stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Solumin kirkko
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solumin kirkko Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  KulturNav
Syyrian sisällissodan ihmisoikeusrikkomukset

Syyrian sisällissodan ihmisoikeusrikkomukset ovat Syyrian sisällissodan eri osapuolten tekemiä eri järjestöjen ihmisoikeusrikkomuksiksi määrittelemiä tekoja.
Syyrian hallituksen alaiset tahot murhasivat, kiduttivat ja raiskasivat. Syyrian armeija ja puolisotilaalliset joukot käyttivät nälkäsaartoja, pommituksia ja paikoin kemiallisia aseita myös siviileihin joko tarkoituksetta ja/tai tahallaan. Eri kapinallistahot sieppasivat, murhasivat, vainosivat toisuskoisia, käyttivät tykistöä ja räjäyttelivät pommeja.
Hallituksen toiminta > Murhat, kidutukset, raiskaukset

Syyrian hallitus useimmiten vaikeni alaistensa tekemistä rikkomuksista. 28. marraskuuta 2011 YK julisti Syyrian valtion syyllistyneen rikoksiin ihmisyyttä vastaan, koska se hyväksyi laajat vastustajiin kohdistuneet murhat, kidutukset ja raiskaukset. 
YK:n raportin mukaan murhat kohdistuivat myös rauhallisesti mieltä osoittaviin siviileihin ja lapsiin. Tiedustelupalvelun lääkäreiksi pukeutuneet työntekijät kiduttivat ihmisiä myös sairaaloissa.. YK:n ihmisoikeuskomitean mukaan Syyrian hallituksen pidätyskeskuksissa kidutettiin raa’asti myös lapsia. Länsimaat, ihmisoikeusjärjestöt ja Syyrian oppositio ovat syyttäneet Syyrian neljää tiedustelupalvelua (mukhabarat) ja hallitusta tukevia puolisotilaallisia joukkoja (shabiha) jatkuvista mielivaltaisista siviilien pidätyksistä, vammauttamisista, kidutuksista ja joukkomurhista, vaikka poikkeustilalaki oli virallisesti kumottu huhtikuussa. Tiedustelupalvelu oli perustanut Syyriaan kymmenien kidutuskeskusten verkoston. Sotilaspoliisi "Caesar" kuvasi kidutusten uhreja, joita oli 10 000. Useimmat kidutetut olivat 20–40 vuoden ikäisiä miehiä.
Shabihat olivat muun muassa Houlan verilöylyn takana Opposition mukaan Syyrian armeija tappoi kranaattitulellaan siviilejä, ja hallitusta auttavat puolisotilaalliset shabiha-joukot kiertelivät Houlassa ja varsinkin Taldoussa talosta taloon teloittaen siviilejä, mukaan lukien lapsia 25.5.2012.    Syyrian hallituksen tutkintaryhmän tuloksen mukaan suurin osa kuolleista ei kuollut armeijan tykkitulessa, vaan joukkomurhan teki satojen ihmisten suuruinen terroristiryhmä.
Englanninkielisessä mediassa Syyrian hallituksen kantaa puolusti hallituksen puhenainen Reem Haddad, joka kertoi hallituksen puolustavan kansalaisia aseistetuilta joukkiolta, kun taas hallituksen vastustajat olivat kertoneet turvallisuusjoukkojen tulittavan aseettomia mielenosoittajia.
Hallituksen alaiset syyllistyivät toistuvasti seksiin ja seksuaaliseen väkivaltaan molempia sukupuolia ja myös lapsia kohtaan.
Hallituksen toiminta > Saarrot, pommitukset, kemialliset aseet

