stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mika Waltarin muistomerkki

Veikko Hirvimäki: Mika Waltarin muistomerkki, 1986.
Mika Waltarin muistomerkki eli Kuningasajatus on Helsingin Etu-Töölössä sijaitseva kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen toteuttama muistomerkki kirjailija Mika Waltarille. Muistomerkki sijaitsee pienessä Mika Waltarin puistossa, joka on Runeberginkadun varrella Eteläisen Hesperiankadun ja Apollonkadun risteysten välissä. Se on pystytetty vuonna 1985.
Abstrakti veistos muodostuu kolmesta epäsäännöllisen muotoisesta kivipaadesta, jotka on sijoitettu matalalle jalustalle. Kulmikkaat kappaleet on veistetty Jyväskylän mustasta graniitista, ja ne ovat osin sileäpintaisia, osin rosoisia. Jalustaan on kaiverrettu sanat ”Mika Waltari 1908–1979”. Muistomerkin korkeus on 3,2 metriä, josta jalustan korkeus 0,5 metriä. Kukin kolmesta kivipaadesta painaa noin 5–6 tonnia.
Historia

Ajatus Mika Waltarin muistomerkistä virisi vuonna 1981, vain kaksi vuotta Waltarin kuoleman jälkeen. Muistomerkkikilpailun järjesti Helsingin yliopiston Eteläsuomalainen osakunta, jonka kunniajäsen Waltari oli ollut. Kilpailuun jätettiin 85 ehdotusta, joista pääosa oli abstrakteja. Voittajaksi valittiin vuoden 1983 alussa Veikko Hirvimäen ehdotus Kuningasajatus, jonka nimi viittasi Hirvimäen mukaan Waltarin romaanissa Turms kuolematon esiintyvään lausahdukseen ”Ihmisessä itsessään ovat pisimmät matkat”. Muistomerkki rahoitettiin kansalaiskeräyksellä. Sen sijoituspaikaksi valittiin puisto lähellä Tunturikadulla sijainnutta Waltarin pitkäaikaista asuntoa. Helsingin kaupunginhallitus päätti huhtikuussa 1984 kunnostaa puiston ja nimetä sen Mika Waltarin puistoksi. Puiston aiempi nimi oli Oksasenlehto. Puiston vieressä on taiteilijoiden suosimana tunnettu ravintola Elite.
Muistomerkin ulkonäkö herätti jo ennen sen valmistumista kiivaan julkisen keskustelun. Teosta syytettiin vaikeatajuiseksi ja jopa Waltarin elämäntyötä halventavaksi. Kiistan on sanottu olleen suurin Helsinkiin liittynyt patsaskiista sitten Sibelius-monumentista 1960-luvulla käydyn keskustelun. Kiistely hidasti muistomerkin toteuttamiseen tarvittua rahankeräystä, sillä jotkut jo tukijoiksi ilmoittautuneet peruivat tukensa sen jälkeen kun Hirvimäen ehdotus oli valittu toteutettavaksi. Hirvimäen teoksen vastustajina esiintyi muun muassa itseään ”Visavuoren naisiksi” kutsunut ryhmä, johon kuuluivat muun muassa Lenita Airisto, Lippe Suomalainen, Kyllikki Virolainen ja Sanelma Vuorre. Myös Helsingin ylipormestari Raimo Ilaskivi ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Harri Holkeri arvostelivat Hirvimäen veistosta julkisesti. Samoja henkilöitä oli myöhemmin 1990-luvulla mukana vastustamassa Veikko Myllerin abstraktia Risto Rytin muistomerkkiä ja taidemuseo Kiasman rakentamista Mannerheimin ratsastajapatsaan viereen. Esittävän patsaan saamiseksi Waltarille yritettiin käynnistää kilpaileva hanke, joka ei kuitenkaan johtanut mihinkään. Waltarin itsensä tiedetään arvostaneen modernia taidetta.
Muistomerkki paljastettiin 7. marraskuuta 1985. Tilaisuudessa puhuivat muun muassa Eteläsuomalaisen osakunnan inspehtori, professori Matti Klinge ja kirjailijan tytär Satu Waltari.
Mika Widgrén

Mika Widgrén (1. syyskuuta 1964 Lahti – 16. elokuuta 2009 Kapkaupunki) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän työskenteli Turun kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina. Ennen professuuria Widgrén työskenteli tutkijana Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa, Yrjö Jahnssonin säätiön tutkimusjohtajana sekä professorina Tampereen yliopistossa. Widgrén oli myös Helsingin yliopiston dosentti. Widgrénin päätutkimuskohteena olivat Euroopan unionin päätöksentekomekanismit ja hän oli EU:n päätöksentekorakenteiden huippuasiantuntija.
Aiheesta muualla

Widgrénin tutkimukset IDEASissa
Meena Kumari

| Meena Kumari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mahjabeen Bano
Syntynyt: 1. elokuuta 1933 Bombay, Brittiläinen Intia
Kuollut: 31. maaliskuuta 1972 (38 vuotta) Bombay, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä runoilija
Näyttelijä
Aktiivisena:  1939–1972
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Meena Kumari (1. elokuuta 1933 Bombay – 31. maaliskuuta 1972 Bombay) oli intialainen näyttelijä. Hän esiintyi urallaan kymmenissä elokuvissa, joiden joukossa on Guru Duttin ohjaama Sahib Bibi Aur Ghulam (1962). Näyttelijän yksityiselämää varjosti muun muassa hänen alkoholiongelmansa. Hän kuoli maksakirroosiin 38-vuotiaana.
Kumarin alkuperäinen nimi oli Mahjabeen Bano. Hän syntyi Bombayssa muslimi-isälle ja muslimiksi avioliiton myötä kääntyneelle äidille. Hän aloitti elokuvauransa varhain; ensimmäisen elokuvaroolinsa hän esitti jo vuonna 1939. Hän sai laajaa mainetta traagisten roolien esittäjänä, vaikka hän ei niihin rajoittunutkaan. Hänen viimeisiä elokuviaan oli Pakeezah (1972). Hän kärsi jo pitkälle edenneestä alkoholimaksasairaudesta, johon hän menehtyi pian elokuvan ilmestyttyä.
Kumari voitti neljä parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkintoa vuosina 1954, 1955, 1963 ja 1966. Hän on myös julkaistu runoilija, joka lisäksi muistetaan myrskyisästä suhteestaan elokuvaohjaaja Kamal Amrohiin.
Valikoitu filmografia

Baiju Bawra (1952)
Parineeta (1953)
Do Bigha Zamin (1953)
Azaad (1955)
Sharda (1957)
Dil Apna Aur Preet Parayi (1960)
Sahib Biwi Aur Ghulam (1962)
Aarti (1962)
Dil Ek Mandir (1963)
Kaajal (1965)
Phool Aur Patthar (1966)
Pakeezah (1972)
Palkinnot

Filmfare Awards
1954: Paras naispääosa – Baiju Bawra
1955: Paras naispääosa – Parineeta
1963: Paras naispääosa – Sahib Bibi Aur Ghulam
1966: Paras naispääosa – Kaajal
Bengal Film Journalists’ Association Awards
1963: Paras naispääosa (hindi) – Aarti
1965: Paras naispääosa (hindi) – Dil Ek Mandir
1973: Erikoispalkinto – Pakeezah
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Meena Kumari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Meena Kumari Elonetissä.
Meena Kumari Allmoviessa (englanniksi)
Merja Kasoi

| Merja Kasoi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1968 Espoo
Ammatti:  juristi
Muut tiedot
Koulutus: Helsingin yliopisto
Merja Maarit Anneli Kasoi (ent. Ailus, o.s. Kasanen, s. 24. maaliskuuta 1968 Espoo) oli Kevan (aik. Kuntien eläkevakuutus) toimitusjohtaja vuosina 2010–2013. Vuosina 2006–2009 hän toimi Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliiton (Jyty) puheenjohtajana.
Ura

Ailus valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994. Hän toimi vuosina 1994–1995 Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin avustavana lakimiehenä ja vuodet 1995–1996 asianajotoimisto Norros oy:n ja 1996–1997 Teknisten liiton lakimiehenä. Hän johti vuosina 2000–2001 Oslossa toimivaa telealan valituslautakunta Teleklagenemndaa. Vuodet 2001–2004 Ailus oli Kunnallisen työmarkkinalaitoksen lakimies.
Jytyssä Ailus aloitti vuonna 2004 neuvottelupäällikkönä. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2005, jolloin hänestä tuli edunvalvontajohtaja. Vuonna 2006 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi.
Puoluekannaltaan Ailus on keskustalainen. Hän oli keskustan kunnallisvaaliehdokkaana Helsingissä vuoden 2008 vaaleissa muttei päässyt valtuustoon.
Ura > Kevan johdossa 2010–2013

