stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sykloni Idai
Voimistuminen sykloni Idaiksi ja heikkeneminen

Maaliskuun 10. päivän aamuyöllä (00 UTC), kun matalapaineen konvektioliike oli voimistunut ja järjestäytynyt nauhamaisia rakenteita sisältäväksi, Météo-France Réunion (MFR) nosti matalapaineen luokituksen kohtalaiseksi trooppiseksi myrskyksi ja nimesi sen Idaiksi. Seurasi matalapaineen nopea voimistuminen, mistä syystä MFR luokitteli Idain samana iltana (18 UTC) trooppiseksi sykloniksi. JTWC luokitteli sen samoihin aikoihin hirmumyrskyjen voimakkuusasteikolla kategorian 1 hurrikaaniksi. Idain kulkunopeutta hidastivat nyt subtrooppisen korkeapaineen selänteen voimistuminen Idain lounaispuolella ja tropiikin konvergenssivyöhykkeen (ITCZ) heikkeneminen pohjoisempana. 11. maaliskuuta noin kello 12 UTC Idain tuulennopeus (10 min.) oli suurimmillaan noin 49 m/s (175 km/h). MFR raportoi, että infrapunakuvissa pyörremyrskyn silmä erottui syklonin rakenteessa. JTWC arvioi 1-minuutin tuulennopeudeksi 54 m/s (195 km/h), mikä vastasi viisiluokkaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla luokkaa 3.
Idai alkoi heiketä pyörremyrskyn silmää ympäröivän reunamuodostelman uudistumisen seurauksena ja kuivan ilman sekoittumisen johdosta. Sen kulkusuunta kääntyi subtrooppisen korkean selänteen johdosta lounaaseen. Maaliskuun 12. päivän aamuna (06 UTC) tuulennopeus oli heikentynyt 36 m/s:iin (70 kt). Seuraavana päivänä trooppisen pyörremyrskyn voimakkuus muuttui vain vähän; sykloni alkoi siirtyä länteen. Maaliskuun 13. päivän iltaan mennessä (18 UTC) syklonin rakenne oli kehittynyt rengasmaiseksi ja sille oli muodostunut suuri silmä. Kuusi tuntia myöhemmin (14. maaliskuuta kello 00 UTC) sykloni saavutti suurimman intensiteettinsä: tuulennopeus oli 54 m/s (195 km/h) ja matalapaineen keskellä ilmanpaine oli 940 hPa. JTWC raportoi 1-minuutin tuulennopeudeksi tässä vaiheessa 57 m/s (205 km/h). Koska Mosambikin rannikkoa lähestyäessään sykloni Idai kulkeutui viileämmän meriveden pintalämpötilan alueelle ja kohtasi pystysuuntaista tuulenväännettä, sen voimakkuus alkoi heiketä.  Idai rantautui MFR:n mukaan Beiran kaupungin läheisyydessä 15. maaliskuuta kello 00 UTC mennessä. Tällöin 10-minuutin tuulennopeus oli avoimen veden päällä 46 m/s (90 kt, 28 kilometrin säteellä keskustasta) ja myrskykeskuksen ilmanpaine 960 hPa, toisen lähteen mukaan 49 m/s (177 km/h). Rantautuessaan Idai oli siten kategorian 2 hirmumyrsky.
Rantauduttuaan Idain tuulet heikkenivät nopeasti. Météo-France Réunion totesi perjantaina 15. maaliskuuta aamulla (06 UTC) että Idai oli heikentynyt syvemmälle sisämaahan suuntaavaksi maanpäälliseksi matalapaineeksi, johon yhä liittyi kovia tuulia. Kuusi tuntia myöhemmin MFR antoi viimeisen varoituksensa Idaista ja totesi, että matalapaineen kiertoliike jatkuisi vielä usean päivän ajan ja suuria sademääriä saataisiin seudulla tänä aikana. Sunnuntaina 17 maaliskuuta MFR jatkoi, että Idaista on jäljellä ainoastaan laaja myötäpäiväinen kiertoliike itäisen Zimbabwen yllä, mutta ukkossateet vaikuttavat ja ennusteen mukaan jatkuisivat yhä niin itäisessä Zimbabwessa kuin Mosambikissakin ainakin keskiviikkoon 20. maaliskuuta saakka.
Voimistuminen sykloni Idaiksi ja heikkeneminen > Vaikutuksia > Zimbabwessa

