stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Napoléon Eugène Louis Bonaparte
Suku

Hän oli Ranskan keisari Napoleon III:n ja espanjalaissyntyisen keisarinna Eugénie de Montijon ainoa lapsi.
Isänsä kuoltua vuonna 1873 Napoléon Eugène Louisista tuli 16-vuotiaana Bonaparten suvun pää, ja hänen kannattajansa julistivat hänet keisari Napoleon IV:ksi. Hänen kuvansa ja keisarillisen arvonimensä sisältäviä epävirallisia rahoja lyötiin Brysselissä juhlistamaan hänen täysi-ikäiseksi tuloaan vuonna 1874.
Sotilasura

Ranskan–Preussin sodan puhjetessa vuonna 1870 Napoléon Eugène Louis seurasi isäänsä rintamalle ja joutui taisteluihin Saarbrückenissä. Kun sota alkoi kääntyä keisarikunnan tappioksi, hän pakeni Ranskasta ja asettui perheen kanssa Camden Placelle Chislehurstiin, Kentiin, Englantiin.
Käytyään koulunsa Englannissa Bonaparte liittyi Britannian armeijaan ja valmistui Woolwichin upseerikoulusta erinomaisin arvosanoin vuonna 1875. Vuonna 1879 hän lähti vapaaehtoisena eteläiseen Afrikkaan osallistuakseen Zulu-sotaan.
Kenraaliluutnantti Frederick Thesiger, lordi Chelmsford pyrki pitämään yli-innokkaaksi osoittautuneen Bonaparten päämajassaan, mutta tämä päästettiin sekavien ohjeiden vuoksi kuitenkin tiedusteluretkille. Hän ystävystyi ranskaa puhuvan luutnantti Jahleel Careyn kanssa. Eräällä retkellä zulut yllättivät Bonaparten ja Careyn osaston lähellä Tyotyosijokea. Bonaparte ampui revolverillaan kaksi laukausta, minkä jälkeen zulut keihästivät hänet kuoliaaksi. Luutnantti Carey erotettiin tapauksen vuoksi armeijan palveluksesta.
Perintö

Bonaparten pahoin mädäntynyt ruumis tuotiin kuljetusalus HMS Orontesilla Eurooppaan. Hänet haudattiin aluksi Chislehurstiin ja myöhemmin vuonna 1888 äitinsä keisarinna Eugénien rakennuttamaan St Michael's Abbeyn benediktiiniluostarin kirkon keisarilliseen kappeliin Farnborough’ssa isänsä vierelle.
Napoléon Eugène Louis Bonaparten kuolema oli suuri pettymys Euroopassa niille, jotka olivat odottaneet Bonaparten suvun paluuta valtaan. Ennen kuolemaansa Bonaparte oli julistanut arvonimensä perijäksi Napoléon Victor Bonaparten.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Napoléon, Prince Imperial (kuvia) National Portrait Gallery. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Napoleon III | Ranskan keisari (nimellinen)  1873–1879 | Seuraaja: Napoléon Victor Bonaparte |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Musée d'Orsay 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Kuunari Maj

Kuunari Maj (entinen Richard W. Clark) oli suomalainen Porvoosta kotoisin ollut, mutta Maarianhaminaan rekisteröity kuunari, joka syttyi palamaan 16. tammikuuta 1949 Selkämerellä Rauman korkeudella ja ajelehti sitten etelään kunnes upposi 26. tammikuuta 1949 Ahvenanmaan pohjoispuolella noin 10 meripeninkulmaa luoteeseen Saltvikin Pattskärenista. Laiva oli matkalla Mäntyluodosta Kööpenhaminaan, kun sen peräsin vioittui ja laiva syttyi tuleen konehuoneessa tapahtuneen räjähdyksen jälkeen. Onnettomuudessa kuoli seitsemän miehistön jäsentä. Laivan päällikkö ja neljä miestä poistui alukselta 16. tammikuuta laivan ainoalla pelastusveneellä, toinen pelastusvene oli karannut laskuyrityksen yhteydessä.
Kuunari Maj tunnetaan myös nimellä M/S Maj. Pentti Lehtonen on kirjoittanut kirjan nimeltään M/S Maj`n haaksirikko, joka julkaistiin vuonna 2020. M/S Maj`n haaksirikko teos käsittelee laajasti syyt ja seuraukset M/S Maj:n haaksirikossa vuonna 1949.
Mark Selby

