stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Snoqualmie Pass

Snoqualmie Pass on vuoristosola Yhdysvalloissa, Washingtonin osavaltiossa. Se sijaitsee Kaskadien vuoristossa ja on tärkeä liikenteellinen reitti, sillä osavaltion halki kulkeva Interstate 90 -valtatie kulkee solan kautta. Snoqualmie Pass yhdistää Seattlen metropolialueen itäisiin osiin, kuten Ellensburgiin ja Yakimaan.
Sola sijaitsee noin 920 metrin korkeudessa ja on yksi helpoimmin saavutettavista Kaskadien ylityspaikoista. Se on saanut nimensä Snoqualmien intiaaniheimolta, joka asui alueella ennen eurooppalaisten saapumista.
Ilmasto ja matkailu

Snoqualmie Pass on tunnettu runsaista lumisateistaan talvikuukausina, mikä tekee siitä suositun kohteen talviurheilijoille. Alueella toimii useita hiihtokeskuksia, kuten Summit at Snoqualmie, joka tarjoaa laskettelua, lumilautailua ja murtomaahiihtoa. Kesäisin alueella voi retkeillä, kalastaa ja pyöräillä.
Historia

Snoqualmie Passia käytettiin alun perin alkuperäiskansojen kulkureittinä, ja myöhemmin se oli tärkeä osa osavaltion infrastruktuuria, kun 1900-luvulla rakennettiin rautateitä ja valtateitä. Interstate 90 -valtatie valmistui 1960-luvulla ja on nykyään merkittävä kuljetusväylä sekä henkilö- että tavaraliikenteelle.
Haasteet ja tulevaisuus

Runsaat lumisateet ja jyrkät maastot tekevät Snoqualmie Passista haastavan alueen liikenteelle. Lumivyöryjä tapahtuu ajoittain, ja talvella tiet suljetaan toisinaan huonon sään vuoksi. Viranomaiset ovat investoineet huomattavasti solan infrastruktuurin parantamiseen, mukaan lukien teiden laajentamiseen ja turvallisuuden parantamiseen.
Snoqualmie Pass on paitsi tärkeä liikenteellinen yhteys myös suosittu matkailukohde, joka tarjoaa luonnonläheisiä aktiviteetteja ympäri vuoden.
Vikram Gandhi

Vikram Gandhi, 2012
Vikram Gandhi (s. 1978) on yhdysvaltalainen, intialaistaustainen dokumenttiohjaaja. Vuonna 2011 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Kumaré hän dokumentoi toimintaansa valeguruna. Elokuva esitettiin Suomessa DocPoint-festivaalilla 2012 ja Docventures-ohjelmassa 2013.
Aiheesta muualla

Vikram Gandhi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Terska

Terska (lat. glans penis) on miehillä siittimen uloin, paisuvaiskudoksen laajentunut osa.
Naisilla terska on häpykielen eli klitoriksen näkyvin osa ja sijaitsee pienten häpyhuulten yläosan risteyskohdassa.lähde?
Miehen terska > Anatomiaa

Siittimen kärjessä oleva terska on kupolimainen, hieman mansikan muotoa muistuttava, limakalvon ns. sidekudoksisen kovakalvon peittämä, virtsaputken paisuvaisen (corpus spongiosum) pää. Sen päässä on virtsaputken aukko, josta virtsa ja siemenneste tulevat ulos.
Terska on alaspäin levenevä, sen hieman ulkonevaa alareunaa kutsutaan koronaksi (corona glandis). Etupuolelta terska näyttää muodostuvan kahdesta puoliskosta, mutta on takapuolelta yhtenäinen. Esinahkaa terskaan kiinnittävä ihopoimu, frenulum, kiinnittyy terskan etupuolelle virtsaputken aukon alapuolelle.
Miehen terska > Esinahka ja erektio

