stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moskeija
Terminologia

Moskeijan arabialainen kantasana tarkoittaa ”rukouspaikkaa”. Yksinkertaisimmillaan se on puhdas alue, joka on tarkoitettu rukoiluun. Vaikka muslimit katsovat, että ”koko maailma on moskeija”, on sanalla myös kapeampi merkitys, joka tarkoittaa varta vasten moskeijaksi tehtyä ja Jumalalle omistettua rakennusta.
Terminologia > Varsinainen moskeija

Moskeijalle on šariassa omat sääntönsä, joihin kuuluvat ainakin seuraavat asiat: moskeijan käyttötarkoitusta ei saa muuttaa; moskeijaa ei saa myydä; moskeijaan astuttaessa lausutaan kaksi rakaa; rituaalisesti epäpuhdas, kuten nainen, jolla on kuukautiset ei saa tulla moskeijaan. Nämä säännöt eivät koske musallaa. Moskeija ei liioin voi olla kerrostalossa, jonka ala- tai yläpuolella on muita tiloja. Moskeijarakennuksessa ei saa olla sen seinään rajoittuvia muita tiloja. Niinpä Helsingin suurmoskeijahankkeen piirustuksissa rukoushuone oli suunniteltu erilliseksi rakennukseksi niin sanotusta kulttuurikeskuksesta. Lahden moskeijan yhteydessä on luokkatiloja, joten Lahden islamilaisen valistusyhdistyksen puheenjohtaja Fayrullah Evirken katsoi, ettei kyseessä ole moskeija vaan kulttuurikeskus. Antero Leitzingerin mukaan tataarit pitävät moskeijana rakennusta vain, jos siinä on myös minareetti.
Terminologia > Perjantaimoskeija

Jos moskeijassa on saarnastuoli eli minbar se on perjantaimoskeija eli ǧama (arab. جَامِع‎, jāmi‘). Esimerkiksi Kairouanin suuri moskeija on arabiankieliseltä nimeltään perjantaimoskeija (arab. جامع القيروان الأكبر‎, ǧama alqirwan al’akbar)‎. Saarnastuolia tarvitaan perjantain keskipäivän rukouksen saarnaa varten.
Terminologia > Musalla

Rukouspaikasta, joka voi olla myös ulkotila kuten moskeijan piha, käytetään nimitystä musalla (arab. مصلى‎‎, muṣallā). Muslimien rukoustilat, jotka sijaitsevat esimerkiksi kerrostalossa, eivät täytä kaikkein tiukimpia moskeijalle asetettuja ehtoja. Sen takia niistäkin voidaan käyttää nimeä musalla, joka voidaan kääntää rukoushuoneeksi. Muslimien tavallisessa kielenkäytössä rajanveto moskeijan ja musallan välillä ei ole ehdoton.
Rukouspaikka

Islam ei vaadi moskeijalta rukouspaikkana mitään erityistä, sillä muslimi voi rukoilla missä tahansa, minne pystyy rukousmaton levittämään. Profeetta Muhammedin kerrotaan sanoneen, että missä vain oikeauskoiset rukoilevat, siellä on moskeija. Muhammedin kerrotaan myös lausuneen: ”Koko maa on tehty minulle rukouspaikaksi (– –) siksi seuraajani voivat rukoilla aina kun on sen aika”. Rukoukset eivät siten ole sidoksissa paikkaan tai rakennukseen. Rukouspaikat voi silti jakaa varustelun perusteella kolmeen luokkaan: perjantaimoskeijat, moskeijat ja rukoushuoneet.
Muslimin päivään kuuluu viisi rukoushetkeä. Rukoukset suoritetaan joko yksin tai yhdessä muiden kanssa. Perjantain keskipäivän rukous tulisi kuitenkin rukoilla yhdessä muiden miesten kanssa moskeijassa. Tätä vaaditaan etenkin wahhabilaisuudessa.
Muut tarkoitukset

