stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jura (vuoristo)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jura (vuoristo) Wikimedia Commonsissa
Lac de Joux, Juravuoriston suurin järvi.
SES

SES S. A. on luxemburgilainen satelliittitietoliikennekonserni. Vuonna 2010 sillä on käytössään 43 tietoliikennesatelliittia.  Yhtiön perustamisen aikaan, vuonna 1985, nimi oli Société Européenne des Satellites.
Omistus, johto, konsernin osat

SES perustettiin Luxemburgin valtion omistamaksi yhtiöksi. Luxemburg on edelleen sen pääosakas. Konsernin liikevaihto on noin 1600 miljoonaa euroa ja voitto noin 400 miljoonaa euroa. Sen palveluksessa on 1600 ihmistä. Vuonna 2010 yhtiön toimitusjohtajan toimii Romain Bausch.
Konserni hallitsee useita alueellisia yhtiöitä: SES Astra (EU-alue), SES World Skies (Pohjois-, Väli-, ja Etelä-Amerikka, Afrikka, Keski-Itä ja Aasia)), SES Sirius, ND SatCom ja Astra Platform Services. Sillä on vähemmistöomistuksia seuraavissa yhtiöissä: QuetzSat (Meksiko), Ciel (Kanada), O3b Networks (pääkonttori Jerseyn saarella) ja YahLive (Keski-Itä).
Vuoden 2010 kesällä yhtiö ilmoitti aikovansa panostaa yhden miljardin dollarin edestä vuoteen 2015 mennessä yhtiön liikevaihdon kasvattamiseen. Samalla sen satelliittien määrä laskee 43:sta 38:aan. Yhtiön on tilannut 15 uutta satelliittia vanhojen satelliittiensa korvaajiksi. Noin 85% sen uudesta satelliittikapaasiteetista on sijoitettu sellaisille asemille kiertoradalla, joilta ne pyrkivät hankkimaan konsernille liikevaihtoa Keski-Idän, Afrikan, Latinalaisen Amerikan ja Aasian markkinoilta.
Aiheesta muualla

SES
Launch schedule on LyngSat
Santo Trafficante

Santo Trafficante on seuraavien henkilöiden nimi:
Santo Trafficante (vanhempi) (1886–1954), sisilialaissyntyinen yhdysvaltalainen mafiapomo
Santo Trafficante (nuorempi) (1914–1987), yhdysvaltalainen mafiapomo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Santo Trafficante”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sarvekkaat

| Sarvekkaat |
| --- | --- |
 Etelänkalkkunasarvekas (Bucorvus leadbeateri)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Bucerotiformes
Heimo::  Sarvekkaat Bucorvidae  Bonaparte, 1854
Suku::  Bucorvus  Lesson, 1830
Katso myös
   Sarvekkaat Wikispeciesissä   Sarvekkaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarvekkaat (Bucorvidae) on lahkoon Bucerotiformes kuuluva heimo, johon kuuluu vain yksi suku, Bucorvus, sekä kaksi lajia, kalkkunasarvekas (B. abyssinicus) ja etelänkalkkunasarvekas (B. leadbeateri). Aiemmin sarvekkaita pidettiin sarvinokkien (Bucerotidae) alaheimona Bucorvinae. Nykyään ne on eroteltu omaksi heimokseen Bucorvidae, joka on Bucerotidaen sisarryhmä.
Sarvepalli Gopal

Sarvepalli Gopal (tamiliksi சர்வபள்ளி கோபால், Carvapaḷḷi Kōpāl; 23. huhtikuuta 1923 – 20. huhtikuuta 2002) oli intialainen historioitsija, joka palkittiin maansa toiseksi korkeimmalla siviilipalkinnolla Padma Vibhushanilla vuonna 1999. Akateemisen uransa alussa hän tutki siirtomaahistoriaa, kunnes hänen mielenkiintonsa siirtyi elämäkertojen kirjoittamiseen. Hänen ensimmäinen historiallinen elämäkertansa käsitteli pääministeri Jawaharlal Nehrua, josta hän kirjoitti kolmiosaisen teoksen.
Hän ihaili Nehrua, koska koki tämän edistäneen Intian demokratiaa ja sekularismia, joita hän itsekin piti arvossa. Sekularismin osalta häntä huoletti Intiassa voimistunut uskonnollinen fundamentalismi, jonka hän pelkäsi vaarantavan kansansa yhtenäisyyden. Baburin moskeijan ympärille rakentuneen temppelikiistan osalta hän kirjoitti lausuntoja puolustaakseen sekularismia.
Gopalin isä oli presidentti Sarvepalli Radhakrishnan.
Santo Trafficante (nuorempi)

