stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S/S Aavasaksa

S/S Aavasaksa oli suomalainen kuunariksi takiloitu rautarunkoinen matkustajahöyrylaiva.
Aavasaksa rakennettiin 1871 Hisingen Mekaniska Verkstadin telakalla Göteborgissa. Sen tilasi Torneå Ångbåts Aktiebolag ja laivan kotipaikaksi tuli Oulu. Laiva liikennöi Tornio – Turku – Pietari ja Tornio – Turku – Lyypekki-linjoilla sekä myöhäissyksyisin ja keväisin Pietari – Helsinki – Turku – Tukholma -linjalla.
Aavasaksa myytiin 1888 helsinkiläiselle Ångfartygs Aktiebolaget Trafik-varustamolle joka liikennöi sillä Suomenlahden rantakaupunkien kautta Pietariin. Laiva oli 1900-luvun alussa myös Helsinki – Tallinna -linjalla. Se myytiin 1911 Riikaan Latviaan. S/S Aavasaksan upotti ensimmäisen maailmansodan aikana 1915 saksalainen V28 hävittäjä Riianlahdella lähellä Kihnun saarta.
S/S Aavasaksan pituus oli 45,5 metriä ja leveys 7,4 metriä. Sen vetoisuus oli 90 lästiä ja nopeus 11 solmua. Laivassa oli kaksi 80 hevosvoiman höyrykonetta ja siinä oli 50 lämmitettyä hyttipaikkaa matkustajille.
Alida Valli

| Alida Valli |
| --- | --- |
 Valli lehti­kuvassa vuonna 1947
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alida Maria Laura Alten­burger von Marcken­stein-Frauen­berg
Syntynyt: 31. toukokuuta 1921 Pula, Istria, Italia
Kuollut: 22. huhtikuuta 2006 (84 vuotta) Rooma, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  2 pisaraa viiniä   Kolmas mies
Palkinnot
  1982 David di Donatello  1991 David di Donatello elämän­työstä  1997 Kultainen leijona elämän­työstä  
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Alida Valli (alk. Alida Maria Laura Altenburger von Marcken­stein-Frauen­berg; 31. toukokuuta 1921 Pola, Italia nyk. Pula, Kroatia – 22. huhtikuuta 2006 Rooma, Italia) oli italialainen näyttelijä. Hän saavutti menestystä myös kotimaansa ulkopuolella muun muassa rooleistaan Alfred Hitchcockin elo­kuvassa 2 pisaraa viiniä (1948) ja Carol Reedin elo­kuvassa Kolmas mies (1949).
Ura

Valli näytteli myös muun muassa elo­kuvissa Old Fashioned World (1941) ja Eugenia Grandet (1947).
Ura > Palkinnot

Vallin tärkeimpiä palkintoja ovat kaksi David di Donatelloa. Vuoden 1982 palkinnon hän sai elo­kuvasta La Caduta degli angeli ribelli (1981), toinen palkinto tuli elämän­työstä vuonna 1991. Vallille myönnettiin vuonna 1997 Venetsian elo­kuva­juhlilla Kultainen leijona elämän­työstä, ja hän oli vuonna 1964 ehdolla Golden Globen saajaksi elo­kuvasta The Paper Man (1963). [lähde? ]
Yksityiselämä

Alida Valli oli itä­valtalaiseen aatelissukuun kuulunut paronitar Valli oli kaksi kertaa naimisissa, hänellä on kaksi poikaa Carlo ja Lorenzo, jotka ovat näyttelijöitä. [lähde? ]
Valikoitu filmografia

Kaksi pisaraa viiniä (1948)
Kolmas mies (1949)
Senso (1954)
Silmät ilman kasvoja (1960)
The Paper Man (1963)
La Caduta degli angeli ribelli (1981)
Kuukausi järvellä (1995)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alida Valli Wikimedia Commonsissa
Saladin Grunér

