stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DragonForce

| DragonForce |
| --- | --- |

 DragonForcen kielisoittajat vasemmalta: Herman Li, Sam Totman ja basisti Frédérik Leclercq vuoden 2007 Tuska Open Air Metal Festivalilla
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  power metal, speed metal
Kotipaikka:   Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Marc Hudson, laulu   Herman Li, kitara,  taustalaulu   Sam Totman, kitara, taustalaulu   Alicia Vigil, basso, taustalaulu   Gee Anzalone, rummut, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Sanctuary   Noise   Roadrunner   Spinefarm   Universal  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
DragonForce on englantilainen power metal -yhtye. DragonForce on tunnettu nopeudestaan niin kappaleiden tempon kuin kitarasoolojenkin puolesta. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat lähes kaikki kotoisin alun perin eri maista. Kitaristi Herman Li on kotoisin Hongkongista, rumpali Gee Anzalone on italialainen, basisti Frédéric Leclercq on syntyperältään ranskalainen. Toinen kitaristi Sam Totman ja laulaja Marc Hudson ovat brittejä. Totman on kotoisin Lontoosta, Dragonforcen kotipaikasta. Yhtyeen kosketinsoittaja Vadim Pružanov lähti yhtyeestä kesällä 2018, ja yhtye on tällä hetkellä ilman kosketinsoittajaa.
Yhtye esiintyi viimeksi Suomessa 2. maaliskuuta 2024 Helsingin jäähallissa.
Historia

DragonForce koottiin Demoniac-yhtyeen raunioista vuonna 1999. Yhtyeen nimi oli tuolloin vielä DragonHeart, mutta se muutettiin pian nykyisekseen. Brasiliassa toimi samanniminen yhtye, ja tekijänoikeuskiistojen välttämiseksi nimen vaihto oli paras ratkaisu. Vanhalla nimellään yhtye ehti kuitenkin julkaisemaan ensimmäisen demonsa Valley of the Damnedin (2000). Demo oli ladattavissa myös MP3.com-sivustolla, josta hittikappaletta ”Valley of the Damned” ladattiin muutamien ensimmäisten kuukausien aikana yli 500 000 kertaa. Kaksi alkuperäisjäsentä, Steve Scott ja Steve Williams jättivät yhtyeen pian muodostaakseen Power Quest -yhtyeen. Yhtyeen esikoisalbumi, Valley of the Damned ilmestyi vuonna 2003 Noise Recordsin kautta.
Vuonna 2004 ilmestyi DragonForcen toinen albumi, Sonic Firestorm. Herman Li kirjoittaa 2010 uudelleenmiksatussa versiossa, että hänen mielestään DragonForce löysi varsinaisen tyylinsä vasta tällä levyllä, vaikka se ei ollut heidän ensimmäisensä. Vuonna 2005 basisti Adrian Lambert lähti yhtyeestä keskittyääkseen perhe-elämään. Herman Li valittiin saman vuoden Metal Hammer Golden Gods -palkintogaalassa vuoden kitaristiksi. 9. toukokuuta 2006 DragonForce julkaisi kolmannen albuminsa Inhuman Rampagen. Tyhjä basistin paikka korvattiin Frédéric Leclercqillä, josta tehtiin yhtyeen virallinen jäsen kiertueen jälkeen. Inhuman Rampagen kappale ”Through the Fire and Flames” on mukana Guitar Hero III -pelissä (2007), ja sitä on kutsuttu pelisarjan historian haastavimmaksi kappaleeksi. Yhtye julkaisi syyskuussa vuonna 2008 yhtyeen neljännen albumin: Ultra Beatdownin. DragonForce kävi äänittämässä singlen Heroes Of Our Time musiikkivideon Hämeenlinnan Rinkelimäen Jäähallissa kesäkuussa 2008. Heroes Of Our Time on myös mukana Skate 2-pelissä sekä NHL 10-pelissä. 22. tammikuuta 2009 yhtye julkaisi Ultra Beatdown albumin toisen singlen, " The Last Journey Home" Xbox Live-pelipalvelun kautta.
9. maaliskuuta 2010 DragonForce ilmoitti kotisivuillaan laulaja ZP Theartin lähteneen yhtyeestä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. DragonForce julkaisi ensimmäisen live-albuminsa Twilight Dementian syyskuussa 2010.
Maaliskuussa 2011 DragonForce julkisti uuden vokalistinsa olevan brittiläinen 23-vuotias Marc Hudson.
Maaliskuussa 2014 DragonForce ilmoitti Youtube-kanavallaan, että yhtye julkaisee uuden albumin nimeltään Maximum Overload elokuussa 2014. Uuden albumin tuottajana toimii Jens Bogren. Maximum Overload on ensimmäinen albumi, jonka DragonForce tuottaa muualla kuin Isossa-Britanniassa, se nimittäin tuotetaan Fascination Studiosissa Örebrossä ja Varbergissä, Ruotsissa. Samalla he julkaisivat "Defenders"-kappaleen demoversion.
Tammikuussa 2020 Alicia Vigil liittyi yhtyeeseen basistiksi ja taustalaulajaksi Euroopan kiertueelle. Hänestä tuli myöhemmin yhtyeen vakituinen jäsen.
Musiikkityyli

