stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Facebook
Suosio

Kävijämääriensä perusteella Facebook on suosituin yhteisöpalvelu. Se ohitti suurimman kilpailijansa MySpacen huhtikuussa 2008. ComScoren mukaan Facebookilla oli kesäkuussa 2008 noin 132,2 miljoonaa uniikkia käyttäjää, kun taas MySpacella vain 117,6 miljoonaa. Similarwebin mukaan palvelu oli 2022 maailman kolmanneksi suosituin verkkosivusto.
Suosio > Kävijä- ja käyttäjämäärien kehitys

Syksyllä 2009 Facebook oli maailman neljänneksi vierailluin sivusto. Googlen omistaman DoubleClick-yhtiön kesäkuussa 2010 tekemän 1 000 suosituimman sivuston listan mukaan Facebook oli maailman suosituin sivusto; kuukauden aikana sivustolla oli vieraillut yhteensä 540 miljoonaa uniikkia kävijää. Listalla ei kuitenkaan ollut aikuisviihde- tai Googlen omistamia sivustoja. New York Timesin huhtikuussa 2010 tekemän tutkimuksen mukaan Facebookin käyttäjistä eniten tuli Yhdysvalloista (118,7 miljoonaa käyttäjää), Isosta-Britanniasta (24,1 miljoonaa) ja Indonesiasta (22,7 miljoonaa). Maailman vierailluimmaksi verkkopalveluksi Facebook nousi vuonna 2012. Facebook ylitti ensimmäisen kerran miljardin kuukausittaisen käyttäjän rajan 14. syyskuuta 2012. Lokakuussa 2015 palvelu rikkoi puolentoista miljardin rekisteröityneen käyttäjän rajan ja miljardin päivittäisen käyttäjän rajan. Kesäkuun 2017 lopussa rekisteröityneitä käyttäjiä oli kaksi miljardia.
Facebook oli 2010-luvun ladatuin puhelinsovellus.
Facebook yrityksille

Facebookia voi käyttää joko yksityishenkilönä profiililla tai yrityksille ja yhdistyksille tarkoitetuilla sivuilla. Facebook-sivuillaan yritykset markkinoivat tuotteitaan ja palveluitaan ja palvelevat asiakkaitaan. Facebook-käyttäjät voivat tykätä yritysten sivuista ja näin vastaanottaa yritysten viestejä. Lisäksi Facebook tarjoaa yrityksille mahdollisuuden kohdentaa julkaisujaan tietyille kohderyhmille tai tehdä mainoksia, jotka ohjaavat Facebookin ulkopuolisille sivuille.
Palvelussa mainostava yritys voi kohdentaa mainoksensa todella tarkasti. Mainokset voi asettaa näkymään esimerkiksi vain alle 20-vuotiaille, Suomessa asuville ja parisuhteessa oleville miehille. Facebook palveluna kehittyy jatkuvasti ja todella nopealla tahdilla. Palvelun alkuvaiheessa esimerkiksi kaikki sivuista tykänneet saivat yritysten kaikki julkaisut, mutta sivusto ei ole toiminut enää pitkään aikaan niin, koska Facebookin tavoitteena on tehdä rahaa hankkimalla tuloja yrityksiltä, jotka maksavat julkaisujen mainostamisesta.
Avoimen lähdekoodin kehitys

Facebook-sivusto on alun perin ohjelmoitu PHP-alustalla. Vuonna 2010 Facebook julkaisi HipHop-kääntäjän (HPHPc), joka kääntää PHP-koodin C++:ksi, joka voidaan kääntää edelleen natiiviksi ohjelmaksi palvelun nopeuttamiseksi. Vuonna 2013 HipHop-kääntäjä korvattiin HHVM-virtuaalikoneella (HipHop Virtual Machine), joka kääntää koodin ajonaikana. Vuodesta 2014 lähtien Facebook on korvaamassa PHP:tä taaksepäin yhteensopivalla Hack-ohjelmointikielellä.lähde?
Facebook on julkaissut avoimen lähdekoodin ohjelmistoa sekä muun muassa Big Sur laitealustan avoimeen käyttöön. Facebook on kehittänyt Hiven käsittelemään suuria tietojoukkoja, jotka ovat tallennettu Hadoopilla. Phabricator on saanut alkunsa Facebookin sisäisessä käytössä.
Kilpailijat ja vaihtoehdot

