stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rock and Roll Hall of Fame
Kunniagalleria > Luettelo henkilöistä, jotka on valittu useamman kerran Rock and Roll Hall of Fameen

|  | Nimi | Ensimmäinen | Vuosi | Toinen | Vuosi | Kolmas | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Clapton, EricEric Clapton | Yardbirds The Yardbirds | 1992 | Cream | 1993 | Sooloura | 2000 |
|  | Beck, JeffJeff Beck | Yardbirds The Yardbirds | 1992 | zzzzz Sooloura | 2009 |  |  |
|  | Carter, JohnnyJohnny Carter | Flamingos The Flamingos | 2001 | Dells The Dells | 2004 |  |  |
|  | Crosby, DavidDavid Crosby | Byrds The Byrds | 1991 | Crosby, Stills & Nash | 1997 |  |  |
|  | Harrison, GeorgeGeorge Harrison | Beatles The Beatles | 1988 | zzzzz Sooloura | 2004 |  |  |
|  | Jackson, MichaelMichael Jackson | Jackson Five The Jackson Five | 1997 | zzzzz Sooloura | 2001 |  |  |
|  | Lennon, JohnJohn Lennon | Beatles The Beatles | 1988 | zzzzz Sooloura | 1994 |  |  |
|  | Mayfield, CurtisCurtis Mayfield | Impressions The Impressions | 1991 | zzzzz Sooloura | 1999 |  |  |
|  | McCartney, PaulPaul McCartney | Beatles The Beatles | 1988 | zzzzz Sooloura | 1999 |  |  |
|  | McPhatter, ClydeClyde McPhatter | zzzzz Sooloura | 1987 | Drifters The Drifters | 1988 |  |  |
|  | Nash, GrahamGraham Nash | Crosby, Stills & Nash | 1997 | Hollies The Hollies | 2010 |  |  |
|  | Page, JimmyJimmy Page | Yardbirds The Yardbirds | 1992 | Led Zeppelin | 1995 |  |  |
|  | Simon, PaulPaul Simon | Simon and Garfunkel | 1990 | zzzzz Sooloura | 2001 |  |  |
|  | Stills, StephenStephen Stills | Buffalo Springfield | 1997 | Crosby, Stills & Nash | 1997 |  |  |
|  | Strain, Sammy Sammy Strain | The O’Jays | 2005 | Little Anthony & The Imperials | 2009 |  |  |
|  | Young, NeilNeil Young | zzzzz Sooloura | 1995 | Buffalo Springfield | 1997 |  |  |
|  | Dave Grohl | Nirvana | 2014 | Foo Fighters | 2021 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rock and Roll Hall of Fame Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  Structurae 
Henkilöt:  Trove
Nicaraguan kanava

Nicaraguan kanavan reitti merkittynä sinisellä
Nicaraguan kanava on suunniteltu kanava Nicaraguassa. Se yhdistäisi Tyynenmeren ja Atlantin toisiinsa ja kilpailisi siten Panaman kanavan kanssa. Kanavasta tulisi yhteensä 276 kilometriä pitkä ja se kulkisi Keski-Amerikan suurimman makean veden altaan eli Nicaraguajärven läpi, mikä on herättänyt huolta.
Rakennustöiden oli alun perin tarkoitus alkaa 22. joulukuuta 2014 ja valmistua vuonna 2020. Nicaraguan hallinto kertoi vuoden 2015 lopulla lykkäävänsä rakennustöiden alkua vuoden 2016 loppupuolelle. Projektin arvioitiin maksavan 50 miljardia dollaria. Urakan sai kiinalaisen miljardööri Wang Jingin johtama sijoittajaryhmä.
Projektin aloituspuheissa Wang Jin kaavaili Nicaragualle vaurasta tulevaisuutta kanavan ansiosta, mutta vuonna 2015 hän menetti ison osan miljardiomaisuudestaan. Vuonna 2016 aloitettiin kaivuutöitä, mutta vuoteen 2018 mennessä ne ja kanavalle johtavien teiden rakennustyömaat pysähtyivät.
Toukokuussa 2024 Nicaraguan kansalliskongressi peruutti Wangin sijoittajaryhmälle myönnetyn projektiluvan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicaraguan kanava Wikimedia Commonsissa
Uddevallan kunta

