stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Šota Arveladze

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Junioriseurat
1979–1989: Dynamo Tbilisi
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1991 1990–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1994–1997 1997–2001 2001–2005 2005–2007 2007–2008 | Martve Tbilisi Iberia Tbilisi Dynamo Tbilisi Trabzonspor Dynamo Tbilisi Trabzonspor Ajax Amsterdam Rangers FC AZ Alkmaar  Levante UD | 30 (33) 37 (25) 23 (18) 18 (15) 15 (19) 78 (46) 96 (55)  95 (44) 60 (36)  3 (0) |
Maajoukkue
| 1997–2007 | Georgia | 53 (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Šota Arveladze (georg. შოთა არველაძე, s. 22. helmikuuta 1973 Tbilisi Georgian SNT, Neuvostoliitto) on entinen georgialainen jalkapalloilija. Hänen veljensä Artšil Arveladze on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Ura

Ennen saapumistaan skotlantilaiseen Rangersiin 2001, Arveladze oli pelannut Dynamo Tbilisissä, Trabzonsporissa ja AFC Ajaxissa ollen kussakikin ainakin yhdellä kaudella paras maalintekijä. Kun hän edusti Trabzonsporia kaudella 1995–1996 hän oli Turkin Superliigan paras maalintekijä toisena ulkomaalaispelaajana Tarik Hodžićin jälkeen.
Arveladze siirtyi Rangersiin vuonna 2001 kahden miljoonan punnan siirtosummalla. Vuonna 2005 hän palasi Alankomaihin liittyen AZ Alkmaarin joukkueeseen.
Hän oli myös vakiopelaaja Georgian maajoukkueessa ja on tähän mennessä eniten maaottelumaaleja tehnyt georgialainen. Hän lopetti aktiiviuransa 22. toukokuuta 2008, kun hän ilmoitti liittyvänsä Alkmaarin valmennusryhmään.
Perjantaimoskeija (Isfahan)

| Perjantaimoskeija |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Isfahan, Iran  32°40′11″N, 51°41′7″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (ii)
Tunnusnumero:  1397
Valintahistoria
Valintavuosi:  2012
 
Perjantaimoskeija (pers. ‏مسجد جامع‎, Masjed-e Jāme’) on Iranin Isfahanin  historiallisessa keskustassa sijaitseva moskeija. Se on esimerkki moskeija-arkkitehtuurin kehityksestä 12 vuosisadan aikana, alkaen vuodesta 841. Se on vanhin säilynyt tämäntyyppinen rakennus Iranissa ja vaikuttanut moskeijoiden suunnitteluun koko Keski-Aasiassa. Yli 20 000 m2:n kokoinen kompleksi on myös ensimmäinen rakennus, jossa sassanidien palatseissa käytetty neljän pihan rakenne yhdistyy islamilaiseen uskonnolliseen arkkitehtuuriin. Sen uurretut kupolit edustavat arkkitehtonista innovaatiota. Rakennuksissa on myös merkittäviä koristeellisia yksityiskohtia, jotka edustavat islamilaisen taiteen tyylien kehitystä tuhannen vuoden aikana. Moskeija on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2012.
Dušan Sidor

| Dušan Sidor> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Poprad, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  RoKi
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  HC Bolzano II (ITA-2) HK Poprad (SloEL) HC Valpellice (Serie A)
Dušan Sidor (s. 23. maaliskuuta 1987 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Ura

