stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miekkavalas
Elintavat > Lauma ja elämä

Naaraat voivat elää luonnossa jopa 100-vuotiaiksi ja urokset 50-vuotiaiksi. Vankeudessa miekkavalaat elävät keskimäärin 20-vuotiaiksi.
Miekkavalas on luokiteltu maailman nopeimmaksi merinisäkkääksi. Ne pystyvät pyrähdyksissä uimaan lähes 50 km/h, mutta normaali uintivauhti on 3–10 km/h. Erään Tyynellämerellä uineen yksilön nopeudeksi mitattiin vuoden 1958 lokakuussa 55 km/h. Miekkavalaat käyvät normaalisti pinnalla hengittämässä puolen minuutin välein, mutta pystyvät olemaan sukelluksissa 15–20 minuuttia. Normaali sukellussyvyys on 60–180 metriä, mutta miekkavalaat voivat käydä jopa 300 metrin syvyydessä.lähde?
Miekkavalaat muodostavat perheitä, jotka rakentuvat emovalaan ympärille. Perheet pysyvät yhdessä koko elinikänsä. Laajennetut perheet muodostavat laumoja, jotka kuuluvat heimoihin, joiden yksilöitä yhdistää samanlainen ääntely. Laumoissa on yleensä 5–30 miekkavalasta, joskus jopa 100 yksilöä. Laumoissa on yleensä viidesosa täysikasvuisia uroksia, viidesosa poikasia sekä loput naaraita ja nuoria uroksia. Heimot muodostavat yhteisöjä, joita käytetään myös miekkavalaiden tunnistamisessa. Samaan miekkavalasyhteisöön kuuluvien yksilöiden välillä ei ole havaittu aggressiivista käytöstä.lähde? Miekkavalaille on tyypillistä yhteistyö, kommunikaatio ja keskinäinen luottamus.
Esimerkiksi Pohjois-Amerikan länsirannikon miekkavalailla on erityyppisiä elintapoja:
Jotkut miekkavalaat elävät rannikon lähistöllä ja naaraiden johtamilla perheryhmillä on oma elinalueensa, joilla ne liikkuvat melko säännöllisen päivärytmin mukaan. Ne syövät kalaa, useimmiten lohta.
Toiseen ryhmään kuuluvat miekkavalaat liikkuvat pieninä 2–6 valaan ryhminä, mutta eivät pysy millään tietyillä alueilla. Kulkijoiden ruokavalioon kuuluvat yleensä hylkeet, delfiinit ja muut valaat. Tämä ryhmä saalistaa hiljaa eikä käytä kaikuluotausta kuten muut miekkavalaat; vasta napattuaan saaliin ne aloittavat ääntelyn.
Avomerellä liikkuvista miekkavalaista tiedetään hyvin vähän, mutta niiden tiedetään liikkuvan suurina laumoina ja välttävän matalia rannikoita.
Elintavat > Lisääntyminen

Naaraat kantavat poikasta 14–15 kuukautta. Norjan rannikolla synnytysaika on loka-joulukuussa ja paritumisaika pian tuon jälkeen. Synnytyksessä on mukana ainakin yksi toinen miekkavalas. Poikasia imetetään yli vuosi. Poikaset imevät useita kertoja tunnissa, pari sekuntia kerrallaan. Vastasyntynyt poikanen on pari metriä pitkä ja painaa 180 kiloa. Vankeudessa elävien valaiden perimää on yritetty monipuolistaa keinohedelmöityksellä. Eräässä kalifornialaisessa eläinpuistossa kokeiltiin menetelmää miekkavalaisiin ja tuloksena oli 17 kuukauden kantoajan jälkeen poikanen, ensimmäinen keinohedelmöitetty valas.
Elintavat > Ääntely

Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Miekkavalaat päästävät erilaisia ääniä: vihellyksiä, naukaisuja, narinaa, näppäilyjä ja naputtelua. Valaat käyttävät ääntään esimerkiksi silloin, kun lauma aikoo saartaa kalaparven yhdessä. Napsahduksia käytetään kaikuluotaukseen: saaliin paikallistamiseen ja ympäristön havainnointiin. Äänipulssit ovat kutsuääniä. Poikaset oppivat ääntelyn emoltaan, ja lähisukulaisten ääntely onkin erityyppistä kuin kaukaisten sukulaisten – sukupolvien aikana ääntely muuttuu niin paljon, että tarpeeksi etäiset sukulaiset eivät enää ymmärrä toisiaan. Myöskään eri heimoihin kuuluvat miekkavalaat eivät ymmärrä toisiaan. Miekkavalailla on siis useita eri ”kieliä”.
Suhde ihmiseen

Ihmisten kimppuun vapaana elävät miekkavalaat eivät yleensä ole käyneet. Ne ovat kuitenkin joskus aiheuttaneet vaaratilanteita pyydystäjilleen silloin, kun niitä vielä metsästettiin soutuveneistä harppuunoilla, erityisesti jos niiden lauman jäseniä on vahingoitettu.
Miekkavalaat ovat myös avustaneet valaanpyytäjiä. Yhtenä syynä voi olla se, että niiden on hankala päästä ilman tehokkaampien saalistajien apua käsiksi herkkuruokaansa, suurten valaiden kieliin ja muihin pehmeisiin osiin. Australiassa pyydystettiin vielä 1900-luvulla valaita harppuunoin ja siinä miekkavalaat olivat avuksi. Ensin ne paljastivat hyppimällä ryhävalaiden saapumisen, sitten jouduttivat saaliiden kuolemaa harppuunan iskemisen jälkeen ja saivat lopulta viedä niistä mukanaan haluamansa osat, jonka jälkeen ihmiset ottivat loput talteen.
Miekkavalaita on pyydystetty esimerkiksi Norjassa ja Islannissa, kun kalastajat ovat syyttäneet niitä kalakantojen pienentämisestä.
Espanjan ja Portugalin rantavesillä elää populaatio, joka lajille epätyypillisesti hyökkää aggressiivisesti veneitä kohti. Ne pyrkivät hajottamaan veneistä peräsimen sekä moottorin ja kohteiksi valikoituu useimmiten purjeveneet. Syytä tälle käytökselle ei tiedetä. On kuitenkin spekuloitu esimerkiksi tilannetta, jossa lauman matriarkka olisi haavoittunut osuessaan veneen peräsimeen. Jonka jälkeen se olisi opettanut laumalle kuinka eliminoida kyseinen uhka. Tutkijat pitävät mahdollisena myös niin sanottua muotivillitystä nuorten valaiden keskuudessa, joka jatkuu niin kauan kunnes ne kyllästyvät ja keksivät uuden trendin. Lokakuussa 2021 suomalainen Swan 441 "Carissa" joutui hyökkäyksen kohteeksi Finisterren edustalla.
Suhde ihmiseen > Eläinpuistoissa

Ensimmäiset miekkavalaat on pyydystetty merieläinpuistoihin luonnosta vuonna 1961. Yhteensä eläimiä on vangittu tähän tarkoitukseen vuosien saatossa ainakin 166, viimeisimmät 2010-luvulla. Merieläinpuistoissa eli vuonna 2023 maailmassa yhteensä 53 miekkavalasta, joista 24 on luonnosta pyydystettyjä ja loput tarhaolosuhteissa syntyneitä. Yhdysvaltalaisen SeaWorld-ketjun merieläinpuistoissa on eniten miekkavalaita, yhteensä 18 eläintä. Amerikan lisäksi miekkavalaita elää vangittuna Argentiinassa, Ranskassa, Japanissa, Espanjassa, Venäjällä ja Kiinassa.
Puistojen miekkavalasesitykset ovat aiheuttaneet kritiikkiä. Altaat ovat yleensä pieniä suhteessa eläimen kokoon, ja eläimet tekevät esityksissä temppuja, jotka eivät edusta lajityypillistä käytöstä. Puistoissa syntyneet valaat ovat monesti sisäsiittoisia ja poikaskuolleisuus on poikkeuksellisen suurta. Joidenkin vankeudessa pidettyjen miekkavalaiden väitetään jopa surmanneen itsensä.
Miekkavalaat ovat aiheuttaneet vaaraa myös hoitajilleen ja jopa tappaneet ihmisiä.
Uhat

Ympäristön saastuminen lisää miekkavalaiden sairastumisriskiä ja aiheuttaa lisääntymisongelmia. Miekkavalaiden elimistöstä mitatut torjunta- ja palonestoainepitoisuudet ovat suuremmat kuin yhdelläkään muulla arktisen alueen eläinlajilla. Tämä heijastaa niiden asemaa ravintoketjun huipulla. Miekkavalaiden rasvakudoksessa olevat kemikaalit ovat haitallisimmillaan imetysten aikana, jolloin kemikaalit siirtyvät nopeasti myös poikasten elimistöön.
Elokuvia

Free Willy – Pelastakaa Willy (1993)
Orca – tappajavalas (1976)
Tappajavalas (1966)
Luihin ja ytimiin (2012)
Blackfish (2013)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Miekkavalas (Orcinus orca)
ITIS: Orcinus orca (englanniksi)
Orca Network (englanniksi)
Killer Whales (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Orcinus orca, killer whale (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Orcinus orca (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Orcinus orca:  Wikidata: Q26843  Wikispecies: Orcinus orca  ADW: Orcinus_orca  AFD: Orcinus_orca  BioLib: 20829  BOLD: 88943  CoL: 74SZC  CMS: orcinus-orca  ECOS: 3380  EoL: 46559273  EPPO: ORCIOR  EUNIS: 8374  GBIF: 2440483  iNaturalist: 41521  IRMNG: 10193882  ITIS: 180469  IUCN: 15421  MDD: 1006423  MSW: 14300074  NatureServe: 2.105428  NBN: NBNSYS0000005173  NCBI: 9733  NOAA: killer-whale  NZOR: 8a4a806c-d997-4960-9e7a-82ac875054aa  Observation.org: 20695  OBIS: 137102  Open Tree of Life: 124215  Paleobiology Database: 64541  Paleobiology Database: 64541  SeaLifeBase: 69400  Species+: 6391  TSA: 12387  WoRMS: 137102 
Delphinus orca:  Wikidata: Q67206427  CoL: 34JXW  EUNIS: 8529  ITIS: 771063  ZooBank: 0B8C8927-FB2B-4564-85A7-769DE506635F 
Miekkavalaan koko verrattuna ihmiseen.
Viisi valasta Kanadan länsirannikolla.
Täysikasvuinen miekkavalas ja poikanen hengittämässä ilmaa.
Yhdysvalloissa miekkavalaat ovat olleet merieläinpuistojen vetonauloja.
Miekkavalas Norjan rannikolla. Alueen miekkavalaiden rasvakerroksesta otettujen näytteiden perusteella miekkavalaiden elimistössä on enemmän kemikaaleja kuin millään muulla arktisten alueiden eläinlajilla.
Monstranssi

