stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon SM-sarjakausi 1956–1957
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 4.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Keijo Alen

| Keijo Alen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Keijo Alen
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1964 (ikä 60)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  197 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1981–1986 1987–1989 1990–1995 1996–1997:   Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö  Lahden NMKY  Kisanokia
Keijo Alen (s. 7. kesäkuuta 1964) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Lahden NMKY:n kasvatti, 197-senttinen Alen pelasi urallaan Lahden lisäksi Tampereen Pyrinnössä ja Kisanokiassa. Lahdessa Alen saavutti Suomen cupin voiton vuosina 1989 ja 1994. Kauden 1994–1995 päätteeksi hänet valittiin SM-sarjan kauden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.
Joulukuussa 1985 Alen teki Torpan Poikia vastaan miesten pääsarjan piste-ennätyksensä, 42 pistettä, joka on edelleen Pyrinnön suomalaispelaajien ennätys.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1957–1958

| Jääkiekon SM-sarja 1957–1958 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  29. joulukuuta
Sarja päättyi:  25. helmikuuta
Mestari:  Ilves
Toinen sija:  Tappara
Kolmas sija:  Tarmo
Pudonneet joukkueet:  Jymy-Kiekko ja Vesa
Pistepörssin voittaja:  Jorma Salmi, Ilves
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1956-1957 :  1958-1959 → 
Kaudella 1957-1958 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdessa viiden joukkueen lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Lohkojen viimeisiksi sijoittuneet putosivat suomensarjaan. Kausi aloitettiin aiemmin kuin koskaan aikaisemmin, sillä ensimmäiset ottelut pelattiin jo joulukuun puolella. Kärkinelikko oli sama kuin edellisellä kaudella, järjestys tosin vaihtui. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves, loppuottelussa se voitti toisen tamperelaisseuran Tapparan. Hämeenlinnan Tarmo sai pronssia.
Sarjataulukko > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ilves | 8 | 6 | 0 | 2 | 66 | 27 | +39 | 12 |
| Tarmo | 8 | 4 | 1 | 3 | 37 | 33 | +4 | 9 |
| KalPa | 8 | 4 | 1 | 3 | 36 | 42 | -6 | 9 |
| HJK | 8 | 4 | 0 | 4 | 39 | 31 | +8 | 8 |
| Vesa | 8 | 1 | 0 | 7 | 26 | 61 | -35 | 2 |
Sarjataulukko > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tappara | 8 | 6 | 1 | 1 | 59 | 22 | +37 | 13 |
| TPS | 8 | 6 | 0 | 2 | 33 | 19 | +14 | 12 |
| HPK | 8 | 3 | 2 | 3 | 41 | 46 | -5 | 8 |
| HIFK | 8 | 2 | 2 | 4 | 32 | 49 | -17 | 6 |
| Jymy-Kiekko | 8 | 2 | 1 | 5 | 26 | 45 | -19 | 5 |
Sarjasta putosivat Kokkolan Jymy-Kiekko ja Töölön Vesa. Tilalle nousivat Tampereen Kilpa-Veljet ja Rauman Lukko.
Pistepörssi

| Nimi | Ikä | O | M | S | P | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jorma Salmi | 24 | 11 | 16 | 12 | 28 | 0 |
| Teppo Rastio | 23 | 11 | 11 | 15 | 26 | 10 |
| Yrjö Hakala | 25 | 11 | 12 | 11 | 23 | 4 |
| Raimo Kilpiö | 21 | 11 | 14 | 7 | 21 | 6 |
| Kalevi Rassa | 21 | 11 | 11 | 9 | 20 | 2 |
| Unto Nevalainen | 22 | 8 | 15 | 4 | 19 | 0 |
| Ossi Hyppönen | 20 | 8 | 16 | 2 | 18 | 12 |
| Räshid Hakimsan | 23 | 11 | 14 | 3 | 17 | 0 |
| Jouni Seistamo | 18 | 11 | 14 | 2 | 16 | 0 |
| Pertti Nieminen | 21 | 8 | 12 | 4 | 16 | 10 |
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Pronssiottelut

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Tarmo | 3-3 | TPS |
| TPS | 1-4 | Tarmo |
Loppuottelut

