stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M0NESY
Ura

Osipov edusti uransa aluksi joukkueita NewBALLS ja SG.pro, kunnes liittyi Natus Vinceren akatemiajoukkueeseen tammikuussa 2020. Hän vietti joukkueessa kaksi vuotta, kunnes liittyi G2 Esportsiin tammikuussa 2022.
Osipov on valittu G2:n joukkueessa kolmesti turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Ensimmäinen niistä tuli BLAST Premier: World Finalista joulukuussa 2022. Hän oli puolivälierässä Vitalityä vastaan keskiarvoltaan paras, mutta jäi parhaiden ulkopuolelle semifinaalissa ja finaalissa. Seuraavan MVP-voittonsa hän sai 1,32 turnauskeskiarvollaan IEM Dallasista vuonna 2024. Osipov saavutti erityisesti puolivälierissä FaZe Clania vastaan, jossa hänen keskiarvonsa oli peräti 1,98. Se koostui 42 taposta ja 16 kuolemasta. Hän sai myös finaalissa suurimman keskiarvon selvällä erolla toisiin pelaajiin. Osipov sai kolmannen MVP-voittonsa BLAST Premier: Fall Finalista syyskuussa 2024. Hän valittiin nopeasti myös BLAST Premier World Finalin parhaaksi pelaajaksi 1,35 turnauskeskiarvollaan. Hän oli sekä semifinaalissa että finaalissa ottelun paras pelaaja, joista erityisesti ensin mainitussa selvällä erolla.
Saavutukset

Sija 7. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2022.
Sija 4. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2023.
Sija 2. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2024.
MVP / BLAST Premier: World Final 2022
MVP / IEM Dallas 2024
MVP / BLAST Premier Fall Final 2024
MVP / BLAST Premier World Final 2024
HLTV:n historian nuorin pelaaja, kuka on sanut MVP-voiton ”suuressa kilpailussa„.”
HLTV:n historian kolmanneksi nuorin pelaaja, kuka on saanut MVP-voiton.
Palkittu Esports Awardsin vuoden 2022 Esports PC Rookie -palkinnolla.
Stavn, blameF, huNter-, b1t, NiKo ja s1mple nimesivät Osipovin vuoden 2022 potentiaaliseksi breakout-pelaajaksi omien HLTV TOP 20 -sijoituksiensa yhteydessä.
OK-Liha

Karjakunnan uuden jalostamon avajaiset Vaasassa 1961.
OK-Liha (vuoteen 1978 asti Karjakunta) oli lihateollisuutta harjoittaneiden SOK-laisten osuuskauppojen keskusliike, joka muuttui itse vähitellen valtakunnallisesti merkittäväksi lihateollisuusyritykseksi.
Kun S-ryhmä ryhtyi 1980-luvulla karsimaan laajaksi paisunutta teollisuuttaan, osuuskaupat myivät OK-Lihan lokakuussa 1985. Ostajina olivat Tuottajain Lihakeskuskunta ja osuusteurastamot, jotka vuorostaan lunastivat omilla toimialueillaan sijainneet OK-Lihan tehtaat eri puolilta Suomea. Kaupan yhteydessä osuusteurastamot saivat myös OK-tuotemerkin.
OK-Lihan ja sen tytäryhtiöiden palveluksessa oli vuonna 1982 yhteensä 2 214 henkeä.
Historiaa