DragonForce soittaa erittäin nopeaa metallia, jossa esiintyy blast beatia, joka ei ole yleistä power metalissa. Näistä syistä DragonForcen musiikkia kutsutaankin extreme power metaliksi.
DragonForcen musiikkityyliin kuuluvat erittäin nopea tempo sekä harmonia kitaristien ja kosketinsoittajan välillä. Kitaristit Herman Li ja Sam Totman ovat kumpikin sekä soolo- että rytmikitaristeja. DragonForcen kitaraduo on tunnettu nopeudestaan ja äärimmäisistä taidoistaan, joista on huhuttu etteivät he soita oikeasti omia biisejään, vaan olisivat nopeuttaneet niitä tarkoituksellisesti studiossa, mutta yhtye on kiistänyt väitteet.
Kokoonpano

Marc Hudson - laulu (2011–)
Herman Li – kitara, taustalaulu (1999–)
Sam Totman – kitara, taustalaulu (1999–)
Gee Anzalone – rummut, taustalaulu (2014–)
Alicia Vigil - bassokitara, taustalaulu (2022–, kiertuejäsen 2020–2022)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

ZP Theart – laulu (1999–2010)
Didier Almouzni – rummut (1999–2003)
Diccon Harper – basso (2001–2003)
Adrian Lambert – basso (2003–2005)
Steve Scott – basso (1999–2001)
Steve Williams – kosketinsoittimet (1999–2004)
Dave Mackintosh – rummut (2003–2014)
Vadim Pružanov – kosketinsoittimet (2004–2018)
Frédéric Leclercq – basso (2006–2019)
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Albumit Valley of the Damned (2003)  Sonic Firestorm (2004)  Inhuman Rampage (2006)  Ultra Beatdown (2008)  Twilight Dementia (LIVE) (2010)  The Power Within (2012)  Maximum Overload (2014)  Reaching into Infinity (2017)  Extreme Power Metal (2019)  Warp Speed Warriors (2024)  |  Musiikkivideot ”Through the Fire and Flames” (Inhuman Rampage, 2006)  ”Operation Ground and Pound” (Inhuman Rampage, 2006)  ”Heroes of Our Time” (Ultra Beatdown, 2008)  ”The Last Journey Home”  (Ultra Beatdown, 2008)  ”Cry Thunder” (The Power Within, 2012)  ”Seasons” (The Power Within, 2012)  ”The Game” (2014)  ”Three Hammers” (2015)  ”Ashes of the Dawn” (2017)  ”Midnight Madness” (2017)  ”Highway to Oblivion” (2019)  ”Heart Demolition” (2019)  ”Razorblade Meltdown” (feat. Steve Terreberry) (2019)  ”The Last Dragonborn” (2022)  ”Doomsday Party” (2023)  "Power of the Triforce" (2023)  |  Demot Valley of the Damned (2000)  Heart of a Dragon  Defenders (2014)  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto DragonForce. (englanniksi)
