stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fjodor Hitruk

Fjodor Saveljevitš Hitruk (ven. Фёдор Савельевич Хитрук; 1. toukokuuta 1917 Tver – 3. joulukuuta 2012 Moskova) oli palkittu neuvostoliittolainen animaattori ja elokuvaohjaaja.
Hitruk syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli kaupallista alaa Stuttgartissa ja graafista taidetta Moskovassa, mutta kiinnostui pian animaatiosta. Vuodesta 1937 hän työskenteli lähes puolen vuosisadan ajan Sojuzmultfilm-studiolla, ensin animaattorina, mutta vuodesta 1962 myös animaatioelokuvien ohjaajana. Hitrukin ensimmäinen ohjaus, aikuisille suunnattu satiirinen Erään rikoksen tarina oli menestys ja pian hän kohosi maansa tunnetuimmaksi animaatioiden tekijäksi. Hän ohjasi vuosina 1969–1972 kolme Nalle Puh -elokuvaa, joissa A. A. Milnen lastenkirjahahmot oli kuvattu hyvin eri tavalla kuin amerikkalaisen Disney-yhtiön elokuvissa. Eräitä Hitrukin elokuvia palkittiin ulkomailla: elokuvan tekemisestä kertova Film, Film, Film (1968) palkittiin Tampereen lyhytelokuvafestivaalilla ja Saari (1973) sai Cannesin elokuvajuhlien kultaisen palmun ulkomaisten lyhytelokuvien sarjassa. Hitruk lopetti ohjaamisen vuonna 1984.
FN 5,7×28 mm

Teräshylsyinen 5,7x28 mm -patruuna.
Patruunan koko suhteessa kolikkoon.
5,7×28 mm (FN 5,7×28 mm) on patruuna, joka kehitettiin Belgiassa. Sen on luonut Fabrique Nationale de Herstal 1990-luvulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia patruunasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Finnpartnership

Finnpartnership on vuonna 2006 käynnistynyt Suomen ulkoministeriön liikekumppanuusohjelma. Ohjelmaa hallinnoi valtion kehitysrahoituslaitos Finnfund. Ohjelman kautta pyritään tuottamaan pitkäaikaista ja kehitysvaikutuksia luovaa liiketoimintaa suomalaisten ja kehitysmaissa toimivien yritysten ja organisaatioiden välille.
Finnpartnership tarjoaa tukea liikekumppanuuteen sekä apua liikekumppanuuksien tunnistamiseen. Lisäksi ohjelman kautta tuotetaan neuvontapalveluita.
Faire Binney

Faire Binney vuonna 1923.
Faire Binney (20. elokuuta 1898 – 28. elokuuta 1957) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli tunnetumman Constance Binneyn sisko, mutta ansioitunut esiintyjä itsekin. Hänellä oli useita elokuvarooleja 1910-luvun lopussa sekä 1920-luvun alussa, ja hän sai pieniä osia vielä 1950-luvun vuosina.
Aiheesta muualla

Faire Binney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
DuPont

| E>  I. du Pont de Nemours and Company |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: DD
ISIN:  US2635341090
Perustettu:  1802
Toimitusjohtaja:  Edward D. Breen
Kotipaikka:  Wilmington, Delaware, Yhdysvallat
Toimiala:  kemikaalit, muovit, kumi
Tuotteet:  Nylon, kevlar
Liikevaihto:  32,733 mrd. USD
Henkilöstö:  70 000 (2012)
Kotisivu:  dupont.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
E. I. du Pont de Nemours and Company (lyhennettynä DuPont) on yhdysvaltalainen kemianteollisuuden yritys, jonka perusti heinäkuussa 1802 Eleuthère Irénée du Pont. Ensimmäisenä toimipisteenä oli ruutitehdas Brandywine Creekissä, Delawaressa. Du Pont kasvoi sittemmin yhdeksi maailman suurimmista kemianteollisuuden yhtiöistä.
Historia > 1900-luku

1900-luvulla se johti polymeerien kehitystä kehittäen useita menestyksekkäitä materiaaleja, kuten neopreeni, Nylon, Lucite, Teflon, Mylar, Kevlar ja Tyvek. Du Pontin toimialaan kuuluvat myös jäähdytysaineet, mukaan lukien pahamaineiset freonit. Yritys on sittemmin kehittänyt nykyaikaisempia jäähdytysaineita.
Historia > 2000-luku

