stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo kansanäänestyksistä Euroopan unionista
Kansanäänestykset Euroopan yhteisön ja unionin täysjäsenyyksistä > 1972 > Irlanti

10. toukokuuta 1972
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä – jäsenyydelle | 1 041 890 | 83,09 % |  |  |
| 2. | Ei – jäsenyydelle | 211 891 | 16,91 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan yhteisön ja unionin täysjäsenyyksistä > 1972 > Norja

25. syyskuuta 1972
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ei – jäsenyydelle | 1 118 281 | 53,5 % |  |  |
| 2. | Kyllä – jäsenyydelle | 971 687 | 46,5 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan yhteisön ja unionin täysjäsenyyksistä > 1972 > Tanska

2. lokakuuta 1972
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä – jäsenyydelle | 1 958 043 | 63,3 % |  |  |
| 2. | Ei – jäsenyydelle | 1 135 755 | 36,7 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys Euroopan yhteisön laajenemisesta > 1972 > Ranska

23. huhtikuuta 1972
| EEC:n laajentuminen Tanskaan, Irlantiin ja Britanniaan | EEC:n laajentuminen Tanskaan, Irlantiin ja Britanniaan | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 10 847 554 | 68,3 % |  |  |
| 2. | Ei | 5 030 934 | 31,7 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan yhtenäisasiakirjasta > 1987 > Irlanti

26. toukokuuta 1987
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 755 423 | 69,92 % |  |  |
| 2. | Ei | 324 977 | 30,08 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan yhtenäisasiakirjasta > 1986 > Tanska

26. helmikuuta 1986
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 629 786 | 56,2 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 268 483 | 43,8 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Maastrichtin sopimuksesta > 1993 > Tanska

18. toukokuuta 1993
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 930 391 | 56,7 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 471 914 | 43,3 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Maastrichtin sopimuksesta > 1992 > Irlanti

18. kesäkuuta 1992
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 001 076 | 69,05 % |  |  |
| 2. | Ei | 448 655 | 30,95 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Maastrichtin sopimuksesta > 1992 > Ranska

20. syyskuuta 1992
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 13 162 992 | 51,0 % |  |  |
| 2. | Ei | 12 23 582 | 49,0 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Maastrichtin sopimuksesta > 1992 > Tanska

2. kesäkuuta 1992
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 606 442 | 49,3 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 653 289 | 50,7 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys vakaudesta, yhteensovittamisesta ja hallinnasta > 2012 > Irlanti

31. toukokuuta 2012
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 955 091 | 60,37 % |  |  |
| 2. | Ei | 626 907 | 39,63 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Amsterdamin sopimuksesta > 1998 > Irlanti

22. toukokuuta 1998
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 932 632 | 61,74 % |  |  |
| 2. | Ei | 578 070 | 38,26 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Amsterdamin sopimuksesta > 1998 > Tanska

28. toukokuuta 1998
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 647 692 | 55,1 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 342 595 | 44,9 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Nizzan sopimuksesta > 2002 > Irlanti

19. lokakuuta 2002
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 906 317 | 62,89 % |  |  |
| 2. | Ei | 534 887 | 37,11 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Nizzan sopimuksesta > 2001 > Irlanti

7. kesäkuuta 2001
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ei | 529 478 | 53,87 % |  |  |
| 2. | Kyllä | 453 461 | 46,13 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset euroalueen jäsenyydestä > 2003 > Ruotsi

14. syyskuuta 2003
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 2 453 899 | 42,91 % |  |  |
| 2. | Ei | 3 265 341 | 57,09 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset euroalueen jäsenyydestä > 2000 > Tanska

28. syyskuuta 2000
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 620 53 | 46,8 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 842 814 | 53,2 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan perustuslaista > 2005 > Espanja

20. heinäkuuta 2005
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 11 057 563 | 81,8 % |  |  |
| 2. | Ei | 2 453 002 | 18,2 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan perustuslaista > 2005 > Ranska

29. toukokuuta 2005
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ei | 15 449 508 | 54,67 % |  |  |
| 2. | Kyllä | 12 808 270 | 45,33 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan perustuslaista > 2005 > Alankomaat

1. kesäkuuta 2005
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 2 940 730 | 38,5 % |  |  |
| 2. | Ei | 4 705 685 | 61,5 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Euroopan perustuslaista > 2005 > Luxemburg

10. heinäkuuta 2005
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 109 494 | 56,52 % |  |  |
| 2. | Ei | 84 221 | 43,48 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Lissabonin sopimuksesta > 2008 > Irlanti

12. kesäkuuta 2008
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 752 451 | 46,60 % |  |  |
| 2. | Ei | 862 415 | 53,40 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Lissabonin sopimuksesta > 2009 > Irlanti

2. lokakuuta 2009
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 214 268 | 67,13 % |  |  |
| 2. | Ei | 594 606 | 32,87 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys täysjäsenyydestä  Euroopan talousalueessa > 1995 > Liechtenstein

7.–9. huhtikuuta 1995
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 6 412 | 55,88 % |  |  |
| 2. | Ei | 5 062 | 44,12 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys täysjäsenyydestä  Euroopan talousalueessa > 1992 > Sveitsi

| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 762 872 | 49,66 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 786 708 | 50,34 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys  bilateraalisesta sopimuksesta Euroopan unionin kanssa > 2000 > Sveitsi

| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 497 093 | 67,19 % |  |  |
| 2. | Ei | 730 980 | 32,81 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys  bilateraalisesta sopimuksesta Euroopan unionin kanssa > 1992 > Liechtenstein

13. joulukuuta 1992
| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 6 722 | 55,81 % |  |  |
| 2. | Ei | 5 322 | 44,19 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestykset Schengenin ja Dublinin sopimuksista > 2005 > Sveitsi

| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 477 260 | 54,63 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 227 042 | 45,37 % |  |  |
Lähteet
Kansanäänestys vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionin alueella > 2005 > Sveitsi

| Vaihtoehto | Vaihtoehto | Kannatus> Äänet | Kannatus> Osuus |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kyllä | 1 458 686 | 55,98 % |  |  |
| 2. | Ei | 1 147 140 | 44,02 % |  |  |
Lähteet
Mons-en-Pévèle

| Mons-en-Pévèle |
| --- | --- |
 Saint-Jean-Baptisten kirkko
 vaakuna
 Mons-en-Pévèle
 Koordinaatit: 50°28′49″N, 3°06′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,4 km²
Väkiluku (2020):  2 105 
 – Väestötiheys:  170 as./km²
Kunnan numero:  59411
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mons-en-Pévèle on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Lillen kaupungista etelään.
Historia

Mons-en-Pévèlellä oli yhteys Saint-Vaast d'Arrasin luostariin todistetusti jo vuonna 1021. Luostarilla oli kylässä kirkko ja sitä ympäröivä hautausmaa sekä muita rakennuksia. 18. elokuuta 1304 kylässä käytiin Mons-en-Pévèlen taistelu. Tuolloin alue kuului Flanderin kreivikuntaan. Taistelussa Ranskan kuningas Filip IV löi Flanderin kreivi Gui de Dampierren johtamat joukot, ja liitti alueet Ranskaan.
Nähtävyyksiä

Saint-Jean-Baptisten kirkon pohjoinen laiva on vuodelta 1664. Rakennus on kohdannut monet onnettomuudet ja useat laajennukset. 28. syyskuuta 1819 kirkko kärsi tulipalosta, jonka jäljiltä jäi vain seinät. Vuonna 1882 kirkontorni sai nykyisen uusgoottilaisen ulkoasun.
Urheilu

Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Osuuden pituus on 2 990 metriä.
Mons-en-Pévèlen kivitieosuus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mons-en-Pévèle Wikimedia Commonsissa
National Internet Exchange of India

National Internet Exchange of India, lyhennettynä NIXI, on vuonna 2003 perustettu intialainen yleishyödyllinen organisaatio, jonka tarkoitus on varmistaa neutraalit Internet-välityspalvelut Intiassa. Päätehtävä on helpottaa kotimaisten ISP:iden välistä liikennettä muunmaalaisten, kuten yhdysvaltalaisten palvelinten käytön sijaan.
Nahouri

| Nahouri |
| --- | --- |
 Nahourin maisemaa
 Provinssin sijainti Burkina Fasossa
Valtio:  Burkina Faso
Hallintoalue:  Centre-Sud
Departementteja:  5
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pô
Pinta-ala:  3 754 km²
Väkiluku (2006):  155 463
Nahouri on provinssi Burkina Fason eteläosassa Centre-Sudin hallintoalueella. Siellä oli vuoden 2006 väestönlaskennassa yhteensä 155 463 asukasta. Provinssin pääkaupunki on Pô, jossa oli 50 360 asukasta.
Departementit

Guiaro
Pô
Tiébélé
Zecco
Zio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nahouri Wikimedia Commonsissa
Burkina Fason provinssit
Balé
Bam
Banwa
Bazèga
Bougouriba
Boulgou
Boulkiemdé
Comoé
Ganzourgou
Gnagna
Gourma
Houet
Ioba
Kadiogo
Kénédougou
Komondjari
Kompienga
Kossi
Koulpélogo
Kouritenga
Kourwéogo
Léraba
Loroum
Mouhoun
Nahouri
Namentenga
Nayala
Noumbiel
Oubritenga
Oudalan
Passoré
Poni
Sanguié
Sanmatenga
Séno
Sissili
Soum
Sourou
Tapoa
Tuy
Yagha
Yatenga
Ziro
Zondoma
Zoundwéogo
National Jazz and Blues Festival

Vuoden 1969 festivaali Plumptonissa.
National Jazz and Blues Festival oli vuosina 1961–1976 Britanniassa järjestetty musiikkifestivaali. Konserttien alulle panijana toimi lontoolaisen The Marquee Clubin omistaja Harold Pendleton, ja se oli Britannian tärkeimpiä jazz-, blues- ja rock-festivaaleja. Se järjestettiin vuodesta 1971 lähtien vuosittain Readingin kaupungissa, ja 1977 sen tilalla jatkoikin Reading Rock Festival.
Festivaalin esikuvana toimi yhdysvaltalainen Newport Jazz Festival.
Museo dei trasporti Ogliari

Museo dei trasporti Ogliari
Museo dei trasporti Ogliari (suom. Ogliarin liikennemuseo) on Rancossa Varesen maakunnassa Pohjois-Italiassa sijaitseva museo. Museon on harrastuksekseen perustanut vuonna 1954 Francesco Ogliari, jonka talon pihalla museo sijaitsee. Museoon on aina ollut vapaa pääsy aukioloaikoina, mutta poistuessa voi antaa vapaaehtoisen lahjoituksen museon ylläpitämiseksi. Museo on auki kesäkaudella.
Museossa on sekalainen valikoima liikennevälineitä 1700-luvulta 1900-luvun jälkipuoliskolle. Liikennevälineet on laitettu esille ulkoilmaan, ja niihin on puvustettu mallinukkeja aikakaudelle sopiviin vaatteisiin. Museosta löytyy erikoisuuksia, mm. Giuseppe Verdin ja paavin omat junanvaunut sekä maan alle rakennettu kokonainen milanolainen metroasema junineen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Museon verkkosivusto
Murtovarkaus

Murtovarkaan rikkoma ulko-ovi.
Murtovarkaus tarkoittaa sitä, että joku murtautuu lukittuun tilaan, kuten esimerkiksi asuttuun asuntoon tai muuhun suljettuun tilaan, ja anastaa sieltä irtainta omaisuutta. Toisin sanoen kyseessä on varkaus, jonka yhteydessä tapahtuu murto.
Käsitteenä murto tai murtautuminen tarkoittaa sitä, että tekijä väkivallan tai viekkauden avulla rikkoo tai avaa lukon, ikkunan tai jonkin muun esteen päästäkseen oikeudettomasti sisään (toisen hallinnassa olevaan) suljettuun tilaan. Sen sijaan omassa hallinnassaan olevaan tilaan kuten asuntoonsa tai autoonsa tällä tavoin tunkeutuminen ei ole tässä mielessä murto.
Suomi

Murtovarkautta ei ole Suomen rikoslaissa erikseen määritelty eikä tällaista rikosnimikettä ole itsenäisesti olemassa. Sen sijaan tekijä tuomitaan olosuhteista ja tarkoitusperistään riippuen eri rikoksista seuraavasti:
Törkeä varkaus  tai sen yritys
Varkaus  tai sen yritys
Kotirauhan rikkominen
Vahingonteko
Murtovarkauksista epäillyiksi päätyneistä henkilöistä ulkomaalaisia oli poliisin tilaston mukaan noin 30–50 prosenttia ennen vuotta 2015. Poliisin 2015 antaman arvion mukaan Suomessa reilusti yli puolet tai jopa lähes 90 prosenttia murtovarkauksista saattoi olla ulkomaalaisten rikollisten tekemiä.
Aiheesta muualla

Korkeimman oikeuden ennakkopäätös KKO 2006:99 (Tuomion perustelujen kohdat 3–9) Finlex.  4.12.2006. Viitattu 5.8.2021.
National Inventors Hall of Fame

National Inventors Hall of Fame
National Inventors Hall of Fame (NIHF) on yhdysvaltalainen keksijöiden kunniagalleria. Valintakomitea valitsee joka vuosi ehdotettujen joukosta uusia jäseniä kunniagalleriaan. Komiteaan kuuluu edustajia Yhdysvaltain merkittävämmistä tieteen ja tekniikan järjestöistä.
NIHF:n perustivat vuonna 1973 United States Patent and Trademark Office ja National Council of Patent Law Associations. Museo sijaitsi alkujaan Akronissa Ohiossa, ja kunniagallerian ensimmäinen jäsen oli Thomas Edison. Nykyään museo sijaitsee Madison Buildingin atriumissa United States Patent and Trademark Officen päämajassa Virginian Alexandriassa.
Museossa on varsinainen kunniagalleria, museonäyttely, valokuvagalleria, teatteri ja myymälä. Kunniagalleriassa on tauluja, joissa on esillä galleriaan valitut henkilöt, ja interaktiivinen kioski, josta löytyy tietoja jokaisesta valitusta henkilöstä. Museossa on myös esillä näyttely, jonka aihe vaihtelee vuosittain. Valokuvagalleriassa on esillä digitaalisia valokuvia. NIHF:een kuuluu lisäksi Akronissa sijaitseva koulu. Koulu on tarkoitettu 5–8-luokkalaisille, ja se avattiin 1. syyskuuta 2010.
Mitchell van der Gaag

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1971 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Zutphen, Alankomaat
Seura
Seura:  Manchester United
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–1994 1989–1990 1990–1992 1995–1997 1997–2001 2001–2006 2006–2007 |  PSV Eindhoven → NEC Nijmegen → Sparta Rotterdam  Motherwell FC  FC Utrecht  CS Marítimo  Al-Nassr | 44 (4) 10 (2) 55 (4) 42 (8) 99 (11) 154 (17) 27 (3) |
Valmennusura
2008–2009 2009–2010 2012–2013 2015 2015–2016 2016–2018 2018–2019 2019–2021 2021–2022 2022–:  CS Marítimo B  CS Marítimo  CF Os Belenenses  Ermis Aradippou  FC Eindhoven  SBV Excelsior  NAC Breda  Jong Ajax  Ajax (apuv.)  Manchester United (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mitchell van der Gaag (s. 22. lokakuuta 1971) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Manchester Unitedin apuvalmentajana.
Ura pelaajana

Van der Gaag hankki jalkapallo-oppinsa PSV Eindhovenin juniorijoukkueissa ja nostettiin edustusmiehistöön vuonna 1989. Hänet kuitenkin lainattiin kaudeksi 1989/90 NEC Nijmegeniin ja ura seuraaviksi kahdeksi kaudeksi Sparta Rotterdamiin. Spartassa nuori puolustaja sai vastuuta ja nousi Rob Jacobsin alaisuudessa avauskokoonpanon toppariksi. Hän oli mukana Spartan joukkueessa, joka kaudella 1991/92 eteni Alankomaiden cupissa välieriin saakka. Hän palasi kauden jälkeen PSV:hen, jossa peliaikaa ja vastuuta ei juurikaan tullut. Kaudella 1994/95 hän siirtyi skotlantilaiseen Motherwelliin, jossa pelasi vahvasti viimeiseksi jäänneellä kaudellaan 1996/97.
Kesällä 1997 van der Gaag siirtyi FC Utrechtiin, jossa pelasi neljä kautta Eredivisiessä. Kesällä 2001 ura jatkui Portugalissa CS Marítimon joukkueessa. Hän nousi Marítimon runkopelaajaksi ja kantoi kapteeninnauhaa, kun Marítimo kaudella 2003/04 sijoittui liigassa viidenneksi ja selvisi mukaan UEFA Cupiin. Van der Gaag jätti Marítimon kesällä 2006 ja pelasi vielä kauden 2006/07 Saudi-Arabiassa Al-Nassrissa, kunnes lopetti pelaajauransa.
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen van der Gaag palasi Marítimoon kesällä 2008 valmentamaan seuran reservijoukkuetta. Syyskuussa 2009 hän nousi Carlos Carvalhalin potkujen jälkeen Marítimon edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kauden 2009/10 päätteeksi liigan viidenneksi ja seura selvisi mukaan Eurooppa-liigaan. Kausi 2010/11 alkoi kuitenkin surkeasti ja BATE Borisov pudotti Marítimon europeleistä jo karsinnoissa. Kun Portugalin liigassakin pelit sujuivat heikosti sai van der Gaag potkut tehtävistään syyskuussa 2010.
Toukokuussa 2012 van der Gaag teki kolmivuotisen sopimuksen CF Os Belenensesin kanssa. Seura nousi van der Gaagin alaisuudessa liigaan voittamalla Segunda Ligan kaudella 2012/13. Syyskuussa 2013 hän joutui jäämään sivuun Belenensesin valmennustehtävistä sydänvaivojen vuoksi.
Van der Gaag palasi takaisin valmennustöihin helmikuussa 2015 kyproslaisen Ermis Aradippoun peräsimessä. Hän sai kuitenkin potkut jo maaliskuussa kieltäydyttyään allekirjoittamasta seuran kanssa jatkosopimusta.
Kesäkuussa 2015 van der Gaagista tuli FC Eindhovenin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Eerste Divisien neljänneksi, mutta nousukarsinnoissa joukkue putosi NAC Bredaa vastaan. Kauden jälkeen van der Gaag siirtyi Eredivisie-seura SBV Excelsiorin päävalmentajana.
Van der Gaagin johdolla Excelsior sijoittui kahdella kaudellaan Eredivisien keskikastiin säilyttäen sarjapaikkansa selvästi. Kauden 2017/18 jälkeen van der Gaagin sopimus Excelsiorin kanssa päättyi ja hän siirtyi NAC Bredan päävalmentajaksi. Hän sai potkut NAC Bredasta maaliskuussa 2019.
Kesäkuussa 2019 van der Gaagista tuli Jong Ajaxin päävalmentaja. Hän valmensi joukkuetta kahden kauden ajan, kunnes kesällä 2021 siirtyi Erik ten Hagin apuvalmentajaksi Ajaxin edustusjoukkueeseen. Hän juhli kauden 2021/22 päätteeksi yhdessä ten Hagin kanssa Alankomaiden mestaruutta. Kauden jälkeen van der Gaag siirtyi ten Hagin apuvalmentajaksi Englannin Valioliigan Manchester Unitediin.
Meriitit

Segunda Liga: 2013
Mortal Kombat vs. DC Universe

| Mortal Kombat vs>  DC Universe |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Midway Games
Julkaisija:  Midway Games
Jakelija:  Warner Bros. Interactive Entertainment
Säveltäjä:  Cris Velasco
Pelisarja:  Mortal Kombat
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  2008
Lajityyppi:  taistelupeli ja fiktiivinen risteytys (en)
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16  USK 16 
Alusta:  Xbox 360 ja PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mortal Kombat vs. DC Universe on vuonna 2008 Midway Gamesin julkaisema taistelupeli ja kahdeksas Mortal Kombat -sarjan peli. Peli julkaistiin 16. marraskuuta 2008 Playstation 3 ja Xbox 360-alustoille. Pelissä esiintyvät pelattavina hahmoina DC Universen maailmasta Batman, Teräsmies, Jokeri, Lex Luthor, Wonder Woman, Catwoman, Kapteeni Marvel, Green Lantern, Salama, Deathstroke ja Darkseid.
Juoni

Shao Kahnin johtaman invaasion Earthrealmiin epäonnistuttua, Raiden kohtaa hänet ja Quan Chin hautausmaalla. Raiden iskee Shao Kahnin Quan Chin luoman portaalin läpi silminnähden tappaen hänet. Samanaikaisesti Teräsmies pysäyttää Darkseidin invaasion ja iskee hänet silmiensä lämpösäteellään portaalin läpi. Tämän seurauksena Shao Kahn ja Darkseid yhdistyvät keskenään Dark Kahniksi ja Mortal Kombatin maailma alkaa yhdistyä DC Universen maailman kanssa. Tämän seurauksena eri hahmot alkavat saada viha- ja raivokohtauksia ja ovat vahvempia ja heikompia kuin aiemmin. Raidenin ja Teräsmiehen ollessa viimeiset taistelijat, he lopulta yhdistävät voimansa ja kukistavat yhdessä Dark Kahnin, jolloin molemmat maailmat palaavat entiselleen. Darkseid joutuu vangiksi Netherrealmiin ja Shao Kahn vangitaan Phantom Zonelle.
Mortal Kombat 2 – hävitys

| Mortal Kombat 2 – hävitys> Mortal Kombat: Annihilation |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  John R. Leonetti
Käsikirjoittaja:  Ed Boon Lawrence Kasanoff
Tuottaja:  Lawrence Kasanoff
Säveltäjä:  George S. Clinton
Kuvaaja:  Matthew F. Leonetti
Leikkaaja:  Peck Prior
Tuotantosuunnittelija:  Charles Wood
Pääosat:  Robin Shou James Remar Talisa Soto Sandra Hess Brian Thompson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 miljoonaa dollaria
Tuotto:  51 376 861 dollaria
Edeltäjä:  Mortal Kombat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mortal Kombat 2 – hävitys (Mortal Kombat: Annihilation) on Mortal Kombat -elokuvasarjan toinen osa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1997. Ensimmäinen Mortal Kombat -elokuva oli saanut ensi-iltansa kaksi vuotta aiemmin. Elokuvan ohjasi John R. Leonetti.
Alkuperäisen elokuvan näyttelijäkaarti vaihtui lähes täysin verrattuna ykkösosaan. Ainoastaan Robin Shou ja Talisa Soto palasivat rooleihinsa. Edellisessä elokuvassa Reptilea näytellyt Keith Cooke palasi uutena Sub-Zerona ja Soton stunttinainen, Dana Hee, esittää elokuvassa Mileenaa. Muissa keskeisissä rooleissa ovat James Remar, joka korvasi Christopher Lambertin Raidenina, Sandra Hess esittää Sonia Bladea, Brian Thompson Shao Kahnia ja Lynn "Red" Williams Jaxia. Erona edelliseen elokuvaan Johnny Cagea esittää Chris Conrad.
Edeltävään, menestystä keränneeseen Mortal Kombatiin verrattuna Mortal Kombat 2 tehtiin pienemmällä budjetilla ja kokemattoman ohjaajan varassa. Se tuotti noin kolmanneksen ensimmäisen elokuvan lipputuloista ja keskeytti kolmannen elokuvan suunnittelun kokonaan.