| Mark Selby |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mark Selby
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Leicester, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Snookerpelaaja
Lempinimi:  The Jester from Leicester
Ammattilaisena:  1999–
Ranking:  6 (7. toukokuuta 2024)
Korkein ranking:  1
Palkintorahat:  £7 867 579
Korkein breikki:  147 (5 kertaa)
Sadan breikit:  821
Turnausvoitot
Ranking-turnaukset:  22
Pienet ranking-turnaukset:  7
Rankingittomat turnaukset:  11
MM-kultaa:  2014, 2016, 2017, 2021
Mark Selby (s. 19. kesäkuuta 1983) on englantilainen snookerammattilainen. Selby on kotoisin Leicesteristä ja hän pelaa myös poolia. Selbyn ammattilaisuran parhaat saavutukset ovat vuosien 2014, 2016, 2017 ja 2021 maailmanmestaruudet, vuoden 2012 UK Championship -voitto, Wembleyllä pelattavan arvostetuimman Masters-kutsuturnauksen kolminkertainen voitto (2008, 2010 ja 2013) sekä 147 pisteen maksimibreikki kesäkuussa 2009 . Hän on tehnyt urallaan 820 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla  sekä vuosien 2014, 2016, 2017 että 2021 maailmanmestaruusvoittojen lisäksi ollut kertaalleen maailmanmestaruuskisojen finaalissa. Selby tunnetaan hyväntuulisena ja suosittuna urheilijana.
Hän teki MM-kisoissa 2011 kauden sadan breikkinsä numero 54. Sillä hän ohitti legendaarisen Stephen Hendryn ennätyksen 53, jonka tämä teki kaudella 1994-1995. (Tämän jälkeen Selbyn ennätys on rikottu useampaan kertaan, viimeisimpänä Neil Robertson teki historiaa vuoden 2014 MM-kisoissa rikkomalla ensimmäisenä sadan satasen rajapyykin.)
Selby teki ensimmäisenä pelaajana maksimibreikin snookerin MM-finaalissa keväällä 2023.
Ura > Lupaava alku

Mark Selby aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999. Teini-ikäisenä hän jo osoitti suurta potentiaalia voittaen nimekkäitä pelaajia, kuten Ronnie O'Sullivanin ja Stephen Hendryn. Hän ei kuitenkaan kyennyt pelaamaan kyllin tasaisesti huipputasolla uransa alkupuolella. Vasta noin 25-vuotiaana hän pystyi nostamaan pelitasoaan siten, että hän on saanut kerättyä tasaisesti ranking-pisteitä ja noussut ammattilaisten listalla aina 16 parhaan joukkoon kaudelle 2007/2008 .
Vuonna 2002 Selby pelasi itsensä ensimmäistä kertaa ranking-turnauksen semifinaaliin China Open-turnauksessa.
Ura > Ranking-turnauksen finalisti

Vuonna 2003 Selby pääsi 19-vuotiaana ensimmäisen kerran ranking-turnauksen finaaliin Regal Scottish Masters-turnauksessa. Finaalissa hän kuitenkin hävisi David Graylle erin 9–7.
Ura > World eightball pool (wepf) maailmanmestari, MM-finalisti sekä Top 16 pelaaja

Vuonna 2006 Selby voitti Wepf-liiton, englantilaisilla pienillä barbox-pöydillä ja snookervälineillä pelattavan World eightball pool - maailmanmestaruuden  . Wepf-liitossa on mukana vain muutamia maita ja vähäinen määrä pelaajia, eikä suoritus ole millään tasolla verrattavissa WPA-liiton 8-pallon maailmanmestaruuteen. Grand Prix-turnauksessa hän teki 139 pisteen lyöntisarjan. Kausi 2006/2007 oli Selbylle todella onnistunut ja hän nosti itsensä kauden päätteeksi 16 parhaan joukkoon ranking-listalla. Näin ollen kaudella 2007/2008 hänen ei tarvinnut pelata karsintapelejä, vaan hänet sijoitetaan suoraan pääturnauksiin 32 pelaajan kaavioon. Vuosina 2005–2007 Selby selvitti tiensä maailmanmestaruuskisoihin ja vuonna 2007 hän löi itsensä lajin eliittiin raivaten tiensä aina finaaliin asti. Hän hävisi kuitenkin finaalin kokeneelle John Higginsille erin 13–18 . Matkalla finaaliin hän kukisti mm. Stephen Leen ja harjoittelukumppaninsa Shaun Murphyn.
Ura > Ranking-turnaus ja Masters-voittaja

