stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Le Devin du village

Oopperan libreton kansilehti (1753).
Le Devin du village (Kylän tietäjä) on valistusfilosofina tunnetun Jean-Jacques Rousseaun säveltämä ooppera (laulunäytelmä), yksinäytöksinen intermedio (ransk. intermède).
Teos sai kantaesityksensä Ranskan hovissa Fontainebleaun linnassa 18. lokakuuta 1752. Kuningas Ludvig XV piti teoksesta niin suuresti, että tarjosi Rousseaulle eläkettä, mistä tämä kieltäytyi. Menestyksestä huolimatta Le Devin du village jäi Rousseaun ainoaksi valmistuneeksi oopperaksi. Hänen toinen oopperansa Dafnis ja Khloe (julkaistu 1779) on keskeneräinen.
Teoksesta julkaistiin Charles Burneyn laatima englanninkielinen versio nimeltä The Cunning Man, joka esitettiin ensimmäistä kertaa Lontoossa vuonna 1762.
12-vuotiaan Mozartin säveltämän oopperan Bastien ja Bastienne libretto oli laadittu parodioimaan Rousseaun oopperaa ja ylimalkaan silloisen oopperan pastoraali-suuntausta, jota Rousseaun teos edustaa.
Aiheesta muualla

Teoksen libretto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Teoksen partituuri. (Arkistoitu – Internet Archive)
Le Faou

Katunäkymä Le Faousta.
Le Faou [lə fʊ] (bretoniksi Ar Faou) on kunta Ranskan Bretagnen alueella Finistèren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 251. Kunta kuuluu departementissaan Pont-de-Buis-lès-Quimerchin kantoniin Châteaulinin arrondissementissa.
Le Faou on yksi lähes 50 kunnasta, jotka muodostavat alueellisen luonnonpuiston nimeltä Parc naturel régional d'Armorique.
Le Faou oli aiemmin kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen, mutta menetti jäsenyytensä vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Faou Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Le Faou
Käännös suomeksi
Live (Sunny Day Real Estaten albumi)

| Live Sunny Day Real Estate |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 26. toukokuuta 1999
 Julkaistu: 19. lokakuuta 1999
 Tyylilaji: alternative rock, emo
 Kesto: 62.24
 Levy-yhtiö: Sub Pop
Sunny Day Real Estaten muut julkaisut
| How It Feels to Be Something On 1998 | Live 1999 | The Rising Tide 2000 |
Live on emo-yhtye Sunny Day Real Estaten livealbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 1999 levymerkillä Sub Pop. Se nauhoitettiin toukokuussa 1999 Eugenessa, Oregonissa. Albumi nauhoitettiin How It Feels to Be Something On Tour -kiertueella.[lähde? ]
Kappaleet

Pillars – 5.01
Guitar and Video Games – 4.18
The Blankets Were the Stairs – 5.48
100 Million – 5.37
Every Shining Time You Arrive – 4.31
Song About an Angel – 6.21
The Prophet – 6.02
J'Nuh – 5.48
Rodeo Jones – 5.08
In Circles – 5.00
Days Were Golden – 8.42
Arvostelut

Allmusic:
Pitchfork: 5.5/10
Käännös suomeksi
Ljubša

Olhavajoen ja sen sivujokien Ljubšan ja Ladoźkan sijainnit (kartta oikealla) sekä Laatokan sijainti (vasemmalla).
Ljubša eli Ljubšan linnoitus sijaitsee Laatokanlinnasta kaksi kilometriä Olhavajoen alajuoksulle, vastarannalla. Linnoitus sijaitsee Olhavan sivujoen, Ljubšajoen rannalla, josta se on saanut nimensä.
Historia

