stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bajazet
Synopsis > Kolmas näytös

Bajazet ja Asteria aikovat tappaa itsensä Bajazetin kätkemän myrkyn avulla ('Veder parmi, or che nel fondo'). Andronico kerää rohkeutensa ja nousee uhmaamaan Tamerlanoa ja kertoo tälle rakkaudestaan Bajazetin tytärtä kohtaan. Keisari tuntee tulleensa nöyryytetyksi ja julistaa tappavansa Bajazetin sekä tuomitsevansa Asterian orjuuteen, pöytiä tarjoilemaan ('Barbaro traditor'). Andronico murehtii kohtaloaan ('Spesso tra vaghe rose'). Tamerlanon juhlapäivällisellä Asteria käyttää tilaisuutta hyväkseen ja kaataa tyrannin pikariin myrkkyä. Edelleen naamioitu Irene kuitenkin huomaa tämän suunnitelman ja estää sen paljastaen samalla oman identiteettinsä. Tamerlano osoittaa kiitollisuuttaan lupaamalla mennä naimisiin Irenen kanssa ja käskee Asterian haaremin orjien hakattavaksi ja isänsä katsomaan toimitusta. Bajazet raivoaa turhaan ('Verrò crudel, spietato'), ja hänen lähdettyään Irene iloitsee ('Son tortorella su verde sponda'). Hetken kuluttua saapuu uutinen Bajazetin kuolemasta - hän on myrkyttänyt itsensä. Itkevä Asteria astuu sisään ja pyytää, että hänetkin tapettaisiin. Tyrmistynyt tyranni luopuu kostonhimostaan ja armahtaa Asterian sekä Andronicon.
Harmaakultarinta

| Harmaakultarinta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Kultarinnat Hippolais
Laji::  languida
Kaksiosainen nimi
 Hippolais languida  (Hemprich & Ehrenberg, 1817) 
Katso myös
   Harmaakultarinta Wikispeciesissä   Harmaakultarinta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaakultarinta (Hippolais languida) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 14 senttimetriä, siipien kärkiväli 20–23 senttimetriä ja paino keskimäärin noin 13 grammaa. Linnun höyhenpuku on päältä harmaa ja alapuolelta valkeahko. Nokka on suora ja tukevahko. Kyynärsulkien vaaleista reunoista muodostuu siivelle paneeli. Sukupuolet ovat saman värisiä.
Esiintyminen

Harmaakultarinta esiintyy Keski-Aasiassa Kaspianmeren itäpuolella ja Persianlahden pohjoisosassa sekä paikoin Lähi-idässä Israelissa ja Kaakkois-Turkissa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 27 000–73 000 yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Laji elää karuilla, pensaikkoisilla hiekka- ja kalliomailla, etenkin tamariski- ja paatsamatiheiköissä, sekä alavilla mailla että vuoristossa 1 600 metrin korkeuteen saakka.
Lisääntyminen

Kasvinosista rakennettu kuppimainen pesä on pensaassa 0,5–2 metrin korkeudella maasta. Naaras munii 4–5 munaa. Muna painaa noin 1,79 grammaa. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto

Pääasiassa harmaakultarinta on hyönteissyöjä.
Muni : Hippolais languida
Askeleet kahdelle - Pas de deux

| Askeleet kahdelle – Pas de deux Miljoonasade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuussa 2020
 Studio : Suolahtisali
 Julkaistu: 12. helmikuuta 2021
 Formaatti: CD & LP
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 61.46
 Levy-yhtiö: Sateen Ääni, Playground
Miljoonasateen muut julkaisut
| Karkumorsian 2019 | Askeleet kahdelle – Pas de deux 2021 | Ohita intro 2023 |
Askeleet kahdelle – Pas de deux on Miljoonasateen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 12. helmikuuta 2021. Levy on julkaistu yhdessä Jyväskylä Sinfonian kanssa, ja se sisältää 11 vanhempaa Miljoonasade-kappaletta sinfoniaorkesterille sovitettuna, sekä uutuutena nimikkokappale Askeleet kahdelle, jonka nimi on viittaus balettitermiin pas de deux.
Levytyksen kapellimestarina toimi Jukka Myllys ja laulujen sovituksista vastaavat Sampo Kasurinen, Mauri Sumén ja Jyrki Heikkilä. Levy on julkaistu sekä CD:nä että LP:nä. Tupla-CD sisältää myös laulujen instrumentaaliversiot.
Kappaleet

