stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espérance Sportive de Tunis
Historia > 2000-vuosikymmen

2000-vuosikymmenellä joukkue ei kyennyt saavuttamaan kansainvälistä menestystä, mutta jatkoi pääsarjassa menestymistä. Vuonna 2007 Aziz Zouhir sai väistyä Espérancen puheenjohtajan paikalta ja tilalle tuli Hamdi Meddebin. Hän palkkasi heti kaudella 2007–2008 uudeksi valmentajaksi aiemmin joukkueelle menestystä tuoneen Faouzi Benzartin, joka kuitenkin jätti seuran muutamaa päivää sopimuksen julkaisun jälkeen. Kauden aikana joukkueessa kävi yhteensä neljä valmentajaa, joista tunisialainen Youssef Zouaoui toi joukkueelle lopulta Tunisian cupin kauden päätteeksi.
Kaudeksi 2008–2009 Meddeb palkkasi uudeksi valmentajaksi toistamiseen brasilialaisen Carlos Roberto Ferreira Cabral. Hänet kuitenkin erotettiin vajaan kolmen kuukauden jälkeen ja tilalle palkattiin marraskuussa 2008 portugalilaisen José de Morais, joka oli johdattaa Espérancen Tunisian mestariksi, mutta erotettiin tehtävistään juuri ennen kauden loppua. Valmentaja oli kärsinyt myös suurista paineista kauden päätöstä kohden ja tilalle palkattiin toistamiseen Faouzi Benzarti, joka johdatti Espérancen kahden kauden jälkeen takaisin Tunisian mestariksi. Samalla joukkue saavutti myös ensimmäisen kansainvälisen mestaruuden 11 vuoteen voitettuaan Arabian Mestarien liigan. Espérancen menestys jatkui myös kaudella 2009–2010, kun joukkue voitti 23 kerran Tunisian mestaruuden. Se eteni myös Afrikan Mestarien liigassa lohkovaiheeseen saakka. Kauden 2010–2011 alussa Benzarti oli johdattanut joukkueen Afrikan Mestarien liigan loppuotteluun saakka, jossa se kuitenkin hävisi TP Mazembelle yhteismaalein 6–1. Muutama viikko myöhemmin Benzarti erosi tehtävistään. Sitä ennen Espérance johti Tunisian pääsarjaa yhdeksän ottelun jälkeen. Valmennus vastuu annettiin joukkueen apuvalmentajalle Maher Kanzarille. Hänen sai kuitenkin potkut, kun joukkue hävisi vieraissa ES Sahelille maalein 5–1. Joulukuun lopulla Nabil Maaloul palkattiin joukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Hän myös johdatti kauden päätteeksi Espérancen Tunisian mestariksi, Tunisian cupin voittoon, sekä Afrikan Mestarien liigan voittoon. Se oli Espérancen historian toinen Mestarien liigan voitto, kun edellisen kerran joukkue voitti turnauksen vuonna 1994. Joulukuussa 2011 Espérance osallistui ensimmäisen kerran seurajoukkueiden MM-kilpailuihin, jossa kohtasi aluksi puolivälierissä qatarilaisen Al-Saddin häviten heille maalein 1–2. Espérance joutui tappion myötä pelaamaan 5–6. sijoitusottelun meksikolaista Monterreyta vastaan. Joukkue hävisi myös kyseisenkin ottelun maalein 3–2 jääden turnauksessa sijalle kuusi.
Saavutukset > Kotimaan saavutukset

Tunisian-mestaruus (31): 1959, 1960, 1970, 1975, 1976, 1982, 1985, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
Tunisian jalkapalloliiga: 1942
Tunisian cup (15): 1939, 1957, 1964, 1987, 1979, 1980, 1986, 1989, 1991, 1997, 1999, 2006, 2007, 2008, 2011, 2016
Tunisian Super Cup (3): 1960, 1993, 2001
Saavutukset > Kansainväliset saavutukset