Kaudella 2007/2008 Selby pelasi itsensä Maplin UK Championship-turnauksen semifinaaliin, jossa hän hävisi turnauksen voittajalle Ronnie O'Sullivanille, joka viimeisessä ja ratkaisevassa erässä teki näyttävästi maksimibreikin 147 pudottaen Selbyn mahdollisesta kolmannesta ranking-turnauksen finaalistaan. Tammikuussa 2008 kovassa nosteessa ollut Selby saavutti vihdoin ensimmäisen suurturnausvoittonsa voittamalla arvostetun SAGA Insurance Masters-kutsuturnauksen finaalissa maanmiehensä Stephen Leen Wembleyllä erin 10-3 . Matkalla finaaliin Selby voitti kaikki aikaisemmat pelinsä viimeisessä ja ratkaisevassa erässä 6-5. Finaalin ensimmäisen session jälkeen tilanne oli tasainen, kun Selby johti ottelua 5–3. Toisessa sessiossa Lee ei saanut pelin juonesta kiinni ja Selby voitti viisi erää peräjälkeen saavuttaen vakuuttavalla pelillä ensimmäisen turnausvoittonsa. Tauolta palattuaan Selby teki heti 132 pisteen lyöntisarjan yhdeksänteen erään, ja muutaman tasaisemman erän jälkeen 125 pisteen lyöntisarjan 12. erään sekä 141 pisteen lyöntisarjan 13. erään. Viimeisen erän 141 pisteen lyöntisarjalla Selby voitti jaetun turnauksen suurimman lyöntisarjan palkinnon, jonka suuruus oli £10 000. Ken Dohertyn aiemmin samalla viikolla tekemän saman suuruisen lyöntisarjan vuoksi palkinto jaettiin näiden pelaajien kesken. Tällä arvostetulla kutsuturnausvoitollaan Selby ansaitsi £155 000 (sisältäen £5 000 suurimman lyöntisarjan jaetun palkinnon). Nousujohteinen kausi sai jatkoa Welsh Open-turnauksessa, jossa Selby voitti finaalissa Ronnie O'Sullivanin erin 9-8 oltuaan 5-8 tappiolla  . Tämä oli Selbyn ensimmäinen ranking-turnausvoitto. Selbyn huima pelivire sai jatkoa myös China Open-turnauksessa, jossa hän pelasi semifinaalissa Shaun Murphya vastaan, joka hävisi finaalissa Stephen Maguirelle 9-10. Oltuaan vahvan kauden ansiosta yksi maailmanmestaruusturnauksen voittajasuosikeista, Selby kuitenkin hävisi jo ensimmäisen kierroksen ottelunsa Mark Kingille. Ranking-listalla Selby nousi uransa parhaalle sijoitukselle, sijalle 4, kaudelle 2008/2009.
WBPSA Achievement of the Year 2008 (Masters)
Ura > 147 suorittanut pelaaja

Selby on uransa aikana pelannut kolmasti maksimibreikin eli 147 pistettä.
Kauden 2008/2009 avausturnauksessa Northern Ireland Trophyssa Selby kärsi tappion jo toisella kierroksella Ian McCullochille. Kiinassa pelatussa Shanghai Masters-turnauksessa Selby eteni edellisen vuoden tavoin semifinaaliin, jossa kuitenkin turnauksen musta hevonen Ricky Walden nousi haastajana 1-4 tappioasemasta 6-4 voittoon. Semifinaali kuitenkin nosti Selbyn Provisional ranking-listalla kolmanneksi ohi Shaun Murphyn. Royal London Watches Grand Prix'ssä Selbyn tie tyssäsi 2. kierrokselle, jossa hän hävisi niukasti finalisti Ryan Daylle. Maplin UK Championship-turnauksessa Selby sai heti ensimmäisellä kierroksella vastaan kovan haastajan, sillä vakavasti takaisin 16 parhaan joukkoon pyrkivä Mark Williams astui häntä vastaan tiputtaen Selbyn jatkosta tässä syyskauden pääturnauksessa. Tämä oli kova isku Selbyn ranking-pistetilanteelle, sillä Telfordissa jaetaan huomattavasti enemmän ranking-pisteitä kuin perusturnauksissa. Masters-turnauksessa Selby näytti jatkavan tappiotonta putkeaan aina voittoon saakka, mutta Ronnie O'Sullivan nousi takaa-ajoasemasta 10-8 voittoon kovatasoisessa finaalissa . Kauden päätteeksi järjestetyssä Jiangsu Classic-kutsuturnauksessa Selby saavutti ensimmäisen kerran ammattilaisurallaan maksimibreikin ottelussaan Joe Perryä vastaan .
Ura > Wembleyn tähti

