stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ceres
Fyysiset ominaisuudet

Ceresin läpimitta on arviolta 950 km ja massa 9,445×1020 kilogrammaa, joka on noin 32 % koko asteroidivyöhykkeen massasta. Se on 2,766 AU:n päässä Auringosta, sen radan eksentrisyys e = 0,080, eli rata on melko ympyrämäinen, ja radan kaltevuus on 10,587°. Ceres on asteroidi, jonka massa on muokannut sen pyöreäksi. Sen pinnan keskilämpötila on 167 K.
Ceresin akselikallistuma on noin 3° ja pyörähdysaika 0,3781 vuorokautta eli 9 tuntia ja 4 minuuttia. Ceresillä saattaa olla heikko kaasukehä ja pinnalla huurtumista. Ceresin pakonopeus on 510 m/s ja putoamiskiihtyvyys 0,27 m/s².
Ceres on hiilipitoinen G-tyypin asteroidi joka on C-ryhmän asteroidien on suhteellisen harvinainen alalaji. Ceresin valonheijastuskyky eli albedo on 0,113 ja keskitiheys 2,08 g/cm³. Tutkijat arvelevat Ceresillä olevan 60–120 km:n paksuinen vesijäävaippa, joka sisältäisi vettä 200 miljoonaa kuutiokilometriä, eli Ceresin massasta neljännes olisi vettä. Ceresin pinnalla voidaan havaita avaruuskaukoputkella ainakin valkea täplä ja tummia pilkkuja. Vuoden 2009 alussa Ceresin magnitudi oli 6,9, eli se näkyi poikkeuksellisen hyvin.
Ceres kiertää aurinkoa niin kaukaisella radalla, ettei se ole asteroidivyöhykkeen kirkkain asteroidi, vaikka onkin suurin. Kirkkain asteroidi on Vesta, koska se kiertää Cerestä lähempänä Aurinkoa ja sen albedo on kolminkertainen.
Ceresin pinta on luultavasti samantapainen kuin muillakin C-tyypin asteroideilla, sen koostumus näyttäisi olevan samanlainen kuin hiilikondriiteilla ja hydraatti-mineraaleilla. Joskus Ceres luokitellaan myös G-tyypin asteroidiksi.
Fyysiset ominaisuudet > Sisäosat

Ceresillä arvioidaan olevan kivinen sydän, jota ympäröi jäinen vaippa. Tämä 100 kilometrin säteinen vaippa (23-28 % Ceresin massasta) sisältää 200 miljoonaa kuutiokilometriä vettä, mikä on enemmän kuin Maan nestemäinen vesi. Tätä teoriaa tukevat esimerkiksi Keck -teleskoopin tekemät havainnot.
Fyysiset ominaisuudet > Ilmakehä

On arvioita, että Ceresillä olisi heikko kaasukehä ja pinnalla olevaa jäävettä. Jäävesi on epävakaata yli 5 AU:n päässä Auringosta, joten se lienee sublimoitunut, mikäli Auringon säteily kohdistuu suoraan siihen. Vesijää voi toki liikkua Ceresin syvempiin kerrostumiin, mutta poistuu sieltä melko nopeasti. Niinpä vesijään höyrystymistä on vaikeaa havaita. Voisi olla mahdollista havaita höyrystymistä esimerkiksi uusien kraatterien lähistöltä. Ultraviolettihavaintoja on tehty etenkin Ceresin pohjoisnavalla. Vuoden 2014 alussa Euroopan avaruusjärjestön Herschel-avaruusteleskoopin avulla havaittiin Cereksessä tapahtuvan vesihöyryn purkauksia. Lähes kaikki vesi purkautui kahdelta alueelta Ceresin pinnalla, tuottaen arviolta noin 6 kg vesihöyryä sekunnissa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun vesihöyryä havaittiin varmuudella asteroidivyöhykkeen kohteen ympärillä. Tämä antoi lisätodisteita Ceresin kaasukehän olemassaolosta. Syy purkauksiin on todennäköisesti jään sublimoituminen, eli muuttuminen kaasuksi Auringon lämmön vaikutuksesta. Toinen mahdollinen selitys Ceresin aktiivisuuteen olisi kryovulkanismi.
Mahdollinen elämä

