stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesidit
Asuinalue ja lukumäärä

Jesidien kokonaismäärästä on hyvin erilaisia arvioita. Luvut ovat vaihdelleet 300 000 jesidistä maailmanlaajuisesti jopa 700 000:een pelkästään heidän ydinalueellaan Pohjois-Irakissa. Irakissa ei ole tehty luotettavia väestönlaskentoja sitten vuoden 1965, jolloin jesidejä oli noin 70 000 eli noin 1 % koko maan väestöstä. Jos heidän määränsä on kasvanut samassa suhteessa maan muuhun väestöön, Irakin jesidejä olisi nykyisin noin 300 000. Pohjois-Irakissa jesidejä on keskittynyt etenkin Sindžarin alueelle Mosulin länsipuolella lähellä Syyrian vastaista rajaa. Heitä asuu myös Šayhanin alueella Mosulin koillispuolella, jossa sijaitsee myös jesidien pyhiinvaelluspaikka  Lališ.
Syyriassa jesidejä asuu Kurd Dagin ja Jaziran alueilla. Syyran yhteisöt ovat Irakia paljon pienemmät ja kaikkiaan Syyrian jesidejä on ehkä noin 15 000. Turkissa jesidejä asuu maan koillisosassa Tur Abdinin alueen kylissä. Monet maan jesideistä ovat kuitenkin muuttaneet ulkomaille. Jesidiyhteisöjä on myös Kaukasian Armeniassa ja Georgiassa. Armeniassa heitä oli vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 31 079 ja Georgiassa vuoden 2014 laskennan mukaan 12 200.
Saksassa on suuri jesidien maahanmuuttajayhteisö. Saksan jesidit ovat suurin jesidiyhteisö heidän historiallisen alueensa ulkopuolella. Maassa on ehkä noin 150 000 jesidiä. Paljon pienempiä yhteisöjä on Belgiassa, Tanskassa, Ruotsissa, Ranskassa, Sveitsissä, Britanniassa, Kanadassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa.
Oppi ja uskomukset

Jesidismi on yhdistelmä zarathustralaisuutta, manikealaisuutta, juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia. Jesidit uskovat Jumalaan, joka on heille vain luoja eikä vaikuta enää maailmassa, ja joka on yhtä aikaa hyvä ja paha. Jesidien näkemyksen mukaan Jumala on jättänyt luomakunnan seitsemän pyhän olennon tai enkelin huomaan. Jumalan sijasta uskonnon keskushahmo on yleisesti riikinkukkona kuvattu enkeli Melek Ta'us. Jesidit eivät usko persoonalliseen pahaan. Islamin piirissä ”riikinkukkoenkeli” rinnastetaan usein Saatanaan, minkä vuoksi muslimit suhtautuvat jesideihin usein epäluuloisesti tai vainoavat näitä. Jesidit rukoilevat auringon suuntaan, ja he palvovat rituaaleissaan luonnonelementtejä: maata, tulta, vettä ja ilmaa. Jesidit uskovat sielunvaellukseen, mutta toisaalta he uskovat myös taivaaseen ja helvettiin. Jesidien myyttisen kertomuksen mukaan käärme pelasti luomakunnan tukkimalla Nooan arkkiin tulleen vuodon.
Pyhiä kirjoja jesideillä on kaksi, Kitêba Cilwe ja Mishefa Reş. Pyhäpäivänään jesidit pitävät keskiviikkoa.
Oppi ja uskomukset > Pyhimykset ja pyhät paikat

Jesidien merkittävin pyhimys on šeikki Adi ibn Musafiri joka uudisti 1100-luvulla jesidismiä ja toi siihen vaikutteita islamista ja kristinuskosta. Hänet on haudattu Lališiin Tigriin itäpuolelle Mosulin pohjoispuolelle, ja sinne tehdään pyhiinvaelluksia.
Oppi ja uskomukset > Rituaalit

Jokaisen jesidin odotetaan tekevän ainakin kerran elämässään pyhiinvaellusmatkan Lališiin. Pyhiinvaellus huipentuu rituaalikierrokseen temppelirakennuksen kammioissa, jossa jesidit ottavat vastaan kasteen kahdesta pyhästä lähteestä. He suutelevat käärmepatsasta temppelin suuaukolla ja kiertävät kolmesti šeikki Adin haudan.
Vainot