Sidor aloitti jääkiekkoilun kotimaassaan, mutta hän siirtyi jo nuorena Italiaan HC Bolzanon junioreihin. Hän debytoi miesten peleissä seuran kakkosjoukkueessa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa kaudella 2006–2007, jolloin Sidor sai tililleen 22 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja NAHL-junioriliigan Alaska Avalancheen, jonka jälkeen Sidor kävi vuodet 2008–2012 Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hän sai NCAA:ssa neljän kauden aikana tililleen kuitenkin vain yhteensä neljä ottelua. Tästä huolimatta Sidor valittiin kuitenkin kolmella jälkimmäisellä kaudellaan WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2012–2013 Sidor palasi kotimaahansa ja siirtyi HK Popradin Extraliga-joukkueeseen. Hän kantoi joukkueen pääasiallisen torjuntavastuun ja pelasi 25 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua torjuen molemmissa yhden nollapelin. Myös kaudella 2013–2014 Sidor toimi Popradin pääasiallisena ykkösmaalivahtina pelaten 47 runkosarjaottelua. Loppukaudesta seura kuitenkin hankki maalilleen Edgars Masaļskisin, eikä Sidor saanut peliaikaa enää pudotuspeleissä. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Italiaan ja siirtyi Serie A -joukkue HC Valpellicen maalinsuulle. Sidorilla oli Italiassa viettämiensä juniorivuosien ansiosta käytössään ns. Italian pelaajalisenssi, jonka ansiosta hän ei vienyt paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä.
Toukokuussa 2015 Sidor teki vuoden mittaisen ja elokuun loppuun asti kestäneen try-outin sisältäneen sopimuksen Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekon kanssa. Hänen koejaksonsa tuotti jatkosopimuksen kaudeksi 2015–2016. Sidor ei kuitenkaan pelannut loukkaantumisen vuoksi koko kauden aikana.
Muuta

Sidorin isä Dušan Sr. toimii maalivahtivalmentajana Sveitsin National League A:n SCL Tigersissa. Hänen äitinsä Dana pelasi jääkiekkoa maalivahtina mm. Italian naisten liigassa.
Dagestan

| Dagestan Дагестан |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Dagestanin sijainti kartalla
Valtio:   Venäjä
Federaatiopiiri:  Pohjois-Kaukasian federaatiopiiri
Perustettu:  1990
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mahatškala
 – Presidentti:  Sergei Melikov
Pinta-ala:  50 300 km²
Väkiluku:  2 910 249
Kielet:  venäjä ja "kaikki Dagestanin kansojen kielet"
Valuutta:  Venäjän rupla (RUB)
Aikavyöhyke:  UTC+3
 – Kansallislaulu:  Dagestanin kansallislaulu
 
Verkkosivu
Dagestan on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Kalmukiaan, idässä Kaspianmereen, etelässä Azerbaidžaniin, lounaassa Georgiaan, lännessä Tšetšeniaan ja luoteessa Stavropolin aluepiiriin. Tasavallan pääkaupunki on Mahatškala. Maan nimi tulee turkkilaisista kielistä, ja se tarkoittaa 'Vuorimaa'.
Historia > Esihistoria

Ihmisasutusta on Dagestanin alueella ollut jo kivikaudella. Alue on aikojen saatossa kuulunut moniin valtioihin kuten Alaniaan ja Persiaan sekä arabien, mongolien ja Venäjän valtakuntiin.[lähde? ]
Historia > Osaksi Venäjän keisarikuntaa

Venäläiset tunkeutuivat alueelle ensimmäistä kertaa 1400-luvulla. Dagestan siirtyi vuosina 1804–1813 käydyn Venäjän-Persiansodan päätteeksi virallisesti Gulistanin rauhansopimuksen perusteella Persialta Venäjälle. Dagestanilaiset taistelivat kuitenkin pitkään tämän jälkeen yhdessä tšetšeenien kanssa venäläisiä valloittajia vastaan. Tällä Dagestanin puolustustaistelulla oli kolme merkittävää johtajaa: šeikki Ghāzī Muḥammad (1828–1832), Hamzat-Bey (1832–1834) ja Šamil (1834–1859). Šeikki Gazi Muhammed julisti pyhän sodan eli jihadin Venäjää vastaan 1800-luvun alussa. Venäjä sai Dagestanin haltuunsa vasta Šamilin antautumisen jälkeen vuonna 1859. Tämän jälkeen Dagestania piti hallussaan Venäjän keisarikunnan armeija. Kun Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välillä syttyi sota vuonna 1877, alkoivat kapinat uudelleen sekä Dagestanissa että Tšetšeniassa. Nämä kapinat kuitenkin kukistettiin – tosin vuoristoon jäi alueita, joille Venäjä ei pystynyt valtaansa ulottamaan.[lähde? ]
Historia > Dagestanin emiraatti

