stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lipeäkala

Lipeäkala
Kuvan Norjan kansallispäivän aterialla Minnesotassa on koottu lautaselle mm. lipeäkalaa ja lihapullia
Lipeäkala tai livekala on keskiajalta periytyvä ruokalaji, jota syödään erityisesti jouluna. Se on perinteisesti valmistettu hauesta, kuhasta tai kapakalasta, eli kuivatusta turskasta tai muista kuivatuista turskakaloista, kuten seitistä, molvasta tai koljasta. Nykyisin Suomessa ja Ruotsissa kaupattavasta lipeäkalasta 99 prosenttia on molvaa, kun taas Norjassa käytetään vieläkin 90 prosenttisesti turskaa. Syynä molvan käyttöön Suomessa on turskakantojen ehtyminen Pohjois-Norjan vesialueilta 1970-luvun lopulla. Tällöin kalastusta siirrettiin etelämmäksi, jossa oli paljon molvaa.
Kapakala pehmitetään liottamalla sitä emäksisessä lipeävedessä. Reagenssina on käytetty koivutuhkasta valmistettua potaskaa, jolla saadaan miedompi maku kuin lipeällä. Perinteisesti kapakalan on annettu liota 3–7 päivää emäksisessä liuoksessa, jolloin se pehmenee ja sen proteiinit alkavat hajota. Kalan ei saa antaa liota liian pitkään, sillä tällöin sen rasvat alkavat saippuoitua ja maku pilaantuu. Pehmennyt kala pestään juoksevassa kylmässä vedessä huolellisesti ja pakataan. Pakattu lipeäkala säilyy noin 2–3 kuukautta.
Kaupoissa myytävä lipeäkala on käyttövalmista sellaisenaan. Kalaa ei pitäisi enää huuhdella juoksevan veden alla, vaan halutessa sen voi pikaisesti huuhtoa kastamalla kylmään veteen ennen keitinveteen laittamista. Lipeäkala keitetään (nykyisin helpoimmin mikroaaltouunissa) ja tarjotaan valkokastikkeen, maustepippurin ja imelletyn perunalaatikon kanssa. Norjalaiset söivät vuonna 2001 lipeäkalaa 2055 tonnia.
Lipeäkalan maku on hyvin mieto, ja siksi mausteena käytetään pippuria. Koska se säilyy erinomaisesti, keskiajan kuljetus- ja säilytysolosuhteissa lipeäkala on ollut oiva proteiininlähde. Etenkin katolisena aikana, kun paaston aikana ei saanut syödä lihaa, oli lipeäkala arvostettu ruokalaji.
Aiheesta muualla

