stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Grothendieck

Alexander Grothendieck
Alexander Grothendieck (28. maaliskuuta 1928 Berliini, Saksa – 13. marraskuuta 2014 Saint-Girons, Ariège, Ranska) oli saksalaissyntyinen matemaatikko. Hänen on sanottu olleen yksi suurimmista 1900-luvun matemaatikoista.
Grothendieck tunnetaan parhaiten algebrallisen geometrian tuloksistaan, mutta hän teki merkittäviä tuloksia myös algebrallisessa topologiassa, lukuteoriassa, kategoriateoriassa, Galois’n teoriassa, kommutatiivisessa homologisessa algebrassa ja funktionaalianalyysissä. Hän sai Fieldsin mitalin vuonna 1966 ja Crafoord-palkinnon Pierre Delignen kanssa vuonna 1988. Hän kieltäytyi jälkimmäisestä palkinnosta eettisiin syihin vedoten. Hän ilmoitti kieltäytymisestään kirjoittamalla medialle avoimen kirjeen.
Hän oli tunnettu abstrakteista lähestymistavoista ongelmiin sekä perfektionismista matemaattisen tekstin muotoilussa ja esittämisessä. Erityisesti hänet tunnettiin kyvystä löytää tuloksia hyvin yleisillä menetelmillä.
Melko vähäinen osa hänen tuotannostaan vuoden 1960 jälkeen julkaistiin tavanomaisella tavalla matemaattisissa julkaisuissa. Yleisemmin tulokset esiintyivät luentomuistiinpanojen kopioissa. Hänen vaikutuksensa on huomattava henkilökohtaisesti ja Zariskin koulukunnalle Harvardin yliopistossa. Hän oli monien tarinoiden ja väärien huhujen kohde. Huhut koskevat hänen työskentelytapojaan, politiikkaa, yhteenottoja toisten matemaatikoiden ja Ranskan viranomaisten kanssa, hänen vetäytymistään matematiikan parista 42 ikävuoden jälkeen, eläkkeelle jäämistään sekä hänen pitkiä kirjoituksiaan.
Matemaattiset saavutukset > EGA ja SGA

Suurin osa Grothendieckin julkaistuista töistä on koottu valtaviin mutta silti epätäydellisiin teoksiin Éléments de géométrie algébrique (EGA) ja Séminaire de géométrie algébrique (SGA). Bourbakin seminaariesitelmistä koottu Fondements de la Géometrie Algébrique (FGA) sisältää myös Grothendieckin tärkeitä tuloksia.
Grothendieckin syvällisin yksittäinen tulos on kenties étalen- ja l-aditinen kohomologia. Nämä selittävät André Weilin havainnot, jonka mukaan variston topologisen karakteristikan ja sen lukuteoreettisten ominaisuuksien välillä on olemassa syvällinen yhteys. Esimerkiksi jos yhtälöä tutkitaan äärellisessä kunnassa, niin sen ratkaisujen lukumäärä kuvaa sen topologista luonnetta kompleksilukujen suhteen. Weil ymmärsi, että todistaakseen tuloksen hän tarvitsisi uudenlaisen kohomologiateorian, mutta hän ja muut alan asiantuntijat eivät tähän kyenneet. Grothendieck kuitenkin löysi kyseisen teorian. Teoria kulminoituu Weilin otaksumien todistukseen, joista viimeisimmän ratkaisi Grothendieckin oppilas Pierre Deligne 1970-luvun alkupuolella sen jälkeen, kun Grothendieck oli jättänyt matematiikan aktiivisen tutkimisen.
Matemaattiset saavutukset > Tärkeimmät matemaattiset aiheet (teoksesta Récoltes et Semailles)