Osuusteurastamot perustivat vuonna 1918 Suomen Karjakeskuskunta -nimisen osuuskunnan, joka toimi niiden keskusliikkeenä. Keskusliikkeen ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1919 vuoteen 1935 oli agronomi, filosofian maisteri Yrjö Collan. Hänen jälkeensä toimitusjohtajana toimi vuoteen 1951 asti Eino Nousiainen. Keskusliikkeeseen liittyi 1920- ja 1930-luvulla kasvava joukko maakuntien SOK-laisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat lihan hankintaa ja välitystä ja jotkut myös pientä jalostusta. Osuusteurastamot eivät hyväksyneet lukumääräisesti ylivoimaisen osuuskaupparyhmittymän kasvavaa valtaa Suomen Karjakeskuskunnassa, vaan pitkien kiistojen jälkeen erosivat keskusliikkeestä vuonna 1936 ja perustivat itselleen uuden keskusliikkeen, Tuottajain Lihakeskuskunnan. Suomen Karjakeskuskunta jäi silloin pelkästään SOK-laisten osuuskauppojen järjestöksi ja se muutti nimensä myöhemmin Karjakunnaksi. Kiistely osuusteurastamoiden kanssa päättyi vasta, kun osuuskaupat myivät keskusliikkeensä osuusteurastamojärjestölle lokakuussa 1985.
Kirjallisuutta

Karjakunta r.l.  1919–1943, 1944. Eino Nousiainen, Toivo Litko. Helsinki: Karjakunta. 101 s. + karttaliite
Mikko Kangasjärvi

Mikko Olavi Kangasjärvi on tamperelainen muusikko. Hän on Yön, Ruby Tuesdayn ja Aurinkosirkuksen kosketinsoittaja. Kangasjärvi on toiminut kapellimestarina Musiikkiteatteri Palatsissa ja säveltänyt muun muassa Yö-yhtyeelle ja Jani Koskiselle.
Kangasjärvi on kirjoittanut muistelmateoksen Jäin yöksi yhdessä kirjailija-lauluntekijä-lääkäri Jukka Poijärven kanssa (Docendo, 2024), jossa kertoo avoimesti alkoholismistaan. Nykyään Kangasjärvi on raitis ja hänellä on puoliso Suvi, jonka kanssa kaksi lasta.
Yhtyeitä

Ruby Tuesday (1989–)
Yö (1990–1992 ja 2000–)
Riemudivisioona (1991–1993)
Screaming Thunders (1994–1996)
Aurinkosirkus (1994–)
Jarkko Even taustayhtye (1996)
Cover Up (1996–1997)
Anssi Tikanmäki Film Orchestra (1998–)
Tango-orkesteri Olavi Nyrhilä & Kipinä (1999–)
Beat Less (1999–)
The Featuring Club hosted by Sami Hintsanen (2000–2001)
Olli Lindholm Trio (2000–2019)
The Mike Stufflake project (2024–)
Aiheesta muualla

Mikko Kangasjärven esittelysivu Yön kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Yö |
| --- | --- |
 Olli Lindholm  Jussi Turpeinen  Timo Mynttinen  Mikko Kangasjärvi  Jari Latomaa  Ari Toikka   Entiset jäsenet:  Jussi Hakulinen  Juha Rauäng  Jani Viitanen  Veikko Lehtiranta  Markku Petander  Juha Mielonen  Jesu Hämäläinen  Jukka Mänty-Sorvari  Antti Mäkinen  Daffy Terävä  Jukka Lewis 
Studioalbumit:  Varietee  Nuorallatanssija  Myrskyn jälkeen  Äänet  Lanka palaa  Toinen puoliaika  Antaa soittaa  Tänä yönä  Kymmenes kevät  Hyviä vuosia  Satelliitti  Pirstaleet  13. Yö  Valo  Rakkaus on lumivalkoinen  Kuolematon  Valtakunta  Loisto  Pelko ja rakkaus  Hyvässä ja pahassa  Mitä jos mä rakastan 
Livealbumit:  ...ja tapahtui niinä päivinä  Täältä tulee Yö...live  Yhden yön tarinoita  Kolmen illan varietee  Yön ensimmäinen keikka 
Kokoelmat:  Poko klassikot  Suurimmat hitit 1983–88  Parhaat  Yön pimeä puoli  Legenda  Yön valoisa puoli  Sound Pack  Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma  1983–2011  Klassikot 
VHS / DVD:  Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti  Kolmen illan varietee  Yö-karaoke 2  Kiitos ja kunnia live – Hartwall Areena 10.12.2011 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Marianne Vos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marianne Vos Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  WorldCat 
Kansalliset:  Alankomaat
Rax Buffet