Esinahka on terskaa suojaava, kaksinkertainen ihopoimu, joka liikkuu terskan päällä rullautumalla. Yleensä esinahka peittää terskan kokonaan tai osittain siittimen ollessa lepotilassa, ellei esinahkaa ole ympärileikattu. Siittimen paisuessa erektioon esinahka yleensä rullautuu terskan päältä pois. Murrosiän jälkeen esinahan pitäisi liikkua helposti terskan päältä pois ja takaisin, myös erektiossa. Mikäli esinahka on liian ahdas, voidaan suorittaa ympärileikkaus.
Erektiossa myös terska laajenee ja kovettuu. Ilman jäykistynyttä siitintä ja terskaa yhdyntä olisi vaikeaa.
Miehen terska > Seksi

Terska on hyvin kosketusherkkää aluetta, ja sillä on tärkeä rooli seksissä. Yhdynnässä terska hankautuu emättimen seiniä vasten johtaen orgasmiin ja siemensyöksyyn. Terskalla on keskeinen merkitys seksuaalisen mielihyvän tuottamisessa.
Koska terska on limakalvon peittämä, tarttuvat sukupuolitaudit helposti sen kautta suojaamattomassa yhdynnässä.
Aiheesta muualla

www.tohtori.fi Terska
Terska
Miehen terska kuvattuna eri kulmista. Terskan päässä on virtsaputken aukko. Terskan ulkonevaa alareunaa kutsutaan koronaksi. Keskimmäisessä kuvassa näkyy frenulum, joka yhdistää esinahan terskaan.
The Normal Heart

| The Normal Heart |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ryan Murphy
Käsikirjoittaja:  Larry Kramer
Perustuu:  Larry Kramerin näytelmään The Normal Heart
Tuottaja:  Brad Pitt Ryan Murphy Scott Ferguson
Säveltäjä:  Cliff Martinez
Kuvaaja:  Daniel Moder
Leikkaaja:  Adam Penn
Pukusuunnittelija:  Daniel Orlandi
Pääosat:  Mark Ruffalo Matt Bomer Taylor Kitsch Jim Parsons Alfred Molina Julia Roberts
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  HBO
Levittäjä:  HBO
Ensi-ilta:  25. toukokuuta 2014
Kesto:  133 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Normal Heart (Yle TV1 -kanavan esityksessä nimellä Tuntematon vihollinen) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Ryan Murphyn ohjaama HBO:n televisioelokuva. Sen on käsikirjoittanut Larry Kramer ja se perustuu hänen samannimiseen Tony-palkittuun näytelmäänsä vuodelta 1986. Se kertoo HIV-AIDS-epidemian alkuvaiheista New Yorkissa vuodesta 1981 vuoteen 1984. Elokuvan pääosissa ovat Mark Ruffalo, Matt Bomer, Taylor Kitsch, Jim Parsons, Alfred Molina ja Julia Roberts. Elokuva sai ylistävän vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta ja sai yhteensä 16 Emmy-ehdokkuutta voittaen palkinnon parhaasta televisioelokuvasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Ruffalo  | … |  Alexander "Ned" Weeks   |
|  Matt Bomer  | … |  Felix Turner   |
|  Julia Roberts  | … |  Dr. Emma Brookner   |
|  Taylor Kitsch  | … |  Bruce Niles   |
|  Jim Parsons  | … |  Tommy Boatwright   |
|  Alfred Molina  | … |  Ben Weeks   |
|  Joe Mantello  | … |  Mickey Marcus   |
|  B. D. Wong  | … |  Buzzy   |
|  Jonathan Groff  | … |  Craig Donner   |
|  Stephen Spinella  | … |  Sanford   |
|  Finn Wittrock  | … |  Albert   |
|  Denis O'Hare  | … |  Hiram Keebler   |
|  Corey Stoll  | … |  John Bruno   |
|  Danielle Ferland  | … |  Estelle   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat New Yorkissa 8. kesäkuuta 2013. Matt Bomer laihdutti elokuvaa varten noin 18 kiloa näyttääkseen AIDS-potilaalta.
Vastaanotto