DragonForce Myspacessa (englanniksi)
Virallinen kanava YouTube. (englanniksi)
| n k DragonForce |
| --- | --- |
 Marc Hudson  Herman Li  Sam Totman  Gee Anzalone  Alicia Vigil   ZP Theart  Didier Almouzni  Diccon Harper  Adrian Lambert  Steve Scott  Steve Williams  Dave Mackintosh  Vadim Pružanov  Frédéric Leclercq 
Albumit:  Valley of the Damned  Sonic Firestorm  Inhuman Rampage  Ultra Beatdown  Twilight Dementia  The Power Within  Maximum Overload  Reaching into Infinity  Extreme Power Metal  Warp Speed Warriors 
Musiikkivideot:  ”Through the Fire and Flames”  ”Operation Ground and Pound”  ”Heroes of Our Time”  ”The Last Journey Home”  ”Cry Thunder”  ”Seasons”  ”The Game”  ”Three Hammers”  ”Ashes of the Dawn”  ”Midnight Madness”  ”Highway to Oblivion”  ”Heart Demolition”  ”Razorblade Meltdown”  ”The Last Dragonborn”  ”Doomsday Party”  ”Power of the Triforce” 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz
Tietopolitiikka

Tietopolitiikalla tarkoitetaan yhteisesti sovittuja periaatteita ja linjauksia tietojen tuottamista, hankintaa, liikkumista, avaamista, jakamista, käyttöä, ylläpitoa ja säilyttämistä koskevista toimintatavoista ja menettelyistä. Se hakee muotoaan, kun samalla tunnistamme yhä paremmin tiedon merkityksen yhteiskunnalle.
Tiedon avoimuus, tiedon liikkuvuus ja ihmisten omien tietojen hallinta edellyttävät johdonmukaista tietopolitiikkaa, joka edistää tiedon monipuolista hyödyntämistä huomioiden kansalaisten ja organisaatioiden oikeudet, vastuut ja riskit.
Lukuisista määrittelyistä huolimatta tiedolle ei ole yhtä yleispätevää määrittelyä. Ihmisillä on erilaisia käsityksiä siitä, mitä tieto on. Platonilta peräisin oleva määritelmä, jonka mukaan tieto on hyvin perusteltu tosi uskomus, on edelleen usein käytetty määritelmä.
Jos tietopolitiikka nähdään eri hallinnonala- ja sektorirajat läpileikkaavana yhteiskuntapolitiikkana, on luontevaa puhua horisontaalisesta, valtioneuvostotasoisesta politiikka-alueesta. Toinen vaihtoehto on vahvistaa tietopolitiikasta oma politiikkalohkonsa esimerkiksi talous- ja ympäristöpolitiikan tapaan, jolloin se nykyisessä hallintorakenteessa merkitsisi omaa ministeriötä sekä toimeenpanevaa virastoa.
Tausta

