stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afroditen pyhäkkö (Pafos)
Historia

Pafoksen Afroditen pyhäkkö oli jumalattaren merkittävimpiä kulttipaikkoja koko antiikin maailmassa. Palaipafoksen alue on ollut mahdollisesti jo neoliittiselta kaudelta lähtien ”Suuren jumalattaren” eli hedelmällisyyden jumalattaren kulttipaikka. Vanhimmat idolilöydöt paikalta ovat noin ajalta 3800 eaa. Saaren viimeistään 1100-luvulla eaa. asuttaneet mykeneläiset sovittivat paikallisen kultin omaan käyttöönsä, ja rakennuttivat jumalattarelle pyhäkön. Kreikkalainen perinne esitti pyhäkön, samoin kuin koko Pafoksen (Palaipafoksen) kaupungin, perustajaksi ja ensimmäiseksi ylipapiksi joko Kinyraan tai Agapenorin.
Ajan kuluessa paikan kultti yhdistettiin Afroditeen, jonka kultti saarella saattoi olla foinikialaista tai muuta seemiläistä alkuperää (Astarte/Ishtar). Palaipafoksessa jumalattaresta käytettiin yksinkertaisesti nimitystä Wanassa, ”Kuningatar”. Varhaisin maininta pyhäköstä on Homeroksen Odysseiassa. Palaipafos säilyi koko Kyproksen merkittävimpänä kulttipaikkana geometriselta kaudelta klassisen kauden lopulle saakka. Pyhäkköalueella kerrotaan harjoitetun jonkinlaista temppeliprostituutiota.
Palaipafos säilyi pyhäkön ansiosta merkittävänä paikkana senkin jälkeen, kun varsinainen kaupunki siirrettiin Nea Pafokseen nykyisen Páfoksen kaupungin paikalle 300-luvun eaa. lopulla. Tämän jälkeen pyhäkköön liittyi vuotuinen juhla, jonka aikana kansa siirtyi kulkueessa Nea Pafoksesta Palaipafokseen. Roomalaisella kaudella paikka oli Kyproksen liiton (Koinon Kypriōn) keskuspaikka. Pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 66/67 jaa. Keisari Vespasianus rakennutti sen uudelleen tämän jälkeen. Pyhäkkö hylättiin 300-luvulla jaa. kristinuskon nousun myötä. Keskiajan kuluessa sen kiviä uudelleenkäytettiin lähistön kylien taloissa.
Pyhäkköalueen ja koko Palaipafoksen arkeologiset tutkimukset alkoivat vuonna 1887. Britit suorittivat alueen ensimmäiset järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset vuosina 1950–1955. Kaivauksia ovat jatkaneet saksalaiset ja sveitsiläiset 1960-luvulta lähtien. Kaivaukset alueella jatkuvat edelleen.
Rakennukset ja löydökset

Afroditelle omistettu pyhäkkö sijaitsi Palaipafoksen lounaisosassa. Pyhäkön rakennusjäänteet voidaan jakaa kahteen osaan ja rakennusvaiheeseen. Eteläisimpänä sijaitsevat paikan varhaisimman pyhäkön jäänteet myöhäiseltä pronssikaudelta eli mykeneläiseltä kaudelta (Pyhäkkö I), ja heti sen pohjoispuolella roomalaisella kaudella rakennetun pyhäkön jäänteet (Pyhäkkö II). Pyhäköstä on säilynyt vain vähän, ja suurin osa jäänteistä on peräisin vaiheesta II.
Pyhäkkö I koostuu temenos-alueesta, joka oli aidattu suurilla kalkkikivikappaleilla. Pyhäkköön kuului myös rakennelma, jossa oli jumalattaren kulttikuva. Rakennusvaihe on säilynyt huonosti. Sen muurista on säilynyt lähinnä länsi- ja eteläosaa.
Pyhäkkö II rakennettiin myöhemmin ja uudelleen maanjäristyksen jälkeen roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla tai 100-luvun eaa. alussa. Pyhäkkö koostui suurikokoisesta pihasta, jolla oli rakennukset pohjois-, itä- ja eteläsivuilla. Rakennuskokonaisuus oli suunnilleen neliön muotoinen, ja sen sivut olivat noin 90 metriä. Pyhäkkö esiintyy usein rahoissa eriintyisesti Rooman keisariajalla. Tätä kautta sen ulkonäköä on pyritty rekonstruoimaan.
Pyhäkön II pohjois- ja eteläsivuilla oli stoat eli pylväshallit. Niiden välissä pihan itäsivulla oli useita pienempiä rakennuksia, jotka vaikuttavat olleen myöhemmin lisättyjä stoia varhaisempia. Ei tiedetä, oliko pyhäkköpihan länsisivulla muuri.
Pyhäkössä ollut Afroditen kulttikuva oli muinainen ja ilmeisesti foinikialaista alkuperää. Se koostui pelkästä mustasta pyramidinmuotoisesta kivestä, toisin sanoen se oli anikoninen, ei tyypilliseen tapaan antropomorfinen. Kulttikuva on Kyproksen museossa Nikosiassa. Muita alueen löytöjä on Páfoksen arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afroditen pyhäkkö, Palaipafos Wikimedia Commonsissa
Piirros keisari Caracallan aikaisesta rahasta (100/200-luvun jaa. vaihde), jossa on kuvattu Pafoksen Afroditen pyhäkkö.
Kaavakuva pyhäkön raunioista, pohjoinen alhaalla.
Pyhäkön raunioita.
Afroditen kulttikuvana toiminut musta kivenlohkare.
Tutkimusalus Aranda

