stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaupunginmuuri
Kiina

Kiinassa kaikkiin uusiin kaupunkeihin rakennettiin muuri aina 1900-luvun puoliväliin asti. Varhaisimmat muurit Kiinan kaupunkien ympärille rakennettiin jo yli 5000 vuotta sitten. Kiinalaiset kaupunginmuurit olivat yleensä neliönmuotoisia. Aluksi niitä rakennettiin puolustustarkoituksiin ja rajojen merkitsemiseksi. Alueen aitaaminen neljältä sivulta on aina ollut osa kiinalaista arkkitehtuuria, ja siten on rajattu niin asutusalueet, palatsit, hallinnolliset rakennukset kuin niiden sisällä olevat tilatkin. Kiinalaiset kaupunginmuurit olivat aluksi saviset, myöhemmin tiilellä ja kivellä päällystetyt. Ilman muureja kyseessä oli virallisesti vain kylä. Suurin osa kaupunginmuureista on jo purettu; parhaiten säilynyt muuri lienee Ming-aikainen Nanjingin muuri, jonka pituus on yli 30 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaupunginmuuri Wikimedia Commonsissa
Iván Kaviedes

Ivan Kaviedes Aucas 2012
Jaime Iván Kaviedes Llorenty (s. 24. lokakuuta 1977 Santo Domingo de los Colorados, Ecuador) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kaviedes on yksi Ecuadorin parhaista pelaajista ja hän oli ensimmäinen ecuadorilainen pelaaja eurooppalaisessa ammattilaisjoukkueessa. Hän nousi kuuluisuuteen tehtyään yhden kauden aikana 43 maalia Club Sport Emelecin riveissä kotimaassaan. Tämän jälkeen hän siirtyi Italian Serie A:han Perugian joukkueeseen. Kaviedes ei kuitenkaan menestynyt siellä, ja hän on sen jälkeen pelannut useissa joukkueissa Euroopassa ja Etelä-Amerikassa, muun muassa argentiinalaisseura Argentinos Juniorsissa.
Kaviedes pelasi Ecuadorin maajoukkueessa Japanin ja Etelä-Korean MM-kisoissa 2002 sekä Saksan MM-kisoissa 2006; jälkimmäisissä hän teki Ecuadorin kolmannen maalin alkulohko-ottelussa Costa Ricaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 57 maaottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 1998–2011.
Luettelo pikkuplaneetoista: 266001–267000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
266001:stä ja päättyen 267000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Giánnis Konstantélias

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Giánnis Konstantélias
Syntymäaika: 5. kesäkuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Vólos, Kreikka
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: PAOK Thessaloniki
Pelinumero: 7
Junioriseurat
–2020: PAOK Thessaloniki
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020– | PAOK Thessaloniki | 78 | (11) |
| 2022 | → KAS Eupen (laina) | 7 | (0) |
Maajoukkue
| 2019–2020 | Kreikka U16 | 3 | (1) |
| 2020–2021 | Kreikka U17 | 2 | (1) |
| 2021–2022 | Kreikka U19 | 1 | (0) |
| 2022– | Kreikka U21 | 1 | (0) |
| 2023– | Kreikka | 8 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. lokakuuta 2024.
Giánnis Konstantélias (kreik. Γιάννης Κωνσταντέλιας, s. 5. maaliskuuta 2003 Vólos, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa PAOK Thessalonikia ja Kreikan jalkapallomaajoukkuetta. Konstantélias on pelannut PAOK:issa koko ammattilaisuransa lukuun ottamatta lainasopimusta belgialaisessa KAS Eupenissa vuonna 2022.
Konstantélias debytoi Kreikan A-maajoukkueessa maaliskuussa 2023. Hän myös pelasi nuorempana Kreikan nuorisomaajoukkueissa.
Seurajoukkueura

Konstantélias pelasi ensimmäisen ottelunsa PAOK Thessalonikin edustusjoukkueessa kauden 2020–2021 aikana Kreikan Superliigassa OFI Kreetaa vastaan tammikuussa 2021. Hän pelasi kauden aikana myös kahdessa muussa sarjaottelussa.
Konstantélias ehti pelata kauden 2021–2022 syyspuoliskolla Kreikan Superliigassa kaksi ottelua. Hän pelasi myös ensimmäistä kertaa eurocupeissa, kun hän pelasi Konferenssiliigassa kahdessa ottelussa.
Konstantélias siirtyi tammikuussa 2022 Belgiaan KAS Eupeniin puolen vuoden lainasopimuksella kevätkaudeksi 2022. Hän teki samassa kuussa ensiesiintymisensä Jupiler Pro Leaguessa KV Kortrijkia vastaan, ja Belgian cupissa hän debytoi helmikuussa ottelussa RSC Anderlechtia vastaan. Konstantélias pelasi kauden 2021–2022 kevätpuoliskon aikana seitsemässä Jupiler Pro Leaguen ottelussa.
Konstantélias pelasi kauden 2022–2023 aikana 36 ottelussa onnistuen maalinteossa kahdesti. Otteluista 30 kuului Kreikan Superliigaan, kuusi Kreikan cupiin ja yksi Konferenssiliigan karsintaotteluihin.
Konstantélias pelasi kaudella 2023–2024 Kreikan Superliigassa 34 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kreikan cupissa hän pelasi viisi ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, kun taas Konferenssiliigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki yhden maalin HJK Helsinkiä vastaan. Hän myös pelasi Arisia vastaan ottelussa, joka varmisti PAOK:ille Kreikan mestaruuden.
Lokakuun 2024 loppuun mennessä Konstantélias on pelannut Kreikan Superliigan kaudella 2024–2025 yhdeksän ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kolme alkusarjaottelua ja onnistunut maalinteossa turkkilaista Galatasarayta vastaan.
Maajoukkueura

Konstantélias pelasi nuorempana Kreikan alle 16- 17- 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa ystävyysotteluita.
Konstantélias pelasi Kreikan maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Hän pelasi myös samoissa karsinnoissa ottelussa Ranskaa vastaan saman vuoden marraskuussa ja myös tappiollisessa playoff-finaalissa Georgiaa vastaan. Vuonna 2023 oli myös joukkueen mukana ystävyysotteluissa Liettuaa ja Uutta-Seelantia vastaan, joista jälkimmäisessä hän onnistui maalinteossa.
Syys-lokakuussa Konstantélias pelasi Kreikan maajoukkueessa Suomea ja Irlantia vastaan Kansojen liigassa.
István Kausz

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | kalpa, joukkuek. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1959 | kalpa, joukkuek. |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 1962 | kalpa |  |
István Kausz (18. elokuuta 1932 Budapest – 3. kesäkuuta 2020) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Saavutukset urheilun saralla

Kausz osallistui olympialaisten kalpamiekkailuun kaksissa kisoissa. Roomassa 1960 ei vielä menestystä tullut, mutta Tokiossa 1964 hän oli mukana ensimmäisessä unkarilaisjoukkueessa, joka voitti olympiakultaa kalpamiekkailussa – perinteisesti maan vahvin miekkailulaji on ollut säilä.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Kausz voitti Buenos Airesissa vuonna 1962 ja joukkuekilpailun maailmanmestaruuden kotikaupungissaan Budapestissa 1959.
Aktiiviurheilun jälkeen

Kausz toimi urheiluvuosiensa jälkeen ja jopa niiden aikana myös kirurgina. Hän jatkoi tätä työtänsä pitkälle eläkeikäänsä saakka. Kausz toimi Unkarin uintimaajoukkueen johtavana lääkärinä.
Kausz kuoli 87-vuotiaana 3. kesäkuuta 2020.
Aiheesta muualla

István Kausz Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI  VIAF
Kavad I

| Kavad I |
| --- | --- |
 Kavad kuvattuna sasanidien aikaisessa kolikossa.
Persian kuningas
Valtakausi:  488–496
Edeltäjä:  Walaxš
Seuraaja:  Zamasp
Valtakausi:  498–531
Edeltäjä:  Zamasp
Seuraaja:  Khusrau I

