stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laululinnut
Suomessa tavatut laululinnut > Kertut

Viirusirkkalintu (Locustella lanceolata) Tavattu useita kertoja
Pensassirkkalintu (Locustella naevia) Pesii vakituisesti
Viitasirkkalintu (Locustella fluviatilis) Pesii vakituisesti
Ruokosirkkalintu (Locustella luscinioides) Tavattu useita kertoja
Paksunokkakerttunen (Acrocephalus aedon) Tavattu kerran
Sarakerttunen (Acrocephalus paludicola) Tavattu useita kertoja
Ruokokerttunen (Acrocephalus schoenobaenus) Pesii vakituisesti
Rytikerttunen (Acrocephalus scirpaceus) Pesii vakituisesti
Luhtakerttunen (Acrocephalus palustris) Pesii vakituisesti
Viitakerttunen (Acrocephalus dumetorum) Pesii vakituisesti
Kenttäkerttunen (Acrocephalus agricola) Tavattu useita kertoja
Rastaskerttunen (Acrocephalus arundinaceus) Pesii vakituisesti
Vaaleakultarinta (Hippolais pallida)  Tavattu kolmesti
Pikkukultarinta (Hippolais caligata) Tavattu useita kertoja
Aavikkokultarinta (Hippolais rama) Tavattu kerran
Kultarinta (Hippolais icterina) Pesii vakituisesti
Mustapääkerttu (Sylvia atricapilla) Pesii vakituisesti
Lehtokerttu (Sylvia borin) Pesii vakituisesti
Hernekerttu (Sylvia curruca) Pesii vakituisesti
Pensaskerttu (Sylvia communis) Pesii vakituisesti
Kääpiökerttu (Sylvia nana) Tavattu useita kertoja
Ruskokerttu (Sylvia undata)  Tavattu kerran
Rusorintakerttu (Sylvia cantillans)  Tavattu useita kertoja
Samettipääkerttu (Sylvia melanocephala) Tavattu kolmesti
Mustakurkkukerttu (Sylvia rueppelli) Tavattu kahdesti
Amurinuunilintu (Phylloscopus coronatus) Tavattu kerran
Idänuunilintu (Phylloscopus trochiloides) Pesii vakituisesti
Burjatianuunilintu (Phylloscopus plumbeitarsus)  Tavattu kerran
Lapinuunilintu (Phylloscopus borealis) Pesii vakituisesti
Hippiäisuunilintu (Phylloscopus proregulus) Tavataan vuosittain
Taigauunilintu (Phylloscopus inornatus) Tavataan vuosittain
Kashmirinuunilintu (Phylloscopus humei) Tavattu useita kertoja
Siperianuunilintu (Phylloscopus schwarzi) Tavattu useita kertoja
Ruskouunilintu (Phylloscopus fuscatus) Tavattu useita kertoja
Vuoriuunilintu (Phylloscopus bonelli) Tavattu kolmesti
Balkaninuunilintu (Phylloscopus orientalis) Tavattu kahdesti
Sirittäjä (Phylloscopus sibilatrix) Pesii vakituisesti
Tiltaltti (Phylloscopus collybita) Pesii vakituisesti
Iberiantiltaltti (Phylloscopus ibericus)
Pajulintu (Phylloscopus trochilus) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Hippiäiset

Hippiäinen (Regulus regulus) Pesii vakituisesti
Tulipäähippiäinen (Regulus ignicapilla) Tavattu useita kertoja
Suomessa tavatut laululinnut > Siepot

Harmaasieppo (Muscicapa striata) Pesii vakituisesti
Pikkusieppo (Ficedula parva) Pesii vakituisesti
Sepelsieppo (Ficedula albicollis) Tavataan vuosittain
Kirjosieppo (Ficedula hypoleuca) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Timalit

Viiksitimali (Panurus biarmicus) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Pyrstötiaiset

Pyrstötiainen (Aegithalos caudatus) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Tiaiset

Viitatiainen (Parus palustris) Tavattu useita kertoja
Hömötiainen (Parus montanus) Pesii vakituisesti
Lapintiainen (Parus cinctus) Pesii vakituisesti
Töyhtötiainen (Parus cristatus) Pesii vakituisesti
Kuusitiainen (Parus ater) Pesii vakituisesti
Sinitiainen (Parus caeruleus) Pesii vakituisesti
Valkopäätiainen (Parus cyanus) Tavattu useita kertoja
Talitiainen (Parus major) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Pähkinänakkelit