Kemikaalijätin kehittämä teflon mullisti ruoanlaiton, sillä pinnoitetut paistinpannut ja kattilat ovat helppohoitoisia ja suosittuja.
Länsi-Virginiassa Yhdysvalloissa DuPontin teflontehdas sai luvan laskea saastuneen, kemikaaleja sisältävän jätevetensä suoraan juomaveteen. Sen seurauksena tapahtui yksi pahimmista ympäristökatastrofeista ihmiskunnan historiassa.
Tapauksesta kertoo yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018 The Devil We Know – Teflonin kirous. Elokuva tuo esiin, miten yrityksen valmistama kemikaali perfluorioktaanihappo eli PFOA tuhosi ympäristön ja ihmisten terveyden. Tuhon seurauksena Parkersburgin pikkukaupungin asukkaat ryhtyivät vaatimaan kaupungissa toimivaa DuPontia vastuuseen. Asukkaat olivat vuosien ajan huomanneet vakavia terveysongelmia. Tehtaassa työskennelleiden naisten lapsilla oli epämuodostumia. Viereisen maatilan karja kuoli ja läheisestä Ohiojoesta löytyi kuolleita eläimiä. Lopulta kymmenien tuhansien ihmisten juomavedestä löytyi myrkyllistä kemikaalia, teflonin valmistuksessa käytettävää perfluorioktaanihappoa. DuPontia vastaan nostettiin ryhmäkanne. Paikalliset asukkaat syyttivät yritystä teflonin riskien peittelystä.
Kemikaalia on Yhdysvalloissa laskettu juomaveteen. Siitä on tullut päästöjä tehtaiden savupiipuista ja sitä on käytetty vuosikymmenien ajan lukemattomiin kuluttajatuotteisiin – kuten pinnoitteet, likaa hylkivät matot, vettä hylkivät vaatteet, ruokien pakkaukset ja kääreet sekä hammaslanka.
Uudet tutkimukset osoittavat, että tefloniin liittyy suuria ongelmia. DuPont aloitti teflonin valmistuksen vuonna 1945. Nykyisin 99,7 prosentilla amerikkalaisista – vauvoillakin – on perfluorioktaanihappoa veressään. Kemikaalia löytyy myös juomavedestä ympäri Yhdysvaltoja.
Viljelyyn liittyvät toiminnot

Yhtiö tekee ja myy hybridi-siemeniä ja geenimuokattuja siemeniä, joista osa jatkanee geenimuokattuna ravintona.
DuPont Suomessa

DuPont on toiminut Suomessa 1960-luvulta lähtien. Vuonna 2011 DuPont osti tanskalaisen monialayritys Daniscon. Kaupan myötä DuPontille siirtyi Daniscon Hangossa, Jämsänkoskella, Jokioisilla, Naantalissa ja Vaasassa oleva teollisuusentsyymituotanto ja Kotkassa oleva makeutusainetehdas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DuPont Wikimedia Commonsissa
DuPontin kotisivut (englanniksi)
DuPontin suomenkieliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ei (kappale)

| ”Ei” Maija Vilkkumaa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ei
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD
 Tekijä(t): Maija Vilkkumaa
 Tyylilaji: pop-rock
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
 Levymerkki: Evidence
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3. (8/2003)
Maija Vilkkumaan muut singlet
| ”Prinsessa Jää” 2001 | ”Ei” 2003 | ”Mun elämä” 2003 |
Ei on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen Ei-nimiseltä kolmannelta studioalbumiltaan (2003). Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle.
Vilkkumaa on kertonut, että sävellys sai alkunsa hänen yrittäessään tehdä laulua, joka kuulostaisi vähän 2000-luvun alun Britney Spearsilta. Kappaletta tehdessään hän päätti, että Ei tulee olemaan hänen kolmannen albuminsa nimi ja ensimmäinen single. Vilkkumaan mukaan kappaleen syntyyn on voinut vaikuttaa myös Tuomari Nurmion ”Levoton lapsi” -kappale, jossa Maija haluaa päästä ulos kodistaan, mutta vanhemmat kieltävät, sekä alitajuntaisesti myös The Others -elokuva (2001), jossa äiti ei vie lapsiaan ulos.
Vilkkumaa kertoo yllättyneensä kappaleen menestyksestä, koska sen tarina on traaginen. Kappaleen myötä hän sai myös paljon lapsifaneja, jotka eivät nähneet tarinan traagisuutta mutta löysivät tekstistä asioita, joihin saattoivat samaistua.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ei | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Häviän (100% Studio-Live) | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ilosanoma (Radiomafia-Live Provinssirock 15.6.2002) | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
Muut versiot

Sanni esitti Vain elämää -sarjan neljännellä kaudella kappaleesta coverversion, joka nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle vuonna 2015.
Benjamin versioi kappaleen kertosäettä vuoden 2022 kappaleellaan ”Gay”.
Aiheesta muualla

”Ei” Discogs-sivustolla
Maija Vilkkumaa
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pitkä ihana leikki  Meikit, ketjut ja vyöt  Ei  Se ei olekaan niin  Superpallo  Kunnes joet muuttaa suuntaa  Aja!  1973  Lauluja musikaalista Bosslady 
Konserttitallenteet:   Ilta Savoyssa 
Kokoelmat:   Totuutta ja tehtävää  Maija! Hitit 1999–2019 
EP:t:   Joku muu, mikä 
Singlet:   ”Satumaa-tango”  ”Salaa”  ”Auringonpimennys”  ”Hiuksissa hiekkaa”  ”Tähti”  ”Noinko vaikeeta se on?”  ”Ingalsin Laura”  ”Totuutta ja tehtävää”  ”Prinsessa Jää”  ”Ei”  ”Mun elämä”  ”Ei saa surettaa”  ”Se ei olekaan niin”  ”Kesä”  ”Liian kauan”  ”Hei tie”  ”Suojatiellä”  ”Luokkakokous”  ”Mä haluun naimisiin”  ”Lottovoitto”  ”Dingo ja Yö”  ”Kuuraiset puut”  ”Lissu ja mä”  ”Kissavideoita”  ”Kaivopuiston jää”  ”Mä en oo sun ainoo”  ”Hyvä ihminen”  ”Mul ei oo rahaa”  ”Pyörii”  ”Siks ku mä halusin”  ”Teini”  ”Kultakala”  ”Pikku Heidi”  ”Jouluriita”  ”Hei sisko”  ”Sä tarviit paremman kuin mä”  ”Flying V”  ”Viimeinen elämä”  ”Tämä on suru”  ”1973”  ”Jos oisin mies”  ”Äidinmaa”  ”Maria”  ”Synttärilaulu”  ”Mulle ei sovi tänään”  ”Me ollaan siskot”  ”Kerro kerro kuvastin” 
Sivuosassa singleillä:   ”Kunnon syy” 
Konserttikiertueet:   Totuutta ja tehtävää  10+10  Aja! 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista
Eiranranta

| Eiranranta> Eirastranden |
| --- | --- |
 Rakennuksia kadun varrella Hernesaaressa.
Kaupunki:  Helsinki
Tieluokka:  katu
Pituus:  0,5 km
Alkupiste:  Hernesaari
Päätepiste:  Merisatamanranta (Eira) (0,5 km)
Eiranranta (ruots. Eirastranden) on reilun puolen kilometrin mittainen katu Helsingin eteläisessä kantakaupungissa. Se kulkee itä–länsisuunnassa Herne­saaren osa-alueella ja Eiran kaupunginosassa. Sen läntinen alkupiste Hernesaaressa sijaitsee Hernesaarenrannan, Hylkeenpyytäjänkadun ja risteyksessä, ja Eirassa se päättyy Merisatamanrantaan.
Eiranranta on liikenteeltään kaksisuuntainen ja sen molemmin puolin on pysäköintipaikkoja sekä kevyen liikenteen väylät. Katu on päällystetty asfaltilla ja sen pohjoispuolella on pylväsvalaisimet. Kadulla on yksi risteys; noin puolivälistä katua lähtee pohjoiseen Telakkakatu. Risteyksen jälkeen katu muuttaa suuntaansa jatkuen koillis–luoteissuuntaisena. Huhtikuussa 2021 kadulla alkoi raitioliikenne Hernesaaresta keskustaan ja edelleen Arabianrantaan.
Ympäristö ja rakennukset

