stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koke
Maajoukkueura

Koke on edustanut Espanjaa eri ikäkausimaajoukkueissa. Hän toimi maansa joukkueen kapteenina syksyllä 2009 Nigeriassa pelatussa alle 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, jossa Espanja sijoittui kolmanneksi. Koke valittiin Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka pelasi kesällä 2010 Ranskassa järjestetyssä ikäluokan EM-turnauksessa. Espanja jäi hopeasijalle hävittyään finaalissa Ranskalle. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Koke pelasi neljä ottelua Espanjan turnauksen päättyessä puolivälieriin. Lontoon olympialaisissa 2012 hän pelasi Espanjan kaikissa kolmessa ottelussa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Koke pelasi neljä ottelua Espanjan voittaessa mestaruuden.
Koke pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2013 ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi kaksi ottelua, joista jälkimmäisessä täydet minuutit. EM-kilpailuissa 2016 hän pääsi vain yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle. Venäjän MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kahdessa ottelussa täydet minuutit ja tuli vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. Espanjan tappioon päättyneessä neljännesvälierässä Venäjää vastaan hän epäonnistui ottelun ratkaisseen rangaistuspotkukilpailun kolmantena espanjalaislaukojana. Kesän 2021 EM-kilpailuissa Koke pelasi avauskokoonpanossa Espanjan kaikissa kuudessa ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä ottelussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FIFA Player Statistics: Koke (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
An Atletico reunion in Kaduna (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Atlético Madrid – Primera División
1 Musso |
2 Giménez |
3 Azpilicueta |
4 Gallagher |
5 De Paul |
6 Koke |
7 Griezmann |
8 Barrios |
9 Sørloth |
10 Correa |
11 Lemar |
12 Lino |
13 Oblak |
14 Llorente |
15 Lenglet |
16 Molina |
17 Riquelme |
19 Álvarez |
20 Witsel |
21 Galán |
22 Giuliano |
23 Reinildo |
24 Le Normand |
Valmentaja Simeone
Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 Domínguez |
4 J. Martínez |
5 Í. Martínez |
6 Alba |
7 Adrián |
8 Muniain |
9 Rodrigo |
10 Mata |
11 Koke |
12 Montoya |
13 Botía |
14 Romeu |
15 Isco |
16 Tello |
17 Herrera |
18 Mariño |
Valmentaja Milla
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Piqué |
4 Martínez |
5 Juanfran |
6 Iniesta |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Pedro |
12 De Gea |
13 Mata |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 Busquets |
17 Koke |
18 Alba |
19 Costa |
20 Cazorla |
21 Silva |
22 Azpilicueta |
23 Reina |
Valmentaja Del Bosque
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Casillas |
2 Azpilicueta |
3 Piqué |
4 Bartra |
5 Busquets |
6 Iniesta |
7 Morata |
8 Koke |
9 Vázquez |
10 Fàbregas |
11 Pedro |
12 Bellerín |
13 De Gea |
14 Thiago |
15 Ramos |
16 Juanfran |
17 San José |
18 Alba |
19 Bruno |
20 Aduriz |
21 Silva |
22 Nolito |
23 Rico |
Valmentaja Del Bosque
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 De Gea |
2 Carvajal |
3 Piqué |
4 Nacho |
5 Busquets |
6 Iniesta |
7 Saúl |
8 Koke |
9 Rodrigo |
10 Thiago |
11 Vázquez |
12 Odriozola |
13 Arrizabalaga |
14 Azpilicueta |
15 Ramos |
16 Monreal |
17 Aspas |
18 Alba |
19 Costa |
20 Asensio |
21 Silva |
22 Isco |
23 Reina |
Valmentaja Hierro
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 D. Llorente |
4 P. Torres |
5 Busquets |
6 M. Llorente |
7 Morata |
8 Koke |
9 Gerard |
10 Thiago |
11 F. Torres |
12 García |
13 Sánchez |
14 Gayà |
16 Rodri |
17 Fabián |
18 Alba |
19 Olmo |
20 Traoré |
21 Oyarzabal |
22 Sarabia |
23 Simón |
24 Laporte |
26 Pedri |
Valmentaja Luis Enrique
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Sánchez |
2 Azpilicueta |
3 García |
4 P. Torres |
5 Busquets |
6 Llorente |
7 Morata |
8 Koke |
9 Gavi |
10 Asensio |
11 F. Torres |
12 Williams |
13 Raya |
14 Balde |
15 Guillamón |
16 Rodri |
17 Pino |
18 Alba |
19 Soler |
20 Carvajal |
21 Olmo |
22 Sarabia |
23 Simón |
24 Laporte |
25 Fati |
26 Pedri |
Valmentaja Luis Enrique
Vincent Margera