Syntynyt:  473
Kuollut:  13. syyskuuta 531
Puoliso:  Sambice Heftalite Ispahbudhan
Lapset:  Kawus Zamasp   Kserkses  Khusrau I
Suku:  Sasan
Isä:  Peroz
Uskonto:  zarathustralaisuus
Kavad I sasanidien hallitsijasukuun kuulunut Persian kuningas vuosina 488–496 ja 498–531. Myötämielinen suhtautuminen mazdakealaisuuteen johti hänen syrjäyttämiseensä vuonna 496, mutta hän palasi valtaan hefthaliittien tuella vuonna 498. Toisella kaudellaan Kavad totuetti monia uudistuksia, sekä kääntyi lopulta myös Mazdakia vastaan. Kavad kävi valtakaudellaan myös sotia Bysantin valtakuntaa vastaan. Kavadin kuoltua vuonna 531 valtaan nousi hänen poikansa Khusrau I.
Elämäkerta > Ensimmäinen valtakausi

Kavad oli Persian kuningas Perozin poika ja hän nousi maansa valtaistuimelle vuonna 488. Kavadin iästä hänen valtaannoustessaan ei ole täyttä varmuutta, sillä lähteet ovat osittain ristiriitaisia. On todennäköistä, että hän oli tuolloin noin 15-vuotias ja syntynyt siis vuoden 473 paikkeilla. Hallitsijana hän seurasi hetken isänsä jälkeen jonkin aikaa hallinnutta Walaxšia, joka syrjäytettiin asemastaan.
Kavadin valtakauden alkupuolella huomattavaa valtaa käytti aatelismies Sukra, joka joidenkin lähteiden mukaan toimi Kavadin opettajan ja mahdollsiesti auttoi myös aiemman hallitsijan syrjäyttämisessä. Sukra sai kuitenkin surmansa, joidenkin lähteiden mukaan syrjäytettynä sisällissodassa tai vain yksinkertaisesti vangittuna ja teloitettuna. On mahdollista, että tähän vaikutti Kavad, joka halusi päästä eroon vaikutusvaltaisesta opettajastaan. Persia oli Kavadin valtakauden alussa myös muissa kriisissä. Kavadin isä Peroz oli taistellut hefthaliitteja vastaan ja joutunut luopumaan osista Persian itäisiä alueita. Persiaa koettelivat myös nälänhädät ja aateliston talonpojilta kiskomat suuret verot. Kaiken lisäksi Perisiaan oli ilmaantunut Mazdakin mukaan nimetty manikealaisuuden harhaoppi mazdakealaisuus, jonka kannattajat halusivat esimerkiksi jakaa kaiken varallisuuden ja niaset tasapuolisesti, koska varallisuuden ja himon katsottiin aiheuttavan maailman ongelmat. Historioitsijat eivät ole olleet täysin yksimielisiä Mazdakin keskeisyydestä liikkeessä, mutta joka tapauksessa Kavad ilmeisesti kääntyi uuden uskonnon seuraajaksi. Uskon perusteella maita jaettiin uudelleen ja valtion viljavarastot avattiin kansalle. Tämä suututti Persian perinteisen aateliston ja papiston, joka kääntyi Kavadia vastaan. Vuonna 496 Kavad vangittiin ja valtaistuimelle nostettiin hänen veljensä Zamasp.
Kavadin onnistui kuitenkin paeta vankeudestaan. Historioitsija al-Tabarin mukaan Kavadin tytär oli maannut vankilan johtajan kanssa ja päässyt näin näkemään isäänsä. Vietettyään päivän isänsä kanssa tytär lähti palvelijansa kanssa, joka kantoi kookasta mattoa. Vankilan johtajalle selitettiin tyttären nukkuneen matolla kuukautistensa aikana. Taikauskoinen vankilan johtaja ei mattoa tutkinut, jotta se ei häntä saastuttaisi. Todellisuudessa maton sisällä käärittynä oli Kavad, joka paettuaan vankilasta saapui hefthaliittien luo.
Elämäkerta > Toinen valtakausi

