stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lentopallon SM-liigakausi 2003–2004
Miesten sarjataulukko > Liigakarsinta

| sija | Joukkue | O | V | H | Vo Erät | Hä Erät | Eräpisteet | Lähtöpisteet | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Napapiirin Palloketut | 6 | 4 | 2 | 14 | 8 | 526–496 | 0 | 8 |
| 2 | Mutalan Riento | 6 | 4 | 2 | 13 | 12 | 554–552 | 0 | 8 |
| 3 | Vaasan Kiisto | 6 | 3 | 3 | 14 | 10 | 551–526 | 1 | 7 |
| 4 | Muuramen Lentopallo | 6 | 1 | 5 | 5 | 16 | 456–513 | 1 | 3 |
Vaasan Kiisto nousi kolmantena joukkueena, kun East Volley joutui luopumaan sarjapaikastaan.
Mahonkikasvit

| Mahonkikasvit |
| --- | --- |
 Meelia (Melia azedarach), heimon tyyppisuvun meelioiden tyyppilaji.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Mahonkikasvit Meliaceae  Juss.
Katso myös
   Mahonkikasvit Wikispeciesissä   Mahonkikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mahonkikasvit (Meliaceae) on Sapindales-lahkoon kuuluva kasvien heimo, johon kuuluvat esimerkiksi aitomahongit (Swietenia). Kaikki heimon 52 sukuun kuuluvat 621 lajia kasvavat trooppisessa ilmastossa.
Mahonkikasvien heimoon kuuluu puita, pensaita ja joitakin varpuja. Niiden kuoresta erottuu joskus maitiaisnestettä tai aromaattisia öljyjä.
Suvut

Aglaia
Anthocarapa
Aphanamixis
Astrotrichilia
Azadirachta – neempuut, esimerkiksi neempuu (Azadirachta indica)
Cabralea
Calodecarya
Capuronianthus
Carapa
Cedrela – setrelat
Chisocheton
Chukrasia
Cipadessa
Dysoxylum
Ekebergia – kapteeninmarjat
Entandrophragma – afrikanmahongit eli sapelemahongit
Guarea
Heckeldora
Humbertioturraea
Khaya – kaijamahongit
Lansium – langsatit
Lepidotrichilia – hedekupit
Lovoa – emeropuut
Malleastrum
Melia – meeliat
Munronia
Naregamia
Neobeguea
Owenia
Pseudobersama
Pseudocarapa
Pseudocedrela
Pterorhachis
Reinwardtiodendron
Ruagea
Sandoricum, esimerkiksi santol (S. koetjape)
Schmardaea
Soymida
Sphaerosacme
Swietenia – aitomahongit
Synoum
Toona – toonapuut
Trichilia – korukodat
Turraea – ripsupillit
Turraeanthus – avodiret
Vavaea
Walsura
Xylocarpus
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Meliaceae
Suomen Lajitietokeskus: Meliaceae
Resurssiviisaus

Resurssiviisaus on kykyä käyttää erilaisia resursseja (luonnonvarat, raaka-aineet, energia, tuotteet ja palvelut, tilat ja aika) harkitusti ja hyvinvointia sekä kestävää kehitystä edistävällä tavalla. Resurssiviisaus on resurssitehokkuutta kokonaisvaltaisempi määritelmä. Siinä resurssien kulutusta katsotaan absoluuttisesti yhteiskunnan tasolla, jotta päästään kokonaisuuden kannalta parhaaseen lopputulokseen. Pelkkä resurssitehokkuuden lisääminen voi johtaa resurssien käytön osaoptimointiin.
Resurssiiviisautta voidaan edistää kiertotalouden, materiaalien elinkaarihallinnan, energia- ja materiaalitehokkuuden ja uusiutuviin energiamuotoihin siirtymisen kautta. Resurssiviisaan toimintatavan tarkoitus on edistää ihmisten hyvinvointia, samalla kun vähennetään ympäristölle ja ihmisille haitallisia vaikutuksia.
Resurssiviisauden ajureita

Luonnonvarojen kysyntä on kaksinkertaistunut vuodesta 1966, ja tällä hetkelläselvennä maailman ihmiset kuluttavat niitä puolitoista kertaa enemmän kuin maan kestokyky sallisi. Suomalaisten ekologinen jalanjälki on maailman 15. suurin. Mikäli kaikki kuluttaisivat yhtä paljon kuin suomalaiset (noin 38 000 kg luonnonvaroja vuodessa), tarvittaisiin 3,5 planeetan vastaava määrä luonnonvaroja.
Resurssiviisaan toimintatavan avulla pyritään sopeuttamaan tuotanto ja talous ympäristön kantokyvyn, luonnonvarojen rajallisuuden ja väestönkasvun asettamiin puitteisiin. Resurssiviisaus perustuu ajatukseen laajasta systeemisestä muutoksesta, aivan samoin kuin yleisesti käytetty termi vihreä talous. Tuotanto, talous ja kulutus nähdään perustuvan vihreässä taloudessa vähähiilisyyteen, materiaali- ja energiatehokkuuteen, sekä materiaali- ja energiajärjestelmiä korvaaviin uusiin kysyntä- ja tarjontarakenteisiin.Resurssiviisaus ohjaa kohti käyttäjäystävällisiä kestävän kehityksen mukaisia kysyntä-tarjontarakenteita, jotka tuottavat hyvinvointia yhä laajemmin yhteiskuntaan.
Resurssiviisaus vastaa mm. seuraaviin globaaleihin haasteisiin:
globaalin keskiluokan kasvu
miljardien väestönkasvu
resurssien saatavuuden hankaluus
tarve vähentää kasvihuonekaasupäästöjä ja muita haitallisia ympäristövaikutuksia.
Resurssiviisauden tavoitteet

Ei ilmastopäästöjä: Ei tuoteta ilmastonmuutosta aiheuttavia kasvihuonekaasupäästöjä.
Ei jätettä: Toimitaan kiertotaloudessa, jossa kaikki materiaali hyödynnetään ja kierrätetään.
Ei ylikulutusta: Eletään yhden maapallon kantokyvyn rajoissa niin, että luonnonvarojen kulutus on globaalisti kestävällä tasolla.
Kestävä hyvinvointi: Edistetään ihmisten hyvinvointia, yritysten kilpailukykyä, työllisyyttä ja alueiden elinvoimaisuutta.
Resurssiviisauden kolme ekologisen kestävyyden periaatetta luovat edellytykset tulevaisuuden taloudelliselle ja sosiaaliselle hyvinvoinnille.
Resurssiviisauden indikaattorit

Suomen ympäristökeskus on vuonna 2014 yhdessä Sitran ja muiden asiantuntijoiden kanssa valinnut Resurssiviisauden indikaattorit -hankkeessa resurssiviisauden tavoitteiden seurantaa tukevat resurssiviisauden indikaattorit.
Resurssiviisauden indikaattorit > Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt

Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt -indikaattorilla seurataan resurssiviisaasti toimivan alueen kehitystä kohti hiilineutraaliutta. Indikaattori seuraa energiantuotannosta ja kulutuksesta, teollisuusprosesseista, maataloudesta ja jätehuollosta syntyviä kasvihuonekaasupäästöjä. Käyttöperusteissa päästölaskennassa sähkön, lämmön ja polttoaineiden suorat päästöt lasketaan käytön perusteella eikä sen mukaan, kuinka paljon energiaa on kaupungissa tuotettu. Kuntatasolla käytetyimpiä valmiita päästölaskentamalleja ovat Kasvener- ja CO2-raportti. Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt voidaan laskea kotitalouksille, yhteisöille, yrityksille, kunnille tai muille alueille.
Resurssiviisauden indikaattorit > Materiaalihäviöt

Materiaalihäviöt-indikaattori kuvaa, miten hyvin materiaalit pysyvät kierrossa. Indikaattorissa otetaan huomioon sekä yhdyskuntajäte että teollisuuden jätevirrat. Materiaalihäviöt lasketaan kolmesta ainevirrasta, jotka lasketaan massayksikköinä yhteen. Nämä kolme ainevirtaa ovat: jätevirrat kaatopaikoille, jätteiden poltto (uusiutumattomat materiaalit) ja loppusijoitettavien jätteiden vienti. Jätteiden polton osalta huomioidaan vain uusiutumattomien materiaalien poltto, toisin sanoen biopohjaisten materiaalien polttoa ei oteta mukaan (esim. puun poltto). Jätteiden viennissä tarkastellaan kaupungin ulkopuolelle vietävien loppusijoitettavien jätevirtojen määrää. Virrat lasketaan tonneina ja summataan yhteen ilman painotuksia. Tämä tarkoittaa, että eri virtojen oletetaan olevan keskenään samanarvoisia.
Resurssiviisauden indikaattorit > Ekologinen jalanjälki

Ekologinen jalanjälki kuvaa karkeasti sitä, kuinka suuri maa- ja vesialue tarvitaan kaupungeissa kulutetun ravinnon, materiaalien ja energian tuottamiseen sekä syntyneiden jätteiden käsittelyyn ja hiilidioksidipäästöjen sitomiseen. Ekologisen jalanjäljen laskenta tehdään kansainvälisen laskentajärjestön Global Footprint Networkin standardien mukaan. Ekologinen jalanjälki ilmaistaan globaalihehtaareina. Yksi globaalihehtaari tarkoittaa hehtaarin kokoista aluetta (viljelys- ja laidunmaata, metsää, rakennettua maata, vesistöjä ja hiilidioksidi päästöjen sitomiseen tarvittavaa maata), jonka tuottavuus vastaa maapallon keskiarvoa.
Resurssiviisauden indikaattorit > Koettu hyvinvointi

Hyvinvoinnin kehitystä seurataan elämänlaatunsa (WHOQOL-8) keskimäärin hyväksi tuntevien osuuden indikaattorilla. Indikaattori on Maailman terveysjärjestön WHO:n kehittämä. Se perustuu kysymyksille, jotka mittaavat vastaajan elämänlaatua neljältä kannalta: psyykkinen, taloudellinen, fyysinen, sosiaalinen ja ympäristö. Kyselytutkimuksessa selvitetään muun muassa millainen on vastaajan elämänlaatu, miten tyytyväinen vastaaja on terveyteensä, ihmissuhteisiinsa, asuinalueensa olosuhteisiin ja taloudelliseen tilanteeseensa. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos kerää hyvinvointi tietoa ATH- ja HYPA-tutkimuksissa eri alueista ja suurimmista kaupungeista.
Resurssien käytön mittaaminen ja mallintaminen

Tilastokeskus on laatinut Suomen kansantalouden materiaalivirroista laajan tilinpidon, joka ulottuu aina vuoteen 1945.
Suomen kansantalouden materiaalivirtojen ympäristövaikutuksia on arvioitu ENVIMAT-tutkimuksessa, jossa suomalaisen tuotannon ja kulutuksen materiaalivirtojen elinkaariaikaiset ympäristövaikutukset laskettiin toimialoittain ja tuoteryhmittäin. Tutkimuksessa otettiin huomioon kotimaisen kuormituksen lisäksi tuonnin välityksellä aiheutuvat ympäristövaikutukset Suomen rajojen ulkopuolella. ENVIMAT-mallin avulla voitiin seurata materiaalinkulutuksen polkua materiaalin otosta lopputuotteiden kulutukseen. Tarkastelun perusteella materiaalin otoltaan suurimmat toimialat eivät tuottaneet lopputuotteita kulutukseen vaan välituotteita muiden toimialojen jatkojalostukseen. Tutkimuksessa myös selvisi, että Suomi käyttää yhtä paljon ulkomaisia luonnonvaroja kuin kotimaisia.
Alueellisten resurssivirtojen mallintamista tutkitaan parhaillaan.
Globaali resurssien kulutus

Maailman väkiluvun ja maailmantalouden kasvu luovat lisäkysyntää sellaisille luonnonvaroille ja resursseille, jotka ovat elintärkeitä ihmisten olemassaololle. Luonnonvarojen määrä on kuitenkin rajallinen. Tutkimukset osoittavat, että vaikka resurssien käytön tehokkuus on kasvanut viimeisten 30 vuoden aikana jopa 40 %, se ei riitä kompensoimaan kasvavaa maailmanlaajuista materiaalien kulutusta. Viimeisten 30 vuoden aikana maailman resurssien kulutus on lähes tuplaantunut ja kulutuksen kasvu on jatkunut vuosituhannen vaihteen jälkeen yhä kiihtyvällä vauhdilla.
Resurssiviisaita toimintamalleja voidaan etsiä esimerkiksi kotitalouksissa syntyvän biojätteen tarkastelun kautta. Pääkaupunkiseudulla tuotetaan biojätettä vuodessa noin 50 kg henkilöä kohti. Tästä alun perin syömäkelpoista ruokajätettä on noin 17 kilogrammaa. Mikäli lukemat vastaavat kansallisia keskiarvoja, ruokaa tuotetaan, kuljetetaan, kylmäsäilytetään ja tehtäisiin yli 90 000 tonnia vuosittain turhaan.
Resurssiviisas kotitalous vähentää syntyvää biojätteen määrää tinkimättä kuitenkaan terveellisestä ja energiantarpeen tyydyttävästä ruokavaliosta. Syntyvän biojätteen ehkäisy vähentäisi samalla tarvetta resurssien käytölle päivittäiskaupan tuotantoketjussa.
Kansainväliset ja suomalaiset aloitteet > Roadmap to Resource Efficient Europe 2020 (Euroopan komissio):

Euroopan komission mukaan resurssitehokas kehitys edellyttää, että kaikki luonnonvarannot, joita EU hyödyntää tai joille se perustaa maailmanlaajuiset tarvehankintansa, turvataan ja niitä hoidetaan sen mukaan, mitä ne pystyvät enimmillään kestävästi tuottamaan. Määritelmän mukaan resurssitehokkuus käsittää sekä materiaali- että energiatehokkuuden. Laajan tulkinnan mukaan resurssitehokkuus sisältää materiaali- ja energiatehokkuuden lisäksi myös ilman, veden, maan ja maaperän käytön (KOM 2011). Euroopan komission tiedonannossa Etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään toimenpiteisiin asetettujen välitavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2020 mennessä sekä määrittelemään pidemmän aikavälin tavoiteasettelua resurssitehokkuuteen perustuvalle kestävälle taloudelle vuoteen 2050 mennessä.
Kansainväliset ja suomalaiset aloitteet > Julkinen ohjaus Suomessa

Hallituksen tulevaisuusselonteko 2013 pyrki Suomen kestävän kasvun ja kansalaisten hyvinvoinnin vuoden 2030 mallin rakentamiseen. Julkisen sektorin tavoitteena on tunnistaa yhä laajemmin ympäristön ja luonnonvarojen sekä talouden ja yhteiskunnallisen päätöksenteon vuorovaikutusta. Tulevaisuusselonteossa yksi keskeisiä lähtökohtia on yhteiskunnallisten tavoitteiden ja ilmastokuormituksen irtikytkentä.
Kansainväliset ja suomalaiset aloitteet > Peloton-leiri

Ensimmäinen resurssiviisauteen keskittynyt innovaatioleiri järjestettiin Kaustisella 5.–7. kesäkuuta 2012, nimellä Peloton Innovation Camp. Sitä ennen Demos Helsinki oli järjestänyt energiaviisaan uuden talouden työpajoja suomalaisille suuryrityksille vuodesta 2009. Peloton on yhdessä Sitran kanssa luotu brändi, joka kattaa alleen energia- ja resurssiviisaita liiketoimintoja erityisesti kuluttajamarkkinoilla. Demos Helsingin Peloton voitti Davosin resurssifoorumin palkinnon parhaasta kestävän liiketoiminnan esityksestä.
Kansainväliset ja suomalaiset aloitteet > Kohti resurssiviisautta

Jyväskylän kaupungin ja Sitran hanke, jossa kehitetty resurssiviisaita toimintatapoja kaupungin, liikelaitosten, järjestöjen, yritysten, koulutuslaitosten, eri yhteisöjen ja tavallisten kaupunkilaisten kanssa erilaisten kokeilujen ja pilottien avulla. Kesäkuusta 2015 alkaen hanketta jatkaa Suomen kestävien kaupunkien ja kuntien verkosto Fisu (Finnish Sustainable Communities), jonka ensimmäiset jäsenet ovat Forssa, Jyväskylä, Lappeenranta ja Turku. .
Aiheesta muualla

Luonnonvarojen tehokas käyttö on välttämätöntä liiketoiminnalle. EU-julkaisu 2011 (PDF)
The Roadmap to a Resource Efficient Europe (englanniksi)
Resource Revolution, McKinsey's Report  (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
SERI 2012, Green economies around the world? Implications of resource use for development and the environment.(englanniksi)
Suomen kansantalouden materiaalivirtojen ympäristövaikutusten arviointi ENVIMAT-mallilla. Ympäristö.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Maitolasimies

| Maitolasimies |
| --- | --- |

Kirjailija:  Reijo Mäki
Kansitaiteilija:  Timo Numminen
Kieli:  suomi
Genre:  dekkari
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2024
Sivumäärä:  405
ISBN:  978-951-1-47668-9
Sarja: Vares
Edeltävä:  Köyhä ritari
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maitolasimies on Reijo Mäen vuonna 2024 ilmestynyt 35. Vares-dekkari. Katoamistapauksen tutkimisen lisäksi kirjan toinen tarinalinja käsittelee lähiöiden jengiytymistä. Mäki on kertonut saaneensa tähän innoitusta Ruotsin tilanteesta. Rinnakkaisyhteiskunnan syntymisen lisäksi kirjassa käsitellään gangstaräppiä, väkivaltaa, huumeita, taidetta ja polyamoriaa.
Luoteisterritoriot

Luoteisterritoriot (engl. Northwest Territories, ransk. Territoires du Nord-Ouest) tarkoittavat nykyisen Kanadan alueen laajaa pohjoisosaa. Alueella ei ole provinssin asemaa, ja sen rajoja on muutettu lukuisia kertoja historian aikana muun muassa uusien provinssien syntyessä. Alueen maapinta-ala on vuodesta 1999 ollut 1 140 835 neliökilometriä.
Historia

Viikinkien on arveltu vierailleen nykyisen territorion alueella, mutta tälle ei ole toistaiseksi löytynyt konkreettisia todisteita. Ensimmäiset alueelle saapuneet tutkimusmatkailijat olivat Martin Frobisherin johtama retkikunta vuonna 1576.
Luoteisterritoriot luotiin käsitteenä vuonna 1870, kun Rupertinmaa siirtyi Hudson's Bay Companyn omistuksesta osaksi Kanadaa. Viimeksi 1999 erottui itäinen Nunavut omaksi territoriokseen. Länsirajana on Yukonin territorio, ja etelässä rajaa on Brittiläisen Kolumbian, Albertan ja Saskatchewanin provinssien kanssa. Vuonna 1880 Pohjois-Amerikan arktinen saaristo siirrettiin Yhdistyneen kuningaskunnan suorasta hallinnasta Kanadan Luoteisterritorioihin. Vuodesta 1925 alueen on katsottu ulottuvan Pohjoisnavalle asti.
Maantiede

Alueella ovat Iso Orjajärvi ja Iso Karhujärvi, ja sitä halkoo suuri Mackenziejoki, joka laskee Pohjoiseen jäämereen. Luoteisterritorioiden pääkaupungin aseman sai vuonna 1967 Yellowknife Ison Orjajärven pohjoisrannalla. Kaupungissa on 18 028 asukasta. Korkein vuori on Mount Nirvana Yukonin rajalla.
Luoteisterritorioissa on runsaat kulta- ja timanttiesiintymät sekä maakaasua. Alueen säilyttämiseksi on myös luotu suojelualueita, kuten länteen Nahannijoen kanjoniin, joka on Unescon maailmanperintöluettelossa.
Kansat ja kielet

Asukkaita Luoteisterritorioissa on 41 786 (2016). Alun perin alueella on asunut intiaani- ja eskimo- eli inuiittiväestöä. Alueella on yhä englannin ja ranskan lisäksi yhdeksän virallista kieltä, jotka harvaan asutulla seudulla eivät ole edes erityisen uhattuja.
Virallisia kieliä on yhteensä 11. Kullakin virallisella kielellä on maantieteellinen alueensa, missä sen käyttö on tavanomaista. Kielet ovat:
cree
chipewya eli dene
tłįchǫ eli dogrib
englanti
gwich'in
inuinnaqtun
inuktitut murteineen
inuvialuktun murteineen
ranska
pohjoisslevi
eteläslevi
Väestön yleisimpiä äidinkieliä olivat vuoden 2011 väestönlaskennassa: englanti (77,5 % vastaajista), dogrib eli tłįchǫ (4,9 %), eteläslevi (3 %), ranska (2,7 %) ja pohjoisslevi (1,8 %). Pohjois- ja eteläslevin kohdalla vastaajat jaettiin kahtia puhtaasti maantieteen pohjalta, mikäli he ilmoittivat äidinkielekseen pelkästään "slevi"..
Hallinto

Luoteisterritorioilla ei ole yhtä laajaa päätäntävaltaa kuin provinsseilla. Muun muassa luonnonvarojen hyödyntäminen on pitkälti Kanadan keskushallinnon päätettävissä. Luoteisterritorioilla on yksi jäsen Kanadan parlamentin ylä- ja alahuoneissa.
Luoteisterritorioiden ylintä päätäntävaltaa pitää yksikamarinen parlamentti, jonka 19 jäsentä valitaan neljän vuoden välein. Territorio on jaettu 19 vaalipiiriin, joista jokaisesta valitaan yksi edustaja yksinkertaisella enemmistöllä. Parlamentissa ei ole puolueita ja sen päätöksenteko perustuu konsensukseen. Edustajat valitsevat keskuudestaan kuusihenkisen hallituksen ja pääministerin. Territorion päämies on komissaari, jonka nimittää Kanadan hallitus. Komissaari vahvistaa territorion lait ja muut viralliset asiakirjat, sekä edustaa territoriota ulospäin.
Territorion parlamentilla on 14 ministeriötä. Territorio on jaettu viiteen hallintoalueeseen, jotka ovat Inuvik, Sahtu, Dehcho, North Slave ja South Slave. Väestönlaskentaa varten on luotu kuusi väestönlaskenta-aluetta. Paikallishallinnosta vastaavat kunnat, joita on 24. Kunnallishallinto ulottuu vain asutuskeskuksiin ja niitä ympäröiville lähialueille, mikä tarkoittaa että vain 0,2 % territorion pinta-alasta on paikallishallinnon alaisena. Samalla 96,8 % territorion asukkaista asuu jonkin kunnan alueella.
Talous

Territorion talous perustuu suurilta osin kaivannaisiin ja muihin luonnonvaroihin. Näistä saatavat tulot menevät ensin Kanadan liittovaltiolle, joka puolestaan maksaa näistä sitten osan takaisin territorion hallinnolle. Vuonna 2023 territorion BKT oli 4,4 miljardia dollaria.
Territorion parlamentin istuntosali.
Reija Virolainen

Reija Virolainen on suomalainen kuvaussihteeri, televisio-ohjaaja ja tuottaja.
Virolainen aloitti kuvaussihteerinä MTV:llä 1970-luvulla ja siirtyi Spede Pasasen palvelukseen kuvaussihteeriksi vuonna 1984. 1990-luvulla hän alkoi myös ohjata televisiosarjoja. Hänen ohjaamiaan sarjoja ovat Blondi tuli taloon, Uuno Turhapuro, Ihmeidentekijät ja Parhaat vuodet. Vuodesta 2005 lähtien hän on ollut kuvaussihteerinä ja tuotantopäällikkönä Broadcasters -tuotantoyhtiössä.
Virolainen oli kunnallisvaaliehdokkaana vuonna 2004 Nurmijärvellä Suomen Keskusta puolueen listalla numerolla 142.
Elokuvat

Uuno Epsanjassa (1985) - kuvaussihteeri
Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö
Liian iso keikka (1986) - kuvaussihteeri
Pikkupojat (1986) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö
Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987) - kuvaussihteeri, valokuvat
Fakta homma (1987) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö
Tupla-Uuno (1988) - kuvaussihteeri, valokuvat
Onks Viljoo näkynyt (1988) - kuvaussihteeri
Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat
Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari (1990) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat
Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat, näyttelijä
Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti (1992) - kuvaussihteeri, juliste
Uuno Turhapuron poika (1993) - kuvaussihteeri, valokuvat
Uuno Turhapuron veli (1994) - kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö, valokuvat
Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998) - apulaisohjaaja, valokuvat
Naisen logiikka (1999) - kuvaussihteeri
TV-elokuvat

Kuvien takana (1975) - kuvaussihteeri
Poltettu oranssi (1980) - kuvaussihteeri
TV-sarjat

Niilin lähteillä (1984) – kuvaussihteeri
Spede Show (1984–1987) – kuvaussihteeri
Kymppitonni (1985–2005) – kuvaussihteeri, tuotantopäällikkö
Vesku Show (1988–1991) – kuvaussihteeri
Pulttibois (1989–1991) – kuvaussihteeri
Speden spelit (1992–2002) – kuvaussihteeri
Blondi tuli taloon (1994–1995) – ohjaaja
Uuno Turhapuro (1996) – ohjaaja
Ihmeidentekijät (1996–1998) – ohjaaja, tuotantopäällikkö
Parhaat vuodet (2000–2002) – ohjaaja
Kuumia aaltoja (2003) – kuvaussihteeri, tuottaja
Huuma (2005–2008) – kuvaussihteeri
Jackpot (2008) – tuotantopäällikkö
Saturday Night Live (2016) - tuotantopäällikkö
Aiheesta muualla

Reija Virolainen Elonetissä.
Reija Virolainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Léo Westermann

| Léo Westermann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Léo Joseph Paul Westermann
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1992 (ikä 32) Haguenau, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  201 cm
Paino:  90 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2014
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2010–2012 2012–2014 2014– 2014–:   ASVEL Lyon-Villeurbanne  KK Partizan  FC Barcelona → CSP Limoges
Maajoukkueet
:   Ranska
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ranska ym. 2015 |  |  |
Léo Joseph Paul Westermann (s. 24. heinäkuuta 1992 Haguenau) on ranskalainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Westermann on edustanut ranskalaisia, serbialaisia ja espanjalaisia seurajoukkueita.
Westermann nostettiin Ranskan maajoukkueen kisaryhmään vuoden 2015 koti-EM-kilpailuihin Antoine Diot'n loukkaannuttua ja hänen korvaajansa Thomas Heurtelin seuran kiellettyä tätä osallistumasta turnaukseen. Ranska voitti turnauksesta pronssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Léo Westermann Wikimedia Commonsissa
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2015
4 Westermann |
5 Batum |
7 Lauvergne |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Parker |
10 Fournier |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
15 Gelabale |
16 Gobert |
19 Jaiteh |
Valmentaja Collet
Rupiah Banda

Rupiah Banda vuonna 2010.
Rupiah Banda (13. helmikuuta 1937 – 11. maaliskuuta 2022) oli sambialainen poliitikko ja Sambian neljäs presidentti, joka toimi presidentin virassa vuosina 2008–2011. Hän toimi Levy Mwanawasan varapresidenttinä ennen tämän kuolemaa 19. elokuuta 2008. Mwanawasan kuoleman jälkeen Banda toimi sijaispresidenttinä ja hänet valittiin jatkamaan toimessa kansanvaalilla 30. lokakuuta 2008. Hänen vastaehdokkaansa Michael Sata oli tulosten laskennassa aluksi johdossa, mutta hävisi lopulta niukasti Bandalle. Sata väitti vaaleja vilpillisiksi ja vaati äänien uudelleenlaskentaa.
Vuonna 2011 järjestetyt presidentinvaalit Sata voitti, ja Banda väistyi presidentin virasta syyskuun lopulla.
Sambian talous kasvoi voimakkaasti Bandan kauden aikana, mutta hänen hallintoansa on syytetty myös laajamittaisesta korruptiosta. Banda muun sulki edeltäjänsä Mwanawasan perustaman korruption vastaisen ryhmän. Bandan epäillään kavaltaneen yli 10 miljoonaa euroa kautensa aikana. Hänen syytesuojansa kumottiin vuonna 2013, mutta häntä ei tuomittu missään vaiheessa rikoksista.
Rupnagarin piirikunta

Rupnagarin piirikunta (pandžabiksi ਰੂਪਨਗਰ ਜ਼ਿਲ੍ਹਾ, Rūpanagara zilhā) on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta ja idästä Himachal Pradeshiin, lännestä Shahid Bhagat Singh Nagarin, Ludhianan ja Fatehgarh Sahibin piirikuntiin ja etelästä Patialan ja Mohalin piirikuntiin ja Chandigarhiin.