Zimbabwessa matalapaine toi voimakkaita sateita maan itäoisiin ja aiheutti ihmisuhreja ja tuhoa erityisesti Mozambikiin rajoittuvissa Manicalandin ja Masvingon maakunnissa. Suurimmat sademäärät – jopa 200–400 millimetriä – saatiin 18. maaliskuuta mennessä Manicalandin maakunnan Chimanimanin piirissä. Sateiden seurauksena esiintyi laajoja tuhoja ja äkkitulvia Chimanimanin ja Chipingen piireissä. YK:n mukaan ainakin 259 ihmisen (maan hallituksen mukaan 185 ihmisen) raportoitiin kuolleen. Noin 330 ihmistä oli kateissa 25. maaliskuuta. Aiemmin uutisoitiin, että uhreista 120 oli ajautunut tulvien mukana naapurimaahan Mosambikiin, missä paikalliset ihmiset olivat haudanneet uhrit. Sateiden aikana moni joki pursui runsaiden sateiden seurauksena yli äyräittensä mikä tuhosi tai pyyhki pois kokonaisia kyläyhteisöjä. Siltojen rikkoutuminen vei useiden säilyneiden kylien kulkuyhteydet; Chimanimanin piirissä jopa 95 prosenttia maantiesilloista ja tieyhteyksistä tuhoutui. Tuhojen vuoksi noin 18 000 perhettä (ruokakuntaa) eli noin 90 000 ihmistä on hätämajoituksen tarpeessa. Myrsky vaikutti ainakin 250 000 ihmisen elämään merkittävästi. Koska myös viestintäyhteydet ovat monin paikoin rikki, lukuisat toisilleen läheiset ihmiset etsivät toisiaan. ICRC on perustanut näitä ihmisiä varten verkkosivuston, jonka kautta kadonneet voivat etsiä läheisiään. Sivustolle odotetaan satoja ihmisiä Zimbabwesta ja Mosambikista, kunhan puhelin- ja internetyhteydet saadaan palautettua monille tuhoja kärsineille paikkakunnille.
Kuvia

Syklonin kehitysvaiheita: Trooppinen matalapaine 11R 4.3.2018 kello 11.30 UTC rantautumassa Mosambikiin.
Idai-nimen saanut trooppinen myrsky sunnuntaina 10.3.2019 kello 7.35 UTC.
Sykloni Idai keskiviikkona 13.3.2019 kello 10.52 UTC.
Sykloni Idai torstaina 14.3.2019 kello 11.35 UTC. Pyörremyrskyn keskus rantautui alle 12 tuntia myöhemmin.
Sykloni Idai perjantaina 15.3.2019 kello 07.50 UTC.
Idain jälkeistä matalapainetta sadealueineen lauantaina 16.3.2019 kello 11.20 UTC.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sykloni Idai Wikimedia Commonsissa
Yle Areena: Hirmumyrsky Idai iski Mosambikiin (20 sekunnin satelliittikuvaanimaatio ajalta ke 13.3.-la 16.3.2019) (yle.fi)
Copernicus Sentinel-1 maps of floods in wake of Idai (Euroopan avaruusjärjestön (ESA) satelliittikuvia Idain tuomista tulvista Beiran ympäristössä[vanhentunut linkki] (englanniksi) (esa.int)
Copernicus Sentinel-1 -aineistosta laadittuja tulva-alue karttoja (useita tilannekarttoja myös Beirasta kohti Zimbabwea) (englanniksi) (copernicus.eu)
This shocking satellite image of Mozambique shows that an area the size of Joburg remains under water (Helena Wasserman, 20.3.2019) (englanniksi) (businessinsider.co.za)
3 Indian Navy ships reach cyclone-hit Mozambique, provide humanitarian assistance (21.3.2019: Intian laivasto tuo apua Beiran satamaan, sis. video) (englanniksi) (timesofindia.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cyclone Idai
Trooppisen matalapaineen 11 ja sykloni Idain jälkeinen tulvatilanne Mosambikin ja Malawin rajaseudulla keskiviikkona 20. maaliskuuta 2019 Euroopan avaruusjärjestön Copernicus Sentinel-1 -satelliitin näkemänä. Tulvivat alueet on koodattu punaisella värillä.
Tulvaevakkoja 12. maaliskuuta 2019 Nsanjen piirikunnan Bangulan evakuointikeskuksessa.
Tulvien peittämiä rakennuksia Mosambikin Tetessä 9. maaliskuuta 2019.
Sykloni Idain jälkeinen tulvatilanne Beiran satamakaupungin läheisyydessä Mosambikin Sofalan maakunnassa tiistaina 19. maaliskuuta 2019 Euroopan avaruusjärjestön Copernicus Sentinel-1 -satelliitin näkemänä. Tulvivat alueet on koodattu punaisella värillä. Esimerkiksi Beiran lounaispuolinen Buzin piiri näkyy olevan suurelta osaltaan tulvien peitossa.
Käännös suomeksi
Wien