Pähkinänakkeli (Sitta europaea) Tavataan vuosittain, pesii satunnaisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Puukiipijät

Puukiipijä (Certhia familiaris) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Pussitiaiset

Pussitiainen (Remiz pendulinus) Tavataan vuosittain
Suomessa tavatut laululinnut > Kuhankeittäjät

Kuhankeittäjä (Oriolus oriolus) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Lepinkäiset

Punapyrstölepinkäinen (Lanius isabellinus) Tavattu useita kertoja
Pikkulepinkäinen (Lanius collurio) Pesii vakituisesti
Mustaotsalepinkäinen (Lanius minor) Tavataan vuosittain
Isolepinkäinen (Lanius excubitor) Pesii vakituisesti
Etelänisolepinkäinen (Lanius meridionalis) Tavattu neljästi
Punapäälepinkäinen (Lanius senator) Tavattu useita kertoja
Valko-otsalepinkäinen (Lanius nubicus) Tavattu kerran
Suomessa tavatut laululinnut > Varikset

Närhi (Garrulus glandarius) Pesii vakituisesti
Kuukkeli (Perisoreus infaustus) Pesii vakituisesti
Harakka (Pica pica) Pesii vakituisesti
Pähkinähakki (Nucifraga caryocatactes) Pesii vakituisesti
Naakka (Corvus monedula) Pesii vakituisesti
Idännaakka (Corvus dauuricus) B Tavattu kerran
Mustavaris (Corvus frugilegus) Pesii vakituisesti
Varis (Corvus corone, ml. nokivaris) Pesii vakituisesti
Korppi (Corvus corax) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Kottaraiset

Kottarainen (Sturnus vulgaris) Pesii vakituisesti
Punakottarainen (Sturnus roseus) Tavataan vuosittain
Suomessa tavatut laululinnut > Varpuset

Varpunen (Passer domesticus) Pesii vakituisesti
Pensasvarpunen (Passer hispaniolensis) Tavattu kerran
Pikkuvarpunen (Passer montanus) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Peipot

Peippo (Fringilla coelebs) Pesii vakituisesti
Järripeippo (Fringilla montifringilla) Pesii vakituisesti
Keltahemppo (Serinus serinus) Tavataan vuosittain
Viherpeippo (Carduelis chloris) Pesii vakituisesti
Tikli (Carduelis carduelis) Pesii vakituisesti
Vihervarpunen (Carduelis spinus) Pesii vakituisesti
Hemppo (Carduelis cannabina) Pesii vakituisesti
Vuorihemppo (Carduelis flavirostris) Pesii vakituisesti
Urpiainen (Carduelis flammea) Pesii vakituisesti
Tundraurpiainen (Carduelis hornemanni) Pesii vakituisesti
Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera) Pesii vakituisesti
Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra) Pesii vakituisesti
Isokäpylintu (Loxia pytyopsittacus) Pesii vakituisesti
Aavikkotulkku (Bucanetes githagineus) Tavattu kolmesti
Punavarpunen (Carpodacus erythrinus) Pesii vakituisesti
Taviokuurna (Pinicola enucleator) Pesii vakituisesti
Punatulkku (Pyrrhula pyrrhula) Pesii vakituisesti
Nokkavarpunen (Coccothraustes coccothraustes) Pesii vakituisesti
Suomessa tavatut laululinnut > Kerttulit

Viirukerttuli (Dendroica striata) Tavattu kerran
Suomessa tavatut laululinnut > Sirkut