Rax Buffet (aikaisemmalta nimeltään Golden Rax Pizzabuffet) on suomalainen vuonna 1994 perustettu ravintolaketju, jolla on 30 toimipaikkaa 21:llä paikkakunnalla. Ketju kuuluu Restel-konserniin.
| Rax Buffet |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1994
Perustaja:  Rabbe Grönblom
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  pikaruoka
Tuotteet:  pizza, ranskalaiset perunat, salaatti, broileri, sipulirenkaat
Omistaja:  Restel
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toimintamalli on buffet, jossa asiakas saa kertasummalla syödä ja juoda rajattomasti vierailun aikana. Tarjontaan kuluu muun muassa pizzaa, broileria sekä salaattia. Ravintoloissa on myös take-away-ruokalista.
Restel Ravintolat Oy:n toimitusjohtajana toimii Mikael Backman.
Historiaa

Rax Buffet -ketjun perusti vaasalainen Rabbe Grönblom nimellä Pizzeria Rax Family vuonna 1994. Hän myi yrityksen Restel Oy:lle, mutta jäi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi vuoteen 2008 saakka. Grönblom tunnetaan myös Kotipizza- ja Omenahotelli-ketjujen perustajana.
Luettelo toimipaikoista paikkakunnittain

Espoo – 2 (Iso Omena, Sello)
Helsinki – 4 (Aleksanterinkatu, Itis, Kamppi, Redi)
Hyvinkää – 1 (Willa)
Hämeenlinna – 1 (Goodman)
Joensuu – 1 (Iso Myy)
Jyväskylä – 1 (Forum)
Kuopio – 2 (Kuopio, Matkus)
Lahti – 1 (Karisma)
Lappeenranta – 1
Lempäälä – 1 (Ideapark)
Mikkeli – 1 (Akseli)
Oulu – 2 (Ideapark, Pekuri)
Pori – 1
Porvoo – 1
Rovaniemi – 1
Seinäjoki – 1 (Ideapark)
Tampere – 2 (Duo, Koskikeskus)
Tornio – 1
Turku – 2 (Aurakatu, Skanssi)
Vaasa – 1
Vantaa – 2 (Dixi, Flamingo)
Lähde:
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut
Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2025

Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2025 on Motocrossin maailmanmestaruussarjan kausi vuonna 2025.
Kilpailukalenteri

Kauden kilpailut:
| Nro | Päivämäärä | Kilpailu | Paikkakunta | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2. maaliskuuta |  MXGP of Argentina | Córdoba |  |
| 2. | 16. maaliskuuta |  MXGP of Castilla La Mancha | Cózar |  |
| 3. | 23. maaliskuuta |  MXGP of Europe | Saint Jean d’Angely |  |
| 4. | 6. huhtikuuta |  MXGP of Sardegna | Riola Sardo |  |
| 5. | 13. huhtikuuta |  MXGP of Trentino | Pietramurata |  |
| 6. | 19. & 21. huhtikuuta |  MXGP of Switzerland | Frauenfeld |  |
| 7. | 4. toukokuuta |  MXGP of Portugal | Águeda |  |
| 8. | 11. toukokuuta |  MXGP of Spain |  |  |
| 9. | 25. toukokuuta |  MXGP of France | Ernée |  |
| 10. | 1. kesäkuuta |  MXGP of Germany | Teutschenthal |  |
| 11. | 8. kesäkuuta |  MXGP of Latvia | Ķegums |  |
| 12. | 22. kesäkuuta |  MXGP of Great Britain | Matterley Basin |  |
| 13. | 6. heinäkuuta |  MXGP of Indonesia |  |  |
| 14. | 27. heinäkuuta |  MXGP of Czech Republic | Loket |  |
| 15. | 3. elokuuta |  MXGP of Flanders | Lommel |  |
| 16. | 17. elokuuta |  MXGP of Sweden | Uddevalla |  |
| 17. | 24. elokuuta |  MXGP of Netherlands | Arnhem |  |
| 18. | 7. syyskuuta |  MXGP of Turkiye | Afyonkarahisar |  |
| 19. | 14. syyskuuta |  MXGP of China | Shanghai |  |
| 20. | 21. syyskuuta |  MXGP of Australia | Darwin |  |
Uranuurtajia ja rakentajia