Suomelle tietoyhteiskuntaperiaate on erittäin tärkeä. Maa kilpailee kansainvälisessä työjaossa korkealla osaamisella ja siihen perustuvilla vientituotteilla, eikä esimerkiksi työvoiman halvalla tuntihinnalla. Suomi tarvitsee kansainvälisiltä markkinoilta paljon erilaisia raaka-aineita ja muita tuotteita. Jotta se pystyy hankkimaan näitä, pitää sen pystyä viemään omia tuotteitaan maailmalle.
Uudet politiikkakohteet ovat syntyneet hakemaan ratkaisuja uuteen kriisiin tai yhteiskunnan muutokseen. 1960-luvulla Pekka Kuusen julkaisema 60-luvun sosiaalipolitiikka -kirjan määrittelemälle sosiaalipolitiikalle oli vahva sosiaalinen tilaus sen aikaisissa rakennemuutoksissa, ja kirja antoi perustan pitkäjänteisen sosiaalipolitiikan kehittämiselle. Energiapolitiikka muodostettiin vastauksena 1970-luvun öljykriisiin. 1990-luvulla havaittiin ympäristöongelmien vaativan vahvempaa toimenpiteiden linjaamista ja kokonaisuuden haltuunottoa ympäristöpolitiikan ja sen mukaisten toimien kautta.
Tietoa on käytettävissä enemmän kuin koskaan ja toisin kuin raaka-aineet ja energia, se ei kulu käytössä. Päinvastoin, tietoa jakamalla voidaan luoda uutta tietoa ja tietoa jalostamalla lisätä sen arvoa. Tieto on yhteiskunnan toiminnan ja kehittymisen perusta siinä missä ympäristö ja energiakin.
Vésteinn Lúðvíksson

| Vésteinn Lúðvíksson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1944 (ikä 79–80) Reykjavík, Islanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: islanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vésteinn Lúðvíksson (s. 1944 Reykjavík, Islanti) on islantilainen kirjailija. Hän edustaa islantilaista uusrealismia ja oli 1970-luvulla sen merkittävimpiä kirjailijoita.
Vésteinn on ollut ehdokkaana Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuosina 1974 (Gunnar og Kjartan), 1977 (Eftirþankar Jóhönnu) ja 1986 (Maður og haf). Hän hyödyntää teoksissaan myyttejä ja tarinoita. Gunnar og Kjartan (kaksiosainen, 1971–1972) -teoksessa hän omaa aikaansa kuvatessaan käyttää 1800-luvun klassisen romaanikirjoittamisen keinoja. Teoksessa Eftirþankar Jóhönnu (1975) tarkastelun kohteena ovat vakiintuneet sukupuoliroolit ja teoksessa Maður og haf (1984) aikakauden ihmisen identiteettiongelmat.
Borophaginae

| Borophaginae |
| --- | --- |
 Epicyonin ennallistus
 Oligoseeni–Plioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Koiraeläimet Canidae
Alaheimo::  Borophaginae  Simpson, 1945
 Löydettyjen fossiilien alue
Suvut
 Katso teksti 
Katso myös
   Borophaginae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Borophaginae (Borophaginae) on sukupuuttoon kuollut ”luunmurskaajakoiriksi” kutsuttu koiraeläinten alaheimo. Ne olivat endeemisiä Pohjois-Amerikassa oligoseenilta plioseenille noin 36–2,5 miljoonaa vuotta sitten.
Luokittelu > Lajit

Heimo jaetaan yhteensä 66 lajiin 23 suvussa.
Alaheimo †Borophaginae
†Archaeocyon 33—26 Ma
†Oxetocyon 33—28 Ma
†Otarocyon 34—30 Ma
†Rhizocyon 33—26 Ma
Tribus †Phlaocyonini 33—13 Ma
†Cynarctoides 30—18 Ma
†Phlaocyon 30—19 Ma
Tribus †Borophagini 30—3 Ma
†Cormocyon 30—20 Ma
†Desmocyon 25—16 Ma
†Metatomarctus 19—16 Ma
†Euoplocyon 18—16 Ma
†Psalidocyon 16—13 Ma
†Microtomarctus 21—13 Ma
†Protomarctus 20—16 Ma
†Tephrocyon 16—14 Ma
Alatribus †Cynarctina 20—10 Ma
†Paracynarctus 19—16 Ma
†Cynarctus 16—12 Ma
Alatribus †Aelurodontina 20—5 Ma
†Tomarctus 23—16 Ma
†Aelurodon 16—12 Ma
Alatribus †Borophagina
†Paratomarctus 16—5 Ma
†Carpocyon 16—5 Ma
†Protepicyon 16—12 Ma
†Epicyon 12—10 Ma
†Borophagus (=Osteoborus) 12—5 Ma
Luokittelu > Fylogenia