Syyrian armeija  saartoi vuodesta 2011 lähtien monia kapinallisten valvomia asutuskeskuksia. Armaija tulitti ja pommitti saarrettuja alueita. Tämä tappoi ja vammautti kapinallistaistelijoiden lisäksi myös siviilejä. Saarrot aiheuttivat loukkuun jääneille alueille nälkää, vesipulaa, sähkönjakelun ja tiedonvälityksen katkeamisen.
Syyrian ilmavoimat ja tykistö pommittavat usein asutuskeskuksia, kun kapinallisten taistelijat pääsevät niihin piiloon ja pakoon.
Hallitus käytti toistuvasti epätarkkoja, tuhoa tuottavia Scud-ohjuksia, tavanomaisia pommeja ja tynnyripommeja kapinallisalueita vastaan. Armeija käyttää tynnyripommeja niiden halpuuden takia. Tynnyripommeissa väitetään olevan terässirpaleita ja palavia aineita. Nämä lentokoneista ja helikoptereista pudotetut aseet eivät sovi täsmäpommituksiin, vaan ne ovat monesti pudonneet siviilien niskaan.
Syyrian hallituksen joukot käyttivät paikoin kemiallisia
aseita kapinallisia vastaan vuonna 2013. Yhdysvallat painosti ilmaiskujen uhalla Syyrian luovuttamaan kemialliset aseensa. Näitä jäi maahan jonkin verran yhä. Vuonna 2015 puhuttiin taas hallituksen kemiallisista aseista.
Syyrian hallituksen joukot pommittivat syyskuun lopussa 2016 kahta Aleppon kapinallisalueella yhä toiminutta sairaalaa, ja Syyrian edustaja nauroi kysyttäessä tästä.
Länsi syytti sekä Syyrian hallitusta että sen tukijaa Venäjää sairaala- ja avustussaattueiskuista.
Opposition toiminta > Pommi-iskut, murhat, toisuskoisten vainot

Kapinallisten ääriryhmät räjäyttelivät pommeja. He myös murhasivat siviilejä, joskaan ei niin usein kuin hallituksen puolella olevat puolisotilaalliset joukot ja armeija. Opposition asemiehet sieppasivat ja murhasivat hallituksen virkamiehiä perheineen ja joukoittain. Jotkut kapinallisryhmät pyrkivät hankkimaan rahaa aseisiinsa sieppauksilla, kiristyksillä ja muulla laittomalla toiminnalla. Pidätetyt shabihajoukkojen jäsenet oli tapana teloittaa ilman oikeudenkäyntiä. Kapinalliset saattoivat tappaa siksi, että epäilivät jotakuta turvallisuuspoliisin jäseneksi.
Kapinalliset myös murhasivat mm. kristittyjä siksi, että nämä arvostelivat heitä rikollisiksi.
Opposition toiminta > Ihmiskilvet, tykistötulitus

Toisaalta kapinalliset käyttivät lapsisotilaita, teloittivat sota- ja muita vankejaan ja käyttivät siviilejä ihmiskilpinä. Tämä tapahtui useimmiten kätkeytymällä mm. Homsissa siviilien asuinalueille hallituksen joukkoja pakoon, jonka takia hallituksen valvoma armeija pommitti näitä asuinalueita maan tasalle. Näin kapinallisten toiminta veti sodan uhreiksi sivullisia. Kun kapinalliset alkoivat saada tykistöä, he alkoivat tulittaa asuinalueita.
Kurdikapinallisten YPG-joukot polttivat ja tuhosivat puskutraktoreilla Isisin alueilta vallattujen koteja ajaen asukkaat pakolaisiksi.
Näin tapahtui myös kylissä, joissa ei oltu taisteltu Isisiä vastaan.
Käännös suomeksi
Sven Wentjärv

Sven-Åke Wentjärv (8. elokuuta 1926 – 10. toukokuuta 2014) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Wentjärv edusti urallaan Vaasan Palloseuraa 1946–1956 ja Vaasan Pallo-Veikkoja 1957–1958. Hän voitti VPS:ssa Suomen mestaruuden 1948. Kaikkiaan Wentjärv pelasi kymmenen kauden aikana 143 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Wentjärv pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1949 kaksi maaottelua.
Raamattukoulu

