stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syrah

Kypsiä Syrah-rypäleitä köynnöksessä.
Syrah eli shiraz on viinin valmistukseen käytettävä rypälelajike, joka on kotoisin Pohjois-Rhônen alueelta Ranskasta. Euroopassa rypäleestä käytetään nimeä syrah, Australiassa ja Etelä-Afrikassa nimeä shiraz. Sen tunnuspiirteenä on syvän sinipunainen väri ja mausteisuus.
Shiraz on alkuperältään vanha rypäle, jota nautittiin jo antiikin Rooman aikoihin. Syrah on peräisin Ranskasta, Pohjois-Rhônen laaksosta, vaikka aikoinaan se nimensä perusteella yhdistettiin Iranin Šīrāzin kaupunkiin, josta viininviljelyn uskotaan alkaneen 7 000 vuotta sitten. Syrahiin liittyy myös tarina erakoituneesta Guy De Sterimbergistä, joka kuulemma toi lajikkeen Rhônen laaksoon ristiretkeltä. Roomalaisten uskottiin tuoneen rypäleen Syrakusasta, mutta 1990-luvulla ranskalaiset tutkimukset ovat vahvistaneet rypäleen kehittyneen kahden rhônelaisen lajikkeen risteytyksenä.
Syrahia viljellään suhteellisen kapealla ilmastovyöhykkeellä, 45. ja 55. leveyspiirin välisellä alueella. Lajike vaatii menestyäkseen lämpimän ilmaston mutta kuivan ja karun maaperän.
Viiniköynnös tuottaa isoja, syvänsinisiä rypäleitä, joista saadaan täyteläistä, tanniinipitoista, pitkää kypsytystä kestävää viiniä. Syrah tuottaa maaperän ja ilmasto-olosuhteiden mukaan aromeiltaan hyvinkin erilaisia viinejä. Syrahin tunnusomaisena piirteenä pidetään hyvin syvää sinipunaista värisävyä, mausteisuutta ja marjaisuutta, mutta myös suklaan, kahvin ja pippurin maut ovat tavanomaisia. Kuumassa ilmastossa Syrah synnyttää jopa hillomaisen marjaisia aromeja.
Australiassa ja Etelä-Afrikassa tuotetaan paljon sekoittamatonta, yksinomaan syrahista tehtyä viiniä ja  makeita jälkiruokaviinejä. Australiassa syrah on yleisin käytetty punainen rypäle. Erittäin tunnettu ja arvostettu australialainen Penfolds Grange -viini tehdään yksinomaan syrah-rypäleestä. Rhônen kuuluisilla Hermitage- ja Côte-Rôtie-viinialueilla Syrahiin voidaan sekoittaa muun muassa Grenache- tai Viognier-rypäleitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syrah Wikimedia Commonsissa
Elfi Zinn

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 800 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 1973 | 800 metriä |  |
Elfi Zinn (o.s. Rost, s. 24. elokuuta 1953 Rathebur, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Elfi Zinn, silloiselta sukunimeltään Rost, saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa Rotterdamissa 1973 hopeaa 800 metrin juoksussa ajalla 2.02,83. Uransa parhaaseen ulkoratasaavutukseen hän ylsi Montréalin 1976 olympialaisissa juoksemalla 800 metrillä pronssia ajalla 1.55,60.
Syli

Syli (taivutus: sylen, syltä) on vanha pituus- tai tilavuusmitta. Kansankielessä mittayksikön nimenä on esiintynyt myös syltä (taivutus: syllän, syltää) .
Syli pituusmittana

Pituusmittana syli osapuilleen vastaa levitettyjen käsien välistä etäisyyttä. Kirjallista materiaalia syltä vastaavan yksikön käytöstä veden syvyyden mittaamisessa on jo ensimmäiseltä vuosisadalta eaa., jolloin Poseidonios kirjoitti yli tuhannen sylen syvyysluotauksesta. Nykyään syli on käytössä lähinnä merenkulussa. Erityisesti yhdysvaltalaisissa merikartoissa syvyyslukemia on ilmoitettu sylinä, vaikka SI-järjestelmään siirtyminen on käynnissä. Nykyisissä anglosaksisissa yksiköissä syli (engl. fathom) on kaksi jaardia eli kuusi jalkaa eli 72 tuumaa eli 1,8288 metriä.
Eri maissa sylellä on aikojen kuluessa ollut lukuisia määritelmiä jotka ovat vaihdelleet noin 1,5 ja 3 metrin välillä. Antiikin Kreikassa syli eli orgyia määriteltiin kuudeksi jalaksi (pūs). Sen tarkka pituus vaihteli kaupungeittain. Attikalainen eli Ateenassa käytetty syli oli noin 1,77 metriä.
Useissa muissakin maissa syli tai sitä vastaava mittayksikkö on ollut kuusi jalkaa. Ranskassa sitä vastaava brasse oli kuitenkin viisi jalkaa.
Suomessa ja Ruotsissa pituusmittajärjestelmän perusyksikkö oli kyynärä (0,594 metriä). Kyynärän pituus oli vuodesta 1604 lähtien määritelty Tukholman raatihuoneen ovenpieleen kiinnitettyyn rautatankoon. Syli oli kolme kyynärää eli 1,78 metriä. Mittayksikkö säilyi käytössä vuosiin 1887–1892, jolloin siirryttiin metrijärjestelmään.  Vielä metrijärjestelmän tultua käyttöön Suomessa käytettiin jonkin aikaa pituusyksikkönä metrin ohella myös syltä, mutta tämä ns. uusi syli määriteltiin nyt tasan kahdeksi metriksi.
Venäjän syli eli sažen (сажень) on pituudeltaan 2,1336 metriä eli seitsemän Venäjän jalkaa, joka taas on sama kuin Englannin jalka (0,3048 metriä).  Venäläisten Suomesta laatimilla kartoilla korkeuskäyrien välit on laskettu saženeissa. Venäläisten (Suomesta ja muualta) tekemissä merikartoissa käytettiin kahdenlaisia saženeita. Pituudet ilmaistiin normaaleina eli "seitsemänjalkaisina" saženeina, mutta syvyydet ns. kuusijalkaisina saženeina, joka yksikkö on sama kuin Englannin syli eli fathom. Sažen käsitti kolme arsinaa (kyynärää) ja oli viidessadasosa Venäjän virstasta (1066,80 m).
Syli tilavuusmittana

Tilavuusmittana syltä on Suomessa käytetty halkojen mittauksessa. Ennen metrijärjestelmää käytössä ollut vanha syli oli eri suuruinen riippuen käytetystä puulajista. Koivuhalkoja mitattaessa se oli neljä kyynärää pitkä ja kolme kyynärää korkea pino viiden korttelin pituisia halkoja eli 3,14 kuutiometriä, havupuuhalkoja mitattaessa sen sijaan neljä kyynärää pitkä ja kolme kyynärää korkea pino kuuden korttelin pituisia halkoja eli 3,77 kuutiometriä. Myöhemmin käytössä ollut uusi syli eli metrinen syli oli kaksi metriä pitkä ja yhtä korkea pino metrin pituisia halkoja, tosin sanoen tasan neljä kuutiometriä eli mottia.
Aiheesta muualla

Vanhat mitat rakentamisessa. Museovirasto
Regensburgin raatihuoneen seinällä Saksassa on mallina kaupungissa sovelletut pituusmitat syli, jalka ja kyynärä.
Synkkä yksinpuhelu

| Synkkä yksinpuhelu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Olavi Paavolainen
Kieli:  suomi
Genre:  päiväkirjaan pohjautuva muistelma
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1946
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  numeroidut sivut 492 + 505-977 + kuvaliitteet
ISBN:  978-951-1-21415-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Synkkä yksinpuhelu on Olavi Paavolaisen vuonna 1946 kahtena osana julkaistu lähes tuhatsivuinen kirja. Se on kooste Paavolaisen päiväkirjoista lähinnä jatkosodan ajalta. Paavolainen oli sodissa tiedotustehtävissä ja oleskeli enimmäkseen päämajassa Mikkelissä ja erityisesti viestikeskus Lokissa, jossa hän pääsi seuraamaan kansainvälistä lehdistöä normaalin sotasensuurin ohi. Kirjassa kuvataan myös Paavolaisen käyntejä rintamalla ja Itä-Karjalassa. Kirja alkaa talvisotaa edeltävästä kesästä jatkuen jatkosodan päättymiseen ja rauhantekoon Neuvostoliiton kanssa. Paavolainen asettuu usein vastakkain virallisen sotapropagandan kanssa, vaikka hän toimi Suomen sotavoimien tiedotusosastolla.lähde?
Ilmestyessään kirja sai ristiriitaisen ja osittain jopa jyrkän kielteisen vastaanoton. Toisaalta sitä pidettiin, varsinkin vasemmiston keskuudessa, todenmukaisuuteen pyrkivänä yksityisen ihmisen tilityksenä jatkosodan vuosista. Toisaalta monet pitivät sitä liian pessimistisenä, jälkiviisaana ja isänmaan etujen vastaisena.lähde? Kirjaa epäiltiin myös suureksi osaksi jälkikäteen sepitetyksi. Varmuutta asiasta ei ole voitu saada, koska Paavolaisen alkuperäiset päiväkirjamerkinnät, joihin teos hänen mukaansa perustuu, eivät ole säilyneet. Paavolainen hävitti aineistoa itse, mutta toisaalta kaikki ei ehkä ole tullut perikunnalta esille. WSOY julkaisi Synkän yksinpuhelun alun perin kahtena melkein 500-sivuisena niteenä, mutta 1960-luvulla julkaistuissa Paavolaisen Valituissa teoksissa kirja oli lyhennetty 599-sivuiseen yhteen niteeseen. Kansanedustaja Erkki Tuomioja on arvellut, että Paavolainen on itse lyhentänyt teostaan uusintajulkaisussa pehmentääkseen alkuperäisen version ilmaisua ja näkökulmia.
Jaakko Pakkasvirta ohjasi kirjan pohjalta elokuvan Pedon merkki (1981). Paavolaiseen perustuvaa Olavi-hahmoa näytellyt Hannu Lauri sai elokuvasta parhaan miespääosan Jussi-palkinnon vuonna 1982.
Kirjallisuutta

H. K. Riikonen: Sota ja maisema. Tutkimus Olavi Paavolaisen 1940-luvun tuotannosta.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995.  ISBN 951-717-874-3
Aiheesta muualla

Leo Tiainen: Olavi Paavolaisen sotavuosien odysseia. Helsingin Sanomat 24.12.1946.
Pekka Toikka: Biseksuaali kareliaani sodassa. Kiiltomato.net 13.8.2008.
Erkki Tuomioja: Legendaarinen Olavi Paavolainen. Heinäkuu 2012.
Sysert

Sysertin vaakuna.
Sysert (ven. Сысе́рть) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Sysert-joen varrella 50 kilometriä Jekaterinburgista etelään. Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Tšeljabinskin välinen M5-valtatie. Asukkaita on 20 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1732 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Myöhemmin siitä tuli Sysertin vuoriteollisuusalueen keskus. Vuoteen 1932 saakka nimenä oli Sysertski Zavod (”Sysertin tehdas”). Vuonna 1946 Sysertista tuli kaupunki. Nykyään siellä on mm. metalliteollisuutta ja posliinitehdas.
Nähtävyyksiin kuuluu kaupungin keskustassa sijaitseva, 1800-luvulla rakennettu Sysertin tehtaan masuuni, kotiseutumuseo ja Sysertissä syntyneen kirjailija Pavel Bažovin kotimuseo. Kaupungin luonnonkaunis ympäristö on suosittua lomanviettoseutua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sysertin kaupunkipiirikunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Epävirallinen kaupunkisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Jekaterinburg

Alapajevsk | Aramil | Artjomovski | Asbest | Berjozovski | Bogdanovitš | Degtjarsk | Irbit | Ivdel  | Kamensk-Uralski | Kamyšlov | Karpinsk | Katškanar | Kirovgrad | Krasnoturinsk | Krasnouralsk | Krasnoufimsk | Kušva | Lesnoi | Mihailovsk | Nevjansk | Nižnije Sergi | Nižni Tagil | Nižnjaja Salda | Nižnjaja Tura | Novaja Ljalja | Novouralsk | Pervouralsk | Polevskoi | Revda | Rež | Severouralsk | Serov | Sredneuralsk | Suhoi Log | Sysert | Tavda | Talitsa | Turinsk | Verhni Tagil | Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Salda | Verhnjaja Tura | Verhoturje | Veltšansk | Zaretšnyi
Sverdlovskin alue
Sysikääpä

| Sysikääpä |
| --- | --- |
 Sysikääpä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Arinakäävät Phellinus
Laji::  nigricans
Kaksiosainen nimi
 Phellinus nigricans  Fries, 1821; Karsten, 1899selvennä 
Katso myös
   Sysikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sysikääpä (Phellinus nigricans) on arinakääpälaji, josta on aiemmin käytetty nimitystä koivunarinakääpä. Se kasvaa käytänössä vain koivulla, mutta lepätkin ovat mahdollisia isäntiä ja yleensä jo kuolleila ja kaatuneillakin puilla. Laji on Suomessa pohjoispainotteinen. Se kohdistuu elävissä puissa vain vahingoittuneisiin kohtiin. Se muodostaa selkeän lakin kuten arinakäävistä suurin osa.
Monivuotisena kasvavan sysikäävän pinta on harmaa, sittemmin mustaksi muuttuva. pillistö on harmaa, syksyisin ruskea. Pinta on kova, mutta halkeilee helposti.
Sienivärjäyksessä sysikäävästä saadaan kellertäviä värejä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Phellinus nigricans
Encyclopedia of Life (EOL): Phellinus nigricans (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Phellinus nigricans:  Wikidata: Q12954789  CoL: 4FZFS  Fungorum: 356593  GBIF: 2520863  iNaturalist: 605606  IRMNG: 11438270  MycoBank: 356593  NBN: NBNSYS0000020997  NCBI: 108898  NZOR: 4d46e4ad-b181-4a2e-971e-f1bdc006926f  Open Tree of Life: 33765  Laji.fi: MX.4884396 
Polyporus nigricans:  Wikidata: Q105065526  AusFungi: 60029771  NZOR: 90301d7d-26ef-4294-afdd-ccda0d0c17aa
Synnöve

| Synnöve |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  2. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Sunniva, Synnøve
Nimen alkuperä:  irlantilainen 'auringon lahja'
Infobox OKNimi-testi OK: 
Synnöve (norj. Synnøve) on naisen etunimi. Nimi on norjalainen mukaelma nimestä Sunniva, joka johtuu muinais­irlantilaisesta, auringon lahjaa tai päivän antia merkitsevästä nimestä Sunngifa.. Nimen on tehnyt tunnetuksi varsinkin Bjørnstjerne Bjørnsonin romaani Synnøve Solbakken (Synnöve Päivänkumpu) vuodelta 1857.
Suomessa nimi Synnöve on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1386 henkilölle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Synnöven nimipäivä on 2. syyskuuta.
Tunnettuja Synnövejä

Synnøve Eriksen, norjalainen kirjailija
Synnöve von Hausen-Saubert, suomalainen maataloustieteilijä ja mikrobiologi
Synnöve Ilmoni, suomenruotsalainen hengellinen kirjailija
Synnöve Isaksson, suomalainen näyttelijä
Synnøve Persen, norjansaamelainen runoilija ja kuvataiteilija
Synnøve Solemdal, norjalainen ampumahiihtäjä
Synnöve Stigman, suomalainen kirjailija
Kuvitteellisia Synnövejä

Synnöve Päivänkumpu, Bjørnstjerne Bjørnsonin samannimisen romaanin päähenkilö
Syproteroniasetaatti

| --- | --- |


Syproteroniasetaatti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 427-51-0
ATC-koodi: G03HA01
PubChem CID: 9880
DrugBank: DB04839
Kemialliset tiedot
Kaava: C24H29ClO4 
Moolimassa: 416,922
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 200–201 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Syproteroniasetaatti (C24H29ClO4) on steridijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antiandrogeenisia ominaisuuksia, minkä vuoksi sitä käytetään lääketieteessä muun muassa eturauhassyövän ja aknen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö

Syproteroniasetaatti sitoutuu androgeenireseptoriin ja toimii sen antagonistina eli estää testosteronin ja dihydrotestosteronin vaikutuksen. Yhdiste sitoutuu myös progesteronireseptoreihin eli on niin kutsuttu progestogeeni. Syproteroniasetaattia käytetään miehillä eturauhassyövän hoitoon ja liian aikaisen murrosiän tai liian voimakkaiden seksuaalisten halujen estämiseksi. Naisilla yhdistettä käytetään vaikean aknen ja hirsutismin hoitoon ja yhdessä etinyyliestradiolin kanssa hormonaalisena raskauden ehkäisynä.
Syproteroniasetaatti voi haittavaikutuksena aiheuttaa miehille rintojen kasvua ja hedelmättömyyttä sekä impotenssia. Muita haittavaikutuksia voivat olla kuumat aallot.
Syproteroniasetaattia valmistetaan lähtien 17-asetoksiprogesteronista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syproteroniasetaatti Wikimedia Commonsissa
Zhang Yining
Aiheesta muualla