Ljubša on muinaisen Venäjän Olhavanjoen varrella sijaitsevista linnoituksista vanhin. Se oli kivi-ja maavallin ympäröimä. Se on tehty 500-700-luvuilla. Sen olemassaolosta tiedettiin pitkään, mutta ensimmäiset arkeologiset kaivaukset  aloitti pietarilainen arkeologi E. A. Rjabin 1997.
Samantyyppisiä linnoituksia on löydetty myös Keski-Euroopasta läntisten slaavilaisheimojen vanhoilta asuinalueilta Tonavalta puolalaisten Pomorjen alueelle asti. Linnoituksen muuri on ilmeisesti ollut savinen ja noin kolme metriä korkea. Se oli molemmin puolin vahvistettu luonnonkivillä. Sen päällä on ollut puinen hirsimuuri. Puolustusrakennelman kokonaiskorkeus arkeologien mukaan oli noin seitsemän metriä. Linnoituksen paikalta on löydetty jälkiä 200-luvulta suomalais-ugrilaisten kalastajien asuinpaikasta. 500 – 600-lukujen vaihteessa puisen rakennelman tilalle tuli puulinnoitus. Suunnilleen 700-luvulla sen polttivat ilmeisesti sinne hyökänneet Ilmajärven sloveenit. 700-luvun alussa suomalaisheimon puulinnoituksen tilalle rakennettiin Ljubšan linnoitus, joka oli paljolti länsislaavilaisten linnoitusten tyyppinen.
Viikingit rakensivat vuonna 753 Olhavajoen vastarannalle kahden kilometrin päähän Ljubšasta Olhavajokea ylävirtaan oman kylänsä (Aldeigjuborg). Oletetut rakentajat tulivat ilmeisesti Gotlannista. 760-luvulla sloveenit tuhosivat sen ja rakensivat uudelleen.
Ljubšan linnoituksen tarkoitus oli ennen kaikkea olla puolustuslinnoitus sekä Olhavajoen suun sotilaallinen ja hallinnollinen valvonta. Ljubšan alueella jatketaan tarkempia arkeologisia tutkimuksia.
Aldeigjuborg

800-luvun puolivälissä Ljubša on jo kadonnut. Erään teorian mukaan se hylättiin, koska Laatokan pinta laski maankohoamisen seurauksena ja ranta siirtyi kauemmaksi pohjoiseen ja Ljubšajoki mataloitui purjehduskelvottomaksi. Sen vuoksi Olhavanjoen uudeksi vartiointipaikaksi muodostui Aldeigjuborg eli Laatokanlinna.
Aiheesta muualla

Ljubšan linnoituksen kartta
Arkeologisia löytöjä Ljubšan linnoituksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta(venäjäksi)
Tatiana Jackson: Austr I Gordum.  (Drevnerusskie Toponimy V Drevneskandinavskih Istochnikah)  Book on Demand Ltd, 2013.  ISBN 978-5944570222.  (englanniksi)
Leun

| Leun |
| --- | --- |

 vaakuna
 Leun
 Koordinaatit: 50°33′N, 8°22′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikunta:  Lahn-Dill-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,7 km²
Korkeus:  155 m
Väkiluku (2019):  5 767
 – Väestötiheys:  201 as./km²
Postinumero:  35638
Suuntanumero(t):  06473, 06442
 
 www.leun.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leunin sijainti Lahn-Dill-Kreisin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Leun on kaupunki Lahn-Dillin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Frankfurt am Mainista luoteeseen.
Maantiede

Leun sijaitsee Hessenin länsiosassa Lahn-joen laaksossa Taunus-vuoriston pohjoisosassa. Sen naapurikuntia ovat muun muassa Braunfels ja Solms. Leun koostuu viidestä kaupunginosasta: Biskirchen, Bissenberg, Lahnbahnhof, Leun ja Stockhausen.
Historia

Leun on alueensa vanhimpia asutuksia, siitä on ensimmäinen asiakirjamaininta vuodelta 771. Paikkakunta sijaitsee vanhan kauppareitin varrella, ja oli siten merkittävä kauppapaikka keskiajalla. Leun kärsi tulvista, sotilaallisista konflikteista, nälänhädistä ja kulkutaudeista, mutta nousi aina jaloilleen. 1400-luvun lopulla Leun sai markkinaoikeudet, ja samaan aikaan rakennettiin kivisilta Lahn-joen yli. Sillan kautta kulki liikenne Wetzlarin ja Weilburgin välillä. Leun vaurastui ja kasvoi - Solmsin kreivit myönsivät sille kaupunkioikeudet 1664. Leuniin rakennettiin porvaristaloja, jotka ovat säilyneet muistona 1600-luvun kukoistuskaudesta. Rautatieyhteyden Leun sai 1863. Vuonna 1971 Leuniin liitettiin Biskirchen, Bissenberg ja Stockhausen.
Talous ja liikenne

Leunin halki kulkee Bundesstraße 49. Lähin moottoritieyhteys on BAB 45. Leunissa on Braunfelsin ja Leunin rautatieasema Bahnhof Leun/Braunfels.
Lähteet ja viitteet

↑  Statistik Hessen : Tabellen Bevölkerung : Die Bevölkerung in den hessischen Gemeinden  am 31.06.2019 Statistik.hessen.de. Hessisches Statistisches Landesamt. Arkistoitu 2.4.2019. Viitattu 25.10.2019.
↑  Entfernung von Frankfurt am Main, Hessen, Deutschland nach Leun, Hessen, Deutschland Entfernungsrechnerkm.com. Viitattu 25.10.2019.
↑  Die Chronik der Leuner Stadtteile im Überblick Leun.de. Magistrat der Stadt Leun. Arkistoitu 18.10.2019. Viitattu 25.10.2019.
Aiheesta muualla

Leun, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Leun
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Loiskärpäset

| Loiskärpäset |
| --- | --- |
 Nowickia sp.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Osalahko::  Muscomorpha
Heimo::  Loiskärpäset Tachinidae  Robineau-Desvoidy, 1830
Alaheimot
 Dexiinae  Exoristinae  Phasiinae  Tachininae 
Katso myös
   Loiskärpäset Wikispeciesissä   Loiskärpäset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loiskärpäset (Tachinidae) on kärpästen heimo, jonka lajit ovat selkärangattomien eläinten, erityisesti hyönteistoukkien, ehdottomia loisia, tarkalleenottaen parasitoideja. Heimosta tunnetaan maailmanlaajuisesti lähes 10 000 lajia ja se muodostaa lajimäärältään kaksisiipisten toiseksi suurimman heimon heti vaaksiaisten jälkeen.
Loiskärpäset ovat ulkoisesti hyvin monipuolinen ryhmä. Monet lajit muistuttavat suuresti sukaskärpäsiä, mutta näihin verrattuna loiskärpästen rakenne on usein rotevampi ja eläin vaikuttaa suurten sukasten vuoksi silmiinpistävän karvaiselta. Monet lajit ovat värikkäitä ja jotkin myös metallinkiiltoisia. Siivet ovat yleensä kirkkaat, mutta niissä voi olla myös kuviointia. Täysikasvuset kärpäset aterioivat kukkien medellä ja ovat monien kukkakasvien tärkeitä pölyttäjiä. Ihmiselle loiskärpäset ovat harmittomia ja niiden vaikutus tuhohyönteisten kantojen säätelijöinä on maanviljelykselle hyödyksi. Lajinmäärityksessä tärkeitä tuntomerkkejä ovat ainakin sukasten sijainti, tuntosarvien yksityiskohdat sekä pään kuviot.
Loiskärpästen isäntinä toimivat lähes aina hyönteiset. Tyypillisimpiä isäntiä ovat perhosten, kovakuoriaisten sekä pistiäisten toukat. Jotkin lajit loisivat tuhatjalkaisissa tai hämähäkkieläimissä. Useimmiten naaras munii yhden tai muutamia munia isäntäeläimen pinnalle, mihin munat kiinnittyvät liimamaisella aineella. Kuoriutuvat toukat porautuvat terävillä suuosillaan isännän ihon läpi ja elävät isäntäeläimen sisällä syöden aluksi hemolymfaa, mutta myöhemmin myös elimiä ja aikaa myöten toukka syö isännän elävältä. Kärpästoukka koteloituu tavallisesti isännän ulkopuolelle. Erityisesti kovakuoriaistoukissa loisivien lajien toukat elävät kuitenkin aluksi vapaina ja kaivautuvat maaperään etsien itse isäntänsä. Loiskärpäset eivät ole erityisen isäntäspesifisiä vaan useimmat lajit kelpuuttavat monia eri isäntälajeja; esimerkiksi Compsilura concinnata on tavattu lähes 200 isäntälajista.
Aiheesta muualla

