stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eligius Tambornino

Eligius Tambornino
Eligius Tambornino (s. 25. lokakuuta 1986 Chur) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Tambornino kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa helmikuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2007 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kahdeksanneksi Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011. Parisprintissä hän on sijoittunut neljänneksi Düsseldorfissa joulukuussa 2009.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Tambornino sijoittui sprintissä 49:nneksi ja parisprintissä 11:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Tambornino sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 21:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Tambornino sijoittui parisprintissä 15:nneksi.
Aiheesta muualla

Eligius Tamborninon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Elektroninen tanssimusiikki

Elektroninen tanssimusiikki (myös dance ja klubimusiikki) eli EDM (Electronic Dance Music) on elektronista musiikkia, jota kuulee yleensä yökerhoissa, radioasemilla ja erilaisissa show-esityksissä. Termillä viitataan useimmiten 1970-luvun lopun disco- ja funk-musiikista kehittyneisiin genreihin. Elektroninen tanssimusiikki jaotellaan kahteen osaan: 4/4-tahtilajissa kulkevat genret (kuten house, tekno, trance ja hard dance) ja rikkobiitti-genret (kuten breakbeat, elektro, drum’n’bass ja dubstep)
Tunnettuja EDM-kappaleita ovat tehneet muun muassa deadmau5, Alan Walker, Martin Garrix, Calvin Harris, Axwell, Swedish House Mafia, Krewella, Avicii, Bob Sinclar, Lasgo, ja David Guetta, Armin Van Buuren, Diplo, ja R3hab.
Hard dance

Hard dance on ns. "raskasta" elektronista tanssimusiikkia. Hard dancen peruselementti on joka iskulla lyövä bassorumpu ja nopea tempo. Hard dance genrejä on mm. hardcore, hard techno, hard trance, hard house, hard NRG, hardstyle ja niistä kehittyneet tyylilajit ja suuntaukset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
365Mag -  365Mag is an e-zine about electronic music
Fantazia Rave Site (Arkistoitu – Internet Archive) -  Dance music information / Profiles and more
Resident Advisor - RA is an online dance music magazine.
Intelligent Dance Music Forums - Upfront Dance Music Chat
Edvin Marton

Edvin Marton
Edvin Marton (oikealta nimeltään Lajos Edvin Csűry s. 17. helmikuuta 1974, Tiszaújlak, Ukraina) on unkarilainen viulisti. Hän on tullut tunnetuksi soittaessaan musiikkia taitoluistelijoille, kuten Jevgeni Pljuštšenkolle ja Stéphane Lambielille. Hän soittaa Antonio Stradivarius -viulua vuodelta 1697.
Marton syntyi Ukrainassa etniseen unkarialaisperheeseen. Marton oppi soittamaan viulua jo viisivuotiaana. 12-vuotiaana hän piti ensimmäisen virallisen konserttinsa Moskovan sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on opiskellut musiikkia Moskovassa, Budapestissa, New Yorkissa ja Wienissä. Hän on voittanut maailmanlaajuisen viulistikilpailun Kanadassa 1996 soittaessaan kappaleen "Stradivarius". Vuonna 2008 hän oli mukana voittamassa Eurovision laulukilpailua kappaleella "Believe"
Edvin Marton (vas.), Dima Bilan ja Jevgeni Pljuštšenko esittämässä voittajakappaletta "Believe" vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa
Palkinnot

2006 Emmy-palkinto
2008 Eurovision laulukilpailun voitto yhdessä Dima Bilanin ja Jevgeni Pljuštšenkon kanssa kappaleella "Believe".
Diskografia > Albumit

Sarasate (1996)
Strings ´N´ Beats (2001)
Virtuoso (2004)
Stradivarius (2006)
Hollywood (2010)
Taistelusukeltaja

Yhdysvaltain laivaston SEAL-joukkoja sukellusvarustuksessa.
Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston hapenkierrättimellä varustettu "sammakkomies" vuodelta 1945.
Taistelusukeltaja on erikoissotilas, joka on koulutettu tiedustelu-, taistelu- ja tuhoamistehtäviin. Taistelusukeltajat käyttävät siirtymismenetelmänään laitesukeltamista voidakseen lähestyä toiminta-aluetta huomaamattomasti. Tähän tarkoitukseen käytetään suljetun kierron happisukelluslaitetta, josta ei sukellettaessa tule pintaan paljastavia kuplia. Varsinaiset tehtävät toteutetaan maan pinnalla kommando- tai sissijoukon tapaan.
Suomessa taistelusukeltajia kouluttaa Meritiedustelupataljoonassa Upinniemessä toimiva Sukeltajakoulu.
Historia