Grothendieck kirjoitti arvioinnin matemaattisista töistään. Hän valitsi seuraavat 12 aihetta tähän teokseen La Vision, jotka on esitetty alla aikajärjestyksessä:
Topologiset tensoritulot ja ydinavaruudet
”Jatkuva” ja ”diskreetti” duaalisuus (johdetut kategoria ja ”kuusi operaatiota”).
Yoga Grothendieckin–Riemannin–Rochin lausesta (K-teoria, samantapainen kuin leikkausten teoria).
Skeemat.
Topot.
Étalen kohomologia sisältäen l-aditisen kohomologian.
Motiivit, motiivinen Galois’n ryhmä ja Grothendieckin kategoriat
Kristallit ja kristallinen kohomologia, De Rhamin ja Hodgen kertoimien yoga.
Topologinen algebra, ääretön-pinot, ’dérivateurs’, topojen kohomologinen formalismi inspiraationa uudelle homotooppiselle algebralle
Tame topologia.
anabelisen geometrian Yoga ja Galois’n–Teichmüllerin teoria.
Säännöllisten monitahokkaiden ja säännöllisten konfiguraatioiden skemaattinen eli ”aritmeettinen” näkökulma.
Hän kirjoitti, että hänen aiheidensa teema oli topojen teoria, ja toisaalta yllä olevassa listassa ensimmäinen ja viimeisin oli hänelle vähiten tärkeitä.
Tässä yoga tarkoittaa eräänlaista ”meta-teoriaa”, jota voi käyttää heuristisesti.
Elämä > Perhe ja alkuvuodet

Alexander Grothendieck syntyi Berliinissä ja hänen vanhempansa olivat anarkisteja. Hänen isänsä oli venäläinen Aleksandr Šapiro (Tanarov) ja hänen äitinsä Johanna ”Hanka” Grothendieck oli saksalaisesta protestanttiperheestä. Molemmat vanhemmat olivat katkaisseet lapsuuden ystävyydet teini-iässä. Alexanderin syntymän aikaan Johanna oli naimisissa saksalaisen toimittajan Johannes Raddatzin kanssa, ja Alexanderin syntymänimi oli alun perin Alexander Raddatz. Avioliitto purkautui vuonna 1929 ja Šapiro/Tanarov vahvisti isyyden, mutta ei mennyt koskaan naimisiin Hanka Grothendieckin kanssa.
Grothendieck eli vanhempiensa kanssa vuoteen 1933 asti Berliinissä. Saman vuoden aikana Šapiro muutti Pariisiin ja Hanka muutti hänen perässään seuraavana vuonna. He jättivät Grothendieckin Wilhem Heydornin huostaan, joka oli luterilainen pastori ja opettaja Hampurissa. Hän kävi myös koulua Hampurissa. Tuohon aikaan Grothendieckin vanhemmat ottivat osaa Espanjan sisällissotaan anarkosyndikalistien riveissä joskaan eivät olleet rintamalla.
Elämä > Toisen maailmansodan aika

Vuonna 1939 Grothendieck saapui Ranskaan ja eli erilaisilla leireillä, jotka oli tarkoitettu kotoa karkotetuille ihmisille. Hän eli leireillä äitinsä kanssa. He elivät ensiksi ei-toivotuille poliittisille pakolaisille varatulla Camp de Rieucros’lla ja viettivät Vichyn hallinnon suljettua leirin vuodet 1942–1944 vastarinnan avustuksella Le Chambon-sur-Lignonissa, jossa Grothendieck kykeni myös valmistumaan ylioppilaaksi ja kiinnostui matematiikasta. Grothendieckin isä Aleksandr Šapiro oli juutalaisena lähetetty Auschwitzin keskitysleirille, jolla hän kuoli yhtenä ensimmäisistä murhatuista vuonna 1942.
Elämä > Opinnot ja tutkijanuran alku

Sodan jälkeen nuori Grothendieck opiskeli matematiikkaa Montpellier’n yliopistossa Ranskassa. Nuoren tutkijan kyvyt  huomattiin, ja häntä rohkaistiin lähtemään Pariisiin vuonna 1948.
Aluksi Grothendieck osallistui Henri Cartanin seminaariin École Normale Supérieuressa, mutta koska hänellä ei ollut seminaaria seuratakseen tarvittavia esitietoja, hän siirtyi Nancyn yliopistoon, missä hän kirjoitti väitöskirjan Laurent Schwartzin ohjauksessa vuosina 1950–1952. Väitöskirja käsitteli funktionaalianalyysiä. Tuohon aikaan hän oli topologisten vektoriavaruuksien johtava asiantuntija. Vuonna 1957 hän jätti kyseisen aiheen ja alkoi työskennellä algebrallisen geometrian ja homologisen algebran parissa.
Elämä > Vuodet IHÉSissa