Venäjän vallankumouksen ja sitä seuranneen sisällissodan aikana Dagestanissa käytiin voimakkaita taisteluita. Dagestan julistautui 1919 Dagestanin emiraatiksi ja eronneeksi Venäjästä.[lähde? ]
Historia > Osaksi Neuvostoliittoa

Seuraavana vuonna Dagestanin emiraatti joutui kuitenkin Neuvostoliiton haltuun. Dagestanin emiraatin alueesta muodostettiin Dagestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 20. tammikuuta 1921. Alueella sattui voimakas maanjäristys 14. toukokuuta 1970, mikä aiheutti tuhoja varsinkin pääkaupungissa.
Historia > Osana Venäjän federaatiota

Vuonna 1990 Dagestan julistautui suvereeniksi tasavallaksi vastoin Neuvostoliiton keskushallinnon tahtoa. Tällöin oli koko Venäjän alueella käynnissä alueiden suvereenisuusaalto. Neuvostoliiton romahduksen jälkeen Dagestanin tasavalta jäi Venäjän yhteyteen. Toisin kuin naapuritasavalta Tšetšenia, Dagestan ei ole halunnut erota Venäjästä, koska sen talous on tästä riippuvainen.[lähde? ]
Monista kansallisuuksista huolimatta Dagestan ei ole ajautunut laajaan sisällissotaan. Silti tasavallan kansallisuuksien välinen tasapaino on herkkä ja maan yhtenäisyys perustuu kansallisuuksien välisiin neuvotteluihin hallinnon virkojen jaosta. Maassa on ollut myös levottomuuksia.
Tasavallassa toimii monia aseistautuneita puolisotilaallisia ryhmiä. Toukokuussa 1998 sissit hyökkäsivät hallintorakennukseen pääkaupungissa. Radikaalit wahhabimuslimisissit julistivat kesällä 1999 Dagestanin itsenäiseksi islamilaiseksi tasavallaksi. Samalla sissit julistivat myös pyhän sodan eli jihadin venäläisiä vastaan. Dagestanin eri kansallisuuksilla on sisäisiä alueriitoja, varsinkin avaarien ja lakien välit ovat kireät. Maan länsiosassa asuvat noin 80 000 tšetšeeniä puolestaan halusivat liittyä itsenäistyneeseen Tšetšeniaan 1990-luvulla. Lisäksi maan eteläosassa ja Azerbaidžanissa asuvat lezgit tavoittelevat itsenäisyyttä.[lähde? ] Venäjän turvallisuusviranomaiset taistelivat näitä vastaan aina vuoteen 2017 asti.
Maantiede

Maantieteellisesti Dagestan voidaan jakaa viiteen osaan: Kaspianmeren rannikko ja soinen tasanko Terek ja Sulak -jokien välissä ovat alankoa, Terekin pohjoispuolinen alue kuuluu Nogaiaroon, maan eteläosaa hallitsevat korkeat Kaukasusvuoret, maan sisäosat ovat vuorista ylätasankoa, ja tämän ylätasangon ja rannikon alangon välillä on kumpuilevaa ylänköä. Dagestanin korkein vuori on Bazar-Dyuzi (4 480 m), joka sijaitsee Azerbaidžanin vastaisella rajalla.[lähde? ]
Maantiede > Vesistöt