| Uddevallan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Keskustaajama:  Uddevalla
Kuntakoodi:  1485
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  637,66 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  57 122
 – Väestötiheys:  89,6 as./km²
 
 www.uddevalla.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uddevallan kunta (ruots. Uddevalla kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Bohusläniin. Kunnan keskustaajama on Uddevalla.
Kunnan maapinta-ala on 637,66 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 57 122 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 80,04 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 12,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1862 kuntauudistuksen astuessa voimaan nykyisen Uddevallan kunnan alueella sijaitsi Uddevallan kaupunki ja 11 pitäjää, joista tehtiin maalaiskuntia. Vuonna 1944 Bäven maalaiskunta liitettiin Uddevallan kaupunkiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Forshälla (ei muutosta)
Lane-Ryr (ei muutosta)
Ljungskile (Ljung, Grinneröd ja Resteröd)
Skaftö (Grundsund, Fiskebäckskil, Bokenäs ja Dragsmark)
Skredsvik (Skredsvik, Herrestad ja Högås)
Uddevallan kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa edellä mainitut kunnat yhdistettiin kaupungin kanssa nykyiseksi Uddevallan kunnaksi. Osa Skaftöstä (Grundsund ja Fiskebäckskil) liitettiin kuitenkin Lysekilin kuntaan.
Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Uddevallan kaupungin vaakuna. Myös Ljungskilen maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Ljungskilen maalaiskunta
Väestönkehitys

| Uddevallan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 34 533 | 34 533 |
| 1955 | 1955 |    | 38 253 | 38 253 |
| 1960 | 1960 |    | 44 960 | 44 960 |
| 1965 | 1965 |    | 47 336 | 47 336 |
| 1970 | 1970 |    | 47 725 | 47 725 |
| 1975 | 1975 |    | 46 861 | 46 861 |
| 1980 | 1980 |    | 46 032 | 46 032 |
| 1985 | 1985 |    | 45 816 | 45 816 |
| 1990 | 1990 |    | 47 345 | 47 345 |
| 1995 | 1995 |    | 49 003 | 49 003 |
| 2000 | 2000 |    | 48 971 | 48 971 |
| 2005 | 2005 |    | 50 314 | 50 314 |
| 2010 | 2010 |    | 51 868 | 51 868 |
| 2015 | 2015 |    | 54 180 | 54 180 |
| 2020 | 2020 |    | 56 787 | 56 787 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 7 663 | 14,1 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 2 333 | 4,3 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 3 872 | 7,1 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 40 312 | 74,4 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 572 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 784 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 184 052 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 62 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,2 %
18–64-vuotiaat: 59,4 %
65 vuotta täyttäneet: 20,4 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,0 | 1,0 |
|   | jalostus | 17,8 | 21,4 |
|   | palvelut | 80,1 | 76,5 |
|   | tuntematon | 1,1 | 1,1 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 23 548 | 23 835 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 98,8 |  |
Taajamat