Ensimmäisiä hengityslaitteilla varustettuja taistelusukeltajia
olivat vuonna 1938 perustettuun Italian laivaston Decima Flottiglia MAS -yksikköön kuuluneet sukeltajat.
Toisen maailmansodan aikana myös Iso-Britannia, Saksa, Yhdysvallat ja Neuvostoliitto perustivat omat taistelusukeltajajoukkonsa.
Varusteet

Nykyajan taistelusukeltajien varustukseen kuuluu hapenkierrätin tai seoskaasulaite, erityisesti tarkoitukseen isosta venekompassista muunnettu erikoiskompassi sekä normaali jalkaväkisotilaan aseistus.
Taistelusukeltajat voidaan laskea veteen näköpiirin ulkopuolella tai esimerkiksi sumun turvin, he etenevät kompassiensa ja karttojensa avulla suunniteltuun rantautumiskohtaan, riisuvat hengityslaitteet, painot ja räpylät, mistä eteenpäin toiminta on tavallista jalkaväen taistelua.
Suurvalloissa, kuten Yhdysvalloissa, taistelusukeltajien koulutus on hyvin laajaa. Korkeimmalla tasolla, SEAL-yksiköissä, he saavat myös laskuvarjokoulutuksen eli heidät voidaan kuljettaa kohteisiinsa lentoteitse ja pudottaa mereen haluttuun paikkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taistelusukeltaja Wikimedia Commonsissa
Timo Vikman: Sukellus
Ernst Roters

Ernst Roters (6. heinäkuuta 1892 Oldenburg – 25. elokuuta 1961 Itä-Berliini) oli saksalainen erityisesti elokuvamusiikkia tehnyt säveltäjä.
Ensimmäinen musiikki, johon Roters sävelsi musiikin, oli Frauen, Masken und Dämonen vuonna 1932. Hän opetti Babelsbergin Konrad Wolf -elokuvayliopistossa vuosina 1940–1944 ja liittyi vuonna 1946 DEFA-studion palvelukseen. Hän sävelsi musiikin ensimmäiseen toisen maailmansodan jälkeiseen saksalaiselokuvaan, Murhaaja keskuudessamme. Hän sävelsi myös monia muita elokuvia DEFA:lle. Yhteistyötä Martin Hellbergin kanssa hän teki viidessä elokuvassa, joiden joukossa on Thomas Müntzer. Muita elokuvaohjaajia, joiden kanssa Roters työskenteli, olivat Wolfgang Staudte (Pikku Muckin seikkailut itämailla), Georg C. Klaren, Slatan Dudow, Erich Engel, Veit Harlan, Falk Harnack, Kurt Maetzig ja Gustav von Wangenheim.
Viimeinen elokuva, johon Roters sävelsi musiikin, oli Edwin Zbonekin ohjaama Rakkaus hirsipuussa, joka palkittiin Valladolidin kansainvälisessä elokuvafestivaalissa vuonna 1961. Elokuvan ensi-ilta pidettiin vasta kaksi kuukautta säveltäjän kuoleman jälkeen. Osa Rotersin kuolinpesästä on Berliinin taideyliopiston arkistossa.
Aiheesta muualla

Ernst Roters: nuotteja
Ernst Roters Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Universal Edition: Ernst Roters
Elisabeth Tigerstedt-Tähtelä