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Ilves | 4-6 | Tappara |
| Tappara | 1-7 | Ilves |
| Ilves | 3-1 | Tappara |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Tampereen Ilves
2.: Tampereen Tappara
3.: Hämeenlinnan Tarmo
4.: Turun Palloseura
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 4.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Karigasniemen koulu

| Karigasniemen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Ylätenontie 330, 99950 Karigasniemi (Utsjoki)
Koordinaatit:  69.4236°N, 25.8239°E
Tyyppi:  kaksikielinen (suomi ja pohjoissaame) yhtenäiskoulu
Rehtori:  Pirjo Länsman-Kiimalainen
Luokat:  0–9
Oppilaita:  44 (2016, lisäksi esikoululaisia)
Karigasniemen koulu on Utsjoen Karigasniemen kirkonkylässä toimiva kaksikielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Koulussa on sekä suomenkielisiä että pohjoissaamenkielisiä koululuokkia. Luokka-asteilla 0–6 opetus tapahtuu pääsääntöisesti lapsen äidinkielellä.
Koulu on toiminut Karigasniemen kirkonkylän koulurakennuksessa, mutta sisäilmaongelmien vuoksi opetusta siirrettiin vuonna 2019 toisaalle väistötiloihin. Kunta päätti tammikuussa 2019 rakentaa koululle uudisrakennuksen, jonka rakentaminen alkaa vuonna 2020.
Yhteispohjoismainen kirjastoauto pysähtyy koululla.
Tilastokeskuksen mukaan koulua kävi vuonna 2016 yhteensä 44 peruskoululaista.
Karjalais-suomalainen laika

Karjalais-suomalainen laika
Karjalais-suomalainen laika määriteltiin aiemmin omaksi koirarodukseen, mutta vuonna 2006 se yhdistettiin suomenpystykorvan kanssa samaksi roduksi. Tämä laajensi suomenpystykorvarodun perimää ja mahdollisti arvokkaan geneettisen vaihtelun lisääntymisen. Suomenpystykorvan ulkomuoto ei kuitenkaan kärsi, sillä rodut muistuttivat ulkoisesti toisiaan. Erona pystykorvaan laikan säkäkorkeus oli tarkemmin määritelty, 43-45 cm, siinä missä suomalainen rotu saattaa olla useita senttimetrejä yli tai alle kyseisen mittahaarukan.
Karl Tõnisson

| Karl Tõnisson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1883 Põltsamaa, nyk. Viro
Kuollut: 1962 Rangoon, Myanmar
Karl Tõnisson tai Kārlis Tennisons (1873 – 1962) oli virolainen buddhalainen vaikuttaja. Tõnisson julkaisi useita kirjoja viroksi, venäjäksi ja latviaksi, minkä lisäksi hänen värikkäät elämänvaiheensa tekivät hänestä kiistellyn virolaisen kansanlegendan hahmon.
Elämäkerta

