stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hokkaidonkoira
Ulkonäkö

Rotu on keskikokoinen ja voimakas, ja sillä on pienet, kolmionmuotoiset ja pystyt korvat. Urokset ovat 48,5–51,5 cm korkeita ja nartut 45,5–48,5 cm korkeita. Painoa on n. 15–20 kg. Pienet silmät ovat hiukan vinot, tummanruskeat ja kolmionmuotoiset. Kielessä voi olla mustansinertäviä läikkiä - koiramaailmassa harvinainen ominaisuus, jonka arvellaan periytyneen kahden muun saman piirteen omaavan rodun, chow chow'n ja shar pei'n kantarodulta tang-koiralta.
Pää
Mustalaikukas kieli
Hokkaidolla on keskipitkä, kaksinkertainen turkki, karkea päällyskarva ja pehmeä alusvilla, mistä johtuen rotu on hyvin säänkestävä. Värejä ovat punainen, valkoinen, musta, raidallinen (brindle), seesami, sekä musta vaalein merkein (black and tan). Koira kantaa häntäänsä selän päällä sirpin muodossa tai kippuralla.
Punainen
Valkoinen
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on tunnettu uskollisuudestaan ja rohkeudestaan. Se on luonteeltaan hyvin valpas ja epäluuloinen, mikä tekee rodusta hyvän vahtikoiran. Hokkaidoa on käytetty erityisesti peuran ja karhun metsästyksessä. Rodulla on hyvä suuntavaisto ja voimakas riistavietti. Seurakoirana hokkaido on älykäs ja ystävällinen sekä hyvin energinen, vilkas ja nopea. Se kuitenkin saattaa olla vieraita kohtaan epäluuloinen tai välinpitämätön. Hokkaido kiintyy voimakkaasti isäntäänsä: koira saattaa tervehtiä isäntäänsä susimaisella ulvonnalla, joka kertoo koiran olevan iloinen. Muuten hokkaido ei pidä turhaa meteliä. Hokkaido voi olla erittäin vieraskoira-aggressiivinen, erityisesti samaa sukupuolta kohtaan.
Hokkaidon omistajalla on hyvä olla aiempaa kokemusta koirista rodun suuren itsepäisyyden takia. Hokkaidot oppivat nopeasti, mutta ne kyllästyvät helposti jatkuviin toistoihin ja tekevät töitä niin kauan kuin itse tuntevat hyötyvänsä siitä. Ne eivät ole erityisen miellyttämisenhaluisia.
Alkuperä

Toisen nimensä, "ainu", rotu on saanut ainuilta, Japanin pohjoisosissa elävältä alkuperäiskansalta. Ainut asuttivat ensimmäisenä Japania, kunnes yamatot (japanilaiset) siirsivät heidät syrjään Japanin pohjoisosiin. Ainuilla oli koiria, jotka osasivat pyydystää kudulle nousseita lohia ja joita ainut käyttivät karhunmetsästyksessä. Koiria kunnioitettiin kuin ihmisiä, ja ne haudattiinkin kuin ihmiset. Rotua kunnioitettiin nimenomaan sen tarkan arviointikyvyn sekä valtavan sisukkuuden takia. Hokkaido-rodun arvellaan polveutuvan nimenomaan ainujen koirista, joskin tarkka alkuperä on tuntematon. Rotu ei ole juurikaan muuttunut, vaikka sen historian juuret ulottuvat tuhansien vuosien taakse, ja se onkin seitsemästä japanilaisesta alkuperäisrodusta vanhin ja alkukantaisin. Japanilaiset ovat kuitenkin aina kutsuneet koiraa hokkaidoksi, ja nimi virallistettiin Japanissa vuonna 1937.
Hokkaido Suomessa

Suomeen tuotiin ensimmäinen hokkaido, punainen narttu Ursa Hakugetsu, vuoden 2009 lopussa Puolasta Hakugetsu-kennelistä. Ensimmäinen suomalainen pentue syntyi vuonna 2011. Hokkaidonkoira on neljästä shika inu -rodusta Suomessa kaikkein harvinaisin.
Aiheesta muualla

