stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Under the Red Cloud
Aiheesta muualla

Under the Red Cloud Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Under the Red Cloud Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Under the Red Cloud
Käännös suomeksi
Vicente Costa

Vicente Costa.
Vicente Costan vaakuna.
Vicente Costa (s. 1. tammikuuta 1947 Birkirkara) on maltalaissyntyinen, sittemmin Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Londrinan vihkipiispaksi Brasiliaan sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat Albano Bortoletto Cavallin ja Jaime Luiz Coelho.
Costa sai 9. lokakuuta 2002 nimityksen Umuaraman piispaksi, joksi hänet asetettiin 13. joulukuuta. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 2009 Jundiaín piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 7. maaliskuuta 2010.
Unescon maailmanperintökohteet Uudessa-Seelannissa

Unesco on nimennyt Uudesta-Seelannista kolme kohdetta maailmanperintöluetteloon. Kohteet ovat merkittäviä luonnon- ja kulttuuriperintönsä ansiosta.
Maailmanperintökohteet

| Paikka | Kuva | Sijainti | Kriteerit | Ala (ha) | Vuosi | Kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Uuden-Seelannin subantarktiset saaret (Snaressaaret, Bountysaaret, Antipodisaaret, Aucklandinsaaret ja Campbellinsaaret) |  | Tyynimeri 40°45′00″S, 166°06′15″E | Luontokohde IX, X | 76 458 | 1998 | Uuden-Seelannin subantarktiset saaret koostuvat viidestä saariryhmästä, jotka ovat biodiversiteetiltään ainutlaatuisia |  |
| Te Wahipounamu |  | Uusi-Seelanti 45°29′07″S, 167°19′10″E | Luontokohde VII, VIII, IX, X | 2 600 000 | 1990 | Te Wahipounamun kansallispuisto Uuden-Seelannin Eteläsaaren lounaisosassa on jäätiköiden muovaamaa maisemaa, jolle ovat tyypillisiä vuonot ja jyrkät kalliot. Alueella elää myös 800 vuotta vanhoja pyökkejä. Alue on myös merkittävää keojen elinaluetta. |  |
| Tongariron kansallispuisto |  | Uusi-Seelanti 39°17′27″S, 175°33′44″E | Luonto- ja kulttuurikohde VI, VII, VIII | 79 596 | 1993 | Uuden-Seelannin Pohjoissaarella sijaitseva kansallispuistossa on merkittävä monipuolinen ekosysteemi, ja se on myös maorien kulttuurihistoriassa merkittävä alue. |  |
Vicente Angelo José Marchetti Zioni

Vicente Angelo José Marchetti Zioni (14. joulukuuta 1911 São Paulo – 15. elokuuta 2007) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi São Paulon arkkihiippakuntaan 11. huhtikuuta 1936 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lauzaduksen titulaaripiispaksi 20. huhtikuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Antônio Maria Alves de Siqueira ja Paulo Rolim Loureiro.
Marchetti Zioni sai 25. maaliskuuta 1964 nimityksen Baurun piispaksi ja 27. maaliskuuta 1968 Botucatun arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. toukokuuta 1989. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Uljanovsk

| Uljanovsk Ульяновск |
| --- | --- |
 Näkymä Uljanovskista
 lippu:  vaakuna
 Uljanovsk
 Koordinaatit: 54.317°N, 48.383°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Uljanovskin alue
Perustettu:  1648
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  518 km²
Korkeus:  150 m
Väkiluku (2010)  ():  614 786
Aikavyöhyke:  UTC+4 (MSK+1)
 