Raamattukoulu on erityisesti 1970-luvulla yleistynyt ja kasvanut Raamatun kouluttamisen ja opettamisen muoto. Monet kristilliset järjestöt tunnistivat tarpeen Raamatun kouluttamiselle ja raamattukoulu on ollut erityisen hyödyllinen heille, jotka eivät aikoneet ryhtyä pastoreiksi. Myöhemmin monet kirkot ovat ottaneet mallia raamattukouluista.
Raamattukoulujen tyypillinen tausta on kristillisen fundamentalismin opetusperinteessä. Raamattukouluilla on kuitenkin eroja työtavoissa, kohderyhmissä sekä teologiassa. Raamattukoulut ovat vahvistaneet kiinnostusta Raamatun tutkimista kohtaan sekä välittäneet tunnustuskuntien oppikäsityksiä.
Ruotsissa

Ruotsin raamattukouluja yhdistää koulujen yksinkertaisuus, mikä johtuu tiukasta budjetista ja alhaisista opintomaksuista. Raamattukouluun ei myöskään ole saanut opintotukea. 1980-luvulla koulujen kehityksessä on siirrytty yhä enemmän suuntaan, jossa on korostettu opetuksen sijasta Raamatun ilmoituksellista luonnetta. Samanaikaisesti myös seurakunnat ovat tarjonneet yhä enemmän järjestelmällistä Raamatun opetusta. Ruotsin lähetysseura on avannut raamattulinjoja Jönköpingiin 1974, Karlskogaan 1978, Lidingöön 1982, Kalixiin ja Göteborgiin 1984 sekä Härnösandiin 1985.
Sähköšokki

Sähköšokkilähde? on kidutusmuoto, jossa kidutettavalle annetaan sähköisku. Sähköšokkeja annetaan kidutettaville esimerkiksi kiinnittämällä johdot korviin, sormenpäihin tai varpaisiin, toisinaan myös sukupuolielimiin. Virtalähteenä on usein käsikäyttöinen generaattori. Usein se on muunnettu vanhanaikaisesta kenttäpuhelimesta. Varsinaiset sähköšokit ovat hyvin lyhyitä ja voimakkaita sähköiskuja, mutta usein käytetään myös pitkäkestoisia ja matalajännitteisiä šokkeja.
Uhrille seuraa sähköšokkikidutuksesta palovammojen ohella usein hermoratavaurioita, jotka harvoin paranevat täysin. Ne puolestaan johtavat helposti henkisten ja motoristen toimintojen heikkenemiseen ja mielenterveysongelmiin.selvennä Usein sähköšokit aiheuttavat sydänpysähdyksen tai rytmihäiriöitä. Uhrin lihakset kouristelevat sähköšokkien aikana ja niiden jälkeen. Tästä seuraa paitsi lihassärkyä myös mustelmia ja jopa katkenneita luita.
Sähköšokki lääketieteessä selvennä

Aiemmin sähköšokkeja käytettiin lääketieteessä hoidettaessa mielenterveyspotilaita. Sittemmin lääketieteellistä käyttöä on alettu kutsua sähköhoidoksi (ECT, electroconvulsive therapy). Italialaiset Ugo Cerletti (1877–1963) ja Lucio Bini (1908–1964) ottivat vuonna 1937 käyttöön sähköšokin. ECT on edelleen rutiinikäytössä kliinisessä psykiatriassa ja on yksi tehokkaimmista vakavan masennuksen hoitomenetelmistä.
Sähköšokki populaarikulttuurissa selvennä

Elokuvissa aivojen sähköhoito on yleensä kuvattu rangaistukseksi tai jopa kidutukseksi. Miloš Formanin ohjaamassa elokuvassa Yksi lensi yli käenpesän Jack Nicholsonin näyttelemälle roolihenkilölle annetaan sähköšokki rangaistukseksi huonosta käytöksestä mielisairaalan suljetulla osastolla. Nukutusta ei toimenpiteen aikana käytetä, sillä elokuva sijoittuu 1960-luvun alkuun.
Milgramin tottelevaisuuskoe