| Uranuurtajia ja rakentajia>  Osuustoimintamiesten elämäkertoja |
| --- | --- |
Kirjailija:  Y. R. Mäkihovi (toim.)
Kieli:  suomi
Genre:  henkilöhistoria
Kustantaja:  Pellervo-Seura
Julkaistu:  1950
Sivumäärä:  334
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uranuurtajia ja rakentajia on  Pellervo-Seuran vuonna 1950 julkaisema elämäkertateos osuustoiminnan  vaikuttajista ja kehittäjistä Suomessa.
Julkaiseminen

Teoksen toimitti Y. R. Mäkihovi ja sen julkaisemisesta päätettiin Pellervo-Seuran 50-vuotisjuhlien valmistelun yhteydessä. Teoksen alaotsikon "Osuustoimintamiesten elämäkertoja" mukaisesti teoksessa esitellyt 35 henkilöä ovat miehiä, kaikki teoksen ilmestyessä jo edesmenneitä.
Elämäkerrat

Teoksen elämäkertojen kirjoittajina on useita eri henkilöitä, Otto P. Pehkonen laati seitsemän elämäkertaa ja Kaarlo I. Tuominen ja Martti Väinölä neljä, mutta myös esimerkiksi Väinö Tanner kaksi. Elämäkerrat ja niiden kirjoittajat ovat teoksen esittämässä järjestyksessä seuraavat:
Hannes Gebhard, kirjoittaja Valde Hyvönen
Julian Serlachius, kirjoittaja J. E. Niemi
J. E. Antila, kirjoittaja Oiva Jääskeläinen
Uuno Brander, kirjoittaja Martti Väinölä
A.  Osw. Kairamo, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
Philip Suuronen, kirjoittaja Niilo Liakka
Benjamin Alfthan, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
Juho Torvelainen, kirjoittaja Väinö Tanner
F. M. Pitkäniemi, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
W. A. Lavonius, kirjoittaja Väinö Tanner
Onni Karhunen, kirjoittaja Esko Hakkila
Pentti Hiidenheimo, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
Vilho Oksanen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
Akseli Sarjakoski, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
K. F. Kaarlonen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
Jalmari Sahlbom, kirjoittaja V. Vesanen
Yrjö Collan, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
Taavi Arola, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
Ilmari Arvola, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
August Raatikainen, kirjoittaja Martti Väinölä
Fredrik Mikkola, kirjoittaja Eino Mikkola
Juho Herman Virtanen, kirjoittaja Martti Väinölä
Otto Palmroth, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
Juho Laitinen, kirjoittaja V. Vesanen
Herman Janhonen, kirjoittaja Martti Väinölä
Hannes Nylander, kirjoittaja Tatu Nissinen
Niilo Liakka, kirjoittaja Viljami Kalliokoski
Eemil Hynninen, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
Oiva Jääskeläinen, kirjoittaja Vilho Hannuksela
Vihtori Kouki, kirjoittaja V. Vesanen
Juho Silkkilä, kirjoittaja Viljami Kalliokoski
Edw. Heiliö, kirjoittaja Matti Leppo
Arvi Kontu, kirjoittaja Aku Korvenoja
Urho Karhumäki, kirjoittaja Urho Kittilä
Matti Varvas, kirjoittaja Martti Väinölä
Gottlieb Klein