Valkokurkkusirkku (Zonotrichia albicollis) Tavattu kolmesti
Lapinsirkku (Calcarius lapponicus) Pesii vakituisesti
Pulmunen (Plectrophenax nivalis) Pesii vakituisesti
Harmaapääsirkku (Emberiza spodocephala) Tavattu kerran
Mäntysirkku (Emberiza leucocephalos) Tavattu useita kertoja
Keltasirkku (Emberiza citrinella) Pesii vakituisesti
Kivikkosirkku (Emberiza buchanani) Tavattu kerran
Peltosirkku (Emberiza hortulana) Pesii vakituisesti
Ruostekurkkusirkku (Emberiza caesia) Tavattu neljästi
Pohjansirkku (Emberiza rustica) Pesii vakituisesti
Pikkusirkku (Emberiza pusilla) Pesii vakituisesti
Kastanjasirkku (Emberiza rutila) Tavattu kerran
Kultasirkku (Emberiza aureola) Pesinyt aiemmin, nykyään tavataan satunnaisesti
Pajusirkku (Emberiza schoeniclus) Pesii vakituisesti
Mustapääsirkku (Emberiza melanocephala)Tavattu useita kertoja
Harmaasirkku (Emberiza calandra) Tavattu useita kertoja
Kettusirkku (Passerella iliaca)
Paul Leontjeff

Paul Leontjeff (ven. Павел Иванович Леонтьев, Pavel Ivanovitš Leontjev, 27. tammikuuta 1854 Viapori – 19. maaliskuuta 1928 Helsinki) oli suomenvenäläinen opettaja, kielenkääntäjä ja toimittaja.
Paul Leontjeff syntyi kamreeri Ivan Leontjeffin perheeseen. Hän kävi Helsingin yksityislyseon ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1877. Leontjeff työskenteli Aleksanterin kimnaasin latinan ja venäjän opettajana vuosina 1877–1918, Marian tyttökimnaasin matematiikanopettajana ja Helsingin maistraatin ruotsin ja venäjän kääntäjänä vuosina 1920–1928. Lisäksi hän oli niin sanotun Tabunovin koulun johtaja vuosina 1922–1925. Leontjeff sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1892. Venäjän vallankumouksen jälkeen hän toimi ainakin nimellisesti venäjänkielisten Russki listok, Russkaja žizn, Rassvet ja Put -sanomalehtien vastaavana toimittajana.
Leontjeff pidätettiin venäläissantarmien Aleksanteri II:n murhan jälkeen Helsingissä järjestämässä ”nihilistijahdissa” vuonna 1882. Kotietsinnässä häneltä löydettiin narodnikkien kiellettyä kirjallisuutta. Tapaus herätti paljon huomiota ja pidätyksen laillisuus kyseenalaistettiin. Hyvämaineinen Leontjeff tunnusti ”hairahduksensa” ja kenraalikuvernööri vapautti hänet. Hän selvisi tapauksesta varoituksella ja sai pitää virkansa, kun taas muut pidätetyt saivat pitkiä karkotustuomioita Siperiaan.
Leontjeffin puoliso oli taidemaalari Sofia Leontjeff.
Jukka Lemmetty

Jukka Lemmetty/photo Otavan kuva-arkisto
Timo Jukka Lemmetty (s. 19. helmikuuta 1951 Kouvola) on suomalainen Espoossa asuva kirjailija ja kuvittaja. Lemmetty on kuvittanut lastenkirjoja vuodesta 1981.
Lemmetty on tehnyt kuvitukset muun muassa Hannele Huovin Urpo ja Turpo sekä Raili Mikkasen Histamiini -teoksiin. Hän on kuvittanut myös Kaarina Helakisan James Bondén -kirjasarjaa sekä Jouko Varosen, Tuula Korolaisen, Leena Laulajaisen, Taru Mäkisen ja Kari Levolan teoksia, samoin kuin Teija Rekolan, Mikko Lensun ja Niina Hakalahden kirjoja. Lastenkirjojen ohella Lemmetty on kuvittanut oppikirjoja, ja esimerkiksi vuonna 2014 pohjoismaisena yhteistyönä julkaistun Pohjolan lasten Raamatun, jonka suomalaiset kuvittajat olivat Lemmetyn ohella Elina Warsta, Lena Frölander-Ulf ja Nadja Sarell. Hän on myös pitänyt yksityisnäyttelyitä ja osallistunut useisiin yhteisnäyttelyihin.
Lemmetty syntyi  varatuomari Matti Lemmetyn ja Kerttu Jaakkolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on Eeva Marita Lähteenmäki. Lemmetty kävi keskikoulun Rovaniemen yhteislyseossa ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1968-1970 ja Münchenin taideakatemiassa 1971.
Kirjalliset teokset

Jukka Lemmetty on itse julkaissut seuraavat lastenkirjat:
Alpo löytää Alman, 2011
Alpo löytää kotiin, 2010
Illi ja langaton puhelin, 2010
Leo Z ja aikakone, 1998
Leo Z ja pillerinpyörittäjä, 1997
Leo Z, 1996
Palkinnot