Tõnissonin elämän eri vaiheet sotketaan joskus varsin hataralle pohjalle perustuviin tarinoihin, joista on kuitenkin tullut yleisesti uskottuja varsinkin nykyisten buddhalaisuuden harrastajien keskuudessa Baltiassa. Esimerkiksi Tõnissonin syntymävuodeksi ilmoitetaan usein virheellisesti 1873. Tõnisson syntyi Põltsamaalla vuonna 1883 ja hän opiskeli filosofiaa Pietarin yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Tõnisson asui isänsä ystävän ja orientalistin E. E. Uhtomskin luona tavaten tämän luona käyneitä vieraita, joihin lukeutui muun muassa 13. dalai-laman Thubten Gyatson opettaja Agvan Dorzijev ja paroni Roman von Ungern-Sternberg. Vuonna 1893 Tõnisson matkusti Burjatiaan opiskelemaan buddhalaisuutta ja 1900-luvun alussa hän matkusteli eri puolilla Venäjää ja Aasiaa. Tõnisson kävi usein Erdene Zuun luostarissa ja Urgassa (nyk. Ulan Bator) Mongoliassa Jebtsundamba Khutuktun Bogd Khanin vieraana.
Tõnisson julkaisi ensimmäisen kirjansa venäjäksi Riiassa vuonna 1909 ja myöhemmin hän julkaisi buddhalaisia säkeitä käsittäneen kirjan Tartossa, jossa hän esitteli myös panmongolilaisuuden innoittaman ajatuksen panbaltialaisuudesta (Pan-Baltoonia). Pietarin buddhalainen temppeli rakennettiin vuosien 1909 ja 1915 välillä Kivinenän (Staraja Derevnja) kaupunginosaan Agvan Dorzijevilta, dalai-lamalta ja muilta tahoilta saatujen lahjoitusten avulla. Tšaari Nikolai II vahvisti temppelin henkilökunnan vuonna 1914, josta lähtien Tõnisson oli kirjoilla temppelin henkilökunnan jäsenenä. Temppeli päätyi hyökkäyksen kohteeksi Venäjän sisällissodan melskeiden aikana vuonna 1919 ja se menetti suuren osan temppelissä olleista reliikeistä. Vuonna 1920 Agvan Dorzijev teki Tõnissonista temppelin johtajan, mutta hän joutui pakenemaan kaupungista vuonna 1923 Dorzijevin kehotettua tätä  lähtemään bolševikkien uhan takia.
Viron lähetystö kieltäytyi antamasta Tõnissonille viisumia Viroon hänen temppelitoimintansa takia, jolloin Tõnisson kääntyi Latvian lähetystön puoleen. Latvia myönsi Tõnissonille kansalaisuuden ja hän otti latvialaisen nimen Kārlis Tennisons. Latvian kansalaisuuden avulla Tõnisson saapui Tarttoon, jossa hän julkaisi kirjoja ja järjesti buddhalaisia menoja. Vuonna 1924 hän perusti Latvian ensimmäisen buddhalaisen seurakunnan Riiassa. Seurakunta vuokrasi taloa, jota käytettiin temppelin tavoin ja jossa järjestettiin buddhalaisia menoja kerran viikossa. Buddhalaisen toimintansa ohella Tõnisson harrasti urheilua. Hän auttoi tekemään liikunnallista joogaa tunnetuksi ja vuonna 1926 hän tuli virolaisen urheiluseura Kalevin järjestämän maratonin kolmanneksi ajalla 3 tuntia ja 31 minuuttia. Tõnisson muutti Baltiasta vuonna 1930 yhdessä Friedrich V. Lustigin kanssa ja vuosina 1932–1949 hän asui Siamissa eli nykyisessä Thaimaassa. Vuonna 1949 hän muutti Rangooniin Burmaan eli nykyiseen Myanmariin, jossa hän kuoli vuonna 1962.
Merkitys ja teokset

Tõnisson julkaisi vuosien 1909 ja 1930 välillä vähintään 16 kirjaa, 13 niistä viroksi, kaksi venäjäksi ja yhden latviaksi. Kirjoista kahdeksan vironkielistä, yksi venäläinen ja latvialainen käsittelivät buddhalaisuutta. Vironkielisistä teoksista kuusi oli Tõnissonin alkuperäistuotantoa ja kaksi käännöksiä. Tõnissonin teoksia on kuvailtu kollaaseiksi, jotka käsittävät nimikkeeseensä joskus varsin löyhästi liittyviä eri osia, jotka on kirjoitettu eri aikoina. Buddhalaisuuden periaatteiden käsittelyn lisäksi Tõnisson tuo etenkin myöhemmissä teoksissaan esille kristinuskon kritiikkiään ja muita aiheita, kuten ajatuksensa "Pan-Baltoniasta" ja Baltian alueen muinaisuskojen yhtäläisyyksistä Intian Veda-kauden uskoihin. Tõnisson ei varsinaisesti liittänyt itseään mihinkään buddhalaisuuden useista eri koulukunnista.
Tõnissonin elämää voi kuvailla värikkääksi ja buddhalaisuudessa häntä saatettaisiin kutsua mahasiddhaksi. Buddhalainen toiminta Virossa päättyi Tõnissonin lähdettyä, mutta hänestä tuli osa virolaista kansanlegendaa. Neuvosto-Vironaikaiset kirjailijat ja orientalistit kuten Gennadi Gerodnik pyrkivät luomaan kuvan Tõnissonista virolaisten vihollisena ja imperialistien kätyrinä. Friedrich Lustig julkaisi puolestaan Tõnissonin elämäkerran The Mahatma of Baltic vuonna 1965.
Pietarin buddhalainen temppeli.
Kantokorpi

Kantokorpi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hanna Kantokorpi (s. 1963), taidemaalari ja kuvataideopettaja, Voitto Kantokorven tytär
Mervi Kantokorpi (1958–2023) kirjallisuuskriitikko
Otso Kantokorpi (1957–2018), toimittaja, taidekriitikko, kolumnisti, kuraattori ja tietokirjailija, Voitto Kantokorven poika
Voitto Kantokorpi (1935–2021), kuvanveistäjä ja taidemaalari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kanstantsin Siutsou

| Kanstantsin Siutsou |
| --- | --- |
 Kanstantsin Siutsou vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Pyöräilijä
Pituus:  183 cm
Paino:  68 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2001–2002 2003 2005 2006 2007 2008–2011 2012–2015 2016 2017–2018:  Itera Lokomotiv Fassa Bortolo Acqua & Sapone Barloworld Team HTC-High Road Team Sky Dimension Data Bahrain-Merida
Suurimmat voitot
 Alle 23-v. maantieajon maailmanmestaruus 2004 Georgian ympäriajo 2008 Italian ympäriajo, etappi  Maantieajon Valko-Venäjän-mestaruus 2006, 2016  Aika-ajon Valko-Venäjän-mestaruus 2011, 2013, 2014, 2016 
 Tiedot päivitetty: 11. tammikuuta 2024 
Kanstantsin Viktaravitš Siutsou (valkoven. Канстанцін Віктаравіч Сіўцоў, s. 9. elokuuta 1982 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2001. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä saavuttaen alle 23-vuotiaiden sarjassa EM-hopeaa pisteajossa Valenciassa 2003.
Siutsou voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden Veronassa 2004 runsaan minuutin erolla Thomas Dekkeriin. Vuoden 2009 Italian ympäriajossa hän voitti kahdeksannen osuuden 15 kilometrin sooloajon jälkeen.
Kansainvälinen pyöräilyliitto kertoi syyskuussa 2018 Siutsoun jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä kilpailun ulkopuolisessa testissä 31. heinäkuuta 2018. Hänet asetettiin syyskuulle 2022 kestävään kilpailukieltoon, ja hän lopetti ammattilaisuransa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanstantsin Siutsou Wikimedia Commonsissa
Kabulin kansainvälinen lentoasema

Kabulin kansainvälinen lentoasema (paštuksi د حامد کرزي نړيوال هوايي ډګر‎, dariksi میدان هوائی بین المللی حامدکرزی) (IATA: KBL, ICAO: OAKB) on 16 kilometrin päässä Kabulin kaupungin keskustasta sijaitseva kansainvälinen lentoasema, joka toimii muun muassa maan kansallisen lentoyhtiön, Ariana Afghan Airlinesin solmukohtana. Lentoasemalla on yksi 3 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä asfalttipäällysteinen kiitotie.
Lentoasema tunnettiin aikaisemmin nimillä Khwaja Rawašin kansainvälinen lentoasema ja Hamid Karzain kansainvälinen lentoasema. Nykyisen nimensä kenttä sai Talibanin otettua vallan Afganistanissa elokuussa 2021.
Historia

Kabulin lentoaseman rakennustyöt valmistuivat vuonna 1960. Rakennuttamisen rahoitti Neuvostoliitto. Neuvostoliiton hyökätessä Afganistaniin vuonna 1979 neuvostojoukot valtasivat lentokentän hieman ennen joukkojen rajanylitystä Afganistaniin.
Lentoaseman nykyinen uudempi terminaali rakennettiin vuosina 2005–2009 Japanin taloudellisella tuella. Asemaa oli vuonna 2012 tarkoitus laajentaa edelleen Japanin tuella.
Taliban valtasi Kabulin elokuussa 2021. Lentokenttä täyttyi kaupungista pakenevista. Yhdysvaltain joukot ottivat hallintaansa kaupungin lentoaseman, jolta eri maat järjestivät evakuointilentoja. Viimeiset yhdysvaltalaisjoukot lähtivät Afganistanista Kabulin lentoasemalta 31. elokuuta 2021. Talibanin taistelijat ottivat lentoaseman haltuunsa yhdysvaltalaisten lähdettyä.
Lentoyhtiöt ja kohteet > Kotimaan liikenne

Ariana Afghan Airlines - Herat, Kandahar, Mazar-i-Sharif
Kam Air - Mašhad, Mazar-i-Sharif, Tarin Kowt
Pamir Airways - Faizabad, Herat
Lentoyhtiöt ja kohteet > Kansainvälinen liikenne