Kadun eteläpuolella sijaitseville Ursinin kalliolle on pystytetty merenkulkijoiden muistoksi vuonna 1968 Oskari Jauhiaisen ja Eero Eerikäisen suunnittelema betoninen Merenkulkijoiden ja mereen menehtyneiden muistomerkki. Kadun alkuosan pohjoispuolella on suurikokoinen koirapuisto. Kesällä 2010 alueelle rakennettiin myös jätteiden lajitteluasema ja veneilijöiden tarpeisiin pysäköintialue. Loppuosan pohjoispuolella on kolme vuosina 2007–2008 valmistunutta asuinrakennusta, joissa oli tuolloin korkeimmat uusien asuntojen neliöhinnat Suomessa.[lähde? ]
Ympäristö ja rakennukset > Pariton puoli

Merisatamanranta, pohjoiseen ja kaakkoon
Eiranranta 1, koirapuisto, kierrätyspiste, pysäköintialue ja veneiden talvisäilytyspaikka
Telakkakatu, pohjoiseen
Eiranranta 3
Eiranranta 5
Eiranranta 7
Hylkeenpyytäjänkatu, pohjoisluoteeseen
Ympäristö ja rakennukset > Parillinen puoli

Ei rakennuksia
Kaivopuiston Minigolf
Ursinin rantakalliot
Pyhän Birgitan puisto
Hernesaarenranta, etelään
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eiranranta Wikimedia Commonsissa
Kadun varressa sijaitsee Eiran uimaranta.
Vuosina 2007–2008 valmistuneita asuintaloja Hernesaaren pohjoisosassa.
Ei Haukku haavaa tee

| Ei Haukku haavaa tee |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus ensimmäisellä tuotantokaudella
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  21–26 minuuttia
Pääosissa:  Pirjo Heikkilä Jarkko Lahti Hannele Lauri
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Elisa Viihde Viaplay
Julkaistu:  2020–2021
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuottaja(t):   Laura Ahola (kausi 1)  Merja Ritola (kausi 2) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Ella Piesala (kaudet 1–2)  Eero Hietala (kaudet 1–2)  Ilkka Hynninen (kaudet 1–2)  Laura Kuulasmaa (Elisa Viihde, kaudet 1–2) 
Ohjaaja(t):   Lauri Nurkse (kausi 1)  Olli Ilpo Salonen (kausi 1)  Jäppi Savolainen (kausi 2) 
Käsikirjoittaja(t):  Pääkäsikirjoittaja: Elena Tarashchanskaya Käsikirjoittajat: Lauri Nurkse (kausi 1)  Hannu Kontturi (kausi 1)  Riku Suokas (kaudet 1–2)  Pirjo Heikkilä (kaudet 1–2)  Kaisa Pylkkänen (kausi 2) 
Leikkaaja(t):   Arttu Luukkonen (kausi 1)  Jari Heikkinen (kausi 2)  Linda Andersson (kausi 2) 
Lavastaja(t):   Tomi Lauri (kausi 1)  Maria Jännes (kausi 2) 
Kuvaaja(t):   Tero Molin (kausi 1)  Kimmo Koskela (kausi 2) 
Tuotantoyhtiö(t):  Aito Media
Aiheesta muualla
IMDb 
Ei Haukku haavaa tee on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Pirjo Heikkilä, Jarkko Lahti ja Hannele Lauri. Sarjan kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa toukokuussa 2020. Ensimmäisen tuotantokauden ohjasivat Lauri Nurkse ja Olli Ilpo Salonen ja se perustui pääkäsikirjoittajan Elena Tarashchanskayan alkuperäisideaan. Loppuvuodesta 2021 julkaistulla toisella tuotantokaudella Elena Tarashchanskaya jatkoi pääkäsikirjoittajana ja jaksot ohjasi Jäppi Savolainen.
Sarjan alussa Toni Pitkäsen (es. Jarkko Lahti) Anna-äiti (es. Hannele Lauri) kuolee tapaturmaisesti. Anna kuitenkin palaa perheeseen kulkukoira Haukun ruumiissa. Tonin Maria-vaimo (es. Pirjo Heikkilä) on kuitenkin ainoa, joka näkee anoppinsa ja joutuu opettelemaan tulemaan toimeen koiran ruumissa elävän Annan kanssa, josta ei hänen eläessään edes pitänyt. Ensimmäisellä kaudella Haukun rotuna oli bostoninterrieri, mutta toisella kaudella rotu vaihdettiin borderterrieriin, sillä bostoninterrieri-rodun jalostukseen liittyvät terveysongelmat olivat nousseet suurempaan tietoisuuteen.
Sarjan ensimmäinen kausi kuvattiin Helsingissä alkuvuodesta 2019. Toisen kauden kuvaukset alkoivat loppuvuodesta 2020.
Ensimmäinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihteessä | Ohjaaja | Käsikirjoittaja(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Koira tuli taloon | 7. toukokuuta 2020 | Lauri Nurkse | Lauri Nurkse Riku Suokas Hannu Kontturi |
| 2 | Elämää kuoleman jälkeen | 7. toukokuuta 2020 | Olli Ilpo Salonen | Riku Suokas |
| 3 | Ei ole koiraa karvoihin katsomista | 7. toukokuuta 2020 | Lauri Nurkse | Riku Suokas Lauri Nurkse |
| 4 | Anna, mä hoidan | 7. toukokuuta 2020 | Lauri Nurkse | Lauri Nurkse |
| 5 | Tuplatreffit | 7. toukokuuta 2020 | Olli Ilpo Salonen | Pirjo Heikkilä |
| 6 | Kiimajuoksut | 7. toukokuuta 2020 | Olli Ilpo Salonen | Pirjo Heikkilä |
| 7 | Lepramuumio | 7. toukokuuta 2020 | Olli Ilpo Salonen | Riku Suokas |
| 8 | Näätkö sä mummin? | 7. toukokuuta 2020 | Lauri Nurkse | Lauri Nurkse |
Toinen tuotantokausi > Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Elisa Viihde Viaplayssa | Ohjaaja | Käsikirjoittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vaikeita valintoja | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Kaisa Pylkkänen |
| 2 | Et ole yksin | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Pirjo Heikkilä |
| 3 | Maailman paras pomo | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Kaisa Pylkkänen |
| 4 | Mistä tunnet sä ystävän | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Pirjo Heikkilä |
| 5 | Anteeksi et saa | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Kaisa Pylkkänen |
| 6 | Selviytymistaistelu | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Kaisa Pylkkänen |
| 7 | Perhettään ei voi valita | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Riku Suokas |
| 8 | Päästä irti | 1. marraskuuta 2021 | Jäppi Savolainen | Riku Suokas |
Aiheesta muualla