Wang et al. (1999):
Aiheesta muualla

Kummat koiraeläimet Erään planeetan ihmeitä
Koiraeläinten evoluutio: Borophaginae (Arkistoitu – Internet Archive) Tunturisusi
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2729984  EoL: 47438146  Paleobiology Database: 83323  Paleobiology Database: 83323
Vilho Niemi

| Vilho Niemi |
| --- | --- |
 Vilho Niemi vuonna 1919.
Kansanedustaja
 1.4.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Oulun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1881 Iisalmen mlk
Kuollut: 16. heinäkuuta 1961 (79 vuotta) Helsinki
Ammatti:  liikkeenjohtaja
Lassi Wilhelmi (Lassi Ville, Vilho) Niemi (synt. Böök, 8. marraskuuta 1881 Iisalmen mlk – 16. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä

Iisalmen maalaiskunnan Kaarakkalassa syntyneen Niemen vanhemmat olivat mäkitupalainen Paavo Böök (s. 1866) ja Maria Kauhanen (1867-1954). Perhe asui vuosisadan vaihteessa myös Hausjärvellä, josta he palasivat Iisalmeen 1907. Samana vuonna Niemi liittyi SDP:n jäseneksi. Kansakoulun käynyt Niemi oli aluksi sekalaisissa töissä ja myöhemmin kahvilanpitäjänä Kajaanissa 1911–1914 sekä SOK:n osuuskauppakurssin suoritettuaan Kajaanin Osuuskaupan johtajana vuodesta 1914 lähtien. Niemi valittiin Kajaanin kaupunginvaltuustoon 1918 ja eduskuntaan 1919. Vuonna 1919 hän toimi myös sosialidemokraattien vasemmistosiipeä kannattaneen Työväen Lehden päätoimittajana.
Kansanedustajakautensa jälkeen Niemi oli Osuusliike Tammen johtajana Forssassa, kunnes siirtyi Osuustukkukaupan palvelukseen. Hän työskenteli OTK:n rautatavaraosaston myyntiedustajana 1924–1928, apulaisjohtajana 1928–1933 sekä OTK:n Tampereen toimiston johtajana 1933–1943. Tämän jälkeen Niemi oli varastopäällikkönä Hämeenlinnassa 1943–1947 ja Helsingissä vuodesta 1947. Hän kuoli Helsingissä 69-vuotiaana heinäkuussa 1961. Niemi on haudattu Malmin hautausmaahan.
Perhe

Vilho Niemen ensimmäinen puoliso oli Kajaanin maalaiskunnassa syntynyt Kristiina Jokelainen (1888-1948), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910. Liitto vahvistettiin raastuvanoikeudessa esiaviollista seksiä koskevien naimakaaren pykälien mukaisesti. Kyseessä oli ensimmäinen Kajaanissa solmittu siviiliavioliitto. Leskeksi jäätyään Niemi meni vuonna 1951 naimisiin Ida Maria Saariston (ent. Vanhala) kanssa.
RS-24 Jars

