stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raekallio Corp.
Taiteellinen työskentely > Tanssielokuvat

No Man's Land (2020) – No Man's Land on tanssin lyhytelokuva jatkuvasta pyrkimyksestämme eteenpäin ja riippuvuudestamme edetä hinnalla millä hyvänsä.
Fram (2019) – Fram on dokumentti- ja matkaelokuva kahdesta ystävästä, jotka matkustavat maailman ääriin tehdäkseen tanssielokuvan Huippuvuorten arktisessa erämaassa.
Cold Storage (2016) – Raekallio Corp:n ja Lumikinos Productionsin tuottama tanssielokuva Cold Storage on kiertänyt yli 300 festivaalia, ja se on palkittu yli 40 kertaa ympäri maailman. Vuosina 2017 ja 2018 elokuva oli eniten näytetty suomalainen lyhytelokuva kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla.
Sub Terra (2014) – Äärimmäisen minimalistinen fyysinen tutkimusmatka maanalaisessa muistojen ja unelmien huoneessa.
Waiting Song (2013) – Tummasävyinen tanssielokuva parisuhteen salatuista kerroksista.
North Horizon (2010) – Huippuvuorten Spitsbergenissä kuvattu North Horizon yhdistää nykytanssin arktisen alueen upeisiin luonnonmaisemiin.
Organisaatio

Raekallio Corp. työllistää vuosittain noin 12-20 henkilöä. Valtteri Raekallio on ryhmän taiteellinen johtaja ja vastaava tuottaja.
Raekallio Corp. pyrkii taiteellisella työllään tavoittamaan muita ihmisiä, tekemään näkymättömän näkyväksi, toimimaan tiedostetun ja tiedostamattoman välillä ja luomaan monitasoista vuoropuhelua yhteiskunnassa.
Valtteri Raekallion pitkäaikaisia yhteistyökumppaneita ja kollegoita ovat mm. tanssijat Auri Ahola, Eero Vesterinen, Ryan Mason, Annamari Keskinen ja Mirva Mäkinen sekä  lavastaja Aino Koski, valosuunnittelija Jukka Huitila ja muusikko Meriheini Luoto.
Pohjoinen Liike Ry on rekisteröity voittoa tavoittelematon yhdistys, joka ylläpitää Raekallio Corp:n toimintaa. Sen tarkoituksena on tuottaa Valtteri Raekallion taiteellista työtä, vaalia kulttuuria ja mahdollistaa taiteen toteuttaminen.
Pohjoinen Liike Ry:n hallitukseen kuuluvat Valtteri Raekallio (puheenjohtaja), Thomas Freundlich, Jari Renko, Eino Santanen, Riku Lievonen ja Otso Vainio.
Rahoitus

Valtteri Raekalliota ja hänen ryhmänsä toimintaa tukevat Koneen säätiö, Taiteen edistämiskeskus, Suomen kulttuurirahasto ja Helsingin kaupunki, Jenny ja Antti Wihurin säätiö, Samuel Huberin Taidesäätiö, Teaterstiftelsen Vivicas Vänner ja Otavan kirjasäätiö. Yhtiön omat tulot kattavat noin 34% ryhmän vuosibudjetista.
Yhteistyökumppanit

Raekallio Corp. on tunnettu tanssielokuvistaan, jotka tuotetaan yhteistyössä luotetun pitkäaikaisen yhteistyökumppanin, Thomas Freundlichin johtaman Lumikinos Productionsin kanssa.
Valtteri Raekallion yhteistyökumppaneihin kuuluu myös suomalaisia kirjailijoita, kuten Harry Salmenniemi, Laura Lindstedt, Antti Salminen, Marjo Niemi, Antti Rönkä, Jaakko Yli-Juonikas, Henriikka Tavi ja Eino Santanen.
Renewal

| Renewal Kreator |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo- ja syyskuu 1992
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Kreator ja Tom Morris
 Tyylilaji: thrash metal industrial metal avant-garde metal
 Kesto: 38.53
 Levy-yhtiö: Noise Records
Kreatorin muut julkaisut
| Coma of Souls 1990 | Renewal 1992 | Cause for Conflict 1995 |
Renewal on Kreatorin vuonna 1992 julkaistu kuudes albumi. Renewal poikkeaa melko radikaalisti yhtyeen aiemmasta tuotannosta ja aloitti Kreatorin historiassa kokeilevamman, vähemmän aggressiivisen vaiheen.[lähde? ]
Kappaleet