Suomen Nihonken ry
Lihasheikkous

Lihasheikkoudella tarkoitetaan usein lihasvoiman katoamista tai heikkenemistä. Lihasheikkoutta esiintyy mm. joidenkin lääkkeiden sivuvaikutuksena, sekä MS-taudissa.
Herajärvi (Kontiolahti)

| Herajärvi |
| --- | --- |
 Näkymä Jauholanvaaralta Herajärvelle keväällä
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kontiolahti ja Joensuu 
Koordinaatit:  63°00′33″N, 29°54′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Orivirta 
Järvinumero:  04.412.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100 m  
Rantaviiva:  68,455 km  
Pinta-ala:  8,82692 km²  
Tilavuus:  0,074828 km³  
Keskisyvyys:  8,48 m  
Suurin syvyys:  36,1 m  
Saaria:  98 
 fiHerajärvi 
Herajärvi  on Pohjois-Karjalassa Kontiolahdella ja osin Joensuun alueella Pielisen länsipuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Herajärven pinta-ala on 880 hehtaaria eli 8,8 neliökilometriä. Se on 12,9 kilometriä pitkä ja 2,9 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee Pielisen Purjeselän vieressä alle kahden kilometrin etäisyydellä Pielisen lounaisrannasta. Järviä erottaa toisistaan Kolilta alkava ja Herajoelle loppuva kallioalueiden ja harjujakson muodostama harjanne, jonka tunnettuja kohoumia ovat luoteesta lukien Mäkrä, Nuutilanvaara, Jauholanvaara ja Vesivaara. Myös järven lounaisrantaa seuraa harjanteiden sarja, jotka luoteesta lukien ovat Mörkövaara ja Ryläys, sitten Sammakkovaara ja Kolinvaara tai Heraniemenkoli. Riihiselän ja Eteläpääbselän sivulla kohoavat vielä Huuhkajavaara ja Kivivuori.
Herajärven luoteisosa on yhtenäinen ja pitkä järvenselkä, jonka katkaisee muusta järvestä sen puolivälissä sijaitsevat ja toisiaan kohti kurkottavat Huutoniemi ja Kierinniemi, joiden väliin jäävät Kierinsaaret. Niiden eteläpuolella aukeaa Yläselkä, joka jatkuu Sikosalmen läpi kaakkoon päin Mäntyselkänä, ja se vielä jatkuu Enonsalmen läpi Riihiselkänä. Viimeinen järvenosa kaakossa on Eteläpäänselkä, joka aukeaa Riihiselän jälkeen Järvenpolven takaa. Valuma-alueen lasku-uoma Herajoki alkaa Alaselkänä (146 ha) tunnetun järven itärannasta. Herajärvi laskee Alaselkään Yläselän itärannassa Orivirran lasku-uoman kautta. Alaselän vedenpinnan korkeus on 20 senttimetriä alempana kuin Herajärvellä.
Herajärvessä on kartan mukaan 98 saarta. Suurin saari on Yläselällä sijaitseva Kekosaari tai Eteläpäänsaari. Ahonsaari ja Pohjasaari eivät ole nimistään huolimatta saaria vaan pikemminkin niemiä.
Herajärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 75 miljoonaa kuutiometriä eli 0,075 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 8,5 metriä ja suurin syvyys on 36,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee Järvenpolvessa. Järven luoteispuoli on keskimäärin matalaa ja kaakkoispää syvää järvenaluetta.
Herajärven rantaviivan pituus on 68 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jota satunnaiset peltopalstat rikkovat. Maatiloja on vain muutama, mutta vapaa-ajan asuntoja on runsaasti. Niille tulee tiet Kolin kylältä tai Herajoelta tulevilta teiltä, tai Kolilta Herajoelle kulkevalta itäiseltä rantatieltä tai Kolilta alkavan yhdystien 5040 ja siitä haarautuvalta yhdystieltä 15735, joka vie Heraniemeen. Sieltä haarautuu loput rantaan vievistä teistä. Ainoat järven rantojen kulmakunnat ovat luoteispään Kotaniemi, keskikohdan Heraniemi, luusuan Herajoki ja järven Eteläpää. Kontiolahden ja Joensuun välinen kuntaraja kiertää järven siten, että vain pieni alue Eteläpäänselkää jää Joensuun puolelle.
Valokuvia