Kuvittajat-yhdistyksen Kukko-palkinto vuonna 2007
Amerin kulttuurisäätiön kuvituspalkinto 1984 ja 1989.
Aiheesta muualla

Kirjasampo: Jukka Lemmetty (Viitattu 9.3.2016)
Jukka Lemmetty haluaisi tavata Mikko Mallikkaan, HS 4.2.2013 (Viitattu 9.3.2016)
Lemmetyn kotisivut (10.7.2022)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Alankomaat
Metyylipropionaatti

| Metyylipropionaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Metyylipropanoaatti
CAS-numero:  554-12-1
PubChem CID:  11124
SMILES:  CCC(=O)OC 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H8O2
Moolimassa:  88,104 g/mol
Sulamispiste:  –88 °C
Kiehumispiste:  80 °C
Tiheys:  0,92 g/cm3
Liukoisuus veteen:  6,25 g/100ml (25 °C)
Metyylipropionaatti eli metyylipropanoaatti (CH3CH2COOCH3) on propaanihapon ja metanolin esteri. Sitä esiintyy luonnossa eräissä hedelmissä, kuten kiiveissä. Yhdistettä käytetään aromina ja liuottimena. Metyylipropionaatti on väritöntä, hedelmäntuoksuista, veteen niukkaliukoista nestettä, joka liukenee kaikissa suhteissa etanoliin ja dietyylieetteriin sekä näitä vähäisemmässä määrin asetoniin. Metyylipropionaatin leimahduspiste on -2 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 469 °C. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Metyylipropionaatti kuuluu propionaattien aineryhmään.
Valmistus

Metyylipropionaattia voidaan valmistaa teollisesti noin 200 °C lämpötilassa metyyliformiaatista ja eteenistä. Katalyyttinä voidaan käyttää ruteeniin tai iridiumiin perustuvia komplekseja.
Yhdistettä on mahdollista tuottaa myös metanolista, eteenistä ja hiilimonoksidista. Tällöin katalyyttinä voivat toimia palladiumin ferrosenyylimetyylifosfiinikompleksit.
Käyttö

Metyylipropionaattia voidaan käyttää aromina. Se antaa elintarvikkeelle mansikankaltaisen maun.
Metyylipropionaattia voidaan käyttää myös liuottimena. Se soveltuu hyvin yhdessä muiden propionaattien kanssa selluloosajohdannaisten liuottimeksi. Sitä käytetään myös liuottimena valmistettaessa maaleja ja lakkoja.
Metyylipropionaattia käytetään myös valmistettaessa metyylimetakrylaattia, jota käytetään akryylimuovin valmistuksessa. Metyylipropionaatti reagoi formaldehydin kanssa, jolloin tuotteena muodostuu metyylimetakrylaattia.
Turvallisuus

Suurina pitoisuuksina metyylipropionaatti ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskää ja kurkkukipua. Nieltynä yhdiste voi suurina määrinä aiheuttaa huonovointisuutta.
Aiheesta muualla

Raimo Alén: Kokoelma orgaanisia yhdisteitä, s. 359.  Consalen Consulting, 2009.  ISBN 978-952-92-5627-3
Human Metabolome Database (HMDB): Methyl propionate (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Methyl propionate (englanniksi)
ChemBlink: Methyl propionate (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - methyl propionate (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - methyl propionate (englanniksi)
Pirkko Lepistö

Pirkko Onerva Saarinen (o.s. Lepistö; 16. joulukuuta 1922 Helsinki – 4. marraskuuta 2005 Vantaa) oli suomalainen taidemaalari ja tunnetuimpia suomalaisia naivisteja.
Lepistö opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1937 ja 1939 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1939–1945. Sotien aikana Lepistö toimi apuhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä 1948, mutta toisen vasta 1961. Naivistisia teoksia Lepistö alkoi maalata 1960-luvulla, hänen ensimmäinen naivistinen näyttelynsä oli Helsingissä 1966. Eräänlaisen läpimurtonsa naivistina hän saavutti 1972 saadessaan valtion taidepalkinnon, myytyään teoksiaan Ateneumille ja osallistuttuaan naivistisen taiteen triennaaliin Bratislavassa. Lepistön maalauksissa on sadunomaisia idyllisiä maisemia, ja hän kehitti johdonmukaisesti tyylittelevää ja kurinalaisesti sommiteltua tyyliä.
Lepistö oli naimisissa äänitysteknikko Pentti Pauli Saarisen (1930–1990) kanssa.
Kari Lepistö