Zhang Yining ITTF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Zmaratha

| Zmaratha> Zμαράθα |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka (?)
Paikkakunta:  ?, Epeiros (?)
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Epeiros
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zmaratha (m.kreik. Zμαράθα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Epeiroksessa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Zmarathan historiasta ei tiedetä mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu pelkästään siihen, että eräs piirtokirjoitus mainitsee Zmarathalla olleen 300-luvulla eaa. theorodokos Epidauroksesta tulleiden theoroi-lähettiläiden vastaannottamiseksi.
Symmetrinen funktio

Funktio  f:A\times A\to B on symmetrinen, jos  f(x,y)=f(y,x) kaikille  x,y\in A. Täten parametrien järjestys ei vaikuta funktion arvoon.
Antisymmetrinen funktio

Funktio  f on antisymmetrinen, jos  f(x,y)=-f(y,x).
Esimerkkejä symmetrisistä funktioista

Etäisyysfunktio  d(\mathbf {x} ,\mathbf {y} )=\|\mathbf {x} -\mathbf {y} \| on symmetrinen, missä  \mathbf {x} ,\mathbf {y} \in \mathbb {R} ^{n}
Esimerkkejä antisymmetrisistä funktioista

Determinantti-funktio on antisymmetrinen pystyriviensä suhteen. Vaihtamalla kahden pystyrivin paikat keskenään funktio saa arvokseen alkuperäisen arvon vastaluvun. Esimerkiksi jos  \mathbf {x} ,\mathbf {y} \in \mathbb {R} ^{2}, niin  \det(\mathbf {x} ,\mathbf {y} )=-\det(\mathbf {y} ,\mathbf {x} ).
Zimmerbergin pohjatunneli

Zimmerbergin pohjatunneli kartan yläosassa.
Zimmerbergin pohjatunneli (saks. Zimmerberg-Basistunnel) on osittain rakennettu rautatietunneli Zürichin ja Zugin kaupunkien välillä Sveitsissä.
Tunnelin suunniteltu kokonaispituus on 19,8 kilometriä. Tunnelin ensimmäinen osuus (9,5 km) välillä Zürich–Thalwil otettiin käyttöön vuonna 2003. Toisen osuuden (11,3 km) rakentamisesta on liittovaltion päätös. Hanke on tarkoitus toteuttaa vuoteen 2035 mennessä. Alkuperäisen suunnitelman vaihtoehdoksi on myös ollut ajatuksia lyhyemmän, ja edullisemman, tunneliyhteyden rakentamisesta Baarista Horgenin aseman eteläpuolelle.
Tunnelin rakentaminen liittyy laajaan hankkeeseen, jolla parannetaan Sveitsin ja Saksan sekä Italian välisiä ratayhteyksiä. Zimmerbergin pohjatunnelin lisäksi Zürichin ja Milanon välillä tulee olemaan Gotthardin pohjatunneli ja Cenerin pohjatunneli.
Hankkeen toteuttaja on AlpTransit Gotthard AG -yhtiö, joka on valtiollisen rautatieyhtiö SBB-CFF-FFS:n tytäryhtiö.
Aiheesta muualla

Alp Transit, kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Robert Změlík

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | kymmenottelu |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1997 | seitsenottelu |  |
Robert Změlík (s. 18. huhtikuuta 1969 Prostějov) on tšekkiläinen yleisurheilija, kymmenottelun olympiavoittaja Barcelonassa 1992.
Změlík nousi huipulle sijoittumalla neljänneksi EM-Splitissä 1990. Seuraavana vuonna hän otteli Tokion MM-kisoissa tasaisesti, ollen välillä kolmantena mutta jäi lopputuloksissa neljänneksi.
Změlík teki uransa parhaaksi jääneen tuloksen 8627 keväällä 1992. Barcelonan olympialaisissa Změlík voitti kultaa lähes 200 pisteen erolla, lopputulos oli 8611.
Tämä jäi Změlíkin ainoaksi ulkoratojen arvokisamitaliksi. MM-kisoissa hän keskeytti sekä 1993 että 1997, vuonna 1995 hän jäi neljänneksitoista. Atlantan olympialaisissa hän oli seitsemäs. Sisäradoilla hän voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden 1997.
Symoksaniili