Stanley Milgram suoritti 1960-luvulla sosiaalipsykologisen koesarjan, jossa testattiin osallistujien halukkuutta totella auktoriteettiasemassa olevan henkilön antamia koehenkilön omantunnon vastaisia käskyjä. Sähköiskukokeessa koehenkilölle kerrottiin, että hänen tulisi auttaa opiskelijaa muistia vaativissa tehtävissä rankaisemalla opiskelijaa, jos hän muistaisi väärin. Rangaistuksena väärästä vastauksesta koehenkilö antoi sähköiskuja, jotka eivät kuitenkaan olleet oikeita, vaan tehtäviin vastannut henkilö vain näytteli saavansa sähköiskuja. Kokeenjohtaja kehotti koehenkilöä korottamaan sähköiskujen voimakkuutta ja yllättävää kokeessa oli se, miten koehenkilö vain pienen vastustuksen jälkeen totteli kokeenjohtajalta saamiaan käskyjä lisätä sähköiskun voimakkuutta jopa niin, että siitä voisi seurata kuolema. Koeasetelman tieteellinen pätevyys voidaan kuitenkin kyseenalaistaa.selvennä Milgramin tottelevaisuuskoe on nykyään toistettu virtuaalisesti: Virtuaalisesti toistetussa kokeessa ilmeni, etteivät monet koehenkilöt tottuneet virtuaalinaisen tuskaan, vaan muuttuivat kokeen edetessä entistä rauhattomammiksi. Koehenkilöiden pulssi ja käsien hikoilu lisääntyivät pidemmälle mentäessä.
Cerlettin sähköhoitolaite Museo di Storia della Medicina -museossa Roomassa.
Joachim Werner

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | nelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1963 | nelonen |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1964 | nelonen |  |
Joachim Werner (19. heinäkuuta 1939 Berliini – 10. heinäkuuta 2010 Berliini) oli saksalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa perämiehellisessä nelosessa Tokion kesäolympialaisissa 1964. Hopealle sijoittunut Italia hävisi Saksalle 2,4 sekuntia. Werner voitti samassa lajissa Euroopan-mestaruuden vuonna 1963 ja saavutti EM-hopeaa vuonna 1964. Hän edusti Berliner RC -seuraa.
Marianne Werner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marianne Werner vuonna 1952. |  Marianne Werner vuonna 1952. |  Marianne Werner vuonna 1952. |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | kuulantyöntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1958 | kuulantyöntö |  |
Marianne Werner (4. tammikuuta 1924 – 22. heinäkuuta 2023) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Werner saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän teki viimeisellä työnnöllään tuloksen 14,57 m nousten neljänneltä sijalta toiseksi ja estäen Neuvostoliiton kolmoisvoiton. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui kuulantyönnössä viidenneksi tuloksella 13,93 m ja kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 41,36 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän saavutti kuulantyönnössä pronssia tuloksella 15,61 m voittaen seitsemällä senttimetrillä Zinaida Doynikovan ja estäen jälleen Neuvostoliittoa saamasta kolmoisvoittoa. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa tuloksella 15,74 m.
Britannian evankelinen allianssi

| Britannian evankelinen allianssi> Evangelical Alliance |
| --- | --- |
Perustettu:  elokuu 1846
Perustaja:   Edward Steane  John Henderson  Ridley Haim Herschell  Culling Eardley 
Tyyppi:  evankelis-kristillinen järjestö
Toimiala:  evankelikalismi
Kotipaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Toiminta-alue:  Yhdistynyt kuningaskunta
Jäsenet:  3 300 kirkkoa 700 järjestöä
Kattojärjestö:  Maailman evankelinen allianssi
Jäsenlehti:  IDEA
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Entinen Evankelisen allianssi pääkonttori Lontoossa vuonna 2013.
Britannian evankelinen allianssi (engl. Evangelical Alliance) on brittiläinen kristillisten kirkkojen, yhteisöjen ja yksityishenkilöiden yhdistys, joka toimii evankelioimistyön parissa. Evankelinen allianssi on järjestäytynyt Lontoossa vuonna 1846.
Evankelisen allianssin yli 70 jäsenjärjestöä toimivat täydellisen autonomisesti, mutta noudattavat yhteistä opillista perustaa. Evankelinen allianssi pyrkii yhdessä sisarjärjestöjensä kanssa korostamaan Englannin kirkon reformoitua luonnetta ja edistää kirkon yhtenäisyyttä ja sen evankelisia suuntauksia. Evankelinen allianssi julkaisee IDEA-lehteä. Järjestön päämaja sijaitsee Lontoossa.
Oppi