Arabian Mestarien liiga
Mestaruus (3): 1993, 2009, 2017
Toinen sja (2): 1985, 1995
Afrikan Mestarien liiga
Mestaruus (2): 1994, 2011
Toinen sja (4): 1999, 2000, 2010, 2012
Afro-Aasian Club Championship
Mestaruus (1): 1995
CAF Super Cup
Mestaruus (1): 1995
Toinen sja (2): 1999, 2012
Arabian Super Cup
Mestaruus (1): 1996
CAF Cup
Mestaruus (1): 1997
Afrikan Cup-voittajien cup
Mestaruus (1): 1998
Toinen sja (1): 1987
Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cup
Mestaruus (1): 2009
Tunnettuja entisiä pelaajia

| --- | --- |
 1940-luku  Abdelaziz Ben Tifour (1945–1946)   Hadj Draoua (1945–1946) 1970-luku  Témime Lahzami (1970–1977)   Tarak Dhiab (1972–1989) 1980-luku  Nabil Maaloul (1981–1994)   Ziad Tlemcani (1984–1990)   Chokri El Ouaer (1986–2002) 1990-luku  Tarek Thabet (1990–2005)   Kenneth Malitoli (1992–1997)   Mohamed Ali Mahjoubi (1993–199?)   Sirajeddine Chihi (1993–2001)   Radhi Jaïdi (1993–2004)   Hassen Gabsi (1994–2001)   Khaled Badra (1995–2000)   Julius Aghahowa (1999–2000)   Ali Zitouni (1999–2007) :  2000-luku  Jean-Jacques Tizié (2000–2006)   Jaouhar Mnari (2001–2005)   Skander Souayah (2001–2005)   José Clayton (2002–2005)   Khaled Badra (2003–2006, 2008–2009)   Issam Jemâa (2003–2005)   Kamel Zaïem (2003–2008)   Hamdi Kasraoui (2003–2009)   Hicham Aboucherouane (2007–2008)   Michael Eneramo (2005–2011)   Oussama Darragi (2007–2012)   Youssef Msakni (2008–2013)
Puheenjohtajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1919–1923 : Mohamed Malki  1924–1925 : Chedly Zouiten  1925–1926 : Mohamed Zouaoui  1926–1930 : Mustapha Kaak  1930–1963 : Chedly Zouiten  1963–1968 : Mohamed Ben Smaïl |  1968–1971 : Ali Zouaoui  1971–1981 : Hassen Belkhodja  1981–1984 : Naceur Knani  1984–1985 : Abdelhamid Achour  1985–1986 : Moncef Zouhir  1986–1987 : Mondher Znaïdi |  1987–1989 : Hédi Jilani  1989–2004 : Slim Chiboub  2004–2007 : Aziz Zouhir  2007– : Hamdi Meddeb |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (ranskaksi)
Afrikan Mestarien liigan voittajat
| --- | --- |
1990-luku:  1997  Raja Casablanca ● 1998  ASEC Mimosas ● 1999  Raja Casablanca
2000-vuosikymmen:  2000  Hearts of Oak ● 2001  Al-Ahli ● 2002  Zamalek SC ● 2003  Enyimba ● 2004  Enyimba ● 2005  Al-Ahli   2006  Al-Ahli ● 2007  ES Sahel ● 2008  Al-Ahli ● 2009  TP Mazembe
2010-luku:  2010  TP Mazembe ● 2011  Espérance ● 2012  Al-Ahli ● 2013  Al-Ahli ● 2014  ES Sétif ● 2015  TP Mazembe ● 2016  Mamelodi Sundowns ● 2017  Wydad Casablanca ● 2018  Espérance ● 2019  Espérance ● 2020  Al-Ahli ● 2021  Al-Ahli
Joukkueen vanha logo.
Fortino Gómez León