Lapsuuden sankarille – 5.11
Ostarin helmi – 4.14
Lelukaupan häät – 5.05
506 ikkunaa – 4.19
Ruusunnuppu – 8.17
Merestä löytynyt – 4.51
Sähköinen Rouva Maa – 4.46
Tänään rakastan – 4.33
Runoilija II – 4.50
Maailma rakastaa unohtaa – 5.28
Marraskuu – 3.45
Askeleet kahdelle – 6.27
Arvostelut

Keskisuomalainen:
Kokoonpano > Miljoonasade

Tomi Aholainen ‎– piano, kosketinsoittimet, taustalaulut
Jarmo Hovi ‎– cajon, congat, tamalin, chungu marimba, zettegö, berimbau, taustalaulut
Ari Laaksonen ‎– akustinen- ja sähköbasso, taustalaulut
Matti Nurro ‎– akustinen kitara, sähkökitara, busuki ja ukulele, taustalaulut
Heikki Salo ‎– laulut
Kokoonpano > Jyväskylä Sinfonia

Jukka Myllys – kapellimestari
Harri Forstén – viulusoolo kappaleessa Maailma rakastaa unohtaa
Jyväskylä Sinfonia:
Kokoonpano > Sinfoniasovitukset

Jyrki Heikkilä – Lapsuuden sankarille, Lelukaupan häät, 506 ikkunaa, Marraskuu
Sampo Kasurinen – Ostarin helmi, Ruusunnuppu, Sähköinen Rouva Maa, Tänään rakastan, Askeleet kahdelle
Mauri Sumén – Merestä löytynyt, Runoilija II, Maailma rakastaa unohtaa
Kokoonpano > Muut tekijät

Matti Heinonen, Pro Audile Oy – musiikin äänitys ja editointi
Tomi Aholainen, North Light Music Oy – laulujen editointi
Miikka Huttunen – miksaus ja editointi
Svante Forsbäck, Chartmakers Oy – masterointi
Lauri Salo, LATE Graphic – kannet ja kuvituskuvat
Ulla Lehtosaari – kannen mehiläisvahamaalaukset
Jaakko Manninen – Miljoonasateen kuva
Maarit Kytöharju – Jukka Myllyksen kuva
Tuukka Järventausta – Jyväskylä Sinfonia kuva
Aiheesta muualla

Askeleet kahdelle – Pas de deux Discogsissa (englanniksi)
Henri Stoelen

| Mitalit> Miesten vesipallo.Maa:   Belgia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten vesipallo.Maa:   Belgia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten vesipallo.Maa:   Belgia. Olympialaiset  | Miesten vesipallo> Maa:   Belgia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Henri Stoelen (2. syyskuuta 1906 Bryssel – 1977) oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Herakleidit

Herakles ja yksi tämän pojista, Telefos. Marmoriveistos Rooman keisariajalta (1. tai 2. vuosisata).
Herakleidit (m.kreik. Ἡρακλεῖδαι, Hērakleidai; lat. Heracleidae tai Heraclidae) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa terminä Herakleesta polveutuviin henkilöihin, mutta erityisesti sitä käytetään kapeammassa tarkoituksessa Hylloksen, Herakleen Deianeiran kanssa saamasta neljästä pojasta vanhimman, jälkeläisten kohdalla.
Alkuperä