Elisabeth Eugenie Olga Tigerstedt-Tähtelä (entinen Groop, o.s. Tigerstedt; s. 12. lokakuuta 1933 Helsinki) on suomalainen diplomaatti. Hän on koulutukseltaan varatuomari, toiminut ihmisoikeuksien puolesta ja ollut Suomen suurlähettiläs useassa maassa.
Ennen työtään ulkoasiainministeriössä Tigerstedt-Tähtelä toimi lainopillisena sihteerinä yrityksissä, Närpiön tuomiokunnassa, lääkintöhallituksessa, Kauniaisten kauppalassa, ja sosiaali- ja terveysministeriössä. Tigerstedt-Tähtelästä tuli ulkoasiainneuvos ja ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston toimistopäällikkö 1. heinäkuuta 1979. Hän toimi ulkoasiainneuvoksena (ministerineuvos) Pekingissä 1. syyskuuta 1985 alkaen. Tigerstedt-Tähtelä on ollut Suomen suurlähettiläs Hanoissa sekä samalla Vientianessa 1988–1989, Kairossa sekä samalla Khartumissa 1990–1992 ja suurlähettiläs Zagrebissa Kroatissa 1997–1998. Ulkoasiainministeriössä hän oli ulkoasiainneuvos 1. elokuuta 1992 alkaen ja oikeudellisen osaston ihmisoikeus- ja konsuliasioiden linjan linjajohtaja 16. helmikuuta 1995 alkaen. Tasa-arvoasioiden vastuuhenkilö hän oli vuodesta 1993.
Tigerstedt-Tähtelä jäi diplomaatin tehtävistä eläkkeelle Zagrebista Kroatiasta syksyllä 1998 ja toimi sen jälkeen Lapsen oikeuksien komiteassa nelivuotiskautena 1999–2003.
Tigerstedt-Tähtelän vanhemmat olivat taidemaalari Michael Tigerstedt ja pääkirjanpitäjä Olga Tavaststjerna. Hänen puolisonaan on ollut vuodesta 1985 toimittaja, näyttelijä Yrjö Juhani Tähtelä.
Terminal 2

| Terminal 2 Scandinavian Music Group |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2014
 Formaatti: CD, Vinyyli, digitaalinen
 Tuottaja(t): Joel Melasniemi & Terhi Kokkonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.49
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Listasijoitukset
  1.
Scandinavian Music Groupin muut julkaisut
| Manner 2011 | Terminal 2 2014 | Baabel 2015 |
Terminal 2 on Scandinavian Music Groupin 31. tammikuuta 2014 julkaistu, järjestyksessään seitsemäs, studioalbumi. Albumi julkaistiin CD:nä, digitaalisesti sekä vinyylinä. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kolmella edellisellä albumillaan folkahtavaa pop-rockia tehnyt yhtye vaihtoi albumilla tyyliään enemmän elektroniseen suuntaan. Aiemmissa sanoituksissaan laulaja–sanoittaja Terhi Kokkonen käytti paljon viittauksia luontoon ja eläimiin, kun puolestaan Terminal 2 -albumilla teemoina ovat kaupunkielämä, laskuhumala, lopullisuus ja luopumislohtu.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Desibeli.net: 
Helsingin Sanomat: 
Rumba: 
Soundi: 
Albumi sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Desibeli.netin Heikki Väliniemen mukaan albumi "sisältää riittävästi musiikillista vaihtelua kadottamatta hienoa tunnelmaansa". Helsingin Sanomien Oskari Onninen sanoi sen olevan yhtyeen paras albumi sitten vuonna 2007 julkaistun Missä olet Laila? -albumin. Soundin Pertti Ojala huomioi yhtyeen musiikin koneistumisen ja sähköistymisen, mutta hänen mukaansa huolella kirjoitetut sävellykset ja tekstit olivat yhä kappaleiden ytimenä. Rumban Anton Vanha-Majamaa yllättyi albumista positiivisesti ja kuvaili sitä kohtalokkaaksi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on sanoittanut Terhi Kokkonen ja säveltänyt Joel Melasniemi, paitsi kappaleen "Balladi 1" C-osan on säveltänyt Kyösti Salokorpi.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hiukset | 3.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Balladi 1 | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Nuorukainen | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ei paniikkia | 5.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | 2051 | 5.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Helena | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Las Vegasin raunioilla | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Pieniä teräviä timantteja | 6.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Terminal 2 | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
Singlet

Albumin ensimmäinen single, "Balladi 1" julkaistiin 14. kesäkuuta 2013. Kappale nousi yhdeksi viikoksi Latauslistalle, 28. sijalle (25/2013). Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut, kuvannut ja leikannut Terhi Kokkonen ja Joel Melasniemi.
Toinen single, "Ei paniikkia" julkaistiin 29. marraskuuta 2013. Melasniemen ja Kokkosen ohjaama musiikkivideo julkaistiin ennakkoon päivää ennen singlen virallista julkaisupäivää, 28. marraskuuta.
Tekijätiedot

| --- | --- |
 Tuottajat – Joel Melasniemi, Terhi Kokkonen  Miksaus ja äänitys – Risto Hemmi, SMG  Masterointi – Pauli Saastamoinen  Kannet – Joel Melasniemi  Valokuvat – Joel Melasniemi, Ira Haavisto Soittajat Terhi Kokkonen – laulu  Pauliina Kokkonen – laulu  Antti Lehtinen – rummut, perkussiot, ohjelmointi  Joel Melasniemi – kitarat, piano, Hammond, Juno-1, ohjelmointi, laulu  Miikka Paatelainen – kitarat, pedal steel  Kyösti Salokorpi – kitarat, piano, Hammons, Wurlitzer, Juno-1  Anssi Växby – basso Petri Puolitaival – saksofonit, huilu  Petra Steffen – saksankielinen puhe :  Sävellys, sanoitus, sovitus Sävellykset – Joel Melasniemi, Kyösti Salokorpi ("Balladi 1" -kappaleen C-osa)  Sanoitukset – Terhi Kokkonen  Sovitukset – Scandinavian Music Group (Raidat 2, 4, 7, 8), Joel Melasniemi (Raidat 1, 3, 5, 9) ja Joel Melasniemi, Miikka Paatelainen, Terhi Kokkonen (Raita 6) Jousisovitukset "Nuorukainen" – Joel Melasniemi & Anssi Växby  "Hiukset" – Joel Melasniemi & Antti Lehtinen  "2051" – Antti Lehtinen & Joel Melasniemi Puhallinsovitus "Pieniä teräviä timantteja" – Antti Lehtinen & Joel Melasniemi
Eurymedonin taistelu

Eurymedonin taistelu voi viitata seuraaviin taisteluihin Eurymedon-joen varrella Vähässä-Aasiassa:
Eurymedonin taistelu, taistelu Deloksen meriliiton ja Persian välillä vuonna 466 eaa.
Eurymedonin taistelu, taistelu Rhodoksen ja seleukidien välillä vuonna 190 eaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eurymedonin taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eliezer Yudkowsky

| Eliezer Yudkowsky |
| --- | --- |
 Yudkowsky Stanfordin yliopistossa vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1979 (ikä 45) Chicago
Koulutus ja ura
Instituutti:  Machine Intelligence Research Institute
Tutkimusalue:  tietojenkäsittelytiede, päätösteoria
Aiheesta muualla
Kotisivu
Eliezer Yudkowsky (s. 11. syyskuuta 1979 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tekoälytutkija ja kirjailija, joka on kirjoittanut muun muassa päätösteoriasta, tekoälyn etiikasta ja teknologian kehittymisen tulevaisuudesta. Hän on tutkija ja yksi perustajista Machine Intelligence Research Institutessa, Berkeleyssä, Kaliforniassa.
Yudkowsky tunnetaan tekoälyn ja teknologisen singulariteetin tutkijana, ja hän on kirjoittanut siitä, kuinka tekoäly voisi nopeasti ohittaa inhimillisen älyn.
Yudkowsky tunnetaan myös blogiyhteisöstä LessWrong, jonka hän perusti vuonna 2009 ”jalostamaan inhimillisen rationalisuuden taitoa”, ja vuosina 2010–2015 kirjoittamastaan Harry Potter -fanifiktiosta Harry Potter and the Methods of Rationality. Se on mukaelma Harry Potter -kirjoista, jossa velhomaailmaa ja Harryn taikavoimia tutkitaan rationaalisuuden ja tieteellisen menetelmän kautta.
Yudkowsky on itseoppinut, eikä hän ole käynyt lukiota tai opiskellut yliopistossa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Machine Intelligence Research Institute
LessWrong
Harry Potter and the Methods of Rationality
Terveisiä kaaoksesta