 ulmeria.ru 
 Ajoneuvojen rekisterikoodi: 73, 173 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uljanovsk (ven. Улья́новск, entinen Simbirsk, Симби́рск) on kaupunki Volgaan padotun Kuibyševin tekojärven rannalla Venäjällä, 890 kilometriä Moskovasta itään. Se on Uljanovskin alueen pääkaupunki, jonka asukasluku oli 614 786 (2010). Uljanovskissa on merkittävää teollisuutta, kuten maastoajoneuvoja valmistavan UAZ:in tehtaat ja Aviastarin lentokonetehdas sekä instrumenttiteollisuutta. Se on myös tärkeä tiede-, koulutus- ja kulttuurikeskus, jossa on muun muassa 15 korkeakoulua, 43 kirjastoa, seitsemän elokuvateatteria ja sinfoniaorkesteri.
Uljanovsk on nimetty kaupungissa syntyneen Vladimir Leninin alkuperäisen sukunimen (Uljanov) mukaisesti.
Historia

Simbirskin linnoitus rakennettiin alun perin 1648 Volgan länsirannan kukkulalle suojaamaan Venäjää nogailta. Muutama vuosikymmen myöhemmin se kesti Stenka Razinin kuukauden mittaisen piirityksen. Kun Venäjän raja siirtyi itään, Simbirsk menetti merkityksensä linnoituksena ja kasvoi kaupungiksi. Kaupunginoikeudet se sai 1796. Volgan yli rakennettiin rautatiesilta 1912–1916. Leninin kuolinvuonna 1924 kaupunki nimettiin uudelleen Uljanovskiksi.
Kaupunkikuva

Kun Kuibyševin pato ja vesivoimalaitos rakennettiin 200 km etelään Uljanovskista 1955–1957, Volga leveni 3–6 kilometriin kaupungin lähellä. Tuolloin joen yli kulkevaan siltaan lisättiin kaksi autokaistaa. Silta on ainoa Volgan ylityspaikka 400 km:n matkalla Kazanista Toljattiin.
Uuden sillan rakennustyöt aloitettiin 1986 ja lähes 13-kilometrinen silta vihittiin käyttöön marraskuussa 2009.  Suuri osa Uljanovskista sijaitsee yhä tekojärven ja Volgan pintaa alempana patovallien suojaamana.
Neuvostoaikana Uljanovskista purettiin lähes kaikki vanhat rakennukset, kuten Pyhän kolminaisuuden katedraali (rakennettu 1827–1841). Vain harvoja vallankumousta edeltäviä rakennuksia on jäljellä – merkittävimpänä talo, jossa Lenin asui 1870–1887. Pyhän kolminaisuuden katedraalin uudelleenrakentaminen on käynnissä.
Urheilu

Jääpalloseura Volga pelaa Venäjän jääpallon superliigaa. Jalkapalloseura FC Volga pelaa Venäjän jalkapallon 2. divisioonassa.
Kuuluja asukkaita

Leninin ja hänen vanhempiensa ohella kuuluja kaupungin asukkaita ovat kirjailija Ivan Gontšarov, historioitsija Nikolai Karamzin ja väliaikaisen hallituksen puheenjohtaja Aleksandr Kerenski.
Myös Ivan Ozhogin, venäläinen ooppera- ja musikaalilaulaja, syntyi Uljanovskissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Volgan ylittävä silta
Vicente Bokalic Iglic

Vicente Bokalic Iglic (s. 11. kesäkuuta 1952 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi lasaristien jäseneksi 5. kesäkuuta 1976 ja sai pappisvihkimyksen 11. huhtikuuta 1978. Hänet nimitettiin Buenos Airesin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Summan titulaaripiispaksi 15. maaliskuuta 2010, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Mario Bergoglio, jota avustivat Andrés Stanovnik ja Mario Aurelio Poli.
Unescon maailmanperintökohteet Unkarissa