Moskeija ei ole pelkästään rukoilemista varten, vaan se on monenlaisen toiminnan keskus. Se on kokoontumispaikka häille ja hautajaisille, kauppojen vahvistamiselle ja almuveron kokoamiselle. Siellä voidaan tilapäisesti levätä tai yöpyä. Moskeijassa on yleensä uskonnollista kirjallisuutta, johon voi syventyä. Paastokuukauden aikana siellä voidaan yön tullen syödä ja juoda yhdessä.
Moskeija on usein avoinna myös rukousaikojen ulkopuolella. Ei-muslimilta on pääsy kielletty Mekan moskeijaan, mutta muissa he voivat vierailla luvan saatuaan. Lakikoulukunnista malikiitit ovat rajoittaneet ei-muslimien pääsyä moskeijoihinsa. Malikiittimoskeijoita on etenkin Pohjois-Afrikassa.
Muut tarkoitukset > Itikaf

Itikaf tarkoittaa hengellistä retriittiä, jossa moskeijaan vetäydytään mietiskelemään useiksi päiviksi. Sen tavallisin muoto on viettää 10 päivää ja yötä moskeijassa Ramadanin lopussa. Tämän nimityksenä on sunnah. Tapa johtuu siitä, että Ramadanin viimeisten kymmenen yön joukossa on niin sanottu Voiman yö (suura 97), jolloin lausutut rukoukset ovat tuhansia kertoja ansiokkaampia kuin muina kuukausina. Juuri tuona yönä sanotaan Koraanin laskeutuneen alas profeetta Muhammedille. Oppineet eivät kuitenkaan ole yksimielisiä siitä, mikä yö tarkkaan ottaen on se oikea. Esimerkiksi Abu Dawud antaa hadithin joka toteaa: ”Jumalan profeetta neuvoi: etsikää Voiman yötä seitsemän viimeisen päivän joukosta”. Al-Bukharin mukaan Voiman yö on joku kymmenen viimeisen Ramadan-kuun päivän joukosta. Aishan kertoman mukaan Profeetalla oli tapana vetäytyä rukoukseen (itikaf) kymmenen viimeisen päivän ajan Ramadan-kuussa kunnes hän kuoli. Sen jälkeen hänen kaikki vaimonsa jatkoivat tapaa. Tämän takia monet muslimit ottavat vapaata työstä voidakseen rukoilla läpi yön. Rukoukset tuovat ansioita Paratiisiin pääsemiseksi.
Itikafin muita muotoja on nafi, joka voi kestää vain yhden päivän sekä waǧib, joka tarkoittaa pakollista itikafia sen johdosta, että siitä on annettu lupaus Jumalalle.
Käytös ja etiketti > Rituaalinen peseytyminen