Näkymä Jauholanvaaralta Herajärvelle
Näkymä Vesivaaralta Herajärvelle
Näkymä Jauholanvaaralta etelään Yläselälle
Vesistösuhteet

Herajärvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Pielisen reitin valuma-alueen (04.4) Pielisen alueella (04.41), jonka Herajoen valuma-alueeseen (04.412) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään vain omalta Herajoen valuma-alueelta. Siinä on 33 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat seuraavat: Jeron (154 ha) laskuoja on Myllypuro, joka laskee luoteispäähän Jokilahteen. Jero kerää itseensä monen harjujärven laskuvedet. Niitä ovat esimerkiksi Paimenenlampi (2 ha), Verkkolampi (11 ha), Purnulampi (3 ha), Vesilampi (4 ha) ja Upsalonlampi. Pohjansaarella sijaitsevat Kolinlampi (3 ha) ja Huurunlampi (3 ha), jotka laskevat luoteispäähän Koukkelonlahteen. Yläselkään laskee Pusonjoki, joka on Pusonjärven (165 ha) laskujoki. Pusonjärveen laskee suoraan Mustalampi ja Purnupuroa myöten esimerkiksi Ala-Purnulampi (3 ha), Ylä-Purnulampi (5 ha), Väärälampi (1 ha), Ahvenlampi (5 ha), Haukilampi (9 ha), Ala-Kalmo (15 ha), Ylä-Kalmo (15 ha) ja Kaakkuri (13 ha). Suoraan Pusonjokeen laskee Havukkalampi (2 ha), Niittylampi (1 ha), Hirvolanlampi (1 ha) ja Pitkälampi (2 ha). Suoraan Mäntyselkään laskee Huuhkajalampi (2 ha) ja Honkalampi, ja Eteläpäänselkään Pieni Mäntylampi (1 ha) ja Mäntylampi (4 ha). Järven kaakkoispäähän laskee Kuikkipuro, joka on Kuikkilammen, Kuikkalammen (1 ha), Ruoholampi (2 ha) ja Liskunlammen (2 ha) laskuoja. Samaan ojaan yhtyy pieni puro, jota pitkin laskee Moisseenlampi (1 ha). Patalampi (1 ha) sijaitsee Huutoniemessä rannan tuntumassa ja Eteläpäänselkään laskee kaksi Tuomilampea.
Järven lasku-uoma on Orivirta, jossa vesi ohittaa Ahosaaren alle 10 metriä leveää ja alle 100 metriä pitkää salmea pitkin Alaselkään, josta se laskee edelleen Herajokea myöten Pieliseen.
Luontoarvoja

Kolin kansallispuisto on perustettu lailla vuonna 1991 ja se sisältyy myös Natura 2000 -ohjelmaan. Kansallispuiston alueita ulottuu Pielisen ja Herajärven välisellä kannaksella linnuntietä yli viiden kilometrin matkalta. Kansallispuistossa ja sen ympäristössä kulkee merkittyjä patikkareittejä, jonka varrella on järven rantaan merkitty pysähdyspaikkoja. Herajärvi näkyy monesta patikkareitin näköalapaikasta.
Historiaa

Herajärven vedenpinta on ollut ennen 1750-lukua noin 10 metriä korkeammalla kuin nykyään eli noin 110 metriä mpy. Järvenlaskun jälkeen järven vedenpinta on asettunut nykyiselle tasolleen, jolloin siitä erottui Alaselkä omaksi järvekseen. Mikäli tieto pitää paikkansa, selittyy Ahosaaren nimikin, sillä sen 110-metrinen korkeuskäyrän mukaan sillä pikalla olisi ollut useita saaria ennen maatumistaan. Myös länsirannalla sijaitseva matala Pohjasaaren ranta selittyisi samalla tavalla.
Aiheesta muualla