Santo Trafficante, Jr. pidätyskuva vuonna 1954.
Santo Trafficante nuorempi (15. marraskuuta 1914 – 17. maaliskuuta 1987) oli yksi Yhdysvaltain viimeisistä vanhan koulukunnan mafiapäälliköistä. Hän valvoi Floridan järjestäytynyttä rikollisuutta, jonka hän oli perinyt isältään Santo Trafficante vanhemmalta. Hän oli voimakkain Batistan ajan Kuubassa toimineista mafiosoista.
Trafficante työskenteli isänsä rikollisorganisaatiossa Floridassa ja muutti vuonna 1953 Kuubaan hoitamaan sikäläistä kasinobisnestä. Kun Trafficanten isä kuoli 1954, Trafficante sai haltuunsa koko organisaation. Trafficante toimi myös Floridassa, jonka laittomasta pelibisneksestä hänet tuomittiin vankilaan, josta hän vapautui 1957. Trafficante palasi Kuubaan, mutta valtaan noussut Fidel Castro sulki hänen kasinonsa ja karkotti hänet lyhyen vankeuden jälkeen.
Vuosina 1960–1961 CIA pyysi Trafficantelta ja muutamilta muilta Kuuba-yhteyksistä tunnetuilta mafiosoilta neuvoja suunnitelmiinsa Castro murhaamiseksi. Mafiosot lähtivät painostettuina mukaan, mutta operaatiot epäonnistuivat. Sitkeät huhut liittävät Trafficanten myös John F. Kennedyn salamurhaan, vaikka mitään varsinaisia todisteita ei ole. Lee Harvey Oswaldin ampuneen Jack Rubyn tiedetään ottaneen yhteyttä Trafficanteen ja toiseen mafiajohtajaan Carlos Marcelloon hieman ennen Kennedyn murhaa, mutta yritykset liittää Oswald mafiaan ovat tuottaneet vesiperän. Trafficanten syyllisyydestä on puhunut etenkin hänen vanha asianajajansa Frank Ragano. .
Trafficante jatkoi yhteistyötä CIA:n kanssa ja osallistui muun muassa Iran-Contra-juttuun. Hän kuoli 1987 Houstonissa sydänkohtaukseen.
Saara Kekäläinen

Saara Kekäläinen (s. 1971) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut aikuisten romaaneja kirjailijanimellä Olga Kokko.
Kekäläisen kirjoittama ja Reetta Niemensivun kuvittama Valpuri-sarjan ensimmäinen osa Valpuri ja vaarallinen aamupuuro oli Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana vuonna 2022. Samana vuonna ilmestynyt, Netta Lehtolan kuvittama Prinsessa joka lähti kälppimään oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana.
Teokset

Lastenkirjat
Prinsessa joka lähti kälppimään.  (Kuvitus Netta Lehtola)  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2022.  ISBN 978-951-52-5713-0.
Valpuri ja vaarallinen aamupuuro.  (Kuvitus Reetta Niemensivu)  Helsinki:  Tammi, 2022.  ISBN 978-952-04-3780-0.
Valpuri ja hirmuinen hammashässäkkä.  (Kuvitus Reetta Niemensivu)  Helsinki:  Tammi, 2023.  ISBN 978-952-04-4874-5.
Aikuisille
Kokko, Olga: Munametsä.  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2019.  ISBN 978-951-52-4717-9.
Kokko, Olga: Äitimaa.  Helsinki:  Kustantamo S&S, 2022.  ISBN 978-951-52-5708-6.
Seimsdalen

| Seimsdalen |
| --- | --- |

 Seimsdalen
 Koordinaatit: 61°15′02″N, 7°40′09″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Årdal
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,28 km²
Väkiluku (2023):  413
 – Väestötiheys:  1 475 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seimsdalen on taajama Årdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 413 vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seimsdalen Wikimedia Commonsissa
Seimu

Keisari Seimu
Seimu (jap. 成務天皇) oli Japanin keisari vuosina 131–190. Hän oli perinteisen japanilaisen tiedon mukaisesti kolmastoista Japanin keisari. Kun Seimu kuoli vuonna 190, valittiin hänen poikansa Chūai Japanin uudeksi keisariksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seimu Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Keikō | Japanin keisari | Seuraaja: Chūai |
KNM Potentilla (K214)

| KNM Potentilla |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Simons and Company, Renfrew, Skotlanti
Kölinlasku:  28. helmikuuta 1941
Laskettu vesille:  18. joulukuuta 1941
Palveluskäyttöön:  16. tammikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu Britannian kuninkaalliselle laivastolle 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x QF 2 naulan ilmatorjuntatykki 4 × .303" Lewis-pikakivääriä
KNM Potentilla (viirinumero K214) oli Norjan  laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli Britannian Kuninkaalliselta laivastolta lainattu HMS Potentilla.
Valmistus

Alus tilattiin 3. elokuuta 1940 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta ja valmistui 5. helmikuuta 1942.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Liverpoolin saattajaosastoon. Koulutuksen päätyttyä se liittyi 9. huhtikuuta 1942 osastoon, jossa se oli koko palvelusuransa. Aluksen miehistö pelasti 25. elokuuta merestä kuusitoista eloonjäänyttä norjalaiselta kauppa-alus Trollalta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-438 oli upottanut torpedoimalla. Aluksen miehistö pelasti 13. lokakuuta kymmenen eloonjäänyttä U-221:n upottamalta norjalaiselta kauppalaivalta Fagerstenilta. Seuraavana päivänä aluksen miehistö poimi merestä 77 saman sukellusveneen upottaman brittiläisen valaanpyytäjien emälaivan Southern Empressin eloonjäänyttä. Alus pelasti 18. marraskuuta KNM Montbretian eloonjääneet.
Alus palautettiin 13. maaliskuuta 1944 Britannian Kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen 13. maaliskuuta 1946. Alus romutettiin Gatesheadissä.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Christian A. Monsen 16. tammikuuta 1942 – 30. toukokuuta 1943
Thomas Jacobsen 30. toukokuuta 1943 – 13. maaliskuuta 1944
Santonen

Santonen on Hailuodon itäisin niemi ja yksi kolmesta saaresta, jotka maannousun myötä sulautuivat yhteen ja muodostivat Hailuodon saaren. Santosen pituus itä-länsisuunnassa on 8,2 kilometriä, mitattuna niemen itäisimmästä luonnollisesta kärjestä Potinlahden ja Ojakylänlahden välisen lyhyen kannaksen kapeimpaan kohtaan, jossa on myös niemen kapein kohta, 1 200 metriä. Niemen suurin leveys on 3,5 kilometriä mitattuna Piekkolankarin ja Rekonnokan välillä.
Santonen on pääasiassa entistä merenpohjaa, joka on muuttunut eroosion ja maannousun myötä kuivaksi hiekkakankaaksi, jota pääosin peittävät havumetsät, etupäässä mäntymetsät. Niemen rantoja reunustavat paikoin leveät rantaruoikko- ja pensaikkoalueet sekä kosteikot.
Niemellä sijaitsevat Vasken kylä sekä Huikun lautta- ja kalasatama sen itäisimmässä kärjessä. Saaren tärkein tieväylä, Luovontie alkaa Huikusta ja jatkuu niemen etelärantaa seuraillen aina Potinlahdelle saakka.
Hailuoto
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Kirkonkylä · Huikku · Järventakusta · Koivukylä · Marjaniemi · Ojakylä · Pöllä · Santonen · Ulkokarvo · Vaski
Vesistöt ja vesialueet:  Haaralampi · Hannuksenlampi · Hannuksenrantalampi · Iso Sunijärvi · Kaakkurijärvi · Kangasjärvi · Kaunislampi · Kestinperä · Kurajärvi · Maasyvänlahti · Mäntylampi · Nuottajärvi · Ojakylänlahti · Pajuperänlampi · Pikku Sunijärvi · Pitkäjärvi · Potinlahti · Riestenkulju · Simpukkalampi · Syväkulju · Valkjärvi · Ämmänarkku
Muuta Hailuotoon liittyvää:  Hailuotolaiva · Hyypänmäki · Kirkko · Vanha kirkko · Hiidenniemen pooki · Keskiniemen pooki · Kotiseutumuseo · Luotokeskus · Merisilta-lautta · Meriluoto-lautta · Marjaniemen majakka · Retkeilyreitit · Hailuodon lentokenttä · Hailuodon Panimo
Seimi

Seimi on hevosen ruokinnassa tallissa käytettävä astia, joka yleensä sijaitsee hevosen pilttuun etuosassa. Menneinä aikoina se saattoi olla yhdestä puusta koverrettu. Seimi voi olla tehty myös esimerkiksi laudasta tai lankusta laatikon tai ruuhen muotoiseksi. Seimeen asetetaan hevoselle heiniä, viljaa ynnä muuta syötäväksi.
Nykyisin useimmissa talleissa hevoset syövät väkirehunsa seimen sijaan muovisesta ruokinta-astiasta. Korsirehut asetetaan lattialle, mikä mahdollistaa hevoselle luonnollisen syömisasennon, tai heinäverkkoon tai seinälle kiinnitettyyn metalliseen heinähäkkiin.
Seimi kulttuurissa

Raamatun jouluevankeliumissa vastasyntynyt Jeesus asetettiin seimeen makaamaan, kun hänen vanhemmillaan ei ollut sijaa majatalossa. Muistona tästä jouluun liittyviin joulukoristeisiin kuuluu monissa kristinuskoa tunnustavissa maissa erilaisia jouluseimiasetelmia.
Kaapattu torni

| Kaapattu torni> The Hostage Tower |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Claudio Guzmán
Käsikirjoittaja:  Robert Carrington (elokuvakäsikirjoitus) John Denis (novelli)
Tuottaja:  Burt Nodella
Säveltäjä:  Patrick John Scott
Kuvaaja:  Jean Boffety
Leikkaaja:  Ronald J. Fagan
Pääosat:  Peter Fonda Maud Adams Billy Dee Williams Keir Dullea Britt Ekland Douglas Fairbanks jr Celia Johnson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  GJL Productions
Levittäjä:  CBS
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 13. toukokuuta 1980 Suomi 26. syyskuuta 1980
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaapattu torni (The Hostage Tower) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut rikos- ja jännityselokuva, joka pohjautuu samannimiseen kirjaan, jonka John Denis on kirjoittanut Alistair MacLeanin ideoiden pohjalta. Jo kirjaa tehtäessä oli syntynyt ajatus tehdä siitä elokuva. Kirja oli ensimmäinen kymmenestä MacLeanin ideoimasta Unacoon liittyvästä romaanista. Elokuva ei Yhdysvalloissa päässyt teatterilevitykseen, vaan se meni suoraan televisioon CBS-yhtiön kaapelikanavalle.[lähde? ]
Juoni

Rikosmoguli Mr. Smith (Keir Dullea) päättää kaapata Pariisin Eiffel-tornin ja ottaa samalla panttivangikseen Yhdysvaltain presidentin äidin, joka oli sattumalta muiden turistien mukana tutustumassa torniin. Mr. Smith vaatii lunnaiksi 30 miljoonaa dollaria tai hän räjäyttäisi tornin ja arvokkaan panttivankinsa siinä sivussa. Mahdollisen rynnäkön varalta Mr. Smith on myös asentanut torniin neljä voimakasta lasersädettä, jotka automaattisesti ampuisivat kaikkia lähelle tulevia, joilla ei olisi tunnistussirua suojanaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Fonda  | … |  Mike Graham, UNACO:n agentti   |
|  Maud Adams  | … |  Sabrina Carver, UNACO:n agentti   |
|  Douglas Fairbanks jr.  | … |  Malcolm Philpott, UNACO:n johtaja   |
|  Keir Dullea  | … |  Mr. Smith   |
|  Britt Ekland  | … |  Leah   |
|  Celia Johnson  | … |  Mrs. Wheeler, presidentin äiti.   |
Aiheesta muualla

Kaapattu torni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sekakuoro

Suomalainen sekakuoro Christianus vuonna 2007
Sekakuoro on kuoro, jossa on laulajina sekä miehiä että naisia. Useimmat sekakuorot ovat neliäänisiä, eli niissä on neljä stemmaa. Naiset laulavat yleensä kahta korkeinta eli sopraanoa ja alttoa ja miehet kahta matalinta, tenoria ja bassoa. Myös yksittäisiä miesalttoja tai tenoria laulavia naisia voi sekakuoroissa nähdä.
Sekaleipä

Sekaleipä eli sekahiivaleipä on muodoltaan vaihteleva eri jauhoseoksista valmistettu ja hiivalla nostatettu leipä. Sen leipomisessa voidaan käyttää vehnän, rukiin, ohran ja kauran eri jauholaatuja, ja taikinan nesteenä vettä, maitoa tai piimää. Sekaleivän kuohkeus perustuu ydinvehnäjauhon sitkoon, siksi tällaista jauhoa tulee olla riittävästi (vähintään 70 %). Myös imeliä sekaleipiä voidaan valmistaa, tällainen on esimerkiksi piimälimppu.
Suomessa sekaleivästä käytetään monia kansanomaisia nimityksiä kuten kakkara, kakko ja rievä. Hiivaleivässä voi useita eri jauholaatuja, mutta pääosassa siinä ovat tavallisesti hiivaleipäjauhot. Eräs sekaleipätyyppi on mausteleipä ja myös runsaskuituisessa moniviljaleivässä käytetään eri viljalajeista saatuja jauhoja, mutta siinä on usein mukana leseitä ja siemeniä.
Santo Domingo de Silosin luostari

Santo Domingo de Silosin luostari (esp. Monasterio de Santo Domingo de Silos) on benediktiiniläisluostari. Luostari sijaitsee Santo Domingo de Silosissa Burgosin maakunnassa Espanjassa.
Luostari on nimetty apotti Santo Domingo de Silosin mukaan. Luostarielämä Silosissa alkoi 800-luvun lopulla. Kirjallisissa lähteissä Santo Domingo de Silosin luostari mainitaan 900-luvulla. Almanzorin hävityksen seurauksena luostari rappeutui. Vuonna 1041 munkki Santo Domingo de Silosin johdolla luostaria alettiin jälleenrakentaa.
Luostatin scriptoriumissa kirjoitettiin useita merkittäviä käsikirjoituksia.
1990-luvun keskivaiheilla luostarin munkkikuoron levytys Canto gregoriano nousi kansainväliseen suosioon ja herätti kiinnostusta gregoriaaniseen kirkkolauluun. Albumia myytiin kaikkiaan yli neljä miljoonaa kappaletta, Suomessakin kultalevyyn oikeuttavan määrän eli yli 20 000.
Kuvia

Luostarin romaaninen ristikäytävä.
Raamatullisia aiheita kuvaava pilari.
Ristikäytävän kierretyt pylväät
Ristikäytävän kaarirakenteet
Sarvenperä

| Sarvenperä |
| --- | --- |
 Sarvenperä
 Koordinaatit: 62.22493°N, 25.40025°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Jyväskylä
Suuralue:  Korpilahti
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarvenperä on entisen Korpilahden kunnan kylä Jyväskylässä. Se sijaitsee Korpilahden pohjoisosassa noin 25 kilometriä Jyväskylän keskustasta länteen. Jyväskylästä Sarvenperälle tultaessa ajetaan ensin valtatietä 18 länteen ja käännytään Kuohulta etelään Sarvenperäntielle.
Metsäinen kylä on melko harvaan asuttu, ja asukkaita on yhteensä noin sata. Asutus sijoittuu valtaosin Kuohulta etelään johtavien Sarvenperäntien, Piimäsillantie-Hallamäentien ja Raiviokoskentien varsille pieninä ryppäinä. Niistä tärkeimpiä ovat Sarvenperäntien varren Eerolanmäki, Torvilampi ja vanhan koulun alue sekä Raiviokoskentien varren Saarijärven ympäristö. 
Sarvenperän lakkautetun kyläkoulun kiinteistö on nykyisin yksityisomistuksessa. Kylään ei kulje julkista liikennettä..
Toimintaa

Sarvenperällä järjestetään kesäisin Saunamaraton, joka on päässyt esille muun muassa Saksan televisiossa. Uudempi vuosittainen perinne on juoksukilpailu Sarvenperän Säntäys..
Kylässä toimii vuonna 2006 rekisteröity kyläyhdistys Sarvenperäset ry, joka sai alkunsa vuonna 1977 perustetusta kylätoimikunnasta. Alueella toimii myös Pohjoisen Korpilahden yhteistyöyhdistys ry (POKO). Kyläläisille jaetaan neljä kertaa vuodessa ilmaiseksi vuonna 2000 perustettua kylälehteä Meijän Perä, jonka painos on pari sataa kappaletta. Sitä julkaistaan myös PDF-tiedostona verkossa. Vuonna 2005 julkaistiin kyläkirja Höylillä puheella kuin torppa ruununparkissa.
Savcor

| Savcor a Trimble Company |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Transforming the way the World Works
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Perustettu:  1981
Perustaja:  Hannu ja Ulla Savisalo, Martti ja Leena Pulliainen
Kotipaikka:  USA
Toimiala:  metsätietojärjestelmät, prosessiteollisuus
Tuotteet:  Wedge, Savcor MES, Zenith, Value Force
Emoyhtiö:  Trimble
Tytäryhtiöt:  Savcor Limitada, Savor IT GmbH
Omistaja:  Trimble
Kotisivu:  http://www.savcor.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savcor Oy on globaali yritys, joka on erikoistunut saha- ja metsäteollisuuden tietojärjestelmiin sekä teollisten prosessien prosessidiagnoosijärjestelmiin. Nykyään yhtiön omistaa yhdysvaltalainen pörssiyhtiö Trimble. Suomessa yhtiön toimitilat sijaitsevat Mikkelissä. Tytäryhtiöitä on kaksi: Brasiliassa toimii Savcor Limitada ja Saksassa Savcor GmbH. Yrityksen liikevaihto oli noin 11,5 miljoonaa vuonna 2015. Työntekijöitä yrityksellä on noin 100.
Tuotteet

Yrityksen tuotteet on jaettu kahteen eri tiimiin:
Process Analysis –tiimin tuote on prosessidiagnostiikkatyökalu Wedge, jonka avulla pystytään selvittämään teollisten prosessien syy-seuraussuhteita.
Forest System –tiimissä luodaan toiminnanohjausjärjestelmiä metsä- ja puutuoteteollisuuden asiakkaille.
Jääpallon SM-kilpailu 1910

| SM-kilpailu 1910 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  3
Ajankohta:  30. tammikuuta 1910 – 13. helmikuuta 1910
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Mestari:  Helsingin IFK
Toinen sija:  Polyteknikkojen Urheiluseura
  ← 1909 :  1911 → 
Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1910 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta, jolloin mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin vain kaksi ottelua. Polyteknikkojen Urheiluseura aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa. Vastaansa se sai Helsingin IFK:n, joka välieräottelussaan voitti Viipurin Reippaan. Loppuottelussa HIFK ylsi ensimmäiseen mestaruuteensa.
Välierä

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 9–2 (3–2) | Viipurin Reipas |
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 12–4 (3–3) | Polyteknikkojen Urheiluseura |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Helsingin IFK
2.: Polyteknikkojen Urheiluseura
3.: Viipurin Reipas
Mestarijoukkue

HIFK:n mestarijoukkue: Birger Ehrnrooth, Anders Skogström, Hans Nyman, Walter Sjöholm, Bror Wiberg, Raoul Winter, Viking Hulldén, Gabriel von Bonsdorff, Ivar Sundman, Walter Horn, Gunnar Mangström.
Seiko Hashimoto

