stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Boeing 747-400
Versiot > 747-400BCF

Vuonna 2004 Boeing julkaisi ohjelman, jossa 747-400 matkustajaversion kone voitaisiin muuntaa rahtikoneeksi. Kone on muutoin sama kuin F-versio, mutta sen toinen kerros on yhtä pitkä kuin matkustajavariantissa, sekä siinä ei ole eturahtiovea. Kone sai heti 33 tilausta ja 29 optiota. Ensimmäinen BCF (Boeing Converted Freighter), toimettiin Cathay Pacificille joulukuussa 2005. Koneen rahtikapasiteetti on 113 490 kg ja toimintamatka 7 600 kilometriä. Siihen mahtuu 30 rahtipallettia sekä 19 ihmistä.
Versiot > 747-400LCF

Vuonna 2003 Boeing alkoi kehitellä konetta, joka pystyisi kuljettamaan uuden Boeing 787 Dreamlinerin osia sen tehtaalle kokoamista varten. Evergreen Aviation Technologies Corp (EGAT) muunsi kolme 747-400-matkustajaversion konetta uuteen käyttötarkoitukseen sen tehtaalla Taipeissa, Taiwanissa. Koneen kantama on 7 800 kilometriä ja sen suurin lentoonlähtöpaino on 364 235 kg. Kone on vain Boeingin omaan käyttöön, eikä sitä ole markkinoitu muille lentoyhtiöille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boeing 747-400 Wikimedia Commonsissa
Lufthansan Boeing 747-400.
KLM:n Boeing 747-400 kombi.
Qantasin Boeing 747-400ER laskeutumassa Melbourneen.
ANA:n Boeing 747-400D.
Cargoluxin 747-400F, jossa koneen keularahtiovi on aukaistu.
AirBridgeCargon Boeing 747-400ERF.
Eva Air Cargon Boeing 747-400BCF.
Boeing 747-400LCF.
Breaking the Rules

| Breaking the Rules Signmark |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. huhtikuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Sakke Aalto
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Warner Music
Signmarkin muut julkaisut
| Signmark 2006 | Breaking the Rules 2010 | Silent Shout 2014 |
Breaking Rules on suomalaisen kuuron rap-artistin Signmarkin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2010. Edellisen albumin tapaan tämäkin albumi sisältää CD:n lisäksi DVD:n, jolla on musiikkivideot kaikista CD:n kappaleista. DVD sisältää myös videoita Signmarkin keikoilta. Kappaleet on kirjoitettu yhteistyössä Brandon Bauerin kanssa, joka on antanyt myös äänensä niille. Albumin on tuottanut Sakke Aalto.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD The Take Off  Def Man's Blues  Against the Wall (mukana Kalle Lindroth)  Smells Like Victory  X-Men  Talk 2 the Hand  Miss Rhytm  Louder Than Words  Speakerbox (mukana Osmo Ikonen)  The Letter :  DVD The Take Off (video)  Def Man's Blues (video)  Against the Wall (video)  Smells Like Victory (video)  X-Men (video)  Talk 2 the Hand (video)  Miss Rhytm (video)  Louder Than Words (video)  Speakerbox (video)  The Letter (video) Signmark's Story  Signmark goes to Hong Kong  Silent Shout Helsinki
Arvostelut

Dome.fi:
Viisukuppila.fi: 11/12
Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue

Böömin ja Määrin jalkapallomaajoukkue edusti Böömin ja Määrin protektoraattia jalkapallomaaotteluissa vuonna 1939.
Historiallinen tausta

Sotienvälisen Tšekkoslovakian jalkapalloliitto koostui viidestä kansallisuuksiin perustuvasta liitosta: tšekkoslovakialaisten, saksalaisten, juutalaisten, puolalaisten ja unkarilaisten jalkapalloliitoista. Slovakian julistauduttua itsenäiseksi kevättalvella 1939 Böömin ja Määrin jalkapalloliitto pysyi FIFA:n jäsenenä, mitä se on vielä tänäkin päivänä, vaikka alue olikin Saksan miehittämä.
Böömin ja Määrin maajoukkue pelasi vuonna 1939 kuusi ottelua, joista FIFA laskee virallisiin tilastoihinsa kolme: Jugoslaviaa vastaan Prahassa 7-3, Ostmarkia eli Saksaan liitettyä Itävaltaa vastaan Prahassa 5-5 sekä Wrocławissa Saksaa vastaan 4-4. 
Vuonna 1940 astui voimaan matkustuskielto, minkä johdosta joukkue ei enää voinut pelata otteluita.
Pelaajia

Josef Bican, Slavia Praha
Jaroslav Burgr, Sparta Praha
Oldřich Nejedlý, Sparta Praha
Vlastimil Kopecký, Slavia Praha
Antonín Puč, Viktoria Žižkov
Caymansaaret olympialaisissa

Caymansaaret osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1976 ja on siitä alkaen ollut mukana 1-10 urheilijan joukkueilla lukuun ottamatta vuoden 1980 Moskovan olympialaisia, joita se boikotoi. Myös talviolympialaisiin maa on osallistunut vuosina 2010 ja 2014 yhden urheilijan joukkueella. Maa ei ole saavuttanut mitaleita.
Breakin’ Outta Hell

| Breakin' Outta Hell Airbourne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sing Sing Studios, Melbourne
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2016
 Tuottaja(t): Bob Marlette
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 39.56
 Levymerkki: Spinefarm Records
Listasijoitukset
  3.    9.    24.
Airbournen muut studioalbumit
| Black Dog Barking 2013 | Breakin' Outta Hell 2016 | Boneshaker 2019 |
Breakin' Outta Hell on australialaisen rockyhte Airbournen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 23. syyskuuta 2016 levymerkillä Spinefarm.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Breakin' Outta Hell | 3.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rivalry | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Get Back Up | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | It's Never Too Loud for Me | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Thin the Blood | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I'm Going to Hell for This | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Down On You | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Never Been Rocked Like This | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | When I Drink I Go Crazy | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Do Me Like You Do Yourself | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | It's All for Rock N' Roll | 3.39 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 39.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Bombshell | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 43.24 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

The Guardian:
Imperiumi: 8½/10
Kaaoszine: 9/10
Soundi:
Breaking the Silence

| ”Breaking the Silence” Queensrÿche |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Operation: Mindcrime
 Äänitetty : 1987–1988
 Julkaistu: 1988
 Tekijä(t): Chris DeGarmo Geoff Tate
 Tuottaja(t): Peter Collins
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, progressiivinen metalli
 Kesto: 04.34
 Levy-yhtiö: EMI
Queensrÿche muut singlet
| ”Walk in the Shadows” 1986 | ”Breaking the Silence” 1988 | ”Eyes of a Stranger” 1988 |
Breaking the Silence on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen kappale, joka julkaistiin promosinglenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta Operation: Mindcrime vuonna 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Chris DeGarmo ja laulaja Geoff Tate.
”Breaking the Silence” on Operation: Mindcrime -konseptialbumin yhdestoista kappale. Se kertoo tarinaa päähenkilö Nikkistä, joka alkaa vajota hulluuteen ja juoksee kadulla huutaen hänen kuolleen rakkaansa Sister Maryn nimeä.
Kappaleen musiikkivideo sisältyi syyskuussa 1989 julkaistulle Video: Mindcrime -tallenteelle.
Kokoonpano

Geoff Tate – laulu
Chris DeGarmo – kitara, taustalaulu
Michael Wilton – kitara
Eddie Jackson – basso, taustalaulu
Scott Rockenfield – rummut, lyömäsoittimet
Peter Collins – tuottaja
James Barton – äänitekniikka, miksaus
Paul Northfield – äänitekniikka
Jim Campbell – äänitekniikan avustaja
Paul Milner – äänitekniikan avustaja
Glen Robinson – äänitekniikan avustaja
Ronald Prent – miksauksen avustaja
Bob Ludwig – masterointi
Aiheesta muualla

Kappaleen sanoitukset Genius-sivustolla
Candice Bergen

| Candice Bergen |
| --- | --- |
 Candice Bergen Emmy-gaalassa vuonna 1993.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. toukokuuta 1946 (ikä 78) Beverly Hills, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Candice Patricia Bergen (s. 9. toukokuuta 1946 Beverly Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Bergen on pitkällä urallaan palkittu niin useilla Emmy- kuin Golden Globe -palkinnoillakin, ja hän on ollut ehdolla myös Oscarin saajaksi. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten televisiorooleistaan komediasarjassa Murphy Brown, jota tehtiin vuosina 1988–1998 ja uudelleen vuodesta 2018 alkaen, sekä Shirley Schmidtin roolista televisiosarjassa Boston Legal vuosina 2005–2008.
Television ohella Bergen on tehnyt mittavan uran elokuvissa aina 1960-luvun puolivälistä lähtien. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muiden muassa Miehuusvuodet (Carnal Knowledge, 1971), Oliverin story (Oliver's Story, 1978), Yritetään yhdessä, aloitetaan alusta (Starting Over, 1978), josta hän sai sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden, Gandhi (1982), Miss Kovis (Miss Congeniality, 2000), Sweet Home Alabama (2002) ja Huippunäkymät (View from the Top, 2003).
Yksityiselämä

Candice on isänsä, koomikko ja vatsastapuhuja Edgar Bergenin, puolelta ruotsalaista sukujuurta. 1960-luvun lopulla hän asui Doris Dayn pojan, muusikko ja tuottaja Terry Melcherin kanssa talossa, johon Charles Mansonin joukkio myöhemmin hyökkäsi. Hän avioitui vuonna 1980 ranskalaisen elokuvaohjaajan Louis Mallen kanssa. Avioliitto kesti aina Mallen kuolemaan, vuoteen 1995 saakka. Liitosta syntyi yksi lapsi, Chloe. Vuonna 2000 Bergen avioitui uudelleen Marshall Rosen kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Candice Bergen Wikimedia Commonsissa
Candice Bergen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Candice Bergen NNDB:ssä
Böömin jalkapallomaajoukkue

Böömin jalkapallomaajoukkue oli jalkapallomaajoukkue, joka edusti vuosina 1906–1908 kuudessa virallisessa maaottelussa Itävalta-Unkarille kuulunutta Böömiä.
Historia

Böömin jalkaapalloliitto perustettiin Prahassa 19. lokakuuta vuonna 1901. Siihen kuuluivat ainoastaan böömiläiset seurat: saksalaiset ja itävaltalaiset seurat kuuluivat omiin liittoihinsa. Ensimmäisen ottelunsa Böömin joukkue pelasi 5. huhtikuuta 1903 Budapestissa Unkaria vastaan, mutta tätä ei lasketa missään viralliseksi A-maaotteluksi.  Böömi hyväksyttiin kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäseneksi vasta 2. kesäkuuta 1906, Itävalta-Unkarin protestoinnin takia kuitenkin vain tilapäisesti. Lopullisesti Böömistä tuli FIFA:n jäsen 20. toukokuuta 1907 Amsterdamissa pidetyssä kokouksessa. Virallisia otteluita Böömin maajoukkue pelasi kuusi kappaletta: viidesti Unkaria ja kerran Englantia vastaan. Böömin oli määrä olla mukana ensimmäisissä olympialaisten jalkapalloturnauksessa Lontoossa 1908, mutta poliittisista syistä se jäi turnauksesta pois. Joukkueen pelaajista koostui lähes yksinomaan prahalaisista pelaajista, pääasiassa Slavian joukkueesta.
Viralliset ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pvm | Paikka | Vastustaja | Tulos | Tyyppi |
| 1. huhtikuuta 1906 | Budapest | Unkari | 1-1 | ystävyysottelu |
| 7. lokakuuta 1906 | Praha | Unkari | 4-4 | ystävyysottelu |
| 7. huhtikuuta 1907 | Budapest | Unkari | 2-5 | ystävyysottelu |
| 6. lokakuuta 1907 | Praha | Unkari | 5-3 | ystävyysottelu |
| 5. huhtikuuta 1908 | Budapest | Unkari | 2-5 | ystävyysottelu |
| 13. kesäkuuta 1908 | Praha | Englanti | 0-4 | ystävyysottelu |
Chesterin junaturma

Chesterin junaturma tapahtui Chesterissä, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa 3. huhtikuuta 2016 kahdeksalta aamulla paikallista aikaa, kun Amtrak-junayhtiön veturi suistui raiteiltaan törmättyään ensin kauhakuormaajaan. Kaksi ihmistä kuoli ja lähes 20 loukkaantui. Juna oli matkalla New Yorkista Savannahiin, ja sen kyydissä oli yli 330 matkustajaa ja seitsemän henkilökunnan jäsentä.
Carl Ruggles

Charles Sprague "Carl" Ruggles (11. maaliskuuta 1876 – 24. lokakuuta 1971) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Elämä

Ruggles syntyi Marionissa, Massachusettsissa, ja hänen äitinsä kuoli nuorena. Rugglesin kasvatti pääasiassa hänen isoäitinsä. Hän ei tavannut isäänsä kertaakaan täytettyään 29 vuotta. Hän käytti koko elämänsä ajan asiakirjoissa ja sävellyksissään nimeä "Carl" Charlesin sijasta. Hän aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana ja myös esiintyi jo lapsena.
Ruggles tapasi vuonna 1906 tulevan vaimonsa, kontra-altto Charlotte Snellin. Muutettuaan Winonaan Minnesotaan hän työskenteli Mar D'Mar -musiikkikoulun viulunsoiton opettajana ja johti Winonan sinfoniaorkesteria. Vuodesta 1912 Rugglesit asuivat New Yorkissa.
Ruggles alkoi työstää Gerhart Hauptmannin näytelmään pohjautuvaa oopperaa, joka ei koskaan tullut valmiiksi. Hän kuitenkin jatkoi sävellystyötään ja sai lisätuloja sävellyksenopettajana. Hän jatkoi työtään New Yorkissa vuoteen 1938, jolloin hän pääsi opettajaksi Miamin yliopistoon. Hän vetäytyi vuonna 1943 ja vietti loppuikänsä Vermontissa uudistaen sävellyksiään ja maalaten. Taidemaalarina hän oli melko tuottelias ja myös myi teoksistaan useita.
Carl Rugglesin oppilaiden joukkoon kuului James Tenney.
Elämä > Kuolema

Carl Ruggles kuoli keuhkokuumeeseen 95-vuotiaana Benningtonissa, Vermontissa 24. lokakuuta 1971.
Musiikki

C.W. Thompson & Co. julkaisi Rugglesin varhaisimmat sävellykset vuonna 1899. Ne olivat kolme laulua:
"How Can I Be Blythe And Glad"
"At Sea"
"Maiden With Thy Mouth of Roses"
Rugglesin uskotaan tuhonneen osan varhaisimmista teoksistaan. Hän oli varsin hidas säveltäjä, mistä syystä myös tuotanto jäi melko suppeaksi. Hänen teostensa levyttämisestä tunnetaan varsinkin kapellimestari Michael Tilson Thomas. Säilyneiden sävellysten joukkoon lukeutuvat:
Toys (1919), sopraanolle ja pianolle
Angels (1921), kuudelle trumpetille (vuonna 1940 sovitettu trumpeteille ja pasuunoille)
Men (1921), orkesterille
Vox Clamans in Deserto (1923), sopraanolle ja orkesterille
Men and Mountains (1924), orkesterille
Portals (1925), orkesterille
Sun-Treader (1931), orkesterille – 16 minuutillaan Rugglesin pisin (ja tunnetuin) työ
Evocations (1943), orkesterille tai soolopianolle
Organum (1947), orkesterille
Rugglesin viimeiseksi valmistuneeksi teokseksi jäi Exaltation (1958), joka oli hymni hänen vaimonsa muistolle. Hän itse oli sen säveltämisen aikaan jo yli 80-vuotias.
Cancoillotte

Cancoilottea ja leipää.
Juuston rakennetta lähikuvassa.
Cancoillotte on Franche-Comtén alueelta peräisin oleva rakenteeltaan juokseva ranskalainen juusto.
Cancoillottea valmistetaan Franche-Comtéen alueella Ranskan itäosassa. Juuston historiaa ei tunneta täysin tarkasti. Joidenkin lähteiden mukaan cancoillotten kaltaista juustoa on valmistettu jo Rooman valtakunnan aikoina, mutta joidenkin muiden lähteiden mukaan juusto on saanut alkunsa vasta huomattavasti myöhemmin. Perinteisesti juustoa on valmistettu maatiloilla voin valmistuksesta ylijäävästä kuoritusta maidosta. Ensimmäisen maailmansodan aikana juustoa alettiin valmistaa myös teollisesti rintamalla palvelevien sotilaiden tarpeisiin. Nykyisin juustoa valmistetaan pääosin suurilla meijereillä ja sitä kulutetaan pääasiassa vain Franche-Comtén alueella.
Cancoillotte valmistetaan kuoritusta maidosta.  Maitoon lisätään juoksutetta ja valmistuva juustomassa pilkotaan pieniin osiin. Pilkottu juustomassa lämmitetään noin 60 °C lämpötilaan, jonka jälkeen juusto puristetaan ja kuivatetaan. Tämän työvaiheen lopputuloksena syntyvää juustoa kutsutaan nimellä metton, josta cancoillotte valmistetaan edelleen seuraavissa työvaiheissa. 100 litrasta maitoa saadaan noin kuusi kiloa metton-juustoa. Seuraavassa valmistusvaiheessa juusto sulatetaan ja siihen lisätään suolavettä ja voita seosta samalla sekoittaen.
Valmis cancoillotte on rakenteeltaan pehmeää ja elastista tahnaa. Juustoa syödään yleensä lämpimänä esimerkiksi leivän tai perunoiden kera. Juustoa saatetaan joskus maustaa pippurilla, viinillä tai valkosipulilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cancoillotte Wikimedia Commonsissa
Carl Rudolf Forsman

| Carl Rudolf Forsman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1802 Veteli
Kuollut: 29. heinäkuuta 1882 (79 vuotta) Vaasa
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Vanhemmat:  Zachris Forsman Eva Aurora Estlander
Puoliso:  Sofia Charlotta Björnberg
Lapset:  Kaarlo Waldemar Forsman (s. 1837) William Forsman (s. 1844) Ivar Rudolf Forsman (s. 1857)
Ura
Uskontokunta:  luterilaisuus
Kirkollinen arvonimi:  Rovasti (1852)
Carl Rudolf "Kaarle" Forsman (15. elokuuta 1802 Veteli – 29. heinäkuuta 1882 Vaasa) oli suomalainen rovasti, rehtori ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Forsman kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1820. Forsman vihittiin papiksi 1823 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Turun akatemiasta 1827. Forsmanista tuli teologian kunniatohtori 1864 ja riemumaisteri 1877.
Ura pappina

Forsman oli Vähänkyrön kirkkoherran apulaisena vuodesta 1823. Vaasan triviaalikoulun vt. ylempänä kollegana vuodesta 1829 ja sitten Porin triviaalikoulussa vt. apologistana 1831, vakinaisena apologistana 1832–1833, vt. ylempänä kollegana 1833 ja vt. konrehtorina vuodesta 1833. Turun triviaalikoulussa hän toimi vt. konrehtorina 1836–1837, vt. rehtorina 1837 sekä konrehtorina 1837–1839 ja samalla Turun lukion vt. historian lehtorina 1837–1838. Hän oli sen jälkeen Porin triviaalikoulun vt. rehtorina 1839, Hämeenlinnan triviaalikoulun (sittemmin yläalkeiskoulun) rehtorina 1839–1845 ja Turun yläalkeiskoulun rehtorina vuodesta 1845. Ilmajoen kirkkoherraksi Forsman valittiin 1850 ja hän astui virkaan 1852 saaden samana vuonna rovastin arvon. Forsman oli vt. lääninrovastina 1852 ja 1854–1856 sekä vakinaisena lääninrovastina 1856–1878.
Forsman oli Tammikuun valiokunnan jäsenenä 1862. Hän oli puhujana pappeinkokouksessa Turussa 1842 ja toimi synodaaliväitöksen preeseksenä 1859. Forsman julkaisi ensimmäisen suomenkielisen synodaaliväitöskirjan Pyhäin palveluksesta, 1859.
Yksityiselämä

Forsmanin vanhemmat olivat Vähänkyrön kirkkoherra Zachris Forsman (1763–1839) ja Eva Aurora Estlander. Forsman oli naimisissa vuodesta 1837 Sofia Charlotta Björnbergin (k. 1904) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kansakouluntarkastaja, rehtori ja lehtimies Kaarlo Waldemar Forsman (1837–1922), Helsingin teollisuuskoulun rehtori William Vindician Forsman (1844–1914) ja Ähtävän kirkkoherra Ivar Rudolf Forsman (1857–1911).
Teoksia

Dissertatio theologica, sistens principia recentioris theologiae, critice dijudicata, cujus partem tertiam consent. max. vener. facult. theolog. Aboëns. praeside mag. Jacobo Bonsdorff, s. s. th. doct. [et] profess. publ. [et] ordin. publico examini modeste offert Carolus Rudolphus Forsman. Åbo 1822
Inledning till en grundteckning af läran om den absoluta friheten vid sin öfvergång till ändlighet i viljan, under olika skaplynnen, framträdande såsom rätt. Andra afdeln. Med filosofiska fakultetens i Åbo tillåtelse, under inseende af Johan Henric Avellan, historiarum professor, utgifven för filosofiska gradens vinnande, och til ompröfning framställd af Carl Rudolph Forsman. Åbo 1827
Ord- och sak-förklaringar till M. Tullii Ciceronis Tusculanae disputationes ;  utgifna af C.R. Forsman. Åbo 1847
Burnt Oakin metroasema

| Burnt Oak |
| --- | --- |

  Lontoon metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Northern Line
Paikkakunta:  Barnet, Lontoo
Vyöhyke:  3
Vaihtoyhteydet
Linja-autot:  114, 204, 251, 302, 605, N5
Aiheesta muualla
 Aiheesta Wikimedia Commonsissa 
Aseman tiedot
Burnt Oak on Lontoon metron asema Barnetin kaupunkipiirissä, Oyster-vyöhykkeellä 4. Asema on Northern Linen Edgwaren haaran varrella.
Aiheesta muualla

Asema TfL:n sivuilla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burnt Oakin metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Edgwaren metroasema (en) (päätepiste) |  |  Northern Line |  | Colindalen metroasema ▷ Mordenin metroasema (en) |
muokkaa wikidataa
Cancúnin kansainvälinen lentoasema

Cancúnin kansainvälinen lentoasema (esp. Aeropuerto Internacional de Cancún; IATA: CUN, ICAO: MMUN) on kansainvälinen lentoasema Cancúnissa Quintana Roon osavaltiossa Meksikossa. Se on Meksikon toiseksi vilkkain ja Etelä-Amerikan kolmanneksi vilkkain lentoasema matkustajamäärän perusteella vuonna 2020. Lentoaseman läpi kävi 12 259 148 matkustajaa sinä vuonna. Lentoasema koostuu neljästä terminaalista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cancúnin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Burntwood

| Burntwood |
| --- | --- |
 Ostoskeskus Burntwoodin keskustassa.
 fiBurntwood 
 52°40′59″N, 1°55′12″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Kreivikunta:  Staffordshire
Hallintopiiri:  Lichfield
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  7,1 km²
Väestö
Väkiluku (2011):  28 553
Väestötiheys:  4 022 as./km²
 www.burntwood-tc.gov.uk 
Burntwood on noin 28 500 asukkaan kaupunki Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Birminghamista pohjoiseen. Se kuuluu Lichfieldin hallintopiiriin ja käsittää Boney Hayn, Burntwoodin, Chase Terracen ja Chasetownin asuinalueet. Kaupungin alueelta louhittiin aikaisemmin hiiltä, mutta viimeinen hiilikaivos lopetti toimintansa 1959.
Burntwood (’poltettu metsä’) on saanut nimensä metsäpalosta, jonka Hammerwichin kylän asukkaat sytyttivät Cannock Chasen nummella. Tapahtuma on kirjattu vuonna 1296 laadittuun asiakirjaan, ja se on vanhin tunnettu maininta kaupungista. Vuodelta 1298 on säilynyt toinen asiakirja, jonka mukaan Lichfieldin piispa omisti 300 eekkeriä laidunmaata ’Brendewoodessa’. Englannin luostarilaitoksen lakkauttamisen (1536–1541) jälkeen piispan maat päätyivät paroni William Pagetille, jonka jälkeläiset omistivat merkittävän osan kaupungin maista 1900-luvulle asti.
Vuonna 1848 Angelseyn markiisi perusti Burntwoodin ensimmäisen hiilikaivoksen, ja 1860-lukuun mennessä Cannockiin johtavan tien eteläpuolelle oli avattu uusia kaivoksia. Kaivostoiminnan myötä kaupungin lähistölle syntyivät Chasetownin ja Chase Terracen kylät. Kaivosteollisuus kuitenkin hiipui 1900-luvulla ja viimeinen hiilikaivos suljettiin vuonna 1959. Kaupungin väkiluku kasvoi vielä 1960-luvulla, jolloin sinne ohjattiin väestöä Birminghamista ja Black Countryn alueelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burntwood Wikimedia Commonsissa
Christian Conrad Blouin

Christian Conrad Blouin CMM (1. marraskuuta 1941 – 12. tammikuuta 2019) oli Papua-Uudessa-Guineassa toiminut kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Louis Joseph Jean Marie Fortier 3. toukokuuta 1969. Hänet nimitettiin Laen hiippakunnan johtoon 15. tammikuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henry Anthony A. van Lieshout, jota avustivat Francisco Montecillo Padilla ja William Joseph Kurtz.
Chris Penn

Christopher Shannon ”Chris” Penn (10. lokakuuta 1965 – 24. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Penn esiintyi Quentin Tarantinon ohjaamassa elokuvassa Reservoir Dogs. Muihin elokuviin lukeutuvat Mulholland Falls, True Romance, Starsky & Hutch ja After the Sunset – keikka Bahamalla.
Pennin veli on näyttelijä Sean Penn, isä ohjaaja Leo Penn ja äiti näyttelijä Eileen Ryan.
Tammikuussa 2006 40-vuotias Penn löydettiin kuolleena asunnostaan Santa Monicassa, Kaliforniassa. Hänen ruumiistaan löytyi merkkejä eri lääkeaineista ja huumeista, mutta pääasialliseksi kuolinsyyksi kirjattiin sydänsairauden aiheuttama sydämen laajentuma. Sean Penn piti veljensä kuolinsyynä lähinnä suurta ylipainoa.
Aiheesta muualla

Chris Pennin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Chris Penn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)