stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Alkutapahtumat

Väkivaltaisuudet alkoivat 27. lokakuuta Pariisin lähiöissä Île-de-Francen alueella, kun Clichy-sous-Bois’ssa siirtolaistaustaisten nuorten joukossa liikkui huhu, jonka mukaan kaksi nuorta poikaa oli kuollut sähköiskuihin paettuaan poliisia. Pojat olivat olleet muiden kanssa pelaamassa jalkapalloa, kun ryhmä poliiseja oli tullut tarkistamaan poikien henkilötodistuksia. Kaikki pojat lähtivät pakoon ja kolme pakeni sähkömuuntajaan ja kaksi heistä, 15-vuotias malilaistaustainen Bouma Traoré ja 17-vuotias tunisialaissukuinen Zyed Benna, kuolivat sähköiskuun. Kolmas poika, 17-vuotias turkinkurdi Muttin Altun, loukkaantui ja vietiin sairaalahoitoon.
Poliisin ilmoituksen mukaan heitä ei ajettu takaa, mutta virallinen tutkinta on vielä kesken. Poliisin ja vankilaviranomaisten toimintaa tutkiva valvontavirasto piti Muttin Altunin kuulusteluolosuhteita epäeettisinä lausunnossaan 10. heinäkuuta 2006. Poikien perheiden asianajaja on vaatinut syytettä Ranskan valtiota vastaan poliisin virkavirheestä. Kahta poliisia epäillään hengenvaarassa olevan auttamatta jättämisestä ja muiden hengen tahallisesta vaarantamisesta.
Mellakat numeroin

| Mellakoiden vahingot 2005 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
27. lokakuuta, kaksi nuorta menehtyi piiloutuessaan muuntamoon.
| Päivämäärä | Tuhotut ajoneuvot | Kiinniotot | Loukkaantuneet poliisit | Kuolemat |
| 28. lokakuuta | 23 |  |  |  |
| 29. lokakuuta | 29 | 14 |  |  |
| 30. lokakuuta | 30 | 19 |  |  |
| 31. lokakuuta | 8 |  |  |  |
| 1. marraskuuta | 68 |  |  |  |
| 2. marraskuuta | 228 |  |  |  |
| 3. marraskuuta | 315 | 29 |  |  |
| 4. marraskuuta | 596 | 78 |  |  |
| 5. marraskuuta | 897 | 253 |  |  |
| 6. marraskuuta | 1 295 | 349 |  |  |
| 7. marraskuuta | 1 408 | 395 | 34 | 1 |
| 8. marraskuuta | 1 173 | 330 | 4 |  |
| 9. marraskuuta | 617 | 280 | 1 |  |
| 10. marraskuuta | 482 | 203 |  |  |
| 11. marraskuuta | 463 | 201 | 8 |  |
| 12. marraskuuta | 502 | 206 | 2 |  |
Yhteensä
| 16 vuorokautta | yli 7 600 | yli 2 100 | yli 50 | 1 |
Reagointi

Nicolas Sarkozy, joka toimi tuolloin sisäministerinä, julisti nollatoleranssin mellakoitsijoita vastaan ja kertoi 24 poliisikomppanian lähettämisestä turvaamaan Pariisia.
Jacques Chirac julisti hätätilan 8. marraskuuta. Seuraavana päivänä Sarkozy antoi käskyn karkottaa kaikki mellakoihin osallistuneet ulkomaalaiset. Sarkozya kritisoitiin yrityksestä leimata kaikki mellakoitsijat ulkomaalaisiksi, vaikka suurin osa heistä oli Ranskan kansalaisia.
TF1-televisiokanavan uutistoimiston johtaja Jean-Claude Dassier myönsi, että uutisointia mellakoista oli sensuroitu äärioikeiston kannatuksen kasvun pelossa. Valtion televisiokanava France 3 lopetti uutisoinnin poltettujen autojen määrästä.
Philippe Triboit’n ohjaama ja Marc Herpoux’n käsikirjoittama televisioelokuva Leimahdus (ransk. L'embrasement) vuodelta 2007 perustuu mellakoiden tapahtumiin.
Reaktiot ulkomailla > Suomi