Sarjan jaksot Elisa Viihde Viaplay -palvelussa
Ensimmäisen kauden traileri YouTubessa
Toisen tuotantokauden traileri YouTubessa
Sarjan kuvaus tuotantoyhtiö Aito Median sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fairey Campania

Fairey Campania
Fairey Campania oli brittiläisen Fairey Aviation Companyn suunnittelema ja valmistama tiedustelulentokone, joka oli ensimmäinen yhtiön suurempiin tuotantolukuihin yltänyt konemalli. Se suunniteltiin Britannian amiraliteetin vaatimusten mukaan kaksipaikkaisena tiedustelukoneena toimimaan vesilentokoneiden emälaivoilla ja erityisesti HMS Campanialla, jonka mukaan konemalli myös nimettiin.
Koneiden ensimmäinen sarja käsitti kymmenen konetta (s/n N1000-1009 c/n F.16-25). Tämän jälkeen muotoutui kaksi päätyyppiä F.17 ja F.22, joista käytettiin esisarjan tunnusnumeroita. Kahden päätyypin erona oli niihin asennettu voimanlähde. Ensimmäinen Fairey Campania F.16, jonka voimanlähteenä oli 250 hevosvoiman nestejäähdytteinen V12 Rolls-Royce Mk.IV (myöhemmin nimetty Eagle IV:ksi), lensi ensilentonsa 16. helmikuuta 1917 Hamblessa ohjaajanaan Sydney Pickles. Laivasto testasi koneen heinäkuussa Marine Experimental Aircraft Depotissa Port Victoriassa Isle of Grainilla lähellä Sheernessiä. F.17 mallin voimanlähteenä oli 275 hevosvoiman Rolls-Royce Eagle V, joka oli asennettu edemmäs ja sen pakoputket sijaitsivat siipien takana. Kone teki ensilentonsa 3. kesäkuuta Hamblessa lentäjänään Sydney Pickles. F.16 ja F.17 siirrettiin myöhemmin Scapa Flow'hon.
Mallin F.22 voimanlähteenä oli 260 hevosvoiman nestejäähdytteinen V12 Sunbeam Maori II. Mallia pidettiin sopivana trooppisiin olosuhteisiin suuremman jäähdyttimensä ansiosta. Maori asennettiin 25 koneeseen (s/n N2375-2399 c/n F.195-219). Kaikki loput valmistuneet koneet varustettiin ensimmäisen sarjan koneet Eagle IV ja Eagle V -moottoreilla sekä sen jälkeen 325 hevosvoiman Eagle VII ja 345 hevosvoiman Eagle VIII -moottoreilla. Kaikkien mallien aseistuksena oli taakseampuva Scarff-kehään asennettu Lewis-konekivääri ja ripustimiin asennetut pommit.
Fairey Campanialle varattiin 200 sarjanumeroa ja niitä lopulta tilattiin 100 kappaletta, mutta niistä valmistui vain 62. Suuri osa Fairey Campania F.17:stä toimi HMS Campanian lisäksi HMS Nairanalta ja HMS Pegasukselta. HMS Nairanan Fairey Campania F.17:t osallistuivat Pohjois-Venäjän interventioon 1919. Kaikkiaan 27 kappaletta Fairey Campania F.17 -lentokoneita toimi Royal Naval Air Servicen tukikohdista. Vienan Kemistä käsin ne pommittivat suomalaisia joukkoja Uhtualla.[lähde? ]
Aiheesta muualla