Alueella virtaa useita jokia, jotka saavat alkunsa Kaukasukselta ja laskevat Kaspianmereen. Näistä merkittävimmät ovat Terek, Sulak, Samur ja Ulluchauy sekä Kalmukian vastaisen rajan muodostava Kuma.[lähde? ]
Maantiede > Kasvillisuus

Eniten metsiä on Kaukasusvuorten rinteillä ja niiden pohjoispuolella. Yleisimmät puulajit ovat tammi, pyökki, valkopyökki, koivu ja mänty.[lähde? ]
Maantiede > Ilmasto

Ilmasto on keskimäärin lämmin ja kuiva, mutta alueiden välillä on vaihtelua. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee rannikon alankoalueella +1,4 ˚C ja -3 ˚C välillä. Vuoristoalueilla on kylmempää, siellä lämpötila vaihtelee -5 °C ja -11 °C välillä. Heinäkuun keskilämpötila koko maassa on +24 °C. Maan pohjoisosassa Nogaiarolla sataa keskimäärin 200–300 mm vuodessa. Kaukasuksella maan eteläosassa sademäärissä on suuria eroja. Runsassateisimmilla alueilla sataa keskimäärin 600–800 mm ja joillakin alueilla ei juuri ollenkaan.[lähde? ]
Talous

Dagestanin talous keskittyy öljyn ja maakaasun tuotantoon sekä kemikaali-, koneenrakennus-, tekstiilinvalmistus-, elintarvike- ja metsäteollisuuteen. Öljyesiintymät sijaitsevat kapealla rannikkoalueella. Dagestanin maaperässä arvellaan lisäksi olevan 280 miljoonaa tonnia öljyä ja maakaasua, mutta niiden hyödyntämistä vaikeuttaa kuitenkin epätasainen ja vuoristoinen maa. Maanviljely on keskittynyt vehnän ja hedelmien sekä viininviljelykseen. Karjatalous on keskittynyt naudanlihan, maidon, lampaanlihan ja -villan tuotantoon. 1990-luvun alussa Sulak-jokeen rakennettiin useita vesivoimaloita.[lähde? ]
Mahatškalasta on rautatieyhteydet pohjoiseen Astrahaniin ja Grozniin, sekä etelään Bakuun. Tasavallan halki kulkee etelä-pohjoissuunnassa myös tärkeä valtatie. Lentoyhteyksiä on suurimmissa kaupungeissa. Mahatškalan lentoasema on lentokentistä merkittävin.[lähde? ]
Väestö > Etniset ryhmät

Eri etnisiä ryhmiä lasketaan olevan ainakin 40, mikä tekee Dagestanista Venäjän etnisesti monimuotoisimman federaatiosubjektin. Neuvostoaikana pienempiä etnisiä ryhmiä luettiin isompiin, kunnes ne oli yhdistelty kuudeksi kansallisuudeksi. Tästä huolimatta eri kansat säilyttivät kuitenkin identiteettinsä.[lähde? ]
Dagestanin alkuperäiskansat muodostavat noin 80 % maan väestöstä. Nämä Dagestanin alkuperäiskansat puhuvat yli 30 kieltä, mutta vain kuusi niistä on kirjakieliä. Ja pelkästään näissä kuudessa kielessä on yli 40 murretta.[lähde? ]
Dagestanin perustuslain mukaan alueen viralliset kielet ovat "venäjä ja Dagestanin kansojen kielet".
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1989 | 1989 | 2002 | 2002 |
| kansa | määrä | osuus % | määrä | osuus % |
| avaarit (2) |  | 27,5 | 758 438 | 29,4 |
| darginit (3) |  | 15,6 | 425 526 | 16,5 |
| kumykit (10) |  | 12,9 | 365 804 | 14,2 |
| lezgit (4) |  | 11,3 | 336 698 | 13,1 |
| lakit (5) |  | 5,1 | 139 732 | 5,4 |
| venäläiset (13) |  | 9,2 | 120 875 | 4,7 |
| azerit (12) |  | 4,2 | 111 656 | 4,3 |
| tabasaranit (6) |  | 4,3 | 110 152 | 4,3 |
| tšetšeenit |  | 3,2 | 87 867 | 3,4 |
| nogait (11) |  | 1,6 | 38 168 | 1,5 |
| rutulit (8) |  | * | 24 298 | 0,9 |
| agulit (7) |  | * | 23 314 | 0,9 |
| vuoristojuutalaiset |  | 0,5 | 1 066 | 0,04 |
| muut** |  | 4,6 | 32 937 | 1,3 |
| yhteensä |  | 100 | 2 576 531 | 100 |
Etnisen ryhmän perässä oleva numero viittaa kartan Dagestanin etnisten ryhmien asuinalueet numerointiin.
* Sisältyy muihin