Tachinidae Laji.fi. Viitattu 10.10.2019.
Loiskärpäset Tachinidae Ötökkätieto. Viitattu 10.10.2019.
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Tachinidae (TSN 152643) itis.gov. Viitattu 10.10.2019. (englanniksi)
Lego Atlantis

| Lego Atlantis |
| --- | --- |
 Lego Atlantis -tuotesarjan logo.
Aihe:  Atlantis, merenalainen aarteenetsintä
Valmistusvuodet:  2010–2011
Settimäärä:  23
Lego Atlantis on vuoden 2010 tammikuussa julkaistu Lego-tuotesarja, jonka sankareina on merenpohjan aarteisiin erikoistunut sukellusryhmä, joka etsii Atlantiksen legendaarista uponnutta kaupunkia. Sitä kuitenkin vartioivat erilaiset merihirviöt.
Lego Groupin mukaan tuotesarja sai erinomaisen vastaanoton ja myynti ylitti odotukset.
Aiheesta muualla

Lego Atlantis Brickset.com-sivustolla
Leo Murphy Drona

Leo Murphy Drona (s. 18. lokakuuta 1941) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 22. joulukuuta 1967 ja nimitettiin San Josen hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Gabriel Villaruz Reyes ja Pedro Bantigue y Natividad.
Drona sai 14. toukokuuta 2004 nimityksen San Pablon piispaksi.
Lego Ben 10 Alien Force

Ben 10: Alien Force LEGO-teema julkaistiin ja lopetettiin vuonna 2010. Teema pohjautui Cartoon Networkin saman nimiseen piirrettyyn. Tarinassa seurattiin 15-vuotiaan Beniä, joka koulutti teini-ikäisiä sankareita taistelemaan vaarallisia vihollisia vastaan, ja löytämään Benin isoisän.
Aiheesta muualla

LEGO tuotesivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Leo Meller (toimittaja)

Leo Meller vuonna 1966 Mainos-TV:n ohjelmapäällikkönä.
Leo Ilmari Meller (26. syyskuuta 1915 Helsinki – 25. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli pitkäaikainen Yleisradion toimittaja sekä Mainos-TV:n ohjelmajohtaja.
Leo Meller pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1936 ja opiskeli sitten suomen kieltä ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Ennen talvisotaa Meller toimi lyhyen aikaa Berner Oy:n mainospäällikönä. Jatkosodan aikana hän työskenteli toimittajana valtion tiedotuslaitoksessa ja Vapaassa Kansassa. Meller oli Kansallisen Edistyspuolueen vt. puoluesihteerinä 1941–1944 ja kuului Vapaamielisten Liiton valtuuskuntaan 1952–1965.
Yleisradiossa Meller toimi esitelmä- ja selostusosaston toimittajana 1945–1947, apulaisosastopäällikkönä 1947–49, selostusosaston päällikkönä 1949–1960, puheohjelmien osaston päällikkönä 1960–1964 ja vs. ohjelmapäällikkönä 1964–1965. Hän pyrki selostusosaston päällikkönä toimiessaan kehittämään erityisesti radiokuuluttajien äänenkäyttöä sekä ohjelmareportaasien tasoa. Meller oli Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liiton puheenjohtaja 1956–1961 ja Nuoren Voiman Liiton ylijohtaja 1958–1964.
Vuonna 1965 Meller siirtyi Mainos-TV:n ohjelmajohtajaksi ja hoiti tehtävää eläkkeelle jäämiseensä 1980 saakka.
Living and Dying in 3/4 Time

| Living and Dying in 3/4 Time Jimmy Buffett |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuussa 1973,   Woodland Sound Studio,   Nashville, Tennessee
 Julkaistu: helmikuu 1974
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Don Gant
 Tyylilaji: country
 Kesto: 38.28
 Levy-yhtiö: ABC Records
Jimmy Buffettin muut julkaisut
|   | Living and Dying in 3/4 Time  |   |
Living and Dying in 3/4 Time on yhdysvaltalaisen Jimmy Buffettin studioalbumi. Sen on tuottanut Don Gant ja julkaissut Euroopassa ABC Records vuonna 1975.
Levy on äänitetty lokakuussa 1973 Nashvillessä Tennesseessä Woodland Sound Studiossa. Äänittäjänä on ollut David McKinley, masteroijana Bob Swoell ja miksaajana Tommy Semmes.
Etukannen valokuvan on ottanut Guy Dela Valdene ja takakannen haikuvan Gil Drake. Taiteilija on Rick Bibby.
Levy on valmistettu Italiassa ja kannen on painanut Grafica Centonze – Como.
Kappaleet

Kappaleet on tehnyt Jimmy Buffett ellei suluissa ole toisin mainittu.
Sivu 1
Pencil Thin Mustache - 2:49
Come Monday - 3:08
Ringling, Ringling - 2:33
Brahma Fear - 4:05
Brand New Country Star (J. Buffett - V. Arnold) - 2:43
Livingston's Gone to Texas - 3:29
Sivu 2
The Wino and I Know - 3:01
West Nashville Grand Ballroom Gown - 2:35
Saxophones - 3:18
Ballad of Spider John (W. A. Ramsey) - 4:27
God's Own Drunk (Lord Buckley) - 6:20
The Second Coral Reefer Band

Jimmy Buffett: akustinen kitara
Reggie Young: sähkökitara (soolo)
Lanny Fiel: akustinen, sähkö- ja slidekitara
Doyle Gresham: pedal steel
Tommy Cogbill: basso
Mike Utley: kosketinsoittimet
Sammy Creason: rummut
Greg "Fingers" Taylor: huuliharppu
Ferrell Morris: congat, vibrafoni
Taustalaulu: Don Gant, Buzz Cason ja Bergen White.
Jouset ja puhaltimet on sovittanut Bergen White. Puhaltimet kappaleella "Saxophones": Billy Puett.
Luettelo Etelä-Pohjanmaan urheiluseuroista

Tämä on luettelo Etelä-Pohjanmaan urheiluseuroista.
Yleisseurat

Suluissa seuran perustamisvuosi
Alahärmän Kisa, (1917)
Alajärven Ankkurit, (1944)
Alavuden Urheilijat, (1932)
Evijärven Urheilijat, (1922)
Ilmajoen Kisailijat, (1921)
Isojoen Urheilijat, (1939)
Jalasjärven Jalas, (1914)
Jurvan Urheilijat, (1940)
Karijoen Tappara, (1932)
Kauhajoen Karhu, (1910)
Kauhavan Wisa, (1912)
Kortesjärven Järvi-Veikot, (1925)
Kuortaneen Kunto, (1921)
Kurikan Ryhti, (1917)
Lappajärven Veikot, (1911)
Lapuan Ponnistus, (1910)
Lapuan Virkiä, (1907)
Lehtimäen Jyske, (1929)
Nurmon Jymy, (1925)
Peräseinäjoen Toive, (1927)
Seinäjoen Urheilijat, (1931)
Soinin Sisu, (1927)
Teuvan Rivakka, (1902)
Töysän Veto, (1936)
Vimpelin Veto, (1934)
Ylihärmän Junkkarit, (1908)
Ylistaron Kilpa-Veljet, (1945)
Ähtärin Urheilijat, (1920)
Leo McCarey

| Leo McCarey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1898 Los Angeles
Kuollut: 5. heinäkuuta 1969 Santa Monica
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Thomas Leo McCarey (3. lokakuuta 1898 Los Angeles – 5. heinäkuuta 1969 Santa Monica) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat Rouvani sulhanen ja Kulje tietäni, joilla hän voitti Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnot vuosina 1937 ja 1944.
McCarey teki viimeisen ohjauksensa vuonna 1962 ja kuoli 70-vuotiaana emfyseemaan. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Ludvig Änkyttäjä

| Ludvig Änkyttäjä |
| --- | --- |
 
Frankkien (länsiosan) kuningas
Valtakausi:  877–879
Edeltäjä:  Kaarle Kaljupää
Seuraaja:  Ludvig III Kaarloman II

Syntynyt:  1. marraskuuta 846
Kuollut:  10. huhtikuuta 879 Compiègne
Puoliso:  Burgundin Ansgarde  Pariisin Adelaide
Lapset:  Ludvig III Kaarloman II Ermentrude Kaarle Yksinkertainen
Suku:  Karolingit
Isä:  Kaarle Kaljupää
Äiti:  Orléansin Ermentrude
Ludvigin kruunaus käsikirjoituksen kuvituksessa 1300-luvulta.
Ludvig II Änkyttäjä (ransk. Louis le Bègue; 1. marraskuuta 846 – 9./10. huhtikuuta 879) oli länsifrankkien kuningas vuosina 877–879.
Ludvig Änkyttäjän vanhemmat olivat Kaarle Kaljupää ja Orléansin Ermentrude. 
Kaarlesta tuli keisari vuonna 875 ja kaksi vuotta myöhemmin hän jätti poikansa sijaishallitsijaksi lähtiessään puolustamaan paavi Johannes VIII:ta. Ludvigista äänestettiin länsifrankkien kuningas joulukuussa 877 sillä ehdolla että hän kunnioitti frankkiruhtinaiden omaisuutta ja oikeuksia.
Ludvig oli kahdesti naimisissa, ja elinaikanaan hän sai pojat Ludvig III:n ja Kaarloman II:n. Hänen kuoltuaan syntyi vielä kolmas poika, Kaarle Yksinkertainen. Lisäksi Ludvigilla oli tyttäret Hildegarde, Gisela ja Ermentrude.
Ludvig Änkyttäjä oli kertoman mukaan fyysisesti huonossa kunnossa, mutta uskonnollinen ja rauhaa rakastava mies. Hän ilmeisesti kuitenkin sairastui vakavasti ja kuolikin vain puolitoista vuotta isänsä jälkeen vuonna 879. Lisänimi ”Änkyttäjä” tulee mahdollisesti hänen huonosta terveydestään, minkä vuoksi hän ei ehkä kyennyt puhumaan normaalisti. Ludvigia seurasivat valtaistuimelle hänen poikansa Kaarloman II ja Ludvig III, jotka hallitsivat aluksi yhdessä.
Kōdansha

| Kōdansha, Ltd>  |
| --- | --- |

ISIN:  JP3288600004
Perustettu:  1909
Perustaja:  Seiji Noma
Kotipaikka:   Japani
Kotisivu:  www.kodansha.co.jp
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhtiön päämaja.
Kōdansha, Ltd. (jap. 株式会社講談社, Kabushiki-gaisha Kōdansha) on yksi Japanin suurimmista kirja- ja lehtikustantamoista. Yhtiön perustaja Seiji Noma aloitti vuonna 1909 Dai Nippon Yuben Kai -yhtiössä ja perusti Kodansha-yhtiön vuonna 1911. Vuonna 1925 Dai Nippon Yuben Kai ja Kodansha yhdistyivät nimellä Dai Nippon Yuben Kai Kodansha.
Yhtiön perustaja oli Seiji Noma, ja hänen muistokseen on perustettu useita kirjallisuuteen liittyviä palkintoja. Samoin Shoichi Noma on perustanut palkintoja toimiessaan yhtiön johtajana.
Yhtiö on ollut perustamisestaan lähtien Noman suvun johtama:
Seiji Noma
Hasashi Noma
Sae Noma
Shoichi Noma
Koremichi Noma
Sawako Noma
Yoshinobu Noma
Lehtiä

Yhtiö tuottaa sekä mangalehtiä, kuten Shūkan Shōnen Magazineä, että kirjallisuuslehtiä.
Lehtiä > Manga

Luettelo julkaistuista mangalehdistä vuonna 2012.
Comic Bom Bom (1981-2007) (lakkautettu)
Weekly Shōnen Magazine
Monthly Shōnen Magazine
Magazine Special
Monthly Shōnen Sirius
Bessatsu Shōnen Magazine
Weekly Young Magazine
Monthly Young Magazine
Weekly Morning
Morning 2
Monthly Afternoon
Good! Afternoon
Evening
Nakayoshi
Bessatsu Friend
Betsufure
Dessert
Aria
Nakayoshi Lovely
The Dessert
Be Love
Kiss
Kiss Plus
ITAN
Lehtiä > Kirjallisuuslehtiä

Gunzo
Mephisto
Faust
Tytäryhtiöt

Yhtiöllä on useita tytäryhtiöitä kuten:
Kodansha Publishing Co., Ltd.
King Record Co., Ltd.
Kodansha International Ltd.
Kodansha International/USA, Ltd.
Kodansha Famous Schools, Inc.
The Nikkan Gendai Ltd.
Sansui-sha Publication Co., Ltd.
My Health Co., Ltd.
KBS (Kokusai Bunka Shuppan Ltd.)
ASK Kodansha Co., Ltd.
Asmik Corporation
Kodansha Images
Kodansha Institute of Publication, Ltd.
Daiichi Shuppan Center Ltd.
IPEC, Inc.
Kodansha Scientific Ltd.
Scholar Publishers Inc.
Planning Editorial Center Ltd.
Daiichi-Tosho Storage Ltd.
Toyokuni Printing Co.
Daiichi Paper Co., Ltd.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōdansha Wikimedia Commonsissa
Lemböten kappeli