Evankelisen allianssin oppi kiteytyy vuonna 1846 Lontoossa hyväksyttyihin yhdeksään artiklaan. Näitä oppikohtia ovat Raamatun kirjoitusten jumalallinen inspriaatio, auktoriteeti ja riittävyys; oikeus ja velvollisuus yksityisten tuomioiden tulkintaan; jumaluuden ykseys ja kolminaisuus; ihmisluonnon täydellinen turmeltuneisuus; Jumalan Pojan ylösnousemus ja sovitustyö kaikkien ihmisten syntien tähden; syntisten vanhurskauttaminen yksin uskon kautta; Pyhän hengen toiminta pyhittäjänä; sielun kuolemattomuus, ruumiin ylösnousemus ja Kristuksen suorittama lopullinen tuomio sekä kristillisten virkojen jumalallinen perusta.
Historia

Evankelinen allianssi järjestäytyi Lontoossa vuonna 1846 protestanttisten johtajien kansainvälisessä konferenssissa vastareaktiona anglikaanisten ja brittiläisten kirkonjohtajien toimesta roomalaiskatolista perintöä korostaneelle Oxfordin liikkeelle. Evankelinen allianssi perustettiin vastustamaa katolilaisuuden etenemistä ja puolustamaan reformoitujen kirkkojen uskonnonvaputta ja evankelista toimintaa. Vuoden 1846 perustamiskokoukseen osallistui noin 800 edustajaa yli 50 Euroopan ja Amerikan kirkkokunnasta. Tämän jälkeen kansainvälisiä kokouksia pidettiin muutaman vuoden välein.
Evankelinen allianssi laajentui useisiin maihin, vaikka se olikin alkuvaiheessa aktiivisin Isosssa-Britanniassa. Vuonna 1867 järjestäytynyt Yhdysvaltain osasto syrjäytettiin Federal Council of Churches of Christin toiminassta, jonka perustamisessa se oli ollut mukana. Evankelinen allianssi toimii 1800-luvulla aktiivisesti kristillisen vapauden ja uskonnollisen suvaitsevaisuuden edistämiseksi.
Evankelisen allianssin perustamiskokouksesssa perustettiin yleinen rukousviikko, jota vietetään tammikuun ensimmäisellä täydellä viikolla. Evankelisen allianssin koko ja vaikutusvalta vähenivät 1900-luvun aikana, mutta se jatkoi toimintaansa Isossa-Britanniassa ja osallistui aktiivisesti erilaisiin valtakunnaliisiin evankelioimiskampanjoihin. Vuonna 1951 Evankelinen allianssi ja yhdysvaltalainen National Association of Evangelicals perustivat Maailman evankelisen allianssin, jonka tarkoituksena oli tiivistää yhteisöllisyyttä ja yhteistyötä maailmanlaajuisen evankelisen lähetystyön saralla.
Evankelinen allianssi elpyi uudelleen 1980-luvulla ja se nousi jälleen merkittäväksi Ison-Britannian evankelikaalien kattojärjestöksi.
Tom tom tom