Ariana Afghan Airlines - Ankara, Delhi, Dubai, Frankfurt, Istanbul (Atatürk), Jedda, Moskova (Šeremetjevo), Teheran (Imaami Khomeini), Ürümqi
Indian Airlines - Delhi
Kam Air - Almaty, Delhi, Dubai, Dušanbe, Islamabad, Mašhad, Peshawar, Ürümqi
Pakistan International Airlines - Islamabad, Peshawar
Pamir Airways - Delhi, Dubai
Safi Airways - Dubai, Doha (4. maaliskuuta alkaen) Frankfurt, Kuwait
Lentoyhtiöt ja kohteet > Rahtiliikenne

DHL International Aviation ME - Bahrain, Sialkot
Emirates SkyCargo - Dubai
Aiheesta muualla

Afganistanin siviili-ilmailujärjestön tietosivu lentoasemasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Afganistanin lentoasemat
| --- | --- |
Kansainväliset:   Herat  Kabul  Kandahar  Mazar-i-Sharif 
Suuret kotimaankentät:   Ghazni  Jalalabad  Qunduz 
Muut kotimaankentät:   Bamyan  Chaghcharan  Darwaz  Faizabad  Farah  Khost  Khwahan  Lashkar Gah  Maymana  Nili  Qal'eh-ye Naw  Razer  Sardeh Band  Sheberghan  Sheghnan  Taloqan  Tarin Kowt  Zaranj
Kansunkuusi

| Kansunkuusi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Alaheimo::  Piceoideae
Suku::  Kuuset Picea
Laji::  neoveitchii
Kaksiosainen nimi
 Picea neoveitchii  Mast. 
Katso myös
   Kansunkuusi Wikispeciesissä   Kansunkuusi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kansunkuusi (Picea neoveitchii) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, kuusien (Picea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kiinassa kasvava uhanalainen havupuulaji.
Kansunkuusi on korkeimmillaan noin 15 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka rinnankorkeusläpimitta voi olla suurimmillaan noin puoli metriä. Puun kaarna on harmahtavaa, joskin nuoret oksat ovat aluksi kellertäviä tai hieman ruskeita, mutta muuttuvat toisena kasvuvuotenaan harmaiksi tai kellanharmaiksi. Neulaset ovat kaarevia, teräväkärkisiä ja poikkileikkaukseltaan nelikulmaisia. Neulasten pituus on 1,5–2,5 cm ja halkaisija noin 2 mm. Neulasissa on jokaisella sivulla neljästä seitsemään ilmarakojuovaa. Kävyt ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat kypsyessään ruskeiksi, joskus harvoin kellanvihreiksi. Kävyt ovat lähes lieriömäisiä, 8–14 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 5–6,5 cm. Kansunkuusen pölytys tapahtuu toukokuussa ja siemenet kypsyvät syys–lokakuussa. Siemenet ovat 5–6 mm pitkiä sekä noin 3,5 mm leveitä ja niissä on noin 1 cm pitkä, muodoltaan vastapuikea lenninsiipi.
Kansunkuusta kasvaa siellä täällä vuorten rinteillä, jokilaaksoissa sekä kivikoissa 1300–2000 metriä merenpinnan yläpuolella. Kansunkuusta kasvaa Kiinassa Gansun, Henanin, Hubein, Shaanxin, Shanxin ja Sichuanin maakunnissa.
Kansunkuusesta saatavaa puutavaraa käytetään muun muassa rakentamiseen, huonekaluihin sekä selluteollisuudessa.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Picea neoveitchii (englanniksi)
Kalixlöjrom

"Kalixlöjrom"-mätiä.
Kalixlöjrom on Perämeren muikun eli maivan mätiä. Sitä pyydetään Perämeren pohjoisosasta Piitimen ja Haaparannan väliseltä Ruotsin merialueelta. Kalixlöjrom on Euroopan unionin nimisuojaama elintarvike.
Nykyään Kalixlöjrom on maailmanlaajuisesti tunnettu brändi, jonka kilohinta vaihtelee 100–400 euron välillä. Nimensä se on saanut Norrbottenissa sijaitsevasta Kalixista eli Kainuusta. Kalixlöjrom-nimitystä saa käyttää ainoastaan lisensoitujen pyytäjien mädistä. Maivan pyyntikausi Norrbottenissa alkaa syyskuun jälkipuoliskolla ja jatkuu lokakuun loppuun saakka.
Maivan elinympäristöstä johtuen sen mäti on kiinteämpää, väriltään punaisempaa ja maultaan miedompaa kuin muiden muikkujen mäti. Suomen merialueelta pyydetty maivan mäti ei ole yhtä arvokasta, johtuen muun muassa nimisuojan ja brändin puutteesta. Lisäksi Suomessa tuotetaan runsaasti sisävesien muikun mätiä, joka kilpailee Perämeren maivan kanssa.
Aiheesta muualla

Kalixlöjrom.com
Jääkiekon SM-sarjakausi 1955–1956

| Jääkiekon SM-sarja 1956 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  3. tammikuuta
Sarja päättyi:  23. helmikuuta
Mestari:  TPS
Toinen sija:  Tarmo
Kolmas sija:  Tappara
Pudonneet joukkueet:  HIFK ja KyPa
Pistepörssin voittaja:  Keijo Kuusela, Tarmo
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1954-1955 :  1956-1957 → 
Vuonna 1956 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdessa viiden joukkueen lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Lohkojen viimeisiksi sijoittuneet putosivat suomensarjaan. Mestaruuden voitti Turun Palloseura. Mestaruus oli turkulaisten ensimmäinen. Loppuottelussa TPS voitti Hämeenlinnan Tarmon. Pronssia sai Tappara Tampereelta, joka jatkoi TBK:n jääkiekkoperinteitä. Kausi oli seuran ensimmäinen Tappara-nimellä. Sarjasta putosivat Helsingin IFK ja Kymin Palloilijat Karhulasta.
Sarjataulukko > A-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TPS | 8 | 6 | 0 | 2 | 31 | 28 | +3 | 12 |
| Ilves | 8 | 4 | 0 | 4 | 26 | 22 | +4 | 8 |
| TK-V | 8 | 4 | 0 | 4 | 22 | 28 | -6 | 8 |
| HPK | 8 | 3 | 0 | 5 | 28 | 37 | -9 | 6 |
| HIFK | 8 | 3 | 0 | 5 | 34 | 26 | +8 | 6 |
Uusinta 4.sijasta
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| HPK | 7-4 | HIFK |
Sarjataulukko > B-lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tarmo | 8 | 7 | 0 | 1 | 37 | 23 | +14 | 14 |
| Tappara | 8 | 6 | 1 | 1 | 35 | 21 | +14 | 13 |
| Karhu-Kissat | 8 | 4 | 1 | 3 | 23 | 17 | +6 | 9 |
| Vesa | 8 | 1 | 0 | 7 | 15 | 32 | -17 | 2 |
| KyPa | 8 | 1 | 0 | 7 | 18 | 35 | -17 | 2 |
Uusinta 4.sijasta
| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Vesa | 3-2 | KyPa |
Sarjasta putosivat Helsingin IFK ja Kymin Palloilijat. Tilalle nousivat Helsingin Jalkapalloklubi ja Kokkolan Jymy-Kiekko.
Pistepörssi

| Nimi | Ikä | O | M | S | P | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keijo Kuusela | 34 | 10 | 10 | 10 | 20 | 4 |
| Matti Sundelin | 21 | 10 | 11 | 6 | 17 | 0 |
| Voitto Soini | 17 | 10 | 9 | 7 | 16 | 4 |
| Sakari Taipale | 22 | 10 | 9 | 7 | 16 | 4 |
| Esko Rekomaa | 23 | 8 | 10 | 5 | 15 | 0 |
| Matti Karumaa | 31 | 10 | 9 | 5 | 14 | 0 |
| Yrjö Hakala | 23 | 10 | 12 | 1 | 13 | 8 |
| Pertti Nieminen | 19 | 8 | 7 | 5 | 12 | 9 |
| Erkki Hytönen | 22 | 10 | 6 | 5 | 11 | 13 |
| Raimo Kilpiö | 19 | 10 | 7 | 3 | 10 | 2 |
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Pronssiottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Tappara | 5-2 | Ilves |
| Ilves | 2-2 | Tappara |
Loppuottelu

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| TPS | 7-2 | Tarmo |
| Tarmo | 3-9 | TPS |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Turun Palloseura
2.: Hämeenlinnan Tarmo
3.:  Tampereen Tappara 
4.: Tampereen Ilves
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 4.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |