stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Coton sota
Sota > Taistelut Cotossa

Aamulla 21. helmikuuta costaricalaiset sotilaat matkustivat moottorialus La Estrellalla ylös Cotojokea kohti Pueblo Nuevo de Coton kylää. Kylä vallattiin vaivatta sen yhdeltä panamalaiselta poliisilta ja yhdeltä virkamieheltä. Poliisi lähetettiin ilmoittamaan valtauksesta panamalaisille ylemmilleen. Costa Rica toivoi voivansa käyttää valtausta uusien neuvottelujen aloittamiseen, jote uutinen oli tärkeä saada perille Panamaan. Poliisi pääsi vielä saman päivän iltana Davidin kaupunkiin, jossa uutisesta syttyi kansallismielinen hurmos. Satoja vapaaehtoisia ilmoittautui palvelukseen Coton puolustamiseksi. Uutinen saapui pian myös presidentti Porrakselle, joka seuraavana päivänä pyysi parlamentilta lupaa iskeä takaisin. Lupa myönnettiin nopeasti kansallismielisyyden vallitessa.
Panamalaisen hyökkäyksen johtoon asetettiin kenraali Manuel Quintero. Costaricalaiset kuulivat vastaiskusta ja lähettivät Cotoa kohti lisäjoukkoja. Porras kuuli vastaavasti lisäjoukoista ja käski Quinteron toteuttaa valtaus nopeasti, vaikka käytössä oli vain 100 aseisiin kutsuttua poliisia. Panamalaiset etenivät costaricalaisten tapaan aluksella ylös Cotojokea ja Coton kylä piiritettiin kello 8 27. helmikuuta. Costaricalaisten paremman aseistuksen takia odotettiin pitkähköä taistelua, mutta panamalaisten onnistui tuurilla pidättää varuskunnan kaksi upseeria näiden ollessa metsästämässä. Coton varuskunta antautui upseerien pidätyksen jälkeen. Porras määräsi samalla saartamaan Cotojoen suun mereltä päin estääkseen costaricalaisia vahvistuksia saapumasta paikalle. Costaricalaisilla oli vain puisia moottorialuksia panamalaisia teräksisiä aluksia vastaan. Quintero päätti kuitenkin tämän sijaan väijyttää costaricalaiset saadakseen heidän aseensa.
Costaricalalainen Sultana purjehti jokeen illalla 27. helmikuuta mukanaan 29 sotilasta ja konekivääri. Panamalaiset sotilaat väijyttivät sen joenpenkoilta joen kapeimmalla kohdalla. Costaricalaiset surmattiin tai otettiin vangeiksi. Samalla toinen alus La Estrella oli alkanut purjehtia jokeen aikaisemman aluksen kohtalosta tietämättä mukanaan 100 sotilasta. Alus väijytettiin samaan tapaan kuin ensimmäinen, mutta nyt panamalaisilla oli saaliiksi saatuja aseita. Taistelua käytiin puoli tuntia, ennen kuin La Estrella lopulta antautui.
Sota > Taistelut Karibianmeren suunnalla

