stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julia Gosling

| Julia Gosling> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. helmikuuta 2001 (ikä 23) London, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  74 kg
Seura
Seura:  St. Lawrencen yliopisto
Sarja:  NCAA
Julia Gosling (s. 21. helmikuuta 2001 London, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän kuuluu Kanadan maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2024. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2019 ja saavutti pronssia 2018.
Gosling on edustanut yliopistosarjoissa St. Lawrencen yliopistoa vuodesta 2019.
Julia Goslingin serkku Nicole Gosling on myös maajoukkuejääkiekkoilija.
Josephine Langford

Josephine Langford (s. 18. elokuuta 1997 Perth) on australialainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Tessa Young elokuvasarjassa After.
Langfordin vuotta vanhempi isosisko Katherine Langford on myös näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2017 | Wish Upon | Darcie Chapman |
| 2019 | After | Tessa Young |
| 2020 | After We Collided | Tessa Young |
| 2021 | Näpit irti! | Emma Cunningham |
| 2021 | After We Fell | Tessa Young |
| 2022 | After Ever Happy | Tessa Young |
Julia Turunen

Julia Turunen (s. 13. maaliskuuta 1995) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa kaksi ottelua.
Naisten Salibandyliigassa Turunen on edustanut Oulun Luistinseuraa kausina 2011–2014 sekä Porvoon Salibandyseuraa kausina 2014–2018 ja kaudesta 2020–2021 eteenpäin. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut SM-pronssia vuosina 2013 ja 2017. Kaudella 2018–2019 hän ei pelannut liigassa lainkaan ja kaudella 2019–2020 hän pelasi Sveitsissä Unihockey Berner Oberlandin joukkueessa.
Aiheesta muualla

Persoonat esille: PSS:n Julia Turusen tarina on yksi hurjimmista – Intohimoa riittää vastoinkäymisistä huolimatta  23.4.2021. F-Liiga.
Julia Gardiner Tyler

Julia Gardiner Tyler (4. toukokuuta 1820 – 10. heinäkuuta 1889) oli Yhdysvaltain presidentti John Tylerin toinen puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1844–1845.
Gardiner oli varakkaiden newyorkilaissukujen jälkeläinen, joka oli kasvatettu seurapiirirouvaksi pienestä pitäen. Vuonna 1842 Gardinerit asettuivat Washingtoniin talven juhlakaudeksi, ja Julia herätti kauneudellaan ja viehätysvoimallaan monien huomion, myös leskeksi jääneen presidentti Tylerin. He menivät ensin salaa kihloihin ja kesäkuussa 1844 naimisiin. Yleisön huomiota herätti heidän 30 vuoden ikäeronsa. Julia nautti ensimmäisen naisen asemasta John Tylerin virkakauden viimeisten kahdeksan kuukauden ajan. Pariskunta viihtyi myös maatilallaan Virginiassa, minne he muuttivat presidenttikauden jälkeen. Heille syntyi seitsemän lasta.
Miehensä kuoleman jälkeen Julia Tyler palasi New Yorkiin, ja teki vapaaehtoistyötä Etelävaltioiden puolesta. Kun Etelävaltiot hävisivät sisällissodan, hän oli taloudellisissa vaikeuksissa. Tuohon aikaan laki ei määrännyt presidenttien leskille eläkettä. Vuonna 1880 kongressi päätti myöntää hänelle 1200 dollaria eläkettä vuodessa. Seuraavana vuonna, James Garfieldin murhan jälkeen, kaikille silloisille presidenttien leskille myönnettiin 5000 dollarin suuruinen vuosittainen eläke.
Juhani Grönhagen

Heikki Juhani von Grönhagen (s. 7. heinäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen meriarkeologi ja tietokirjailija.
Juhani Grönhagenin vanhemmat olivat antropologi ja kirjailija Yrjö von Grönhagen ja Helka Maria Virolainen.
Grönhagen oli Suomen merimuseossa tutkivana ja sukeltavana arkeologina ja meriarkeologina 1980–1987 sekä merimuseon väliaikaisena johtajana 1985–1987. Hän siirtyi sitten 1987 Savonlinnaan Saimaan museoon toimien siellä tutkijana ja meri- sekä järviarkeologina. 1990-luvun alkupuolella Grönhagen oli mukana tervahöyry S/S Mikon ja S/S Savonlinnan kunnostuksessa museolaivoiksi. 1980-luvulla hän osallistui myös majakkalaiva Kemin kunnostukseen.
Julkaisuja

Tietoa syvyyksistä: hylkytutkimuksen opas; kirj. Juhani Grönhagen, Hannu Konttinen. Teredo navalis, Helsinki 1988
S/S Savonlinna Saimaa-Express; teksti Juhani Grönhagen, toimittaneet Juhani Grönhagen, Toimi Jaatinen, Erkki Riimala.  Savonlinnan maakuntamuseo, Savonlinna 1990
Tuntematon vedenalainen maailma kasettiäänikirjassa Odysseuksen matkassa; tekijä Ulla Arkoma, toimittaja Merja Ukkola, tunnusmusiikki Tuomas Kesälä. Helsingin yliopiston Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, Helsinki 1995
Aurinkopeura; kirj. Juhani Grönhagen ym. Suomen muinaistaideseura, Hämeenlinna 2003
Aiheesta muualla

Juhani Grönhagen : Kaivauskertomus. Savonlinnan maakunta-/ Saimaan museo tutkimusleiri Ristiinan Astuvansalmessa 28.7. - 2.8.1990
Juhani Grönhagen : Kalliokuvia ja meripihkaa (2004), Web Archive
Julia Enarvi

| Julia Enarvi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. toukokuuta 1998 (ikä 26) Raisio
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  aitajuoksu
Seura:  Jyväskylän Kenttäurheilijat
Valmentaja:  Matti Liimatainen
Julia Enarvi (s. 24. toukokuuta 1998 Raisio) on suomalainen  pika-aitajuoksija, joka edustaa  Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hänen valmentajansa on Matti Liimatainen.
Enarvi karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.
Enarvi saavutti vuoden 2020 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 60 metrin aitajuoksussa.
Hänen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on 13,41 (2019).
Julia Grosso

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Julia Grosso marraskuussa 2022. |  Julia Grosso marraskuussa 2022. |  Julia Grosso marraskuussa 2022. |  |
Maa:   Kanada
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
Julia Angela Grosso (s. 29. elokuuta 2000) on kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kanadan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 50 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän kuului vuoden 2019 MM-kisojen joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Hän voitti olympiakultaa Tokiossa 2021.
Grosso on edustanut italialaisseura Juventusta joulukuusta 2021 alkaen. Hän voitti Italian liigamestaruuden vuonna 2022 sekä Italian cupin vuosina 2022 ja 2023.
Jussi Makkonen

| Jussi Makkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mako
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2020
Aik. seurat:  TPS (SML)   TuTo (Mestis)   HPK (SML)   Dinamo Minsk (KHL)   Šah’tsjor Salihorsk (BXL)   Frölunda HC (SEL)   JYP (SML)   Tappara (SML)   LeKi (Mestis)   Blues (SML)   Ässät (SML)
Jussi Makkonen (s. 24. huhtikuuta 1985 Turku) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkohyökkääjä. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seurajoukkueura

Makkonen debytoi SM-liigassa kaudella 2003–2004 TPS:n joukkueessa. Samalla kaudella hän oli myös TPS:n A-nuorten joukkueen tehokkain pelaaja. Kaudeksi 2004–2005 Makkonen siirtyi Mestis-seura TuToon. Tammikuussa 2005 TPS nosti Makkosen takaisin SM-liigaan, kun se hankki hänet TuTosta paikkaamaan loukkaantumisia.
Parhaan kautensa TPS:ssa Makkonen pelasi kaudella 2006–2007, kun hän iski 56 ottelussa 20 tehopistettä (10+10). Kausi 2007–2008 oli kuitenkin Makkoselle vaikea ja näin ollen hänet kaupattiin kesken kauden HPK:on. Kauden jälkeen Makkonen teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa. Makkonen teki läpimurtonsa kaudella 2008–2009. Hän teki kauden aikana pisteet 27+32. Makkonen voitti 27 maalillaan SM-liigan maalikuninkuuden, minkä ansiosta hänet palkittiin Aarne Honkavaara -palkinnolla.
HPK:lle kausi 2008–2009 oli taloudellisesti vaikea, ja joukkue joutui luopumaan Makkosesta, vaikka hänellä olisi ollut sopimusta vielä jäljelle seuraavaksi kaudeksi. Makkonen siirtyi kaudeksi 2009–2010 KHL:ssa pelaavaan valkovenäläisjoukkue Minskin Dynamoon. Hän halusi jatkaa uraansa KHL:ssa suuremman peliajan toivossa, vaikka sai sopimustarjouksen myös NHL-seura Pittsburgh Penguinsilta Makkosen kausi Minskissä sujui huonosti, ja marraskuussa 2009 hänet asetettiin KHL:n siirtolistalle. Minsk halusi lähettää hänet siirtolistan kautta Valko-Venäjän pääsarjassa pelaavaan H’K Šah’tsjor Salihorskiin. Makkonen siirtyi joulukuussa 2009 Ruotsin Elitserienin Frölundaan, jossa hän ei pelannut kuin yhdeksän ottelua, joissa sai vain yhden syöttöpisteen. Tammikuussa 2010 Frölunda ilmoitti, että Makkonen ei jatka joukkueessa. Makkonen teki pian tämän jälkeen puolitoista vuotta kestävänä sopimuksen SM-liigan JYPin kanssa. Joulukuussa 2010 hän siirtyi Turun Palloseuraan. Kauden 2010–2011 jälkeen hän siirtyi Tampereen Tapparaan. Makkonen jatkoi Tapparassa myös kauden 2012–2013 ja hänellä oli optio kaudesta 2013–2014. Syyskuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin LeKiin, josta jatkoi lokakuussa Espoo Bluesiin. Tammikuussa 2016 hän siirtyi kauden loppuun kestäneelle lainalle TPS:ään. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Heinäkuussa 2018 Makkonen teki Ässien kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Makkonen on pelannut yhteensä 34 nuorten maaottelua 17-, 18- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän myös edusti Suomea nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2005. Makkonen on edustanut Suomen maajoukkuetta kuuden ottelun verran. Ottelut tulivat kauden 2008–2009 Euro Hockey Tourilla Venäjän ja Tšekin turnauksissa.
Jordanian ralli 2008

|  Jordanian ralli 2008 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 2008. 
Ajankohta:  25.–27. huhtikuuta 2001
Pituus:  22 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (BP-Ford Abu Dhabi WRT)
Toinen:   Daniel Sordo  Marc Martí  (Citroën Total WRT)
Kolmas:   Chris Atkinson  Stéphane Prévot  (Subaru World Rally Team)
Sordo sijoittui toiseksi ja Atkinson kolmanneksi.
Jordanian ralli 2008 (virallisesti 1. Jordan Rally) oli Rallin MM-sarjan kauden 2008 viides osakilpailu, joka ajettiin 25.–27. huhtikuuta 2001. Kilpailun keskuspaikka oli Ammanissa ja kilpailussa oli 22 erikoiskoetta.
Kilpailu oli ensimmäinen Jordaniassa järjestetty MM-tason ralli. 
Rallin voitti kauden avausvoittoonsa ajanut Mikko Hirvonen, toinen oli Daniel Sordo ja kolmas Chris Atkinson. Juniorit voitti toisen kerran peräkkäin Sébastien Ogier.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 07 | 4:02.47,9 |  | 10 |
| 2. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 4:04.03,6 | +1.15,7 | 8 |
| 3. |  Chris Atkinson |  Stéphane Prévot | Subaru Impreza WRC 2007 | 4:07.47,4 | +4.59,5 | 6 |
| 4. |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Ford Focus RS WRC 07 | 4:10.23,7 | +7.35,8 | 5 |
| 5. |  Matthew Wilson |  Scott Martin | Ford Focus RS WRC 07 | 4:13.29,6 | +10.41,7 | 4 |
| 6. |  Federico Villagra |  Jorge Perez Companc | Ford Focus RS WRC 07 | 4:14.10,1 | +11.22,2 | 3 |
| 7. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 07 | 4:15.03,5 | +12.15,6 | 2 |
| 8. |  Gianluigi Galli |  Giovanni Bernacchini | Ford Focus RS WRC 07 | 4:15.12,3 | +12.24,4 | 1 |
Lähde:
Tulokset > Erikoiskokeet

| EK | Nimi | Pituus (km) | Nopein | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Suwayma 1 | 13,03 |  Daniel Sordo | 6.40,2 |
| 2 | Mahes 1 | 20,00 |  Daniel Sordo | 13.54,8 |
| 3 | Mount Nebo 1 | 11,10 |  Daniel Sordo | 8.02,9 |
| 4 | Mai'n 1 | 13,46 |  Sébastien Loeb | 9.55,4 |
| 5 | Suwayma 2 | 13,03 |  Jari-Matti Latvala | 6.37,7 |
| 6 | Mahes 2 | 20,00 |  Sébastien Loeb | 1.38,5 |
| 7 | Mount Nebo 2 | 11,10 |  Sébastien Loeb | 7.52,6 |
| 8 | Mai'n 2 | 13,46 |  Mikko Hirvonen | 9.46,7 |
| 9 | Turki 1 | 14,13 |  Sébastien Loeb | 8.18,1 |
| 10 | Erak Elamir 1 | 12,47 |  Sébastien Loeb | 8.40,9 |
| 11 | Shuna 1 | 15,19 |  Sébastien Loeb | 11.54,9 |
| 12 | Baptism Site 1 | 13,13 |  Daniel Sordo | 6.42,2 |
| 13 | Turki 2 | 14,13 |  Mikko Hirvonen | 8.15,7 |
| 14 | Erak Elamir 2 | 12,47 |  Gianluigi Galli | 8.40,8 |
| 15 | Shuna 2 | 15,19 |  Gianluigi Galli | 11.57,8 |
| 16 | Baptism Site 2 | 13,13 |  Gianluigi Galli | 6.41,2 |
| 17 | Kafrain 1 | 16,49 |  Mikko Hirvonen | 11.02,5 |
| 18 | Wadi Shueib 1 | 9,18 |  Sébastien Loeb | 7.10,1 |
| 19 | Jordan River 1 | 41,45 |  Sébastien Loeb | 28.32,8 |
| 20 | Kafrain 2 | 16,49 |  Jari-Matti Latvala | 11.00,4 |
| 21 | Wadi Shueib 2 | 9,18 |  Sébastien Loeb | 7.04,8 |
| 22 | Jordan River 2 | 41,45 |  Mikko Hirvonen | 28.09,1 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jordanian ralli 2008 Wikimedia Commonsissa
Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2008
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Argentiina
Jordania
Sardinia
Akropolis
Turkki
Suomi
Saksa
Uusi-Seelanti
Katalonia
Korsika
Japani
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Jordanian rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2008 
2010-luku:   2010  2011
Juhani Eriksson
Diskografia

Oi, armo ja rakkaus suur'! Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni). Jarkko Nieminen (piano). Cavatina, 1966.
Tule Jeesus ja siunaa lastas'… Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni). Jarkko Nieminen (piano). Cavatina, 1966.
Päivän lauluja 4. Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni). Kustannuskeskus Päivä Oy, 1969.
Evankeliumia laulaen. Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni). Jarkko Nieminen (piano). Suomen vapaa evankelinen romaanilähetys, 1969.
Hyvä paimen : Älä itke ; Soske vanruveha... Äänilevy. Herman Blomerus (lauluääni), Juhani Eriksson (lauluääni). Suomen vapaa evankelinen romaanilähetys, 1969.
Olen vieras iltatiellä. Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni), Jarkko Nieminen (piano). Kustannuskeskus Päivä, 1969.
Luoksesi Herra saan tulla. Äänilevy. Juhani Eriksson, Sakari Kokkonen ja kuoro, Merja Mäntyniemi, Risto Kalliokuusi ja mieskvartetti. Hymnodia ilo, 1973.
Juhani Eriksson. Äänilevy. Juhani Eriksson (lauluääni). Säestys: Prisma-studioyhtye, joht. Seppo J. Järvinen. Viuluobligatot: Sakari Sallinen. Tyttötertsetti: Suvi, Sirkku ja Salla Tikkanen. Kustannusliike Ristin Voitto, 1975.
Käy elämän tielle. Äänilevy. Romanos-kvartetti (lauluääni). Juhani Eriksson (lauluääni). Tuula Hedman (lauluääni). Helena Blomerus (lauluääni). Aila Nyman (lauluääni). - Yhtye/ orkesteri säestää, joht. Seppo J. Järvinen. Ristin Voitto Musiikkituotanto ℗ 1977.
En ole yksin. Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni), Saara Laine (piano). Trioli, 1980.
Kalastajia. Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni) ja nimeämätön yhtye, joht. Pentti Lasanen. Kustannuskeskus Päivä ℗ 1981.
Kristallivirralla. Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni). Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni), Prisma studio-orkesteri, Seppo J. Järvinen (johtaja, sov.), Sakari Sallinen (viuluobligatiot), tyttötertsetti: Suvi Tikkanen, Sirkku Tikkanen, Saila Tikkanen. Tama-Gospel ℗ 1984.
Oi, armo ja rakkaus suur'! Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni). Kustannuskeskus Päivä Oy, 1984.
Kunnia Jumalalle korkeuksissa ja maassa rauha –kokoelma. Mm. Juhani Eriksson. Tama-Gospel ℗ 1985.
Lähde erämaassa. Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni), lauluryhmä Kulkurit (lauluääni, säestys). - Lauluryhmän jäsenet lueteltu kasetin lipukkeessa. Kustannuskeskus Päivä, 1988.
Ylitse aikojen aallon. Äänikasetti. Juhani Eriksson (lauluääni). Lisäksi: Hannu Rantanen (basso), Elina Vikström (piano), Markus Holi (kitara), Matti Korva (harmonikka), Lea Piutula (viulu). Päivä Osakeyhtiö, 1994.
Kalastajia. CD. Juhani Eriksson (lauluääni) ja nimeämätön yhtye, joht. Pentti Lasanen. Päivä Osakeyhtiö, 1999.
Verihaavat nään Golgatan Herran. Äänikasetti. Juhani Eriksson. Vaajakosken baptistiseurakunta, 1996. CD. Vaajakosken baptistiseurakunta, 2000.
Juhani Erikssonin parhaat. CD. Juhani Eriksson, (lauluääni, kitara). Ritva-Tuuli Ahonen, (piano). - Yhtyeen jäsenet lueteltu oheistiedoissa. Päivä osakeyhtiö ℗ 2007.
Julia Tervahartiala

| Julia Tervahartiala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 2002 (ikä 21)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  mäkihyppy
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Valmentaja:  Pasi Ahonen
Julia Tervahartiala (s. 7. marraskuuta 2002) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Lahden Hiihtoseuraa. Hänen valmentajansa on Pasi Ahonen.
Tervahartiala voitti mäkihypyn naisten SM-kilpailussa kultaa vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julia Tervahartiala Wikimedia Commonsissa
Seure

| Seure Henkilöstöpalvelut Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1990
Toimitusjohtaja:  Anu Tuomolin
Puheenjohtaja:  Marja-Liisa Pohjaniemi
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Työvoiman vuokraus (78200)
Liikevaihto:  146,9 milj. euroa (2022)
Liikevoitto:  1,2 milj. euroa (2022)
Henkilöstö:  Vuokrahenkilöstöä yli 15 000 (2022)
Omistaja:  muun muassa Helsinki, Espoo ja Vantaa
Kotisivu:  seure.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seure Henkilöstöpalvelut Oy (vuoteen 2005 Helsingin Työvoimapalvelu Oy) on suomalainen henkilöstövuokrausyritys. Sen omistajia ovat muun muassa pääkaupunkiseudun kunnat ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri HUS. Yhtiö välittää esimerkiksi hoitajia sairaaloihin  ja sijaisia päiväkoteihin.
Yhtiön toiminta on voittoa tavoittelematonta.
Historia > Yhtiön perustaminen (1990)

Seure alkoi toimia toukokuussa 1990 nimellä Työvoimapalvelu Oy. Helsingin kaupungin perustaman "reppufirman" tavoitteena oli välittää työvoimaa erityisesti terveys- ja sosiaalipalveluihin. Kaupunki halusi säästää luomalla oman työvoiman välitysyhtiön sen sijaan, että olisi käyttänyt yksityisiä yrityksiä, 
jotka olivat houkutelleet työntekijöitä paremmilla palkoilla ja joustavimmilla työajoilla. Yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin Anneli Ollila ja hallituksen puheenjohtajaksi apulaiskaupunginjohtaja Antti Viinikka ja varapuheenjohtajaksi hänen kollegansa Heikki S. von Hertzen. Keikkatyöläiset saivat maksun työstään heti työrupeaman jälkeen ja saattoivat päästä töihin jo samana päivänä, kun kertoivat olevansa käytettävissä. Yhtiö auttoi myös Helsingin kaupungin pysyvän henkilöstön rekrytoinnissa. Yhtiön toiminta oli voittoatavoittelematonta, joten Helsingin virastojen maksamat välityspalkkiot jäivät pieniksi. Runeberginkatu 4:ssä toimintansa aloittanut toimisto välitti määräaikaista ja tilapäistä työvoimaa terveydenhuollon ja sosiaalialan tehtäviin sekä lasten päivähoitoon, toimistoihin, siivouspuolelle sekä ateriapalveluihin.
Historia > Työvoimapalvelu Oy (1991–2004)

Vuonna 1991 Työvoimapalvelu ensimmäinen toimipiste avattiin Kampissa.
Vuonna 1993 yhtiöllä oli viisi työntekijää ja keskimäärin 300 vuokratyöntekijää kuukaudessa. Opettajien sijaisvälitys aloitettiin.
Vuonna 1994 Helsingin kaupunki perusti Palmian, josta tuli Työvoimapalveluiden suurin asiakas.
Vuonna 1996 yhtiöllä oli 11 työntekijää ja noin 640 keikkalaista kuukausittain. Heitä välitettiin erityisesti päivähoitoon, siivoukseen, kotipalveluun ja toimistotöihin.
Espoosta tuli yhtiön asiakas vuonna 1998, Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri HUS:ista tuli asiakas vuotta myöhemmin.
Vuonna 2000 yhtiö liittyi Palvelulaitosten työnantajayhdistys PTY:n jäseneksi ja alkoi käyttää kahta sen työehtosopimusta. Toimistossa oli 34 työntekijää.
Vuonna 2001 Työvoimapalvelu Oy työllisti kuukausittain noin 1300 työntekijää  eripituisiin työsuhteisiin. Tyypillisen keikan pituus oli 3–5 päivää. Yhtiö vuokrasi työvoimaa pääasiassa Helsingin psykiatrisille sairaaloille sekä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri HUS:lle ja Espoon kaupungille.
Vuonna 2002 Suomen kokonaistyövoimasta henkilövuokrauksella työllistyviä oli 0,3 prosenttia, kun koko EU:ssa osuus oli 2 prosenttia. Työvoimapalvelu Oy:n osuus markkinasta oli yhdeksän prosenttia. Yhtiön asiakkaaksi tuli Säilöönottokeskus.
Kauniaisista tuli asiakas vuonna 2003.
Keväällä 2004 toimitusjohtaja Anneli Ollila jäi eläkkeelle ja hänen seuraajanaan Helsingin Työvoimapalvelussa aloitti Arto Antman. Syksyllä yhtiö alkoi välittää myös lääkäreitä. Yhtiön liikevaihto oli noin 20 miljoonaa euroa.
Historia > Seure Henkilöstöpalvelut Oy (2005–)

Toukokuussa 2005 Helsingin Työvoimapalvelu Oy:n nimeksi tuli Seure Henkilöstöpalvelut Oy. Seure oli lyhenne sanoista seudullinen rekrytointi. Samalla yhtiöön tuli kaksi uutta omistajaa: Espoo ja Vantaa, jotka saivat kumpikin 20 prosentin osuuden. Yhtiön toimitusjohtajana jatkoi Arto Antman.
Seure avasi sivutoimipisteet Vantaalle ja Espooseen vuonna 2007. Yhtiö työllisti kuukausittain noin 3000 keikkalaista. Harri Virta aloitti Seuren toimitusjohtajana vuonna 2008.
Vuonna 2012 Seuren omistajien joukkoon liittyivät Kaunaisten kaupunki, Vantaan tilapalvelut ja Omnia. Toimistolla työskenteli 106 henkilöä, keikkalaisia oli kuukausittain noin 4050. Anne Sivulasta tuli Seuren toimitusjohtaja vuonna 2013. Seuraavana vuonna HUS liittyi omistajien joukkoon ja yhtiö muutti Sörnäisiin.
Vuonna 2019 Seuren liikevaihto oli 128 miljoonaa euroa, edelliseen vuoteen verrattuna kasvua oli 30 prosenttia. Keski-Uudenmaan Sote-kuntayhtymä liittyi yhtiön omistajiin.
Maaliskuussa 2020 kerrottiin, että Seure oli tehnyt sopimuksen noin sadan filippiiniläisen sairaanhoitajan tuomisesta Suomeen vuosittain. Ennen Suomeen saapumista hoitajille opetetaan suomen kieltä puolen vuoden ajan. Heille tarjotaan myös kulttuuriin sopeutumiseen liittyviä palveluja. Pian Suomeen saavuttuaan he voivat aloittaa työn hoitajina tai hoiva-avustajina ja siirtyä sairaanhoitajan tehtäviin täydennyskoulutuksen ja Valviran laillistuksen jälkeen.. Korona vaikeutti yhtiön toimintaa. Alkuvuonna sen kautta työskenteli noin 15 700 työntekijää, pandemia-aikana vain noin 10 0000. Pahimpina viikkoina työvoiman kysyntä laski 70 prosenttia. Esimerkiksi kouluihin, päiväkoteihin, museoihin tai kirjastoihin ei tarvittu vuokratyöntekijöitä. Valtionkonttori myönsi Seurelle yrityksille suunnattua kustannustukea. Seuren liikevaihto oli yli 114 miljoonaa euroa.
Keväällä 2021 hoitajien tarve kasvoi pääkaupunkiseudulla niin potilastietojärjestelmä Apotin käyttöönoton kuin koronankin vuoksi. Sijaisiksi yritettiin houkutella esimerkiksi lentoemäntinä työskennelleitä hoitajia, opiskelijoita ja eläkeläisiä. Hoitajapulan vuoksi Seure ei voinut syksylläkään tarjota niin paljon sijaisia, kuin sen asiakkaat olisivat tarvinneet. Koronatilanteen vuoksi hoitajia tarvittiin suuria määriä niin testaajiksi kuin rokottajiksikin. Filippiiniläisten sairaanhoitajien rekrytointiin liittyvä pilottiprojekti käynnistyi, testiin pääsi mukaan 20 hoitajaa.
Maaliskuussa 2022 toimitusjohtaja Anne Sivulan seuraajana aloitti Anu Tuomolin.
Organisaatio

Yhtiön omistajia ovat pääkaupunkiseudun kunnat Helsinki, Espoo, Vantaa ja Kauniainen sekä niiden lisäksi HUS-kuntayhtymä, Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue sekä Vantaan ja Keravan hyvinvointialueet. Suurimmat omistajat ovat Helsinki (56 %), Espoo ja Vantaa, joilla kummallakin on noin 20 prosentin omistus.
Vuonna 2022 Seuren kautta työskenteli vuosittain yli 15 000 vuokratyöntekijää, esimerkiksi sairaaloissa, vanhustenhuollon kohteissa, terveysasemilla, päiväkodeissa ja kouluissa. Yhtiö työllistää paljon esimerkiksi vastavalmistuneita ja välivuotta lukion jälkeen viettäviä nuoria. Henkilöstövuokraajan kautta heillä on mahdollisuus tutustua moneen eri työnantajaan ja työhön.
Vuonna 2017 tehdyssä kyselyssä yli 3000 Seuren vuokratyöntekijää kertoi muun muassa siitä, miksi he haluavat tehdä keikkatyötä. Sen etuina pidettiin esimerkiksi sitä, että omiin vuoroihin ja niiden määrään pystyi vaikuttamaan paremmin kuin vakituisessa työsuhteessa. Keikkatyöläisistä vain kuusi prosenttia kertoi kohdanneensa työpaikoilla syrjivää kohtelua.
Yhtiön toiminta on voittoa tavoittelematonta. Käytännössä se tarkoittaa sitä, että jos jonakin vuonna syntyy reilusti voittoa, seuraavana vuonna palvelut hinnoitellaan maltillisemmin. Kun katteet pidetään pieninä, yhtiölle ei jää myöskään puskuria mahdollisia heikompia aikoja varten.