Ceres on yleisesti arvioiden haastavampi paikka elämän esiintymiselle kuin Mars ja Jupiterin kuu Europa. Ceresin mahdollisesta elämästä voitaisiin saada todisteita Ceresistä Maahan päätyneestä kappaleesta. Myös maan elämän on arvioitu voineen kulkeutua kappaleella Ceresille.
Kiertorata

Ceresin kiertorata sijaitsee asteroidivyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välillä. Sen Auringon kiertoaika on 4,6 vuotta. Ceresin kiertorata on kohtalaisen inklinoitunut (10,585°, vrt. Merkurius 7°) ja kohtalaisen eksentrinen (0,07934°, vrt. Mars 0,9°).
Ceres on aiemmin luokiteltu kuuluvaksi asteroidiryhmään. Saman ryhmän asteroideilla on samanlaiset kiertoradan ominaisuudet, mikä tarkoittaa joskus yhteistä syntyperää. Jotkin Ceresin muista ominaisuuksista poikkesivat kuitenkin muiden saman ryhmän asteroideista, ja nykyään ryhmää kutsutaankin Ceres-ryhmän sijasta Gefion-ryhmäksi (nimetty ryhmän toiseksi aikaisimmin löydetyn asteroidin, 1272 Gefionin, mukaan). Ceres on siis ryhmän "tunkeilija", koska sillä on samanlaisia kiertoradan ominaisuuksia mutta ei yhteistä alkuperää.
Kiertorata > Ylikulut Ceresissä

Merkurius, Venus, Maa ja Mars kulkevat Auringon yli Ceresistä katsottuna. Merkuriuksen ylikulku on yleisin, ja se tapahtuu muutaman vuoden välein. Viimeisimmät tapahtuivat vuosina 2006 ja 2010. Vastaavat vuodet ovat Venuksella 1953 ja 2051, Maalla 1814 ja 2081 sekä Marsilla 767 ja 2684.
Synty ja kehitys

Ceres on luultavasti protoplaneetta, joka syntyi 4,57 miljardia vuotta sitten asteroidivyöhykkeellä. Kun suurin osa sisemmän aurinkokunnan protoplaneetoista yhdistyi toisten protoplaneettojen kanssa ja muuttui tavallisiksi planeetoiksi, Ceresille ei kuitenkaan käynyt niin. Toinen mahdollinen protoplaneetta, Vesta, on pienempi, ja se joutui alkuvaiheissaan kahden suuren törmäyksen kohteeksi. Toisen teorian mukaan Ceres syntyi Kuiperin vyöhykkeellä ja siirtyi asteroidivyöhykkeelle.
Luultavasti Ceresin kivinen ydin ja jäinen vaippa erottuivat pian kääpiöplaneetan synnyn jälkeen. Pienen kokonsa vuoksi Ceres todennäköisesti jäähtyi nopeasti. Nykyään Ceres vaikuttaa olevan geologisesti ei-aktiivinen. Sen ainoita pinnanmuotoja ovat törmäyskraatterit. Vesijään määrä lisää mahdollisuutta, että Ceresin pinnan alla on kerros nestemäistä vettä. Jos kerros on olemassa, sen uskotaan sijaitsevan kivisen ytimen ja jäisen vaipan välissä. Vuonna 2014 Ceresissä havaittiin purkautuvan vesihöyryä. Tämä saattaa johtua siitä, että Auringon lämpö muuttaa jäätä kaasuksi, mutta kyseessä voi olla myös kryovulkanismi, jolloin Ceres olisi vielä hieman geologisesti aktiivinen.
Tutkimus