Costa Rican presidentti Acosta oli kärsinyt suuren nöyryytyksen. Costa Ricalla uutinen aiheutti Panaman tapaisen kansallismielisen villityksen ja myös Costa Ricalla joukot vapaaehtoisia alkoivat ilmoittautua palvelukseen. Toisin kuin Panamalla, vapaaehtoisia Costa Ricalla oli mahdollista myös aseistaa. Väärien huhujen mukaan Panama yrittäisi hyökätä myös Karibianmeren suunnalla. Rajalle lähetettiin poliisivahvistuksia, johon pieni panamalainen poliisijoukko vastasi yrittäen harhauttaa costaricalaisia väärillä radioviesteillä, joissa väitettiin alueelle tulevan satojen miesten vahvistuksia. Tämä taas aiheutti entistä enemmän paniikkia Costa Ricassa joka lähetti alueelle satoja sotilaitaan. Lopulta Costa Ricalla aseissa Karibianmeren suunnalla oli noin 2 000 miestä, konekiväärejä ja tykkejä.
Costa Rican asevoimien komentajat päättivät, että puolustus ei olisi mahdollista ilman Guabiton valtausta Sixaolan rajajoen Panaman puolella. Joen yli kulki rautatiesilta. Panamalaiset puolustajat saivat tietää costaricalaisten aikeista paljon tehokkaamman tiedusteluverkostonsa kautta. Panamalainen poliisi olisi voinut räjäyttää sillan, mutta tähän ei uskallettu ryhtyä yhdysvaltalaisen United Fruit Companyn omistaessa banaaniplantaaseja joen molemmin puolin. Sen sijaan he päättivät vetäytyä selvästi alivoimaisina. Costaricalaiset iskivät vastarintaa odottaen aamulla 4. maaliskuuta. Sotilaat olivat nousseet banaanijunaan siltaa ylittäessään ja ampuivat suojatulta Panamaa kohti. Puolustajia ei asemissaan ollut, mutta jotkin costaricalaiset luodit kimposivat surmaten muutaman costaricalaisen siviilin ja sotilaan. Lopulta junan saapuessa Guabito vallattiin ilman vastarintaa.
Costaricalaisten alkaessa valmistella puolustusasemia Guabitossa he saivat yllättäen käskyn jatkaa hyökkäystä kohti Almiranten satamaa. Presidentti Acosta oli päättänyt hyökkäyksen voivan taivutella panamalaiset luovuttamaan Coton. Almiranteen saavuttiin vielä samana päivänä 4. maaliskuuta, mutta juuri samaan aikaan sataman tuntumaan oli tullut noin 100 miehen panamalaiset vahvistukset. Costaricalaiset erehtyivät luulemaan heitä suuremmaksi aikaisemmin radioviesteissä puhutuksi joukoksi. Costaricalaiset panikoivat ja alkoivat nousta takaisin juniinsa. Komentajien onnistui palauttaa järjestys ja lopulta Almirante oli costaricalaisten hallinnassa. Vahvistusten saapuessa kaupungissa oli pian 1 200 costaricalaista.
Costaricalaaiset kaavailivat hyökkäyksen jatkamista edelleen Bocas del Toron saaren valtauksella. Maihinnousua varten Limónista tuotiin aluksia Almiranteen. Suunnitelmana oli nousta maihin 800 miehen voimin. Mukana oli myös tykkejä ja konekiväärejä. Saarta puolustavat noin 300 panamalaista olivat selvästi alakynnessä. Maihinnousu oli tarkoitus aloittaa 6. maaliskuuta. Joukkoja oli jo noussut aluksille, kun joukot saivat käskyn lopettaa operaatio. Yhdysvallat oli tehnyt sodan päättäneen diplomaattisen väliintulon ja maiden välillä tehtiin tulitauko.
Seuraukset

Bocas del Toroon kohdistunut uhka oli saanut viimein Yhdysvallat pakottamaan Panaman seuraamaan Whiten välityspäätöstä vuodelta 1914. Coton evakuoinnista annettiin uhkavaatimus. Tilanne oli Panaman presidentti Porrasille itse asiassa käytännöllinen. Sota oli aluksi nostanut hänen kannatustaan, vaikka sota ei ollut hänen varsinainen tarkoituksensa. Nyt hän pääsi irtautumaan sodasta voiden samalla esittää päätöksen olevan Yhdysvaltojen sanelema. Panamalaiset vetäytyivät Cotosta, jonka costaricalaiset miehittivät 5. syyskuuta 1921. Paikallisiin valtion vaihdoksilla ei ollut juuri vaikutusta. 27 Coton panamalaisesta perheestä 6 päätti lähteä, loput jäivät Cotoon Costa Rican alaisuudessa.
Costa Rican presidentti García oli arvannut oikein, että Yhdysvaltojen olisi pakko suosia päätöksellä Costa Ricaa aikaisemman Whiten välityspäätöksen takia. Porras oli luottanut liikaa Panaman asemaan Yhdysvaltojen suojeluksessa. Toisaalta Coton sota loi Panamalla kansallistunnetta, jota ei välttämättä aikaisemmin ollut.
Panamalaisten Cotojoella valtaamia costaricalaisia aluksia.
Panamalaisia sotilaita.
Jukka Juslin