Winter Martyrium – 5.43
Renewal – 4.36
Reflection – 6.15
Brainseed – 3.17
Karmic Wheel – 6.06
Realitätskontrolle – 1.22
Zero to None – 3.12
Europe after the Rain – 3.19
Depression Unrest – 5.05
Kokoonpano

Mille Petrozza – laulu, kitarat
Jürgen Reil – rummut, ohjelmointi
Rob Fioretti – basso
Frank Gosdzik – kitarat
Aiheesta muualla

Renewal Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Renewal Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kreator
| --- | --- |
Studioalbumit:   Endless Pain  Pleasure to Kill  Terrible Certainty  Extreme Aggression  Coma of Souls  Renewal  Cause for Conflict  Outcast  Endorama  Violent Revolution  Enemy of God  Hordes of Chaos  Phantom Antichrist  Gods of Violence  Hate Über Alles 
EP:t:   Flag of Hate  Out of the Dark ... Into the Light 
Kokoelmat:   Scenarios of Violence  Voices of Transgression – A 90s Retrospective  Past Life Trauma (1985–1992) 
Livealbumit:   Live Kreation  Dying Aliv  London Apocalypticon – Live at the Roundhouse 
Singlet:   Behind the Mirror  Isolation  Lost  Leave This World Behind  Chosen Few  Phantom Antichrist  666 - World Divided  Hate Über Alles (2022)  Strongest of the Strong 
Videografia:   Live in East Berlin  Hallucinative Comas  Live Kreation: Revisioned Glory  Enemy of God Revisited  At the Pulse of Kapitulation: Live in East Berlin 1990/1991  Dying Alive
Syrjäjärvi

Syrjäjärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Syrjäjärvi, järvi Heinolassa
Syrjäjärvi, järvi Inarin Näätämöllä
Syrjäjärvi, järvi Inarin Nellimissä, Sarmilompolan lähellä
Syrjäjärvi, järvi Inarin Nellimissä, Sarmitunturin lähellä
Syrjäjärvi, järvi Jämsässä Ala-Partalassa
Syrjäjärvi, järvi Jämsässä Koskenpäässä
Syrjäjärvi, järvi Kaavissa
Syrjäjärvi, järvi Lappeenrannassa
Syrjäjärvi, järvi Luhangalla
Syrjäjärvi, järvi Perhossa
Syrjäjärvi, järvi Pieksämäellä
Syrjäjärvi, järvi Posiolla
Syrjäjärvi, järvi Puumalassa
Syrjäjärvi, järvi Rantasalmella
Syrjäjärvi, järvi Sotkamossa
Syrjäjärvi, järvi Suomussalmella
Iso Syrjäjärvi, järvi Kuusamossa
Iso Syrjäjärvi, järvi Suomussalmella
Pieni Syrjäjärvi, järvi Luhangalla
Vähä Syrjäjärvi, järvi Luhangalla
Suomen Kirjallisuusterapiayhdistys

Suomen Kirjallisuusterapiayhdistys on vuonna 1981 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on kehittää kirjallisuusterapiaa ja tehdä sitä tunnetuksi. Yhdistys harjoittaa julkaisu-, koulutus- ja valistustoimintaa, ja se myös pyrkii edistämään kirjallisuusterapiasta kiinnostuneiden yhteistyötä. Yhdistyksen puheenjohtaja on Jaana Huldén.
Yhdistys julkaisee Kirjallisuusterapia-lehteä, joka on ilmestynyt vuodesta 1993.
Yhdistyksen perustajajäseniä olivat psykologi Juhani Ihanus, psykologi Heli Mertanen ja kirjastonhoitaja Leena Sippola. Yhdistys aloitti toimintansa jo perustamisvuonna 1981 alan ensimmäisenä eurooppalaisena yhdistyksenä, mutta virallinen rekisteröinti Yhdistysrekisteriin tapahtui tammikuussa 1983, ja vuonna 1984 yhdistys sai myös ruotsinkielisen nimen Föreningen för biblioterapi i Finland.
Ringo

