stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emotivismi

Eettinen naturalismi
Eettinen realismi
Emotivismi
Nihilismi
Sentimentalismi
Velvollisuusetiikka
Eettinen intuitionismi
Sopimusetiikka
Luonnonoikeus
Seurausetiikka
Hyve-etiikka
Bioetiikka · Lääketiede
Ympäristö · Sota
Liike-elämä · Tietokoneet
Yritysten yhteiskuntavastuu
Tilanne-etiikka
Deskriptiivinen etiikka
Moraali
Moraalipsykologia
Moraalirelativismi
Emotionismi tai emotivismi on filosofisen etiikan suuntaus, jonka mukaan henkilö toimii oikein, jos hän seuraa valinnoissaan tunteitaan. Emotionisti perustelee tekonsa sillä, että jotkin asiat tuntuvat oikeilta.
Emotivismi metaetiikassa

Metaeettiseltä kannalta emotivismi on käsitys, jonka mukaan moraaliset normilauseet eivät ole tosia tai epätosia, vaan tunteiden ilmaisuja. ”Tappaminen on väärin” tarkoittaa oikeastaan ”Tappaminen inhottaa minua” tai ”Tappamista, yök!”. ”Ystävyys on hyvä asia” tarkoittaakin ”Minä pidän ystävyydestä” tai ”Ystävyyttä, ah!” Emotivistin mukaan tällaiset lauseet ovat vastaavia kuin ”Mansikat ovat hyviä!” tai ”Veripalttu on pahaa!”. Moraaliväitteet ovat siis käsityksen mukaan täysin subjektiivisia.
Emotivismi metaetiikassa > Arvostelua

Moraalin kytkemiseen tunnereaktioihin liittyy ongelmia. Ei ole selvää, että moraalinen paheksunta olisi vain tunne.
On esimerkiksi mahdollista, että joku ihminen sanoo pitävänsä väkivallasta mutta tietää samalla väkivallan olevan moraalisesti tuomittavaa. Jos, kuten emotivistit ajattelevat, väite ”Väkivalta on väärin” merkitsee samaa kuin väite ”En pidä väkivallasta”, esimerkkihenkilömme joutuu kohtaamaan sisäisen ristiriidan – samaan aikaan hän pitää ja ei pidä väkivallasta. Tämä voidaan kuitenkin tulkita johtuvan vain tunteen ja järjen ristiriidasta, kun opitut normit koettavat kieltää luonnollisen halun. Tässä vaiheessa merkityksellistä onkin, kumpaan moraalin tulisi pohjautua, opittuihin ajattelumalleihin vai tunteeseen, kun ne puoltavat eri kantoja. Vai voivatko yleiset ajattelumallimme, joita pidämme järkiperäisinä, ollakin alun perin tunteeseen pohjaavia.
Moraali-intuitio ja yhteiskunta

Osa ihmisten moraalista kumpuaa yhteiskunnasta ja heidän ajattelutapansa ovat osin opittuja. Näin moraali ensisilmäyksellä vaikuttaa ajatusmallilta, joka on opittu lapsena, kun ihmiseltä on kielletty tiettyjä tekoja ja sallittu toisia tai hän on eritellyt tekojensa seurauksia. Emotivismin kannalta voidaan kuitenkin ajatella, että ihminen voi myös oppia tuntemaan tietyllä tavalla. Esimerkiksi vaikka ihminen ei luonnostaan vieroksu hien hajua, hän oppii, ettei hieltä haiseminen julkisesti ole oikein, ja tämän hän omaksuu myös moraaliinsa. Tällöin emotivisti tulkitsee, että hänen halunsa ovat mukautuneet yhteiskuntaan. Jos tätä mukautumista, joka alkaa lapsuudessamme, ei tapahtuisi, ihminen voisi toimia hyvin itsekkäästi halujensa varassa ja rikkoa yhteiskunnan normeja. Ihannetapauksessa yhteiskunta on kuitenkin opettanut ihmiset tuntemaan ja suhtautumaan tiettyihin asioihin tietyllä tavalla ja näin he voivat luottaa moraaliseen vaistoonsa valintoja tehdessämme. Tavallaan kyse on siis tietynlaisesta moraalisesta kasvusta, jossa ihanteena pidetään yhteiskunnan yleisesti hyväksyttyjä arvoja.
Osa emotivisteista taas katsoo tämän moraalisen vaiston olevan evoluution tulosta; eläimet eivät selviä luonnossa, mikäli eivät elä lauman ehdoilla. Tässä moraalista harkintaa omien halujen lisäksi säätelee vahva sympatian tunne. Nämä yhdessä saavat ihmisen toimimaan yhteiskunnassa sopuisasti eikä erillistä moraalikuria kuten lakeja tarvita. Ihmisen kyky kokea sympatiaa nähdään synnynnäisenä ominaisuutena, joka poikii synnynäisen moraali-intuition, joka ei siis ole enää riippuvainen yhteiskunnasta. Luonnontilaan syntyneet lapset tämän katsantotavan mukaan käyttäytyisivät moraalisesti (esim. eivät tahallaan satuta toisiaan), vaikkei heiltä sitä olisi kielletty - kun edellä kieltäminen nähtiin moraalisen kasvun lähtökohtana.
Eddie Irvine

| Eddie Irvine |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1993–2002
Talli(t):  Jordan (1993–1995) Ferrari (1996–1999) Jaguar (2000–2002)
Kilpailuja:  147
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  4
Palkintosijoja:  26
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  191
Ensimmäinen kilpailu:  Japanin GP 1993
Ensimmäinen voitto:  Australian GP 1999
Viimeinen voitto:  Malesian GP 1999
Viimeinen kilpailu:  Japanin GP 2002
Aiheesta muualla
www.eddieirvine.com
Edmund "Eddie" Irvine (s. 10. marraskuuta 1965 Newtownards, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia) on pohjoisirlantilainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka parhaimmillaan sijoittui MM-sarjan toiseksi kaudella 1999.
Formula 1 -ura

Irvine aloitti F1-uransa Jordanilla kauden 1993 toiseksi viimeisessä kilpailussa Japanin GP:ssä, jossa hän saalisti yhden MM-pisteen sijoittumalla kuudenneksi. Irvinen kilpailu muistetaan myös siitä, että hän ohitti kilpailua johtaneen Ayrton Sennan, joka oli aiemmin ohittanut Irvinen kierroksella. Vihainen Senna löi Irvinea kisan jälkeen kasvoihin. Irvine ajoi Jordanilla myös seuraavat kaksi kautta parhaana saavutuksenaan kolmas tila Kanadan GP:ssä kaudella 1995.
Kaudeksi 1996 Irvine siirtyi Ferrarille, jossa hän ajoi kauden 1999 loppuun saakka. Hänet muistetaan Ferrari-vuosiltaan erityisesti Michael Schumacherin kakkoskuskina, mutta Schumacherin loukkaannuttua kaudella 1999 Irvine taisteli mestaruudesta Mika Häkkisen kanssa ja oli lähellä voittaa Ferrarin ensimmäisen kuljettajien mestaruuden 20 vuoteen. Irvine kuitenkin hävisi mestaruustaiston kahdella pisteellä Häkkisen voitettua kauden päättäneen Japanin GP:n. Samalla kaudella Irvine otti uransa ainoiksi jääneet neljä GP-voittoa.
F1-uransa viimeiset kolme kautta 2000-2002 Irvine ajoi Jaguar-tallissa. Menestys oli pitkälti hänen Jordan-vuosiensa kaltainen: hän sijoittui kahdesti palkintokorokkeelle ja keräsi yhteensä 18 MM-pistettä.
Muuta

