stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusi kuvaa
Ohjelman jaksoja > 2019

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  valotaiteilija Kari Kola 5.1.2019  kuvataiteilija Kirsimaria E. Törönen 12.1.2019  kolttamuusikko Anna Lumikivi 26.1.2019  kirjallisuuskriitikko Jukka Petäjä 2.2.2019  kirjailija Eve Hietamies 9.2.2019  kirjoittaja ja opettaja Arno Kotro 23.2.2019  korusuunnittelija Tytti Bräysy 2.3.2019  politiikan tutkija Johanna Vuorelma 9.3.2019  keittiömestari Heikki Nikula 23.3.2019  kuvataiteilija ja kirjailija Hannu Väisänen 30.3.2019  geriatrian professori emeritus Jaakko Valvanne 6.4.2019  merenkulkija Pekka Piri 13.4.2019  kriisikohteissa työskentelevä lääkäri Eila Rooseli 20.4.2019  kirjailija ja kustantaja Kaari Utrio 27.4.2019  kapellimestari Hannu Lintu 4.5.2019  |  laulaja Anneli Saaristo 18.5.2019  tanssija Jukka Haapalainen 25.5.2019  arkkitehti ja professori Rainer Mahlamäki 1.6.2019  kulttuuripersoona Esa Kallio 8.6.2019  näyttelijä Jari Ahola 15.6.2019  toimittaja Outi Airola 22.6.2019  teatteri- ja oopperaohjaaja Erik Söderblom 29.6.2019  japanilaisen kulttuurin tuntija Riitta Oikawa 6.7.2019  koripallovalmentaja Henrik Dettmann 13.7.2019  taidehistorioitsija, kirjailija Anna Kortelainen 27.7.2019  filosofi Mikko Lahtinen 3.8.2019  säveltäjä Kaija Saariaho 10.8.2019  ylikirjastonhoitaja emeritus Kai Ekholm 24.8.2019  käyttäytymisgenetiikan professori Iiris Hovatta 31.8.2019  näyttelijä Ilmari Saarelainen 7.9.2019  |  näyttelijä Taisto Reimaluoto 14.9.2019  runoilija Heli Laaksonen 28.9.2019  muotitaiteilija Matti Seppänen 5.10.2019  laulaja-lauluntekijä Aili Ikonen 12.10.2019  taidepedagogi Marjatta Levanto 19.10.2019  lampuri Jukka Tobiasson 26.10.2019  nukketeatteritaiteilija Aapo Repo 9.11.2019  keittiömestari Arto Rastas 16.11.2019  kuvataiteilija Tuula Lehtinen 23.11.2019  viihdetaiteilija Arja Koriseva 30.11.2019  vastuullisuusvaikuttaja Outi Pyy 7.12.2019  tutkimusprofessori Antti Pentikäinen 14.12.2019  kirkkoherra Harri Hentti 24.12.2019  kuvataiteilija Osmo Rauhala 28.12.2019  |
Ohjelman jaksoja > 2020