Fortino Gómez León (11. elokuuta 1890 Celaya – 13. kesäkuuta 1986) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1913 ja nimitettiin Antequera, Oaxacan arkkihiippakunnan johtoon 21. marraskuuta 1942. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1943. Pääkonsekraattorina toimi Luis María Martínez y Rodríguez, jota avustivat Guillermo Tritschler y Córdoba ja José Guadalupe Ortíz y López.
Gómez León osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 25. heinäkuuta 1967. Eläkkeellejäämispäivänään hän sai vielä nimityksen Ceramuksen titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi 31. joulukuuta 1970.
FS Athos (A712)

| Athos |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantier naval de l'Esterel, Cannes
Kölinlasku:  1978
Laskettu vesille:  20. marraskuuta 1979
Palveluskäyttöön:  14. maaliskuuta 1980
Poistui palveluskäytöstä:  8. joulukuuta 2022
Tekniset tiedot
Uppouma:  80 t (standardi) 108 t (kuormattu)
Pituus:  32,10 m
Leveys:  6,50 m
Syväys:  2,10 m
Koneteho:  2 x SACM Wärtsilä UD33 V12 M5 -dieselmoottoria 4 500 shp (3 310 kW)
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  13, joista 1 upseeria
Aseistus
Aseistus:  1 x 12,7 mm konekivääriä vesitykki
Athos (runkonumero A712) on Ranskan laivaston Athos-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Aluksen köli laskettiin 1978. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta 1979 ja otettiin palvelukseen 14. maaliskuuta 1980.
Palvelus

Alus oli 2015 sijoitettu Bayonneen.
Fortezza

Fortezza (ital., ”Linnoitus”) voi viitata seuraaviin:
Franzensfeste, italiaksi Fortezza, kunta Etelä-Tirolin maakunnassa Italiassa
Réthymnon linnoitus eli Fortétza/Fortezza, linnoitus Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fortezza”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nova Scotian parlamentti

| Nova Scotia House of Assembly   Chambre d'assemblée de la Nouvelle-Écosse |
| --- | --- |
 
Historia
Perustettu:  2. lokakuuta 1758
Johto
Puhemies:  Kevin Murphy (lib.)
Kokoonpano
Edustajia:  51
 
Puolueet:  Hallitus      Liberaalit (27) Oppositio      Konservatiivit (17)       NDP (7)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  30. toukokuuta 2017
Kokouspaikka
 Istuntosali.
Kotisivut
 https://nslegislature.ca
Nova Scotian parlamentti (engl. Nova Scotia House of Assembly, ransk. Chambre d'assemblée de la Nouvelle-Écosse) on Nova Scotian provinssitason parlamentti.
Historia

Parlamentti on perustettu 1758. Aluksi parlamentin koko oli 22.. Se oli ensimmäinen brittiläisten siirtokuntien paikallisparlamentti. Ensimmäinen pääministeri oli James Boyle Uniacke, joka edusti reformistipuoluetta.
Naiset saivat äänioikeuden paikallisparlamentin vaaleissa vuonna 1918.
Toiminta

Nova Scotian parlamentti käyttää lainsäädännöllistä valtaa Nova Scotian provinssissa yhdessä varakuvernöörin kanssa. Paikallisparlamentti päättää mm. provinssin koulutus- ja terveydenhuoltopolitiikasta sekä poliisivoimista.
Parlamentin toimintaa voi seurata sen omalta kanavalta, jolla näytetään mm. istuntoja sekä parlamentin toimintaan liittyviä seremonioita.
Viimeisimmät vaalit

Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2017. Liberaalit voittivat vaaleissa 27 paikkaa ja nousivat suurimmaksi puolueeksi..
Alana Paon irtaantui konservatiiveista 2019 ja ryhtyi itsenäiseksi edustajaksi. Hugh MacKay puolestaan erosi liberaaleista vuonna 2020, kun hän sai tuomion rattijuopumuksesta.
Olenko minä tullut haaremiin

Olenko minä tullut haaremiin voi tarkoittaa seuraavia:
Olenko minä tullut haaremiin, vuonna 1927 julkaistu Agapetuksen näytelmä
Olenko minä tullut haaremiin, suomalainen elokuva vuodelta 1932, ohjaus Waldemar Wohlström
Olenko minä tullut haaremiin, suomalainen elokuva vuodelta 1938, ohjaus Toivo Särkkä ja Yrjö Norta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olenko minä tullut haaremiin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Everything’s Fine

| Everything’s Fine Kemopetrol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. toukokuuta 2002
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.05
 Levy-yhtiö: Plastinka
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Kemopetrolin muut julkaisut
| Slowed Down 2000 | Everything’s Fine 2002 | Play for Me 2004 |
Everything’s Fine on suomalaisen popyhtye Kemopetrolin järjestyksessään toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 6. toukokuuta 2002. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Yhteensä Everything’s Fine oli listalla 18 viikkoa ja myi lopulta vuonna 2003 kultaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Goodbye | Kalle Koivisto | 4.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Saw It On TV | Kalle Koivisto | 5.32 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | For Nothing | Kalle Koivisto | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Shine | Kalle Koivisto | 4.48 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Everything That Surrounds Us | Kalle Koivisto | 2.03 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Windmills | Kalle Koivisto | 4.33 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hypno Eyes | Kalle Koivisto | 5.09 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Forest for the Trees | Kalle Koivisto | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Everything's Under Control | Kalle Koivisto | 5.45 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Everything's Fine | Kalle Koivisto | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
Singlet

Huhtikuussa 2002 julkaistu single ”Saw It On TV” nousi Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit-listalla 14:nneksi. Samalla listalla kesäkuussa 2002 ”Goodbye”-single nousi 19:nneksi ja tammikuussa 2003 ”Shine” 45:nneksi.
Singleistä ”Saw It On TV” ja ”Goodbye” tehdyt musiikkivideot menestyivät vuonna 2002 Oulun musiikkivideofestivaaleilla. Teemu Nikin ohjaama ”Saw It On TV” sai kunniamaininnan ja Miikka Lommin ohjaama ”Goodbye” palkittiin vuoden 2002 Kultapumpelilla eli vuoden parhaana musiikkivideona.
Singlet > Singlejen listasijoitukset

| Kappale | Julkaistu | Singlelista | Radiolista | Rumba Top 50 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Saw It On TV” | 04/2002 | – | – | 14 |
| ”Goodbye” | 06/2002 | – | – | 19 |
| ”Shine” | 01/2003 | – | – | 45 |
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Erling Norvik

| Erling Norvik |
| --- | --- |

Høyren puheenjohtaja
 1984–1986  
Edeltäjä:  Jo Benkow
Seuraaja:  Rolf Presthus
 1974–1980  
Edeltäjä:  Kåre Willoch
Seuraaja:  Jo Benkow
Suurkäräjäedustaja
 Finnmarkin vaalipiiri 1961–1973  
Østfoldin läänin maaherra
 1986–1998  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1928 Vesisaari, Norja
Kuollut: 31. joulukuuta 1998 (70 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  poliitikko, toimittaja
Sukulaiset:  Harald Norvik (serkku)
Tiedot
Puolue:  Høyre
Erling Norvik (9. huhtikuuta 1928 Vesisaari – 31. joulukuuta 1998 Oslo) oli norjalainen poliitikko, joka toimi Høyren puheenjohtajana vuosina 1974–1980 ja 1984–1986. Hän oli kansanedustaja suurkäräjillä 1961–1973 ja toimi Østfoldin läänin maaherrana 1986–1998. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli toimittajana muun muassa Finnmark Tidendessä, Finnmarkspostenissa ja Vestfinnmarkenissa.
Poliitikkona Norvik oli kansanomainen ja edusti pikemminkin syrjäseutuja kuin kaupunkeja. Tässä hän muodosti vastinparin Kåre Willochille, joka puolestaan oli urbaanimpi ja piti enemmän eduskuntatyöstä kuin esiintymisestä.
Myös Erling Norvikin isä Erling Johannes Norvik oli kansanedustaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erling Norvik Wikimedia Commonsissa
Erling Norvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jo Benkow Kåre Willoch | Høyren puheenjohtaja 1984–1986 1974–1980 | Seuraaja: Rolf Presthus Jo Benkow |
Numlahden kartano