Hefthaliittien luona Kavad avioitui näiden kuninkaan tyttären tai sukulaistytön kanssa ja suostutteli hefthaliitit auttamaan häntä valtaistuimensa takaisin valtaamisessa. Kavad palasi ja kukisti vastustajansa ilmeisesti ilman suurempia taisteluja palaten valtaistuimelleen vuonna 498. Zamasp sai pitää henkensä, mutta todennäköisesti hänet sokaistiin. Toisella hallitsijankaudellaan Kavad käytti hyväkseen mazdakealaisuuden aiheuttamaa kaaosta ja aateliston heikkenemistä toteuttaakseen hallinnollisia uudistuksia. Muutoksia tehtiin esimerkiksi verotukseen ja sotalaitokseen. Hallinnollisesti Persia jaettiin neljään sektoriin, joita johti omat sotilaskomentajansa (spahbad). Joukkojen huollosta vastasi oikeusistui eli diwan. Pienmaanomistajista muodostui uusi yhteiskuntaluokka dehqan, jotka muodostivat sittemmin Persian ratsuväen pohjan ja huolehtivat myös verojenkannosta kylissä. Dehqanit saivat palkkansa suoraan šaahilta, kun aikaisemmin ratsuväki oli ollut riippuvainen naatelissuvuista. Uudistuksiensa toteuttamisen jälkeen Kavad kääntyi mazdakealaisia vastaan. Liikettä johtanut Mazdak luovutettiin Kavadin poika Khusraulle, joka surmautti hänet.
Kavad ajautui myös jonkin aikaa kestäneen rauhallisen jakson jälkeen sotiin Bysantin valtakuntaa vastaan. Kavad aloitti sodan Roomaa vastaan vuonna 502. Tekosyynä oli, että Rooma oli lupautunut maksamaan Persialle Kaspian solien puolustuksesta. Kavadin syy aloittaa sota oli luultavasti kuitenkin yhdistää valtakunta yhteistä vihollista vastaan. Roomalaiset joukot kävivät kunnolliseen vastahyökkäykseen vasta vuonna 505. Persia joutui samalla heftaliittien hyökkäyksen kohteeksi. Kavad solmi tämän takia Rooman kanssa seitsemän vuoden rauhan. Roomalaiset linnoittivat tämän jälkeen Persian vastaisen rajan ja tämä johti uuteen sotaan, jota käytiin vuosina 527–532. Kavadin käymistä sodista idän hefthaliitteja vastaan ei tiedetä juuri mitään, mutta mahdollisesti perisalaiset valtasivat takaisin Perozin kaudella hefthaliiteille menetetyn Khorasanin alueen. Lounaassa Kavad piti yllä läheisiä suhteita lakhmidien arabiheimoon. Suhde lakhmideihin tasapainoitti tilannetta Bysantin valtakunnan ollessa puolestaan ghassanidien läheinen liittolainen.
Kavad kuoli 13. syyskuuta 531 ja valtaistuimelle nousi hänen poikansa Khusrau I (531–579). Isänsä valtakauden jäljiltä Khusrau saattoi hallita vakaata ja sotilaallisesti vahvaa valtakuntaa. Khusrau vei myös loppuun isänsä aloittamat uudistukset.
Kavad kuvattuna metsästyskohtausta kuvaavalla lautasella.
Luettelo pikkuplaneetoista: 25001–26000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 25001:stä ja päättyen 26000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kaviosammalet

| Kaviosammalet |
| --- | --- |
 Kalliokaviosammal (Buxbaumia aphylla)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Kaviosammalet Buxbaumiidae
Lahko::  Kaviosammalet Buxbaumiales
Heimo::  Kaviosammalet Buxbaumiaceae
Suku::  Kaviosammalet Buxbaumia  Hedw.
Katso myös
   Kaviosammalet Wikispeciesissä   Kaviosammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaviosammalet (Buxbaumia) on kaviosammalten lahkoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu 12 lajia, joista Suomessa esiintyy kaksi lajia. Kaviosammalet ovat saaneet nimensä kaviota muistuttavasta itiöpesäkkeestä.
Suomessa esiintyvät kaviosammallajit

Buxbaumia aphylla – kalliokaviosammal, elinvoimainen
Buxbaumia viridis – lahokaviosammal, äärimmäisen uhanalainen
Kavio

