stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leningradin ydinvoimalaitos
Historia

Voimalan ensimmäistä yksikköä alettiin rakentaa syyskuussa 1967 (IAEA:n mukaan maaliskuussa 1970) ja Leningrad-1-reaktori, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen RBMK-1000-tyyppinen ydinreaktori, liitettiin sähköverkkoon 21. joulukuuta 1973. Seuraava reaktori kytkettiin jakeluverkkoon 11. heinäkuuta 1975. Ykkös- ja kakkosyksikkö ovat ensimmäisen sukupolven RBMK-reaktoreita. Kolmos- ja nelosreaktori otettiin käyttöön 7. joulukuuta 1979 ja 9. joulukuuta 1981. Ne ovat toisen sukupolven reaktoreita.
Vanhempia riskialttiina pidettyjä RBMK-reaktoreja on vielä käytössä 2. Yksiköt 1 ja 2 on suljettu Leningrad II-voimalan uusien VVER-1200-reaktorien käyttöönoton myötä.
Voimalan ei katsottu Tšernobylin onnettomuuden jälkeen täyttäneen turvanormeja edes monien venäläisasiantuntijoiden mielestä. Esimerkiksi ruotsalaiset asiantuntijat vaativat voimalan sulkemista 1992. Sittemmin kaikille Leningradin ydinvoimalan yksiköille on tehty niiden ikää pidentäviä korjaus- ja modernisointitöitä. Niiden käyttöikää on pidennetty esimerkiksi uudistamalla vanhojen reaktoreiden automaatiota. Lisäksi esimerkiksi Suomen, Ruotsin ja Norjan säteilyviranomaiset ovat olleet selvittämässä ja kehittämässä voimalaturvallisuuden muitakin kriittisiä kohtia ja henkilöstön koulutusta. 1990- ja 2000-lukujen aikana INES-asteikolla mitatut voimalan häiriötapahtumat ovatkin merkittävästi vähentyneet. Kriittisiä arvioita Leningadin voimalan turvallisuudesta ja sen ongelmakohdista ovat vuosien saatossa julkaisseet myös useat ympäristöjärjestöt, kuten Bellona.
Leningradin ydinvoimalaitos ilmakuvassa kesällä 2010.
Leningrad II:n rakennustyömaan alue ilmakuvassa kesällä 2010.
Leningrad II

Leningradin voimalan vanhentuvien yksiköiden korvaamiseksi ja lisäenergian tuottamiseksi Sosnovyi Borissa on aloitettu uuden Leningrad II -voimalan rakennustyöt. Laitokseen suunnitellaan neljää VVER-tyyppistä 1170 MW:n reaktoria. Kahden ensimmäisen reaktorin rakennussopimus pietarilaisen AtomEnergoProjekt-yhtiön kanssa solmittiin vuonna 2007; sopimuksen arvo on 5,8 miljardia dollaria. Ensimmäisen reaktorin perustan valu tehtiin 2008–2009 ja toisen valu aloitettiin kesällä 2009. Alkujaan, ennen talouskasvun hidastumista lamavuonna 2009, yksiköiden odotettiin valmistuvan jo vuosina 2013 ja 2014. Sittemmin aikatauluja on uusittu, ja esimerkiksi IAEA:n PRIS-sivustolla rakentamistyön ilmoitetaan alkaneen voimaloissa keväällä 2010. Valmistumisaika-arviota ei kuitenkaan oltu kirjattu esimerkiksi IAEA:n PRIS-sivustolle (huhtikuu 2014). Kaikki vanhat yksiköt jatkavat toimintaansa ainakin vuoteen 2018. Eräs lähde raportoi Leningradin ydinvoimalan ensimmäisen vaiheen yksiköiden suunnitelluiksi sulkemisvuosiksi ikäjärjestyksessä 2019, 2021, 2025 ja 2026 (kutakin määrävuotta oli lykätty 1–2 vuodella vuonna 2014 ilmoitetuista).
Leningrad II:n ensimmäiseen voimalayksikköön ladattiin 163 polttoainesauvaa 8. joulukuuta 2017 ja ydinreaktorin käynnistäminen aloitettiin. Osana yksikön ylösajoa voimalaitosyksikkö saatiin 6. helmikuuta 2018 säädettyä energiatuotannon minimitasolle, joka on alle yksi prosentti yksikön kokonaistehosta. Ykkösyksikkö liitettiin sähköverkkoon 9.3.2018 ja kaupallinen sähköntuotanto alkoi 29.10.2018.
Leningrad II -voimalaitoksen reaktorit jäähdytetään jäähdytystorneilla eikä merivedellä. Nykyinen Venäjän laki kieltää uusien voimalaitosten jäähdytyksen vesistöihin.
Leningrad 1 -reaktorin alasajo

