimiseen kuuluu oman työn päivittäinen raportointi ja työajan seuranta. Vuorovaikutustaitojen ja muiden työelämävalmiuksien harjaannuttaminen.
Aiheesta muualla

Opetushallituksen määräyskokoelma, joka sisältää kaikkien ammatillisten tutkintojen sisältökuvaukset.
Ammatillinen koulutus Opintoluotsi
Työssäoppimisen tietopalvelu
Ammattikoulutus Suomessa
| --- | --- |
Koulutus:   Ammatilliset tutkinnot  Näyttötutkinto  Oppisopimus  Työssäoppiminen  Työvoimakoulutus  Erityisopetus 
Luettelot:   Luettelo ammatillisista perustutkinnoista  Luettelo ammattitutkinnoista  Luettelo erikoisammattitutkinnoista