Jukka Tapani Juslin (s. 30. tammikuuta 1977) on suomalainen diplomi-insinööri, tietokirjailija, tutkija ja opettaja. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa Java-ohjelmointikielestä.
Pitch Determination Of Speech Signals – Algorithms and Devices

| Pitch Determination Of Speech Signals – Algorithms and Devices> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Wolfgang Hess
Kieli:  englanti
Genre:  digitaalinen signaalinkäsittely (DSP)
Kustantaja:  Springer-Verlag
Julkaistu:  1983
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  698
ISBN:  3-540-11933-7, 0-387-11933-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pitch Determination Of Speech Signals – Algorithms and Devices on vuonna 1983 ilmestynyt Wolfgang Hessin laaja teos ihmisäänen perustaajuuden teknisistä ilmaisumenetelmistä digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin.
William Brymner

William Brymner
William Brymner (14. joulukuuta 1855 Greenock, Skotlanti - 18. kesäkuuta 1925 Wallaey, Englanti)   oli skotlantilaistaustainen, kanadalainen taidemaalari.
Uransa varrella Brymneristä tuli suosittu maisemamaalari ja häntä pidettiin jopa aikansa kanadalaisen kuvataiteen johtohahmona. Hänellä oli paljon oppilaita ja monista tuli merkittäviä hahmoja Kanadan kuvataiteessa, kuten Helen McNicollista, Edwin Holgatesta, Clarence Cagnonista ja Anne Savagesta. Brymner matkusteli paljon kotimaassaan ja Euroopassa.
Elämänvaiheita > Alkuvaiheet

Brymnerin perhe muutti Kanadaan vuonna 1857. Vuonna 1864 muutettiin Montrealiin, missä tuleva taiteilija aloitti koulunsa. Murrosiläisenä hän kiinnostui taiteesta, vanhemmat tukivat poikaansa ja isä järjesti hänet koulun jälkeen arkkitehdin oppilaaksi. Aluksi Brymner halusikin nimenomaan arkkitehdiksi, mutta myöhemmin heräsi kiinnostus maalaustaiteeseen.
Perhe muutti vuonna 1872 Ottawaan, missä isä sai paikan juuri perustetussa Kanadan valtionarkistossa. Kanada oli muodestettu viittä vuotta aikaisemmin, vuonna 1867. Ottawassa poika pääsi valtion julkisten töiden arkkitehdin oppilaaksi. Arkkitehti lähetti hänet kaupungille tekemään piirroksia ja ne osoittivat Brymnerillä olleen luontaisen perspektiivitajun.
Elämänvaiheita > Taiteilijaksi

Brymner, joka oli tuolloin kohtelias ja vakava nuorimies, toi esille halunsa kouluttautautua kuvataiteilijaksi, mitä perhe ei ihan täydellisesti hyväksynyt. Ongelmana oli myös se, että Kanadassa ei tuolloin ollut vielä taideinstituutioita eikä -oppilaitoksia. Kanadan taideakatemia perustettiin vasta vuonna 1880. Kouluttautuminen oli lisäksi erittäin kallista.
Pariisiin Brymner saapui vuonna 1878. Hänellä oli yhä aikomuksenaan tulla arkkitehdiksi. Pariisi tarjosi hänelle vilkkaan ulkomaisten opiskelijoiden yhteisön ja lähes rajattamoat taidekokoelmat. Saman vuoden lokakuussa hän kirjoittautui Académie Julian ja päätti omistautua nyt maalaustaiteelle. Hän opiskeli siellä aina vuoteen 1880 saakka, missä hänen opiskelukavereihinsa kuului muun muassa William-Adolphe Bouguereau. Lisäksi hän opiskeli anatomiaa École des Beaux-Artsíssa Ranskalaisissa akatemiossa Brymner oppi teknistä taituruutta ja harmoniaa, mutta hän vierasti niiden opettamaa ateljeekeskeistä suurieleisiin historiallis-mytologisiin aiheisiin keskittymistä.
Kotimaahansa Brymner palasi vuonna 1880. Hän pääsi heti Ottawan taidekoulun rehtoriksi. Pariisiin hän palasi heti vuonna 1881, mutta sairastuminen pakotti häntä lähtemään jälleen kotiin. Hän pitri näyttelyn kotimaasssaan vuonna 1882 ja seuraavana vuonna hän pääsi Kanadan taideakatemian koejäseneksi. Vuonna 1885 hän palasi Ranskaan viimeistelemään opintonsa.
Elämänvaiheita > Viimeiset vuodet