Kauden 2009/2010 alkupuolisko ei Selbyn osalta sujunut kovin vakuuttavasti, mutta paluu Wembleylle turnaukseen Pokerstars.com Masters tammikuussa 2010 oli uskomaton: finaalissa kaatui revanssin merkeissä edellisen vuoden voittaja Ronnie O'Sullivan erin 10-9. Selby nousi voittoon 6-9-tappioasemasta. Näin Selby on hävinnyt Masters-turnauksessa vain yhden ottelun urallaan . Maailmanmestaruuskisoissa Selby selvisi aina välieriin saakka tiputtaen mm. puolivälierissä Ronnie O'Sullivanin ja toisella kierroksella Stephen Hendryn. Välierissä Selby koki kuitenkin tappion Graeme Dottille.
Ura > Players Tour Championship -voittaja

Kauden 2010/2011 alkupuolisko ei Selbyn osalta tuonut suurta menestystä isommissa turnauksissa, mutta pienturnaussarjan Players Tour Championship osakilpailussa Star Xing Pai Players Tour Championship 2 Selby voitti finaalin Sheffieldissä Barry Pinchesiä vastaan erin 4-3. Syyskauden päätösturnauksessa UK Championship Selbyn turnaus päättyi jo toisella kierroksella. Vuoden 2011 alussa Wembleylläkin, jossa Selby loisti The Mastersissa vuosina 2008-2010 kolmesti peräkkäin finaalissa saavuttaen kaksi voittoa, tappio tuli heti ensimmäisellä kierroksella.
Turnausvoitot > Ranking-turnaukset

Welsh Open 2008
Shanghai Masters 2011
UK Championship 2012, 2016
Maailmanmestaruusturnaus 2014, 2016, 2017, 2021
German Masters 2015
China Open 2015, 2017
Paul Hunter Classic 2016
International Championship 2016, 2017
Turnausvoitot > Pienemmät ranking-turnaukset

Star Xing Pai Players Tour Championship 2 2010
Paul Hunter Classic 2011, 2012
FFP Open 2013
Antwerp Open 2013
Riga Open 2014
Gdynia Open 2016
Turnausvoitot > Kutsuturnaukset

The Masters 2008, 2010, 2013
Turnausvoitot > Ei-ranking-turnaukset

Wuxi Classic 2011
Tilastot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 MARK SELBY: 
| Maailmanmestaruusturnauksen finaalit | 4 | 2007, 2014, 2016, 2017 |
| Ranking-turnausvoitot | 6 | 2008, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 |
| Ranking-turnausten finaalit | 5 | 2003, 2007, 2008, 2014, 2016 |
| Masters-turnauksen voitot | 3 | 2008, 2010, 2013 |
| Masters-turnausten finaalit | 3 | 2008, 2009, 2010 |
| Korkein ranking-sijoitus | 1 | 2011/2012 |
| Suurin lyöntisarja | 147 | Wuzhou International Group Jiangsu Classic 2009 (video) |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat | 820 |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
BBC Leicester feature and interview
Mark Selby (2015)
Ghost Opera

| Ghost Opera Kamelot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Toukokuu 2006-Tammikuu 2007
 Julkaistu: 4. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Sascha Paeth & Miro
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 43.59
 Levy-yhtiö: Steamhammer
Listasijoitukset
  35.
Kamelotin muut julkaisut
| One Cold Winter’s Night 2006 | Ghost Opera 2007 | Poetry for the Poisoned 2010 |
Ghost Opera on power metal -yhtye Kamelotin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 1. kesäkuuta 2007, 1. kesäkuuta Saksassa ja 4. kesäkuuta Euroopassa ja 5. kesäkuuta Yhdysvalloissa SPV GmbH/Steamhammer Recordsin kautta. Se on Kamelotin ensimmäinen studioalbumi, jolla kosketinsoittaja Oliver Palotai esiintyy, ja viimeinen basisti Glenn Barryn kanssa. Albumilta julkaistiin neljä musiikkivideota kappaleille "Ghost Opera", "The Human Stain", "Rule the World" ja "Love You to Death".
Billboard 200 -listalla albumi nousi sijalle 18 Top Heatseekers -listalla ja sijalle 48 Independent Albums -listalla.
Ennen albumin julkaisua SPV Records jakoi tiukasti rajoitetun CD-singlen "Ghost Opera" kappaleesta, joka jaettiin Euroopan kiertueelle osallistuneille faneille maalis-, huhti- ja toukokuussa 2007.  Albumi julkaistiin vinyylinä keväällä 2009 yhdessä The Black Halon kanssa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Roy Khan ja Thomas Youngblood.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Solitaire" | 1.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Rule The World" | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Ghost Opera" | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "The Human Stain" | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Blücher" | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Love You to Death" | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Up Through The Ashes" | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Mourning Star" | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Silence of The Darkness" | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Anthem" | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Eden Echo" | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 43.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| Limited Editionin bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Pendulous Fall" | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 47.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Season's End" | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 47.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| The Second Coming - Levy 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Solitaire" (live)  | 1.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Ghost Opera" (live)  | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "The Human Stain" (live)  | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Mourning Star" (live)  | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "When The Lights Are Down" (live)  | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Abandoned" (live)  | 4.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "The Haunting (Somewhere in Time)" (live, feat. Simone Simons)  | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Memento Mori" (live)  | 9.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Epilogue" (live)  | 2.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "March of Mephisto" (live)  | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Season's End" (Japanin painoksen bonuskappale)  | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "The Pendulous Fall" (rajoitetun painoksen bonuskappale)  | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "Epilogue" (The Black Halon japanilainen bonuskappale)  | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | "Rule The World" (remix)  | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 58.00 |  |  |  |  |  |  |  |
Rajoitettu painos CD + DVD ja The Second Coming

Ghost Operan uudelleenjulkaisu Ghost Opera: The Second Coming julkaistiin 28. maaliskuuta 2008 Saksassa, 31. maaliskuuta muualla Euroopassa ja 8. huhtikuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumi julkaistiin tuplalevynä, jonka ensimmäinen levy sisälsi Ghost Operan, kuten aiemmin, ja videot kappaleille "The Human Stain" ja "Memento Mori", (kuvattiin Belgradissa, Serbiassa). Toinen levy sisälsi 10 livekappaletta samasta esityksestä sekä kolme bonuskappaletta Ghost Operasta ja The Black Halosta sekä remixin kappaleesta "Rule the World".
Arvostelut

| lähde | arvosana |
| --- | --- |
AllMusic: 3.5/5
Goetia Media: 4/5
Imperiumi: 8/10
The Metal Crypt: 5/5
Metal Symphony: 8/10
Metal Temple: 8/10
Metal Zone: 8.5/10
Soundi: 4/5
Listasijoitukset

| Albumilistat (2007) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaiden albumilista: 51
Suomen albumilista: 35
Ranskan albumilista: 83
Saksan albumilista: 61
Kreikan kansainvälinen albumilista: 23
Japanin albumilista: 34
Norjan albumilista: 25
Ruotsin albumilista: 29
Sveitsin albumilista: 88
Iso-Britannia (Rock & Metal -lista): 24
US Billboard Independent -albumit: 48
US Billboard top Heatseekers: 18
Kreikan albumilista: 38
Kokoonpano

Ghost Operan kansivihkosta
Kamelot
Roy Khan – laulu, kosketinsoittimet
Thomas Youngblood – kitara
Glenn Barry – bassokitara
Casey Grillo – rummut, lyömäsoittimet
Oliver Palotai – kosketinsoittimet
Kokoonpano > vierailevat muusikot

Miro – orkestraatiot, koskettimet, tekniikka
Simone Simons – laulu kappaleessa "Blücher"
Amanda Somerville – laulu kappaleissa "Mourning Star", "Love You to Death", "Season's End" ja "Ghost Opera"
Sascha Paeth – kitara
kuoro
Cinzia Rizzo, Robert Hunecke-Rizzo ja Thomas Rettke
Tuottajat
Olaf Reitmeier – tekniikka
Simon Oberender – tekniikka
Bredo Myrvang – äänitys
Mattias Norén – kuvitus, taitto
Elin Strigå – kuvankäsittely
Alexandra V Bach – kansitaide
Liliana Sanches – valokuvaus
Aiheesta muualla

Ghost Opera Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Ghost Opera Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Kamelot |
| --- | --- |
 Tommy Karevik  Thomas Youngblood  Sean Tibbetts  Alex Landenburg  Oliver Palotai   Casey Grillo  Roy Khan  Glenn Barry  David Pavlicko  Mark Vanderbilt  Ricard Warner 
Studioalbumit:  Eternity  Dominion  Siége Perilous  The Fourth Legacy  Karma  Epica  The Black Halo  Ghost Opera  Poetry for the Poisoned  Silverthorn  Haven  The Shadow Theory  The Awakening 
Kokoelma-albumit:  Myths & Legends of Kamelot  Where I reign - Very best of the Noise years 1995-2003 
Livealbumit:  The Expedition  One Cold Winter’s Night  I Am the Empire – Live from the 013
Woikoski

Woikoski Oy on yritys, joka tuottaa kaasuja teollisuuteen ja lääkinnälliseen käyttöön. Yritys on perustettu 1882, ja se sijaitsee Mäntyharjun Voikosken partaalla. Yrityksen omistaa Palmbergin suku.
Historia

Woikoski oli alkujaan kimrööki-väriainetta valmistava tehdas, mutta vuosikymmenien mittaan sen tuotantosuunta muuttui kaasuntuotantoon. Kaasuntuotanto aloitettiin tuottamalla vetyä, ja sivutuotantona syntyi happea, jota myytiin hitsaustarpeisiin. Yritys valmistaa myös kaasujen käsittelyssä ja jakelussa tarvittavia laitteita ja järjestelmiä.
Insinööri Knut August Palmbergin poika Alfred A. Palmberg osti Voikosken rannalla olleen myllyn 1909 ja perusti myllynkivitehtaan. Hän myi Voikosken alueen veljelleen Bertil Palmbergille ja tämä perusti sinne kemian alan tehtaan ja voimalaitoksen, jotka käynnistyivät 1920. Voikosken kaasutehtaat jatkoivat toimintaa 1929 perustetun Oy Woikoski Ab:n omistuksessa, joka valmistaa teknisiä ja lääkkeellisiä kaasuja sekä rakentaa ja suunnittelee alan laitteistoja ja jakelujärjestelmiä. Bertil Palmbergiä seurasi yrityksen toimitusjohtajana 1948–1977 hänen poikansa, teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Sven Palmberg, ja sitten tämän poika Clas Palmberg. Hän on nykyään yrityksen hallituksen puheenjohtaja, toimitusjohtaja on Sari Palmberg.
Myyntiverkosto

Woikoski ilmoitti keväällä 2016 aloittavansa 70 työntekijää koskevat yt-neuvottelut. Teollisten kaasujen ja hitsaustarvikkeiden noutomyynti Woikosken omilta toimipisteiltä lakkautettiin 15. syyskuuta 2016 ja nämä toiminnot siirtyivät jälleenmyyjille.
Maitohappokäyminen

Maitohappokäyminen on solujen aineenvaihdunnan käymisreaktio, jossa pyruvaatti eli palorypälehappo pelkistyy laktaattidehydrogenaasi-entsyymillä maitohapoksi. Pyruvaatti saadaan usein hajottamalla glukoosia glykolyysissä. Maitohappokäymistä tapahtuu mm. ihmisillä ja muilla eläimillä lihaksissa rasittavan liikunnan aikana ja maitohappobakteereissa näiden tuottaessa energiaa itselleen. Soluissa käyminen tapahtuu usein solulimassa.