Maanantaina 7. marraskuuta ulkoministeriö julkaisi matkustustiedotteen, jossa kehotetaan matkailijoita varovaisuuteen Pariisin keskustassa öiseen aikaan. Lisäksi kehotetaan välttämään ongelmalähiöitä erityisesti öiseen aikaan ja matkustettaessa Charles de Gaullen lentokentälle välttämään RER-junaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005 Wikimedia Commonsissa
Île-de-Francen mellakka-alueiden sijainti 4. marraskuuta
Mellakoiden levinneisyysalue lauantaina 5. marraskuuta.
Sanasta miestä (Aki Sirkesalon albumi)

| Sanasta miestä Aki Sirkesalo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. helmikuuta 2005
 Tuottaja(t): Frank Tikka
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 42.12
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Aki Sirkesalon muut julkaisut
| Halutuimmat 2002 | Sanasta miestä 2005 | 30 unohtumatonta laulua 2006 |
Sanasta miestä on vuonna 2005 julkaistu Aki Sirkesalon sooloalbumi. Albumi ehti valmistua ennen Sirkesalon kuolemaa Intian valtameren tsunamikatastrofissa 2004. Levy julkaistiin alkuperäissuunnitelman mukaisesti helmikuussa 2005 omaisten suostumuksesta. Albumi nousi suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1.
Levyn tuotto on ohjattu hyväntekeväisyyteen.
Kappaleet

Parempaa aikaa – 3.54
Mullonikäväsua – 3.26
Turistit – 4.09
Hiljennä, Siiri – 3.56
Telepatiaa – 3.21
Kun rakkaus sanoo stop – 3.41
Haava – 3.32
Remontti – 3.56
Sanansa mittainen mies – 3.43
Mene pois – 4.20
Tule nyt – 4.09
Aiheesta muualla

Sanasta miestä discogs.com -sivustolla
Rotvalli (sarjakuva)

| Rotvalli |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  3. huhtikuuta 2008
Luojat:  Juho Heinola
Rotvalli on Juho Heinolan värillinen strippisarjakuva Aamulehden Moro-liitteessä. Sarjakuva on ilmestynyt kerran viikossa vuodesta 2008 lähtien.
Sarjakuvan tapahtumat sijoittuvat Tampereelle ja Pirkanmaalle. Päähahmoja ovat eläkeläiset Mää ja Toi, jotka keskustelevat ajankohtaisista asioista. Useassa stripissä hahmot kommentoivat jotakin Aamulehden otsikkoa. Määllä ja Toilla on myös erimielisyyksiä: toinen kannattaa Tapparaa, toinen Ilvestä. Hahmot kinastelevat muidenkin asioiden kuten Näsijärven ja Pyhäjärven paremmuudesta. Muita Rotvallissa usein esiintyviä elementtejä ovat lokki, koira, Näsinneula ja puistonpenkki.
Sarjakuvan ensimmäinen strippi julkaistiin 3. huhtikuuta 2008 Moro-liitteessä ja sarjakuvan kotisivuilla. Strippejä on kotisivuilla joulukuuhun 2011 asti, myöhemmät löytyvät Aamulehden näköislehdistä.
Aiheesta muualla

Rotvallin verkkosivut
Royal Bank of Canada

| Royal Bank of Canada |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  TSX: RY, NYSE: RY, SIX: RY
ISIN:  CA7800871021
Perustettu:  1864, Halifax
Toimitusjohtaja:  Gordon Nixon
Kotipaikka:  Montreal ja Toronto
Toimiala:  pankki, rahoitus ja vakuutus
Liikevaihto:   22,5 miljardia CAD (2007)
Liikevoitto:   5,5 miljardia CAD (2007)
Henkilöstö:  66 748 (2007)
Kotisivu:  http://www.rbc.ca
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Royal Bank of Canada (ransk. Banque Royale du Canada) on Kanadan suurin pankki ja maan suurin yhtiö. Royal Bank of Canada on Kanadan arvokkain yritys markkina-arvolla mitattuna.
Yhtiö käyttää RBC-brändiä kaikissa toiminnoissaan. Kanadassa sen pankit tunnetaan nimellä RBC Royal Bank of Canada ja sijoitustoimintajaosto on nimeltään RBC Capital Markets. Yhdysvalloissa toimivat pankit käyttävät RBC Bank -nimeä.
Vuonna 1907 yhtiön pääkonttori siirrettiin Halifaxista Montrealiin. 1970-luvun loppupuolella kaikki päätöksenteko siirrettiin kuitenkin Royal Bank Plazassa sijaitsevaan Toronton toimistoon. Vuonna 2008 RBC sijoittui 55. sijalle Forbes Global 2000 -listalla. Elokuussa 2006 yhtiön markkina-arvo liikkui 63,7 miljardin Kanadan dollarin tienoilla.
Vuonna 2007 RBC kasvoi suurimmaksi finanssialan yritykseksi Kanadassa sekä varallisuudella että markkina-arvolla mitattuna. Yhtiöllä on 1 524 toimipistettä Kanadassa ja paikallisia toimistoja 39:ssä maassa. Kaikkiaan RBC:lla on yli 15 miljoonaa asiakasta ja se työllistää maailmanlaajuisesti yli 70 000 henkilöä.
Historia

1864 Merchants Bank perustettiin Halifaxissa, Nova Scotiassa
1869 Nimi vaihtui: Merchants' Bank of Halifax
1869 Pankki sai virallisen pankkitoimiluvan (Federal charter)
1870–1880-luvulla toiminta laajeni Kanadan itärannikon provinsseihin
1901 Nimi muuttui nykyiseen Royal Bank of Canada (RBC)
1907 Pääkonttori siirtyi Halifaxista Montrealiin
1910 Yhdistyi Union Bank of Halifaxin kanssa
1912 Yhdistyi Traders Bank of Canadan kanssa
1917 Yhdistyi Quebec Bankin kanssa
1918 Yhdistyi Northern Crown Bankin kanssa
1925 Yhdistyi Union Bank of Canadan kanssa
1928 Pääkonttori muutti uusin tiloihin 360 St. James Streetille, joka oli Brittiläisen kansainyhteisön korkein rakennus
1961 Ensimmäinen tietokone otettiin käyttöön ja oli myös ensimmainen lajiaan Kanadan pankeissa
1993 Yhdistyi Royal Trustn kanssa
2000 RBC yhdisti pankki- ja luottokorttitoiminnot BMO Bank of Montrealin kanssa perustaen Moneris Solutions -yhteisyrityksen
2006 RBC ja Dexia perustivat investointiyritys RBC Dexia Investor Servicesin, josta kumpikin osapuoli omistaa puolet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RBC
RBC Royal Bank (Canada)
RBC Bank (USA)
RBC Dominion Securities
RBC Royal Bank of Canada (Caribbean and Bahamas)
RBC Global Private Banking (Arkistoitu – Internet Archive)
Royal Bank Plaza rakennusTorontossa, Ontariossa
RBC konttori Markhamssa.
Salainen oppi

Perustajat
Helena Blavatsky
Henry Steel Olcott
William Quan Judge
Henkilöitä
Annie Besant
Alfred Percy Sinnett
Pekka Ervast
Organisaatio
Teosofinen Seura
Kansainvälinen Teosofinen Seura
Teoksia
Hunnuton Isis
Salainen oppi
Teosofian avain
Mahatmakirjeet
Muuta
Ruusu-Risti
Esoterismi
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Salainen oppi (engl. The Secret Doctrine, the Synthesis of Science, Religion and Philosophy) on H. P. Blavatskyn vuonna 1888 julkaistu teosofinen pääteos, joka käsittelee kosmista, planetaarista ja ihmisen kehitystä sekä tiedettä, uskontoa ja mytologiaa. Kirjassa esitellään teosofinen `oppi´, joka pyrkii selittämään useita  hindulaisuuden, buddhalaisuuden, gnostilaisuuden, Raamatun, egyptologian ja aikakauden (1800-luvun lopun) tieteellisen tutkimuksen aineksista uudella tavalla.
Syntyvaiheet