Maailmanperintökohteet Unkarissa
Unesco on nimennyt Unkarista kahdeksan kohdetta maailmanperintöluetteloon. Maailmanperintökohteet ovat merkittäviä kulttuuri- tai luontokohteita, joiden uskotaan olevan erityisen merkittäviä ihmiskunnalle. Periaate on kirjattu vuonna 1972 allekirjoitettuun Unescon yleissopimukseen kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämisestä.
Unkarin ensimmäiset maailmanperintökohteet olivat Budapestin Tonavan rannat ja Budan linna sekä Hollókő, jotka liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1987. Kaksi Unkarin maailmanperintökohteista on jaettu toisten valtioiden kanssa. Fertön/Neusiedlerseen kulttuurimaisema sijaitsee osittain Itävallan alueella. Aggtelekin ja Slovakian karstialueiden luolat sijaitsevat osittain Slovakian alueella.
Maailmanperintökohteet

| Paikka | Kuva | Sijainti | Kriteerit | Aikakausi | Vuosi | Ala (ha) | Kuvaus ja viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tonavan rannat Budapestissa, Budan linna ja Andrássy út |  | Budapest47°28′56.712″N, 19°4′14.412″E | Kulttuurikohde ii, iv |  | 1987 | 473,3 | Budapestin alueella on Aquincumin roomalaisen kaupungin jäänteitä ja Budan goottilainen linna. Yksi maailman merkittävimmistä kaupunkimiljöistä. |
| Aggtelekin karstiluolat |  | Pohjois-Unkari, Észak-Magyaroszág 48°28′32.628″N, 20°29′12.732″E | Luontokohde viii |  | 1995, 2000 | 56650 | Alueen 712 tunnetussa karstiluolassa voidaan tutkia geologisia prosesseja kymmenien miljoonien vuosien ajalta. Jaettu kohde, osa luolastosta on Slovakian puolella. |
| Pécsin varhaiskristillinen nekropoli |  | Pécs46°4′27.984″N, 18°13′40.008″E | Kulttuurikohde iii, iv | 300-luku | 2000 | 3,76 | 300-luvulla roomalaiseen Sopianaen provinssikaupunkiin rakennettuja hautakammioita. |
| Fertön kulttuurimaisema |  | Fertö47°43′9.4″N, 16°43′21.8″E | Luontokohde v |  | 2001 | 68369 | Neusiedlerjärven ympäristö on ollut 700-luvulta saakka eri kulttuurien kohtaamispaikka. Tämä historia näkyy alueen arkkitehtuurissa ja ihmisen toiminnan muovaamissa maisemassa. Jaettu kohde sijaitsee osittain Itävallan Neusiedlerseen alueella. |
| Hortobágyn kansallispuiston pusta |  | Borsod-Abaúj-Zemplén, Heves, Hajdú-Bihar ja Jász-Nagykun-Szolnok. 47°35′40.488″N, 21°9′24.408″E | Luontokohde iv, vi | ajanlaskun alusta | 1999 | 74820 | Hortobágyn kansallispuiston laajat pusta-alueet ovat olleet kotieläinten laidunalueita jo kahden vuosituhannen ajan. |
| Pannonhalman benediktiiniluostari ja sen ympäristö |  | Pannonhalma, Győr-Moson-Sopron, Transdanubia 47°33′32.004″N, 17°47′3.984″E | Kulttuurikohde iv, vi | 900-luvulta | 1996 | 47,4 | Pannonholman luostari perustettiin vuonna 996. Siitä tuli merkittävä kulttuurikeskus, jossa oli Unkarin ensimmäinen koulu ja jossa kirjoitettiin ensimmäistä kertaa unkarin kielellä. |
| Hollókőn kylä ja sen ympäristö |  | Nógrád47°59′39.984″N, 19°31′45.012″E | Kulttuurikohde iv, iv | 1600–1700 -luvut | 1987 | 144,5 | Hollókőn 1600- ja 1700-luvuilla rakennettu kylä  on poikkeuksellisen hyvin säilynyt esimerkki maatalousyhteisöstä ennen teollista vallankumousta. |
| Tokajin viinialueen kulttuurihistoriallinen maisema |  | Borsod-Abaúj-Zemplén 48°8′59.9″N, 21°21′0″E | Kulttuurikohde iii, v |  | 2002 | 13225 | Tokajin kulttuurimaisemassa ja sen kaupungeissa, kylissä ja viljelmillä näkyy alueella harjoitettu viinin viljely. Alueen päätuote on ollut Tokajin viini jo lähes kolmensadan vuoden ajan. |