| Aranda |
| --- | --- |
 Tutkimusalus Aranda
Tyyppi:  Merentutkimusalus
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Helsinki
IMO-numero:  8802076
Tunnuskirjaimet:  OIRY
Omistaja:  Suomen ympäristökeskus
Rakennustelakka:  Wärtsilä Helsingin telakka, Suomi
Luovutettu:  1989
Tekniset tiedot
Pituus:  66,3 m
Leveys:  13,8 m
Syväys:  5 m
Uppouma:  420 t
Bruttovetoisuus:  1 969 brt
Koneisto:  1 × Wärtsilä Vasa 8R22 MD + 1 × Wärtsilä Vasa 12V22 MD
Koneteho:  3 000 kW
Akseliteho:  1 MW
Nopeus:  25 km/h
Nopeus:  13,5 kn
Miehistö:  12–13
Aranda kotisatamassaan Helsingissä.
Tutkimusalus Aranda on Suomen ympäristökeskuksen omistama merentutkimusalus, joka on rekisteröity Suomen lipun alle kotisatamanaan Helsinki. Se on tutkimusaluksena toinen ja kaikkiaan kolmas Arandaksi nimetty alus. Merentutkimuslaitoksen lakkauttamisen jälkeen vuonna 2008 alus siirtyi Suomen ympäristökeskuksen hallintaan.
Alus on suunniteltu pääasiassa Itämerellä tapahtuvaan tutkimustyöhön, mutta se pystyy operoimaan kaikkialla maailmassa. Jäävahvistuksensa ansiosta alus on tehnyt matkoja muun muassa Etelämantereelle ja Pohjoiselle jäämerelle.
Kesällä 2017 aloitettiin Raumalla Rauma Marine Constructionsin telakalla Arandan peruskorjaus, jossa alusta pidennettiin seitsemän metriä ja tutkimus-, sekä laboratoriotiloja lisättiin. Lisämetrit mahdollistavat myös siirtymisen sähköiseen voimansiirtoon. Alus voi jatkossa kulkea lyhyitä matkoja pelkästään akkusähköllä, mikä vähentää aluksen mereen aiheuttamaa melua.
Tekniset tiedot

Teräsrunkoisen aluksen pituus on 66,3 metriä, leveys 13,8 metriä ja syväys on 5 metriä. Laivan bruttovetoisuus on 1 969 tonnia ja nettovetoisuus 591 tonnia. Laivan huippunopeus on 13,5 solmua ja matkanopeus 10,5 solmua.
Laivan pääkoneina on Wärtsilä Vasa 8R22 MD ja Wärtsilä Vasa 12V22 MD -dieselmoottorit, jotka kehittävät 3 000 kilowatin tehon. Arandan päägeneraattoreina on kaksi Strömberg 1 570 kVA -konetta ja sähköisenä potkurimoottorina on Bakker 160-0-160 rpm.
| havaintopaikka | sijainti |
| --- | --- |
BY1: 55.000000, 13.300000
BY2 Arkona Basin: 55.000000, 14.083333
BY4 Christiansö: 
BY5 Bornholm Basin: 55.250000, 15.983333
BCS III-10 The South-East Baltic: 
BY10: 56.633333, 19.583333
BY15 Eastern Gotland Basin: 57.320000, 20.050000
BY20 Fårö Basin: 
BY29: 
BY32 Norrköping Basin: 57.999833, 17.996833
BY38 Karlsö Deep: 57.116667, 17.666667
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tutkimusalus Aranda Wikimedia Commonsissa
Urban