Herakleen, jonka Zeus oli alun perin tarkoittanut Argoksen, Lakonian ja Pyloksen hallitsijaksi, oli Hera juonikkaasti syrjäyttänyt, ja kaikki hänelle tarkoitetut asemat olivat liukuneet Heran suosikin, Mykenen kuninkaan Eyrustheuksen, käsiin. Herakleen kuoleman jälkeen hänen lapsensa löysivät monien vaiheiden jälkeen turvapaikan Eurystheukselta Ateenasta. Eurystheus, jonka vaatimukset näiden luovuttamisesta tulivat torjutuiksi, hyökkäsi Ateenaan, mutta hän kärsi taistelussa tappion ja sai surmansa. Näistä tapahtumista kertoo Euripideen tragedia Herakleen lapset (Hērakleidai).
Hyllos ja hänen veljensä tunkeutuivat tämän jälkeen Peloponnesokseen, mutta vuoden retken jälkeen he joutuivat perääntymään kulkutaudin vuoksi Thessaliaan. Siellä Aigimios, doorilaisten myyttinen kantaisä, jota Herakles oli auttanut sodassa lapiitteja vastaan, adoptoi Hylloksen ja antoi tälle kolmanneksen valtakunnastaan hallittavaksi.
Aigimioksen kuoleman jälkeen hänen poikansa Pamfilos ja Dymas vapaaehtoisesti alistuivat Hyllokselle, josta siten tuli doorilaisten hallitsija. Haluten valloittaa takaisin isänsä perinnön Hyllos kysyi Delfoin oraakkelilta neuvoa. Tämä kehotti häntä odottamaan "kolmatta satoa" ja marssimaan sitten Peloponnesokseen pitkin "kapeaa käytävää meren äärellä". Saamansa neuvon mukaisesti hän kolmantena vuonna hyökkäsi Korintin kannasta pitkin Atreusta, Eurystheuksen seuraajaa, vastaan, mutta tuli Ekhemoksen, Tegean kuninkaan, surmaamaksi kaksinkamppailussa. Toinen ja kolmas yritys tehtiin Kleodaioksen komennossa ja neljäs Aristomakhoksen. Jokainen näistä epäonnistui yhtä surkeasti.
Herakleidien paluu – doorilaisten maahantunkeutuminen

Lopulta Temenos, Kresfontes ja Aristodemos, Aristomakhoksen pojat, valittivat oraakkelille, että tämän neuvot olivat osoittautuneet kohtalokkaiksi niille, jotka olivat yrittäneet niitä noudattaa. He saivat vastauksen, että "kolmas sato" tarkoitti "kolmatta sukupolvea", ja että "kapea käytävä" oli Rhiumin salmi. Tämä mukaisesti he rakensivat laivaston Naupaktoksessa, mutta ennen kuin he pääsivät purjehtimaan Aristodemos sai surmansa salamasta ja laivasto tuhoutui, koska yksi herakleideista oli tappanut akarnanialaisen ennustajan.
Oraakkeli neuvoi Temenosta tarjoamaan sovitusuhrin ja karkottamaan murhaajan kymmeneksi vuodeksi. Lisäksi hänen tuli etsiä kolmi-silmäinen oppaakseen. Matkalla takaisin Naupaktokseen Temenos törmäsi aitolialaiseen Oksylokseen, jonka hevonen oli menettänyt toisen silmänsä nuolesta, ja välittömästi värväsi tämän palvelukseensa. Herakleidit korjasivat aluksensa, purjehtivat Antirrhioniin ja sieltä edelleen Rhioniin Peloponnesoksella. Ratkaiseva taistelu käytiin niemimaata pääasiassa hallinneen Teisamenoksen, Oresteen pojan, kanssa, joka löytiin ja voitettiin. Tämä valloitus on perinteisesti ajoitettu kuusikymmentä vuotta Troijan sodan jälkeen.
Herakleidit, joista siten tuli käytännössä Peloponnesoksen hallitsijoita, siirtyivät jakamaan alueita keskenään. Temenos sai Argoksen, Prokles ja Eurysthenes, Aristodemoksen kaksoispojat, Lakonian ja Kresfontes Messenian. Hedelmällinen Elis oli sopimuksella varattu Oksylokselle.
Henri Sorvali