Käännös suomeksi
Uusi Apteekki

Uusi Apteekki, viralliselta nimeltään Seurusteluravintola Kaskenkatu 1, on Turussa III kaupunginosassa toimiva olutravintola, joka toimii 1900-luvun alussa perustun Turun Uuden Apteekin entisissä tiloissa.
Ravintola Uusi Apteekki perustettiin vuonna 1993 entisen Turun Uuden Apteekin tiloihin. Turun Uusi Apteekki aloitti toimintansa vuonna 1907 juuri valmistuneessa arkkitehti Frithiof Strandellin suunnittelemassa talossa. Strandell suunnitteli myös apteekin kalustuksen, joka säilytettiin pääosin ennallaan, kun apteekki muutettiin ravintolaksi.
Uuden Apteekin tiloissa on toiminut myös pienpanimo, Kaskenmäen Panimo. Se aloitti toimintansa kesällä 1993. Välillä pysähdyksissä ollut panimotoiminta käynnistyi uudelleen 2010-luvulla.
Uuden Apteekin tunnetuimpia kanta-asiakkaita ovat olleet kirjailija Reijo Mäki ja professori Esko Valtaoja. Ravintola on myös esiintynyt toistuvasti eräänä Reijo Mäen Vares-kirjojen tapahtumapaikoista.
Aiheesta muualla

Ravintolan kotisivu
Vicente Aranda

| Vicente Aranda |
| --- | --- |
 Vicente Aranda Valladolidin elokuvajuhlilla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1926 Barcelona, Espanja
Kuollut: 26. toukokuuta 2015 (88 vuotta) Madrid, Espanja
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Vicente Aranda Ezquerra (9. marraskuuta 1926 Barcelona – 26. toukokuuta 2015 Madrid) oli espanjalainen elokuvaohjaaja.
Aranda syntyi Aragoniasta muuttaneiden vanhempiensa nuorimpana poikana. Hänen lapsuusvuosiaan varjosti sisällissota, ja hän muutti vuonna 1952 taloudellisista ja poliittisista syistä Venezuelaan. Palattuaan Espanjaan vuonna 1959 hänen ei onnistunut päästä elokuvakouluun Madridissa, ja hän olikin alalla täysin itseoppinut.
Aranda aloitti uransa verrattain myöhään; hänen ensimmäinen ohjauksensa on vuodelta 1964. Kansainvälistä suurmenestystä hän alkoi saavuttaa vasta kuusikymppisenä. Muutamia elokuvia uran varrelta ovat Verentahrima morsian (1972), Cambio de Sexo (1976) ja Amantes (1990). Useat hänen elokuvistaan pohjautuivat nykyajan romaaneihin. Tärkeimpiin tähtiin hänen elokuvistaan kuului Victoria Abril.
Marraskuussa 2006 kahdeksankymmentävuotispäiväänsä viettänyt Aranda oli tuottelias vielä 1990- ja 2000-luvuilla. Hän sai Goya-palkinnon ja oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun ja Berliinin Kultaisen karhun saajaksi. Hän oli naimisissa Teresa Fontin kanssa.
Vicente Engonga

