stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NHL-kausi 1969–1970

Ray Lussierin ottama valokuva Bobby Orrin ilmalennosta, joka tapahtui vuoden 1970 Stanley Cup -mestaruuden ratkaisseen jatkoaikamaalin yhteydessä. Kuva on yksi jääkiekkohistorian tunnetuimmista.
NHL-kausi 1969–1970 oli National Hockey Leaguen historian 53. kausi. Sen aikana 12 NHL-joukkuetta pelasi kukin 76 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Boston Bruins, joka kukisti finaalisarjassa St. Louis Bluesin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Bruinsin historian neljäs Stanley Cup -mestaruus. Finaalisarjan ratkaisu tapahtui 10. toukokuuta 1970 pelatussa neljännessä ottelussa jatkoajan 40. sekunnilla, kun Bruinsin puolustaja Bobby Orr ohjasi hänelle maalin takaa syötetyn kiekon maaliin. Tässä yhteydessä koukatuksi joutunut Orr lensi samalla ilmassa kädet levällään, ja jäälle laskeutumisen jälkeen hänen joukkueensa muut jäsenet kasaantuivat hänen päälleen. Valokuvasta, jonka Boston Record Americanin kuvaaja Ray Lussier otti Orrin ilmalennosta, tuli jääkiekkohistorian tunnetuimpia.
Samalla kaudella Bobby Orr voitti runkosarjan pistepörssin. Hän teki pelaamissaan 76 ottelussa 120 tehopistettä, joista 33 oli maaleja ja 87 syöttöpisteitä. Näin Orrista tuli ensimmäinen NHL:n pistepörssin voittanut puolustaja. Art Ross Trophyn ohella hänelle myönnettiin Hart Memorial Trophy, Norris-palkinto sekä pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annettava Conn Smythe Trophy. Orr on jääkiekkohistorian ainoa pelaaja, joka on pystynyt voittamaan kaikki neljä edellä mainittua palkintoa samalla kaudella. Lisäksi Orr oli plus/miinus-tilaston ykkönen. Sports Illustrated -lehti valitsi hänet saavutustensa perusteella vuoden 1970 urheilijaksi.
Kaudella 1969–1970 Vezina Trophyn sai Chicago Black Hawksin maalilla torjunut Tony Esposito, jolle myönnettiin myös Calder Memorial Trophy. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, joka teki 14 ottelussa kaikkiaan 27 tehopistettä, joista 13 oli maaleja ja 14 syöttöpisteitä.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Itäinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Chicago Black Hawks | 76 | 45 | 22 | 9 | 99 | 250 | 170 |
| Boston Bruins | 76 | 40 | 17 | 19 | 99 | 277 | 216 |
| Detroit Red Wings | 76 | 40 | 21 | 15 | 95 | 246 | 199 |
| New York Rangers | 76 | 38 | 22 | 16 | 92 | 246 | 189 |
| Montreal Canadiens | 76 | 38 | 22 | 16 | 92 | 244 | 201 |
| Toronto Maple Leafs | 76 | 29 | 34 | 13 | 71 | 222 | 242 |
| Läntinen divisioona | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| St. Louis Blues | 76 | 37 | 27 | 12 | 86 | 224 | 179 |
| Pittsburgh Penguins | 76 | 26 | 38 | 12 | 64 | 182 | 238 |
| Minnesota North Stars | 76 | 19 | 35 | 22 | 60 | 224 | 257 |
| Oakland Seals | 76 | 22 | 40 | 14 | 58 | 169 | 243 |
| Philadelphia Flyers | 76 | 17 | 35 | 24 | 58 | 197 | 225 |
| Los Angeles Kings | 76 | 14 | 52 | 10 | 38 | 168 | 290 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bobby Orr | Boston Bruins | 76 | 33 | 87 | 120 | 125 |
| Phil Esposito | Boston Bruins | 76 | 43 | 56 | 99 | 50 |
| Stan Mikita | Chicago Black Hawks | 76 | 39 | 47 | 86 | 50 |
| Phil Goyette | St. Louis Blues | 72 | 29 | 49 | 78 | 16 |
| Walt Tkaczuk | New York Rangers | 76 | 27 | 50 | 77 | 38 |
| Jean Ratelle | New York Rangers | 75 | 32 | 42 | 74 | 28 |
| Red Berenson | St. Louis Blues | 67 | 33 | 39 | 72 | 38 |
| Jean-Paul Parisé | Minnesota North Stars | 74 | 24 | 48 | 72 | 72 |
| Gordie Howe | Detroit Red Wings | 76 | 31 | 40 | 71 | 58 |
| Frank Mahovlich | Detroit Red Wings | 74 | 38 | 32 | 70 | 59 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | 1 |  Chicago Black Hawks | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 3 |  Detroit Red Wings | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 3 |  Detroit Red Wings | 0 |   |   | 1 |  Chicago Black Hawks | 0 |   |  |  |  |  |
|  | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona |   |   | 1 |  Chicago Black Hawks | 0 |   |  |  |  |  |
|  | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona | Itäinen divisioona |   |   | 2 |  Boston Bruins | 4 |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Boston Bruins | 4 |   |   | 2 |  Boston Bruins | 4 |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Boston Bruins | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   | 4 |  New York Rangers | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | I2 |  Boston Bruins | 4 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   | L1 |  St. Louis Blues | 0 |
|   | 1 |  St. Louis Blues | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | 3 |  Minnesota North Stars | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  | 3 |  Minnesota North Stars | 2 |   |   | 1 |  St. Louis Blues | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona |   |   | 1 |  St. Louis Blues | 4 |   |  |  |  |  |
|  | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona | Läntinen divisioona |   |   | 2 |  Pittsburgh Penguins | 2 |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Pittsburgh Penguins | 4 |   |   | 2 |  Pittsburgh Penguins | 2 |   |  |  |  |  |
|  | 2 |  Pittsburgh Penguins | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 4 |  Oakland Seals | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Phil Esposito | Boston Bruins | 14 | 13 | 14 | 27 | 16 |
| Bobby Orr | Boston Bruins | 14 | 9 | 11 | 20 | 14 |
| John Bucyk | Boston Bruins | 14 | 11 | 8 | 19 | 2 |
| John McKenzie | Boston Bruins | 14 | 5 | 12 | 17 | 35 |
| Fred Stanfield | Boston Bruins | 14 | 4 | 12 | 16 | 6 |
| Ab McDonald | St. Louis Blues | 16 | 5 | 10 | 15 | 13 |
| Phil Goyette | St. Louis Blues | 16 | 3 | 11 | 14 | 6 |
| Larry Keenan | St. Louis Blues | 16 | 7 | 6 | 13 | 0 |
| Frank St. Marseille | St. Louis Blues | 15 | 6 | 7 | 13 | 4 |
| Ken Hodge | Boston Bruins | 14 | 3 | 10 | 13 | 7 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
Prince of Wales Trophy:: Chicago Black Hawks 
Clarence S. Campbell Bowl:: St. Louis Blues 
Art Ross Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
Bill Masterton Memorial Trophy:: Pit Martin, Chicago Black Hawks 
Calder Memorial Trophy:: Tony Esposito, Chicago Black Hawks 
Conn Smythe Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
Hart Memorial Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
James Norris Memorial Trophy:: Bobby Orr, Boston Bruins 
Lady Byng Memorial Trophy:: Phil Goyette, St. Louis Blues 
Vezina Trophy:: Tony Esposito, Chicago Black Hawks 
Lester Patrick Trophy:: James C. V. Hendy, Edward W. Shore
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Tony Esposito, Chicago Black Hawks | maalivahti | Ed Giacomin, New York Rangers |
| Bobby Orr, Boston Bruins | puolustaja | Carl Brewer, Detroit Red Wings |
| Brad Park, New York Rangers | puolustaja | Jacques Laperrière, Montreal Canadiens |
| Phil Esposito, Boston Bruins | keskushyökkääjä | Stan Mikita, Chicago Black Hawks |
| Bobby Hull, Chicago Black Hawks | vasen laitahyökkääjä | Frank Mahovlich, Detroit Red Wings |
| Gordie Howe, Detroit Red Wings | oikea laitahyökkääjä | John McKenzie, Boston Bruins |
Nikolai I:n patsas