A Fairey F.17 Campania seaplane comes alongside HMAS AUSTRALIA (englanniksi)
Fighting the World

| Fighting the World Manowar |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 34.16
 Levy-yhtiö: Atco
Listasijoitukset
  27. (25. maaliskuuta 1987)
Manowar muut julkaisut
| Sign of the Hammer 1984 | Fighting the World 1987 | Kings of Metal 1988 |
Fighting the World on heavy metal -yhtye Manowarin vuonna 1987 julkaisema albumi.
Kappaleet

Fighting the World – 3.46
Blow Your Speakers – 3.36
Carry on – 4.08
Violence and Bloodshed – 3.59
Defender – 6.01
Drums of Doom – 1.18
Holy War – 4.40
Master of Revenge – 1.30
Black Wind, Fire and Steel – 5.17
Kokoonpano

Eric Adams – laulu
Ross The Boss – kitara
Joey DeMaio – basso
Scott Columbus – rummut
Aiheesta muualla

Fighting the World Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Fighting the World Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Felix von Kunowski

Felix von Kunowski
Felix von Kunowski (1868–1942) oli saksalainen upseeri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Felix von Kunowski kehitti yhdessä veljensä Albrecht von Kunowskin kanssa Kansallispikakirjoitus-nimisen pikakirjoitusjärjestelmän, joka julkaistiin vuonna 1898. He julkaisivat vuonna 1895 yhdessä myös kirjan Die Kurzschrift als Wissenschaft und Kunst.
Etelä-Dakotan kuvernööri

| Etelä-Dakotan kuvernööri Governor of South Dakota |
| --- | --- |
 sinetti
 
 Nykyinen Kristi Noem 5. tammikuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Etelä-Dakotan kuvernöörin kartano
Kauden pituus:  4 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  1889
Ensimmäinen:  Arthur C. Mellette
Etelä-Dakotan kuvernööri (engl. Governor of South Dakota) käyttää ylintä toimeenpanovaltaa Etelä-Dakotan osavaltiossa. Kuvernööri äänestetään neljän vuoden toimikaudelle. Nykyinen kuvernööri on republikaanisen puolueen Kristi Noem, joka astui virkaan 5. tammikuuta 2019.
Kuvernöörit