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Vicente Engonga Maté
Syntymäaika: 20. lokakuuta 1965 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1984–1986 | Gimnástica de Torrelavega | – | (–) |
| 1986–1991 | Sporting Mahonés | – | (–) |
| 1991–1992 | Real Valladolid | 37 | (2) |
| 1992–1994 | Celta Vigo | 72 | (0) |
| 1994–1997 | Valencia | 69 | (2) |
| 1997–2002 | Mallorca | 149 | (4) |
| 2002–2003 | Real Oviedo | 11 | (1) |
| 2003 | → Coventry City (laina) | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 346 | (9) |
Maajoukkue
| 1998–2000 | Espanja | 14 | (1) |
Valmennusura
2008–2009 : Päiväntasaajan Guinea
2011: Mallorca B
2014–: Kitchee (jun.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Vicente Engonga Maté (s. 20. lokakuuta 1965 Barcelona) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana. Marraskuussa 2014 Engonga aloitti juniorivalmentajana hongkongilaisessa Kitchee SC:ssä. Hänellä on myös Päiväntasaajan Guinean kansalaisuus.
Engonga pelasi vuosikaudet alasarjoissa, kunnes nousi Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin 25-vuotiaana Real Valladolidin hankkiessä hänet kesällä 1991. Engonga pelasi Primera Divisiónissa 11 peräkkäistä kautta vuosina 1991–2002 edustaen Real Valladolidin lisäksi Celta Vigoa, Valenciaa ja Mallorcaa. Yhteensä hän pelasi maan pääsarjassa 327 ottelua. Ammattilaisuransa päätteeksi Engonga pelasi kaudella 2002–2003 Espanjan Segunda Divisiónin Real Oviedossa 11 ottelua ja Englannin 1. divisioonan Coventry Cityssä kahdeksan ottelua.
Espanjan maajoukkueessa Engonga pelasi 14 ottelua vuosina 1998–2000. Engonga oli mukana EM-kilpailuissa 2000 pelaten yhdessä ottelussa. Hän tuli vaihdosta kentälle 89. minuutilla Juan Carlos Valerónin tilalle ottelussa Sloveniaa vastaan alkulohkovaiheen toisella kierroksella 18. kesäkuuta.
Engonga valmensi Päiväntasaajan Guinean maajoukkuetta vuosina 2008–2009 ja Mallorcan B-joukkuetta vuonna 2011.
Vicente Feola

Vicente Feola (1958).
Vicente Feola (20. marraskuuta 1909 – 26. marraskuuta 1975) oli brasilialainen jalkapallovalmentaja, joka valmensi Brasilian maailmanmestariksi vuonna 1958.
Under the Spell of the Unlight

| Under the Spell of the Unlight Gloomy Grim |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. toukokuuta 2008
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 53.30
 Levy-yhtiö: Anticulture Records
Gloomy Grimin muut julkaisut
| The Grand Hammering 2004 | Under the Spell of the Unlight 2008 |   |
Under the Spell of the Unlight on suomalaisen metalliyhtyeen Gloomy Grimin viides studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Anticulture Records.
Kappaleet

April – Within the Woods – 5.01
May – Why Are They Screaming at Night? – 5.37
June – Åkerspöke – 4.34
July – Cold Fingers – 4.23
August – So I Slept & Slept – 2.59
September – Invoking the Flames (Burn, Burn, Burn) – 4.05
October – Cellar Dweller – 5.03
November – And the Bird Came In – 6.38
December – The Bells Toll My Name – 5.21
January – Dying Breed – 3.15
February – Astral Plane I Have Travelled Through – 5.03
March – The Call – 1.31
Kokoonpano

Nuklear Tormentörr – basso
Mörgoth – kitara
Agathon – laulu, kosketinsoitin
Lord Heikkinen – kitara
Suntio – rummut
Kokoonpano > Vieraileva muusikko

Louhi the Beast – laulu, kantele
Kokoonpano > Muut tekijät

Lea Heikkinen – kannen valokuva
James Caygill – taide, design
Jarno Hänninen – miksaaja, masteroija
Toni Näykki – äänittäjä
Toni Salminen – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Aiheesta muualla

Under the Spell of the Unlight Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Under the Spell of the Unlight Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Uusi Aika (viikkolehti)

| Uusi Aika |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  viikkolehti
Aihealue:  teosofia
Kustantaja:  Jean Boldt ja Pekka Ervast
Perustettu:  1900
Lakkautettu:  1901
Päätoimittaja:  Pekka Ervast
Kotikunta:  Helsinki
Kieli:  suomi
Uusi Aika oli vuosina 1900–1901 ilmestynyt teosofinen viikkolehti, jota julkaisivat Pekka Ervast ja Jean Boldt.
Historia