Irvine on yksi niistä harvoista F1-kuljettajista, jotka ovat ajaneet pisteille avauskilpailussaan. Irvine on tullut tunnetuksi myös napakoista kommenteistaankenen mukaan?.
Vauhdin Maailman erikoislehti F1 Maailmassa arvioitiin vuonna 2007 Irvinen omaisuuden olevan n. 160 miljoonaa dollaria. Uransa jälkeen Irvine sijoitti varojaan kiinteistöhin ja tätä kautta hän on varsinaisesti kerännyt suurimman osan omaisuudestaan.
Irvine kilpaili irlantilaisella lisenssillä ja uransa alkupuolella myös Irlannin lipun alla, mutta joutui luopumaan siitä Pohjois-Irlannin konfliktin vuoksi vanhempiensa saatua tappouhkauksia. Irvine halusi käyttää kompromissina neutraalia lippua ja hymniä, mutta siihen FIA ei myöntynyt.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Jordan | RSA   | BRA   | BRA   | SMR   | MON   | CAN   | FRA   | GBR   | GER   | HUN   | BEL   | ITA   | POR   | ESP   | JPN 6 | AUS Kesk. |  | 1 | 22. |
| 1994 | Jordan | BRA Kesk. | PAC   | SMR   | MON   | ESP 6 | CAN Kesk. | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | HUN Kesk. | BEL 13† | ITA Kesk. | POR 7 | EUR 4 | JPN 5 | AUS Kesk. |  | 6 | 16. |
| 1995 | Jordan | BRA Kesk. | ARG Kesk. | SMR 8 | ESP 5 | MON Kesk. | CAN 3 | FRA 9 | GBR Kesk. | GER 9† | HUN 13† | BEL Kesk. | ITA Kesk. | POR 10 | EUR 6 | PAC 11 | JPN 4 | AUS Kesk. | 10 | 12. |
| 1996 | Ferrari | AUS 3 | BRA 7 | ARG 5 | EUR Kesk. | SMR 4 | MON 7† | ESP Kesk. | CAN Kesk. | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER Kesk. | HUN Kesk. | BEL Kesk. | ITA Kesk. | POR 5 | JPN Kesk. |  | 11 | 10. |
| 1997 | Ferrari | AUS Kesk. | BRA 16 | ARG 2 | SMR 3 | MON 3 | ESP 12 | CAN Kesk. | FRA 3 | GBR Kesk. | GER Kesk. | HUN 9† | BEL 10† | ITA 8 | AUT Kesk. | LUX Kesk. | JPN 3 | EUR 5 | 24 | 7. |
| 1998 | Ferrari | AUS 4 | BRA 8 | ARG 3 | SMR 3 | ESP Kesk. | MON 3 | CAN 3 | FRA 2 | GBR 3 | AUT 4 | GER 8 | HUN Kesk. | BEL Kesk. | ITA 2 | LUX 4 | JPN 2 |  | 47 | 4. |
| 1999 | Ferrari | AUS 1 | BRA 5 | SMR Kesk. | MON 2 | ESP 4 | CAN 3 | FRA 6 | GBR 2 | AUT 1 | GER 1 | HUN 3 | BEL 4 | ITA 6 | EUR 7 | MAL 1 | JPN 3 |  | 74 | 2. |
| 2000 | Jaguar | AUS Kesk. | BRA Kesk. | SMR 7 | GBR 13 | ESP 11 | EUR Kesk. | MON 4 | CAN 13 | FRA 13 | AUT PO | GER 10 | HUN 8 | BEL 10 | ITA Kesk. | USA 7 | JPN 8 | MAL 6 | 4 | 13. |
| 2001 | Jaguar | AUS 11 | MAL Kesk. | BRA Kesk. | SMR Kesk. | ESP Kesk. | AUT 7 | MON 3 | CAN Kesk. | EUR 7 | FRA Kesk. | GBR 9 | GER Kesk. | HUN Kesk. | BEL Kesk. | ITA Kesk. | USA 5 | JPN Kesk. | 6 | 12. |
| 2002 | Jaguar | AUS 4 | MAL Kesk. | BRA 7 | SMR Kesk. | ESP Kesk. | AUT Kesk. | MON 9 | CAN Kesk. | EUR Kesk. | GBR Kesk. | FRA Kesk. | GER Kesk. | HUN Kesk. | BEL 6 | ITA 3 | USA 10 | JPN 9 | 8 | 9. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eddie Irvine Wikimedia Commonsissa
Eddie Irvine Jaguarin ratissa Yhdysvaltain GP:ssä 2002
Dättlikon

| Dättlikon |
| --- | --- |

 vaakuna

 Dättlikon
 Koordinaatit: 47°31′30″N, 8°37′20″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Zürich
Hallintoalue (Bezirk):   Winterthur
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,91 km²
Korkeus:  370–677 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  789
 – Väestötiheys:  271 as./km²
 
 www.daettikon.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dättlikon on kunta Koillis-Sveitsissä, Zürichin kantonissa. Kunnassa on vajaat 800 asukasta.
Sijainti

