stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bielawa

| Bielawa |
| --- | --- |
 Corpus Christin kirkko
 lippu:  vaakuna
 Bielawa
 Koordinaatit: 50°42′N, 16°37′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Ala-Sleesian voivodikunta
Perustettu:  keskiajalla
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36.2 km²
Väkiluku (2021):  28 896 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bielawa on kaupunki Puolassa Ala-Sleesian voivodikunnassa noin 70 kilometrin päässä Wrocławista. Kaupungin väkiluku oli joulukuussa 2021 29 232. Bielawica-joen varrella sijaitseva kaupunki on perustettu keskiajalla ja se oli osa Saksaa vuoteen 1945 asti.
Bielawassa on lukuisia historiallisia rakennuksia. Sen keskellä on 1800-luvulta peräisin oleva uusgoottilainen Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkko, jonka 101 metriä korkea torni on Puolan kolmanneksi korkein kirkontorni. Muita rakennuksia ovat myöhäisrenessanssityylinen palatsi, joka rakennettiin alun perin linnoitetuksi kartanoksi, vuonna 1743 pystytetty Corpus Christin kirkko ja lukuisat 1700-luvun barokkitalot, jotka kunnostettiin 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Se on myös koti useille keskiaikaisille katumusristeille.
Aiheesta muualla

https://um.bielawa.pl/en
Careproctus hyaleius

| Careproctus hyaleius> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Imukalat Liparidae
Suku::  Careproctus
Laji::  hyaleius
Kaksiosainen nimi
 Careproctus hyaleius  Geistdoerfer, 1994 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Careproctus hyaleius on imukalojen (Liparidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa korkeintaan 12,3 senttimetrin mittaiseksi. Careproctus hyaleius -lajia tavataan itäiseltä Tyyneltämereltä. Se elää korkeintaan 2 630 metrin syvyydessä.
Buren (täsmennyssivu)

Buren voi tarkoittaa seuraavia:
Buren, kaupunki Alankomaissa
Daniel Buren (s. 1938), ranskalainen kuvanveistäjä
Hannah Van Buren (1783−1819), Martin Van Burenin puoliso 1807−1819
Martin Van Buren (1782−1862), Yhdysvaltain presidentti 1837–1841
Steve Van Buren (1920−2012), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Van Buren, Fallout 3-toimintaroolipelin salanimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Buren”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bielefeld

| Bielefeld |
| --- | --- |
 vaakuna
 Bielefeld
 Koordinaatit: 52°01′N, 8°31′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Detmold
Piirikunta:  kaupunkipiiri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Pit Claussen (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  258,83 km²
Väkiluku (31.12.2022):  338 332
 – Väestötiheys:  1 307 as./km²
 
 www.bielefeld.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bielefeld on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltion itäosissa Saksassa Teutoburgin metsän reunalla. Vuoden 2022 lopussa siellä oli 338 332 asukasta. Bielefeld muodostaa oman kaupunkipiirinsä (kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.
Bielefeld on Westfalenin itäosan voimakas kulttuuri- ja talouskeskus. Se on myös merkittävä yliopisto- ja kongressikaupunki.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat kaupungista ovat 1000-luvun ensimmäiseltä vuosisadalta. Se sai kaupunkioikeudet ilmeisesti vuonna 1214. 1300-luvulla se liittyi Hansaliittoon. Vuonna 1647 se siirtyi Brandenburgin alaiseksi. Kaupunki vaurioitui toisessa maailmansodassa pahoin, mutta tuhoutuneet osat on rakennettu uudelleen.
Kaupungissa on perinteisesti tuotettu pellavaa. Saksan ensimmäiset mekaaniset pellavankehruukoneet tulivat sinne vuonna 1851.
Kaupunki kasvoi kuntaliitosten avulla 1973. Sen jälkeen rakennettu metro on parantanut liikenneyhteyksiä.
Bielefeldillä on seitsemän ystävyyskaupunkia:
Rochdale, Yhdistynyt kuningaskunta
Enniskillen, Yhdistynyt kuningaskunta
Concarneau, Ranska
Nahariya, Israel
Novgorod, Venäjä
Rzeszów, Puola
Estelí, Nicaragua
Bielefeldin kaupunkimaisemaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bielefeld Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Nordrhein-Westfalenin kaupunkipiirit ja piirikunnat
| --- | --- |
Kaupungit:   Aachen  Bielefeld  Bochum  Bonn  Bottrop  Dortmund  Duisburg  Düsseldorf  Essen  Gelsenkirchen  Hagen  Hamm  Herne  Köln  Krefeld  Leverkusen  Mönchengladbach  Mülheim  Münster  Oberhausen  Remscheid  Solingen  Wuppertal 
Piirikunnat:   Aachenin kaupunkialue  Borken  Coesfeld  Düren  Ennepe-Ruhr-Kreis  Euskirchen  Gütersloh  Heinsberg  Hereford  Hochsauerland  Höxter  Kleve  Lippe  Märkischer Kreis  Mettmann  Minden-Lübbecke  Oberbergischer Kreis  Olpe  Paderborn  Recklinghausen  Rheinisch-Bergischer Kreis  Rhein-Erft-Kreis  Rhein-Kreis Neuss  Rhein-Sieg-Kreis  Siegen-Wittgenstein  Soest  Steinfurt  Unna  Viersen  Warendorf  Wesel
Bielefelder Kreis