Perinteinen aurinkomallinen monstranssi
Monstranssi (latinan sanasta monstrare, ’näyttää’) on liturginen esine, jota käytetään etenkin katolisessa kirkossa siunatun ehtoollisleivän eli hostian kantamiseen ja julkiseen esillepanoon. Monstranssit otettiin käyttöön Ranskassa ja Saksassa 1300-luvulla, jolloin ne muotoiltiin pyhäinjäännöslippaiden kaltaisiksi. Astia kehittyi nykyisenkaltaiseen muotoonsa 1500-luvun aikana.
Neljännessä lateraanikonsiilissa vuonna 1215 muotoillun katolisen ehtoollisopin mukaan ehtoollisaineet – leipä ja viini – muuttuvat todellisesti Kristuksen ruumiiksi ja vereksi niiden ulkoisten ominaisuuksien säilyessä muuttumattomina. Monstranssia käytetään adoraation välineenä, jonka avulla seurakuntalaiset voivat osoittaa kunnioituksensa Jeesuksen läsnäololle. Ohut ehtoollisleipä kiinnitetään pieneen kuunsirpin muotoiseen kiinnikkeeseen (lat. lunula). Sitä ympäröi lasinen sylinteri tai lipas suojaamassa hostiaa. Usein monstranssi on muotoiltu auringon malliseksi niin, että hostiaa ympäröivät jalometalliset "säteet".
Monstranssi on nuorin keskiajan ehtoollisvälineisiin kuuluvista esineistä. Sitä käytetään erityisesti Kristuksen Pyhän ruumiin juhlan (Corpus Christi) aikaan, jolloin monstranssia ja siinä olevaa hostiaa kannetaan kulkueessa kirkon ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monstranssi Wikimedia Commonsissa
David Zima

David Zima Torinon pelaajana elokuussa 2023.
David Zima (s. 8. marraskuuta 2000 Olomouc) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi 2,5 vuotta italialaisseura Torinossa mutta palasi tammikuussa 2024 kotimaahansa Slavia Prahaan. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Zima pelasi Tšekin jalkapalloliigassa ensimmäiset kaksi otteluaan Sigma Olomoucin joukkueessa marras-joulukuussa 2019. Hän siirtyi helmikuussa 2020 Slavia Prahaan, aluksi lainasopimuksella. Elokuusta 2021 tammikuun 2024 loppuun hän edusti italialaista Torinoa ja pelasi Serie A:ssa 34 ottelua. Tämän jälkeen hän palasi Slavia Prahaan. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut Tšekin liigassa 64 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, kesäkuussa 2020 Baník Ostravaa vastaan. Hän on voittanut Tšekin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Tšekin Cupin vuonna 2021. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 12 ottelua.
Zima pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa ja vuoden 2024 EM-kilpailuissa mutta ei saanut kummassakaan turnauksessa peliaikaa. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 22 A-maaottelua, joissa hän on ollut 20 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.
Fiilaten ja höyläten

Fiilaten ja höyläten on Rauli Badding Somerjoen Suomen singlelistan ykköseksi noussut läpimurtokappale vuodelta 1973. Se on käännös Chuck Berryn kappaleesta ”Reelin’ and Rockin’” vuodelta 1957, mutta Jarkko Laineen kynästä se sai 1970-luvun alkuvuosille tyypillisen suorasukaisen suomennoksen, jossa ei kerrota läpi yön tanssimisesta vaan varsin peittelemättä seksin harrastamisesta. Levytyksellä Baddingiä säestää Seppo Hovin yhtye, ja sovituksen on tehnyt Antero Jakoila.
Levytys julkaistiin huhtikuussa 1973, ylsi listaykköseksi heinäkuussa ja pysyi kärjessä marraskuuhun asti, jolloin se putosi singlelistan kakkoseksi. Elo-syyskuussa listan kakkostilalla oli Markku Karjalaisen samaan tapaan vihjaileva kappale ”Läähätän ja läkähdyn”, ja sijalle 17 nousi myös Wolde Valdemar Punnalan esittämä ”Naulaan ja naputan”. ”Fiilaten ja höyläten” oli epäkaupalliseen ”vaihtoehtomusiikkiin” erikoistuneen, vuonna 1966 perustetun Love Recordsin ensimmäinen listaykkönen. Idean Chuck Berryn kappaleen suomentamisesta oli saanut Love Recordsin voimahahmo Atte Blom.
Syksyllä 2010 Radio Suomessa tehdyssä kaikkien aikojen suomalaisten rockklassikoiden listauksessa ”Fiilaten ja höyläten” ylsi kymmenennelle sijalle.
Somerjoen ohella kappaleen ovat Jarkko Laineen sanoituksella levyttäneet ainakin Kalmar Union 1976, Sleepy Sleepers 1988, Vesa-Matti Loiri 1988, Bat & Ryyd 1991, Pate Mustajärvi 1999, Menneisyyden Vangit 1999 ja Anssi Kela 2017.
Raide-Jokeri

Raide-Jokeri (ruots. Spårjokern) on Espoon Keilaniemen ja Helsingin Itäkeskuksen välille sijoittuva noin 25 kilometriä pitkä pikaraitiotie, josta tuli valmistuttuaan ensimmäinen pikaraitiotie pääkaupunkiseudulla. Raide-Jokeri luo vaihtoyhteyden juniin Leppävaaran asemalla, Huopalahden asemalla ja Oulunkylän asemalla sekä metroihin Keilaniemen metroasemalla, Aalto-yliopiston metroasemalla ja Itäkeskuksen metroasemalla. Radalla on liikennöinyt 21. lokakuuta 2023 alkaen pikaraitiolinja 15.
Raide-Jokeri korvasi aikaisemman runkolinjan 550, jonka reittiä pikaraitiotien linjaus mukailee. Runkolinjaa ei kuitenkaan lakkautettu välittömästi liikenteen alkaessa, sillä vaunuja ei ollut vielä tällöin riittävästi kuuden minuutin vuorovälin saavuttamiseen. Runkolinjan 550 liikenne päättyi 29. joulukuuta 2023.
Pikaraitiotien rakentaminen alkoi kesäkuussa 2019. Rataosuus valmistui etuajassa elokuussa 2022, tekniset koeajot saatiin päätökseen kesäkuussa 2023 ja rata avattiin matkustajaliikenteelle 21. lokakuuta 2023. Pikaraitiotielinja 15 on kerännyt huomattavasti enemmän matkustajia kuin sitä edeltänyt runkolinja 550; tammi–maaliskuussa 2024 pikaraitiotiellä tehtiin 2,9 miljoonaa matkaa.
Liikennettä Pihlajiston ja Viikinmäen tuntumassa keväällä 2024. Sepeliradalla korvattiin Maaherrantien joukkoliikennekatu, jota käytti runkolinja 550.
Historia > Hankesuunnitelma ja rakentamispäätös

Raide-Jokerin hankesuunnitelma valmistui tammikuussa 2016, ja siinä linjan rakentamiskustannuksiksi arvioitiin 275 miljoonaa euroa. Bussilinjan korvaaminen pikaraitiotiellä eteni, kun Sipilän hallitus lupasi huhtikuun 2016 kehysriihessä sille rahoitusta. Valtio vauhditti hanketta antaen sille tukea kolmanneksen kokonaiskustannuksista eli 84 miljoonaa euroa edellyttäen, että kaupunkien päätöksenteko ja rakentaminen suoritetaan mahdollisimman pian. Espoon kaupunginvaltuusto hyväksyi 13. kesäkuuta 2016 hankkeen äänin 59–16 ja Helsingin kaupunginvaltuusto yksimielisesti 15. kesäkuuta 2016. Kun molemmat kaupungit päättivät jatkaa hankkeen valmistelua, aloitettiin yksityiskohtaisempien toteutussuunnitelmien laatiminen. Toukokuussa 2016 hankkeen kokonaiskustannusarvioiksi laskettiin 459 miljoonaa euroa. Rakennuskustannusten lisäksi arvioon sisältyi muun muassa tarvittavan raitiovaunukaluston hankinta 95 miljoonalla eurolla.
Historia > Urakoitsijat ja kustannusarvio

