stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tarja Lunnas
Kilpailut/kiertueet/saavutukset

Tangoprinsessa 1989
Sinitaivas-konserttikiertue 1990
Suomen Euroviisukarsinnoissa ("Naurus sun ja katseesi sun") 1990
Tangomarkkinat-esikarsintakiertueen vetäjä 1991
Suomen Euroviisukarsinnoissa ("Kuka tykkää suukoista") 1994
mukana Syksyn Sävelessä, joka sitten diskattiin ("Seine") 1997
Ehdokkaana Emma-gaalassa Vuoden Naissolistiksi 1997
Syksyn Sävel -finalisti ("Lemmenpölyä") 1999
Syksyn Sävel -finalisti ("Paratiisisaari") 2000
Viihteellinen Joulukonsertti Jouni Kerosen kanssa 2002
Vuoden Ruskolainen Teko -tunnustus 2002
Kaukainen Ystävä – Pentti Viherluodon muistokonsertti 2005
Iskelmäkonserttikiertue (Mikko Mäkeläisen kanssa) 2005
Sony Musicin myöntämä tunnustus 250 000 myydystä levystä 2010
Ystävänpäivän hyväntekeväisyyskirkkokonsertti 14. helmikuuta, Turku, Mikaelinkirkko 2012
Arto Nuotion 60-vuotis syntymäpäiväkonsertti 9. syyskuuta Turku, Logomo 2012
Ehdolla Iskelmä-Finlandia-palkinnon saajaksi 2012
Tarja Lunnas 30 vuotta juhlakonsertti -kiertue 2019
Diskografia

1989 – Tangomarkkinat 2, kokoelma-LP
Diskografia > Omat levytykset

Rakkautes sun 1991
Soita kun tunnet niin 1993
Tarja Lunnas (single) 1994
Suurimmat hitit 1994
Kuunsiltaa 1995
Oi beibi jää 1996
Seine 1997, kultaa
Pariisin kuu (single) 1998
Pariisin kuu 1998, kultaa
Baila baila doka zuppa (single) 1999
Kultakruunu (single) 1999
Lemmenpölyä, (single) 1999
Lemmenpölyä 1999
Takatalvi (single) 2000
Paratiisisaari (single) 2000
Kaikki parhaat 2000, kultaa
Salamoi (single) 2001
Oon rakastunut (single) 2001
Oon rakastunut 2002
Meidän hehkuva hiillos (single) 2002
Ilta saapuu (single) 2003
Laivat kulkee, merta riittää (single) 2003
Suojatie/La Laila (single) 2003
Onnen tahdoin jakaa (single) 2004
Onnen tahdoin jakaa 2004, kultaa
En katso taaksepäin (single) 2005
Siniset Silmät (single) 2005
Kaikki parhaat 2 – Siniset silmät 2005
Mitä, missä, milloin (single) 2006
Tuo yksi ruusu vain 2006
Kaipaus silmissään (single) 2007
Kaipaus silmissään 2007
Onnentyttö (single) 2007
40 Unohtumatonta Laulua kokoelma 2008
Se päivä tulee kerran (single) 2008
On aika mennyt menojaan (single) 2009
On aika mennyt menojaan 2009
Legendat kokoelma 2009
Saanko luvan DVD 2010
Vaikka oot, mitä oot (single) 2010
Lasienkeli (single) 2011
Tuulen tie (single) 2012
Tarja Lunnas 40 unohtumatonta kokoelma 2013
Tuuliviiri (single) 2016
Läpi kyynelten, T. T. Purontaan kanssa (single) 2017
Helteisin helmikuu (single) 2018
Helteisin helmikuu 2018
Soljut Kuin Viini (single) 2021
Sylissä sun (single) 2023
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarja Lunnas Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanssiorkesteri Rosso joka säestää Tarjaa Wikimedia Commonsissa
Facebook-sivut
Tarja Lunnas Gramofoni Oy:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tarja Lunnaksen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Akava

