stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kosti Kustaa Kartiokari

Kosti Kustaa Kartiokari (alkujaan Kakola, myöhemmin Lakus;16. heinäkuuta 1923 Kärkölä — 19. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen huumekaupan organisoija ja liikemies. Lehdistö on nimittänyt häntä mm. Pohjolan huumekuninkaaksi. Kartiokari salakuljetti ja salakuljetutti kuriireilla amfetamiinia ja Preludinia (fenmetratsiini, amfetamiiniryhmään kuuluva aine) suurina erinä erityisesti Saksasta sekä Suomeen että muihin Pohjoismaihin. Hänen on arvioitu tuoneen ja tuottaneen Suomeen ja Ruotsiin 200 kg amfetamiinia.
Elämä

Lisänimillä "Tuplakoo" ja "Kolme Koota" tunnettua miestä on luonnehdittu hienosti pukeutuvaksi herrasmieheksi, mutta toisaalta suorastaan saidaksi. Hänellä oli peltisiä teollisuushalleja rakentanut yritys. Myöhemmin hän perusti maalausalan yrityksen voidakseen hankkia sen nimissä amfetamiinin valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja. Kartiokari esiintyi mahtipontisesti myös julkisuudessa. Hän lähetti sanomalehti Uuteen Suomeen kirjeitä, joissa hän uhosi voivansa säädellä amfetamiinin markkinoita, olipa vapaalla tai vankilassa. "Pystyn myöskin yhdellä ainoalla puhelinsoitolla tyrehdyttämään lopullisesti käytännöllisesti katsoen koko Euroopan amfetamiinisulfaatin ulostulon", Kartiokari kerskui 14. toukokuuta 1969 lähettämässään kirjeessä.
Poliisi tutki vuonna 1968 amfetamiinipillerien kauppaa, jossa Kartiokarin epäiltiin olevan taustalla. Hän joutui poliisin kuultavaksi Helsingissä, hallussaan suuri selittämätön rahamäärä, mutta hänet laskettiin vapaaksi todisteiden puuttuessa. Tämän jälkeen hän siirtyi pysyvästi Ruotsiin. Kartiokarista annettiin etsintäkuulutus kaikkiin Pohjoismaihin ja hän jäi kiinni Tanskan Kalundborgissa marraskuussa 1969 salanimellä Anton Lagerlöf. Hänet tuomittiin ensin Ruotsissa kuuden ja sitten Suomessa viiden vuoden ja seitsemän kuukauden pituiseen vankeusrangaistukseen, kun hänen menetelmiinsä tyytymätön apulainen todisti häntä vastaan. Rangaistus oli pisin Suomessa siihen mennessä huumerikoksista langetettu. Vankilassa hän otti uudeksi sukunimekseen Lakus.
Vapauduttuaan Kartiokari jatkoi amfetamiinin valmistuksen organisointia opiskeltuaan vankeusaikanaan uusia menetelmiä. Vankeusaikanaan hankkimansa asiantuntemuksen avulla hän hankki tarvittavia aineita ja organisoi ainakin kaksi tehdasta, yhden kerrostaloasuntoon Helsingin Vuosaaressa ja toisen omakotitaloon Kesälahdelle.  Valmistuksen hoitaneet apurit jäivät kiinni varkaudesta ja joku heistä paljasti Kartiokarin olevan valmistuksen taustalla. Hänelle annettiin yli viiden vuoden vankeustuomio.
Kartiokari kuoli sydäninfarktiin 19. heinäkuuta 1981 Helsingin keskusvankilassa ollessaan kärsimässä vuonna 1978 saamaansa 5 vuoden 4 kuukauden vankeusrangaistusta puukotuksesta ja huumausainerikoksen valmistelusta.
Kirjallisuutta

Ylikangas, Mikko: Unileipää, kuolonvettä, spiidiä: huumeet Suomessa 1800–1950.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-578-1
Anna Rimpelä