Vincent ”Don Vito” Margera (3. heinäkuuta 1956 Concordville, Pennsylvania, Yhdysvallat – 15. marraskuuta 2015) oli rullalautailija Bam Margeran setä. Hän esiintyi televisiosarjoissa Viva la Bam ja Jackass, joissa erityisesti hänen ylipainonsa ja kiivautensa olivat usein muiden pilkan kohteena. Don Vitolla oli selässään kuoppa, jonka hän oli saanut lapsena baseballpallosta. Siihen oli tatuoitu suomalaisen HIM-yhtyeen logo.
31. lokakuuta 2007 Margera todettiin oikeudessa syylliseksi kahteen lapsen seksuaaliseen ahdistelutapaukseen. Teot tapahtuivat 2006 denveriläisessä ostoskeskuksessa, jossa hän oli jakamassa nimikirjoituksia. Margeran uhrit olivat 12–13-vuotiaita tyttöjä. Margera joutui oikeuden eteen uudelleen 20. joulukuuta 2007, jolloin käsiteltiin häntä vastaan nostetut kaksitoista syytettä ehdollisen tuomion rikkomisesta. Margera tuomittiin kymmeneksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen. Lisäksi häneltä kiellettiin kymmenen vuoden ajaksi Don Vito -roolihahmon esittäminen ja hänet määrättiin vieroitushoitoon sekä lisättäväksi julkiseen seksuaalirikollisten listaan.
Margera kuoli munuais- ja maksavaurioon 15. marraskuuta 2015.
Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu 27. heinäkuuta 1940–5. helmikuuta 1953.
Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu 6. helmikuuta 1953–20. elokuuta 1991.
Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu 7. elokuuta 1990 alkaen (de facto).
Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Viron sosialistisen neuvostotasavallan tunnus vaakunan ohella. Se otettiin käyttöön Viron sosialistisen neuvostotasavallan Korkeimman neuvoston puhemiehistön asetuksella 6. helmikuuta 1953. Se vahvistettiin Viron sosialistisen neuvostotasavallan 7. marraskuuta 1977 hyväksytyn uuden perustuslain § 167:ssä.
Lipussa oli punainen tausta, joka kuvaa kommunismia. Lipun vasemmassa yläkulmassa oli tähti sekä sirppi ja vasara. Sen alareunassa oli leveä sininen raita, jonka päällä oli kaksi kapeaa valkoista raitaa ja niiden välissä ohut sininen raita. Raitaan oli kuvattu viisi terävää lainetta. Kuvion oli tarkoitus kuvata Itämeren laineita, jotka huuhtovat Viron rannikkoa.
Lipun erotti Latvian sosialistisen neuvostotasavallan lipusta se, että Viron sosialistisen neuvostotasavallan lipussa aaltokuvion alla oli punainen raita, joka Latvian lipusta puuttui. Lisäksi lainekuviointi oli Viron lipussa terävä, Latvian lipussa pyöreä.
Viron sosialistisen neuvostotasavallan lipun takapuolella ei yleensä ollut sirppi ja vasara -kuviota. Vuoden 1977 perustuslaki määräsi tämän säännöksi.
Lippu poistettiin käytöstä lopullisesti Viron itsenäistyttyä uudelleen 20. elokuuta 1991.
Von Economon tauti