Dättlikon sijaitsee Tössjoen pohjoisrannalla viitisen kilometriä Bülachista itään ja vajaat kymmenen kilometriä Winterthurista luoteeseen.
Talous

Dättlikon on tunnettu viininviljelystä, joka näkyy myös kunnan vaakunassa.
Aiheesta muualla

Ott, Eugen: Dättlikon (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  18.3.2004. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dättlikon Wikimedia Commonsissa
Helena Mannervesi

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Thun 1981 | viesti |  |
Helena Mannervesi (s. 1946) on suomalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti.
Mannervesi edusti Suomea Thunin MM-kilpailuissa 1981. Hän voitti viestissä hopeaa ja sijoittui normaalimatkalla 25:nneksi. Viestissä hän suunnisti avausosuuden. Muut osuudet suunnistivat Marita Ruoho, Liisa Veijalainen ja Outi Borgenström.
Seuratasolla Mannervesi on edustanut Pyhärannan Myrskyä, Järvenpään Paloa, Hiidenkiertäjiä, Paimion Urheilijoita ja Paimion Rastia. Edustaessaan Hiidenkiertäjiä hän voitti Venlojen viestin vuonna 1980. Pääsarjassa Mannervesi voitti vuosina 1979 ja 1981 yösuunnistuksen Suomen mestaruuden ja vuonna 1979 viestin Suomen mestaruuden Hiidenkiertäjien väreissä.
Helena Molander

Aino Helena Molander (o.s. Löfman; s. 18. joulukuuta 1951 Vaasa) on suomalainen varatuomari ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton (MLL) entinen lapsiasiamies. Hän suoritti 2012 oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarimerkki. [lähde? ]
1990-luvulla Molander tuli esiin mediassa käsiteltyjen pedofiliatapausten asiantuntijana ja julkaisi vuonna 1996 aiheesta kirjan Lapsi aikuisten armoilla (Otava) ja uudistetun laitoksen siitä vuonna 2000 nimellä Lapsen suojeleminen pedofilialta. Ensimmäisestä painoksesta ilmestyi ainakin 19 sävyltään myönteistä arvostelua tai uutista. Mannerheimin Lastensuojeluliiton tuolloinen pääsihteeri Jaakko Itälä kirjoitti :”Kirjan saamassa vastaanotossa kiinnittää huomiota paitsi julkisuuden myönteisyys ja laajuus myös kirjan saaman julkisuuden asiallisuus. Ensimmäinen porras lapsen koskemattomuuden suojan parantamisessa saavutetaan sitä koskevan keskustelun noustessa asialliselle tasolle.” Molanderin näkemyksiä on myös arvosteltu. Esimerkiksi filosofi Juha Varto katsoo, että Molander ”käyttää asemaansa (keskustelun aallon harjalla) ja hyviä suhteitaan iltalehtiin tehokkaasti” ja nimitti Molanderin kirjaa ”demagogiaksi”.
Joulukuussa 2003 liitto lakkautti lapsiasiamiehen tehtävän ja irtisanoi Molanderin helmikuussa 2004. Molander vei irtisanomisen oikeuteen, jossa liitto määrättiin maksamaan korvauksia perusteettomasta irtisanomisesta sekä oikeudenkäyntikulut, yhteensä 75 000 euroa.
Molander jätti päivää ennen irtisanomistaan rikosilmoituksen MLL:n pääsihteeri Eeva Kuuskoskesta koskien pahoinpitelyä. Henkilötodistajana oikeudessa Molanderilla oli Leena Muranen. Käräjäoikeus ei nähnyt syytteelle riittävää todistusaineistoa, mutta hovioikeus tuomitsi vuonna 2007 äänestyspäätöksellä Kuuskosken pahoinpitelystä sakkorangaistukseen.
Nykyisin Molander toimii Lasten perusoikeudet – Children’s Fundamental Rights ry -nimisen yhdistyksen puheenjohtajana. Molander oli ehdokkaana Eurovaaleissa 2004 Kristillisdemokraattien listalla, sai 2 044 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Molander oli Suomen Kristillisdemokraattisen puolueen sitoutumattomana ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 522 ääntä eikä tullut valituksi.
Helena Marttila

