stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hoge Veluwen kansallispuisto

Hoge Veluwen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Alankomaiden keskiosassa, Gelderlandin maakunnassa. Sen pinta-ala on 5400 hehtaaria, joten se on yksi Alankomaiden suurimmista yhtäjaksoisita luonnonsuojelualueista. Puiston monimuotoiseen maisemaan sisältyy hiekkadyynejä, metsiä, nummia ja lampia. Sen eläimistöön kuuluvat villisika, mufloni, metsäkauris ja saksanhirvi.
Puistossa on kattava pyörätieverkko ja piilokojuja, joista voi tarkkailla eläimiä.
Varakas saksalais-hollantilainen pariskunta Anton ja Helene Kröller-Müller osti puiston alueen vuonna 1914. Se lahjoitettiin valtiolle vuonna 1930. Helene Kröller-Müllerin ainutlaatuinen taidekokoelma on esillä puistoon kuuluvassa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoge Veluwen kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
https://www.hogeveluwe.nl/en/
Hogewey

Hogewey on vaikeasta dementiasta tai Alzheimerin taudista kärsiville potilaille tarkoitettu erikoishoitola, joka sijaitsee Amsterdamin lähettyvillä Weespin kunnassa Alankomaissa. Se aloitti toimintansa vuonna 2009 ja on toiminut jatkuvasti liki täydellä kapasiteetilla. Vuoden 2014 lopulla siellä asui 152 potilasta ja työskenteli 250 vanhustenhoitoon erikoistunutta hoitajaa.
Hogewey on rakennettu jäljittelemään pikkukylän toimintoja, jotta potilaat voisivat elää itsenäisesti tutuntuntuisessa ympäristössä, ja siellä on muun muassa postitoimisto, puutarha ja teatteri. Kylässä on ympärivuorokautinen kameravalvonta ja vain yksi sisäänkäynti. Potilaat asuvat omissa huoneissaan kuuden-seitsemän hengen ryhmissä yhden tai kahden hoitajan kanssa asunnoissa, jotka on huolellisesti suunniteltu ja sisustettu eri aikakausien tyyliin, jotta asukkaat tuntisivat olonsa kotoisaksi. Hoitohenkilökunta käyttää tavallisia vaatteita ja esittää kylän väkeä esimerkiksi kaupan tai postitoimiston työntekijöinä. Kylässä ei käytetä rahaa, ja potilaiden hankinnat sisältyvät hoitomaksuun.
Hogeweyn rakentaminen maksoi yli 20 miljoonaa [lähde? ] euroa ja sen rahoitus perustui enimmäkseen Alankomaiden valtion tukeen. Potilasmaksu on kokonaisuudessaan yli 7000 euroa [lähde? ] kuukaudessa, josta valtio maksaa osan ja potilaan perhe tulojensa mukaan enintään noin 3200 euroa [lähde? ]. Hogeweyn potilaiden on todettu tavallisiin hoitolaitoksiin verrattuna syövän paremmin, olevan iloisempia, tarvitsevan vähemmän lääkitystä ja elävän pidempään. Laitos on herättänyt kansainvälistä huomiota ja siellä on vieraillut lukuisia muistisairauksien asiantuntijoita. Englannissa rakennettiin 1950-luvun elämää jäljittelevä hoitokylä Hogeweyn mallin mukaan vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Haavisto, Maija: Muistisairaat saivat oman kylän – täällä heitä kohdellaan ihmisinä Suomen Kuvalehti. 29.5.2014.
Tinker, Ben: 'Dementia village' inspires new care CNN.com. 27.12.2013. (englanniksi)
Herttamisääri

| Herttamisääri |
| --- | --- |
 Vältettävät pistekortit
Korttimäärä:  52, 104 (Perumisherttamisääri)
Pakkatyyppi:  Peruskorttipakka
Taitovaatimukset:  Pelissä tarvitaan selvästi enemmän taitoa kuin tuuria
Pelaajamäärä:  3–6 tavallisesti 4, 6–10 (Perumisherttamisääri)
Korttien järjestys suurimmasta pienimpään:  A-K-Q-J-10-9-8-7-6-5-4-3-2
Tuurin osuus:  Perustuu lähes puhtaasti taitoon
Pelisuunta:  Oikealta vasemmalle
Herttamisääri on neljän pelaajan korttipeli. Pelissä yritetään välttää hertan ja patarouvan saamista. Kerätyistä hertoista saa jokaisesta yhden miinuspisteen ja patarouvasta 13 miinuspistettä. Jos pelaajan onnistuu saada kaikki pistekortit yhden kierroksen aikana, hän voi joko lisätä itselleen 26 pluspistettä tai lisätä kaikille muille 26 miinuspistettä eli kyseessä on slammi. Pelin voittaja on se, joka on menettänyt vähiten pisteitä jonkun pelaajan rikkoessa 100 miinuspisteen rajan.
Alkuvalmistelut

Kaikki kortit jaetaan tasan pelaajien kesken. Jokainen pelaaja valitsee kädestään kolme korttia, jotka annetaan ensimmäisellä kierroksella vasemmalla puolella istuvalle pelaajalle, toisella kierroksella oikealla puolella olevalle pelaajalle, kolmannella kierroksella vastapäätä istuvalle pelaajalle ja neljännellä kierroksella kortteja ei vaihdeta lainkaan. Tämän jälkeen kierto alkaa taas alusta. Kortit annetaan kuvapuoli alaspäin. Saadut kortit saa katsoa vasta, kun on antanut omat korttinsa eteenpäin. Pelin aloittaa pelaaja, jolla on ristikakkonen lyömällä sen pöytään.
Pelin kulku

Pelissä pelataan neljän kortin tikkejä. Maata on tunnustettava ja isoimman kortin lyöjä voittaa tikin ja aloittaa seuraavan tikin. Jos ei ole annettua maata, voi lyödä minkä kortin tahansa. Hertalla ei saa aloittaa ennen kuin sitä on sakattu toisesta maasta ajettuun tikkiin. Herttaa saa kuitenkin laittaa, jos kädessä ei ole muita kortteja.
Kun kaikki kortit on pelattu, lasketaan, kuinka monta pistettä kukin pelaaja sai, ja aloitetaan seuraava kierros.
Kolmen, viiden ja kuuden hengen pelit

Peliä voi pelata myös kolme, viisi tai kuusi henkilöä. Koska kortit eivät mene tasan, niin joko yli jäävät kortit (yksi tai kaksi) menevät ensimmäisen tikin voittajalle tai pakasta poistetaan kakkosia, kunnes kortit menevät tasan.
Variaatioita

Omnibus-hertassa joko J♦ tai 10♦ on 10 pluspistettä.
Herttamisääriä voi pelata myös pareittain. Vastakkain istuvat ovat parit. Paripelissä pari kerää miinuspisteitä joko yhdessä tai erikseen. Ensimmäisessä slammin voi tehdä myös niin, että kumpikin pelaaja kerää pistekortteja ja parin pelaajat laskevat pisteensä yhteen. Jälkimmäisessä vain toisen pelaajan pitää kerätä pistekortteja, jotta pari saa slammin ja parin pelaajat laskevat pisteensä erikseen ja kun joku on saanut 100 miinuspistettä, niin parin pistemäärä on kummankin pelaajan pisteiden summa.
Misääriherttamisäärissä yritetään kerätä miinuspisteitä.
Perumisherttamisääri (engl. cancellation hearts) on 6-10 pelaajan peli, jota pelataan kahdella pakalla. Pelissä kortit jaetaan mahdollisimman tasan ja yli jäävät ovat leski, jonka joutuu ottamaan ensimmäisen tikin voittaja. Ensimmäiseen tikkiin ajaa etukäsi. Herttaa saa pelata koska tahansa. Pelin nimi tulee tilanteesta, jossa kaksi pelaajaa pelaa tikkiin saman kortin. Tässä tilanteessa tuplatut kortit ”peruvat” toisensa, eikä kumpikaan voi voittaa tikkiä. Jos kaikki tikkiin pelatut kortit perutaan, kortit jäävät pöytään ja päälle pelataan toinen tikki, jonka voittaja vie kortit. Jos näin käy viimeiselle tikille, niin kortit saa edellisen tikin voittaja.
Hogan’s Heroes

| Hogan’s Heroes |
| --- | --- |

Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  noin 25 minuuttia
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS
Esitetty:  17. syyskuuta 1965 – 28. maaliskuuta 1971
Jaksoja:  168
Aiheesta muualla
IMDb 
Hogan’s Heroes oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin 168:n jakson verran vuosina 1965–1971 CBS-kanavalla. Sarja kertoi natsien johtamasta vankileiristä, jossa liittoutuneiden sotilaat suorittivat omia operaatioitaan. Pääasiassa vankileirin kautta autettiin vankeja ja vakoojia pakenemaan, mutta toisinaan vangit iskivät lähialueella esimerkiksi siltoihin, natsien junakuljetuksiin tai saksalaisten uusiimpiin sotasalaisuuksiin. Sarja herätti alussa paljon keskustelua teemallaan. 1960-luvulla tyhmistä natseista kertovaa yliampuvaa komediasarjaa ei heti sulatettu. Varsinkin kun monet korkea-arvoisia natseja esittävistä olivat juutalaisia. Vangeilla on leirissä muun muassa salainen tunneliverkosto, radioyhteys ja varastollinen vaatteita ja aseita.
Roolit ja näyttelijät

Eversti Hogan - Bob Crane
Vankien ovela johtaja ja suuri naistenmies. Tehtävät ja isänmaa ovat kuitenkin naisia tärkeämpiä. Koko sarjan ajan hänellä on vihjaileva suhde komentaja Klinkin sihteerin kanssa.
Eversti Klink - Werner Klemperer
Leirin tyhmä komentaja, joka on yleensä helposti ohjattavissa.
Kersantti Schultz - John Banner
Ylipainoinen vankien lähin vartija, joka on helposti manipuloitavissa Punaisen ristin suklaapatukoilla. Hän monesti näkee, että Hoganin joukot suunnittelevat jotain, mutta hän ei Venäjän-rintaman pelossa hiisku siitä kenellekään.
Korpraali LeBeau - Robert Clary
Ranskalainen räätäli, kokki ja naistenmies.
Korpraali Newkirk - Richard Dawson
Englantilainen taskuvaras, imitaattori ja naistenmies.
Ylikersantti Kinchloe - Ivan Dixon
Kausilla 1-5 toimii radioupseerina.
Ylikersantti Carter - Larry Hovis
Amerikkalainen kemisti ja imitaattori.
Kersantti Baker - Kenneth Washington
Kuudennella ja viimeisellä kaudella korvasi Kinchloen.
Kaukola (Käkisalmen piiri)

Kaukola Käkisalmen piirin kartalla
Kaukolan kirkko Suomen ajalta on säilynyt kuntakeskuksessa
Kaukola eli Sevastjanovo (ven. Севастья́ново) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Luoteis-Venäjällä. Nykyinen Kaukolan kunta sijaitsee pääosin samalla alueella kuin Suomen Kaukolan maalaiskunta ennen sotia, Laatokan länsipuolella Käkisalmesta luoteeseen.  Suomen Kaukolaan sisältynyt Kaarlahti kuitenkin muodostaa nykyisin oman kaupunkikuntansa (Kuznetšnoje), joka jää nykyisen Kaukolan sisään. Nykykunta ulottuu myös entisen Käkisalmen maalaiskunnan, Räisälän ja Hiitolan alueille. Kunta rajoittuu pohjoisessa Karjalan tasavaltaan.
Kunnan pinta-ala on 375 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2010 oli 800.
Kaukolassa on nykyisin yhdeksän maaseututaajamaa:
Sevastjanovo (Севастьяново) - Kaukola (hallintokeskus)
Berjozovo (Берёзово) - Lipola
Bogatyri (Богатыри)  - Koverila
Granitnoje (Гранитное) - Kapeasalmi
Jarovoje (Яровое) - Rokosina
Prototšnoje (Проточное) - Järvenpää
Stepanjanskoje (Степанянское) - (Kaukolan kk/Liinamaa)
Šušino (Шушино) - Hautapelto
Zavetnoje (Заветное) - Siirlahti
Kirintöjärvi

| Kirintöjärvi |
| --- | --- |
 Kirintöjärvi, taustalla Kirintövaara
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Posio
Koordinaatit:  66°06′28″N, 28°20′15″E
Järvinumero:  73.028.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  275,2 m 
Rantaviiva:  13,9 km 
Pinta-ala:  3,15 km² 
Tilavuus:  0,025 km³ 
Keskisyvyys:  7,9 m 
Suurin syvyys:  28 m 
 fiKirintöjärvi 
Kirintöjärvi on järvi Posiolla Lapin maakunnassa viitisen kilometriä kuntakeskuksesta itään. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 123 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Etäisyys Kirintöjärven lounaisosasta koillisosaan on 4,5 kilometriä. Itään työntyvän Kirintöniemen eteläpuolinen osa järvestä on länsi–itäsuuntainen ja melko syvä. Kirintöniemen kärjen kohdalla allas kaartuu koilliseen. Järven pohjoisosaa leventää länteen työntyvä Kuoppalahti. Kirintöjärven pohjoinen osa on matalahko, mutta järven koilliskolkassa on 14 metrin syvänne. Järven syvin kohta, 28 metriä, sijaitsee lounaassa. Runsas kymmenesosa järvestä on yli 19 metriä syvä.
Kirintöjärven laajin saari on järven koillisosassa sijaitseva noin hehtaarin kokoinen Kirintösaari. Sen kaakkoispuolella rannan tuntumassa sijaitsee Kirintöjärven toinen saari.
Kirintöjärven pohjoisilla rannoilla on soita, joilta virtaa laskuojia järveen. Kirintöjärven luusua sijaitsee koillisessa, josta lähtee Kirintöoja itään ja laskee Yli-Kitkan Vasikkaselälle. Kirintöjärven lounaisrannalla kohoaa Kirintövaara (390 metriä mpy). Kirintöjärven pohjoispuolella sijaitsee Karijärvi, luoteessa on Kuoppajärvi ja lännessä Nilojärvi.
Kirintöjärven vesitilavuus on 25 020 000 kuutiometriä.
Kirintöjärvi (73.028.1.001) kuuluu Kirintöjoen valuma-alueeseen (73.028), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kirintöjärvi on laajempi Kirintöjoen alueen kahdesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen toinen järvi on noin 80-hehtaarinen Karijärvi.
Haunia

Haunia on kylä Satakunnassa Porin kaupungissa ja entisessä Lavian kunnassa. Kylä sijaitsee Karhijärven pohjoispuolella, seitsemän kilometriä Lavian keskustaajamasta länteen.
Historiaa

Hauniassa asuttiin jo kivikaudella, jolloin Riihonlahti oli yhteydessä Suomenlahteen. Nykyinen asutus alkoi muodostua, kun karkkulainen Huida rakensi uudistalon Karhijärven rannalle Riihonlahden länsipuolelle 1609. Huidan asutus tuli vallitsevan näkemyksen mukaan Karkun Huidan talosta, jossa esiintyy 1600-luvun alussa myös etunimeä Olavi kuten Lavian Huidallakin.
Seuraavaksi Riihonlahden yli tuli Varheenmaa, joka rakensi Huidasta noin neljän kilometrin päähan talonsa. Varheenmaan ensimmäinen asukas oli perimätiedon mukaan ruotsinkielinen mies, joka sanoi naapureilleen kotinsa olevan "vårt hem", josta talon nimi muovautui. Varheenmaan talo omisti alueen aina Hauniankoskeen asti. Isojaossa talon maa-alue ja vedet jaettiin kahtia, jolloin muodostui Matomäen talo, joka oli entinen talon torppa. Tämän vuoksi Varheenmaan taloa kutsutaan myös "Vanhaksi-Varheenmaaksi". Myös Merikarvialla on Varheenmaa-niminen talo.
Isossajaossa kylään muodostettiin seitsemän taloa: Suodenjoki, Kotajärvi, Luojukoski, Suodenjärvi, Matomäki, Varheenmaa ja Huida. Taloista Suodenjoki, Kotajärvi ja Luojukoski muodostavat kylänosan nimeltä Joenkylä. Kylän keskellä sijaitsee myös entisiä Suodenniemen ja Mouhijärven talojen enklaaveja, joista suurimmat ovat Mouhijärven Häijään kylän entisiä eräomistuksia. Lavian Hauniankylän Häijään maakirjakylässä on talot nimeltään Ala-Ruisniemi, Yli-Ruisniemi ja Haapaniemi. Haunian kylässä on myös Hauniankoski, jossa on sijainnut kylän talojen mylly sekä Haunia-niminen talo, joka on entinen Luojukosken talon torppa. Suodenjoen, Kotajärven, Luojukosken ja Suodenjärven maakirjatalot perustettiin olemassaolevasta naapurustosta käsin, ahkerimmille ja siten veronmaksukykyisimmille sukulaisille ja talonväelle uudistiloiksi.
Haunian kylän talojen verot käytettiin Ruotsin vallan aikana Turun Akatemian opettajien palkanmaksuun, josta johtuen taloja kutsuttiin akatemiataloiksi. Kylän alue on noin 4 neliökilometriä (3,6 km2 maa-aluetta ja 0,4 km2 vesialuetta). Rajoina ovat pohjoisessa Noormarkun vanha kunnanraja (Pirjonjärven Pirjonsaari ja Rautianneva) ja idässä Riihon kylä (Riihonlahti ja Karhijärven Selkäsaari). Etelässä rajana ovat Riuttalan kylän vesialue ja lännessä Häijään ja Kallialan Kallion ja Kiviniemen maakirjatalojen maat (Nokkamaan Ruisniemi ja Suodenjoen ranta).
Huida- ja Haunia-nimiä muualla