Lehti sai alkunsa, kun Boldt haki sosialidemokraattisen Työmies-sanomalehden päätoimittajan paikkaa vuonna 1899. Boldtia ei valittu tehtävään, ja hän päätti perustaa yhdessä Ervastin kanssa oman teosofisen sanomalehden. Boldt oli vuotta aikaisemmin toimittanut muutaman numeron verran ilmestynyttä Humanitas-lehteä ja Ervast puolestaan kirjoittanut teosofiaa esitelleitä artikkeleita Nya Presseniin ja Päivälehteen. Myös Humanitas julkaisi Ervastin kirjoituksia.
Lokakuussa 1900 ilmestyneestä näytenumerosta otettiin Suomessa ennenkuulumattoman suuri 165 000 kappaleen painos, jota levitettiin erityisesti työväestön keskuuteen. Uusi Aika sai myönteisen vastaanoton ja myös Boldt uskoi siitä tulevan ”maailman parhaan lehden”, mutta julkaiseminen kuitenkin loppui jo heinäkuussa 1901. Lehdessä ilmestyi muun muassa alkuosa Ervastin vuosina 1895–1899 kirjoittamasta teoksesta Valoa kohti.
Aiheesta muualla

Uusi Aika -lehdessä julkaistuja kirjoituksia Pekka Ervast -sivusto.
Valparaíson alue

Alue Chilen kartalla punaisella, pääkaupunki on merkitty suurennettuun karttaan ympyrällä.
Valparaíson alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on V ja pääkaupunki Valparaíso. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 1 815 902 asukasta ja sen pinta-ala on 16 396 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valparaíson alue Wikimedia Commonsissa
Chilen alueet
Aisén del General Carlos Ibáñez del Campo
Antofagasta
Araucanía
Arica-Parinacota
Atacama
Biobío
Coquimbo
Libertador General Bernardo O'Higgins
Los Lagos
Los Ríos
Magallanes y Antártica Chilena
Maule
Metropolitana de Santiago
Tarapacá
Valparaíso
Shauntay Henderson

Shauntay Henderson
Shauntay L. Henderson (s. 18. tai 19. lokakuuta 1982 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen rikollinen. Hänet lisättiin FBI:n kymmenen etsityimmän henkilön listalle 31. maaliskuuta 2007.
Henderson ampui miehen autoonsa Kansas Cityssä 2. syyskuuta 2006. Hänen kontollaan epäillään olevan myös erinäisiä muita rikoksia, mukaan lukien kymmeniä ampumistapauksia. Hän harhautti poliisivoimia muun muassa leikkauttamalla päänsä kaljuksi ja pukeutumalla mieheksi. Hänen pidätykseensä johtavasta vihjeestä lupailtiin 100 000 dollarin palkkiota.
Henderson jäi kiinni samana päivänä, kun hänen nimensä lisättiin FBI:n listalle. Hän oli aikoinaan kymmenen etsityimmän listan ainoa naisrikollinen.
Ussurinpäärynäpuu

| Ussurinpäärynäpuu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Päärynäpuut Pyrus
Laji::  ussuriensis
Kaksiosainen nimi
 Pyrus ussuriensis  Maxim. 
Katso myös
   Ussurinpäärynäpuu Wikispeciesissä   Ussurinpäärynäpuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ussurinpäärynä (Pyrus ussuriensis) on Itä-Aasiassa luontaisesti esiintyvä päärynäpuulaji.
Ulkonäkö