| # | Kuva | Nimi | Virassa> Alkoi | Virassa> Päättyi | Puolue | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Arthur C. Mellette | 22. maaliskuuta 1889 | 3. tammikuuta 1893 | Republikaani |  |
| 2 |  | Charles H. Sheldon | 3. tammikuuta 1893 | 1. tammikuuta 1897 | Republikaani |  |
| 3 |  | Andrew E. Lee | 1. tammikuuta 1897 | 8. tammikuuta 1901 | Populisti |  |
| 4 |  | Charles N. Herreid | 8. tammikuuta 1901 | 3. tammikuuta 1905 | Republikaani |  |
| 5 |  | Samuel H. Elrod | 3. tammikuuta 1905 | 8. tammikuuta 1907 | Republikaani |  |
| 6 |  | Coe I. Crawford | 8. tammikuuta 1907 | 5. tammikuuta 1909 | Republikaani |  |
| 7 |  | Robert S. Vessey | 5. tammikuuta 1909 | 7. tammikuuta 1913 | Republikaani |  |
| 8 |  | Frank M. Byrne | 7. tammikuuta 1913 | 2. tammikuuta 1917 | Republikaani |  |
| 9 |  | Peter Norbeck | 2. tammikuuta 1917 | 4. tammikuuta 1921 | Republikaani |  |
| 10 |  | William H. McMaster | 4. tammikuuta 1921 | 6. tammikuuta 1925 | Republikaani |  |
| 11 |  | Carl Gunderson | 6. tammikuuta 1925 | 4. tammikuuta 1927 | Republikaani |  |
| 12 |  | William J. Bulow | 4. tammikuuta 1927 | 6. tammikuuta 1931 | Demokratti |  |
| 13 |  | Warren Green | 6. tammikuuta 1931 | 3. tammikuuta 1933 | Republikaani |  |
| 14 |  | Tom Berry | 3. tammikuuta 1933 | 5. tammikuuta 1937 | Demokratti |  |
| 15 |  | Leslie Jensen | 5. tammikuuta 1937 | 3. tammikuuta 1939 | Republikaani |  |
| 16 |  | Harlan J. Bushfield | 3. tammikuuta 1939 | 5. tammikuuta 1943 | Republikaani |  |
| 17 |  | Merrill Sharpe D. | 5. tammikuuta 1943 | 7. tammikuuta 1947 | Republikaani |  |
| 18 |  | George T. Mickelson | 7. tammikuuta 1947 | 2. tammikuuta 1951 | Republikaani |  |
| 19 |  | Sigurd Anderson | 2. tammikuuta 1951 | 4. tammikuuta 1955 | Republikaani |  |
| 20 |  | Joe Foss | 4. tammikuuta 1955 | 6. tammikuuta 1959 | Republikaani |  |
| 21 |  | Ralph Herseth | 6. tammikuuta 1959 | 3. tammikuuta 1961 | Demokratti |  |
| 22 |  | Archie M. Gubbrud | 3. tammikuuta 1961 | 5. tammikuuta 1965 | Republikaani |  |
| 23 |  | Nils Boe | 5. tammikuuta 1965 | 7. tammikuuta 1969 | Republikaani |  |
| 24 |  | Frank Farrar | 7. tammikuuta 1969 | 5. tammikuuta 1971 | Republikaani |  |
| 25 |  | Richard F. Kneip | 5. tammikuuta 1971 | 24. heinäkuuta 1978 | Demokratti |  |
| 26 |  | Harvey L. Wollman | 24. heinäkuuta 1978 | 1. tammikuuta 1979 | Demokratti |  |
| 27 |  | William J. Janklow | 1. tammikuuta 1979 | 6. tammikuuta 1987 | Republikaani |  |
| 28 |  | George S. Mickelson | 6. tammikuuta 1987 | 19. huhtikuuta 1993 | Republikaani |  |
| 29 |  | Walter Dale Miller | 19. huhtikuuta 1993 | 7. tammikuuta 1995 | Republikaani |  |
| 30 |  | William J. Janklow | 5. tammikuuta 1995 | 7. tammikuuta 2003 | Republikaani |  |
| 31 |  | Mike Rounds | 7. tammikuuta 2003 | 8. tammikuuta 2011 | Republikaani |  |
| 32 |  | Dennis Daugaard | 8. tammikuuta 2011 | 5. tammikuuta 2019 | Republikaani |  |
| 33 |  | Kristi Noem | 5. tammikuuta 2019 | virassa | Republikaani |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Dakotan kuvernööri Wikimedia Commonsissa
Luettelot Yhdysvaltain osavaltioiden kuvernööreistä
Alabama
Alaska
Arizona
Arkansas
Kalifornia
Colorado
Connecticut
Delaware
Florida
Georgia
Havaiji
Idaho
Illinois
Indiana
Iowa
Kansas
Kentucky
Louisiana
Länsi-Virginia
Maine
Maryland
Massachusetts
Michigan
Minnesota
Mississippi
Missouri
Montana
Nebraska
Nevada
New Hampshire
New Jersey
New Mexico
New York
Pohjois-Carolina
Pohjois-Dakota
Ohio
Oklahoma
Oregon
Pennsylvania
Rhode Island
Etelä-Carolina
Etelä-Dakota
Tennessee
Texas
Utah
Vermont
Virginia
Washington
Wisconsin
Wyoming