Asetuttuaan Institut des hautes études scientifiquesiin (IHÉS) Grothendieck kiinnostui intensiivisestä ja tuotteliaista seminaareista (de facto ryhmä, joka valmentaa kyvykkäimmät ranskalaiset ja nuoret matemaatikot tutkijoiksi). Grothendieck lopetti käytännössä kokonaan julkaisemasta artikkeleja tavanomaisella, matemaattisiin lehtiin kirjoitetuilla artikkeleilla. Hän oli kuitenkin suuressa roolissa noin vuosikymmenen ajan ja seminaareista muodostui vahva koulukunta.
Tuona aikana hänellä olivat virallisesti oppilainaan Michel Demazure (joka työskenteli SGA3:n kimpussa, ryhmäskeema), Luc Illusie (kotangenttikompleksi), Michel Raynaud, Jean-Louis Verdier (löysi Grothendieckin kanssa johdettujen kategorioiden teorian) ja Pierre Deligne. SGA-projektiin kuului myös Mike Artin (étalen kohomologia) ja Nick Katz (monodromiateoria ja Lefschetzin lyijykynät). Jean Giraud selvitti torsoriteorian laajennukset ei-abelisille kohomologialle. Samoin hän teki yhteistyötä monien muiden matemaatikoiden kanssa.
Elämä > Kultainen aika

Alexander Grothendieckin aikaa IHÉSissä voi sanoa kultaiseksi ajaksi. Hän keksi useita samantyyppisiä asiota algebralliseen geometriaan, lukuteoriaan, topologiaan, kategoriateoriaan ja funktioteoriaan, Hänen ensimmäisen läpimurto algebrallisessa geometriassa oli Grothendieckin–Hirzebruchin–Riemannin–Rochin lause, joka on syvällinen yleistys Hirzebruchin–Riemannin–Rochin lauseesta, jonka todistus on luonteeltaan algebrallinen. Tässä yhteydessä hän esitteli myös K-teorian. Hän puhui vuonna 1958 kansainvälisessä matemaatikkokonferenssissa. Tässä esityksessään hän esitteli skeemat, jotka hän oli kehittänyt yksityiskohtaisesti teoksessaan Éléments de géométrie algébrique (EGA). Hän esitti myös aiempaa joustavamman ja yleisemmän algebrallisen geometrian perusteet. Hän jatkoi tästä esittämällä étalen kohomologiateorian skeemoille, kristallikohomologian ja de Rhamin kohomologian. Näihin kohomologiateorioihin liittyy läheisesti topojen teoria, joka on yleisempää kuin topologia. Hän määritteli skeemojen perusryhmät algebrallisesti ja samoin kategorisen Galois'n teorian päärakenteet. Runkona koherentille duaalisuusteoriallen hän esitteli johdetut kategoriat, joiden tutkimista jatkoi Verdier. Nämä ja muita tuloksia julkaistiin EGAssa ja vähemmän hiotussa muodossa teoksessa Séminaire de géométrie algébrique (SGA), joita hän kirjoitti IHÉSissä.
Elämä > Politiikka ja vetäytyminen tieteellisestä yhteisöstä

Grothendieckin poliittiset näkemykset olivat radikaaleja ja pasifistisia mutta eivät kommunistisia. Hän ei hyväksynyt missään muodossa neuvostoliittolaista sotilaallista laajentumista. Hän piti kategoriateorian luentoja Hanoita ympäröivässä metsässä samaan aikaan kun kaupunkia pommitettiin. Tällä hän halusi protestoida Vietnamin sotaa vastaan. Hän vetäytyi tieteellisestä elämästä vuoden 1970 vaiheilla sen jälkeen, kun hän oli saanut osittain militaristisen rahoituksen IHÉSissä. Hän palasi IHÉSiin muutamaa vuotta myöhemmin työskenneltyään välillä Montpellier’n yliopistossa professorina. Hän työskenteli IHÉSissä vuoteen 1988 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänen kritiikkinsä tieteellistä yhteisöä ja erityisesti useita matemaattisia yhteisöjä kohtaan ilmenee vuonna 1988 kirjoitetusta kirjeestä. Kriittisen suhtautumisensa takia hän kieltäytyi Crafoordin palkinnosta.
Vaikka militaristinen rahoitus oli kenties suurin syy Grothendieckin lähtöön IHÉSistä, Grothendieckin tunteneet sanoivat välien rikkoutumisen syiden ulottuvan syvemmälle. Pierre Cartier, pitkäaikainen vierailija IHÉSissä,  kirjoitti pätkän Grothendieckistä erikoisjulkaisuun, joka julkaistiin IHÉSin neljäntenäkymmenentenä vuosipäivänä. Grothendieck Festschrift oli kolmen niteen kokoelma Grothendieckin julkaisuja, ja se koottiin Grothendieckin 60. syntymäpäivää varten vuonna 1988 ja julkaistiin vuonna 1990. Siinä Cartier toteaa, että Grothendieck on keskenkasvuisen antimilitaristisen anarkistin poika, jolta oli riistetty äänioikeus. Grothendieck tunsi aina syvää myötätuntoa köyhiä ja sorrettuja kohtaan. Cartierin mukaan Grothendieck tuli Bures-sur-Yvetteen ”une cage dorée” (”kultaisessa häkissä”).
Aiheesta muualla