| Terveisiä kaaoksesta Asa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2006 (CD) 23. maaliskuuta 2007 (LP)
 Tuottaja(t): Davo-ukki (vastaava)
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 60.54
 Levy-yhtiö: Numbers Entertainment
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
Asan muut julkaisut
| Leijonaa metsästän 2005 | Terveisiä kaaoksesta 2006 | Foetida-Pro Promo 2007 |
Terveisiä kaaoksesta on rap-artisti Asan kolmas albumi, joka julkaistiin 25. lokakuuta 2006 Numbers Entertainmentin kautta. Albumilla Asa kuvaa abstraktein kielikuvin poliittisia mielipiteitään ja suhdettaan maailmankaikkeuteen. Levyllä vierailijoina ovat Joska Lakopoulos, Puppa J, Timo Pieni Huijaus, Davo ja Ali Bhutto. Albumi oli Suomen virallisella listalla kaksi viikkoa, yltäen parhaimmillaan sijalle 7.
Kappaleet

Nirvana (1:58)
pohja: Aatsi-Pop ja Markus Setä
Opi aatteit (3:45)
pohja: Aatsi-Pop ja Zacharius
Sadonkorjuu (4:33)
pohja: Jocke Backman
kitara: Seppo Paarma
viulu: Elina Katajamäki
Vaaranmaa (mukana Joska Lakopoulos) (4:22)
pohja: Valtteri Bruun, Rasamoose, Joska ja Allu
perkussiot: Rasamoose
pasuuna: Ilmari Pohjola
kitara: Joska, Valtteri
tuuba, hanuri: Hannu O.
trumpetti: Kalevi L.
Varkaan laulu (mukana Puppa J) (4:27)
pohja: Ville Vainio / Pappa Kassu Productions
laulu: Puppa J
Ärränpeetä (4:38)
pohja: Tupla-A
puhaltimet: Samuli Karjalainen
basso: Arttu Peljo
Uniaika (4:57)
pohja: Joniveli
puhaltimet: Samuli K.
didgeridoo: Tuomas Karjalainen
vihellys: Ali Bhutto
Sanojen kehä (2:54)
pohja: Kaliyuga Pro
Anti olla (4:51)
pohja: Uusi Fantasia
klarinetti: Jussi Paavola
vetopasuuna: Juho Mehiläinen
akustinenkitara: Petri Kautto
Sohvalla painavii (5:26)
pohja: Anton, Davo-ukki
kitara: Heikki Rita
basso: Arttu Peljo
Huomenna on liian myöhä (mukana Davo & Ali Bhutto) (3:49)
pohja: Zacharius
puhaltimet: Samuli K.
taustalaulut: Emma ja Amanda Hernandez
Ikkunapaikka (4:27)
pohja: Davo-ukki
balalaikka: Jay Varmo
Yksinäisyyden ja yhtenäisyyden vuori (mukana Timo Pieni Huijaus) (3:55)
pohja: Davo-ukki
puhaltimet: Samuli K.
Monimuotosii (4:40)
pohja: Vilunki 3000
samplattu: Piritta Perälän kappaleesta "Tummain kutsu" Findetin luvalla
Outro "Nirvana osa 2" (bonus) (2:12)
Ikkunapaikka (Instrumental) (vain vinyyliversiossa)
Tuotanto

Davo-ukki – vastaava tuottaja
Jay Varmo – äänittäjä
Arttu Peljo – miksaaja
Chartmakers – masterointi
Samu Nyholm – kuvitus
Arvostelut

Soundi:
EVA Air

| EVA Air |
| --- | --- |
 IATA: BR  –  ICAO: EVA 
Kutsukoodi:  EVA
Perustettu:  1989
Laivaston koko:  86
Kohteiden määrä:  yli 40
Solmukohdat:  Taiwan Taoyuanin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  EVA Airways Corporation
Kotipaikka:  Taoyuan, Taiwan
Kanta-asiakasohjelma:  Evergreen Club
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Dr. Chang Yung-Fa (perustaja)
Yhtiön sivut:  www.evaair.com
Eva Airin Boeing 777-300ER.
EVA Air (kiin. 長榮航空,  Changrong Hangkong) on vuonna 1989 perustettu taiwanilainen lentoyhtiö. Yhtiön suurin omistaja on laivayhtiö Evergreen Group. EVA Airilla on 5 089 työntekijää (joulukuussa 2005). JACDEC vuonna ilmoitti 2016 laaditussa listassa EVA Airin olevan maailman kolmanneksi turvallisin lentoyhtiö.
Historia