| Henri Sorvali> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1978 (ikä 45) Helsinki
Muusikko
Taiteilijanimi:  Trollhorn, The Sieg Heil Man, Necrotron
Tyylilajit:  folk metal, viikinkimetalli, black metal, dark metal
Soittimet:  kitara, koskettimet, basso, munniharppu, harmonikka, tinapilli, nokkahuilu
Yhtyeet:  Moonsorrow, Finntroll, Lakupaavi, The Wicked
Levy-yhtiöt:  Plasmatica Records, Spinefarm Records
Aiheesta muualla
www.trollhorn.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Henri Antti Viljami ”Trollhorn” Sorvali (s. 19. lokakuuta 1978 Helsinki) on suomalainen multi-instrumentalisti, joka soittaa metallimusiikkiyhtyeissä Moonsorrow ja Finntroll. Sorvali soittaa näissä kokoonpanoissa päätoimisesti kitaraa, koskettimia ja laulaa, mutta on soittanut useille levytyksille myös muun muassa munniharppua, harmonikkaa, tinapilliä sekä nokkahuilua.
Sorvali perusti Moonsorrow’n serkkunsa Ville Sorvalin kanssa vuonna 1995 ja liittyi Finntrolliin kosketinsoittajaksi taiteilijanimellä Trollhorn vuonna 1998. Sorvali on molempien yhtyeiden pääasiallinen säveltäjä.
Sorvali on toiminut myös black metal -yhtye Barathrumin kosketinsoittajana. 1990-luvun lopulla hän soitti koskettimia myös muutamilla The Rasmuksen keikoilla. Sorvali on vieraillut myös Ensiferumin debyyttialbumilla ja osallistunut Moonsorrow’n humoristiseen sivuprojektiin Lakupaavi useimpien muiden sen jäsenten ohella.
Sorvalia inspiroivat Anthrax, Bal-Sagoth, Bathory, Cannibal Corpse, Darkthrone, Helheim, Maze of Torment, Merciless ja Thyrfing. Hänen idoleitaan ovat Frank Zappa, Danny Elfman ja Jeremy Soule. Folk- ja elokuvamusiikkivaikutteet ovat selvästi havaittavissa hänen sävellyksistään. Hänen isänsä on edesmennyt muusikko ja musiikinopettaja Urpo ”Upi” Sorvali.
Sorvali on taidekollektiivi Strong Scene Productionsin puhemies ja jäsen. Kollektiivi tunnetaan parhaiten maaliskuussa 2015 tekemästään vastamainoskampanjasta ruotsalaisen H&M-vaateketjun hevimallistoa kohtaan.
Sorvali on osallistunut pääasiassa sävellystyöhön, mutta hän on tehnyt myös joitakin sanoituksia Moonsorrow’lle ja Wickedille. Hän kirjoittaa myös omaa musiikkiblogia.
Hakojärvi (Töysä)

| Hakojärvi |
| --- | --- |
 Hakojärvi
 Koordinaatit: 62°36.160′N, 23°54.441′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alavus
Entinen kunta:  Töysä
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Postinumero:  63680
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakojärvi on noin 500 asukkaan kylä Etelä-Pohjanmaalla Alavuden kaupungissa entisen Töysän kunnan alueella. Se sijaitsee Töysän ja Ähtärin välillä. Hakojärven kylä valittiin ensimmäiseksi Vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi vuonna 1996. Hakojärvellä on aiemmin toiminut Töysän rautatieasema, joten se tunnetaan vanhemmissa kartoissa usein myös nimellä Töysän asema.
Sijainti

Hakojärvi sijaitsee valtatie 18:n varrella. Kylän keskuksena pidettävältä kyläkoululta on matkaa Töysän kirkonkylään n. 5 kilometriä ja Ähtärin keskustaan n. 12 kilometriä. Vaikka Hakojärvellä ei ole kauppoja tai muita palveluita, kylä houkuttelee nuoria lapsiperheitä asukkaikseen hyvän sijaintinsa ja luonnonrauhan vuoksi. Kylän keski-ikä onkin 35 vuotta, jonka vuoksi koulun oppilasmäärä on kaksinkertaistunut 20 vuodessa. Myös kylällä vallitseva hyvä yhteishenki ja Kyläyhdistys sekä halvat tonttihinnat ovat olleet tukemassa Hakojärven kylän kehitystä.
Hakojärven kylässä sijaitsee myös järvi nimeltään Hakojärvi, jonka saaressa nimeltään Isosaari sijaitsee entinen seurakunnan leirikeskus Isosaari.
Kyläyhdistys

Hakojärven kylän hieman syrjäinen sijainti on ollut osaltaan vaikuttamassa kyläläisten talkoohenkeen. Kun kaikkea ei ole saatu itsestään, on pienen kyläyhteisön ollut pakko tehdä itse. Sitkeät ja talkoohenkiset kyläläiset ovat saaneet paljon aikaan yhdessä. Hakojärven kylällä on ollut kylätoimintaa jo 1940-luvulta lähtien. Kylätoimikunnan nimellä aluksi toiminut järjestö on alkanut 1980-luvulla toden teolla toimimaan. Vuonna 1984 rakennettu Jouttilan mökki on yksi suurimmista Kylätoimikunnan aikaansaannoksista. Se on rakennettu kylällä sijaitsevan Jouttilammen läheisyyteen. Mökki toimi aluksi paitsi vuokratilana myös kokoontumispaikkana. Sitä on paranneltu vuosien saatossa ja sen yhteyteen on talkoovoimin rakennettu muun muassa sauna, uimapaikka sekä aittarakennus. Nykyisin Hakojärven Kyläyhdistys vuokraa mökkiä lomalaisten käyttöön ympäri vuoden. Jouttilan mökki ja sen alue uimarantoineen on siirtynyt yksityis omistukseen.
Kylätoimikunta on ollut hankkimassa kylälle myös muun muassa uimarantaa Jouttilammelle sekä katuvaloja ja pallokenttää. 1980-luvun loppupuolelta asti kylällä on julkaistu vuosittain kylän oma joululehti Hakojärven Joulu. Hakojärveläiset ovat myös touhunneet paljon yhdessä. Kyläläiset ovat kokoontuneet usein yhteen milloin missäkin merkeissä. On pidetty pääsiäiskokkoa, joulujuhlia, äitienpäiväjuhlia ja muita tapahtumia. Kylällä tehtiin kokeilumielessä myös pettuleipää.
Vuonna 1995 kylätoiminta virallistettiin ja yhdistyksen nimeksi otettiin Hakojärven Kyläyhdistys. Kyläläiset alkoivat puuhaamaan koulun yhteyteen liikuntasalia, jota kunnalla ei olisi ollut varaa rakennuttaa. Yhteistoimin saatiin rahoitus, talkoovoima ja materiaalit hankittua ja vuonna 1996 oli Hakojärven Kylätalo valmis. Kylätalo toimii liikuntasalina, mutta siellä voi myös kokoontua ja järjestää juhlia.
Kyläläiset rakensivat osittain talkoovoimin Hakojärven koulun kentälle jääkiekkokaukalon. Hakojärveläiset huoltavat sitä pääosin itsenäisesti. Kaukalon läheisyyteen rakennettiin myös katettu matonpesupaikka talkoovoimin.
Kyläyhdistyksen alaisuudessa toimi muutaman vuoden ajan kotiapu, mutta sen toiminta lakkautettiin vuoden 2006 alussa. Kesäisin kylällä toimii oma kioski Kyläyhdistyksen voimin.
Kyläkoulun välittömään läheisyyteen on rakennettu Hakota -kota sekä ulko WC ja klapivarasto.
Kyläkoulun välittömään läheisyyteen on rakennettu valaistu kuntoportaikko, laskettelu mäen oikean puoleiseen sivustaan. Kuntoportaat ovat kovassa käytössä ja puolessa välin on levähdysalue jossa penkki/pöytäryhmä. Portaissa on myös ajanotto ja näyttötaulu.
Muuta

Aikoinaan Suomen vanhin asukas Hilda Häkkinen asui suuren osan elämästään Hakojärvellä.
Ähtärin ja sen ympäristön rauhanyhdistyksen toimitilat sijaitsevat Hakojärvellä.
Hakojärven kylällä on myös Nuorisoseuran talo ja Raittiustalo. Nuorisoseuran talo ei ole käytössä ja on yksityisomistuksessa. Raittiustalossa on toimintaa ja sitä voi myös vuokrata esimerkiksi juhlia varten.
Hakojärvellä pidetään vuosittain LuoMusa-tapahtuma. Tapahtuma pidettiin aiemmin nimellä Luomu-maatalousnäyttelyt (vuosina 1994–2000)
Aiheesta muualla

Hakojärven verkkosivu
Hakojärven koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Luomusa-tapahtuman kotisivut
Heimoturnaus

Lauri Taipale (vas.) vie Suomen johtoon Viroa vastaan. Keskellä kotijoukkueen Evald Tipner.
Heimoturnaus (vir. Turaani turniir) oli 8.–10. elokuuta 1934 Tallinnassa järjestetty jalkapalloturnaus, johon osallistuivat Viron, Suomen ja Unkarin jalkapallomaajoukkueet. Heimoaatteen ohella turnauksella juhlistettiin Viron jalkapalloliiton 25-vuotisjuhlia. Turnauksen voitti Suomi, joka lehdistössä julistettiin ”suomalais-ugrilaiseksi jalkapallomestariksi”. Unkaria edusti amatöörijoukkue, minkä vuoksi Unkarin jalkapalloliitto ei laske turnausta A-maaotteluiksi.
Juhlaseremoniat pidettiin ennen Unkarin ja Suomen ottelua. Joukkueet marssivat stadionille ryhdikkäästi lippujensa perässä, jonka jälkeen kuultiin puheita. Kunniavieraana oli Viron presidentti Konstantin Päts. Suomen Palloliittoa edustaneen Kaarlo Soinion kerrottiin pitäneen ”heimohenkisen” puheen. Turnaukseen liittyi myös Töölön pallokentällä pelattu Suomen ja Viron B-maajoukkueiden ottelu, joka päättyi Viron 2–0-voittoon.
Tilastot > Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Suomi | 2 | 1 | 1 | 0 | 6 | 5 | +1 | 3  |
| 2 |  Viro | 2 | 0 | 2 | 0 | 3 | 3 | 0 | 2  |
| 3 |  Unkari | 2 | 0 | 1 | 1 | 6 | 7 | −1 | 1  |
Tilastot > Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. elokuuta 1934 |  Viro | 1–1 (0–1) |  Suomi | Kadrioru staadion, Tallinna |  |
| 18.30 | Siimenson  60' |  | Taipale  20' | Yleisömäärä: 5 000 Tuomari:  Ragnar Bäckström  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. elokuuta 1934 |  Suomi | 4–3 (2–2) |  Unkari | Kadrioru staadion, Tallinna |  |
| 18.30 | Taipale  12'   Kylmälä  36'   Malmgren  71'  72' |  | Bihámy  11'   Kiss  30'   Keszei  88' | Yleisömäärä: 3 000 Tuomari:  Ragnar Bäckström  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. elokuuta 1934 |  Unkari | 2–2 (1–1) |  Viro | Kadrioru staadion, Tallinna |  |
| 18.30 | Keszei  24'  54' |  | Kuremaa  37'   Neeris  71' (rp.) | Yleisömäärä: 6 000 Tuomari:  Ragnar Bäckström  |     |
Tilastot > Maalintekijät

László Keszei
Jarl Malmgren
Lauri Taipale
Béla Bihámy
Gyula Kiss
Richard Kuremaa
Yrjö Kylmälä
Valter Neeris
Georg Siimenson
Hietatylli

| Hietatylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  marginatus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius marginatus  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Hietatylli Wikispeciesissä   Hietatylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hietatylli (Charadrius marginatus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää suuren osan Saharan eteläpuolista Afrikkaa aina mantereen eteläkärkeen saakka. Alalaji tenellus elää vain Madagaskarilla. Siitä tunnetaan kaikkiaan neljä alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Kapmaasta 1818.
Heiti Talvik