Rukousta edeltää monimutkainen rituaalipesu (arab. الوضوء‎, al-wuḍūʼ), jota varten moskeijan edustalla on vesisäiliö, allas tai vesiposti. Rituaalinen peseytyminen suoritetaan sunnalaisessa islamissa seuraavasti:
Kädet pestään ranteita myöten kolme kertaa. Aloitetaan oikeasta kädestä.
Nenä huuhdellaan kolme kertaa ottamalla vettä oikeaan käteen, vetämällä vettä nenään ja puhaltamalla se ulos kolme kertaa. Nenän huuhtelu johtuu siitä, että muslimit uskovat Saatanan voivan majoittua nenään, minkä takia nenä täytyy myös herätessä huuhdella.
Kasvot pestään kolme kertaa. Kasvot kastellaan hiusrajasta leukaan ja korvasta korvaan.
Oikea käsivarsi kyynärpää mukaan lukien pestään kolme kertaa, samoin vasen käsivarsi.
Kostutetaan kädet ja pyyhkäistään niillä kevyesti hiukset otsalta niskaan.
Kostutetaan kädet ja pestään korvat peukaloita ja etusormia käyttäen.
Pestään oikea jalka nilkkaa myöten kolme kertaa. Sama tehdään vasemmalle jalalle.
Šiialainen rituaalipesu poikkeaa tästä ja suoritetaan seuraavasti:
Ota oikea henkinen asenne
Poista silmälasit, käsineet ym.
Ota vettä oikealla kädellä ja sivele kasvoja ylhäältä alas
Kiinnitä huomiota myös sieraimiin, huuliin ja silmiin
Saman voi tehdä toiseen kertaan, mutta kolmas kerta on kielletty
Pese oikea käsi kyynärpäätä myöten kaksi kertaa käyttäen vasenta kättä. Varmista, että pesu ulottuu kaikkialle.
Pese vasen käsi yhden kerran kyynärpäätä myöten.
Tee viiva otsasta niskaan pään keskellä.
Tee viiva oikean jalan varpaista nilkkaan.
Toista sama vasemmalle jalalle.
Pesun jälkeen lausutaan uskontunnustus (šahada). Islamilainen moskeijaopas kertoo, että moskeijaan astuttaessa lausutaan rauhan toivotus ”al-salamu alaikum” (suom. rauha olkoon kanssanne), johon vastataan ”wa alaikum al-salam” (suom. ja rauha olkoon kanssanne). Toivotuksen voi sanoa, vaikka ihmiset rukoilisivat. Rukoileva saa tällöin vastata käden liikkeellä.
Moskeijassa kävijän tulee käyttäytyä arvokkaasti ja kunnioittavasti. Moskeijassa tulee puhua hiljaa, eikä keskusteluissa tule käsitellä aiheita, jotka voivat herättää pahennusta. Rukoilevan ihmisen editse ei pidä kulkea. Muita ei saa häiritä äänekkyydellä, esimerkiksi lukemalla Koraania liian kovalla äänellä.
Käytös ja etiketti > Siisteys ja vaatetus

Siisteydestä ja vaatetuksesta moskeijaopas toteaa: ”Yleiseen siisteyteen tulee kiinnittää huomiota, ja se tarkoittaa käytännössä sitä, että hengityksestä tai vaatteista ei saa lähteä hajua, joka voi häiritä toisia. Kengät tulee riisua siihen tarkoitetussa paikassa, joko moskeijan sisäänkäynnin luona tai rukoussalin sisäänkäynnin luona (– –) Moskeijassa käyvän tulee pukeutua siveellisesti. Miehillä tulee olla yllään läpinäkymätön asu, joka ylettyy polvien alapuolelle ja joka on löysä. Naisilla tulee olla yllään löysä asu, joka peittää sekä nilkat ja ranteet että kaulan ja pään”.
Käytös ja etiketti > Miehet ja naiset moskeijassa

Sukupuolet on erotettu toisistaan: ”Moskeija on rukouspaikka, ja jotta kumpikin sukupuoli voi keskittyä rukoilemiseen häiritsemättä toisiaan, naiset rukoilevat rukoussalin takaosassa ja miehet salin etuosassa. Moskeijassa voi myös olla erilliset rukoussalit tai rukousosastot sekä peseytymishuoneet”.
Käytös ja etiketti > Ei-muslimit

Ei-muslimien vierailusta opas kertoo: ”Monet moskeijat, varsinkin länsimaissa, ottavat mielellään vastaan vieraita, jotka eivät ole muslimeja. Vieraan on hyvä tuntea itsensä tervetulleeksi ja rentoutuneeksi ja olla pelkäämättä toimivansa väärin. Tavallinen kohtelias käytös riittää usein pitkälle, ja muslimit ovat usein hyvin ymmärtäväisiä, jos joku toimii väärin tietämättään. Muilta kuin muslimeilta ei odoteta rituaalien noudattamista tai erityisiä kunnioituksen osoituksia, vaan tavallista kohteliaisuutta”.
Historia

Historian vanhimman moskeijan kerrotaan olevan Muhammedin vuonna 622 Medinaan rakennuttama kotimoskeija. Siitä kerrotaan kuitenkin vasta 800-luvulla, joten monet pitävät sitä myöhemmin luotuna legendana.
Vanhimpia arabien rakennuttamia temppeleitä ovat kalifi Abd al-Malikin vuonna 691 Jerusalemiin rakennuttama Kalliomoskeija sekä kalifin seuraajan Al-Walidin vuonna 706 Damaskokseen rakennuttama Umaijadimoskeija, joka tehtiin purkamalla paikalla sijainnut Johannes Kastajan katedraali. Umaijadimoskeijan sisällä on edelleen Johannes Kastajan pyhäinjäännösarkku. Joidenkin tutkijoiden mielestä nämä varhaiset rakennukset eivät vielä olleet islamilaisia pyhäkköjä, vaan arabikristillisiä temppeleitä.
Historia > Koraanikoulut ja madrasat

Turkkilaiset seldžukit kehittivät 1000-luvulla Keski-Aasiassa islamilaisen koulujärjestelmän, jossa moskeijoiden yhteyteen perustettiin kouluja (madrasa). Kun koraanikoulujen tärkein ja lähes ainoa oppiaine oli Koraanin ulkoa opettelu, madrasat olivat korkeampia oppilaitoksia, joissa koulutettiin uskonnollista virkamiehistöä sunnalaisen islamin oppeihin. Madrasat levisivät koko islamilaiseen maailmaan. Koraanikoulut ja madrasat toimivat yleensä moskeijoiden yhteydessä.
Moskeijan arkkitehtuuri

Islamilaisessa maailmassa on kehittynyt useita moskeijatyyppejä. Varhaiset abbasidimoskeijat saivat suorakaiteen muotoisen esikuvansa kristillisistä kirkoista. Osmanityyliselle moskeijalle on ominaista avara, kupolin kattama rukoushuone sekä minareetit. Osmanityyli levisi Osmanien valtakunnan koko alueelle Balkanista Lähi-itään ja Pohjois-Afrikkaan. Tyyli alkoi muotoutua Anatoliassa jo ennen Konstantinopolin valloitusta, mutta sen ilmeisenä esikuvana oli Bysantin merkittävin rakennus eli Istanbulin Hagia Sofia, vuonna 537 rakennettu kristillinen kirkko. Sen kupolirakenteen varhainen esikuva oli vuorostaan saatu Rooman Pantheonista, josta jäljet mahdollisesti johtavat keisari Neron Kultaiseen taloon. Konstantinopolin valloituksen jälkeen Hagia Sofia muutettiin moskeijaksi. 1900-luvulla öljyn tuoman vauraus johti uuteen moskeijarakentamisen aaltoon, joka on edistänyt islamilaista nykyarkkitehtuuria. Suunnittelutöihin ovat osallistuneet myös ei-islamilaiset arkkitehdit.
Saudi-Arabian Jeddan kaupunkiin valmistui maaliskuussa 2024 maailman ensimmäinen 3D-tulostettu moskeija yhteistyössä kiinalaisen Guanli-nimisen 3D-tulostukseen erikoistuneen yrityksen kanssa. Moskeijaan mahtuu 5600 henkilöä.
Moskeijan arkkitehtuuri > Minareetti

Moskeijaan kuuluu tavallisesti yksi tai useampi tornimainen minareetti, josta rukouskutsu kuulutetaan. Minareetti vastaa kristillisten kirkkojen kirkontornia ja palvelee samoja tarkoituksia eli auttaa jumalanpalvelusmenojen alkamista koskevan viestin levittämistä ja toisaalta korkeudellaan ottaa haltuunsa kaupunkinäkymän. Minareetit kehittyivät vähitellen neliömäisistä kirkontornia muistuttavista alkumuodoista nykyiseen solakkaan ulkoasuunsa. Irakissa kuitenkin nähtiin varhain myös sassanidiperinteen mukaisia kierretorneja. Ensimmäiset minareetit rakennettiin vasta 800-luvulla abbasidien hallintokaudella, eivätkä ne olleet tavallisia ennen 1000-lukua. Sitä ennen rukouskutsu huudettiin temppelin katolta tai ovensuusta.
Moskeijan arkkitehtuuri > Peseytymisallas

Koska islaminuskoiset peseytyvät rituaalisesti ennen rukousta, moskeijaan kuuluu peseytymispaikka, joka sijaitsee joko sisäpihalla tai sisäänkäynnin yhteydessä. Usein peseytymispaikka on katetussa paviljongissa sisäpihan keskellä.
Moskeijan arkkitehtuuri > Rukoushuone

Astuttaessa peseytymisaluetta, eteistä tai sisäpihaa, peremmälle saavutaan kalustamattomaan avoimeen tilaan. Tämän rukoussali on tavallisesti arkkitehtuuriltaan yksinkertainen, ja kattoa kannattelevat usein pylväsrivistöt. Rukoushuoneen lattian peittävät kokonaan matot.
Moskeijan arkkitehtuuri > Qibla-seinä ja mihrab

Visuaalisesti muusta poikkeaa qibla-seinä, joka on yleensä sisäänkäyntiä vastapäätä. Oikeaoppisesti qibla-seinän tulisi olla kohtisuorassa Mekkaan päin osoittavaa suoraa vasten. Näin rukoilemaan kokoontuneet asettumalla qibla-seinän kanssa yhdensuuntaisiin riveihin suuntaavat samalla itsensä Mekkaan päin. Qibla-seinässä, yleensä keskellä sitä, on mihrab, syvennys, josta seinän erottaa qibla-seinäksi. Mihrabissa ei ole kalustusta. Jos moskeijassa on saarnastuoli eli minbar perjantaisaarnoja varten, se sijaitsee mihrabin vieressä. Tällaista moskeijaa kutsutaan perjantaimoskeijaksi.
Moskeijat Suomessa

Järvenpään moskeija Järvenpäässä on lajissaan Suomen ensimmäinen. Sen rakensivat talkoilla tataarit 1940-luvun alkupuolella. Rakennukseen kuuluu minareettia edustava torni, josta ei tosin rukouskutsuja ole lupa huutaa. Muita moskeijoita tai rukoushuoneita on Suomessa noin 60–80, muun muassa Helsingissä kahdeksan. Pääkaupunkiseudulla niitä on noin 30.
Lahden moskeija (turk. Lahti Cami) on entinen Adventtiseurakunnan kirkko, joka sijaitsee Päijät-Hämeen maakunnassa Lahden Asemantaustalla. Lahden moskeija on Suomen suurin. Rakennus kunnostettiin moskeijaksi vuonna 2012. Se kuuluu Suomen Islamilaisen Diyanet Yhdyskunnan alaisuuteen, joka lisäksi hallinnoi Vantaan, Turun sekä Porin rukoushuoneita. Lahden moskeijakaan ei todellisuudessa ole moskeija, koska siinä on luokkatiloja.
Useat suomalaiset moskeijahankkeet ovat kaatuneet rahoituksen puutteeseen. Monissa Euroopan maissa moskeijat ovat saaneet merkittävää rahoitusta arabimaista, etenkin Saudi-Arabiasta ja Turkista. Helsingin suurmoskeijahanke kaatui vuonna 2017.
Kuuluisia moskeijoita

Masǧid al-Haram (Mekka, maailman suurin moskeija)
Masjid al-Nabawi ("Profeetan moskeija", Medina, perimätiedon mukaan Muhammedin hautapaikka)
Epäsovun moskeija (lähellä Medinaa, Muhammedin hävittämä moskeija)
Kalliomoskeija (Jerusalem, 691, ei ole tyyliltään moskeija, ja arabiaksi se on "Kalliokupoli")
Kairouanin suuri moskeija (703)
Al-Aqsa (Jerusalem, 705–?, moskeija Jerusalemin Temppelivuorella)
Umaijadimoskeija (Damaskos, 706)
Córdoban moskeija (Córdoba, 780–961)
Niujien moskeija (Beijing, 996)
Huaishengin moskeija Kanton, 1300-luku)
Hazrat Alin moskeija (Pohjois-Afganistan, 1400-luku, perimätiedon mukaan kalifi Alin hautapaikalla)
Hagia Sofia (Istanbul, 1453–1934, ja uudelleen 2020–, muutettiin kirkosta moskeijaksi)
Selimin moskeija (Edirne, Turkki, 1475)
Suleimanin moskeija (Istanbul, 1558)
Qolşärif (Kazan, 1500-luvulla; uudelleenrakennus 2005)
Sulttaani Ahmedin moskeija (Istanbul, 1616–, ”sininen moskeija”)
Taj Mahal (Agra, Intia, 1653, ei ole moskeija vaan moskeijan näköiseksi rakennettu mausoleumi)
Pietarin moskeija (Pietari, 1914)
Lala Tulpan (Ufa, 1998)
Kuvia moskeijoista

Kiinalaistyylinen minareetti.
Moskeija Iranissa.
Lahden turkkilainen moskeija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moskeija Wikimedia Commonsissa
Yöllinen ramadan-ateria Taipein moskeijassa.
Peseytymisalue pakistanilaisessa moskeijassa.
Rukoushetki Lahden moskeijassa vuonna 2016. Oikealla perjantairukouksessa käytettävä minbar, vasemmalla Mekan suuntaa osoittava syvennys, mihrab.
Istanbulin Hagia Sofia.
Rukous (salat) istanbulilaisessa moskeijassa. Rukoussuunnan osoittaa qibla-seinä, jonka keskellä on mihrab-syvennys. Oikealla saarnastuoli eli minbar.
Istanbulin Sulttaani Ahmedin moskeija.
Morris L. West

| Morris L>  West |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1916 St Kilda, Victoria, Australia
Kuollut: 9. lokakuuta 1999 (83 vuotta) Clareville, Sydney, Australia
Kansalaisuus:  australialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Michael East Julian Morris
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Palkinnot
 Order of Australia 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Morris Langlo West (26. huhtikuuta 1916 St Kilda, Victoria, Australia – 9. lokakuuta 1999 Clareville, Sydney, Australia) oli australialainen kirjailija.
West oli myyntimiehen poika. Suuressa katolisessa perheessä oli taloudellisia vaikeuksia, ja West meni isovanhempiensa kasvatettavaksi. Koulun päätyttyä hän aloitti 1934 työt opettajana ja opiskeli samalla Tasmanian yliopistossa. Opiskeluaikana hän erosi Christian Brothers Orderista, johon hän oli kouluaikana liittynyt. Syynä olivat sen selibaattivaatimus ja katolinen politiikka.
Toisen maailmansodan aikana West oli armeijan palveluksessa. Hän avioitui sodan aikana Biddy Harveyn kanssa, ja he saivat kaksi lasta.
Westin asemapaikaksi määrättiin Gladesville Uudessa-Etelä-Walesissa 1944, jolloin hän oli jo saanut valmiiksi ensimmäisen romaaninsa  Moon in My Pocket. Teos ilmestyi seuraava vuonna. Kansainvälinen menestys sai odottaa kuitenkin kymmenen vuotta. Tuona aikana tuli ero ensimmäisestä puolisosta ja uusi suhde sihteeriin Joyce Lawfordiin. Katolinen kirkko ei suostunut avioliiton mitätöintiin, mikä sai Westin kirjoittamaan kirjan Scandal in the Assembly (1970), jossa hän käsittelee aihetta. Kirjasta tuli menestys eri puolilla maalimaa. Sen jälkeen hän keskittyi kirjalliselle uralle.
West asui myöhemmin ulkomailla mutta pysyi kuitenkin uskollisena Australialle. Hän kuoli työpöytänsä ääreen 1999. Keskeneräiseksi jääneen teoksen The Last Confession viimeisteli Angelo Loukakis, ja se ilmestyi 2000.
Palkinnot ja tunnustukset

1997 Order of Australia – Officer of the Order of Australia (AO) palveluksista kirjallisuudelle
1997 Australian National Living Treasure
1997 Australian Book Industry Awards (ABIA) – Lloyd O’Neil Award palveluksista Australian kirja-alalle
Suomennetut teokset

Ihmeiden tekijä.  (The Devil’s advocate)  Suomentanut Auli Tarkka. Tammi, 1960.
Vendetta.  (Daughter of silence)  Suomentanut Ritva Tiusanen. Tammi, 1962.  (Kuukauden kirja 2, 6)
Kalastajan kengät.  (The shoes of the fisherman)  Suomentanut Marjukka Kaasalainen. Tammi, 1964.  (Kuukauden kirja 5, 5)
Suurlähettiläs.  (The ambassador)  Suomentanut Mauri Sariola. Weilin + Göös, 1967.
Maailma on lasista tehty.  (The world is made of glass)  Suomentanut Ilkka Malinen. Tammi, 1984.  ISBN 951-30-5984-7
Proteus (Proteus). Suomentanut Juhani Koskinen. WSOY, 1980 ISBN  951-0-09831-0
Terrorin vuosi: jännitysromaani (Harlequin), suom. Matti Kannosto, Helsinki: Weilin+Göös 1976 ISBN  951-35-1235-5
Peitenimi Salamanteri : jännitysromaani (The Salamander); suomentanut Antti Salomaa, Helsinki: Weilin+Göös 1974 ISBN  951-35-1198-7
GRAU

GRAUn tunnus.
GRAU on Venäjän ja entisen Neuvostoliiton puolustusministeriön ohjusten ja tykistön päävirasto (ven. Главное ракетно-артиллерийское управление МО РФ eli ГРАУ). Se toimi apulaispuolustusministerin, joka oli samalla Asevoimien ase- ja ammuspäällikkö, (venäjäksi начальник вооружения ВС РФ — заместитель Министра обороны РФ), alaisuudessa.
GRAU antoi nk. GRAU-koodit Neuvostoliiton ammuksille ja asejärjestelmille. Nämä koodit eivät siis olleet suunnittelutoimistojen tai teollisuusyritysten koodeja.
GRAU-koodit

GRAU-koodit ovat muotoa "numero kirjain numero". Esimerkiksi «2 S 19 Msta-S» on koodi 2S19 Msta rekyylittömälle haupitsille. Esimerkiksi ilmatorjuntaohjus SA-1/SA-25 tunnettiin Neuvostoliitossa ainakin neljällä nimellä:
La-205 (suunnittelutoimiston antama nimi)
Tuote 205 (venäjän izdelije 205) (valmistavan yhtiön antama nimi)
5V7 (GRAU-koodi)
V-300 (koodi palvelukäytössä).
GRAU-koodit > Koodisto

Ensimmäinen merkki kertoo laitteen kategorian numerolla. Toinen merkki alikategorian kirjaimella ja kolmas määrittää tuotteen numerolla. Lisämerkeillä erotetaan tuoteen versiot.
GRAU-koodit > Koodisto > 1 – radiolaitteet ja elektroniikka

1K – 1K1, Buran-avaruussukkula
1L – 1L14, omakonetunnistuslaite SA-16-ilmatorjuntaohjukselle
1S – tutka – osa 3M12-ilmapuolustusjärjestelmää
GRAU-koodit > Koodisto > 2 – tykistön laitteet

2U – koulutuslaitteet
2S – rynnäkkötykki MSTA
GRAU-koodit > Koodisto > 3 – maa- ja merivoimien ohjukset

3M – useat ohjukset
GRAU-koodit > Koodisto > 4 – merivoimien ohjukset, maavoimien laitteet

4G – räjähde
4K – merivoimein ohjukset
4P – laukaisualustat
4S – laukaisualustat
GRAU-koodit > Koodisto > 5 – ilmapuolustusjärjestelmät

5B – räjähde ilmatorjuntaohjuksiin (5B18 – SA-3-ohjukseen)
5P – laukaisualustat ilmatorjuntaohjuksiin
5V – ilmatorjuntaohjukset
5Ae – tietokoneet
GRAU-koodit > Koodisto > 6 – tuliaseet, ilmapuolustus

6B – kypärät ja liivit ()
6V – kiväärit
6G – tuliaseet
6Ž – aseiden laitteet
6P – tuliaseet
6T – aseiden laitteet
6U – aseiden laitteet
6H – veitset ja pistimet
6Ts – tähtäimet
6Tš – aseiden laitteet
6Š – aseiden laitteet
GRAU-koodit > Koodisto > 7 – tuliaseiden ammukset

7B – ammukset
7G – kranaatit
7Z – ammukset
7N – ammukset
7P – kranaatit
7S – ammukset
7T – ammukset
7U – ammukset
7H – harjoitusammukset
GRAU-koodit > Koodisto > 7 – tuliaseiden ammukset > 7 – poikkeukset

71H6, US-KMO Prognoz-2 -ennakkovaroitussatelliitti
73N6 Baikal-1, ilmapuolustusjärjestelmän ohjauskeskus
76N6, matalalla lentävien maalien tutka
75E6 Parol-3, omakonetunnistus
GRAU-koodit > Koodisto > 8 – maavoimien ohjukset ja raketit

8A – ballistiset ohjukset
8D – rakettimoottorit
8K – ohjukset
8P – kertakäyttöiset laukaisuvälineet (kantoraketit)
8S – ohjuksen rakettivaiheet
8F – asekuorma
GRAU-koodit > Koodisto > 9 – maavoimien ohjukset

9K – 9K310, SA-16 Gimlet -ilmatorjuntaohjus
GRAU-koodit > Koodisto > 10 – laitteet

10P – tähtäimet
10R – radiovastaanotin
GRAU-koodit > Koodisto > 11 – raketit ja apulaitteet

11A – raketit (11A51, N1-raketti; 11A511, Sojuz)
11B – ydinpropulsio
11G – laitteet
11D – rakettimoottorit
11K – raketit (11K25 Energija)
11M – satelliittien laitteet
11P – maatukilaitteet
11S – rakettimoottorit
11F – satelliitit (11F67 Molnija-1-tietoliikennesatelliitti)
GRAU-koodit > Koodisto > 14 – raketit

14D – rakettimoottorit
14I – maatukilaitteet
14P – maatukilaitteet
14S – rakettimoottorit
14T – maatukilaitteet
14F – satelliitit (14F10, US-MU Narjad -satelliittiase)
GRAU-koodit > Koodisto > 15 – strategiset ohjusjoukot

15A – mannertenväliset ohjukset (15A15, MR-UR-100 Sotka)
15B – asekuorma
15D – rakettimoottorit
15Ž – mannertenväliset ohjukset ja taktiset ohjukset
15N – ohjausjärjestelmät
15P – siiloista laukaistavat ohjukset
15U – maatukilaitteet
15F – asekuorma
GRAU-koodit > Koodisto > 17 – raketit

17D – rakettimoottottorit
17K – avaruuslaitteet
17P – maatukilaitteet
17S – rakettimoottorit
17U – maatukilaitteet
17F – satelliitit (17F15 Raduga-1-tietoliikennesatelliitti)
Aiheesta muualla

History of the GRAU
Article on Russian air-dropped bombs of WWII
Dictionary of GRAU designations at aviation.ru
Главное ракетно-артиллерийское управление РФ: состав, задачи. Справка, RIA
Madame d'Esperance

Mme. d'Esperance (1909)
Kuvasarja Mme. d'Esperancen materialisoimasta hengestä. (1909)
Madame d'Esperance (oikealta nimeltään Elizabeth Jane Puttock, 20. marraskuuta 1848 – 20. heinäkuuta 1919) oli englantilainen spiritisti ja meedio. Hänet tunnustettiin laajasti huijariksi.
Elämä

Elisabeth Puttock syntyi vuonna 1848 merimies George Puttockille ja tämän vaimolleen Elizabeth Jane Toveylle. Elisabeth väitti kasvaessaan asuneensa kummitus-talossa, jossa hän alkoi ensimmäisen kerran näkemään ilmestyksiä ja näkyjä.