Jesidit laskevat joutuneensa historian varrella kansanmurhan uhriksi yhteensä 72 kertaa ennen Isis-järjestön vainoa. Osan Irakista vuonna 2014 vallannut Isis-järjestö vainosi jesidejä. Elokuussa 2014 Isis murhasi ainakin kaksituhatta jesidiä, sieppasi yli viisituhatta ja raiskasi yli tuhat jesidinaista. Siepatut käännytettiin pakolla islamiin ja naiset myytiin orjiksi Isisin terroristeille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marika Kataja-Lian: Riikinkukkoenkelin palvojat - keitä ovat jesidit ja miksi islamistit vainoavat heitä. Yle, uutiset, viitattu 14.8.2014 (laaja artikkeli)
Artikkeli "Kevät Kurdistanissa" Voima-lehdessä 7/2007[vanhentunut linkki]
Enkelten uskonto vaarassa Irakissa. Kansan Uutiset 6.4.2012
Der Jesidismus ein Beispiel für religiösen Synkretismus (saksaksi)
Yazidism (englanniksi)
"Saatananpalvojien" omituinen uskonto "paratiisin maassa", Kansan kuvalehti, 17.3.1934, nro 11, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Perinteiseen asuun pukeutunut jesidimies.
Lališin temppeli.
Irakissa Isis-järjestöä paenneita jesidejä Newrozin pakolaisleirillä.
José Santos Zelaya

José Santos Zelaya
José Santos Zelaya (1853–1919) oli Nicaraguan presidentti 1893 - 1909. Hän nousi valtaan Liberaalien kapinassa, joka lopetti 30 vuotta jatkuneen konservatiivien vallan. Hän suhtautui vihamielisesti Yhdysvaltoihin, ja pyrki yhdistämään Keski-Amerikan valtiot järjestelemällä vallankumouksen Hondurasissa ja El Salvadorissa.
Justin Cronin

| Justin Cronin |
| --- | --- |
 Justin Cronin vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1962
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, englannin professori
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  kauhu, scifi, fantasia
Esikoisteos:  A Short History of the Long Ball
Pääteokset:  The Passage
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Justin Cronin (s. 1962) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassa kolmiosaisen fantasiasarjan The Passage, johon kuuluvat Ensimmäinen siirtokunta (2010), Linnake (2012) ja Peilikaupunki (2016). Kirjasarjan pohjalta on tehty samanniminen televisiosarja, joka alkoi vuonna 2019. Se kuitenkin keskeytettiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Cronin on toiminut myös englannin kielen professorina Ricen yliopistossa.
Jukka-Pekka Kervinen

Jukka-Pekka Kervinen (s. 1961) on suomalainen säveltäjä, kokeellinen runoilija ja digitaalinen taiteilija.
Hänen runoteoksiaan on julkaistu muun muassa Parnasso- ja Tuli & Savu -lehdissä, Poethia, Moria, SHAMPOO, Aught, Swirl, Word/For Word, sidereality, can we have our ball back, 5_Trope, Generator, m.a.g, ja BathHouse Magazine -verkkojulkaisuissa ja useissa kokoelmissa.
Hän säveltää kamarimusiikkia, elektronisia teoksia ja tietokonemusiikkia.
Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Mark Youngin, John M. Bennettin ja Jim Leftwichin kanssa.
Teoksia

bluesissa loppunut kuoro, Ankkuri, 2008
THOUGH LIGHT (#1, katha), small chapbook project, 2007
AND NONE (#2, isa), small chapbook project, 2007
INHALING (#3, taittiriya), small chapbook project, 2007
IS BEHIND (#4, aitareya), small chapbook project, 2007
karkea ekonomi, Ankkuri, 2007
paragraphs, small chapbook project, 2006
templates for John, Luna Bisonte Prods, 2006
0x03, Blue Lion Books, 2006
(no subject), Blue Lion Books, 2006
lard plaza, xPress(ed), 2005
[#1-#46], BlazeVOX, 2005
cornucopia, xPress(ed), 2004
obeyed dilemma, xPress(ed), 2004
Aiheesta muualla