Ailus toimi Kevan luottamustehtävissä vuodesta 2006 ennen nousemistaan sen johtoon. Vuosina 2006–2009 hän oli sijoitusneuvottelukunnan jäsen ja vuodesta 2009 hallituksen jäsen.
Tammikuussa 2010 Ailus aloitti Kevan toimitusjohtajana. Hänen edeltäjänsä, keskustalainen Markku Kauppinen oli eronnut tehtävästä vaalirahoituskohun takia vuonna 2009. Toimitusjohtajan valintaprosessi herätti keskustelua syksyllä 2009. Ailuksen vastaehdokkaana oli poliittisesti sitoutumaton Kevan varatoimitusjohtaja ja valtiovarainministeriön entinen budjettipäällikkö Timo Viherkenttä. Ailuksen valintaa arvosteltiin poliittisena päätöksenä, jossa hakijoiden pätevyyttä enemmän vaikuttivat puoluesidonnaisuudet.
Syksyllä 2013 Ailuksen työsuhde-edut herättivät huomiota. Ilmeni, että hän oli maksanut työsuhdeasunnostaan vuosien ajan liian vähän veroja. Myös hänen työsuhdeautonsa kanssa ilmeni epäselvyyksiä. Sen hankinnassa epäiltiin kierretyn hankintalakia, joka edellyttää yli 30 000 euron suuruisten hankintojen kilpailuttamista. Luottamusta Ailukseen heikensi myös esiin tullut tieto, jonka mukaan hänelle oli maksettu vuosia perusteetta lapsilisiä Suomen lisäksi myös Norjasta.
Työsuhde-etujen epäselvyyksistä noussut kohu ja Kevan hallituksen luottamuksen menettäminen johtivat lopulta Ailuksen irtisanoutumiseen Kevan toimitusjohtajan tehtävästä 6. joulukuuta 2013. Ailuksen johtajasopimuksen mukainen eroraha oli vuoden palkka lomaetuineen eli reilut 300 000 euroa.
Aiheesta muualla

Karisto, Ilkka: Kevan potkut saanut johtaja Merja Ailus puhuu suunsa puhtaaksi HS.fi. 4.10.2014.
Melhus

Melhus on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Melhusin kunta perustettiin vuonna 1838. Hølondan kunta erotettiin Melhusista vuonna 1865 ja Flån kunta vuonna 1880. Molemmat kunnat kuitenkin liitettiin takaisin Melhusiin vuonna 1964. Tuolloin myös Horgin kunta liitettiin Melhusiin. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 17 340 asukasta.
Melhusin ystävyyskunta Suomessa on Kurikka.
Media

Melhusissa ilmestyvät paikallislehdet Avisa Gaula ja Trønderbladet.
Kuvia

Melhusin keskustaa
Melhusin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Per Borten (1913–2005), Norjan pääministeri 1965–1971
Einar Tambarskjelve (n. 980 – n. 1050), mahtimies, kuvattuna Melhusin vaakunassa
Unni Lehn (s. 1977), jalkapalloilija
Magne Thomassen (s. 1941), pikaluistelija
Martin Tranmæl (1879–1967), poliitikko ja toimittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melhus Wikimedia Commonsissa
Trøndelagin läänin kunnat
Flatanger
Frosta
Frøya
Grong
Heim
Hitra
Holtålen
Høylandet
Inderøy
Indre Fosen
Leka
Levanger
Lierne
Malvik
Melhus
Meråker
Midtre Gauldal
Namsos
Namsskogan
Nærøysund
Oppdal
Orkland
Osen
Overhalla
Rennebu
Rindal
Røros
Røyrvik
Selbu
Skaun
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Trondheim
Tydal
Verdal
Ørland
Åfjord
Norjan läänit | Norja
MediEvil

| MediEvil |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SCE Cambridge Studio
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Ohjaaja:  Chris Sorrell
Tuottaja:  Chris Sorrell
Suunnittelija:  Jason Wilson
Säveltäjä:  Andrew Barnabas ja Paul Arnold
Ohjelmoija:  James Busby, Paul Donovan, Chris Sorrell, Matt Johnson, Sam Baker
Pelisarja:  MediEvil
Julkaistu:   1. lokakuuta 1998
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  CD-ROM ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
MediEvil on SCE Cambridge Studion kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu PlayStationille vuonna 1998.
Pelille on tehty myös jatko-osa MediEvil 2, joka ilmestyi 2000. Vuonna 2005 alkuperäisestä pelistä julkaistiin uusintaversio MediEvil: Resurrection PlayStation Portablelle. Myös PlayStation 4:lle julkaistaan uusintaversio vuoden 2019 aikana, tosin pelkällä MediEvil -nimellä.
Pelaaminen

Pelin päähenkilö on Sir Daniel Fortesque, joka kuoli taistellessaan Zarokin joukkoja vastaan. Zarokin magia herättää Danielin ja antaa uuden mahdollisuuden.
Pelissä taistellaan vastustajia vastaan löytyvillä aseilla ja ratkotaan tasokohtaisia pulmia.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.2/10.
Aiheesta muualla

MediEvil MobyGamesissa (englanniksi)
Kasonísi

| --- | --- |
Sijainti:  37°44′32″N, 27°02′30″E, Anatolikí Sámos Sámos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,111 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kasonísi (kreik. Κασονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,111 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kasonísi kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saari on osa Samían kaupunkiyhdyskuntaa. Kasonísin ja Sámoksen pääsaaren erottaa toisistaan kapea ja matala hiekkapohjainen salmi.
Kattopallo

Kattopallo on perinneleikki jossa on tarkoituksena "pudottaa" toinen pelaaja pois pelistä sanomalla ko. henkilön nimen ja heittämällä pallo katolle niin että toinen henkilö ei ehdi saada sitä kiinni ennen kuin pallo osuu maahan. Mikäli pallo osuu maahan, niin pelaaja, jonka nimi sanottiin, saa yhden virhepisteen. Kolmesta tippuu pois pelistä, ja voittaja on se, joka jää viimeisenä kentälle. Mikäli pallo lentää katon harjan yli katon toiselle puolelle tai menee toisesta päädystä yli, pallon heittäjä saa yhden virhepisteen. Jos pallon kiinniottaja saa pallon vielä kiinni äsken mainitusta heitosta niin silloin pallon heittäjä saa kerralla 2 virhepistettä. Myös siinä tapauksessa heittäjä saa virhepisteen, mikäli hän sanoo henkilön nimen joka on jo pudonnut pelistä tai hän heittää kolme kertaa peräkkäin samaa henkilöä.
Kattopallosta löytyy mainintoja 1800-luvun lopulta.
Aiheesta muualla

Vesaisten Keskusliitto , Perinneleikit (Arkistoitu – Internet Archive)
Metroid: Other M

| Metroid: Other M |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Team Ninja
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Yoshio Sakamoto ja Yōsuke Hayashi
Säveltäjä:  Kuniaki Haishima
Pelisarja:  Metroid
Julkaistu:   31. elokuuta 2010  2. syyskuuta 2010  3. syyskuuta 2010
Lajityyppi:  Toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16  USK 12 
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  optinen levy (Wii)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Metroid: Other M (jap. メトロイド アザーエム, Metoroido Azā Emu) on Team Ninjan kehittämä ja Nintendon vuonna 2010 julkaisema videopeli Wiille. Se on ensimmäinen Metroid-pelisarjan peli, joka on kolmannesta persoonasta kuvattu, mutta joka on samalla 2D-pelien hengessä kulkeva sitten Metroid Zero Missionin.
Other M sai hyvin ristiriitaisen vastaanoton. Sen pelimekaniikkaa, äänimaailmaa, grafiikkaa ja tunnelmaa kehuttiin, mutta tarina ja päähenkilön Samus Aranin hahmokuvaus saivat eniten kritiikkiä; Yoshio Sakamoton tapaa keskittyä pelissä korostamaan Samuksen tunteita ja ajatusmaailmaa on pidetty yleisesti ottaen huonona ratkaisuna.
Pelaaminen

Peli on kuvattu kolmannesta persoonasta, mutta yhdistelee hieman kaksiulotteisuutta. Peliä pelataan WiiMote ohjaimella kahdella eri tavalla: tasohyppelykohtauksissa ja taisteluissa ohjain on vaaka-asennossa, mutta voidakseen tähdätä kohteita ensimmäisestä persoonasta kuvattuna ohjaimen pää osoitetaan television kuvaruutuun. Pelissä on mahdollista tehdä näppäriä väistöliikkeitä nopeita vihollisia vastaan taistellessa. Jos Samuksen elämä uhkaa loppua, voi ohjainta ylöspäin nostamalla ja kääntämällä ladata elämämittaria osittain täyteen. Sama menetelmä toimii ohjusten kanssa.
Metroid Fusionin tapaan pelissä edetään Samuksella annettujen ohjeiden mukaisesti. Samus ei voi käyttää kaikkia aseita, ennen kuin Adam Malkovich -niminen sivuhahmo antaa siihen luvan. Saadessaan käyttöönsä uusia kykyjä pelaajalla on muiden Metroid -pelien tapaan mahdollisuus tutkia uusia alueita, joihin mikä tahansa ase tai kyky auttaa pääsemään.
Triviaa

Other M poikkeaa muista Metroid -peleistä siinä, etteivät viholliset jätä kuollessaan energiapalloja tai ohjuksia, vaan varantojen loputtua ne täytetään itse.
Lopputekstien jälkeen pelaaja pääsee vielä Samuksella takaisin tutkimusasemalle tutkimaan jäljelle jääneitä paikkoja ja taistelemaan salaista loppuvastusta vastaan. Tämän voitettuaan Samus pakenee tutkimusasemalta ennen kuin asema räjähtää.
Peli on sarjan ensimmäinen Metroid -peli, jossa pelien sankarilla Samus Aranilla on ääni. Tekstimuodossa Samus on puhunut aiemminkin.
Aiheesta muualla

Metroid Other M -pelin virallinen sivu (englanniksi)
Metroid Other M -pelin virallinen sivu (japaniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Metroid  II: Return of Samus  Super Metroid  Fusion  Zero Mission  Other M  Samus Returns  Dread 
Prime-sarja:   Metroid Prime  Pinball  Hunters  Prime 2: Echoes  Prime 3: Corruption  Trilogy  Federation Force  Prime 4: Beyond 
Hahmot:   Samus Aran  Ridley  Kraid  Mother Brain  Adam Malkovich  Sylux 
Tapahtumapaikat:   Zebes  SR-388  Tallon IV
Kane (showpainija)

| Glenn Jacobs |
| --- | --- |

Knox Countyn pormestari
 1.9.2018–  
Henkilötiedot
Tiedot
Puolue:  republikaanit
| Kane |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Torrejón de Ardoz, Espanja
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Espanja
Showpainija
Kehänimet:  Diesel II, Doomsday, Glen Jacobs, Isaac Yankem, DDS, Unabom
Aktiivisena:  1992–
Pituus:  213 cm
Paino:  135 kg
Kouluttajat:  Dean Malenko
Glenn Thomas Jacobs (s. 26. huhtikuuta 1967 Torrejón de Ardoz, Espanja)  on yhdysvaltalainen showpainija, näyttelijä ja poliitikko. Parhaiten hänet tunnetaan nimellä Kane, jolla hän esiintyy WWE:ssä. Kane paini naamioituna vuosina 1997-2003, mutta joutui riisumaan naamionsa 2003 hävittyään Triple H:ille maskiottelussa. Hän on jälleen paininut naamioituna vuodesta 2011. Jacobs on esiintynyt monena eri hahmona, joita Kanen lisäksi ovat Angus King, The Black Knight, The Christmas Creature, Doomsday, Isaac Yankem ja Unabomb. Kane on 213 senttiä pitkä ja painaa 135 kiloa.
Hän on myös ollut Knox Countyn pormestari vuodesta 2018 alkaen. Hän on republikaani.
Showpainiura