Ussurinpäärynä muistuttaa suuresti satopäärynäpuuta (Pyrus communis). Oksien nuori haararanka on aina karvaton, samoin lehtilapa. Tarhapäärynällä ne voivat olla karvaisia. Ussurinpäärynän lehtilapa on ehyt ja laidasta sahahampainen. Hampaat ovat otakärkisiä. Kukinto on kuudesta yhdeksään kukkaa sisältävä huiskilo. Hedelmä, päärynä on pallomainen eikä tyypillisen päärynänmuotoinen.
Levinneisyys

Ussurinpäärynää esiintyy alkuperäisenä Venäjän Kaukoidässä, Koreassa, Koillis-Kiinassa ja osassa Keski-Japania.
Käyttö

Ussurinpäärynää viljellään koristepuuna ja tarhapäärynän perusrunkona. Lajia pidetään talvenkestävimpänä päärynänä Suomessa. Lajike Olga on ussurinpäärynän ja vuosisatoja vanhan suomalaisen lajikkeen Yleisen Suomalaisen Päärynän välinen risteymä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ussurinpäärynäpuu – Pyrus ussuriensis
Sergei Litvinov (täsmennyssivu)

Sergei Litvinov on seuraavien henkilöiden nimi:
Sergei Litvinov (1958–2018), venäläinen moukarinheiton olympiavoittaja ja maailmanmestari
Sergei Litvinov (s. 1986), venäläinen moukarinheittäjä (Sergei Litvinov vanhemman poika)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sergei Litvinov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sergei Makarov

Sergei Makarov on seuraavien henkilöiden nimi:
Sergei Makarov, jääkiekkoilija s. 1958
Sergei Makarov, jääkiekkoilija s. 1964
Sergei Makarov, keihäänheittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sergei Makarov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Silosärmäputki

| Silosärmäputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit
Suku::  Särmäputket Selinum
Laji::  dubium
Kaksiosainen nimi
 Selinum dubium  (Schkuhr) Leute 
Synonyymit
 Cnidium dubium (Schkuhr) Schmeil & Fitschen  Kadenia dubia (Schkuhr) Lavrova & V.N.Tikhom. 
Katso myös
   Silosärmäputki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silosärmäputki eli palleroputki eli niittykumina (Selinum dubium, syn. Kadenia dubia) on kaksi- tai monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski-Euroopasta Siperiaan. Sen varsi on 30–70 senttimetriä korkea ja lähes sileä. Kukinnossa on 20–30 pikkusarjaa.
Suomessa silosärmäputkea on havaittu satunnaistulokkaana tuntemattomassa paikassa vuosikymmeniä sitten. Vakiintuneena kasvi esiintyy Suomen naapurimaissa: Ruotsissa harvinaisena Öölannissa, Virossa laajalti ja Venäjän Karjalassa ainakin Äänisen eteläpuolella.
Vicente Coves

Vicente Coves (s. 1982 Jaén) on espanjalainen kitaristi.
Coves asui Linaresissa vuoteen 1997, jolloin muutti Granadaan. Samana vuonna hänestä tuli Pepe Romeron oppilas. Hän on esiintynyt monissa maissa 11-vuotiaasta asti sellaisten orkesterien kuin Buenos Airesin filharmonisen orkesterin, RTVE:n sinfoniaorkesterin, Espanjan kansallisorkesterin ja Qatarin filharmonikkojen kanssa. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneiden kapellimestarien joukossa ovat olleet Jean-Jacques Kantorow, Adrian Leaper, Isaac Karabtchevsky, Juanjo Mena, Miquel Ortega, Enrique Diemecke, Manuel Coves ja John Neschling. Esiintyjiä, joiden kanssa Coves on soittanut, ovat olleet muiden muassa Pepe Romero, María Bayo, Esperanza Fernández, Horacio Ferrer ja Enrique Morente.
Coves sai vuonna 2008 Moskovan konservatorion Rubinstein-mitalin. Hän on Euroopan kitarajärjestön perustaja ja puheenjohtaja. Hän on levyttänyt Naxos-levymerkille.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi, espanjaksi)