1800-luvulla Cereksestä ei tiedetty vielä juuri muuta kuin sen kiertorata, ja se ettei kappaleen koko ole kovin suuri. Tarkka koko ei kuitenkaan ollut tuolloin vielä tiedossa, ja eri tähtitieteilijät esittivät hyvin erilaisia arvioita sen koosta. Syy koon arvioinnin hankaluuteen oli se, etteivät tuon ajan parhaatkaan kaukoputket pystyneet näyttämään Cerestä muuna kuin pelkkänä valopisteenä. Brittiläinen tähtitieteilijä William Herschel arvioi Cereksen läpimitan olevan vain 259 km, mikä on selvästi pienempi kuin todellinen arvo. Saksalainen tähtitieteilijä Johann Hieronymus Schröter puolestaan arvioi Cereksen läpimitaksi jopa 2 613 km. Tämä arvio oli kuitenkin huomattavasti todellista suurempi.
1800-luvun alkupuolella arveltiin (muun muassa Schröter), että Cereksellä olisi tiheä kaasukehä. Nykyisin tiedetään ettei sillä kuitenkaan sellaista ole. 1890-luvulla E. E. Barnard selvitti, että Ceres, eikä suinkaan Pallas tai Vesta, on suurin asteroidi. Barnard selvitti myös neljän ensinnä löydetyn asteroidin albedojen olevan erilaiset. Cereksen läpimitta selvisi melko tarkasti vasta sen tehdessä tähdenpeiton 13. marraskuuta 1984. Tällöin sen keskimääräiseksi läpimitaksi saatiin 932,6 ± 5,2 km. Cerestä tarkasteltiin Hubble-avaruusteleskoopilla vuosina 2003–2004. Lisäksi vuoden 2014 alun havainnot Herschel-avaruusteleskoopilla osoittivat Cereksessä olevan vesihöyryä, mikä viittasi että kääpiöplaneetalla olisi jäinen pinta ja mahdollisesti ohut kaasukehä.
Tutkimus > Dawn-luotain

NASA:n -luotaimen 4. helmikuuta 2015 145000 kilometrin etäisyydeltä ottamista Ceres kuvista koottu animaatio.
Ceres NASA:n -luotaimen kuvamaana 13600 kilometrin etäisyydeltä toukokuussa 2015
Vuoden 2014 loppupuolelle mennessä Cerestä ei ollut vielä tutkittu luotaimilla, vaikka se olikin ensimmäinen löydetty asteroidivyöhykkeen kappale. NASA laukaisi Dawn-luotaimen tutkimaan Cerestä ja Vestaa syyskuussa 2007. Luotain tutki Vestaa ennen Cerestä vuosina 2011−2012. Luotain otti Cereksestä kuvia navigointitarkoituksessa lähestyessään sitä. Tammikuun 25 päivänä Dawn:in kuvien tarkkuus ylitti Hubblen tarkimpien kuvien tarkkuuden 30 prosentilla. On myös suunnitteilla, että luotaimen keräämien tietojen pohjalta Ceresin pinnalle lähetettäisiin laskeutuja. Dawn saavutti Ceresin kiertoradan 6. maaliskuuta 2015 klo 4.39 PST, eli 14.39 Suomen aikaa, kääpiöplaneetan painovoima alkoi vetämään luotainta puoleensa noin 61 000 kilometrin etäisyydeltä. Klo 5.36 PST, eli 15.36 Suomen aikaa, luotaimelta saapui tieto NASAn Jet Propulsion Laboratoryyn, että luotain on kunnossa, ja mittalaitteisto on saavuttanut kiertoradan suunnitellusti. Dawnista tuli Cerestä kiertävälle radalle asetuttuaan ensimmäinen kääpiöplaneettaa kiertoradalta tutkinut luotain.
Dawn-luotaimen ottamissa lähikuvissa kuvissa Ceres on täynnä kraattereita. Erään kraatterin keskustan lähellä näkyy outoja kirkkaita täpliä.
Niiden on ajateltu olevan jäätä, suolaa tai muuta ainetta.. Kun Cereksen pinta on hyvin tumma, nämä 40% albedon omaavat täplät erottuvat selvästi. Ne saattavat olla Cereksen sisuksista purkautunutta
ainetta, jossa on magnesiumsulfaattia ja kidevettä.
Omituinen muodostuma on myös eräs kookas vuori, jonka korkeus on 5 km. lähde?
Tutkimus > Asuttaminen