| Urban |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  25. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Urpo, Urpa, Urpu
Vastineita eri kielissä:  Urbain, Orbán, Urbano
Nimen alkuperä:  Urbanus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Urban on miehen etunimi, lyhentymä latinalaisesta nimestä Urbanus, joka merkitsee kaupunkilaista. Nimi Urbanus on ollut muun muassa kahdeksalla paavilla. Urban on käytössä myös sukunimenä.
Suomessa nimi Urban on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 173 henkilölle. Se sijaan 2010-luvulla syntyneitä Urban-nimisiä on vain muutama.  Nimestä on käytössä myös suomen­kielinen mukaelma Urpo.  Urbanin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 25. toukokuuta, joka on myös suomen­kielisen kalenterin mukaan Urpon nimipäivä. Nimipäivä on sijoitettu tälle päivälle vuonna 230 kuolleen paavi Urbanus I:n muistoksi.
Tunnettuja Urban-nimisiä > Urban sukunimenä

Adolf Urban (1914–1943), saksalainen jalkapalloilija
Charles Urban (1867–1942), brittiläis-amerikkalainen elokuvatuottaja
Jan Urban (s. 1962), puolalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Karl Urban (s. 1972), uusiseelantilainen näyttelijä
Keith Urban (s. 1967), uusiseelantilainen laulaja ja laulunkirjoittaja
Knut Urban (s. 1941), saksalainen fyysikko
Michal Urban (s. 1991), tšekkiläinen alamäkiluistelija
Tunnettuja Urban-nimisiä > Urban etunimenä

Urban Acman (s. 1976), slovenialainen pikajuoksija
Urban Ahlin (s. 1964), ruotsalainen poliitikko, Ruotsin valtiopäivien puhemies
Urban Franc (s. 1975), slovenialainen mäkihyppääjä
Urban Gad (1879–1947), tanskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Urban "Urbie" Green (1926–2018), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Urban Hettich (s. 1953), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä
Urban Hjärne (1641–1724), ruotsalainen lääkäri, kirjailija ja luonnontieteilijä
Urban Lindgren (s. 1973), ruotsalainen hiihtäjä
Urban Olsson, ruotsalainen lintutieteilijä
Pyhä Urbanus I

| Pyhä Urbanus I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 23. toukokuuta 230 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  222
Paavius päättyi:  23. toukokuuta 230
Edeltäjä:  Calixtus I
Seuraaja:  Pontianus
Pyhä Urbanus I (k. 23. toukokuuta 230) oli katolisen kirkon johtaja eli paavi vuosina 222–230. Hänen synnyinajastaan ja -paikastaan ei ole tietoa. Urbanus I kuoli luultavasti Roomassa vuonna 230. Hän toimi paavina kahdeksan vuotta. Katolinen kirkko pitää häntä pyhimyksenä. Hänen muistopäivänsä on 25. toukokuuta, joka on myös Suomessa Urpon nimipäivä.
Allelopatia

Jouhikasuariina (Casuarina equisetifolia) tukahduttaa tehokkaasti aluskasvillisuuden.
Allelopatia on biologinen ilmiö, jossa eliö erittää kemiallisia yhdisteitä, ns. allelokemikaaleja, jotka vaikuttavat muiden eliöiden kasvuun, eloonjäämiseen tai lisääntymiseen. Allelokemikaalien muille eliöille aiheuttamat vaikutukset voivat olla joko hyödyllisiä tai haitallisia. Esimerkiksi kasvi voi juuristostaan erittää aineita, jotka ovat muille kasveille haitallisia, tai suojautua kemikaaleilla laiduntavia eläimiä tai tuholaisia vastaan.
Allelopatiaa esiintyy tietyillä kasveilla, levillä, bakteereilla, koralleilla ja sienillä.
Kirjallisuutta