Muita Huida-nimisiä paikannimiä ovat esimerkiksi Laihian Ala-Huita ja Yli-Huita, Hämeenkyrön Sasin Huida, Mouhijärven Iirolan Huita, Pomarkun Tuunajärven Huida, Lavian Haunian Huidanlahti sekä Honkajoen Huidankeidas, Huidansalo ja Huidanlammit.
Haunia on myös vanha maakirjatalo Sastamalan Leiniälän kylässä Rautaveden Evonlahden rannalla ja Kööpenhaminan latinankielinen nimi.
Muuta

Nykyinen Hauniankylä muodostaa yhdessä naapurikylän kanssa Haunia-Kallialan kyläseuran.
Kirinyagan piirikunta

| Kirinyagan piirikunta |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kirinyagan piirikunnan sijainti Keniassa
 Koordinaatit: 0.4990°S, 37.2779°E 
Valtio:  Kenia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kerugoya (17 122 as.)
 – suurin kaupunki:  Wang’uru (18 437 as.)
Pinta-ala  ():  1 479 km²
Väkiluku (2009)  ():  528 054
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KE-15
 
kirinyaga.go.ke
Kirinyagan piirikunta on yksi Kenian aluehallinnon 47 piirikunnasta. Se sijaitsee Kenian keskiosissa, Afrikan toiseksi korkeimman vuoren, Mount Kenyan (5 199 m) etelärinteellä, 1 158–5 380 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kirinyagan piirikunnan pinta-ala on 1 479 neliökilometriä ja väkiluku 528 054 (2009). Väkiluvun ennakoidaan kasvavan noin 595 379:ään vuonna 2017. Piirikunnan keskus on Kerugoyan pikkukaupunki (16 369 as. vuonna 2009).  Se sijaitsee linnuntietä noin 102 kilometriä Nairobista pohjoiskoilliseen.
Piirikunta jakautuu paikallishallinnossa neljään vaalipiiriin (constituences: Mwea, Ndia, Kirinyaga Central ja Gichugu), jotka voidaan jakaa edelleen 20 äänestysalueeseen (ward).
Piirikunnassa on kuusi Tanajoen vesistöön kuuluvaa sivujokea, jotka kuljettavat sadevesiä ja Mount Kenyan sulamisvesiä Intian valtamereen laskevaan Tanajokeen. Vesiä käytetään myös maatalouden kasteluvetenä kanavaverkostojen välityksellä.
Piirikunta kuuluu Mount Kenyan eteläiseen teealueeseen. Esimerkiksi useita Kangaitan ortodoksisella menetelmällä tuotettuja teelaatuja arvostetaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirinyagan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kirinyaga County. County well know for Mount Kenya. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kenyacounty.co.ke)
Kenian piirikunnat
Baringo
Bomet
Bungoma
Busia
Elgeyo Marakwet
Embu
Garissa
Homa Bay
Isiolo
Kajiado
Kakamega
Kericho
Kiambu
Kilifi
Kirinyaga
Kisii
Kisumu
Kitui
Kwale
Laikipia
Lamu
Länsi-Pokot
Machakos
Makueni
Mandera
Marsabit
Meru
Migori
Mombasa
Muranga
Nairobi
Nakuru
Nandi
Narok
Nyamira
Nuandarua
Nyeri
Samburu
Siaya
Taita Taveta
Tana River
Tharaka Nithi
Trans Nzoia
Turkana
Uasin Gishu
Vihiga
Wajir
Kihlaus (vuoden 1920 elokuva)

| Kihlaus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oski Talvio
Käsikirjoittaja:  Oski Talvio
Tuottaja:  Antti Himanen
Säveltäjä:  ei musiikkia
Kuvaaja:  J. V. Peltonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kalevala-Filmi Osakeyhtiö
Ensi-ilta:  6. marraskuuta 1920
Kesto:  ei tiedossa
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  ei tiedossa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kihlaus on vuonna 1919 kuvattu suomalainen Oski Talvion käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Käsikirjoitus perustuu Aleksis Kiven näytelmään Kihlaus. Elokuvaa kuvattiin kesällä 1920 Viipurin Neitsytniemessä, Viipurin maalaiskunnan Lihaniemessä sekä sisällä studiossa Viipurin Papulassa. Elokuvan näyttelijät olivat Viipurista.
Elokuvan ensi-ilta oli kutsuvierasnäytäntönä 6. marraskuuta 1920 Scala-teatterissa Viipurissa.
Kihlaus-filmin ensi-illan synnyttämä innostus sai aikaan sen että helmikuussa 1921 perustettiin Kalevala-Filmi Oy-niminen elokuvatuotantoyhtiö. Yhtiössä oli mukana useita viipurilaisia merkkihenkilöitä ja sen oli tarkoitus aloittaa omien elokuvien tuottaminen sekä myös perustaa elokuvateattereita. Toiminta lähti kuitenkin kangerrellen eteenpäin mutta huhtikuussa 1922 Kalevala-Filmi aloitti yhteistyön Erkki Karun Suomi-Filmin kanssa lainaamalla tälle 150 000 markkaa ja kaksi vuotta myöhemmin lainattiin vielä 50 000 markkaa Suomi-Filmille. Kaleva-Filmi-yhtiö purettiin marraskuussa 1925 sen jälkeen kun Suomi-Filmi oli maksanut 200 000 markan lainansa takaisin. Yhtiö ei koskaan aloittanut omien elokuvien tuottamista vaikka se harkitsikin muun muassa Aleksis Kiven Seitsemän veljestä-romaanin filmatisointia.
Muut tekijät

J. V. Peltonen - kuvaus
Kirjallisuusvuosi 1839

Kirjallisuusvuosi 1839 käsittelee vuoden 1839 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Helsingin yliopistossa hyväksyttiin Matthias Alexander Castrénin väitöskirja De affinitate declinationum in lingua Fennica, Esthonica et Lapponica. Siinä hän tarkasteli suomen, viron ja saamen deklinaation yhteisiä piirteitä.
Åbo Svenska Teater aloitti toimintansa 21. tammikuuta Turussa näytelmällä Gubben i Bergsbygden.
Julkaisuja

Michel Eugène Chevreul – De la loi du contraste simultané des couleurs et de l'assortiment des objets colorés (kuvataiteen värioppi)
Charles Darwin – Beaglen matka
Charles Dickens – Oliver Twist (ensimmäinen osa)
Charles Dickens – Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (jälkimmäinen osa)
Elias Lönnrot – Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri
Stendhal – La Chartreuse de Parme (Suom. Parman kartusiaaniluostari, 1971)
Kirjallisuusvuosi 1834

Kirjallisuusvuosi 1834 käsittelee vuoden 1834 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ruotsalaisen kirjailijan Carl Jonas Love Almqvistin anonyymisti julkaisema teos Törnrosens bok oli ensimmäinen painettu kuvaus kuningas Kustaa III:n salamurhasta vuonna 1792.
Suomalaisen taidemusiikin isänä pidetty Fredrik Pacius muutti Tukholmasta Helsinkiin.
Arkeologi Robert Pashley löysi Apteran muinaisen kaupungin Kreetalta.
Julkaisuja

Carl Jonas Love Almqvist – Törnrosens bok
Honore de Balzac – Le Père Goriot (suom. Ukko Goriot, 1927)
Edward Bulwer-Lytton – The last days of Pompeii
Thomas Carlyle – Sartor Resartus
Hiroshige – Tokaidon tien 53 pysähdyspaikkaa (japanilainen puupiirroskokoelma kirjana)
Victor Hugo – Littérature et philosophie mêlées
Aleksandr Puškin – Istoria Pugachyova (История Пугачева, tietoteos)
Aleksandr Puškin – Pikovaa dama (Пиковая дама, novellikokoelma)
Hiidenmaa (maakunta)

| Hiidenmaa Hiiu Maakond |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Viro
Kuntia:  1
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kärdla
 – Maaherra:  Riho Rahuoja
Pinta-ala:  1 032,44 km²
Väkiluku (1.1.2018):  9 580
 – väestötiheys:  9,3 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EE-39
 
Hiiu maavalitsus
Hiidenmaan maakunta  (myös Hiiden maakunta[lähde? ], vir. Hiiu Maakond) on Viron maakunta maan länsiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Kärdlan kaupunki. Maakunta koostuu Hiidenmaan saaresta sekä muutamista pienistä saarista. Hiidenmaa on pinta-alaltaan ja väkiluvultaan Viron pienin maakunta.
Kunnat

Hiidenmaan maakunta on vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen koostunut yhdestä kunnasta, Hiidenmaan kunnasta. Maakunnan väkiluku oli vuoden 2018 alussa 9 580.
Hiidenmaan maakunnassa oli vuoden 2017 lokakuuhun asti neljä kuntaa: Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa. Hiiun kunta syntyi vuoden 2014 alussa, kun Kõrgessaaren kunta ja Kärdlan kaupunki yhdistyivät Hiiun kunnaksi. Tällöin Kärdlasta tuli Hiiun kunnan osa, epäitsenäinen kaupunki (vir.  vallasisene linn). Kuntien väestö on muuttunut seuraavasti:
| Kunta | v>  2001 | v>  2005 | v>  2010 | v>  2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Emmaste | 1 260 | 1 170 | 1 140 | 1 108 |
| Hiiu* | 4 870 | 4 600 | 4 320 | 4 159 |
| Käina | 2 110 | 2 010 | 1 890 | 1 878 |
| Pühalepa | 1 730 | 1 590 | 1 500 | 1 437 |
| Hiidenmaa | 9 970 | 9 370 | 8 850 | 8 582 |
Hiiu = Kõrgessaare + Kärdla 2001–2010
Väestö

Vuonna 2011 Hiidenmaalla oli 8 482 asukasta, joista 8 356 (98,5 %) oli virolaisia, 61 (0,7 %) venäläisiä ja 64 (0,8 %) muita kansallisuuksia.
Vaalipiiri

Hiidenmaan, Läänemaan ja Saarenmaan maakunnat muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 5 (Valimisringkond Nr 5 Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa), josta valitaan yhteensä kuusi kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Talouselämä

Maakunnan teollisuudenaloja ovat puu-, elintarvike-, muovi- ja elektroniikkateollisuus. Näiden lisäksi maakunnassa työllistää kuljetusala ja matkailu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiidenmaan maakunta Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuusvuosi 1838

Kirjallisuusvuosi 1838 käsittelee vuoden 1838 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ensimmäinen kaupallista liikennettä välittänyt sähköinen lennätin otettiin käyttöön Lontoossa. Se käytti useaa sähköjohdinta, joilla ohjattiin viiden mittarineulan liikkeitä. Sen mukaan, mitkä kaksi neulaa kulloinkin kääntyivät ja mihin suuntiin, vastaanottaja saattoi lukea, minkä kirjaimen lähettäjä lähetti.
Veljekset Jacob ja Wilhelm Grimm alkoivat koota sanakirjaa Deutsches Wörterbuch.
Julkaisuja

H. C. Andersen – Eventyr, fortalte for Børn. Ny Samling. Første Hefte (debyyttiteos)
Charles Dickens – Oliver Twist
Gustaf Henrik Mellin – Paavo Nissinen. Scener ur sista finska kriget (suom. Paavo Nissinen. Kuvaelmia viimeisestä Suomen sodasta, 1879)
Heikki Punttala

Heikki Punttala (21. toukokuuta 1788 Liminka – 1. lokakuuta 1865 Liminka) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Punttalan vanhemmat olivat Yrjö Yrjönpoika Punttala ja Brita  Punttala ja puoliso Maria Juhontytär Punttala. Heikki Punttala  oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä pankkivaliokunnan jäsen.