| Helena Marttila> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 12.4.2023 –  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 1984 (ikä 39–40) Espoo
Asuinpaikka:  Espoo
Tiedot
Puolue:  SDP
Aiheesta muualla
www.helenamarttila.fi
Helena Marttila (s. lokakuu 1984 Espoo) on suomalainen SDP:n kansanedustaja.
Marttila sai eduskuntaavaaleissa 2023 4 171 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle. Hän kuitenkin nousi heti kansanedustajaksi vaalikaudelle 2023–2027 Miapetra Kumpula-Natrin jatkaessa EU-parlamentissa parlamenttikauden loppuun. Europarlamenttivaalien 2024 jälkeen Marttila jatkoi kansanedustajana Kumpula-Natrin eduskuntaan palaamisesta huolimatta, kun kansanedustaja Maria Guzenina sai paikan Euroopan parlamentissa.
Koulutukseltaan Marttila on sosiaalityöntekijä sekä valtiotieteiden maisteri. Hänen isoisänsä oli kansanedustaja ja maatalousministeri Nestori Kaasalainen.
Henrietta Lehtonen

Henrietta Lehtonen (s. 30. joulukuuta 1965 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija.
Lehtonen opiskeli aluksi arkkitehtuuria Tampereen teknillisessä korkeakoulussa. Taiteilijan debyyttinsä hän teki 1987 Nuorten näyttelyssä Helsingin Taidehallissa.
Lehtosen teoksia on monissa merkittävissä kokoelmissa. Hänen julkisia töitään ovat "Kirjasto" (1991) Tesoman kirjastossa Tampereella ja Sormenjälkiseinä (1998) Linnainmaan sosiaali- ja terveyskeskuksessa Tampereella. Hänelle myönnettiin Kuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1992. Vuonna 1993 Lehtonen sai Maija ja Urpo Lahtisen säätiön myöntämän 150 000 markan taidepalkinnon.
Lehtonen soveltaa teoksiinsa eri tekniikoita, kuten maalausta, kuvanveistoa, installaatiota, kopiokonetta, videoita, valoa ja kirjailua. Hän on pannut usein teoksissaan itsensä likoon. Yhdistäessään hypnoosin ja videon hän halusi laatimiensa kysymysten kautta tavoittaa oman sisimpänsä ja ajatuksensa.
Aiheesta muualla

Henrietta Lehtosen kotisivu
Kuvataiteilijamatrikkeli
Kuva teoksesta Kumingas, 1992
Eino Murtorinne

Eino Johannes Murtorinne (25. marraskuuta 1930 Kiuruvesi – 15. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen kirkkohistorioitsija ja teologi.
Ura

Murtorinteen vanhemmat olivat maanviljelijä Robert Murtorinne ja Emmi Röksä. Hän valmistui ylioppilaaksi Raudaskylän lukiosta vuonna 1950, teologian kandidaatiksi vuonna 1956 ja lisensiaatiksi vuonna 1962. Hänet vihittiin papiksi Kuopiossa vuonna 1956, minkä jälkeen hän toimi ylimääräisenä pappina Vieremällä vuosina 1956–1957 ja Iisalmen kaupunkiseurakunnassa vuonna 1957. Vuosina 1959–1962 hän oli sotilaspastorina Suomenlinnan rannikkotykistörykmentissä ja vuodesta 1962 Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian assistenttina Helsingin yliopistossa.
Murtorinne väitteli teologian tohtoriksi 1964. Hän oli Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian dosenttina 1967–1972, kirkkohistorian apulaisprofessorina 1972–1975 ja uusimman ajan kirkkohistorian professorina 1975–1993. Hän tutki Suomen ja Saksan kirkkojen suhteita kansallissosialismin kaudella (Risti hakaristin varjossa, Veljeyttä viimeiseen saakka) ja suomalaisen teologian historiaa 1800- ja 1900-luvuilla (Suomalainen teologia autonomian kautena, Suomen kirkon historia. Autonomian kausi 1809–1899 ja Suomen kirkon historia. Sortovuosista nykypäiviin 1900–1990).
Eino Murtorinteen puoliso oli Seija Murtorinne (o.s. Heljas), jonka isä oli rovasti ja poliitikko Lennart Heljas.
Teoksia