Anna Rimpelä stand-up-keikalla Espoon Cafe Zoceriassa.
Anna-Karen Yvonne Rimpelä (s. 1978) on suomalainen näyttelijä, stand up -koomikko ja kirjailija. Rimpelä on näytellyt televisiossa muun muassa Ismo-komediasarjassa (Ismon Vilma-vaimoa) ja draamasarja Kotikadussa, Yle Areenan Pirjo-sarjassa sekä teattereissa ympäri Suomen. Hänet on nähty useana vuonna rikostutkija Tiina Rajalan roolissa saippuasarjassa Salatut elämät. Rimpelä on esiintynyt myös Noin viikon uutisissa, Saturday Night Live -sarjassa sekä tv-mainoksissa. Rimpelä on vieraillut myös tv-sarjoissa Syke ja Konttori.
Rimpelä voitti yhdessä Jani Halmeen kanssa Hengaillaan-tietovisan ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2023. Toisella ja kolmannella tuotantokaudella Rimpelä viihdyttää eri kaupunkikohteissa kirjeenvaihtajana, joka esittää joukkueille tietovisakysymyksiä.
Rimpelä on opiskellut esittävää taidetta Svenska yrkeshögskolanissa Vaasassa ja toiminut ilmaisutaidon opettajana Espoon työväenopistossa. Rimpelä on All Female Panel -koomikkokollektiivin perustajajäsen ja Pitääkö olla huolissaan -tv-sarjan käsikirjoittaja 4. kaudesta saakka.selvennä
Vuonna 2018 ilmestyi Rimpelän esikoisromaani Pitkään meni ihan hyvin (Otava). Rimpelän toinen romaani Tilanne päällä, Aino Ritari! (Otava) ilmestyi vuonna 2020 ja kolmas romaani Päin perhettä, Aino Ritari (Otava) vuonna 2023 . Rimpelän ja Ida Grönlundin tietokirja Liian nätti lavalle – mitä kaikkea opimmekaan stand upin maailmassa (Gummerus) julkaistiin vuonna 2022 . Rimpelä on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Jyväskylän yliopiston avoimessa yliopistossa.
Aiheesta muualla

Anna Rimpelän verkkosivut
Anna Rimpelä Näyttelijäliitto.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Hyssna

| Hyssna |
| --- | --- |
 Hyssnan vanha kirkko
 Hyssna
 Koordinaatit: 57°33′26″N, 12°32′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Mark
Väkiluku (31.12.2023):  780
Hyssna on taajama Markin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 780 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyssna Wikimedia Commonsissa
Björketorp

| Björketorp |
| --- | --- |
 Björketorp
 Koordinaatit: 57°25′37″N, 12°31′37″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Mark
Väkiluku (31.12.2023):  563
Björketorp on taajama Markin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 563 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björketorp Wikimedia Commonsissa
Charles Wesley

| Charles Wesley |
| --- | --- |
 Charles Wesley
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1707 Epworth, Lincolnshire, Englanti
Kuollut: 29. maaliskuuta 1788 (80 vuotta) Lontoo
Ammatti:  pastori ja virsirunoilija
Charles Wesley (18. joulukuuta 1707 Epworth, Lincolnshire, Englanti – 29. maaliskuuta 1788 Lontoo) oli englantilainen pastori, metodismin perustajia ja virsirunoilija.
Elämä

Wesleyn isä oli Samuel Wesley, Englannin anglikaanisen kirkon pappi. Veljekset John ja Charles Wesley opiskelivat teologiaa Oxfordissa. He kokosivat ympärilleen joukon nuoria, jotka alkoivat tutkia kristinuskoa perusteellisesti, järjestelmällisesti säännöllisissä tapaamisissa, ”Holy Club", siitä alkuaan pilkkanimi metodismi. Samaan ryhmään kuului heidän ohellaan myös George Whitefield (1714–1770), joka oli myöhemmin tärkeä vaikuttaja metodistikirkossa. Vuonna 1735 Wesley vihittiin anglikaanipapiksi. Veljeksistä tuli metodismin, yhden protestanttisen kirkkoperheen suurimmista haaroista, perustajat.
Valmistumisensa jälkeen hän matkusti veljensä kanssa Amerikkaan, englantilaisiin siirtokuntiin toimimaan pappina ja lähetyssaarnaajana. Siellä hän tutustui saksalaisiin herrnhutilaisiin ryhmiin. Heidän uskonkäsityksensä vaikutti Wesleyn veljeksiin. Palattuaan takaisin Englantiin he tutustuivat sielläkin herrnhutilaiseen ryhmään ja saivat kokea kääntymiskokemuksen 21. toukokuuta 1738. Tämän kokemuksen jälkeen veljekset alkoivat saarnata Isossa-Britanniassa.
Virsirunoilija