Von Economon tauti eli encephalitis lethargica eli unitauti on aivotulehduksen laji. Tauti vahingoittaa potilaan aivoja ja johtaa usein parkinsonismiin tai kuolemaan. Tautia kutsuttiin myös nimellä post-enkefaliittinen parkinsonismi. Sairauden kuvasi ensimmäisenä Constantin von Economo (1876–1931) vuonna 1917. Suuri unitautiepidemia riehui maailmassa vuosina 1915–1926.
Taudin syy ei ole tiedossa.  Eräitä viruksia, esimerkiksi influenssavirusta, on epäilty taudin aiheuttajaksi.
Aiheesta muualla

Suomen Parkinson-säätiö: 4. Uusi aika - 1950 (Arkistoitu – Internet Archive)
Villanova Tulo

| Villanova Tulo (Biddanòa'e Tùlu) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Villanova Tulo
 Koordinaatit: 39.780°0′0″N, 9.213°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,45 km²
Korkeus:  600 m
Väkiluku:  1 095
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08030
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.villanova.lo.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villanova Tulo (sardiksi Biddanòa 'e Tùlu) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 095 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 40,45 neliökilometriä. Se sijaitsee 600 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villanova Tulo Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Von Bornin senaatti

von Bornin senaatti oli Suomen senaatti vuosina 1826–1828, Samuel Fredrik von Bornin toimiessa talousosaston varapuheenjohtajana. Muut senaattorit olivat samat kuin edellisessä Mannerheimin senaatissa.
Kokoonpano

| Senaattori | Tehtävissä |
| --- | --- |
Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Samuel Fredrik von Born:  vt. 1.3.1826 – 12.12.1826   12.12.1826 – 12.1.1828
Kamaritoimituskunnan päällikkö Gustav von Kothen:  1.3.1826 – 12.1.1828
Valtiovaraintoimituskunnan päällikkö Anders Henrik Falck:  1.3.1826 – 12.1.1828
Kirkollistoimituskunnan päällikkö Johan Walheim:  1.3.1826 – 12.1.1828
Kansliatoimituskunnan päällikkö Carl Fredrik Richter:  1.3.1826 – 12.1.1828
Sotilastoimituskunnan päällikkö Abraham Arvid Finckenberg:  1.3.1826 – 12.1.1828
Salkuton senaattori Gustaf Wilhelm Ladau  Otto Wilhelm Klinckowström:  1.3.1826 – 12.1.1828   1.3.1826 – 12.1.1828
Väinö Starck

Starck vuonna 1918.
Väinö Vilhelm Starck (1887 – 9. toukokuuta 1918) oli lappeelainen sorvari ja Lappeenrannan punakaartin esikuntapäällikkö Suomen sisällissodan aikana. Hän otti osaa Joutsenon rintaman taisteluihin. Sodan lopussa hän osallistui Kaukaan tehtaiden koneiden ja laivojen tuhoamiseen Lappeenrannassa ja seurasi ylipäällikkö Viktor Ripattia Viipuriin. Hän jäi Viipurin taistelussa vangiksi, sai kuolemantuomion valkoisilta ja ammuttiin pian tämän jälkeen.
Aiheesta muualla