| RS-24 Jars |
| --- | --- |
 RS-24 Jars -ohjus kuljetus- ja laukaisualustalla.
Tyyppi:  ICBM
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Venäjä
Käyttöönotto:  2010 (liikuteltavat), 2014 (ohjussiiloihin sijoitetut)
Ohjus
Massa:  49 000
Kantomatka:  2 000–10 500 km
Mitat
Pituus:  22,5 m
Halkaisija:  2 m
Käyttäjämaat:  Venäjä
RS-24 Jars (ven. РС-24 Ярс) tai Topol-MR (Naton koodinimi SS-27 Mod 2) on Venäjän vuonna 2010 käyttöön ottama mannertenvälinen ohjus. Tämän ohjuksen uskotaan kantavan 3*150-200 kt ydinkärkeä (MIRV). Ohjus on monikärkisenä eräs vastasiirto ohjustentorjuntajärjestelmille. Ohjustyyppi korvasi 1970-luvulta peräisin olleet SS-18:n ja SS-19:n.
Ohjus on kooltaan järeä. Se on 22,5 metriä pitkä ja halkaisijaltaan 2 metriä. Laukaisupaino on 49 000 kilogrammaa ja kantama 2 000–10 500 kilometriä.
Kehittely ja käyttöönotto

Ohjuksen kehittelystä on vastannut Moskovan termisen teknologian instituutti ja ohjus rakennettiin muunnoksena Topol-M-ohjuksesta. Kehitystyötä johti Venäjän akatemian jäsen, akateemikko Juri Solomonov.
Ohjusta testattiin maalis- ja joulukuussa 2007 sekä joulukuussa 2008.
Toukokuussa 2007 liikuteltavalta alustalta Plesetskistä ammuttu ohjus osui alle tunnin päästä 6 000 kilometriä itään sijaitsevalle kohdealueelle eli Kuran ohjustestialueelle Kamtšatkan niemimaalla. 25. joulukuuta 2007 ohjusta testattiin uudelleen onnistuneesti. Myös tällöin ohjus laukaistiin Plesetskin kosmodromilta Pohjois-Venäjältä noin 6 000 kilometrin päähän Kamtšatkan niemimaalle.
Ensimmäiset ohjuskokeet tehtiin liikkuvalta alustalta laukaisten, mutta sittemmin ohjuksia on sijoitettu myös ohjussiiloihin. Käyttöönotto tapahtui vuonna 2010 (liikuteltavat ohjukset) ja 2014 (ohjussiiloihin sijoitetut). Erään yhdysvaltalaisarvion mukaan Venäjällä olisi alkuvuonna 2024 ollut 180 liikuteltavaa ja 24 siiloihin sijoitettua RS-24 Jars (Mod 2) -ohjusta.
Uutistoimisto Tassin mukaan Venäjä olisi vuosien 2012-2020 aikana koelaukaissut kymmenen kertaa RS-24 Jars -ohjuksen onnistuneesti. Esimerkiksi syksyn 2017 Zapad -sotaharjoituksessa Venäjä koelaukaisi ilman ydinlatausta olleen RS-24 Jars -ohjuksen. Laukaisu suoritettiin Plesetskin laukaisukeskuksesta ja ohjus lensi noin 6 000 kilometrin matkan ennen kuin sen useat taistelukärjet iskeytyivät Kuran ohjustestialueelle Kamtšatkan niemimaalla. Sittemmin muun muassa helmikuussa 2022 ohjustyypillä suoritettiin koelaukaisu.
Saman tapaisia ohjuksia

RS-26 Rubež
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RS-24 Jars Wikimedia Commonsissa
Venäjän ja aikaisemman Neuvostoliiton maasta maahan -ohjukset
SS-designaatio:
SS-1 Scunner
SS-1 Scud
SS-2 Sibling
SS-3 Shyster
SS-4 Sandal
SS-5 Skean
SS-6 Sapwood
SS-7 Saddler
SS-8 Sasin
SS-9 Scarp
SS-10 Scrag
SS-11 Sego
SS-12 Scaleboard
SS-13 Savage
SS-14 Scamp\Scapegoat
SS-15 Scrooge
SS-16 Sinner
SS-17 Spanker
SS-18 Satan
SS-19 Stiletto
SS-20 Saber
SS-21 Scarab
SS-22 Scaleboard
SS-23 Spider
SS-24 Scalpel
SS-25 Sickle
SS-26 Stone
SS-27 Stalin/Sickle B
RS-28 Sarmat
RS-24
Temmeksen Osuusmeijeri