Iltalehti: Lipeäkalan paluu
YLE: Joulun lipeäkala Mannerströmin ja Björklundin tapaan (resepti)
Lipeäkala jouluherkkumme, Suomen Kuvalehti, 17.12.1934, nro 51-52, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Joulu |
| --- | --- |
 Pikkujoulu  Adventti  Lucian päivä  Jouluaatto  Tapaninpäivä  Viattomien lasten päivä  Uudenvuodenpäivä  Nuutinpäivä  Kynttilänpäivä 
Kristillinen joulu:  Itämaan tietäjät Kuninkaiden kumarrus  Paimenten kumarrus  Adventti  Gabriel  Jouluevankeliumi  Betlehem  Loppiainen  Herodes  Jeesus  Joosef  Maria  Betlehemin lastenmurha Pako Egyptiin  Jeesuksen syntymä  Jouluseimi  Betlehemin tähti 
Kansanperinne:  Joulumuori  Joulupukki  Korvatunturi  Lucia  Lumityttö  Pyhä Nikolaos  Pakkasukko  Tiernapojat  Tonttu 
Perinteet:  Adventtikynttilät  Adventtitähti Herrnhutin tähti  Jouluaamun jumalanpalvelus  Jouluelokuva  Jouluevankeliumi  Jouluhartaus  Jouluikkuna  Joulukalenteri  Joulukirkko  Joulukonsertit  Joulukoriste  Joulukortti  Joulukuusi  Joulukynttelikkö  Joululahja  Joululehti  Joululyhde  Joulumarkkinat  Joulumusiikki  Joulunäytelmä  Joulupaita  Joulupostimerkki  Joulupyramidi  Joulupöytä  Joulurauha  Joulurukous  Jouluseimi  Jouluseppele  Joulusukka  Joulutähti  Jouluvalot  Jouluvalvojaiset  Jouluyön messu  Mantelilahja  Nuuttipukki  Olkipukki  Tapanin tanssit  Tuomaanristi  Usko, toivo ja rakkaus 
Ruoka ja juoma:  Glögi  Hedelmäkakku  Kahvikakku  Lipeäkala  Joulukinkku  Jouluolut  Jouluruoka  Joulutorttu  Jouluvanukas  Julmust  Kaakaojuoma  Munatoti  Pavlova  Piparkakku  Riisipuuro  Smörgåsbord 
Musiikki:  Joululaulu Luettelo joululauluista  Laula kanssamme  Kauneimmat joululaulut  Maa on niin kaunis  Laulukirjat Piae Cantiones  Suuri joululaulukirja 
Eri maissa:  Alankomaat  Brasilia  Britannia  Islanti  Italia  Norja  Japani  Kanada  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska  Ukraina  Yhdysvallat
Maalaiskomedia

| Maalaiskomedia |
| --- | --- |
 Vuonna 2013 julkaistun kokoelmapaketin kansikuva.
Tyyli:  Komedia, Draama
Kestoaika:  50 min/jakso
Pääosissa:  Risto Salmi   Kirsi Nurminen   Tuija Vuolle   Kari Manninen   Jarkko Tiainen   Miia Nuutila   Tom Lindholm   Matti Tuominen   Jukka Pitkänen   Pekka Lukka    Asko Sahlman
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  25. helmikuuta 1998 –   17. tammikuuta 2007
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  24
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Sirpa Bertling
Ohjaaja(t):  Jukka Mäkinen
Käsikirjoittaja(t):  Heikki Luoma
Säveltäjä(t):  Esa Kotilainen
Leikkaaja(t):  Terttu Ranta   Reijo Rinne   Nipa Roine   Pekka T.J. Salo
Kuvaaja(t):  Juhani Heikkonen   Mauri Karjanmaa
Tuotantoyhtiö(t):  YLE Draama
Palkinnot
Voitetut:  Venla Yleisövenla
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Maalaiskomedia-sarja on yhteisnimitys Yleisradion TV2:ssa esitetyille televisiosarjoille Vain muutaman huijarin tähden, Peräkamaripojat, Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja. Jokaisessa sarjassa on kuusi noin 50 minuutin mittaista jaksoa, joissa kuvataan kuvitteellisen Kuusniemen kunnan elämää. Sarjat on kirjoittanut Heikki Luoma ja ohjannut Jukka Mäkinen, ja ne on kuvattu Pirkanmaalla vuosina 1997–2006. Samojen tekijöiden Matkalaukkukostaja-sarjassa aiemmin esiintyneet Kari Sorvalin ja Pertti Sveholmin esittämät hahmot ovat samoja kuin Peräkamaripojissa.
Maalaiskomedia kuuluu suosituimpiin suomalaisiin televisiodraamoihin: noin miljoona katsojaa on seurannut Kuusniemen asukkaiden vaiheita. Sarjaa on julkaistu myös DVD:nä. Sarjan musiikeista on myös julkaistu vuonna 2003 albumi Turpeisen baari.
Televisiossa ja DVD:llä > Vain muutaman huijarin tähden

Avaussarja Vain muutaman huijarin tähden esitettiin ensi kerran vuonna 1998. Siinä nuori pastori Matias Pohto (Jarkko Tiainen) ja kulttuurisihteeri Suvi Aaltonen (Miia Nuutila) yhdistävät voimansa kunnanvaltuuston puheenjohtaja Urmas Hakkaraisen (Matti Tuominen) ja kunnanjohtaja Ahti Kiisken (Jukka Pitkänen) epäilyttäviä rakennushankkeita vastaan.
Televisiossa ja DVD:llä > Peräkamaripojat

Peräkamaripojat valmistui vuonna 2001. Sarja esittelee joukon uusia henkilöitä, kun televisiotoimittaja Veera Keto (Sari Havas) saapuu kuvausryhmineen Kuusniemelle tekemään juttua naisia kaipaavista poikamiehistä. Samaan aikaa kuntaan saapuu toinenkin nainen eli yhteensä kaksi uhkeaa naista, se aiheuttaa ennennäkemätöntä kiihkoa paikallisten poikamiesten keskuudessa. Veeran riipaiseva raportti naisen puutteessa elävistä poikamiehistä uhkaa kuivua kokoon, kun hän huomaa rakastuneensa Oskariin, yhteen raporttinsa kohteista. Kuusniemellä henkisen elämän ja teknisen innovaation kasvualustana toimii edelleen Turpeisen huoltoasema ja baari. Entisen kunnanjohtajan tilalle on onnistuttu löytämään “kerrankin rehellinen poliitikko” Auvo Sulander. Nähdessään kuvausryhmän tuottajana häärivän entisen rikoskumppaninsa Hujasen (tapahtui sarjassa Matkalaukkukostaja) hän sotkee tämän ja kuvausryhmän suunnitelmaansa anastaa haltuunsa Fräntilän maatilamatkailuyritys. Virpi Hakkarainen (Anne Niilola), huijarin tytär, on ryhtynyt poliisiksi ja ylikonstaapeli Juurikkala (Asko Sahlman) on edelleen pettämättömän logiikan mies.
Televisiossa ja DVD:llä > Mooseksen perintö

Mooseksen perinnössä (2002) huoltamoyrittäjä P.A. Turpeinen (Risto Salmi) siivoaa huoltamon vinttiä ja jalka osuu vanhaan kassakaappiin. Uteliaina P.A. ja Valtsu päättävät avata kassakaapin dynamiittien avulla ja sisältä löytyy Mooses vainaan kalossit ja testamentti. Testamentin myötä P.A.:sta ja Tuuliasta tulee miljonäärejä, kun heidän tililleen räpsähtää 28 miljoonaa markkaa. Äkkirikastuminen laittaa Kuusniemen asiat sekaisin ja monet Vain muutaman huijarin tähden -sarjan hahmot tekevät paluun, kun kevätjuhlien aikaan vapautuu vankilasta myös Urmas Hakkarainen (Matti Tuominen), jolta meni sekaisin omat ja kunnan rahat muutama vuosi aikaisemmin (Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa). Vankilan portilla on vastassa hieman lyhyemmän tuomion istunut entinen kunnanjohtaja Ahti Kiiski ja Kiiskellä on uudet, lähes rehelliset suunnitelmat. Tästä alkaa kesäinen myllerrys Kuusniemellä johon sisältyy lavastuksia, ydinjätteitä, romansseja ja räjähdyksiä.
Televisiossa ja DVD:llä > Turvetta ja timantteja

Turvetta ja timantteja on toistaiseksi viimeinen Maalaiskomedia. Se kuvattiin kesällä 2006 ja esitettiin televisiossa 13.12.2006–17.1.2007. Turvetta ja timantteja on voittanut Yleisö-Venlan.
Turvetta ja timantteja kiteytyy Urmaanlähteille. Suolla on Armas Hakkaraisella vesibisnes, jossa hän pullottaa vettä Urmaan lähteestä, tosin huonolla menestyksellä. Armas ostaa myös suota Turpeiselta, mutta Turpeinen valtaa lopuksi Armaalta maan ja aloittaa siellä mutkien kautta kaivostoiminnan. Suolta nimittäin löytyy kimberliittiä eli timantteja.
Maalaiskomediat kesäteatterissa