Sotasurmat-projektin nimitiedoston tiedot Väinö Starckista
Verhneusinski

| Verhneusinski (Верхнеусинское) Верхнеусинское, Verkhneusinskoye, Verkhneusinski |
| --- | --- |
 Krasnojarskin aluepiirin sijainti Venäjällä, alla kylän sijainti aluepiirissä.
 Verhneusinski
 Koordinaatit: 52°14′17.86″N, 93°01′19.32″E 
Valtio:   Venäjän federaatio
Federaatiosubjekti:  Krasnojarskin aluepiiri
Piiri:  Ermakovskin piiri (Krasnojarskin aluepiiri) (ven. Ермаковский район)
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  1 393
Aikavyöhyke:  UTC+7
Postinumero:  662842
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verhneusinski (ven. Верхнеусинское) on Ermakovskin piirissä, Krasnojarskin alueella, Venäjällä, Etelä-Siperiassa sijaitseva kylä. Verhneusinskissä oli 1 393 asukasta vuoden 2010 tietojen mukaan.
Historia

Vuosina 1924–1956 Verhneusinski oli Krasnojarskin aluepiirissä sijainneen Usinskin piirin keskustaajama.
Kuuluisia ihmisiä

Kylässä syntyi venäläinen urheilija Artem (Aleksandrovich) Ekimov (s. 27. maaliskuuta 1986).
Virtsarakontulehdus

Virtsarakontulehdus eli kystiitti on yleinen infektiotauti, joka paikantuu virtsarakkoon.
Virtsatieinfektiot jaetaan pyelonefriittiin ja kystiittiin. Kystiitti tarkoittaa virtsarakon tai virtsaputken infektiota. Se on yleisempi naisilla kuin miehillä. Kystiitti hoidetaan antibiooteilla, eikä se yleensä vaadi sen laajempia tutkimuksia. Kystiitin tavallisimpia oireita ovat tihentynyt virtsaamisen tarve, kipu virtsatessa, kuume ja huonovointisuus. Samanlaisia oireita voi aiheuttaa eturauhasen tulehdus.
Naisilla kystiitti on paljon yleisempi kuin miehillä. Tämä johtuu siitä, että naisen virtsaputki (n. 3–5 cm) on paljon lyhyempi kuin miehen (n. 20–25 cm). Bakteerit pääsevät helposti kulkeutumaan virtsateihin. Tavallisin taudinaiheuttaja on Escherichia coli -bakteeri. Sairaus on kivulias mutta paranee lääkityksellä yleensä ilman lisätauteja. Mahdollista on kuitenkin sen leviäminen ylös virtsanjohtimiin ja munuaisiin. Munuaistason (virtsajohtimien, munuaisaltaan tai munuaisten) virtsatieinfektiota kutsutaan pyelonefriitiksi. Itse munuaiskudoksen tulehdusta kutsutaan nimellä glomerulonefriitti.
Kolmasosa naisista sairastaa virtsarakontulehduksen jossakin elämänsä vaiheessa. Tautia esiintyy tavallisimmin 25–54-vuotiailla, vaikkakin sairautta esiintyy myös lapsilla ja ikääntyneillä. Sairautta tavataan myös miehillä, tosin harvinaisempana. Vanhuksilla virtsarakontulehdus on yleinen sekavuuden aiheuttaja.
Villanova Canavese

| Villanova Canavese |
| --- | --- |

 Villanova Canavese
 Koordinaatit: 45°15′N, 7°33′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  380 m
Väkiluku:  1 197
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.comune.villanovacanavese.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villanova Canavese (piemonteksi Vilaneuva Canavèis ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 197 asukasta.
Koronaviruspandemian 2019– sukupuolittuneet vaikutukset

Koronaviruspandemian vaikutuksissa eri sukupuoliin on havaittu eroja. Koronavirussairauden vaikutukset ja kuolleisuus eroavat miesten ja naisten kesken. COVID-19:stä johtuva kuolleisuus on korkeampi miehillä Kiinassa ja Italiassa tehdyissä tutkimuksissa. Suurempi osuus terveydenhuollon työntekijöistä, erityisesti sairaanhoitajista, on naisia, ja heillä on suuremmat mahdollisuudet altistua virukselle. Koulujen sulkeminen, eristäminen ja vähentynyt pääsy terveydenhuoltoon vuoden 2019– koronaviruspandemian seurauksena voivat vaikuttaa sukupuoliin eri tavoin ja mahdollisesti korostaa nykyisiä sukupuolieroja.
Maaliskuun 20. päivään 2020 mennessä kaikissa kuudessa maassa, jossa COVID-19 -kuolemia oli tilastoitu sukupuolten mukaan  miesten osuus oli suurmpi kuin naisten. Näistä neljässä maassa, Kiinassa, Ranskassa, Italiassa ja Etelä-Koreassa miesten kuolleisuus oli yli 50 prosenttia suurempi kuin naisten.
Sukupuolierot kuolleisuudessa

