stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsinsalmen merilinnoitus
Merilinnoituksen perustaminen

Venäjän keisarinna Katariina II määräsi vuonna 1790 rakennettavaksi Kymijoen suistoon Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen lähelle silloista valtakunnanrajaa. Kaksoislinnoituksen tarkoituksena oli sulkea ruotsalaisten hyökkäysreitit niin maalla kuin merellä. Kaksoislinnoituksesta tuli osa laajempaa, Kaakkois-Suomen alueelle jatkuvaa linnoitusten ketjua. Linnoitustöiden johtajaksi Katariina II määräsi kenraali Aleksandr Suvorovin, jonka johdolla rakennustyöt etenivät nopeasti vuosina 1791–1792.
Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen rakentamista varten Kymenkartanolta pakkolunastettiin laajoja maa-alueita. Jo syksyllä 1791 oli Ruotsinsalmen merilinnoituksessa valmiina hyvä, suojainen satama, ja seuraavana vuonna linnoitus oli taisteluvalmiina. Suvorovin jälkeen rakennustöitä valvoi vuosina 1793–1794 ruhtinas Petr Subov. Päävastuun Ruotsinsalmen linnoitustöiden toteutuksesta kantoi kuitenkin ranskalaissyntyinen tykistöeversti Jean Augustin Prevost de Lumian, joka rakennutti ja toteutti linnoituksen ja sen sotasataman vuosina 1791–1798.
Linnoituksen rakentajat olivat venäläisiä sotilaita, maaorjia, rangaistusvankeja, suomalaisia päivätyöläisiä ja vapaaehtoisia. Vuosina 1794–1796 linnoitusta oli rakentamassa noin 500 Kościuszkon kapinaan osallistunutta puolalaista kapinallista.
Linnakkeet

Ruotsinsalmen merilinnoitus koostui suuresta määrästä erillisiä linnakkeita, redutteja ja tykkipattereita. Päälinnoitus oli Kotkansaaren eteläosassa nykyisessä Katariinan kaupunginosassa sijaitseva Fort Katarina. Päälinnoitus jakaantui maaston korkeussuhteiden mukaisesti pohjoiseen ylälinnakkeeseen ja etelänpuoleiseen alalinnakkeeseen. Muita suuria linnakkeita olivat Fort Elisabeth Varissaaressa ja Fort Slava Kukourin saarella. Linnoitusten jäänteitä on lisäksi jäljellä muun muassa Tiutisen saaressa. Pieni Redutti Kotka Kotkansaarella on entisöity ja sinne on perustettu yrttipuutarha.
Kivisiä, maanpäällisiä ammuskellareita sijaitsi eripuolella Kotkansaarta kaikkiaan seitsemän. Lisäksi patterein maa-ammuskellareissa ja reduttien sisälinnoituksien seinämiin rakennetuissa ammuskomeroissa säilytettiin yllätyshyökkäysien varalta pieniä ammusmääriä.
Sotasatama

Ruotsinsalmen sotasatamasta oli tarkoitus tehdä Kronstadtin veroinen laivastoasema Venäjän saaristolaivastolle. Sotasatama yli sadalle saaristolaivaston alukselle sijaitsin Kotkansaaren suojaisessa itäosassa. Satama-alue kuului Amiraliteetille ja oli muusta linnoituksesta eristetty ja vartioitu alue. Mereltä satamaa suojasivat uivat esteet eli palisadit. Esimerkiksi Kukourin linnakesaaren ja Kuutsalon saaren välillä oli 3–5 tukin nipuista koottu puomi, joka oli ankkuroitu merenpohjaan kivillä täytetyin puuarkuin. Puomin tarkoituksena oli estää vihollisen lähestyvät pienalukset.
Sotasataman alueella oli varastorakennuksia purjeille, köysille, tervalle ja muille tarvikkeille, sekä erilaisia korjaamoja ja työpajoja. Pienemmille aluksille oli rannoilla telat, joille ne vedettiin talvehtimaan. Alusten tykit varastoitiin katettuihin tykkipihoihin. Suuremmat alukset talvehtivat laitureissa tai ankkuripaikoillaan Ruotsinsalmen redillä.
Alusten ylläpitoa varten laadittiin aivan 1700-luvun lopussa suunnitelma laajan telakka-alueen rakentamiseksi Sapokan lahden ympärille. Suunnitelma sisälsi muun muassa suuren kuivatelakan fregateille ja varastosuojat 235 pienemmälle alukselle. Suunnitelmat eivät kuitenkaan koskaan toteutuneet.
Rakennukset

