stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjan kulttuuri
Ruoka- ja juomakulttuuri

Tyypillisiä espanjalaisia kansallisruokalajeja ovat esimerkiksi paella (riisiruoka, joka sisältää mm. kanaa, katkarapuja, simpukoita, herneitä ja sahramia), gazpacho (kylmä vihanneskeitto, joka sisältää mm. valkosipulia, kurkkua, tomaattia, paprikaa, viinietikkaa, oliiviöljyä ja leipäpaloja), sopa de ajo (valkosipulikeitto), linssikeitto, tortilla española (espanjalainen perunamunakas). Erilaiset tapakset ovat suosittuja. Tapaksina voidaan tarjoilla vaikkapa oliiveja, lihapyöryköitä, katkarapuja, chorizo-makkaraa, kinkkukuutioita, marinoitua paprikaa tai herkkusieniä, täytettyjä artisokanpohjia, kuorittuja manteleita, paneerattuja sipulirenkaita. Kansainvälisesti tunnettu juusto on vain La Manchan maakunnasta kotoisin oleva Queso Manchego.
Päivän pääateria syödään tyypillisesti klo 14 maissa iltapäivällä, ja perheet kokoontuvat usein lounaalle kotiin. Aamiaista sen sijaan jokainen saattaa nauttia omaan tahtiinsa, ja illansuun tukevaksi välipalaksi voidaan ottaa tapaksia myös baarissa tai kahvilassa. varsinainen päivällinen syödään taas perheen kesken, tyypillisesti iltakymmeneltä.
Kahvi tarjoillaan mustana (café solo), maitotilkan kera (café cortado) tai kuumaan maitoon sekoitettuna (café con leche). Espanja on tunnettu viinimaana. Maailmalla tunnettuja ovat esimerkiksi Torresin viinit, cava (katalonialainen kuohuviini) ja Andalusiasta, Jerez de la Fronterasta peräisin oleva sherry eli jerez. Sangría on suosittu viini- ja hedelmäjuoma, jota on vahvistettu brandyllä, mutta sitä juovat enemmän matkailijat kuin paikalliset. Ruokajuomana myös olut (cerveza) on suosittu. Espanjalaiset oluet ovat yleensä keveitä ja virkistäviä.
Juhlapäivät

| Päivämäärä | Suomalainen nimi | Paikallinen nimi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä | Año Nuevo |  |
| 6. tammikuuta | Loppiainen | Epifanía, Día de los Reyes Magos, Reyes | Kolmen itämaan tietäjän päivä. Kansan suussa päivää kutsutaan vain lyhyesti nimellä Reyes. |
| 19. maaliskuuta | Isänpäivä | San José |  |
| 1. toukokuuta | Vappu | Día del trabajador |  |
| 25. heinäkuuta | Jaakob apostolin päivä | Santiago Apóstol |  |
| 15. elokuuta |  | Asunción | Neitsyt Marian taivaaseenastuminen |
| 12. lokakuuta | Espanjan kansallispäivä | Día de la Hispanidad | Espanjan suojelupyhimyksen (Virgen del Pilar) ja espanjalaisuuden päivä |
| 1. marraskuuta | Pyhäinpäivä | Día de todos los Santos |  |
| 6. joulukuuta | Perustuslain päivä | Día de la Constitución | Vuoden 1978 perustuslain päivä |
| 8. joulukuuta |  | Inmaculada Concepción | Neitseellisen sikiämisen kunniaksi vietetty juhla |
| 25. joulukuuta | Joulupäivä | Día de Navidad |  |
Huomaa, että kansallisten juhlapäivien lisäksi Espanjan itsehallintoalueilla, kaupungeilla ja kylillä on suuri määrä erilaisia paikallisia juhlapyhiä, fiestas locales.
Juhlapäivät > Kulttuurihistoriallisia muistomerkkejä