** Muun muassa tšahureita (9), osseetteja, taatteja, ukrainalaisia, balkaareja ja tataareja
Väestö > Uskonto

Dagestanin asukkaista suurin osa on islaminuskoisia. Uskonto saapui arabien myötävaikutuksesta 1000-luvulla. Neuvostoaikoina uskontoa pyrittiin suitsimaan, mutta Neuvostoliiton romahdettua islam on alkanut taas kukoistaamaan. Tasavallan alueella toimii kolmisen tuhatta moskeijaa ja islmilaista koulua. Mahatškalan suuri moskeija on Euroopan suurimpia. Suurin ryhmä, joka ei ole islaminuskoisia, on venäläiset. He ovat ortodoksikristittyjä.[lähde? ]
Koulutus

Vuonna 1931 perustettu Dagestanin valtionyliopisto on Mahatškalassa. Siellä toimivat myös Dagestanin teknillinen instituutti, Dagestanin valtion lääketieteellinen instituutti ja Dagestanin maatalousinstituutti sekä muita akatemioita ja instituutteja.[lähde? ]
Hallinnollinen jako

Kunnallista itsehallintoa varten Dagestan on jaettu 41 piiriin, yhteen osa-alueeseen ja kymmeneen kaupunkipiirikuntaan.[lähde? ]
Hallinnollinen jako > Piirit ja osa-alue

Suluissa hallinnollinen keskus.
| --- | --- |
 Agulin piiri (Tpig)  Ahtyn piiri (Ahty)  Ahvahin piiri (Karata)  Akušan piiri (Akuša)  Babajurtin piiri (Babajurt)  Bežtan osa-alue (Bežta)  Botlihin piiri (Botlih)  Buinakskin piiri (Buinaksk)  Dahadajevin piiri (Urkarah)  Derbentin piiri (Derbent)  Dokuzparan piiri (Usuhtšai)  Gergebilin piiri (Gergebil)  Gumbetin piiri (Mehelta)  Gunibin piiri (Gunib)  Hasavjurtin piiri (Hasavjurt)  Hivin piiri (Hiv)  Hunzahin piiri (Hunzah)  Kaitagin piiri (Madžalis)  Kajakentin piiri (Kajakent)  Karabudahkentin piiri (Karabudahkent)  Kazbekin piiri (Dylym):  Kiziljurtin piiri (Kiziljurt)  Kizljarin piiri (Kizljar)  Kulin piiri (Vatši)  Kumtorkalan piiri (Korkmaskala)  Kurahin piiri (Kurah)  Lakin piiri (Kumuh)  Levašin piiri (Levaši)  Magaramkentin piiri (Magaramkent)  Nogain piiri (Terekli-Mekteb)  Novolakin piiri (Novolakskoje)  Rutulin piiri (Rutul)  Šamilin piiri (Hebda)  Sergokalan piiri (Sergokala)  Suleiman Stalskin piiri (Kasumkent)  Tabasaranin piiri (Hutšni)  Tarumovkan piiri (Tarumovka)  Tljaratan piiri (Tljarata)  Tšarodan piiri (Tsurib)  Tsumadan piiri (Agvali)  Tsuntan piiri (Kidero)  Untsukulin piiri (Untsukul)
Hallinnollinen jako > Kaupunkipiirikunnat

| --- | --- |
 Buinaksk  Dagestanskije Ogni  Derbent  Hasavjurt  Izberbaš:  Južno-Suhokumsk  Kaspijsk  Kiziljurt  Kizljar  Mahatškala

Useat kaupungit ovat kasvaneet voimakkaasti viime vuosina. Vuonna 2010 Dagestanissa oli kaupunkilaisia 1,316 miljoonaa ja maaseutuväestöä 1,594 miljoonaa henkeä. Kaupungeista suurin on pääkaupunki Mahatškala (572 076 as., koko kaupunkipiirin 666 311 as., joka sisältää myös kahdeksan kaupunkimaista taajamaa ja maaseutuväestöä) Kaspianmeren rannikolla. Muita yli 30 000 asukkaan kaupunkeja ovat Hasavjurt (131 187 as.) maan länsiosassa, Derbent (119 200 as.) rannikolla, Kaspijsk (100 129 as.) rannikolla, Bujnaksk (62 623 as.) pääkaupungin lounaispuolella, Izberbaš (55 646 as.) ja Kizljar (48 984) Terekin varrella.
Politiikka

Dagestanin tasavallan parlamentissa eli kansankokouksessa on 90 edustajaa, jotka valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan siten, että yhdestä vaalipiiristä valitaan aina yksi edustaja. Kansankokous on Dagestanin korkein toimeenpaneva ja lakiasäätävä elin.[lähde? ]
Dagestanin tasavallan perustuslaki hyväksyttiin 26. heinäkuuta 1994.
Perustuslain mukaan Dagestanin tasavallan korkeinta toimeenpanovaltaa käyttää valtioneuvosto, jonka jäsenissä on edustettuna 14 eri kansallisuutta. Valtioneuvostossa edustettuna olevat etniset ryhmät ovat agulit, avaarit, azerit, dargvat, kumykit, lakit, lezgit, rutulit, tabasaranit, taatit, tsahurit, tšetšeenit ja venäläiset. Valtioneuvoston edustajat valitsee Dagestanin perustuslakineuvosto neljäksi vuodeksi kerrallaan. Valtioneuvosto puolestaan valitsee hallituksen jäsenet. Valtioneuvostoa johtaa valtioneuvoston päämies.[lähde? ]
Valtioneuvoston päämies oli Dagestanin korkein virka-asema vuoteen 2006 asti, jolloin se korkeimmaksi asemaksi tuli vastaperustettu presidentin virka. Pitkäaikaisena valtioneuvoston päämiehenä toimi Magomedali Magomedov vuosina 1987–2006. Dagestanin ensimmäisenä presidenttinä toimi Muhu Alijev, ja vuonna 2010 presidentiksi nimettiin Magomedsalam Magomedov, Magomedali Magomedovin poika. Vuonna 2021 tasavallan presidentiksi nimitettiin Sergei Melikov.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dagestan Wikimedia Commonsissa
Dagestan BBC Country Profile
Dagestanin topografinen kartta
Dagestanilainen pariskunta Gunibin alueelta (1909–1915) valokuvan on ottanut Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski
Dagestanin etnisten ryhmien asuinalueet. Kartan numerot viittaavat taulukkoon Dagestanin etniset ryhmät.
Mahatškalan suuri moskeija on 17 000 rukoilijalle, joten se on maantieteellisen Euroopan suurimpia moskeijoita.
Dagestanin piirikartta.
Eckhoff

Eckhoff on seuraavien norjalaisten sukunimi:
Hartvig Sverdrup Eckhoff (1855–1928), arkkitehti
Stian Eckhoff (s. 1979), ampumahiihtäjä
Tias Eckhoff, oik. Mathias Eckhoff (1926–2016), norjalainen teollinen muotoilija
Tiril Eckhoff (s. 1990), ampumahiihtäjä
Tor Eckhoff (1964–2021), tubettaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Dušanben kansainvälinen lentoasema

Dušanben kansainvälinen lentoasema (IATA: DYU, ICAO: UTDD) on lentoasema Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa. Lentoasemalta operoidaan lentoja paitsi useisiin muihin Aasian kohteisiin, myös Istanbuliin ja Euroopan-puoleiselle Venäjälle.
Lentoasema toimii Tajik Airin solmukohtana.
Dušanben kansainvälinen lentoasema valmistui alun perin vuonna 1964. Lentoasemaa on myöhemmin laajennettu ja turvallisuutta on pyritty parantamaan, jotta lentoasema pystyisi käsittelemään "länsimaalaisia koneita", kuten Airbusin ja Boeingin valmistamia.
Lentoyhtiöt ja kohteet

airBaltic: Riika
Atlant-Soyuz Airlines: Krasnojarsk, Moskova (Vnukovo), Samara
Avia Traffic Company: Biškek
China Southern Airlines: Ürümqi
Kam Air: Kabul
Kyrgyzstan Airlines: Biškek
Iran Aseman Airlines: Mašhad, Teheran (Imaami Khomeini)
Rossiya: Pietari
S7 Airlines: Tšeljabinsk, Novosibirsk, Perm
SCAT: Almaty
Somon Air: Dubai, Frankfurt, Istanbul (Atatürk), Hudžand, Krasnojarsk, Moskova (Domodedovo), Orenburg, Pietari
Tajik Air: Almaty, Biškek, Irkutsk, Horog, Hudžand, Moskova (Domodedovo), Nižnevartovsk, Novosibirsk, Pietari, Samara, Sharjah, Sotši, Surgut, Teheran (Imaami Khomeini), Jekaterinburg
Tatarstan Airlines: Kazan
Turkish Airlines: Istanbul (Atatürk)
Aiheesta muualla

Lentoaseman viralliset kotisivut (venäjäksi)
Šostka

| Šostka (Шостка) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Šostka
 Koordinaatit: 51.8657°N, 33.4766°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Sumyn alue
Piiri:  Šostkan piiri
Perustettu:  1739
Kaupungiksi:  1924
Väkiluku (2021 (arvio)):  73 197
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Suuntanumero(t):  +380 5449
 
 www.shostka-rada.gov.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Šostka (ukr. Шостка) on Sumyn alueella, Ukrainan pohjoisosissa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2021 alun asukasluku oli 73 197 (2013: 79 058). Se on Šostkan piirin hallintokeskus.
Kaupunkiin johtaa luoteesta, Venäjän Brjanskin alueen rajalta Novhorod-Siverskyin kautta saapuva ja kaakossa M02-valtatielle ja Šostkan piirin Hluh’iviin jatkava kantatie P65.
Ortodoksinen kirkko.
Šostkajoki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šostka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla (ukrainaksi) (rada.gov.ua)
Eckmann

Eckmann
Eckmann on saksalaisen graafikon ja kirjainmuotoilijan Otto Eckmannin vuonna 1900 suunnittelema kirjaintyyppi. Eckmann on jugend- tai art nouveau -tyylinen otsikkofontti, jossa on vaikutteita fraktuurakirjaimista. Kirjaintyyppi kuului alun perin kirjasinvalimo Klingsporin valikoimaan, mutta myöhemmin muut kirjasinvalmistajat, mm. Linotype ja Bitstream, ovat tehneet siitä omat versionsa.
Yemi Alade