Nikolai I:n patsas.
Nikolai I:n patsas (ven. Па́мятник Никола́ю I, Pamjatnik Nikolaju pervomu) on Venäjän keisarin Nikolai I:n muistomerkki Pietarissa Venäjällä. Vuonna 1859 paljastettu patsas sijaitsee Iisakinaukiolla Iisakinkirkon ja Marian palatsin välissä.
Muistomerkin suunnittelu alkoi vuonna 1856 arkkitehti Auguste de Montferrandin piirustusten mukaisesti. Sen mallin laati Roman Zalemann. Kuusi metriä korkean ratsastajapatsaan suunnitteli ja valoi pronssista kuvanveistäjä Pjotr Klodt. Patsaan ja sen graniitista, porfyyrista ja marmorista pystytetyn jalustan yhteinen korkeus on 16,3 metriä.
Jalustan kohokuvat kuvaavat Nikolai I:n hallituskauden tapahtumia: dekabristikapinan kukistamista vuonna 1825, Heinätorin koleramellakoiden rauhoittamista vuonna 1831, Venäjän lakikokoelman laatineen Mihail Speranskin palkitsemista vuonna 1833 ja Verebjen rautatiesillan tarkastusta Pietarin ja Moskovan välisen radan avajaisissa vuonna 1851. Patsasta reunustavat veistokset symboloivat oikeudenmukaisuutta, uskoa, viisautta ja voimaa. Niille on annettu keisarin puolison ja tyttärien piirteet.
Neuvostoaikaisen tulkinnan mukaan ”muistomerkin prameus korostaa santarmin maineen saavuttaneen tsaarin kylmäkiskoista ylimielisyyttä, sotilaallista kireyttä ja teatraalisuutta. Jalustaa koristavat kohokuvat kertovat tsaarin kunniattoman hallituskauden tapahtumista. Neljä vertauskuvallista veistosta herättivät jo aikalaisissakin pelkkää ivaa”. Patsaan taiteelliset arvot kuitenkin estivät sen hävittämisen. Ratsastajapatsaan erikoisuutena on että se seisoo vain kahdella tukijalalla.
Leningradin piirityksen aikana muistomerkki oli suojattu hiekkasäkein täytetyllä kotelolla. Se restauroitiin perusteellisesti vuosina 1987–1988. Alkuperäisen kaltainen aitaus pystytettiin uudelleen vuosina 1991–1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai I:n patsas Wikimedia Commonsissa
Nikolai I:n patsas Venäjän kulttuuriperintökohteet -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Omoottiset kielet

Omoottiset kielet muodostavat afroaasialaisiin kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kieliä puhutaan Koillis-Afrikassa. Suurin osa näiden kielten puhujista asuu Lounais-Etiopiassa. Omoottisille kielille on ominaista runsas agglutinatiivisuus.
M. Lionel Bender on luokitellut omoottiset kielet kahteen pääryhmään, pohjois- ja eteläomoottisiin kieliin, joilla on lukuisia alaryhmiä:
Pohjoisomoottiset kielet
Dizoid
Dizi  [mdx]
Nayi  [noz]
Sheko  [she]
Gonga-Gimojan
Gimojan
Janjero
Yemsa  [jnj]
Ometo-Gimira
Chara (kieliryhmä)
Chara  [cra]
Gimira
Bench  [bcq]
Ometo
Keskiometo
Dorze  [doz]
Gamo-Gofa-Dawro  [gmo]
Melo  [mfx]
Oyda  [oyd]
Wolaitta  [wal]
Itäometo
Kachama-Ganjule  [kcx]
Koorete  [kqy]
Zayse-Zergulla  [zay]
Länsiometo
Basketo  [bst]
Male  [mdy]
Gonga
Keskigonga
Anfillo  [myo]
Pohjoisgonga
Boro  [bwo]
Etelägonga
Kaffa  [kbr]
Shekkacho  [moy]
Mao
Itämao
Bambassi  [myf]
Länsimao
Ganza  [gza]
Hozo  [hoz]
Seze  [sze]
Eteläomoottiset kielet
Aari [aiz]
Hamer-Banna [amf]
Dime [dim]
Karo [kxh]
Aiheesta muualla

Ethnologue (englanniksi)
Nikolai Ignatjev
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai Ignatjev Wikimedia Commonsissa
Ompelijatar (Työläisnainen)

| Ompelijatar (Työläisnainen) |
| --- | --- |

Nimi:  Ompelijatar (Työläisnainen)
Tekijä:  Helene Schjerfbeck
Valmistumisvuosi:  1905
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  95,5  cm
Leveys:  84,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Ompelijatar (Työläisnainen) on suomalaisen taiteilijan Helene Schjerfbeckin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1905. Kooltaan tämä työ on 95,5×84,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Ompelijatar (Työläisnainen) kuuluu Helene Schjerfbeckin modernistisiin Hyvinkäällä syntyneisiin maalauksiin. Tässä maalauksessa luiseva nuorehko naishahmo istuu kiikkutuolissa ajatuksiinsa vaipuneena. Ompelijaksi hänet tunnistaa kiikkutuolin jalassa roikkuvista saksista. Maalaus on tummasävyinen ja sitä on verrattu hiljaiselta tunnelmaltaan James McNeill Whistlerin ja Vilhelm Hammershoinin töihin. Schjerfbeckin naisesta Ompelijattaressa huokuu sisäinen kireys. Hän ikään kuin torjuu katsojan ja hänen asentonsa on varautunut, kun hän ankeahkon oloisesti hieman kumarassa istuu kädet ristissä tuolillaan. Hänen katseensa on suuntautunut alas.
Ompelijatar (Työläisnainen) kuuluu Schjerfbeckin ”mustiin maalauksiin”, jotka aloittivat hänen tuotannossaan uuden vaiheen. Nämä maalaukset ovat tyyliltään yhteneväisiä. Hän pelkistää niissä muotoa ja käyttää värejä harkitusti. Naiset ovat vaiti ja heitä ympäröivä sisätila on hiljainen, koko maalauksen tunne on rauhallinen. Hänen muita ”mustia maalauksiaan” ovat Kansakoulutyttö II ja Äiti. Viimeksi mainitussa hän kuvaa omaa äitiään Olga Schjerfbeckiä.
Mallina Schjerfbeckillä Ompelijattaressa oli Anna Lintumäki. Vuonna 1927 taidekauppias Gösta Stenman alkoi tilata uusversioita Schjerfbeckin varhaisteoksista. Ateneumin taidemuseolla on hallussaan näistä uustöistä Ompelijattaresta on myös puolivartalokuva vuodelta 1927.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria, kokoelmat: Ompelijatar (Työläisnainen) (1905) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisgalleria, kokoelmat: Ompelijatar, puolivartalokuva (Työläisnainen)(1927) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisgalleria, kokoelmat: Kansakoulutyttö II (1908) (Arkistoitu – Internet Archive)
Norman Fucking Rockwell

| Norman Fucking Rockwell! Lana Del Rey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. elokuuta 2019
 Tuottaja(t): Lana Del Rey, Jack Antonoff,  Rick Nowels, Andrew Watt, Happy Perez, Kieron Menzies, Dean Reid, Mighty Mike
 Kesto: 67.38
 Levy-yhtiö: Interscope, Polydor
Lana Del Reyn muut julkaisut
| Lust for Life 2017 | Norman Fucking Rockwell! 2019 | Chemtrails over the Country Club 2021 |
Singlet albumilta Norman Fucking Rockwell
 ”Mariners Apartment Complex” Julkaistu: 12. syyskuuta 2018  ”Venice Bitch” Julkaistu: 18. syyskuuta 2018  ”Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have It” Julkaistu: 9. tammikuuta 2019  ”Doin’ Time” Julkaistu: 17. toukokuuta 2019  ”The Greatest” Julkaistu: 13. syyskuuta 2019  ”Norman Fucking Rockwell” Julkaistu: 1. marraskuuta 2019
Norman Fucking Rockwell! on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 30. elokuuta 2019 Polydor ja Interscope -levy-yhtiöiden kautta.
Musiikkityyliltään levy on psykedeelistä rockia ja trip hopia desert rockin ja klassisen rockin vivahtein.
Singlet

Levyn ensimmäiset singlet ”Mariners Apartment Complex” ja ”Venice Bitch” julkaistiin syksyllä 2018 ja niitä seurasivat singlet ”Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have It”, ”Doin’ Time” sekä albumin nimikkosingle Norman Fucking Rockwell vuonna 2019.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Lana Del Rey ja Jack Antonoff, ellei toisin mainita.
Norman Fucking Rockwell – 4.08
Mariners Apartment Complex – 4.06
Venice Bitch – 9.38
Fuck It I Love You – 3.38
Doin’ Time – 3.17 (säv. & san. Bradley Nowell, Rick Rubin, Adam Horovitz, Adam Yauch, Marshall Goodman, Ira Gershwin, DuBose Heyward, Dorothy Heyward, George Gershwin)
Love Song – 3.49
Cinnamon Girl – 5.00
How to Disappear – 3.48
California – 5.05 (säv. & san. Del Rey, Zachary Dawes)
The Next Best American Record – 5.49 (säv. & san. Del Rey, Rick Nowels)
The Greatest – 5.00
Bartender – 4.23 (säv. & san. Del Rey, Nowels)
Happeness is a Butterfly – 4.32 (säv. & san. Del Rey, Antonoff, Nowels)
Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have it – 5.24
Luettelo halpalentoyhtiöistä

Luettelo halpalentoyhtiöistä.
Alankomaat

Transavia (1966-)
Australia

Virgin Blue (2000-)
Brasilia

Gol (2000-)
Egypti

Air Arabia Egypt
Air Cairo
Espanja

Vueling (2004-)
Etelä-Afrikka

FlySafair
kulula.com
Mango
Irlanti

Ryanair (1985-)
Iso-Britannia

BMIbaby (2002-)
EasyJet (1995-)
flybe (2002-2020)
Monarch Airlines (1967-2017)
Italia

Volare
Itävalta

Niki (2003-)
Kanada

WestJet (1996-)
Kenia

Jambojet
Fly540
Malesia

AirAsia (1993-)
Norja

Norwegian Air Shuttle (1993-)
Marokko

Air Arabia Maroc
Mosambik

Fastjet Mozambique
Portugali

Level (lentoyhtiö) (2017-)
Romania

Blue Air (2004-)
Saksa

Air Berlin (1978-)
dba (2003-)
Germanwings
TUIflyc
Eurowings
Turkki

Pegasus Airlines (2016-)
Onur Air (1992-)
Unkari

Wizz Air (2003-)
Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Flydubai (2008-)
Air Arabia (2003-)
Yhdysvallat

America West Airlines (1983-)
Frontier Airlines (1994-)
JetBlue Airways (2000-)
Southwest Airlines (1971-)
Nissilän harkkohytti