Espanjassa on useita kulttuurihistoriallisia muistomerkkejä. Oheisesta listasta käyvät ilmi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat, Espanjassa sijaitsevat monumentit (suluissa vuosiluku, jolloin monumentti on lisätty luetteloon):
Córdoban vanha kaupunki, Córdoba (1984)
Alhambra, Generalife ja Albayzin, Granada (1984)
Burgosin katedraali, Burgos (1984)
Escorialin luostari ja sen ympäristö, Madrid (1984)
Antoni Gaudín työt (Parc Güell, Palau Güell, Casa Milà, Casa Vicens, Sagrada Família, Casa Batlló, Colònia Güell), Barcelona (1984, 2005)
Altamiran esihistoriallinen luola, Santillana del Mar (1985)
Segovian vanha kaupunki ja akvedukti, Segovia (1985)
Oviedon ja Asturian ruhtinaskunnan monumentit, Oviedo ja Asturia (1985, 1998)
Santiago de Compostelan vanha kaupunki, Santiago de Compostela (1985)
Ávilan vanha kaupunki muureineen, Ávila (1985)
Aragonian mudéjar-rakennukset, Aragonia (1986, 2001)
Toledon vanha kaupunki, Toledo (1986)
Garajonayn kansallispuisto, La Gomera (1986)
Cáceresin vanha kaupunki, Cáceres (1986)
Sevillan katedraali, el Alcázar ja Archivo de Indias, Sevilla (1987)
Salamancan vanha kaupunki, Salamanca (1988)
Pobletin luostari, Poblet, Tarragona (1991)
Méridan arkeologiset löydöt, Mérida (1993)
Santa Marían kuninkaallinen luostari, Guadalupe (1993)
Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitti, kulkee useiden alueiden halki (1993)
Doñanan kansallispuisto, Huelvan ja Sevillan rajalla (1994)
Cuencan vanha kaupunki ja sen muurit, Cuenca (1996)
La Lonja de los Mercaderes, vanha silkkikauppakeskus, Valencia (1996)
Mont Perdu, Pyreneet, Espanjan ja Ranskan rajalla (1997)
Las Médulas, muinaiset kultakaivokset, León (1997)
Palau de la Música Catalana, katalonialaisen musiikin palatsi, ja Sant Paun sairaala, Barcelona (1997)
San Millánin Yuson ja Suson luostarit, La Rioja (1997)
Kaikki Iberian niemimaan luolamaalaukset, useilla alueilla (1998)
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historialliset osat, Alcalá de Henares (1998)
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri, Ibiza (1999)
San Cristóbal de La Laguna, Santa Cruz de Tenerife (1999)
Muinaisen Tárracon arkeologiset jäänteet, Tarragona (2000)
Elxin / Elchen taatelipalmuviljelmät, Elx / Elche, Alicante (2000)
Lugon roomalaiset muurit, Lugo (2000)
Vall de Boín roomalaistyyliset kirkot, Vall de Boí, Katalonia (2000)
Atapuercan arkeologinen alue, Atapuerca (2000)
Aranjuezin kulttuurimaisema, Aranjuez (2001)
Renessanssiajan muistomerkit, Úbeda ja Baeza (2003)
Urheilu

Espanjan Barcelona isännöi kesäolympialaisia 1992. Se osallistui kisoihin vuonna 1900 ja sitten vuodesta 1920 alkaen. Viime vuosina sillä on ollut kesäolympialaisissa noin 300, talviolympialaisissa 10–20 urheilijan joukkue.
Espanjan jalkapallomaajoukkue voitti maailmanmestaruuden vuonna 2010 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 1964, 2008 ja 2012. Olympialaisten jalkapallossa maa on voittanut kultaa vuonna 1992 ja hopeaa vuosina 1920 ja 2000. Maaliskuussa 2011 se oli FIFAn rankingissa sijalla yksi. Espanjalla on myös menestynyt futsalmaajoukkue.
Moottoriurheilussa ovat menestyneet muun muassa ralliautoilija Carlos Sainz sekä Formula 1 -kuljettaja Fernando Alonso. Formula 1 -osakilpailuja on ajettu Barcelonan lähistöllä vuodesta 1991 alkaen.
Espanja on menestynyt myös tenniksessä hyvin. Maa on voittanut Davis Cupin neljä kertaa ja Fed Cupin viisi kertaa. Maan tunnetuimpiin pelaajiin kuuluu entinen maailmanlistan ykköspelaaja ja vuoden 2010 parhaaksi urheilijaksi valittu Rafael Nadal.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espanjan kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Moskeija Cordobassa.
Flamencon uudistaja Belén Maya Gilles Larrainin kuvaamana
Paellaa
Madrid
Barcelona
Valencia
Sevilla
Zaragoza
Teide
Anton Ollikainen