Ringo voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Ringo, Ringo Starrin albumi
Ringo, Itzyn albumi
Nokia RinGo, matkapuhelinkonsepti
Ringo Akai, kuvitteellinen hahmo mangasarjassa Tokyo Mew Mew.
Ringo, Marianne Heikkilän juontama visailuohjelma
Henkilöitä

Ringo Lam (1955–2018), hongkongilainen elokuvatuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja
Ringo Shiina, oik. Yumiko Shiina (s. 1978), japanilainen laulaja, lauluntekijä, säveltäjä ja tuottaja
Ringo Starr, oik. Richard Starkey (s. 1940), brittiläinen muusikko, The Beatles -yhtyeen jäsen
Johnny Ringo, oik. John Peters Ringgold (1850-1882), yhdysvaltalainen lainsuojaton.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ringo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ringo Lam

Ringo Lam
Ringo Lam Ling-Tung (kiin. 林嶺東; 8. joulukuuta 1955 Brittiläinen Hongkong – 29. joulukuuta 2018 Hongkong, Kiina) oli hongkongilainen elokuvatuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti toimintaelokuvistaan.
Lam opiskeli elokuvaa Yorkin yliopistossa Torontossa, Kanadassa, mutta hän tuotti ensimmäiset ohjaustyönsä Hongkongissa. Ensimmäinen suurempaa huomiota saanut ohjaustyö oli City on Fire (1987), joka oli vaikuttamassa Quentin Tarantinon elokuvaan Reservoir Dogs (1992). Reservoir Dogsissa oli useampia kohtauksia, jotka olivat lähes suoraan City on Firesta.
Lamin seuraava kansainvälinen menestys ilmestyi vuonna 1992, jolloin Jackie Chanin tähdittämä Shuang long hui keräsi Yhdysvalloissa lähes kymmenen miljoonan dollarin lipputulot. Ensimmäisen Hollywood-elokuvansa Maximum Riskin hän ohjasi vuonna 1996. Pääosassa nähtiin Jean-Claude Van Damme, ja lipputuloja kertyi yli 50 miljoonaa dollaria.
Van Damme nähtiin pääosissa myös kahdessa seuraavassa Lamin Hollywood-elokuvassa; Replicant – tappajan kopio (2001) ja In Hell (2003). Lamin oli tarkoitus ohjata Van Dammen elokuva Wake of Death – täydellinen kosto (2004), mutta jättäytyi hankkeesta pois. Niin ikään Van Dammen tähdittämä  Until Death – kosto tai kuolema (2007) oli alun perin Lamin projekti, mutta hän jätti projektin taiteellisiin erimielisyyksiin vedoten.
Lam teki elokuvia Hollywoodin rinnalla myös Hongkongissa. Hän ilmaisi kuitenkin 2000-luvulla pettymyksensä hongkongilaisen elokuva-alan tilaan ja teki 2000-luvulla elokuvia enää harvakseltaan. Triangle oli hänen, Tsui Harkin ja Johnnie Ton ohjaama episodielokuva. Lamin viimeinen elokuvansa oli vuonna 2016 julkaistu Sky on Fire.
Aiheesta muualla

Ringo Lam Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Saint-Julien-Vocance

| Saint-Julien-Vocance |
| --- | --- |
 Saint-Julien-Vocancen kirkko
 Saint-Julien-Vocance
 Koordinaatit: 45°10′34″N, 04°30′14″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ardèche
Arrondissementti:  Tournon-sur-Rhône
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,42 km²
Väkiluku (2013):  229
 – Väestötiheys:  8,7 as./km²
Postinumero:  07690
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Julien-Vocance on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 229 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 26,42 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Julien-Vocance Wikimedia Commonsissa
Reininkulta

Jättiläiset vangitsevat Freian. Arthur Rackhamin kuvitusta vuoden 1910 Wagnerin Reininkultaan.
Reininkulta (saks. Das Rheingold) on Richard Wagnerin yksinäytöksinen ooppera. Sen ensiesitys oli Münchenissä 1869. Wagner aloitti oopperan tekemisen maanpaossa Sveitsissä 1853 saatuaan idean Nibelungin sormukseen 1848. Wagner kirjoitti ja sävelsi Reininkullan vuodessa, mutta ooppera sai ensiesityksensä vasta 15 vuotta myöhemmin. Reininkullan Suomen ensiesitys oli Suomalaisessa oopperassa 19. maaliskuuta 1930.
Reininkulta on ensimmäinen osa neljästä oopperasta koostuvaa Nibelungin sormus -sarjaa (Der Ring des Nibelungen), ja Wagner olisi alun perin halunnut esittää sen vasta koko sarjan valmistuttua.[lähde? ] Reininkulta on huomattavasti lyhyempi kuin sarjan myöhemmät osat ollen pituudeltaan noin kaksi ja puoli tuntia.
Juoni > Ensimmäinen kohtaus

Ooppera alkaa Reinjoen rotkossa, jossa Reinintyttäret kisailevat ja vahtivat kultahippua, Reininkultaa. Reinintyttärien kisaillessa ja uidessa kalliolla olevan Reininkullan ympärillä, Nibelung-kääpiö Alberich ilmestyy paikalle ihastuen tavattomasti Reinintyttäriin: Flosshildeen, Woglindeen ja Wellgundeen. Reinintyttäret kehottavat häntä nauramaan ja leikkimään kanssaan, kuten Alberich tekeekin koettaen vuorotellen valloittaa jonkun Reinintyttäristä vaimokseen. Reinintyttäret tekevät vuorotellen hänestä kevyttä pilaa ja kiusoittelevat häntä, mikä saa Alberichin epätoivoiseksi. Hän alkaa tämän jälkeen ottaa Reinintyttäriä kiinni heidän kehotuksestaan, mutta on liian hidas. Silloin Alberich huomaa Reininkullan kimalluksen ja kysyy, mitä kimallus on. Reinintyttäret kertovat Alberichille hyvin arvokkaasta Reininkullasta, ja että se joka kiroaa rakkauden, voisi tehdä siitä sormuksen, jolla hallita maailmaa. He eivät usko, että sympaattinen Alberich-kääpiö voisi ikinä kirota rakkautta, joten he kehottavat häntä leikkimään ja nauramaan heidän kanssaan kullalla, mutta Alberich on katkera tyttärien kiusoittelusta, joten hän kiroaa rakkauden ja varastaa kullan. Rein vajoaa pimeyteen varastetun kullan vuoksi Reinin tyttärien valittaessa aarteensa menetystä.
Juoni > Toinen kohtaus

Auringonnousu valaisee korkealla vuoristossa olevaa linnoitusta, jonka jättiläisveljekset, Fasolt ja Fafner, ovat rakentaneet jumalille. Ylijumala Wotan oli luvannut vaihtokaupassa jättiläisille työstään nuoruuden jumalatar Freian, joka on Wotanin vaimon, avioliiton jumalatar Frickan, sisko, eli Wotanin käly. Fricka moittii Wotania mokomasta lupauksesta, mutta Wotan sanoo, että oli luvannut Freian heille piloillaan. Pian Freia ryntää ja hänen jälkeensä saapuvat myös Fasolt ja Fafner vaatien palkkiotaan. Fasolt on niin ihastunut Freiaan, että olisi valmis luopumaan Freiasta, mutta Fafner kertoo, että Freian puutarhassaan kasvattamat kultaiset omenat antavat jumalille heidän ikuisen nuoruutensa, joten ilman Freiaa jumalat vanhenisivat.
Jättiläiset uhkaavat viedä Freian mukaansa väkivalloin, mutta Freian veljet, Donner ja Froh, saapuvat paikalle puolustamaan siskoaan. Wotan kuitenkin tyynnyttelee heitä ja sanoo haluavansa ratkaista kiistan ilman väkivaltaa. Hän luottaa tulen jumala Logeen, joka oli luvannut Wotanille pohtia jättiläisille uutta palkkiota Freian sijaan. Loge saapuu paikalle ja kertoo Alberichin varastaneen Reininkullan ja takoneen siitä Nibelungin sormuksen, jonka haltija saa itselleen suunnattomat voimat. Jättiläiset vaativat sormusta palkkiokseen ja sanovat luopuvansa tässä tapauksessa vaatimuksestaan saada Freia itselleen. Tämä ei tunnu Wotanista hyvältä idealta. Jättiläiset ottavat Freian panttivangiksi. Jumalat ovat aikeissa lähteä jättiläisten perään, mutta huomaavat olevansa heikkoja, koska eivät ole saaneet Freian kultaisia omenoita. Niinpä Wotanilla ja Logella ei ole muuta mahdollisuutta kuin varastaa varkaalta, joten he lähtevät Nibelheimiin hakemaan sormusta.
Juoni > Kolmas kohtaus

Alberichin valtakunnassa Nibelung-kääpiöt kaivavat kultahippuja Alberichin Reininkullasta takoman sormuksen vallan alla. Kun muut kaivavat kultaa, Alberich komentaa veljeään Mimea tekemään taikakypärän, Tarnhelmin, jolla voisi tehdä itsensä näkymättömäksi ja muuttumaan miksi tahansa. Kypärän valmistuttua Alberich pieksee puolustuskyvyttömän veljensä ja lähtee orjuuttamaan muita. Wotan ja Loge saapuvat paikalle ja tapaavat vaikeroivan Mimen, joka kantelee heille Alberichista ja kuinka hän oli usuttanut sormuksen avulla kansansa sekä Mimen pakkotyöhön. Jumalat lupaavat Mimelle vapauttavansa Nibelungit orjuudesta. Alberichin saapuessa paikalle jumalakaksikko kysyy, pystyisikö hän muuttamaan itsensä isoksi olioksi taikakypäränsä avulla. Alberich muuttaa itsensä jättiläiskäärmeeksi. Sitten he kysyvät, pystyisikö hän muuttamaan itsensä joksikin pieneksi. Alberich muuttaa itsensä rupikonnaksi, jolloin jumalat vangitsevat hänet ja vievät tämän mukanaan maan pinnalle.
Juoni > Neljäs kohtaus

Maan pinnalla Wotan ja Loge sanovat Alberichille, että tämän on annettava vapautensa pantiksi kultahippuaarteensa, Tarnhelm-kypärä ja sormus. Alberich sanoo kiukkuisena, että he ovat aivan yhtä paljon varkaita kuin hänkin, mutta se ei estä Wotania riuhtaisemasta sormusta Alberichilta. Alberich kiroaa raivoissaan sormuksen. Kun jumalat ovat palanneet takaisin, jättiläiset suostuvat palauttamaan Freian Alberichin kulta-aarretta vastaan vain, jos se ylettyy Freian pituuteen asti. Jumalat kasaavat valtavan kultakasan Freian eteen ja kulta riittää reilusti, mutta silti Fasolt näkee vielä häivähdyksen Freian hiuksista, Tarnhelm-kypärän on ne verhottava, vielä Fasolt näkee Freian silmän loisteen, sormuksen on se peitettävä, mutta Wotan ei suostu antamaan sormusta. Silloin maan jumalatar Erda saapuu paikalle ja varoittaa Wotania, että kirottu sormus aiheuttaisi tuhon jumalille. Erda katoaa ja Wotan suostuu antamaan sormuksenkin jättiläisveljeksille. Jättiläiset kiistelevät sormuksesta, kunnes Fafner tappaa Fasoltin ja ottaa kullan, sormuksen sekä Tarnhelm-kypärän mukaansa. Kirous on näyttänyt voimansa, Donner karkottaa usvan ja Froh luo sateenkaarisillan jättiläisten rakentamaan linnoitukseen, jonka nimeksi Wotan antaa Valhalla. Orkesterista soi enteellisesti Miekan motiivi. Kukaan ei kuule Reinintyttärien valitusta Reininkullan perään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reininkulta Wikimedia Commonsissa
Richard Wagner Postkorttigalleria "Das Rheingold"
Nibelungin sormus
Reininkulta
Valkyyria
Siegfried
Jumalten tuho
Ringkøbing

