stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
V. A. Korvenkontio

Valio Armas Korvenkontio, sukunimi vuoteen 1906 Brummer (26. helmikuuta 1889 Hämeenlinna – 3. lokakuuta 1944) oli suomalainen filosofian tohtori, lehtori ja Korkeasaaren eläintarhan valvoja ja Helsingin yliopiston eläintieteellisen museon kustos.
Korvenkontion vanhemmat olivat Hämeenlinnan klassillisen lyseon latinan kielen kollega Karl Emil Fabian Brummer (1848–1903) ja Hildur Helena Maria Nordenswan. Korvenkontio pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1907 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1913 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1936. Hän teki opintomatkoja muun muassa paleontologian opiskelua varten Münchenin seudulle Saksaan ja geologian opiskelua varten Krimille.
Korvenkontio oli Pieksämäen yhteiskoulun luonnonhistorian ja maantiedon opettajana 1914–1919. Korvenkontio osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja toimi muun muassa esikunnan jäsenenä. Hän muutti sitten Helsinkiin ja oli useissa pääkaupungin kouluissa muun muassa Helsingin koelyseossa ja Helsingin maanviljelyslyseossa luonnontieteiden ja maantiedon lehtorina. Korvenkontio toimi lisäksi vuodesta 1931 alkaen Korkeasaaren eläintarhan valvojana sekä Helsingin yliopiston eläintieteellisessä museossa amanuenssina 1919–1939 ja vt. kustoksena 1937–1939. Korvenkontio julkaisi teoksia omalta alaltaan sekä kirjoitti eri aikakauslehtiin. Hän oli useiden tieteellisten yhdistysten ja seurojen jäsenenä ja luottamushenkilönä. Korvenkontio tunnettiin suomalaisen turkiseläinten kasvatuksen kannattajana ja hän kuului Suomen Turkiseläinten Kasvattajien Liittoon sen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1928 lähtien. Hän otti osaa Leipzigissa pidettyyn turkisalan kansainväliseen kongressiin. Korvenkontio oli kotiuttamassa piisamimyyrää Suomeen ja suunnitteli majavien istuttamista Suomeen.
Jatkosodan aikana Korvenkontio otti 6. syyskuuta 1941 yhteyttä Päämajaan ja teki aloitteen Leningradin eläintarhan eläinten siirrosta Korkeasaareen niin pian kuin saarrettu kaupunki olisi kukistunut. Hän oli kiinnostunut erityisesti holarktisen alueen eläimistöstä kuten jääkarhusta, mursusta, soopelista, lumileopardista ja siperiantiikeristä sekä Aasian villilampaista ja vuorikauriista. Korvenkontio ehdotti myös että eläimiä olisi voitu esitellä kiertävässä näyttelyssä, jolla olisi kerätty rahaa suomalaisille sotainvalideille ja kaatuneiden omaisille. Vastauskirjeessä Päämaja ei kuitenkaan pitänyt asiaa ajankohtaisena.
Korvenkontio oli naimisissa vuodesta 1914 Inkeri Lahtisen kanssa. Hän kuoli 55-vuotiaana lokakuussa 1944. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. Korvenkontion poika oli Imatran Voima Oy:n varatoimitusjohtaja, diplomi-insinööri Osmo Korvenkontio (s. 1917) ja tytär arkkitehti Marjatta Brummer. Korvenkontion veljiä olivat muotoilija ja taiteellinen johtaja Arttu Brummer, Helsingin sähkölaitoksen toimitusjohtaja Reino Emil Brummer ja vakuutusjohtaja Harri Akseli Parmala, vuoteen 1918 Brummer (1893–1965)
Julkaisuja

Nimellä V. A. Korvenkontio:
Ein Mammutzahn-Fund in Helsingfors. Fennia 35, 9. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1915
Etsittävä imettäväinen - siperialainen maaorava - Eutamias asiaticus Gm; kirj. Viljo Hornborg ja V. A. Korvenkontio. Kuopio 1921
Hammasrakenteeseen perustuva tutkimuskaava kotimaisille arvikoliideille. Tekijä, Kuopio 1921
Suomelle uusi myyrälaji: Arvicola arvalis (Pall.). Tekijä, Kuopio 1921
Piisamimyyrä: katsaus eläimen luonnonhistoriaan ja taloudelliseen merkitykseen sekä koe arvioida sitä: Suomen oloja silmälläpitäen: promemoria Maatalousministerille. Tekijä, Helsinki 1925
Turkiskauppa maailmankaupassa. Eripainos Turkistalous 1929 n:ro 1-2, 3-4, 5, 6, 8, 11, 12. Vammala 1930
T. William Hornaday : Villieläinten luonne, järki ja tavat : omakohtaisia huomioita; suom. Väinö Nyman ; esipuheen kirjoittanut V. A. Korvenkontio. Kirja, Helsinki 1931 (alkuteos The minds and manners of wild animals)
Piisamimyyrän pyynnistä. Eripainos Turkistalous-lehdestä n:ot 6-7, 10-11 ja 12 v. 1932. Helsinki 1933
Korkeasaaren opas; toim. V. A. Korvenkontio ja Lauri Saariaho. Helsinki 1934
Mikroskopische Untersuchungen an Nagerincisiven unter Hinweis auf die Schmelzstruktur der Backenzähne : Histologischphyletische Studie, Helsingin yliopiston väitöskirja. Annales zoologici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo osa 2, no 1. Societas zoologica-botanica Fennica Vanamo, Helsinki 1934
Aiheesta muualla

V. A. Korvenkontio : Korkeasaaren eläintarha syntyi miltei itsestään, Helsingin Sanomat, 26.05.1939, nro 139, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Laajalahti

Laajalahti on seuraavien paikkojen nimi:
Laajalahti, Espoon kaupunginosa
Laajalahti, entinen lentopaikka Kokkolassa
Laajalahti, vesialue Espoon ja Helsingin rajalla
Laajalahti, Lievestuoreenjärven lahti Laukaassa Lievestuoreen taajaman pohjoispuolella
Laajalahti, lampi Suonenjoella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laajalahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tómas Ingi Olrich

| Tómas Ingi Olrich> Islannin opetusministeri |
| --- | --- |
 2. maaliskuuta 2002 – 31. joulukuuta 2003  
Edeltäjä:  Björn Bjarnason
Seuraaja:  Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir
Kansanedustaja
 1991–2003  
Ryhmä/puolue:  Itsenäisyyspuolue
Vaalipiiri:  Norðurland eystra (1991–2003), Norðausturkjördæmi (2003)
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1943 (ikä 81) Akureyri
Kansalaisuus:  Islanti
Tiedot
Puolue:  Itsenäisyyspuolue
Tómas Ingi Olrich (s. 13. helmikuuta 1943) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Islannin opetusministerinä vuosina 2002–2003 ja Islannin Ranskan-suurlähettiläs vuosina 2005–2009.
Tómas syntyi Akureyrissä. Hän opiskeli vuosina 1963–1964 ranskan kieltä ja historiaa Islannin yliopistossa sekä myöhemmin ranskan kieltä ja kirjallisuutta, englannin kieltä sekä maantiedettä Montpellier’n yliopistossa, josta hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi (ransk. licence ès lettres) vuonna 1967 ja modernien humanististen tieteiden maisteriksi (ransk. maître ès lettres modernes) vuonna 1970. Hän toimi Akureyrin lukiossa opettajana vuosina 1970–1991 ja apulaisrehtorina vuosina 1973–1983. Vuosina 1971–1973 hän toimi akureyriläisen hotellin johtajana. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1993–1995 hän toimi ETYJin parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 1998–2002 hän toimi Alþingin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1999–2002 hän toimi Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 2002–2003 hän toimi opetusministerinä.
Vuoden 2003 lopussa Tómas erosi hallituksesta ja Alþingistä ja aloitti seuraavan vuoden lokakuussa Islannin Ranskan-suurlähettiläänä. Hän toimi suurlähettiläänä vuoteen 2009 asti.
Luettelo Hanoi Rocksin jäsenistä

Tässä artikkelissa on Hanoi Rocksin kokoonpanot.
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 1979-1980

Macke Fagerholm (Matti Fagerholm) – Laulu
Nasty McCoy (Jan Stenfors) – Kitara
Stefan Piesnack – Kitara
Peki Sirola – Basso
Nedo Soininen – Rummut
(Kokoonpano ei levyttänyt.)
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 1980 yhtyeen ensimmäisellä singlellä

Michael Monroe (Matti Fagerholm) – Laulu
Nasty Suicide (Jan Stenfors) – Kitara
Andy McCoy (Antti Hulkko) – Kitara
Sam Yaffa (Sami Takamäki) – Basso
Keimo Hirvonen – Rummut[tuuraajana]
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 1980–1982

Michael Monroe (Matti Fagerholm) – Laulu, saksofoni
Andy McCoy (Antti Hulkko) – Kitara
Nasty Suicide (Jan Stenfors) – Kitara
Sam Yaffa (Sami Takamäki) – Basso
Gyp Casino (Jesper Sporre) – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 1982–1984

Michael Monroe (Matti Fagerholm) – Laulu, saksofoni
Andy McCoy (Antti Hulkko) – Kitara
Nasty Suicide (Jan Stenfors) – Kitara
Sam Yaffa (Sami Takamäki) – Basso
Razzle (Nicholas Dingley) – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 29. joulukuuta 1984–4. tammikuuta 1985

Michael Monroe (Matti Fagerholm) – Laulu, saksofoni
Andy McCoy (Antti Hulkko) – Kitara
Nasty Suicide (Jan Stenfors) – Kitara
Sam Yaffa (Sami Takamäki) – Basso
Terry Chimes – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano kevät 1985

Michael Monroe (Matti Fagerholm) – Laulu, saksofoni
Andy McCoy (Antti Hulkko) – Kitara
Nasty Suicide (Jan Stenfors) – Kitara
René Berg – Basso
Terry Chimes – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 2001 (Michael Monroe & Andy McCoy Hanoi Revisited)

Michael Monroe – Laulu
Andy McCoy – Kitara
Mickey Crane – Kitara
Timpa Laine – Basso
Kari "Lacu" Lahtinen – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 2001–2003

Michael Monroe – Laulu
Andy McCoy – Kitara
Costello Hautamäki – Kitara
Timpa Laine – Basso
Kari "Lacu" Lahtinen – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 2004

Michael Monroe – Laulu
Andy McCoy – Kitara
Stevie Klasson – Kitara
Timpa Laine – Basso
Kari "Lacu" Lahtinen – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 2005–2008

Michael Monroe – Laulu
Andy McCoy – Kitara
Conny Bloom – Kitara
Andy "A. C." Christell – Basso
Kari "Lacu" Lahtinen – Rummut
Hanoi Rocksin kokoonpanot > Kokoonpano 2008-2009

Michael Monroe – Laulu
Andy McCoy – Kitara
Conny Bloom – Kitara
Andy "A. C." Christell – Basso
George Atlagic – Rummut
Laajalampi

