stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linnanmaan liikuntahalli

| Linnanmaan liikuntahalli |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Linnanmaa, Oulu
Koordinaatit:  65°03.31′N, 025°28.33′E
Avattu:  1991–1992
Omistaja:  Oulun kaupunki
Arkkitehti:  Arkton
Käyttäjät
 Salibandy:   OLS 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Linnanmaan liikuntahalli on Oulussa Linnanmaan kaupunginosassa sijaitseva liikuntahalli. Hallin suunnitteli vuonna 1991 Arkton.
Hallissa on suuri, neljään osaan jaettavissa oleva liikuntasali joustoparkettilattialla, jonka pituus on 55 metriä, leveys 26,5 metriä ja korkeus 12,5 metriä. Salissa on toisen kerroksen katsomossa 118 paikkaa, lisäksi käytettävissä on 228-paikkainen teleskooppikatsomo.
Erillisen peiliseinillä ja äänentoistolaitteilla varustetun musiikkiliikuntasalin pinta-ala on 150 m². Lisäksi rakennuksessa on kokoustilat, useita pukuhuoneita sekä peseytymistilat. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 3 000 kerrosneliömetriä.
Linnanmaan liikuntahalli toimii myös OLS-Salibandyn miesten ja naisten edustusjoukkueiden kotikenttänä.
Liikuntahalli peruskorjattiin vuosina 2022–2024.
Uimahalli

Liikuntahallin yhteydessä toimii uimahalli, jonka pinta-ala on noin 3 300 kerrosneliömetriä ja runsaat 5 000 bruttoneliömetriä. Uimahallissa on kahdeksanratainen 25 metrin kuntouintiallas, yhdistetty opetus- ja lasten allas sekä monitoimiallas. Vuosina 2022–2024 rakennettu halli avattiin yleisölle 3. helmikuuta 2025. Rakentamiskustannukset olivat noin 21,2 miljoonaa euroa. Halli korvaa väliaikaisesti helmikuun 2025 lopussa pysyvästi suljetun Oulun uimahallin, joka puretaan ja jonka tilalle rakennetaan uusi.
Aiheesta muualla

Oulun kaupunki: Linnanmaan liikuntakeskus
Oulun kaupunki: Linnanmaan uimahalli
Oulun Tilapalvelut: Linnanmaan uimahalli – rakennushankkeen sivu
NCC: Linnanmaan uimahalli, Oulu – urakoitsijan sivu
| n k Oulun urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Castrenin kenttä  Heinäpään jalkapallohalli  Heinäpään urheilukeskus  Iinatin moottoriurheilukeskus  Kisakangas  Linnanmaan jäähalli  Linnanmaan liikuntahalli  Lintulan urheilukeskus  Ouluhalli  Oulun jäähalli  Oulun uimahalli  Oulun urheilutalo  Äimäraution ravirata  Raatin liikuntakeskus  Raatin stadion  Raksilan pesäpallostadion  Sankivaaran golfkenttä  Virpiniemi 
Urheiluseurat:  AC Oulu  Haukiputaan Heitto  Haukiputaan Pallo  IFK Uleåborg  Jalkapalloseura Hercules  Jalkapalloseura Iltatähti  K&C  Kellon Lyönti  Kellon Työväen Urheilijat  Kiekko-Oulu  Kiimingin Kiekko-Pojat  KISE  Kuivasjärven Aura  Laivakankaan Futis Klubi  Laser HT  Lentopalloseura Etta  Lintulammen Palloseura  FC NETS  Merikoski SBT  Northern Lights  Oulun Floorball Club  Oulun Harrastefutis  Oulun Hiihtoseura  Oulun Jalkapalloklubi  Oulun Jousimiehet  Oulun Judokerho  Oulun kendoseura Hokufuu  Oulun Kärpät  Oulun Lippo  Oulun Luistelukerho  Oulun Luistinseura Jalkapallo  Salibandy  Oulun Merenkävijät  Oulun Naisfutis  Oulun NMKY  FC Oulun Pallo  Oulun Palloseura Jalkapallo  Jääpallo  Oulun Purjehdusseura  Oulun Pyrintö  Oulun Rotuaarin Pallo  Oulun Tarmo  Oulun Työväen Palloilijat  Oulun Työväen Pursiseura  Oulun Uinti  Oulujoen Kiekko  Oulunsalon Pallo  Oulunsalon Vasama  Pateniemen Vesa  ProSki Oulu  RB-Oulu  SK Pohjantähti  SS Rankat Ankat  Sun Volley Oulu  Taekwon-Do Akatemia  Telemark Team  Team FC Uleåborg  Tervarit  Villan Pojat  Yli-Iin Naseva  Ylikiimingin Nuijamiehet 
Urheilutapahtumat:  Oulu Ocean Race  Oulun Tervahiihto 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Linnanmaan liikuntahalli (Q11875972)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: arkkitehtoninen rakenne, liikuntapaikka, urheiluhalli
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Oulu
sijainti: Linnanmaa
katuosoite: Virkakatu 1, 90570 Oulu
koordinaatit: 65°04′N 25°28′E﻿ / ﻿65.06°N 25.47°E﻿ / 65.06; 25.47