Alexander Grothendieckin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive)
1936: Ahlfors • Douglas | 1950: Schwartz • Selberg | 1954: Kodaira • Serre | 1958: Roth • Thom | 1962: Hörmander • Milnor | 1966: Atiyah • Cohen • Grothendieck • Smale | 1970: Baker • Hironaka • Novikov • Thompson | 1974: Bombieri • Mumford | 1978: Deligne • Fefferman • Margulis • Quillen | 1982: Connes • Thurston • Yau | 1986: Donaldson • Faltings • Freedman | 1990: Drinfeld • Jones • Mori • Witten | 1994: Zelmanov • Lions • Bourgain • Yoccoz | 1998: Borcherds • Gowers • Kontsevitš • McMullen | 2002: Lafforgue • Vojevodski | 2006: Okounkov • Perelman • Tao • Werner | 2010: Lindenstrauss • Châu • Smirnov • Villani | 2014: Avila • Bhargava • Hairer •  Mirzakhani | 2018: Birkar • Figalli • Scholze • Venkatesh | 2022: Duminil-Copin • Huh • Maynard • Vjazovska
Ann Griffiths

| Ann Griffiths> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1776 Llanfihangel-yng-Ngwynfa
Kuollut: 1805
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: kymri
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ann Griffiths (o.s Thomas) (1776–1805) oli walesilainen runoilija, joka tunnetaan etenkin uskonnollisista kymrinkielisistä hymneistään.
Elämäkerta

Ann Griffiths (omaa sukua Thomas) syntyi Dolwar Fach -nimisellä maatilalla Llanfihangel-yng-Ngwynfan pitäjässä silloisessa Montgomeryshiren kreivikunnassa vuonna 1776. Ann ja suurin osa hänen melko hyvätuloisesta suvustaan kääntyivät Walesissa vaikuttaneeseen kirkolliseen toisinajattelijaliikkeeseen 1790-luvulla. Dolwar Fachista tuli paikallisten kalvinististen metodistien kokoontumispaikka ja se rekisteröitiin sellaiseksi virallisesti vuonna 1803. Ann Griffiths oli kääntynyt vuonna 1796 ja hän alkoi todennäköisesti pian tämän jälkeen kirjoittaa hymnejä. Hymnit oli tarkoitettu lähinnä henkilökohtaiseen uskon harjoittamiseen, eikä Griffiths itse kirjoittanut niitä ylös. Ann meni naimisiin maanviljelijä Thomas Griffithsin kanssa vuonna 1804, mutta Ann kuoli vain vuotta myöhemmin synnytyksen yhteydessä.
Teokset

