stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuoren asukin tarina
Käännökset ja editiot

Bergbúa þáttr. Teoksessa Þórhallur Vilmundarson & Bjarni Vilhjálmsson (toim.) 1991. Harðar saga. Íslenzk fornrit 13. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag, 439–450.
The Tale of the Mountain-Dweller. Teoksessa Viðar Hreinsson, Robert Cook, Terry Gunnell, Robert Kellog, Keneva Kunz & Bernard Scudder (toim.). 1997. The Complete Sagas of Icelanders including 49 Tales, II. Reykjavík: Leifur Eiríksson, 444–448.
Aiheesta muualla

Bergbúa þáttr muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Bergbúa þáttr islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Bergbúa þáttrin sisältämästä runoudesta (Hallmundarkviða) Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla
Manfred Trenz

| Manfred Trenz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. marraskuuta 1965 Saarbrücken
Ammatti:  pelisuunnittelija, ohjelmoija
Manfred Trenz  (s. 29. marraskuuta 1965 Saarbrücken) on saksalainen videopelikehittäjä.
Trenz on ollut kehittämässä muun muassa Turrican-pelisarjaa ja The Great Giana Sisters -peliä. Trenz ohjelmoi lisäksi Commodore 64 -version R-Typestä. Trenz tekee pelejä omistamalleen Denaris Entertainment Software -yhtiölle.
Pelejä

Luettelo peleistä, joiden kehitystyössä Trenz on ollut mukana:
The Great Giana Sisters (1987) (Commodore 64)
R-Type (1988) (Commodore 64)
Katakis (1988) (Commodore 64)
Turrican (1990) (Commodore 64, Amiga)
Turrican II: The Final Fight (1991) (Commodore 64, Amiga)
Enforcer: Fullmetal Megablaster (1992) (Commodore 64)
Super Turrican (1992) (NES)
Rendering Ranger (1995) (SNES)
Turrican 3D (ei julkaistu) (Windows)
Micro Machines V3 (2000) (Game Boy Color)
Katakis 3D (ei julkaistu) (Game Boy Color)
CT Special Forces (2002) (PlayStation)
Moorhuhn Kart (2003) (PlayStation)
RTL Ski Jump 2004 (2004) (matkapuhelimille)
Meine Tierpension (2005) (Game Boy Advance, Nintendo DS)
Dragon's Rock - Drachenfels (2006) (Game Boy Advance)
Crazy Frog Racer (2006) (Game Boy Advance)
Meine Tierarztpraxis (2006) (Game Boy Advance, Nintendo DS)
Pferd & Pony - Mein Gestüt (2006) (Game Boy Advance, Nintendo DS)
Meine Tierpension 2 (2007) (Nintendo DS)
WinneToons - Die Legende vom Schatz im Silbersee (2007) (Nintendo DS)
Meine Tierarztpraxis - Einsatz auf dem Land (2007) (Nintendo DS)
Germany's Next Topmodel (2008) (Nintendo DS)
Ankh (2008) (Nintendo DS)
Wickie und die Starken Männer (2009) (Nintendo DS)
Mein Gestüt: Ein leben für die Pferde (2009) (Nintendo DS)
Giana Sisters DS (2009) (Nintendo DS)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
The Manfred Trenz Fanpage
Denaris Entertainment Software
Manfred Trenzin haastattelu
Manfred Trenz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vuorenkilvet

| Vuorenkilvet |
| --- | --- |
 Herttavuorenkilven (Bergenia cordifolia) Purpurea-lajike.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Alaheimo::  Heucheroideae
Suku::  Vuorenkilvet Bergenia  Moench
Katso myös
   Vuorenkilvet Wikispeciesissä   Vuorenkilvet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuorenkilvet (Bergenia) on kasvisuku rikkokasvien (Saxifragaceae) heimossa. Siihen kuuluu kymmenen lajia, joita esiintyy alkuperäisenä luonnonvaraisena Siperiassa, Keski- ja Itä-Aasiassa. Monia vuorenkilpien lajeja ja risteymiä viljellään koristekasveina.
Lajeja