| Wien |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Wien
 Koordinaatit: 48°12′30″N, 16°22′23″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Wien
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Michael Ludwig (SPÖ)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  414,90 km²
Korkeus:  190 m
Väkiluku (2023):  2 002 821
 – Väestötiheys:  4 778 as./km²
 – Metropolialue:  2 890 577
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  1010 - 1239, 1400, 1450
 
 www.wien.gv.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wien [viːn] on Itävallan pääkaupunki ja yksi Itävallan osavaltioista. Se sijaitsee Tonavan rannalla, vain 60 kilometrin päässä Itävallan itäisestä rajasta, lähellä Tšekkiä, Unkaria ja Slovakiaa. Noin kahden miljoonan asukkaan Wien on Itävallan suurin kaupunki. Se on myös Itävallan kulttuurin, talouden ja politiikan keskus.
Maantiede > Sijainti ja maastonmuodot

Wien sijaitsee Itävallan koilliskulmassa, Alppien ja Karpaattien välissä Tonavan varrella. Pääosa kaupungista on joen virtaussuuntaan nähden oikealla eli lounaispuolella.
Tonava kulkee Wienin itäosien poikki kanavoidussa uomassa muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Sen itäpuolella kulkee kanava, Neue Donau, jonka pitkä ja kapea keinotekoinen saari, Donauinsel, erottaa Tonavasta. Joen alkuperäinen uoma sijaitsee kuitenkin samalla suunnalla vielä kauempana Wienin keskustasta, Floridsdorfin ja Donaustadtin alueella, ja on padottu Alte Donau -nimiseksi tekojärveksi. Kaupungin keskusta sijaitsee Tonavan kapeamman sivuhaaran, Donaukanalin varrella, pääasiassa sen länsipuolella. Donaukanaliin laskee myös Alpeilta alkava Tonavan sivujoki Wien.
Wienin kaupunginosista Floridsdorf ja Donaustadt sijaitsevat Tonavan itäpuolella. Leopoldstadtin ja Brigittenaun kaupunginosat, joista ensin mainitussa on myös Praterin huvipuisto, sijaitsevat Donaukanalin ja varsinaisen Tonavan väliin jäävällä saarella. Muut kaupunginosat ovat Donaukanalin länsipuolella.
Wien ja Slovakian pääkaupunki Bratislava ovat vain noin 60 kilometrin päässä toisistaan. Mitkään muut Euroopan pääkaupungit eivät ole niin lähellä toisiaan (jos kaupunkivaltioita ei lasketa).
Maantiede > Ilmasto

Wienerwaldin kukkulat suojaavat Wienin ilmastoa Alppien vaikutukselta.
Vuoden kuuminta aikaa on heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on noin 25,5 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella joulukuusta helmikuuhun, kylmimmillään tammikuussa −2 astetta. Sadetta saadaan varsin tasaisesti ympäri vuoden, talvella 40–50 mm kuussa, kesällä 60–70 mm kuussa.
Historia > Roomalaisaika

Noin vuonna 50 eaa. roomalaiset perustivat sotilasleirin Tonavan rannalle, nykyisen Wienin vanhankaupungin alueelle. Leiriä kutsuttiin nimellä Vindobona, aluetta aiemmin asuttaneen kelttiläisen vinid-heimon mukaan. Vindobonan leiri kuului linnoitusketjuun, joka oli Rooman valtakunnan etuvartio germaanisia heimoja vastaan. Keisari Trajanus rakennutti 100-luvulla jaa. Vindobonasta huomattavan rajalinnoituksen. Vuonna 180 keisari Marcus Aurelius kuoli Vindobonassa kesken germaaneja vastaan käydyn sotaretken. Kansainvaelluksen aika merkitsi Rooman valtakunnan vetäytymistä alueelta, ja vuonna 433 Rooma luopui virallisesti Vindobonasta. Vindobona säilyi kuitenkin asutuskeskuksena roomalaisten lähdettyäkin.
Historia > Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan aika