Linnanmaan uimahalli joulukuussa 2024
Soranos Efesoslainen

| Soranos Efesoslainen> Σωρανός ὁ Ἑφέσιος |
| --- | --- |
 Soranos ja Antonios Musas kuviteltuna piirroksessa vuodelta 1532.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. vuosisata Efesos
Kuollut: 100-luku
Ammatti:  lääkäri
Soranos Efesoslainen (m.kreik. Σωρανός ὁ Ἑφέσιος, Sōranos ho Efesios, lat. Soranus Ephesius; 1. vuosisata/100-luku) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Efesoksesta.
Elämä

Soranoksen elämää koskeviin tietoihin liittyy sekaannusta, sillä Sudassa on samalla nimellä kaksi eri artikkelia. Niistä syntyy kuva, kuin Soranos Efesoslaisia olisi ollut kaksi, toinen vanhempi ja toinen nuorempi. Oletettavasti kyseessä on kuitenkin yksi ja sama henkilö.
Soranos oli kotoisin Efesoksesta Vähästä-Aasiasta. Hänen isänsä nimi oli Menandros ja äitinsä Foibe. Soranos harjoitti lääketiedettä ensin Aleksandriassa ja sittemmin Roomassa keisareiden Trajanus ja Hadrianus aikana, toisin sanoen noin vuosina 98–138. Soranos kuului lääketieteen metodiseen koulukuntaan ja oli sen merkittävimpiä edustajia. Hän oli Attaloksen opettaja. Muutoin Soranoksen elämästä tiedetään vain se, että hän oli jonkun aikaa Aquitaniassa hoitamassa ihosairauksia, joita seudulla tuohon aikaan esiintyi paljon.
Soranos vaikuttaa olleen suuressa maineessa lääkärinä antiikin aikana, ja Augustinus kutsuu häntä nimityksellä ”tunnettu lääketieteen auktoriteetti” (medicinae auctor nobilissimus) ja Tertullianus nimityksellä ”lääketieteen etevimpiä auktoriteetteja” (methodicae medicinae instructissimus auctor). Häntä lainaavat muun muassa Arkhigenes, Caelius Aurelianus, Aetios Amidalainen ja monet muut.
Teokset

Soranokselta tai hänen nimissään on säilynyt seuraavat lääketiedettä käsittelevät teokset:
Naisten vaivoista (Περὶ γυναικείων παθῶν, Peri gynaikeiōn pathōn; lat. De arte obstetricia morbisque mulierum) – Tutkielma, joka koostuu 122 luvusta. Teksti on säilynyt nykyaikaan huonosti ja siihen on tehty paljon myöhempiä muutoksia. Teoksen editio princeps oli F. R. Dietzin ja J. F. Lobeckin laitoksessa vuonna 1838 (Regimontii Prussorum, 8vo.).
Kohdusta ja naisten sukuelimistä (Περὶ μήτρας καὶ γυναικείου αἰδοίου, Peri mētras kai gynaikeiū aidoiū; lat. De utero et pudendo muliebri) – Koostettu teoksesta Naisten vaivoista, josta se muodostaa luvut 4 ja 5. Sisältää yhden parhaista antiikin ajalta säilyneistä naisten sukupuolielinten kuvauksista. Teoksen editio princeps oli Jacques Goupylin Rufos Efesoslaisen teosten laitoksessa vuonna 1554 (Pariisi, 8vo.).
Luunmurtumien merkeistä (Περὶ σημείων καταγμάτων, Peri sēmeiōn katagmatōn; lat. De signis fracturarum)
Sidoksista (Περὶ ἐπιδέσμων, Peri epidesmōn; lat. De fasciis)
Hippokrateen elämä (Βίος Ἱπποκράτους, Bios Hippokratūs; lat. Vita Hippocratis) – Ainoa antiikin ajalta säilynyt Hippokrateen elämäkerta, ja muutoinkin ainoa lukuun ottamatta Sudassa ja Johannes Tzetzeellä olevia. Mahdollisesti ollut alun perin osa laajempaa lääketieteellisten elämäkertojen kokoelmaa Lääkäreiden elämät (Βίους ἰατρῶν, Biūs iatrōn), jonka Suda mainitsee. Julkaistu mukana useissa Hippokrateen teosten laitoksissa.
Johdanto lääketieteen taitoon (lat. In artem medendi isagoge) – Epäperäinen, todellisuudessa keskiaikainen latinaksi kirjoitettu teos.
Lisäksi hänen teoksikseen mainitaan myös seuraavat, joista tiedetään vain niiden nimet; osa nimistä tunnetaan vain latinankielisistä lähteistä:
Akuuteista sairauksista (Περὶ ὀξέων, Peri okseōn)
Avuista (Περὶ βοηθημάτων, Peri boēthēmatōn; lat. De adjutoriis)
Kuumeista (lat. De febribus)
Lisääntymisestä (Περὶ ζωογονίας, Peri zōogonias)
Luonnonvastaisista (Περὶ τῶν παρὰ φύσιν, Peri tōn para fysin)
Lääkkeidenkäytöstä (Περὶ φαρμακείας, Peri farmakeias)
Sielusta (lat. De anima)
Siemenestä (Περὶ σπέρματος, Peri spermatos)
Syiden kirja (Αἰτιολογουμένους, Aitiologūmenūs; lat. Libri causarum)
Taudeista (Περὶ νοσημάτων, Peri nosēmatōn)
Terveys (Τὸ ὑγιείνον, To hygieinon; lat. Salutaria praecepta)
Yhteisistä (Περὶ κοινοτήτων, Peri koinotētōn; lat. De coenotetis)
Yksi kirja lääkinnästä (Μονόβιβλος φαρμακευτικός, Monobiblos farmakeutikos)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soranos Efesoslainen Wikimedia Commonsissa
Sikiön asentoja kohdussa. Kuvitusta keskiaikaisessa Soranoksen gynekologiaa käsittelevän teoksen käsikirjoituksessa noin vuodelta 900. Bryssel, Bibliothèque Royale, Codex 3714, fol. 28r.
Tyranniasta

| Tyranniasta> Διογένης ἤ Περὶ τυραννίδος.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Dion Khrysostomos
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  puhe
Julkaistu:  1. vuosisata/100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Juhana Torkki
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2022
ISBN:  978-951-1-42569-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyranniasta (m.kreik. Διογένης ἤ Περὶ τυραννίδος, Diogenēs ē Peri tyrannidos, ”Diogenes eli Tyranniasta”) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee tyrannin onnetonta asemaa suhteessa yksinkertaiseen, kyynikoille tyypilliseen elämäntapaan.
Historia

Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe Tyranniasta on todennäköisesti syntynyt aikana, jolloin Dion oli kiertelevänä kyynikkomaisena maanpakolaisena, sillä puheen monet viittaukset kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaiseen sopivat yhtä hyvin ellei paremminkin Dionin omaan tilanteeseen ja toimintaan tuona aikana. Vastaavasti monet viittaukset Persian kuninkaaseen sopivat yhtä hyvin tyrannimaiseen keisari Domitianukseen, joka oli karkottanut Dionin Roomasta. Dionin yleisö todennäköisesti ymmärsi nämä viittaukset hyvin. Persian kuningas edustaa teoksessa tyypillistä itämaista tyrannia. Diogeneen aikana kuninkaana oli Dareios III.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 6. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022).
Sisältö