| Anton Ollikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1993 (ikä 31) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Peliitat (Mestis) TUTO Hockey (Mestis) Hokki (Mestis) LeKi (Mestis) Tappara (SML) KOOVEE (Mestis) Kiekko-Espoo (Mestis)
Anton Ollikainen (s. 11. maaliskuuta 1993 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Blondit luokkakokouksessa

| Blondit luokkakokouksessa> Romy and Michele’s High School Reunion |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Mirkin
Käsikirjoittaja:  Robin Schiff
Tuottaja:   Laurence Mark  Robin Schiff  Barry Kemp  Richard Luke Rothschild 
Säveltäjä:  Steve Bartek
Kuvaaja:  Reynaldo Villalobos
Leikkaaja:  David Finfer
Tuotantosuunnittelija:  Mayne Berke
Pääosat:   Mira Sorvino  Lisa Kudrow  Janeane Garofalo  Camryn Manheim 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Hulu
Ensi-ilta:  25. huhtikuuta 1997
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blondit luokkakokouksessa (Romy and Michele’s High School Reunion) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut David Mirkinin ohjaama komediaelokuva.
Elokuvan päähenkilöitä ovat ystävykset Romy White (Mira Sorvino) ja Michele Weinberger (Lisa Kudrow), jotka saavat kutsun luokkakokoukseen kymmenen vuotta high schoolin päättymisen jälkeen. Tehdäkseen vaikutuksen entisiin luokkatovereihinsa he päättävät esittää menestyneempiä kuin todellisuudessa ovat.
Robin Schiff käsikirjoitti ja ohjasi elokuvalle vuonna 2005 esiosan Luokkakokouksen blondit: Näin kaikki alkoi, jossa Romy ja Michele yrittävät päästä high schoolin jälkeen kotikaupungistaan Tucsonista Hollywoodiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Mira Sorvino   | … |   Romy White   |
|   Lisa Kudrow   | … |   Michele Weinberger   |
|   Janeane Garofalo   | … |   Heather Mooney   |
|   Camryn Manheim   | … |   Toby Walters   |
Vastaanotto

Elokuva sai kriitikoilta suopean vastaanoton.lähde?
Aiheesta muualla

Blondit luokkakokouksessa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blondit luokkakokouksessa Elonet.
Huckleberry Finnin seikkailut (vuoden 1993 elokuva)

| Huckleberry Finnin seikkailut> The Adventures of Huck Finn |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Sommers
Käsikirjoittaja:  Stephen Sommers
Perustuu:  Mark Twainin romaaniin
Tuottaja:  Laurence Mark
Säveltäjä:  Bill Conti
Kuvaaja:  Janusz Kaminski
Leikkaaja:  Bob Ducsay
Pääosat:   Elijah Wood  Courtney B. Vance  Robbie Coltrane  Jason Robards 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Productions
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huckleberry Finnin seikkailut (The Adventures of Huck Finn) on Stephen Sommersin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1993. Mark Twainin samannimiseen romaaniin perustuvan elokuvan pääosia näyttelevät nuori Elijah Wood (Huck) ja Courtney B. Vance (Jim).
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kehuu elokuvaa takuuvarmaksi, kauniisti kuvatuksi ja lämminhenkiseksi Disney-tuotannoksi, jossa on sopivasti ronskiutta ja jännittävyyttä. ”Herttainen nykerönenä” Elijah Wood näyttelee hänestä liikoja makeilematta.
Antonio Rico

Antonio Rico (26. helmikuuta 1908 – 16. joulukuuta 1988) oli espanjalainen shakinpelaaja.
Rico oli Asturian mestari kahdeksan kertaa: 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1952, 1953 ja 1956.
Vuonna 1934 Rico oli 5.-6. Madridin turnauksessa. Espanjan sisällissodan jälkeen hän voitti Madridin turnauksen 1942, oli neljäs Gijónissa 1944, ja oli 3.-4. Espanjan mestaruuskilpailuissa Bilbaossa 1945.
Rico voitti Gijónin turnauksen vuonna 1945 jättäen taakseen muun muassa Aleksandr Alehinin, oli neljän Gijónissa 1946, yhdeksäs vuonna 1947, toinen Avilesissa 1947 ja voitti Gijónissa vuonna 1948.
Aiheesta muualla

Antonio Rico ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Tangerine

| Tangerine |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sean Baker
Käsikirjoittaja:   Sean Baker  Chris Bergoch 
Tuottaja:   Sean Baker  Marcus Cox  Shih-Ching Tsou  Darren Dean  Karrie Cox 
Kuvaaja:   Radium L. Cheung  Sean Baker 
Leikkaaja:  Sean Baker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Duplass Brothers Productions
Levittäjä:  Magnolia Pictures Netflix Hulu
Ensi-ilta:  10. heinäkuuta 2015
Kesto:  88 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 dollaria (USD)
Tuotto:  Yhdysvallat 702 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tangerine on 10. heinäkuuta 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia. Sen on ohjannut Sean Baker, joka vastasi myös elokuvan käsikirjoituksesta yhdessä Chris Bergochin kanssa.
Tangerine kertoo Los Angelesissa asuvista Sin-Deestä (Kiki Kitana Rodriguez) ja tämän parhaasta ystävästä Alexandrasta (Mya Taylor). Sin-Dee ja Alexandra ovat kumpikin transsukupuolisia prostituoituja, jotka yrittävät etsiä itselleen töitä ja rakkautta.
Tuotanto

Tangerinen pääosissa näyttelevät Kiki Kitana Rodriguez ja Mya Taylor ovat kumpikin oikeasti transsukupuolisia, eikä kummallakaan ole aiempaa kokemusta näyttelemisestä.
Tangerinen budjetti oli poikkeuksellisen pieni, noin 100 000 dollaria. Pienen budjetin takia elokuva kuvattiin kokonaan kolmella iPhone 5s -puhelimella.
Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic antoi elokuvalle arvosanaksi 85/100, joka perustuu 35 elokuvakriitikon antamien arvosanojen keskiarvoon. Yhdysvaltalainen aikakauslehti TIME kuvaili elokuvaa ”pieneksi elämäniloiseksi elokuvaksi” ja valitsi sen yhdeksi vuoden 2015 parhaista elokuvista.
Tangerine tuotti Yhdysvalloissa yhteensä noin 700 000 dollaria.
Nyt tai ei koskaan

| Nyt tai ei koskaan> The Bucket List |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Rob Reiner
Käsikirjoittaja:  Justin Zackhman
Tuottaja:  Craig Zadan Neil Meron Travis Knox Justin Zackham Jeffrey Stott Rob Reiner Alan Greisman Frank Capra III
Säveltäjä:  Marc Shaiman
Kuvaaja:  John Schwartzman
Leikkaaja:  Robert Leighton
Pääosat:  Jack Nicholson Morgan Freeman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix Fandango at Home Warner Bros.
Ensi-ilta:  11. tammikuuta 2008 11. huhtikuuta 2008
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nyt tai ei koskaan on Rob Reinerin ohjaama vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediallinen draamaelokuva, jonka kahta pääosaa näyttelevät Jack Nicholson ja Morgan Freeman.
Juoni

Miljonääri Edward Cole (Nicholson) ja autonkorjaaja Carter Chambers (Freeman) saavat kuulla sairastuneensa syöpään. Sairaalan vuodeosastolla he keksivät tehdä listan asioista, jotka he haluaisivat tehdä ennen kuin kuolevat. Niin ystävykset Edward ja Carter pääsevät elämiensä seikkailuun miljonäärin yksityiskoneella.
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula ei juuri arvostanut elokuvaa: ”Nyt tai ei koskaan on rypyttömäksi siloteltu, rutinoiduilla veteraaninäyttelijöillä varustettu aikuisyleisön kylmäkiskoinen viihdepaketti patenttiratkaisuineen. Lähestyvän kuoleman jalostavaa vaikutusta valuttava siirappi makeutetaan varmuuden vuoksi vielä taustakertojalla ja somistellaan silmiinpistävästi lavastetuilla kaukomaiden digitaalimaisemilla.”
Antonia Iacobescu

| Antonia Clara Iacobescu |
| --- | --- |
 Antonia vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Bukarest, Romania
Ammatti:  laulaja, malli
Muusikko
Taiteilijanimi:  Antonia
Laulukielet:  englanti, romania
Tyylilajit:  R&B, soul
Levy-yhtiöt:  Global Records, Roton Music
Aiheesta muualla
www.antoniaofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antonia Clara Iacobescu (taiteilijanimeltään Antonia, s. 12. huhtikuuta 1989) on romanialainen laulaja, esiintyjä sekä malli. Hän kiinnostui laulamisesta jo kymmenvuotiaana ja opiskeli musiikkikoulussa Yhdysvalloissa. Kun hän asui Las Vegasissa ja Utahissa, afromerikkalainen kulttuuri vaikutti voimakkaasti hänen musiikkityyliinsä. Vuonna 2013 Antonia julkaisi oman vaatetuslinjansa nimeltä "MOJA".
Diskografia

"Roses on fire" (mukana Pink Room) (2009)
"Morena" (mukana Tom Boxer) (2010)
"Shake it Mamma" (2011)
"Marionette" (2011)
"Santa Baby" (2011)
"The Christmas Song" (2011)
"Pleacă" (mukana Vunk) (2011)
"I Got You" (2012)
"Jameia" (2012)
"Marabou" (2013)
"Hawaii" (2013)
"Hurricane" (mukana Puya) (2013)
"Întoarce-te acasă" (mukana Holograf) (2014)
"Wild Horses" (mukana Jay Sean) (2014)
"Fie Ce-o Fi" (mukana Inna, Dara and Carlas Dreams) (2014)
"Chica Loca" (2015)
Käännös suomeksi
Terekille ja takaisin

Terekille ja takaisin on Unto Parvilahden kirjoittama, vuonna 1958 Otavan kustantamana ilmestynyt muistelmateos vapaaehtoisen suomalaisen SS-pataljoonan vaiheista vuosina 1941–1943. Parvilahti oli itse kuulunut vapaaehtoisjoukkoon ja toiminut 1941–1944 suomalaisten SS-vapaaehtoisten yhteystoimiston hoitajana Berliinissä.
Kirjan nimi viittaa Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevaan Terek-jokeen, jonne saakka suomalaispataljoona eteni Saksan hyökkäysvaiheen aikana.
Kirjan sisältö

Kirja koostuu 36:sta luvusta, joissa tarkastellaan suomalaisen vapaaehtoisen Waffen-SS-pataljoonan vaiheita ja toimintaa.
Luvussa Vapaaehtoisliikkeen synty kirjoittaja taustoittaa pataljoonan perustamista ja vapaaehtoisten värväystä kuvaten oman värväytymisensä Samfundet Folkgemenskap -yhdistyksen kokouksen yhteydessä.
Luvussa Lähtö jääkärien jäljille kerrotaan matkasta Turusta Stralsundiin ja koulutuksen alkuvaiheista. Luvun nimi viittaa siihen, että vapaaehtoisten värväytyminen Saksan armeijaan jatkosodan aikana haluttiin esittää toisintona jääkäriliikkeestä. Pataljoonaan kuului useita jääkärien poikia ja yhdysupseerina toimi entinen jääkäri, kirkkoherra Kalervo Kurkiala. Hänestä kerrotaan luvussa Kenttäpappimme ja yhteysupseerimme.
Luvussa Salainen tehtävä 800 kerrotaan pataljoonan 12:n miehen kouluttamisesta ja osallisuudesta Muurmannin radalle suunnattuun kaukopartioon kesällä 1942. Suomessa tämä saksalaisista Lapin joukoista ja suomalaiseen vapaaehtoiseen SS-pataljoonaan kuuluneista muodostetun osaston retki on myöhemmin tunnettu kanoottisissien tekemänä, koska partiolla oli mukanaan apumoottorilla varustettuja kangaskanootteja.
Taistelukuvauksia on esimerkiksi luvuissa Saksan kesäoffensiivi 1942 ja Malgobekin lopputaistelut. Luku Unser General esittää henkilökuvan Wiking-divisioonaa komentaneesta kenraali Felix Steinerista. Pataljoonan kaatuneista kertoo luku Niille, jotka eivät palanneet. Lukuun sisältyy luettelot pataljoonan palveluksessa kaatuneista ja myöhemmin Suomessa kaatuneista pataljoonaan kuuluneista.
50/50 (vuoden 2011 elokuva)

| 50/50 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jonathan Levine
Käsikirjoittaja:  Will Reiser
Tuottaja:   Evan Goldberg  Ben Karlin  Seth Rogen 
Säveltäjä:  Michael Giacchino
Kuvaaja:  Terry Stacey
Leikkaaja:  Zene Baker
Pääosat:   Joseph Gordon-Levitt  Seth Rogen  Anna Kendrick  Bryce Dallas Howard  Anjelica Huston 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Summit Entertainment
Levittäjä:  Summit Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   Toronton elokuvajuhlat  12. syyskuuta 2011  Yhdysvallat 30. syyskuuta 2013 
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  8 milj. USD
Tuotto:  39 187 783 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
50/50 on yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 2011. Sen on ohjannut Jonathan Levine ja käsikirjoittanut Will Reiser. Elokuva pohjautuu Reiserin omiin kokemuksiin hänen taistelussaan syöpää vastaan.
Pääosaa elokuvassa näyttelee Joseph Gordon-Levitt.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Gordon-Levitt  | … |  Adam Lerner   |
|  Seth Rogen  | … |  Kyle Hirons   |
|  Anna Kendrick  | … |  Katherine McKay   |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Rachael   |
|  Anjelica Huston  | … |  Diane Lerner   |
Vastaanotto

Elokuva sai yleisesti varsin myönteisen vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 93 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu 184:n arvosteluun. Metacritic-sivuston mukaan 42 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 72 prosenttia oli positiivisia.
Käännös suomeksi
Antonina Krivošapka

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Antonina Krivošapka |  Antonina Krivošapka |  Antonina Krivošapka |  |
Maa:   Venäjä
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|       Hylätty | Lontoo 2012 | 4 × 400 metriä |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Moskova 2013 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2009 | 400 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2009 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | 4 × 400 m |  |
|       Hylätty | Moskova 2013 | 400 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Barcelona 2010 | 400 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 2009 | 400 m |  |
|  Kultaa | Torino 2009 | 4 × 400 m |  |
Antonina Vladimirovna Krivošapka (ven. Антонина Владимировна Кривошапка, s. 21. heinäkuuta 1987) on venäläinen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrille.
Krivošapka saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sherbrookessa 2003 hopeaa 400 metrillä ajalla 53,54 s ja juoksi viestissä ankkuriosuuden Venäjän pronssijoukkueessa. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Pariisissa hän voitti 400 metriä. Sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 51,18 s ja juoksi ankkuriosuuden 4 × 400 metrin viestin voittaneessa Venäjän joukkueessa. Samana vuonna hän voitti myös Venäjän mestaruuden 400 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Krivošapka saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 49,71 ja juoksi ankkuriosuuden pronssia saaneessa Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia Venäjän kolmoisvoittoon päättyneellä 400 metrillä ajalla 50,10 ja juoksi toisen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,66 ja juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessa.
Krivošapka voitti 400 metrin ulkoratojen Venäjän-mestaruuden 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä alun perin kuudenneksi ajalla 50,17 ja juoksi toisen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa Krivošapka saavutti alun perin 400 metrillä pronssia ajalla 49,78. Samoissa kilpailuissa Krivošapka ankkuroi Venäjän maailmanmestaruuteen 4 × 400 metrin viestissä. Krivošapkan Lontoon olympialaisissa antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016 ja siinä havaittiin merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 7.9.2016–6.9.2018 ja hänen suorituksensa aikavälillä 11.8.2012–10.8.2014 hylättiin. Näin hän menetti mitalinsa Lontoon olympialaisista ja Moskovan MM-kilpailuista.
Henkilökohtaiset ennätykset

Krivošapkan ennätys 400 metrillä on 49,16 s, jonka hän juoksi Venäjän-mestaruuskilpailuissa Tšeboksaryssa 5. heinäkuuta 2012. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Moskovassa 15. helmikuuta 2009 juostu 50,55 s.
Boliviankotinga

| Boliviankotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Savukotingat Lipaugus
Laji::  uropygialis
Kaksiosainen nimi
 Lipaugus uropygialis  (Sclater & Salvin, 1876) 

Katso myös
   Boliviankotinga Wikispeciesissä   Boliviankotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Boliviankotinga (Lipaugus uropygialis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Boliviankotingaa tavataan Bolivian keski- ja länsiosissa ja Perun kaakkoisosissa. Sen kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Laji on vähenemässä ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.