Saladin Grunér ja Augusta Maria Lovisa Grunér. Kuvaaja Johan Jakob Reinberg.
Saladin Grunér (9. heinäkuuta 1824 Hämeenlinna – 25. maaliskuuta 1894) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Grunérin vanhemmat olivat C. H. Grunér ja Sophia Albertina Wikberg ja puoliso vuodesta 1856 Augusta Maria Lovisa Ithimaeus. Grunér palveli ensin vänrikkinä 11. suomenmaalaisessa linjapataljoonassa ja vuodesta 1850 aliluutnanttina Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonassa. Luutnantiksi hänet ylennettiin vuonna 1851. Vuonna 1855 hänet määrättiin pataljoonansa esikunnan adjutantiksi ja ylennettiin alikapteeniksi. Krimin sodan alussa Grunér palveli vanhempana adjutanttina Suomeen sijoitettujen joukkojen esikunnassa. Sodan lopulla 1855 hänet määrättiin palvelukseen 1. Turun ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonaan, mutta mainitussa virassa pysytettynä. Grunér ylennettiin kapteeniksi 1856 ja majuriksi 1862, jolloin hänet  määrättiin 1. Turun ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan Mynämäen komppanian päälliköksi. Everstiluutnantiksi hän yleni 1863 ja everstiksi 1867. Kun ruotujakoiset tarkk’ampujapataljoonat lakkautettiin Suomessa 1868, Grunér siirrettiin reserviin. Hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina marraskuussa 1876.
Robert Lee Bullard

| Robert Lee Bullard |
| --- | --- |
 Bullard vuonna 1915
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1861 Russellin piirikunta, Alabama, Yhdysvallat
Kuollut: 11. syyskuuta 1947 (86 vuotta) New York City
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1885–1925
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:   kenraaliluutnantti
Joukko-osasto:  Yhdysvaltain armeija
Robert Lee Bullard (synt. William Robert Bullard, 15. tammikuuta 1861 – 11. syyskuuta 1947) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali. Hän komensi ensimmäisessä maailmansodassa 3. armeijakuntaa ja 2. armeijaa.
Bullardin vanhemmat olivat plantaasinomistaja Daniel Bullard ja metodistipapin tytär Susan Mizell Bullard. Hänellä oli kymmenen vanhempaa ja yksi nuorempi sisarus. Hänet tunnettiin nimellä William Robert Bullard vuoteen 1866 asti, jolloin hän pyysi vanhempiaan muuttamaan hänen nimensä Robert Lee Bullardiksi Konfederaation sotasankari Robert E. Leen mukaan, mikä toteutui.
Kesäkuussa 1881 Bullard osallistui Yhdysvaltain maavoimien upseerikoulun West Pointin pääsykokeeseen ja tuli valituksi. Hänen koulumenestyksensä upseerikoulussa oli keskivertoluokkaa, ja hän valmistui sieltä vuoden 1885 vuosikurssin mukana.
Bullardin ensimmäiseksi asemapaikaksi tuli Fort Unionin linnoitus New Mexicon territoriossa. Vuonna 1886 hän osallistui Geronimon johtaman apassi-intiaanien kapinan tukahduttamiseen Meksikossa rajan toisella puolella. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi vuonna 1892.
Perhe

Bullard avioitui Rose Brabsonin kanssa keväällä 1888. Brabson kärsi koko elämänsä ajan huonosta terveydentilasta ja pitkistä Bullardista erossa viettämistään ajoista. Hän oli katolinen, ja myös Bullard kääntyi katoliseksi vuonna 1901.
Bullard ja Brabson saivat neljä lasta, joista kolme oli poikia. Pojista yksi opiskeli myöhemmin isänsä tavoin West Pointissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Lee Bullard Wikimedia Commonsissa
Helmore, Edward: Death and glory: the first world war US general whose ambition did for his men The Guardian.  26.3.2017. (englanniksi)
SPC Steelband

SPC Steelband on suomalainen steelband-orkesteri, jonka musiikki ammentaa vaikutteita  karibialaisesta steelband-musiikista yhdistellen sitä länsimaisiin musiikkityyleihin. Orkesterin soittimina ovat pääasiassa tyhjistä öljytynnyreistä valmistetut melodia-asteikkoihin viritetyt steelpan-rummut.
Historia

Orkesterin perusti Satu Jämsä Kirkkonummella vuonna 1995. Alkuaikoina orkesterin nimenä oli muun muassa Stainless Steelband. Vuonna 1997 aloitti saman projektin tiimoilta toinen orkesteri nimeltään Pannukakku. Vuonna 2002 sulautuivat nämä kaksi orkesteria muodostaen kokoonpanon nimeltään Stainless Pancake. Orkesterin nimeksi vaihdettiin myöhemmin muotoon SPC Steelband.
Alkuaan kirkkonummelaisen koulun musiikkiprojektista muodostunut maailmanmusiikkiorkesteri alkoi saada tuulta purjeisiinsa levytysten ja ulkomaankeikkailun myötä. Orkesterin myötä perustettiin myös yhdistys nimeltään Kirkkonummen Steel Band ry.
Steelband-musiikki on Suomessa harvinainen musiikin laji. Karjaalla toimii Steel Pan Lovers, joka 1990-luvulla lainasi soittimiaan tuolloin aloittelevalle Stainless Steelbandille. Alkuaikoina Stainless Steelbandillä oli käytössä vain viisi steelpania. Nykyinen SPC Steelband on täysikokoinen steelband, johon kuuluu parikymmentä soittajaa ja jossa on myös steel-rumpujen lisäksi rumpusetti, congarummut ja muita lyömäsoittimia.
Diskografia