Elokuva on saanut ylistävän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 45 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 93 prosenttia oli positiivisia. Elokuva sai yhteensä 16 Emmy-ehdokkuutta ja se palkittiin parhaasta televisioelokuvasta. Mark Ruffalo sai ehdokkuuden parhaasta miespääosasta minisarjassa tai televisioelokuvassa ja Julia Roberts sai ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta minisarjassa tai televisioelokuvassa. Jim Parsons, Joe Mantello, Alfred Molina ja Matt Bomer saivat kaikki ehdokkuudet parhaasta miessivuosasta minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Aiheesta muualla

The Normal Heart Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sprite-grafiikka

Esimerkkispritejä pelistä Taistelu Wesnothista.
Sprite-grafiikka on etenkin vanhemmissa tietokonepeleissä käytetty tietokonegrafiikan menetelmä, joka perustuu pieniin bittikarttagrafiikkana toteutettuihin osittain läpinäkyviin kuvahahmoihin, spriteihin. Spriteillä on tyypillisesti toteutettu kaikenlaiset pelikentän liikkuvat hahmot, kun taas pelikenttä itse on toteutettu muilla menetelmillä.
Kokonaisen näytön päivittäminen on verrattain hidasta, josta johtuen laitteistotasolla tuettiin siirrettäviä lohkoja grafiikkaa, joka voitiin esittää taustan päällä ilman suorittimen kuormittamista. Pelit kuten Pac-Man soveltuvat hyvin sprite-grafiikan käyttöön.
Computer Space käytti bittikarttoja, jotka myöhemmin muodostuivat spriteiksi.
Ensimmäisenä pelinä, joka käytti spritejä, pidetään Taiton vuoden 1974 peliä Basketballia, joka on myös ensimmäinen urheilupeli, jossa pelaajat esitetään ihmishahmoina.
Monissa vanhoissa tietokoneissa, kuten Commodore 64:ssä ja Amigassa, oli laitteistotasolla toteutettu sprite-grafiikka. IBM PC:ssä ei ole sisäänrakennettua sprite-järjestelmää, joten näille julkaistuihin peleihin spritet oli ohjelmoitava peliin.
3D-grafiikkaa käyttävissä peleissä spriteiksi kutsutaan 3D-grafiikan sekaan lomitettuja litteitä 2D-hahmoja ja muita 2D-kuvia. Nämä hahmot tunnistaa spriteiksi varsinkin siitä, että lähelle mentäessä niiden pikselikoostumuksen erottaa selvästi.
Commodoren grafiikkapiirien teknisissä manuaaleissa spriteistä on käytetty myös lyhennettä MOB (movable object block, Commodore 64 ja 128), tai BOB (blitter object block, joskin myös "perinteisemmät" spritet olivat käytettävissä, Amiga) joskin Commodoren ohjelmointioppaat käyttävät useammin sprite-termiä. Atari on kutsunut omaa sprite-grafiikkaansa player-missile-grafiikaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spritet Wikimedia Commonsissa
Lumi (yritys)

Helsingin Unionin- ja Aleksanterinkatujen kulmassa sijaitsevan Lumi-asustemyymälän ikkunaa.
Lumi on suomalainen asustealan yritys, jonka tunnetuimpia tuotteita ovat laukut. Yritys sai syksyllä 2011 muotialan Kultainen vaatepuu -palkinnon.
Lumi-asustemyymälä Helsingin Unionin- ja Aleksanterinkatujen  kulmassa. Yritys sai syksyllä 2011 muotialan Kultainen vaatepuu -palkinnon.
Yrityksen omistajat ovat Sanna Kantola ja Bruno Beaugrand. He tutustuivat vuonna 1997 opiskellessaan Pariisissa ja menivät sitten Yhdysvaltoihin, jossa Kantola työskenteli laukkusuunnittelijana Ralph Laurenilla ja Beaugrand kellojen suunnittelijana Tiffanylla. Lumi-yrityksen toiminta alkoi saunahatusta, mutta siirtyi pian laukkuihin. Kun yrityksen toiminta laajeni he luopuivat vakityisista työpaikoistaan. Pian he siirtyivät yrityksensä kanssa ensin Pariisiin, sitten Amsterdamiin ja lopulta Suomeen.
Liike aloitti lokakuussa 2023 loppuunmyynnin ja on ilmoittanut lopettavansa ainoan myymälänsä kokonaan. Kantola on koulutukseltaan vaatesuunnittelija, Beaugrand teollinen muotoilija. He ovat pariskunta, ja heillä on kaksi lasta.
Simeoni (Seitsemän veljestä)