| Symoksaniili |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-syano-N-[(etyyliamino)karbonyyli]-2-(metoksi-imino)asetamidi
CAS-numero:  57966-95-7
PubChem CID:  42614
SMILES:  CCNC(=O)NC(=O)C(=NOC)C#N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H10N4O3
Moolimassa:  198,19 g/mol
Sulamispiste:  160–161 °C
Tiheys:  1,31 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 0,89 g/l (25 °C)
Symoksaniili (C7H10N4O3) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa symoksaniili on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi dikloorimetaaniin, kloroformiin ja asetoniin. Symoksaniilin fungisidisten vaikutusten mekanismi ei ole täysin tiedossa ja aktiivisia voivat olla myös sen kasveissa muodostuvat aineenvaihduntatuotteet. Mahdollinen vaikutusmekanismi on RNA- ja proteiinisynteesin esto. Symoksaniili vaikuttaa erityisesti munasieniin.
Valmistus ja käyttö

Symoksaniilin synteesin ensimmäisessä vaiheessa syanoetikkahappo reagoi etyyliurean kanssa muodostaen 2-syano-N-etyylikarbamoyyliasetamidia. Tämä välituote reagoi natriumnitriitin kanssa vesiliuoksessa, jolloin muodostuu oksiimi. Viimeisessä vaihe on metylointireaktio jodimetaanin tai dimetyylisulfaatin avulla.
Symoksaniiliä käytetään sienimyrkkynä muun muassa perunaruton tojunnassa, siemenperunoiden käsittelyyn, sekä tomaattien, humalan ja viinirypäleiden sienitautien torjuntaan. Yhdiste imeytyy kasveihin lehtien, varsien ja juuriston kautta. Ainetta käytetään usein yhdessä muiden fungisidien kuten mankotsebin ja folpetin kanssa. Symoksaniili on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella. Yhdysvalloissa aine tuli markkinoille vuonna 1977.
Aiheesta muualla

Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Cymoxanil (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cymoxanil (englanniksi)
ChemBlink: Cymoxanil (englanniksi)
Zirkonium(IV)

| Zirkonium(IV)jodidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13986-26-0
PubChem CID:  518853 ja 84133
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  ZrI4
Moolimassa:  598,82
Ulkomuoto:  Kellanoranssi kiteinen aine
Sublimoitumispiste:  431 °C
Tiheys:  4,85 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
  
Zirkonium(IV)jodidi (ZrI4) eli zirkoniumtetrajodidi on zirkoniumin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen zirkoniumin valmistuksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa zirkonium(IV)jodidi on punaruskeaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on trikliininen ja rakenne on polymeeri. Zirkonium(IV)jodidi hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Aine on Lewis-happo ja muodostaa komplekseja.
Zirkonium(IV)jodidia valmistetaan zirkoniumin ja jodin välisellä rektiolla 300 °C:n lämpötilassa. Muita tapoja ovat zirkoniumdioksidin ja alumiinijodidin tai zirkoniumkarbidin ja jodin reaktio.
Zirkonium(IV)jodidia käytetään valmistettaessa zirkoniumia kidetankoprosessilla. Zirkonium(IV)jodidi hajoaa menetelmässä zirkoniumiksi kuuman volframilangan pinalle.
Zinkiv

| Zinkiv Зіньків |
| --- | --- |
 Zinkivin keskustaa.
 lippu:  vaakuna
 Zinkiv
 Koordinaatit: 50.2102°N, 34.3581°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Pultavan alue
Piiri:  Pultavan piiri
Kirjallinen maininta:  1604
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  11 km²
Väkiluku (2022)  ():  9 168 as.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zinkiv (ukr. Зіньків) on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen Pultavan piirissä. Kaupunki sijaitsee Dneprin vesistön kuuluvan Tašanjoen varrella, 80 kilometriä aluekeskus Pultavasta pohjoiseen.
Tammikuun keskilämpötila on −7,0 ja heinäkuun +20,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 520 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Zinkivin väkiluvuksi 9 168 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 10 393 asukasta, jotka pääosin olivat etnisesti ukrainalaisia (96,28 %), jonkin verran myös venäläisiä (2,93 %) ja valko-venäläisiä (0,34 %). Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11 244 asukasta.
Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1604 Puola-Liettuan linnoituksena.
Ukrainan valtiossa Zinkiv on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Pultavan piiriin. Tätä ennen se oli Zinkivin piirin keskus.
Kirkko Zinkivissä.
Museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zinkiv Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine