stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herbert Christopher Robinson

Herbert Christopher Robinson
Herbert Christopher Robinson (4. marraskuuta 1874, Liverpool – 30. toukokuuta 1929, Oxford) oli englantilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.
Robinsonin vanhemmat olivat John Park Robinson ja Mary Morris Robinson. Hän kävi koulua Marlborough Collegessa. Heikentyneen terveytensä vuoksi hän muutti Davosiin Sveitsiin 1894. Vuosina 1897-1900 hän toimi tohtori Henry Ogg Forbesn assistenttina Liverpoolin museossa.
Vuonna 1900 alkoi Robinsonin 25 vuoden mittainen työrupeama tropiikissa. Ensin 1900 hän tutki Malakan niemimaalla tohtori Thomas Nelson Annandalen kanssa. Vuodesta 1903 alkaen hän toimi Selangorin valtionmuseon intendenttinä Kuala Lumpurissa. 1908 hän osallistui Cecil Boden Klossin johtamalle tutkimusmatkalle Indonesiaan ja Malesiaan. 1926 hän jäi eläkkeelle Malakan yhtyneiden valtionmuseoiden johtajan virasta.
Robinson eli poikamiehenä.
Robinson kirjoitti teokset The Birds of Singapore ja The Birds of the Malay Peninsula (1927).
Robinson nimesi linnuista malesianviidakkopyyn (Arborophila campbelli). Hänen kunniakseen on nimetty malakanjokirastas (Myophonus robinsoni).
Hans Christian Hansenin II hallitus

Pääministeri Hans Christian Hansen
Hans Christian Hansenin II hallitus oli Tanskan hallitus 28.5.1957–21.2.1960. Se koostui Sosiaalidemokraattisesta puolueesta, Radikaalista Venstrestä sekä Retsforbundetista.
Ministerit

Pääministeri
Hans Christian Hansen (Sosiaalidemokraatit) 28.5.1957–19.2.1960
Viggo Kampmann (Sosiaalidemokraatit) 19.2.1960–21.2.1960 (vt.)
Valtiovarainministeri
Viggo Kampmann (Sosiaalidemokraatit)
Opetusministeri
Jørgen Jørgensen (Radikaali Venstre)
Salkuton ministeri
Viggo Starcke (Retsforbundet)
Talous- ja Pohjoismaa-ministeri
Bertel Dahlgaard (Radikaali Venstre)
Sosiaaliministeri
Julius Bomholt (Sosiaalidemokraatit)
Kirkkoministeri
Bodil Koch (Sosiaalidemokraatit)
Oikeusministeri
Hans Erling Hækkerup (Sosiaalidemokraatit)
Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri) ja Grönlanti-ministeri
Kai Lindberg (Sosiaalidemokraatit)
Puolustusministeri
Poul Hansen (Sosiaalidemokraatit)
Kalastusministeri
Oluf Pedersen (Retsforbundet)
Työ- ja asuntoministeri
Kaj Bundvad (Sosiaalidemokraatit)
Maatalousministeri
Karl Skytte (Radikaali Venstre)
Sisäministeri
Søren Olesen (Retsforbundet)
Kauppaministeri
Kjeld Philip (Radikaali Venstre)
Hanna Tarkka

Hanna Liisa Tarkka (o.s. Savolainen, s. 8. kesäkuuta 1955 Turku) on suomentaja.
Tarkka syntyi tietokirjailija, diplomi-insinööri Pentti O. Savolaisen ja Alma Anna-Liisa Rikalan perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1973 ja sai Certificate of Proficiency in English -todistuksen samana vuonna Cambridgesta. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Turun yliopistosta 1980 ja toimi opettajana 1981–1982. Kääntäjänä hän on työskennellyt vuodesta 1983 asti. Tarkka on suomentanut englannin kielestä useita kymmeniä teoksia, muun muassa E. M. Forsterilta (Hotelli Firenzessä), Carl Saganilta (Ensimmäinen yhteys), Arundhati Roylta (Joutavuuksien jumala), Carol Shieldsiltä, Margaret Atwoodilta ja Annie Proulx'lta.
Tarkan ensimmäinen puoliso oli Juha Timonen vuosina 1979–1987, ja toinen vuodesta 1991 alkaen on toimittaja Pekka Tarkka.
Hanne Staff

Hanne Staff
Hanne Staff (s. 3. helmikuuta 1972 Nittedal) on norjalainen suunnistaja.
Hanne Staff on voittanut suunnistuksen MM-kisoissa 12 mitalia. Ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa Staff voitti normaalimatkalla Grimstadissa 1997. Samoissa kisoissa hän sai lyhyellä matkalla pronssia. Kilpailun kuuluttaja informoi loppuviitoituksella olevaa Staffia mitalisuoritukseen vaadittavan ajan kulumisesta, minkä katsottiin auttaneen norjalaista sveitsiläisen Marie-Luce Romanensin pudottamisessa neljänneksi. Kuuluttajan puolueellisuuden vuoksi myös Romanensille annettiin pronssimitali.
Keskimatkan maailmanmestaruuden Staff voitti Tampereella 2001 ja Västeråsissa 2004 sekä viestin maailmanmestaruuden Invernessissa 1999.
Ensimmäisissä MM-kisoissaan West Pointissa 1993 Staff sai alun perin viestissä hopeaa, mutta Torunn Fosslin kärähdettyä doping-testissä Norjan joukkue hylättiin.
36 vuoden tauon jälkeen vuonna 2000 jatketuissa EM-kisoissa Staff voitti neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti 1998 ja 2000 sekä puistosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun 1998 ja 2002. Sekä Venlojen viestin että Tiomila-viestin hän voitti kahdesti Bækkelagets SK -seuran edustajana.
Staffin puoliso Bjørnar Valstad on suunnistuksen moninkertainen maailmanmestari.
Saavutukset > MM-kisoissa

Detmoldissa 1995
Kuudes viestissä
Seitsemäs lyhyellä matkalla
Grimstadissa 1997
Kultaa normaalimatkalla
Hopeaa viestissä
Pronssia lyhyellä matkalla
Invernessissa 1999
Kultaa viestissä
Hopeaa normaalimatkalla
Tampereella 2001
Kultaa keskimatkalla
Pronssia viestissä
Kuudes pitkällä matkalla
Seitsemäs sprintissä
Rapperswilissa 2003
Hopeaa keskimatkalla
Pronssia viestissä
Seitsemäs pitkällä matkalla
Västeråsissa 2004
Kultaa keskimatkalla
Hopeaa pitkällä matkalla
Pronssia viestissä
Saavutukset > EM-kisoissa

Truskavetsissa 2000
Kultaa normaalimatkalla
Kultaa viestissä
Sümegissä 2002
Kultaa viestissä
Hopeaa pitkällä matkalla
Roskildessa 2004
Kultaa keskimatkalla
Hopeaa viestissä
Kuudes pitkällä matkalla
Saavutukset > PM-kisoissa

Kultaa lyhyellä matkalla 1999
Kultaa normaalimatkalla 2001 ja 2003
Kultaa viestissä 2001
Saavutukset > Muita saavutuksia

Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1998 ja 2000
Puistosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1998 ja 2002
Venlojen viestin voitto 1996 ja 1997 (Bækkelagets SK)
Tiomila-viestin voitto 1997 ja 1998 (Bækkelagets SK)
Helmihirssit

| Helmihirssit |
| --- | --- |
 Hankahelmihirssi (Paspalum distichum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Panicoideae
Suku::  Helmihirssit Paspalum  L.
Katso myös
   Helmihirssit Wikispeciesissä   Helmihirssit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helmihirssit (Paspalum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 329 lajia.
Lajeja

Paspalum dilatatum – villahelmihirssi
Paspalum distichum – hankahelmihirssi
Paspalum urvillei – suppuhelmihirssi
Paspalum vaginatum – tuppihelmihirssi
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Paspalum
Suomen Lajitietokeskus: Helmihirssit (Paspalum)
ITIS: Paspalum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Paspalum (englanniksi)
Flora of China: Paspalum (englanniksi)
Herbert Chapman

Chapmanin rintakuva
WM-pelimuodostelma
Herbert Chapman (19. tammikuuta 1878 – 6. tammikuuta 1934) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Chapman oli yksi 1900-luvun alkupuolen huomattavimmista jalkapallovalmentajista. Hän oli merkittävä lajin kehittäjä.
Chapman muistetaan valmentajana parhaiten Arsenalista. Hänen tunnetuin taktinen innovaationsa oli WM-pelimuodostelma.
Ura

Hyökkääjänä pelanneen Chapmanin pelaajaura oli vaatimaton. Hän edusti urallaan lukuisia seuroja.
Chapman valmensi vuosina 1907–1918 Northampton Townia ja Leeds Cityä. Hän toimi molempien seurojen valmentajana alemmilla sarjatasoilla. Vuosina 1921–1925 Chapman valmensi Huddersfield Townia. Hän johdatti seuran liigamestaruuteen vuosina 1924 ja 1925 sekä FA Cupin voittoon vuonna 1922.
Vuosina 1925–1934 Chapman valmensi Arsenalia. Hän johdatti seuran liigamestaruuteen vuosina 1931 ja 1933 sekä FA Cupin voittoon vuonna 1930. Chapmanin johdolla Arsenalista kehittyi 1930-luvun johtava jalkapalloseura Englannissa. Hän on yksi seuran historian suurimmista legendoista.
Heikki Jääskeläinen

Heikki Elia Jääskeläinen (s. 10. marraskuuta 1979 Tampere[lähde? ]) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi osallistuessaan Idols-kilpailuun, jonka hänen kaksoisveljensä Ilkka Jääskeläinen voitti. Heikki Jääskeläinen putosi kisasta juuri ennen semifinaaleja, kun tuomaristo sai vielä pudottaa viisi kilpailijaa ennen kuin oli yleisön vuoro äänestää seitsemän finalistia.
SonyBMG-levy-yhtiön ehdotuksesta Heikki ja Ilkka alkoivat esiintyä duona tammikuussa 2006. Ilkan albumi Vuosisadan Rakkaustarina ilmestyi keväällä 2006. Heikki laulaa albumin yhdeksällä raidalla, joista Jotain parempaa on hänen itse sanoittamansa ja Tää enemmän on veljesten yhdessä sanoittama. Helmikuussa 2006 Ilkka ja Heikki kiersivät Suomea muiden Idols-finalistien kanssa. Huhtikuussa 2006 veljekset aloittivat säännöllisen keikkailun ohjelmatoimisto ExtraViihteen riveissä. Levy-yhtiön ja duon erimielisyyksien vuoksi levytyssopimus kuitenkin purettiin vuoden 2007 alussa.
Nykyään Jääskeläinen työskentelee äidinkielen ja kirjallisuuden opettajana Nokialla, Nokianvirran koulussa.
Heikki Järnström

| Heikki Järnström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Heikki Järnström
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  196 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1992–1996 1998–1999 2002–2003:   LaNMKY  BC Nokia  BC Nokia
Valmennusura
2012–2013:   Tampereen Pyrintö (naiset)
Heikki Järnström (s. 28. kesäkuuta 1975) on suomalainen koripallovalmentaja ja uransa lopettanut SM-tason koripalloilija.
Järnström edusti kasvattajaseuraansa, Lahden NMKY:tä SM-sarjassa vuosina 1992–1996. Kaudella 1998–1999 hän pelasi BC Nokiassa SM-sarjaa ja kaudella 2002–2003 I-divisioonaa.
Maaliskuussa 2012 valmentajaksi kouluttautunut ja juniorikoripallon parissa työskennellyt Järnström valittiin Tampereen Pyrinnön naisten edustusjoukkueen päävalmentajaksi tehtävänään toiminnan laadun parantaminen. Hän sai vastuun myös seuran A-tyttöjen päivittäisvalmennuksesta ja toiminnan koordinoinnista.
Akademik Sergei Vavilov

Akademik Sergei Vavilov (Академик Сергей Вавилов) on venäläinen tutkimusalus. Se valmistui Raumalla Hollmingin telakalla vuonna 1988. Laiva on 117,2 metriä pitkä ja 18,2 metriä leveä. Se on rakennettu jäänmurtajan vahvuiseksi, ja se on yksi maailman suurimmista ja vahvimmista polaarialueen tutkimusaluksista. Sen tilaaja oli Venäjän tiedeakatemia, joka tarvitsi sitä arktisen alueen hydroakustisiin tutkimuksiin.
Akademik Sergei Vavilov oli välillä vuokrattuna risteily-yhtiölle matkustaja-alukseksi arktisia tutkimusretkiä varten. Matkustajia vietiin etelän kesällä Antarktikalle ja pohjoisen kesällä Huippuvuorten ja Grönlannin vesille. Keväällä 2019  Venäjä siirsi aluksen yllättäen takaisin omaan käyttöönsä. Sen nykyinen kotisatama on Kaliningrad.
Alus on nimetty fyysikko Sergei Vavilovin mukaan.
Akademika Barabašovan metroasema

| Akademika Barabašova |
| --- | --- |

 Harkovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Saltivska-linja
Sijainti:  50°0′7″N, 36°18′10″E
Paikkakunta:  Harkova, Ukraina
Avattu:  10. elokuuta 1984
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Akademika Barabašova (ukr. Академіка Барабашова, ven. Академика Барабашова) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen koillispuolella on Akademika Pavlovan metroasema ja länsipuolella Kyjivskan metroasema. Vuoteen 2003 asti aseman nimi oli pelkästään Barabašova. Vuosina 1984–1986 asema oli Saltivska-linjan itäinen pääteasema, kunnes linjan jatke Herojiv Pratsin metroasemalle avattiin. Asema on nimetty harkovalaisen astronomin Mykola (Nikolai) Barabašovin mukaan.
Han Myeong-sook

| Han Myeong-sook> 한명숙 |
| --- | --- |

Etelä-Korean pääministeri
 19. huhtikuuta 2006 – 2. huhtikuuta 2007  
Presidentti:  Roh Moo-hyun
Edeltäjä:  Han Duck-soo (vt.)
Seuraaja:  Han Duck-soo
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1944 (ikä 80) Pjongjang, Korea
Puoliso:  Park Seong-jun
Tiedot
Puolue:  Kansalliskongressi uusille politiikoille (–2000) Demokraattinen puolue (2000–2003) Uri-puolue (2003–2007) Yhdistynyt uusi demokraattinen puolue (2007–2008) Demokraattinen puolue (2008–2011) Demokraattinen puolue (2011–2014) Demokraattinen puolue (2014–)
 Nimikirjoitus
Han Myeong-sook (hangul: 한명숙; hanja: 韓明淑; uudistettu latinisaatio: Han Myeongsuk, s. 24. maaliskuuta 1944 Pjongjang) on eteläkorealainen poliitikko. Uri-puoluetta edustava Han oli Etelä-Korean ensimmäinen naispuolinen pääministeri huhtikuusta 2006 maaliskuuhun 2007.
Han Myeong-sook on kotoisin nykyisen Pohjois-Korean pääkaupungista Pjongjangista, mutta hänen perheensä pakeni etelään Korean sodan syttyessä 1950. Seuranneina vuosikymmeninä Etelä-Korea oli hallinnoltaan autoritaarinen, ja lähes diktatorinen valtio vainosi demokraattisia uudistuksia vaatineita toisinajattelijoita. Myös Han vietti 1970-luvun lopussa kaksi vuotta vankilassa osallistuttuaan demokraattien mielenosoituksiin.
Han valmistui Ehwan yliopistosta pääaineenaan ranskalainen kirjallisuus. Etelä-Korean yhteiskunnan nykyaikaistuessa ja demokratisoituessa 1980-luvulla hän oli yksi feministisen liikkeen johtohahmoja maassa, jossa perinteinen konservatismi ja tasa-arvon vähättely olivat vakiintunut tapa. Aktivismistaan huolimatta hän pysytteli puoluepolitiikassa maltillisilla linjoilla. 1990-luvulla Han oli yksi Korean politiikan uusista vahvoista naisista, joita alkoi nousta ministereiksi ja jopa puolueiden johtoon.
Han Myeong Sook on istunut Etelä-Korean parlamentissa kaksi kautta Uri-puolueen edustajana. Vuonna 2001 hän oli tasa-arvoministerinä ja vuonna 2003 ympäristöministerinä. Keväällä 2006 Korean edellinen pääministeri Lee Hae-chan joutui eroamaan skandaalin seurauksena, hän kun oli ollut pelaamassa golfia rautatieläislakon ajaessa koko maan samaan aikaan liikennekaaokseen. Presidentti Roh Moo-hyun nimitti Hanin ehdokkaaksi virkaan, ja parlamentti hyväksyi valinnan 19. huhtikuuta 2006 äänin 182–77.
Etelä-Korean pääministerillä on perinteisesti ollut melko vähän valtaa, presidentin ollessa etusijalla. Roh antoi kuitenkin pääministeriensä toimia itsenäisesti sisäpoliittisissa asioissa. Joka tapauksessa naisen valintaa näin korkeaan asemaan voitiin pitää selvänä merkkinä Korean kulttuurin viimeaikaisesta muutoksesta.
Han Myeong-sook erosi pääministerin virasta 6. maaliskuuta 2007. Han oli ilmoittanut eroaikeistaan jo edellisessä kuussa ja luopui asemastaan kansalliskokouksen päätettyä istuntokautensa. Hänen seuraajakseen valittiin jo aiemmin virkaatekevänä pääministerinä toiminut Han Duck-soo. Han Myeong Sook ei vielä eronsa aikaan kommentoinut huhuja, joiden mukaan hän aikoisi pyrkiä presidentiksi maan joulukuussa 2007 järjestettävissä vaaleissa. Myöhemmin hän suostui ehdokkaaksi.
Aiheesta muualla

Etelä-Korea sai naispääministerin (Helsingin Sanomat)
Herbert Baumann

Herbert Baumann (31. heinäkuuta 1925 Berliini – 20./21. tammikuuta 2020 München) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Baumann opiskeli sävellystä Paul Höfferin ja Boris Blacherin sekä orkesterinjohtoa Sergiu Celibidachen johdolla. Vuosina 1947–1953 hän toimi Deutsches Theaterin säveltäjänä ja kapellimestarina. Vuosina 1953–1970 hän toimi musiikillisena johtajana Schiller- ja Schlosspark-teattereissa sekä vuosina 1971–1979 Bayerisches Staatsschauspielissä. Vuonna 1979 hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Baumann sävelsi musiikin yhteensä satoihin näyttämö- ja televisiotuotantoihin. Hänen balettejaan ovat Alice im Wunderland (1984) ja Rumpelstilzchen (1985). Hänen orkesteri- ja kamarimusiikkiaan on esitetty eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Korean niemimaalla. Baumannin saamien tunnustusten joukossa oli vuonna 1998 myönnetty Bundesverdienstkreuz.
Aiheesta muualla

Herbert Baumann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
HMS Dulverton

| HMS Dulverton |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Govan
Kölinlasku:  16. heinäkuuta 1940
Laskettu vesille:  1. huhtikuuta 1941
Palveluskäyttöön:  27. syyskuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 13. marraskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4"/L45 Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä neliputkisena asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä
HMS Dulverton (viirinumero L63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 osana vuoden 1939 hätäohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta Govanista, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1940 työnumerolla J1478. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1941 ja valmistui 2. syyskuuta.
Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus siirrettiin Scapa Flowhun varustettavaksi ja koulutettavaksi. Marraskuussa se määrättiin Välimeren laivastoon, jolloin se aloitti valmistautumisen ulkomaan palvelukseen. Alus liittyi 19. marraskuuta saattueeseen WS12Z Atlantille saattajaksi taistelulaiva HMS Royal Sovereignin ja hävittäjä HMS Southwoldin kanssa. Alus erkani 22. marraskuuta saattueesta mainittujen alusten kanssa siirtyen Freetowniin. Suojausosasto palasi saattueeseen 28. marraskuuta jatkettaessa matkaa Durbaniin, jossa suojausosasto erkani 18. joulukuuta saattueesta. Dulverton jatkoi matkaansa yksinään Aleksandriaan.
Palvelus > 1943

Vuoden 1943 alun alus oli laivueen mukana itäisellä Välimerellä valvoen meriliikennettä sekä tukien maajoukkojen taistelua, kunnes se siirrettiin huhtikuussa 21. hävittäjälaivueen mukana Maltalle. Alus esti toukokuussa laivueen mukana akselivaltojen joukkojen evakuoimista Bonin niemimaalta Sisiliaan samoin se tulitti Kelebiassa olevia akselivaltojen asemia.
Alus määrättiin kesäkuussa Sisilian maihinnousuun. Se siirtyi heinäkuun alussa Aleksandriaan, josta alus lähti 3. heinäkuuta saattueen MWS36 mukana. Alus erkani 7. heinäkuuta saattueesta matkaten Benghaziin, jossa se liittyi saattueeseen MWF36 suojaten matkan sillanpäähän. Alus saapui 10. heinäkuuta Bark Westiin, jossa se erkani saattueesta aloittaen maihinnousun tukemisen tykkitulella, antaen ilmasuojaa sekä estäen sukellusveneiden pääsyn alueelle. Alus osallistui Sisilian maihinnousuun, kunnes se määrättiin elokuussa laivueen mukana osallistumaan Salernon maihinnousuun.
Alus siirtyi syyskuun alussa Tripoliin, josta se lähti 6. syyskuuta saattueen TSF1 suojana merelle. Alus erkani 9. syyskuuta saattueesta liittyen laivueen mukana Task Force 85:een tukemaan maihinnousua tykkitulella sekä suojaamaan maihinnousualuetta. Aluksen vapauduttua operaatiosta se matkasi Aleksandriaan.
Alus liittyi Aleksandriassa 5. hävittäjälaivueeseen, jonka laivueenjohtajaksi se määrättiin. Alus etsi 10. lokakuuta tuloksetta Lerokselle saksalaisjoukkoja kuljettaneita aluksia. Alus tulitti 22. lokakuuta Levithaa ja se kuljetti 27. lokakuuta joukkoja ja materiaalia Lerokselle.
Alukseen osui 13. marraskuuta Leroksen edustalla Dornier Do 217 -koneesta laukaistu Hs293-liitopommi, jolloin aluksen kannen etuosan rakenteet tuhoutuivat. Belvoir pelasti alukselta 109 eloonjäänyttä. Aluksen pelastamisen oltua mahdotonta se päätettiin upottaa. Aluksella sai surmansa 77 miehistönjäsentä mukaan lukien aluksenpäällikkö.
Hans Christian Ulrik Midelfart

Hans Christian Ulrik Midelfart
Hans Christian Ulrik Midelfart (22. heinäkuuta 1772 Byneset, Norja – 1. joulukuuta 1823 Skogn, Norja) oli norjalainen pappi, koulumies ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja sen perustuslakikomitean jäsen.
Tausta

Hans Christian syntyi kirkkoherra Albrecht Angell Midelfartin (1714–1788) ja Stinken Tønderin (1732–1793) pappisperheeseen silloisessa Bynesetin kunnassa, joka on nykyisin osa Trondheimia. Hän valmistui Trondhjems Skolesta 1789 ja suoritti teologisen loppututkinnon 1794. Hän avioitui 18. syyskuuta 1800 myös pappissukua olevan Eleonore Christiane Fabriciuksen (1773–1836) kanssa.
Ura

Vuodesta 1800 hän opetti Trondhjem Skolessa. Vuonna 1802 hänet valittiin papiksi Bejtstadenin seurakuntaan ja vuonna 1804 hänestä tuli pastori Vestre Indherrediin. Tällöin hän sai erityistunnustuksen Trondheimin piispa Buggelta koululaitoksen kehittämistoiminnastaan. Hänen oppilaitaan kuvailtiin alueen parhaiten oppineiksi. Muutoinkin häntä on kuvattu uhrautuvaiseksi luonteeksi vaikeiden sotavuosien aikana seurakuntansa suhteen.
Hänet valittiin kansalliskokousedustajaksi 1814 Trondheimin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän epäröi aluksi maan kykyä selvitä itsenäisenä, mutta päätyi lopulta itsenäisyyspuolueen enemmistön riveihin. Hänet valittiin perustuslakikomiteaan. Eniten hän ajoi kirkon omaisuutta koskevia ja koululaitoksen kehittämiseen liittyviä asioita. Häntä pidettiin eräänä kokouksen kykenevimmistä ja oppineimmista miehistä. Hän puolusti myös tanskalaissyntyisten virkamiesten oikeutta päästä edelleen norjalaisiin virkoihin sekä vastusti perustuslain juutalaisparagrafia. Kirkon tuli edelleen hallita omaisuutta, mikä tulisi hänen mielestään käyttää koulutuksen ja yliopiston kehittämiseen. Unionikysymyksessä hän äänesti opiskeluaikaisen ystävänsä Georg Sverdrupin tapaan itsenäisyyspuolueen riveissä.
Vuoden 1814 lopulla hänet nimitettiin Skognin kirkkoherraksi, jona hän toimi aina kuolemaansa saakka. Vaikka hän ei kokenut vetoa politiikkaan, hän tuli valituksi Stortingiin juuri ennen kuolemaansa 1823, mitä tehtävää hän ei ehtinyt ottaa vastaan. Häntä on kuvattu erääksi 1800-luvun kyvykkäimmistä norjalaisista pedagogeista.
Helmihuulikala

| Helmihuulikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Anampses
Laji::  chrysocephalus
Kaksiosainen nimi
 Anampses chrysocephalus  Randall, 1958  
Katso myös
   Helmihuulikala Wikispeciesissä   Helmihuulikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmihuulikala (Anampses chrysocephalus) on huulikala.
Koko ja ulkonäkö

Helmihuulikala kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan selvästi. Naaraan vartalossa on tummalla pohjalla valkoisia helmiä. Pyrstö on punainen. Koiraalla on vaaleamman ruskea vartalo, oranssinsävyinen pää jossa on sinisiä pilkkuja ja juovanpätkiä.
Alkuperä

Helmihuulikaloja elää Tyynellämerellä, Havaijilla ja Midway-saarilla.
Käyttäytyminen

Kaikki helmihuulikalat ovat aluksi naaraita. Parven voimakkain naaras muuttuu koiraaksi. Kalaa pidetään joskus riutta-akvaariossa, mutta sitä on vaikea saada syömään akvaarioruokia. Mieluiten se pyydystää itse pikkuötököitä hiekan ja elävän kiven joukosta. 
Akvaarion pohjalla pitää olla viitisen senttiä hiekkaa, johon kala voi halutessaan kaivautua.