Maalaiskomedian kaikki neljä osaa on sovitettu myös kesäteatterinäytelmiksi. Vain muutaman huijarin tähden nähtiin ensimmäisen kerran vuonna 2002 Pyynikin kesäteatterissa Jukka Mäkisen dramatisointina ja ohjauksena, minkä jälkeen sitä on esitetty useissa kesäteattereissa ympäri Suomea. Peräkamaripojat ja Mooseksen perintö ovat toistaiseksi olleet harvemmin esitettyjä.
Maalaiskomedian neljäs osa on  esitetty mahdollisesti ensimmäisen kerran Roukalahdessa kesällä 2008. Kesällä 2009 Turvetta ja timantteja keräsi Laukaan Kanavateatteriin yli 10 tuhatta katsojaa, mikä teki siitä vuoden toiseksi katsotuimman kesäteatterinäytelmän.
Jokioisten kesäteatteri Teatteri Tuntematon on esittänyt Maalaiskomediasta näytelmät Vain muutaman huijarin tähden, Mooseksen perintö ja heille käsikirjoitetun jatko-osan Korkeakammoa Kuusniemellä. Lisäksi he ovat tehneet Kolme vuotta Kuusniemellä -nimisen koosteen näiden kolmen näytelmän parhaista paloista.
Kuvauspaikat

Turpeisen baari ja huoltamo, Jortikan kauppa ja Kylmälehdon hautaustoimisto sijaitsevat Vesilahden Narvassa.
Pappila sijaitsee Vesilahden Rautialassa. Kunnantalo ja kirkko ovat Suodenniemellä. Poliisiasema ja kivisilta sijaitsevat Kämmenniemessä. Mooseksen perinnössä esiintyvä koulu sijaitsee Pinsiössä. Hakkaraisen tila on Teiskon Isossa-Koverossa ja maisemat ovat eri puolilta Pirkanmaata. Fräntilän maatilamatkailuyritys on Ruoveden Jäminkipohjassa sijaitseva Jämingin matkailutila. Eerolan lomatila Längelmäellä on toiminut Sulanderin kotimaisemien kuvauspaikkana. Mielosen mökki on Kurussa Näsijärven rannalla. Tanssilava Kesähillevi on Pirkkalassa sijaitseva Haikan lava.
Jaksot > Vain muutaman huijarin tähden

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta | Uusinta 2 | Uusinta 3 | Uusinta 4 | Uusinta 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Paheet ne on papillakin | 25.2.1998 | 1.9.1999 | 4.2.2004 | 13.9.2006 | 3.11.2009 | 13.4.2020 |
| 2. | Kahvia ja kunnallispolitiikkaa | 4.3.1998 | 8.9.1999 | 11.2.2004 | 20.9.2006 | 10.11.2009 | 14.4.2020 |
| 3. | Kiihkoa ja kateutta | 1998 | 15.9.1999 | 18.2.2004 | 27.9.2006 | 17.11.2009 | 15.4.2020 |
| 4. | Kiisken kanssa kalassa | 1998 | 22.9.1999 | 25.2.2004 | 4.10.2006 | 24.11.2009 | 16.4.2020 |
| 5. | Huutoa ja uhkauksia | 1998 | 29.9.1999 | 3.3.2004 | 11.10.2006 | 1.12.2009 | 17.4.2020 |
| 6. | Kovaa peliä Kuusniemellä | 1998 | 6.10.1999 | 10.3.2004 | 18.10.2006 | 8.12.2009 | 20.4.2020 |
Jaksot > Peräkamaripojat

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta 1 | Uusinta 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Naisia, naisia, naisia! | 3.1.2001 | 15.12.2009 | 21.4.2020 |
| 2. | Lahjontaa ja lupauksia | 10.1.2001 | 22.12.2009 | 22.4.2020 |
| 3. | Enkelit lentävät matalalla | 17.1.2001 | 29.12.2009 | 23.4.2020 |
| 4. | Rakasta, kärsi ja uhkaile | 24.1.2001 | 5.1.2010 | 24.4.2020 |
| 5. | Rakastukoon ken voi | 31.1.2001 | 12.1.2010 | 27.4.2020 |
| 6. | Vilpittömästi sinun | 7.2.2001 | 19.1.2010 | 28.4.2020 |
Jaksot > Mooseksen perintö

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta | Uusinta 2 | Uusinta 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jo joutui armas aika | 12.12.2001 | 25.10.2006 | 26.1.2010 | 29.4.2020 |
| 2. | Musta hevonen | 19.12.2001 | 1.11.2006 | 2.2.2010 | 30.4.2020 |
| 3. | Varma vastaus ongelmiin | 26.12 2001 | 8.11.2006 | 9.2.2010 | 1.5.2020 |
| 4. | Rauta-aika | 2.1.2002 | 15.11.2006 | 2.3.2010 | 4.5.2020 |
| 5. | Panokset kovenevat | 9.1.2002 | 22.11.2006 | 9.3.2010 | 5.5.2020 |
| 6. | Viimeinen pamaus | 16.1.2002 | 29.11.2006 | 16.3.2010 | 6.5.2020 |
Jaksot > Turvetta ja timantteja

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta | Uusinta 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kuusniemeä koetellaan | 13.12.2006 | 23.3.2010 | 7.5.2020 |
| 2. | Ei kivi miestä pahenna. | 20.12.2006 | 30.3.2010 | 8.5.2020 |
| 3. | Mustaa kultaa ja kuravelliä | 27.12.2006 | 6.4.2010 | 11.5.2020 |
| 4. | Suo siellä, Viola täällä | 3.1.2007 | 13.4.2010 | 12.5.2020 |
| 5. | Aika hyvä poliisiksi | 10.1.2007 | 20.4.2010 | 13.5.2020 |
| 6. | Eksodus uhkakuville | 17.1.2007 | 27.4.2010 | 14.5.2020 |
Kirjat

Vain muutaman huijarin tähden.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-24696-4
Eläköön Kuusniemi.  Helsinki:  Edico, 2009.  ISBN 978-952-5708-29-5
Kuusniemi taistelee.  Helsinki:  Edico, 2009.  ISBN 978-952-5708-36-3
Kuusniemen naiset.  Helsinki:  Edico, 2010.  ISBN 978-952-5708-48-6
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Yle.fi − Maalaiskomedia ( Arkistoitu – Internet Archive)
Yle.fi − Vain muutaman huijarin tähden (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle.fi − Peräkamaripojat (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle.fi − Mooseksen perintö[vanhentunut linkki]
Yle.fi − Turvetta ja timantteja (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Draama − Mistä on maalaiskomediat tehty?
Vain muutaman huijarin tähden Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Peräkamaripojat Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Mooseksen perintö Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Turvetta ja timantteja Internet Movie Databasessa (IMDb.com (englanniksi)
Elävä arkisto − Vain muutaman huijarin tähden
Elävä arkisto − Peräkamaripojat
Elävä arkisto − Mooseksen perintö
Maalaiskomedia Facebookissa
Aiheesta muualla > Uutisotsikoita

lvs.fi − Maalaiskomedioiden kuvauspaikat kiinnostavat yhä sarjan faneja (suomeksi)
Yle Kohtaus − Kuusniemen herra (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle.fi − TV:stä tuttu maalaiskomedia vetää väkeä Suomen suurimpaan kesäteatteriin
| --- | --- |
Maalaiskomediat:  Vain muutaman huijarin tähden  Peräkamaripojat  Mooseksen perintö  Turvetta ja timantteja 
Muuta:  Luettelo henkilöistä  Matkalaukkukostaja  Kuusniemi  Luettelo tapahtumapaikoista ja yrityksistä  Turpeisen baari 
Sarjassa kuvauspaikkana toiminut Suodenniemen entinen kunnantalo.
Sarjassa kuvauspaikkana toiminut Suodenniemen kirkko.
Sarjassa kuvauspaikkana toiminut Aunessilta Teiskossa.
Erbium(III)