Salainen oppi pohjautuu Blavatskyn mukaan ikivanhaan, mystiseen Dzyanin kirjaan, jota on säilytetty Pohjois-Tiibetin Shambhalan salaisessa maanalaisessa kirjastossa. Salaisessa opissa on käytetty myös yli 1200 muuta lähdettä. Kirja julkaistiin alun perin englanninkielisenä ja kaksiosaisena. Ensimmäinen osa tuli painosta 20. lokakuuta 1888, ja toinen osa julkaistiin joko joulukuun lopussa 1888 tai tammikuussa 1889. Salaisen opin tarkoituksena oli selventää ja täydentää Hunnuttomassa Isiksessä esitettyjä asioita. Blavatskyn heikon terveyden ja muiden töiden vuoksi kirjan julkaisu viivästyi useaan otteeseen. Alun perin ensimmäisten osien piti ilmestyä jo vuonna 1884.
Kun Salainen oppi ilmestyi Lontoossa, sitä ei otettu vastaan samalla innolla ja uteliaisuudella kuin kymmenen vuotta aiemmin julkaistu Hunnuton Isis New Yorkissa. Syynä tähän oli 1885 ilmestynyt Psyykkisen Seuran raportti, jonka mukaan Blavatsky oli huijari. Jotkut lehdet kirjoittivat kiittäviä arvosteluja, mutta useimmat vaikenivat, eikä oppinut maailma tahtonut tietää mitään Salaisesta opista. Vuonna 1986 Psyykkinen Seura perui syytöksensä ja julkaisi lehdessään julkisen anteeksipyynnön.
Syntyvaiheet > Kirjoitustyö

Blavatskyn mukaan kirjan tiedot olivat peräisin "mestareilta" tai "veljiltä", joita Intiassa kutsuttiin mahatmoiksi ja länsimaissa adepteiksi. Mestarien keskuspaikka sijaitsi Himalajan takana, ja yhden näistä mestareista - Moryan - Blavatsky väitti lapsuudessa nähneensä usein astraalihahmossa ja tavanneensa henkilökohtaisesti Lontoossa. Blavatskyn mukaan mestarit välittivät tiedot hänelle muun muassa eräänlaisina astraalivalossa näkyvinä kuvina. Mestarien kirjeitä saivat myös useat muut Teosofisen Seuran jäsenet. Blavatsky kirjoitti A. P. Sinnettille 3. maaliskuuta 1886:
Blavatsky sai myös toimituksellista ja oppinutta apua lukuisilta lähimmiltä avustajiltaan ja ystäviltään, kuten G. R. S. Mead, Bertram Keightley, Archibald Keightley ja William Quan Judge. Keväällä 1884 Judge poikkesi Pariisissa auttamassa Blavatskya Salaisen opin kirjoittamisessa.
Syksyllä 1885 Blavatsky oli siirtynyt Würzburgiin Saksaan, kreivitär Wachtmeisterin luokse. Tuolloin Blavatskyn terveys oli heikentynyt, mutta hän jatkoi Salaisen opin kirjoittamista. Tuolloin Blavatskyn tavoitteena oli hänen mukaansa "ottaa Isiksestä vain tosiasiat jättäen pois kaiken mikä on tieteellisten tutkielmien muodossa sekä hyökkäykset kristinuskoa ja tiedettä kohtaan – lyhyesti, kaiken hyödyttömän ja kaiken, mikä on menettänyt merkityksensä. Jää vain myytit, symbolit ja dogmit, joita selitetään esoteerisesta  näkökulmasta." 
Kirjeessään A.P. Sinnettille 6. tammikuuta 1886 Blavatsky sanoi:
Keväällä 1886 Blavatsky päätti muuttaa Oostendeen. Hän lähti Würzburgista 10. toukokuuta seuranaan neiti E. Kislingbury. Oostendessa Blavatsky teki 14 tunnin työpäiviä kirjan parissa. Syyskuussa 1886 hän lähetti Salaisen Opin ensimmäisen osan käsikirjoituksen Adyariin Intiaan, T. Subba Row'n ja H. S. Olcottin tarkastettavaksi. Vuoden 1887 maaliskuun viimeisen viikon tienoilla Blavatsky oli vakavasti sairaana. Hänellä oli munuaistulehdus, joka aiheutti tuntikausien tajuttomuuden kerrallaan. Vaikka Blavatskyn uskottiin jo kuolevan, hän kuitenkin parantui ja jatkoi jälleen Salaisen opin kirjoittamista.
1. toukokuuta 1887 Blavatsky muutti Lontooseen, jossa Bertram Keightley ja tohtori Archibald Keightley ryhtyivät oikolukemaan, korjaamaan ja järjestelemään tekstiä. Samalla teos päätettiin jakaa neljään osaan, jotka jakautuisivat edelleen kolmeen kirjaan: 1) säkeistöt ja kommentaarit, 2) symboliikka ja  3) tiede. Sarja päätettiin aloittaa kosmoksen kehityksellä, siirtyä siitä ihmisen kehitykseen, sitten historialliseen osaan ja lopulta käytännön okkultismiin, josta tulisi mahdollisesti sarjan neljäs osa.
Syntyvaiheet > Julkaisemattomat osat