Heiti Talvik
Heiti Talvik (9. marraskuuta 1904 Tartto, Viro – 18. kesäkuuta 1947 Tjumenin alue, Neuvostoliitto[lähde? ]) oli virolainen ekspressionistinen runoilija. Hän kuului kirjailijaryhmä Arbujadiin.
Elämä

Heiti Talvikin isä oli lääkäri ja äiti pianisti. Vuonna 1924 Talvik lopetti yllättäen koulun ja siirtyi työskentelemään Kohtla-Järven öljyliuskekaivoksille. Samanaikaisesti hän kirjoitti runoja, joita hän lähetti kulttuurilehti Loomingin päätoimittajalle Friedebert Tuglasille. Talvik valmistui vuonna 1926 Pärnun iltalukiosta ja opiskeli 1926–1934 Tarton yliopistossa filosofista kerrontaa.[lähde? ]
Talvik omistautui vuodesta 1928 lähtien enemmän lyriikalle. Hän julkaisi 1934 ensimmäisen runokokoelmansa Palavik (suom. kuume), jonka ansiosta hänestä tuli tunnetuin virolainen runoilija ja kirjailijaryhmä Arbujadin jäsen. Kerhon jäseniin kuului myös runoilija Betti Alver, ja Talvik ja Alver avioituivat vuonna 1937[lähde? ].
Neuvostoliiton miehitettyä Viron Talvik joutui Siperiaan, jossa jäljet katosivat. Hänen uskotaan kuolleen kesäkuussa 1947 karkotuksen yhteydessä. Haudan sijaintia ei tiedetä.[lähde? ]
Julkaisut

Palavik, 1934
Kohtupäev, 1937
Julkaisut > Postuumisti

Legendaarne, 2004, kokoomateos Talvikin runoista ja muista teksteistä
Julkaisut > Suomennettuja runoja

Talvikin runoja on suomennettu antologioissa:
Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa , toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, 1981
Orjien kuoro
Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia , toim. Elsa Haavio, 1940
Dies irae (Dies irae), suom. Matti Kuusi, runo saman nimisestä sarjasta
Runoilija, suom. Matti Kuusi
Suossa, suom. Matti Kuusi, runo saman nimisestä sarjasta
Vapautuminen, suom. Lauri Viljanen
Yö, suom. Matti Kuusi
Hieronta

Selkähierontaa.
Hieronta pohjautuu potilaan huolelliseen anamneesiin haastattelun, inspektionselvennä, palpoinninselvennä ja nivelten liikeratojen tutkimisen avulla. Hieronnan perusotteita ovat sively, hankaus, pusertelu, täristys ja ravistelu sekä taputtelut. Erikoistekniikoita ovat muun muassa vipuvarsihierontaselvennä ja poikittaishierontaselvennä sekä fasciatekniikatselvennä. Esihoitona voidaan käyttää esimerkiksi kylmä- tai lämpöhoitoja. Hyvä anatomian (luusto, hermosto, lymfanestekierto, lihaksisto, nivelet) tuntemus on välttämätöntä hierontatyössä. Hierontaan kuuluu myös potilaan ohjaus ja neuvonta sekä käynnin dokumentointi ja salassapitovelvollisuus. Tieteellistä näyttöä hieronnan vaikuttavuudesta on muun muassa subakuutinselvennä ja akuutin selkäkipupotilaan hoidossa yhdistettynä terapeuttiseen harjoitteluun ja ohjaukseen.
Koulutettu hieroja on nimikesuojattu, joten sitä saa Suomessa käyttää vain näyttötutkinnon hyväksytyn suorittamisen ja Valviran hyväksynnän jälkeen. Tällöin on oikeutettu myös potilasvakuutuksen käyttämiseen sekä ammatinharjoittamiseen arvonlisäverovapaasti.