| Erbium(III)jodidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13813-42-8
PubChem CID:  83749 ja 57514295
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  ErI3
Moolimassa:  547,97 g/mol
Ulkomuoto:  violettia kiteistä ainetta
Sulamispiste:  1 020 °C (1 293 K)
Kiehumispiste:  1 280 °C (1 553 K)
Tiheys:  5,5 g/cm3
Liukoisuus veteen:  liukenee
Erbium(III)jodidi (tai erbiumtrijodidi tai pelkkä erbiumjodidi) on erbiumin epäorgaaninen yhdiste jodin kanssa. Yhdisteessä jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja erbium +III, ja näin muodostuva yhdiste on kaavaltaan ErI3. Se muodostaa violetteja trigonaalisia kiteitä.
Valmistus

Erbiumjodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineistaan, kun niitä kuumennetaan:
Käyttö

Erbiumjodidi on hygroskooppinen aine. Sitä on käytetty metallihalidilampuissa, samoin kuten holmium(III)jodidiakin.
Aiheesta muualla

PubChem: Erbium(III) iodide (englanniksi)
Marjatta Tyrkkö

Eva Marjatta Tyrkkö (o.s. Tulenheimo, 10. toukokuuta 1916 Kangasala – 7. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen lehti- ja radiotoimittaja.
Tyrkön vanhemmat olivat Kangasalan urkutehtaan johtaja, teollisuusneuvos Martti Akseli Tulenheimo, aik. Thulé (1883–1945) ja lääketieteen lisensiaatti Eva Debora Tulenheimo os. Héman (1886–1977).
Tyrkkö oli toimittaja Uudessa Suomessa 1937–1939 ja Aamulehdessä 1941–1946. Hän oli sitten työssä mainostoimisto Erva-Latvalassa ja toimittajana Eeva- ja Hopeapeili-lehdissä. Tyrkkö oli 1950-luvulla Suomen Punaisen Ristin ja Suomen Trikoon tiedottajana sekä Säästöpankkiliiton julkaisemien Lipas-, Työn lomassa- ja Kymppi-lehtien toimitussihteerinä. Hän oli lisäksi Yleisradiossa freelance-radiotoimittajana ja oli muun muassa Niilo Tarvajärven avustajana aamukahvilähetyksissä.
Tyrkkö oli naimisissa toimittaja ja kirjailija Jukka Tyrkön kanssa. Tyrkön veli oli Kangasalan urkutehtaan toimitusjohtaja, insinööri Pertti Tulenheimo (1923–1983). Toimittaja ja kirjailija Maarit Tyrkkö on Tyrkön tytär.
Englannin kieli

