stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tetratsepaami

| --- | --- |

Tetratsepaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-kloori-5-(1-sykloheksen-1-yyli)-1,3-dihydro-1-metyyli-2H-1,4-bentsodiatsepin-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 10379-14-3
ATC-koodi: M03BX07
PubChem CID: 25215
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H17N2ClO 
Moolimassa: 288,772 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 144 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 3-26 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tetratsepaami eli 7-kloori-5-(1-sykloheksen-1-yyli)-1,3-dihydro-1-metyyli-2H-1,4-bentsodiatsepin-2-oni (markkinoidaan kauppanimillä Clinoxan, Epsipam, Myolastan, Musaril, Relaxam ja Spasmorelaxlähde?) on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään pääasiassa Itävallassa, Ranskassa, Belgiassa, Saksassa ja Espanjassa ahdistuneisuushäiriöiden tai harvemmin masennuksen hoitoon.lähde?
Tetratsepaamia voidaan myös käyttää lihasrelaksanttina.lähde?) Tähän tarkoitukseen käytettäessä annostus aikuisilla on 25–150 mg päivässä, ja voidaan tarvittaessa nostaa 300 mg:n (päivän mittaan useampaan erään jaettuina pienempinä annoksina) joka on lääkkeen maksimiannos. Lääkettä on saatavilla ainoastaan 50 mg vahvuisina tabletteina.lähde?
Tetratsepaamia ei yleensä suositella annettavaksi lapsille, ellei lääkkeen käytölle ole riittävää perustetta.lähde?
100 mg tetratsepaamia vastaa vahvuudeltaan suunnilleen 10 mg:aa diatsepaamia.lähde?
Aiheesta muualla

Finlex: 28.8.2008/543 Valtioneuvoston asetus huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista
PubChem: Tetrazepam (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Tetrazepam (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tetrazepam (englanniksi)
Birminghamin pubipommit

| Birminghamin pubipommit |
| --- | --- |
Paikka:  Birmingham, Iso-Britannia
Kohde:  The Mulberry Bush ja The Tavern in the Town
Ajankohta:  21. marraskuuta 1974  20.17 - 20.27
Iskutyyppi:  Massamurha
Kuolleita:  21
Haavoittuneita:  220
Tekoväline:  Aikapommeja
Birminghamin keskustaa: The Mulberry Bush oli kuvan keskellä pyöreän rakennuksen alla.
Birminghamin pääkatu New Street. Tavern in the Town oli kuvan oikeassa laidassa.
Birminghamin pubipommit olivat kaksi terrori-iskua 21. marraskuuta 1974. Birminghamin keskustassa räjähtäneet pommit surmasivat 21 henkeä ja 220 loukkaantui. Poliisi uskoo, että IRA oli iskujen takana. Iskut tehtiin samana päivänä, kun läheisessä Coventryn kaupungissa surmatun IRA:n jäsenen James McDaden ruumis palautettiin Irlantiin
Iskut kohdistuivat kahteen nuorison suosimaan pubiin, The Tavern in the Town ja the Mulberry Bush.
Kuusi miestä tuomittiin iskuista elinkautiseen vankeuteen, mutta heidät vapautettiin vetoomustuomioistuimen päätöksella 16 vuotta myöhemmin vuonna 1991. Tuomitut Hugh Callaghan, Patrick Joseph Hill, Gerard Hunter, Richard McIlkenny, William Power ja John Walke saivat korvauksia 840 000 punnasta 1,2 miljoonaan puntaan.
John Campbell (jalkapalloilija, 1871)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: John Campbell
Syntymäaika: 12. syyskuuta 1871
Syntymäpaikka: Glasgow, Skotlanti
Kuolinaika: 2. joulukuuta 1947 (76 vuotta)
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1890–1895 | Celtic |  |  |
| 1895–1897 | Aston Villa | 55 | (39) |
| 1897–1903 | Celtic |  |  |
| 1903–1906 | Third Lanark |  |  |
Maajoukkue
| 1893–1903 | Skotlanti | 13 | (5) |