Cerestä on useaan otteeseen ehdotettu potentiaaliseksi asutuskohteeksi tulevaisuudessa, pääasiassa siksi, että sen suuri pinta-ala olisi hyvä kohde asteroidien kaivamiselle. Myös sen strateginen sijainti on hyvä, ja se voisikin toimia veden, hapen ja polttoaineen lähteenä asteroidivyöhykkeen taakse matkaaville aluksille.
Ceresin asuttamisen on ehdotettu olevan seuraava kohde Kuun ja Marsin asuttamisen jälkeen. Lennot Kuusta Ceresiin kuluttaisivat vähemmän energiaa kuin lennot Maasta Kuuhun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cerekselle kokonaan omistettu sivusto (englanniksi)
Cereksen liikerata (Hubblen kuvista) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Cereksen löytäminen (englanniksi)
Milloin asteroideista tuli pikkuplaneettoja? (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Simulaatio Cereksen radasta (englanniksi)
Tietoa Cereksestä sekä Maan ja Cereksen vertailu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: - | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: 2 Pallas |
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut: Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat: Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet: Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Vasemmalta oikealle: Eris, Kharon, Ceres ja Maa.
Asteroidien kokovertailua, taustalla Maan Kuu. Ceres on ensimmäinen vasemmalta.
Ceres, Maan Kuu ja Maa samassa kokosuhteessa
Kaavakuva Ceresin arvellusta rakenteesta.
Ceresin (sininen) ja joidenkin planeettojen (valkoinen/harmaa) kiertoratoja.
Cereksen rata animoituna (sininen), planeettojen radat punaisella. Jupiterin rata on uloin.
Konseptikuva Dawnista
Hubble-teleskoopin vuoden 2004 Ceres-kuva.
Aleksandra Gripenberg

| Aleksandra Gripenberg |
| --- | --- |
 Aleksandra Gripenberg noin vuonna 1890
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.5.1909  
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1857 Kurkijoki
Kuollut: 24. joulukuuta 1913 (56 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Suomalainen puolue
Alexandra (Aleksandra) Gripenberg (30. elokuuta 1857 Kurkijoki – 24. joulukuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen naisasianainen, joka tunnettiin myös kirjailijana ja Suomalaisen puolueen poliitikkona. Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1889–1904 ja 1909–1913 toiminut Gripenberg kuului Suomen naisasialiikkeen edelläkävijöihin, mutta lukeutui siinä samoin kuin omassa puolueessaan vanhoilliseen siipeen. Hän oli yksi ensimmäisistä naiskansanedustajista vuosina 1907–1909. Gripenberg oli aktiivinen myös kansainvälisessä naisliikkeessä.
Elämä > Nuoruus ja kirjailijan uran alku

Alexandra Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun, ja hänen isänsä oli vuonna 1865 vapaaherraksi korotettu senaattori ja tunnettu maatalousmies Johan Ulrik Sebastian Gripenberg. Alexandran äiti Maria Lovisa o.s. Öhrnberg oli entinen Voipaalan kartanon piika, jonka kanssa hänen isänsä oli mennyt naimisiin jäätyään leskeksi ensimmäisestä avioliitostaan. Alexandra Gripenberg oli toiseksi nuorin isänsä kaikkiaan 17 lapsesta. Hänen sisaruksiaan olivat muun muassa kansanvalistaja Maria Furuhjelm, naisasiaa ajanut Elisabeth Stenius-Aarneenkallio sekä senaattorit Johannes Gripenberg ja Sebastian Gripenberg.
Gripenberg syntyi Tervun tilalla Kurkijoella Laatokan Karjalassa, mutta perhe muutti vuonna 1866 Kirkkonummen Majbyhyn. Isä kuoli jo kolme vuotta myöhemmin. Sisaruksistaan poiketen Gripenberg ei käynyt kouluja vaan sai pelkästään kotiopetusta kahdelta vanhemmalta siskoltaan. Gripenberg oppi nuorena englantia, mikä osoittautui myöhemmin hyödylliseksi taidoksi. Hän aloitti kirjoittamisen jo teini-iässä, ja saatuaan kannustusta Zachris Topeliukselta hän julkaisi ensimmäisen novellikokoelmansa Berättelser vuonna 1877 salanimellä Ringa. Seuraavana vuonna Gripenberg muutti perheensä mukana Lappeenrantaan. Äitinsä kuoltua hän asui 1880-luvun alussa parin vuoden ajan Topeliusten luona Sipoon Koivuniemessä ja toimi Zachris Topeliuksen yksityissihteerinä. Lisäksi hän asui jonkin aikaa siskonsa Elisabeth Steniuksen luona Kuopiossa, jossa tutustui fennomaanipiireihin.
Gripenberg muutti vuonna 1884 Helsinkiin, jossa hän osallistui samana vuonna Suomen Naisyhdistyksen perustavaan kokoukseen. Hän suunnitteli tässä vaiheessa uraa kaunokirjailijana ja julkaisi salanimellä Aarne teokset Strån (1884) ja I tätnande led (1886). Hän käytti samaa nimimerkkiä myöhemmin myös sanomalehtiin kirjoitellessaan. Gripenbergistä tuli suomalaisuusaatteen kannattaja, vaikka hän olikin itse ruotsinkielinen. Hän ei tosin uskonut kykenevänsä saavuttamaan suomenkielisenä kirjailijana samaa luontevuutta kuin omalla äidinkielellään. Gripenberg kannatti myös siveellisyys- ja raittiusaatetta, ja hänen ajatteluunsa vaikutti vahva uskonnollisuus. Hänen kaunokirjalliset teoksensa käsittelivät edellä mainittuja teemoja sekä naisasiaa topeliaanisessa hengessä.
Aatteellisista syistä Gripenberg alkoi myöhemmin kirjoittaa etunimensä suomenkielisemmässä muodossa Aleksandra.
Elämä > Naisasialiikkeen vaikuttajaksi