Giffithsillä oli eläessään joskus tapana esittää virsiään palvelijana työskennelleelle Ruth Evansille, joka puolestaan opetteli ne kirjoitustaidottomana ulkomuistista. Evans esitti virsiä puolestaan metodistisaarnaajana työskennelleelle miehelleen John Hughesille, joka puolestaan kirjasi ne ylös ja luovutti kokoelmansa hymnejä keränneelle Thomas Charlesille. Kokoelma julkaistiin vuonna 1806 nimellä Casgliad o Hymnau. Virsistä tuli suosittuja Walesin toisinajattelijoiden kirkoissa. Virsien välittämää tunnetta on kuvailtu syvästi ja kiihkeästi uskonnolliseksi, ja niitä kuvastaa teologian kattava ymmärrys. Myöhemmät kriitikot ovat kuvailleet Griffithsiä yhdeksi merkittävimmistä kristityistä mystisistä runoilijoista, sekä yhtenä Walesin merkittävimpänä naisrunoilijana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
E. Wyn James: Ann Griffiths website Cardiffin yliopisto. (englanniksi) (kymriksi)
Dolwar Fach valokuvassa vuodelta 1885.
Ann Griffithsin muistomerkki Llanfihangel-yng-Ngwynfassa.
Anne Tanskanen

Anne Tanskanen Tangomarkkinoilla 2012
Anne Tanskanen (o.s. Meriläinen, s. 31. maaliskuuta 1978 Juuka) on suomalainen laulaja. Vuodesta 2009 hän on kiertänyt keikoilla ATB-yhtyeensä laulajana. Tanskanen on konsertoinut myös big bandien solistina.
Tanskanen valmistui vuonna 2003 Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta musiikin maisteriksi. Tämän lisäksi hän on tehnyt sekä laulu- että vapaa säestys -pedagogiikan opintoja. Hän myös opettaa laulua.
Tanskanen sijoittui vuonna 2007Tangomarkkinoiden tangokuningatarkilpailussa toiselle sijalle. Hän osallistui vuonna 2012 uudelleen Tangomarkkinoille ja selvitti siellä tiensä finaalin karsinnassa 12 parhaan joukkoon. Tanskanen oli vuonna 2017 mukana myös The Voice of Finland -kilpailussa. Vuodesta 2009 lähtien Anne Tanskanen on toiminut vakituisena laulutuomarina UKC Laulukilpailussa.
Kilpailut, saavutukset ja erityisesiintymiset

2007 - Tangomarkkinat, Tangoprinsessa 2007
2007 - Sinitaivas-konsertti, Sinitaivas-konserttikiertue
2007 - White Christmas, konserttikiertue
2012 - Tangomarkkinoiden finaalin karsinta
2017 - Voice of Finland
Aiheesta muualla

Anne Tanskasen viralliset kotisivut
Anne Tanskasen Facebook -sivut
Tangomarkkinoiden viralliset kotisivut
Anne Conway

Anne Conway
Kreivitär Anne Conway (o.s. Finch; 14. joulukuuta 1631 Lontoo – 23. helmikuuta 1679 Alcester, Warwickshire) oli englantilainen filosofi, joka edusti nk. Cambridgen platonismia. Hän on yksi harvoja 1600-luvun naisfilosofeja ja harvoja latinantaitoisia naisia. Conway oli aikansa merkkifilosofeihin kuuluneen Henry Moren oppilas.
Hänen ainoa säilynyt tutkielmansa on Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae, joka julkaistiin anonyymisti vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1690. Hänen filosofiansa, muun muassa ajatus monadeista, vaikutti Gottfried Leibniziin.
Teokset

The principles of the most ancient and modern philosophy. — Julkaistu alun perin latinaksi nimellä: Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae de Deo, Christo & Creatura. Amsterdam: M. Brown 1690.
Kirjallisuutta

Head, Jonathan: The Philosophy of Anne Conway: God, Creation and the Nature of Time.  London:  Bloomsbury, 2021.  ISBN 978-1-350-13452-2.
Aiheesta muualla

The principles of the most ancient and modern philosophy. (London, 1692.) (englanniksi)
Hutton, Sarah: Lady Anne Conway The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
King, Peter: Anne Conway (englanniksi)
Uzgalis, William: Anne Conway (englanniksi)
Antsirabe

| Antsirabe |
| --- | --- |
 vaakuna
 Antsirabe
 Koordinaatit: 19°52′S, 47°02′E 
Valtio:  Madagaskar
Alue:  Vakinankaratra
Väkiluku (2014):  224 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antsirabe on kolmanneksi suurin kaupunki Madagaskarilla ja Vakinankaratran alueen pääkaupunki. Sen asukasluku vuonna 2014 on noin 224 900. Kaupunki sijaitsee 1500 metrin korkeudessa, joten sen ilmasto on melko kylmä.
Kaupungin perustaja on norjalainen lähetyssaarnaaja, joka perusti sinne kuntoutuskeskuksen alueen ilmaston vuoksi. Kaupungin nimi tarkoittaa "paikkaa, jossa on paljon suolaa".
Kuvia