herttavuorenkilpi (Bergenia cordifolia)
soikkovuorenkilpi (Bergenia crassifolia)
purppuravuorenkilpi (Bergenia purpurascens)
Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa ja Suomessa tunnetaan koristekasvina kaksi vuorenkilpilajia, Siperiassa ja muualla Itä-Aasiassa alkuperäisenä kasvavat soikkovuorenkilpi ja herttavuorenkilpi. Ne ovat monivuotisia kasveja, joilla on vankka maavarsi, nahkeat talvivihreät ruusukelehdet ja runsaskukkainen punainen huiskilomainen kukinto. Vuorenkilvet kukkivat touko-kesäkuussa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vuorenkilvet (Bergenia)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vuorenkilvet (Bergenia)
Violettimedestäjä

| Violettimedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lyhytnokkamedestäjät Anthreptes
Laji::  orientalis
Kaksiosainen nimi
 Anthreptes orientalis  Hartlaub, 1880 
Katso myös
   Violettimedestäjä Wikispeciesissä   Violettimedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Violettimedestäjä (Anthreptes orientalis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Violettimedestäjää tavataan Itä-Afrikassa. Sitä on kuvattu pääasiassa yleiseksi, vaikkakin Keniassa harvinaiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lyckebyånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Lyckebyånin vesistö (ruots. Lyckebyåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 80) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Lyckebyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 810 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Lyckebyån, jonka pituus on noin 104 kilometriä . Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Lyckebyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sillä on yhteistä vedenjakajaa kuuden muun päävesistön kanssa. Sen itäpuolella niitä ovat Ljungbyånin vesistö (tunnus 77), Hagbyånin vesistö (tunnus 78) ja Bruatorpsånin vesistö (tunnus 79), ja länsipuolella ovat Nättrabyånin vesistö (tunnus 81) ja Ronnebyånin vesistö (tunnus 82). Vesistön pohjoispäässä se kohtaa lyhyesti Alsterånin vesistön (tunnus 75). Rannikolla sen joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (72,5 %), turve (8,3 %), kalliomaa (4,4 %), hiekka ja sora (1,0 %), multamaa (4,8 %), savimaa (1,6 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,8 %), soita ja kosteikkoja (1,8 %), viljelymaita (6,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,5 %) sekä joutomaita (3,5 %). Näiden lisäksi on 4,3 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Lyckebyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,41 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 20,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,04 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6,3 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 22 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,55 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 31,2 m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,6 m³/s elokuussa 1990. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 35 patoa, joista 1,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 2,3 miljoonaa kuutiometriä.
Lyckebyånin pääuomassa on 4 vesivoimalaitosta: Angerum, Brattberg, Biskopsberg ja Getasjökvarn. Voimaloiden yhteisteho on 2,7 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 7,5 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Vihamielinen arkkitehtuuri

Piikkien tarkoitus on estää kodittomia istumasta liikkeen eteen tai nukkumasta tasanteella.
Vihamielinen arkkitehtuuri on tietoista kaupunkisuunnittelua, jossa julkisten tilojen käyttöä pyritään ohjaamaan siten, että ei-toivottua käyttäytymistä estetään käytännön ratkaisuilla. Usein estämiseen käytetään arkkitehtuuriin lisättäviä piikkejä, tankoja, kaltereita ja esteitä, mutta myös kaupunkitaidetta. Estämistä voidaan tehdä myös asioiden sijoittelulla, esimerkiksi siirtämällä istuinten käsinojia tai sijoittamalla pyöräparkkeja ja viherkasveja niin, että ne estävät liikkumista tai oleskelua. Vihamielisestä arkkitehtuurista käytettäviä nimityksiä ovat lisäksi poissulkeva, epäystävällinen, suojaava tai kurissa pitävä arkkitehtuuri tai suunnittelu.
Arkkitehtuurin tavoitteet