John Campbell (12. syyskuuta 1871 – 2. joulukuuta 1947) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Campbell ura alkoi Celticissä 1890. Hän edusti seuraa viisi vuotta ja voitti Skotlannin cupin 1882 ja mestaruuden 1893 ja 1894. Kesällä 1895 Campbell siirtyi Englannin liigan Aston Villaan. Aston Villa voitti mestaruuden 1896 ja 1897 Campbellin ollessa sarjan paras maalintekijä ensimmäisellä mestaruuskaudella. Elokuussa 1897 Campbell päätti palata takaisin Skotlantiin Celticiin, jossa hän voitti mestaruuden 1898. Vuonna 1903 Campbell siirtyi Third Lanarkiin, jossa hän voitti jälleen Skotlannin mestaruuden 1904. Campbellin ura päättyi 1906. Hän teki uransa aikana 141 maalia 264 ottelussa Skotlannin ja Englannin pääsarjoissa.
Campbell edusti Skotlantia 13 maaottelussa, joissa hän teki viisi maalia.
Campbell kuoli Skotlannissa joulukuussa 1947.
Country

| Country |
| --- | --- |
Alkuperä:  bluegrass, blues, gospel, western swing
Alkuperämaa:  Etelä-Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1920-luku
Tyypillisiä soittimia:  laulu, kitara, rummut, viulu, bassokitara, mandoliini, banjo, kontrabasso, piano, koskettimet, dobro, sähkökitara, steel-kitara, huuliharppu harppu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  country rock, rock and roll, dansband, roots rock, southern rock, heartland rock, tejano, outlaw country, sertanejo, country rap
Countrymusiikkiyhtye Trick Pony esiintymässä vuonna 2005.
Countrymusiikki (usein myös country & western, suomeksi myös kantri) on Yhdysvaltojen eteläosissa syntynyt musiikkityyli, jonka juuret ovat perinteisessä folkmusiikissa, black gospelissa ja bluesissa. Tyypillisiä countryssa käytettäviä soittimia ovat kitara, huuliharppu, dobro, viulu ja steel-kitara. Tunnettuja countryn tyylilajeja ovat esimerkiksi western swing, bluegrass, honky-tonk, nashville-tyyli, bakersfield-tyyli ja outlaw-country. 1970-luvun lopulta alkaen suosioon ovat nousseet myös pop- ja rock-vaikutteita musiikissaan käyttävät countryartistit. Country on nykyään suosituin Yhdysvaltojen radiokanavilla soitettu musiikkityyli.
Historia > Tausta

Countrymusiikin juuret olivat Appalakeilla soitetuissa eurooppalaisperäisissä viulusävelmissä. Countrymusiikki kehittyi hitaasti. Englannista, Ranskasta ja Irlannista saapuneet uudisasukkaat toivat Amerikkaan omat kansanmusiikkiperinteensä, jotka yhdistyivät Amerikassa afrikkalaisten orjien musiikkiperinteisiin, Tin Pan Alley -musiikkiin ja minstrel show -esityksiin. Ensimmäisenä countrylevytyksenä pidetään Fiddlin' John Carsonin kappaletta "The Little Old Log Cabin in the Lane", joka oli myös iso hitti. Radion tulon ja äänitysteknologian kehityksen myötä countrymuusikot pystyivät nauhoittamaan ja myymään musiikkiaan 1920-luvulla, ja tyylin suosio levisi koko maahan. Nimensä countrymusiikki sai vasta 1940-luvulla.
Historia > Tyylien kehitystä