| Korkeakoulutettujen työmarkkinakeskusjärjestö Akava |
| --- | --- |

Perustettu:  1950
Toimiala:  Ammattijärjestöjen keskusjärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  n. 620 000milloin?
Puheenjohtaja:  Maria Löfgren
Jäsenlehti:  Akavalainen-verkkolehti, www.akavalainen.fi
Aiheesta muualla
akava.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akava on korkeakoulutettujen keskusjärjestö, jonka liittoihin liitytään suoritetun tutkinnon tai ammatin perusteella. Akava on Suomen toiseksi suurin keskusjärjestö Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n jälkeen. Tammikuun 2024 alussa Akavalla oli yhteensä 36 jäsenliittoa ja yli 620 000 jäsentä. Vuonna 1950 perustetun Akavan suurimpia jäsenjärjestöjä ovat Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Tekniikan akateemiset TEK, Insinööriliitto, Suomen Ekonomit ja Tradenomiliitto TRAL. Opiskelijoiden edunvalvonnasta vastaa Akavan opiskelijat eli hallituksen alainen toimielin Akavan opiskelijoiden valtuuskunta.
Historiaa > Toiminnan valmistelu

Akavan perustamisen taustalla oli lakimiesten pettyminen keskusjärjestönä toimineen Henkisen työn keskusliiton toimintaan. Ensimmäinen virallinen maininta keskusjärjestön perustamisesta tehtiin helmikuussa 1947, kun Lakimiesliiton hallitus antoi puheenjohtajansa Kaarlo Kairalle tehtävän ottaa yhteyttä Suomen Ylioppilaskuntien Liittoon, jotta se kutsuisi kokoon akateemisten ammattijärjestöjen neuvottelukokouksen, jossa voitaisiin pohtia uuden keskuselimen perustamista. Toukokuussa Lakimiesliitto järjesti neuvottelukokouksen, johon kutsuttiin 12 oman alansa keskusliittona toimivaa akateemista ammattijärjestöä. Kutsun saivat Agronomien yhdistys, Arkkitehtiliitto, Farmaseuttiliitto, Hammaslääkäriliitto, Kauppatieteilijöiden Kandidaattiyhdistys, Kemistiliitto, Lääkäriliitto, Metsänhoitajaliitto, Pappisliitto, Sähköinsinööriliitto, Valtionoppikoulujen Opettajaliitto ja Yksityisoppikoulunopettajain Yhdistys. Kutsutuista järjestöistä yhdeksän lähetti paikalle edustajansa. Kokouksessa oltiin eri mieltä järjestäytymismuodosta ja toiminnan vaatimista kustannuksista, joten asiaa selvittämään asetettiin nelihenkinen toimikunta, johon kuuluivat muun muassa professori Kaarlo Kaira Lakimiesliitosta ja Vilho Lihtonen Metsänhoitajaliitosta. Toimikunnan valmistelutyö ei johtanut ratkaiseviin tuloksiin. Uutta keskusjärjestöä alkoivat ajaa aktiivisimmin Lakimiesliitto ja Suomen Metsänhoitajainliitto.
Maaliskuussa 1950 Urho Kekkosen johtama vähemmistöhallitus käsitteli helmikuussa tapahtunutta palkkasäännöstelyn lakkauttamista. Päätös oli tullut yllätyksenä työmarkkinajärjestöille ja ensimmäisiä vapaita työehtosopimusneuvotteluita alettiin käydä SAK:n ja STK:n välillä. Kun keskitetyt neuvottelut ajautuivat umpikujaan, neuvotteluja jatkettiin liittotasolla. Virkamiesten palkoista keskusteltiin eduskunnassa huhtikuussa. Lakimiesliitto kutsui kymmenen akateemista ammattijärjestöä käsittelemään akateemisten alojen työmarkkinatilannetta. 22. huhtikuuta olleessa tapaamisessa valittiin kuusihenkinen valtuuskunta, joka kutsui kokoon akateemisten ammattijärjestöjen edustajakokouksen 26. huhtikuuta 1950. Tässä tapaamisessa valittiin Akateemis-ammatillinen Valtuuskunta (lyhennettynä AKAVA), jonka tehtävä oli valmistella tulevaa yhteistyötä. Valtuuskunnalla oli yksitoista kannattajajärjestöä: Agronomien Yhdistys, Farmaseuttiliitto, Hammaslääkäriliitto, Kemistiliitto, Lakimiesliitto, Lääkäriliitto, Metsänhoitajaliitto, Teknillisen korkeakoulun opettaja- ja virkamiesyhdistys, Valtion Diplomi-insinöörien Liitto, Valtionoppikoulujen Opettajaliitto ja Yksityisoppikoulunopettajain Yhdistys. Järjestöillä oli yhteensä noin 12 700 jäsentä. Valtuuskunnan tekemä sääntöesitys hyväksyttiin 7. joulukuuta 1950.
Historiaa > 2000–2010

Vuonna 2000 Akavassa oli reilut 375 000 jäsentä.
Tammikuussa 2004 Akava-JS muutti sääntöjään ja nimeään, siitä tuli Julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestö (Juko). Järjestö edusti yli 200 000:ta työntekijää, jotka työskentelivät kunnilla, valtiolla tai seurakunnissa.
Vuonna 2007 Akavaan liittyi KTK Tekniikan Asiantuntijat.
Vuonna 2009 Akavaan liittyivät Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA, Kirkon Nuorisotyöntekijöiden Liitto KNT ja Päällystöliitto. Akavan Erityisaloihin siirtyi Suomen Verotarkastajat.
Vuonna 2010 Akavalla oli 34 jäsenliittoa ja niillä oli noin 550 000 jäsentä. Akava oli ainoa jäsenmääräänsä viime vuosina kasvattanut palkansaajakeskusjärjestö. Akavan jäsenliittoon Tekniikan Akateemiset TEKiin liittyi Valtion tutkimusalojen diplomi-insinöörit VTDI.
Historiaa > 2011–

Keväällä 2011 Akavan puheenjohtajana aloitti Sture Fjäder, joka on järjestön pitkäaikaisin puheenjohtaja. Akavan Erityisaloihin liittyi Suomen Suuhygienistit ja Insinööriliittoon Tietoalan toimihenkilöt.
Vuonna 2012 Akavan Erityisaloihin liittyi Suomen Geronomiliitto ja Akavaan Suomen Terveydenhoitajaliitto STHL. Vuonna 2014 Akavan liittoon Yksityisalojen Esimiehet ja Asiantuntijat YTYyn liittyi Suomen Liikennelentäjäliitto ja vuonna 2015 Luotsiliitto sekä Lääkärihelikopterilentäjät vuonna 2016. Saman vuonna Akavaan liittyi Suomen Fysioterapeutit ja Suomen Poliisijärjestöjen Liitto SPJL.
Akava oli mukana tulopoliittisissa kokonaisratkaisuissa yhtenä osapuolena vuoteen 2016 saakka.lähde?
Vuosina 2007–2017 Akavaan oli siirtynyt toimihenkilöjärjestö STTK:sta yli 80 000 jäsentä, esimerkiksi vuonna Akavaan liittyneet Ammattiliitto Avan kautta liittyneet Tullivirkamiesliitto, Ulkoasiainhallinnon Virkailijayhdistys ja Verovirkailijain Liitto. Vuonna 2017 Akava ajoi muun muassa sitä, ettei 4 000–7 000 euroa kuukaudessa ansaitsevia hyvätuloisia palkansaajia verotettaisi niin, että heidän työmotivaationsa vähenisi.
Huhtikuussa 2018 Akavan tiedontuotanto alkoi toimia nimellä  Akava Works.
Vuonna 2020 Akava alkoi perustaa Brysseliin akateemisten palkansaajien edunvalvontatoimistoa, joka yhdistää kaikki pohjoismaiset järjestöt. Vuosien varrella palkan­saaja­liittojen tai keskus­järjestöjen johtajat ovat esittäneet palkan­saaja­keskus­järjestöjen yhdistymistä yhdeksi palkan­saaja­keskus­järjestöksi. Esimerkiksi kesäkuussa 2020 asiaa ehdotti SAK:laisen auto- ja kuljetusalan liiton puheen­johtaja Raimo Piirainen. Akava tyrmäsi ehdotuksen ensimmäisenä, sillä korkeasti koulutettujen Akavan jäsenten edut ovat hyvin erilaiset kuin esimerkiksi AKT:n satamatyöläisten tai rekkakuskien edut. Elokuussa Fjäder kertoi, ettei Akavalla ole kantaa pääministeri Sanna Marinin ehdottamaan työajan lyhentämiseen, mutta työaikakysymys nostetaan Akavan hallintoon ja valmisteluun.
Historiaa > Puheenjohtajia

| --- | --- |
 Hallituksen puheenjohtajat: Risto Niini 1951–1956  Esko Kangas 1957–1958  Paavo Kajanoja 1959–1961  Kullervo Kuusela 1962–1965  Juhani Salminen 1966–1970  Aulis Eskola 1971–1976 :  Keskusjärjestön puheenjohtajat: Paavo Ravila 1954–1956  Risto Niini 1957–1965  Kullervo Kuusela 1966–1970  Samuli Apajalahti 1976–1982  Raimo Lehtinen 1982–1991  Voitto Ranne 1991–1995  Mikko Viitasalo 1995–1999  Risto Piekka 1999–2007  Matti Viljanen 2007–2011  Sture Fjäder 2011–2022  Maria Löfgren 2022–
Organisaatio

Akavassa ylintä päätösvaltaa käyttää kaksi kertaa vuodessa kokoontuva liittokokous, jossa kaikki Akavan jäsenjärjestöt ovat edustettuina jäsenmääriensä mukaisessa suhteessa. Liittokokous valitsee puheenjohtajan neljän vuoden välein ja hallituksen joka toinen vuosi.
Organisaatio > Puheenjohtaja

Akavassa puheenjohtajan tehtävä on päätoiminen. Puheenjohtajan tehtäviin kuuluu muun muassa toimia hallituksen puheenjohtajana, edustaa Akavaa julkisuudessa ja johtaa Akavan toimiston työskentelyä. Akavan puheenjohtaja oli vuodesta 2011 vuoteen 2022 Sture Fjäder. Hänet valittiin ensimmäiselle nelivuotiskaudelle toukokuussa 2011 Suomen Ekonomiliiton ehdokkaana. Fjäder on valittu uudelleen jatkokausille vuosina 2015,  2016 ja 2020. Hän jätti tehtävänsä kesken nelivuotiskautensa syksyllä 2022.
Akavan liittokous valitsi 14.11.2022 Maria Löfgrenin uudeksi puheenjohtajaksi. Löfgrenin ensimmäinen kausi jatkui toukokuun 2024 liittokokoukseen asti.  Hänet  valittiin toukokuussa 2024 jatkamaan Akavan puheenjohtajana nelivuotiskaudeksi.
Organisaatio > Hallitus

Akavan hallituksessa on 21 jäsentä. Hallituksen kokoukset ovat avoimia kaikille jäsenliitoille. Myös pienimmät liitot saivat puhe- ja läsnäolo-oikeuden 2010-luvulla. Hallitus kokoontuu noin 11 kertaa vuodessa ja sen kokoukset valmistelee työvaliokunta, joka koostuu puheenjohtajasta ja yhdeksästä varsinaisesta jäsenestä ja neljästä yleisvarajäsenestä. Hallitus asettaa myös toimikuntia ja työryhmiä ja päättää niiden edustajat.
Organisaatio > Toimikunnat ja työryhmät

Vuonna 2020 Akavan toimikuntia olivat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akavan opiskelijoiden valtuuskunta  Eläkepolitiikka-toimikunta  Innovaatiot ja kasvu -toimikunta  |  Järjestötoimikunta  Osaaminen ja koulutus -toimikunta  Sosiaali- ja terveyspolitiikka -toimikunta  |  Työelämä ja työllisyys -toimikunta  Maakuntaverkostot  |
Työryhmiä oli kolme: Seniorityöryhmä, Tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustyöryhmä ja Yrittäjäpalkintotyöryhmä.
Organisaatio > Nykyiset jäsenliitot

Akavaan kuuluu 36 jäsenliittoa, joista jäsenmäärältään suurin on Opetusalan Ammattijärjestö OAJ.
Akavan jäsenliitot, suluissa liittymisvuosi:
Agronomiliitto (1950)
Akavan Erityisalat (vuosina 1972–2004 Akavan Erityisalojen Keskusliitto) (1972)
Akavan sairaanhoitajat ja Taja (1973) aiemmin Ylihoitaja-yhdistys, vuoteen 2001 Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat
Akavan Yleinen Ryhmä AYR (1967)
Ammattiliitto Ava (2017)
Asiantuntijat ja Esihenkilöt ASIA (1992)
Diakoniatyöntekijöiden Liitto DTL (1973)
DIFF – Ingenjörerna i Finland (1976)
Insinööriliitto IL (vuosina 2006–2013 Uusi Insinööriliitto) (1976)
Kasvatuksen ja nuorisotyön asiantuntijat KNT (2009)
AKI-liitot (2005)
KTK Tekniikan Asiantuntijat
Kuntoutusalan Asiantuntijat (2016)
Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu (2017)
Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA (2009)
Opetusalan Ammattijärjestö OAJ (1976)
Professoriliitto (1973)
Päällystöliitto (2009)
Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia (vuosina 1962–2001 Sosiaalityöntekijäin liitto) (1972)
Suomen Arkkitehtiliitto SAFA (1974)
Suomen Ekonomit (1977)
Suomen Eläinlääkäriliitto (1952)
Suomen Farmasialiitto (1952)
Suomen Hammaslääkäriliitto (1950)
Suomen Lakimiesliitto (1951)
Suomen Lääkäriliitto (1950)
Suomen Poliisijärjestöjen Liitto (2016)
Suomen Psykologiliitto (1957)
Suomen Puheterapeuttiliitto (1967)
Suomen Työterveyshoitajaliitto (2012)
Suomen Työterveyshoitajaliitto (1974)
Tekniikan akateemiset TEK (1976)
Tieteentekijät (1962)
Tradenomit (1996)
Upseeriliitto (1952)
Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut (vuosina 1973–2012 Suomen Valtiotieteilijöiden Liitto SVAL) (1950)
Akavaan on kuulunut aiemmin lukuisia liittoja, jotka on sittemmin lakkautettu tai yhdistetty osaksi suurempia kokonaisuuksia. Monet Akavan liitoista ovat lisäksi vaihtaneet nimeään. Osaan näistä kuului vain muutama kymmenen työntekijää.
Toiminta

Akava osallistuu työelämän lainsäädännön, työttömyys- ja sosiaaliturvan sekä eläkejärjestelmän kehittämiseen ja työelämää koskeviin keskusjärjestösopimuksiin sekä tekee yhteiskunnallista vaikuttamista ja toimii keskusjärjestönä. Akava on vaikuttanut 2010-luvulla esimerkiksi eläkeuudistukseen. Akavan ansiosta uudistukseen otettiin mukaan myös 1950-luvulla syntyneet.
Akavaan kuuluu kaksi neuvottelujärjestöä, jotka vastaavat työehto- ja virkaehtosopimustoiminnasta: julkisella sektorilla Julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestö JUKO ja yksityisellä sektorilla Ylemmät Toimihenkilöt YTN. Myös jäsenliitot neuvottelevat työehtosopimuksista.lähde?
Kirjallisuutta

Alhonsuo, Seppo: ”Akava, akateemisten keskusjärjestö”, Työmarkkinajärjestöt. Toimittanut Esko Leskinen. Weilin+Göös, 1970.
Korhonen, Risto: Akava Sturen aikaan.  Helsinki:  Into, 2023.  ISBN 978-952-393-214-2
Muiluvuori, Jukka: Akava 1950–2000: Oma ja yhteinen etu.  Helsinki:  Akava, 2000.  ISBN 951-9127-73-9
Cihan Türkoğlu

Cihan Türkoğlu on turkkilainen muusikko, jonka instrumentti on kielisoittimiin kuuluva saz eli bağlama. Hän on työskennellyt myös säveltäjänä, pedagogina ja monikulttuuristen projektien järjestäjänä.
Türkoğlu oli alun perin itseoppinut sazin soittajana. Hän opiskeli klassista musiikkia Marmaran yliopistossa Istanbulissa keskittyen sellonsoittoon. Vuonna 2005 hän päätti täydentää osaamistaan sazinsoitossa Mehmet Erenlerin johdolla. Türkoğlu asettui vuonna 2009 Ateenaan Kreikkaan. Hän on kansainvälinen konserttiesiintyjä, jonka yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet María Farantoúri, Ross Daly, Kelly Thoma, Periklis Papapetropoulos, Anja Lechner, Bijan Chemirani, Ali Akbar Moradi, Metin & Kemal Kahraman, Sokratis Sinopoulos, Katerina Papadopoulou, Nikos Kypourgos ja Lydia Koniordou.
Türkoğlun levytyksiin kuuluu Beyond The Borders (ECM Records, 2019). Sen pääesiintyjät ovat Türkoğlu ja María Farantoúri. Levyllä esitetään sekä Kreikan, Turkin, Libanonin ja Armenian perinteistä musiikkia että Türkoğlun omia alkuperäisiä sävellyksiä.
Maria Ekman-Kolari

| Maria Ekman-Kolari |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1969 (ikä 54–55) Pori
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tietokirjailija, antiikki-, design- ja taidemeklari
Kirjailija
Aiheet:  antiikki- ja designesineet
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maria Helena Ekman (s. 1969 Pori) on suomalainen tietokirjailija sekä antiikki-, design- ja taideasiantuntija,  joka on tullut tunnetuksi muun muassa löydettyään keisari Nikolai II Talvipalatsin yksityissalonkien kalustoja. Vuoteen 2021 Ekmanin sukunimi oli Ekman-Kolari.
Ekmanin löytämä Talvipalatsin ”valkoisen salongin” kalusto löytyi vuonna 1998 helsinkiläiseltä vintiltä ja vuonna 2009 löytyi ”hopeisen salongin” kalusto, josta tuli kansainvälinen sensaatio. Jälkimmäinen kalusto on yhä kallein Suomessa huutokaupattu antiikkiesine. Ekman on lisäksi löytänyt suuren määrän eli kaikkiaan noin 160 turkulaisen taiteilija Santeri Salokiven kehystämätöntä teosta, jotka olivat kadoksissa yli 70 vuotta.
Yhdessä toimittaja Merja Asikaisen kanssa hän julkaisi vuonna 2017 kirjan Antiikkia – ostajan opas. Vuonna 2020 hän julkaisi elämäkerran suomenruotsalaisesta liikemiehestä, mesenaatista ja diplomaatista Allan Hjeltistä (1885–1945). Kirjan suomenkielinen käännös ilmestyi lokakuussa 2021.
Ekman kirjoittaa kolumneja sijoittajalehti Arvopaperiin sekä sisustuslehti Koti ja Keittiöön. Aiemmin hän on kirjoittanut myös muihin lehtiin.lähde?
Yrityksen Oy Maria Ekman-Kolari Ab:n hän perusti vuonna 2016 toimittuaan asiantuntijana ja intendenttinä kolmen vuosikymmenen aikana Hörhammerilla ja Hagelstamilla sekä johtavana intendenttinä että meklarina Bukowskilla.
Koulutukseltaan Ekman on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta.
Olli Lehto

| Olli Lehto |
| --- | --- |
 Olli Lehto ja Suomen Kaapelitehtaan ”sähköaivot” vuonna 1962.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1925
Kuollut: 31. joulukuuta 2020 (95 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  matematiikan professori, tietokirjailija ja tieteen akateemikko
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Rolf Nevanlinna
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Oppilaat:  ohjannut 18 väitöstutkimusta
Tutkimusalue:  funktioteoria
Tunnetut työt:  Quasikonforme Abbildungen Quasiconformal Mappings in the Plane Mathematics Without Borders
Palkinnot:  Turun yliopiston, Moskovan valtionyliopiston, Åbo Akademin ja Bukarestin yliopiston kunniatohtori Tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinto (2009)
Olli Erkki Lehto (30. toukokuuta 1925 Helsinki – 31. joulukuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen matematiikan professori, tietokirjailija ja akateemikko.
Teoksia

Lehto, Olli & Virtanen, K. I.: Quasikonforme Abbildungen.  (Die Grundlehren der Mathematischen Wissenschaften in Einzeldarstellungen 126)  Berlin – Heidelberg – New York:  Springer-Verlag, 1965.
Lehto, Olli & Virtanen, K. I.: Quasiconformal Mappings in the Plane.  (Die Grundlehren der Mathematischen Wissenschaften in Einzeldarstellungen, 126)  Berlin – Heidelberg – New York:  Springer-Verlag, 1973.  ISBN 0-387-06093-6
Funktioteoria I–II.  Helsinki:  Limes ry, 1980.  ISBN 951-745-077-X
Univalent Functions and Teichmüller Spaces.  (Graduate Texts in Mathematics 109)  New York – Berlin – Heidelberg:  Springer-Verlag, 1987.  ISBN 0-387-96310-3
Mathematics Without Borders.  New York – Berlin – Heidelberg:  Springer-Verlag, 1998.  ISBN 0-387-98358-9
Ei yliopiston voittanutta.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16081-8
Korkeat maailmat: Rolf Nevanlinnan elämä.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17200-X
Oman tien kulkijat: Veljekset Vilho, Yrjö ja Kalle Väisälä.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19631-6
Tieteen aatelia: Lorenz Lindelöf ja Ernst Lindelöf.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22291-0
Perhosten värittämä maailmani.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25151-4
Tieteen huipulla: Lars Ahlforsin elämä.  (Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 192)  Helsinki:  Suomen tiedeseura, 2013.  ISBN 978-951-653-398-1
Kirjallisuutta

Pekonen, Osmo: ”Lehto, Olli (1925–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 837–838.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Elden Ring

| Elden Ring |
| --- | --- |

Kehittäjä:  From Software
Julkaisija:  Bandai Namco Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store, Microsoft Store, Steam ja Humble Store
Ohjaaja:  Hidetaka Miyazaki
Säveltäjä:   Tsukasa Saitoh  Shoi Miyazawa  Yoshimi Kudo  Yuka Kitamura  Tai Tomisawa 
Julkaistu:   25. helmikuuta 2022
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  CERO: D (17 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  GSRR: 18+  PEGI 16  USK 16 
Alusta:  PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One, Xbox Series X/S
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Elden Ring on From Softwaren kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin 25. helmikuuta 2022 PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One, Xbox Series X/S alustoille.
Peli on käsikirjoitettu yhteistyössä fantasiakirjailija George R. R. Martinin kanssa.
Juoni

Pelaaja on "Tahrattu" (engl. Tarnished), jonka on tavoiteltava Elden Ringin voimaa ja tultava seuraavaksi Elden Lordiksi Lands Between -nimiseen maahan. Elden Ring on murtunut palasiksi ja paloja pitävät hallussaan Lands Betweenin hallitsijan kuningatar Marikan jälkeläiset, jotka ovat puolijumalia. Marikan jälkeläiset tulivat hulluiksi uudesta voimastaan, joka aiheutti sodan nimeltä The Shattering.
Kehitys

Pelin kehitys alkoi, kun Hidetaka Miyazaki otti yhteyttä George R. R. Martiniin ja tarjosi tälle mahdollisuuden kirjoittaa taustatarinan kehitteillä olevasta pelistä. Martinin mukaan hänen työnsä koski yksityiskohtaisen taustamaailman luomista peliä varten, jonka hän sai valmiiksi vuosia ennen pelin suunniteltua julkaisupäivää: tämän jälkeen pelin kehittäjät ovat näyttäneet Martinille pelistä hirviöiden suunnitelmia ja erikoistehosteita. Martin kirjoitti pelin taustatarinan, sekä mytologian, kun taas Hidetaka Miyazaki vastasi pelin käsikirjoituksesta, sillä käsikirjoituksen kehittäminen videopelissä sisältää paljon rajoitteita kirjoittajalle ja Miyazaki ei halunnut Martinin kirjoittavan näillä rajoitteilla: Miyazaki halusi Martinin olevan vapaa käyttämään luovuuttaan,  Pelissä on yksityiskohtaisempia NPC-hahmoja kuin aiemmassa Sekirossa ja kehittäjät käyttivät Martinin mytologiaa inspiraationa.
Peliä on kuvattu Hidetaka Miyazakin kunnianhimoisimmaksi hankkeeksi tähän mennessä. Pelissä on avoimempia ja suurempia alueita kun From Softwaren edellisissä peleissä. Aiemmissa peleissä on tyypillisesti käytetty haarautuvia polkuja, jotka eivät olleet samalla tavalla avoimia maastoja.
Elden Ringissä pelin maailma ja taustatarinat esitetään laajemmassa mittakaavassa lisäten vapautta ja syvyyttä tutkimukseen. Pelissä on mahdollista liikkua hevosella ja taistella hevosen selästä.
Miyazaki on sanonut, että hän haluaa aina tehdä kauniita maailmoja. Pelit sijoittuvat synkkiin fantasiamaailmoihin ja Miyazakin mukaan "valo näyttää kauniimmalta pimeydessä". Miyazakin mukaan kun autiomaan keskellä on jotain kaunista sitä voidaan arvostaa enemmän: yksi jalokivi kasassa ei näytä kauniilta, mutta kun löytää yhden mudasta se on arvokkaampi. Lisäksi onnellinen ja kirkas maailma ei tunnu realistiselta hänelle.
Pelin kehitys alkoi Dark Souls 3:n ladattavan sisällön jälkeen ja peliä kehitettin samaan aikaan Sekiro: Shadows Die Twicen kanssa. Pelistä suunniteltiin klassista fantasiatarinaa.
Miyazakin mukaan on luotettava pelaajiin, että nämä keksivät mitä pitää tehdä seuraavaksi kun häneltä kysyttiin pelaajien etenemisestä. Tämä malli on perusta FromSoftwaren suunnitteluprosessissa. Elden Ringin avoimen pelimaailman myötä studio käytti enemmän vaivaa pelaajan opastamisessa, mutta opastaulujen sijaan he keskittyivät vastustajien vaikeusasteeseen, jolloin pelaaja havaitsee milloin ei ole oikea suunta ja taistelussa pärjääminen toimii pelaajalle vihjeenä.
Ääniraita

Pelin ääniraita on julkaistu Digital Deluxe Edition ja Collector's Edition -painosten mukana. Ääniraidan säveltäjiä ovat Tsukasa Saitoh, Shoi Miyazawa, Yoshimi Kudo, Yuka Kitamura ja Tai Tomisawa.