Viimeisimmät tutkimukset osoittavat, että suomeksi julkaistu Salainen oppi III osa on H. P. Blavatskyn tarkoittama Salainen oppi III osa, joka koottiin hänen jäämistöstään. III osaan kuuluvat myös Esoteeriset ohjeet ja osia Henk J. Spierenburgin toimittamasta kirjasta H. P. Blavatskyn opetukset sisäiselle ryhmälle. Näin ovat päätelleet mm. Boris de Zirkoff ja Henk J. Spierenburg. Katso alla.
Sisältö > Salainen oppi I

Salaisen Opin ensimmäisessä osassa Blavatsky käsittelee universumin ja maapallon syntyä.
Sisältö > Salainen oppi II

Toisessa osassa Blavatsky pyrkii todistamaan mm. että kaikilla vanhoilla uskonnoilla ja mytologioilla on yhteinen alkuperä, ja jokaisesta niistä voidaan löytää - osin muuntuneina, osin tarkoituksella kätkettyinä - samat käsitykset todellisuuden rakenteesta ja ihmiskunnan kehityksestä.
Maailmassa tulee olemaan seitsemän perättäistä juurirotua, joista jokainen jakautuu seitsemään alarotuun. Tällä hetkellä elämme viidennen juurirodun viidennessä alarodussa. Ensimmäinen ja toinen juurirotu olivat eteerisiä. Kolmannen juurirodun aikana ihmisestä tuli täysin fyysinen, ja ihmiskunta jakaantui kahteen sukupuoleen. Neljäs juurirotu eli sillä mantereella, jonka viimeistä saarta myöhemmin kutsuttiin Atlantikseksi. Tämän juurirodun aikaan Maapallo oli henkisen kiertokautensa aineellisimmassa osassa, ja siksi sen ajan ihmiset olivat suurempikokoisia (jättiläisiä) aivan kuten eläimetkin. Atlantis ja Lemuria olivat laajoja mantereita tai useista saarista koostuneita alueita, jotka nyt ovat uponneet mereen. Samalla tavalla jokainen juurirotu hävitetään aikanaan luonnonmullistuksissa.
Salaisen opin mukaan maailmassa on kautta aikojen ollut ns. vihittyjä, jotka ovat säilyttäneet nämä tiedot sukupolvelta toiselle, sekä kyvyn tulkita uskonnollisia tekstejä joihin esoteerinen tieto on sisällytetty vertauskuvien muodossa.
SALAINEN OPPI II OSA, I ja II nide, yht. 860 sivua 
Teosofisen Seuran, Kalevala-loosin ja Lahden Minerva-loosin yhteiskustannuksena on nyt ilmestynyt v. 2015 Pirkko Carpelanin uusi käännös Blavatksyn Salaisen Opin II osasta.
Sisältö > Osat III ja IV

Blavatsky tahtoi julkaista Salaisesta opista myös kolmannen ja neljännen osan. Blavatskyn kuoleman jälkeen Annie Besant julkaisi kirjasta kiistellyn kolmannen osan.
Salainen oppi III osa, luvut 1-51, on ilmestynyt vuonna 2015 Teosofinen Seura ry:n kustantamana, suomennos Pirkko Carpelan. Loppuaineisto: H. P. Blavatsky, Esoteeriset ohjeet, Lahden Minerva, 1998, suom. Pirkko Carpelan; 
ja osia kirjasta Henk J. Spierenburg, toim., H. P. Blavatskyn opetukset sisäiselle ryhmälle, Lahden Minerva, 1999, suom. Pirkko Carpelan.
Viimeisimmät tutkimukset osoittavat, että kyseessä on H. P. Blavatskyn tarkoittama Salainen oppi III osa, joka koottiin hänen jäämistöstään. Näin ovat päätelleet mm. Boris de Zirkoff ja Henk J. Spierenburg.
Kirjoituksia Salaisesta opista

H. P. Blavatsky kirjoitti alkulauseessa näin: Tämän teoksen tarkoitus voidaan määritellä näin: se tahtoo osoittaa, että luonto ei ole "satunnainen atomien yhtymä" ja näyttää ihmiselle hänen oikean paikkansa maailmankaikkeuden järjestelmässä; pelastaa turmeltumasta kaikkien uskontojen iänikuiset perustotuudet ja saattaa jossain määrin ilmi sen perusykseyden, josta kaikki uskonnot ovat lähteneet; lopuksi osoittaa, että luonnon salattua puolta nykyisen sivistyskauden tiede ei ole vielä lähestynytkään.  Jos tämä edes johonkin määrin tulee täytetyksi, on kirjoittaja tyytyväinen. Tämä kirja on kirjoitettu ihmiskunnan palvelemiseksi ja se jää ihmiskunnan ja tulevien sukupolvien arvosteltavaksi.
Alice Bailey kirjoitti Salaisesta opista: Mutta niillä meistä jotka todella opiskelivat sitä ja saavuttivat ymmärrystä sen sisäisestä merkityksestä on perustava kunnioitus totuutta kohtaan, jota yksikään toinen kirja ei pysty antamaan.  H.P.B. sanoi että seuraava tulkinta ajattomasta viisaudesta tulee olemaan lähestymistavaltaan psykologinen, ja 1925 julkaistu "Kosminen Tuli" on psykologinen avain Salaiseen oppiin.
Tiede ja Salaisen opin väitteet

Salaisessa opissa Blavatsky tyrmäsi niin materialististen tiedemiesten kuin luomisoppiin uskovien hengenmiestenkin näkemykset, vaikka pitikin joidenkin tutkijoiden näkemyksiä suunnilleen oikeaan osuneina. 1800-luvun lopulla darwinismista tuli suosituin lajien syntyä koskeva teoria, mutta Blavatsky arvosteli sitä etenkin siksi, että se ei selittänyt elämän alkuperäistä syntyä. Ihmisen iän Blavatsky ajoitti huomattavasti kauemmas kuin sen ajan oppineet. Fyysisenä lajina hän sanoi ihmisen ilmestyneen n. 18 miljoonaa vuotta sitten, olleen kaksineuvoinen ja lisääntyneen munimalla. Edeltävillä kausilla eli varhaisimpiin juurirotuihin kuuluneilla ihmisillä oli eetteriruumis. Blavatsky esitti, että nykyiset ihmisapinat polveutuvat kolmannen juurirodun aikaisista ihmisistä. Blavatskyn mukaan todelliset tiedot maapallon sekä eläin- ja ihmiskunnan kehityksestä ja iästä on mainittu intialaisissa Puranoissa, sekä etenkin Tirukkanda Pantshanga -kalenterissa. Tiede ei ole kyennyt vahvistamaan Blavatskyn väitteitä. Nykykäsityksen mukaan myös ihmiset ovat osa eläinten evoluutiota. Ihmisapinoiden alkuperänä ei myöskään pidetä ihmisten syntistä sekaantumista johonkin eläimeen.
Aiheesta muualla

Salainen oppi I, II ja III Teosofia.netissä
Salainen oppi III
Boris de Zirkoff: Okkulttisen tradition jälleensyntyminen - Kuinka "Salainen oppi" kirjoitettiin teosofia.net.
The Secret Doctrine Net (englanniksi)
The Secret Doctrine at Blavatsky.Net (englanniksi)
The Book of Dzyan Research Reports by David Reigle (englanniksi)
Blavatsky and The Secret Doctrine by Max Heindel (englanniksi)
Ruotsin valtiopäivävaalit 1968

Ruotsin valtiopäivävaalit 1968 järjestettiin 15. syyskuuta 1968.
Vaalitulokset

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Andrakammarvalet 1968
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Sankarikissa

Sankarikissa on Suomen Kissaliiton myöntämä arvonimi kissoille, jotka ovat toiminnallaan pelastaneet ihmishenkiä tai muuten toimineet sankarillisesti.
Savuna ilmaan

| Savuna ilmaan |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min / jakso
Pääosissa:  Reino Nordin Pirkko Hämäläinen Kreeta Salminen Hannu-Pekka Björkman
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  13. joulukuuta – 27. joulukuuta 2009
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Ilmo Laevuo  Sarita Harma
Ohjaaja(t):  Mikko Mattila
Käsikirjoittaja(t):  Mikko Reitala
Tuotantoyhtiö(t):  Tuotanto Oy Säihky
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Savuna ilmaan on suomalainen draamasarja, joka esitettiin MTV3-kanavalla vuonna 2009. Sarjan esittäminen alkoi 13. joulukuuta 2009 ja sitä esitettiin kolmena sunnuntaina kaksi jaksoa illassa. Sarjan on tuottanut Tuotanto Oy Säihky. Sarja julkaistiin DVD:nä syksyllä 2010.
Sarja kertoo Panu Miettisestä, joka muuttaa kaupungista maalle ja perustaa pienen K-kaupan. Panu tulee ajaneeksi paikallisen kalansavustamoyrittäjän taloudelliseen ahdinkoon lupaamalla tälle liikoja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Reino Nordin   | … |   Panu Miettinen   |
|   Pirkko Hämäläinen   | … |   Helena Tšaikovski   |
|   Kreeta Salminen   | … |   Maria Tšaikovski   |
|   Hannu-Pekka Björkman   | … |   Kalevi Palmu   |
|   Robert Enckell   | … |   Erik Weckström   |
|   Miina Turunen   | … |   Elisabeth Weckström   |
|   Miika Kivinen   | … |   Kristian Weckström   |
|   Antero Nieminen   | … |   Kuparinen   |
|   Konsta Mäkelä   | … |   Vilkuna   |
|   Panu Vauhkonen   | … |   Vehviläinen   |
Rusoperäsirkku

| Rusoperäsirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkut Emberizidae
Suku::  Raitapääsirkut Fringillaria
Laji::  affinis
Kaksiosainen nimi
 Fringillaria affinis  (Heuglin, 1867) 
Synonyymit
 Emberiza affinis 
Katso myös
   Rusoperäsirkku Wikispeciesissä   Rusoperäsirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusoperäsirkku (Fringillaria affinis) afrikkalainen varpuslintu, jonka elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolista Afrikkaa, Mauritaniasta Etiopiaan, ja päiväntasaajalle saakka. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Rusopäivänlilja

| Rusopäivänlilja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Heinäpuukasvit Xanthorrhoeaceae
Alaheimo::  Hemerocallidoideae
Suku::  Päivänliljat Hemerocallis
Laji::  fulva
Kaksiosainen nimi
 Hemerocallis fulva  (L.) L. 
Katso myös
   Rusopäivänlilja Wikispeciesissä   Rusopäivänlilja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusopäivänlilja (Hemerocallis fulva) on heinäpuukasvien (Xanthorrhoeaceae) heimoon, päivänliljojen (Hemerocallis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka kasvaa noin 60–75 cm korkeaksi. Sen kukat ovat väriltään oranssit ja houkuttelevat perhosia. Rusopäivänlilja kukkii heinä–elokuussa, joskin yksittäiset kukat ovat auki vain yhden päivän.
Rusopäivänlilja on kotoisin Kiinan tai Japanin alueelta. Sitä käytetään yleisesti koristekasvina, joskin erilaiset päivänliljaristeymät ovat nykyisin lähes korvanneet sen käytön koristekasvina. Koristekasvikäytön myötä rusopäivänlilja on kuitenkin levinnyt eri puolille maailmaa ja sitä on tavattu villiytyneenä Suomenkin luonnosta muutamilta paikoilta eteläisestä Suomesta.
Puutarhassa rusopäivänlilja kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Maaperän suhteen rusopäivänlilja menestyy monenlaisilla hyvin läpäisevillä maaperillä. Yleisesti ottaen rusopäivänlilja on kestävä ja melko helppohoitoinen koristekasvi. Kukkineet kukat voi poistaa kukinnan jälkeen ja kukkamättäiden kasvaessa liian suuriksi ne on syytä jakaa.
Rusopäivänliljan kukka