Jimmie Rodgersia on kutsuttu "countryn isäksi". Hänen levytyksensä vuosina 1927–1933 tekivät hänestä countryn ensimmäisen johtavan äänen, ja hänen singlensä "Blue Yodel #1" oli countryn ensimmäinen miljoonan myynyt single. Carter Family aloitti levytysuransa myös 1927, ja se oli countryn ensimmäinen suosittu lauluyhtye. Yhtye jatkoi levyttämistä vaihtuvilla kokoonpanoilla useiden vuosikymmenien ajan.
Western swing -tyyli kehittyi Teksasissa ja Keskilännessä 1920-luvun lopulla, ja tyylin suosio oli huipussaan 1940-luvun alussa. Tyylissä yhdistyivät big bandin pirteä puhallinsoundi ja New Orleansin jazz, blues ja dixieland. Rummut tekivät ensiesiintymisensä western swingissä, ja muita sen käyttämiä soittimia olivat saksofoni, piano ja steel-kitara. Tyylin tunnetuimpia edustajia oli Bob Wills.
Cowboyt nousivat hyvin suosituiksi viihteessä 1930-luvulla. Countrylaulajat huomasivat tulevansa paremmin hyväksytyiksi Etelän ulkopuolella, kun he pukeuituvat cowboyvaatteisiin, kuten isoon stetsoniin. Tunnettuja cowboymusiikin esittäjiä elokuvissa ja televisiossa olivat Gene Autry, Roy Rogers ja Tex Ritter.
Bluegrass on Bill Monroen tunnetuksi tekemä tyyli. Se perustuu vanhaan vuoristoseudun hillbilly-musiikkiin, jonka tausta on Britanniassa ja Länsi-Afrikassa. Monroen yhtyeessä Blue Grass Boys soittaneet Lester Flatt ja Earl Scruggs erkanivat omille menetyksekkäille urilleen 1949.
Honky-tonk on countryn tyylilaji, joka tuli tunnetuksi 1941, kun Ernest Tubb julkaisi kappaleensa "Walking the Floor Over You". Hank Williams oli 1940-luvulla toinen tunnettu honky-tonk-laulaja.
Historia > Grand Ole Opry

Nashvilleläisen radioaseman ylläpitämä elävän musiikin esityspaikka Grand Ole Opry perustettiin vuonna 1925, ja sieltä lähetetyt lauantai-illan konsertit toivat countryn tunnetuksi ja hälvensivät sen junttimaista mainetta. Oprya teki tunnetuksi countryn kuninkaaksikin kutsuttu Roy Acuff, joka esiintyi siellä säännöllisesti vuodesta 1938 lähtien..
Historia > Country & Western

Varsinaisesti country and western -musiikin voidaan katsoa syntyneen 1940-luvulla Tennesseessä, jossa Appalakkien country-boogie ja Teksasin western swing kohtasivat. Country and westernin tunnusmerkkejä ovat alusta saakka olleet Fender Telecaster -sähkökitara ja sen tallamikrofonin tunnusomainen naukuva sointi, rytmikäs 2/4 tai 4/4 -tahtilaji, voimakas basso - joko pystybasso tai bassokitara - sekä laaja akustisten soitinten valikoima. Laulut ovat voimakkaasti melodisia, ja sanoitukset käsittelevät usein työväenluokkaisia aiheita.
Historia > Nashville-tyyli

Nashville-tyylin country on 1950-luvulla kehittynyt countryn sekä big band -jazzin ja swingin sekoitus. Nashville-tyyli toi countryyn runsaat orkesterit siloisen laulun taustalle. Tunnettuja laulajia olivat Eddy Arnold, Jim Reeves ja Jim Ed Brown.
Historia > Bakersfield-tyyli

Bakersfield-tyyli kehittyi 1950-luvun puolivälissä Kalifornian Bakersfieldin honky-tonk-baareissa. Se oli rosoisempaa kuin Nashville-tyyli ja otti vaikutteita rock and rollista ja rockabillysta, kuten äänekkäät kitarat ja rummut. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat Buck Owens, Merle Haggard ja Webb Pierce.
Historia > Country rock

Country rock on 1960-luvun loppupuolella syntynyt rockmusiikin tyyli, jossa rockmuusikot alkoivat käyttää countrymusiikkivaikutteita ja soittivat enimmäkseen akustisesti. Tyylin tunnetuimpia edustajia olivat Bob Dylan, The Byrds, Buffalo Springfield, Neil Young, Linda Ronstadt ja Eagles. Country rockista kehittyi rankempi southern rock, ja osa artisteista siirtyi soft rockiin.
Historia > Outlaw-country

Outlaw-tyyli kehittyi vastavetona Nashvillen periaatteettomuudelle 1970-luvun puolivälissä. Outlaw-laulajat kuten Willie Nelson, Waylon Jennings, Merle Haggard ja David Allan Coe luopuivat puvuistaan, kasvattivat pitkän tukan ja lauloivat mistä huvitti ja miten huvitti. Musiikkiin he hakivat miehekästä katu-uskottavuutta äänen karheudesta. Yhtyeen koko pieneni: mies ja kitara oli jälleen hyvä yhdistelmä. Outlaw-countryn tunnusmerkkejä ovat nopea rytmi, voimakas komppikitara ja hyvin kantaa ottavat tai maanläheiset sanoitukset. Outlaw-countryssa käytetään usein Johnny Cashin kehittämää boom-chika -komppaustyyliä, jossa bassokieliltä soitetaan peukalolla ja etusormella melodiaa ja muilla sormilla yläkieliltä sointuja, usein kaksi sivuiskua per tahti.
Historia > Crossover

1970-luvun lopulla tuli suosituksi country, joka hämärsi rajoja popiin. Elokuva Kaupunkicowboy sekä laulajat kuten Johnny Dee, Dolly Parton ja Mickey Gilley tulivat suosituiksi niin country- kuin poplistoillakin. Muita tämän tyylin kautta suosioon nousseita esiintyjiä olivat Alabama, George Strait, Reba McEntire ja Steve Wariner.
Historia > Nykycountry

Vuodesta 1989 alkaen uudenlaiset countrylaulajat kuten Garth Brooks, Clint Black, Alan Jackson, Travis Tritt ja Dwight Yoakam ovat tuoneet countryyn nuorekkaita rock-vaikutteita.
Garth Brooksin Double Live (1998) oli vuoteen 2014 mennessä Yhdysvaltain kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi, ja Shania Twainin Come On Over (1997) kahdeksanneksi myydyin. Kummallakin laulajalla on monta muutakin yli 10 miljoonaa kappaletta myynyttä albumia.
Country on nykyään suosituin Yhdysvaltojen radiokanavilla soitettu musiikkityyli.
Tunnettuja esiintyjiä

Billboardin (joulukuussa 2015) mukaan kaksikymmentä nykyajan suurinta countryartistia ovat suurimmasta alkaen: Merle Haggard, Johnny Cash, Willie Nelson, Hank Williams, Dolly Parton, George Jones, Waylon Jennings, George Strait, Loretta Lynn, Garth Brooks, Buck Owens, Reba McEntire, Kenny Chesney, Charley Pride, Shania Twain, Conway Twitty, Alabama, Taylor Swift, Tammy Wynette ja Patsy Cline. About.com-sivuston (lokakuussa 2015) kaikkien aikojen top-20:ssä ovat myös Jimmie Rodgers, Bill Monroe, Carter Family, Bob Wills, Kitty Wells, Lefty Frizzell, Ray Price ja Eddy Arnold.
Countryn kunniagalleriaan Nashvillessa on vuodesta 1961 alkaen nimitetty vuosittain kolme artistia.
Country-musiikki Suomessa

On sanottu, että Suomen ensimmäinen country-levytys olisi Tapio Rautavaaran käännösversio Johnny Cashin kappaleesta I Walk the Line, jonka Rautavaara levytti vuonna 1962 nimellä Yölinjalla, joskin hänen tammikuussa 1961 levyttämänsä Kohti Alaska oli myös country-kappale, mutta ei menestynyt yhtä hyvin. Jussi Raittisen mukaan Rautavaara vain mukaili Cashin melodiaa, mutta olennaisesti kyseessä olisi eri melodia. Pitkän kiistelyn jälkeen Teosto kuitenkin merkitsi vuonna 2008 kappaleen Cashin nimiin. Rautavaara levytti vuosina 1960–62 kymmenisen country-kappaletta. Hän levytti vielä vuonna 1970 Cashin legendaarisen kappaleen San Quentin nimellä Kiven sisällä sekä 1976 kappaleen Korttipakka (‘Deck of Cards’), josta tuli yksi hänen tavaramerkeistään.
Tunnettuja suomalaisia kantriartisteja ovat Esa Niemitalo, Jarno Sarjanen, Jukka Raitanen ja Tarja Merivirta, kantriyhtyeitä Country Express, Vanha Isäntä, Freud Marx Engels & Jung ja Huojuva lato. Suomalaisista muusikoista countrya ovat levyttäneet myös Kari Tapio, Matti Esko, J. Karjalainen, Mikko Alatalo ja Jussi Raittinen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Kantri – pohjoista lännenmusaa
Yle Areena: Kantritohtori Teppo Nättilä
Bluesnews.fi/kantripedia: Suomalaisen countrymusiikin tietokanta
Alankomaiden baptistikirkkojen liitto