Facebookille on syntynyt tai syntymässä uusia kilpailijoita. Esimerkiksi Google on kehittänyt oman yhteisöpalvelun nimeltään Google+ ja sen jälkeen Google Hangoutsin.lähde?
Analyytikoiden mukaan Facebook saa kilpailijoitaan enemmän lisäkäyttäjiä sen takia, että se koetaan yksityisemmäksi, kun taas MySpace arvioidaan yleiseksi ja nimettömäksi.
Suomessa Lyyra-verkkopalvelu pyrki luomaan palvelustaan suomalaisopiskelijoiden yhteisöä. Heinäkuussa 2008 Facebook haastoi oikeuteen saksalaisen Studivzin, joka oli sen mukaan kopioinut Facebookin ulkonäön.
Keväällä 2010 alettiin kehittää verkkopalvelu Diasporaa, jonka käyttäjillä on valta siihen, miten heidän tietojaan käytetään. Näin se pyrkii erottautumaan Facebookista, jossa käyttäjät joutuvat koko ajan taistelemaan oman tilansa säilyttämisestä.
Nuorten keskuudessa Facebook on menettänyt nopeasti suosiotaan. Amerikkalaisista teineistä 51 % sanoi vuonna 2018 käyttävänsä Facebookia, kun 85 % käytti YouTubea, 72 % Instagramia ja 69 % Snapchatia. Vuonna 2020 Instagram oli nuorten suosituin sosiaalisen median palvelu, ja toisena oli Snapchat ja kolmanneksi nousi Tiktok. Facebook yritti kopioida Tiktokia julkaisemalla Lasso-sovelluksen ja lisäämällä Instagramiin Reels-ominaisuuden.
Kirjallisuutta

Kirkpatrick, David: The Facebook Effect.  Virgin Books, 2010.  ISBN 9781439102114
Feissarimokat.com: Netti ei vaan toimi! – parhaat facebook-mokat.  Jyväskylä:  Atena, 2011.  ISBN 978-951-7-96790-7
Ridell, Seija: Elämää Facebookin ihmemaassa: sosiaalinen verkostosivusto käyttäjiensä kokemana.  Tampere:  Tampereen Yliopistopaino – Juvenes Print, 2011.  ISBN 978-951-44-8678-4
Leikola, Markus: Naamakirja.  Helsinki:  Schildts, 2012.  ISBN 978-951-50-2182-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Facebook
Facebookin mobiililaitteisiin soveltuva kevytversio
Facebook takertuu käyttäjiinsä kynsin hampain (Väitös: FM Tero Karppi, 28.3.2014, mediatutkimus) (Arkistoitu – Internet Archive)
Virtanen, Jori: Facebookin datankeruu lähentelee jo vakoilua – yhtiö maksaa tietääkseen sinusta myös sen mitä verkossa ei näy Tivi. 30.12.2016.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Sivuston perustaja Mark Zuckerberg.
Via Domitia

Via Domitia oli roomalainen tie Galliassa, joka yhdisti Italian ja Hispanian. Tie oli jo muinainen, kun roomalaiset päällystivät sen ja esimerkiksi Hannibal käytti samaa tietä matkallaan Italiaan.
Tien rakensi prokonsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus vuonna 118 eaa. ja se rakennettiin samoihin aikoihin Gallian ensimmäisen roomalaisen kolonian, Colonia Narbo Martiuksen (Narbonne), kanssa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Via Domitia
Dneprin vesivoimalaitos

| Dneprin vesivoimalaitos |
| --- | --- |
 Voimalaitospato alavirran suunnasta nähtynä.
Tyyppi:  vesivoimalaitos
Teho:  1 548 MW
Rakentaminen aloitettu:  1927
Valmistunut:  1932
Sijainti:  Zaporižžja, Ukraina
Joki:  Dnepr
Dneprin vesivoimalaitos (ukr. ДніпроГЕС, DniproHES) on Ukrainan suurin vesivoimalaitos ja yksi Euroopan suurimmista. Se on Dnepr-jokea hallitsevan kuuden suuren padon ja vesivoimalan muodostaman kaskadin toiseksi alin voimala ja se sijaitsee Zaporižžjan kaupungin kohdalla.
Historia > Rakennustyöt