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  tekstiilitaiteilija Anna-Maija Aarras 4.1.2020  juustomestari Peter Dörig 11.1.2020  kuvataiteilija Heikki Marila 18.1.2020  Ateneumin taidemuseon johtaja Marja Sakari 25.1.2020  professori Kirsi Vainio-Korhonen 1.2.2020  kulttuurintutkija Marja-Liisa Honkasalo 8.2.2020  kuvanveistäjä Kari Alonen 15.2.2020  näyttelijä Pirkko Mannola 22.2.2020  kuvajournalisti Touko Hujanen 29.2.2020  teatteriohjaaja Jotaarkka Pennanen 7.3.2020  valokuvaaja Timo Kirves 14.3.2020  jazzmuusikko Jukka Perko 21.3.2020  televisiokasvo Heikki Kahila 28.3.2020  kirjailija Kati Tervo 4.4.2020  terapeutti Tommy Hellsten 11.4.2020  oopperalaulaja Anneli Rauhala-Wentz 25.4.2020  elokuvantekijä Maija Blåfield 2.5.2020  |  pappi ja kirjailija Kai Sadinmaa 9.5.2020  näyttelijä Leena Uotila 16.5.2020  säveltäjä Eero Hämeenniemi 23.5.2020  kirjailija Laura Laakso 30.5.2020  toimittaja, tutkija ja yrittäjä Katja Lindroos 6.6.2020  sarjakuvataiteilija Kaisa Leka 13.6.2020  tanssija, koreografi Ari Numminen 20.6.2020  muusikko, säveltäjä Anssi Tikanmäki 27.6.2020  opettaja, toimittaja Heikki Kastemaa 4.7.2020  ruokaprofessori Hely Tuorila 11.7.2020  muusikko Aija Puurtinen 25.7.2020  pappi Arto Köykkä 1.8.2020  kuvataiteilija Paula Huhtanen 8.8.2020  kuvataiteilija Nanna Susi 15.8.2020  joogaopettaja Kylli Kukki 22.8.2020  professori Jaakko Hämeen-Anttila 29.8.2020  näyttelijä Tomi Salmela 5.9.2020  |  johtamiskonsultti Rajkumar Sabanadesan 12.9.2020  Vihreän talon isäntä Olli Soini 18.9.2020  toimittaja Seppo Pietikäinen 25.9.2020  psykologi, Egyptin-tuntija Jussi Tukiainen 2.10.2020  toimittaja, näyttelijä Lilli Earl 9.10.2020  arkkitehti Pihla Meskanen 16.10.2020  puhetaidon opettaja Marsa Bäck 23.10.2020  arkkipiispa Tapio Luoma 30.10.2020  kaupunkitutkija Kaarin Taipale 6.11.2020  feministi Maryan Abdulkarim 13.11.2020  tekstiilitaiteilija, muotoilija Markku Piri 20.11.2020  tohvelitehtailija Arto Huhtinen 27.11.2020  ohjaaja, näyttelijä Anna-Elina Lyytikäinen 4.12.2020  kirjailija Johanna Sinisalo 11.12.2020  näyttelijä Auvo Vihro 23.12.2020  avaruusfyysikko Esa Turunen 18.12.2020  Ihmisoikeusliiton pääsihteeri Kaari Mattila 30.12.2020  |
Ohjelman jaksoja > 2021

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  valokuvaaja Juha Suonpää 8.1.2021  lauluntekijä ja muusikko Mikko Perkoila 15.1.2021  toimittaja Senja Larsen 22.1.2021  ympäristöaktivisti Petteri Pykäläinen 29.1.2021  dokumentaristi John Webster 5.2.2021  psykoterapeutti, homoaktivisti Jussi Nissinen 12.2.2021  toimitusjohtaja Stuba Nikula 19.2.2021  saksofonisti Jouni Järvelä 26.2.2021  näyttelijä Mari Turunen 5.3.2021  kuvataiteilija Jan Olof Mallander 12.3.2021  museonjohtaja Pauli Sivonen 26.3.2021  sarjakuvapiirtäjä Ville Ranta 2.4.2021  tanssija, koreografi Mari Rosendahl 9.4.2021  taiteilija Jenni-Juulia Wallinheimo-Heimonen 16.4.2021  nykytaiteilija Tellervo Kalleinen 23.4.2021  museonjohtaja Kalle Kallio 30.4.2021  porotilan emäntä Iida Melamies 7.5.2021  |  maisemantutkimuksen professori Maunu Häyrynen 14.5.2021  valokuvaaja ja kuvataiteilija Ulla Jokisalo 21.5.2021  elokuvantekijä Jan Ijäs 28.5.2021  kirjailija Markku Pääskynen 4.6.2021  mediataiteilija ja elokuvaohjaaja Marikki Hakola 11.6.2021  rehtori Jari Andersson 18.6.2021  tanssinopettaja, yrittäjä Helena Ahti-Hallberg 25.6.2021  päätoimittaja Anni Valtonen 2.7.2021  Latinalaisen Amerikan tutkija Jussi Pakkasvirta 9.7.2021  elokuvaohjaaja Anu Kuivalainen 16.7.2021  toimittaja ja tietokirjailija Jaana Kanninen 23.7.2021  elokuvaohjaaja Markku Lehmuskallio 30.7.2021  gospelmuusikko Jaakko Löytty 6.8.2021  valokuvaaja Martti Jämsä 13.8.2021  taiteilija ja tutkija Annette Arlander 20.8.2021  sarjakuvantekijä Juba Tuomola 27.8.2021  taiteilija Manuela Bosco 3.9.2021  |  kirjailija Anni Kytömäki 10.9.2021  eräopaskouluttaja Priitta Pöyhtäri-Trøen 17.9.2021  kuvataiteilija Kirsti Tuokko 24.9.2021  taideteorian professori Anita Seppä 1.10.2021  kääntäjä Ville Keynäs 8.10.2021  tanssija, koreografi Pia Lindy 15.10.2021  kääntäjä, kirjailija Jukka Mallinen 22.10.2021  muusikko, professori Ralf Gothóni 29.10.2021  tuottaja Elias Koskimies 5.11.2021  kirjailija Juha Siro 12.11.2021  Kansallisgallerian pääjohtaja Kimmo Levä 19.11.2021  valokuvaaja Meeri Koutaniemi 26.11.2021  rehtori emeritus Juhani Vahtokari 3.12.2021  soitinrakentaja Juha Ruokangas 10.12.2021  valokuvaaja Juha Laitalainen 17.12.2021  näyttelijä Kiti Kokkonen 23.12.2021  pappi ja muusikko Jukka Kuoppamäki 30.12.2021  |
Ohjelman jaksoja > 2022