Vihamielisen arkkitehtuurin tavoitteena on ohjata kaupunkitilassa käyttäytymistä. Siinä ei-toivottua käytöstä pyritään estämään suunnitteluratkaisuilla. Vihamielisen arkkitehtuurin tavoitteena on häiritä ja sulkea pois niitä ihmisiä, joita ei pidetä toivottavina.
Vihamielisessä arkkitehtuurissa kaupunkitilaa suunnitellaan ohjaamaan sekä fyysistä että henkistä toimintaa. Kaupunkitilan elementtejä, kuten penkkejä, suunnitellaan ehkäisemään rikoksia ja suojaamaan omaisuutta. Suunnittelulla pyritään tekemään jotkin paikat käyttökelvottomiksi joillakin tavoin tai joillekin ihmisryhmille. Vihamielinen arkkitehtuuri pyrkii monesti antamaan ulospäin vaikutelman kauneudesta tai hyödyllisyydestä.
Arkkitehtuurin historian apulaisprofessorin Ocean Howellin mukaan vihamielinen suunnittelu on yleensä huomaamatonta niille, joita vastaan sitä ei ole suunniteltu.
Arkkitehtuurin tavoitteet > Kohteet

Arkkitehti Selena Savicin mukaan vihamielisen arkkitehtuurin kohderyhmiä ovat kodittomat, teini-ikäiset, köyhät, syrjäytetyt ja joidenkin epäilyttäväksi kokemat ihmisryhmät. Ne kohdistuvat erityisesti niihin, jotka eivät puolusta oikeuksiaan ja ole järjestäytyneet.
Vihamielinen arkkitehtuuri pyrkii estämään ei-toivottua toimintaa tilassa. Tällaista on esimerkiksi skeittilautailu, tupakointi, oleskelu, roskaaminen ja nukkuminen. Suunnittelulla pyritään myös karkottamaan muut ihmiset kuin maksavat asiakkaat. Ihmisten lisäksi kohteena ovat linnut.
Arkkitehtuurin tavoitteet > Tausta

Vihamielisen arkkitehtuurin nykyaikainen toteutus pohjautuu amerikkalaiseen Crime Prevention through Environmental Design (CPTED) -toimintamalliin (suom. rikoksen estäminen ympäristösuunnittelun keinoin), joka kehitettiin 1960-luvulla. Se kehittyi Oscar Newmanin 1973 julkaiseman teoksen Defensible Space kautta. CPTED-suunnittelun tarkoituksena on estää paitsi rikokset, myös toiminta joka näyttää rikokselta.
CPTED-mallin kolme perusperiaatetta on suunnitteluun sisäänrakennettu kulkemisen rajoittaminen (engl. natural access control) ja toiminnan näkyväksi tekeminen muille (engl. natural surveillance) sekä rakennelmien vahvistus (engl. territorial reinforcement). Malliin kuuluu muun muassa tilojen valaistuksen lisääminen, uloskäyntien lukumäärän rajoittaminen rakennuksissa ja pääsyn estäminen sisäpihalle katutasolta. CPTED pohjautuu ajatukseen, että huonosti hoidettu tila kerää lisää ilkivaltaa. Teorian mukaan, jos talosta on rikottu yksi ikkuna, rikotaan muutkin tai jos joku matkustaa ilman matkalippua, rohkaisee se muitakin matkustamaan niin.
Arkkitehtuurin tavoitteet > Nimitykset

Vihamielisestä arkkitehtuurista käytetään eri nimityksiä sen mukaan, mitä katsantokantaa halutaan korostaa. Ruotsiksi sitä kutsutaan poissulkevaksi suunnitteluksi (ruots. exkluderande design) tai epäystävälliseksi suunnitteluksi (ruots. ovänlig design). Englannissa vihamielisen arkkitehtuurin (engl. hostile architecture) ja vihamielisen suunnittelun (engl. hostile design) lisäksi käytetään ilmaisuja epämiellyttävä suunnittelu (engl. unpleasant design), poissulkeva arkkitehtuuri (engl. excluding architecture) sekä suojaava arkkitehtuuri (engl. defensive architecture), suojaava suunnittelu ja suojaava kaupunkisuunnittelu (engl. defensive design / defensive urban design tai engl. defensive planning) sekä kurissa pitävä arkkitehtuuri (engl. disciplinary architecture).
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Istuinten suunnittelu ja poistaminen