Huhtikuun 2020 tilastojen mukaan miehet kuolevat useammin kuin naiset saatuaan COVID-19-tartunnan. Miehillä riski on korkeimmillaan 50 vuoden iässä, ja ero kuroutuu umpeen vasta 90-vuotiailla. Kiinassa kuolleisuusaste oli miehillä 2,8 prosenttia ja naisilla 1,7 prosenttia. Tämän sukupuolieron tarkkoja syitä ei tunneta, mutta geneettiset ja käyttäytymistekijät voivat olla syynä siihen. Sukupuoleen perustuvat immunologiset erot, naisten vähäisempi tupakointi, miesten altistavat sairaudet, kuten naisia nuoremmalla iällä saatu hypertensio, ovat voineet lisätä miesten kuolleisuutta. Euroopassa 57 % tartunnan saaneista henkilöistä oli miehiä ja 72 % kuolleista oli miehiä.
Vaikutukset terveyteen > Sukupuolierot johtajuudessa

Maailmanlaajuisesti COVID-19-kriisin johtaminen on valtaosin miesten hallussa. Valkoisen talon 12 hengen koronaviruksen työryhmä koostui kokonaan miehistä. 72 prosenttia globaalin terveydenhuollon toimeenpanevaista päämiehistä on miehiä. ThinkGlobalHealthin mukaan "tasa-arvokysymykset integroidaan tarkoituksenmukaisesti hätätilanteisiin vasta, kun naiset ja syrjäytyneet ryhmät voivat osallistua päätöksentekoon".
Sosioekonomiset vaikutukset

Naiset muodostavat suuremman osan epävirallisista ja osa-aikaisista työntekijöistä ympäri maailmaa. Epävarmuuden, kuten pandemian aikana, naisilla on suurempi riski työttömyydestä ja kyvyttömyydestä palata töihin pandemian päätyttyä.  Karanteenikokemus voi olla erilainen miehillä ja naisilla ottaen huomioon kummankin sukupuolen fyysiset, kulttuuriset, turvallisuus- ja terveysvaatimukset.
Perheväkivalta

Kotitalouden lisääntyneen jännityksen takia pandemian aikana naisilla ja tytöillä on todennäköisesti suurempi lähisuhdeväkivallan ja muun perheväkivallan riski.
Väinö Streng

Väinö Wolmar Streng (11. kesäkuuta 1882 Jyväskylä – 7. toukokuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja metsänhoitaja.
Strengin vanhemmat olivat yliopettaja, professori Adolf Voldemar Streng ja Saima Siviä Vilhelmina Schildt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1900 ja valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1904.
Streng oli kirkollis- ja sotilasvirkatalojen tehtävissä 1904–1907, piti vaimonsa kanssa elokuvateatteria Lahdessa ja oli sittemmin vanhempiensa omistaman Ivaskan hovin sukutilan hoitajana Räisälässä 1909–1910.
Väinö Streng oli naimisissa 1905–1908 Hilja Onerva Lehtisen (kirjailija L. Onerva) kanssa ja vuodesta 1911 Salli Eine Niklanderin kanssa.
Streng on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.
Maalauksia

Lukuhetki: öljymaalaus, 1909
Hollantilainen sisäkuva rukilla: öljymaalaus, 1909
Peilin ääressä: öljymaalaus, 1909
Velešta