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  filosofi Frank Martela 7.1.2022  iskelmälaulaja Anne Mattila 15.1.2022  nukketeatteritaiteilija Hannu Räisä 22.1.2022  kirjailija Katja Kallio 29.1.2022  taiteilija Kuutti Lavonen 5.2.2022  laulaja-lauluntekijä Ellinoora 12.2.2022  näyttelijä Teija Auvinen 19.2.2022  rockmuusikko Lauri Ylönen 26.2.2022  muodin tutkimuksen professori Annamari Vänskä 5.3.2022  erätaitokouluttaja Turkka Aaltonen 12.3.2022  lehdistöpäällikkö Maria Romantschuk 19.3.2022  Tampereen Teatterin johtaja Mikko Kanninen 27.3.2022  kuvataiteilija, valokuvaaja Tero Puha 2.4.2022  arktinen retkeilijä Pete Mäkelä 9.4.2022  historiantutkija Tuomas Heikkilä 16.4.2022  |  stand up -koomikko Anitta Ahonen 30.4.2022  Sastamalan kulttuurivaikuttaja, lääkäri Kirsi-Marja Nieminen 7.5.2022  taiteentutkija Hanna Johansson 14.5.2022  jazzmuusikko Wade Mikkola 22.5.2022  tanssinopettaja Helena Ahti-Hallberg 29.5.2022  tanssija Karoliina Kauhanen 5.6.2022  Savonlinnan oopperajuhlien entinen pääjohtaja Pentti Savolainen 12.6.2022  DNA-tutkija Jari Louhelainen 19.6.2022  kuvataiteilija Anssi Kasitonni 26.6.2022  teatterineuvos Hilkka Kinnunen 3.7.2022  vapaa kirjoittaja Kaarina Hazard 17.7.2022  teatterinjohtaja Otso Kautto 31.7.2022  nyrkkeilijä Elina Gustafsson 6.8.2022  lelumuseon johtaja Petra Tandefelt 20.8.2022  matkailuyrittäjä ja malli Saimi Hoyer 3.9.2022  |  toimittaja Risto Astikainen 11.9.2022  valokuvataiteilija Iiu Susiraja 18.9.2022  filosofi Elisa Aaltola 24.9.2022  rockmuusikko Remu Aaltonen 8.10.2022  arkkitehti Asmo Jaaksi 16.10.2022  muusikko Mikko Alatalo 22.10.2022  lääketieteen tohtori Heimo Langinvainio 5.11.2022  huutokauppameklari Mauri Hassinen 12.11.2022  sijoittaja, näyttelijä, suomentataari Jasmin Hamid 19.11.2022  tietokirjailija Ari Turunen 26.11.2022  muusikko Jarkko Martikainen 3.12.2022  psykoterapeutti Marja Saarenheimo 17.12.2022  somevaikuttaja-tarinankertoja Inari Fernández 24.12.2022  muusikko Iiro Rantala 30.12.2022  |
Ohjelman jaksoja > 2023