Pääkatu
Katedraali
Hôtel des Thermes
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antsirabe Wikimedia Commonsissa
Ammatillinen opettajakoulutus

Ammatillinen opettajakoulutus on ammattikorkeakoulujen ja ammatillisten oppilaitosten opettajaksi aikoiville suunnattu koulutus. Koulutuksen tuloksena opiskelija saa yleisen pedagisen kelpoisuuden myös muualle kuin ammattillisiin oppilaitoksiin ja ammattikorkeakouluihin. Koulutus kestää tyypillisesti työn ohessa 1-2 vuotta. Opintoja järjestetään myös verkko- ja monimuoto-opintoina. Opintojen laajuus on 60 opintopistettä.
Ammatillisiin opettajankoulutukseen kuuluu opetusharjoittelun lisäksi kasvatustieteen opintoja, ammattipedagogiikan opintoja ja muita opintoja. Opinnoilla saavutetaan tiedot ja taidot opiskelijoiden oppimisen ohjaamisessa ja opetusalan kehittämisessä. Opetus järjestetään opetus- ja kulttuuriministeriön vahvistamisessa opettajankoulutusohjelmissa.
Koulutukseen voi kuulua kehittämistyö, jossa opiskelija osoittaa koulutuksen aikana syntynyttä osaamistaan ja soveltaa sitä esimerkiksi työyhteisönsä kehittämiseen.
Ammatillisessa opettajakorkeakoulussa voi suorittaa Ammatillisen opettajankoulutuksen, Ammatillisen erityisopettajankoulutuksen tai Ammatillisen opinto-ohjaajankoulutuksen.
Ammatillista opettajakoulutusta järjestävät oppilaitokset

Ammatillista opettajankoulutusta järjestävät:
HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulu
Hämeen ammattikorkeakoulu
Jyväskylän ammattikorkeakoulu
Oulun ammattikorkeakoulu
Tampereen ammattikorkeakoulu
Åbo Akademi (ruotsinkielinen).
Opiskelijavalinta

Ammatilliseen opettajakoulutukseen järjestetään yhteishaku ilman pääsykoetta. Opiskelijat valitaan ala kohtaisissa kiintiöissä. Opiskelupaikkoja oli vuoden 2016 haussa tekniikan alalla (492), sosiaali-, terveys- ja liikunta-alalla (312) ja yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala (238). Kaikkiaan aloituspaikkoja oli 1590. Suurimmat koulutuksen järjestäjät ovat Hämeen ammattikorkekoulu ja Jyväskylän ammattikorkeakoulu, joilla omolemmilla oli 360 aloituspaikkaa vuonna 2016.
Hakukelpoisuus edellyttää pääsääntöisesti hakijalta soveltuvaa korkeakoulututkintoa ja kolmen tai viiden vuoden työkokemusta.
Vuoden 2016 opiskelijavalinnassa hakija sai maksimissaan 40 pistettä seuraavista osa-alueista: tutkinnot (9 pistettä), Kasvatustieteelliset perusopinnot (5), Ammatillinen ja pedagoginen täydennyskoulutus (3), Työkokemus (muu kuin opetustyö) (6), Opetus- ja/tai ohjauskokemus oppilaitoksesta (10), Koulutus- ja/tai ohjauskokemus elinkeinoelämästä (3), Yrittäjäkokemus (2), Koulutukseen ja/tai kasvatukseen liittyvä yhteiskunnallinen aktiivisuus (2).
Aiheesta muualla

Ammattikorkeakoulu
Opettaja
Ammatillisen opettajakoulutuksen opiskelijat vuonna 2015
Arnold Hunter

| Arnold Hunter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Arnold Hunter
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Fermanagh, Pohjois-Irlanti
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2011- | FIFA |  |  |