Gottlieb Kleinin hauta Solnassa.
Gottlieb Klein (18. helmikuuta 1852 Homonna, Slovakia – 6. huhtikuuta 1914 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli juutalainen rabbi. Klein työskenteli muun muassa Böömissä ja Elbingissä. Hän oli saanut ortodoksijuutalaisen koulutuksen, mutta tuli myöhemmin uudistusmieliseksi. Klein muutti Ruotsiin vuonna 1883 ja hänestä tuli maan ensimmäinen rabbi. Gottlieb Kleinin nuorin poika oli fyysikko Oskar Klein.
Eva-Mari Aro

| Eva-Mari Aro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1950 Harjavalta (ikä 74)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  molekulaarisen kasvibiologian professori, akatemiaprofessori (1998–2008, 2014–2018), tieteen akateemikko (10.3.2017–)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Turun yliopisto 1982
Instituutti:  Turun yliopisto
Tutkimusalue:  kasvimolekyylibiologinen fotosynteesitutkimus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Eva-Mari Aro (o.s. Niemi; s. 27. elokuuta 1950 Harjavalta) on Turun yliopiston molekulaarisen kasvibiologian professori ja Suomen Akatemian akatemiaprofessori vuosina 1998–2008 ja 2014–2018. Hän on alansa pioneereja Suomessa ja myös kansainvälisesti tunnettu tutkija.
Aro väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1982 Turun yliopistosta. Hänen väitöskirjansa aiheena oli fotosynteesi, jonka parissa hän on jatkanut tutkimusta myöhemminkin.
Vuodesta 1987 alkaen Aro on toiminut kasvifysiologian apulaisprofessorina Turun yliopistossa. Vuodesta 1998 hän on ollut yliopiston kasvitieteen professori, ja hän toimi akatemiaprofessorina ensimmäisen kerran vuosina 1998–2008. Aron toinen akatemiaprofessuuri alkoi vuoden 2014 alussa. Hän johtaa Suomen Akatemian rahoittamaa Integroidun fotosynteesi- ja metaboliittitutkimuksen huippuyksikköä, jossa ovat mukana Turun ja Helsingin yliopisto. Aron johtamassa laboratoriossa tutkitaan fotosynteesin hyödyntämistä puhtaassa energiantuotannossa.
Aro valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001. Vuonna 2012 Professoriliitto valitsi hänet Vuoden Professoriksi. Aro on toiminut Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä 2014–2015.
Aro nimitettiin 10. maaliskuuta 2017 tieteen akateemikoksi. Vuonna 2018 hänet kutsuttiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi ja vuonna 2021 Academia Europæan jäseneksi. Toukokuussa 2023 hänet valittiin Britannian kansallisen tiedeakatemian Royal Societyn jäseneksi.
Aiheesta muualla

Peltoniemi, Teija: Tämä ei ole scifiä – suoria biopolttoaineita auringonvalosta Yle.fi. 11.5.2016.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  Google Scholar  ORCID 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Brokind

| Brokind |
| --- | --- |
 Brokindin linna
 Brokind
 Koordinaatit: 58°13′00″N, 15°40′51″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Linköping
Väkiluku (31.12.2023):  583
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brokind on taajama Linköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 583 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brokind Wikimedia Commonsissa
Elimination Chamber

2006 Elimination chamber
Eliminaton Chamber on ottelutyyppi showpainissa. Ottelutyyppiä käytetään erityisesti World Wrestling Entertainmentissa.
Ottelupaikkana toimii häkillä ympäröity kehä, jonka kulmiin on liitetty neljä pleksiseinäistä koppia. Kaksi painijaa aloittaa ottelun kehässä, kun muut neljä painijaa odottavat kopeissa ottelunsa alkua. Voittajaksi selviytyy viimeisenä häkkiin jäänyt.
Tilastot