| Temmeksen Osuusmeijeri |
| --- | --- |

Osoite:  Myllytie 2 91950 Temmes (nykyinen sijainti)
Sijainti:  Temmeksen kirkonkylä
Valmistumisvuosi:  1922
Julkisivumateriaali:  kivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temmeksen Osuusmeijeri oli Temmeksen kunnassa vuosina 1923–1949 toiminnassa ollut meijeri. Temmeksen meijeri oli aikoinaan Suomen ensimmäinen höyrymeijeri. Meijerin rakennusurakan hoiti tamperelainen rakennusmestari K.O. Aro.
Vuonna 1949 meijeritoiminnan lakattua osuuskunta liittyi vuonna 1951 sähköosuuskuntaan ja meijerirakennukseen perustettiin mylly. Pari vuotta myöhemmin meijerin pihaan tuli myös sirkkelisaha. Vuonna 1956 Temmeksen Osuusmeijeri muutettiin virallisesti Temmeksen Mylly- ja Sahaosuuskunnaksi.
Vanha meijerirakennus sijaitsee Temmeksen taajamassa. Vanha meijerirakennus on myöhemmin toiminut muun muassa Temmeksen kunnanvirastona. Lisäksi rakennuksessa on toiminut kansalaisopiston kutomapiiri, mylly- ja kauppayrityksiä, kampaamo, autokauppa, linja-autojen hallitila ja erilaisia metalli- ja puualanyrityksiä.
The Expendables 2

| The Expendables 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Simon West
Käsikirjoittaja:   Richard Wenk  Sylvester Stallone  Ken Kaufman  David Agosto 
Tuottaja:   Avi Lerner  Danny Lerner  Kevin King Templeton  Les Weldon 
Säveltäjä:  Brian Tyler
Kuvaaja:  Shelly Johnson
Leikkaaja:  Todd E. Miller
Pääosat:   Sylvester Stallone  Jason Statham  Jet Li  Dolph Lundgren  Chuck Norris  Terry Crews  Randy Couture  Liam Hemsworth  Jean-Claude Van Damme  Bruce Willis  Arnold Schwarzenegger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lionsgate Nu Image Millennium Films
Levittäjä:  Lionsgate Films ProVideo Netflix
Ensi-ilta:  17. elokuuta 2012
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 000 $
Tuotto:  314 975 955 $
Edeltäjä:  The Expendables
Seuraaja:  The Expendables 3
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Expendables 2 on Sylvester Stallonen sekä Richard Wenkin käsikirjoittama ja Simon Westin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 17. elokuuta 2012, ja se on jatko-osa vuonna 2010 valmistuneelle The Expendablesille. Aluksi elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, mutta elokuva on tästä huolimatta ollut kaupallinen menestys.
Elokuva perustuu Wenkin, Ken Kaufmanin ja David Agoston luomaan tarinaan, ja sen pääosissa nähdään Sylvester Stallonen ohella Jason Statham, Jet Li, Dolph Lundgren, Terry Crews, Chuck Norris, Randy Couture, Liam Hemsworth, Jean-Claude Van Damme, Bruce Willis sekä Arnold Schwarzenegger. Elokuva kertoo palkkasoturiryhmä The Expendablesista, joka lähtee kostoretkelle menetettyään ryhmänsä uusimman vahvistuksen viholliselleen Jean Vilainille, joka aikoo rikastua aseisiin sopivan plutoniumin avulla.
Juoni

Expendables-ryhmä lähtee komennukselle Nepaliin pelastaakseen kiinalaisen liikemiehen. Ryhmän muodostavat johtaja Barney Ross (Sylvester Stallone), Special Air Servicen entinen sotilas ja veisten mestarikäsittelijä Lee Christmas (Jason Statham), kamppailulajien mestari Yin Yang (Jet Li), asespesialisti Hale Caesar (Terry Crews), räjäytystyön osaava Toll Road (Randy Couture) sekä tarkka-ampujat Gunnar Jensen (Dolph Lundgren) ja Billy the Kid (Liam Hemsworth), joista viimeisin on ryhmän uusin vahvistus. Suorittaessaan tehtäväänsä ryhmä törmää Barneyn vanhaan tuttavaan, Trenchiin (Arnold Schwarzenegger). Saatuaan tehtävänsä päätökseen Yin matkaa pelastetun liikemiehen kanssa takaisin Kiinaan.
Myöhemmin Barneyn on otettava vastaan uusi tehtävä Churchilta (Bruce Willis). Church pakottaa Barneyn ottamaan ryhmään uuden vahvistuksen, tietokonetaitaja Maggien (Yu Nan), jonka avulla ryhmän tulee hankkia Albaniassa alas ammutusta lentokoneesta kassakaappiin kätketyn tietokoneen, joka sisältää salaisen plutoniumkätkön sijainnin ja tiedot. Ryhmän tehtävä ei suju ongelmitta, mutta saa kuitenkin vielä yhden käänteen, kun Jean Vilain (Jean-Claude Van Damme) ottaa Billyn panttivangikseen uhaten tämän henkeä ellei saa kyseistä tietokonetta haltuunsa. Ryhmä luovuttaa tietokoneen hänen haltuunsa, mutta Billy saa tästä huolimatta surmansa Vilainin iskiessä veitsen hänen rintaansa. Viimeisten elinhetkiensä kuluessa Billy pyytää Barneyn katsomaan hänen takkinsa taskuun, mistä hän löytää kirjeen joka on osoitettu Billyn ranskalaiselle tyttöystävälle. Ryhmä hautaa Billyn ja pitää hänelle pienen muistotilaisuuden, jonka jälkeen he lähtevät kostoretkelle Vilainin perään.
Ryhmä lähtee matkaamaan plutoniumin olinpaikkaa kohden, ja päättää yöpyä hylätyssä armeijatukikohdassa. Seuraavana aamuna Vilainin sotilaat käyvät kuitenkin heidän kimppuunsa, mutta paikalle saapunut Booker (Chuck Norris) tappaa heidät raa'asti pelastaen ryhmän jäsenet. Booker kertoo lähellä sijaitsevasta kylästä, jonka asukkaat ovat myös Vilainia vastaan, joten ryhmä päättää jatkaa matkaansa sinne. Perillä heitä odottaa tieto, jonka mukaan kaikki kylän miesvoimat on viety vasten tahtoaan plutoniumkaivokselle töihin. Hyökättyään kaivokseen ryhmä jää kuitenkin ansaan; plutoniumin löydyttyä Vilain räjäyttää kaivokset, minkä johdosta ryhmä ja kaivauksilla työskennelleet miehet jäävät loukkuun. Trench ja Church kuitenkin saapuvat paikalle murtaen kaivoksen seinän pelastaen ryhmän ja muiden hengen, minkä jälkeen he lähtevät jahtaamaan Vilainia.
Expendables-ryhmä saavuttaa Vilainin lentokentällä Trenchin, Bookerin ja Churchin avustuksella, minkä jälkeen Barney lähtee jahtaamaan Vilainia läheiseen hangaariin, jossa kaksikko kamppailee raivoisasti kunnes Barney iskee veitsen Vilainin rintaan kostaen Billyn kuoleman. Tehtävän päätyttyä he lähettävät Billyn kuvan ja kirjeen sekä suuren summan rahaa Pariisiin Billyn tyttöystävä Sophialle. Barney on tyytyväinen toteutettuaan Billyn viimeisen toiveen, mutta hänen sydäntään kalvaa silti elokuvan kantava teema: koston merkityksettömyys.