Hashimoto
Seiko Hashimoto (jap. 橋本 聖子 Hashimoto Seiko, s. 5. lokakuuta 1964 Abira) on japanilainen poliitikko sekä entinen pikaluistelija ja ratapyöräilijä ja olympiamitalisti. Hashimoto osallistui neljiin talviolympialaisiin vuosina 1984–1994. Hashimoto saavutti pronssia Albertvillen olympialaisissa 1992 1 500 metrin pikaluistelussa. Kesäolympialaisiin Hashmimoto osallistui 1988, 1992 ja 1996 ratapyöräilyssä, mutta ei saavuttanut olympiamitaleja. Hänellä on pikaluistelusta kuusi mestaruutta Aasian talvikisoissa.
Urheilu-uran jälkeen vuonna 1995 Hashimoto valittiin Japanin ylähuoneeseen, jossa on toiminut tämän jälkeen neljä kautta. Hashimoto edustaa liberaalidemokraattista puoluetta. Hän on toiminut Japanin luisteluliiton puheenjohtajana vuodesta 2006 lähtien. Helmikuussa 2021 hänet valittiin Tokion kesäolympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajaksi Yoshirō Morin erottua tehtävästä.
Jēkabpils

| Jēkabpils |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Jēkabpils
Valtio:   Latvia
Kunta:  Jēkabpilsin kunta
Kaupungin oikeudet:  1670
Hallinto:  
 – Pormestari:  Leonīds Salcevičs
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23 km²
Väkiluku (2016)  ():  24 146
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 Jēkabpils 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jēkabpils (saks. Jakobstadt, puol. Jakubów) on kaupunki Kaakkois-Latviassa Selonian historiallisella alueella. Kaupungin nykyiset rajat muodostuivat 1962, kun silloiseen kaupunkiin liitettiin Krustpilsin kaupunki. Väinäjoki virtaa kaupungin läpi. Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluva Struven ketju kulkee alueen läpi.
Historia

Ensimmäinen maininta Krustpilsistä on vuodelta 1237, jolloin Riian piispa Nicholas de Magdeburg rakennutti paikalle linnan. Jēkabpils muodostui 1600-luvulla paikalle muuttaneiden vanhauskoisten asutuksen kohdalle. Väinäjokea pitkin kulkevat laivat joutuivat pysähtymään kaupungin kohdalla, koska jokeen tuli vesiputouksia. Paikka tunnettiin nimellä Sala, kunnes sen nimi muutettiin Jēkabpilsiksi sen saadessa kaupunginoikeudet vuonna 1670. Nimi viittasi Kuurinmaan silloiseen herttuaan Jacob Kettleriin. Vuonna 1764 joen yli Jēkabpilsin ja Krustpilsin välillä alkoi liikennöidä lautta. Kaupunki tuhottiin useaan otteeseen 1600-luvulla Ruotsin ja Puolan välisissä sodissa. 1861 kaupunkiin rakennettiin Riiasta tuleva rautatie. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kaupunki tunnettiin erityisesti soittimien valmistuksestaan. 1936 rakennettiin Jēkabpilsin ja Krustpilsin yhdistävä silta joen yli. Kaksi kaupunkia yhdistettiin vuonna 1962 ja samalla joen yli rakennettiin toinen, suurempi silta.
Kaupungin tunnukset

Jēkabpilsin kaupungilla on käytössään lippu ja vaakuna. Vaakunassa on kuvattu männyn alla oleva ilves. Tarinan mukaan herttua Jacob Kettler oli mennyt metsästämään, mutta eksyi matkalla. Viimein hän tuli Väinäjoen rantaan, näki ilveksen puun alla ja samalla kaupungin. Vaakuna otettiin käyttöön 1924. Kaupungin lippu on jaettu poikittain kahteen alueeseen, joista ylempi on musta ja alempi punainen. Lipun keskellä on kuvattu kaupungin vaakuna. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1999.
Väestö

Vuonna 2009 kaupungissa asui 25 900 henkilöä. Suurin etninen ryhmä kaupungissa ovat latvialaiset, joita oli vuonna 2009 15 268 henkilöä. Suurimmat vähemmistöt olivat venäläiset (7 461), valkovenäläiset (879), puolalaiset (785), ukrainalaiset (478), liettualaiset (236), romanit (237), juutalaiset (61) ja saksalaiset (58).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jēkabpils Wikimedia Commonsissa