Louise (Ruotsin kuningatar)
Avioliitto, kruununprinsessa

Lady Louise Mountbatten ja kruununprinssi Kustaa Aadolf tutustuivat Lontoossa Ascotin laukkakilpailujen yhteydessä järjestetyillä kutsuilla kesäkuun lopulla 1923 ja kihlaus, joka julkaistiin runsas kaksi viikkoa myöhemmin 2. heinäkuuta 1923, tuli yllätyksenä, koska vain harva oli kuullut Louisesta. Uutinen siitä, että kolme vuotta aikaisemmin leskeksi jäänyt viiden pienen lapsen isä, Ruotsin kruununperijä löysi itselleen uuden elämänkumppanin, otettiin ilolla vastaan.
Kuningas Kustaa V antoi hyväksyntänsä avioliitolle. Ruotsin silloinen pääministeri Ernst Trygger oli kuninkaan hyväksynnästä ilmeisen tietämättömänä aluksi vastustavalla kannalla. Ruotsin silloisen vuodelta 1810 olevan kruununperimyslain 5 § (1810:0926) mukaan kuninkaan suostumuksella tai suostumuksetta tavallisen miehen jälkeläisen kanssa avioituva kruununperillinen menettää oikeutensa kruunuun (med eller utan Konungens vetskap och samtycke, tager till gemål enskild svensk eller utländsk mans dotter). Pääministeri oli epäluuloinen Louisen isän Battenbergin prinssi Louis'n saksalaistaustan takia. Iso-Britannian kuningas Yrjö V ilmoitti Louise Mountbattenin kuuluvan Britannian hallitsijasukuun ja hyväksyvänsä avioliiton. Hänen oman puolisonsa Teckin prinsessa Maryn isä oli saksalainen ja Espanjan kuningatar Viktoria Eugeniekin oli syntyjään Battenbergin prinsessa. Loppupäätelmänä oli, että mikä kelpaa Isolle-Britannialle ja Espanjalle, kelpaa myös Ruotsille, ja pääministeri perui epäilyksensä.
Canterburyn arkkipiispa vihki 34-vuotiaan lady Louise Mountbattenin ja 40-vuotiaan kruununprinssi Gustaf Adolfin avioliittoon 3. marraskuuta 1923 St Jamesin palatsin kappelissa Lontoossa. Häiden jälkeen kruununprinssipari teki häämatkan Italiaan ja saapui meritse Göteborgiin 11. joulukuuta 1923.
Gustafin ja Louisen avioliitto oli onnellinen, mutta se jäi lapsettomaksi. Louise synnytti kuolleena syntyneen tytön vuonna 1925. Louise oppi ruotsin kielen ja tuli alusta pitäen hyvin toimeen appivanhempiensa kanssa. Kruununprinssin puolisona hänelle tuli edustustehtäviä, joiden määrä lisääntyi kuningatar Viktorian heikentyneen terveyden ja hänen vuonna 1930 tapahtuneen kuolemansa myötä. Kruununprinsessa Louise jakoi miehensä kiinnostuksen kulttuuriin, mutta säilytti myös oman kiinnostuksensa sairaanhoitoon ja lasten hyvinvointiin ja toimi Ruotsin Punaisessa Ristissä, Kronprinsessan Lovisas Barnsjukhus lastensairaalan ja liikuntavammaisten lasten Eugeniahemmetin suojelijana. Louise oli kuulemma erittäin aktiivinen Sophiahemmet sairaalan suojelijana, ja hän huomautti itse työskennelleensä sairaanhoitajana. Hän teki töitä sairaanhoitajien työolojen parantamiseksi. Hänen asemansa suhteessa miehensä ensimmäisestä avioliitosta oleviin lapsiin vaati tahdikkuutta ja lasten mukaan ei ollut helppo tehtävä.
Vuosina 1926–1927 Louise seurasi puolisoaan maailmanympäryysmatkalle Japaniin ja Amerikkaan, vuosina 1934–1935 Kreikkaan, Lähi-itään, Egyptiin ja Etiopiaan ja vuonna 1938 Delawareen Uuden-Ruotsin 300-vuotis juhlavuoden matkalle. Myöhempinä vuosina Louise oli mukana myös miehensä arkeologisilla syyslomilla Italiassa San Giovenalessa Rooman pohjoispuolella, joka yleensä päättyi Louisen Englannissa vierailuun.
Toisen maailmansodan aikana kruununprinsessa Louise osallistui useisiin erilaisiin hyväntekeväisyysaktiviteetteihin. Hän johti puolueettomuusvartijoiden kruununprinsessan lahjakomiteaa (Kronprinsessans gåvokommitté), joka keräsi ja jakoi lapasia ja villamyssyjä sotilaille. Ulriksdalin linnaan hän perusti vastaanottokeskuksen suomalaisille sotalapsille. Kruununprinsessa Louise ilmaisi selkeästi natsivastaisia ​​näkemyksiä yksityisissä yhteyksissä. Hän piti natsismia barbaarisena, ja Saksan turvallisuuspalvelun agentti luonnehti häntä 100-prosenttiseksi brittiläiseksi patrioottiksi.