stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patrick O’Brian

Patrick O’Brian (alun perin Richard Patrick Russ, 12. joulukuuta 1914 – 2. tammikuuta 2000) oli englantilainen kirjailija ja kääntäjä. Hänet muistetaan parhaiten historiallisesta Aubrey-Maturin-romaanisarjastaan, joka tarkasti ja yksityiskohtaisesti kuvaa Napoleonin aikaista merielämää. Osa teoksista on suomennettu.
Patrick O’Brian kirjoitti meriromaanien ohella lukuisia muita romaaneja ja novelleja. Hänen tuotantonsa ei rajoitu pelkästään fiktioon, vaan hän kirjoitti myös muutamia elämäkertoja, muun muassa Joseph Banksista ja Pablo Picassosta. Lisäksi hän käänsi englanniksi elämäkertoja ja muuta kirjallisuutta.
Patrick O’Brianin pääteoksena pidetään 20-osaista Aubrey-Maturin-meriromaanisarjaa, jonka päähenkilöt ovat Britannian kuninkaallisen laivaston kapteeni Jack Aubrey ja tämän ystävä, laivalääkärinä toimiva irlantilais-katalonialainen Stephen Maturin, joka on myös luonnontieteilijä ja vakooja. Sarjan 21. osa jäi O'Brianin kuollessa keskeneräiseksi, mutta sen luonnokset julkaistiin muutamia vuosia O’Brianin kuoleman jälkeen. Sarjan ansioina pidetään taitavaa ja aidonoloista Austenin aikaista kieltä, tutkimukseen perustuvaa historiallista tarkkuutta (muun muassa monet kuvatuista meritaisteluista perustuvat tarkastikin tiettyihin historiallisiin taisteluihin, joskin alusten nimiä, miehistön jäsenten henkilöllisyyksiä sekä todellisia tapahtumapaikkoja ja -ajankohtia on usein muutettu) ja yksityiskohtaista laivaston merielämän kuvausta. Kirjasarjan pohjalta tehtiin vuonna 2003 elokuva Master and Commander: Maailman laidalla.
Renne Nikupaavola suomensi Aubrey-Maturin-meriromaanisarjan kuusi ensimmäistä kirjaa, jotka ilmestyivät suomeksi vuosina 2000-2007.
Tuotanto > Aubrey-Maturin-meriromaanit

Master and Commander (1970, suomeksi Kuninkaan mies, 2000)
Post Captain (1972, suomeksi Komentajakapteeni, 2001)
HMS Surprise (1973, suomeksi Yllätysten laiva, 2002)
The Mauritius Command (1977, suomeksi Tehtävä Mauritiuksella, 2003)
Desolation Island (1978, suomeksi Lohduttomuuden saari, 2005)
The Fortune of War (1979, suomeksi Fregattien taistelu, 2007)
The Surgeon’s Mate (1980)
The Ionian Mission (1981)
Treason's Harbour (1983)
The Far Side of the World (1984)
The Reverse of the Medal (1986)
The Letter of Marque (1988)
The Thirteen-Gun Salute (1989)
The Nutmeg of Consolation (1991)
Clarissa Oakes (1993)
(The Truelove Yhdysvalloissa)
The Wine-Dark Sea (1993)
The Commodore (1995)
The Yellow Admiral (1996)
The Hundred Days (1998)
Blue at the Mizzen (1999)
The Final Unfinished Voyage of Jack Aubrey (2004)
(21 Yhdysvalloissa)
Ole Edvart Rølvaag

| Ole Edvart Rølvaag |
| --- | --- |
 Ole Edvart Rølvaag
Henkilötiedot
Syntynyt: 1876 Helgeland, Norja
Kuollut: 1937 (60–61 vuotta) Northfield, Minnesota, Yhdysvallat)
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Paal Mørck
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ole Edvart Rølvaag, kirjailijanimi Paal Mørck, (1876 Helgeland, Norja – 1937 Northfield, Minnesota, Yhdysvallat) oli norjalainen kirjailija. Hän muutti 20-vuotiaana siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin.
Rølvaag oli Saint Olaf Collegen norjan kielen professori. Teosta Pure Gold lukuun ottamatta hän kirjoitti kaikki kirjat norjaksi. Raivaajaromaaneissa hän kuvaa norjalaisten siirtolaisten elämää ja ristiriitoja.
Suomennetut teokset

Silloin kun–. 1–2 (I de dage–), suom. Toini Kalima, Helsinki: Otava 1928
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ole Edvart Rølvaag Wikimedia Commonsissa
Dia (ohjelmisto)

| Dia |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Alexander Larsson
Kehityshistoria
Vakaa versio:  0.97.3 (5. syyskuuta 2014)
Tiedot
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Dia on Alexander Larssonin kehittämä ohjelma esitysgrafiikan ja diagrammikaavioiden piirtoon.
Dia on suunnattu diagrammien tekoon ei-ammattimaisessa tarkoituksessa. Ohjelmassa on tukea muun muassa UML-kaavioille ja uusia muotoja voi lisätä.
Dia on saatavilla Linuxille, Mac OS X:lle, Unixille ja Windowsille.
Pasilan kirkko

| Pasilan kirkko |
| --- | --- |
 Pasilan kirkkoa puretaan 1978
Seurakunta:  Pasilan seurakunta
Rakentamisvuosi:  korjattiin kirkoksi 1921
Suunnittelija:  Albert Nyberg
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Poistui käytöstä:  1978
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pasilan kirkko oli alkujaan Pasilan suomalaisen seuran omistama puurakennus Helsingin vanhassa Puu-Pasilassa. Vuonna 1920 se siirtyi Pasilan seurakunnan omistukseen ja se korjattiin Albert Nybergin suunnitelmien mukaan kirkoksi ja työkeskukseksi. Remontoitu rakennus edusti huoneratkaisuiltaan niinkutsutun pikkukirkkoliikkeen toiminta-ajatusta. Kirkon pinta-ala oli 81 m2 plus 39 m2 parvi. Istumapaikkoja siinä oli 250 hengelle. Kirkossa oli 10-äänikertaiset pneumaattiset urut. Alttarilla oli saksalaista alkuperää ollut krusifiksi ja lisäksi Oskar Nupposen ja Gunnar Forsströmin lasimaalauksia. Kirkon kellotapuli oli rakennettu vuonna 1932 ja siellä oli kaksi kelloa. Kirkkorakennus purettiin muun kaupunginosan mukana vuonna 1978.
Nykyään Pasilassa ei ole varsinaista kirkkoa. Länsi-Pasilassa on vuonna 1985 valmistunut Länsi-Pasilan kappeli, joka on poistunut käytöstä.
Aiheesta muualla

(kuva Pasilan kirkosta)
Kirkkokiinteistön historiaa (porssitieto.fi)
Paul Ritter

| Paul Ritter> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Simon Paul Adams
Syntynyt: 20. joulukuuta 1966 Gravesend, Kent, Englanti
Kuollut: 5. huhtikuuta 2021 (54 vuotta) Faversham, Kent, Yhdysvallat
Puoliso:  Polly Radcliffe (vih. 1996)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1992–2021
Merkittävät roolit:  Anatoli Djatlov (Chernobyl)
Aiheesta muualla
IMDb 
Paul Ritter (s. Simon Paul Adams; 20. joulukuuta 1966 – 5. huhtikuuta 2021) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa 007 Quantum of Solace (2008) ja Harry Potter ja puoliverinen prinssi (2009) sekä rooleistaan televisiosarjoissa Friday Night Dinner (2011–2020), Vera Stanhope tutkii (2011–2013) ja Chernobyl (2019).
Ritter menehtyi aivokasvaimeen 5. huhtikuuta 2021 ollessaan 54-vuotias.
Aiheesta muualla

Paul Ritter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ole Eklund

Ole Arthur Eklund (11. maaliskuuta 1899 Korppoo – 2. marraskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, oppikoulun opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Eklundin vanhemmat olivat agronomi Arthur Johan Eklund ja Elly Sofia Rödlin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1931.
Eklund toimi Helsingin ruotsalaisen lyseon luonnonhistorian ja maantieteen vanhempana lehtorina 1929–1946,  Helsingin ruotsalaisen yhteiskoulun kemian  ja fysiikan opettajana 1924–1945 sekä Helsingin yliopiston kasvitieteen dosenttina 1933–1946.
Tieteellisten tutkimusten ohella Eklund kirjoitti muutamia ruotsinkielisiä lastenkirjoja (Undret från Kraterön, Mikrogossarnas äventyr) sekä käänsi ruotsin kielelle saksalaista yleissivistävää luonnontieteellistä kirjallisuutta.
Ole Eklund oli naimisissa vuodesta 1927 Gerda Johanna Lunelundin kanssa.
Teokset

Zur Systematik und Verbreitung der Gattung Oxycoccus Hill. in Fennoscandia orientalis. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 55,4. Societatis pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1926
Beiträge zur Flora der Insel Wormsö in Estland. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 55,9. Societatis pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1929
Über die Ursachen der regionalen Verteilung der Schärenflora Südwest-Finnlands: eine Kausalitätsanalyse mit besonderer Berücksichtigung der Pflanzenwelt in den Kirchspielen Korpo und Houtskär; väitöskirja. Acta botanica Fennica 8. Societatis pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1931
Undret från Kraterön. Schildt, Helsingfors 1939
Spår i SW-Finlands växtvärld av fimbulvintern 1940. Särtryck ur Memoranda Societatis pro fauna et flora fennica 17. Helsingfors 1941
Mikrogossarnas äventyr; med illustrationer av författaren. Förlaget Bro, Åbo 1943 (Elias Saarisen suomentamana nimellä Seikkailuja mikrobien maailmassa. Aura, Turku 1946)
Vår folkstams öde: tankar kring befolkningsfrågan i svenska Finland. Svenska befolksningsförbundets i Finland broschyr 1. Svenska befolksningsförbundet i Finland, Helsingfors 1944
Die Gefässpflanzenflora beiderseits Skiftet im Schärenarchipel Südwestfinnlands: Kirchspiele Korpo, Houtskär, Nagu, Iniö, Brändö, Kumlinge, Sottunga und Kökar. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 101. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1958
Saaristomeri / Skärgårdshavet; kuvat Reino Lounimo; teksti Ole Eklund. WSOY 1967
Käännökset

Paul Karlson: Från atom till universum. Schildt, Helsingfors 1936 (alkuteos Du und die Natur)
Karl von Frisch: Livet och du: livets gåtor i den biologiska forskningens ljus. Schildt, Helsingfors 1938 (alkuteos Du und das Leben)
Hans Joachim Flechtner: Materiens underbara värld: kemi för alla; svensk bearb. av Ole Eklund. Schildt, Helsingfors 1939 (alkuteos Die Welt in der Retorte)
Gustav Büscher: Elektroteknik i bilder: vad envar bör veta om den elektriska strömmen; svensk bearbetning av Ole Eklund. Schildt, Helsingfors 1945
Di Stéfano -palkinto

Di Stéfano -palkinto (esp. Trofeo Di Stéfano) on Espanjan jalkapalloilussa kauden parhaalle pelaajalle myönnettävä palkinto, jota urheilulehti Marca on jakanut kaudesta 2007–2008 lähtien. Palkinto on nimetty Real Madrid -legenda Alfredo Di Stéfanon mukaan.
Voittajan valitsevat sekä Marcan lukijat että asiantuntijaraati. Koko sarjakauden ajan lukijat voivat jokaisen kierroksen jälkeen äänestää mielestään kierroksen kolmea parasta pelaajaa. Kauden päätteeksi 50 eniten pisteitä kerännyttä pääsevät loppukilpailuun, jossa raati äänestää lopullisesta voittajasta.
Voittajat

| Kausi | Pelaaja | Seura |
| --- | --- | --- |
| 2007–2008 |  Raúl | Real Madrid |
| 2008–2009 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2009–2010 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2010–2011 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2011–2012 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid |
| 2012–2013 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid |
| 2013–2014 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid |
| 2014–2015 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2015–2016 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid |
| 2016–2017 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2017–2018 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2018–2019 |  Lionel Messi | Barcelona |
| 2019–2020 |  Karim Benzema | Real Madrid |
| 2020–2021 |  Luis Suárez | Atlético Madrid |
| 2021–2022 |  Karim Benzema | Real Madrid |
| 2022–2023 |  Marc-André ter Stegen | Barcelona |
Dia Evtimova

| Dia Evtimova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1987  Sofia 
Kansalaisuus:   Bulgaria
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  52 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2005–
Palkintorahat:  254 743 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  145. (31.10.2011)
Voitot/tappiot:  525–406
Nelinpeli
Paras sijoitus:  273
Voitot/tappiot:  190–142
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Dia Evtimova (s. 30. huhtikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 145 lokakuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Evtimova pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2010. Vuonna 2011 hän pääsi puolivälieriin Bad Gasteinin turnauksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dia Evtimova Wikimedia Commonsissa
Dia Evtimova profiili WTA:n kotisivuilla
Dia Evtimova profiili ITF:n kotisivuilla
Pauli Terävä

Pauli Mikael Terävä (20. maaliskuuta 1926 Parikkala – 8. heinäkuuta 2001 Punkaharju) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Terävän vanhemmat olivat kirvesmies, maanviljelijä Juho Terävä ja emäntä Helmi Terävä ja puoliso vuodesta 1949 Elvi Annikki Peuhkuri. Terävä kävi kansakoulun ja suoritti useita Pellervon kirjeopiston, SOK:n ja Suomen Osuuskauppakoulun kursseja. Hän oli Parikkalan Osuuskaupan myyjä 1942–1944 ja lähettäjä 1944–1945, Parikkalan Kauppa Oy:n vanhempi myyjä 1946–1948, Kiteen Osuuskaupan myymälänhoitaja 1948, Parikkalan Osuuskaupan myymälänhoitaja 1949, Nilsiän Osuuskaupan myymälänhoitaja 1949–1951, Kuusjärven Osuuskaupan rauta-maatalousosaston hoitaja 1951–1952, Enonkosken Osuuskaupan keskusmyymälän hoitaja ja myymäläntarkastaja 1952–1956, Kymenrannan Osuuskaupan myymäläntarkastaja 1956–1961, Osuuskauppa Vuoksenmaan kaupallinen johtaja 1961–1962, Ylikiimingin Osuuskaupan toimitusjohtaja 1963–1965, Taavetin Osuuskaupan, sittemmin Osuuskauppa Ukonmaa, toimitusjohtaja 1965–1968 ja Osuuskauppa Yhtymän toimitusjohtaja 1968–1981. Hänellä oli myös useita osuustoiminnaliisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Terävä oli reservin korpraali. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1979.
Paulaharju

Paulaharju on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ahti Paulaharju (1906–1971), eversti, museonjohtaja ja kansanperinteen kerääjä, Samuli Paulaharjun poika
Jenny Paulaharju (1878–1964), kuurojenkoulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä, Samuli Paulaharjun puoliso
Jyri Paulaharju (1932–2021), eversti ja sotahistorioitsija, Ahti Paulaharjun poika
Samuli Paulaharju (1875–1944), kansakoulunopettaja, kirjailija, kansanperinteen kerääjä ja valokuvaaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
D-Day

Normandian maihinnousun, tunnetuimman D-Dayn, taistelusuunnitelma.
D-Day on englanninkielisessä sotilassanastossa käytetty ilmaus tärkeän operaation alkupäivämäärästä; rinnakkaisilmaus on H-Hour jonkun asian alkamistunnista. 
Tunnetuin D-day on Normandian maihinnousun alkupäivä.
D-Day ja H-Hour-ilmauksia voidaan käyttää suhteellisen ajanlaskun pohjana, kun varsinaista tapahtumapäivää ei ole päätetty tai ei haluta vielä ilmoittaa. Silloin voidaan suunnitella muita tapahtumia, jotka pitää tehdä ”D+2” eli kaksi päivää alkupäivän jälkeen, tai ”D-7” eli viikkoa ennen alkupäivää.
Ilmausta on käytetty ainakin ensimmäisestä maailmansodasta alkaen.
Degeneratiivinen sairaus

Degeneratiivinen sairaus eli rappeuttava sairaus on mikä tahansa sairaus, joka aiheuttaa aikaa myöden haitallisia kudosmuutoksia rappeuttaen siten elimistöä tai muuta kehoa.
Neurodegeneratiiviset sairaudet rappeuttavat lähinnä hermostoa aiheuttaen hermosolujen toimimattomuuden tai kuolemisen. Esimerkki tästä on Alzheimerin tauti. Toiset kaksi yleistä rappeuttavien sairauksien ryhmää ovat sydämeen ja verenkiertojärjestelmään vaikuttavat sairaudet (esimerkiksi sepelvaltimotauti), sekä epätavallista ja liikaa solukasvua aiheuttavat eli neoplastiset sairaudet (esimerkiksi syövät). Neurodegeneratiivisten sairauksien ajatellaan nykyisin alkavan nenänielusta vastaavissa aivojen osissa ja leviävän niistä muihin aivojen osiin.
Rappeuttavia sairauksia on hyvin monia ja niistä osa liittyy ikääntymiseen. Sairauksia voivat pahentaa normaali kehon kuluminen, huono kunto ja huonot elintavat sairaudesta riippuen. Osa- tai pääsyynä voi olla myös geenit ja siten osa sairauksista voi olla selkeästi perinnöllisiä kuten Huntingtonin tauti. Joskus sairauksien aiheuttajina ovat virukset, myrkyt ja muut kemialliset aineet. Joskus syy on tuntematon.
Jotkin rappeuttavat sairaudet voidaan parantaa, mutta ei aina. Tautia potevan oireita voidaan silti ehkä helpottaa.
Esimerkkejä

Alzheimerin tauti
Amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS)
Charlot-Marie-Tooth tauti (CMT)
Ehlers–Danlosin syndroomat
Fibrodysplasia ossificans progressiva (FOP)
Friedrichin ataksia
Frontotemporaalinen dementia
Hermostollinen keroidi lipofuskinoosi
Huntingtonin tauti
Infantiili neuroaksonaalinen dystrofia
Kartiopullistuma
Keuhkoverenpainetauti
Krooninen traumaattinen enkefalopatia (CTE)
Kystinen fibroosi
Leukodystrofiat (mm. metakromaattinen leukodystrofia)
Lihasdystrofiat
Marfanin oireyhtymä
Jotkin mitokondrion myopatiat kuten mitokondrio-DNA:n depleetio-oireyhtymät
Monisysteemiatrofia
Multippeliskleroosi (MS-tauti)
Niemann-Pickin taudit
Nivelreuma
Nivelrikko
Osteoporoosi
Parkinsonin tauti
Kaikki prionitaudit (mm. Creutzfeldt–Jakobin tauti ja Fataali familiaalinen insomnia)
Progressiivinen supranukleaarinen halvaus (PSP)
Sandhoffin tauti
Silmänpohjan rappeuma
Spinaaliset lihasatrofiat (SMA)
Spinoserebellaariset ataksiat (SCA)
Subakuutti sklerosoiva panenkefaliitti
Jotkin sydän- ja verisuonitaudit (mm. valtimonkovettumataudit kuten sepelvaltimotauti ja aorttastenoosi)
Jotkin sytokromi C oksidaasin puutokset (kuten Leighin oireyhtymä)
Tay–Sachsin tauti
Verkkokalvorappeuma
Curtis Glencross

| Curtis Glencross |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1982 (ikä 41) Kindersley, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2015
Aik. seurat:  Anaheim Ducks   Columbus Blue Jackets   Edmonton Oilers   Calgary Flames   Washington Capitals
Curtis Jack Glencross (s. 28. joulukuuta 1982 Kindersley, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hänen vahvuudet ovat karvaamisessa, monipuolisuudessa, taklaamisessa ja energisyydessä. Glencross osaa pelata sekä keskellä että laidassa. Hän pelaa useimmiten alemmissa ketjuissa.
Ura

Glencross syntyi Saskatchewan Kindersleyssä, mutta kasvoi Albertan Provostissa ja muutti myöhemmin Red Deeriin. Glencross pelasi vuodet 2000–2002 AJHL-joukkue Brooks Banditsissa. Hän on kaikkien aikojen ensimmäinen joukkueessa pelannut NHL-pelaaja. Bandits jäädytti Glencrossin numeron #17 vuonna 2011. Vuodet 2002–2004 hän kävi Alaska-Anchoragen yliopistoa, jonka joukkueen sisäisen maalipörssin Glencross voitti molempina kausinaan. Jälkimmäisellä kaudella 2003–2004 hän voitti myös Alaska-Anchoragen yliopistojoukkueen sisäisen pistepörssin.
Glencrossia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän siirtyi jälkimmäisen yliopistovuotena päätteeksi maaliskuussa 2004 vapaana agenttina Mighty Ducks of Anaheimin organisaatioon ja AHL-joukkue Cincinnati Mighty Ducksiin. Glencross oli kuudella syötöllään joukkueen paras syöttäjä kevään 2004 pudotuspeleissä. Hän pelasi (Mighty) Ducksin organisaatiossa myös kolmena seuraavana kautensa, joista viimeisimmillä kaudella 2006–2007 Glencross teki NHL-debyyttinsä Anaheim Ducksissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 13. tammikuuta 2007 Colorado Avalanchea vastaan, jossa Glencross teki myös NHL-uransa avausmaalin Peter Budajin taakse. Hän pelasi Ducksissa kaksi ottelua, kunnes Glencross, Zenon Konopka ja seitsemännen kierroksen varausvuoro kesällä 2007 kaupattiin samassa kuussa Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Mark Hartiganiin, Joe Motzkoon ja neljännen kierroksen varausvuoroon kesällä 2007. Hän pelasi loppukaudella seitsemän ottelua Blue Jacketsissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä Glencross oli 19 osumallaan runkosarjan päättyessä Hartiganin kanssa.
Kausi 2007–2008 oli Glencrossin varsinainen tulokaskausi NHL:ssä. Hän pelasi kaikki kauden ottelunsa NHL:ssä ja teki yhteensä 62 runkosarjaottelussa tehot 15+10=25. Blue Jackets kauppasi Glencrossin kesken kauden helmikuussa 2008 Edmonton Oilersiin vaihdossa Dick Tärnströmiin. Joukkueessa pelatessaan hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä. Heinäkuussa 2008 Glencross teki vapaana agenttina kolmivuotisen ja 3,6 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Hän teki siellä toisella kaudellaan 2009–2010 NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun helmikuussa 2010 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan. Glencrossin kausi päättyi kuitenkin Colorado Avalanchen Matt Hendricksin taklauksesta maaliskuussa jalkavammaan.
Kaudella 2010–2011 Glencross teki tehoilla 24+19=43 NHL:n yhden kauden piste- ja maaliennätyksensä. Hän oli Flamesin kolmanneksi paras maalintekijä Jarome Iginlan ja René Bourquen jälkeen. Glencross teki toukokuussa 2011 nelivuotisen ja 10,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta

Glencrossilla on vaimo Tanya ja tytär Karter. Hän toimii myös Special Olympicsin tiedottajana.
Pauli Ståhlberg

Pauli Ståhlberg (s. 24. joulukuuta 1959) on suomalainen lakimies. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori ja arvoltaan varatuomari. Ståhlberg toimii kuluttajariitalautakunnan päätoimisena puheenjohtajana. Tätä tehtävää ennen hän toimi vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden assistenttina Helsingin yliopiston yksityisoikeuden laitoksella 1986–1995.
Sivutoimisesti Ståhlberg on toiminut Helsingin yliopiston kanslerinsihteerinä 1993–1996, tekijänoikeuskomitean sihteerinä 1987–1992, lääkevahinkolautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1995, ympäristövahinkolautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1999, tapaturmavakuutuslautakunnan varapuheenjohtajana vuodesta 2001, tekijänoikeusneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1991 sekä ympäristövakuutuslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2008. Lisäksi hän on toiminut korkeimmassa oikeudessa esittelijänä ja useissa välimiesoikeuksissa jäsenenä. Vuosina 2014 ja 2015 hän hoiti sivutoimisesti osaa velvoiteoikeuden professorin tehtävistä Lapin yliopistossa.
Ståhlberg oli paljon julkisuudessa oltuaan kuluttajariitalautakunnan puheenjohtajana yritysten kustantamilla seminaarimatkoilla vuosina 2007 ja 2009. Ståhlberg ei ollut osallistunut lautakunnassa ko. yritysten asioiden käsittelyyn eikä hänen subjektiivinen puolueettomuutensa ollut vaarantunut. Helsingin hovioikeus kuitenkin katsoi, että matkat olivat olleet omiaan vaikuttamaan lautakunnan puolueettomuuskuvaan ja piti niitä lahjusrikkomuksena. Kustannuksia vastaan Ståhlberg oli kummallekin matkalle valmistanut luennot. Ståhlberg sai kummastakin matkasta 10 päiväsakkoa. Helsingin käräjäoikeus oli vapauttanut Ståhlbergin syytteistä. Oikeusministeriö  taas katsoi, ettei matkoilla ollut vaikutusta lautakunnan toimintaan. Vuosien 2010-2015 aikana lautakuntaan saapui kaikkiaan yli 31 000 ratkaisupyyntöä ilman, että lautakunnan puolueettomuutta olisi niissä epäilty.
Ståhlbergin väitöskirja vuodelta 1993 käsitteli ydinvoimalaonnettomuuden vastuukysymyksiä. Lisäksi hänellä on muita kirjoituksia vahingonkorvaus- ja sopimusoikeudesta muun muassa yhteisteos professori Juha Karhun kanssa, Suomen vahingonkorvausoikeus,
Pauli Ståhlbergin isä on Kaarlo L. Ståhlberg, isoisä Kaarlo Ståhlberg ja isoisoisä presidentti K.J. Ståhlberg. Hänellä on myös lapset, Panu Ståhlberg, Lauri Ståhlberg ja Anniina Ståhlberg.
Pauli Soisalo (lääkäri)

Pauli Rafael Soisalo (ent. Pettersson; 30. tammikuuta 1900 Ruovesi – 1. syyskuuta 1972) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen 1944.
Soisalon vanhemmat olivat Kristian Pettersson (myöh. Soisalo) ja Rosa Pouru ja puoliso vuodesta 1927 Gunhild Iréne Haeggman. Soisalo tuli ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta 1918 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1932, jolloin hän sai myös sisätautien erikoislääkärin pätevyyden. Sydäntautien erikoislääkärin pätevyys Soisalolle myönnettiin 1955.
1930-luvulla Soisalo toimi lääkärinä pääasiassa Helsingin alueella. Hän oli yksityisen Mehiläisen sairaalan johtaja 1939–1945 ja Helsingin kaupungin Kivelän sairaalan johtaja ja sisätautiosaston ylilääkäri 1940–1967. Hän piti myös yksityisklinikkaa vuosina 1928–1967. Lisäksi Soisalo oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1933–1947 ja vt. professori 1939–1940. Soisalo julkaisi tutkimuksia diabeteksen ja sydäntautien alalta. Hän oli Suomen Reumatologisen Yhdistyksen puheenjohtaja 1946–1953 ja Sydäntautiliiton hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan Soisalo oli lääkintämajuri (1942).
Soisalon poika oli Brasiliassa pitkään toiminut ja kauppaneuvoksen arvonimen saanut Martti Soisalo.