Kunnassa on 10 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 76,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 12 071 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Uddevalla | 31 212 |
| 2 | Ljungskile | 3 375 |
| 3 | Herrestad | 2 583 |
| 4 | Sunningen | 742 |
| 5 | Ammenäs | 544 |
| 6 | Hogstorp | 373 |
| 7 | Fagerhult | 353 |
| 8 | Lanesund och Överby | 347 |
| 9 | Utby | 267 |
| 10 | Svenshögen* | 1 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Svenshögenin taajamassa on 421 asukasta, ja se kuuluu lähes kokonaan Stenungsundin kuntaan. Herrestadin taajaman nimenä on joskus ollut myös Kissleberg.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Backa
Berg
Berg + Skogen + Kamperöd
Buslätt
Bången
Ekholma
Eriksberg
Grinneröd
Hog + Strand
Holma
Jordfall och Fossen och Myren
Kolvik västra och Tungan
Lane-Ryr
Ljungs-Berg
Restenäs
Resteröd Rannebergsbukten
Skaveröd*
Skredsvik
Smedseröd
Strand + Bräcke+Råssbyn
Strandskogen
Sundsandvik
Sörberget
Tegen + Grötån*
Ulvesund
Västerby och Sjöskogen
Västra delen av Kristevik + del av Sund
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Skaveröd kuuluu osin myös Munkedalin kuntaan ja Tegen + Grötån osin myös Stenungsundin kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Lanesund + Svälte
Smedseröd
Utby
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Uddevallan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Uddevalla 1 (20 valtuutettua)
Uddevalla 2 (22 valtuutettua)
Uddevalla 3 (19 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Uddevallan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 8 | 7 | 10 | 12 | 11 | 9 | 11 | 10 | 11 | 9 | 14 | 16 | 9 | 9 |  |
|   | Keskustapuolue | 15 | 16 | 14 | 12 | 8 | 8 | 7 | 6 | 3 | 4 | 3 | 3 | 2 | 4 |  |
|   | Liberaalit | 8 | 7 | 7 | 4 | 9 | 7 | 6 | 4 | 3 | 6 | 4 | 4 | 4 | 4 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 4 | 1 | 7 | 7 | 4 | 4 | 4 | 4 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 5 | 3 | 6 | 4 | 3 | 0 | 4 | 4 | 3 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 27 | 26 | 27 | 30 | 28 | 28 | 23 | 28 | 22 | 23 | 20 | 22 | 21 | 16 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 3 | 5 | 3 | 3 | 3 | 3 | 4 | 6 | 11 | 9 | 3 | 3 | 6 | 4 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 6 | 9 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 12 | 2 | 5 | 8 |  |
|   | Yhteensä  | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 | 61 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Bokenäsin piiri
Bäven piiri
Dragsmarkin piiri
Forshällan piiri
Grinnerödin piiri
Herrestadin piiri (Bohuslän)
Högåsin piiri
Lane-Ryrin piiri
Ljungin piiri (Bohuslän)
Resterödin piiri
Skredsvikin piiri
Uddevallan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Uddevalla
Ljungskile
Bokenäset
Herrestad
Lane-Ryr
Bäve
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Bohusläns regemente* (Uddevalla militärförsamling)
Bokenäs
Bäve
Dragsmark
Forshälla
Grinneröd
Herrestad
Högas
Lane-Ryr (Ryr, Norra Ryr)
Ljung
Resteröd
Skredsvik
Uddevalla
Seurakunnat > Kirkot

Bokenäsin vanha kirkko
Bokenäsin uusi kirkko
Djurhultin kappeli
Dragsmarkin kirkko
Forshällan kirkko
Grinnerödin kirkko
Herrestadin kirkko
Högåsin kirkko
Lane-Ryrin kirkko
Ljungin vanha kirkko
Ljungin kirkko
Resterödin kirkko
Skredsvikin kirkko
Uddevallan kirkko
Åh kyrka
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uddevallan kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Uddevalla kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Länsi-Götanmaan läänin kunnat
Kartta Uddevallan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Anton Hasari

Anton Hasari (26. elokuuta 1879 Viipuri – 29. tammikuuta 1947) oli suomalainen rakennusmestari.
Anton Hasari sai päästötodistuksen Helsingin teollisuuskoulun huone- sekä tie- ja vesirakennusosastoilta vuonna 1910. Hän opiskeli englanninkieltä, matematiikkaa ja rakennusoppia Valparaison yliopistossa Yhdysvalloissa 1907–1908 ja teki Suomen Rakennusmestariliiton stipendiaattina opintomatkan Yhdysvaltoihin 1913–1914 tutustuakseen insinöörien F. W. Taylorin, Gilbrethin ja Thompsonin luona tieteelliseen työnjohtoon. Matkalta palattuaan hän piti aiheesta rakennusmestarien kokouksissa useita esitelmiä ja julkaisi selostuksia alan ammattilehdissä.
Hasari oli aluksi rakennusmestarina Lahdessa, sitten hankolaisen Oy Granitin Moskovan-osaston palveluksessa 1912–1916, insinööri Aleksanteri Huurin palveluksessa Pietarissa ja Virossa 1916–1917 ja Oy Constructorin palveluksessa Salon raakasokeritehtaalla. Hän toimi asunto-osakeyhtiöiden perustajana sekä yhdessä Arkkitehtitoimisto Frosterus & Gripenbergin kanssa rakensi 10 yhtiötaloa vuosina 1920–1928 toimien niissä työnvalvojana ja isännöitsijänä. Hän oli rakennustoimisto Hasari & Tshokkisen toinen omistaja. Hasari rakensi Suomen näyttelypaviljongin Antverpenin kansainväliseen näyttelyyn 1930. Vuonna 1935 hän rakensi Suomen näyttelypaviljongin Brysselin maailmannäyttelyyn.
Hasari oli Suomen Rakenmusmestariliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1924 alkaen ja oli liiton hallituksen II varapuheenjohtajana. Hän oli Rakennusmestarien Talo Oy:n puheenjohtajana vuodesta 1932. Suomen Rakennusmestariliiton Lahden osaston sihteerinä 1911 ja Helsingin osaston varapuheenjohtajana 1925–1932, toimi sen jälkeen puheenjohtajana sekä oli Helsingin osaston edustajana Rakennusteollisuuksien Keskusvaltuustossa. Hän kuului Vakuutus Oy Louhen ja Rakentajain Kustannus Oy:n johtokuntiin. Hasari oli Suomen Asuntohypoteekkipankin arviomiehenä Helsingissä pankin perustamisesta lähtien ja toimi asiantuntijana rakennustoimintaa koskevissa asioissa. Hasari piti luentoja omaa ammattialaansa koskevista asioista eri puolilla Suomea. Hän oli välimiesoikeuden jäsenenä sekä rakentajan että rakennuttajan edustajana ja välimiesoikeuden puheenjohtajana eri puolilla Suomea.
Anton Hasari on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Julkaisuja

Rakennustyöopas; kirj. Ilmari Mannisto, Toivo Lampinen, J. M. Mäkiö, Mooses Oksanen, Väinö Leivo, Anton Hasari, Juho L. Aalto. Suomen Rakennusmestariliitto 1951
Virukset

| Virukset |
| --- | --- |

Virusten luokittelu
Kunta::  Virukset
Ryhmät
  I dsDNA-virukset  II ssDNA-virukset  III dsRNA-virukset  IV (+)ssRNA-virukset  V (-)ssRNA-virukset  VI ssRNA-RT-virukset  VII dsDNA-RT-virukset  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virus on hyvin pieni biologinen järjestelmä, joka tarvitsee isäntäsolun lisääntyäkseen. Virus voidaan luokitella elottoman ja elollisen välimaastoon. Viruksella ei ole omaa solurakennetta tai aineenvaihduntaa. Sillä on kuitenkin omaa perintöinformaatiota – samankaltaista kuin eliöillä – sekä omia proteiineja.
Virukset tunkeutuvat soluihin ja saavat ne valmistamaan uusia viruksia, jotka jatkavat uusiin soluihin. Vahingoittuneet solut usein kuolevat, ja virukset aiheuttavat isäntäeliössään usein jonkin sairauden. Lääketieteessä viruksia käytetään myös hyödyksi esimerkiksi bakteereja vastaan tai hoitavien geenien kuljettajina kohdesoluihin.
Virusten alkuperää ei tiedetä varmasti. Joidenkin teorioiden mukaan virukset ovat syntyneet soluista, mutta on myös esitetty, että ne ovat syntyneet jo ennen ensimmäistä solua.
Viruksia tutkiva mikrobiologian haara on nimeltään virologia (virusoppi). Virukset löydettiin 1800-luvun lopulla.
Etymologia

Virus on latinankielinen myrkkyä tarkoittava sana. Lääketieteessä viruksiksi kutsuttiin alun perin kaikkia taudinaiheuttajia.
Alkuperä

Virusten alkuperää ei vieläkään tunneta. Siitä on esitetty useita teorioita, mutta konsensusta ei ole saavutettu. On mahdollista, että yksi teoria on enemmän oikeassa yhdelle virustyypille ja toinen teoria toiselle virustyypille.
Yhden teorian mukaan virukset ovat soluista karkuun lähteneitä irrallisia geenipaketteja.
Toisen teorian mukaan virukset ovat kehittyneet soluista niin, että suuri osa solujen alkuperäisistä ominaisuuksista on karsiutunut pois. Tämä teoria saa vahvistusta sellaisten virusten olemassaolosta, jotka ovat keskimääräistä virusta huomattavasti suurempia. Niiden on esitetty voineen kehittyä itsenäisesti elävistä soluista. On kuitenkin myös mahdollista, että ne olisivat paisuttaneet genomiaan kaappaamalla geenejä isäntäeliöiltään.
Kolmannen teorian mukaan virukset olivat olemassa jo ennen soluja. Teoria esittää, että nykyiset yksijuosteista RNA:ta sisältävät virukset voisivat olla varhaisten RNA-molekyylien jälkeläisiä. On myös esitetty, että DNA-virukset voisivat olla aitotumallisten solujen tumien esiasteita. Esiaitotumalliset solut olisivat antaneet pysyvän sijan DNA-viruksille, joista sittemmin olisi kehittynyt nykyisen kaltainen tuma.
Löytyminen

Virusten löytymisen edellytys oli ranskalaisen mikrobiologi Charles Chamberlandin vuonna 1884 kehittämä suodatin. Se oli niin pienireikäinen, että bakteerit eivät päässeet sen läpi, mutta niitä pienemmät virukset pääsivät. Suodatinta käyttäen venäläinen biologi Dmitri Ivanovski havaitsi, että tupakanlehdistä puristettu ja suodattimen läpi pakotettu mehu kykeni edelleen saastuttamaan terveitä lehtiä. Ivanovski esitti vuonna 1892 Pietarin tiedeakatemialle, että suodattimen läpäisi ja tautia aiheutti jokin bakteerien tuottama liukoinen myrkky. Kuusi vuotta myöhemmin samanlaisia kokeita tehnyt hollantilainen Martinus Beijerinck julkaisi Ivanovskista riippumattoman johtopäätöksensä, että suodos sisälsi uudentyyppistä taudinaiheuttajaa, joka lisääntyi vain elävissä ja aktiivisesti jakautuvissa soluissa. Beijerinck piti taudinaiheuttajaa nestemäisenä, mikä säilyi yleisenä käsityksenä jonkin aikaa. Beijerinck oli myös ensimmäinen tai ainakin ensimmäisiä, joka käytti tekijästä nimitystä virus.
Saksalaiset tutkijat Friedrich Loeffler ja Paul Frosch tutkivat suu- ja sorkkatautia, ja päätyivät vuonna 1898 tulokseen, että vasikoita tartuttaa tartunnan saaneen eläimen rakkulasta valmistettu suodos. He siirsivät tautia ensimmäisestä suodoksen sairastuttamasta eläimestä seuraavaan ja siitä taas seuraavaan. Koska vielä sarjan viimeinenkin eläin sairastui, tutkijat päättelivät, että alkuperäisessä suodoksessa ollut toksiini olisi ollut jo liian laimeaa sitä sairastuttamaan, eli kyseessä täytyi olla pienikokoinen, lisääntymään kykenevä tekijä. Tutkijat havaitsivat myös, että sairastunut eläin sai pysyvän immuniteetin, ja he olivat ensimmäiset lisääntymiskyvyttömiä viruksia sisältävän rokotteen käyttäjät.
Ensimmäisenä ihmisen tautina suodattuvan tekijän aiheuttamaksi havaittiin keltakuume vuonna 1902. Vuosisadan alkuvuosikymmeninä suodattuvaa taudinaiheuttajaa epäiltiin vielä jonkinlaiseksi molekyyliksi. Yhdysvaltalainen kemisti Wendell Stanley onnistui vuonna 1935 kiteyttämään tupakan mosaiikkiviruksen. Hän uskoi aluksi, että kiteet olivat proteiinia, mutta englantilaiset tutkijat Frederick Bawden ja Norman Pirie saivat selville, että ne sisälsivät proteiinin lisäksi nukleiinihappoa. Vuonna 1939 saksalaiset tutkijat Gustav Kausche, Edgar Pfankuch ja Helmut Ruska julkaisivat ensimmäiset viruksista saadut elektronimikroskooppikuvat. Wendell Stanley ja hänen käyttämiään menetelmiä kehittäneet James Sumner ja John Northrop saivat vuonna 1946 kemian Nobel-palkinnon tutkimuksistaan.
Rakenne

Yksittäinen virus eli viruspartikkeli eli virioni (virion) sisältää joko DNA- tai RNA-rihman, eli perinnöllistä informaatiota sisältävän nukleiinihappomolekyylin, joka voi olla joko yksi- tai kaksijuosteinen. Nukleiinihappomolekyyliä ympäröi proteiinivaippa, kapsidi. Kapsidi voi olla rakenteeltaan joko sauvamainen tai monitahokas, kahdestakymmenestä säännöllisestä kolmiosta muodostuva ikosaedri. Joillakin viruksilla on kapsidin ympärillä vielä lipidivaippa, joka on peräisin isäntäsolun kalvorakenteista. On tosin olemassa viruksia, joilla lipidivaippa on proteiinivaipan sisällä. Vaippaan voi olla myös kiinnittyneenä hiilihydraatteja. Vaipalliset virukset ovat alttiimpia erilaisille ympäristön vaikutuksille, kuten kuivumiselle, happamille olosuhteille esimerkiksi suolistossa ja sappinesteelle.
Koko

Kooltaan virukset ovat yleensä muutamasta kymmenestä nanometristä satoihin nanometreihin. Virukset ovat yleensä pienempiä kuin bakteerit, mutta pienimmät bakteerit ovat pienempiä kuin suuret virukset. Yksittäisiä viruksia ei voi pääsääntöisesti havaita valomikroskoopilla, vaan niiden tarkasteluun tarvitaan voimakkaasti suurentavaa ja kallista elektronimikroskooppia.
Fyysiseltä kooltaan suurin tunnettu virus on Siperian maaperästä routarajan alapuolelta esiin kaivettu pithovirus, joka on pituudeltaan puolitoista mikrometriä (1 500 nanometriä) ja leveydeltään puoli mikrometriä (500 nanometriä). Suurin genomi, 2,5 miljoonaa emästä, on löydetty meressä elävältä Pandoravirus salinusilta.
Luokittelu

Virukset voidaan luokitella esimerkiksi niiden isäntäeliöiden mukaan. Tällöin luokittelu saattaa käsittää erikseen vaikkapa eläinten, kasvien, sienten ja bakteerien virukset. Tämäntyyppinen luokittelu johtuu virusten yksipuolisuudesta: bakteriofagit eli bakteerivirukset tunkeutuvat ainoastaan bakteereihin, bakulovirukset ainoastaan niveljalkaisiin, rabies ainoastaan nisäkkäisiin ja niin edelleen. Jotkut virukset ovat hyvin yksipuolisia: esimerkiksi HIVin isäntäsoluiksi käyvät vain tietyt veren valkosolut.
Toinen yleinen luokitteluperusta on viruksen sisältämät nukleiinihapot ja niiden juosteet.lähde? Tällöin muodostuu kaksi pääryhmää, DNA-virukset ja RNA-virukset.
Luokittelua voidaan tehdä myös viruksen muodon, koon, lipidivaipan sekä lääketieteessä usein myös potilaassa ilmenevien oireiden perusteella.lähde?
Baltimoren luokittelujärjestelmässä virukset jaetaan genomin rakenteen ja replikaatiomenetelmien perusteella seitsemään luokkaan:
dsDNA
ssDNA
dsRNA
(+)ssRNA
(−)ssRNA
ssRNA-RT
dsDNA-RT
Kansainvälinen virusluokituskomitea (ICTV) on luokitellut virukset kahdeksaan nimettyyn lahkoon (-virales) sekä yhteen lahkoihin määräämättömien heimojen ryhmään. Lahkot jakautuvat edelleen heimoihin (-viridae), sukuihin (-virus) ja lajeihin (-virus).
Bunyavirales
Caudovirales
Herpesvirales
Ligamenvirales
Mononegavirales
Nidovirales
Picornavirales
Tymovirales
määräämättömät