Kari Lepistö vuonna 1968.
Kari Erkki Lepistö (1. helmikuuta 1946 Kalanti – 31. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen vaate- ja pukusuunnittelija, joka tunnettiin erityisesti rohkeista ja laadukkaista nahkavaatteistaan sekä monista teatteripuvustuksistaan, alkaen Tampereen Popteatterin Hair-musikaalista 1969.
Vaatetusalan yrittäjäperheessä kasvanut Kari Lepistö sai läpimurtonsa voittamalla vuonna 1968 nuorille valmisvaatesuunnittelijoille tarkoitetun Euro Fashion -kilpailun Lontoossa vain 22-vuotiaana, minkä jälkeen muun muassa Finnair käytti häntä uuden New Yorkin reittinsä lentohenkilökunnan avaruuslentovaikutteisten pukujen suunnittelijana. Hän suunnitteli mallistoja muun muassa Pukevalle ja Finn-Flarelle kunnes perusti veljensä Lassen kanssa 1975 LD Leatherin, joka toimi vuoteen 2000 saakka. Samoihin aikoihin oli lopetettava muukin Lepistön perheen sotien jälkeen alkanut yritystoiminta vaatetusalalla. Vuonna 1994 Lepistö teki yhteistyötä Pentikin kanssa LD Espa Oy:ssä, jonka muita suunnittelijoita olivat Irja Leimu, Arja Lehtimäki ja Ilona Pelli.
Lepistö vaali tinkimättömästi laadukkaan ja kestävän vaatteen ajatusta pintamuodin vaihtoehtona. Hänen LD Leather -myymälänsä oli pitkään keskeisellä paikalla Helsingissä, osoitteessa Arkadiankatu 8.
Kari Lepistö teki teatteripuvustuksia etenkin Tampereen Teatterille, Tampereen Työväen Teatterille ja Kotkan kaupunginteatterille.
”Pukeutuminen on kulttuuria, ja järkevät ihmiset eivät koskaan ole seuranneet muotia orjallisesti.”
— Kari Lepistö.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2002

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2002 pelattiin Saksassa 30. elokuuta – 15. syyskuuta. Kilpailukaupunkeina olivat Berliini, Bremen, Dresden, Leipzig, Münster, Riesa, Schwerin ja Stuttgart. Kisoihin osallistui 24 maata. Mestaruuden voitti Italia, joka kukisti Berliinissä pelatussa loppuottelussa Yhdysvallat erin 3–2. Pronssiottelussa Venäjä voitti Kiinan lukemin 3–1. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Italian Elisa Togut.
Sijoitukset

| --- | --- |
: Italia
: Yhdysvallat
: Venäjä
4.: Kiina
5.: Kuuba
6.: Etelä-Korea
7.: Brasilia
8.: Bulgaria
9.: Alankomaat
10.: Kreikka
10.: Puerto Rico
10.: Saksa
13.: Dominikaaninen tasavalta
13.: Japani
13.: Puola
13.: Romania
17.: Argentiina
17.: Kanada
17.: Thaimaa
17.: Tšekki
21.: Australia
21.: Egypti
21.: Kenia
21.: Meksiko
Italian mestarijoukkue

Sara Anzanello, Valentina Borrelli, Paola Cardullo, Manuela Leggeri, Eleonora Lo Bianco, Anna Vania Mello, Darina Mifkova, Paola Paggi, Francesca Piccinini, Simona Rinieri, Rachele Sangiuliano, Elisa Togut; päävalmentaja Marco Bonitta.
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2006