| Alankomaiden baptistikirkkojen liitto |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Baptistinen
Yhteistyötahoja:  Baptistien maailmanliitto
Toiminta-alue:  Alankomaat
Seurakuntia:  82
Jäseniä:  10 220
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alankomaiden baptistikirkkojen liitto on baptistinen kirkkokunta Alankomaissa. Vuonna 2017 siihen kuului 82 seurakuntaa ja 10 220 jäsentä. Se on Baptistien maailmanliiton jäsen.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut
Hollannin protestanttikirkko

| Protestantse Kerk in Nederland Hollannin protestanttikirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Reformoitu ja Luterilainen
Hallinto:  sekoitus presbyteriaanista ja kongregationaalista
Yhteistyötahoja:  Kirkkojen maailmanneuvosto Reformoitujen kirkkojen maailmanliitto Luterilainen maailmanliitto
Toiminta-alue:  Alankomaat
Perustettu:  2004
Kirkkoon yhdistyneet:  Hollantilainen reformoitu kirkko Reformoidut kirkot Alankomaissa Evankelis-luterilainen kirkko Alankomaiden kuningaskunnassa
Kirkosta irtautuneet:  Palautettu reformoitu kirkko
Seurakuntia:  1 450 (2023)
Jäseniä:  1 430 000 (7,9%) (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hollannin protestanttikirkko (PKN) (holl. Protestantse Kerk in Nederland) on reformoitu kirkkokunta Alankomaissa, joka perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä Nederlandse Hervormde Kerk, Gereformeerde Kerken in Nederland ja Evangelisch-Lutherse Kerk in het Koninkrijk der Nederlanden -kirkkokunnat. Perustamisen aikoihin siihen kuului noin 2 000 seurakuntaa ja 2 300 000 jäsentä. Se on Alankomaiden toiseksi suurin kirkko roomalaiskatolisen kirkon jälkeen.
Aiheesta muualla

Protestant Church in the Netherlands
Christian Krohg

| Christian Krohg |
| --- | --- |
 Nuori Christian Krohg, 1877.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1852 Aker, Norja
Kuollut: 16. lokakuuta 1925 (73 vuotta) Oslo, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija, taidemaalari
Puoliso:  Oda Krohg (vih. 1888)
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christian Krohg (13. elokuuta 1852 Aker, Norja – 16. lokakuuta 1925 Oslo, Norja) oli norjalainen taidemaalari ja kirjailija. Hänen prostituutiota yhteiskunnallisena ilmiönä kuvaava teoksensa Albertine (1886) takavarikoitiin siveettömänä. Krohg oli merkittävä naturalismin tienraivaaja ja kehittäjä.
Valikoituja teoksia

Nukkuva äiti ja lapsi, maalattu vuonna 1883.
Väsynyt .
Olemassaolon kamppailu, maalattu vuosina 1888-89-
Leif Erikson löytää Amerikan, maalattu vuonna 1893.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christian Krohg Wikimedia Commonsissa
Christian Krohg Tietosanakirja (1909)
Christian Krohg, Store norske leksikon (norjaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  KulturNav 2  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Emäjoki

| Emäjoki |
| --- | --- |
 Joki Aittokoskella Suomussalmella
Alkulähde:  Kiantajärvi, Suomussalmi
Laskupaikka:  Iijärvi, Ristijärvi
Maat:  Suomi
Pituus:  65 km
Alkulähteen korkeus:  199,3 m
Emäjoki on Oulujoen vesistön Hyrynsalmen reitin pääjoki Kainuussa. Se alkaa Suomussalmen Kiantajärvestä ja virtaa Hyrynsalmen Hyrynjärven kautta Iijärveen Ristijärvellä. Sieltä joki jatkuu Kiehimänjokena Paltamoon saakka, jossa se laskee Oulujärveen. Jokireitin kokonaispituus on 105 kilometriä, josta varsinaisen Emäjoen osuus on 65 kilometriä.
Emäjoen koskireitti sisälsi ennen joen valjastamista kymmenen koskea, 14 kilometrin matkalla joessa oli pudotusta 40 metriä. Joki oli aiemmin tärkeä uittoväylä. Voimalaitoskäyttöön sen valjasti Oulujoki Osakeyhtiö 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa. Jokeen rakennettiin kolme vesivoimalaa, Kiantajärvestä alkaen Ämmän, Aittokosken ja Seitenoikean voimalaitokset. Kiehimänjoessa reitin alavirralla on lisäksi Leppikosken voimalaitos.
Coldplay

| Coldplay |
| --- | --- |

 Coldplay esiintymässä vuonna 2021.
Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  vaihtoehtorock, poprock, pop
Kotipaikka:   Lontoo, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chris Martin, laulu, piano   Jon Buckland, kitara, taustalaulu   Guy Berryman, basso, lyömäsoittimet   Will Champion, rummut, lyömäsoittimet, piano, kitara, viulu, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Parlophone Records, (UK, Kanada)   Capitol Records, (USA)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Coldplay on vuonna 1997 perustettu brittiläinen poprock-yhtye, jonka juuret ovat Lontoossa, Englannissa. Coldplayn jäsenet ovat laulaja-pianisti Chris Martin, basisti Guy Berryman, kitaristi Jon Buckland ja rumpali Will Champion.
Yhtye sai kunnolla alkunsa vuonna 1998, kun se julkaisi ensimmäisen EP-levynsä viidelläsadalla kopiolla ja sai sitä kautta levytyssopimuksen EMI:n tytäryhtiöltä Parlophonelta. Yhtyeen esikoisalbumi Parachutes julkaistiin vuonna 2000. Toinen albumi A Rush of Blood to the Head (2002) menestyi hyvin. Sen jälkeen ovat ilmestyneet X & Y (2005), Viva la Vida or Death and All His Friends (2008), Mylo Xyloto (2011), Ghost Stories (2014), A Head Full of Dreams (2015), Everyday Life (2019) ja Music of the Spheres (2021).
Coldplay on voittanut lukuisia Grammy- ja Brit-palkintoja. Yhtyeen albumit ovat menestyneet kaupallisesti. Niitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 75 miljoonaa kappaletta.
Lokakuussa 2021 yhtyeen laulaja Chris Martin ilmoitti, että yhtye aikoo lopettaa kolmen seuraavan albumin jälkeen.
Coldplay esiintyi Helsingin olympiastadionilla 27., 28., 30. ja 31. heinäkuuta 2024. Alun perin yhtyeen piti esiintyä vain heinäkuun 28. päivä, mutta suuren kysynnän vuoksi järjestettiin kolme lisäkeikkaa. Coldplayn neljää peräkkäistä keikkaa Helsingissä pidetään historiallisena ja samalla Suomen kaikkien aikojen suurimpana konserttitapahtumana.
Historia > Yhtyeen perustaminen ja ensimmäiset vuodet (1996–1999)

Yhtyeen jäsenet tapasivat University College Londonissa syyskuussa 1996. Sopeutumisviikolla toisensa tavanneet Chris Martin ja Jonny Buckland olivat yhtyeen ensimmäiset jäsenet. He kuluttivat yliopistoaikansa suunnitellen yhtyeen perustamista, ja lopulta muodostivat yhtyeen nimeltä Pectoralz. Kaksikon luokkatoveri Guy Berryman liittyi yhtyeeseen. Vuoteen 1997 mennessä yhtye oli vaihtanut nimensä Starfishiksi ja esiintyi paikallisissa pikkuklubeissa Camdenissa. Martin oli myös värvännyt pitkäaikaisen koulukaverinsa Phil Harveyn, joka opiskeli antiikkia Oxfordin yliopistossa, yhtyeen manageriksi. (Coldplay pitää yhä Harveytä yhtyeen "viidentenä jäsenenä".) Yhtye kasvoi nykyisiin mittoihinsa, kun Will Champion liittyi yhtyeen rumpaliksi. Champion osasi soittaa pianoa, kitaraa, bassoa ja tinapilliä, mutta ei rumpuja. Hän kuitenkin oppi nopeasti soittamaan rumpuja. Yhtye vaihtoi nimensä "Coldplayksi", kun eräs paikallinen opiskelija, Tim Crompton, ehdotti nimeä, jota oli käyttänyt oman yhtyeensä nimenä.
Yhtye julkaisi vuonna 1998 Safety EP:n, jota painettiin 500 kappaletta. Suurin osa levyistä annettiin levy-yhtiöille ja kavereille; vain 50 kopiota jäi myyntiin. Coldplay teki joulukuussa 1998 sopimuksen itsenäisen levy-yhtiön Fierce Panda Recordsin kanssa. Heidän ensimmäinen julkaisunsa oli kolmen kappaleen pituinen Brothers and Sisters EP, joka oli äänitetty nopeasti neljässä päivässä helmikuussa 1999.
Yhtyeen jäsenten valmistuttua yliopistosta Coldplay päätyi levy-yhtiö Parlophonen kanssa viiden albumin levysopimukseen keväällä 1999. Esiinnyttyään Glastonburyn festivaaleilla yhtye meni studioon ja äänitti kolmannen EP:nsä The Blue Roomin. EP:stä tehtiin 5 000 kappaleen painos lokakuussa 1999, ja singleä ”Bigger Stronger” soitettiin BBC Radio 1:llä. The Blue Roomin äänityssessiot olivat äänekkäät ja sekavat. Martin potkaisi Championin ulos yhtyeestä, mutta pyysi tätä myöhemmin takaisin. Syyllisyydentuntojensa takia Martin ajautui ryyppyputkeen. Coldplayn jäsenet sopivat erimielisyytensä ja laativat säännöt pitääkseen yhtyeen koossa. Ensinnäkin, yhtye sopi "kaikki yhden puolesta" -sopimuksen: Coldplay oli demokraattinen ja edut jaettiin tasan kaikkien yhtyeen jäsenien kanssa (yhtye otti mallia U2:sta ja R.E.M:istä). Toiseksi, yhtye erottaisi jäsenen, joka käyttäisi kovia huumeita.
Historia > Parachutes (1999–2001)

Coldplay alkoi työstää debyyttialbumiaan maaliskuussa 1999. Albumi äänitettiin Rockfield-studioilla tuottaja Ken Nelsonin kanssa. Yhtye soitti NME:n Carling-kiertueella, jossa esitellään nousevia yhtyeitä. Coldplay oli julkaissut aikaisemmin kolme EP:tä, eikä yhdeltäkään niistä ollut noussut hittisingleä. Maaliskuussa 2000 julkaistu ”Shiver” olikin yhtyeen ensimmäinen single Britannian singlelistan neljänkymmenen parhaan joukossa. Kappaletta soitettiin myös MTV:llä. Kesäkuu 2000 oli keskeinen hetki Coldplayn historiassa: yhtye oli kiertueella ja esiintyi myös Glastonburyssä, sekä julkaisi läpimurtosinglensä ”Yellow’n”. Se nousi sijalle neljä Britannian singlelistalla ja teki Coldplaystä tunnetun.
Coldplayn ensimmäinen albumi, Parachutes, julkaistiin heinäkuussa 2000. Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle yksi. Kappaleita ”Yellow” ja ”Trouble" soitettiin paljon radioissa sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Parlophone oli ennustanut albumin myyntimääräksi 400 000 kappaletta, mutta jouluun mennessä sitä oli myyty pelkästään Britanniassa jo 1,6 miljoonaa kappaletta. Parachutes oli ehdolla Mercury-musiikkipalkinnon saajaksi syyskuussa 2000.
Menestyttyään Euroopassa, yhtye suuntasi katseensa Pohjois-Amerikkaan. Albumi julkaistiinkin siellä jo marraskuussa 2000. Coldplay lähti kiertueelle Pohjois-Amerikkaan alkuvuodesta 2001. Kiertueen aikana yhtye soitti muun muassa ohjelmissa Saturday Night Live, Late Night with Conan O’Brien ja The Late Show with David Letterman. Yhdysvalloissa Parachutes myi tuplaplatinaa.
Kriitikot ottivat albumin hyvin vastaan, ja se voittikin vuoden 2002 Grammy-palkintogaalassa vuoden vaihtoehtoalbumin palkinnon.