Arnold Hunter (s. 15. maaliskuuta 1979 Fermanagh) on pohjoisirlantilainen jalkapallotuomari. Hän on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuoden 2011 alusta asti. Hunter on tällä hetkellä myös Pohjois-Irlannin huipputuomari. FIFA:n listauksessa hän on kolmoskategorian tuomari.
Marraskuussa 2014 käydyssä Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa HJK:n ja Torino FC:n välillä Sonera Stadiumilla päätuomarina toiminut Hunter loukkasi akillesjänteensä 40. peliminuutin kohdalla ja kaatui tuskaisena maahan. Hän joutui jättämään pelin kesken.
Apartadó

| Apartadó |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Apartadó
 Koordinaatit: 7.8852°N, 76.6319°W 
Valtio:   Kolumbia
Departementti:  Antioquia
Väkiluku (2005):  131 405
 
 www.apartado.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apartadó on kunta Kolumbian Antioquian departementissa, linnuntietä noin 215 kilometriä Medellinistä luoteeseen. Vuoden 2005 kunnan väkiluku oli 131 405 asukasta ja väestöennuste arvioi vuoden 2017 kesäkuun lopun väkiluvuksi 189 325 asukasta.
Katunäkymä.
Kauppakamarin rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apartadó Wikimedia Commonsissa
Aparna Nair

Aparna P. Nair (malajalamiksi അപർണ്ണ നായർ, Apaṟṇṇa Nāyṟ; 30. marraskuuta 1989 Chelari – 31. elokuuta 2023 Thiruvananthapuram) oli intialainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Nair esiintyi malajalamin kielellä. Hän osallistui muiden muassa televisio-ohjelmiin Chandanamazha ja Athmasakhi. Elokuvien joukossa ovat Meghatheertham (2009), Mudhugauv (2016), Mythily Veendum Varunnu (2017), Achayans (2017), Neeranjana Pookkal (2017), Devasparsam (2018), Pen Masala (2018), Kodathi Samaksham Balan Vakeel (2019), British Bungalow (2019), Nalla Vishesham (2019) ja Kalki (2019).
Nair teki itsemurhan hirttäytymällä 31-vuotiaana. Hänet löydettiin kuolleena kotoaan Karamanan alueelta Thiruvananthapuramista, jossa hän oli yksityisten ongelmien takia ollut poikkeavassa mielentilassa viime päivät. Nair oli naimisissa ja hänellä oli lapsia.
Aiheesta muualla

Aparna Nair Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arena Amazônia

| Arena Amazônia |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Manaus, Amazonas
Koordinaatit:  3°4′59″S, 60°1′41″W
Avattu:  2014
Katsojakapasiteetti
 42 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Arena Amazônia tai Arena da Amazônia on jalkapallostadion Manauksessa, Brasilian Amazonasin osavaltiossa. Stadion rakennettiin vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailuja varten. Stadionilla pelattiin neljä kisojen ottelua. Areenan kapasiteetti on 44 500 katsojaa.
Koska lähellä päiväntasaajaa sijaitsevan Manausin kaupungin ilmasto erittäin kuuma ja kostea, stadion on suunniteltu minimoimaan sisälämpötila. Rakennus on tehty valkoiseksi ja sen ulkopuoli on heijastava. Oleskelutilat sijaitsevat varjossa ja rakennuksen julkisivussa on suuri määrä ilmanvaihtoaukkoja. Stadion sijaitsee noin kuuden kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta ja Rio Negro joen rannasta.
Areenan rakentaminen ja Manausin valinta yhdeksi kisojen isäntäkaupungeista sai paljon kritiikkiä, sillä Manaus sijaitsee kaukana maan perinteikkäistä jalkapallokeskuksista, eikä sieltä ole kotoisin perinteikkäitä seuroja. Manausin valinta perustuikin muihin syihin. Alueella on muun muassa valtava ekomatkailupotentiaali. Areenaa rakennettaessa kolme rakennustyöläistä sai surmansa työtapaturmissa.
Apricot F1

Apricot F1 oli brittiläisen Apricot Computersin valmistama henkilökohtainen tietokone. Tietokonetta valmistettiin vuosina 1984–1986.
Apricot F1 otti vaikutteita Victor S1:sta, jota myytiin Britanniassa hyvin. Kyseinen tietokone sopi hyvin sekä koti, että työkäyttöön ja tietokoneen pystyi liittämään televisioon. Laitteen muotoilu on innovatiivinen ja siinä on langaton infrapunanäppäimistö. Tietokone ei ollut IBM PC -yhteensopiva.