stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arnaldur Indriðason
Kirjailijan ura

Arnaldurin ensimmäinen kirja Synir duftsins (Huumelapset) ilmestyi vuonna 1997, jonka jälkeen hän on kirjoittanut dekkarin joka vuosi. Huumemaailmaan liittyy myös toinen, vuonna 1998 ilmestynyt romaani Dauðarósir (Kuoleman ruusut).lähde?
Vuonna 1999 ilmestyi Arnaldurin jännitystarina Napóleonsskjöl (Napoleonin asiakirjat), jota hän itse kutsuu kansainväliseksi trilleriksi. Vuonna 2000 ilmestynyt Mýrin (Räme) on ensimmäinen suomeksi käännetty islantilainen dekkari. Kirjasta on tehty myös elokuva Rikospaikka Jar City (2006).lähde?
Arnaldurin kirjoja on käännetty ainakin saksaksi, ranskaksi, englanniksi, italiaksi, espanjaksi, ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi ja suomeksi. Kirjailija sai kahtena vuonna peräkkäin, vuosina 2002 ja 2003, parhaan pohjoismaisen rikosromaanin Lasiavain-palkinnon.lähde? Teoksesta Grafarþögn (2001, suom. Haudanhiljaisuus, 2004) hänelle myönnettiin Britannian rikoskirjailijoiden yhdistyksen Kultainen tikari (CWA Gold Dagger) -palkinto vuonna 2005. Samana vuonna hän sai myös Ruotsin dekkariakatemian Martin Beck -palkinnon teoksestaan Röddin (2003, suom. Ääni kuin enkelin, 2006).
Yksityiselämä

Arnaldur Indriðasonin isä on kirjailija Indriði G. Þorsteinsson. Arnaldur Indriðason asuu Reykjavíkissa vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa.lähde?
Tuotanto > Komisario Erlendur -sarja > Islanniksi

Synir duftsins, 1997
Dauðarósir, 1998
Mýrin, 2000
Grafarþögn, 2001
Röddin, 2003
Kleifarvatn, 2004
Vetrarborgin, 2005
Harðskafi, 2007
Mýrka, 2008
Svörtuloft, 2009
Furðustrandir, 2010
Einvígið, 2011
Reykjavíkurnætur, 2012
Skuggasund, 2013
Kamp Knox, 2014
Þýska húsið 2015
Petsamo 2016
Myrkrið veit 2017
Stúlkan hjá brúnni 2018
Tregasteinn 2019
Þagnarmúr 2020
Tuotanto > Komisario Erlendur -sarja > Suomennetut osat

Räme (Mýrin), 2003
Haudanhiljaista (Grafarþögn), suom. Seija Holopainen. Blue Moon, 2004 – Blue Moon, 2020 ISBN 978-952-7252-21-5
Ääni kuin enkelin (Röddin), 2006
Mies järvessä (Kleifarvatn), 2007
Talvikaupunki (Vetrarborgin), 2008
Hyytävä kylmyys (Harðskafi), 2009
Sameissa vesissä (Myrká), suom. Seija Holopainen, 2010 – Blue Moon, 2020 ISBN 978-952-7252-22-2
Jyrkänteen reunalla (Svörtuloft), 2011
Menneet ja kadonneet (Furðustrandir), 2012
Mestaruusottelu (Einvígið), 2013
Reykjavikin yöt (Reykjavíkurnætur), 2014
Varjojen kujat (Skuggasund), 2015
Muistin piinaamat (Kamp Knox), suom. Seija Holopainen. Blue Moon, 2016 ISBN 978-952-5410-89-1
Petsamo (Petsamo), suom. Tapio Koivukari. Blue Moon, 2018 ISBN 978-952-7252-06-2
Saksalainen talo (Þýska húsið), suom. Seija Holopainen. Blue Moon, 2018 ISBN 978-952-7252-03-1
Jäämies (Myrkrið veit), suom. Tapio Koivukari. Blue Moon, 2020 ISBN 978-952-7252-57-4
Tuotanto > Muut rikosromaanit

Napóleonsskjöl, 1999
Betty, 2003
Konungsbók, 2006
Aiheesta muualla

Dekkarinetti (Arkistoitu – Internet Archive)
Arnaldur Indriðason (Arkistoitu – Internet Archive) kustantamon sivulla
The CWA Gold Dagger Winners
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Achim von Arnim

Achim von Arnim
Achim von Arnim (koko nimi Carl Joachim Friedrich Ludwig von Arnim; 26. tammikuuta 1781 Berliini – 21. tammikuuta 1831 Wiepersdorfin linna, Jüterbog) oli saksalainen kirjailija. Clemens Brentanon ja Joseph von Eichendorffin ohella häntä pidetään Heidelbergin romantiikan keskeisenä edustajana.
Elämä

Achim von Arnim syntyi preussilaiseen aatelisperheeseen. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Berliinissä. Arnim opiskeli lakia ja matematiikkaa Hallen ja Göttingenin yliopistoissa. Vuosina 1801–1804 hän teki veljiensä kanssa eri Euroopan maihin suuntautuvan opintomatkan. Opiskeluaikanaan Arnim tutustui myös kirjailija Clemens Brentanoon, josta tuli hänen läheinen ystävänsä. He julkaisivat yhdessä saksalaista kansanrunoutta sisältävän kirjan Des Knaben Wunderhorn, josta tuli suosittu.
Achim von Arnim avioitui Brentanon sisaren Bettinan kanssa, josta myös tuli merkittävä saksalainen kirjailija. He saivat kuusi lasta, joista tytär Gisela von Arnim saavutti myös myöhemmin vanhempiensa tavoin menestystä kirjailijana.
Vuodesta 1809 Arnim asui Berliinissä. Hän perusti siellä Clemens Brentanon kanssa poliittisen seuran nimeltä Christlich-deutsche Tischgesellschaft. Yhdistystä, jonka jäseniksi esimerkiksi juutalaisilla ei ollut asiaa, on monesti pidetty luonteeltaan konservatiivisena. Arnim toimitti myös Zeitung für Einsiedler- ja Der Preußische Correspondent -nimisiä lehtiä.
Vuodesta 1814 kuolemaansa asti Arnim vietti maaseudulla sijaitsevalla tilallaan Wiepersdorfin linnassa. Hän kuoli siellä äkilliseen sydänkohtaukseen tammikuussa 1831.
Tuotanto

Arnim edusti tyylillisesti romantiikkaa. Silti etenkin hänen myöhäisemmät teoksensa tuntuvat jo enteilevän realismia. Achimia on pidetty erityisen hyvänä proosakirjailijana. Kuitenkin myös hänen runonsa ovat jääneet elämään esimerkiksi Johannes Brahmsin ja Richard Straussin laulujen sanoituksina.
Achim von Arnimin romaanit, näytelmät ja runot ovat saaneet viime aikoina lisää huomiota osakseen. Die Internationale Arnim-Gesellschaft on julkaissut Arnimin teoksista uutta kriitistä laitosta vuodesta 1995 eteenpäin. Suomenkielellä joitakin Arnimin novelleja on saatavilla ainakin J. A. Hollon kääntämässä ja Yrjö Hirnin toimittamassa teoksessa Saksalaisia kertomuksia romantiikan aikakaudelta (Otava, 1952), mutta muuten hänen teoksensa joitakin runoja lukuun ottamatta ovat toistaiseksi kääntämättä suomeksi.
Teokset

Hollin's Liebeleben (romaani), 1802
Ariel's Offenbarungen (romaani), 1804
Des Knaben Wunderhorn (kansanlaulukokoelma, toim. yhdessä Clemens Brentanon kanssa), 1806 und 1808
Tröst Einsamkeit (Kirjajulkaisu Arnimin toimittamasta lehdestä Zeitung für Einsiedler), 1808
Der Wintergarten (novelleja), 1809
Mistris Lee, 1809
Armut, Reichthum, Schuld und Buße der Gräfin Dolores (romaani), 1810
Halle und Jerusalem (näytelmä), 1911
Isabella von Ägypten. Kaiser Karl des Fünften erste Jugendliebe (novelli), 1812
Schaubühne (näytelmiä), 1813
Frau von Saverne(kertomus), 1817
Die Kronenwächter. Bd. 1: Bertholds erstes und zweites Leben (keskeneräinen romaani), 1817
Der tolle Invalide auf dem Fort Ratonneau (novelli), 1818. Julkaistu myös suomeksi nimellä "Fort Ratonneaun linnoituksen hullu invalidi" teoksessa Saksalaisia kertomuksia romantiikan aikakaudelta, suom. J. A. Hollo, toim. Yrjö Hirn, Otava, 1952.
Fürst Ganzgott und Sänger Halbgott (kertomus), (1818)
Die Gleichen (näytelmä), 1819
Die Majoratsherren (kertomus), 1820
Owen Tudor (kertomus), 1820
Landhausleben (kertomus), 1826
Die Päpstin Johanna (Achim von Arnimin jäämistön pohjalta hänen vaimonsa Bettina von Arnimin kokoama), 1846
Teokset > Suomennetut teokset

Novellit "Ratonneaun linnakkeen hullu invalidi" ja "Ruhtinas Kokojumala ja laulaja Puolijumala" (alkuteokset "Der tolle Invalide auf dem Fort Ratonneau", 1818 ja "Fürst Ganzgott und Sänger Halbgott", 1818) teoksessa Saksalaisia kertomuksia romantiikan aikakaudelta. Valikoinnin suorittanut ja jälkikirjoituksen laatinut Yrjö Hirn. Suomentanut J. A. Hollo. Runot suomentanut Yrjö Kaijärvi. Helsinki: Otava, 1952
Teokset > Suomennettuja runoja

Aamuhetken hurma, antologiassa Laulujen virta: saksalaista lyriikkaa seitsemänsadan vuoden varrelta, suom. Arvi Kivimaa, WSOY 1936
Suo rakkautta minulle, ja lahjat puhujan, kun soisin, Herra, antologiassa: Lounatuulia, Kirjapaja 1990 ISBN 951-621-977-2
Aiheesta muualla

Arnimin elämäkerta ja teoksia Gutenberg-projektin sivuilla (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
ERC Ingolstadt

| ERC Ingolstadt |
| --- | --- |

Perustettu:  1964
Kaupunki:   Ingolstadt, Saksa
Kotiareena:  Saturn Arena
– kapasiteetti:  4 816
Sarjataso:  DEL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Tim Regan
Päävalmentaja:   Mark French
Mestaruudet:  1 (2014)
Hopeaa:  1 (2015)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
ERC Ingolstadt on saksalainen jääkiekkojoukkue Ingolstadtista. Joukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigassa, jossa se on pelannut putkeen jo kaudesta 2002–2003. Ennen kautta 2002–2003 joukkue pelasi maan toiseksi korkeimmalla tasolla 2. Bundesligassa. Joukkue onnistui voittamaan sarjan jo kaudella 2000–2001, mutta ei onnistunut nousemaan. Kaudella 2001–2002 joukkue sijoittui sarjassa toiseksi, mutta nousi, koska voittaja joukkue päätti olla ottamatta sarjapaikkaa vastaan. ERC Ingolstadt sijoittui kauden 2013–2014 runkosarjassa yhdeksänneksi. Pudotuspelien karsintakierroksella kaatui puolustava mestari Eisbären Berlin voitoin 2–1. Berliinissä pelattu ratkaisuottelu venyi jatkoajalle ja sen ratkaisi puolustaja Benedikt Schopper ajassa 67:16. Puolivälierässä vastaan asettui Krefeld Pinguine, joka kaatui voitoin 4–1. Välieräsarja Hamburg Freezersiä vastaan päättyi voitoin 4–2. Tasainen finaalisarja Kölner Haiea vastaan kesti täydet seitsemän ottelua. Viimeinen finaali Kölnissä päättyi Christoph Gawlikin ja John Laliberten maaleilla 0–2. Ingolstadtin puolustaja Patrick Köppchen valittiin pudotuspelien MVP:ksi ja maalivahti Timo Pielmeier vuoden tulokkaaksi.
Kaudella 2014–2015 ERC Ingolstadt sijoittui runkosarjassa kolmanneksi ja eteni aina DEL finaaleihin asti, jossa Adler Mannheim oli parempi voitoin 4–2.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 1 |  | Nico Pertuch | L | 2026 | Landshut, Saksa |
| 30 |  | Christian Heljanko | L | 2025 | Porvoo, Suomi |
| 31 |  | Devin Williams | L | 2025 | Saginaw, Michigan, Yhdysvallat |
| 34 |  | Michael Garteig | L | 2025 | Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Sam Ruopp | L | 2025 | Regina, Saskatchewan, Kanada |
| 4 |  | Morgan Ellis (A) | R | 2025 | Ellerslie-Bideford, Prinssi Edwardin saari, Kanada |
| 5 |  | Fabio Wagner (C) | L | 2025 | Landshut, Saksa |
| 22 |  | Mathew Bodie (A) | L | 2025 | East St. Paul, Manitoba, Kanada |
| 25 |  | Leon Hüttl | R | 2026 | Bad Tölz, Saksa |
| 27 |  | Niklas Hübner | L | 2026 | Ingolstadt, Saksa |
| 75 |  | Alex Breton | L | 2027 | Sainte-Marie, Quebec, Kanada |
| 95 |  | Philipp Preto | L | 2027 | Speyer, Saksa |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 8 |  | Philipp Krauß | L | H | 2027 | Kaufbeuren, Saksa |
| 9 |  | Myles Powell | R | VLH / KH | 2025 | Comox, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 11 |  | Kenny Agostino | L | VLH / KH | 2025 | Morristown, New Jersey, Yhdysvallat |
| 12 |  | Noah Dunham | L | H | 2025 | Amberg, Saksa |
| 16 |  | Johannes Krauß | L | H | 2025 | Kaufbeuren, Saksa |
| 17 |  | Abbott Girduckis | R | KH | 2025 | Belleville, Ontario, Kanada |
| 19 |  | Wojtek Stachowiak | L | VLH | 2027 | Gdańsk, Puola |
| 21 |  | Wayne Simpson | R | OLH | 2025 | Oakville, Ontario, Kanada |
| 33 |  | Charles Bertrand | R | LH | 2025 | Pariisi, Ranska |
| 52 |  | Enrico Henriquez-Morales | L | H | 2025 | Bad Aibling, Saksa |
| 85 |  | Luca Hauf | L | OLH / KH | 2026 | Krefeld, Saksa |
| 86 |  | Daniel Pietta (A) | L | KH / VLH | 2026 | Krefeld, Saksa |
| 89 |  | Austen Keating | L | KH | 2027 | Puslinch, Ontario, Kanada |
| 90 |  | Jan Nijenhuis | R | H | 2025 | München, Saksa |
| 91 |  | Riley Sheen | L | VLH / P | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 92 |  | Daniel Schmölz | L | VLH | 2026 | Füssen, Saksa |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Mark French
Apuvalmentaja: Brad Tapper
Maalivahtivalmentaja: Ilpo Kauhanen
Fysiikkavalmentaja: Maximilian Schmierl
Kehitysvalmentaja: Artur Grass
Toimitusjohtaja: Tim Regan
Lähde: EliteProspects
Opplandin lääni

| Opplandin lääni Oppland fylke |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Läänin sijainti Norjassa
Valtio:  Norja
Alue:  Østlandet
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lillehammer
 – lääninjohtaja:  Even Aleksander Hagen
Pinta-ala:  25 192,09 km²
Väkiluku (2016):  188 953
 – väestötiheys:  7,50 as./km²
Kielet:  Kirjanorja ja uusnorja
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NO-05
 – NUTS:  NO022
 
Läänin internetsivut
Opplandin lääni (norj. Oppland fylke) on Norjan lääni maan eteläosassa Østlandetin alueella. Se sijaitsee sisämaassa Oslon kaupungin pohjoispuolella ja ulottuu Mjøsajärveltä etelässä  Jotunheimin vuorille pohjoisessa. Sen hallinnollinen keskus on Lillehammer. Läänissä on 188 953 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 25 192,09 neliökilometriä.
Oppland on matkailijoiden suosimaa aluetta, jossa on sekä museoita että talviurheilukohteita.
Kunnat

Opplandin lääniin kuuluu yhteensä 26 kuntaa:
Dovre
Etnedal
Gausdal
Gjøvik
Gran
Jevnaker
Lesja
Lillehammer
Lom
Lunner
Nord-Aurdal
Nord-Fron
Nordre Land
Østre Toten
Øyer
Øystre Slidre
Ringebu
Sel
Skjåk
Søndre Land
Sør-Aurdal
Sør-Fron
Vågå
Vang
Vestre Slidre
Vestre Toten
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opplandin lääni Wikimedia Commonsissa
Läänin internetsivut
Norjan läänit
Agder
Akershus
Buskerud
Finnmark
Innlandet
Møre ja Romsdal
Nordland
Oslo
Rogaland
Telemark
Tromssa
Trøndelag
Vestfold
Vestland
Østfold
Kurkelanjärvi (Parikkala)

| Kurkelanjärvi Куркеланъярви |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi, Venäjä
Paikkakunta:  Parikkala (Saari),  Miinalan maalaiskunta
Koordinaatit:  61°40′16″N, 29°51′12″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,6 m
Pinta-ala:  1,8 km2 
 fiKurkelanjärvi Куркеланъярви 
Kurkelanjärvi (ven. Куркеланъярви) on järvi Suomen ja Venäjän rajalla Parikkalassa Suomessa ja Miinalan maalaiskunnassa Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Sijainti ja historia

Järven luoteispää ulottuu Suomen puolelle, muu osa järvestä on Venäjän puolella. Järven Suomen puoleinen osa sijaitsee entisen Saaren kunnan aleella. Järven Venäjän puoleinen osa kuuluu Suomen Neuvostoliitolle toisen maailmansodan jälkeen luovuttamaan alueeseen. Ennen toista maailmansotaa järvi jakautui Saaren ja Uukuniemen kuntien kesken.
Vesistösuhteet

Tiedot järven vesistösuhteista vaihtelevat eri lähteissä.
Suomen valuma-aluejaon 1993 painetun julkaisun ja Suomen valuma-aluejaon vuodelta 1936 sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluu Laatokkaan laskevan Iijoen eli Ihalanjoen valuma-alueeseen.
Vuoden 1993 valuma-aluejaon vuonna 2018 käytössä olleen, Suomen ympäristöhallinnon Järviwikissä esitetyn digitaalisen version sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluisi Hiitolanjoen vesistöön.
Valmisteilla olevan, korkeusmalliin perustuvan Suomen uuden valuma-aluejakoehdotuksen sisältämän tiedon mukaan järvi ei kuulu Hiitolanjoen vesistöön, vaan sen ympäristö jää Hiitolanjoen vesistön ja Vuoksen vesistön valuma-alueiden väliin ja kuuluu tämän perusteella yhdenmukaisesti vuoden 1936 valuma-aluejaon ja 1993 valuma-aluejaon painettuna julkaistun version sisältämän tiedon kanssa Laatokkaan laskevan Ihalanjoen eli Iijoen vesistöön. Tämä vastaa myös Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa kuvattua järven laskusuuntaa.
Keski-Jyllannin alue

| Keski-Jyllanin alue Region Midtjylland |
| --- | --- |

 Lippu
 Alueen sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:  Tanska
Perustettu:  1. tammikuuta 2007
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Viborg
 – suurin kaupunki:  Aarhus
 – Alueneuvoston puheenjohtaja:  Anders Kühnau (A)
Edustus:  Alueneuvostossa
 – Alueneuvosto:  41 paikkaa
 – Alueneuvosto:        A (13)       B (2)       C (6)       D (1)       F (3)       I (1)       K (1)       O (1)       V (11)       Ø (2) 
Pinta-ala:  13 008,00 km²
Väkiluku (2022):  1 357 612
 – väestötiheys:  102 as./km²
BKT (2018):  62 mrd €
Aikavyöhyke:  +1 (CET)
– kesäaika:  +2 (CEST)
Lyhenteet:  
 – NUTS:  DK04
 
regionmidtjylland.dk/
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 31.12.2022 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Keski-Jyllannin alueen kunnat.
Keski-Jyllannin alue (tansk. Region Midtjylland) on yksi Tanskan viidestä alueesta (tansk. region). Alueen pinta-ala on 13 008,0 km² ja vuoden 2022 huhtikuussa siellä oli 1 357 612 asukasta. Väentiheys alueella oli 102,0 asukasta neliökilometriä kohti. Alueen pääkaupunki on Viborg, mutta alueen suurin taajama on Aarhus.
Keski-Jyllannin alue muodostettiin 1. tammikuuta 2007 osana Tanskan kuntauudistusta. Alue kuuluu entinen Ringkøbingin amt, suurin osa Aarhusin amtista, suurin osa Viborgin amtista ja pohjoisosa Vejlen amtista.
Kunnat

Aarhusin kunta
Favrskovin kunta
Hedenstedin kunta
Herningin kunta
Holstebron kunta
Horsensin kunta
Ikast-Branden kunta
Lemvigin kunta
Norddjursin kunta
Odderin kunta
Randersin kunta
Ringkøbing-Skjernin kunta
Samsøn kunta
Silkeborgin kunta
Skanderborgin kunta
Skiven kunta
Struerin kunta
Syddjursin kunta
Viborgin kunta
Aluevaltuusto

Tanskassa on viisi aluevaltuustoa, joista jokaiseen kuuluu 41 jäsentä. Jäsenet valitaan neljän vuoden välein kunnallisvaalien yhteydessä.
| Vaalit | Puolue> A | Puolue> B | Puolue> C | Puolue> D | Puolue> F | Puolue> I | Puolue> K | Puolue> O | Puolue> V | Puolue> Ø | Puolue> Å | Puolue> ... | Paikat | Aluevaltuuston puheenjohtaja |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 16 | 2 | 3 |  | 2 |  | 1 | 2 | 14 | 1 |  |  | 41 | Bent Hansen (A) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2009 | 15 | 1 | 3 |  | 6 |  |  | 3 | 11 |  |  | 2 | 41 | Bent Hansen (A) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2013 | 16 | 2 | 2 |  | 2 | 1 |  | 3 | 13 | 2 |  |  | 41 | Bent Hansen (A) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2017 | 15 | 1 | 1 |  | 2 | 1 | 1 | 3 | 13 | 2 | 1 | 1 | 41 | Anders Kühnau (A) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2021 | 13 | 2 | 6 | 1 | 3 | 1 | 1 | 1 | 11 | 2 |  |  | 41 | Anders Kühnau (A) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Lähde: Kmdvalg.dk
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keski-Jyllannin alue Wikimedia Commonsissa
Region Midtjylland (tanskaksi) (englanniksi)
| n k  Tanskan kunnat |
| --- | --- |
Pääkaupunkialue:  Albertslund  Allerød  Ballerup  Bornholm  Brøndby  Dragør  Egedal  Fredensborg  Frederiksberg  Frederikssund  Furesø  Gentofte  Gladsaxe  Glostrup  Gribskov  Halsnæs  Helsingør  Herlev  Hillerød  Hvidovre  Høje-Taastrup  Hørsholm  Ishøj  Kööpenhamina  Lyngby-Taarbæk  Rudersdal  Rødovre  Tårnby  Vallensbæk 
Sjællandin alue:  Faxe  Greve  Guldborgsund  Holbæk  Kalundborg  Køge  Lejre  Lolland  Næstved  Odsherred  Ringsted  Roskilde  Slagelse  Solrød  Sorø  Stevns  Vordingborg 
Etelä-Tanskan alue:  Aabenraa  Ærø  Assens  Billund  Esbjerg  Faaborg-Midtfyn  Fanø  Fredericia  Haderslev  Kerteminde  Kolding  Langeland  Middelfart  Nordfyn  Nyborg  Odense  Svendborg  Sønderborg  Tønder  Varde  Vejen  Vejle 
Keski-Jyllannin alue:  Aarhus  Favrskov  Hedensted  Herning  Holstebro  Horsens  Ikast-Brande  Lemvig  Norddjurs  Odder  Randers  Ringkøbing-Skjern  Samsø  Silkeborg  Skanderborg  Skive  Struer  Syddjurs  Viborg 
Pohjois-Jyllannin alue:  Aalborg  Brønderslev  Frederikshavn  Hjørring  Jammerbugt  Læsø  Mariagerfjord  Morsø  Rebild  Thisted  Vesthimmerland
Hesketh Racing