Numlahden kartanon nykyinen päärakennus vuodelta 1876.
Numlahden kartano (ruots. Numlax gård) sijaitsee Nurmijärvellä lähellä Valkjärven ja Numlahden kyliä. Se on Nurmijärven pitäjän vanhin kartano.
Historiaa

Kartano syntyi 1594, kun ratsumestari Klaus Hästesko sai läänityksenä viisi Paijalan kylän taloa ja hankki pian haltuunsa myös loput neljä kylän taloista. Talojen entisitä omistajista tuli kartanon rälssiviljelijöitä. Kartanoa hoiti Hästeskon vaimo Bengta Creutz ja hänen tyttärensä Anna Skoo peri kartanon isänsä kuoltua.[lähde? ]
1600-luvun lopulla kartanon omisti Elisabet Crusebjörn (1638–1709). Hän oli vuokrannut sen Esaias Austrellille, joka kohteli säälimättömästi ja kovakouraisesti kartanon alustalaisia. Vuokraajan ja alustalaisten välit kiristyivät kunnes 2. maaliskuuta 1697 kartanon torppari Juho Markunpoika ja hänen veljenpoikansa Juho Abrahaminpoika murhasivat kirveellä Austrellin ja tämän vaimon Kristina Dahlin. Murhien jälkeen uhrit haudattiin kartanon eteisen lattian alle ja teon jäljet siivottiin pois. Torpparit murtautuivat kartanon huoneisiin ja keräsivät arkuista suuren ryöstösaaliin, johon kuului 200 taaleria rahaa, hopeisia pikareita ja lusikoita, sormuksia sekä erilaista vaatetavaraa ja ruokaa. Murhaajat pakenivat Nurmijärveltä ensin Viipuriin ja sieltä Tallinnaan, missä heidät pidätettiin huhtikuussa. Molemmat tuomittiin kesäkuussa 1697 kuolemaan ja menettämään omaisuutensa.
Kartanon omisti 1922–1930 elokuvatuottaja ja liikemies Hjalmar V. Pohjanheimo.  Pohjanheimon Lyyra Filmin vanhoja mykkäelokuvia esitettiin tällöin kesäisin kartanon vaunuvajassa palvelusväen ja kyläläisten muodostamalle yleisölle. Elokuvien filmirullat tuhoutuivat kuitenkin ajan myötä Pohjanheimon lastenlasten tulitikkuleikeissä.
Vuonna 1934 kartanon omistajaksi asettui Carl Jonas Borup, josta alkaen kartano on ollut Borup-suvun hallussa näihin päiviin asti.
Rakennukset

Kartano osittain kaksikerroksinen päärakennus on peräisin vuodelta 1876. Pihapiirissä on myös luultavasti 1700-luvulta oleva pitkä mansardikattoinen siipirakennus. Kartanon tiilestä tehdyt talousrakennukset ovat 1900-luvun alkupuolelta.
Kartanolla oli läheisen Kuhakosken rannalla mylly ja saha. Myöhemmin kartanolla oli myös oma sähkölaitos, tiilitehdas sekä meijeri.
FS Beautemps-Beaupré (A758)