Gripenberg toimi vuosina 1885–1889 yhdessä Toini Topeliuksen kanssa lastenlehti Nya Trollsländanin sekä vuosina 1887–1888 lastenlehti Sirkan toimittajana. Vuonna 1887 hän matkusti Englantiin opiskellakseen kirjallisuutta. Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajan Elisabeth Löfgrenin toivomuksesta Gripenberg jatkoi kuitenkin jo seuraavana vuonna matkaansa Yhdysvaltoihin voidakseen osallistua Alli Tryggin kanssa Suomen edustajina Washingtonin kansainväliseen naiskongressiin. Kongressissa perustettiin Kansainvälinen naisliitto, International Council of Women (ICW). Gripenberg viipyi Yhdysvalloissa puolen vuoden ajan, ja sikäläiseen naisasialiikkeeseen sekä sen johtajiin tutustuminen sai hänet valitsemaan uuden elämänuran. Jo Englannissa hän oli tavannut Elizabeth Cady Stantonin, ja Washingtonissa hän tapasi muun muassa Susan B. Anthonyn, May Wright Sewallin ja Francis Willardin. Hän oli myöhemmin kirjeenvaihdossa monien uusien tuttavuuksiensa kanssa.
Tämän jälkeen Gripenberg luopui kaunokirjailijan urasta ja suuntasi aktiivisuutensa Suomen naisasialiikkeen rakentamiseen ja johtamiseen. Hän toimi Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1889–1904 ja 1909–1913 sekä sen julkaiseman Koti ja Yhteiskunta -lehden päätoimittajana vuosina 1889–1911. Hänen puheenjohtajakaudellaan järjestölle perustettiin paljon uusia paikallisosastoja ja julkaisutoiminta oli aktiivista. Arvokonservatiivisen ja suomalaiskansallisuutta ajaneen Gripenbergin linjauksiin sekä hänen itsevaltaiseen johtamistyyliinsä tyytymättömät jäsenet erosivat yhdistyksestä ja perustivat vuonna 1892 kilpailevan Naisasialiitto Unionin. Gripenberg oli myös Kansainvälisen naisliiton rahastonhoitaja vuosina 1893–1899 sekä kunniavarapuheenjohtaja vuodesta 1893. Hän organisoi liiton toiminnan levittämistä Itä- ja Etelä-Eurooppaan. Gripenberg osallistui useisiin kansainvälisiin naisliikkeen kongresseihin ja matkusteli paljon. Hänen on sanottu olleen vuosisadanvaihteen aikoihin ulkomailla tunnetuin suomalainen naisasianainen.
Vaikka Gripenberg luopuikin kaunokirjallisuuden kirjoittamisesta – eräitä näytelmiä lukuun ottamatta – hän kirjoitti useita matkakuvauksia Yhdysvalloista ja Britteinsaarilta, runsaasti naisasiaa käsitellyttä poliittista ja tietokirjallisuutta sekä elämäkertoja. Hänen pääteoksekseen on sanottu kolmiosaista tutkimusta ja selvitystä Euroopan ja Yhdysvaltain naisliikkeestä, joka ilmestyi vuosina 1893–1903 nimellä Reformarbetet till förbättrande af kvinnans ställning. Se julkaistiin suomeksi neliosaisena vuosina 1905–1909 nimellä Naisasian kehitys eri maissa. Tutkimusta tehdessään hän teki matkoja eri puolille Eurooppaa aina Turkkiin asti.
Elämä > Poliitikko