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Japanissa 31. lokakuuta – 16. marraskuuta. Kilpailukaupunkeina olivat Osaka, Kōbe, Nagoya, Sapporo ja Tokio. Kisoihin osallistui 24 maata. Mestaruuden voitti Venäjä, joka kukisti Osakassa pelatussa loppuottelussa Brasilian erin 3–2. Pronssiottelussa Serbia ja Montenegro voitti Italian lukemin 3–0.
Sijoitukset

| --- | --- |
: Venäjä
: Brasilia
: Serbia ja Montenegro
4.: Italia
5.: Kiina
6.: Japani
7.: Kuuba
8.: Alankomaat
9.: Yhdysvallat
10.: Turkki
11.: Saksa
12.: Taiwan
13.: Azerbaidžan
13.: Etelä-Korea
15.: Puerto Rico
15.: Puola
17.: Costa Rica
17.: Dominikaaninen tasavalta
17.: Kazakstan
17.: Peru
21.: Egypti
21.: Kamerun
21.: Kenia
21.: Meksiko
Venäjän mestarijoukkue

Marija Borodakova, Olga Zhitova, Marija Bruntseva, Ljubov Sokolova, Jelena Godina, Natalija Safronova, Svetlana Krjutškova, Jekaterina Gamova, Marija Šešena, Julija Merkulova, Natalija Kulikova, Marina Akulova; päävalmentaja Giovanni Caprara.
Jouko Leppä

Jouko Leppä vuoden 1977 MM-kilpailuissa.
Jouko Matti Leppä (s. 16. huhtikuuta 1943 Heinola) on suomalainen painonnostaja.
Leppä edusti Suomea kolmien olympiakisojen painonnostokilpailuissa. Münchenissä 1972 hän sijoittui neljänneksi raskaassa sarjassa (yli 110 kg). Hänen yhteistuloksensa 572,5 kg oli sama kuin itäsaksalaisella Gerd Bonkilla mutta Bonk oli Leppää kevyempi ja sai siksi pronssimitalin. Lepän tulokset eri nostomuodoissa olivat 205 kg punnerruksessa, 157,5 kg tempauksessa sekä 210 kg työnnössä. Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 hän jäi ilman tulosta. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa kuudenneksi vuonna 1975. EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteistuloksissa neljänneksi vuonna 1972, seitsemänneksi vuonna 1973 sekä kuudenneksi vuosina 1975 ja 1976. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1975.
Seuratasolla Leppä edusti Heinolan Iskua. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1972, 1974 ja 1975 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1971 ja 1973. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Pohjolan Othello”.
Vuonna 1975 Leppä teki uransa parhaat tulokset: 165 kg tempauksessa, 222,5 kg työnnössä sekä 387,5 kg kahden työntömuodon yhteistuloksessa.
Meteorologia (Aristoteles)

Meteorologia (m.kreik. Μετεωρολογικά, Meteōrologika; lat. Meteorologica) on Aristoteleen fysiikan ja maantieteen alaan kuuluva teos. Teoksessa käsitellään erilaisia maan päällä havaittavia ilmiöitä, kuten sääilmiöitä, veden haihtumista ja maanjäristyksiä.
Sisältö

Seuraavassa joitakin esimerkkejä teoksen sisällöstä.
Sisältö > Varhainen fysiikka

»[..] näiden viimeksi mainittujen kappaleiden [tai aineen] liike on kahdenlaista: joko keskuksesta tai keskukseen.»
»Joten meidän tulee käsitellä tulta ja maata ja niiden kaltaisia elementtejä tämän maailman tapahtumien materiaalisina syinä (tarkoittaen materiaalilla sitä mikä on subjekti ja vaikutettuna), mutta täytyy liittää kausaliteetti liikkeen alkuunpanevan prinsiipin merkityksessä ikuisesti liikkuvien kappaleiden vaikutukseen.»
Tässä Aristoteles käsittelee ”ensimmäisen liikuttajan” periaatetta, joka edelsi nykyaikaisempaa newtonilaista käsitystä voimasta.
Sisältö > Neljä klassista alkuainetta

»[..] neljä ainetta ovat tuli, ilma, vesi, maa.»
»Tulella on korkein sija niiden kaikkien joukossa, maalla alin, ja kaksi ainetta vastaavat niitä suhteessa toisiinsa, ilma ollen lähinnä tulta, vesi maata.»
»Tuli, ilma, vesi, maa, katsomme, saavat alkunsa toisistaan, ja kukin niistä on potentiaalisina muissa, aivan kuten kaikki asiat ovat, jotka voidaan hajottaa yhteiseksi ja lopulliseksi substraatiksi.»
Aineilla Aristoteles tarkoittaa klassisia alkuaineita. Kaikki maan päällä olevat substanssit koostuivat näistä neljästä alkuaineesta. Kun esimerkiksi puuta verrataan kiveen, niiden väliset havaitut erot johtuvat siitä, että niissä on suhteessa eri määrä näitä alkuaineita.
Sisältö > Ilmakehäfysiikka > Veden haihtuminen

»Osa vesihöyrystä, joka syntyy päivän mittaan, ei nouse korkealle, koska sitä kohottavan tulen suhde nostettuun veteen on pieni.»
»Sekä kastetta että huurretta tavataan kun taivas on selkeä eikä ole tuulta. Koska vesihöyry ei voisi nousta ellei taivas olisi selkeä, ja jos tuulisi se ei voisi tiivistyä.»
»[..] huurretta ei tavata vuorilla, mikä osaltaan todistaa että nämä ilmiöt tapahtuvat koska vesihöyry ei nouse korkealle. Yksi syy tähän on se nousee syvistä vetisistä paikoista, niin että kuumuus nostaa sen, kantaen kuten se olisi liian painavaa niin ettei se voi nostaa sitä suurelle korkeudelle vaan pian antaa sen jälleen pudota.»
Sisältö > Ilmakehäfysiikka > Sääilmiöt

»Kun on paljon haihtumista ja se on harvinaista ja puristuu pilvessä itsessään, saamme salaman.»
»Pyörretuuli saa alkunsa kun alkuasteella oleva pyörremyrsky epäonnistuu pakenemaan pilvestään: vastustuksen vuoksi syntyy pyörre, ja se koostuu spiraalista joka laskeutuu maahan ja vetää mukanaan pilven jota se ei voi karistaa. Se liikuttaa asioita tuulellaan siihen suuntaan mihin se puhaltaa suorassa linjassa, ja pyörii ympäri kiertoliikkeellään ja tempaa väkisin mukaansa kaiken minkä kohtaa.»
Tässä Aristoteles käsittelee salamoiden ja tornadojen ominaisuuksia.
Sisältö > Geologia

»On siis selvää, koska ei tule olemaan ajan loppua ja maailma on ikuinen, että sen enempää Tanais kuin Niilikään ei ole virrannut aina, vaan että alue jolla ne virtaavat oli kerran kuiva: sillä niiden vaikutus voidaan täyttää, mutta ei aikaa. Ja sama pätee yhtä lailla kaikkiin muihin jokiin. Mutta jos joet tulevat oleviksi ja häviävät ja samat alueet maasta eivät olleet aina kosteita, meren täytyy muuttua vastaavasti. Ja jos meri etenee yhdessä paikassa ja vetäytyy toisessa on selvää, että samat paikat koko maassa eivät ole aina joko merta tai maata, vaan että kaikki tämä muuttuu ajan kuluessa [..]»
Sisältö > Hydrologia

»Punainenmeri esimerkiksi on yhteydessä, mutta vähän, mereen salmien ulkopuolella [..]»
»Koko Välimeri itse asiassa virtaa. Tämän virtaamisen suunnan määräävät jokialueiden syvyys ja jokien lukumäärä. Maiotis virtaa Pontokseen ja Pontos Aigeianmereen. Tämän jälkeen jäljellä olevien merien virtausta ei ole niin helppo havaita.»
Sisältö > Maa pallona

»Maata ympäröi vesi, aivan kuten tätä puolestaan ilman piiri, ja sitä edelleen piiri jota kutsutaan tulen piiriksi.»
Tässä Aristoteles esittää ajatuksen lithosfääristä (maa), hydrosfääristä (vesi), atmosfääristä (ilma) ja ulkoavaruudesta (tuli). Pohjimmiltaan hän kuvaa pyöreän Maan. Aristoteles käsittelee hydrologiaa hyvin perinpohjaisesti ja osoittaa, että maa pistää ylös veden yläpuolelle sen sijaan, että se olisi kokonaan veden peittämää.
Kirjallisuutta

Aristotle: Meteorologica. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume VII. Loeb Classical Library 397)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99436-1  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Aristotle: Meteorology (Arkistoitu – Internet Archive), käännös E. W. Webster (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Meteorology (Aristotle)
Teoksen ensimmäinen sivu Immanuel Bekkerin laitoksesta vuodelta 1837.
Käännös suomeksi