Jacobs aloitti showpainin St. Lousissa CSWA:ssa 1992, jossa hänet tunnettiin kehänimellä Angus King. Jacobs siirtyi sittemmin etelään, jossa hän otti kehänimekseen Doomsday, sekä Chrismas Creaturena USWA:ssa, jossa hän voitti raskaansarjan mestaruuden. Jacobs paini myös Bruiser Mastinona WCW:llä. SMW:ssä hänet tunnettiin Unabombina, jolloin hän voitti Al Snow:n kanssa SMW tag team mestaruuden 1995.
Showpainiura > WWF/WWE > Isaac Yankem (1995–1996)

Jacobs siirtyi sittemmin WWF:n, jossa paini aluksi SMW:ssä käyttämällään nimellä Mike Unabomb muutaman ottelun. Hän muun muassa voitti helmikuussa 1995 Raw tapingissa Reno Rigginsin. Hän käytti kehänimeään aina elokuuhun 1995 saakka.
Jacobs esiintyi ensimmäisen kerran WWF:n televisiolähetyksessä Jerry Lawlerin yksityisenä hammaslääkärinä kesäkuussa 1995. Jacobsin suuren koon myötä Yankem kuvailtiin hirviömäisenä hahmona, jonka Lawler oli palkannut pääsemään eroon pitkäaikasesta vihollisestaan Bret Hartista. Kaksikko kohtasi toisensa useaan kertaan Bret Hartin ollessa yleensä voittavana osapuolena. Heidän ensimmäinen kohtaaminen tapahtui SummerSlamissa elokuussa 1995, jolloin Yankems hävisi hylkäyksellä. Hänet otteli usein voittookasti muita painijoita vastaan, mutta hävisi muun muassa Battle Royale ottelun lokakuussa 1995, jonka voitti Owen Hart. Yankem lopulta voitti yhdessä Lawlerin kanssa Hartin, jonka parina oli Hakushi 23. lokakuuta 1995 selätyksellä. Yankem otteli vielä sen jälkeen muita nimekkäitä painijoita vastaan, kuten Undertakeria Shawn Michaelsia ja Ultimate Warrioria vastaan, mutta hävisi heille selätyksellä. Lopulta syyskuussa 1996 Etelä-Afrikan kiertueella Yankemin hahmo sai päätöksen.
Showpainiura > WWF/WWE > Diesel II (1996–1997)

Syyskuussa 1996 Jacobs esiintyi Dieselinä ja Rick Bognar Razor Ramonina, kun kehähahmojen oikeat painijat Kevin Nash ja Scott Hall olivat siirtyneet WCW:hen. Kaksikon tarina oli lähinnä pilailla kaksikon kustannuksella. Dieselin roolissa Jacobs paini usein tag team otteluissa ja he muun muassa hävisivät WWF tag team mestaruuden hallitseville mestareille Owen Hartille ja British Bulldogille joulukuussa 1996. Kaksikko oli sitä ennen voittanu muun muassa Aldo Montoyan ja Barry Horowitz, sekä Brian Walshin ja Tony Royn muodostamat joukkueet. Mestaruusottelun jälkeen Jacobs otteli vielä Dieselin roolissa muun muassa Undertakeria vastaan WWF Superstars Of Wrestling Taping, jolle hän hävisi hylkäyksellä. Diesel osallistui vielä tammikuussa 1997 Royal Rumbleen, josta hän putosi jatkosta Stone Cold Steve Austinin ollessa kilpailun voittaja. Jacobs paini Dieselin roolissa vielä huhtikuuhun 1997 asti.
Showpainiura > WWF/WWE > Corporate Kane (2013–2015)