| Simeoni |
| --- | --- |
 Simeoni Heikki Alhon näyttelemänä Turun kaupunginteatterin Seitsemässä veljeksessä.
Luoja(t):  Aleksis Kivi
Näyttelijä(t):  Olavi Ahonen Heikki Alho Eino Jurkka Kaarlo Kartio Aku Korhonen Jari Pehkonen Wäinö Sola
Ensi- esiintyminen:  Seitsemän veljestä
Viimeinen esiintyminen:  Seitsemän veljestä
Henkilötiedot
Status:  suuren maatilan perillinen
Ammatti:  maanviljelijä
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Toukola, Häme
Asuinpaikka:  Toukola, Häme
Luonteenpiirteet:  heikkohermoinen, hurskas, itsetuhoinen, tunneihminen
Suhteet
Vanhemmat:  Juhani
Sisarukset:  Juhani, Tuomas, Aapo, Timo, Lauri, Eero
Puoliso(t):  ei
Sisarusten lapset:  runsaasti, mm. Juhanin poika Juhannes
Muut sukulaiset:  Männistön Venla, Härkämäen tytär, Konkkalan Hindrikka, Kuokkalan kaksostyttäret, Seunalan Anna (kälyjä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Simeoni on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi päähenkilöistä Kiven 1870 julkaistussa romaanissa Seitsemän veljestä. Iältään Simeoni sijoittuu veljessarjan keskimmäiseksi, häntä vanhempia ovat Juhani sekä kaksoset Tuomas ja Aapo; nuorempia puolestaan kaksoset Timo ja Lauri sekä veljeskatraan kuopus Eero. Veljesten ikäerot ovat vähäisiä, sillä esikoinen Juhani on romaanin alussa 25-vuotias ja Eero noin 18-vuotias.
Henkilökuva

Simeoni on melko vankkarakenteinen, keskimittainen, ruskeaihoinen ja hänen hiuksensa ovat hampunkarvaiset. Vastaavat ominaisuudet ovat tyypillisiä myös hänen veljilleen. Erottavana tekijänä on Simeonin liuhuparta; muilla veljeksillä Kivi ei mainitse olevan partaa. Simeoni vastaa veljesten ruoanlaitosta ja karjanhoidosta, hänellä ei kuitenkaan ole samanlaista vahvaa tunnesidettä eläimiin kuin Juhanilla. Luonteeltaan Simeoni on hurskas: hän on kokenut hengellisen herätyksen. Hän on myös verrattain saita ja hänellä ilmenee taipumusta itsetuhoisuuteen. Simeoni on veljeksistä heikkohermoisin ja viinaanmenevin. Alkoholin vaikutuksen alaisena hän näkee muun muassa itsensä Lusifeeruksen. Simeonin mielenterveys ailahtelee ja hän yrittää itsemurhaa. Ainoana seitsemästä veljeksestä Simeoni päättää olla naimatta. Hän jää asumaan vanhimman veljensä Juhanin talouteen.
Tulkitsijoita > Teatteri