Velešta on kylä Strugan kunnassa Pohjois-Makedoniassa.
Maantiede

Velešta sijaitsee Drimkolin alueella, Strugan kunnan alueen pohjoisosassa, Mustan Drinin vasemmalla puolella. Kylä on tasainen ja sijaitsee 716 metrin korkeudessa, mutta jotkut talot sijaitsevat korkeammalla. Osa kylästä sijaitsee Struga–Debar-maantien varrella ja itse Strugan kaupungista on matkaa 8 kilometriä.
Kaupunki sijaitsee Strugan tasangon luoteisosassa, Jablanicavuoren huipulla.
Historia

Veleštan asukkaiden perimätiedon mukaan kaupunkiin asettuivat Debarista tulleet, jolloin Istrefaj’n ja Vincan perheet olivat ensimmäiset, jotka asettuivat sinne.
Vuonna 1900 Vasil Kantšov keräsi ja kokosi alueen väestöstä tilastoja, joiden mukaan Veleštan kaupungissa asui noin 1 100 albaanimuslimia.
Urheilu

Paikallinen jalkapalloseura KF Velešta pelaa Pohjois-Makedonian kolmannella sarjatasolla.
Venäjän naisten jääpallomaajoukkue

| Venäjä |
| --- | --- |

Liitto:  Venäjän jääpalloliitto
Ensimmäinen ottelu
  Ruotsi 8–0  Venäjä (Edsbyn, Ruotsi; 1992) 
MM-kilpailut
Esiintymiset:  7 (ensimmäiset 2004)
Paras sijoitus:  Kultaa 2014
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Venäjän naisten jääpallomaajoukkue edustaa Venäjää naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Venäjän jääpalloliiton alaisuudessa. Venäjä on voittanut jääpallon naisten maailmanmestaruuskisoissa kerran kultaa ja kuudesti hopeaa.
Historia

Venäjä pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan Edsbynissä, Ruotsissa, 1992. Ottelu päättyi Venäjän tappioon 8–0.
Venäjä sijoittui Lappeenrannassa 2004 järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Saavutukset

Maailmanmestaruus: 2014
6 maailmanmestaruushopeaa: 2004, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012
Aiheesta muualla

Venäjän jääpalloliitto
Väinö Suojamaa

Väinö Alban Suojamaa (sukunimi aik. Grönlund; 11. lokakuuta 1878 Rauma – 16. helmikuuta 1968 Eurajoki) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Suojamaa toimi kirkkoherrana Pyhämaassa 1912–1921, Pyhärannassa 1926–1934 ja Eurajoella 1934–1951. Hän kirjoitti uskonnollisista ja kotiseutuaiheista.
Teoksia

Kirkkautta kohti I–II. V. Suojamaa 1937–1939
Nosta silmäsi. Länsi-Suomi, Rauma 1933
Sankaripaarien äärellä. V. Suojamaa 1940–1944
Uhripolkujen varrelta. V. Suojamaa 1941
Huoneentaulu. V. Suojamaa 1942
Elämän poluilta. V. Suojamaa 1942
Tähti kirkas. V. Suojamaa 1943
Arkikristillisyytemme. V. Suojamaa 1943
Eurajoen kaatuneitten muisto. V. Suojamaa 1945
Eurajoen paimenmuisto : 600-vuotisjuhlan muistojulkaisu. V. Suojamaa 1945
Eurajoen seurakunnan 600-vuotisjuhla ja poimintoja srk:n arkistojen kätköistä. V. Suojamaa 1946
Muistelmia, pikapiirtoja ja tuokiokuvia Raumalta. V. Suojamaa, Rauma 1946
In Memoriam : ne yhdeksäntoista 5.11.1947. Rauma 1947
Muistosanat kuolleista virkaveljistä 7.1.1943-8.3.1947 : esitetty pappeinkokouksessa Turussa 7.10.1947, kirj. Väinö Suojamaa ja T. G. Joutsen. Turku 1948
Vanha rakas Rauma : Rauma regina rerum. V. Suojamaa, Rauma 1948
Vytautas Barkauskas