Papisto ja esivalta routavuosina 1899-1906. Helsingin yliopiston väitöskirja. Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia 68. Helsinki 1964
Murtorinne, Eino: Taistelu uskonnonvapaudesta suurlakon jälkeisinä vuosina.  Helsinki:  WSOY, 1967.
Kirkollisen kansanperinteen yleiskysely. Helsingin yliopiston Suomen kirkkohistorian laitoksen julkaisuja 1. Helsinki 1968
Risti hakaristin varjossa: Saksan ja Pohjoismaiden kirkkojen suhteet Kolmannen valtakunnan aikana 1933-1940. Kirjayhtymä, Helsinki 1972
Veljeyttä viimeiseen saakka: Suomen ja Saksan kirkkojen suhteet toisen maailmansodan aikana 1940-44. Kirjayhtymä, Helsinki 1975
Jälkeen Kristuksen: Lukion kirkkohistoria. Kirjoittaneet Pentti Päivänsalo ja Eino Murtorinne. Otava 1978
Kotimaa 1905–1980: Routavuosien kristillis-yhteiskunnallisesta lehtiyrityksestä monipuoliseksi kristilliseksi kustannusyhtiöksi. Kirjoittaneet Eino Murtorinne ja Markku Heikkilä. Kirjapaja, Helsinki 1980
Suomalainen teologia autonomian kautena (1828-1918). Gaudeamus, Helsinki 1986
Suomen kirkon historia 3: Autonomian kausi 1809-1899. WSOY 1992
Suomen kirkon historia 4: Sortovuosista nykypäiviin: 1900–1990. WSOY 1995
Kansainvälisen vastuun oppivuodet / Kirkon ulkomaanavun kehityslinjoja: Kirkon ulkomaanavun 50-vuotishistoriikki. Kirjoittaneet Eino Murtorinne, Mikko Malkavaara. Kirkon ulkomaanapu, Helsinki 1997
Viisi vuosikymmentä kirkon keskushallintoa: Kirkon keskushallinnon synty ja kehitys vuoteen 1994. Kirkkohallitus, Helsinki 1997
Lennart Heljas: kansainvälisesti suuntautunut poliitikko ja kirkonmies. Historiallisia tutkimuksia 231. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2006
Toimitteita

Kirkko suomalaisessa yhteiskunnassa 1900-luvulla. Toimittaneet Markku Heikkilä ja Eino Murtorinne. Kirjapaja, Helsinki 1977
Arvoja etsimässä: Ajankohtaisia puheenvuoroja kristinuskon ja kulttuurin suhteista. Toimittaneet Eino Murtorinne ja T. P. Virkkunen. Kirjoittaneet Antti Alhonsaari ym. Kirjapaja, Helsinki 1978
Aiheesta muualla

Mustakallio, Hannu: / Murtorinne, Eino (1930–2023) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  27.8.2012 (päivitetty 31.7.2023). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Eino Murtorinteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Demons and Wizards

| Demons and Wizards Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Landsdowne Studios, Lontoo, maaliskuu 1972–huhtikuu 1972
 Julkaistu: 19. toukokuuta 1972
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Gerry Bron
 Tyylilaji: hard rock progressiivinen rock psykedeelinen rock
 Kesto: 39.46
 Levy-yhtiö:  Bronze Records    Mercury Records
Muut kannet
   Expanded De-Luxe Edition
Listasijoitukset
  1. (14 viikkoa, toukokuu 1972)    5. (viikko 24/1972)    5. (1972)    14.     20. (kesäkuu 1972)    22. (15. heinäkuuta 1972)    23. (1972)
Uriah Heepin muut studioalbumit
| Look at Yourself 1971 | Demons and Wizards 1972 | The Magician’s Birthday 1972 |
Demons and Wizards on brittiyhtye Uriah Heepin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1972.
Yleistä