Venäjän keisarikunnassa kaavailtiin voimalaa Dneprille vuonna 1905. Jo 1800-luvulla oli tehty suunnitelmia saada alun perien koskien hallitsema Dneprin alajuoksu liikennöitäväksi koko matkaltaan.
Vesivoimalan patoa ja voimalaitosta alettiin rakentaa GOELRO-suunnitelman puitteissa, ja se saatiin valmiiksi Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman puitteissa. Voimalaitoksen suunnitteli professori Ivan Aleksandrov, josta tuli myöhemmin valtion(talous)suunnitelmaviraston, Gosplanin, johtaja. Padon suunnittelivat arkkitehdit Viktor Vesnin ja Nikolai Kolli.
Padon rakentaminen alkoi vuonna 1927 ja sähköntuotanto lokakuussa 1932. Laitoksen teho oli 560 MW; se oli tuolloin Euroopan suurin voimala ja yksi maailman suurimpia. Rakentamista valvoi yhdysvaltalainen eversti H. Cooper. Voimalaitoksen ensimmäiset generaattorit olivat General Electricin valmistamia.
Teolliset keskukset Zaporižžja, Kryvyi Rih ja Dnepropetrovsk (nyk. Dnipro) kasvoivat voimlaitoksen rakentamisen aikana sen sähkön käyttäjiksi, mm. alumiinin tuotantokeskuksina. Alumiinin tuotanto liittyi tuolloin lähinnä lentokoneteollisuuden tarpeisiin. Hanke oli samanlainen yhdistetty varustelu-, työllisyys- ja kansantaloutta kiihdyttävä investointihanke kuin Yhdysvaltain TVA-voimalat Tennesseessä noin 10 vuotta myöhemmin.
Historia > Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan aikana voimalaitos tuhottiin kahdesti. Neuvostoliiton joukot hävittivät sen peräytyessään vuonna 1941. Saksalainen miehittäjä korjasi voimalan ja puolestaan vaurioitti sitä joutuessaan vetäytymään vuonna 1943.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Neuvostoliittolaiset jälleenrakensivat laitoksen vuosina 1944-1949 ja se alkoi taas tuottaa sähköä 1950. Vuosina 1969-1980 patoon rakennettiin toinen voimalaitos, jonka sähköteho oli 828 MW.
Voimalaitos nykyään

Nykyinen pato Dneprin poikki heti Hortytsjan saaren yläpuolella on 800 metriä pitkä ja 61 meträ korkea. Padon rakentaminen nosti Dneprin vedenpintaa sen yläpuolella 37 metriä. Tämän jälkeen myös joen entiset koskialueet muuttuivat navigointikelpoisiksi.
Itsenäinen Ukraina yksityisti voimalaitoksen, joka tuottaa nykyisin 3,64 miljardia kWh vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dneprin vesivoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Valokuvia padosta
GOELROn 85:s juhlavuosi (Arkistoitu – Internet Archive)
Valokuvia padosta (Arkistoitu – Internet Archive)
Lisää valokuvia padosta
Dneprin vesivoimalan räjähdys
Російські загарбники завдали ракетного удару по ДніпроГЕС – обстежуються конструкції греблі (Venäläiset hyökkääjät tekivät ohjushyökkäyksen Dnipron HEPP:lle – patorakenteita tarkastetaan) (ukrainaksi) (zptown.zp.ua)
Pato rakenteilla noin vuonna 1930.
Pato nykyisin.
Töyrynummi