| Beautemps-Beaupré |
| --- | --- |
 Beautemps-Beaupré

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lanester, Lorient
Kölinlasku:  17. heinäkuuta 2001
Laskettu vesille:  26. huhtikuuta 2002
Palveluskäyttöön:  13. joulukuuta 2003
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 125 t (standardi) 3 292 t (kuormattu)
Pituus:  80,647 m
Leveys:  14,90 m
Syväys:  6,90 m
Koneteho:  sähkömoottori 2 200 kW
Nopeus:  13,8 solmua
Miehistöä:  26 sekä 25 tutkijaa
Beautemps-Beaupré (runkonumero A758) on Ranskan laivaston merentutkimusalus, joka kuuluu laivaston merentutkimusosastoon (engl. Le Service Hydrographique et Océanographique de la Marine) Lapérouse-luokan alusten kanssa. Alus korvasi palvelukseen otettaessa L'Espérancen, joka poistettiin palveluksesta 2000.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientista, missä köli laskettiin 17. heinäkuuta 2001. Se laskettiin vesille 26. huhtikuuta 2002. DGA vastaanotti 11. helmikuuta 2003 aluksen, joka otettiin palvelukseen 13. joulukuuta.
Palvelus

Alus aloitti ensimmäisen tehtävänsä, kun se lähti Brestistä 9. huhtikuuta 2003 Madeiran kautta Senegaliin. Alus palasi Suezin kanavan kautta Välimerelle, jossa se vieraili muun muassa Maltalla. Alus palasi Brestiin 5. elokuuta.
Néa Filadélfeia

| Néa Filadélfeia Νέα Φιλαδέλφεια |
| --- | --- |
 Néa Filadélfeian kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Néa Filadélfeia
 Koordinaatit: 38°02′05″N, 23°44′14″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Keski-Ateena
Kunta:  Filadélfeia-Chalkidóna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  450801
Väkiluku (2011):  25 734
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  143 xx
Suuntanumero(t):  210
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Néa Filadélfeia (kreik. Νέα Φιλαδέλφεια) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Filadélfeia-Chalkidónan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέας Φιλαδέλφειας, Dimotikí Enótita Néas Filadélfeias) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 25 734 (vuonna 2011). Néa Filadélfeia on Filadélfeia-Chalkidónan kunnan kuntakeskus.
Néa Filadélfeian kaupunkia.
Néa Filadélfeia sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen ja se on käytännössä Ateenan esikaupunki. Kaupungin nimi, ”Uusi Filadélfeia”, viittaa Vähässä-Aasiassa sijainneeseen Filadelfeian kaupunkiin. Néa Filadélfeia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Filadélfeia-Chalkidónan kunnaksi yhdessä Néa Chalkidónan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Néa Filadélfeia Wikimedia Commonsissa
Eurostar

Eurostar voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Eurostar International, Kanaalin tunnelissa junaliikennettä harjoittava liikennöitsijä
Eurostar-juna, Eurostar Internationalin junakalustosta käytetty yleisnimi
Eurostar EV-97, tšekkiläisen Evektor-Aerotechnikin lentokonetyyppi
Iveco EuroStar, kuorma-automalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eurostar”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FS Borda (A792)

| Borda |
| --- | --- |
 Borda

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCN, Lorient
Kölinlasku:  12. syyskuuta 1985
Laskettu vesille:  14. marraskuuta 1986
Palveluskäyttöön:  16. kesäkuuta 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  830 t (standardi) 970 t (kuormattu)
Pituus:  59 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,63 m
Koneteho:  2 x SACM Wärtsilä UD30V12M6 -dieselmoottoria 2 500 hv 1 840 kW
Nopeus:  22 solmua
Miehistöä:  30, joista 3 upseeria
Aseistus
Aseistus:  2 x 12,7 mm konekivääriä vesitykki
Borda (runkonumero A792) on Ranskan laivaston Lapérouse-luokan merentutkimusalus.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientista Direction des Constructions Navalesilta (DCN), missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1985. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1986 ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1988.
Palvelus

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Nouméaulle, mistä se siirrettiin 1999 Brestiin.
Olenius

Olenius on seuraavien suomalaisten sukunimi:
Karl Olenius, vuodesta 1935 Olanti (1893–1964), jääkärieversti
Lina Olenius (s. 2001), pesäpalloilija
Merja Olenius (s. 1964), Hartolan kunnanjohtaja
Oiva Olenius (1890–1968), jääkärikenraali
Roope Olenius (s. 1987), elokuvantekijä ja näyttelijä
Valto Olenius (1920–1983), seiväshyppääjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Erling Wikborg

| Erling Wikborg |
| --- | --- |
 Wikborg vuonna 1951.
Norjan ulkoministeri
 Lyngin hallitus 28. elokuuta 1963 – 25. syyskuuta 1963  
Edeltäjä:  Halvard Lange
Seuraaja:  Halvard Lange
Kristillisen kansanpuolueen puheenjohtaja
 1951–1955  
Edeltäjä:  Nils Lavik
Seuraaja:  Einar Hareide
Suurkäräjäedustaja
 Oslon vaalipiiri 1958–1961 1954–1957 Akershusin vaalipiiri 1945–1949  
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1894 Drammen, Norja
Kuollut: 6. huhtikuuta 1992 (97 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Kristillinen kansanpuolue
Erling Wikborg (5. marraskuuta 1894 Drammen – 6. huhtikuuta 1992 Oslo) oli norjalainen juristi ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1945–1949, 1954–1957 sekä 1958–1961 ja toimi Norjan ulkoministerin lyhytaikaisessa Lyngin hallituksessa syksyllä 1963. Vuosina 1951–1955 hän oli puolueensa puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erling Wikborg Wikimedia Commonsissa
Erling Wikborg Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nils Lavik | Kristillisen kansanpuolueen puheenjohtaja 1951–1955 | Seuraaja: Einar Hareide |
Eurostile

Eurostile
Eurostile on Aldo Novaresen vuonna 1962 suunnittelema kirjaintyyppi. Eurostilen julkaisi italialainen kirjasinvalimo Nebiolo, jonka aiemmin julkaistusta kirjaintyyppistä Microgrammasta Eurostile sai vaikutteita. Eurostile kuvastaa 1950- ja 1960-luvun eteenpäinsuuntautuvaa henkeä. Sen leveät muodot ja pyöristetyt kulmat muistuttavat tuon ajan televisioiden kuvaputkia tai lentokoneiden ikkunoita. Sen vuoksi Eurostile herättää lukijassa dynaamisen ja teknologisen vaikutelman. Kirjaintyyppi onkin ollut erittäin suosittu tieteiselokuvissa ja tv-sarjoissa, esimerkiksi Stanley Kubrickin 2001: Avaruusseikkailussa, Star Trekissä ja Duncan Jonesin Kuu-elokuvassa. Eurostileä on myös käytetty useissa logoissa.
Eurostilestä julkaistiin alun perin kolme leikkausta: normaali, levennetty sekä lihava levennetty. Vuonna 1964 julkaistiin lihava leikkaus ja 1966 kavennettu leikkaus.
Erling Lorentzen

Erling Lorentzen
Erling Sven Lorentzen (28. tammikuuta 1923 – 9. maaliskuuta 2021) oli norjalainen liikemies. Hän syntyi Oslossa, mutta asui pitkään Brasiliassa.
Lorentzen omisti Brasiliassa 28 % Aracruz Celulosesta.
Lorentzen meni 15. toukokuuta 1953 naimisiin prinsessa Ragnhildin kanssa. Parille syntyi vuosina 1954, 1957 ja 1968 kolme lasta.
Lapset

Haakon Lorentzen (s. 23. elokuuta 1954)
Ingeborg Lorentzen (s. 27. helmikuuta 1957)
Ragnhild Lorentzen (s. 8. toukokuuta 1968)