Penkit suunnitellaan niin, ettei niissä voi loikoilla. Skeittaajien suosimiin penkkeihin asennetaan kaiteita, ettei niillä voi skeitata. Istuimia suunnitellaan myös niin, että ne puuduttavat takapuolen tai ovat niin liukkaita, etteivät kodittomat voi nukkua niillä. Istuimia suunnitellaan myös niin, että ne ovat kesäisin liian kuumia ja talvisin liian kylmiä.
Helsingissä Juha Leiviskän suunnittelemia nojatukia asennettiin ensimmäisenä Helsingin Hakaniemen linja-autopysäkeillä 2000-luvun alussa. Joitakin penkkejä on vaihdettu nojatukiin häiriökäyttäytymisen vuoksi. Joitakin nojatukia on vaihdettu takaisin penkkeihin.
Guardianiin kirjoittaneen Alex Anderoun mukaan epämiellyttävät istuimet muuttuvat epämukaviksi muillekin, kuten levähtäville vanhuksille, sairaille aikuisille tai raskaana oleville. Epämiellyttäviä istuimia suunnitellaan niin, ettei niillä halua istua yhtään pidempään, kuin on välttämätöntä.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Piikit

Sillanalusia ja ovien edustoja päällystetään nypyköillä, jotta niissä istuminen ja nukkuminen on epämiellyttävää. Kaiteissa olevilla nypyköillä estetään kaiteiden käyttö skeittaamisessa. Joskus piikeillä estetään paikassa seisominen.
Ostoskeskuksilla kaiteiden reunoille on asennettu teräviä metallipalkkeja, jotta niillä ei voisi istua. Tällaisia on asennettu esimerkiksi Munkkivuoren ostoskeskukselle.
Englanninkielisessä mediassa näitä kutsutaan usein kodittomia vastaan oleviksi piikeiksi (engl. anti-homeless spikes). Piikkien tarkoitus on yleensä pitää ihmiset ja eläimet poissa.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Tangot

Penkkeihin lisätään tankoja estämään kodittomien nukkuminen penkillä. Keskelle sijoitettujen tankojen tarkoitus on estää erityisesti penkillä makaaminen ja skeittaaminen.
Helsingissä on asennettu puistoihin istuimia, joissa käsitanko on keskellä istuinta. Kaupungin viraston johtajan mukaan istuimet on senioreita varten, mutta hän myöntää, että ne myös estävät nukkumista.
Ilmastointien ulostulojen päälle on asennettu tankoja estämään kodittomien ihmisten pääsy lepäämään niiden päälle ja lämmittely poistoilmassa.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Kalterit ja metalliverkot

Tukholman kaupunginarkiston portaiden alle asennettiin kalterit, joiden tarkoituksena oli pitää kodittomat poissa. Kalterit asennettiin, kun paikalliset asukkaat valittivat kodittomien nukkuvan rappusten alla ja käyttävän paikkaa suojana tuulta ja sadetta vastaan.
Itävallassa Innsbruckissa siltojen alle pääsyä on suljettu metalliverkoilla estämään kodittomien nukkumista siellä. Pariisissa Gare du Nord -asemalle on asennettu kaltereita estämään huumeiden käyttäjien pääsyä tiettyihin paikkoihin.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Aidat

Seattlessa on laajalti aidattu moottoriteiden siltojen alla olevia alueita estämään kodittomien pääsy ja majoittuminen niille. Viranomaisten mukaan pyrkimyksenä on estää jalankulkijoiden törmäys autoihin, varkauksia ja biologisten ongelmajätteiden syntyä.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Kivenjärkäleet

Kivenmurikoita käytetään estämään kodittomien oleskelua. Niitä käytetään myös istumisen estämiseen. Kiviä on siirretty muun muassa sillan alle Pariisin Porte de la Chapelle -metroaseman läheisyyteen, jossa on pakolaisten avustuskeskus ilman yöpymismahdollisuutta. Pakolaiset nukkuivat sillan alla, kunnes se estettiin kivenmurikoilla. Hampurissa viranomaiset toivat kiviä sillan alle, jossa kodittomat olivat yöpyneet 1980-luvusta lähtien, ja asensivat sinne myös paikan kastelevan puron.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Äänihäirintä

Britanniassa on käytetty teknologiaa, jossa tuotetaan korkeita taajuuksia, jotka ovat sietämättömiä alle 25-vuotiaille. Laitteita valmistavan yrityksen mukaan, äänihäirintälaite on "yrittäjän tehokkain työkalu taistelussa maksavia asiakkaita häiritseviä nuoria vastaan". Laitteen taajuus voidaan säätää myös aikuisten kuulemalle taajuudelle, kun pyritään karkottamaan kodittomia. Äänen tarkoitus on ärsyttää ja saada epätoivotut poistumaan paikalta.
Lahden Trion ostoskeskuksessa käytettiin 2009 vain nuorten kuulemaa yliääntä päästävää laitetta teinien karkottamiseksi ostoskeskuksesta ja sen edustalta. Sen käyttö lopetettiin  kielteisen julkisuuden vuoksi. Laitteen käyttö saattoi tutkija Juha Lavapuron mukaan rikkoa perustuslaillisia oikeuksia kokoontua ja olla lisäksi syrjivää. Laitetta kutsuttiin mediassa teinikarkottimeksi.
Suomalaisissa ostoskeskuksissa on soitettu klassista musiikkia nuorison karkottamiseksi. Klassista musiikkia ja oopperaa soitetaan muun muassa juna-asemilla ja McDonald’sin ulkopuolella.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Pyöräparkit

Seattlessa on asennettu pyöräparkkeja sillan alle tavoitteena estää kodittomien yöpyminen. Kodittomien telttojen karkotus ja pyörätelineiden asennus kuului osaksi Homelessness Emergency Response -ohjelmaa (suom. Kodittomuuden hätätilan toimintaohjelma). Asennus rahoitettiin kodittomille tarkoitetuista varoista.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Valaistus

Britanniassa Nottinghamissa on käytetty pinkkejä valoja, jotka saavat laikullisen ihon erottumaan. Tokiossa on käytetty sinisiä valoja itsemurhien estämiseksi.
Käymälöissä on käytetty sinisiä valoja huumeiden käytön estämiseksi, jotta suonensisäisiä huumeita käyttävät eivät näkisi verisuoniaan. Näistä on kuitenkin luovuttu paikoitellen, kun ihmiset ovat alkaneet piirtää vessoihin sinisessä valossa hohtavia graffiteja ja se on lisännyt niiden käyttöä seksin harrastamisen paikkana. Kanadalaistutkimuksessa haastatelluista 18 huumeidenkäyttäjästä enemmistö oli yrittänyt käyttää suonensisäisiä huumeita myös julkisissa vessoissa, joissa oli sininen valo. Käyttäjistä 13 hyväksyi sinisen valon tai jopa suositteli sitä tilojen turvallisuuden lisäämiseksi.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Lintujen karkotus

Erityisesti puluja eli kesykyyhkyjä pidetään haittaeläiminä. Kaupunkeihin on asennettu piikkejä, joilla pyritään estämään lintujen laskeutuminen puuhun tai rakennuksen päälle. Piikkejä on niin ikään asennettu kylttien, julkisten taideteosten ja putkien päälle. Kaupungeissa on kylttejä, joissa kehotetaan olemaan ruokkimatta puluja. Lintuja karkotetaan myös verkoilla, sähköistetyillä langoilla ja saalistajaeläinten kopioilla. Kesällä 2020 Helsingissä Senaatintorin terassi suojattiin lokkien hyökkäyksiltä siimaverkolla.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Kastelujärjestelmät

Julkisiin tiloihin on asennettu kastelujärjestelmiä, joiden tavoitteena on kastella alueella olevia ihmisiä viheralueen sijasta.
New Yorkiin joidenkin kirjakauppojen edustalle on asennettu vesisuihkuja, joiden tavoitteena on kastella kodittomat ja heidän omaisuutensa. Samanlaisia suihkuja on Kiinassa valtion rakennuksen edessä Guangzhoussa ja Hampurissa muotikaupan edessä.
Toteutustapoja ja ilmenemismuotoja > Julkisten palveluiden poisto

Vihamieliseen arkkitehtuuriin kuuluu myös hyödykkeiden ja palveluiden, kuten penkkien, varjojen tai käymälöiden poistaminen julkisesta tilasta. Samalla säästetään ylläpitokustannuksista ja vähennetään vandalismia.
Suhtautuminen vihamieliseen arkkitehtuuriin

Vihamielinen suunnittelu on herättänyt monissa ihmisissä suuttumusta. Monet ajattelevat, että ne aiheuttavat kärsimystä, ovat ihmisten oikeuksien vastaisia eivätkä ole ole kunnioittava tapa suhtautua heikko-osaisiin. Karl Persson de Fine Lichtin mukaan kaikki esitetty kritiikki ei kestä lähempää tarkastelua. Hänen mukaansa omaisuuden tuhoamisen ja metelin estäminen saattaa joskus olla välttämätöntä.
New York kielsi istumisen estävän vihamielisen suunnittelun vuonna 2007 yksityisesti omistetuista julkisista tiloista, kuten tornitaloista. Vuonna 2017 tehdyssä selvityksessä kuitenkin havaittiin, että yli puolet oli rikkonut kaupungin määräyksiä ja asentanut istumisen estäviä laitteita ja jättänyt tarjoamatta vaadittuja julkisia hyödykkeitä.
Lontoon keskustassa sijaitseva ruokakauppa Tesco poisti vuonna 2014 kodittomia vastaan suunnatut piikit monen päivän mielenosoitusten jälkeen. Tesco oli asentanut piikit kaupan edustalle saatuaan palautetta epätoivotusta käytöksestä. Kodittomien järjestöt pitivät piikkejä epäinhimillisinä. Silloinen Lontoon pormestari Boris Johnson kehotti poistamaan piikit ja sanoi niitä rumiksi, itseään vastaan kääntyviksi ja tyhmiksi.
1800-luvulla Norwichin keskiaikaiseen kirkkoon lisätty rakennelma, jolla pyritään estämään virtsaaminen.
Penkit on vaihdettu nojatukiin, ettei niillä voisi nukkua tai istua pidempään.
Camden-penkki on suunniteltu niin, ettei sen päällä voi skeitata tai nukkua eikä siihen voi kätkeä huumeita.
Piikit estämässä istumista.
Nypyköitä rappusilla Marseillessa
Tankojen tarkoitus on estää skeittaaminen ja kodittomien oleskelu paikalla. Kuva Wienstä.
Tukholman keskusrautatieaseman tankojen tarkoitus on estää istuminen ja nukkuminen ikkunanlaudalla.
Kalterit estävät pääsyn portaiden alle Tukholmassa. Tavoitteena on pitää kodittomat poissa.
Aita estää pääsyn alueelle.
Joissain paikoissa on kimeää ääntä, jonka kuulevat vain nuoret.
Linnut eivät voi laskeutua piikkien keskelle.
Jalankulkukäytävälle asennetut vesisuihkut estävät yöpymisen ja oleilun.
Marco Cassetti

Marco Cassetti
Marco Cassetti (s. 29. toukokuuta 1977 Brescia, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelaa Serie A:n Romassa.
Cassetti voi pelata sekä puolustuksessa että keskikentällä. Hän pelaa yleensä kentän oikealla laidalla.
Cassetti on edustanut vuonna 1996 alkaneella ammattilaisurallaan aiemmin Montichiaria, Lumezzanea, Veronaa ja Lecceä. Romaan hän siirtyi vuonna 2006. Cassetti on voittanut Roman riveissä Italian cupin vuosina 2007 ja 2008 sekä Italian supercupin vuonna 2008. Italian maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Cassetti Roman sivustolla (italiaksi)
Marco Greco

Marco Antonio Greco (s. 1. joulukuuta 1963 São Paulo) on brasilialainen entinen moottoriurheilija.
Greco kilpaili ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa vuosina 1979–1986. Vuosina 1988–1990 Greco osallistui Formula 3000 -sarjaan, mutta selviytyi kolmen kauden aikana vain kahdesti itse kilpailuun. Kaudella 1991 Greco toimi Fondmetal-tallin testikuljettajana F1-sarjassa.
Vuosina 1993–1999 Greco ajoi Pohjois-Amerikassa CART- sekä IRL-sarjoissa. IRL-kausi 1996–1997 oli Grecon uran paras kaikki sarjat huomioon ottaen, hänen sijoituttua loppupisteissä kolmanneksi. Perinteikkäässä Indy 500 -kilpailussa Grecon uran paras sijoitus oli 14. sija vuonna 1998.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Viljo Koivisto

Viljo Aleksanteri Koivisto (8. marraskuuta 1931 Ilmajoki – 6. helmikuuta 2020 Seinäjoki) oli uranuurtaja Suomen romanikielen asiantuntijana ja sai ansioistaan opetusneuvoksen arvonimen.