Vuonna 976 Babenberg-suku sai Itävallan maakreiviyden, ja tätä on perinteisesti pidetty Itävallan valtion syntynä. Babenbergit asettuivat 1154 hoveineen Wieniin, joka oli Itävallan ja Unkarin välinen rajakaupunki ja tärkeä kauppapaikka. Seuraavana vuonna suku kohotettiin herttuan arvoon ja Wienistä tuli Itävallan herttuakunnan pääkaupunki. Babenbergien aika merkitsi kukoistusta Wienille: se sai 1221 täydet kaupunkioikeudet ja kasvoi yhdeksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan tärkeimmistä kauppakaupungeista. Babenbergit rakennuttivat kaupungille puolustusmuurit ja aloittivat Stephansdomin rakennustyöt. 1278 Babenbergien maat päätyivät Habsburgeille, jotka hallitsivat Itävaltaa yhtäjaksoisesti seuraavat kuusi ja puoli sataa vuotta, ja Wienistä tuli Habsburg-dynastian hovikaupunki. Vuodesta 1452 Wien oli myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan pääkaupunki, kun keisarin valtaistuin siirtyi pysyvästi Habsburgeille.
Vuonna 1529 Kaakkois-Eurooppaa vallanneet turkkilaiset sotajoukot piirittivät Wieniä sulttaani Soleiman I Suuren johdolla. Wienin puolustajat onnistuivat karkottamaan hyökkääjän porteiltaan, vaikka heillä oli alivoima ja vaikka Babenbergien aikaiset kaupunginmuurit hädin tuskin kestivät hyökkäystä. Seuraavan vuosisadan aikana kaupunki ympäröitiin vahvalla linnoitusketjulla. Uudet muurit osoittivat voimansa, kun turkkilaiset hyökkäsivät uudelleen 1683: Wien puolusti itseään menestyksekkäästi kaksi kuukautta, kunnes apuun tulleet puolalaiset sotajoukot ajoivat turkkilaiset pois osana suurta Turkin sotaa.
Historia > Itävallan keisarikunnan aika

Napoleon valtasi Wienin 1805 ja lakkautti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan. Rooman keisari Frans II vaihtoi arvonimensä Itävallan keisari Frans I:ksi ja Wien muuttui Itävallan keisarikunnan pääkaupungiksi. Napoleonin hävittyä Waterloon taistelun kaupungissa pidettiin vuonna 1815 Wienin kongressi, jossa päätettiin Euroopan rajoista.
1800-luku oli Wienille voimakkaan kasvun aikaa. Kaupunki teollistui ja sai rautatieyhteydet, ja sinne virtasi asukkaita kaikista Itävallan keisarikunnan kolkista. Vuosien 1850 ja 1890 suurissa alueliitoksissa Wieniin liitettiin virallisesti vanhojen kaupunginmuurien ulkopuolelle kasvaneet esikaupungit. Keisari Frans Joosefin 1857 antaman määräyksen jälkeen kaupunginmuuri purettiin ja sen leveä suojavyöhyke otettiin rakennuskäyttöön. Muurien paikalle rakennettiin kehäkatu Ringstraße, jota reunustavat puistot sekä muhkeat julkiset rakennukset (parlamenttitalo, yliopisto, raatihuone, ooppera, museoita). Mahtipontinen Ringstraße, pariisilaisten esikuvien mukainen bulevardi, luotiin kuvastamaan Itävalta-Unkarin valtakunnan ja sen Habsburg-keisarien mahtia. Sen rakennukset edustavat 1800-luvun kertaustyylejä, uusklassismia, uusgotiikkaa ja uusrenessanssia, joita kutsutaan Wienissä yksinkertaisesti ”Ringstraße-tyyliksi”. Myös kaupunkia muutaman kilometrin verran ulompana sijainnut linnoitusketju Linienwall purettiin ja sen paikalle rakennettiin kaupungin keskiosia kiertävä Gürtelstraße. Tätä kiivaan rakentamisen aikaa kaupungin historiassa kutsutaan nimellä Gründerzeit. Väkiluku ylitti miljoonan 1870 ja nousi 1910 mennessä kahteen miljoonaan.
Wienistä kehittyi merkittävä kansainvälinen tieteen, taiteen ja politiikan keskus, jonne saavuttiin ympäri Euroopan antamaan ja vastaanottamaan vaikutteita. Wienissä kehittyneet ajatukset ja suhteet ravisuttivat koko Euroopan historiaa. Esimerkiksi vuonna 1913 Hitler, Trotsky, Tito ja Stalin asuivat kaikki Wienissä.
Historia > Itävallan tasavallan aika