| Hesketh |
| --- | --- |

Koko nimi:  Hesketh Racing
Päämaja:   Yhdistynyt kuningaskunta
Perustajat:  Thomas Alexander Fermor-Hesketh
Henkilökunta:  Harvey Postlethwaite
Tunnetuimmat kuljettajat:  Alan Jones, James Hunt
Valmistajat:  March, Hesketh
Moottorit:  Ford Cosworth
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon GP 1973
Kilpailuja:  70
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  48
Viimeinen kilpailu:  Belgian GP 1978
Hesketh Racing oli aikoinaan yksi värikkäimmistä Formula 1 -sarjaan osallistuneista talleista. Brittiläinen Hesketh toimi kausilla 1973–1978.
Tallin perustaminen

Lordi Thomas Alexander Fermor-Hesketh peri suuren määrän rahaa, ja alkoi kuluttaa niitä kilpa-autoiluun.
Lordi Hesketh ryhtyi tekemään yhteistyötä kilpa-ajaja Anthony Horsleyn kanssa joka osallistui Euroopassa Formula 3 -kilpailuihin vuonna 1972. Projektin tavoitteena oli alun perin "pitää hauskaa moottoriurheilun parissa".
Horsley oli varsin kokematon kilpakuljettajana, mikä johti siihen, että tuloksia ei juurikaan tallille tullut. Heskethin tallin alkuperäinen päämaja sijaitsi Easton Nestonissa sijainneella, Lordin perhetilalla sijainneessa hevostallissa.
Myöhemmin Hesketh kiinnitti kuljettajakseen lahjakkaan James Huntin, joka oli tunnettu siitä, että hän onnistui kolaroimaan autonsa kilpailun aikana korjauskelvottomaksi. Hunt oli tuohon aikaan ilman tallipaikkaa ja Hesketh hankki lupaavan kuljettajan yhdeksi kilpakuljettajistaan F3 -kilpailuihin.
Heskethin talli oli lyhyessä ajassa onnistunut saavuttamaan mainetta playboy-tyylistään tallina, joka saapui kilpailuihin Rolls-Royce -autoilla ja jonka työntekijät joivat shamppanjaa kilpailujen jälkeen, piittaamatta siitä, mikä oli ollut tulos kilpailussa. Talli tuli tunnetuksi myöskin merkistä Huntin ajohaalareissa, jossa luki "Sex - The Breakfast of Champions" (Seksi - Mestareiden aamupala).
Kauden puoliväliin mennessä, Hunt ja Horsley olivat kumpikin onnistuneet kolaroimaan autonsa korjauskelvottomiksi. Tuon jälkeen Horsley päätti luopua paikastaan tallin kuljettajana ja hän siirtyi tallin johtoportaaseen.
Hesketh vuokrasi loppukaudeksi Marchin Formula 2 -auton ja osti Huntille Surteesin Formula 2 -auton vuodeksi 1973. Tuon jälkeen Hunt, tyypilliseen tapaan kolaroi autonsa hajalle Paun osakilpailussa, jonka jälkeen Hesketh totesi F1 -kilpailuiden oleven juurikaan sen kalliimpia kuin F2 -kilpailuihin osallistumisen, mikä johti siihen, että hänestä tuli kolmas paroni, joka toi omaa nimeään kantavan tallin Formula 1:een, vuonna 1973.