Venäjän ydinturvallisuusviranomainen ilmoitti Suomen säteilyturvakeskukselle 31.7.2012 ryhtyneensä ajamaan 1-reaktoria alas sen grafiittihidasteessa ilmenneiden halkeamien ja turpoamisen takia. Reaktori kytkettiin korjausten jälkeen takaisin sähköverkkoon joulukuussa 2013.
Reaktori 1 suljettiin lopullisesti 2018.
Säteilytilanne

Leningradin ydinvoimalan, samoin kuin muidenkin Venäjän toiminnassa olevien ydinvoimaloiden säteilytilannetta voi tarkastella Venäjän tiedeakatemian alaisen tutkimuslaitoksen ylläpitämän verkkosivuston välityksellä.
Reaktoritiedot

| Yksikkö | Tyyppi | Nettoteho (MW) | Bruttoteho (MW) | Rakentaminen aloitettu  | Verkkoon  | Kaupallinen tuotanto  | Sulku | Polttoaineen poisto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Leningrad - 1 | RBMK-1000 | 925 | 1000 | 01.03.1970 | 21.12.1973 | 01.11.1974 | 21.11.2018 | (2023) |
| Leningrad - 2 | RBMK-1000 | 925 | 1000 | 01.06.1970 | 11.07.1975 | 11.02.1976 | 10.11.2020 |  |
| Leningrad - 3 | RBMK-1000 | 925 | 1000 | 01.12.1973 | 07.12.1979 | 28.06.1980 | Tammikuu 2025 | - |
| Leningrad - 4 | RBMK-1000 | 925 | 1000 | 01.02.1975 | 09.02.1981 | 29.08.1981 | Joulukuu 2026 | - |

| Leningrad II - 1 | VVER-1200/491 (AES-2006) | 1085 | 1187 | 25.08.2008 | 09.03.2018 | 29.10.2018 | 2078 | - |
| Leningrad II - 2 | VVER-1200/491 (AES-2006) | 1085 | 1199 | 15.04.2010 | 26.06.2020 | 22.06.2021 | - | - |
| Leningrad II - 3 | VVER-1200/491 (AES-2006) | 1085 | 1199 | (?) |  ? |  ? |  ? | - |
| Leningrad II - 4 | VVER-1200/491 (AES-2006) | 1085 | 1199 | (?) |  ? |  ? |  ? | - |
Leningradin ydinvoimalaitoksen onnettomuuksia