Nissilän harkkohytti sijaitsi Vieremällä Nissilän kylässä Rotimojärvestä laskevan Rotimojoen Myllykosken länsirannalla. Harkkohytti oli toiminnassa vuosina 1844–1876.
Harkkohytin perusti 1844 Salahmin ruukin omistanut raahelainen kauppaneuvos Zachris Franzén Salahmin ruukin apuhytiksi. Harkkohytti rakennettiin alun perin yksipiippuiseksi mutta jo vuonna 1860 se oli kaksipiippuinen. Harkkohytti käytti järvimalmia jota saatiin pääosin Rotimojärvestä, mutta myös Rahajärvestä ja Marttisenjärvestä. Valmistuneet rautaharkot kuljetettiin Salahmin ruukille jatkojalostettaviksi. Kun Salahmin ruukille valmistui masuuni vuonna 1875 Nissilän harkkohytti kävi tarpeettomaksi ja se purettiin 1876.
Harkkohytti sijaitsi kosken rannalla vielä vuonna 1980 olleen huonokuntoisen vesimyllyn yläpuolella. Kosken sivussa kulkeva kaksi metriä leveä oja on mahdollisesti jäänne harkkohytin voimakanavasta. Ruukinpadosta on jäljellä hirsirakenteita. Padon paikan alapuolella on noin 1,5 metriä korkea kumpu 7x7 metrin kokoisen ojamaisen uran rajaaman neliön sisällä. Harkkohytti on mahdollisesti sijainnut kummun kohdalla. Neliön länsipuolella on neljä metriä korkea kuonakasa ja ylempänä rinteessä on näkyvissä pienen asuinrakennuksen pohja.
Micky Moody

Bernie Marsden (vasemmalla) ja Micky Moody
Micky Moody (s. 30. elokuuta 1950 Middlesbrough) on englantilainen rock-kitaristi, joka on vaikuttanut muun muassa Whitesnake-yhtyeessä.
Diskografia > Tramline

1968 Somewhere Down The Line
1969 Moves of Vegetable Centuries
Diskografia > Juicy Lucy

1970 Lie Back and Enjoy It
1971 Get a Whiff a This
1972 Pieces
Diskografia > Snafu

1973 Snafu
1974 Situation Normal
1975 All Funked Up
Diskografia > The Moody Marsden Band

1992 Never Turn Our Back On The Blues
1994 live In Hell
1994 The Time Is Right For Live
1994 Real Faith
2000 The Night the Guitars Came to Play
Diskografia > Bob Young

1977 Young and Moody
1995 The Nearest Hits Album
2010 Back for the Last Time Again
Diskografia > David Coverdale

1977 White Snake
1978 Northwinds
2003 The Early Years
Diskografia > Whitesnake

1978 Snakebite
1978 Trouble
1978 Live At Hammersmith
1979 Lovehunter
1980 Ready an' Willing
1980 Live...In The Heart Of The City
1981 Come an' Get It
1982 Saints & Sinners
1984 Slide It In (UK version)
1994 Greatest Hits
2003 Best Of Whitesnake
2003 The Silver Anniversary Collection
2004 The Early Years
2008 30th Anniversary Collection
2011 Box Of Snakes
Diskografia > The Snakes, Company of Snakes & M3

1998 Once Bitten (Japan)
1998 Live in Europe
2001 Here They Go Again
2002 Burst The Bubble
2005 Classic Snake Live
2005 Rough An' Ready (live album, CD)
2007 Rough An' Ready (live album, DVD)
Diskografia > Soolotuotanto

2000 I Eat Them For Breakfast
2002 Smokestacks Broomdusters and Hoochie Coochie Men (Paul Williamsin kanssa)
2006 Don't Blame Me
2007 Acoustic Journeyman
2008 Live and Rocking! - Live at the Hell Blues Festival 2000 (Micky Moody & Friends)
2009 Electric Journeyman
Diskografia > Vierailijana

1969 You Can All Join In (VA)
1970 Zoot Money (Zoot Money)
1973 In Memory of Robert Johnson (Paul Williams)
1973 I Never Got (Tony Kelly)
1973 Manor Live (VA)
1973 Me and My Friend (Patrick Campbell Lyons)
1974 Funkist (Bobby Harrison)
1975 Squire (Alan Hull)
1975 Legend (Mickey Jupp)
1977 Graham Bonnet (Graham Bonnet)
1977 Fancy That (Joanna Carlin)
1977 City to City (Gerry Rafferty)
1979 Chappo (Roger Chapman)
1981 Line-Up (Graham Bonnet)
1982 Riff Burglars (Roger Chapman)
1982 Madness, Money & Music (Sheena Easton)
1986 In Quo Country (Bob Young)
1987 Islands (Mike Oldfield)
1987 Party Album (Gary Glitter)
1987 Reaching Out (Paul Millns)
1987 Indestructible (Mike D'Abo)
1987 No Angel (Sanne Salomonsen)
1988 New Day (Jane Harrison)
1989 Walking The Cat (Roger Chapman)
1990 Hybrid and Lowdown (Roger Chapman)
1991 Blue-Eyed Slide (Brian Knight)
1992 Parlour Games (John Spencer)
1992 Blues Brittania (VA)
1992 Waiting In The Wings (Chris Farlowe)
1992 Very Much Alive (Willy Finlayson and The Hurters)
1993 Midnight Postcards (Adam Faith)
1994 Tellin' Stories (Walter Trout)
1994 Line Up (Borderline)
1995 Together (Peter Smith)
1995 Green and Blues (Bernie Marsden)
1996 Kiss My Soul (Roger Chapman)
1996 Blue Thunder (Blue Thunder)
1998 Pinboard Wizards (Jackie Lynton)
2000 Here After (Jamie Marshall)
2000 Gimme All Your Topp (VA)
2000 Snakebites (VA)
2000 Glory Bound (Chris Farlowe)
2001 Another Hair Of the Dog (VA)
2001 Tam de ti ye... (Ani Lorak)
2002 Fairytale (Peer Gynt)
2002 Who's He Calling Me Him (Norman Beaker Band)
2003 Freak Out (Chris Catena)
2004 On The Wire (Smokie)
2005 Nah Aufnahme (Westernhagen)
2007 One More Time For Peace (Roger Chapman)
2007 Human Spirit (Gary Fletcher)
2008 Slap My Hand (Jimmy Copley)
2009 Live At Abbey Road (Endangered Species)
2010 Live In Kawasaki/Demons & Wizards in Kawasaki (Official Bootleg) (Uriah Heep)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Nissin Kogyo

Nissin Kogyo on vuonna 1953 perustettu japanilainen jarruosia valmistava yritys. Yrityksen asiakkaista ovat muun muassa Honda, Toyota, Suzuki, Yamaha, Fuji Heavy Industries, Kawasaki Heavy Industries ja Harley-Davidson.
Vuonna 2019 ilmoitettiin yhtiön sulautumisesta Hitachi Automotiveen.
Nipper

Valokuva alkuperäisestä maalauksesta.
Nipper (1884 Bristol – syyskuu 1895) oli koira, joka oli mallina Francis Barraudin maalauksessa His Master’s Voice (”Isäntänsä ääni”). Maalauksessa Nipper kuuntelee fonografia, joka luultavasti on diktafoni mallia ”Ediphone”, koska sillä pystyi äänittämään koiran isännän ääntä. Nipper oli sekarotuinen, osittain bullterrieri ja osittain kettuterrieri. Joidenkin lähteiden mukaan se oli kettuterrieri, rottaterrieri tai amerikanpitbullterrieri. Koira sai nimensä siitä, että sillä oli tapana purra vierailijoita jalkaan (to nip, ”puraista”).
Gramophone Company osti Barraudin työn vuonna 1899 ja siitä tuli myöhemmin eräs maailman tunnetuimmista logoista, jota käyttivät tai käyttävät muun muassa Victor Talking Machine Company, HMV:n tavaratalot ja levy-yhtiö sekä RCA Records.
Nipper haudattiin pieneen puistoon Kingston upon Thamesiin. Myöhemmin paikalle rakennettiin Lloyds TSB:n konttori. Konttorin seinässä on Nipperistä kertova messinkilaatta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nipper Wikimedia Commonsissa
OpenWengo

OpenWengo on avoimen lähdekoodin yhteisö, joka kehittää WengoPhone-pikaviestintäohjelmaa. Yhteisöön kuuluu wiki, sähköpostilista, IRC-kanava, virheidenilmoitusjärjestelmä ja muita toimintoja.
Melkein vieraissa

Melkein vieraissa on Elements Musicin julkaisema tribuuttialbumisarja. Sarjan ensimmäinen albumi oli Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille vuonna 2007. Albumisarjan toinen julkaisu, Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo julkaistiin 29. lokakuuta 2008.