Music Finland säveltäjäsivu
Free Music Archive
Focke-Wulf Fw 187

| Focke-Wulf Fw 187 Falke |
| --- | --- |

Tyyppi:  raskas hävittäjä
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Focke-Wulf
Suunnittelija:  Kurt Tank
Ensilento:  1937
Pääkäyttäjät:  Luftwaffe
Valmistusmäärä:  9 
Focke-Wulf Fw 187:n pienoismalli.
Focke-Wulf Fw 187 Falke oli saksalainen Focke-Wulfin valmistama kaksimoottorinen raskas hävittäjä. Konetyyppi jäi esituotantovaiheeseen, ja sitä valmistettiin vain yhdeksän yksilöä, joista kuusi prototyyppejä. Tyyppi osallistui vain vähän sotatoimiin, sillä palveli vain Focke-Wulfin tehdasta suojanneessa yksikössä ja tuloksettomiksi jääneissä taistelukäyttökokeissa Norjassa.
Historia

Fw 187 Falken kehitys käynnistyi vuonna 1936, kun Focke-Wulf-tehtaan suunnittelija Kurt Tank alkoi suunnittelemaan uutta raskasta hävittäjää. Uuden tyypin voimalaitteiksi Tank kaavaili kahta 960-hevosvoimaista (716 kW) Daimler-Benz DB 600 -moottoria, joilla hän arvioi koneen saavuttavan 560 km/h huippunopeuden. Falkesta rakennettiin alkuun kaksi 680 hevosvoiman (507 kW) Junkers Jumo 210Da -moottoreilla varustettua prototyyppiä, joista toinen teki tyypin ensilennon kesällä 1937. Näitä seurasi neljä muuta prototyyppiä, jotka oli aseistettu kahdella 7,92 millimetrin konekiväärillä ja kahdella 20 millimetrin tykillä. Aseistuksen lisäksi myöhemmissä prototyypeissä oli ensimmäisiin verrattuna pidempi ohjaamon kuomu ja uudet moottorikehdot. Viimeinen prototyyppi oli varustettu myös tehokkaammilla DB 600A -moottoreilla.
Prototyyppien kehitysvaiheen päätyttyä Falke eteni esituotantoon, kun Focke-Wulfilta tilattiin kolme konetta käsittänyt ja raskaammin aseistettu Fw 187A-0-esituotantosarja. Kone ei kuitenkaan koskaan edennyt sarjatuotantoon, ja sen palveluskäyttö rajoittui Focke-Wulfin Bremenin tehtaan suojaamiseen kesällä 1940, mistä koneet siirrettiin tuloksettomiksi jääneisiin taistelukäyttökokeisiin Norjaan sijoitetussa JG 77:n 13. lentueessa.
Tekniset tiedot (Fw 187A-0)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&011.010000011,10 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&015.030000015,30 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.08500003,85 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&03700.&&&&003 700 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&05000.&&&&005 000 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Junkers Jumo 210Ga -V12-moottoria; &&&&&&&&&&&&0522.&&&&00522 kW (&&&&&&&&&&&&0700.&&&&00700 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0529.&&&&00529 km/h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&010000.&&&&0010 000 m
Nousuaika: 5 min 48 s 6 000 metriin
Aseistus
2 × kiinteää eteenpäin ampuvaa 20 mm tykkiä
4 × eteenpäin ampuvaa 7,97 mm konekivääriä nokassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Focke-Wulf Fw 187 Wikimedia Commonsissa
Luftwaffe Resource Center - A Warbirds Resource Group Site - Focke Wulf Fw 187
Focke-Wulf Fw 187 Falke (Falcon) Heavy Escort Fighter - History, Specs and Pictures - Military Aircraft
Jonas Meukens

2017
Jonas "Nas" Meukens (s. 15. joulukuuta 1989) on belgialaisen punkrock-yhtye X!nksin laulaja ja kitaristi. Hänen esikuviaan musiikissa ovat mm. Blink 182, Janez Detz, NoFx ja Heideroosjes. Hän on yhtyeen rumpalin Niels Meukensin kaksi vuotta vanhempi veli.
Jonas Olsson

Jonas Olsson -nimisiä henkilöitä ovat:
Jonas Olsson (s. 1970), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Jonas Olsson (s. 1983), ruotsalainen jalkapalloilija
Jonas Olsson, suomalainen musiikkituottaja, miksaaja, äänittäjä ja lauluntekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jonas Olsson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jukka-Pekka Kauhanen

| Jukka-Pekka Kauhanen |
| --- | --- |
 Jukka-Pekka Kauhanen ja Koskelan Akseli Vermossa vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1963 (ikä 60) Kerava
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Kuopio
Lisenssi:  A
Voittosumma:  4 303 243€
Starttien määrä:  12 005
Voittoja:  1 420
1000. voitto:  2012
Tilastot päivitetty:  29.6.2023
Jukka-Pekka Kauhanen (s. 19. joulukuuta 1963 Kerava) on suomalainen raviohjastaja, -valmentaja ja hevoskasvattaja.
Hän on vuonna 1983 alkaneella urallaan ajanut yli 12 000 ravilähtöä ja saavuttanut niissä vuoden 2023 kesäkuun loppuun mennessä yli 1 400 voittoa. Uransa 1000. voiton Kauhanen ajoi Vieremällä juhannuksena 2012. Kauhanen asuu Iisalmessa.
Valmentajana ja kasvattajana hänet tunnetaan erityisesti Kauhasen perheen omistaman Dahlia-tallin hevosista. Niistä tunnetuimmat ovat kolminkertainen ravikuningas Santeri Dahlia, sekä kansainvälisestikin menestyneet lämminveriset Jexpress Dahlia ja Josef Dahlia. Jexpress Dahlia voitti Jorma Kontion ajamana Euroopan raviliiton UET:n suurimman nelivuotiskilpailun UET Grand Prix'n vuonna 1992 kaikkien aikojen ensimmäisenä suomalaishevosena.
Jukka-Pekka Kauhanen on toiminut myös Suomen Ravivalmentajat ry:n puheenjohtajana. Hänen pikkuveljensä Sami Kauhanen on entinen Suomen Hippoksen ja vuodesta 2022 Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtaja.
Suurkilpailuvoittoja > Ohjastajana

Kasvattajakruunu – Jexpress Dahlia (1992), Josef Dahlia (1993), Cap Nette (2002), Boy Robertto (2005), Geena Dahlia (2008)
Seinäjoki-ajo – Josef Dahlia (1997, 1998)
Ravikuningas – Santeri Dahlia (2001, 2002, 2005)
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo – Santeri Dahlia (2002)
Suomenhevosten Kriterium – Leevi Dahlia (2004)
Pikkukunkku – Gustav Dahlia (2011)
Suurkilpailuvoittoja > Valmentajana

Kriterium – Jexpress Dahlia (1991)
UET Grand Prix – Jexpress Dahlia (1992)
Suur-Hollola-ajo – Josef Dahlia (1996)
José Serebrier