John Wesleystä tuli metodismin varsinainen perustaja ja Charles Wesleystä virsirunoilija. Hänen julkaisemansa virsikirja hallitsi Englannin virsirunoutta lähes 100 vuotta. Charles Wesley on kirjoittanut noin 6500 virttä ja laulua. Monet niistä ovat edelleen tunnetuimpia englanninkielisten hengellisten laulujen klassikoita, jotka ovat levinneet eri puolille maailmaa.
Tunnetuimpia hänen kirjoittamia virsiään on "O for a thousand tongues to sing". Hän on kirjoittanut sen 21. toukokuuta 1739, kääntymisensä yksivuotispäivänä. ja se pn kauan ollut Englannin metodistien virsikirjan ensimmäinen virsi. Virsi ilmestyi kokoelmassa Hymns and Sacred Poems 1740 otsikolla ”For the anniversary day of one’s conversion”.
Toinen tunnettu hänen kirjoittama virsi on joululaulu "Hark The Herald Angels Sing" vuodelta 1743. Se tunnetaan Felix Mendelssohn Bartholdyn 1840 tekemällä sävelmällä ja se on yksi tunnetuimpia englantilaisia joululauluja.
Charles Wesleyn virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
106 Terve, juhla Kristuksen (Hail the day that sees him rise 1739, suom. Matti Kilpiö ja Heikki Vaahtoniemi 1979
Ruotsin kirkon virsikirja
44 Tahtoisin kielin tuhansin (O for a thousand tongues to sing, 1739) Suom. Pekka Kivekäs 1995
86 Jumalamme, rakkauteesi emme yllä (Love divine, all loves excelling, 1747) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996
123 Enkellaulu kaikuu nyt (Hark! The herald angels sing, 1743) Suom. tuntem, uud. suom. Niilo Rauhala 1994
290 Herrani, sinun päiväsi (Forth in Thy Name, O Lord, I go, 1739) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996
Cantemus
70 Enkellaulu kaikuu nyt (Hark! The herald angels sing, suom. Niilo Rauhala 1994
128 Terve, juhla Kristuksen (Hail the day that sees him rise, suom. Matti Kilpiö ja Heikki Vaahtoniemi 1979)
Hengellinen laulukirja
37 Nouse, sielu laulamaan Kunniaksi Kuninkaan  (Hark! The herald angels sing)
55 Jeesus, olet Ylkäni
153 Kuule meitä, Jeesusn nyt
192 Sain pellon pienoisen
239 Oi ihmeellinen rakkaus:Jumalan Poika uhrataan
424 Sä minuun puhdas sydän luo
429 Siunaa mua, oi Jeesuksein
465 Verraton, sä rakkaus Herran
536 Oi, tuhatkielin ylistää Jos voisin (O for a thousand tongues to sing)
630 Kuningas Herra on
635 Laulullaan kuoro pyhien
Seurakunta laulaa
55 Nyt laula Herran kunniaa (Sing to the great Jehovah’s praise) Suom. Olavi Rouhe 1996
130 Enkellaulu kaikuu nyt (Hark! The herald angels sing, 1743) Suom. Niilo Rauhala 1994
169 Tahtoisin kielin tuhansin (O for a thousand tongues to sing, 1739) Suom. Pekka Kivekäs 1995
348 Jeesus, ainut lohtuni (Jesus, lover of my soul) Suom. tuntematon, uud. Joel Niininen 2001
500 Taivaan pilvein päällä saapuu (He comes with clouds) Uud. Joel Niininen 1998
Siionin laulut
21 Enkellaulu kaikuu nyt (Hark! The herald angels sing,)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Wesley Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Sätila

| Sätila |
| --- | --- |

 Sätila
 Koordinaatit: 57°32′22″N, 12°26′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Mark
Väkiluku (31.12.2023):  1 493
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sätila on taajama Markin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 493 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Peter Askergren (1767–1818), pianisti ja säveltäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sätila Wikimedia Commonsissa
MBC TV

| MBC TV |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  8. elokuuta 1969
Omistaja:  Munhwa Broadcasting Corporation
Tunnuslause:  GO! MBC
Maa:   Korean tasavalta
Näkyvyysalue:  Valtakunnallinen
Pääkonttori:  Soul
Kotisivu:  tv.imbc.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
MBC TV on eteläkorealainen kaupallinen televisiokanava, joka perustettiin 8. elokuuta 1969. MBC TV on Munhwa Broadcasting Corporationin omistuksessa.
Utin lentoasema

Utin lentoasema (ICAO: EFUT) on Kouvolan Valkealassa, Utissa sijaitseva sotilaslentoasema. Se sijaitsee vanhan Karjalan radan läheisyydessä Kouvolan ja Kaipiaisen rautatieasemien välissä, Utin kylän itäpuolella.
Lentoasema toimii Maavoimien kuljetushelikopterien tukikohtana. Lentoasemalle ei ole matkustajaliikennettä. Lentoaseman kiitotie on 2 000 metriä pitkä. Lentoasema kuului vuoteen 2008 asti Valkealan kuntaan.
Historia

Utin lentotukikohdan suomalainen toiminta alkoi 2. huhtikuuta 1918, kun punaisten joukkojen muutama Nieuport-kone lennettiin kentälle, joka oli entinen kilpa-ajorata. Punaiset pakenivat 30. huhtikuuta 1918 ja polttivat lentokoneensa. Kentällä oli yksi venäläisiltä jäänyt kangashalli.
Utin sotilaslentoasema perustettiin valkoisten päämajan 23. huhtikuuta 1918 tekemällä päätöksellä.
Vakituinen lentotoiminta alkoi, kun kaksi venäläistä Nieuport 23 -hävittäjää ja kaksi saksalaista D.F.W. -tiedustelukonetta sekä yksi venäläinen Nieuport 10 -tiedustelukone siirrettiin 14.–15. kesäkuuta 1918 Uttiin Antreasta. Kentälle pystytettiin kaksi Saksasta hankittua telttahallia.
Vuonna 1923 Uttiin sijoitettiin hävittäjäeskaaderi. Utti oli pitkän aikaa Suomen ilmavoimien ainoa maalentokoneiden tukikohta. Tämä aloitti määrätietoisen hävittäjälentäjien koulutuksen. Ilmavoimien ollessa vielä vesitoimintakonepainotteinen, toiminta oli tulevaa ajatellen sitäkin merkittävämpää. 1920- ja 1930-luvuilla Utissa lennettiin muun muassa Martinsyde Buzzard, Caudron ja Gamecock -koneilla. Tällöinen hiekkakenttä toi oman lisähaasteensa moottorien luotettavuuteen.
Talvisodan alussa Utissa olleella Lentorykmentti 2:lla oli, sodanaikaiset täydennykset mukaan lukien, 142 konetta, joista sodan aikana tuhoutui 29 ja vaurioitui 41. Koneet osallistuivat 493 ilmataisteluun ja ampuivat alas 239 viholliskonetta. Lentorykmentti 2 menetti kaatuneina 15 ja haavoittuneina 16 ohjaajaa.
Toisen maailmansodan lopulla kentän toiminta perustui Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiin.
1950-luvun puolivälissä lennosto sai kalustokseen Valmet Vihuri -koulukoneet ja luopui Messerschmitt Bf 109 -hävittäjäkalustostaan.
Kuljetus- ja tiedustelulentue/Karjalan Lennosto perustettiin 1. heinäkuuta 1958 Uttiin. Laskuvarjojääkärien koulutus Uttiin perustetussa Laskuvarjojääkärikoulussa alkoi vuonna 1962.
Lentoasema on toiminut myös ilmavoimien kuljetuskoneiden tukikohtana (Kuljetuslentolaivue).
Nykyään kentälle on sijoitettu maavoimien NH90 ja MD500 -helikopterit.
Laskuvarjokerho
Kentällä toimiva Skydive Finland ry on Suomen suurin laskuvarjokerho . Jäseniä oli vuonna 2023 yli 1 000 ja hyppyjä hypättiin lähes 13 500. skydivefinland.fi
Historia > Lääkärihelikopteri

Utin lentoasema valittiin Kaakkois-Suomen lääkärihelikopterin sijoituspaikaksi pitkän poliittisen väännön jälkeen maaliskuussa 2022. Toinen vaihtoehto olisi ollut sijoittaa tukikohta Lappeenrantaan. Utin Finnhems-tukikohdan oli tarkoitus valmistua jo vuonna 2024. Hanke viivästyi syksyllä 2023 hallinto-oikeuteen tehdyn valituksen seurauksena. Kouvolan kaupungin kesällä 2023 tekemään suunnittelutarveratkaisuun tuli yksityishenkilön oikaisuvaatimus, jonka lautakunta hylkäsi jo elokuussa 2023. Elokuussa 2024 rakennustyöt Utin lentoasemalla viimein alkoi, uuden tukikohtarakennuksen on määrä valmistua syksyllä 2025 ja aloittaa toimintansa vuoden 2026 alussa.
Historia > Muistomerkit