Pölönen Toivo: Puson perukoilta Herajärven heinämailta - Kyläkirja Kontiolahdelta, 338 sivua,  1999, Omakustanne
Talka, Joonas: Kolihaalaus: Herajärven kierros, 11.1.2018
Marja: Herajärven kierros, 11.1.2018
Le Marais

Le Marais on Pariisin kaupunginosa, joka sijaitsee 3. ja 4. arrondissementissa. Aiemmin alue tunnettiin lähinnä juutalaiskaupunginosana ja nykyään alue tunnetaan myös homokulttuuristaan.
Historia

Nimi Le Marais (marski tai suo) on peräisin keskiajalta. Alueella oli aikoinaan tori ja kauppapuutarha. Temppeliherrat perustivat 1100-luvulla Le Maraisiin Le Templen, valtavan linnoitetun luostarin. Vuonna 1360 tuleva kuningas Kaarle V muutti alueella sijainneeseen uuteen kuninkaalliseen asuntoonsa. Vuonna 1607 alueelle ryhdyttiin rakentamaan Pariisin ensimmäistä asuintalojen ympäröimää aukiota. Henrik IV varasi itselleen yhden rakennettavista taloista. Aukio nimettiin Place Royaleksi, mutta vuodesta 1800 lähtien se on tunnettu nimellä Place des Vosges. Le Marais on Pariisin värikkäin alue. Ensimmäiset juutalaiset muuttivat sinne 1200-luvulla. 1800-luvulla saapui suuri siirtolaisuusaalto Venäjältä, Puolasta ja Keski-Euroopasta. 1950- ja 1960-luvulla kortteliin muutti  sefardijuutalaisia Algeriasta, Tunisiasta, Marokosta ja  Egyptistä.
Muuta

Le Maraisissa on synagogia, leipomoita ja košer-ravintoloita, joista kuuluisin on Jo Goldenberg. Juutalainen asutus on kehittynyt Rue des Rosiers´in kortteliin.
Le Maraissa sijaitseva Place des Vosges on Pariisin vanhimpia aukioita
Košer-ravintola Jo Goldenberg
Juutalainen kauppa
Ravintola Chez Marianne
Kytö (Halikko)

Kytö on kylä Halikossa Salon länsilaidalla lähellä Hajalaa. Kylässä sijaitsee E18-moottoritien Hajalan liittymä. Kytö on jaettu kansan suussa ja vanhoissa kirkon kirjoissa epämääräisesti Ala-Kytöön ja Perä-Kytöön. Nykyään kylä on hiljentynyt maanviljelyalue Hajalan taajaman pohjoispuolella.
Historia

Kydössä on ollut asutusta jo kivikaudella, mistä kertovat useat arkeologiset löydökset. Kiinteä kyläkantainen asutus on kuitenkin vasta myöhäiskeskiajan uudisasutusta. Uuden ajan alussa kylä siirtyi pikkuhiljaa ulkopuolisille. Naantalin luostari, Wiurilan kartano ja Ruotsin kruunu jakoivat Kydön 1500-luvun loppuun mennessä. 1700- ja 1800-luvut Kytö oli kokonaan Armfelt-suvun omistuksessa. 1800-luvun lopussa metsät myytiin läheisille sahoille, jotka hakkauttivat ne tyystin. Vuonna 1911 Kytö jaettiin 34 itsenäiseen palstatilaan.
Toisen maailmansodan jälkeen Kytöön asutettiin useita siirtoväen perheitä, jolloin kylän koko saavutti huippunsa. Kydössä toimivat saha, tervatehdas ja tiilitehdas. Lähimmät palvelut löytyivät lähellä olevista Kumiosta ja Hajalasta. 1960-luvun jälkeen kylä alkoi hiljetä ja vähitellen pienentyä. Uusia asuintaloja ei kylään enää rakennettu, ja monet tilat jäivät tyhjilleen.
2000-luvun alussa kylän läpi rakennettiin valtatie 1, ja Kytöön sijoitettiin Hajalan liittymä. Tämä paransi huomattavasti syrjään jääneen Kydön liikenneyhteyksiä ja kylään on alettu jälleen rakentaa uusia asuntoja.
Maantiede