Demons and Wizardsia pidetään yleisesti yhtyeen parhaimpana levynä ja se on saanut klassikon statuksen. Levy on Uriah Heepin myydyin ja se sisältää hittisinglet ”The Wizard” ja ”Easy Livin'”. Demons and Wizards oli myös yhtyeen lopullinen läpimurtolevy Yhdysvalloissa. Kappaleiden sanoitukset painottuvat vahvasti fantasiaan ja mystiikkaan.
Basisti Mark Clarke oli Uriah Heepin jäsen vain muutaman kuukauden vuosien 1971–1972 vaihteessa, mutta ehti tehdä kappaleen ”The Wizard” yhdessä Ken Hensleyn kanssa. Hän myös soittaa siinä. Levyn äänityksissä mukana oli jo uusiseelantilainen basisti Gary Thain. Vuosien 1972–1975 kokoonpanoa Byron-Hensley-Box-Thain-Kerslake pidetäänkin yleisesti legendaarisimpana Uriah Heep -miehityksenä.
Demons and Wizardsin Expanded De-Luxe Editionin kansilehtisessä väitetään, että kappale ”All My Life” olisi Ken Hensleyn käsialaa. Todellisuudessa kappale on Mick Boxin, David Byronin ja Lee Kerslaken kirjoittama, kuten levyn alkuperäisessä painoksessa ilmoitetaan.
Joissain albumin painoksissa kappaleet ”Paradise” ja ”The Spell” on liitetty yhdeksi kappaleeksi, nimelle ”Paradise - The Spell”.
Kappaleista

Aloituskappaleena toimii singlenäkin julkaistu folk-tyylinen balladi ”The Wizard”. Sen on säveltänyt kosketinsoittaja-kitaristi sekä yhtyeessä lyhyen aikaa ollut basisti Mark Clarke, joka myös laulaa kappaleessa. Yhtyeen kitaristi Mick Box on kertonut yhtyeen kirjoittaneen kappaleen ollessaan matkalla eräälle keikalle. ”The Wizardia” seuraa nopeatempoinen ”Traveller in Time”, jonka sanoituksissa kerrotaan aikamatkailijasta. Kappale rakentuu pitkälti wah wah- pedaaliin. ”Traveller in Timea” seuraa suoraviivainen ”Easy Livin'”, josta tuli hitti monissa Euroopan maissa. Kappale on ollut sen julkaisusta lähtien mukana yhtyeen keikoilla. Kappaleen sanoituksissa kerrotaan ”helposta elämästä”.
Kaupallinen vastaanotto

Brittilistalla levy oli parhaimmillaan sijalla 20 ja Yhdysvalloissa 23. Suomessa Demons and Wizards muodostui menestysalbumiksi ja se pysyi listaykkösenä neljätoista viikkoa.
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Wizard | Ken Hensley/Mark Clarke | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Traveller in Time | David Byron/Lee Kerslake/Mick Box | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Easy Livin' | Hensley | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Poet's Justice | Hensley/Box/Kerslake | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Circle of Hands | Hensley | 6.25 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rainbow Demon | Hensley | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | All My Life | Box/Byron/Kerslake | 2.44 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Paradise | Hensley | 5.11 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Spell | Hensley | 7.31 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Vuoden 1995 uusintapainoksen bonuskappaleet

Why – 4.53 (alkuperäinen singlen b-puolen versio, säv. Box/Byron/Hensley/Paul Newton)
Why – 7.39 (kokonainen versio, säv. Box/Byron/Hensley/Newton)
Home Again to You – 5.28 (demo, säv. Hensley)
Green Eye – 3.46 (säv. Hensley)
Kappaleet > Expanded De-Luxe Edition -bonuskappaleet (Sanctuary 2003)

Why – 10.34 (ennenjulkaisematon versio, säv. Box/Byron/Hensley/Paul Newton)
Rainbow Demon – 3.36 (ennenjulkaisematon single-edit, säv. Hensley)
Proud Words on a Dusty Shelf – 2.51 (out-take, säv. Hensley)
Home Again to You – 5.36 (out-take, ennenjulkaisematon versio)
Green Eye – 3.46 (ennenjulkaisematon demo)
Singlet

| Single | Vuosi | Lista- sijoitus | Levy-yhtiö | Kappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Wizard | 1972 |  | Bronze Records |  The Wizard – 2.59 (säv. Hensley/Clarke)   Why – 4.54 (säv. Box/Byron/Hensley/Newton) |
| Easy Livin' | 1972 |  | Bronze Records |  Easy Livin' – 2.37 (säv. Hensley)   Gypsy – 6.39 (säv. Box/Byron) |
Kokoonpano

Gary Thain – bassokitara
Lee Kerslake – rummut, lyömäsoittimet
Mick Box – kitarat
Ken Hensley – kosketinsoittimet, kitarat, lyömäsoittimet
David Byron – laulu
Arvostelut

Allmusic () linkki