Vytautas Pranas Marius Barkauskas (25. maaliskuuta 1931 Kaunas – 25. huhtikuuta 2020 Vilna) oli liettualainen säveltäjä. Barkauskas opiskeli nuorena sävellystä ja matematiikkaa. Barkauskasin tuotanto on pääasiassa avantgardemusiikkia. Uransa alkuvaiheessa hän sai vaikutteita Krzysztof Pendereckiltä, Witold Lutosławskilta ja György Ligetiltä. Barkauskas sävelsi yli sata teosta, joihin kuuluu muun muassa sinfonioita ja konserttoja.[lähde? ]
Vilho Ylönen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Suomi
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 50 m pienoiskivääri, asennot |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 300 m vapaakivääri, asennot |  |
Vilho Ilmari Ylönen (31. toukokuuta 1918 Hankasalmi – 8. maaliskuuta 2000 Konnevesi) oli suomalainen ampuja ja olympiamitalisti. Ammunnan lisäksi hän kilpaili sotilaspartiohiihdossa ja ampumahiihdossa. Suomen vuoden urheilijaksi Ylönen valittiin vuonna 1958, ja samana vuonna hän oli myös suosituin suomalainen Viikkosanomien yleisöäänestyksessä.
Vilho Ylönen on ainut suomalainen urheilija, joka on saanut olympiamitalin sekä kesä- että talvilajissa, tosin talvikisojen mitali tuli Sankt Moritzissa 1948 näytöslajina olleesta sotilaspartiohiihdosta, eikä se näin ollen ole virallinen olympiamitali. Kaikkiaan Ylönen osallistui viisiin olympialaisiin.
Rooman kesäolympialaisten vapaakivääriammunnassa 1960 Ylönen ampui napakympin väärään tauluun ja putosi kakkostilalta neljänneksi.
Ammatiltaan Ylönen oli aliupseeri. Hänen työpaikkansa oli Hämeen lennosto Tikkakoskella. Sotilasuran jälkeen hän toimi Tikkakoski Oy:n asetehtaan edustajana.
Saavutuksia

olympiahopeaa Helsinki 1952 (pienoiskivääri 3×40 ls.)
olympiapronssia Melbourne 1956 (vapaakivääri 3×40 ls.)
neljäs Rooma 1960 (vapaakivääri 3×40 ls.)
MM-kultaa vapaakiväärillä polvelta 1952
MM-kultaa vapaakiväärin täysottelussa ja pienoiskiväärillä polvelta 1958
MM-kultaa pienoiskiväärin joukkuekilpailussa 1949
MM-hopeaa vapakiväärillä pystystä ja makuulta 1958
MM-pronssia 4 kertaa 1952–1954
EM-kultaa vapaakiväärillä makuulta 1955
maailmanennätys pienoiskiväärillä polvelta 1958 (391)
Aiheesta muualla

YLOENEN, Vilho Ilmari. ISSF:n tietokanta.
Kivääriampujien uudet takit. HS.fi. Valokuva vuoden 1960 olympiaedustajista.
Vilho Virta

| Vilho Virta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1869 Kangasala
Kuollut: 31. elokuuta 1897 (28 vuotta) Kuopio
Ammatti:  kirjansitoja, toimittaja
Fredrik Vilho Virta (17. heinäkuuta 1869 Kangasala – 31. elokuuta 1897 Kuopio) oli suomalainen toimittaja ja kirjansitoja. Hän oli suomalaisen työväenliikkeen varhaisimpia sosialistisia vaikuttajia, jota on myöhemmin luonnehdittu ”Suomen ensimmäiseksi sosialidemokraatiksi”. Esimerkiksi Eetu Salin on maininnut Virran johdatelleen hänet sosialismiin.