Bielefelder Kreis (suom. Bielefeldin piiri) eli Bielefeldin tutkijaryhmä oli 1980- ja 1990-luvuilla toiminut kansainvälinen tutkijaryhmä, jonka tutkimusalaa olivat vertaileva oikeustiede ja oikeusteoria. Bielefeldin tutkijaryhmään kuuluivat muun muassa Robert S. Summers (puheenjohtaja), Neil MacCormick (varapuheenjohtaja), Zenon Bankowski (varainhoitaja), Aulis Aarnio, Robert Alexy, Aleksander Peczenik, Michele Taruffo ja Jerzy Wróblewski.
Aloitteen Bielefeldin tutkijaryhmän perustamisesta teki Summers oikeus- ja yhteiskuntafilosofien maailmanjärjestön vuoden 1983 maailmankongressin yhteydessä. Puitteet ryhmän kokouksille tarjosi Bielefeldin yliopiston yhteydessä toimiva Zentrum für Interdiziplinäre Forschug, minkä johdosta ryhmälle annettiin puoliviralliseksi nimeksi Bielefelder Kreis.
Tutkimustulokset

Bielefeldin tutkijaryhmän työn tuloksena julkaistiin kaksi merkittävää tutkimusta oikeusvertailun ja oikeusteorian alalta, Interpreting Statues: A Comparative Study (1991) ja Interpreting Precedents: A Comparative Study (1997). Edellinen käsitteli lainsäädännön tulkintaa ylimmissä oikeusasteissa, ja siinä olivat mukana Argentiinan, Britannian, Italian, Puolan, Ranskan, Ruotsin, Saksan, Suomen ja Yhdysvaltojen korkeimmat oikeudet. Jälkimmäinen käsitteli prejudikaattien tulkintaa ylimmissä oikeusasteissa, ja siinä olivat mukana Britannian, Espanjan, Italian, Norjan, Puolan, Ranskan, Ruotsin, Saksan, Suomen ja Yhdysvaltojen korkeimmat oikeudet sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Teokset ovat levinneet laajasti kansainväliseen käyttöön, ja niitä on esimerkiksi käytetty kurssikirjoina lukuisissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa. Ryhmä suunnitteli myös kolmatta, perustuslain tulkintaa käsittelevää teosta, joka ei kuitenkaan toteutunut.
Bielefeldin tutkijaryhmän työssä oikeuden tulkinnassa käytetyt argumentit jaettiin neljään ryhmään: kielellisiin argumentteihin, systeemisiin argumentteihin, teleologisiin argumentteihin ja transkategorisiin argumentteihin. Jakoa on myöhemmin hyödynnetty esimerkiksi Euroopan unionin tuomioistuimen argumentaation analyysissa.
Bielefeldin tutkijaryhmä tarkasteli etenkin eri maiden oikeudellisen ratkaisu- ja perustelukulttuurin formaalisuutta ja sisällöllisyyttä. Formaalille ratkaisu- ja perustelukulttuurille on ominaista käsitys siitä, että jokaiseen oikeudelliseen ongelmaan on yksi ainoa oikea ratkaisu, syllogistinen ratkaisulogiikka, muodollisten ratkaisuperusteiden vahva asema, juridis-teknisen ja hallinnollis-byrokraattisen kielen käyttö, perustelujen lyhytsanaisuus ja tiiviys sekä ratkaisujen osoittaminen ensisijaisesti viranomaisille. Sen sijaan sisällölliselle ratkaisu- ja perustelukulttuurille on ominaista käsitys oikeuden tulkinnanvaraisuudesta, argumentoiva pro et contra -ratkaisulogiikka, sisällöllisten ratkaisuperusteiden vahva asema, juridis-teknisen ja hallinnollis-byrokraattisen kielen vähäinen käyttö, perustelujen monimuotoisuus ja laaja-alaisuus sekä ratkaisujen osoittaminen viranomaisten ohella tavallisille kansalaisille. Bielefeldin ryhmän tutkimusten mukaan Ranska edusti äärimmäisen formaalia lähestymistapaa, Italia, Puola ja Suomi maltillisen formaalia lähestymistapaa, Saksa kompromissia formaalin ja sisällöllisen lähestymistavan välillä, Argentiina, Britannia ja Ruotsi maltillisen sisällöllistä lähestymistapaa ja Yhdysvallat äärimmäisen sisällöllistä lähestymistapaa.
Kazahstanskaja pravda

Kazahstanskaja pravda (ven. Казахстанская правда, ”Kazakstanin totuus”) on Kazakstanin pääkaupungissa Astanassa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1920 alueen hallintokaupunkina toimineessa Orenburgissa nimellä Izvestija Kirgizskogo kraja (”Kirgiisien aluepiirin tiedonannot”). Se siirtyi vuonna 1925 Qızılordaan ja vuonna 1929 Almatyyn. Lehden nimenä oli Sovetskaja step (”Neuvostoaro”) vuodesta 1923 ja Kazahstanskaja pravda vuodesta 1932.
Kazahstanskaja pravda oli neuvostoaikana Kazakstanin kommunistisen puolueen sekä Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa kazakinkielinen Sosıalıstik Qazaqstan, uiguurinkielinen Kommunizm tuği, koreankielinen Lenin kitši ja saksankielinen Freundschaft. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 254 000 kappaletta vuonna 1983.
Kazakstanin itsenäistymisen jälkeen valtiollisena sanomalehtenä jatkanut Kazahstanskaja pravda yhtiöitettiin vuonna 1998. Sen toimitus siirrettiin seuraavana vuonna Astanaan. Kazahstanskaja pravdan ja Egemen Qazaqstanin julkaisuyhtiöt päätettiin yhdistää valtiolliseen Qazaq gazetteri -lehtikustantamoon vuonna 2020.
Kazahstanskaja pravda toimii yhä Kazakstanin viranomaisten äänenkannattajana, jossa julkaistaan maan presidentin ja hallituksen määräykset sekä parlamentin hyväksymät lait. Viidesti viikossa ilmestyvän lehden levikki oli noin 80 000 kappaletta vuonna 2021. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Blackfire

| Blackfire |
| --- | --- |
 Blackfire vuonna 2005.
Luoja(t):  Marv Wolfman George Pérez
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  The New Teen Titans nro 22 (elokuu 1982)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Komand'r
Pituus:  188 cm
Paino:  64 kg
Henkilöllisyydet:  Kuningatar Komand'r
Voimat:  yli-inhimillisen vahva, ampuu käsistään energiasäteitä
Suhteet
Sukulaiset:  Kuningas Myand'r (isä) Kuningatar Luand'r (äiti) Tähtituli (sisko) Ryand'r (veli)
Blackfire, oikealta nimeltään Komand'r, on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Marv Wolfmanin ja George Pérezin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1982 The New Teen Titans -sarjakuvalehden numerossa 22. Blackfire on sisarensa Tähtitulen arkkivihollinen ja Darkfiren (Ryand'r) nuorempi sukulainen.
Muissa medioissa > Teen Titans

Blackfire esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa vuonna 2003 Teen Titans animaatiosarjassa. Hahmon äänenä toimi Hynden Walch, joka oli myös Tähtitulen äänenä.
Sarjassa hahmo tunnetaan galaktisena rikollisena, joka poikkeuksellisesti sarjakuviin nähden omasi samat voimat kuten siskonsa, muun muassa kyvyn lentää. Hän saapui ensi kerran Maahan tapaamaan siskoaan ja yritti samalla lavastaa rikoksensa siskonsa, Tähtitulen syyksi. Centauri-poliisit ja Teinititaanit kuitenkin pidättivät hänet. Myöhemmin Blackfire karkasi vankilasta ja palasi kotiplaneetalleen Tamaraniin. Hän nousi planeetan hallitsijaksi ja yritti kostoksi naittaa siskonsa suo-olennon kanssa, joka lupautui antamaan hänelle Chartan jalokiven, jonka avulla Blackfire saisi rajattoman määrän supervoimia. Suunnitelma ei kuitenkaan onnistunut Robinin epäiltyä ja pitäessä häitä epäreiluna Tähtitulea kohtaan Tamaranin kulttuurista huolimatta. Tähtituli kieltäytyi lopulta häistä ja taisteli planeetan hallitsijan asemasta. Taistelun aikana jalokivi tuhoutui ja Tähtituli karkotti voitokkaan taistelun päätteeksi sisarensa Tamaranista.
Muissa medioissa > Teen Titans Go!

Blackfire esiintyy animaatiosarjassa Teen Titans Go!, jossa häntä ääninäyttelee Hynden Walch. Tämä versio on alkuperäisen animaatiosarjan tavoin galaktinen rikollinen.
Muissa medioissa > DC Super Hero Girls

Blackfire esiintyy vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls, jossa häntä ääninäyttelee Hynden Walch. Sarjassa hänen kerrotaan olevan oppilaana Korugarin Akatemiassa ja hänellä on hyvät välit siskonsa Koriand'rin kanssa. Hän auttoi yhdessä jaksossa Koriand'ria kukistamaan King Sharkin. Blackfire esiintyi myös animaatioelokuvassa DC Super Hero Girls: Intergalactic Games, jossa paljastetaan, että Blackfire halveksi aluksi siskoaan johtuen tämän uskollisuudesta Supersankareiden koulua kohtaan, mutta myöhemmin he sopivat erimielisyytensä ja lähentyivät.
Muissa medioissa > Titans

Blackfire esiintyi vuoden 2018 sarjassa Titans, jossa häntä esitti Damaris Lewis. Tämä versio on Tähtitulen nuorempi sisar, joka murhasi Tamaranean kuninkaallisen hovin ja hänen vanhempansa saadakseen valtaistuimen itselleen.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003–2004 | Hynden Walch | Teen Titans |  |
Caren Metschuck

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Caren Metschuck (1978). |  Caren Metschuck (1978). |  Caren Metschuck (1978). |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 100 metrin perhosuinti |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 100 metrin vapaauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Länsi-Berliini 1978 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Split 1981 | 100 metrin vapaauinti |  |
|  Kultaa | Split 1981 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Split 1981 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
Caren Mahn (o.s. Metschuck, s. 27. syyskuuta 1963) on saksalainen entinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Itä-Saksaa. Metschuck voitti vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa kolme olympiakultaa. Ne tulivat 100 metrin perhosuinnista sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä ja sekauintiviestistä. Samoissa kilpailuissa hän voitti myös olympiahopeaa 100 metrin vapaauinnista.
Metschuck oli jo kaksi vuotta aikaisemmin voittanut MM-hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Berliinissä järjestetyissä MM-uinneissa. Myöhemmällä urallaan Metschuck saavutti vielä kolme EM-kultaa; ne tulivat Splitistä vuonna 1981.
Metschuck valittiin vuonna 1990 International Swimming Hall of Famen jäseneksi. Nykyisin hän toimii Rostockissä erään uimaseuran päävalmentajana, ja hänen valmennettaviinsa on kuulunut muun muassa ME-uimari ja maailmanmestari Thomas Rupprath. Sittemmin hän on myös mennyt naimisiin ja käyttää nykyisin miehensä sukunimeä.
Carelicum