| Englannin kieli |
| --- | --- |
Oma nimi:  English language
Muu nimi:  englanti (English)
Tiedot
Alue:  Kansainyhteisön maat ja Yhdysvallat
Virallinen kieli:   Antigua ja Barbuda  Bahama  Barbados  Belize  Botswana  Dominica  Etelä-Afrikka  Etelä-Sudan  Euroopan unioni  Fidži  Filippiinit  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Irlanti  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Lesotho  Liberia  Malawi  Malta  Marshallinsaaret  Mauritius  Mikronesia  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Palau  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sudan  Swazimaa  Tansania  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Zimbabwe  Australia (de facto)  Yhdistynyt kuningaskunta (de facto)  Yhdysvallat (de facto) (lähde: CIA)
Puhujia:  noin 320–380 miljoonaa syntyperäistä puhujaa, 0,6–1,7 miljardia puhujaa yhteensä (1997)
Sija:  4. (syntyperäiset puhujat) 1.–2. (kaikki puhujat)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  germaaniset kielet – luoteisgermaaniset kielet – länsigermaaniset kielet – pohjanmerengermaaniset kielet – anglofriisiläiset kielet – angliset kielet
Kehitysvaiheet:  kantaindoeurooppa – kantagermaani – muinaisenglanti – keskienglanti
Kielikoodit
ISO 639-1:  en
ISO 639-2:  eng
ISO 639-3:  eng
 Ohje 
Englannin kieli (engl. English language) on Englannissa syntynyt germaanisten kielten ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli. Sitä käytetään virallisena kielenä muun muassa Kansainyhteisössä ja se on Yhdysvaltain enemmistökieli. Englanti on yksi maailmankielistä: se on maailman opetetuin ja ymmärretyin kieli, ja se on yleisesti käytössä lingua francana. Englantia käytetään useammin toisena tai vieraana kielenä kuin mitään muuta kieltä. Englantia osaavia ihmisiä on arvioitu maailmassa olevan yhteensä noin 600–1 700 miljoonaa.
Englanti kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisten kielten läntiseen haaraan. Se kehittyi Britanniaan 400-luvulla tulleiden anglosaksien puhumista kielistä. Myös latina, kreikka, kelttiläiset kielet, muinaisnorja ja etenkin 1000-luvun normannivalloittajien muinaisranska ovat vaikuttaneet englantiin. Englannin kieltä, sen historiaa ja kirjallisuutta tutkiva kielitieteen ala on anglistiikka eli englantilainen filologia.
Levinneisyys > Äidinkielenä

Lähes 400 miljoonaa ihmistä puhuu englantia äidinkielenään. Englanti on enemmistön äidinkieli Britteinsaarilla sekä joissain brittiläisen imperiumin entisissä siirtokunnissa ja territorioissa, kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Eniten englantia äidinkielenään puhuvia on Yhdysvalloissa, 225 miljoonaa (yli 5-vuotiaista vuonna 2007).
Suomessa oli vuoden 2012 lopussa 14 666 henkilöä, joiden äidinkieleksi oli rekisteröity englanti.
Levinneisyys > Virallisena kielenä

Brittiläisen imperiumin jäljiltä englanti on virallinen kieli useissa sellaisissakin Kansainyhteisön maissa, joissa se ei ole enemmistön äidinkieli, kuten Pakistanissa, Ghanassa, Intiassa, Nigeriassa, Etelä-Afrikassa, Keniassa, Ugandassa ja Filippiineillä.
Levinneisyys > Toisena tai vieraana kielenä

Englantia puhuu toisena kielenään maailmassa noin 150–375 miljoonaa ihmistä. Arvio englantia vieraana kielenä puhuvien ihmisten määrä ovat vaihdelleet määritelmän mukaan 100 miljoonasta miljardiin. Euroopan unionin kansalaisista 38 % ilmoitti vuonna 2012 osaavansa englantia vieraana kielenä, ja englanti oli puhutuin vieras kieli 19:ssä niistä 25:stä EU-maasta, joissa se ei ole virallinen kieli.
Maailman suurimman yksityisen kielikouluttajan EF Education Firstin vuonna 2013 järjestämien kielikokeiden mukaan parhaiten englantia vieraana kielenä osataan Tanskassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Suomessa, Norjassa, Puolassa ja Itävallassa, heikoimmin taas Irakissa, Libyassa ja Kambodžassa.
Levinneisyys > Maailmankielenä

Englannin kieli on nykyisin maailmankieli. Se on muun muassa kaupan, tekniikan ja kulttuurin tärkein kieli. Englanti on ollut yksi Yhdistyneiden kansakuntien virallisista kielistä sen perustamisesta 1945 lähtien.
Englannin kielen nousulle maailmankieleksi voidaan löytää useita syitä. Yksi on englannin kielen historiallinen luonne eri kielten sekoituksena ja kielenä, jota ei enää mielletä minkään kansakunnan ”omaisuudeksi”. Toinen syy on brittiläinen imperiumi, joka levitti englantia maapallon eri kolkkiin. Myös Yhdysvaltain nousu toisen maailmansodan jälkeen taloudellista, teknistä ja poliittista valtaa omaavaksi supervallaksi kasvatti englannin kielen merkitystä. Viime aikoina kiihtynyt globalisaatio on edesauttanut englannin kielen nousua kulttuurin, talouden ja kaupan yhteiseksi kieleksi, jonka avulla voidaan kommunikoida suoraan ilman tulkkien ja kääntäjien apua. Englannista on tullut myös Internetin valtakieli.
Ilmailussa ja lentoliikenteessä ICAO edellyttää lentäjiltä ja lennonjohtajilta tiettyä englannin kielen tasoa.
Vaikka englanti nähdäänkin usein kansainvälistä asiointia helpottavana työkaluna, sen valta-asema on herättänyt monessa maassa myös huolta kielellisen monimuotoisuuden säilymisestä.
Levinneisyys > Suomessa

Suomen peruskouluissa englanti valitaan lähes aina pakollisena opiskeltavaksi vieraaksi kieleksi. 99,4 prosenttia 7.–9.-luokkalaisista opiskeli sitä vuonna 2011. Englannista tuli vakituinen oppiaine tyttölyseoihin vuonna 1918 sekä poikakouluihin ja oppikouluihin 1941. Englannista tuli Suomen kouluissa eniten opiskeltu vieras kieli 1960-luvulla. Englannin kieli on Suomessa yleistynyt etenkin 1980-luvulta alkaen muun muassa mainonnassa, nuorisomediassa ja tuotenimissä, ja suomen kieleen on tullut viime vuosikymmeninä paljon anglismeja. Englanninkielinen opetus on yleistynyt Suomen yliopistoissa niillä aloilla, joilla opiskelijoita koulutetaan globaaleille työmarkkinoille.
Luokitus ja sukulaiskielet

Englanti kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisten kielten läntiseen haaraan.
Samaan haaraan kuuluvat nykykielistä muun muassa skotti, friisi, saksa, hollanti ja afrikaans. Nykyenglanti pohjautuu muinaisenglantiin, joka oli hyvin läheistä sukua muinaisfriisille; englanti ja friisi luokitellaankin yhteiseen anglofriisiläisten kielten haaraan. Englannin tavoin myös skotti pohjautuu muinaisenglantiin. Muinaisenglantia seurannut ja nykyenglantia edeltänyt kielimuoto tunnetaan nimellä keskienglanti.
Murteet ja muunnelmat

Englanti on levinneisyyteensä nähden yhtenäinen kieli. Sen päämurteet ovat brittienglanti ja amerikanenglanti, jotka ovat keskenään ymmärrettäviä. Amerikanenglanti on Yhdysvaltain hallitsevan aseman johdosta nykyisin maailmanlaajuisesti englannin merkittävin murre. Jotkut tutkijat pitävät afrikkalaisamerikkalaista englantia kokonaan omana kielenään. Myös esimerkiksi brittienglantiin perustuvat karibianenglanti, australianenglanti ja intianenglanti ovat tunnettuja ja omaleimaisia englannin murteita. Kanadanenglannissa yhdistyy piirteitä niin brittienglannista kuin amerikanenglannistakin.
Brittienglannin korrekteimpana muotona pidetään Etelä-Englannissa kehittynyttä koulutetun väen ja yläluokan aksenttia, joka sai 1900-luvun alussa nimekseen Received Pronunciation (’yleisesti oikeaksi hyväksytty ääntäminen’). Sitä käyttävät muun muassa Englannin kuninkaalliset ja yleisradioyhtiö BBC, ja sitä on kutsuttu myös kuninkaan/kuningattaren englanniksi, BBC:n englanniksi ja oxfordinenglanniksi.
Englannin kielen pohjalta on syntynyt myös useita pidgin- ja kreolikieliä.