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  toimittaja Raija Pelli 7.1.2023  rovasti Kauko Puranen 14.1.2023  kuvataiteilija Markus Heikkerö 28.1.2023  taidemaalari Senja Vellonen 4.2.2023  Japanin tuntija Minna Eväsoja 11.2.2023  kirjailija Jenni Räinä 18.2.2023  meriarkeologi Minna Koivikko 25.2.2023  valokuvaaja Juhani Riekkola 11.3.2023  jyrsijätutkija, emeritusprofessori Heikki Henttonen 19.3.2023  kirjailija Satu Rämö 25.3.2023  Valokuvataiteen museon johtaja Anna-Kaisa Rastenberger 1.4.2023  psykologi Ilona Rauhala 8.4.2023  tietokirjailija Liisa Väisänen 15.4.2023  taloustieteilijä Sixten Korkman 22.4.2023  maalarimestari Raimo Laeslehto 29.4.2023  |  sanoittaja Sinikka Svärd 6.5.2023  lastenpsykiatri Raisa Cacciatore 13.5.2023  Helsingin kaupunginmuseon entinen tutkija Marja Pehkonen 20.5.2023  Suomen Saksan-instituutin johtaja Mikko Fritze 3.6.2023  toimittaja ja sosiaalipsykologi Tuula-Maria Ahonen 10.6.2023  kulttuuriantropologi Marko Juntunen 17.6.2023  muotivaikuttaja Sami Sykkö 24.6.2023  Helsingin toimialajohtaja Tommi Laitio 8.7.2023  luontokuvaaja Jari Salonen 15.7.2023  muusikko ja saunayrittäjä Kimmo Helistö 5.8.2023  yksinpurjehtija Tapio Lehtinen 19.8.2023  kampaaja Jesse Lahtinen 2.9.2023  elokuvaohjaaja Markku Pölönen 16.9.2023  psykoterapeutti ja laulunopettaja Ava Numminen 23.9.2023  kullankaivaja Aki Karvonen 30.9.2023  |  näyttelijä Emil Kihlström 7.10.2023  kansantaiteilija Jaakko Teppo 14.10.2023  naamioitsija Guy Hellström 21.10.2023  muusikko ja näyttelijä Elina Mustonen 28.10.2023  muusikko Joakim Berghäll 4.11.2023  pianisti Ville Hautakangas 11.11.2023  lasinkeräilijä Akseli Kaukoranta 18.11.2023  suklaamestari Petri Sirén 25.11.2023  gynekologi Maija Kajan 2.12.2023  psykoterapeutti Riitta Malkamäki 9.12.2023  keittiömestari ja kirjailija Sami Tallberg  presidentti Tarja Halonen 23.12.2023  kirjailija ja puutarhuri Paula Sieppi 30.12.2023  |
Ohjelman jaksoja > 2024

doula Anna-Riitta Kässi 6.1.2024
laulaja Tomi Metsäketo 29.3.2024
kirjailija Anneli Kanto 30.3.2024
psykologi Tony Dunderfelt 31.3.2024
pianisti, pappi ja Wagner-tutkija Pekka Asikainen 1.4.2024
toimittaja ja kirjailija Roman Schatz 1.5.2024
rovasti Leena Huovinen 9.5.2024
flamencotaiteilija Kati Vyyryläinen 6.6.2024
toimittaja Rita Tainola 13.6.2024
rakennusmestari Vilja Schepel 20.6.2024
ihmisoikeusaktivisti Bahar Mozaffari 27.6.2024
näyttelijä Elsa Saisio 4.7.2024
ekologian professori Janne Kotiaho 11.7.2024
enkeliopas Anne-Mari Ventelä 18.7.2024
kolumnisti Jutta Zilliacus 25.7.2024
tutkija ja zen-pappi Mikko Ijäs 1.8.2024
ympäristöaktivisti Leo Stranius 8.8.2024
museopalvelujohtaja Arja Elovirta 15.8.2024
kuvajournalisti, kuvittaja Klaus Welp 22.8.2024
pakinoitsija Markus Kajo 29.8.2024
toimittaja, teatteriohjaaja Susanna Kuparinen 5.9.2024
kuvataiteilija Anni Rapinoja 12.9.2024
Aiheesta muualla

Kaikki jaksot Yle Areenassa
Naantalin rata

Naantalin rata on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Raisiosta Naantaliin ja edelleen Naantalin satamaan. Se erkanee Uudenkaupungin radasta Raisiossa. Rata avattiin liikenteelle marraskuussa 1923. Naantalin rautatieaseman vihki käyttöön Ivar Wilskman 30. toukokuuta 1925. Asemalla oli erillinen tila Suomen tasavallan presidentin käyttöön hänen matkoillaan.
Radalla oli säännöllistä henkilöliikennettä vuoteen 1972 asti.
Naantalin rautatieasema ja ratapiha on purettu ja alueelle on rakennettu asuin- ja liikerakennuksia. Ratapiha-alueesta jäljellä on enää aseman itäpuolelle jäävä satamaliikennettä palveleva järjestelyratapiha. Asemakaavassa on jätetty tilaa mahdolliselle Turun pikaraitiotielle siten, että se voidaan rakentaa myöhemmin asemakaava-alueen kautta. Pikaraitiotie kulkisi osittain nykyisellä Naantalin radalla.
Radan päällysrakenteen ratapölkyt ovat puusta ja tukikerros raidesorasta. Radan suurin sallittu nopeus on 50 km/h. Sivuraiteella Naantali – Naantalin satama suurin sallittu nopeus on 30 km/h.
Matkustajaliikenne

1950-luvulla Turun ja Naantalin väliä liikennöi 14 edestakaista paikallisjunavuoroa päivittäin. 1960-luvulla linja-autot syrjäyttivät paikallisjunia ja matkustajaliikenne alkoi hiljentyä. Säännöllinen henkilöliikenne loppui vuonna 1972. Henkilöjunat liikennöivät Naantalin satamaan 31. toukokuuta 1970 lähtien Viking Linen silloista lauttaliikennettä varten.
Junavuorot korvattiin linja-autoilla syksyllä 1984. Junavuorot palautettiin syksyllä 1989 mutta henkilöjunaliikenne satamaan lakkautettiin lopullisesti 29. syyskuuta 1990. Muumimaailma kokeili rautatieliikennettä vuosina 1998 ja 1999, mutta junayhteys jäi vain kokeiluksi.
Tavaraliikenne

15. maaliskuuta 1967 aloitettiin Suomen ja Ruotsin välinen junalauttaliikenne. Reitistä odotettiin hyvinkin merkittävää ja pitkäaikaista, mutta junalauttaliikenne loppui.
Viimeksi radalla on kuljetettu Rautaruukin terästä ja Suomen Viljavan Naantalin viljasiilojen viljaa. Vuonna 2002 Naantaliin liikennöitiin viisi kertaa viikossa. Rautaruukin eli nykyään Tata Steelin sivuraide purettiin vuonna 2022.
Naantalin radalla ei tällä hetkellä (2023) ole lainkaan kaupallista liikennettä, ainoastaan satunnaista museoliikennettä. Naantalin huoltovarmuussataman vuoksi rata kuitenkin pidetään liikennöitävässä kunnossa, ja sitä on suunniteltu myös sähköistettäväksi. VR-Yhtymä on suunnitellut joidenkin kaukojunien ajamista Naantaliin asti.lähde?
Kuvia

Naantalin asemarakennus noin vuosien 1923 ja 1931 väliltä
Dm7 eli ”lättähattu” Naantalin radalla kesällä 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naantalin rata Wikimedia Commonsissa
Seututie 933

Seututie 933 on seututie, joka ylittää Kemijoen Valajaskosken voimalaitoksen patosiltaa pitkin, tien pituus on 2,1 kilometriä. Tie alkaa valtatien 4 risteyksestä Häkinvaarasta ja päättyy seututien 926 risteykseen. Tien nopeusrajoitus on 60 kilometriä tunnissa ja patosillalla 50 kilometriä tunnissa. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.
Agadez

| Agadez |
| --- | --- |
 Näkymä Agadezin historialliseen keskustaan moskeijan minareetista vuonna 1997.
 Agadez
 Koordinaatit: 16°58′N, 7°59′E 
Valtio:  Niger
Alue:  Agadez
Departementti:  Tchirozérine
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Commune urbaine
 – Pormestari (maire):  Elhadji Abdourahamane Tourawa
Korkeus:  529 m
Väkiluku (2017):  137 354
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agadez (myös Agades) on kaupunki (commune urbaine) Tchirozérinen departementissa Agadezin alueella Nigerissä. Kaupunki on Agadezin alueen pääkaupunki. Vuonna 2017 kaupungissa oli 137 354 asukasta. Kaupungin väestö elättää itsensä käsitöitä tekemällä, maataloudella ja kaupankäynnillä.
Tuaregit perustivat Agadezin 1000-luvulla. Agadezista tuli 1400-luvulla Aïrin sulttaanikunnan pääkaupunki, ja se oli 1500-luvulle asti merkittävä kaupankäyntikeskus. Kaupunki kuului Songhain kuningaskuntaan 1500-luvulla, jolloin Agadez kukoisti ja sai uusia asukkaita kauppiaista ja käsityöläisistä. Songhai hajosi vuonna 1591. Seuraavien vuosisatojen kuluessa Agadez kärsi muun muassa tuaregilevottomuuksista, epidemioista ja kuivuudesta.
Kaupunki menetti kaupallisen merkityksensä 1700-luvun lopussa, ja seuraavan vuosisadan puoliväliin mennessä osa Agadezista, muun muassa kuuluisa moskeija, oli raunioina. Ranskalaiset valloittivat Agadezin muiden Nigerin pohjoisosien mukana 1900-luvun alussa, ja kaupunki oli Nigerin itsenäistymiseen eli vuoteen 1960 saakka Ranskan sotilashallinnon alaisena. Tuaregit ovat kapinoineet Agadezista käsin Nigerin hallitusta vastaan aiemmin 1990-luvun alussa ja uudelleen vuosina 2007–2009. Agadezin historiallinen keskusta liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013.
Maantiede

Agadezin kaupunki (ransk. commune urbaine) kuuluu Tchirozérinen departementtiin ja Agadezin alueeseen (ransk. région). Kaupunki sijaitsee Nigerin keskiosassa, Saharan autiomaan Aïrvuoriston eteläosassa. Agadezin eteläpuolella sijaitsee Irhazer-tasanko. Nigerin pääkaupunki Niamey sijaitsee linnuntietä 740 kilometriä lounaaseen Agadezista. Agadezin naapurikunnat ovat Aderbissinat etelässä sekä Tchirozérine idässä, pohjoisessa ja lännessä.
Agadezin ympäristön hiekkakivijyrkänteiden, matalien lateriittitasankojen ja hiekka-alueiden korkeus merenpinnasta vaihtelee 300 metristä aina tuhanteen metriin. Agadezin ympäristöstä on löydetty hiiltä, uraania ja kassiteriittia, joita myös louhitaan.
Maantiede > Ilmasto

Agadezissa vallitsee Sahelin–Saharan alueelle tyypillinen ilmasto. Agadezin lyhyt sadekausi ajoittuu kesäkuun lopulta syyskuun lopulle. Agadezin ympäristön vuotuinen sademäärä jää alle 300 millimetriin. Kuiva kausi kestää puolestaan yhdeksän kuukautta eli lokakuusta kesäkuulle.
Aurinkotunteja Agadezissa on keskimäärin 3 483 vuodessa. Päivittäin aurinko paistaa keskimäärin 9,5 tuntia. Vähiten aurinkotunteja on huhtikuussa: 9,1 tuntia. Eniten niitä on puolestaan lokakuussa, jolloin aurinko paistaa kymmenen tuntia päivässä.
Maantiede > Eläimistö

Agadezin eläimistö on hyvin suppea, mutta etupäässä keskusta-alueen ulkopuolella elää esimerkiksi oravia, siilejä, afrikanvillikissoja, jäniksiä, susisakaaleja, mäyriä ja aavikkokettuja. Myös käärmeitä, hämähäkkejä, skorpioneja, heinäsirkkoja ja termiittejä tavataan Agadezissa. Ihmisen vaikutuksesta villieläinten asuinalueita on tuhoutunut.
Linnuista Agadezissa, erityisesti keskusta-alueen ulkopuolella, tavataan esimerkiksi haukkoja, kalkkunoita, kyyhkyjä, trappeja ja helmikanoja.
Historia > Ranskan vallan alla