Kytö sijaitsee Paimion rajalla Purilanjoen yläjuoksun laaksossa. Jokea kutsutaan Kydössä Kealanojaksi. Pinta-alaltaan Kytö on suuri ja sen asutuskeskittymät ovat pienet moottoritien eteläpuolinen Ala-Kytö, pohjoispuolinen Perä-Kytö ja uudempi Mustassuo lähempänä Kumiota. Noukkilan historiallinen kylätontti on Perä-Kydön luona, mutta tuloksena 1800-luvun isojaonjärjestelystä se kuuluu nykyään Kydön kylään, ja Noukkilan kylään nykyään kuuluva alue on pohjoisessa Kumion kulmakunnalla.
Kydön itäosassa on suuria soita. Aluetta hallitsevat useat kallioiset mäet, jotka ovat metsittyneet. Maaston korkeuserot ovat suuret ja tasaisimmat alueet Purilanjoen ja Tapiolanojan laaksot ovat viljeltyjä.
Leon Jackson

Leon Jackson vuonna 2007.
Leon Jackson (s. 30. joulukuuta 1988 Whitburn, West Lothian, Skotlanti) on skotlantilainen laulaja, joka voitti brittiläisen The X Factor -kykyjenetsintäohjelman neljännen tuotantokauden vuonna 2007. Hänen esikoisalbuminsa Right Now ilmestyi lokakuussa 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leon Jackson Wikimedia Commonsissa
Leon Köhler

Leon Köhler
Leon Köhler (s. 7. elokuuta 1999 Erlenbach am Main) on saksalainen moottoriurheilija.
Ura

Köhler aloitti uransa Kartingissa vuonna 2007 ja voitti vuonna 2017 KZ2-luokassa ADAC Kart Masters ja CIK-FIA Karting European Championship -luokkien mestaruudet.
Vuoden 2018 alussa Köhler siirtyi Formula 4 UAE -sarjaan ajaen kolme kilpailua voittaen niistä kaksi. Tämän jälkeen hän ajoi Saksan ADAC Formula 4 -sarjaa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen pisteissä 13:ksi.
Vuodesta 2019 Köhler on ajanut Porsche Supercup -sarjassa. Hän oli sarjan kahdeksas vuonna 2020 ja seuraavana vuonna 2021 hän sijoittui viidenneksi. Tämän lisäksi Köhler on ajanut Saksan Porsche Carrera Cup -sarjaa. Kaudella 2019-20 Köhler voitti Porsche Sprint Challenge Middle East -sarjan mestaruuden.
Lisäksi Köhler on ajanut muun muassa ADAC GT Masters ja DTM-sarjoissa.
Lihaseväiset

| Lihaseväiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Lihaseväiset Sarcopterygii  Romer, 1955
Osaluokat
 Varsieväkalat Coelacanthi  Keuhkokalat Dipneusti  (Tetrapoda  nelijalkaiset maaselkärankaiset) 
Katso myös
   Lihaseväiset Wikispeciesissä   Lihaseväiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lihaseväiset (Sarcopterygii), aikaisemmin varsieväiset, on toinen luukalojen alaluokista viuhkaeväisten (Actinopterygii) rinnalla. Siihen luetaan kuuluviksi varsieväkalat ja  keuhkokalat. Lihaseväiset kykenevät liikuttamaan rintaeviään ja vastaeviään edestakaisin, ja kääntämään niitä, mihin muut kalat eivät kykene. Vain hyvin pieni osa nykyisistä kalalajeista kuuluu lihaseväisiin. Suurin osa on viuhkaeväisiä.
Lihaseväisten sijoittuminen tieteellisessä luokittelussa on kiistanalaista. Lihaseväisiä on pidetty luukalojen alaluokkana tai omana luokkanaan tai (nykyluokituksessa) yläluokkana jonka luokkia varsieväkalat ja keuhkokalat ovat.
Polveutumishistorian kannalta nelijalkaiset maaselkärankaiset (tetrapodit - Tetrapoda) kuuluisivat myös lihaseväisiin, ne muodostavat keuhkokalojen sisarryhmän. Muodollisessa luokituksessa ne kuitenkin sijoitetaan erilleen luukalojen ulkopuolelle.
Le Maître d’école

| Le Maître d’école |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Claude Berri
Käsikirjoittaja:  Claude Berri
Tuottaja:  Claude Berri
Kuvaaja:  Colin Mounier
Leikkaaja:   Hervé de Luze  Arlette Langmann 
Pääosat:   Coluche  Josiane Balasko  Jacques Debary  Roland Giraud 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Renn Productions
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le Maître d’école on ranskalaisen Claude Berrin ohjaama kouluaiheinen komediaelokuva vuodelta 1981.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Coluche   | … |   Gérard Barbier, opettaja   |
|  Josiane Balasko   | … |   Mademoiselle Lajoie   |
|  Roland Giraud   | … |   Monsieur Meignant   |
|  Jacques Debary   | … |   rehtori   |
Aiheesta muualla

Le Maître d’école Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lee Harris

Lee Harris on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti Policy Reviewin ja Tech Central Stationin.
Lee Harrisin kirjoja

Civilization and Its Enemies : The Next Stage of History (2004)
Let There Be Dark (1995)
Deliver us from evil (1988)
Kytöjärvi (Jämsä)

| Kytöjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°59′16″N, 25°16′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Sorkkaoja Myllyjärveen 
Järvinumero:  14.221.1.159
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,4 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  1,6 km  
Pinta-ala:  9,432 ha  
Saaria:  1 
 fiKytöjärvi 
Kytöjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Lahdenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,4 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,4 metriä mpy.
Kumu

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kumu tarkoittaa seuraavia asioita:
Kumu, taidemuseo Tallinnassa
Kulttuurien museo, museo Helsingissä
Kumu Drums, suomalainen soitinvalmistaja
Kuusankosken Kumu, suomalainen jalkapalloseura
Kumu-Honua, hahmo havaijilaisessa mytologiassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kumu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hydroksityrosoli

| Hydroksityrosoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-(2-hydroksietyyli)bentseeni-1,2-dioli
CAS-numero:  10597-60-1
PubChem CID:  82755
SMILES:  C(CO)C1=CC(O)=C(O)C=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H10O3
Moolimassa:  154,16 g/mol
Ulkomuoto:  väritön kiinteä aine
Oleuropeiini, katkera yhdiste, hydroksityrosolin esteri, jota esiintyy vihreässä oliivinkuoressa.
Hydroksityrosoli on orgaaninen yhdiste, jolla on kaava (HO)2C6H3CH2CH2OH. Aine luokitellaan fenyylietanoidiksi eli fenetyylialkoholin sukulaiseksi. Sen johdannaisia löytyy monista luonnollisista lähteistä, erityisesti oliiviöljyistä ja viineistä. Hydroksityrosoli on väritön kiinteä aine, vaikka näytteet muuttuvat usein beigeiksi varastoinnin aikana. Se on muodollisesti katekolin johdannainen. Sitä tai sen johdannaisia esiintyy oliiveissa ja viineissä.
Oliivit

Oliivit, oliivinlehdet ja oliivimassa sisältävät suuria määriä hydroksityrosolijohdannaista oleuropeiinia (enemmän kuin oliiviöljy). Käsittelemättömät, vihreät (kypsymättömät) oliivit sisältävät 4,3–116 mg hydroksityrosolia 100 grammaa oliiveja kohti, kun taas käsittelemättömät, mustat (kypsät) oliivit sisältävät jopa 413,3 mg / 100 g. Oliivin kypsyminen lisää huomattavasti hydroksityrosolin määrää. Jalostetut oliivit, kuten rauta(II)glukonaattia sisältävä tavallinen säilykelajike, sisälsivät vain vähän hydroksityrosolia, koska rautasuolat ovat katalyyttejä sen hapettumiselle.
Turvallisuus

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) arvion mukaan hydroksityrosolia pidetään turvallisena ihmisravinnoksi tarkoitettuna uuselintarvikkeena, jonka haitaton taso on 50 mg painokiloa kohti päivässä.
Biosynteesi

Luonnossa hydroksityrosolia syntyy oleuropeiinin hydrolyysistä, joka tapahtuu oliivin kypsymisen aikana. Oleuropeiini kerääntyy oliivinlehtiin ja hedelmiin puolustusmekanismina taudinaiheuttajia ja kasvinsyöjiä vastaan. Oliivin kypsymisen aikana tai kun taudinaiheuttajat, kasvinsyöjät tai mekaaniset vauriot vahingoittavat oliivikudosta, β-glukosidaasi katalysoi hydroksityrosolin synteesiä oleuropeiinin hydrolyysin kautta.
Metabolia

Pian oliiviöljyn nauttimisen jälkeen 98 % plasman ja virtsan hydroksityrosolista esiintyy konjugoiduissa muodoissa (65 % glukuronokonjugaatteja), mikä viittaa laajaan metaboliaan ja puoliintumisaikaan 2,43 tuntia.
Välimeren ruokavalio

Välimeren ruokavalion, jolle on ominaista säännöllinen oliiviöljyn saanti, on osoitettu vaikuttavan myönteisesti ihmisten terveyteen, mukaan lukien sydän- ja verisuonitautien väheneminen. Oliiviöljyn ja sen ainesosien kulutusta koskeviin tutkimuksiin kuuluvat hydroksityrosoli ja oleuropeiini, jotka voivat estää LDL-kolesterolin hapettumista, joka on ateroskleroosin, sydänkohtauksen tai aivohalvauksen riskitekijä. Hydroksityrosolin päivittäisen saannin Välimeren ruokavaliossa arvioidaan olevan 0,15–30 mg.
Kytölampi (Kouvola)

| Kytölampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°11′00″N, 26°22′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Karijärveen 
Järvinumero:  14.943.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,1 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,411 km  
Pinta-ala:  1,216 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKytölampi 
Kytölampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Ansalahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Karijärven alueeseen (14.943) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,1 metriä mpy.
Lihaskäämi

Lihaskäämit ovat lihaksen sisällä olevia venytysreseptoreita, jotka mittaavat lihaksen pituutta ja sen muuttumista. Käämisolutkin ovat lihasoluja, mutta ainoastaan niiden päät ovat supistumiskykyisiä. Lihaskäämi koostuu 2–14 lihassolusta, intrafusaalisolusta, joita ympäröi sidekudoskalvo.
Aiheesta muualla

Lihaskäämi artikkeli www.solunetti.fi sivulla
Lelen kieli

Lele on Guineassa asuvien lelejen puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi arvioitiin 23 000 vuonna 1993.
Lelet asuvat Kissidougoun ja Guéckédoun prefektuureissa kissien ympäröiminä. Heitä on toisinaan pidetty kissien alaryhmänä.
Lele kuuluu mandekielten läntisen haaran mokole-ryhmään. Ryhmän muita jäseniä ovat kakabe, koranko ja mogofin. Lele jakautuu pohjoisiin ja eteläisiin murteisiin.
Useimmat lelet puhuvat toisena kielenään kissiä, joka ei kuitenkaan ole vaikuttanut merkittävästi lelen kieleen. Sen sijaan siinä on havaittavissa konon vaikutusta.
Lee Hall

Lee Hall (s. 1966) on brittiläinen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen menestysteoksensa on sekä elokuvana Billy Elliot (2000) että musikaalina Billy Elliot the Musical (2005) tunnettu tarina pojan balettitanssijahaaveesta keskellä Britannian vuosien 1984–1985 kaivoslakkoa. Hall sai elokuvakäsikirjoituksesta Oscar- ja Bafta-ehdokkuudet.
Lee Hall on myös menestyselokuvan Rocketman (2019) käsikirjoituksen takana.
Hallin näytelmistä on suomeksi toteutettu useissa teattereissa myös Cooking with Elvis nimillä Elviksen keittiössä tai Elviksen keittiö, sekä Spoonface Steinberg nimillä Kuunaama Steinberg ja Spoonface.
Aiheesta muualla

Lee Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)