The Magic of Pans (kinucd-01,1997)
Pantastico! (kinucd-02, 1999)
Lifespan (kinucd-03, 2003)
Joulu-EP (kinucd-04, 2010)
Sensitive Saguaro (kinucd-05, 2011)
Vuonna 2006 Stainless Pancake teki yhteistyötä  Don Johnson Big Bandin kanssa levyttäen kappaleen Island girl kahdelle DJBB:n levyjulkaisulle. Kappaleen esitti yhdessä Don Johnson Big Bandin ja Stainless Pancaken kanssa laulajatar Emma Salokoski.
Oheen listattuna Don Johnson Big Bandin kanssa tehtyjä yhteistyöprojekteja:
Private Intensions (Beat Back /  Universal Music 171 871-8, 2006, single)
Busy Relaxin (Beat Back / Universal Music 170 126-8, 2006, single)
Aiheesta muualla

Äänite-esimerkki "Island Girl" (Arkistoitu – Internet Archive)
Roberto Martínez

Roberto Martínez on seuraavien henkilöiden nimi:
Roberto Guadalupe Martínez, elsalvadorilainen jalkapalloilija
Juan Roberto Martínez Martínez, espanjalainen jalkapalloilija
Mario Roberto Martínez Hernández, hondurasilainen jalkapalloilija
Roberto Martínez Celigüeta, espanjalainen jalkapalloilija
Roberto Martínez Montoliú, espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Roberto Joaquín Martínez Vera-Tudela, perulainen jalkapalloilija
Tiko (oik. Roberto Martínez Rípodas), espanjalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Roberto Martínez”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alan Pardew

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Alan Pardew vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi: Alan Scott Pardew
Syntymäaika: 18. heinäkuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Wimbledon, Englanti, Britannia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Lempinimi: Pards
Seura
Seura: avoin
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1980–1981 | Whyteleafe | 27 | (3) |
| 1981–1983 | Epsom & Ewell | 45 | (1) |
| 1983–1984 | Corinthian Casuals | 36 | (5) |
| 1984–1986 | Dulwich Hamlet | 58 | (2) |
| 1986–1987 | Yeovil Town | 19 | (1) |
| 1987–1991 | Crystal Palace | 128 | (8) |
| 1991–1995 | Charlton Athletic | 104 | (24) |
| 1995–1997 | Barnet | 67 | (0) |
| 1997–1998 | Reading | 17 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 501 | (44) |
Valmennusura
1999–2003: Reading
2003–2006: West Ham United
2006–2008: Charlton Athletic
2009–2010: Southampton
2010–2015: Newcastle United
2015–2016: Crystal Palace
2017–2018: West Bromwich
2019–2020: ADO Den Haag
2022: TsSKA Sofia
2022–2023: Aris
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Alan Pardew (s. 18. heinäkuuta 1961 Wimbledon) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Pardew pelasi uransa alkuvaiheilla Yeovil Townissa. Vuonna 1987 Pardew siirtyi 7 500 punnalla Yeovilista Crystal Palaceen. Crystal Palacessa Pardew pelasi uransa parhaat vuodet. Pardew teki maalin vuoden 1990 FA Cupin välieräottelussa Liverpoolia vastaan, kun Crystal Palace voitti ottelun 4–3 ja eteni finaaliin. Finaalissa Crystal Palace pelasi 3–3-tasapelin Manchester Unitedin kanssa, mutta hävisi uusintafinaalin 1–0. Vuonna 1991 Pardew siirtyi Charltoniin ja sieltä 1995 lainalle Tottenhamiin. Vuonna 1995 Pardew siirtyi Barnetiin, jossa hän toimi pelaaja-apuvalmentajana Terry Bullivantin toimiessa päävalmentajana. Vuonna 1997 Bullivantista tuli Readingin päävalmentaja ja hän otti Pardew'n mukaansa. Pardew ei pelannut Readingissa otteluakaan vaan päätti uransa ja ryhtyi valmentajaksi.
Meriitit > Pelaajana