| Töyrynummi> Lidmalmen |
| --- | --- |
 Olkitie Töyrynummella
 Kaupungin kartta, jossa Töyrynummi korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  403
Pinta-ala:  1,34 km² 
Väkiluku:  3 406  (2013)
Väestötiheys:  3 658 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa Suutarilan peruspiiriä
Postinumero(t):  00730, 00740
Lähialueet:  Siltamäki, Tapulikaupunki, Tapaninvainio, Tammisto
Töyrynummi (ruots. Lidamalmen) on Suutarilan peruspiiriin ja samannimisen kaupunginosaan kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä. Siellä asuu noin 3 500 henkeä.
Alueen naapurustossa sijaitsevat lisäksi Vantaan Tammiston kaupunginosa lännessä Keravanjoen länsipuolella, Tapaninvainio etelässä Tapaninkyläntien toisella puolella ja Tapulikaupunki idässä.
Töyrynummi oli vielä 1950-luvulla nimeltään Pohjankylä, ruotsiksi Norrby. Sinne oli tullut asutusta jo 1400-luvun loppupuolella. Pohjankylä kuului ennen Tapaninkylän kaupunginosaan ja Tapanilaan.
Töyrynummen osa-alue muodostettiin 1984 liittämällä yhteen Tapaninvainion, Siltamäen ja Ala-Tikkurilan osia. Vuonna 1986 Töyrynummi sai nykyisen nimensä.
Töyrynummella sijaitsee mm. kolme päiväkotia ja Suutarinkylän peruskoulu. Aiemmin alueella sijaitsivat Töyrynummen ala-asteen koulu ja Suutarilan yläasteen koulu, jotka yhdistettiin 1.8.2016. Uuden koulun nimeksi tuli Suutarinkylän peruskoulu.
Töyrynummea palvelevat mm. bussit 61, 79, 562, 611.
Scar Symmetry

| Scar Symmetry |
| --- | --- |
 Scar Symmetry Avestassa vuonna 2010
Tiedot
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  melodinen death metal, progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Henrik Ohlsson,  rummut   Robert Karlsson,  laulu   Lars Palmqvist,  laulu   Benjamin Ellis,  kitara   Per Nilsson,  kitara  
Entiset jäsenet:  Christian Älvestam,  laulu   Jonas Kjellgren,  kitara   Kenneth Seil,  basso   Andreas Holma,  basso  
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast, 2006−   Cold Records, 2004−2006  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Scar Symmetry on ruotsalainen melodista death metalia ja progressiivista metallia soittava yhtye.
Historia

Yhtyeen perustivat vuonna 2004 kokeneet metallimuusikot. Yhtyeen ensimmäinen demo Seeds of Rebellion auttoi heitä saamaan levytyssopimuksen Cold Recordsin kanssa samana vuonna. Heinäkuussa 2005 yhtye nauhoitti ensimmäisen albuminsa Symmetric in Designin Black Lounge -studiossa. Heinäkuussa 2006 bändi sopi uuden levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa. Kahdeksan kuukautta ensimmäisen levyn julkaisun jälkeen, yhtye julkaisi huhtikuussa 2006 uuden albumin Pitch Black Progress. Seuraava albumi Holographic Universe julkaistiin vuonna 2008 ja samana vuonna vokalisti Christian Älvestam erotettiin johtuen tämän monista erimielisyyksistä muiden bändin jäsenten kanssa erityisesti keikkailuun liittyen. Hänet korvasi kaksi vokalistia, Robert Karlsson (murinaosuudet ja taustalaulu) sekä Lars Palmquist (puhdas laulu). Yhtye julkaisi albumit Dark Matter Dimensions vuonna 2009 ja The Unseen Empire vuonna 2011. Yhtyeen perustajajäseniin kuulunut kitaristi Jonas Klellgren erosi yhtyeestä vuonna 2013.
Historia > The Singularity

Tammikuussa 2014 kerrottiin yhtyeen työstävän konseptialbumien trilogiaa nimellä The Singularity.
Vuonna 2014 yhtye julkaisi levyn The Singularity (Phase One: Neohumanity) joka on ensimmäinen osa scifi-teemaista konseptialbumitrilogiaa. Se käsittelee transhumanismia ja teknologista singulariteettia, johon trilogian nimi viittaa. Levy on bändin ensimmäinen jossa myös kitaristi Per Nilsson laulaa. Vuonna 2015 basisti Kenneth Seil erosi bändistä. Syyskuussa 2016 yhtye ilmoitti aiemmin väliaikaisina korvaajina toimineiden Benjamin Ellisin ja Andreas Holman pysyvästä liittymisestä bändiin.
The Singularity -trilogian toinen osa Xenotaph suunniteltiin julkaistavaksi vuonna 2019, mutta se lykkääntyi yhtyeen kitaristin Per Nilssonin liityttyä Meshuggahin live-jäseneksi sekä Nocturnal Ritesiin. Albumi The Singularity (Phase II: Xenotaph) julkaistiin 9. kesäkuuta 2023.
Jäsenet