| Ringkøbing |
| --- | --- |
 Ringkøbingin kirkko.
 vaakuna
 Ringkøbing
 Koordinaatit: 56°5′23″N, 8°14′18″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Keski-Jyllannin alue
Kunta:  Ringkøbing-Skjernin kunta
Väkiluku:  9 705
 Ajankohdan 1.1.2012 mukainen väkilukutieto koskee taajamaa (tansk. by), ja sen lähteenä on Danmarks Statistik. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ringkøbing on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Ringkøbing-Skjernin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 9 705 asukasta.
Ringkøbing on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Ringkøbingin ystävyyskaupunki Suomessa on Kemi.
Kaupungin aukio.
Katu Ringkøbingissa.
Ringkøbingin vaakuna.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ringkøbing-Skjernin kunnan kotisivut (tanskaksi)
Saint-Julien-Chapteuil

| Saint-Julien-Chapteuil |
| --- | --- |

 vaakuna
 Saint-Julien-Chapteuil
 Koordinaatit: 45°02′09″N, 4°03′42″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Loire
Arrondissementti:  Le Puy-en-Velay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,3 km²
Väkiluku (2014):  1 889 
 – Väestötiheys:  66 as./km²
Kunnan numero:  43200
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Julien-Chapteuil on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Kunta on kirjailija Jules Romainsin syntymäpaikka. Kunnan matkailutoimiston ensimmäisessä kerroksessa on hänelle omistettu pieni museo. Kylässä oleva Saint-Julienin kirkko on peräisin 1100-luvulta.
Jules Romainsin museo
Saint-Julienin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Julien-Chapteuil Wikimedia Commonsissa
Saint-Julien-le-Petit

| Saint-Julien-le-Petit |
| --- | --- |
 Saint-Julien-de-Briouden kirkko
 Saint-Julien-le-Petit
 Koordinaatit: 45°49′28″N, 1°42′24″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Haute-Vienne
Arrondissementti:  Limoges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29,1 km²
Väkiluku (2020):  292 
 – Väestötiheys:  10 as./km²
Kunnan numero:  87153
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Julien-le-Petit on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Maulde-joen varrella, noin 43 kilometriä Limogesin kaupungista itään.
Saint-Julien-de-Briouden kirkko on yksilaivainen jota laajennettiin sivukappeleilla 1400-luvun jälkeen. Kirkko kunnostettiin 1700-luvulla. Tämän maalaiskirkon erikoisuus on, että siinä on kaksi kellotornia: kellotorni-seinä, joka on vahvistettu kellotornilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Julien-le-Petit Wikimedia Commonsissa
Saimi Lindroth

Saimi Elina Lindroth (23. huhtikuuta 1903 Hollola – 30. kesäkuuta 1977 Mäntsälä) oli suomalainen terveyssisar ja kirjailija.
Lindroth toimi 1935–1939[lähde? ] terveyssisarena Utsjoella Lapissa. Hän lähetti Gummeruksen tammikuussa 1946 julistamaan romaanikilpailuun Se paikka ei ihmistä kestä nimisen käsikirjoituksen nimimerkillä Taamottu. Käsikirjoitus ei saanut palkintoa mutta se lunastettiin syksyllä 1947 ja julkaistiin seuraavana vuonna nimellä Taamottu.
Lindroth julkaisi 1970-luvulla kaksi muistelmateosta, joista toinen kertoi hänen Lapissa viettämistään vuosista ja toinen taas kertoi jatkosodan aikaisesta Vienan Karjalasta.
Teoksia

Taamottu : romaani Lapin suuren luonnon keskeltä. Gummerus 1948
Terveyssisarena tunturipitäjässä ; päällys ja vinjetti Birit Lukkari. Tekijä, Mäntsälä 1970
Minun Vienan-Karjalani. Alea-kirja, Helsinki 1972
Kirjallisuutta

Erno Paasilinna (toim.), Tunturit puhuvat, Karisto 1963. (Lapin kirjallisuuden antologia)
Syöpägeeni