Merilinnoituksen rakennukset keskittyivät Kotkansaarelle. Pelkästään vuosien 1791–1796 aikana rakennettiin noin 80 erilaista rakennusta. Näiden joukossa oli muun muassa oma talo kenraalikunnalle, kahdeksan rakennusta upseereille ja 10 kasarmirakennusta.
Varuskunnan tarpeisiin rakennettiin vuosina 1799–1801 ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko.
Sotilaille rakennettiin myös suuri merisairaala, jossa oli potilashuoneiden lisäksi muun muassa lääkärin vastaanottotilat, apteekki, laboratorio sekä oma kirkko. Sairaalan yhteydessä oli kasvitieteellinen puutarha.
Linnoituksella oli myös oma kuusikerroksinen majakka, joka oli keisarinna mukaan nimetty Katariinan majakaksi. Kierreportaat johtivat majakan ylimpään kerrokseen, jossa pidettiin merkkitulta majakoille. Majakan lähettyvillä olleilla merkinantolaitteilla voitiin viestittää tietoja vihollisen liikkeistä maalla ja merellä. Katariinan majakka oli käytössä vuoteen 1827, jolloin lakkautettiin tarpeettomana.
Linnoituksen asukkaat

Ruotsinsalmen merilinnoituksesta kasvoi muutamassa vuodessa yksi Venäjän vahvimmista tukikohdista. Linnoitukseen sijoittui maavoimien, tykistön ja laivaston joukkoja. Suurimmillaan linnoituksen väkimäärä kasvoi yli 10 000 asukkaan. Paitsi sotilaita, asukkaiden joukossa oli myös sotilaiden perheitä, kauppiaita ja virkamiehiä. Linnoituksessa sotilaskaupustelijoina toimintansa aloitti usea myöhemmin Suomessa tunnetuksi tullut venäläinen kauppiassuku, kuten Kiseleffit, Tschetschulinit, Vavulinit ja Sinebrychoffit.
Linnoituksen asukkaat > Linnoituksen komendantteja

Traverseyn markiisi Jean Babtiste Prevost de Sansac, 1795–1802.
Amiraali Petr Ušhakov, 1802–?.
Everstiluutnantti Nikolai Kullman, 1825–1836 (viimeinen komendantti).
Linnoituksen lakkauttaminen

Suomen sodan jälkeen Ruotsinsalmen merilinnoitus menetti strategisen merkityksensä rajalinnoituksena. Pääosa linnoituksen varuskunnasta ja laivasto siirrettiin Pietariin, Kronstadtiin, Tallinnaan ja Viaporiin. Sotilaiden myötä myös pääosa siviileistä muutti pois. Vuonna 1826 Venäjän keisari Nikolai I määräsi Ruotsinsalmen sotasataman ja linnoituksen lakkautettavaksi taloudellisista syistä. Poikkeuksena oli Fort Slavan linnoitus, joka määrättiin säilytettäväksi ja kunnostettavaksi. Sotasataman rakennukset siirtyivät maavoimien hallintaan. Ruotsinsalmi alennettiin II luokan linnoitukseksi, jonne jäi pieni, 200–300 miehen varuskunta.
Vuonna 1836 linnoituksen komendantin virka lakkautettiin ja jäljellä olevat rakennukset määrättiin luovutettavaksi Suomen suuriruhtinaskunnan haltuun. Tämä toteutui kuitenkin vasta parikymmentä vuotta myöhemmin Krimin sodan jälkeen.
Tuho vuonna 1855

Krimin sodan (1853–1856) syttyessä Ruotsinsalmen merilinnoitus oli lähes autioitunut. Saarilinnoituksista miehitettynä oli pidetty vain Kukourin Fort Slava. Hyvässä kunnossa olevassa linnakkeessa oli 50 sotilasta ja noin 90 tykkiä. Vuoden 1855 alussa tehtiin kuintenkin päätös, että mikäli englantilaiset itäiselle Suomenlahdelle, Ruotsinsalmi jätettäisiin puolustamatta. Näin ollen keväällä 1855 vihollisen laivaston lähestyessä Fort Slavakin tyhjennettiin.
Kesä-heinäkuussa 1855 ranskalais-englantilainen laivasto tulitti linnoitusta, räjäytti Fort Slavan ja keskeiset osat linnoituksesta. 27.–28. heinäkuuta joukot nousivat maihin Kotkansaarelle ja polttivat kaikki jäljellä olevat sotilaskohteet. Ainoastaan Pyhän Nikolaoksen kirkko säästyi hävitykseltä. Samassa yhteydessä paloi suurin osa saarella vielä olleista puisista siviilirakennuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsinsalmen merilinnoitus Wikimedia Commonsissa
Sampo Ahto: Suomenlahden rauniolinnat, s. 99–130.  Helsinki:  Sotasokeat ry (Kauppakirjapaino Oy), 1977.
Katariinan majakan raunioihin on rakennettu jatkeeksi moderni tähystystorni.
Yao Jinnan

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten telinevoimistelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten telinevoimistelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten telinevoimistelu.MM-kilpailut  | Maa:   Kiina> Naisten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nanning 2014 | eritasonojapuut |  |
|  Hopeaa | Tokio 2011 | puomi |  |
|  Hopeaa | Nanning 2014 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | neliottelu |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | joukkuekilpailu |  |
Yao Jinnan (kiin. 姚金男, s. 8. helmikuuta 1995 Fujian) on kiinalainen telinevoimistelija.
Yao voitti Tokion MM-kilpailuista 2011 kolme mitalia: hopeaa puomilta ja pronssia neliottelusta sekä joukkuekilpailusta. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän oli neljäs eritasonojapuilla ja joukkuekilpailussa. Hän saavutti Nanningin MM-kilpailuissa 2014 kultaa eritasonojapuilla ja hopeaa joukkuekilpailussa.
Saint-André

Saint-André eli Pyhä Andreas on usean paikan nimi:
Saint-André, kunta New Brunswickin provinssissa Kanadassa
Saint-André, kunta Quebecin provinssissa Kanadassa
Saint-André, kunta Haute-Garonnen departementissa Ranskassa
Saint-André, kunta Gersin departementissa Ranskassa
Saint-André, kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Ranskassa
Saint-André, kunta Savoien departementissa Ranskassa
Saint-André, kunta Tarnin departementissa Ranskassa
Saint-André, kunta Réunionilla
Saint-André-du-Bois, kunta Gironden departementissa Ranskassa
Saint-André-de-Cubzac, kunta Gironden departementissa Ranskassa
Saint-André-en-Morvan, kunta Nièvren departementissa Ranskassa
Saint-André-sur-Orne, kunta Calvadosin departementissa Ranskassa
Saint-André-de-la-Roche, kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa
Saint-André-Treize-Voies, entinen kunta Vendéen departementissa Ranskassa, nykyisin osa Montréverdin kuntaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saint-André”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Runni

Runni on kylä Iisalmessa Kiurujoen varrella, kaupungista runsaat 20 kilometriä Kiuruvedelle päin. Vuoden 1970 kuntaliitokseen asti Runni kuului Iisalmen maalaiskuntaan. Kylässä ja sen lähipiirissä sijaitsee n. 300 taloutta. Kylällä on oma koulu. Runnin kylä on omaleimainen: luonto ja varhaisen kylpylätoiminnan, laivaliikenteen ja rautatien historia ovat muokanneet siitä omaperäisen. Runni on yksi Iisalmen merkittävimmistä perinnemaisemakohteista ja museovirasto on listannut Runnin kylpylän ja Saarikosken kanavan valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa.
Kylän nimi tulee ruotsin kielen lähdettä tarkoittavasta sanasta brunn. Runnin terveysvettä pulppuava lähde tuli tunnetuksi jo 1700-luvulla.
Lähde

Kuopion piirilääkäri Emanuel Elfvenberg kulki virkamatkallaan 1770-luvulla pitkin Kiurujokea. Hän kohtasi paimenen, joka kaitsi lampaitaan. Elfvenberg kummasteli lampaiden sorkkia peittävää paksua ja punaisenruskeaa savikerrosta. Paimen kertoi lähettyvillä olevasta ehtymättömästä lähteestä, jonka vettä juodessaan lampaat likasivat itsensä.
Tarkemmin asiasta kyseltyään Elfvenberg sai kuulla, että lähteen vedellä oli suorastaan ihmeitä tekevä, parantava vaikutus. Eräs kalastajamökissä asuva vaimo oli kitunut pitkään sairaana, mutta juotuaan vettä hän oli parantunut kivuistaan ja vaivoistaan.  Toinen tarina kertoi kuuromykästä, joka oli vettä juotuaan vaipunut pariksi vuorokaudeksi syvään uneen. Hänen herättyään kuulo ja puhekyky olivat palanneet.
Elfvenberg ilmoitti tiedot maan ylimmille lääkintäviranomaisille. Lähteen vesi tutkittiin ja sen havaittiin olevan poikkeuksellisen rautapitoista, tuolloisten arvioiden mukaan jopa parempaa kuin ulkomaiset kivennäis- ja terveysvedet.
Kylpylä

Runnin lähteen maine alkoi levitä ja sen luo virtasi kiinnostuneita kaikkialta kotimaasta ja ulkomailtakin. Henrik Gabriel Porthanin 1794 kirjoittama artikkeli Runnin terveysvesilähteestä nosti suosion uusiin mittoihin.
Kulkuyhteydet paikalle olivat aluksi huonot. Oli kuljettava korpiteitä ratsain tai jalkaisin tai soudettava vesiä pitkin. Silti siellä kävi vuosittain 300-400 vierasta. He olivat varustautuneet omin eväin ja yöpyivät läheisessä mökkipahasessa.
Rakennetun juomamajan ja kylpylän myötä Runnista kehittyi vähitellen vilkas kylä. Kylpylärakennuksessa levähtivät erityisesti reumaattisista kivuista kärsivät vieraat. Nykyisin toimiva Runnin kylpylä on perustettu 1904.  Spa hotel Runnin Kartano- ja Kylpylähotelleissa on yhteensä 81 huonetta ja lähes 200 vuodepaikkaa.  Suomen merkkihenkilöistä Runnilla on vieraillut muun muassa Carl Gustaf Emil Mannerheim. Kylpylä järjestää vuosittain erilaisia tapahtumia, esimerkiksi juhannusjuhlia.
Nykyisin Kylpylähotellin toiminnasta vastaa Spa Hotel Runni Oy. Kylpylähotelli on peruskorjattu 2015.
Runni-Instituutti

Kylpylän vieressä toimii luontaishoitojen koulutuskeskus Runni-Instituutti. Instituutissa koulutetaan sauna- ja kylpyosaajia kylvettäjäkoulutuksessa, lisäksi jäsenkorjaajia, vyöhyke-, aroma- ja shiatsuterapeutteja. Ammattiin johtavien koulutusten lisäksi järjestetään lyhytkursseja. Runni-Instituutti aloitti toimintansa 2005 hankkeena. Nykyisin instituutti on osa Villa Runni Oy:n toimintaa. Yrityksellä on myös Sohvin Puoti ja Hoitola Sohvi.
Kanava, sillat ja retkisatama

Kiurujokeen alkujaan 1906 valmistuneen Saarikosken kanavan restaurointi museokanavaksi valmistui vuonna 2002. Runnilta on yhteys Kiuruvedelle kanavan kautta veneväylänä. Kiurujoessa on ennen Runnia Nivan maantiesilta. Runnin sataman jälkeen ennen Saarikoskea on Runnin riippusilta.
Runnin retkisatama on Kiurujoessa kylpylän rannassa. Iisalmesta on Runnille matkaa venereittiä pitkin noin 20,2 kilometriä.
Runnin seisake

Iisalmen ja Ylivieskan välisen rautatien ensimmäinen seisake on taajamajunien käyttämä Runnin seisake. Aikataulun mukaan matka Iisalmesta Runnille kestää 12 minuuttia.
Kirjallisuutta

E. Lampén. Ett par minne från en Runniresan. Suomen matkailijayhdistyksen vuosikirja 1904.
Santeri Rissanen. ”Runnipa tuo, kun sitä juo, terveyden suo-!”. WSOY, Porvoo 1937.
Hattula Markku, Seppälä Arto. Runni, Sata vuotta vettä ja väkeä. Lomayhtymä, Helsinki 2004
Aiheesta muualla

Runnin kylä (Arkistoitu – Internet Archive)
Runnin kylpylä/Runni-instituutti
Runni, radium- ja rautapitoinen terveyslähde, Suomen Kuvalehti, 03.06.1922, nro 22, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen Betesda, Suomen Kuvalehti, 22.05.1926, nro 21, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Runnin kylpylaitoksen kokosivun ilmoitus, Helsingin Sanomat, 24.04.1938, nro 109, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen "Betesdan lammikko". Iisalmen terveyslähde Runni Vapaussodan Invaliidien Liiton hoidossa, Ilta-Sanomat, 30.07.1938, nro 173, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Runnin koulu
Kelikamera VT 27 Iisalmi, Runni (Arkistoitu – Internet Archive)
Runnin rautatieseisake (Arkistoitu – Internet Archive)
Runnin kylpylä on suosittu häiden ja muiden juhlien viettopaikka.
Ruskoleiju

| Ruskoleiju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Leijut Artamidae
Suku::  Leijut Artamus
Laji::  cyanopterus
Kaksiosainen nimi
 Artamus cyanopterus  (Latham, 1801) 
Katso myös
   Ruskoleiju Wikispeciesissä   Ruskoleiju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskoleiju (Artamus cyanopterus) on leijujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruskoleijua tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wulfstan II

Kuva British Libraryssa säilytettävästä Wulstanin käsikirjoituksesta Sermo Lupi ad Anglos.
Wulfstan II (kuoli 28. toukokuuta 1023) oli Lontoon piispa 992–1002, Worcesterin piispa 1002–1016 ja Yorkin arkkipiispa 1002–1023. Hänen uskotaan aloittaneen kirkollisen toimintansa Benediktiinimunkkina.
Wulstan kuoli vuonna 1023 ja hänet on haudattu Elyn luostariin. Hänen haudallaan on sanottu tapahtuneen ihmeitä, mutta häntä ei ole julistettu pyhimykseksi.
Aiheesta muualla

Wulfstanin teoksia (Arkistoitu – Internet Archive)
WarnerMedia

| WarnerMedia, LLC |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen
Osake:  NYSE: TWX
Perustettu:  1989
Lakkautettu:  2022
Toimitusjohtaja:  Jason Kilar
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Toimiala:  media
Emoyhtiö:  AT&T
Tytäryhtiöt:  Warner Bros. Turner Broadcasting System CNN The CW Television Network (50%)
Kotisivu:  warnermediagroup.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
WarnerMedia Center, 2010
WarnerMedia, LLC (AOL Time Warner Inc. vuosina 2001–2003, Time Warner vuosina 1990–2001 ja 2003–2018) oli media-alan yritys, toimialoinaan elokuvat, televisio, kustannustoiminta, internetpalvelut ja telekommunikaatio. Se sulautui yhdessä Discoveryn kanssa Warner Bros. Discoveryksi 8. huhtikuuta 2022.
Historia

Time Warner muodostui vuonna 1989 Time- ja Warner Communications -yhtiöiden yhdistymisen tuloksena. Vuonna 1996 Time Warner osti Ted Turnerin omistaman  Turner Broadcasting Systemin. Vuonna 2001 Time Warner siirtyi AOL-yhtiön (aikaisemmin America Online) omistukseen, minkä jälkeen nämä kaksi yhtiötä fuusioitiin uudeksi AOL Time Warner -nimiseksi yhtiöksi. Etuliite AOL jäi pois yhtiön nimestä vuonna 2003.
Lokakuussa 2016 AT&T ilmoitti ostavansa Time Warnerin yli 80 miljardin dollarin hinnalla. Omaksi pörssiyhtiökseen vuonna 2014 yhtiöitetty Time Inc. myytiin marraskuussa 2017 aikakauslehtiä julkaisevalle Meredith Corporationille.
14. kesäkuuta 2018 Time Warner nimettiin WarnerMediaksi AT&T:n hankinnan jälkeen.
Toukokuussa 2021 AT&T ilmoitti ehdottaneensa WarnerMedian sulautumista Discoveryyn, mitkä yhdessä perustaisi uuden pörssiyhtiön nimeltään Warner Bros. Discovery. Yhdistyminen tapahtui 8. huhtikuuta 2022.
Yhtiöt

Seuraavat yhtiöt ovat olleet osa WarnerMediaa:
CNN, maailmanlaajuinen uutistoimisto ja kaapelitelevisioyhtiö
HBO, Cinemax, Turner Classic Movies, kaapeli-tv:n elokuvakanavia
TBS, TNT, Cartoon Network, kaapeli-tv kanavia
The WB, televisioverkko
America Online ja sen tytäryhtiöt:
CompuServe, internetpalvelujen tarjoaja
Mirabilis, pikaviestintäohjelma ICQ:n kehittäjä
MapQuest, WWW-karttasivusto
Netscape, verkkoportaali, selain, Owner Directory Project -projektin omistaja ja ennen myös Mozilla-projektin johtaja
Nullsoft, ohjelmatalo, joka on parhaiten tunnettu Winampista
Advertising.com, interaktiivisen markkinoinnin tarjoaja
Weblogs, Inc., blogitietoverkko, jossa ovat mukana Engadget, TVSquad, Cinematical, AutoBlog ja Joystiq.
Time Warner Interactive, videopelien kehittäjä
Atari Games, Atarin osa, joka oli Time Warner Interactiven omistuksessa
Time Warner Cable, kaapelitelevisioyhtiö
Time Warner Book Group, kirjakustantamo-osasto, jossa mukana on Warner Books and Little, Brown and Company. Myytiin Lagardère Groupille 537,5 miljoonan dollarin hinnalla helmikuussa 2006[lähde? ].
Time, aikakauslehti
People, juorulehti
Sports Illustrated, urheilulehti
MAD, huumorilehti (katso myös Suomen MAD)
Fortune, Money Magazine, talous- ja sijoitusalan lehtiä
Warner Bros., elokuvastudio
New Line Cinema, elokuvastudio
Castle Rock Entertainment, tuotantoyhtiö
Atlanta Braves, suuren luokan baseball-joukkue
DC Comics, sarjakuvayhtiö
Rhino Entertainment, erityisesti äänitys-, kotivideo- ja tuotantoyhtiö
Turner Entertainment, tuotantoyhtiö, joka on suurimmilta osin vastuussa MGM-, RKO- ja Warner Bros. -elokuva-arkistoista
Turner Broadcasting System, johtaa useita kaapeliverkkoyrityksiä, kuten TBS:ää, CNN:ää ja Cartoon Networkia sekä Turner Entertainmentia
SportsNet New York, New Yorkin alueellinen urheiluverkko, Comcastin ja The New York Metsin yhteisomistajuus
WarnerMedia omistaa myös lukuisia muita televisiokanavia ja lehtiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta WarnerMedia Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Yatesin piirikunta

Yatesin piirikunta (engl. Yates County) on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 24 913 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Penn Yanin kunta. Piirikunta on perustettu 5. helmikuuta 1823.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yatesin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Saint-Amand-de-Coly

Saint-Amand-de-Colyn kylän kattoja.
Saint-Amand-de-Coly [sɛ̃tamɑ̃dkɔli‎] on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Dordognen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 395. Saint-Amand-de-Coly kuuluu departementissaan Vallée de l’Hommen kantoniin Sarlat-la-Canédan arrondissementissa.
Chironde-joen varrella sijaitseva Saint-Amand-de-Coly kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu yhdeksän muutakin Dordognen kylää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Amand-de-Coly Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Saint-Amand-de-Coly
Käännös suomeksi
Vision of Love

| ”Vision of Love” Mariah Carey |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Mariah Carey
 Äänitetty : tammikuu 1989
 Julkaistu: 15. toukokuuta 1990
 Tyylilaji: op, R&B
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Mariah Careyn muut singlet
|   | ”Vision of Love” 1990 | ”Love Takes Time” 1990 |
'Vision of Love" on yhdysvaltalaisen laulajan Mariah Careyn esikoisalbumilta Mariah Carey ensimmäisenä julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet Carey itse ja Ben Margulies, ja tuottaneet Rhett Lawrence ja Narada Michael Walden. ”Vision of Love” nousi ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistan sijalle 73 ja nousi sijalle yksi yhdeksän viikkoa myöhemmin. Se pysyi listan kärjessä neljän viikon ajan. Single oli kymmenen parhaan joukossa myös Isossa-Britanniassa, Australiassa, Irlannissa, Alankomaissa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kappaleet

Vision of Love
Someday
Aiheesta muualla

Discogs
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Vuoritinamit

| Vuoritinamit |
| --- | --- |
 Vuoritinami (Nothocercus bonapartei)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tinamilinnut Tinamiformes
Heimo::  Tinamit Tinamidae
Suku::  Vuoritinamit Nothocercus  Bonaparte, 1856
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Vuoritinamit Wikispeciesissä   Vuoritinamit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuoritinamit (Nothocercus) on tinamien (Tinamidae) heimoon kuuluva lintusuku, joka jakautuu seuraaviin kolmeen lajiin:
Keltarintatinami (Nothocercus julius)
Vuoritinami (Nothocercus bonapartei)
Hupputinami (Nothocercus nigrocapillus)
Ruotsin Saint-Barthélemy

Ruotsin Saint-Barthélemy (ruots. Svenska Sankt-Barthélemy, ransk. Saint-Barthélemy suédois) oli Ruotsin siirtomaa, joka oli olemassa 94 vuoden ajan, vuodesta 1784 vuoteen 1878.