Kentän lähellä on ollut esillä vuodesta 1955 alkaen Messerschmitt Bf 109 -hävittäjä, ensin MT-507 ja vuodesta 1970 lähtien MT-452.
Kentän reunalla on myös Rissalan lentoturman (1978) muistomerkki.
Kentän luona on kotkapatsas, joka pystytettiin vuonna 1997 kunnianosoitukseksi kaikille ilmailun parissa henkensä tai terveytensä menettäneille. Patsaan taakse paljastettiin 7. syyskuuta 2000 muistolaatat sotien 1939–44 lentoturmien uhreille.
Matkustajamäärät

| Vuosi | Kotimaa | Ulkomaat | Yhteensä | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 11 | 23 | 34 | −46,9 %  |
| 2006 | 0 | 50 | 50 | +47,1 %  |
| 2007 | 9 | 38 | 47 | −6,0 %  |
| 2008 | 0 | 10 | 10 | −78,7 %  |
| 2009 | 0 | 18 | 18 | +80,0 %  |
| 2010 | 12 | 2 | 14 | −22,2 %  |
| 2011 | 4 | 2 | 6 | −57,1 %  |
| 2012 | 8 | 26 | 34 | +466,7 %  |
| 2013 | 0 | 20 | 20 | −41,2 %  |
| 2014 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2015 | 2 | 8 | 10 | +100 %  |
| 2016 | 7 | 7 | 14 | +40 %  |
| 2017 | 3 | 3 | 6 | −57,1 %  |
| 2018 | 7 | 0 | 7 | +16,7 %  |
| 2019 | 0 | 0 | 0 | −100,0 %  |
| 2020 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2021 | 9 | 0 | 9 |  |
| 2022 | 0 | 0 | 0 | −100,0 %  |
| 2023 | 0 | 0 | 0 |  |
| 2024 | 0 | 205 | 205 |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Utin lentoasema Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Utin historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmakilta (Arkistoitu – Internet Archive)
Utin muistomerkit (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomen lentoasemat |
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:  Helsinki-Vantaa 
Pienet kansainväliset:  Ivalo  Joensuu  Kittilä  Kokkola-Pietarsaari  Kuusamo  Kuopio  Lappeenranta  Maarianhamina  Oulu  Rovaniemi  Tampere-Pirkkala  Turku  Vaasa 
Kotimaiset:  Jyväskylä  Kajaani  Kemi-Tornio  Pori  Savonlinna 
Ei säännöllistä liikennettä:  Enontekiö  Halli  Mikkeli  Seinäjoki  Utti 
Entiset lentoasemat:  Helsinki-Malmi  Kauhava  Sodankylä  Tampere-Härmälä  Varkaus  Ylivieska 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Utin lentoasema (Q2660813)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: lentotukikohta, lentoasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kouvola
sijainti: Utti
koordinaatit: 60°53′47″N 26°56′17″E﻿ / ﻿60.8964°N 26.9381°E﻿ / 60.8964; 26.9381

Lentoasemalta vuonna 1941
Ilmavoimien kaatuneiden muistomerkki
Ulla Vaajakallio

Ulla Vaajakallio (s. 1941- k. 2024) oli suomalainen kuvittaja ja kuvataiteilija.
Henkilöhistoria

Vaajakallio opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa, jonka graafiselta osastolta hän valmistui 1966. Työskenneltyään ensin mainostoimistossa hän siirtyi 1969 WSOY:lle, kunnes jäi vapaaksi taiteilijaksi 1978.
Taiteellinen tuotanto > Kuvataide

Vaajakallio kuvitti kymmeniä lasten- ja muita kirjoja, kuten Riitta Korpelan Ti-Ti Nalle -sarja kirjoja sekä Tuula Kallioniemen, Inkeri Karvosen, Leena Laulajaisen ja Ritva Toivolan teoksia. Hän on lisäksi teki piirroksia lehtiin ja tieto- ja oppikirjoihin sekä suunnitteli kirjojen kansia ja graafisia toteutuksia, postikortteja ja muita painotuotteita sekä ex libris -merkkejä. Hänet tunnettiin myös ikonien maalarina jo 1960-luvun alkupuolelta ja ikonimaalauksen opettajana 1970-luvulta lähtien. 1990-luvulta alkaen hän on teki lavastuksia ja suunnitellut teatteriasuja ja -nukkeja muun muassa Teatteri Hevosenkengalle.
Taiteellinen tuotanto > Kirjat

Ti-Ti Nallen koko perhe, 2000
Taiteellinen tuotanto > Palkintoja ja tunnustuksia

Kirjallisuuden valtionpalkinto, 1978
Arvid Lydecken -palkinto, 1980
Rudolf Koivu -palkinto, 1981
Kokkola-Pietarsaaren lentoasema

Kokkola-Pietarsaaren lentoasema (1. maaliskuuta 2010 saakka  nimeltään Kokkola-Kruunupyy) (IATA: KOK, ICAO: EFKK) (ruots. Karleby-Jakobstad flygplats) sijaitsee Kruunupyyssä noin 13 kilometriä Kokkolan keskustasta etelään ja 22 kilometriä Pietarsaaren keskustasta koilliseen. Finnair liikennöi säännöllisesti Kokkolan ja Helsingin välillä maaliskuuhun 2026 asti, minkä lisäksi liikennettä on keväisin ja syksyisin etelän lomakohteisiin. Lentoasemalla on kaksi kiitotietä, pituuksiltaan 700 ja 2 500 metriä.
Vuonna 2024 lentoaseman kautta kulki 30 779 matkustajaa. Lentoasema täytti 50 vuotta 1. marraskuuta 2010.
Vuonna 1998 Finavia valitsi Kruunupyyn lentoaseman eli nykyisen Kokkola-Pietarsaaren lentoaseman vuoden lentoasemaksi.
Palvelut

Ilmainen Wi-Fi
Kahvila
Kokoushuone (varattavissa)
Lentosimulaattori (varattavissa)
Liikelentoterminaali business- ja yksityiskoneille
Postilaatikko
Lisäksi terminaalista löytyy maallikkokäyttöön soveltuva defibrillaattori eli AED-laite.
Liikenneyhteydet

Lentoasemalta on linja-autoyhteys Kokkolaan ja Pietarsaareen jokaiselta lennolta. Linja-auto lentoasemalle lähtee Pietarsaaresta 70 minuuttia ja Kokkolasta 60 minuuttia ennen koneen lähtöä.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Finnair (Helsinki-Vantaa, Kemi-Tornio)
Lentoyhtiöt ja kohteet > Lomalennot

Aventours
TUI
Lentoyhtiöt ja kohteet > Entiset lentoyhtiöt ja kohteet

Amapola Flyg (Tukholma-Arlanda)
NyxAir (Helsinki-Vantaa, Kemi-Tornio)
Finncomm Airlines (Helsinki-Vantaa, Skellefteå)
FlyBe (Helsinki-Vantaa)
Scandinavian Airlines (Tukholma-Arlanda)
NextJet (Tukholma-Arlanda, Göteborg Landvetter, Uumaja)
Matkustajatilastot

Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
| Vuosi | Kotimaa | Ulkomaat | Yhteensä | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 106 951 | 6 910 | 113 861 | +14,1 %  |
| 1998 | 123 107 | 5 800 | 128 907 | +13,2 %  |
| 1999 | 112 405 | 5 380 | 117 785 | −8,6 %  |
| 2000 | 121 509 | 6 579 | 128 088 | +8,7 %  |
| 2001 | 114 936 | 16 959 | 131 895 | +3,0 %  |
| 2002 | 102 249 | 7 351 | 109 600 | −16,9 %  |
| 2003 | 95 714 | 4 773 | 100 487 | −8,3 %  |
| 2004 | 92 632 | 6 557 | 99 189 | −1,3 %  |
| 2005 | 84 548 | 13 967 | 98 515 | −0,7 %  |
| 2006 | 85 798 | 12 378 | 98 176 | −0,3 %  |
| 2007 | 84 615 | 11 629 | 96 244 | −2,0 %  |
| 2008 | 88 008 | 10 315 | 98 323 | +2,2 %  |
| 2009 | 81 634 | 10 563 | 92 197 | −6,2 %  |
| 2010 | 76 979 | 3 202 | 80 181 | −13,0 %  |
| 2011 | 87 384 | 7 300 | 94 684 | +18,1 %  |
| 2012 | 60 476 | 26 600 | 87 076 | −8,0 %  |
| 2013 | 51 790 | 17 201 | 68 991 | −20,8 %  |
| 2014 | 48 478 | 20 191 | 68 669 | −0,5 %  |
| 2015 | 69 534 | 18 505 | 88 039 | +28,2 %  |
| 2016 | 69 433 | 19 333 | 88 766 | +0,8 %  |
| 2017 | 60 681 | 19 138 | 79 819 | −10,1 %  |
| 2018 | 57 286 | 11 350 | 68 636 | −14,0 %  |
| 2019 | 51 316 | 4 797 | 56 113 | −18,2 %  |
| 2020 | 9 054 | 114 | 9 168 | -83,7 %  |
| 2021 | 6 076 | 281 | 6 357 | -30,7 %  |
| 2022 | 9 754 | 7 444 | 17 198 | +170,5 %  |
| 2023 | 25 761 | 3 511 | 29 272 | +70,2 %  |
| 2024 | 26 735 | 4 044 | 30 779 | +5,1 %  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Finavia – Kokkola-Pietarsaaren lentoasema
Suomen ilmailukäsikirja – Kokkola-Pietarsaaren lentoasema (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suomen lentoasemat |
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:  Helsinki-Vantaa 
Pienet kansainväliset:  Ivalo  Joensuu  Kittilä  Kokkola-Pietarsaari  Kuusamo  Kuopio  Lappeenranta  Maarianhamina  Oulu  Rovaniemi  Tampere-Pirkkala  Turku  Vaasa 
Kotimaiset:  Jyväskylä  Kajaani  Kemi-Tornio  Pori  Savonlinna 
Ei säännöllistä liikennettä:  Enontekiö  Halli  Mikkeli  Seinäjoki  Utti 
Entiset lentoasemat:  Helsinki-Malmi  Kauhava  Sodankylä  Tampere-Härmälä  Varkaus  Ylivieska 
Suomen raja-asemat
| --- | --- |
Maaraja-asemat: Haapovaara | Imatran Pelkola | Inari | Karesuvanto | Karikangas | Karigasniemi | Karttimo | Kilpisjärvi | Kivilompolo | Kivipuro | Kokkojärvi | Kolmikanta (Imatra) | Kurvinen | Kuusamo | Leminaho | Muonio | Niirala (Tohmajärvi) | Nuijamaa-Brusnitšnoje (Lappeenranta) | Nuorgam | Näätämö | Onkamo | Parikkala | Pello | Puitsi | Rajakangas | Raja-Jooseppi-Lotta (Sodankylä) | Ruhovaara | Salla | Santio (Virolahti) | Tornio-Haaparanta | Uukuniemi | Vaalimaa-Torfjanovka (Virolahti) | Vainikkala-Lužaika (Lappeenranta) | Valkeavaara | Vartius-Lyttä (Kuhmo) | Virtaniemi
Lentoasemat: Enontekiö | Helsinki-Vantaa | Ivalo | Joensuu | Jyväskylä | Kajaani | Kemi-Tornio | Kittilä | Kokkola-Pietarsaari | Kuopio | Kuusamo | Lappeenranta | Maarianhamina | Mikkeli | Oulu | Pori | Rovaniemi | Savonlinna | Tampere-Pirkkala | Turku | Vaasa
Satamat: Eckerö | Färjsundet | Hamina | Hanko | Haukipudas | Helsinki | Inkoo | Kalajoki | Kaskinen | Kemi | Kemiö | Kirkkonummi | Kokkola | Kotka | Kristiinankaupunki | Lappeenranta | Loviisa | Långnäs | Maarianhamina | Merikarvia | Naantali | Nuijamaa | Olkiluoto | Oulu | Parainen | Pernaja | Pietarsaari | Pohja | Pori | Porvoo | Raahe | Rauma | Salo | Sipoo | Taalintehdas | Tammisaari | Tornio | Turku | Uusikaupunki
Rautatieasemat: Helsingin rautatieasema | Kouvolan rautatieasema | Vainikkalan rautatieasema
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kokkola-Pietarsaaren lentoasema (Q196087)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: lentoasema, kaupallinen liikennelentoasema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kruunupyy
katuosoite: Flygarvägen 162, Lentäjäntie 162
koordinaatit: 63°43′13″N 23°08′21″E﻿ / ﻿63.7203°N 23.1392°E﻿ / 63.7203; 23.1392