| Tom tom tom |
| --- | --- |
 Singlejulkaisun kansikuva.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Marion Rung
Säveltäjä(t):  Rauno Lehtinen
Sanoittaja(t):  Rauno Lehtinen (suomi) Bob Barratt (englanti)
Euroviisutiedot
Vuosi:  1973
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi (Suomen karsinnassa) englanti (kansainvälisessä finaalissa)
Sijoitus:  6. sija.
Pisteet:  93 pistettä
Muuta:  Kapellimestarina Ossi Runne
Tom tom tom on iskelmä, jolla Marion Rung edusti Suomea vuoden 1973 Eurovision laulukilpailussa Luxemburgissa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Rauno Lehtinen. Marion sijoittui kappaleella kuudennelle sijalle 93 pisteellä. Siitä tuli Suomen piste-ennätys noin kolmen vuosikymmenen ajaksi.
Marion esiintyi ensimmäisenä, ja äänentoistossa olleen vian vuoksi hän ei kuullut orkesteria ja saliyleisö ei kuullut laulua. Marion esitti laulunsa kuitenkin moitteettomasti alusta loppuun, vaikka odotti koko ajan ohjaajan keskeyttävän esityksen.
Marion on myös ainoa viisulaulaja, joka on aloittanut Euroviisufinaalin kahdesti samassa paikassa pidetyssä kilpailussa. Myös vuoden 1962 loppukilpailu pidettiin Luxemburgissa, ja Marion esitti ”Tipi-tiinsä” sielläkin ensimmäisenä.
Vuonna 1973 Marionia pidettiin erittäin sopivana Suomen Euroviisuedustajana kansainvälisen kokemuksensa ja juutalaistaustansa takia. Myös Rauno Lehtinen tunnettiin eurooppalaistyylisenä säveltäjänä, ja hän itsekin sanoi säveltäneensä kappaleen juuri eurooppalaista makua tavoitellen: ”Suomessa kovasti suosittu slaavilainen molli ei kerta kaikkiaan mene Keski-Euroopassa.”
Levytys

Kappale levytettiin Finnvox-studiolla Helsingissä helmikuussa 1973 kahdessa sessiossa; 5. päivä äänitettiin taustat ja 9. päivä jouset sekä todennäköisesti myös laulut. Sessioiden tuottajana toimi Raimo Henriksson.
Levytys > Muusikot

Marion Rung – laulu
Rauno Lehtinen – kapellimestari
Juhani Aaltonen ja Esa Pethman – huilut
Paavo Honkanen ja Sven Nygård – klarinetit
Unto Haapa-aho – bassoklarinetti
Jörgen Petersen ja Tauno Virtanen – trumpetit
Juhani Aalto, Sointu Huuskonen ja Seppo Peltola – pasuunat
Esko Linnavalli ja Kaj Westerlund – piano tai sähköpiano
Antero Jakoila ja Heikki Laurila – kitarat
Matti Bergström – basso
Ilpo Kallio – rummut
Nappi Ikonen – patarumpu
Pentti Jylhä – kellopeli
Lähde:
Jousiryhmä:
Pekka Helasvuo, Yrjö Lasonpalo, Marjukka Nenonen, Risto Paalanen, Rauno Salminen, Tauno Tiikkainen, Kari Vanonen ja Timo Vartiainen – viulut
Matti Hirvikangas ja Ahti Pilvi – alttoviulut
Jalmari Hölttä – sello
Lähde:
Franz von Werra

| Franz von Werra> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1914  Leuk, Sveitsi
Kuollut: 25. lokakuuta 1941 (27 vuotta) Pohjanmeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Palvelusvuodet:  1936–1941
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kapteeni
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
Joukko-osasto:  Luftwaffe
Franz von Werra (13. heinäkuuta 1914 –  25. lokakuuta 1941) oli saksalainen lentäjä-ässä toisen maailmansodan aikana.
Werra syntyi Leukissa Sveitsissä. Nuoruudessaan hän joutui sisarensa kanssa hoitoon saksalaiseen aatelisperheeseen. Hän liittyi Luftwaffeen vuonna 1936. Hän otti toisessa maailmansodassa osaa taisteluun Britanniasta, jossa hän ampui alas yhdeksän lentokonetta. Hänen oma koneensa ammuttiin alas Kentissä 5. syyskuuta 1940. Hän joutui brittien sotavangiksi ja vankileiriin kahden viikon kuulustelujen jälkeen. Hän yritti myös paeta 7. lokakuuta 1940, mutta joutui kiinni melko pian. Werra joutui lopulta tammikuussa 1941 Kanadaan sotavankileirille Ontarioon Suurten järvien lähelle. Werra alkoi suunnitella pakoa Yhdysvaltoihin, joka oli tuohon aikaan puolueeton.  21. tammikuuta hän karkasi Montrealista lähteneestä vankijunasta hypäten toisten vankien avustamana ulos junan ikkunasta. Hän päätyi Smiths Fallsiin 30 mailia St. Lawrence -joesta. Seitsemän muutakin vankia karkasi, mutta he jäivät pian kiinni.
Werran onnistui päästä Ogdensburgiin New Yorkin rajalle, missä hän antoi itsensä ilmi poliiseille. Viranomaiset syyttivät häntä laittomasta maahantulosta, ja Kanadan ja Yhdysvaltain viranomaisten neuvotellessa Saksan varakonsuli auttoi hänet Meksikoon. Werra meni ensin Rio de Janeiroon Brasiliaan, sitten Barcelonaan Espanjaan ja Roomaan Italiaan. Werra palasi lopulta Saksaan 18. huhtikuuta 1941. Hänet otettiin vastaan sankarina ja hän sai Adolf Hitleriltä ritariristin. Hän palasi Luftwaffeen ja otti osaa taisteluihin itärintamalla saavuttaen 25 ilmavoittoa. Hänen lentueensa siirrettiin lopulta partioimaan Pohjanmeren ylle. 25. lokakuuta 1941 hänen koneensa katosi Pohjanmerellä moottoririkon takia. Hänen ruumistaan ei ikinä löydetty.
Werrasta tehtiin vuonna 1956 kirja ja elokuva nimeltä The One That Got Away.
Stellan Westerdahl

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | Star |  |
Stellan Åke Westerdahl (10. marraskuuta 1935 Göteborg – 27. elokuuta 2018) oli ruotsalainen purjehtija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä ja saavutti siellä hopeaa Star-luokassa.
Anders Westerholm

Anders Westerholm (oik.) ja HIFK:n edustusjoukkue vuonna 1965.
Anders "Antti" Westerholm (1. syyskuuta 1937 Helsinki – 2004) oli suomalainen jalka- ja käsipalloilija. Hän edusti koko pääsarjauransa ajan HIFK:ta. Westerholm pelasi jalkapalloa maalivahtina ja käsipalloa kenttäpelaajana.
Westerholm oli HIFK:n jalkapallojoukkueen ykkösmaalivahti jo 1957, kun seura vuosien tauon jälkeen palasi SM-sarjaan. HIFK:n riveissä Westerholm voitti kaksi Suomen mestaruutta (1959, 1961), yhden SM-hopean (1971) ja kaksi SM-pronssia (1958, 1970). Hän pelasi yhteensä 225 SM-sarjaottelua ja 10 A-maaottelua.
Westerholm oli myös etevä käsipalloilija ja oli mukana voittamassa viittä Suomen mestaruutta. Myös käsipallossa hänen seuransa oli HIFK.
Säärintama

Kylmään rintamaan liittyvä ukkospilvi etenemässä järvellä
Säärintama on meteorologiassa kahden ilmamassan rajavyöhyke, jossa ilmamassalle tyypilliset ominaisuudet, kuten lämpötila ja tropopaussin korkeus, muuttuvat melko nopeasti.
Kun rintama kulkee havaintopaikan yli, havaitaan yleensä selviä muutoksia tuulen suunnassa ja nopeudessa, lämpötilassa ja vielä selvemmin kastepisteessä, ilmanpaineen muutoksen nopeudessa tai suunnassa ja usein myös sateessa ja pilvisyydessä. Joskus rintama on heikko varsinkin kaukana matalapaineen keskustasta ja aiheuttaa vain vähäistä pilveilyä. Voimakkaimmat rintamat havaitaan nopeasti syvenevien matalapaineiden keskuksen lähellä.
Lämpötilan jyrkkää muutosta tietyllä painepinnalla kutsutaan barokliiniseksi vyöhykkeeksi. Tähän vyöhykkeeseen liittyy monesti myös suuri tuuliväänne.