7.1.1974 1-reaktori
6.2.1974 1-reaktori
28.11.1975-30.12.1975 1-reaktori
Heinäkuu 1976 keski- ja matala-aktiivisen jätteen varasto, rakennus no. 465
Syyskuu 1979 keski- ja matala-aktiivisen jätteen varasto, rakennus no. 668
28.-30.12.1990 1-reaktori
3.12.1991 ydinpolttoaineen varasto
24.3.1992 3-reaktori
1993 2-reaktori
22.2.1994 1-reaktori
Tammikuu 1996 käytetyn polttoaineen varasto, rakennus no. 428
28.1.2000 1-reaktori
Reaktoria huoltotöiden jälkeen uudelleen käynnistettäessä havaittiin jäähdytysnestekierrossa polttoainekanavassa vika, jonka syyksi paljastui primääripiiriin huollossa tipahtanut kumin kappale. RBMK-reaktorin rakenteellisten heikkouksien takia polttoainekanavan tukkeutuminen johtaa höyrytaskun muodostumiseen, neutroniabsorption paikalliseen menetykseen ja siten hallitsemattomaan ydinreaktioon. Mikäli vikaa ei olisi havaittu, ydin olisi ollut vaarassa sulaa osittain. Raportoitu.
19.10.2000 käytetyn polttoaineen varaston rakennustyömaa
Sosnovyi Borin palopäällikkö on antanut Leningradin ydinvoimalaitokselle vuosittain jopa 140 huomautusta palomääräysten rikkomisesta.
3-reaktorin huoltotöiden yhteydessä 1996-1997 jäähdytyspiireissä havaittiin 370 murtumaa. Aiemmissa tarkastuksissa niitä ei oltu havaittu.
2001 4-reaktorin grafiittihidasteen huomattiin vanhentuneen huomattavasti ennenaikaisesti.
INES-asteikon tapahtumat luokissa 1–3 määritellään "turvallisuuteen vaikuttaviksi tapahtumiksi" ja vasta luokissa 4–7 ydinonnettomuuksiksi.
Leningrad 1 -reaktorin ytimen sulaminen 30.11.1975

Tapahtuma sai alkunsa 30.11.1975, kun ykkösreaktoria oltiin käynnistämässä uudelleen huoltoseisokin jälkeen. Reaktorissa oli uusi polttoaine-erä, joka ei ollut vielä yhtä radioaktiivinen kuin käytetty polttoaine. Tehoa hitaasti nostettaessa ydinreaktio riistäytyi vähintään kahdesti operaattoreiden hallinnasta. Reaktorin jatkuvan tehon ylitti 1 720 MW (suunniteltu 1 000 MW). Reaktoriytimen polttoainekanavat vaurioituivat ja noin kolmekymmentä polttoainenippua suli. Tapahtuma oli pahin RBMK-reaktorityypille tapahtunut ennen Tšernobylin vuoden 1986 onnettomuutta. Jälkikäteen Leningrad 1 -reaktorin sulamisonnettomuuden voidaan arvioida kuuluneen kansainvälisellä INES-asteikolla luokkaan 3 (vakava turvallisuuteen vaikuttava tapahtuma). Neuvostoliitto pyrki salaamaan tapahtuman järjestelmällisesti, eikä siitä ole vieläkään saatavilla virallisia dokumentteja. Väestöä ei varoitettu millään tavalla eikä kohonneista säteilyarvoista uutisoitu Suomessakaan. STUKin julkaisemissa säteilymittauksissa vuosilta 1975–1976 ei ole havaittavissa tilastollisesti merkittäviä poikkeamia säteilylukemissa.
30.11.1975 1-reaktorin ydin suli osittain ja ilmakehään vapautui erään, pahimman katastrofin teorian mukaan jopa 137 000 – 1 500 000 curien päästö mm. 137Cs-, 134Cs-, 144Ce-, 90Sr-, 238Pu-, 239Pu- ja 241Am-isotooppeja.selvennä Tšernobylissä päästöjen määrä oli yli 50 MCi eli 33–365-kertainen. Fukushiman päästöt olivat puolestaan noin kymmenesosa Tšernobylin arvoista. Eli pahimman katastrofin teorian mukaan Leningrad 1 -reaktorin ytimen sulamisen yhteydessä saattoi vapautua kolmasosa Fukushiman päästöjä vastaavasta määrästä. selvennä Pitkän aikavälin seurantatutkimukset eivät kuitenkaan tue tätä pahimman katastrofin teoriaa.[lähde? ] Reaktoria tuuletettiin suoraan ilmakehään kuukauden ajan ja tonneittain saastunutta puhdistus- ja lauhdevettä juoksutettiin Suomenlahteen. Joidenkin väitteiden mukaan Leningradin voimalaitoksen ympäristö, Suomenlahti sen edustalla ja osa Kymenlaaksoa saivat tuolloin yhtä suuren päästöannoksen kuin Ukrainassa suljetun alueen ympärillä on mitattu.
Vakavan Leningradin 1 -reaktorin sulamistapahtuman kaltainen tilanne sattui Tšernobylin RBMK-1000-tyyppisellä 1-reaktorilla vuonna 1982. Tšernobylin vuoden 1982 tapahtuma (tai onnettomuus) salattiin. [lähde? ] Vakavamman Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden 26.4.1986 tapauksessa reaktori oli täynnä käytettyä polttoainetta. Tšernobylin 26.4.1986 onnettomuus paljastui vasta 28.4.1986, kun kohonneita säteilyarvoja mitattiin Forsmarkin ydinvoimalaitoksessa Ruotsissa. Neuvostoliitto joutui tunnustamaan tapahtuneen perestroikan hengessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leningradin ydinvoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leningradin II-vaiheen ydinvoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Leningradin ydinvoimalan omat verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Leningradin ydinvoimala Rosenergoatomin sivuilla (venäjäksi)(englanniksi)
Leningrad II:n rakennustyömaa maaliskuussa 2017.
Low (Flo Ridan kappale)

| ”Low” Flo Rida feat>  T-Pain |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Mail on Sunday
 Julkaistu:   9. lokakuuta 2007    20. joulukuuta 2007    3. maaliskuuta 2008  Maailma 6. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): DJ Montay
 Tyylilaji: elektro southern hip hop
 Kesto: 03.50
 Levy-yhtiö: Atlantic
Flo Ridan muut singlet
|   | ”Low” 2007 | ”Elevator” 2007 |
Low on yhdysvaltalaisen rap -artisti Flo Ridan kappale sekä esikoissingle hänen Mail on Sunday -debyyttialbumiltaan. Single löytyy myös Step Up 2 the Streets -soundtrackiltä. Singlellä vierailee myös R&B -laulaja T-Pain.
Listasijoitukset

Single sijoittui ilmestyttyään, 6. marraskuuta 2007 Billboard Hot 100 -listan 91. sijalle, mutta nousi jo tammikuun viides päivä ykköspaikalle. Single on kaikkien aikojen toiseksi parhaiten myydyin (Flo Ridan Right Round -kappaleen jälkeen) digitaalisingle ensimmäisellä viikollaan. Singleä myytiin 467,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla sen ilmestyttyä. Single syrjäytti näin ollen Black Eyed Peasin naisvokalisti Fergien toisen Fergalicious (feat. will.i.am) -soolosinglen, jota oli myyty 295,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla. Low -single piti Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan jopa 10 viikkoa.
Listat

| Lista (2008) | Lista sijoitus |
| --- | --- |
Australian ARIA Singles Chart: 1
Austrian Singles Chart: 9
Belgian Singles Chart: 7
Canadian Hot 100: 1
Danish Singles Chart: 9
Eurochart Hot 100 Singles: 3
French Singles Chart: 33
German Singles Chart: 13
Greek Singles Chart: 8
Irish Singles Chart: 1
Norwegian Singles Chart: 12
New Zealand RIANZ Singles Chart: 1
Suomen virallinen singlelista : 9
Sverigetopplistan: 17
Swiss Singles Chart: 13
Portuguese Singles Chart: 39
UK Singles Chart: 2
U.S. Billboard Hot 100: 1
U.S. Billboard Hot Rap Tracks: 1
U.S. Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs: 9
U.S. Billboard Pop 100: 1
Musiikkivideo

Singlestä on julkaistu myös musiikkivideo. Videolla näkyy Flo Ridan ja T-Painin lisäksi Rick Ross, DJ Khaled, Cool & Dre sekä Torch ja Gunplay Triple C's -yhtyeestä. Videolla Flo Rida ja T-Pain räppäävät yökerhossa.
Remixit

Kappaleesta on tehty remix -versio, jolla Flo Ridan ja T-Painin lisäksi räppää Pitbull. Myös rumpali Travis Barker on tehnyt kappaleesta oman version.
Le Havren raitiotieliikenne

| Tramway du Havre |
| --- | --- |
 Raitiovaunu Le Havressa
Tyyppi:  raitiotie
Sijainti:  Le Havre, Ranska
Avattu:  1874, 2012
Pituus:  13 km
Pysäkit:  23
Linjoja:  2
Raideleveys:  1 435 mm
Omistaja:  Le Havren kaupunki
Liikennöitsijä(t):  Compagnie des transports de la porte océane
Linjakartta
Le Havren raitiotieliikenne on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Le Havren alueella.
Historia

Kaupungin raitiotieliikenne alkoi vuonna 1874 hevosraitiotiellä ja 1900-luvulla rataverkko sähköistettiin. Toinen maailmansota vaurioitti raitiotielinjoja merkittävästi, minkä myötä toiminta lopetettiin vuonna 1951 ja raitiotie korvattiin johdinautoilla.
2000-luvun alussa raitiotie nousi jälleen ajankohtaiseksi ja kaupunki käynnisti kyselyn uuden liikennöintimuodon rakentamisesta kaupunkiin. Kaupungissa päädyttiinkin rakentamaan raitiotie ja rakennustyöt aloittiin vuonna 2010. Y-kirjaimen muotoisella raitiotielinjastolla yhdistettiin kaupungin suurimmat asukaskeskittymät sekä liikennöintipaikat.
Raitiotie valmistui loppuvuodesta 2012 ja sen kustannukset olivat 395 miljoonaa euroa. Raitiotien laajennusta Le Havren päärautatieasemalta Stade Océanelle on suunniteltu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (ranskaksi) (englanniksi)
Live Chronicles

| Live Chronicles Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Hammersmith Odeon, Lontoo 4. joulukuuta 1985
 Julkaistu: marraskuu 1986
 Tuottaja(t): Hawkwind
 Tyylilaji: hard rock space rock elektroninen musiikki
 Kesto: 91.26 (2 CD-versiot)
 Levy-yhtiö: GWR Griffin Music Castle Communications Atomhenge
Hawkwindin muut julkaisut
| Chronicle of the Black Sword 1985 | Live Chronicles 1986 | Out & Intake 1987 |
Live Chronicles on Hawkwindin 4. joulukuuta 1985 Hammersmith Odeonilla nauhoitettu livealbumi. Albumi julkaistiin marraskuussa 1986. Samasta konsertista on tehty myös live-video The Chronicle Of The Black Sword.
Kiertue perustui edellisen studioalbumin, Chronicle of the Black Swordin konseptiin, joka pohjautui Michael Moorcockin Elric-novelleihin. Konserteissa albumi soitettiin kokonaan ja tarinaa johdateltiin kappaleiden välillä aiheeseen liittyvillä puheosuuksilla. Myös vanhempaa materiaalia on mukana muutaman kappaleen verran. Lavakokoonpanossa olivat soittajien lisäksi mukana tanssijat Tony Crerar, Kris Tait ja Tim Pollard ja myös Michael Moorcock on mukana lausujana.
Griffinin ja Atomhengen CD-versioissa olevat Michael Moorcockin puheosuudet ja kappaleet "Assault And Battery" ja "Sleep Of A Thousand Tears" jäivät pois alkuperäisestä GWR:n versiosta. Kyseiset kaksi kappaletta julkaisi Flicknife-yhtiö "Zarozinia"-singlen b-puolella. Moorcock ei antanut käyttää osuuksiaan, koska oli tuolloin riidoissa yhtyeen managerin Doug Smithin kanssa.
Castle Communicationsin vuonna 1998 julkaisema CD-versio sisälsi alkuperäisen version yhdellä cd:llä sekä lisäksi toisen CD:n joka oli kokoelma Castlen julkaisemien Hawkwind-albumeiden kappaleista eikä liittynyt millään tavalla Chronicles-konseptiin. Griffinin versio sisälsi lisäksi Michael Moorcockin kirjoittaman Elric-novellin The Dreaming City.
Kappaleet > Alkuperäinen versio