| Laajalampi |
| --- | --- |
Kaupunki:  Mikkeli
Koordinaatit:  61.6658°N, 27.2613°E
Kaupunginosa nro:  27
Postinumero(t):  50160
Lähialueet:  Kattilansilta, Annila, Tuukkala, Pitkäjärvi
Laajalampi on Mikkelin 27. kaupunginosa. Se on pinta-alaltaan verraten pieni kaupunginosa, joka sijaitsee Mikkelin keskustasta noin 2,5 kilometriä etelään. Laajalammen länsiosa on kerrostaloaluetta, mutta Kaituentien itäpuolella on rivi- ja omakotitaloalue. Laajalammella asuu noin 2 500 ihmistä. Laajalammelta löytyy kaksi kauppaa, nuorisotalo ja hyvät linja-autoyhteydet keskustaan.
Laajalammen kaupunginosa sijaitsee samannimisen lammen länsirannalla. Lammen etelä- ja pohjoispäässä on uimaranta. Laajalammen itäosassa on pieni saari, jossa pesii muun muassa lokkeja.
Käsi

Vasen ja oikea käsi.
Poikkileikkaus ihmisen vasemmanpuoleisesta kädestä.
Käsi (lat. manus) on osalla nisäkkäistä esiintyvä  tarttumiseen ja pitelemiseen erikoistunut yläraajan osa. Käsi sisältää kyynärvarresta poispäin sijaitsevan alueen; ranteen, sormet sekä kämmenen alueen. Yleiskielessä kädellä voidaan tarkoittaa koko yläraajaa: olkavartta, kyynärvartta, rannetta, kämmentä sekä sormia.
Kädelliset ovat yksi merkittävä eliöryhmä, jonka kaikilla jäsenillä on käsi. Kädelliset eivät ole kuitenkaan ainoa ryhmä, vaan monilla puussa elävillä nisäkkäillä kuten vaikkapa oravalla on tarttumiseen erikoistunut raaja.
Kädellisillä on jokaisessa kädessä viisi sormea, joille jokaiselle on annettu oma nimi: peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi. Kädellisten määritelmä on, että niillä on viisi sormea.kenen mukaan? Peukalo koostuu kahdesta luusta, muut sormet kolmesta. Sormien päissä on kynnet.
Ihmisen peukalon sijoittuminen käteen ja sen suuri liikkuvuus mahdollistavat näppärämmät käden toiminnot kuin muilla kädellisillä. Tärkein peukalon tehtävä on mahdollistaa niin kutsuttu opponens-liike, jossa peukalo taipuu koskettamaan muiden sormien päitä. Liikkeen avulla ihmisen kyky tarttua sekä tarkkuutta vaativien tehtävien tekeminen käden avulla paranee.
Ihmisen käden luut

Ihmisen käsi koostuu 27 luusta: kahdeksasta ranneluusta, viidestä kämmenluusta ja 14 sormien luusta. Ranteen luut sijoittuvat kahteen riviin. Kämmenluita on yksi jokaiselle sormelle, ja jokainen niistä niveltyy yhteen sormista. Peukalo koostuu kahdesta sormiluusta, muut sormet kolmesta.
Ranteen luut eli karpaalit järjestyksessä ranteesta päin, pikkusormen puolelta riveittäin:
herneluu (pisiforme)
kolmioluu (triquetrum)
puolikuuluu (lunatum)
veneluu (scaphoideum)
hakaluu (hamatum)
iso ranneluu (capitatum)
pieni monikulmaluu (trapezoideum)
iso monikulmaluu (trapezium)
Otteet

Käden erilaisia otteita on useita, mutta otteiden päätyyppejä ovat voimaote ja täsmäote. Ote riippuu kohteen suuruudesta, muodosta, pinnasta, lämpötilasta, painosta ja tilanteen erityistekijöitä. Täsmäotteessa käytetään huolellisuutta. Siinä peukalonpää asettuu vastakkain vähintään etusormenpään kanssa. Peukaloa vastaan voivat tarvittaessa asettua myös muut sormet. Voimaotetta käytetään vahvuutta kysyvissä tilanteissa. Siinä sormet puristuvat kohteen ympärille ja painavat sen kämmenpohjaa ja eminenssejä vasten. Peukalo voi vielä lukita otteen. Täsmäotteessa käytetään käden alueella olevia intrinsisiä lihaksia, ja voimaotteessa korostuu käsivarren ekstrinsisten lihasten työ.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käsi Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Käsi Wikisitaateissa
Käden harjoitusohjeet
Sormiluut -kärkijäsen  Sormiluut -keskijäsen  Sormiluut -tyvijäsen  Kämmenluut  Ranneluut
Käsi, Paolo Monti.
Ulf Söderblom

Ulf Söderblom (oikealla) vuonna 1972.
Ulf Arne Söderblom (5. helmikuuta 1930 Turku – 4. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari. Hän opiskeli muun muassa Wienin musiikkiakatemiassa.
Söderblom toimi vuosina 1957−1993 Suomen Kansallisoopperan kapellimestarina, näistä kaksikymmentä viimeistä hän oli ylikapellimestari. Sinä aikana hän johti lähes kaksituhatta ooppera- ja balettiesitystä. Ulf Söderblom vaikutti huomattavan paljon suomalaisen oopperan kehitykseen. Hänen johtamiaan kantaesityksiä ovat muun muassa suomalaisen oopperan kukoistuskauden 1975 aloittaneet Ratsumies ja Viimeiset kiusaukset. Hän toi esiin myös vanhempia suomalaisia oopperoita levyttämällä muun muassa Fredrik Paciuksen Kaarle-kuninkaan metsästyksen, Selim Palmgrenin Daniel Hjortin ja Erkki Melartinin Ainon.
Söderblom sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1973, Madetoja-palkinnon 1993 ja Pacius-palkinnon.
Ulf Söderblomin pojista Jan Söderblom on kapellimestari ja Erik Söderblom teatteriohjaaja.
Aiheesta muualla

Dahlström, Fabian: / Söderblom, Ulf (1930–2016). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  23.3.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Tyttö joka muuttui lasiksi

| Tyttö joka muuttui lasiksi> The Girl with Glass Feet |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ali Shaw
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Kustantaja:  Atlantic Books
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  304
ISBN:  978-1-84354-918-5
Suomennos
Suomentaja:  Taina Wallin
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  394
ISBN:  978-951-796-686-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyttö joka muuttui lasiksi (engl. The Girl with Glass Feet) on brittiläisen Ali Shawn vuonna 2009 ilmestynyt romaani.
Vastaanotto

Tähtivaeltajan Tiina Raevaaran mukaan surullinen ja kaunis tarina on kiehtova. Kertomus on kuvallisesti varsin onnistunut. Shaw kerää tekstiinsä toistuvia, merkityksiä kokoavia aineksia. Näitä ovat näkeminen sekä siihen liittyvä valoisuus tai valottomuus, kosketus ja muuttuminen. Teos on ennen kaikkea rakkaustarina, ja tähän liittyvät sen suurimmat kömpelyydet. Päähenkilön tekemisiä vatvotaan liikaa ja tunteita paisutellaan. Osa kirjan aineksista tuntuu ylimääräisiltä. Teos oli Tähtifantasia-palkinnon ehdokkaana 2012.
Aiheesta muualla

The Girl with Glass Feet. The New Yorker 8.2.2010. (englanniksi)
Michael Leonard: The Girl with Glass Feet. Curled Up With A Good Book 2010. (englanniksi)
Seija Vilén: Utuinen, estoinen rakkaus. Kiiltomato.net 30.4.2011.
Virpi Alanen: Lumimaisemien yksinäiset. Illuusio 2011.
Uladzimir Tšapelin

| Uladzimir Tšapelin Уладзімір Чапелін Владимир Чепелин |
| --- | --- |
 Uladzimir Tšapelin vuonna 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Uladzimir Vitalevitš Tšapelin
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Mogiljov, Neuvostoliitto (nykyään Mahiljou, Valko-Venäjä)
Uran tiedot
Pituus:  170 cm
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2010–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 2. joulukuuta 2016 
Uladzimir Vitalevitš Tšapelin (valkoven. Уладзі́мір Віта́левіч Чапе́лін, latinal. Uładzimir Vitalevič Čapielin, ven. Влади́мир Вита́льевич Чепе́лин, Vladimir Vitaljevitš Tšepelin, s. 15. heinäkuuta 1988 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen ampumahiihtäjä.
Tšapelin debytoi ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2010–2011 Anterselvan normaalimatkan kilpailussa. Hän oli 25:s ja saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tšapelinin paras sijoitus maailmancupin osakilpailuissa on kolmas sija, jonka hän saavutti normaalimatkalla Östersundin osakilpailussa kaudella 2016–2017.
Tšapelin kilpaili sekä Sotšin 2014 että Pyeongchangin olympialaisissa 2018 viidellä matkalla ollen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan Sotšin sprintissä 29:s. Pyeongchangin sekaviestissä Valko-Venäjä oli viides. MM-kilpailuihin Tšapelin on osallistunut vuosina 2011, 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019. Kontiolahdella 2015 hän oli neljäs sekaviestissä, Oslossa 2016 kolmastoista pikakilpailussa ja yhteislähdössä sekä Östersundissa 2019 viidestoista yhteislähdössä. Vuonna 2009 Tšapelin voitti pronssia nuorten MM-viestistä Canmoressa.
Kulkuri (kirjasarja)

Kulkuri on WSOY:n julkaisema peruskoulun äidinkielen opiskeluun suunnattu kirjasarja. Kirjasarja on tarkoitettu 3–6-luokkalaisille. Sarjaan kuuluu tekstikirjoja ja tehtäväkirjoja. Tehtäväkirja on nimeltään Kynäkulkuri.
Kirjasarjan päähenkilöt ovat Tuomas, Linda, Sanni, Mikko, Penni-koira ja Armas. He seikkailevat useassa eri paikassa. Kirjoissa ratkotaan myös erilaisia arvoituksia.
Uladzimir Sasimovitš

| Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Miesten yleisurheilu> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1991 | Keihäänheitto |  |
| Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1986 | Keihäänheitto |  |
Uladzimir Mikalaevitš Sasimovitš (valkoven. Уладзімір Мікалаевіч Сасімовіч, ven. Владимир Николаевич Сасимович; s. 14. syyskuuta 1968) on valkovenäläinen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti uransa alkuaikoina Neuvostoliittoa.
Sasimovitš sai kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1986 tuloksellaan 78,84 ja voitti toiseksi sijoittuneen brittiläisen Mark Robersonin yli neljällä metrillä. Hän voitti seuraavana vuonna hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa. Sasimovitš voitti pronssia Tokion MM-kisoista 1991 heitettyään 87,04 metriä. Hän oli vuoden 1993 MM-kilpailuissa seitsemäs, mutta karsiutui Göteborgin kisoissa 1995.
Sasimovitš osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996, jossa hän jäi karsinnassa ilman tulosta eikä päässyt finaaliin. Hän karsiutui myös MM-kisoissa 1997 ja 1999 sekä Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa Sasimovitš oli karsinnan 24. tuloksellaan 78,04. Hän sai vuonna 2004 kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni stanozololin käytöstä.
Sasimovitšin ennätys on 87,40 metriä, jonka hän heitti Kuortaneella vuonna 1995. Kyseinen tulos on myös Valko-Venäjän ennätys.
Uladzislau Hantšarou

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Uladzislau Hantšarou |  Uladzislau Hantšarou |  Uladzislau Hantšarou |  |
Maa:  Valko-Venäjä
Miesten trampoliinivoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | yksilökilpailu |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Hopeaa | Daytona Beach 2014 | parikilpailu |  |
|  Hopeaa | Odense 2015 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | Odense 2015 | parikilpailu |  |
|  Pronssia | Odense 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Daytona Beach 2014 | yksilökilpailu |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | parikilpailu |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Guimarães 2014 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Guimarães 2014 | joukkuekilpailu |  |
Uladzislau Alehavitš Hantšarou (valkoven. Уладзісла́ў Але́гавіч Ганчаро́ў, latinal. Uładzisłaŭ Alehavič Hančaroŭ, ven. Владисла́в Оле́гович Гончаро́в, Vladislav Olegovitš Gontšarov, s. 2. joulukuuta 1995 Vitsebsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen trampoliinivoimistelun olympiavoittaja ja Euroopan-mestari. 173 senttimetriä pitkä ja 66 kilogrammaa painava Hantšarou edustaa Sdušor Vitsebskiä ja hänen valmentajanaan toimii Olga Vlasova.
Hantšarou saavutti olympiakultaa trampoliinivoimistelusta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. MM-kilpailuista hänellä on kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Hantšarou saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisesta kilpailusta että parikilpailusta. EM-kilpailuista hänellä on yksi kulta ja yksi pronssi.
Kristinusko Espanjassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Espanjassa. Espanjan suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 58,2 prosenttia väestöstä.
Historia

Espanjan alue kristillistettiin 200-luvulta lähtien ja Visigootit asettuivat Iberian niemimaalle 500-luvulla. Visigootit kääntyivät katolilaisuuteen, kun kuningas Rekkared I Sevillan piispa Leanderin johdattamana omaksui Khalkedonin uskontunnustuksen. Arabit jatkoivat hyökkäyksiään länteen Espanjan kautta. Frankkikuningas Kaarle Martel pysäytti arabit Poitiersissa 732 ja arabien oli tyydyttävä Iberan niemimaahan. Arabit asuttivat eteläisestä Espanjaa aina vuoteen 1492, jolloin heidät karkotettiin. Espanja oli merkittävä valta 1400–1600–luvuilla.
Historia > Vastauskonpuhdistus

Habsburgien politiikan ja sotilaallisen voiman vuoksi uskonpuhdistus ei saanut jalansijaa Espanjassa. Maasta tuli katolisen vastanuskonpuhdistuksen keskus ja liikkeen tärkeimpien edustajien kotimaa. Espanjan inkvisitio vainosi ja tappoi tuhansia protestantteja, juutalaisia ja muslimeja. Ignatius Loyola oli jesuiittaveljestön perustaja, Ávilan Teresa aktiivisen karmeliittojen sääntökunnan reformoija, Ristin Johannes taas mystikko ja runoilija.
Espanja menetti kaikki siirtokuntansa 1800-luvulla.
Historia > Espanjan sisällissota

Vuosien 1936–1939 sisällissota ajoi maan Francon fasistiseen hallintoon. Espanjassa katolinen kirkko oli tuolloin valtionkirkko ja muita uskonnollisia ryhmiä syrjittiin, mukaan lukien pieniä protestanttisia ja episkopaalisia kirkkoja, jotka olivat syntyneet 1800-luvulla.
Sisällisosodan alkuaikoina surmattiin paljon munkkeja, nunnia ja pappeja. Voimakkaassa anarkistisessa liikkeessä ja espanjalaisessa yhteiskunnassa levisi laajasti vihamielisyyttä kirkkoa kohtaan. Osansa espanjaan vaikutti myös Neuvostoliiton ja Meksikon esikuvat. Kirkko ei ollut myöskään kyennyt ottamaan huomioon perusteellisia yhteiskunnallisia muutoksia, joita oli pantu toimeen Espanjassa.
Francon hallitus vaati vielä myöhemmin joidenkin yhteiskunnan ja kirkon laitosten ylläopitämistä, vaikka ne olivat jo osoittautuneet aikansa eläneiksi.
Uusista evankelisista ryhmistä suurimmat ovat helluntailainen Filadelfia-kirkko, adventistit, helluntailainen Assemblies of God ja muut helluntailaisryhmät.