stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ivan Neprjajev
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Moskova 2007 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
Neprjajev edusti Venäjää Torinon olympiakisoissa 2006. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007, joista molemmat turnaukset päättyivät pronssiin. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002 voittaen jälkimmäisestä turnauksesta maailmanmestaruuden. Vuoden 2001 turnauksessa Neprjajev oli tehoilla 1+5=6 Venäjän paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Stanislav Tšistovin ja Ilja Kovaltšukin kanssa.
Jalkapallo-Säätiö

| Jalkapallo-Säätiö sr |
| --- | --- |
Perustettu:  1975
Päämaja:  Bolt Arena Urheilukatu 5 00250 Helsinki
Puheenjohtaja:  Katri Mattsson
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
suomalainen jalkapalloa ja futsalia tukeva säätiöMalline:SHORTDESC: suomalainen jalkapalloa ja futsalia tukeva säätiö
Jalkapallo-Säätiö (joskus myös Jalkapallosäätiö) on vuonna 1975 perustettu suomalainen säätiö, jonka tarkoituksena on edistää ja kehittää jalkapalloilua Suomessa. Säätiö tukee Suomen Palloliiton toimintaa sekä muita jalkapalloa ja futsalia edistäviä hankkeita, kuten vähävaraisten lasten ja nuorten jalkapallotoiminnan edistämistä.
Säätiön puheenjohtajana toimii Katri Mattsson.
Historia

Marraskuussa 1975 Suomen Palloliiton liittohallitus päätti perustaa Jalkapallo-Säätiön. Säätiön peruspääomaksi asetettiin 70 000 markkaa. Säätiön ensimmäinen asiamies oli eversti Erkki Poroila ja hallituksen jäseniksi valittiin mm. vuorineuvos Osmo P. Karttunen, kansanedustajat Antti Pohjonen ja Mauri Miettinen sekä virkamies Jouko Loikkanen.
Jalkapallo-Säätiön varallisuus perustuu valtioneuvoston sekä Suomen Valtakunnan Urheiluliiton, Työväen Urheiluliiton ja Palloliiton väliseen sopimukseen, jolla järjestöt luovuttivat omistamansa Veikkauksen osakkeet (kukin 130 kpl) valtion omistukseen. Valtio maksoi sopimuksen mukaisesti 110 000 markkaa osaketta kohden. Kauppahinta suoritettiin myyjille vuosina 1975-80. Palloliiton osuudeksi kauppahinnasta tuli nykyrahaksi muutettuna noin 2,41 miljoonaa euroa.
Vuosina 1977-1978 Jalkapallo-Säätiö rakennutti Helsingin Pohjois-Haagaan Kuparitielle ns. "Pallotalon", jossa oli toimisto- ja liiketiloja. Talo vuokrattiin valmistumisensa jälkeen Keskus-Sato Oy:lle (nyk. Sato). Säätiö myi talon 1980-luvun lopussa noin 36 miljoonalla markalla eli noin kuudella miljoonalla eurolla.
2000-luvun vaihteessa Jalkapallo-Säätiö myi omistamiaan asunto-osakkeita ja osakkeita ja investoi Töölön jalkapallostadioniin sekä Eerikkilän urheiluopiston jalkapallohalliin. Palloliiton keskustoimisto Töölön jalkapallostadionilla (nyk. Bolt Arena) on vuokralaisena säätiön omistamissa toimistotiloissa.
Tänä päivänä säätiön varallisuus on arvoltaan noin 5,1 miljoonaa euroa. Hieman yli puolet siitä, noin 2,8 miljoonaa euroa, koostuu kiinteistöomaisuudesta eli toimistotiloista ja aitiosta Töölön jalkapallostadionilla, aitiosta Kupittaan jalkapallostadionilla sekä vuokrakäytössä olevasta helsinkiläisestä asuinhuoneistosta. Varallisuudesta noin 2,2 miljoonaa euroa taas koostuu rahastosijoituksista.
Pertti Alaja -rahasto

Vuonna 2017 Jalkapallo-Säätiön yhteyteen perustettiin Palloliiton edesmenneen puheenjohtajan Pertti Alajan toiveesta tämän mukaan nimetty Pertti Alaja -rahasto. Rahaston tehtävänä on tukea vähävaraisten ja syrjäytymisuhan alla olevien lasten ja nuorten jalkapallo- ja futsaltoimintaa. Pertti Alaja -rahasto tukee sekä erilaisia jalkapalloseurojen tukirahastoja että suoraan yksityishenkilöiden hakemia avustuksia.
Peruspääomansa lisäksi rahaston toimintaa rahoitetaan lahjoituksista saaduin rahoin. Vuonna 2021 Pertti Alaja -rahasto jakoi 108 500 euron edestä avustuksia. Vuonna 2022 rahasto jakoi 120 000 euron edestä avustuksia.
Jalkapallo-Säätiön rakennuttama "Pallotalo" Helsingin Pohjois-Haagassa.
Jacobsenin oireyhtymä

Jacobsenin oireyhtymästä kärsivä 17-vuotias tyttö
Jacobsenin oireyhtymä on tila, jossa kromosomin 11 pitkän haaran loppupäässä esiintyy perimäaineksen deleetiota. Oireyhtymä aiheuttaa kasvun hidastuneisuutta jo sikiöaikana, kehitysvammaisuutta ja psykomotoristen kykyjen heikkoutta. Kasvoissa ja päässä tavataan erilaisia epämuodostumia. Oireiston yhteydessä on kuvattu sydänvikaisuutta ja kuulovammaisuutta.
Jacobsenin oireyhtymän esiintymistiheydeksi on määritelty noin 1/100 000, ja sairastuneista naispuolisia on havaittu olevan 75 %. Oireyhtymään liittyy 25 %:n kuolleisuus kahden ensimmäisen elinvuoden aikana.
Oireyhtymä on nimetty tanskalaisen lääkärin Petra Jacobsenin mukaan.
Ifrit

Ifrit nimeltä Arghan Div tuo haarniskan Hamzalle.
Ifrit tai efreeti (arab. عفريت‎, ʻIfrīt; monikkomuoto arab. ‏‎, ‏عفاريتʿAfārīt, johdos sanasta arab. ‏عفر‎‎, ʿafar, pöly; myös afreet, afrit, afrite; arabian kielessä miespuolinen hahmo on ʿifrīt ja naispuolinen ʿifrītah) on arabikulttuurissa ja islamissa esiintyvä henkiolento.
Ifritit voidaan ryhmitellä helvettiin liittyväksi jinnien (enkeleitä ja paholaisia alemmat henkiolennot) luokaksi sillä erotuksella, että ifritit ovat tulen ja jinnit ilman olentoja. Jinnien tavoin ifrititkin voivat olla joko hyviä tai pahoja tai uskossa tai epäuskossa, mutta yleensä ifritejä pidetään pahantahtoisina olentoina.
Ifrit on valtava, siivekäs, maan alla asuva savuolento, joka tunnetaan vahvuudestaan ja oveluudestaan. Se voi edustaa mies- (ifrit) tai naissukupuolta (ifrīta). Yleensä ifritin puoliso on toinen ifrit, mutta ne voivat mennä naimisiin ihmisten kanssa.  Tavanomaiset aseet eivät tehoa ifritiin.
Ifrit Koraanissa ja haditheissa

Sana ifrit esiintyy Koraanissa kerran (27:39). Kohta voidaan lukea "Ifrit jinnien joukosta", kuten italialaisessa käännöksessä, mutta usein se käännetään "roteva jinni", kuten tekee Pickthall tai jätetään kokonaan kääntämättä, kuten Hämeen-Anttila.
Hadith -kokoelmassa Mishkat al-Masabih on hadith, jonka mukaan Profeetta sanoi Abu Hurairalle: "Muuan Ifrit jinnien joukosta pakeni eilen häiritsemään rukoustani, mutta Jumala antoi minulle vallan sen yli, joten tartuin siihen ja aioin sitoa sen kiinni yhteen moskeijan pilareista, jotta muutkin näkisivät sen. Sitten muistin veljeni Salomon rukouksen "anna minulle valtakunta, joka ei joudu kenellekään kelvottomalle perinnöksi" (38:35) ja niin päästin sen irti."  Mishkat al-Masabih on hadith -kokoelma, jonka kokosi imaami  Khatib at-Tabrizi.
Jacques de Prunelé

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten ratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | Pituushyppy |  |
Louis Fernand Jacques de Prunelé (21. kesäkuuta 1876 – 21. lokakuuta 1957) oli ranskalainen esteratsastaja ja olympiamitalisti. Hän voitti Pariisin olympialaisissa 1900 pituushypystä pronssia Tolla-hevosensa kanssa tuloksellaan 530 cm.
Jacobine Veenhoven

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jacobine Veenhoven vuonna 2012. |  Jacobine Veenhoven vuonna 2012. |  Jacobine Veenhoven vuonna 2012. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Poznań 2009 | kahdeksikko |  |
Jacobine Veenhoven (s. 30. tammikuuta 1984) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Lontoossa 2012. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti samassa luokassa pronssia Poznańissa 2009.
Jacques de Savoie-Nemours

Jacques de Savoie-Nemours
Jacques de Savoie-Nemours (12. lokakuuta, 1531 – 15. kesäkuuta, 1585) oli Nemoursin herttua 1533-1585.
Jacques de Savoie-Nemours kunnostautui Lensin ja Metzin piirityksissä 1552-53, Rentyn taistelussa 1554 ja Piemonten sotaretkellä 1555.
Hän oli Guisen herttuasuvun kannattaja ja joutui pakenemaan Savoijiin häntä vastaan suunnatun juonen vuoksi. Palattuaan hän taisteli hugenotteja vastaan menestyksellä. Vuonna 1567 hän sai hovin palaamaan Meauxista Pariisiin. Hän osallistui Saint Denisin taisteluun, protestoi Longjumeaun rauhaa vastaan ja torjui Zweibrückenin kreivin Wolfgangin hyökkäyksen. Viimeiset vuotensa hän omisti taiteelle sekä kirjeiden kirjoittamiselle ja kuoli Annecyssa 1585.
Nemoursin herttuaksi häntä seurasi hänen poikansa Charles-Emmanuel de Savoie-Nemours.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Jalkaväkirykmentti 7

Jalkaväkirykmentti 7 tarkoittaa seuraavia asioita:
Jalkaväkirykmentti 7 talvisodassa (JR 17/7) Rykmentin alkuperäinen nimi oli Jalkaväkirykmentti 17 ja se nimettiin uudelleen 1. tammikuuta 1940 Jalkaväkirykmentti 7:ksi
Jalkaväkirykmentti 7 jatkosodassa 1941 - 1944.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jalkaväkirykmentti 7”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jacobs

Jacobs on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adolph Jacobs (s. 1939), yhdysvaltalainen kitaristi
Aletta Jacobs (1854–1929), alankomaalainen lääkäri ja naisasianainen
Ariël Jacobs (s. 1953), belgialainen jalkapalloilija ja valmentaja
Brandon Jacobs (s. 1982), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Chosen Jacobs (s. 2001), yhdysvaltalainen näyttelijä
Cornelia Jacobs (oik. Anna Cornelia Samuelsson, s. 1992), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä
Danny Jacobs (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
David Jacobs (1888–1976), brittiläinen pika- ja viestijuoksija ja olympiavoittaja
David Jacobs (1926–2013), brittiläinen radio-DJ ja televisionäyttelijä
David Jacobs (s. 1939), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja
Edgar Pierre Jacobs (1904–1987), belgialainen sarjakuvantekijä
Gillian Jacobs (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
Glen Jacobs, Kane (s. 1967), yhdysvaltalainen showpainija, näyttelijä ja poliitikko
Gregory E. Jacobs, Shock G (1963–2021), yhdysvaltalainen rap-artisti
Harry Jacobs, yhdysvaltalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti
Helen Jacobs (1908–1997), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Howard Jacobs (s. 1955), brittiläissyntyinen Suomessa toimiva molekyylibiologian professori
Jane Jacobs (1916–2006), yhdysvaltalais-kanadalainen kirjailija, arkkitehtuurikriitikko ja kaupunkiteoreetikko
Jessie Jacobs (1990–2008), australialainen näyttelijä
Karl Jacobs (s. 1998), yhdysvaltalainen Twitch-striimaaja ja YouTube-videoiden tekijä
Marc Jacobs (s. 1963), yhdysvaltalainen muotisuunnittelija
Marcell Jacobs (s. 1994), yhdysvaltalais-italialainen pikajuoksija ja pituushyppääjä
Paul Jacobs (1930–1983), yhdysvaltalainen pianisti ja cembalisti
Ray Davon Jacobs, August 08 (1992–2023), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja
Regina Jacobs (s. 1963), yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija
Renae Jacobs (s. 1975), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
René Jacobs (s. 1946), belgialainen kontratenori ja orkesterinjohtaja
Robert Nelson Jacobs (s. 1954), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja
Sam Gallip Jacobs (s. 1938), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Wilfred Jacobs (1919–1995), Antiguan kenraalikuvernööri 1981–1983
Wilfried Jacobs, belgialainen balettitanssija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hän, joka suudella saa

| Hän, joka suudella saa> Kid Boots |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Tuttle
Käsikirjoittaja:  Luther Reed Tom Gibson Välitekstit: George Marion Jr.
Perustuu:  William Anthony McGuiren ja Otto Harbachin näytelmään
Tuottaja:  B.P. Schulberg
Kuvaaja:  Victor Milner
Tuotantosuunnittelija:  Victor Milner
Pääosat:  Eddie Cantor Clara Bow
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Famous Players-Lasky (Paramount Pictures)
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   4. lokakuuta 1926  5. maaliskuuta 1928
Kesto:  77 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hän, joka suudella saa (engl. Kid Boots) on Frank Tuttlen ohjaama ja B.P. Schulbergin tuottama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Eddie Cantor ja Clara Bow. Hän, joka suudella saa julkaistiin vuonna 1926. Elokuva on Cantorin elokuvadebyytti. Paramount Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Hän, joka suudella saa perustuu William Anthony McGuiren ja Otto Harbachin samannimiseen musikaaliin vuodelta 1923. Musikaalin pohjalta Luther Reed ja Tom Gibson laativat käsikirjoituksen. George Marion Jr. teki elokuvaan välitekstit. Alkuperäinen Broadway-musikaali avattiin Earl Carroll Theaterissa (myöhemmin siirrettiin Selwyn Theateriin) 31. joulukuuta vuonna 1923. Musikaalia esitettiin yhteensä 489 esitystä. Musikaalissa esiintynyt Cantor uusii roolinsa elokuvaversiossa.
Hän, joka suudella saa -elokuvan tuotanto alkoi 14. kesäkuuta 1926 ja päättyi 26. heinäkuuta 1926. Elokuva kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. lokakuuta 1926 ja Suomessa 5. maaliskuuta 1928. Yhdysvaltain kongressin kirjasto säilyttää elokuvan kopiota.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eddie Cantor  | … |  Samuel (Kid) Boots   |
|  Clara Bow  | … |  Clara McCoy   |
|  Billie Dove  | … |  Eleanore Belmore   |
|  Lawrence Gray  | … |  Tom Sterling   |
|  Natalie Kingston  | … |  Carmen Mendoza   |
|  Malcolm Waite  | … |  Big Boyle   |
|  William Worthington  | … |  Eleanorin isä   |
|  Harry von Meter  | … |  Eleanorin asianajaja   |
|  Fred Esmelton  | … |  Tomin asianajaja   |
Aiheesta muualla

Hän, joka suudella saa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hän, joka suudella saa Elonet.
Hän, joka suudella saa AllMoviessa. (englanniksi)
Hän, joka suudella saa SilentErassa (englanniksi)
Hähkäjärvi

| Hähkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Kärkölä
Koordinaatit:  60°51′45″N, 25°16′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.838.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,5 m  
Rantaviiva:  2,265 km  
Pinta-ala:  26,862 ha  
 fiHähkäjärvi 
Hähkäjärvi  on Päijät-Hämeessä Kärkölässä Kärkölän keskustaajaman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Kärkölän keskustaajaman kainalossa Santamäen harjun pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja rannat ovat soistunutta tai kuivaa metsämaata. Järven etelärannoille on rakennettu asuinkiinteistöjä ja pohjoisrannan läheisyyteen asuinalue. Järven länsipuolella sijaitsee Koskisen tehtaat, joiden käyttöön on rakennettu järven rantaan viisi vesiallasta. Rantaa käytetään myös varastoalueena. Taajama-alue sulkee järven sisäänsä muualla paitsi eteläisen harjun suunnalla. Riihimäki-Lahti-rata ohittaa järven pohjoispuolelta, missä sijaitsee myös ratapiha.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Valkojan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,5 metriä mpy ja siihen laskee vain yksi oja. Järven laskuoja lähtee itärannasta ja kulkee taajama-alueella yhtyen lopulta Pyhäjokeen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Hähkjärvi”. Luoteisrannassa sijaitsi torppa ja itärannalla kaksi taloa.
Vuoden 1964 peruskartassa järven länsipuolella kulki vielä harjujakson harjanne. Tehdasalue sijaitsi sen koillispuolella. Ranta oli tuolloin suota ja etelärannoilla viljeltiin vielä peltopalstoja. Taajama-alue alkoi levitä teiden järvenpuoleiselle alueelle. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa harjua oli tasoitettu laajentuneen tehtaan alta ja järveä piersi pistorata Santamäen hiekkakuopalle. Vuoden 1988 kartassa huomaa, kuinka maata on viety järveen kasvattamaan varastoaluetta.
Jean Assaad Haddad

Jean Assaad Haddad (arab. جان أسعد حداد‎, Jān ʾAsʿad Ḥaddād; 17. joulukuuta 1926 – 22. tammikuuta 2021) oli libanonilainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Tyrin arkkihiippakunnan johtoon 26. lokakuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos V Hakim, jota avustivat Grégoire Haddad ja Habib Bacha.
Haddad jäi eläkkeelle 20. kesäkuuta 2005.
Itsukushima-jinja

| Itsukushima-jinja> 厳島神社 |
| --- | --- |
 Itse pyhäkön muodostavat rakennukset on myös rakennettu veden päälle.
Perustiedot
Sijainti:   Japani
Rakennustyyppi:  Pyhäkkö
Uskonnollinen käyttö:  Šintolaisuus
Arkkitehtuuri
Valmistumisvuosi:  500-luku
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itsukushima-jinja (jap. 厳島神社) on šintolainen pyhäkkö Itsukushiman saarella Hatsukaichin kaupungissa Hiroshiman prefektuurissa Japanissa. Pyhäkkö on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Pyhäkön alkuperä on 500-luvulla, ja rakennus on ollut nykyisessä muodossaan vuodesta 1168, jolloin pyhäkön rakentamista rahoitti Taira no Kiyomori. Pyhäkön laiturityyppinen rakennustapa johtuu saaren aikoinaan pyhästä asemasta. Tavallisten ihmisten ei sallittu astua saarelle, jolle saavuttiin veneillä kelluvalta näyttävän toriin läpi. Pyhäkön vieressä on nō-lava.
Pyhäkön torii-portti on yksi Japanin suosituimmista turistinähtävyyksistä, ja näkymä portille saarelta Misen-vuoren juurelta on yksi ”Japanin kolmesta näkymästä” (muut ovat Amanohashidaten kannas ja Matsushiman lahti). Portti on ollut olemassa vuodesta 1168 lähtien, vaikka nykyinen portti onkin vasta vuodelta 1875. Kamferipuusta valmistettu 16 metriä korkea portti on rakennettu nelijalkaiseen (yotsu-ashi) tyyliin tekemään portista erityisen vakaa. Portti näyttää kelluvan vain nousuveden aikaan; kun vesi on alhaalla, porttia ympäröi muta ja sille voi kävellä saarelta. Vierailijat laittavat portin jalkojen halkeamiin kolikoita ja tekevät toivomuksia. Simpukoiden kerääminen portin ympäriltä on myös suosittua.
Pyhäkkö liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1996 kriteereillä (i), (ii), (iv) ja (vi). Luetteloon kuuluva alue on kooltaan 431 hehtaaria, ja sitä ympäröi 2 634 hehtaarin suoja-alue.
Galleria

Itsukushiman pyhäkön torii näyttää kelluvan vedessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itsukushiman pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Itävallan maahockeymaajoukkue

| Itävalta |
| --- | --- |
Liitto:  Itävallan maahockeyliitto
Maanosaliitto:  EHF
Olympialaiset
Esiintymiset:  3 (ensimmäiset 1928)
Paras sijoitus:  viides (1952)
EM-kilpailut
Esiintymiset:  5 (ensimmäiset 1970)
Paras sijoitus:  seitsemäs (2009 ja 2017)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Itävallan maahockeymaajoukkue edustaa Itävaltaa miesten maahockeyn maaotteluissa.
Itävallan miesjoukkue osallistui kesäolympialaisiin ensimmäisen kerran Amsterdamissa 1928. Yhteensä maajoukkue on kilpaillut olympiatasolla kolmesti parhaana sijoituksenaan Helsingin vuoden 1952 kisojen viides sija. Maailmanmestaruuskilpailuihin Itävalta ei ole osallistunut. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Itävalta on osallistunut viidesti sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi vuosina 2009 ja 2017.
Sisähockeyssä Itävalta on menestynyt hyvin: se on saavuttanut MM-kilpailuista kultaa vuonna 2018, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2011 sekä EM-kilpailuista kultaa vuosina 2010 ja 2018, hopeaa vuosina 2014, 2016 ja 2020 sekä pronssia vuosina 1988, 2008 ja 2012.
Sijoitukset

| --- | --- |
 Kesäolympialaiset 1928 – yhdeksäs  1948 – seitsemäs  1952 – viides :  EM-kilpailut 1970 – 11:s  1974 – 15:s  1983 – 11:s  2009 – seitsemäs  2017 – seitsemäs
Aiheesta muualla

Itävallan maajoukkue (Arkistoitu – Internet Archive) Itävallan hockeyliitto (saksaksi)
Ihana valo

| Ihana valo Samuli Edelmann |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  5.
Samuli Edelmannin muut julkaisut
| Yön valot 1992 | Ihana valo 1994 | Tuhat yötä 1995 |
Yön valot on Samuli Edelmannin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Se nousi Suomen virallisen listan viidennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 35 viikkoa. Albumi on myynyt platinalevyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

(Sinä olet) aurinko – 5.02 (säv. ja san. Kalle Chydenius, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Ihana ilta – 4.08 (säv. ja san. Arto Tamminen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Matkalla – 4.48 (säv. ja san. Kalle Chydenius, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Palava pää – 3.33 (säv. Arto Tamminen, san. J. Karjalainen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Kuutamolilja – 3.54 (säv. ja san. Arto Tamminen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Sinun kanssasi – 5.09 (säv. Leri Leskinen, san. Anne Koivunen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Uni – 4.06 (säv. ja san. Arto Tamminen, sov. Arto Tamminen, Esa Kaartamo, Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Lähdetkö mukaan – 3.54 (säv. ja san. Kalle Chydenius, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Toiseen maailmaan – 5.00 (säv. Leri Leskinen, san. Anne Koivunen, sov. Leri Leskinen, Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Postikortti – 3.22 (säv. ja san. Arto Tamminen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Ihana ilta (yömix) – 4.14 (säv. ja san. Arto Tamminen, sov. Kalle Chydenius, Pekka Witikka)
Jacqueline Martel

Jacqueline Martel (1934 – 30. huhtikuuta 2017) oli kanadalainen sopraano. Hän opiskeli aluksi lapsena pianonsoittoa ja aloitti laulutunnit vuonna 1955. Hän voitti Archambault-palkinnon vuonna 1957. Hänen opettajiinsa lukeutuivat Dina Maria Narici ja vuosina 1961–1964 Maria-Teresa Pediconi Roomassa, johon hän pääsi Prix d'Europen turvin.
Martel teki debyyttinsä Roomassa vuonna 1963. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat muiden muassa Sevillan parturin, Helmenkalastajien, Mireillen, Manonin ja La bohèmen pääroolit. Hän teki myös yhteistyötä harpisti Dorothy Weldonin kanssa ja toimi opetustehtävissä.
Ivan Novoseltsev

| Ivan Novoseltsev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1979 (ikä 45) Golitsyno, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2009
Seurat:  Krylja Sovetov (MHL/RSL/RUS-2) Louisville Panthers (AHL) Florida Panthers (NHL) Springfield Falcons (AHL) Phoenix Coyotes (NHL) Lada Toljatti (RSL) Spartak Moskova (RSL) Norfolk Admirals (AHL) Amur Habarovsk (RSL) Traktor Tšeljabinsk (RSL) Himik Voskresensk (KHL)
NHL-varaus:  95. varaus, 1997 Florida Panthers
Ivan Petrovitš Novoseltsev (ven. Иван Петрович Новосельцев; s. 23. tammikuuta 1979 Golitsyno, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL:ssä viiden kauden aikana yhteensä 234 runkosarjaottelua tehopistein 31+44=75. NHL:ssä hän edusti Florida Panthersia ja Phoenix Coyotesia. Pohjois-Amerikkaan Novoseltsev siirtyi pelaamaan jo juniorisarja OHL:ään. Kotimaassaan Venäjällä hän aloitti Krylja Sovetovissa ja pelasi pääsarjatasolla viidessä muussakin joukkueessa. Novoseltsev edusti Venäjää MM-kilpailuissa 2003