stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Roundhouse Tapes

| The Roundhouse Tapes Opeth |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 9. marraskuuta 2006 Camden Roundhousessa, Lontoossa, Britanniassa
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2007 (Eurooppa, Australia)   20. marraskuuta 2007 (Muualla)   10. marraskuuta 2008 (DVD)
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 96.12
 Levy-yhtiö: Peaceville
Listasijoitukset
  1. (DVD)
Opethin muut julkaisut
| Ghost Reveries 2005 | The Roundhouse Tapes 2007 | Watershed 2008 |
The Roundhouse Tapes on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. DVD-versio julkaistiin lähes vuotta myöhemmin talvella 2008.
Albumi on Opethin viimeinen julkaisu, jolla esiintyy yhtyeestä vuonna 2007 eronnut kitaristi Peter Lindgren. Sitä vastoin albumi on ensimmäinen, jolla vuonna 2006 eronneen rumpali Martin Lopezin korvannut Martin Axenrot soittaa.
Albumi on äänitetty ja kuvattu Lontoossa Camdenin Roundhousessa 9. marraskuuta 2006. Albumi sisältää kappaleita lähes koko yhtyeen tuotannosta, albumeilta Ghost Reveries (2005), Damnation (2003), Blackwater Park (2001), Still Life (1999), My Arms, Your Hearse (1998), Morningrise (1996) ja Orchid (1995).
Albumin nimi viittaa livetaltioinnin esiintymispaikan lisäksi myös The Soundhouse Tapesiin, heavy metal -yhtye Iron Maidenin ensimmäiseen viralliseen äänitteeseen vuodelta 1979.
Kappaleet

When – 10.28
Ghost of Perdition – 10.57
Under the Weeping Moon – 10.28
Bleak – 8.39
Face of Melinda – 9.58
The Night and the Silent Water – 10.29
Windowpane – 8.01
Blackwater Park – 18.59
Demon of the Fall – 8.13
Kappaleet > DVD

When – 10.28
Ghost of Perdition – 10.57
Under the Weeping Moon – 10.28
Bleak – 8.39
Face of Melinda – 9.58
The Night and the Silent Water – 10.29
Windowpane – 8.01
Blackwater Park – 19.00
Demon of the Fall – 8.14
Kokoonpano

Mikael Åkerfeldt − kitara, laulu, tuottaja
Peter Lindgren − kitara
Martín Méndez − basso
Martin Axenrot − rummut
Per Wiberg − koskettimet, taustalaulu
+
Jens Bogren − miksaaja
Arvostelut

About.com:
Allmusic:
Alternative Press:
Desibeli.net:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

The Roundhouse Tapes Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Roundhouse Tapes Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Take Me for What I’m Worth

| Take Me for What I’m Worth The Searchers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: joulukuu 1965
 Tyylilaji: rock, pop, folk
 Kesto: 30.32 (UK)
 Levy-yhtiö:  Pye Records    Kapp Records
Muut kannet
   Yhdysvaltain-painos
The Searchersin muut studioalbumit
| The Searchers No. 4 1965 | Take Me for What I’m Worth 1965 | Second Take 1972 |
Take Me for What I’m Worth on brittiläisen The Searchers -yhtyeen joulukuussa 1965 julkaistu viides studioalbumi, joka sisältää rockia, poppia ja folkia. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin erilaisella kappalelistalla. Albumi ei saavuttanut listasijoituksia kummassakaan valtiossa. Take Me for What I’m Worthin jälkeen Searchersilta ei ilmestynyt uutta studioalbumia seitsemään vuoteen.
Kappaleet > Britannian-versio

A-puoli
I’m Ready – 1.54 (säv. Al Lewis, Fats Domino, Sylvester Bradford)
I’ll Be Doggone – 2.53 (säv. Marvin Tarplin, Smokey Robinson, Warren Moore)
Does She Really Care for Me? – 2.05 (säv. Fred Anisfield, Larry Weiss)
It’s Time – 2.36 (säv. John McNally)
Too Many Miles – 2.08 (säv. Chris Curtis, Frank Allen, John McNally, Mike Pender)
You Can’t Lie to a Liar – 2.23 (säv. Frank Churchill, Lionel Hampton)
B-puoli
Don’t You Know Why? – 2.40 (säv. John McNally)
I’m Your Loving Man – 1.59 (säv. Chris Curtis, Mike Pender)
Each Time – 2.47 (säv. Jackie DeShannon)
Be My Baby – 3.18 (säv. Phil Spector, Ellie Greenwich, Jeff Barry)
Four Strong Winds – 3.07 (säv. Ian Tyson)
Take Me for What I’m Worth – 2.42 (säv. P.F. Sloan)
Kappaleet > Yhdysvaltain-versio

A-puoli
Take Me for What I’m Worth – 2.40 (säv. P.F. Sloan)
I’m Never Coming Back – 1.58 (säv. Chris Curtis, Mike Pender)
Too Many Miles – 2.07 (säv. Chris Curtis, Frank Allen, John McNally, Mike Pender)
It’s Time – 2.36 (säv. John McNally)
So Far Away – 1.59 (säv. Chris Curtis, Mike Pender)
You Can’t Lie to a Liar – 2.20 (säv. Frank Churchill, Lionel Hampton)
B-puoli
Don’t You Know Why? – 2.36 (säv. John McNally)
Each Time – 2.46 (säv. Jackie DeShannon)
He’s Got No Love – 2.38 (säv. Chris Curtis, Mike Pender)
I’ll Be Doggone – 2.52 (säv. Marvin Tarplin, Smokey Robinson, Warren Moore)
I’m Your Loving Man – 1.57 (säv. Chris Curtis, Mike Pender)
When I Get Home – 2.09 (säv. Bobby Darin, Russell Alquist)
Kokoonpano

Chris Curtis – rummut, laulu
John McNally – kitara, laulu
Mike Pender – kitara, laulu
Frank Allen – basso
Savage

Savage voi tarkoittaa seuraavia asioita tai henkilöitä:
Henkilöitä > Kirjailijoita

Mildred Savage (1919–2011), yhdysvaltalainen kirjailija
Richard Savage (noin 1697–1743), englantilainen runoilija
Richard Henry Savage (1846–1903), yhdysvaltalainen upseeri ja kirjailija
Henkilöitä > Muusikoita

Savage, oik. Demetrius Savello (s. 1981), uusiseelantilainen rap-muusikko
21 Savage, oik. Shayaa Bin Abraham-Joseph (s. 1992), yhdysvaltalainen rap-artisti
Clark Savage, The Mentors -yhtyeen entinen rumpali
Rick Savage (s. 1960), englantilainen Def Leppardin basisti
Henkilöitä > Näyttelijöitä

Adam Savage (s. 1967), yhdysvaltalainen elokuvatoimittaja ja -juontaja
Ben Savage (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Fred Savage (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
John Savage (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä
Henkilöitä > Poliitikkoja

Gus Savage (1925–2015), yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko
John Savage, (1814–1883), irlantilainen poliitikko, Belfastin pormestari 1872
Michael Joseph Savage (1872–1940), uusiseelantilainen poliitikko, pääministeri 1935–1940
Richard Akinwande Savage (1874–1935), nigerialainen lääkäri, journalisti ja poliitikko
Henkilöitä > Urheilijoita

Brian Savage (s. 1971), kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija
Demba Savage (s. 1988), gambialainen jalkapalloilija
Joseph Savage (1879–1956), yhdysvaltalainen taitoluistelija, rullaluistelija ja urheilujärjestötoimija
Justin Savage, jks (s. 1994), australialainen Counter-Strike: Global Offensive -pelaaja
Paul Savage (s. 1947), kanadalainen curlingin pelaaja
Randy Savage (1952–2011), yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä
Richard Savage (s. 1955), englantilainen kriketinpelaaja
Robbie Savage (s. 1974), walesilainen jalkapalloilija
Henkilöitä > Televisiotuottajia

Stephanie Savage (s. 1969), kanadalainen tuottaja ja käsikirjoittaja
Henkilöitä > Tieteilijöitä

Mike Savage (s. 1959), brittiläinen sosiologi ja professori
Sue Savage-Rumbaugh (s. 1946), yhdysvaltalainen kädellisten tutkija
Henkilöitä > Muita

Augusta Savage (1892–1962), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä
Richard Gabriel Akinwande Savage (1903–1993), lääkäri, sotilas
Kaupunkeja

Savage, kaupunki Minnesotassa, Yhdysvalloissa
Savage, kaupunki Marylandissa, Yhdysvalloissa
Laivoja

HMS Savage, Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä 1910-1921
HMS Savage (G20), Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä 1941-1962
Musiikkialbumeita

Savage, Eurythmicsin albumi (1987)
Savage, Aespan albumi (2021)
Godless Savage Garden, Dimmu Borgirin kokoelma-albumi (1998)
Noble Savage, Virgin Steele -yhtyeen albumi (1985)
Savage Amusement, Scorpions-yhtyeen albumi (1988)
Savage Poetry, Edguy-yhtyeen debyyttialbumi (s. 1995)
Tekniikkaa

Savage Arms, yhdysvaltalainen asevalmistaja
Savage M1907, puoliautomaattinen taskupistooli
SS-13 Savage, neuvostoliittolaisvalmisteinen ohjus
Suzuki Savage, custom-moottoripyörä
Yhtyeitä

Savage Garden, australialainen pop-yhtye
Kirjoja

Richard Savage (1842), Charles Whiteheadin romaani
Tina Nedergaard

| Tina Nedergaard> Tanskan opetusministeri |
| --- | --- |
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 23. helmikuuta 2010 – 8. marraskuuta 2011  
Edeltäjä:  Bertel Haarder
Seuraaja:  Troels Lund Poulsen
Kansankäräjäedustaja
 2001–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Aarhus, Tanska
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  Aarhusin yliopisto
Tina Nedergaard (s. 28. maaliskuuta 1969 Aarhus) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2001–2015 ja toiminut Tanskan opetusministerinä vuosina 2010–2011.
Aiheesta muualla

Tina Nedergaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Titan (Septicfleshin albumi)

| Titan Septicflesh |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2014
 Kesto: 45.24
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Listasijoitukset
  37.
Septicfleshin muut julkaisut
| A Great Mass 2011 | Titan 2014 | Codex Omega 2017 |
Titan on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 20. kesäkuuta 2014.
Kappaleet

War in Heaven – 5.39
Burn – 3.17
Order of Dracul – 3.34
Prototype – 5.36
Dogma – 4.04
Prometheus – 6.35
Titan – 3.54
Confessions of a Serial Killer – 4.51
Ground Zero – 3.55
The First Immortal – 3.56
Arvostelut

Imperiumi: 5½/10
Kaaoszine: 9-/10
Aiheesta muualla

Titan (Septicfleshin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Titan (Septicfleshin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tina Morpurgo

Tina Morpurgo (6. maaliskuuta 1907 Split, Itävalta-Unkari – 1. kesäkuuta 1944 Banjican keskitysleiri, Itsenäinen Kroatian valtio) oli juutalaistaustainen kroatialainen taidemaalari.
Elämänvaiheita

Morpurgon suku oli lähtöisin Saksasta, Marburgin kaupungista. Splitissä se oli noussut huomattavaan asemaan. Suvusta oli noussut runoilija ja julkisen kirjaston perustaja sekä pankkiiri.
Koulunsa lopetettuaan Morpurgo omistautui maalaustaiteelle ja piti ensimmäisen näyttelyn vuonna 1932. Hän suunnitteli maalaustaiteen opintoja Saksassa, mutta talouskriisi ja kansallissosialistien valtaannousu estivät aikeen. Morpurgo pysytteli kotikaupungissaan ja vähitellen luopui taiteesta. Vuonna 1943 hänet kuljetettiin vanhempineen Banjican keskitysleirille. Eräissä papereissa on virheellinen tieto Jasenovacin keskitysleirille joutumisesta. Hänen maalauksensa pelastuivat ystävien ja eloonjääneiden sukulaisten avulla. Niitä oli esillä näyttelyissä 1974 ja 1975.
Käännös suomeksi
Toivo Haapala

Toivo Kalevi Haapala (5. kesäkuuta 1941 Keuruu – 12. lokakuuta 2020 Jyväskylä) oli suomalainen helluntailiikkeen vaikuttaja ja kristillinen kirjailija. Haapala oli Seinäjoen helluntaiseurakunnan johtaja vuosina 1979–1985 ja Jyväskylän helluntaiseurakunnan johtaja vuodesta 1985 vuoteen 2005, jolloin hän jäi eläkkeelle. Haapala oli naimisissa, ja hänellä on seitsemän lasta. Haapalan veli Onni Haapala oli Kuopion helluntaiseurakunnan johtaja.
Teoksia

Askel uuteen elämään (1997)
Kaskuja Herran huoneesta (2004)
Kaskuja Herran huoneesta ja vähän muualtakin (2006)
Miksi kasteelle? (2006)
Helluntai-Toivo (2008)
Siksi uskon (2010)
Aiheesta muualla

Asikainen, Mirjami: Helluntai-Toivo - Toivo Haapala. Keskisuomalainen.  16.10.2008. Arkistoitu 29.4.2013.
The Specials

| The Specials |
| --- | --- |
 The Specials esiintymässä Chicagossa vuonna 2013.
Tiedot
Toiminnassa:  1977–1984, 1993, 1996–2001, 2008–
Tyylilaji:  uusi aalto, ska, reggae
Kotipaikka:  Coventry, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Lynval Golding Horace Panter Terry Hall Nikolai Torp Larsen Steve Cradock Tim Smart Pablo Mendelssohn Kenrick Rowe
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Specials on Coventryssa vuonna 1977 perustettu brittiläinen uuden aallon ska-yhtye. Yhtye oli yhdessä muun muassa Madnessin ja Bad Mannersin kanssa osa levy-yhtiönsä mukaan 2 Toneksi kutsuttua musiikkigenreä. Osa yhtyeen levyistä on julkaistu nimellä The Special AKA.
Yhtyeellä oli kaksi Britannian singlelistaykköstä (”Too Much Too Young” vuonna 1979 ja ”Ghost Town” vuonna 1981), ja sen musiikkia kuultiin useissa elokuvissa.
Historia

The Specialsin perustivat vuonna 1977 Jerry Dammers (koskettimet), Lynval Golding (kitara), Horace Panter (basso), Silverton Hutchinson (rummut) ja Tim Strickland (laulu). Yhtye tunnettiin aluksi nimellä ”The Automatics”. Yhtye esiintyi coventrylaisissa klubeissa esittäen punkin ja reggae-musiikin sekoitusta.
Pian laulusolistiksi vaihtui Terry Hall (ex-Squad) ja toiseksi kitaristiksi tuli Roddy Byers (ex-The Wild Boys). Yhtyeen nimi vaihtui ensin ”The Coventry Automaticsiksi”, pian sen jälkeen ”The Special AKA The Coventry Automaticsiksi” ja sitten ”The Special AKA:ksi”. Yhtye esiintyi The Clashin lämmittelijänä kesällä 1978, mutta ei saavuttanut reggae-vaikutteisella musiikillaan kovin hyvää vastaanottoa punk-yleisössä. Entinen roudari Neville Staple liittyi myös yhtyeeseen laulajaksi ja soittamaan perkussioita. Yhtyettä manageroi The Clashin manageri Bernie Rhodes, joka laittoi heidät kuudeksi kuukaudeksi harjoittelemaan ja sitten lähetti yhtyeen Ranskaan saamaan kokemusta.
Yhtyeen ensimmäiselle singlellä ”Gangsters” rumpuja soitti John ”Brad” Bradbury. Omakustannesingleä varten perustettiin levy-yhtiö ”2 Tone”, jonka levityksestä vastasi Rough Trade. Single keräsi hyvin huomiota, ja The Specials solmi levytyssopimuksen Chrysalis Recordsin kanssa. ”Gangstersia” painettiin lisää, ja se nousi brittilistan kuudenneksi. Yhtye pääsi esiintymään Top of the Pops -ohjelmassa.
The Special AKA muutti nimensä The Specialsiksi, ja yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Specials vuonna 1979. Levyn tuotti Elvis Costello. Debyyttialbumi nousi listaneloseksi. The Specialsin julkinen imago oli mod/rude boy/skinhead-henkinen, johon kuului kaksivärinen pukeutuminen ja vaikutteita 1960-luvun nuorisomuodista.
Vuonna 1980 yhtyeen viiden kappaleen live-EP ”Too Much Too Young” oli ykkösenä Britannian singlelistalla ja yhtyeen nimenä oli jälleen The Special AKA. Kakkosalbumi More Specials (1980) julkaistiin jälleen The Specials-nimellä. Se nousi albumilistan viidenneksi. Seuraavan vuoden ”Ghost Town” ei ollut albumilla, se nousi listakärkeen. Pian tämän jälkeen Neville Staple, Terry Hall ja Lynval Golding jättivät yhtyeen ja perustivat Fun Boy Threen. Dammers muutti yhtyeen kokoonpanoa, ja siihen liittyivät laulajat Stan Campbell ja Rhoda Dakar. Nimeksi vaihtui jälleen The Special AKA. Uudella kokoonpanolla julkaistiin albumi In the Studio vuonna 1984. Albumi ei menestynyt kaupallisesti kovin hyvin, mutta kappaleista ”Racist Friend” ja ”Nelson Mandela” tuli hittejä. Jälkimmäinen (tunnettu myös nimellä ”Free Nelson Mandela”) nosti Nelson Mandelan kuuluisuuteen Isossa-Britanniassa, ja siitä tuli suosittu apartheidin vastaisessa liikkeessä. Tämän jälkeen Dammers hajotti yhtyeen ja siirtyi mukaan politiikkaan.
Historia > Myöhemmät vaiheet

1990-luvun alussa The Beat ja The Specials -yhtyeiden jäsenet muodostivat yhteisen yhtyeen Special Beatin. Se on tehnyt kiertueita ja julkaissut liveäänitteitä. Vuonna 1996 ska nousi suosioon Pohjois-Amerikan radiossa ja Music TV:ssä ja useat The Specials muusikoista kokoontuivat yhteen ja julkaisivat albumin Today’s Specials. Se on studioalbumi, jolla on pääosin reggae ja ska-covereita. Sitä seurasi vuoden 1998 Guilty ’Til Proved Innocent, jolla vierailivat laulajina Rancidin Tim Armstrong ja Lars Frederiksen. Molempiin albumeihin liittyi kiertueet. Niillä kuten levyilläkään eivät Hall ja Dammers olleet kuitenkaan mukana.
Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Vuonna 2007 Hall ja Goldings esiintyivät kaksilla festivaaleilla yhdessä ensi kertaa 24 vuoteen esittäen The Specialsin kappaleita. Sen jälkeen yhtye on viime vuosina kiertänyt Euroopassa ja muualla maailmalla.
Terry Hall kuoli 18. joulukuuta 2022 lyhyen sairauden jälkeen 63-vuotiaana.
Alkuperäinen kokoonpano

Terry Hall – laulu
Lynval Golding – laulu, rytmikitara
Neville Staple – laulu, lyömäsoittimet
Jerry Dammers – kosketinsoittimet
Roddy Radiation – soolokitara
Sir Horace Gentleman – basso
John Bradbury – rummut
Rico Rodriguez – vetopasuuna
Dick Cuthell – trumpetti
Diskografia > Albumit

Specials (1979, 2 Tone, CDL TT 5001) - Britannian listan # 4
More Specials (1980, 2 Tone, CHR TT 5003) - # 5
In the Studio (1984, 2 Tone, CHR TT 6008) - # 34
Today’s Specials (1996)
Guilty ’Til Proved Innocent! (1998)
Skinhead Girl (2000)
Conquering Ruler (2001)
Encore (2019)
Protest Songs 1924-2012 (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Specials Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
2 Tonesin The Specials -sivusto
The Specials All Music Guidessa[vanhentunut linkki]
The Specials Myspacessa (englanniksi)
Toivo Haapanen

Toivo Haapanen.
Haapanen johtamassa Radion sinfoniaorkesterin konserttia Hietalahden telakalla vuonna 1945.
Toivo Elias Haapanen (15. toukokuuta 1889 Karvia – 22. heinäkuuta 1950 Asikkala) oli suomalainen kapellimestari ja musiikintutkija.
Ylioppilaaksi päästyään Toivo Haapanen opiskeli viulunsoittoa ja musiikin teoriaa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1907–1911. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1918 ja väitteli tohtoriksi 1925.
Haapanen toimi Radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1929–1950 ja oli lisäksi Yleisradion musiikkipäällikkö vuoteen 1946 asti. Tämän ohella hän toimi Helsingin yliopiston dosenttina sekä myöhemmin ylimääräisenä professorina vuosina 1946–1950.
Haapasen aikana Radion sinfoniaorkesteri sai lähes nykyiset mittasuhteet, lisäksi radion musiikkitoiminta vakiintui hänen musiikkipäällikkökaudellaan. Kapellimestarina hän edisti suomalaisen musiikin esilletuloa.
Toivo Haapanen vieraili orkesterinjohtajana Pohjoismaissa ja Baltian maissa sekä Saksassa, Puolassa, Unkarissa ja Italiassa. Konserttimatkojensa ohjelmiston hän kokosi pääasiassa uudesta suomalaisesta musiikista.
Toivo Haapanen tutki Suomen keskiaikaisia liturgisia fragmentteja vuosilta 1050–1522, yli neljää tuhatta pergamenttilehteä, joita säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Toivo Haapanen kirjoitti myös kattavan teoksen Suomen musiikin historiasta, Suomen Säveltaide 1940. Iltalehden musiikkiarvostelijana hän toimi vuosina 1919–1929.
Suomen Säveltaiteilijain liiton puheenjohtajana Haapanen toimi 1936–1940 ja valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana 1943–1950. Haapanen kuului Musiikin tietokirjan toimituskuntaan 1948.
Toivo Haapasen sisar oli kirjailija Tyyni Tuulio ja poika Tuomas Haapanen.
Teoksia

Die Neumenfragmente der Universitäts-Bibliothek Helsingfors. (Väitöskirja.) Helsinki: Helsingin yliopisto 1924.
Suomalaiset runomittateoriat 1800-luvulla. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1926.
Suomen säveltaide. Helsinki: Otava 1940.
Toim. Musiikin tietokirja. Helsinki: Otava 1948.
Aiheesta muualla

Taitto, Ilkka: / Haapanen, Toivo (1889–1950). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  14.11.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Topias Listo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. joulukuuta 2002 (ikä 21)
Syntymäpaikka: Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: Laitapuolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Haka
Pelinumero: 21
Junioriseurat
2016–2020: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020– | Haka | 2 | (0) |
| 2021 | → TPV (laina) | 11 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 15 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. maaliskuuta 2022.
Topias Listo (s. 16. joulukuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa.
Aiheesta muualla

Topias Listo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Timo Ruuskanen

Timo Juhani Ruuskanen (s. 24. elokuuta 1968 Sääminki) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti SM-kultaa ennen kahdeksattatoista syntymäpäiväänsa Vaasan Kalevan kisoissa vuonna 1986 tuloksella 218 cm. Turun Kalevan kisoissa vuonna 1989 hän saavutti SM-hopeaa. Sisäradoilta hänellä on kaksi SM-hopeaa, vuosilta 1987 ja 1989. Ennätyksensä 222 cm Timo Ruuskanen hyppäsi vuonna 1988. Korkeushypyn lisäksi hän harrasti myös kolmiloikkaa, missä hänen ennätyksensä on 16,11 m.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Timo Ruuskanen pelasi lentopalloa SM-sarjassa Jyväskylän Metso-Lentiksen riveissä vuosina 1994–1998.[lähde? ] Beach volleyssä hän saavutti kaksi SM-pronssimitalia, vuosina 1996 ja 1997. Timo Ruuskasen isä oli 1960-luvun alun SM-mitalitason kolmiloikkaajana tunnettu Asko Ruuskanen.
The Pastels

The Pastels
The Pastels oli vuonna 1982 Glasgow'ssa, Skotlannissa perustettu yhtye. Se edustaa indie-rockin twee/shambling/anorak pop/C-86 kutsuttua liikettä.
Sen jäsenet olivat Stephen Pastel (laulu/kitara), Katrina Mitchell (rummut/laulu), ja Aggi Wright (basso/laulu).
The Pastelsin innoittajina ovat toimineet muun muassa Velvet Underground, Teenage Fanclub ja The Beatles.
The Pastelsista puolestaan on intoutunut saman genren skottikasariyhtye Talulah Gosh, joka on Pastels-fanaattisuuttaan tehnyt kappaleen "The Day She Lost Her Pastels Badge". Tunnetuin Pastels-fani lienee kuitenkin edesmennyt teini-idoli Kurt Cobain.
Levyt

Up for a bit with the Pastels (1987)
Sittin' Pretty (1989)
Mobile Safari (1995)
Illumination (1997)
Slow Summits (2013)
Aiheesta muualla

http://www.sheepish.org/pastels/
Toarpin kirkko

| Toarpin kirkko Toarps kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Skaran hiippakunta
Seurakunta:  Toarpin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1783
Suunnittelija:  Sven Westman
Tyylisuunta:  Kustavilaisuus
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toarpin kirkko (ruots. Toarps kyrka) on Ruotsissa Boråsin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu kustavilaiseen tyyliin ja arkkitehtina toimi Sven Westman. Kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1783. Se sijaitsee täsmälleen samalla paikalla kuin pitäjän ensimmäinen, varhaiskeskiajalla rakennettu, kirkko.
Nykyinen alttaritaulu on öljyvärimaalaus, joka esittää Kristusta ristillä. Se saatiin vuonna 1862 ja taiteilijana toimi Birger Lignell Svenljungasta.
Ensimmäiset urut kirkkoon saatiin vuonna 1856 ja ne olivat 10-äänikertaiset. Vuosina 1924–1925 urut voitiin laajentaa 20-äänikertaisiksi lahjoituksen ansiosta. Urut rakennettiin uudestaan vuonna 1976, ja niissä on 19 äänikertaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toarpin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Toarps kyrka
Käännös suomeksi
Tiirikanlampi

| Tiirikanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°59′09″N, 26°34′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.923.1.048
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,3 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,777 km  
Pinta-ala:  1,762 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTiirikanlampi 
Tiirikanlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Pylvänälän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,3 metriä mpy.
Torleif Torkildsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Torleif Torkildsen ja Jack Nielsen vuonna 1929. |  Torleif Torkildsen ja Jack Nielsen vuonna 1929. |  Torleif Torkildsen ja Jack Nielsen vuonna 1929. |  |
Maa:   Norja
Miesten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu, ruotsalaissysteemi |  |
Torleif Torkildsen (12. toukokuuta 1892 Oslo – 7. lokakuuta 1944 Oslo) oli norjalainen voimistelija ja tennispelaaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa osallistuen voimisteluun, jossa hän saavutti pronssia ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Torkildsen edusti Norjaa Davis Cupissa viidessä maaottelussa.