Ranskalaisten valta Nigerin eteläisillä alueilla kasvoi 1900-luvun alkuvuosina. Pohjoiset osat pyrkivät vastustamaan ranskalaisia, mutta ranskalaisten onnistui saada Aïrin aluekin haltuunsa ja saada Agadezin sulttaania suurempi valta. Agadeziin perustettiin tämän jälkeen sotilasasema. Tuaregit aloittivat säännöllisen kapinoinnin ja ryöstelyn, ja epävakaus alueella alkoi kasvaa. Vuosina 1913–1915 Agadezia vaivasi ankara nälänhätä ja kuivuus, jonka aikana ranskalaiset alkoivat vaatia tuaregikarjatilallisilta muun muassa ruokaa.
Izkazkazentuaregi Kaocen Ag Mohammed oli lähtenyt Aïrin alueelta ranskalaisten alettua työntyä kohti pohjoista ja liittyi ranskalaisia vastaan kapinoiviin tuaregijoukkoihin. Joukot jatkoivat tämän jälkeen matkaansa kohti itää. Tšadjärven alueella Kaocenin joukkoihin liittyi Kanemin ja Bornun valtakunnan senuseja. Tšadjärven alueelta Kaocenin kokoama armeija lähti etenemään kohti Agadezia. Sulttaani Tegama oli Kaocenia odotellessaan rakennuttanut tälle oman talon, joka sijaitsi sulttaaninpalatsin vieressä. Tegama oli virallisesti ranskalaisten liittolainen, mutta salaliitossa Kaocenin kanssa. Kaocenin joukkojen oli tarkoitus hajottaa ranskalaisten tukikohdat ja hyökätä myös Agadeziin palaavien ranskalaisjoukkojen kimppuun. Eräs ranskalaiskapteeni aavisti kuitenkin uhan ja määräsi joukot palaamaan Agadeziin. Suurin osa ehtikin sinne ennen Kaocenin joukkoja. Ranskalaisjoukot menivät Fort Dufauhon, joka oli linnoitettu varastorakennus. Rakennuksessa oli ruokatarvikkeita ja ammuksia. Kaocenin joukot aloittivat 13. joulukuuta 1916 Fort Dufaun piirityksen, joka kesti 81 päivää ja päättyi, kun ranskalaiset saivat apujoukkoja etelästä. Ranskalaisten kukistettua piirityksen Kaocen ja sulttaani Tegama pakenivat Agadezista. Ranskalaisjoukot teloittivat sadoittain muun muassa salaliittolaisia. Agadez oli jälleen ranskalaisten vallassa.
Agadez lähialueineen kärsi monia ihmishenkiä vaatineesta malariaepidemiasta. Ihmisiä muutti alueelta pois, sillä monet olivat menettäneet karjansa. Myös Agadezin kaupankäynti oli pysähtynyt. Ranskalaiset alkoivat järjestää sotilashallintoaan uudelleen. Toukokuussa 1917 he joutuivat kutsumaan Agadeziin vuonna 1907 syrjäyttämänsä entisen sulttaanin, Ibrahimin, sillä paikallisväestö ei suostunut olemaan tekemisissä ranskalaisten kanssa muuten kuin hänen välityksellään. Sulttaani toimi Ranskan vallan alaisena, ja hänellä oli vähän valtaa. Agadezin departementti (nyk. Agadezin alue) pysyi Ranskan sotilashallinnon alaisena vuoteen 1960, jolloin Niger itsenäistyi.
Historia > Osana itsenäistä Nigeriä