Vuonna 1918 Itävalta-Unkarin keisarikunta hajosi ja Wienistä tuli Itävallan tasavallan pääkaupunki. Ylikansoittunutta Wieniä kutsuttiin Itävallan ”vesipääksi” (Wasserkopf), koska kaupunki oli suhteettoman suuri uuteen tynkä-Itävaltaan nähden. Vuodet 1919–1934 olivat ”punaisen Wienin” aikaa. Tuolloin kaupunkia hallitsivat sosiaalidemokraatit, jotka pyrkivät parantamaan Wienin työläisten elinolosuhteita vahvan sosialistisella yhteiskuntapolitiikalla. Punaisen Wienin näkyvin saavutus olivat kaupungin rakennuttamat valtavat työläisten asuinkorttelit.
Vuonna 1934 Engelbert Dollfussin austrofasistit kaappasivat vallan lyhyen sisällissodan jälkeen ja vasemmiston toiminta kiellettiin. Natsien liitettyä Itävallan Saksaan Wienistä oli tarkoitus tehdä yksi maailman suurimmista kaupungeista ja siihen liitettiin ympäröiviä alueita. Toisessa maailmansodassa Wien vaurioitui pommituksissa ja taisteluissa, mutta pääsi vähällä moniin muihin saksalaisiin kaupunkeihin verrattuna. Wien jaettiin 1945 Berliinin tavoin miehitysvyöhykkeisiin Neuvostoliiton, Yhdysvaltain, Britannian ja Ranskan kesken. Miehitysjoukot poistuivat 1955 Itävallan valtiosopimuksen solmimisen jälkeen. Vuonna 1954 alueliitokset purettiin ja kaupungin pinta-ala supistui kolmannekseen.
Tunnettuja wieniläisiä

Wien oli 1700–1800-luvuilla Euroopan suurimpia kulttuurin ja taiteen keskuksia. Kuuluisia Wienissä vaikuttaneita henkilöitä ovat muun muassa psykoanalyysin isä Sigmund Freud, säveltäjät Wolfgang Amadeus Mozart, Joseph Haydn, Ludwig van Beethoven, Franz Schubert, Johannes Brahms, Gustav Mahler, Alban Berg, Arnold Schönberg, Johann Strauss vanhempi, nuorempi ja Antonio Vivaldi, joka kuoli Wienissä, sekä filosofit Karl Popper ja Ludwig Wittgenstein. Adolf Hitler asui nuorena aikuisena useita vuosia Wienissä.
Kulttuuri

Taiteella ja kulttuurilla on pitkät perinteet Wienissä, varsinkin teatterin, oopperan ja klassisen musiikin aloilla. Kaupungista löytyy useita teattereita, joista tunnetuimpia lienevät Akademietheater, Volkstheater ja Theater in der Josefstadt. Wienistä löytyy myös runsaasti pienempiä teattereita, jotka ovat keskittyneet tarjoamaan hieman kokeellisempia ja modernimpia esityksiä ja näytelmiä.
Oopperatarjonnasta Wienissä vastaavat Valtionooppera ja Volksoper. Klassisen musiikin konsertteja pidetään Wiener Konzerthausissa ja Musikvereinissa, jossa pitävät majaansa maineikkaat Wienin filharmonikot. Musikvereinin Kultaisesta salista lähetetään vuosittain perinteinen uudenvuoden konsertti, jossa filharmonikot soittavat Straussin säveltäjäsuvun musiikkia.
Wien on tunnettu myös ruokakulttuuristaan ja erityisesti kahviloistaan. Wieniläisen Kaffeehausin perinteet ulottuvat 1600-luvulle, jolloin ensimmäiset kahvipavut otettiin suositun legendan mukaan sotasaaliiksi turkkilaisilta piirittäjiltä. Kaupungin lukuisat kahvilat ovat toimineet vuosisatojen ajan wieniläisen seuraelämän keskuksina, joihin on kokoonnuttu seurustelemaan ja lukemaan sanomalehtiä. Kahviloiden listoilla on tyypillisesti kymmeniä erikoiskahveja sekä erilaisia kakkuja ja torttuja. Miltei jokaisen kahvilan ruokalistalta löytyy perinteikäs suklainen Sacher-kakku.
Kaupunginosat

Wien koostuu 23 kaupunginosasta eli Bezirkestä, joista jokainen on numeroitu.
Innere Stadt (Wienin sydän, Valtionooppera, Suomen suurlähetystö)
Leopoldstadt
Landstraße (Suurlähetystökortteli)
Wieden (Teknillinen Yliopisto)
Margareten
Mariahilf (Ostoskeskittymä)
Neubau
Josefstadt (Wienin Yliopisto)
Alsergrund
Favoriten
Simmering
Meidling
Hietzing (Schönbrunnin palatsi)
Penzing
Rudolfsheim-Fünfhaus
Ottakring
Hernals
Währing
Döbling
Brigittenau (Millennium-torni)
Floridsdorf
Donaustadt (UNO-City, Yhdistyneiden Kansakuntien virastojen keskittymä)
Liesing
Liikenne

Wienin metro on viisilinjainen, ja kaupungissa on useita raitiovaunu- ja bussilinjoja. Wienissä on neljä rautatieasemaa: Wien Hauptbahnhof, Wien Praterstern, Wien Meidling ja Wien Westbahnhof. Uusi päärautatieasema, Wien Hauptbahnhof valmistui vuoden 2014 lopussa. Kaupungin lentoliikennettä palvelee Wienin kansainvälinen lentoasema, jolla on Euroopan korkein lennonjohtotorni. Tonavaa pitkin on mahdollista myös kulkea Bratislavaan laivalla.
Asuminen

Wienin asukasmäärä kutistui 1900-luvun loppuun asti, mutta nyt sen kasvaessa uusilla tulijoilla on vaikeaa ja omistusasuntojen hinnat ovat nousseet nopeasti. Vuokrasääntelyn vuoksi jotkut saavat asua halvalla saatuaan kauan sitten vuokra-asunnon. Sellaisesta ei aina kannata luopua edes silloin, kun sitä ei enää tarvitse. Halvalla saatua asuntoa vuokrataan muille kalliimmalla. Asuntoja vuokrataan säänneltyjä hintoja kalliimmalla siten, että ne vuokrataan kalustettuina.
Järjestöt