Yemi Alade
| --- | --- |
Syntynyt:  13. maaliskuuta 1989  (35 vuotta) 
Syntymänimi:  Yemi Eberechi Alade 
Kansalaisuus:  Nigeria  
Koulutus:  Lagosin yliopisto (luonnontieteiden kandidaatti)  
Ammatit:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä  
| --- | --- |
Lajityyppi:  Afrikkalainen populaarimusiikki (en) 
Verkkosivusto:  www.yemialadeofficial.com 
Palkinnot:  The Headies All Africa Music Awards Nigeria Entertainment Awards Independent Music Awards MTV Video Music Awards OkayAfrica 100 Women (2017) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Yemi Eberechi Alade (s. 13. maaliskuuta 1989 Abia, Nigeria) on nigerialainen afropop-laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja aktivisti. Hän voitti Peak Talent Show'n vuonna 2009, minkä jälkeen hän liittyi Effyzzie Music Groupiin ja teki hitin singlellään "Johnny" vuonna 2014. Siitä lähtien Yemi on saavuttanut merkittävän aseman musiikkiteollisuudessa. Albumiensa King of Queens ja Mama Africa julkaisemisen jälkeen hän aloitti maailmaniertueensa.
Alade voitti MTV African Music Awards for Best Female palkinnot vuonna 2015 ja 2016 ja oli ehdolla Artiste of the Year 2015 kilpailuun. Vuonna 2015 Yemi Alade oli ensimmäinen nigerialainen nainen, joka oli ehdokas MTV Europe Music Awards (EMAs) -palkintoon parhaasta afrikkalaisesta esityksestä. Hänet  nimitettiin BET-palkintoehdokkaaksi parhaalla kansainvälisellä esityksellä: Afrikka vuosina 2015 ja 2016.
Aladea on ylistetty myös luovista ja ylivoimaisista näyttämöesityksistään. Hän on voittanut parhaan esiintyjän The Headies -palkinnon kahdesti, vuosina 2018 ja 2019. Kilpailusarja aloitettiin The Headies 2018 kilpailussa, ja hän voitti luokan sen ensimmäisenä artistina.
Alade laulaa englanniksi, igboksi, pidginiksi, jorubaksi, ranskaksi, swahiliksi ja portugaliksi. Hänen musiikkinsa on vaikuttanut useissa Afrikan maissa ja muualla maailmassa, koska häntä arvostetaan "Mama Africana" monipuolisesta afrikkalaisten kielten käytöstä ja pukeutumisesta kappaleissaan ja musiikkivideoissaan.
Aladen isä oli poliisikomentaja, syntyperältään joruba, kun taas hänen äitinsä on Igbo.
Yemi Aladen mainittiin 9. kesäkuuta 2020 olevan eturintamassa eri puolilta maailmaa peräisin olevien artistien/muusikoiden joukossa esiintymässä The Global Goal: Unite for our Future -tapahtumassa, jonka tarkoituksena oli jakaa covid-19-testejä ja hoitoja Afrikassa ja ympäri maailmaa. 27. kesäkuuta 2020 Yemi Alade esiintyi elokuvassa Global Goal: Unite for Our future Miley Cyrusin, Shakiran, J Balvinin, Jennifer Hudsonin, Coldplayn, Usherin, Justin Bieberin ja Quavon, Christine and the Queensin ja Chloe X Hallen rinnalla.
Varhainen elämä

Yemi Alade varttui moniin heimotaustoihin liittyneessä kodissa Nigeriassa. Hänen isänsä James Alade oli poliisikomentaja Ondon osavaltiosta Nigeriasta ja hänen äitinsä Helen Uzoma on kotoisin Abian osavaltiosta Nigeriassa. Yemin mukaan hän hyödyntää vanhempiensa igbo- ja joruba- etnisyyttä. Alade kävi lukion Ikejan Victory Grammar Schoolissa ja Lagosin yliopistossa (molemmat Lagosissa Nigeriassa).
Yliopistokoulutuksensa aikana Alade osallistui Peak Talent Show -nimiseen lahjakkuuksille jäjestettyyn TV-sarjaan, jossa hän saavutti voiton. Se oli Aladen debyytti televisiossa, jossa hän saavutti suosiota myöhemmin. Seuraavaksi hän tuli mukaan Effyzzie Music Groupiin.