Syöpägeeni eli onkogeeni on mutatoitunut geeni, joka voi saada solun muodostamaan kasvaimen, mikä voi johtaa syöpään. Onkogeenit saavat kasvaimia aiheuttavat ominaisuutensa mutaatioiden kautta (gain-of-function -mutaatio). Onkogeenit voivat syntyä soluissa normaalisti toimivista proto-onkogeeneistä (esisyöpägeenit), mutta myös virukset kantavat onkogeenejä.
Onkogeenien tuotteet, onkoproteiinit, ovat yleensä osa solukasvun säätelyteitä. Onkoproteiinit eivät joko vastaa säätelyyn tai niiden aktiivisuus on kasvanut.
Esimerkkejä onkoproteiineista:
Onkogeeniset kasvutekijän kinaasireseptorit muodostavat autofosforyloivia dimeerejä spontaanisti ilman ligandia.
Onkogeeniset sytoplasman tyrosiinikinaasit fosforyloivat ylitehokkaasti.
SMS Kronprinz Erzherzog Rudolf

| SMS Kronprinz Erzherzog Rudolf |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Polan laivastontelakka
Kölinlasku:  25. tammikuuta 1884
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1887
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1889
Poistui palveluskäytöstä:  luovutettu Jugoslavian kuningaskunnalle 1919
Loppuvaihe:  romutettu 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 829 t
Pituus:  97,6 m
Leveys:  19,27 m
Syväys:  7,39 m
Koneteho:  6 000ihp
Nopeus:  15,5 solmua
Miehistöä:  447-450
Aseistus
Aseistus:  3 × 30,5 cm tykkiä 6 × 12 cm tykkiä 7 × 47 mm tykkiä 2 × 37 mm tykkiä 4 × 40 cm torpedoputkea
SMS Kronprinz Erzherzog Rudolf oli Itävalta-Unkarin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu rannikkotaistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin laivastontelakalta Polasta (nyk. Pula), missä köli laskettiin 25. tammikuuta 1884. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1887 ja valmistui syyskuussa 1889.
Palvelus

Kronprinz Erzherzog Rudolf kuului 1890 kontra-amiraali Johann von Hinken laivasto-osastoon, joka teki Vilhelm II:n kutsusta vierailun Saksaan. Matkan aikana osasto vieraili Gibraltarilla ja Britteinsaarilla, jossa alus osallistui Cowesin regattaan, missä kuningatar Viktoria, Walesin prinssi ja amiraali prinssi Louis tarkastivat sen. Matkan jatkuessa osasto vieraili vielä Kööpenhaminassa ja Karlskronassa. Paluumatkalla alukset vierailivat Cherbourgissa Ranskassa ja Palermossa Italiassa. Matkan aikana aluksella havaittiin konevikoja, mutta se oli silti menestys.
Alus luokiteltiin 1898 toisen luokan alukseksi. Sotalaivojen nopea kehitys ja dreadnoughtien käyttöönotto luokitteli aluksen 1906 rannikon puolustusalukseksi. Vuonna 1908 laivasto yritti myydä aluksen SMS Kronprinzessin Stephanien ja SMS Tegetthoffin kanssa tuloksetta Uruguaylle.
Itävalta-Unkarin julistaessa heinäkuussa 1914 sodan Serbialle, aloittaen siten ensimmäisen maailmansodan, alus oli Cattaronlahdella päällikönään miinoitusosasto II:n komentaja Richard Florio. Osaston muut alukset olivat hävittäjä, neljä torpedovenettä, miinalaiva ja kaksi miinanraivaajaa sekä pienempiä aluksia. Alus oli Cattarossa koko sodan ajan. Aluksen miehistö liittyi 1. helmikuuta 1918 Cattaron kapinaan. Seuraavana päivänä aluksen siirtyessä Teodonlahdelle rannikkopatterit avasivat tulen. Yksi kranaatti osui alukseen surmaten kaksi miestä. Aamulla 3. helmikuuta Cattaroon saapui taistelulaivoja pakottaen kapinalliset antautumaan. Kapinallisten johtajien oikeudenkäynti järjestettiin nopeasti ja neljä teloitettiin.
Marraskuussa 1918 sotatoimet päättyivät ja Itävalta-Unkari hajosi, jolloin alus luovutettiin Jugoslavian kuningaskunnalle. Alus otettiin palvelukseen nimellä Kumbor. Alus oli palveluksessa vain hetken ennen kuin se poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1922.