Wienissä sijaitsee useita kansainvälisten järjestöjen virastoja, kuten Yhdistyneiden kansakuntien teollistamisjärjestö UNIDO, öljynviejämaiden yhteistyöorganisaatio OPEC ja kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Itävallan osavaltiot
Ala-Itävalta
Burgenland
Kärnten
Salzburg
Steiermark
Tiroli
Wien
Vorarlberg
Ylä-Itävalta
Unescon maailmanperintökohteet Itävallassa
Salzburgin historiallinen keskusta, Schönbrunnin linna ja puutarhat
Hallstatt–Dachsteinin ja Salzkammergutin kulttuurimaisema
Semmeringin rautatie
Grazin historiallinen keskusta ja Eggenbergin linna
Wachaun kulttuurimaisema
Neusiedlerjärven kulttuurimaisema
Wienin historiallinen keskusta
Alppien paalutalot
Itävallan alueen pyökkimetsät
| n k Euroopan pääkaupungit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Amsterdam, Alankomaat  Andorra la Vella, Andorra  Ankara, Turkki  Astana, Kazakstan  Ateena, Kreikka  Baku, Azerbaidžan  Belgrad, Serbia  Berliini, Saksa  Bratislava, Slovakia  Bern, Sveitsi  Bryssel, Belgia  Budapest, Unkari  Bukarest, Romania  Chișinău, Moldova  Dublin, Irlanti  Helsinki, Suomi  Jerevan, Armenia  Kiova, Ukraina  Kööpenhamina, Tanska  Lissabon, Portugali  Ljubljana, Slovenia  Lontoo, Iso-Britannia  Luxemburg, Luxemburg  Madrid, Espanja  Minsk, Valko-Venäjä  Monaco2  Moskova, Venäjä  Nikosia, Pohjois-Kypros1  Oslo, Norja  Praha, Tšekki  Pariisi, Ranska  Podgorica, Montenegro  Pristina, Kosovo1  Reykjavík, Islanti  Riika, Latvia  Rooma, Italia  San Marino, San Marino  Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina  Skopje, Pohjois-Makedonia  Sofia, Bulgaria  Suhumi, Abhasia1  Tallinna, Viro  Tbilisi, Georgia  Tirana, Albania  Tiraspol, Transnistria1  Tskhinvali, Etelä-Ossetia1  Tukholma, Ruotsi  Vaduz, Liechtenstein  Valletta, Malta  Varsova, Puola  Vatikaani2  Vilna, Liettua  Wien, Itävalta  Zagreb, Kroatia 
1 Valtio tai alue on julistautunut itsenäiseksi, mutta sen itsenäisyyttä ei ole kansainvälisesti tunnustettu. 2 Valtio on kaupunkivaltio.
| n k Maantieteellisen Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungit |
| --- | --- |
 Barcelona  Belgrad  Berliini  Birmingham  Budapest  Bukarest  Bryssel  Donin Rostov  Hampuri  Harkova  Istanbul1  Kazan  Kiova  Köln  Lontoo  Madrid  Milano  Minsk  Moskova  München  Nižni Novgorod  Odessa  Pariisi  Perm  Pietari  Praha  Rooma  Samara  Sofia  Tbilisi  Ufa  Varsova  Volgograd  Voronež  Wien 
1Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa
Wien 1858. Vanhaakaupunkia ympäröi yhä kaupunginmuuri suojavyöhykkeineen.
Wien noin vuonna 1493.
Wienin raatihuone
Schönbrunnin linna
Maria-Theresien-Platzilla
Wienin valtionooppera
Musikvereinin kuuluisa Kultainen Sali
Gasometer Wien
Wienin kaupunginosat
Manzikertin taistelu

Manzikertin taistelu käytiin vuonna 1071 Bysantin valtakunnan ja seldžukkien välillä. Sulttaani Alp Arslanin joukot kukistivat Bysantin joukot Manzikertin linnoituksen lähellä ja vangitsivat keisari Romanos IV Diogenesin. Taistelun lopputuloksena Bysantti menetti seuraavina vuosina koko Vähän-Aasian.
Tausta

Seldžukkien sulttaani Alp Arslan antoi 1060-luvulla turkkilaisten liittolaistensa tunkeutua Armeniaan ja Vähään-Aasiaan jossa he tuhosivat viljelysmaita ja ryöstivät kaupunkeja. Vuonna 1068 keisari Romanos IV yritti tuhota tunkeilijat, mutta hänen hidas jalkaväkensä ei saanut kiinni turkkilaisten ratsuväkeä. Bysanttilaiset saivat kuitenkin vallattua Hierapoliksen kaupungin seldžukeilta. Vuonna 1070 Romanus johti toista retkeä kohti Manzikertin linnoitusta, jonka seldžukit olivat vallanneet. Romanos tarjosi sulttaanille rauhaa ja Hieropolista jos tämä lopettaisi Edessan piirityksen. Alp Arslan kieltäytyi kuitenkin tarjouksesta.
Mukaansa sotaretkelle Romanos otti Andronikos Dukaksen joka oli ennestään keisarin vihamiehiä. Armeijassa oli noin 5 000 sotilasta valtakunnan läntisistä osista ja saman verran itäisistä osista. Mukana oli myös 500 Roussel de Bailleulin johtamaa frankki- ja normannipalkkasotilasta, joitain turkkilaisia sekä bulgarialaisia palkkasotureita. Lisäksi Antiokian herttuan johtamaa jalkaväkeä, armenialaisia joukkoja ja varjagikaarti. Kokonaisuudessaan armeija koostui ehkä noin 40 000–70 000 miehestä. Teemoista (provinsseista) värvättyjen sotilaiden määrä oli laskenut Romanuksen nousua edeltävinä vuosina, kun keskushallitus päätti suunnata resursseja palkkasotureiden värväämiseen, joita pidettiin vähemmän mahdollisina osapuolina vallankaappauksissa ja irrallisissa taisteluissa keisarikunnan sisällä. Vaikka palkkasotureita käytettiin, heidät yleensä hajotettiin taistelujen jälkeen rahan säästämiseksi.