José Serebrier (s. 3. joulukuuta 1938 Montevideo) on uruguaylainen kapellimestari ja säveltäjä.
Serebrier aloitti viulunsoiton opintonsa 9-vuotiaana Juan Fabbrin johdolla ja aloitti pian säveltämisen. Hänen varhaisin säilynyt sävellyksensä on sooloviululle laadittu sonaatti vuodelta 1948. Pianonsoitossa Serebrier sai opetusta Sarah Bourdillon de Santórsolalta. Hän jatkoi viulunsoiton sekä harmonian opintoja Montevideon kunnallisessa musiikkikoulussa ja sai sitten sävellysopetusta Carlos Estradalta Montevideon konservatoriossa. Serebrier laati näinä opiskeluaikoinaan muun muassa puhallinkvinteton Pequeña musica (1955). Vuonna 1956 hän voitti Uruguayssa kilpailun orkesterialkusoitollaan La leyenda de Fausto. Hän pääsi Curtis Institute of Musiciin, jossa häntä opetti sävellyksessä Vittorio Giannini. Serebrier sai vuonna 1958 nimityksen Minneapolisin sinfoniaorkesterin (myöhemmin Minnesotan orkesteri) harjoittelijakapellimestariksi. Toimeen yhdistyi stipendi, jonka myötä Serebrier pääsi opiskelemaan orkesterinjohtoa Antal Dorátin johdolla Minnesotan yliopistoon. Näinä aikoina hän sai valmiiksi yhden keskeisistä orkesteriteoksistaan, Partitan (1958), jolla on alaotsikkona "sinfonia nro 2".
Serebrier lähti Minneapolisista vuonna 1960 ja sai toimen puoliammattimaisen Utican sinfoniaorkesterin kapellimestarina. Samanaikaisesti hän työskenteli opettajana Utican yliopistossa. Vuonna 1960 Serebrier myös sävelsi Fantasian orkesterille, joka osoittautui yhdeksi Serebrierin kestävää suosiota saavuttaneista teoksista. Vuosina 1962–1966 hän työskenteli Leopold Stokowskin alaisuudessa avustavana kapellimestarina American Symphony Orchestrassa. Stokowski johti vuonna 1962 Carnegie Hallissa Serebrierin teoksen Elegia jousille kantaesityksen. Samoihin aikoihin Serebrier teki oman Carnegie Hall -debyyttinsä johtamalla American Symphony Orchestraa. Esitys sai suosiollisen vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin. Vuonna 1968 Serebrier lähti Clevelandiin, jossa hän toimi Clevelandin filharmonisen orkesterin johtajana vuoteen 1971. Vuoteen 1970 hän oli myös George Szellin johtaman Clevelandin orkesterin residenssisäveltäjä.
Serebrier esiintyi runsaasti orkestereiden vierailevana kapellimestarina 1970–1980-luvuilla. Ensimmäisen levytyksensä hän teki vuonna 1974 johtamalla Charles Ivesin neljännen sinfonian tulkinnan Lontoon filharmonisen orkesterin kanssa RCA Recordsille. Levytys sai kriitikoilta erinomaiset arvostelut Euroopasta ja Yhdysvalloista; levytyksestä tuli myös Grammy-ehdokkuus. Vuonna 1982 Serebrier sai nimityksen Adelaiden sinfoniaorkesterin päävierailijaksi. Tämän jälkeen hänestä tuli myös organisoimansa Festival Miamin taiteellinen johtaja. Serebrier on tehnyt levytyksiä monien orkesterien kanssa. Hänestä on tullut yksi sukupolvensa eniten levyttäneistä kapellimestareista. Hän on saanut monia Grammy-palkintoja urallaan, esimerkiksi yhden vuonna 2004 omasta Carmen-sinfoniastaan. Vuonna 2021 Serebrier johti useita omia teoksiaan albumilla Last Tango Before Sunrise.
Säveltäjänä Serebrierille ominaista on tonaalinen sävelkieli. Hänen orkesteriteostensa joukossa on kolme sinfoniaa ja viulukonsertto.
Fukuyama (täsmennyssivu)

Fukuyama voi tarkoittaa:
Maantiede

Fukuyama, Japanin kaupunki Hiroshiman prefektuurissa
Fukuyama, Japanin entinen maaseutukaupunki Kagoshiman prefektuurissa
Henkilöt

Francis Fukuyama (s. 1952), yhdysvaltalainen filosofi ja poliittinen taloustieteilijä
Hideo Fukuyama (s. 1955), japanilainen kilpa-autoilija
Jun Fukuyama (s. 1978), japanilainen ääninäyttelijä
Masaharu Fukuyama (s. 1969), japanilainen laulaja-lauluntekijä
Yoshiki Fukuyama (s. 1963), japanilainen kitaristi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fukuyama”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Flight of the Conchords

| Flight of the Conchords |
| --- | --- |
 Jemaine Clement ja Bret McKenzie esiintymässä Gramercy Theatressa New Yorkissa 14. kesäkuuta 2007
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  indie rock, huumorirock, folkrock
Kotipaikka:  Wellington, Uusi-Seelanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jemaine Clement   Bret McKenzie  
Levy-yhtiö:  Sub Pop   Flight of the Conchords Music   BBC Audiobooks  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flight of the Conchords on uusiseelantilainen komediaduo, joka koostuu Bret McKenziestä ja Jemaine Clementistä. He kuvailevat itseään termillä "Entinen Uuden-Seelannin neljänneksi suosituin kitarapohjainen digi-bongo acapella-rap-funk-huumorifolkduo". Duo yhdistelee esityksessään terävää havainnointia, karikatyrisointia ja akustisia folkkitaroita. Kaksikon musiikkihuumorista tehtiin ensin BBC:n radiosarja ja vuonna 2007 HBO:n televisiosarja, joka kantaa yhtyeen nimeä. Flight of the Conchords on voittanut Grammy-palkinnon.
Kaksikon live-esiintymiset ovat tehneet heistä kulttisuosikin. Yhtye onkin voittanut muun muassa parhaan vaihtoehtoisen huumoriryhmän palkinnon US Comedy Arts Festivalilla, parhaan tulokkaan palkinnon Melbourne Comedy Festivalilla ja ehdokkuuden Perrier Comedy Awardiin Edinburgh Fringe -festivaaleilla vuonna 2003.
Uran vaiheet

Bret ja Jemaine olivat kämppäkavereita opiskellessaan Victoria University of Wellingtonissa elokuvaa ja teatteria. He perustivat Flight of the Conchordsin vuonna 1998. Alkuun he yrittivät kirjoittaa musiikkia tosissaan, mutta sitä pidettiin huumorimusiikkina, joten yhtye päätti vaihtaa tyylin kokonaan komediaksi.
Uran vaiheet > Esiintymiset

Yhtye esiintyi televisiossa ensimmäisen kerran 3.-6. toukokuuta 2000 Wellingtonin lyhytikäiseksi jääneen televisiokanava "Channel 7":n ohjelmassa Newtown Salad. Yhtye esitti kappaleet Bowie in Space, Ladies of the World, Petrov, Yelyena and Me ja Hotties.
Vuonna 2002 ja 2003 he esiintyivät Edinburgh Fringe -festivaaleilla ja 2003 heidät valittiin ehdokkaiksi Perrier Comedy Awardin voittajiksi. He esiintyivät myös Melbourne International Comedy Festivalissa, missä heidät valittiin parhaan tulokkaan palkinnolla.
Flight of the Conchords esiintyi Edinburghissa jälleen vuonna 2004. Myöhemmin samana vuonna he olivat mukana brittiläisen puhelinyhtiön mainoskampanjassa. He olivat mukana myös Australian Broadcasting Corporationin ohjelmassa Stand Up!
HBO antoi kaksikolle erikoisosan stand-up -sarjassaan One Night Stand. He olivat pääesiintyjinä Comix comedy clubin avajaisviikonloppuna. Keikalla nauhoitettiin kaksi kappaletta heidän tulevalle albumilleen. Yhtye esiintyi myös South by Southwest -festivaaleilla Austinissa, Teksasissa. Teksasinvierailunsa aikana he nauhoittivat dokumentin nimeltä Flight of the Conchords: A Texan Odyssey, joka esitettiin Uudessa-Seelannissa vuoden 2006 lopulla.
Kesäkuussa 2007 yhtye esiintyi David Lettermanin ”Late Show with David Letterman” -ohjelmassa. ja Terry Gross haastatteli heitä NPR-radiokanavan ohjelmaan ”Fresh Air”. He esiintyivät Bonnaroo Music Festivalilla Tennesseen Manchesterissa. Samana vuonna julkaistiin The Distant Future-EP. Sen tuottajana toimi Mickey Petralia ja se nauhoitettiin Los Angelesissa ja New Yorkissa. Nauhoituksessa oli mukana myös Matt Shane. EP:n live-esiintymiset otettiin New Yorkin Comix Comedy Clubin konserteista elokuulta 2007. Flight of the Conchords esiintyi musiikkivieraana Late Night with Conan O'Brienissa.
Tammikuussa 2008 yhtye puhui ja esiintyi Comcastin esityksen osana CES-messuilla. 10. helmikuuta yhtye voitti parhaan komedia-albumin Grammyn.
Yhtye esiintyi Sasquatch! Music Festivalin päälavalla The Gorge Amphitheatrella 26. toukokuuta 2008.
Heinäkuussa duo esiintyi Sub Popin 20-vuotisjuhlafestivaalilla.
Uran vaiheet > BBC:n radiosarja

Vuonna 2004 Flight of the Conchords teki BBC Radio 2-kanavalle omaa nimeään kantavan sarjan. Sarja oli suurelta osin improvisoitu ja sen aiheena oli yhtyeen suosiontavoittelu Lontoossa. Rob Brydon oli sarjan kertoja, Rhys Darby yhtyeen manageri ja Jimmy Carr yli-innokas fani, ”Kipper”.
Sarja voitti pronssia komediasarjassa Sony Radio Academy Awards -kilpailussa.
Uran vaiheet > Televisiosarja

Flight of the Conchords teki HBO:lle samannimisen televisiosarjan, jonka ensi-ilta Yhdysvalloissa oli kesäkuussa 2007. Sarja käsittelee kaksikon pyrkimyksiä suosioon New Yorkissa. Vakiorooleissa nähdään Rhys Darby managerina nimeltä Murray, Arj Barker panttilainaamon työntekijänä nimeltä Dave, Kristen Schaal fanaattisena ihailijana nimeltä Mel, Dan Fleury Melin aviomiehenä Doug ja Eugene Mirman Eugenen roolissa. Sarjassa nähdään myös vierailemassa monia muita koomikoita. Yhtyeen kappaleet on yhdistetty sarjan juoneen. Sarjan toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa tammikuussa 2009. Ensimmäisen tuotantokauden DVD julkaistiin 6. marraskuuta 2007.
Uran vaiheet > Palkinnot ja huomionosoitukset

BBC:n radiosarja voitti pronssia komediasarjassa Sony Radio Academy Awardseissa vuonna 2006.
15. marraskuuta 2007 The Dominion Post-lehti myönsi Clementille ja McKenzielle Arts Welly-palkinnot ja nimesi heidän vuoden Wellingtonlaisiksi.
Time-lehden James Poniewozik nimesi duon toiseksi parhaaksi uudeksi TV-sarjaksi vuonna 2007
10. helmikuuta 2008 The Distant Future-EP voitti Grammyn parhaasta komedia-albumista
Entertainment Weekly-lehti nimesi tv-sarjan seitsemänneksi parhaaksi sarjaksi vuonna 2007.
8. lokakuuta 2008 Flight of the Conchords voitti neljä palkintoa Vodafone New Zealand Music Awardseissa, muun muassa parhaan yhtyeen ja parhaan albumin palkinnot.
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Albumi | UK | U> S. | NZ | Aus | Can | Levymerkki |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Folk the World Tour | — | — | — | — | — | Flight of the Conchords Music |
| 2006 | The BBC Radio Series: Flight of the Conchords | — | — | — | — | — | BBC Audiobooks Ltd |
| 2007 | The Distant Future | — | 116 | 14 | — | — | Sub Pop |
| 2008 | Flight of the Conchords | 32 | 3 | 1 | 37 | 34 | Sub Pop |
Aiheesta muualla

Flight of the Conchordsin virallinen sivusto
of the conchords Flight of the Conchords Myspacessa (englanniksi)
Juan Nsue Edjang Mayé

Juan Nsue Edjang Mayé (s. 9. marraskuuta 1957) on päiväntasaajanguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Malabon arkkihiippakuntaan 25. maaliskuuta 1995 ja nimitettiin Ebebiyinin hiippakunnan johtoon 19. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Piero Pioppo, jota avustivat Ildefonso Obama Obono ja Juan Matogo Oyana.
Frizzle Fry

| Frizzle Fry Primus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1989
 Julkaistu: helmikuu 1990
 Tuottaja(t): Primus & Matt ”Exxon” Winegar
 Tyylilaji: vaihtoehtorock
 Kesto: 51.25
 Levy-yhtiö: Caroline Records Prawn Song (2002)
Primuksen muut julkaisut
| Suck on This 1989 | Frizzle Fry 1990 | Sailing the Seas of Cheese 1991 |
Frizzle Fry on Primuksen esikoisalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 1990.
Kappaleet

To Defy the Laws of Tradition – 6.41
Groundhog's Day – 4.58
Too Many Puppies – 3.57
Mr. Knowitall – 3.51
Frizzle Fry – 6.04
John the Fisherman – 3.38
You Can't Kill Michael Malloy – 0.26
The Toys Go Winding Down – 4.35
Pudding Time – 4.08
Sathington Willoughby – 0.25
Spegetti Western – 5.43
Harold of the Rocks – 6.17
To Defy (Reprise) – 0.39
Hello Skinny / Constantinople – 4.44 (Vain vuoden 2002 uudelleenjulkaisulla)
Kokoonpano

Les Claypool – bassot, laulu
Larry LaLonde – kitarat
Tim ”Herb” Alexander – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Frizzle Fry Discogsissa. (englanniksi)