Roberth Karlsson - murinalaulu, taustalaulu
Lars Palmqvist - puhdas laulu
Per Nilsson - kitara, puhdas laulu (2014-)
Henrik Ohlsson - rummut
Benjamin Ellis - kitara
Entiset jäsenet
Christian Älvestam - laulu (2004-2008)
Jonas Kjellgren - kitara, koskettimet (2004-2013)
Kenneth Seil - basso (2004-2015)
Andreas Holma - basso (2016-2019)
Diskografia

Symmetric in Design (2005,  Cold Records, Metal Blade Records)
Pitch Black Progress (2006,  Nuclear Blast)
Holographic Universe (2008,  Nuclear Blast)
Dark Matter Dimensions (2009,  Nuclear Blast)
The Unseen Empire (2011,  Nuclear Blast)
The Singularity (Phase One: Neohumanity) (2014, Nuclear Blast)
The Singularity (Phase II: Xenotaph) (2023, Nuclear Blast)
The Illusionist (2006)
Morphogenesis (2008)
The Consciousness Eaters (2009)
Noumenon and Phenomenon (2009)
Ascension Chamber (2009)
The Iconoclast (2010)
Limits to Infinity (2014)
Cryonic Harvest (2014)
Scorched Quadrant (2023)
Seeds of Rebellion (2004)
Videografia

The Illusionist (2006)
Morphogenesis (2008)
Noumenon And Phenomenon (2009)
Ascension Chamber (2009)
The Iconoclast (2010)
Aiheesta muualla

Scar Symmetry Myspacessa (englanniksi)
Scar Symmetry Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Scar Symmetry Discogsissa. (englanniksi)
Scar Symmetry
|  Roberth Karlsson  Lars Palmqvist  Per Nilsson  Henrik Ohlsson  Benjamin Ellis >  Christian Älvestam  Jonas Kjellgren  Kenneth Seil  Andreas Holma  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Symmetric in Design  Pitch Black Progress  Holographic Universe  Dark Matter Dimensions  The Unseen Empire  The Singularity (Phase One: Neohumanity)  The Singularity (Phase II: Xenotaph) 
Singlet:  "The Illusionist"  "Morphogenesis"  "The Consciousness Eaters"  "Noumenon and Phenomenon"  "Ascension Chamber"  "The Iconoclast"  "Limits to Infinity"  "Cryonic Harvest"  "Scorched Quadrant" 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz
Itsemurhakuusikko

”Raunioituvaa paksusammalkuusikkoa = luonnon itsemurhaa” (Olavi Linnamiehen valokuvan alkuperäinen kuvateksti vuodelta 1955).
Itsemurhakuusikko on käsite, jolla viitataan tiheään, pimeään, sammaloituneeseen kuusikkoon. Käsite juontuu siitä, että tämän kaltaisen kuusikon on väitetty kuolevan, ellei sitä elvytetä hakkaamalla. Käsite on peräisin 1950-luvulta.
Itsemurhakuusikon käsitettä on nykykeskustelussa kritisoitu. Esimerkiksi yliopistonlehtori Timo Kuuluvainen on arvostellut käsitettä. Itsemurhakuusikon käsitettä voidaan myös pitää esimerkkinä kielenkäytöstä, joka väheksyy luonnonmetsien arvoa.
Lou Bega

| Lou Bega |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  David Lubega
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1975 (ikä 49) München
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lou Bega 
Tyylilajit:  latinopop ja Mambo 
Aiheesta muualla
www.lou-bega.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
David Lubega (paremmin tunnetaan nimellä Lou Bega, s. 13. huhtikuuta 1975 München) on saksalainen latinopop-laulaja.
Bega sai monikulttuurisen kasvatuksen, sillä hänen äitinsä on kotoisin Sisiliasta ja isänsä Ugandasta. Hän vietti teini-ikänsä Miamissa.
Hänet tunnetaan erityisesti vuoden 1999 hitistään "Mambo No. 5", joka pohjautuu Pérez Pradon sävellykseen vuodelta 1949. "Mambo No. 5" saavutti maailmanlaajuisen menestyksen; ympäri Eurooppaan se sijoittui listakärkeen ja Yhdysvalloissa sitä soitettiin stadioneilla urheilutapahtumien yhteydessä. 
Elokuussa 1999 Bega saapui keikalle myös Suomeen, jossa hän esiintyi Puhdas Elämä Lapselle –konsertissa.
Samana vuonna hän julkaisi esikoisalbuminsa A Little Bit Of Mambo, joka sisälsi "Mambo No. 5"n lisäksi hitit "1+1=2", "I Got a Girl" ja "Tricky". Albumia myytiin yksistään Yhdysvalloissa neljä miljoonaa kappaletta.
Vuonna 2001 julkaistiin hänen seuraava pitkäsoittonsa Ladies And Gentlemen, joka sisälsi coverin Louis Priman hitistä "Just A Gigolo/I Ain't Got Noboby". Vuonna 2005 julkaistiin kolmas albumi, Lounatic, jolta on julkaistu singlet "You Wanna Be Americano", joka on cover italialaislaulaja Renato Carosonen kappaleesta "Tu' vuo' fa' l'americano" sekä "Bachata".
Aiheesta muualla

Lou Bega - virallinen kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeriö

| Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeriö > U.S. Department of Homeland Security |
| --- | --- |

 Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeriön päärakennus.
Perustettu:  25. marraskuuta 2002
Toimivalta:  Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Päätoimi­paikka:  St. Elizabeths West Campus, Washington (DC), Yhdysvallat
Ministeri:  Alejandro Mayorkas
Työntekijöitä:  yli 250 000
Vuosibudjetti:  58 mrd. USD
Aiheesta muualla
Sivusto
Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeriö  (engl. U.S. Department of Homeland Security, lyh. DHS) on Yhdysvaltain hallinnon sisäisestä turvallisuudesta vastaava toimeenpano-osasto. Sisäisen turvallisuuden ministeriön toimialaan kuuluu muun muassa terrori-iskujen estäminen, elintärkeän infrastruktuurin ja tietoverkkojen suojaaminen, kaupankäynnin ja matkustamisen helpottaminen, luonnonkatastrofeihin reagoiminen ja jälleenrakentaminen, rajavalvonta sekä maahanmuuton sääntely.
Ministeriö perustettiin Syyskuun 11. terroristi-iskujen jälkeen Homeland Security Act -lailla, joka hyväksyttiin 25. marraskuuta 2002, ja se aloitti toimintansa alkuvuodesta 2003. Ministeriön alaisuudessa on nykyisin yli 200 000 työntekijää, joten se on ministeriöistä kolmanneksi suurin.
Sisäisen turvallisuuden ministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain sisäisen turvallisuuden ministeri.
Virastot

Ministeriön alaisuuteen kuuluvat seuraavat virastot (agency):
| --- | --- |
 Kansalaisuus ja maahanmuuttopalvelu  Yhdysvaltain tulli- ja rajavartiolaitos  Maahanmuuton ja tullin lainvalvonta  Liikenneturvallisuus :  Yhdysvaltain rannikkovartiosto  Yhdysvaltain salainen palvelu  Yhdysvaltain hätätilavirasto
Kritiikki > Tehottomuus ja rahantuhlaus

Sisäisen turvallisuuden ministeriöitä on kritisoitu laajasti sen kyseenalaisten toimintamenetelmien sekä tuhlailevan rahankäytön takia. Vuonna 2008 Yhdysvaltain kongressin alainen asiantuntijakomissio arvioi, että virasto oli käyttänyt perustamisensa jälkeen yli 15 miljardia dollaria epäonnistuneisiin sopimuksiin.
Kritiikki > Kirjesalaisuuden rikkominen

Vuonna 2006 Kansasin yliopiston professori sai filippiiniläiseltä ystävältään kirjeen, joka oli avattu ja sinetöity uudestaan viraston teipillä. Kirjeen lähettäneellä henkilölle ei ollut islamistiterrorismiin liittyvää taustaa. Viraston edustaja sanoi myöhemmin, että ministeriöllä on oikeus rikkoa kirjesalaisuutta Yhdysvaltain rajat ylittävässä postiliikenteessä mikäli he kokevat sen tarpeelliseksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Homeland Security
| n k  Yhdysvaltain ministeriöt |
| --- | --- |
Nykyiset:  Asuminen ja kaupunkikehitys  Energia  Kauppa  Liikenne  Maatalous  Oikeus  Opetus  Puolustus  Sisäasiat  Sisäinen turvallisuus  Terveys  Työ  Ulkoasiat  Veteraanien asiat  Valtion varat
Linnea Ceder