| Numero | Ottelu | Tapahtuma | Kesto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Shawn Michaels selätti Triple Hn, Rob Van Damin, Kanen, Chris Jerichon, ja Booker Tn voittaen World Heavyweight Championshipin. | Survivor Series 2002  | 39:20 |
| 2 | Triple H selätti Goldbergin, Randy Ortonin, Kevin Nashin, Chris Jerichon ja Shawn Michaelsin  pitäen World Heavyweight Championshipinsä | SummerSlam 2003  | 19:12 |
| 3 | Triple H selätti Edgen, Chris Benoitin, Batistan, Chris Jerichon ja Randy Ortonin pitäen World Heavyweight Championshipin | New Year's Revolution 2005  | 34:55  |
| 4 | John Cena selätti Kurt Anglen, Carliton, Chris Mastersin, Shawn Michaelsin ja Kanen pitäen WWE Championshipin | New Year's Revolution 2006  | 28:23 |
| 5 | Extreme Elimination Chamber. Bobby Lashley selätti The Big Shown, Hardcore Hollyn, CM Punkin, Testin ja Rob Van Damin voittaen ECW World Championshipin  (Tämä oli Extreme Elimination Chamber)  | December to Dismember 2006  | 24:42 |
| 6 | The Undertaker selätti Batistan, Montel Vontavious Porterin, Finlayn, The Great Khalin, ja Big Daddy Vn | No Way Out 2008 February 17, 2008 | 29:34 |
| 7 | Triple H selätti Shawn Michaelsin, John "Bradshaw" Layfieldin, Jeff Hardyn, Chris Jerichon, ja Umagan | No Way Out 2008  | 23:55 |
| 8 | Triple H selätti Edgen, The Undertakerin, Big Show’n, Jeff Hardyn ja Vladimir Kozlovin ja voitti WWE Championshipin | No Way Out 2009  | 35:51 |
| 9 | Edge selätti John Cenan, Rey Mysterion, Kanen, Mike Knoxin ja Chris Jerichon ja voittaen World Heavyweight Championshipin | No Way Out 2009   | 29:47 |
| 10 | John Cena selätti Triple H:n, Randy Ortonin, Ted DiBiasen, Sheamusin ja Kofi Kingstonin ja voitti WWE Championshipin | Elimination Chamber 2010 | 30:34 |
| 11 | Chris Jericho selätti The Undertakerin, CM Punkin, Rey Mysterion, John Morrisonin ja R-truthin ja voitti World Heavyweight Championshipin | Elimination Chamber 2010 | 35:38 |
HMS Onyx (J221)

| HMS Onyx |
| --- | --- |
 HMS Onyx

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast, Pohjois-Irlanti
Kölinlasku:  24. marraskuuta 1941
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1942
Palveluskäyttöön:  26. maaliskuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettavaksi 5. huhtikuuta 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  850 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  2 000 shp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 x Oerlikon 20 mm
HMS Onyx (viirinumero J221) Britannian kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffilta Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1941 telakkanumerolla 1141. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1942 ja valmistui 26. maaliskuuta 1943.
Palvelus

Maaliskuussa 1947 alus siirrettiin Port Edgariin sijoitettuun 3. laivueeseen, kunnes se poistettiin elokuussa palveluksesta. Alus siirrettiin reserviin Portsmouthiin, josta se siirrettiin Plymouthiin. Alus sijoitettiin 1966 poistolistalle ja myytiin BISCOlle. Alus saapui 5. huhtikuuta 1967 hinattuna T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.
Skeda udde

| Skeda udde |
| --- | --- |
 Skeda udde
 Koordinaatit: 58°17′23″N, 15°33′38″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Linköping
Väkiluku (31.12.2023):  426
Skeda udde on taajama Linköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 296 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skeda udde Wikimedia Commonsissa
HMS Jewel (J390)

| HMS Jewel |
| --- | --- |
 HMS Jewel

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast, Pohjois-Irlanti
Kölinlasku:  27. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  20. heinäkuuta 1944
Palveluskäyttöön:  9. joulukuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  850 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  2 000 shp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 x 4" (102 mm) QF Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Jewel (viirinumero J390) Britannian kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja, joka valmistui  toisen maailmansodan lopulla.
Valmistus

Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1942 Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1943 telakkanumerolla 1210. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1944 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 9. joulukuuta.
Palvelus

Singaporen ja Hong Kongin miinanraivauksesta vapauduttuaan alus palasi Portsmouthiin, jossa se siirrettiin syyskuussa 1946 reserviin. Alus määrättiin alkeiskoululaivaksi Dundeen reserviyksikköön ja se hinattiin tammikuussa 1948 Dundeehen. Alus päätettiin palauttaa palvelukseen 1955 ja se siirrettiin Devonportiin kunnostettavaksi. Aluksen palattua telakalta se otettiin palvelukseen 28. joulukuuta Dartmouthissa.
Alus poistettiin palveluksesta 1961 ja se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1966 poistolistalle ja se myytiin joulukuussa BISCOlle. Alus saapui 7. huhtikuuta 1967 hinattuna Inverkeithingiin romutettavaksi.
Linghem

| Linghem |
| --- | --- |

 Linghem
 Koordinaatit: 58°25′52″N, 15°47′21″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Linköping
Väkiluku (31.12.2023):  3 155
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Linghem on taajama Linköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 155 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linghem Wikimedia Commonsissa
Kalottireitti

Kalottireitti kulkee Meekonjärven tupien kautta Käsivarren erämaa-alueella.
Kalottireitti on vaellusreitti, joka kulkee Lapissa Suomen, Ruotsin ja Norjan alueilla.
Se on yhteensä 800 kilometriä  pitkä ja siitä noin 70 kilometriä sijaitsee Suomen alueella Enontekiöllä, jossa se kulkee Mallan luonnonpuiston ja Käsivarren erämaa-alueen halki. Reitin päätepisteet ovat Norjan Koutokeino sekä Norjan Sulitjelma tai Ruotsin Kvikjokki. Metsähallituksen suosittelema vaellusaika reitillä on heinäkuun alusta syyskuun puoliväliin.
Kalottireitin vihkivät käyttöön Kolmen valtakunnan rajapyykillä vuonna 1993 presidentti Mauno Koivisto, Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa ja Norjan kuningas Harald V puolisoineen. Tapahtuman muistona paikalla on kivi, johon on kaiverrettu heidän nimikirjoituksensa.
Kuvia

Kalottireitin perustamisen muistomerkki.
Opaste Kalottireitin varrella.
Kalottireitti kulkee Mallan luonnonpuiston halki.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Metsähallituksen infosivu kalottireitistä
Rappestad

| Rappestad |
| --- | --- |

 Rappestad
 Koordinaatit: 58°24′01″N, 15°25′03″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Linköping
Väkiluku (31.12.2023):  281
Rappestad on taajama Linköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 281 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rappestad Wikimedia Commonsissa
DMMDA-2

| --- | --- |

DMMDA-2
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-(6,7-Dimetoksi-2H-1,3-bentsodioksoli-5-yyli)propaan-2-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 15183-26-3
ATC-koodi:  ?
PubChem CID:  ?
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H17NO4 
Moolimassa: 239.27 g/mol
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 178–180 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: nieltynä
DMMDA-2 eli 5,6-dimetoksi-3,4-metyleenidioksi-1-α-metyylifenyylietyyliamiini on vähemmän tunnettu bioaktiivinen fenyylietyyliamiinin johdannaisyhdiste. DMMDA-2:n synteesistä ja vaikutuksista on tietoa Alexander Shulginin kirjassa PiHKAL.
Vaikutukset ja annostelu

Alexander Shulginin mukaan DMMDA-2 on subjektiivisten vaikutustensa kannalta samanlainen kuin 3,4-metyleenidioksi-1-α-metyylifenyylietyyliamiini. Shulginin mukaan yksi annos DMMDA-2:ta on noin 50 mg.