A-puoli
"Song of the Swords" (Brock) - 3:13
"Dragons and Fables" (Lloyd-Langton) - 3:11
"Narration" (Bainbridge) - 0:47
"The Sea King" (Lloyd-Langton) - 3:47
"Angels of Death" (Brock) - 4:43
B-puoli
"Shade Gate" (Bainbridge) - 3:54
"Rocky Paths" (Lloyd-Langton/Lloyd-Langton) - 2:51
"Narration - Elric The Enchanter (Part 1)" (Brock) - 0:37
"The Pulsing Cavern" (Bainbridge/Davey) - 2:32
"Master of the Universe" (Brock/Turner) - 3:57
"Dreaming City" (Lloyd-Langton) - 4:18
C-puoli
"Choose Your Masks" (Brock/Moorcock) - 4:55
"Fight Sequence" (Bainbridge/Brock) - 3:21
"Needle Gun" (Brock) - 4:10
"Zarozinia" (Brock/Tait) - 4:15
"Lords of Chaos" (Bainbridge/Brock) - 1:00
"The Dark Lords" (Bainbridge/Brock) - 1:36
"Wizards of Pan Tang" (Bainbridge/Brock/Davey/Lloyd-Langton/Thompson) - 1:46
D-puoli
"Moonglum" (Lloyd-Langton) - 4:44
"Elric the Enchanter (Part 2)" (Davey) - 2:33
"Conjuration of Magnu" (Brock) - 1:48
"Magnu" (Brock) - 3:16
"Dust of Time" (Bainbridge/Brock/Lloyd-Langton) - 2:29
"Horn of Fate" (aka "Horn of Destiny") (Brock) - 6:27
Kappaleet > Griffinin ja Atomhengen cd-versiot

CD 1
"The Chronicle Of The Black Sword" (Moorcock) - 1:53
"Song Of The Swords"
"Dragons And Fables"
"Narration"
"The Sea King"
"Dead God's Homecoming" (Moorcock) - 1:31
"Angels Of Death"
"The Shade Gate"
"Rocky Paths"
"Narration - Elric The Enchanter (Part 1)"
"The Pulsing Cavern"
"Master Of The Universe"
"Dragon Song" (Moorcock) - 1:32
"Dreaming City"
"Choose Your Masks"
"Fight Sequence"
CD 2
"Assault And Battery" (Brock) - 3:39
"Sleep Of A Thousand Tears" (Brock/Moorcock) - 4:37
"Zarozinia"
"Lords Of Chaos"
"The Dark Lords"
"Wizards Of Pan Tang"
"Moonglum"
"Elric The Enchanter (Part 2)"
"Needle Gun"
"Conjuration Of Magnu"
"Magnu"
"Dust Of Time"
"The Final Fight" (Moorcock) - 1:27
"Horn Of Fate" (aka "Horn Of Destiny")
Muusikot

Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
Huw Lloyd Langton: kitara, laulu
Harvey Bainbridge: kosketinsoittimet, laulu
Alan Davey: basso, laulu
Danny Thompson: rummut
sekä:
Michael Moorcock: laulu, lausunta
Kris Tait: laulu
Julkaisuhistoria

marraskuu 1986: GWR, GWSP1, UK tuplavinyyli
1986: GWR, PAL-1237, USA tuplavinyyli
1992: Castle Communications, CCSCD 321, CD UK
helmikuu 1994: Griffin Music, GCDHA0136-2, USA 2CD mukana Michael Moorcockin Elric-novelli "The Dreaming City"
elokuu 1998: Castle Communications, CCSCD829, UK 2CD
tammikuu 2009: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD2007, UK 2CD
Luettelo Grönlannin pääministereistä

Tämä on luettelo Grönlannin pääministereistä (grönlanniksi Naalakkersuisut siulittaasuat, tansk. Formand for Grønlands regering). Grönlannilla on ollut pääministeri vuodesta 1979, jolloin Tanska antoi sille itsehallinnollisen aseman. Tätä ennen maata johti Grönlannin kuvernööri.
| Pääministeri | Pääministeri | Puolue | Toimikausi |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Jonathan Motzfeldt | Siumut | 1. toukokuuta 1979 – 18. maaliskuuta 1991 |
|   | Lars-Emil Johansen | Siumut | 18. maaliskuuta 1991 – 19. syyskuuta 1997 |
|  | Jonathan Motzfeldt | Siumut | 19. syyskuuta 1997 – 14. joulukuuta 2002 |
|  | Hans Enoksen | Siumut | 14. joulukuuta 2002 – 12. kesäkuuta 2009 |
|  | Kuupik Kleist | Inuit Ataqatigiit | 12. kesäkuuta 2009 – 5. huhtikuuta 2013 |
|  | Aleqa Hammond | Siumut | 5. huhtikuuta 2013 – 30. syyskuuta 2014 |
|  | Kim Kielsen | Siumut | 30. syyskuuta 2014 – 23. huhtikuuta 2021 |
|  | Múte Bourup Egede | Inuit Ataqatigiit | 23. huhtikuuta 2021 – virassa |
Leonid Krasin

Leonid Krasin.
Leonid Borisovitš Krasin (ven. Леони́д Бори́сович Кра́син, 15. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1870 Kurgan – 24. marraskuuta 1926 Lontoo) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen poliitikko ja valtiomies.
Leonid Krasin syntyi virkamiesperheeseen. Vuodesta 1887 lähtien hän opiskeli Pietarin teknologisessa instituutissa. Vuonna 1891 hänet erotettiin instituutista ja karkotettiin, minkä jälkeen hän työskenteli teknikkona ja insinöörinä Siperian radan rakennustyömaalla. Vuonna 1900 Krasin valmistui Harkovan teknologisesta instituutista ja työskenteli sen jälkeen Bakussa, Orehovo-Zujevossa ja Pietarissa.
Krasin osallistui poliittiseen toimintaan vuodesta 1890 lähtien. Vuonna 1903 hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean jäsen. Vuonna 1908 hän matkusti ulkomaille ja luopui politiikasta. Vuosina 1912–1918 hän työskenteli Siemensin johtajana Moskovassa ja Pietarissa.
Krasin palasi politiikkaan joulukuussa 1917. Hän osallistui Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin ja johti Berliiniin matkustanutta neuvostovenäläistä valtuuskuntaa. Vuonna 1918 hän toimi Venäjän kansantalousneuvoston jäsenenä sekä kaupan ja teollisuuden kansankomissaarina. Vuonna 1919 hän oli liikenneasiain kansankomissaari.
Joulukuussa 1919 Krasin johti Neuvosto-Venäjän valtuuskuntaa Viron kanssa käydyissä Tarton rauhansopimusneuvotteluissa. Vuosina 1920–1923 hän työskenteli ulkomaankaupan kansankomissaarina ja Neuvosto-Venäjän Britannian-lähettiläänä osallistuen Genovan ja Haagin konferensseihin. Vuonna 1924 hän toimi Neuvostoliiton lähettiläänä Ranskassa ja vuodesta 1925 Britanniassa. Vuosina 1924–1926 hän oli NKP(b):n keskuskomitean jäsen.
Krasin on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonid Krasin Wikimedia Commonsissa
Leonid Košeljov

Leonid Aleksandrovitš Košeljov (s. 20. joulukuuta 1979) on uzbekistanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Venäjän liigassa Šinnik Jaroslavlin joukkueessa. Ennen siirtymistään nykyiseen joukkueeseensa hän on pelannut Pahtakor Taškentissa (78 ottelua, 26 maalia) ja Havbahov Namanganissa (82 ottelua, 22 maalia). Košeljov kuuluu myös Uzbekistanin maajoukkueen vakiomiehistöön. Hän on 178 senttimetrin pituinen ja painaa 75 kilogrammaa.
Aiheesta muualla

Leonid Košeljov Šinnik Jaroslavlin sivuilla
Lapsiavioliitto

Lapsihäät keskiajalla.
Lapsiavioliitto on avioliitto, jossa avioliiton jokin osapuoli on lapsi. Tässä tilanteessa lapsella tarkoitetaan tyypillisesti alaikäistä eli alle 18-vuotiasta henkilöä. Lapsiavioliitot ovat usein myös niin sanottuja järjestettyjä avioliittoja, joissa itse avioliiton solmimisesta ja koostumuksesta päättää jokin ulkoinen taho, tyypillisesti vanhemmat. Jos avioliitto on täysin ulkoisten tahojen määräämä, käytetään myös termiä pakkoavioliitto.
Tyypillisessä lapsiavioliitoissa tyttölapsi päätyy usein vanhemman miehen vaimoksi. Lapsisulhasista ei ole olemassa yhtä paljon tutkimustietoa kuin lapsimorsiamista. Maailmanlaajuisesti kuitenkin noin 115 miljoonaa poikaa ja miestä ja noin 650–700 miljoonaa tyttöä tai naista on mennyt naimisiin alaikäisenä. Lapsiavioliitot ovat tyypillisimpiä köyhissä maissa ja köyhän väestönosan keskuudessa. Avioliittoon päätyy todennäköisemmin lapsi, joka asuu maaseudulla ja joka on käynyt koulua vain vähän tai ei lainkaan.
Syyt lapsiavioliitoille

Etenkin epävarmoina aikoina ja sota-aikoina on vanhempia, jotka järjestävät tyttölapsensa alaikäisenä avioliittoon toivoen, että se suojelee tyttöä väkivallalta. Sota-aikoina lapsiavioliittojen määrä myös kasvaa. Joitain perheitä myös köyhyys saattaa ajaa naittamaan tyttärensä nuorena, sillä mitä nuorempi morsian on, sitä pienemmät myötäjäiset hänen perheensä on maksettava. Joillain alueilla morsiamen perhe saattaa avioliiton seurauksena saada sulhasen perheeltä morsiuslunnaat, mikä parantaa morsiamen perheen toimeentuloa. Jotkin köyhät vanhemmat toisaalta uskovat, että naittamalla tyttärensä toiseen perheeseen tytär saa itselleen paremman tulevaisuuden.
Osa lapsiavioliitoista solmitaan uskonnollisista syistä tai perinteiden sanelemana.selvennä Jotkin yhteisöt etenkin Afrikassa pitävät avioliiton ulkopuolista raskautta häpeällisenä ja kannustavat vanhempia naittamaan raskaana olevan tyttärensä.
On olemassa vanhempia, jotka näkevät tyttölapsen taakkana tai kauppatavarana ja ovat siksi valmiita naittamaan hänet aiemmin. Lapsiavioliiton kannattajat saattavat myös pitää alaikäisiä vaimoja tottelevaisempina ja siksi sopivampina avioliittoon.
Lapsiavioliittojen vaikutukset

Unicefin mukaan avioliitto saattaa estää tai rajoittaa sekä tyttöjä että poikia kouluttautumasta tai edistymästä työuralla tai pakottaa lapsen ottamaan enemmän vastuuta kuin mihin hän on ikänsä puolesta valmis. YK:n väestörahaston mukaan monet lapsimorsiamet lopettavat koulunkäynnin aviouduttuaan, jotta he voisivat keskittyä kodinhoitoon. On yleistä, että he joutuvat parisuhdeväkivallan kohteeksi ja päätyvät synnyttämään myös, vaikka he eivät olisi henkisesti tai fyysisesti vielä tarpeeksi kehittyneitä siihen. Raskaus ja synnytyskomplikaatiot ovat 15–19-vuotiaiden tyttöjen yleisin kuolinsyy maailmassa. Lapsisulhasille avioliitto saattaa aiheuttaa lisäksi taloudellisia paineita.
Osa vanhemmista naittaa tyttärensä tämän raiskaajan kanssa, mikä aiheuttaa tytölle kärsimystä.