Hankesuunnitelman pohjalta toteutettiin Raide-Jokerin vaatimat asemakaavamuutokset ja katusuunnitelmat, ja hankkeen palveluntuottajat kilpailutettiin alkuvuoden 2017 aikana. Kesäkuussa 2017 Raide-Jokerin suunnittelijoiksi valittiin Ramboll Finlandin, Siton (nyk. Sitowise) ja VR Trackin (nyk. NRC Group Finland) yhteenliittymä. Lokakuussa 2017 Raide-Jokerin urakoitsijoiksi valittiin YIT ja VR Track. Hankkeen suunnitteluun ja toteuttamiseen valittiin allianssimalli, jossa linja toteutetaan Helsingin ja Espoon kaupunkien yhteishankkeena ilman erikseen perustettavaa, tilaaja- ja toteuttajaorganisaationa toimivaa osakeyhtiötä. Hankkeen budjetiksi vahvistettiin lokakuussa 2017 275 miljoonaa euroa, josta rakennuskustannusten osuus oli noin 205–225 miljoonaa euroa. Suunnitelmaan sisältyvät optiot, yhdysraiteen sekä varikoiden rakennuskustannukset, ovat suuruudeltaan noin 100 miljoonaa euroa.
Raide-Jokerin lopullinen kustannusarvio valmistui tammikuussa 2019, ja siinä hankkeen kustannusarvioksi täsmentyi 386 miljoonaa euroa joulukuun 2018 hintatasossa. Kustannusarvio vastaa aiemman budjetin kanssa vertailukelpoisessa vuoden 2015 hintatasossa  368 miljoonaa euroa. Tästä Roihupellon raitiovaunuvarikon kustannukset olivat noin 70 miljoonaa euroa.
Kustannuksista valtio ilmoitti maksavansa 30 prosenttia, kuitenkin enintään 84 miljoonaa euroa. Helsingin ja Espoon kaupungit jakoivat ratakilometrien perusteella jäljelle jääneet kustannukset siten, että Helsingin osuus on 65 prosenttia ja Espoon osuus 35 prosenttia. Hankkeen loppukustannusennuste on 382 miljoonaa euroa eli neljä miljoonaa euroa tavoitetta pienempi.
Historia > Rakennustyöt

Raide-Jokerin rakentaminen alkoi kesäkuussa 2019. Alkuperäisen suunnitelman mukaan liikennöinti linjalla oli tarkoitus aloittaa kesäkuussa 2024, mutta rakentaminen eteni suunniteltua nopeammin muun muassa vuosien 2019 ja 2020 leudon talven ansiosta. Suurin osan rakennustöistä valmistui jo vuoden 2022 aikana, minkä seurauksena liikennöinnin aloittamista aikaistettiin toukokuussa 2021 alkuvuoteen 2024. Kaikki radan kiskot olivat kiinnitettyinä maassa elokuussa 2022, ja samassa kuussa käynnistyi radan tekninen koeliikenne varikkoalueella. Saman vuoden syksyllä ilmoitettiin, että pikaraitiotie saattaa avautua matkustajaliikenteelle jo syksyllä 2023, ja kuukautta myöhemmin ilmoitettiin, että rata saatetaankin avata jo elokuussa 2023. 1. elokuuta 2023 HSL kuitenkin ilmoitti tekevänsä alkamisajankohdasta päätöksen aikaisintaan elokuun lopussa. Sittemmin HSL:n oli määrä järjestää liikennöinnin alkamista koskeva mediatilaisuus 12. syyskuuta 2023, mutta edeltävän päivän koeajoissa sattunut kiskoilta suistuminen peruutti tilaisuuden. Myöhemmin HSL ilmoitti, että liikennöinti alkaisi 21. lokakuuta.
18 metrin mittaisia kiskoja asennettiin radalle 6 000 kappaletta, ja raidesepeliä käytettiin yhteensä 35 000 tonnia. Ratapölkkyjä asennettiin 64 900 kappaletta, ja ratalaattoihin valettiin 24 000 kuutiota betonia.
Raiteiden rakennustöitä Pakilantien ja Pirjontien risteyksessä Maunulassa lokakuussa 2020.
Vantaanjoen yli rakennettiin raitiosilta, joka korvasi vuonna 2021 puretun Maaherrantien sillan. Oikealla jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu kaareutuva Tulvaniitynsilta.
Valmista rataa Myllypuron Viilarintiellä.
Historia > Koeliikenne

Koeliikenne alkoi Roihupellon varikon ja Oulunkylän aseman välillä marraskuussa 2022. Marras–joulukuun aikana koeajoja jatkettiin Pirkkolaan asti ja vuoden 2023 alussa Hämeenlinnanväylältä Patterinmäen tunnelille. Raitiovaunulla ajettiin ensimmäistä kertaa Espooseen 1. helmikuuta 2023. Raide-Jokerin tekniset koeajot saatiin päätökseen kesäkuun 2023 alussa.
Historia > Avajaiset

Ensimmäinen pikaraitiovaunu­vuoro lähti Otaniemestä kohti Itäkeskusta lauantaiaamuna 21. lokakuuta 2023. HSL eli Helsingin seudun liikenne järjesti Otaniemessä Aalto-yliopiston luona avajaisjuhlan, jossa olivat mukana muun muassa pääministeri Petteri Orpo, ilmasto- ja ympäristöministeri Kai Mykkänen ja Helsingin apulaispormestari Anni Sinnemäki.
Historia > Tunnustuksia

Raide-Jokerin allianssi voitti vuonna 2023 RIL-palkinnon ja Vuoden Projekti -palkinnon.
Vuonna 2024 Raide-Jokeri palkittiin vuoden betonirakenteena.
Rata > Jatkosuunnitelmat

Alustavia suunnitelmia on ollut laajentaa Raide-Jokeria tulevaisuudessa reitille Viikki–Pasila–Otaniemi–Tapiola. Tämä ns. Tiederatikka-laajennus on jo mainittu Helsingin seudun liikennejärjestelmäsuunnitelmissa, mutta sen toteuttaminen olisi ajankohtaista vasta aikavälillä 2026–2040. Lisäksi suunnitteilla on Vuosaaren ja Vantaan Myyrmäen välinen Raide-Jokeri 2 sekä Vantaan pikaraitiotie, jota on kutsuttu myös Raide-Jokeri 3:ksi.
Liikennöinti

Linjan matka-aika linjan päästä päähän on noin tunti. Linjan liikennöinnin alkaessa lokakuussa 2023 vuoroväli oli vaunujen määrästä riippuen 10 tai 12 minuuttia. Vuoroväliä on sittemmin tihennetty vaunujen lukumäärän kasvaessa 8–10 minuuttiin, ja lopulta tavoitteena on 6 minuutin vuoroväli. Linjaa liikennöidään arkisin klo 4.30–1.15 ja viikonloppuisin klo 5.30–1.15.
Pikaraitiotie korvasi runkolinjan 550, kun vuoroväli saatiin riittävän tiheäksi. Alkuun bussilinja jatkoi liikennöintiä pikaraitiolinjan rinnalla. Bussilinjan päätepysäkki muutettiin Westendinasemalta Keilaniemen metroasemalle raitiolinjan oheen elokuussa 2023. Kahdeksan minuutin ruuhka-aikojen vuoroväli otettiin käyttöön pikaraitiotiellä 4. maaliskuuta 2024.
Alun perin pikaraitiotien liikennöintiä varten suunniteltiin linjanumeroa 550, mutta keväällä 2023 ilmoitettiin, että linja saa tunnuksen 15. HSL:n mukaan 15 on yhdenmukaisempi muiden raitiolinjojen numeroinnin kanssa. Luku 5 merkitsee poikittaislinjaa.
Liikennöinti > Matka-aikoja

| Matka-ajat> Osuus | Matka-ajat> Arvioitu kesto | Matka-ajat>  |
| --- | --- | --- |
| Itäkeskus – Keilaniemi (M) | 60 min |  |
| Itäkeskus – Viikin tiedepuisto | 9 min |  |
| Viikin tiedepuisto – Oulunkylän asema | 6 min |  |
| Oulunkylän asema – Huopalahden asema | 15 min |  |
| Huopalahden asema – Leppävaara  | 14 min |  |
| Leppävaara – Otaniemi | 13 min |  |
| Otaniemi – Keilaniemi (M) | 4 min |  |
Liikennöinti > Pysäkit

Vaunut pysähtyvät kaikilla pysäkeillä, eli kyytiin nousevien ei tarvitse viittoa vaunua pysähtymään eikä poisjäävien tarvitse painaa pysäytysnappia. Vaunujen lisäksi myös pysäkit jakavat liikennetietoa kuulutuksin: pysäkeillä olevaa nappia painamalla infonäyttö kuuluttaa ääneen kahden seuraavan raitiovaunun saapumisajat. Häiriötilanteissa pysäkki kuuluttaa automaattisesti. Pysäkeillä kuuluu myös äänimerkki minuutti ennen seuraavan vaunun saapumista.
Liikennöinti > Matkustajaennusteet

Vuonna 2025 Raide-Jokerilla ennustetaan kulkevan arkisin noin 88 000 matkustajaa päivässä, vuonna 2030 noin 91 000 matkustajaa, vuonna 2040 noin 102 000 matkustajaa ja vuonna 2050 noin 125 000 matkustajaa.
Liikennöinti > Kalusto

Raide-Jokerin liikennöinti toteutetaan suomalaisen Škoda Transtechin valmistamilla Artic-sarjan X54-vaunuilla. Ne ovat 34 metriä pitkiä, ja ne on mahdollista jälkiasennuksena pidentää 44 metrin pituisiksi. Škoda Transtech on suunnitellut vaunujen tekniset ratkaisut, kun taas vaunun muotoilusta ja ulkoasusta vastaa turkulainen Idis Design. Linja 550:n bussien oranssista värityksestä poiketen Raide-Jokerin vaunujen päävärit ovat valkoinen ja petroolinsininen.
Vaunuja on tilattu Raide-Jokerin liikennöintiin 29 kappaletta. Vaunut ovat Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenteen omistuksessa.
Vaunussa on 78 istumapaikkaa ja noin 136 seisomapaikkaa. Vaunuissa on ohjaamo molemmissa päissä, joten linjalle ei tarvitse rakentaa päätesilmukoita, koska vaunuja voidaan ajaa kumpaankin suuntaan. Vaunuissa on siten myös ovet kummallakin puolella. Vaunujen huippunopeus Raide-Jokerin linjalla on 70 km/h, keskinopeuden ollessa noin 25 km/h. Raide-Jokeri on pikaraitiotienä nopeampi järjestelmä kuin Helsingin raitioliikenne, jossa keskinopeudet ovat noin 13–15 km/h.
Koeajoja varten raitiolinjoilla käytettiin maaliskuussa 2017 ja edelleen helmikuussa 2018 Raide-Jokerin vaunun kokoista mittakehikkoa, jotta varmistuttiin pitkän vaunun soveltuvuudesta nykyiselle raitiotieverkolle. Transtech rakensi vaunusta myös puisen mallin, jolla testattiin muun muassa vaunun esteettömyyttä.
Prototyyppivaunu saapui Škoda Transtechin tehtaalta HKL:n käyttöön huhtikuun 2021 alussa. Vaunulla liikennöitiin koeajoja Helsingin kantakaupungin raitiolinjoilla kesästä 2021 kesään 2022. Raide-Jokerin reitillä koeliikenne alkoi marraskuussa 2022. Vaunujen sarjatuotanto alkaa prototyyppivaunun koeajojakson jälkeen, ja sarjavalmisteisten vaunujen toimitukset alkoivat loppuvuonna 2022. Liikennöintiä varten koulutetaan noin 100 kuljettajaa.