Kanadan taideakatemia nimitti Brymneri johtajakseen vuonna 1909. Hän sai myös lukuisia huomionosoituksia vuosina 1907 -1916, osan valtiolliselta taholta. Hän uudistui vielä kerran taiteellisesti: hän maalasi Quebecin ja Kalliovuorten sijaan Nova Scotia sekä alastonmalleja. Hän oli aktiivinen taideakatemian johtajana ja entistä enemmän kanadalaista taidetta nähtiin ulkomailla. Ensimmäinen maailmansota järkytti häntä syvästi; hän mainitsee asiasta usein kirjeissään.
Toukokuussa vuonna 1917 Brymner heräsi tunteeseen, että ei voi liikuttaa vasenta puoltaan. Hän oli halvaantunut nukkuessaan. Toipuminen oli hidasta ja hän erosi kaikista luottamustehtävistään. Opetustyötä hän ei jättänyt. Saman vuoden syyskuussa hän solmi avioliiton Mary Caroline Massey Larkinin kanssa. Hän totesi halunneensa mennä hänen kanssaan vihille jo kauan. Pariskunta oli tavannut työpaikalla jo seitsemän vuotta aikaisemmin. Heidän suhteensa luonnetta on paljon arvailtu.
Oppilaidensa suuresti ihailema Brymner jäi eläkkeelle vuonna 1921. Hän matkaili eläkeläisenä Euroopassa ja teki yhä maalauksia. Ollessaan vierailulla vaimonsa vanhempien luona Brymner kuoli.
Teoksia

In the Orchard (Kevät), vuodelta 1892
Ile aux Coudres, ehkä vuodelta 1900.
Järvimaisema, ajoittamaton.
Nainen työssään. vuodelta 1885.
Alaston, ajoittamaton.
Tyttö ja koiranpentu, vuodelta 1905.
Maison de Champagne, vuodelta 1890.
Le Champ-de-Mars en hiver, vuodelta 1892.
Elämän arvo

Elämän arvo on monitahoinen käsite. Sitä voidaan ajatella filosofisena, taloudellisena tai moraalisena arvona elämälle ilmiönä tai erityiselle elävälle eliölle. Ihmisen elämän arvona voidaan ajatella myös hänen tekoja elämänsä aikana. Tekoja voivat olla uudet maailmaa muuttavat ajatukset, keksinnöt, teokset. Myös ihmissuhteet kuten perhesuhteet voidaan mitata arvoina. Elämän arvo voidaan mitata myös ihmisen itsensä kannalta. Monille elämä on mittaamaton arvokas, jota ei voi mitata rahassa. Yksilö voi suhteuttaa arvon esimerkiksi kuolemanuhan jälkeen.
Elämän arvona voidaan tarkoittaa yhden ihmisen taloudellista arvoa, jolloin se on tärkeä asia monissa asioissa, kuten talous, terveydenhoito, poliittinen talous, vakuutus, työturvallisuus, ympäristöturvallisuus ja globalisaatio.
Tilastollisen elämän arvo (VSL) tarkoittaa rahasummaa, joka ollaan valmiit uhraamaan yhden elämän pelastamiseksi. Se tietenkin kasvaa yhteiskunnan vaurastumisen myötä: köyhässä yhteiskunnassa ihmiselämiä voisi aina pelastaa lisää hyvinkin halvalla. Kun kohteena oleva ihminen tiedetään, saatetaan kuitenkin inhimillisistä syistä käyttää häneen summa, jolla olisi voinut tilastollisesti pelastaa paljon useampia ihmisiä. Periaateessa kannattaisi pelastaa vain kaikki VSL-hintaa halvemmalla pelastettavissa olevat ihmishenget muttei kalliimmalla. Taloudelliset lisäuhraukset mahdollistavat VSL-rajan nostamisen.
Elämän hinta rahassa mitattuna

Tilastollisen elämän arvoa (VSL) voidaan pitää tärkeimpänä lukuna ympäristö-, terveys- ja liikennepolitiikkaa määriteltäessä. Silti esimerkiksi eri Yhdysvaltojen virastot ovat käyttäneet eri lukuja, ehkä siksi, että eri tutkimukset ovat valitettavasti päätyneet eri lukemiin.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Elämän arvon määrittäminen

Hedonistisissa palkkatutkimuksissa VSL määritetään laskemalla työmarkkinadatasta se, miten paljon suuremmalla palkalla ihmiset suostuvat vastaanottamaan vaarallisemman työn. Tässä etuna on datan objektiivisuus: ihmisten todelliset valinnat, joten ne ovat uskottavampia kuin kyselyt.
Ei olisi järkevää säätää sellaisia verorahoitteisia turvallisuustoimia tai hintoja nostavia turvallisuusmääräyksiä, jotka köyhdyttävät ihmisiä rahasummilla, joiden "takaisin" ansaitsemiseksi he ovat valmiit ottamaan paljon suuremmatkin turvallisuusriskit työssään, autonvalinnassaan tai muussa elämässään. Vain tätä halvemmat turvallisuustoimet ovat järkeviä.
Toiset tutkimukset käyttävät kuluttajadataa, esimerkiksi ihmisten halua maksaa autojen turvallisuustekijöistä, käyttää turvavöitä ja pyöräilykypäriä tai vaihtaa palohälyttimien paristot. Nämäkin perustuvat todellisiin valintoihin mutta data ei ole yhtä objektiivista. Siksi näille ei ole tapana laittaa paljon painoa.
Kolmannet tutkimukset kysyvät ihmisten halua maksaa esitetyistä eririskisistä skenaarioista. Kuitenkin usein se, mitä ihmiset sanovat kyselyissä, on eri asia kuin miten he oikeasti toimivat.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Suomi

Vuonna 2010 ihmiselämän hinta Suomessa oli 1 918 809 euroa Liikenneviraston laskelmien mukaan. Lukema huomioi sekä tuotannolliset menetykset (kuten ihmisen tulot) että inhimillisen hyvinvoinnin menetykset.
Tämä tarkoittaa, että kannattaa tehdä ne ihmishenkiä säästävät toimet, joiden kustannus on alle tuon summan säästettyä ihmishenkeä kohden, mutta ei kalliimpia, jottei toisaalla jäisi halvempia keinoja käyttämättä. Esimerkiksi laskelmien mukaan rattijuoppousvalistamisella yhden liikennekuoleman voi välttää Suomessa 200 000 euron panostuksella, joten siihen kannattaa panostaa. Keskikaiteita rakentamalla sama vaatii 2,3 miljoonaa euroa.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Yhdysvallat

Meta-analyysien meta-analyysin (2021) mukaan elämän tilastollinen hinta on 7 miljoonaa US-dollaria, 90 prosentin luottamusväli 2,4–11,2 miljoonaa dollaria.
Yhdysvalloissa vuonna 2010 ihmishengen hinta oli 6,1 miljoonaa dollaria. Esimerkiksi 2000-luvulla hylättiin suunnitelma pakottaa autonvalmistajat käyttämään vahvempia kattorakenteita, koska sen hyöty olisi ollut liian pieni kustannuksiin nähden, mutta kun ihmishengen hinta nousi, hanke muuttui taas kannattavaksi. Näin elintason noustessa ihmisten kannattaa ottaa käyttöön tehottomammatkin turvallisuusparannukset.
Ensimmäinen laskelma oli vuonna 1967 julkaistussa amerikkalaistutkimuksessa, jossa valkoisen 35-vuotiaan miehen hinta oli 118 787 dollaria mutta luku huomioi vain loppuelämän tulot.
Yhdysvaltain ympäristö-, ruoka- ja lääke- sekä liikennevirastojen luvut ovat 6 - 8 miljoonaa dollaria/elämä.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Elämän hinta vai toimintakykyisen elinvuoden hinta?

Vielä tarkempi mittari tällaisille päätöksille olisi DALY-arvo eli terveen elinvuoden arvo, koska ihminen arvostaa yleensä elämänsä pidentymistä kymmenellä terveellä elinvuodella enemmän kuin viidellä sairaalla elinvuodella, ja jonkin toimen pelastamien ihmishenkien lukumäärä ei erottele näitä toisistaan toisin kuin kyseisen toimen DALY-arvo.
Yleensä yksityiset ja hallitusten terveysvakuutukset pitävät rajanaan 50 000 dollaria / toimintakykyinen elinvuosi (DALY) arvioidessaan, mitkä hoidot terveysvakuutuksen tulisi kattaa, mutta Stefanos Zenios ym. totesivat munuaisdialyysihoidon valintojen arvottavan hinnaksi 129 000 dollaria/DALY.
Osmo Soininvaaran mukaan tällaisia mittareita tarvitaan siihen, että määrärahat saataisiin kohdennettua kaikkein hyödyllisimpiin hoitoihin. Ennalta ehkäisevässä toiminnassa kuten syöpäseulonnoissa kattona on Suomessa 60 000 euroa tervettä elinvuotta kohden.
Kehitysmaiden terveydenhoitoon resurssit ovat niin rajallisia, että monissa maissa voidaan pienelläkin lisäpanostuksella pelastaa asukkaille lisää toimintakykyisiä elinvuosia, esimerkiksi A-vitamiinilisillä 9 dollaria/DALY, akuuttien alahengityselinten tulehdusten hoito 20 dollaria/DALY tai tuhkarokkorokotus 30 dollaria/DALY.
Ihmiset saattavat arvostaa elämän laatua enemmän kuin elämän jatkumista: ainakin joitain vuosia sitten sydämensiirtoleikkauksen riskit vastasivat eliniän lyhenemistä viidellä vuodella mutta silti moni valitsi itselleen leikkauksen.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Elämän hinta vai toimintakykyisen elinvuoden hinta? > Nuoren vai vanhan hoito?

Onnistunut hoito tuottaa yleensä nuorelle enemmän elinvuosia kuin vanhalle. Tällöin terveillä elinvuosilla mitattuna nuorille annettu hoito on arvokkaampaa. Osmo Soininvaaran mukaan jokainen tätä arvostuseroa voi pohtia siitä näkökulmasta, osallistuisiko venäläiseen rulettiin mieluummin 20- vai 70-vuotiaana tai pitävätkö ihmiset koko elämäänsä arvokkaampana kuin sen viimeisiä vuosia.
Elämän hinta rahassa mitattuna > Tulojen vaikutus

Elämän tilastollisen hinnan tulojousto on arviolta 0,5 - 0,6, mikä tarkoittaa, että jos ihmisen tulot lisääntyvät 10 %, hän on valmis maksamaan 5 - 6 % enemmän tietystä turvallisuuslisästä. Elämän tilastollinen hinta laskee iän myötä ja on alhaisempi kehitysmaissa, kuten mainittu tulojousto ennustaakin.
Taloustieteellinen teoria

Tutkimalla sitä, millaista korvausta tai hyötyä vastaan ihmiset ovat valmiit ottamaan riskejä elämässään, tutkijat ovat määrittäneet tilastollisen elämän hinnan. Jos elämän hinta on 2 miljoonaa euroa, se tarkoittaa, että esimerkiksi vasta 2000 euron hinnasta ihminen on valmis ottamaan promillen kuolinriskin. Elämän hinta on marginaalinen suure. Se siis ei tarkoita, että 2 miljoonasta eurosta ihminen suostuisi varmaan kuolemaan, sillä seuraavien 2000 euron hyöty ihmiselle on yleensä pienempi kuin edellisten. Se siis tarkoittaa, että jos tällöin alle 2 miljoonalla eurolla voi vähentää tuhannen ihmisen paikkakunnan kuolleisuutta yhdellä vuodessa, investointi on kannattava.
Taloustieteilijät usein arvioivat elämän tilastollisen hinnan katsomalla, millaista hintaa vastaan ihmiset ottavat vapaaehtoisesti riskejä. Työmarkkinoilla tätä voidaan mitata sillä, miten paljon ylimääräistä palkkaa vastaaviin turvallisempiin töihin verrattuna työnantajat joutuvat maksamaan saadakseen työntekijöitä. Kontrolloimalla mahdollisimman monta muuttujaa tutkijat pyrkivät löytämään regressioanalyysillä vaarallisuuden (esim. työtapaturmakuolleisuus) osuuden palkkaeroihin. Viscusi ja Aldy (2003) ovat tehneet yhteenvedon tällaisista tutkimuksista.
Tällainen ihmisen todellisen käyttäytymisen tutkiminen on yleensä luotettavampaa kuin kyselytutkimus siitä, mitä ihmiset luulisivat tekevänsä. Kyselytutkimuksia vaivaavat vääristymät, niissä ihmisten on todettu arvottavan tavaroita ja palveluita rahassa korkeammalle kuin he tekevät todellisissa valintatilanteissa.
Kissansilmäilmiö

Kissansilmiötä ilmentävä kvartsi
Kissansilmäilmiö on optinen heijastuma, jota esiintyy monissa koru- ja jalokivissä. Ilmiöllä viitataan tapauksiin, jolloin kiviin ilmestyy kuitumaisia kiteitä, sulkeumia tai huokosia, jotka muun muassa hiotussa kivessä näkyvät kissan pupillia muistuttavina juovina. Kissansilmäilmiötä esiintyy etenkin, kun kivi hiotaan pyöreään muotoon. Erityisen tyypillistä kissansilmäilmiö on esimerkiksi tiikerinsilmälle ja krysoberyllille.
Tähti-ilmiöllä kuvataan samantapaisia kiviä, joissa yksittäisen tai yhdensuuntaisten juovien sijaan kiveen muodostuu tähteä muistuttava monisakarainen kuvio.
Will Anderson Jr.

Will Anderson NFL Combine-tapahtumassa vuonna 2023.
William ”Will” Anderson Jr. (s. 2. syyskuuta 2001 Muskegon, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on puolustuksen linjamies. Anderson edustaa NFL-joukkue Houston Texansia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Texans varasi hänet ensimmäisellä kierroksella kolmannella varausvuorolla vuoden 2023 NFL:n varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2023 Anderson teki Texansin kanssa nelivuotisen ja noin 35,212 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Tulokaskaudellaan 2023 Anderson valittiin Pro Bowl-tähdistöotteluun ja palkittiin kauden parhaana tulokaspuolustajana. Anderson on pelannut 29 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 82 taklausta, 41 iskua pelinrakentajaan, 18 pelinrakentajan säkitystä, kolme puolustettua heittoa, yksi aiheutettu rähmäys ja yksi rähmäyksen palautus. Anderson on pelannut neljä NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 11 taklausta, seitsemän iskua pelinrakentajaan, 4,5 pelinrakentajan säkitystä ja kaksi puolustettua heittoa. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Luettelo vuonna 1991 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1991 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.