Agadezista pohjoiseen sijaitsevasta Arlitista löydettiin 1960-luvulla uraania, jonka jälkeen kaupungista rakennettiin uusi tie Arlitiin, Zinderiin ja Niameyhin. Arlitin ja Agadezin välistä tietä kutsutaan leikillisesti nimellä la route de l'uranium.
Agadez toimi kapinakeskuksena myös 1990-luvun tuaregikapinassa, jota käytiin Nigerin hallitusta vastaan. Kapinointi vähensi 1990-luvun alussa muun muassa Agadezissa käyvien matkailuryhmien, elokuvaryhmien ja jopa Bilmasta tulevien suolakaravaanien määrää. Tuaregit tekivät rauhan vuonna 1998, ja eräästä kapinapäälliköstä tuli Nigerin matkailuministeri. Tämän jälkeen matkailu alkoi elpyä. Kuitenkin vuonna 2007 alkaneen ja aselepoon toukokuussa 2009 päättyneen Nigerin hallituksen vastaisen tuaregikapinan keskuksena toimi jälleen Agadez. Kapinan aikana useita Aïrvuoriston kylien asukkaita pakeni suurempiin keskuksiin, kuten Agadeziin. Tilanteen rauhoituttua ihmiset ovat alkaneet palata kotiseudulleen. Aseistautuneet kapinalliset hyökkäsivät kesäkuussa 2007 Agadezin lentoasemalle ja alkoivat tulittaa, mutta viranomaisten mukaan hyökkäyksessä vältyttiin kuolonuhreilta ja vakavilta vahingoilta. Agadezin asukkaiden mukaan myös kaupungilla ammuskeltiin.
Unesco oli pitkään kiinnostunut Agadezista ja auttoi Nigerin hallitusta saamaan kaupungista maan ensimmäisen kulttuurikohteen Unescon maailmanperintöluetteloon. Luetteloon pääsemiseen tähtäävä prosessi aloitettiin vuonna 2000, ja sen oli tarkoitus päättyä vuonna 2004. Kuitenkin Agadez liitettiin vasta vuonna 2013 maailmanperintöluetteloon. Eräs syy pitkään prosessiin oli, että Nigerin hallitus ja maan kulttuuriministeriö olivat djerma- ja hausakansoihin kuuluvien hallussa. Heidän mukaansa Agadez symboloi tuaregien asuttamaa pohjoista, ja he kannattivat etelässä sijaitsevan Zinderin vanhankaupungin valitsemista Nigerin ensimmäiseksi kulttuuriperintökohteeksi. Djermojen ja hausojen välit tuaregeihin heikkenivät 1990-luvun tuaregikapinoinnissa.
Agadezissa kävi vuonna 2006 viikoittain joitain satoja matkailijoita, mutta matkailu on kärsinyt tuaregien kapinoinnista. Vuoden 2009 alussa lennot Agadeziin oli lopetettu. Samoin ravintoloita ja hotelleja oli suljettu kapinoinnin vuoksi.
Agadezin alueella satoi epätavallisen rankasti syyskuun alussa 2009, minkä vuoksi alavat maat ja laaksot joutuivat tulvan alle. Agadezin kaupunki oli yksi pahimmin tulvasta kärsineistä alueista, sillä 1. syyskuuta kaupungin läpi virtaava, osan vuotta kuivana oleva joki tulvi yli äyräidensä padon murruttua. Tulva tuhosi tuhansittain koteja, julkisia rakennuksia, satoja ja teitä sekä tappoi ihmisiä ja karjaa. Punainen Risti alkoi 6. syyskuuta alkaen auttaa tulvasta kärsineitä antamalla heille muun muassa huopia, suojapeitteitä ja saippuaa. Myös esimerkiksi Unicef ja Nigerin hallitus auttoivat hätääkärsiviä.
Aïrin sulttaanikunta, jonka ensimmäinen sulttaani Yunus aloitti toimessaan vuonna 1404, on yhä olemassa. Alkuvuonna 2012 valtaan nousi järjestyksessä 55. sulttaani Oumarou Angali.
Politiikka

Agadezin pormestari (maire) on Elhadji Abdourahamane Tourawa. Agadezin valtuustoon valitaan viiden vuoden välein 20 edustajaa. Lisäksi Agadezin sulttaanilla on yksi edustaja. Vuonna 2020 valtuutetuista 15 prosenttia oli naisia.
Valtuustolla oli vuonna 2016 kuusi lautakuntaa. Niihin kuuluivat muun muassa finanssilautakunta, kehitys- ja ympäristölautakunta, talouslautakunta ja maa-asioiden lautakunta.