EVA Air perustettiin maaliskuussa 1989, ja se aloitti liikennöinnin 1. heinäkuuta 1991. YF Chang perusti yhtiön Taiwanin ensimmäisenä yksityisenä kansainvälisenä lentoyhtiönä. 1. heinäkuuta 1998 EVA Airin kotimaanliikenne yhdistettiin Uni Airin nimen alle.
Laivasto

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 7,6 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A321-200 | 22 | — |  |
| Airbus A330-200 | 3 | — |  |
| Airbus A330-300 | 9 | — |  |
| Boeing 777-300ER | 34 | — | Kolme koneista muunnetaan rahtikäyttöön. |
| Boeing 787-9 Dreamliner | 4 | 4 |  |
| Boeing 787-10 Dreamliner | 6 | 1 |  |
| Yhteensä | 78 | 5 |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Boeing 777F | 8 | 1 |  |
| Boeing 777-300ER/F | — | 3 | Koneet muunnetaan matkustajakäytöstä rahtikäyttöön. |
| Yhteensä | 8 | 4 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta EVA Air Wikimedia Commonsissa
EVA Airin Airbus A321-200 lähdössä Tokio Naritan kansainväliseltä lentoasemalta.
EVA Airin Airbus A330-300 Macaon kansainvälisellä lentoasemalla.
EVA Airin Boeing 777-300ER.
EVA Airin Boeing 787-9 Dreamliner lähdössä Tokio Naritan kansainväliseltä lentoasemalta.
EVA Air Cargon Boeing 777F.
Sörnäistentunneli

| Sörnäistentunneli |
| --- | --- |
Alittaa:  Hermanninmäen
Paikkakunta:  Helsinki
Alkupiste:  Hermanni (pohjoisessa)
Loppupiste:  Sörnäinen (etelässä)
Avattu:  aikaisintaan 2030-luvun alkupuolella
Pituus:  1 600 m
Ajokaistoja:  kaksi erillisissä kaukaloissaan
Sörnäistentunneli on Helsinkiin suunniteltu tieliikenteen tunneli, joka alittaa Hermanninmäen ja yhdistää pohjois–eteläsuunnassa toisiinsa merkittävät pääkatuyhteydet Hermannin rantatien ja Sörnäisten rantatien. Tunnelin on tarkoitus lisätä autoliikenteen sujuvuutta keskustan ja Lahdenväylän välillä ja parantaa myös keskustan saavutettavuutta. Pohjoisessa tunnelin ramppi sijoittuu Haukilahdenkadun tuntumaan Hermanniin sekä etelässä Vilhonvuorenkadun eteläpuolelle Sörnäisiin. Kokonaisuudessaan tunnelista tulee 1,6 kilometriä pitkä.
Vuoden 2030 liikenne-ennuste tunnelille on noin 16 300 ajoa vuorokaudessa ja vuoden 2040 ennuste noin 20 500. Tunnelin myötä Hermannin rantatien eteläosa muuttuu pääväylästä alueelliseksi kokoojakaduksi. Tunnelin on laskettu kasvattavan automatkojen kokonaismäärää kantakaupungissa, mutta helpottavan pyöräilyä ja jalankulkua Kalasataman alueella. Tunnelilla on myös melua ja päästöhaittoja vähentävä vaikutus. Junatien liittymäalueelta vapautuu paljon kapasiteettia, mikä mahdollistaa alueen kehittämisen väylämäisestä kaupunkimaiseksi katutilaksi. Hermannin rantatielle on rakennettu raitiotie, ja erityisesti Junatie–Teollisuuskatu-akselille suunnitellun pikaraitiotien toteutumiselle tieliikennetunneli on kapasiteettisyistä välttämätön. Toisaalta tunnelin liikennemäärien vuoksi Hermannin rantatien pohjoispuolisella Kustaa Vaasan tien liittymäalueella välityskyky ylittyy.
Tunnelin kustannusarvio on noin 178 miljoonaa euroa sekä kannattavuus ilman liikenteen hinnoittelutoimenpiteitä noin neljä miljoonaa vuodessa. Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunta, kaupunginhallitus ja -valtuusto hyväksyivät hankkeen suunnitelman syksyllä 2021.
Tekniset tiedot