Simeonin roolin ovat tulkinneet lukemattomat näyttelijät vuodesta 1898 alkaen, jolloin Seitsemästä veljeksestä tehtiin ensimmäinen näyttämöversio. Tuolloin Simeonina oli Iisakki Lattu. Hengellisesti orientoitunut Simeoni on useissa tulkinnoissa esitetty veljiään heiveröisempänä vaikka Kiven alkuperäistekstissä hänet kuvataan veljiensä tavoin vantteraksi mieheksi. Simeonia näyttelivät 1900-luvun näyttämötuotannoissa muun muassa Olavi Ahonen, Hemmo Airamo, Eino Jurkka, Aku Korhonen ja Aapo Pihlajamäki sekä oopperalaulaja Wäinö Sola. Ritva Holmbergin dramatisoimassa ja Kalle Holmbergin ohjaamassa Turun kaupunginteatterin kuuluisassa Seitsemässä veljeksessä 1970-luvulla Simeonin roolissa oli Heikki Alho.
2000-luvulla Simeonia ovat näytelleet muun muassa Mikko Jurkka Lahden kaupunginteatterissa ja Jyrki Mänttäri Tampereen Työväen Teatterissa.
Turun kaupunginteatterissa veljekset nähtiin jälleen vuonna 2017 Lauri Maijalan dramatisoimina ja ohjaamina. Simeonin roolissa oli Markus Järvenpää. Myös Ryhmäteatteri näytteli Seitsemän veljestä vuonna 2017. Simeonin osassa oli Eero Ojala.
Tulkitsijoita > Elokuva ja televisio

Wilho Ilmarin elokuvassa Seitsemän veljestä (1939) Simeonia tulkitsee Kaarlo Kartio. Jouko Turkan samannimisessä televisiosarjassa (1989) Simeonin roolin näyttelee Jari Pehkonen.
Kirjallisuutta

Uotila, Jussi: Aleksis Kiven Seitsemän veljestä : luonnekuvia.  Turku:  Turun Aleksis Kivi -kerho, 1989.  ISBN 952-90-1615-8  (suomeksi)
Aiheesta muualla

Seitsemanveljesta.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Seittemän veljestä (Arkistoitu – Internet Archive)
Saint-Sulpice (Sveitsi)

| Saint-Sulpice |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Saint-Sulpice
 Koordinaatit: 46°30′36″N, 6°33′28″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Ouest lausannois
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,85 km²
Väkiluku (5.6.2024):  5 144
Saint-Sulpice on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Ouest lausannois’n alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 5 144 asukasta.
Bud Greenspan

Bud Greenspan (18. syyskuuta 1926 New York, Yhdysvallat – 25. joulukuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen dokumentaristi, joka teki erityisesti urheiluaiheisia dokumentteja.
Uransa alussa 1940-luvun puolivälissä hän toimi radiossa urheilutoimittajana. Hänelle myönnettiin 1970-luvulla Emmy-palkinto olympiakisoja kuvaavasta dokumenttisarjasta. Lisäksi hän kirjoitti useita olympia-aiheisia kirjoja. Hänen viimeinen tv-dokumenttinsa oli vuoden 2008 Pekingin olympialaisista.
Aiheesta muualla

Bud Greenspanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Filmmaker Bud Greenspan dies at 84 ESPN.com.  26.12.2010. (englanniksi)
Bud Greenspan Legacy.com.  26.12.2010. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Santeri Sillanpää

| Santeri Sillanpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. helmikuuta 1997 (ikä 27) Paimio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Silli
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  KOOVEE
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  SaPKo (Mestis) Ilves (SML) Sport (SML)
Santeri Arttu Arinpoika Sillanpää (s. 16. helmikuuta 1997 Paimio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kooveessa. Sillanpää on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Sillanpää laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Sillanpää on TuTon kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana kaudeksi 2012–2013 Turun Palloseuraan. Kaudella 2014–2015 Sillanpää oli seuran B-nuorten paras maalintekijä 13 osumallaan. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran A-nuorissa. Sillanpää ei saanut peliaikaa pudotuspeleissä, mutta hän pelasi kuitenkin riittävän määrän runkosarjaotteluita ja Sillanpää kuului näin ollen kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Kaudella 2016–2017 hän voitti joukkueen sisäisen sisäisen pistepörssin tehoilla 10+20=30. Kaudella 2017–2018 Sillanpää nousi TPS:n varakapteeniksi. Helmikuussa 2018 hän palasi jatkamaan A-nuorten SM-liigan pelejään kasvattajaseuransa TUTO Hockeyn paitaan.
Heinäkuun 2018 lopulla Sillanpää siirtyi tryoutille Mestiksen nousijajoukkue Kooveehen. Kolme viikkoa myöhemmin hän sai joukkueeseen kauden 2018–2019 kattavan sopimuksen. Sillanpään tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 10+7=17 ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+1=2. Hän pelasi myös neljä Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudeksi 2019–2020 Sillanpää siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon. Kaudeksi 2020–2021 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kooveehen. Sillanpää nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Sillanpää oli tehoilla 10+12=22 Kooveen toiseksi paras pistemies Niko Lahtisen jälkeen. Hän oli Kiekko-Espoon Niki Kailan ja Anton Ollikaisen ohella Mestiksen ainoa kahdesti alivoimamaalinteossa onnistunut pelaaja. Heinäkuussa 2021 Sillanpää teki Kooveen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2021–2022 Sillanpää jakoi yhdeksällä osumallaan Kooveen sisäisen maalipörssin voiton Vili-Jesper Koivulan kanssa edellään Jani Nyman. Hänen kauttaan haittasi kuitenkin loukkaantuminen ja Sillanpää pelasi runkosarjassa vain 28 ottelua. Koovee lainasi Sillanpään ja Janne Seppäsen Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueeseen 23. helmikuuta 2022 pelattuun vierasotteluun KooKoota vastaan, kun joukkueesta oli sivussa useita runkopelaajia. Sillanpää merkittiin Ilveksen nelosketjun oikeaan laitaan Seppäsen ja puolustaja Juuso Pullin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.16 minuuttia. Maaliskuussa Koovee lainasi Sillanpään viikon mittaisella sopimuksella Vaasan Sportin SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Kesäkuussa 2022 Sillanpää teki Kooveen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Sillanpää on pelannut 16 poikien maaottelua.
Muuta

Sillanpään isoveljet, kaksoset Aleksi ja Atte ovat pelanneet hyökkääjinä Mestis-tasolla. He pelaavat nykyään II-divisioonajoukkue Paimion Hakassa.
Santeri Sillanpää valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2016.
Lunch atop a Skyscraper

Vuonna 1932 otettu valokuva Lunch atop a Skyscraper.
Lunch atop a Skyscraper on kuuluisa vuonna 1932 otettu mustavalkoinen valokuva. Se esittää työmiehiä syömässä lounasta teräspalkilla New Yorkin yllä. Time-lehti on valinnut kuvan sadan merkityksellisemmän julkaisemansa kuvan joukkoon. Alkuperäistä vedosta valokuvasta säilytetään Pennsylvaniassa. Valokuvan oikeudet omistaa nykyään Corbis Images.
Taustaa

Valokuvassa 11 rakennustyöläistä istuu 260 metrin korkeudessa teräspalkilla New Yorkin yllä syömässä eväitä. Kuva on otettu 20. syyskuuta 1932 RCA Buildingin 69. kerroksessa. Kuvaa on epäilty lavastetuksi Rockefeller Centerin pilvenpiirtäjiä mainostavaksi kuvaksi, mutta kuvassa esiintyviä työmiehiä pidetään silti oikeina.
Kuvan ottamisen aikaan paikalla oli kolme valokuvaajaa, joten kuvan ottajaa ei tiedetä. Charles Ebbetsiä on epäilty pitkään kuvan ottajaksi, mutta myöhemmin tämä tieto on kyseenalaistettu.
Kuvan henkilöt

Suurin osa kuvassa esiintyvistä 11 työmiehestä on irlantilaisia siirtotyöläisiä, mutta kuvassa on myös muun maalaisia työmiehiä. Kuvassa viidentenä vasemmalta on ruotsalainen Albin Svensson. Kuvassa kuudentena vasemmalta on kanadalainen mohawk-intiaani Peter Rice. Kaikkein oikeanpuolimmainen mies on mahdollisesti slovakialainen Gusti Popovic.
Valokuvan oikeudet nykyään omistava Corbis Images on yrittänyt selvittää kuvassa esiintyvien työmiesten henkilöllisyyttä siinä kuitenkaan onnistumatta. Työmiesten henkilöllisyyttä on yritetty selvittää myös vuonna 2012 julkaistussa dokumentissa Men at Lunch.
Sarah Schleper

Sarah Schleper
Sarah Schleper (s. 19. helmikuuta 1979 Glenwood Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen, nykyään Meksikoa edustava alppihiihtäjä.
Ainoan voittonsa maailmancupissa hän saavutti Lenzerheiden pujottelussa keväällä 2005. Yhteensä hänellä on maailmancupissa neljä palkintopallisijaa. Arvokisoissa hän on osallistunut kuusiin olympialaisiin (1998, 2002, 2006, 2010, 2018, 2022) ja yhdeksiin MM-kisoihin (2001–2021). Paras sijoitus MM-kisoissa on seitsemäs tila Bormion pujottelussa 2005. Olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan kymmenenneksi Torinon pujottelussa 2006.
Schleper jätti kauden 2006–2007 väliin polvileikkauksen vuoksi ja kauden 2007–2008 väliin raskauden vuoksi. Hän lopetti uransa vuonna 2012, mutta teki paluun kaudelle 2014–2015 saatuaan Meksikon kansalaisuuden.
Ensimmäisen kerran uransa lopetettuaan hänen viimeiseksi maailmancupin kilpailuksi jäi Lienzissä 29. joulukuuta 2011 laskettu pujottelukilpailu. Avauskierroksen laskunsa puolivälissä hän pysähtyi ja otti poikansa syliin ja laski maaliin. Sarah Schleper on viisinkertainen Yhdysvaltain mestari. Neljä tuli pujottelusta ja yksi suurpujottelusta.
Eleanor Coppola

| Eleanor Coppola |
| --- | --- |
 Eleanor Coppola Tokion kansainvälisillä elokuvajuhlilla 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 12. huhtikuuta 2024 (87 vuotta) Rutherford, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Francis Ford Coppola
Lapset:  Gian-Carlo, Roman ja Sofia Coppola
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Pimeyden sydämet: elokuvantekijän ilmestyskirja (1991)
Palkinnot
 Emmy (1992) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Eleanor Jessie Coppola, o.s. Neil (4. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 2024 Rutherford, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä ja käsitetaiteilija, joka ohjasi useita dokumentteja sekä miehensä Francis Ford että tyttärensä Sofian elokuvatuotannoista. Coppola sai sotaelokuvan Ilmestyskirja. Nyt. kuvauksista kertovasta dokumentista Pimeyden sydämet: Elokuvantekijän ilmestyskirja Emmy-palkinnon. Hän ohjasi myöhemmin urallaan myös kaksi romanttista komediaa sekä teki käsitetaidetta.
Nuoruus ja perhe

Eleanor Neil syntyi Los Angelesissa 1936. Hänen isänsä Clifford oli poliittinen pilapiirtäjä, joka kuoli, kun Eleanor oli 10-vuotias. Eleanor kävi Los Angelesin yliopistoa, mistä hän valmistui 1959.
Neil tapasi tulevan miehensä Francis Ford Coppolan kauhuelokuvan Dementia 13 kuvauksissa. Se oli Coppolan ensimmäinen ohjaustyö, ja Eleanor Neil työskenteli siinä avustavana art directorina.
Eleanor Neil ja Francis Ford Coppola menivät naimisiin 1963. Eleanor odotti tässä vaiheessa jo pariskunnan ensimmäistä lasta, Gian-Carloa. Pariskunta sai vielä kaksi lasta, Romanin ja Sofian, joista kummastakin tuli elokuvantekijöitä.