Hevosen kavio
Kavio (lat. ungula) on kavioeläinten varpaan kärkeä tupen tavoin ympäröivä paksuseinäinen sarveiskynsi. Hevosen kavio on kovaa ja kimmoisaa sarveisainetta. Kavion näkyvää, tunnotonta ulkokuorta sanotaan sarveiskavioksi. Se suojaa alla olevaa martokaviota samaan tapaan kuin kenkä ihmisen jalkaa. Martokavio kasvattaa sarveisanturaa. Kavion pohja eli sarveisantura on n. 2 cm paksu. Kavion takaosan alla on kimmoisa ja kumimainen säde.lähde?
Raskaiden kuormien vetäminen, ratsastajan paino, esteiden hyppääminen ja nopea laukka rasittavat kavioita, koska kaviot joutuvat vastaanottamaan suurimmat tärähdykset hevosen liikkuessa. Kovin rasitus kohdistuu kavioon silloin, kun hevonen tukeutuu hypystä alas yhden etujalan varaan.
Kavioiden vaivoja

Kaviokuume on vaikea kaviosairaus, joka johtuu hevosen aineenvaihduntahäiriöstä. Kaviot ovat kuumat ja etujalat voivat olla työnnetty kauas eteen, koska hevonen yrittää siirtää painoa mahdollisimman paljon takajaloille. Kaviokuumetta esiintyy yleensä vain etujaloissa. Sairaus johtuu yleisimmin ruokintavirheestä. Joissakin tapauksissa sairaus voi aiheutua myös kovalla alustalla ratsastamisesta tai jopa kengitysvirheestä. Hoito pitää aloittaa heti oireiden ilmettyä.
Sädemätä johtuu useimmiten huonosta hygieniasta, mutta myös huonosta kavionhoidosta ja sädeuurrosten ahtaudesta. Säde haisee pahalle, se on pehmeä ja se voi muuttua tummaksi. Pitkälle edennyt sädemätä voi aiheuttaa ontumista ja se on vaikea parantaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kavio Wikimedia Commonsissa
Luettelo pikkuplaneetoista: 272001–273000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
272001:stä ja päättyen 273000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 258001–259000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
258001:stä ja päättyen 259000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kauvatsan kahakka

Kauvatsan kahakka oli 31. tammikuuta 1918 käyty Suomen sisällissodan taistelu, joka syntyi kun Kokemäen ja Huittisten seudun suojeluskuntalaiset yrittivät vallata Kauvatsalla sijainneen venäläisen varuskunnan. Hyökkäys kuitenkin epäonnistui, ja lopulta suojeluskuntalaiset joutuivat vetäytymään Pohjois-Satakuntaan.
Taustaa

Suurin osa ensimmäisen maailmansodan aikana Satakuntaan sijoitetuista venäläisjoukoista oli poistunut jo syksyn 1917 aikana. Esimerkiksi Kokemäellä olleet 5 000 sotilasta jättivät pitäjän tammikuun 1918 alkuun mennessä, mutta pienempiä määriä sotilaita oli edelleen Kauvatsan lisäksi muun muassa Harjavallassa ja Nakkilassa. Kauvatsalla oli enimmillään noin 500 sotilasta, jotka olivat saapuneet paikkakunnalle elokuussa 1917, tarkoituksenaan suojata Tampere–Pori-rautatietä Saksan maihinnousun varalta. Joukot oli majoitettu rautatieaseman tuntumassa sijainneeseen työväentalo Rauhalaan ja sen lähistöllä olleeseen asuinrakennukseen sekä kirkonkylässä sijainneeseen kunnantaloon ja kahteen maalaistaloon. Sotilaiden määrä oli kuitenkin vähentynyt myös Kauvatsalla, niin että tammikuun 1918 heitä oli enää 150–200.
Sisällissodan sytyttyessä Satakunnan suojeluskunnilla ei ollut toimintaohjeita, mutta ne päättivät ryhtyä omatoimisesti Pohjanmaan kaltaiseen venäläisten varuskuntien valtaukseen, jonka tarkoituksena oli saada suojeluskunnille lisää aseita, ja toisaalta estää niiden joutuminen punaisten käsiin. Pohjanmaan varuskunnat oli riisuttu aseista kenraali C. G. E. Mannerheimin määräyksestä jo 28. tammikuuta, mistä kuultuaan päättivät suojeluskunnat tarttua toimeen myös Satakunnassa. Tarkoitus oli aluksi vallata Kauvatsan varuskunta, ja sen jälkeen riisua aseista ainakin Harjavallassa toimiva tykkipatteri sekä Nakkilaan sijoitettu konekiväärikomppania.
Suojeluskuntalaiset kokoavat joukkonsa

Alkuperäisen suunnitelman mukaan kirkonkylässä ja asemanseudulla olleet venäläiset piti riisua aseista samanaikaisesti. Kirkonkylään tehtävän hyökkäyksen valmistelu annettiin Kiikan seudulla suojeluskuntia organisoineen entisen Venäjän armeijan luutnantin ja Nakkilan suojeluskunnan päällikön Gustaf Söderlundin tehtäväksi. Hänen piti Kauvatsan lisäksi kerätä miehiä ainakin Kiikoisista, Laviasta ja Porista, mutta joistain syystä Söderlund ei saanut koottua tarvittavaa joukkoa, ja näin Kiikoisista kunnantalon kasarmille suunniteltu hyökkäys jäi toteutumatta.
Työväentalon kasarmille päätettiin hyökätä Kokemäellä ja Huittisissa koottujen osastojen voimin. Illalla 29. tammikuuta Kokemäen maamieskoululle kokoontui noin 80 suojeluskuntalaista, joita Kokemäen lisäksi oli saapunut Porista, Ulvilasta, Nakkilasta, Kiukaisista ja Eurasta. Joukkoa johtivat entinen Venäjän armeijan lentoluutnantti Valfrid Nykänen sekä myöhemmin Satakunnan suojeluskuntapiirin päälliköksi kohonnut maanviljelijä Wilho Ikonen Nakkilasta. Lauttakylään puolestaan kokoontui piirieläinlääkäri John Engdahlin johdolla noin 150 suojeluskuntalaisen joukko, jossa huittislaisten lisäksi oli Varsinais-Suomesta pohjoiseen valkoisten puolelle pyrkiviä miehiä.
Osastojen kokoontumispaikaksi sovittiin puolitoista kilometriä Kauvatsan rautatieaseman lounaispuolella sijaitseva Ahvenuksen kylä, jossa Huittisista saapunut luutnantti Aarne Kuurinmaa otti joukon komentoonsa. Paikalle kokoontui noin 60–70 miestä, joista ⅔ oli tullut Huittisista. Suojeluskuntalaiset olivat suurimmaksi osaksi aseistamattomia. Heillä oli yhden ilman jalustaa olleen konekiväärin lisäksi ainoastaan kymmenkunta Grafton-kivääriä, muutamia metsästyskiväärejä ja Mauser-pistooleja sekä muutama saksalainen käsikranaatti. Myös ammuksia oli vähän. Ennen operaation alkua suojeluskuntalaiset räjäyttivät Kokemäen rautatieaseman lähistöllä olleen rautatiesillan ja esittivät venäläisille uhkavaatimuksen aseiden luovuttamisesta. Vaatimus ei kuitenkaan tuottanut tulosta, jonka jälkeen hyökkäys päätettiin toteuttaa 31. tammikuuta vastaisena yönä.
Yhteenotto

Ahvenukselta liikkeelle lähteneet suojeluskuntalaiset jatkoivat Kauvatsanjoen jäätä pitkin joen ylittävän rautatiesillan alle, jossa osasto jakautui kahtia. Rannassa sijaitsi läheisen sahan lautatarha, jonka suojista luutnantti Kuurinmaan johtaman ryhmän oli tarkoitus edetä kasarmina toimineelle asuinrakennukselle ja yllättää venäläiset heittämällä käsikranaatteja ikkunoista sisälle. Luutnantti Nykäsen ryhmä puolestaan jatkoi radanvartta pitkin kohti rautatieasemaa varmistamaan hyökkäyksen sivustaa. Asemanseudulla oletettiin olevan jopa 200 venäläistä, mutta ilmeisesti heitä oli ainoastaan parikymmentä.
Aamuyöllä kello 03 käynnistynyt hyökkäys kuitenkin pysähtyi jo lautatarhan reunaan, kun vartiomies huomasi suojeluskuntalaiset ja suoritti hälytyksen. Venäläisten aloitettua tulituksen lähti Nykäsen osasto laukaukset kuultuaan takaisin kasarmille päin. Kuurinmaa luuli heidän olevan venäläisiä ja komensi aseettomat miehensä perääntymään joelle. Kun tulijoiden havaittiinkin olevan omia, piti hyökkäystä jatkaa konekivääritulen suojaamana, mutta merikapteeni Wäinö Rytin hoitama ase meni epäkuntoon jo parin laukauksen jälkeen. Kuurinmaa määräsi miehet perääntymään yksitellen takaisin Ahvenukseen, jonne viimeiset palasivat vasta aamun sarastaessa.
Suojeluskuntalaisista kaatui turkulainen teknikko Allan Fincke (s. 1894), ja myöhemmin venäläiset ilmeisesti surmasivat kuulustelujen jälkeen huittislaisen maanviljelijän Kalle Ailun (s. 1882). Toisen tiedon mukaan hänet olisi ampunut Rutunan kylästä kotoisin ollut Kauvatsan punakaartin jäsen. Ailu oli haavoittunuut jalkaansa ja piiloutunut lautatarhaan, josta venäläiset löysivät hänet. Ailun lisäksi vangiksi jäi ainakin yksi suojeluskuntalainen. Muutaman haavoittuneen joukossa oli myös luutnantti Kuurinmaa.
Kahakan jälkeen

Kokemälle palanneet suojeluskuntalaiset päättivät välittömästi vetäytyä Pohjois-Satakuntaan Kankaanpäähän, jonne Huittisten suojeluskuntalaiset ja mukana olleet varsinaissuomaiset seurasivat 3.–4. helmikuuta. Tämän jälkeen Porin ja Tampereen punakaartit ottivat seudun haltuunsa, kun Satakunnan venäläinen sotaväki siirrettiin Tampereen ympäristöön. Kauvatsalla majailleet joukot poistuivat Lempäälään jo 3. helmikuuta. Kahakan lopputuloksella oli suuri merkitys sotatilanteen kehittymiselle Satakunnassa. Maakunnan eteläosat sekä Kokemäenjoen laakso jäivät nyt punaisten haltuun, ja suojeluskuntalaisten vetäytymisen myötä alueella vältyttiin enimmiltä taisteluilta. Toisaalta Pohjois-Satakuntaan vetäytyminen vahvisti siellä olleita valkoisten joukkoja, ja näin osaltaan esti punaisten etenemisen Satakunnan rintamalla Porin pohjoispuolelle.
Luettelo pikkuplaneetoista: 268001–269000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
268001:stä ja päättyen 269000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kawachi

| Kawachi / 河内 |
| --- | --- |
 Kawachi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  1. huhtikuuta 1909
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1910
Palveluskäyttöön:  31. maaliskuuta 1912
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui ammusvaraston räjähdyksessä 12. heinäkuuta 1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  20 157 t
Pituus:  160,6 m
Leveys:  25,6 m
Syväys:  8,2 m
Koneteho:  25 000 shp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  986
Aseistus
Aseistus:  4 × 12″/L50-tykkiä kaksiputkisina asennuksina 8 × 12″/L45-tykkiä 10 × 6″/L45-tykkiä 8 × 4,7″/L40-tykkiä 12 × 3″/L40-tykkiä 12 × 3″/L25-tykkiä 5 × 18″ torpedoputkea
Kawachi (jap. 河内) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1910 vesillelaskettu Kawachi-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin vuonna 1907 Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille puolitoista vuotta myöhemmin 15. lokakuuta ja valmistui 31. maaliskuuta 1912.
Palvelus

Alus tuhoutui ammusvaraston räjähtäessä 12. heinäkuuta 1918, jolloin 621 miehistönjäsentä sai surmansa.