Vuodesta 1904 alkaen Gripenberg omistautui muutamaksi vuodeksi puoluepolitiikalle. Hän toimi vuosina 1905–1908 Suomalaisen puolueen puoluevaltuuskunnan jäsenenä ja vuosina 1906–1908 puolueen naisvaliokunnan puheenjohtajana. Vaikka Naisyhdistyksen tavoitteisiin kuuluikin naisten äänioikeuden saaminen Suomeen, Gripenberg piti 1900-luvun alussa naisten yleistä äänioikeutta ja varsinkin vaalioikeutta ennenaikaisena, sillä kansa ei ollut hänen mielestään vielä siihen valmis. Kun naisten yleinen äänioikeus kaikesta huolimatta pian toteutui, hän suostui velvollisuudentunnostaan vastahakoisesti puolueensa ehdokkaaksi vuoden 1907 ensimmäisiin eduskuntavaaleihin. Hän korosti, että eduskuntaan tarvittiin ensisijaisesti päteviä ja isänmaallisia edustajia; valituksi tulevien naisten lukumäärä ei ollut oleellinen. Gripenberg valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisen vaalipiirin suurimmalla henkilökohtaisella äänimäärällä. Hänestä tuli näin yksi ensimmäisen eduskunnan 19 naisesta. Suomalaisen puolueen listoilta valittiin myös viisi muuta naisedustajaa.
Eduskunnassa Gripenberg keskittyi puolueensa muiden naisedustajien tavoin ensisijaisesti naisten ja lasten aseman ja oikeuksien parantamiseen, siveellisyyskysymyksiin sekä kieltolain ajamiseen. Hän halusi saada myös kumottua aviomiesten edusmiehyyden suhteessa vaimoihinsa, mutta asiaa koskeva laki hyväksyttiin Suomessa vasta vuonna 1929. Gripenberg oli aktiivinen valiokuntatyössä, mutta melko hiljainen ja ujo täysistunnoissa. Kömpelöstä suomen kielen taidostaan huolimatta hän piti puheenvuoronsa eduskunnassa aina suomeksi. Eduskuntatyö muodostui Gripenbergille pettymykseksi, ja hän koki toimintakulttuurin epämieluisan patriarkaalisena. Ruotsinkieliseen yläluokkaan kuuluvana – ja suomenkieliseen rahvaaseen usein ennakkoluuloisesti suhtautuvana – hän oli hankalassa asemassa omassa puolueessaan ja monesti sosialistien pilkan kohteena. Oman puolueen miesedustajienkin kanssa oli välillä vaikeuksia tulla toimeen.
Varsinkin vasemmiston edustajien mielestä Gripenberg ei ymmärtänyt tasa-arvokysymykseen liittyneitä sosiaalisia näkökohtia eikä työläisnaisten ongelmia. Gripenberg tunsikin ilmeisesti suoranaista vastenmielisyyttä työläisnaisia kohtaan ja panetteli ulkomaanmatkoilla työläistaustaisia edustajatovereitaan, jotka olivat hänen mielestään sopimattomia tehtäviinsä. Hän kannatti naisten ja miesten tasa-arvoa kunkin säädyn sisällä, mutta ei yhteiskuntaluokkien tasa-arvoa.
Elämä > Viimeiset vuodet

Oltuaan kansanedustajana kaksi kautta Gripenberg ei terveyssyistä asettunut enää ehdolle kevään 1909 eduskuntavaaleista, mutta hän palasi vielä uralleen naisjärjestöissä. Suomen naisyhdistystä oli johtanut välillä Elin Sjöström. Vuonna 1911 Gripenberg oli mukana Suomen Naisten Kansallisliiton perustamisessa. Se toteutti hänen pitkäaikaisen unelmansa saada Suomelle oma virallinen edustus Kansainväliseen naisliittoon, mikä ei ICW:n sääntöjen vuoksi ollut aiemmin ollut mahdollista. Gripenberg toimi myös tämän järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana ja edusti virallisesti Suomea Kansainvälisen naisliiton Tukholman kokouksessa syksyllä 1911. 1900-luvun alussa osa naisasialiikkeestä piti arvokonservatiivista Gripenbergiä jo liian vanhoillisena, varsinkin moraalikysymyksissä. Hän vastusti tiukasti muun muassa ruotsalaisen Ellen Keyn ajatuksia.
Gripenberg pysyi koko ikänsä naimattomana eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli keuhkokuumeeseen jouluaattona 1913. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Haudalla paljastettiin marraskuussa 1914 muistomerkki, jossa on Emil Wikströmin veistämä muotokuvareliefi.
Muistaminen

Suomen kansalliskirjaston kokoelmiin kuuluu nykyään testamenttilahjoituksena saatu Aleksandra Gripenbergin kokoelma, joka sisältää lähinnä varhaista naisasiakirjallisuutta. Gripenbergin laaja kirjeenvaihtoarkisto on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran hallussa.
Naisjärjestöjen Keskusliitto (ent. Suomen Naisten Kansallisliitto) myöntää nykyisin Gripenbergin mukaan nimettyä Aleksandra-palkintoa tasa-arvotyössä ansioituneille henkilöille. Palkintoon kuuluu rintakoru ja tuhannen euron rahasumma.
Julkaisuja

Berättelser, 1878 (nimellä Ringa)
Strån, 1884 (nimellä Aarne)
I tätnande led, 1886 (nimellä Aarne)
Till Aavasaksa, 1886 (nimellä -io)
Från läktaren. Profiler från lantdagen 1885, 1887 (nimellä X.G.)
Kahdeksan tunnin kokemukset (novelli, nimellä Aarne)
Sokea (novelli, nimellä Aarne)
Ett halfår i Nya Verlden: strödda resebilder från Förenta Staterna, Helsingfors, Edlunds förlag 1889 Kirja verkossa (Runeberg.org) (suom. Uudesta maailmasta hajanaisia matkakuvia Ameriikasta, 1891, Suomennettu kirja verkossa)
Qvinnofrågan: I, 1890 (suom. Naiskysymyksessä: 1, 1890)
Orjien vapauttaminen Pohjois-Amerikassa, 1892
Reformarbetet till förbättrande af kvinnans ställning: 1–3, 1893–1898 (suom. Naisasian kehitys eri maissa:  1–4, 1905–1909)
Geografiska Bilder: XVIII: Det röda folket, 1894 (suom. Punainen kansa kertomuksi Intiaaneista nuorisolle ja kansalle, 1894)
Elizabeth Cady Stanton och kvinnosaksarbetet föredrag hållet i Stockholm, hotel Continentals sal, d. 30 maj 1896, 1896
Vän eller – fiende?, 1898
England I-II, ark 5–7, 1900
Hvarför böra vi bilda kvinnoföreningar?, 1901
Skottland, 1902 (suom. Skotlanti, 1902)
Irlanti, 1903
Fredrika Runeberg, 1904
Vaaliaikana: yksinäytöksinen ilveily, 1906
Kotiteollisuuskomitean mietintö, Liite 1: Gripenberg Aleksandra / Kotiteollisuus-oloja ulkomailla', 1907–1908
Slöjdkommitténs betänkande betänkande afgifvet af statens slöjdkommitté: Bilaga 1: Slöjdförhållanden i utlandet, 1908
Makars äganderättsliga förhållanden i olika länder kort öfversikt, 1909 (suom. Aviopuolisoiden omistus-oikeudesta eri maissa lyhyt katsaus, 1909)
Finsk Kvinnoförening 1884–1909, 1909
Legal Position of the Finnish Women, 1913
Kirjallisuutta

Tuulio, Tyyni: Aleksandra Gripenberg: Kirjailija, taistelija, ihminen. WSOY, Porvoo 1959.