Kirjoitus on Dionin teosten tapaan puheen kirjalliseen muotoon kirjoitettu tutkielma ennemmin kuin varsinainen puhe. Siinä Dion antaa esityksen kyynisestä filosofiasta käyttäen Diogenestä esimerkkinään. Puheessa Dion kertoo laajasti yksinkertaista elämää viettäneestä Diogeneestä. Diogenes vietti talvet Ateenassa ja kesät Korintissa, verraten itseään Persian kuninkaaseen, joka vaihtoi samalla tavoin asuinpaikkaa vuodenaikojen mukaan. Kaikissa muissakin asioissa Dion kuvaa Diogeneen elämän olleen ainakin kuninkaan veroinen ja paljon parempikin. Hän söi yksinkertaisesti ja vähän, ja hänestä nälkä oli ruoan riittävä ja paras mauste. Hänelle riitti yksi vaate kesäksi ja talveksi. Rakkauden nautinnot olivat hänelle aina saavutettavissa, sillä hän tyydytti itse itsensä, joskus julkisillakin paikoilla. Diogeneen mielestä useimmat ihmiset elivät sen sijaan kurjempaa elämää kuin villieläimet. Itse hän taas pyrki kaikin tavoin jäljittelemään jumalten helppoa elämää.
Tämän jälkeen Dion siirtyy käsittelemään Persian kuningasta, jonka osa oli sen sijaan kaikista ihmisistä onnettomin. Hän sai kaikkien rikkauksiensa keskellä pelätä kaiken menettämistä ja köyhyyttä, ja kaikkien ihmisten keskellä juonitteluja ja kuolemaa. Murheitaan hän ei kyennyt unohtamaan millään nautinnoilla. Salamurhaajia pelätessään hän pakeni aseettomia aseellisten luo ja aseellisia aseettomien luo. Yleensäkään tyrannilla ei ole ketään johon luottaa, eikä hänellä ole mitään ulospääsyä tilanteestaan. Hän saa pelätä kansan röyhkeyttä, jos näillä on asiat hyvin, ja vihaa, jos asiat ovat huonosti. Hän saa pelätä sekä lähellä että kaukana olevia, sekä rohkeasti että alamaisesti puhuvia. Hänen ei ole turvallista matkustaa eikä pysyä kotona. Ja jos tyranni sattuu olemaan Persian kuningas, hän ei voi edes paeta helposti mihinkään niin kuin yhden kaupungin tyranni, sillä hänen valtakuntansa on niin valtava.
»Siksi minusta näyttää, että yksinvaltias voi olla onnellinen vain sitten kun hänet on lyöty — vasta sitten hänet on vapautettu suurimmasta pahasta.»
Kirjallisuutta > Suomennos

Dion Prusalainen: Tyranniasta. Teoksessa Dion Prusalainen: Onnellisuudesta, s. 35–54.  (Muinaiskreikasta suomentanut ja esipuheen kirjoittanut Juhana Torkki)  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-42569-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Dio Chrysostom: Diogenes, or on Tyranny. Teoksessa Dio Chrysostom: Discourses 1–11.  (Translated by J. W. Cohoon. Loeb Classical Library 257)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1932.
Aiheesta muualla

Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ τυραννίδος. Perseus. (muinaiskreikaksi)
Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ τυραννίδος. LacusCurtius. (muinaiskreikaksi)
Dio Chrysostom: On Tyranny. LacusCurtius. (englanniksi)
Dion Chrysostome: Diogène ou Sur la tyrannie. Université catholique de Louvain. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Åke

| Åke |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  8. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Aake, Ooke
Vastineita eri kielissä:  Ove
Nimen alkuperä:  Aghi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Åke on ruotsalainen miehen etunimi.
Åke on myös suomalainen sukunimi.
Åke on ruotsalainen muoto muinaistanskalaisesta nimestä Aghi, jonka merkitys ei ole täysin selvä. Mahdollisia ovat 'peltomies', 'kyntäjä', 'esi-isä' tai hellittelymuoto 'isi'.
Nimestä on tietoja 1500-luvulla Etelä-Pohjanmaalta, ja 1900-luvun alussa Åke saavutti Suomen nimistössä vankan aseman. Åken nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 8. toukokuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Åke-etunimen saanut noin 4 700 henkilöä. Lisäksi Åke oli toukokuussa 2020 sukunimenä 116 henkilöllä.
Kuvitteellisia Åkeja

Åke, kuusivuotias poika Allan Edwallin ohjaamassa elokuvassa Åken maailma
Åke Stålhandske, suomalainen sivuhenkilö Jan Guilloun Carl Hamilton -romaanisarjassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åke Wikimedia Commonsissa
Ensimmäinen Klemensin kirje

| Ensimmäinen Klemensin kirje korinttilaisille> Κλήμεντος πρὸς Κορινθίους ἐπιστολὴ Α' |
| --- | --- |
 Ensimmäisen Klemensin kirjeen alku vuoden 1633 painoksesta.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Klemens Roomalainen (perint.)
Kieli:  muinaiskreikka (koinee)
Genre:  teologia, kirje
Julkaistu:  n. 95–96 jaa.
Suomennos
Suomentaja:  Siiri Toiviainen Rø
Kustantaja:  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura
Julkaistu:  2020
ISBN:  978-952-7272-03-9

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ensimmäinen Klemensin kirje (myös Ensimmäinen Clemensin kirje; m.kreik. Κλήμεντος πρὸς Κορινθίους ἐπιστολὴ Α', Klēmentos pros Korinthiūs epistolē A', lat. Epistula prima Clementis) on perinteisesti Klemens Roomalaisen nimiin laitettu kirje, joka on osoitettu Korintin seurakunnalle. Se luetaan apostolisten isien kirjoituksiin.
Historia

Ensimmäinen Klemensin kirje on perinteisesti ajoitettu keisari Domitianuksen hallituskaudelle vuosiin 95–96. Tämä tekee siitä yhden varhaisimmista kristillisistä kirjoituksista Uuteen testamenttiin luettujen tekstien ohella. Se on iältään saman ikäinen tai jopa varhaisempi kuin nuorimmat Uuden testamentin kirjat.
Kirje on kirjoitettu Korintin seurakunnassa kirjoittamisaikaan vallinneen sekavan tilan korjaamiseksi. Seurakunnassa oli suuria riitoja ja eri puolueita, ja osa seurakunnan jäsenistä oli noussut avoimeen kapinaan kirkollisia johtajiaan, presbyteerejä, vastaan ja syrjäyttänyt nämä tehtävistään. Perinteisesti kirje on laitettu Rooman piispan Klemensin nimiin. Tätä pidettiin Pietarin ensimmäisenä tai kolmantena seuraajana. Nykyisin tutkijat kuitenkin usein kyseenalaistavat tämän. Teksti itsessään ei mainitse kirjoittajaa, vaan esittää lähettäjäksi koko Rooman seurakunnan. Sisällön perusteella sen on kuitenkin selvästi kirjoittanut yksi henkilö, joka vaikuttaa oppineelta henkilöltä.
Klemensin nimiin on laitettu myös Toinen Klemensin kirje, joka on varmuudella epäperäinen ja jonkun toisen kuin Ensimmäisen Klemensin kirjeen tekijän kirjoittama. Klemensin kirjeet olivat varhaiskristillisellä ajalla hyvin arvostettuja, ja niitä luettiin yhdessä nykyisten Uuden testamentin tekstien kanssa. Ne olivat mukana jopa joissakin Raamatun käsikirjoituksissa, kuten Codex Alexandrinuksessa, jossa ne oli sijoitettu Johanneksen ilmestyksen jälkeen. Lisäksi niihin viitataan usein muussa varhaiskristillisessä kirjallisuudessa. Klemensin kirjeet tulivat uudelleen tunnetuiksi Codex Alexandrinuksen julkaisun jälkeen vuonna 1633.
Sisältö

»Teidän on otettava vastaan ojennus, joka johtaa parannukseen, ja notkistettava sydämenne polvia. Opetelkaa tottelemaan ja luopukaa kielenne kerskailevasta ja röyhkeästä ylimielisyydestä. On nimittäin parempi, että teidät todetaan Kristuksen laumassa vähäpätöisiksi mutta siihen kuuluviksi kuin että näytätte vaikutusvaltaisilta mutta jäätte osattomiksi sille annetusta toivosta.»
Ensimmäinen Klemensin kirje pyrkii palauttamaan rauhan ja järjestyksen Korintin seurakuntaan. Ajankohtaisesta tilanteestaan huolimatta kirje on kuitenkin kirjoitettu niin, että se on samalla yleispätevämpi ja merkitykseltään pysyvämpi. Kirje koostuu 65 luvusta ja voidaan jakaa neljään osaa. Se alkaa johdannolla (luvut 1–3), joissa sekä kiitetään että moititaan Korintin seurakuntaa. Toinen osa (luvut 4–39) käsittelee seurakuntajärjestystä yleiseltä kannalta, ja muistuttaa kateuden ja kiistojen vahingollisuudesta ja kehottaa nöyryyteen. Kolmas osa (luvut 40–58) käsittelee erityisesti Korintissa vallinnutta tilannetta. Kirjoittaja sanoo presbyteerien syrjäyttämisen olevan väärin ja kehottaa kapinoitsijoita alistumaan. Kirje päättyy rukouksiin ja loppukehotuksiin (luvut 59–65).
Kirjeen tärkeimpiä ja tutkituimpia osia ovat kohdat, joissa käsitellään varhaiskristillisten seurakuntien johtotehtäviä ja perustellaan niiden oikeutusta apostolisella seuraannolla.
Kirjeen sisältö luvuittain on:
| --- | --- |
 Alkutervehdys  Korintin seurakunnan kunniakas menneisyys (luvut 1–2)  Kapina rikkoo Korintin seurakunnan rauhan ja järjestyksen (3)  Muinaisia esimerkkejä kateudesta (4)  Viimeaikaisia esimerkkejä kateudesta (5–6)  Kehotus parannukseen (7–8)  Esimerkkejä hyveellisistä ihmisistä, joita Jumala siunasi (9–12)  Kutsu nöyryyteen (13–15)  Kristus esimerkkinä nöyryydestä (16)  Muita esimerkkejä nöyryydestä (17–19)  Luomakunta esimerkkinä rauhasta, yksimielisyydestä ja järjestyksestä (19–20)  Kehotus hyveelliseen elämään kaikkinäkevän Jumalan edessä (21–23)  Esimerkkejä ylösnousemuksesta (24–26)  Jumala on kaikkivaltias (27–28)  Jumalan valittu kansa ja sen velvollisuudet (29–30)  Jumalan antama siunaus ja uskon tuoma oikeamielisyys (31–32)  Hyvien tekojen merkitys (33–34)  Jumalan lahjat ja niiden saavuttaminen (35) :  Yhteys Kristukseen pelastaa (36–38)  Ihminen on voimaton Jumalan edessä (39)  Jumalan asettamat toimitukset ja tehtävät (40–41)  Apostolien saama valtuutus ja seurakuntien palvelutehtävät (42–43)  Korintin kapina rikkoo apostolien asettamaa järjestystä (44)  Esimerkkejä siitä, että vain pahat vainoavat oikeamielisiä (45)  Kapinan järjettömät ja häpeälliset seuraukset (46–47)  Kehotus lopettaa kapina (48)  Rakkauden ylistys (49–50)  Kehotus parannukseen (51–53)  Yhteisön puolesta uhrautuminen on kunniakasta (54–55)  Uskovan tulee ottaa vastaan ojennusta (56)  Varoituksia kapinan alullepanijoille (57–58)  Rukous pelastuksen, rauhan ja järjestyksen puolesta (59–61)  Tiivistelmä ja loppukehotukset (62–63)  Päätösrukous (64)  Pyyntö ja lopputervehdys (65)
Kirjallisuutta > Suomennokset

Ensimmäinen Kleemensin kirje. Teoksessa Apostoliset isät.  (Suomentanut Heikki Koskenniemi. 2. uudistettu painos (1. painos 1975). Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 163)  Helsinki:  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 1989.  ISBN 951-9111-75-1
Ensimmäinen Clemensin kirje. Suomentanut Siiri Toiviainen Rø. Teoksessa Apostoliset isät.  (Kokoelma varhaiskristillisiä kirjoituksia. Toimittaneet Niko Huttunen, Joona Salminen ja Ulla Tervahauta. Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 290)  Helsinki:  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 2020.  ISBN 978-952-7272-03-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

First Letter of Clement. Teoksessa The Apostolic Fathers, Volume I.  (I Clement. II Clement. Ignatius. Polycarp. Didache. Edited and translated by Bart D. Ehrman. Loeb Classical Library 24)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2003.
Aiheesta muualla > Teksti

Κλήμεντος πρὸς Κορινθίους Α'. Christian Classics Etheral Library. (kreikaksi)
First Clement. Käännös J. B. Lightfoot. Early Christian Writings. (englanniksi)
First Clement. Käännös Charles H. Hoole, 1885. Early Christian Writings. (englanniksi)
First Clement. Käännös Roberts-Donaldson. Early Christian Writings. (englanniksi)
Letter to the Corinthians (Clement). New Advent. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

First Clement. Early Christian Writings. (englanniksi)
Apostolisten isien teokset
| --- | --- |
Klemensin kirjeet: Ensimmäinen Klemensin kirje · Toinen Klemensin kirje
Ignatioksen kirjeet: Ignatioksen kirje efesolaisille · Ignatioksen kirje filadelfialaisille · Ignatioksen kirje magnesialaisille · Ignatioksen kirje roomalaisille · Ignatioksen kirje smyrnalaisille · Ignatioksen kirje tralleslaisille · Ignatioksen kirje Polykarpokselle
Muut tekstit: Barnabaan kirje · Didakhe · Hermaan Paimen · Kirje Diognetokselle · Polykarpoksen kirje filippiläisille · Polykarpoksen marttyyrikuolema
Lucio Silla

Lucio Silla (KV 135) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kolminäytöksinen ooppera.
Oopperan synty

Lokakuun lopulla 1772 Mozart lähti isänsä kanssa heidän kolmannelle ja viimeiselle Italian matkalleen. Matkan tarkoituksena oli saada Mozartille pysyvä virka Italiasta jostain ruhtinashovista. Virkaa ei tuoltakaan matkalta saatu, mutta Milanon herttuan hoviteatterissa sai 26. joulukuuta 1772 ensi-iltansa herttua Ferdinandille ja hänen puolisolleen, Modenan prinsessa Maria Ricciardia Beatrice d'Estelle omistettu Lucio Silla.
Henkilöt

Lucio Silla, diktaattori – tenori (kantaesityksessä Bassano Morgnoni)
Giunia – Sillan vihollisen Mariuksen tytär, Cecilion rakastettu – sopraano (Anna de Amicis)
Cecilio, senaattori ja maanpakolainen – sopraano (kastraatti) (Venanzio Rauzzini)
Lucio Cinna, roomalainen patriisi, Cecilion ystävä, Lucio Sillan salainen vihollinen – sopraano (Felicita Suardi)
Celia, Lucio Sillan sisko – sopraano (Daniella Mienci)
Aufidio, tribuuni, Lucio Sillan ystävä – tenori (Giuseppe Onofrio)
kaartilaisia, senaattoreita, ylhäisöä, sotilaita, kansaa – kuoro
Synopsis

Karkotettu senaattori Cecilio palaa salaa Roomaan tavatakseen rakastettunsa, diktaattori Sillan himoitseman Giunian.

Murha– ja lemmenjuonien ja Sillan tyrannimaisten elkeiden lomassa Cecilio kamppailee rakkaudestaan. Suurten vaarojen jälkeen Cecilio ja Giunia saavat lopulta toisensa.
Diskografia

Oopperasta on kolme keskeistä äänitystä:
Johtajana Nikolaus Harnoncourt, rooleissa Peter Schreier, Edita Gruberová, Cecilia Bartoli, Kenny, Dawn Upshaw, Arnold Schönberg-kuoro sekä Concentus Musicus de Viena (1990, Teldec)
Johtajana S. Cambreling, rooleissa A. Rolphe-Johnson, L. Cuberli, Ann Murray, B.-M. Aruhn, C. Barbaux, Brysselin Théâtre de la Monnaien orkesteri ja kuoro (1985, Ricercar). Kyseessä on live-äänitys.
Johtajana Leopold Hager, rooleissa Peter Schreier, Arleen Augér, Julia Varady, Edith Mathis, Helen Donath, Salzburgin Mozarteumin orkesteri ja kuoro (1974, Philips)
Aiheesta muualla

Libretto OperaGlass –sivustolla (italiaksi)
| n k Wolfgang Amadeus Mozartin oopperat |
| --- | --- | --- |
| Nuoruudenteokset |  Apollo et Hyacinthus  Bastien und Bastienne  La finta semplice  Mitridate, re di Ponto  Ascanio in Alba  Il sogno di Scipione  Lucio Silla  La finta giardiniera  Il re pastore  | W.A.Mozart |
| Kypsän kauden teokset |  Idomeneo  Ryöstö seraljista  Der Schauspieldirektor  Figaron häät  Don Giovanni  Così fan tutte  Taikahuilu  La clemenza di Tito  | W.A.Mozart |
| Postuumit teokset |  Zaide  L’oca del Cairo  Lo sposo deluso  La Betulia liberata (oratorio)  | W.A.Mozart |