Tunneli on tarkoitettu vain autoille, eikä siihen toteuteta kevyen liikenteen kaistoja. Nopeusrajoitus on 50 km/h.
Noin 800 metrin osuus tunnelista on suunniteltu kallioon ja loput teräsbetonitunneliksi. Molemmissa päissä on avokaukalorakenne, mutta muuten hanke toteutetaan Teollisuuskadun tunnelin tavoin kahtena erillisenä yksisuuntaisena kaukalona. Tunnelin suuaukoille on suunniteltu punatiilistä arkkitehtuuria, joka sitoutuu Sörnäisten teolliseen historiaan. Kaukalon leveys on 6,5 metriä, josta ajokaistaa 4,75 metriä. Ajoneuvon suurin sallittu korkeus on  4,50 metriä. Kaukaloiden välillä on noin sadan metrin välein yhdyskäytävät, jotka toimivat onnettomuustilanteissa poistumisteinä. Turvallisuussyistä pääsynsäätelyjärjestelmä estää autojen jonoutumisen tunnelin sisällä.
Tekniset tiedot > Sisääntulokohdat

Avoramppien pituus kummassakin päässä on noin 190 metriä. Sörnäisissä avokaukalo alkaa Lintulahdenkadun ja Käenkujan väliseltä osuudelta, eikä osuus poikkileikkaa Vilhonvuorenkatua. Käenkujan kohdalta poistetaan kevyen liikenteen ylityspaikka, ja sen korvaajaksi on suunnitteilla uusi silta. Vilhonvuorenkadun ja Suvilahden välinen kevyen liikenteen silta korvataan uudella.
Hermannissa avokaukalo sijoittuu Haukilahdenkadun ja Sörnäistenkadun väliin. Saarenkadun liittymä poistetaan. Kalasatama–Pasila-raitiotie kulkee kaistojen keskellä. Ramppien lisäksi maanpäällisiä rakenteita olisivat kaksi ilmanvaihtokuilua.
Hankkeen eteneminen

Kahden rantatien yhdistämistä tunnelilla on tutkittu jo vuodesta 2005 alkaen. Tuolloin suunniteltu tunneli oli vain 615 metrin pituinen. Lyhyen vaihtoehdon toteuttamiskelpoisuus kuitenkin heikkeni Kalasataman metroaseman valmistuessa suunnittelualueelle.
Hanketta on myös ehdotettu yhdistettäväksi keskustatunneliin, joka voisi jatkua Länsiväylälle asti.
Hankkeen eteneminen > Asemakaava ja yleissuunnitelma

Ensimmäinen yleissuunnitelma valmistui vuonna 2012. Tunnelin voimassa oleva asemakaava hyväksyttiin kaupunkisuunnittelulautakunnassa vuonna 2013 ja kaupunginvaltuustossa elokuussa 2018.
2020-luvulle tultaessa tunnelin yleissuunnitelma päivitettiin. Kalasatama–Pasila-raitiotien linjaus oli siirretty Hermannin rantatien länsireunasta kadun keskelle, mikä vaati muutoksia tunnelin sisääntulojärjestelyihin. Raitiotie rakennettiin tunnelin kaukaloiden väliin, ja sen pysäkki on sijoitettu tunnelilinjauksen alkupäähän.
Hankkeen eteneminen > Toteutuspäätös

Tunnelista on tehty toteutuspäätös syksyllä 2021. Kaupunkisuunnittelulautakunta hyväksyi suunnitelman lokakuussa 2021 ja kaupunginhallitus marraskuussa äänin 8–7. Lopullisen päätöksen tunnelin puolesta teki kaupunginvaltuusto 24. marraskuuta 2021. Puolueista vasemmistoliitto ja vihreät vastustivat hanketta.
Hankkeen eteneminen > Rakentaminen

Hanke toteutetaan kahdessa vaiheessa: pohjoinen betonitunneli ja suuaukko rakennettiin vuosina 2022–2024 samassa aikataulussa Kalasatama–Pasila-raitiotien kanssa. Suuaukkorakenteiden rakentaminen alkoi elokuussa 2022, ja ensimmäiset louhintaräjäytykset tehtiin saman vuoden syyskuussa. Loppuosa rakennetaan vasta vuoden 2028 jälkeen. Liikennöinti alkaa aikaisintaan 2030-luvun alussa.