Carelicum Joensuun torin nurkalta talvipäivänä kuvattuna.
Carelicum on Joensuun kaupungin palvelukeskus, ja se sijaitsee ydinkeskustassa torin laidalla.
Carelicumissa sijaitsee muun muassa:
Tiketin ja Ticketmasterin lippumyymälät
Paikallisliikenteen Waltti-korttien latauspalvelu
Joensuun kaupungin matkailuneuvontapiste
Pohjois-Karjalan Museo Hilma (vuoteen 2023) ja lasten satukaupunki Mukulakatu.
Joensuun kaupunginteatterin pienen näyttämön väistötila entisessä auditoriossa (2024-)
Alun perin Carelicumin rakennus (Esa Malmivaara 1985) oli Maakuntapakin talo ja kuului Pohjois-Karjalan Säästöpankille. Carelicum avattiin kesäkuussa 1998 ja peruskorjattiin loppuvuodesta 2010. Muun muassa museotiloja oli uudistettu ja pääaulan tilat järjestelty uudelleen.
Aiheesta muualla

Carelicum
Keihäsrauskut

| Keihäsrauskut |
| --- | --- |
 Ruskokeihäsrausku (Dasyatis americana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Ylälahko::  Rauskut Batoidea
Lahko::  Suurrauskut Myliobatiformes
Heimo::  Keihäsrauskut Dasyatidae  Jordan, 1888
Suvut
 Dasyatis  Himantura  Pastinachus  Pteroplatytrygon  Taeniura  Urogymnus 
Katso myös
   Keihäsrauskut Wikispeciesissä   Keihäsrauskut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keihäsrauskut (Dasyatidae) on rauskuihin kuuluva rustokalojen heimo, jossa on kuusi sukua ja noin 70 lajia. Osa lajeista on uhanalaisia. Osa keihäsrauskulajeista on vain ihmisen kämmenen kokoisia, mutta suurimmilla kuten isokeihäsrauskulla ruumiin läpimitta voi olla 1,8 metriä ja pituus pyrstöineen yli neljä metriä.
Keihäsrauskun myrkkypiikki pyrstön yläpinnalla
Myrkkypiikki
Keihäsrauskujen ruoskamaisen pyrstön yläpuoleen on kiinnittynyt kynnen tapaan väkäsekäs myrkkypiikki, ”keihäs”. Rustokudosta olevaa myrkkypiikkiä rausku käyttää puolustautumiseen. Sen alapuolen uurteissa on voimakasta myrkkyä, joka voi tappaa ihmisen.
Keihäsrauskuja syödään erityisesti Malesiassa ja Singaporessa. Islannissa on perinteenä syödä 23. joulukuuta keihäsrauskua.
Osa keihäsrauskuista saattaa tulla makeaan veteen.
Cangzhou

| Cangzhou 沧州市, Cāngzhōu Shì |
| --- | --- |
 Cangzhoun sijainti Hebein maakunnassa. Alla Kiinassa.
 Cangzhou
 Koordinaatit: 38°19′N, 116°52′E 
Valtio:  Kiinan kansantasavalta
Maakunta:  Hebei
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14 383,46 km²
Väkiluku (2010):  7 134 062
 – Väestötiheys:  496 as./km²
Postinumero:  061000
Suuntanumero(t):  +86 (0)317
Rekisterikilpi:  冀J
 
 www.cangzhou.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cangzhou (yksink.: 沧州; perint.: 滄州; pinyin: Cāngzhōu) on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 180 kilometriä kaakkoon Pekingistä ja noin 90 kilometriä lounaaseen Tianjinin satamakaupungista. Cangzhoun väkiluku on 7,134 miljoonaa (2010) ja pinta-ala on 14 383 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan 13 419 km2).
Kaupunki rajoittuu idässä Bohainmereen. Etelässä sen naapureina ovat Binzhoun ja Dezhoun, lännessä Hengshuin ja Baodingin, sekä pohjoisessa Langfangin prefektuuritason kaupungit ja Tianjinin maakuntatason suurkaupunki.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010):
| --- | --- |
 Kaupunkipiirit (2) 2. Xinhua (新华区), 228 341 as.  1. Yunhe (运河区), 308 454 as. Piirikuntatason kaupungit (4) 3. Botou (泊头市), 584 308 as.  6. Hejian (河间市), 810 306 as.  5. Huanghua (黄骅市), 548 507 as.  4. Renqiu (任丘市), 822 455 as. Autonomiset piirikunnat (1) 16. Mengcunin hui-kansan autonominen piirikunta (孟村回族自治县), 202 571 as. :  Piirikunnat (9) 7. Cangxian (沧县), 669 019 as.  9. Dongguang (东光县), 356 502 as.  10. Haixing (海兴县), 201 538 as.  13. Nanpi (南皮县), 366 232 as.  8. Qingxian (青县), 402 137 as.  12. Suning (肃宁县), 334 639 as.  14. Wuqiao (吴桥县), 282 410 as.  15. Xianxian (献县), 579  831 as.  11. Yanshan (盐山县), 436 812 as.
Galleria

Suurnopeusjuna Cangzhoun asemalla.
Öljynporausta Pohjois-Kiinan öljykentältä Renqiun piirikuntatason kaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cangzhou Wikimedia Commonsissa
Cangzhou City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
China Postal Code: Hebei Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
Piirikuntatason aluejako.
Cares

Caresjoen yläjuoksua.
Cares on joki pohjoisessa Espanjassa. Se virtaa Leónin maakunnan ja Asturian itsehallintoalueen lävitse ja yhtyy Deva-jokeen laskien Biskajanlahdessa Atlantin valtamereen. Caresin pituus on noin 54 kilometriä. Se saa alkunsa Cantabrianvuorten Posada de Valdeónista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cares Wikimedia Commonsissa
Karjalan työkansan kommuuni

| Karjalan työkansan kommuuni > 1920–1923 |
| --- | --- |
  
Pääkaupunki:  Petroskoi
Edeltäjä(t):   Neuvosto-Venäjä    Karjalan väliaikainen hallitus   Aunuksen Karjalan väliaikainen hallitus
Seuraaja(t):   Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Karjalan työkansan kommuuni (ven. Каре́льская трудова́я комму́на, Karelskaja trudovaja kommuna) oli heinäkuussa 1918 perustuslailla määriteltyyn Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan 8. kesäkuuta 1920 perustuslain 11. pykälän pohjalta perustettu ja 20. kesäkuuta 1923 lakkautettu ensimmäinen neuvostovallan mukainen aluehallinnon yksikkö. Tätä ennen työkommuuni oli perustettu volgansaksalaisia varten vuoden 1918 lopussa ja maaliskuussa 1919 Baškirian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Hankkeen taustaa

Ajatus Karjalan työkansan kommuunista perustui Ruotsiin paenneen Edvard Gyllingin vuonna 1919 Leninille lähettämään ehdotukseen Karjalan kommuunista, joka oli tarkoitus perustaa Pohjoisen jäämeren ja Syvärin välille. Gylling halusi muodostaa suomalaisille kansallisen alueen ja samalla torjua Suomen tasavallan karelianismin ja heimoaatteen hengessä tekemiä vaatimuksia saada osia Itä-Karjalasta liitetyksi Suomeen.
Gyllingin lisäperusteena Leninille oli, että Karjalan työkommuuni voisi toimia tukialueena vallankumouksen valmistelulle Suomessa ja Skandinavian maissa. Vuonna 1919 muun muassa Trotskin kannattama ajatus maailmanvallankumouksesta oli vielä ajankohtainen, eikä sosialismi yhdessä maassa -ajatus ollut vielä vakiintunut, koska bolševikit eivät olleet vielä kärsineet lopullisia tappioita Puolassa eikä Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavallan länsiraja rauhansopimuksilla Tarton rauhoja Viron, Suomen eikä Riian rauhaa Puolan kanssa ollut solmittu.selvennä
Suomalaiset työkommuunissa

Suomen sisällissodan jälkeen yli 10 000 Suomen punaisen kaartin sotilasta pakeni suomalaisten hallitsemaan Neuvosto-Karjalaan, erityisesti pääkaupunki Petroskoihin, mutta myös pienemmille paikkakunnille teollisuus­laitosten, metsätyömaiden ja sovhoosien lähelle.
Kauhuneloset

| Kauhuneloset |
| --- | --- |
 Kauhuneloset (vasemmalta oikealle Cole, Velho, Hydromies ja etualalla Ansamies).
Sarjakuvakustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Fantastic Four #36 (1965)
Luojat:  Stan Lee & Jack Kirby
Tiedot
Tukikohta:  Liikkuva
Kauhuneloset on Marvel-kustantamon luoma superroistojoukkio, jonka ensiesiintyminen tapahtui Fantastic Four -lehden numerossa 36 (1965). Kauhuneloset taistelevat useimmiten Ihmenelosia vastaan, mutta myös muun muassa Hämähäkkimies on ollut aggressioiden kohteena. Ryhmän johtaja on Velho. Kaksi muuta ryhmään yhdistettävää vakiojäsentä ovat Hiekkamies ja Ansamies.
Kauhunelosten menestyksekkäämpi ryhmäkokoonpano on Kauhuvitoset.
Historia

Kauhunelosten tarina sai alkunsa Hiekkamiehen ja Ansamiehen paetessa vankilasta. Pakomatkan aikana he nappasivat myös Velhon mukaansa ja päättivät lopulta solmia liiton yhteisiä vihollisiaan, Ihmenelosia vastaan. Joukkio päätti kuitenkin ottaa vielä yhden jäsenen, mutta kukaan ei tuntunut sopivalta. Vasta amnesiasta kärsivä epäinhimillisten Meduusa osoittautui lupaavaksi.
Meduusa lähti myöhemmin saatuaan muistinsa takaisin ja ryhmällä onkin ollut jäseniä matkan varrella toista kymmentä. Kauhuneloset ovat esimerkiksi käyttäneet mielenhallinnan alla toiminutta Hämähäkkimiestä, Blastaaria, Elektroa, Punaista Haamua, Urakoitsijaa ja Deadpoolia.
Myöhemmin Hiekkamiehen ryhtyessä viettämään rehellistä elämää ja Ansaajan ollessa vankina Negatiivisella vyöhykkeellä, Velho päätti perustaa uuden ryhmän johon hänen lisäkseen kuuluivat Hydromies ja Titania Aronin, pahan Seuraajan kanssa.
Aronin valtavien voimien avulla Kauhuneloset voittivatkin, mutta toistaiseksi tuntemattomien syiden vuoksia Aron petti ryhmän ja siirsi heidät muut ryhmän jäsenistä vankilaan. Raivostunut Velho päätti värvätä joukkoihinsa lisää jäseniä, Klawin ja Punaisen Haamun.
Kauhuneloset menestyivätkin lukemattomien epäonnistumisten jälkeen paremmin lisäämällä jäsenmääräänsä yhdellä, jolloin syntyi Kauhuvitoset. Punaisen Aaveen ja Klawin voimat eivät kuitenkaan auttaneet. Kauhuvitoset hävisivät jälleen Möykylle ja Franklin Richardsille.
Tällä hetkellä Kauhuneloset ovat edelleen toiminnassa, mutteivät ole vieläkään saavuttaneet ratkaisevaa voittoa Ihmenelosista. Syynä tähän on useimmiten Velhon valtava ego ja ryhmän sisäiset kitkat.