Full Members Cup: 1991
FA Cup
Finalisti: 1990
Meriitit > Valmentajana

FA Cup
Finalisti: 2006, 2016
Englannin Valioliiga vuoden valmentaja: 2012
LMA:n vuoden valmentaja: 2012
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alan Pardew Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Alex Ferguson | Englannin Valioliigan vuoden valmentaja 2012 | Seuraaja: Alex Ferguson |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Alex Ferguson | LMA:n vuoden valmentaja 2012 | Seuraaja: Alex Ferguson |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Neil Bullivant Tommy Burns | Readingin päävalmentaja 3/1998 1999–9/2003 | Seuraaja: Tommy Burns Steve Coppell |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Glenn Roeder | West Hamin päävalmentaja 2003–12/2006 | Seuraaja: Alan Curbishley |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Les Reed | Charlton Athleticin päävalmentaja 12/2006–11/2008 | Seuraaja: Phil Parkinson |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mark Wotte | Southamptonin päävalmentaja 7/2009–8/2010 | Seuraaja: Nigel Adkins |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Chris Hughton | Newcastle Unitedin päävalmentaja 12/2010–1/2015 | Seuraaja: John Carver |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Neil Warnock | Crystal Palacen päävalmentaja 1/2015–12/2016 | Seuraaja: Sam Allardyce |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tony Pulis | West Bromwichin päävalmentaja 12/2017–2018 | Seuraaja: Darren Moore |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Alfons Groenendijk | ADO Den Haagin päävalmentaja 12/2019–2020 | Seuraaja: Aleksandar Ranković |
S/PDIF

TOSLINK-liitintä voidaan käyttää S/PDIF-liitännöissä
S/PDIF  (Sony/Philips Digital Interface Format) on kuluttajalaitteissa digitaalisen äänisignaalin siirtoon yleisesti käytetty yhteyskäytäntämuoto. Se on erityisesti kuluttajalaitteisiin tarkoitettu muunnos standardista AES/EBU; ne eroavat vähän protokolliensa osalta ja siitä että S/PDIF ei vaadi yhtä kalliita komponentteja. S/PDIF on standardoitu IEC 60958 -dokumentissa (ennen IEC 958).
Yleensä S/PDIF:iä käytetään siirtämään pakkaamatonta PCM-äänivirtaa CD-soittimen ja vahvistimen välillä. Toinen yleinen käyttökohde on DVD-soittimen ja vahvistimen välillä siirrettäessä häviöllisesti pakattua monikanavaista MPEG-2-, Dolby Digital- tai DTS-äänivirtaa. Muita käyttökohteita ovat mm. MiniDisc-soittimet ja tietokoneiden äänikortit.
Kaksi laitetta voidaan yhdistää joko sähköisesti käyttäen 75 ohmin koaksiaalisia RCA-liittimiä tai optisesti käyttäen TOSLINK- eli EIAJ-liitintä, kalliimmissa ammattilaitteissa voidaan käyttää myös XLR-liittimiä. Optisen kaapelin etu sähköiseen verrattuna on sen häiriönsietokyky: melkein mikään sähköinen häiriö ei muuta signaalia. Markkinoilla on myös adaptereita joilla optinen signaali voidaan muuntaa sähköiseksi ja toisin päin.
AES/EBU on suunniteltu kuljettamaan alle 20-bittistä signaalia, 4 bittiä on varattu muuhun käyttöön. S/PDIF on suunniteltu pääasiassa alle 20-bittisille signaaleille, mutta mikään ei estä kuljettamasta 24-bittistä signaalia, toisin kuin AES/EBU:ssa. Signaalin näytteenottotaajuus voi olla jopa 192 kilohertsiä.
S/PDIF käyttää myös alkeellista kopioinninrajoitustekniikkaa, Serial Copy Management Systemiä (SCMS); se ei salaa tai sotke signaalia kuten uudemmat järjestelmät, vaan asettaa signaalille niin sanotun "kopiointibitin". Se voi rajoittaa kopioinnin joko yhteen kappaleeseen (11), kieltää sen kokonaan (10) tai sallia rajoituksettoman kopioinnin (00). Elektroniikkaharrastelehti Elektor julkaisi 1990-luvulla rakennusohjeet laitteeseen jolla voitiin optisesta S/PDIF-signaalista muuttaa kopiointibitti aina kopioinnin sallivaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
epanorama.net: S/PDIF Interface
DJ Greaves: About SP-DIF or S/PDIF
Saanijärvi

Saanijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Saanijärvi, järvi Jyväskylässä
Saanijärvi, järvi Pihtiputaalla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Saaninkosken ruukki

Saaninkosken ruukki sijaitsi Pihtiputaalta Saaninjoen Saaninkoskessa ja se oli toiminnassa 1845–1870. Ruukin perusti uusikaarlepyyläinen kauppias Gustaf Adolf Lindqvist ja siihen kuului harkkohytti, kankivasarapaja ja ahjo. Ruukki sai toimintaprivilegionsa vuonna 1845 mutta se rakennettiin nähtävästi jo 1841–1842. Ruukin käyttämä järvimalmi tuli Saaninjärvestä, Elämäjärvestä ja Alvajärvestä.
Ruukin harkkohytti ja pato uudistettiin vuonna 1855 ja se toimi 1855–1863 Padasjoella sijainneen Vierun ruukin apuruukkina toimittaen sinne harkkorautaa. Harkkohytti lopetti toimintansa 1870 ja se purettiin 1873. Ruukin entisessä kankivasarapajassa toimi vielä jonkin aikaa ruukin lakkauttamisen jälkeen tamppilaitos ja pärehöylä.
Ruukin rakennukset ja rakenteet ovat lähes kokonaan hävinneet. Saaninjoen keskellä olevassa saaressa on jäänteitä ruukin padosta ja ruukin tullijauhomylly on edelleen jäljellä Saaninkosken etelärannalla.
Roberto M. Levingston

| Roberto Marcelo Levingston |
| --- | --- |
 Roberto M. Levingston vuonna 1970.
Argentiinan presidentti
 1970–1971  
Edeltäjä:  Juan Carlos Onganía
Seuraaja:  Alejandro A. Lanusse
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1920
Kuollut: 17. kesäkuuta 2015 (95 vuotta)
Ammatti:  sotilas
Tiedot
 Nimikirjoitus
Roberto Marcelo Levingston Laborda (10. tammikuuta 1920 – 17. kesäkuuta 2015) oli argentiinalainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuodesta 1970 vuoteen 1971. Kun sotilasjuntta syrjäytti Juan Carlos Onganían kesäkuussa 1970, se kutsui Washingtonissa komennuksella olleen Levingstonin presidentiksi. Hänkään ei saanut inflaatiota kuriin. Terroristiset iskut kiihtyivät, ja Levingston joutui vuorostaan kenraali Alejandro Agustín Lanussen syrjäyttämäksi.
Rokokoo Computer

| Rokokoo Computer Tommi Liimatta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. syyskuuta 2016
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 47.03
 Levy-yhtiö: Diu Dau Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 43.
Tommi Liimatan muut julkaisut
| Tropical Cocktail 2006 | Rokokoo Computer 2016 |   |
Rokokoo Computer on Tommi Liimatan kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin 9. syyskuuta 2016 levymerkillä Diu Dau Records. Edellisten kahden albumin tapaan sen kannessa on artistin maalaama omakuva ja takakannessa taiteilijan mökkilaiturilla otettu alastonkuva. Albumin tekemisen aikaan Liimatta piti Facebookissa studiopäiväkirjaa. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43.
Albumin kappaleista 3 ensimmäistä ja viimeistä on äänittäjä Jani Viitasen tuottamia ja näistä viidessä Liimatta soittaa kaikki instrumentit.  Albumin kuusi keskimmäistä kappaletta puolestaan on The Hot Contents -nimellä soittavien Rovaniemi-taustaisten muusikoiden kanssa tehtyjä. Levyn miksaajana ja tuottajana toimi kitaristi Marko Ylianttila ja basistina toimi myös edellisellä soololevyllä mukana ollut Marko Kantola. Tommi Liimatan mukaan hänellä levyn teossa menetelmänä oli, että soittajat opettelivat ensin kappaleiden melodiat täsmälleen hänen haluamallaan tavalla, jonka jälkeen hän antoi miksaajalle ja soittajille vapaat kädet.
Kappaleesta ”Pioppi” kuvattiin musiikkivideo.
Albumi ylsi Soundin toimittajien ”Vuoden 2016 parhaat kotimaiset levyt top-20” -listan sijalle 19.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta. 1-3, 10 ja 11 sovittanut Liimatta ja Viitanen, 4-9 sovittanut Ylianttila, Kantola ja Krutsin sekä 12 sovittanut Liimatta ja Kantola.
Rococo Computer – 4.35
En tahdo mennä kotiin – 3.32
Burbujas Espaciales – 2.39
Peruskauhu – 4.28
Pioppi – 3.10
Oranssi on räjähdyksen väri – 4.28
Superjätkä – 3.35
Kallioon maalattu tunneli – 3.24
Sään salliessa – 5.45
Tähän mennessä tapahtunut (Errata) – 3.21
Kuka mä oon (ja haluanko mä edes tietää) – 4.27
Lähtökahvit – 3.39
Kokoonpano