| Linnea Ceder |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 2002 (ikä 22) Tuusula
Kansalaisuus:   Suomi
Taitoluistelija
Pituus:  162 cm
Valmentaja(t):  Virpi Horttana
Entiset valmentajat:  Lumikki Mäki, Pia Parvainen, Kim Jacobson
Koreografi(t):  Shanetta Folle, Sari Hakola
Luisteluseura:  Espoon Jäätaiturit
Aloittanut:  2006
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  166,16 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Lyhytohjelma:  58,01 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Vapaaohjelma:  108,15 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Linnea Ceder (s. 8. elokuuta 2002 Tuusula) on suomalainen taitoluistelija. Häntä valmentaa Virpi Horttana. Cederin seura on Espoon Jäätaiturit.
Ceder aloitti taitoluistelun vuonna 2006. Aikuisten SM-kisoissa hän oli vuoden 2020 kisoissa kolmas ja vuonna 2019 viides. Ceder kilpaili vuoden 2020 EM-kilpailuissa ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan ja oli kahdestoista. Hän paransi kilpailuissa sekä lyhyt- että vapaaohjelmansa ennätyspisteitä.
Ceder saavutti SM-hopeaa vuonna 2022 ja sijoittui kuudenneksi vuoden 2024 SM-kilpailuissa. Kansainvälisellä tasolla hän on kilpaillut muun muassa juniorien MM-kilpailuissa vuonna 2023, joissa hän sijoittui 12:nneksi. Lisäksi hän on edustanut Suomea useissa ISU Challenger Series - ja Grand Prix -kilpailuissa, kuten Warsaw Cupissa 2023, Grand Prix Espoossa 2022 sekä Finlandia Trophyssa ja Nebelhorn Trophyssa 2022, joissa hänen parhaat sijoituksensa ovat olleet 10 parhaan joukossa. Cederin ennätyspisteet ovat 166.16, jotka hän saavutti vuoden 2020 EM-kisoissa. Kaudella 2024/2025 hän on menestynyt useissa kansainvälisissä kilpailuissa, kuten sijoittumalla kolmanneksi Sonja Henie Trophyssa ja voittamalla Lõunakeskus Trophyn Tartossa.
Ceder tähtää vuoden 2026 olympialaisiin ja on saanut Läpimurtosäätiöltä 7 000 euron apurahan, jonka hän ohjaa valmennukseen sekä uuden koreografian luomiseen. Taloudellisten haasteiden vuoksi Ceder on joutunut vähentämään ulkomailla harjoittelua, mutta tähtää edelleen menestykseen tulevissa EM- ja MM-kilpailuissa.
Matti Näsi

Jouko Matti Näsi (s. 28. helmikuuta 1948 Kälviä) on suomalainen kotieläintieteen professori emeritus.
Henkilöhistoria

Näsi syntyi agrologi, pankinjohtaja Pentti Johannes Näsin ja maanviljelijä Aune Kyllikki Herlevin perheeseen. Hän avioitui 1975 lehtori Pirjo Helena Peltolan kanssa. Näsi tuli ylioppilaaksi Kannuksen yhteiskoulusta 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi 1974 ja lisensiaatiksi 1976 ja väitteli siellä tohtoriksi 1979.
Näsi oli Helsingin yliopiston kotieläintieteen laitoksen assistentti 1973–1979, Eläinlääketieteellisen korkeakoulun assistentti 1975–1976 ja Suomen Akatemian tutkimusassistentti 1974 ja 1976, nuorempi tutkija 1978–1985 ja useaan eri otteeseen vanhempi tutkija 1982–1984. Helsingin yliopiston kotieläintieteen dosentti hän oli 1980–1986, vt. apulaisprofessori 1984–1986 ja apulaisprofessori ja professori vuodesta 1986. Hän oli myös Maatalouden tutkimuskeskuksen tutkimusjohtaja 1989–1990. Näsillä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä ja hän on toiminut Agricultural Fenniae -lehden päätoimittajana. Näsi on julkaissut yli sata tieteellistä ja ammatillista julkaisua, muun muassa kotieläinten rehuista ja ruokinnasta.