Kane palasi lähes kahden kuukauden tauon jälkeen ottelemaan The Mizia vastaan, jonka hän voitti lyhyen ottelun päätteeksi. Kane nähtiin sittemmin Raw:ssa vannomassa valaa Stephanie McMahonille luovuttaen naamionsa ja olemalla yksi The Authority -ryhmän jäsenistä. Kane käytti tämän jälkeen pukua ja solmiota muiden yhtiön jäsenien tavoin, joiden tavoitteena oli saada Randy Orton uudeksi WWE mestariksi. Kane oli mukana vuoden 2014 Royal Rumblessa, jossa CM Punk pudotti hänet jatkosta, kunnes Kane tuli kesken ottelun takaisin ja pudotti vastaavasti Punkin jatkosta. Ottelun lopulta voitti Batista. Kane otteli myös WrestleMania XXX:ssa, jossa hän hävisi yhdessä Billy Gunnin ja Road Doggin kanssa Dean Ambroselle, Seth Rollinsille ja Roman Reignsille. Kane oli mukana kesäkuussa 2014 Money in the Bank -ottelussa, jossa panoksena oli WWE:n raskaansarjan mestaruus, jonka John Cena lopulta voitti. Tammikuussa 2015 Kane rikkoi Royal Rumblessa ennätyksen eliminoituaan viisi kilpailijaa ottelun aikana, jonka myötä hän nousi 44 eliminoitujen ottelijoiden määrään kaikki Royal Rumblet yhteenlaskettuna. Edellistä ennätystä pitivät hallussaan Shawn Michaels ja Undertaker 39:llä. Roman Reigns voitti 2015 Royal Rumblen, kun Kane putosi jatkosta kolmanneksi viimeisenä. Maaliskuussa Kane oli mukana WrestleMania XXXI:ssa kolmenkymmenen painijan Battle Royal -ottelussa, jonka voitti Big Show. Huhtikuussa Kane pääsi haastamaan John Cenaa Yhdysvaltain mestaruudesta, mutta hävisi ottelun. Kuukautta myöhemmin Kane sai uuden tilaisuuden otella kahdesti Yhdysvaltain mestaruudesta, mutta hävisi molemmilla kerroilla Cenalle. Kane otteli vielä heinäkuussa virkapukuisena Kanena, mutta jatkoi heikkoa menestystä läpi kaksivuotisen ajan.
Showpainiura > WWF/WWE > Demon Kane (2015–)

Kane palasi takaisin vanhaan rooliinsa syksyllä 2015 estäessään Sheamusia käyttämästä voittamaansa Money in the Bank salkkua. Kane voitti sittemmin Seth Rollinsin yhdessä D-Von Dudleyn ja Bubba Ray Dudleyn kanssa, jonka jälkeen hän jatkoi Rollins kanssa feudia. Lokakuussa Kane muodosti jälleen tag team parin Undertakerin kanssa ja otteli lokakuun lopulla Hell in a Cellissä WWE:n raskaansarjan mestaruudesta Rollinsia vastaan, mutta hävisi sen. Hän haastoi Rollinsin toistamiseen marraskuussa mestaruusotteluun, mutta hävisi jälleen. Kane oli sittemmin osallisena useissa katutappeluissa, jotka hän voitti Big Show’ta vastaan. Joulukuussa Kane palasi ottelemaan Bray Wyattia vastaan, jonka hän voitti useaan kertaan, paitsi SuperSmackDown LIVE! -ohjelmassa.
Lopetusliikkeet

Chokeslam
Tombstone Piledriver
Falling Powerbomb (2003-2004)
Nimikkoliikkeet

Big Boot
Sidewalk Slam
Running DDT
Tilt-a-whirl Slam
Throat Thrust
Vertical Suplex
Backbreaker
Military press drop
Face Kick
Leg drop
Mestaruudet ja saavutukset

WWF/WWE
WWF Championship (1 kerta)
World Heavyweight Championship (1 kerta)
ECW Championship (1 kerta)
WCW Tag Team Championship (1 kerta) – The Undertakerin kanssa
WWF/WWE Intercontinental Championship (2 kertaa)
WWF Hardcore Championship (1 kerta)
WWE 24/7 Championship (1 kerta)
WWE Tag Team Championship (2 kertaa) – Big Show (1) ja Daniel Bryan (1) kanssa
WWF/WWE/World Tag Team Championship (9 kertaa) – Mankind (2), X-Pac (2), The Undertaker (2), The Hurricane (1), Rob Van Dam (1),  Big Show kanssa
WWE Hall of Fame (2021)
Money in the Bank voitto (SmackDown 2010)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kanen profiili WWE.comissa
WWE:n mestarit
Kane WWE:n raskaansarjan maailmanmestarina.
Mick Ronson

Mick Ronson
Michael ”Mick” Ronson (26. toukokuuta 1946 – 29. huhtikuuta 1993) oli englantilainen kitaristi, lauluntekijä, multi-instrumentalisti, sovittaja ja tuottaja. Hän teki 1970-luvun alussa yhteistyötä David Bowien kanssa ja julkaisi myös sooloalbumeita.