Tommi Liimatta – laulu; kaikki soittimet (kappaleet 1–3 ja 10–11)
Marko Ylianttila – kitara, taustalaulu (kappaleet 4–9)
Marko Kantola – basso, kosketinsoittimet ja taustalaulu (kappaleet 2, 4–9 ja 12)
Tomi Krutsin – rummut (kappaleet 4–9)
+
Jani Viitanen – äänittäjä (kappaleet 1-3 ja 10-12), rumpukone (kappale 2), vocoder ja urut (kappale 11)
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Råneträsket

| Råneträsket Ráddnejávrre |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Jällivaara
Koordinaatit:  66°55′24″N, 20°34′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Rovasenjärvestä alkava Hárrejåhkå
Laskujoki:  Rånejoki 
Järvinumero:  SE743098-170943
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  360,9 m  mpy. 
Pituus:  7,598 km  
Leveys:  1,576 km  
Rantaviiva:  18,533 km  
Pinta-ala:  6,9 km²  
Valuma-alue:  209,45 km²  
Keskivirtaama:  noin 2,4 m³/s  
Saaria:  ei saaria
 fiRåneträsket 
Råneträsket (luulajansaameksi Ráddnejávrre ) on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Råneträsket on 7,6 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 690 hehtaaria eli 6,9 neliökilometriä. Se sijaitsee 25 kilometriä Jällivaarasta etelään päin. Sen alavalla seudulla on vain yksi järvelle näkyvä vaara Kaddevaara. Se sijaitsee järveltä pari kilometriä koilliseen ja se kohoaa noin 130 metrin korkeuteen järvestä. Selkeäpiirteisestä rantaviivasta erottuu kolme pientä niemeä. Pisin niemi on järven kaakkoispäässä sijaitseva Kiviniemi, jonka sivulta alkaa järven laskujoki Rånejoki. Järven ympäristössä metsämat ja suomat vaihtelevat ja osa metsistä on avohakattuja. Järven koillisrannassa on kartan mukaan lähes 50 rakennusta, mutta niitä voi olla lähes 70. Ne saattavat olla joko vapaa-ajan asuntoja tai vuokramökkejä . Niiden luokse on rakennettu tie Jällivaaraan johtavalta maantieltä.
Luontoarvoja

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,9 %), turve (37,9 %), hiekka tai sora (0,2 %) ja kallio (0,8 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Järvestä saa ainakin haukea, särkeä, ahventa, siikaa ja harjusta . Järveltä muutama kilometri länteen päin sijaitsee Mudduksen kansallispuisto.
Vesistösuhteet

Råneträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuoman lähialueeseen . Järvi on lasku-uomansa lähdejärvi, sillä lasku-uoma alkaa järvestä heti Rånejoen nimisenä. Se ei kuitenkaan ole vesistöalueensa pääuoman alkulähde, sillä yläjuoksulla pääuoma katsotaan kuuluvan Rovasenjärvestä alkavalle Hárrejåhkålle. Järven valuma-alueen pinta-ala on 209,45 km², mutta Hárrejåhkån osuus siitä on 144,04 km² ja järven muille uomille jää vain 65,41 km². Niitä ovat Gibmejåhkå, joka on Kipmejärven lasku-uoma, Ahojoki, jonka valuma-alueella sijaitsee Pallimjärvi ja joka laskee järven kaakkoispäähän, lounaisrantaan laskeva Giddejávrren laskujoki Giddejåhkå, sekä Pulvekvuomasta tuleva lounaisrantaan laskeva oja. Suurin joki Hárrejåhkå tulee järven luoteispäähän. Järven luusuassa Rånejoen keskivirtaaman arvioidaan olevan 2,39 m³/s . Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Lähteitä > Huomautuksia

1 2  Järven virtaamana luusuassa on käytetty vesistöviranomaisten vuosina 1981–2010 julkaisemien kuukausittain laskettujen keskivirtaamien keskiarvoa.
1 2 3  Asia on luettu ruotsinkielisestä wikipediasta artikkelista sv:Råneträsket.