| Lemböten kappeli |
| --- | --- |
 Lemböten kappelin rauniot vuonna 1892.
Sijainti:  Lemland, Ahvenanmaa
Koordinaatit:  60°04′31.0″N, 019°58′52.5″E
Rakentamisvuosi:  1500–1530
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lemböten kappeli on keskiaikaisen kivikirkon raunio, joka sijaitsee Lemlandissa Ahvenanmaalla pari kilometriä Lemböten kylästä länteen. Kappeli on omistettu Pyhälle Olaville, joka on katolisessa perinteessä Ahvenanmaan sekä merenkulkijoiden ja kauppiaiden suojeluspyhimys.
Historiaa

Lemböte mainittiin jo 1200-luvulla tanskalaisessa reittikuvauksessa, niin kutsutussa itineraariossa nimellä Lynæbøte etappina Tanskan ja Viron välisellä meritiellä. Ennen kivikappelia paikalla on ollut mahdollisesti useitakin puukappeleita, joihin merenkulkijat pysähtyivät lepäämään ja rukoilemaan purjehdusonnea. Ensimmäinen puukappeli lienee rakennettu 1100- ja 1200-lukujen vaihteen tienoilla.
Kivikappeli rakennettiin tohtori Markus Hiekkasen mukaan todennäköisesti noin vuosina 1500–1530, mutta se hylättiin jo saman vuosisadan aikana, koska vanha laivareitti kappelin sivuitse tuli maankohoamisen vuoksi kulkukelvottomaksi. Vuonna 1674 mainittiin rakennuksen katon sortuneen ”kauan sitten”. Raunio entistettiin 1890-luvulla ja katettiin 1970-luvulla. Korjaustöiden valmistuttua kappeli vihittiin uudelleen käyttöön Pyhän Olavin päivänä 29. heinäkuuta 1979.
Rakennus

Kappelin ulkomitat ovat noin 9 × 7 metriä ja sisämitat noin 7 × 5 metriä. Rakennuksen oviaukko on sen länsipäädyssä ja ainoa ikkuna-aukko itäpäädyssä. Mahdollisesti myös rakennuksen eteläsivulla on ollut yksi ikkuna. Kappelin sisustuksesta ei juuri ole tietoja, mutta alttarin kerrotaan olleen olemassa vielä 1670-luvulla. Kappelin ehtoollisastia takavarikoitiin Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan valtakaudella vuonna 1546. Kappelissa mahdollisesti olleista seinämaalauksista ei ole säilynyt tietoja, eikä niistä ole löytynyt merkkejä myöskään seinistä varisseesta laastisorasta. Alttarin paikalta löydettiin 1840-luvulla lähes 300 pääasiassa Eerik Pommerilaisen aikaista rahaa, joiden on arveltu olevan (puu)kappelissa vierailleiden jättämiä uhrirahoja tai erään paikalla käyneen kauppamiehen sinne kätkemiä.
Kappelin luo on kylätien päässä sijaitsevalta pysäköintialueelta vajaan kilometrin pituinen kävelymatka ja sen pihaa ympäröi luonnonkivistä tehty aita. Kappelissa pidetään nykyisin kesäaikana ajoittain jumalanpalveluksia ja muita hengellisiä tilaisuuksia.
Lemlandin alueella on sijainnut toinenkin merenkulkijakappeli Rödhamnissa kunnan eteläosassa, mutta tämä kappeli on täysin hävinnyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lemböten kappeli Wikimedia Commonsissa
Lemböten kappeli, Retkipaikka.fi
Linnainmaankulma

| Linnainmaankulma |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Pori
Rakennettu:  2012–2016
Käyttötarkoitus:  asuin- ja liikerakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Pekka Mäki
Urakoitsija:  Hartela
Omistaja:  Asunto Oy Porin Linnainmaankulma
Tekniset tiedot
Kerroksia:  16
Kustannukset:  13,5 milj. €
Korkeus
Kattokorkeus:  53 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Linnainmaankulma on Porissa sijaitseva 16-kerroksinen asuin- ja liikerakennus, joka on korkeudeltaan 53 metriä. Vuonna 2016 valmistunut Linnainmaankulma on Porin ja samalla koko Satakunnan korkein asuinrakennus.