Pirkko Laitinen: Allelopatia – kasvien ja muiden eliöiden biokemiallinen vuorovaikutus.  Jokioinen:  Maatalouden tutkimuskeskus, 1994.  ISSN 0359-7652  PDF (viitattu 25.7.2013).
Aiheesta muualla

Tieteen termipankki: Allelopatia
Salamis (Kypros)

| Salamis> Σαλαμίς |
| --- | --- |
 Salamiin arkeologista aluetta.
Sijainti
 Salamis
Koordinaatit:  35°10′47″N, 33°54′10″E
Valtio:  Kypros
Paikkakunta:  Ágios Sérgios (Yeni Boğaziçi) / Égkomi (Tuzla), Famagusta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kypros
Aiheesta muualla
  Salamis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salamis (m.kreik. Σαλαμίς, myös Salamin, Σαλαμίν, Salamias, Σαλαμίας, lat. Salamis, myöhemmin Constantia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kyproksen saarella. Se sijaitsi nykyisten Ágios Sérgioksen (Yeni Boğaziçi) ja Égkomin (Tuzla) kylien välisellä alueella.
Maantiede

Salamis sijaitsi Kyproksen itärannikolla olleen poukaman kohdalla Pediaios-joen suun pohjoispuolella, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen nykyisestä Famagustasta. Salamiin alue oli tasankoa, joka on saaren suurin ja tunnettiin nimellä Salaminia (nyk. Mesaoría). Salamiin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä.
Historia > Esihistoriasta arkaaiselle kaudelle

Salamis oli yksi Kyproksen vanhoista kuningaskunnista. Kreikkalaisessa perinteessä sen perustajana pidettiin Teukrosta, Kreikan Salamiin saaren kuningasta, joka osallistui Troijan sotaan. Hän perusti myös Zeus Salaminiokselle omistetun temppelin. Teokroksesta sai alkunsa Kyproksen Salamista aina ajanlaskun alun tienoille saakka hallinnut pappiskuninkaiden Teukridai-hallitsijasuku. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Salaminios (Σαλαμίνιος), myöhemmin latinaksi Salaminius.
Historiallisesti Salamis oli todennäköisesti lähellä sijainneen mykeneläisaikaisen, nykyisen kylän mukaan Égkomina (usein Enkomi) tunnetun asutuksen seuraaja. Égkomia pidetään nykyisin Alasian valtakunnan keskuksena. Salamis perustettiin oletettavasti noin 1000-luvulla eaa. sen jälkeen, kun Égkomi oli mahdollisesti kärsinyt maanjäristyksestä tai sen satama oli liettynyt umpeen, jolloin asukkaat siirtyivät uuden kaupungin paikalle. Tätä tukee myös se, että varhaisimmat arkeologiset löydöt Salamiista ovat protogeometriselta kaudelta.
500-luvulle eaa. tultaessa Salamis oli noussut koko Kyproksen tärkeimmäksi kaupungiksi. Tuolloin Salamiin kuningas Euelthon (n. 560–525 eaa.) vaati koko saarta valtansa alle. Kaupunki löi omaa rahaa hänen valtakaudeltaan lähtien ensimmäisenä Kyproksen kaupungeista. Joonian kapinan vuosina 499–498 eaa. aikaan Salamiin kuninkaana toimi Euelthonin pojanpoika Gorgos. Hän ei halunnut liittyä kapinaan Persiaa vastaan, mutta hänen nuorempi veljensä Onesilos kaappasi vallan ja sai vapautettua suuren osan saaresta persialaisvallasta. Onesilos kuitenkin kaatui seuranneessa taistelussa Salamiin läheisellä tasangolla, ja persialaiset saivat koko saaren takaisin valtansa alle.
Historia > Klassiselta roomalaiselle kaudelle

Ateenalaiset piirittivät Salamista Kitionissa kuolleen Kimonin seuraajan Anaksikrateen johdolla vuoden 450 eaa. Salamiin taistelussa, joka oli osa Deloksen meriliiton ja Persian välisiä taisteluita. Ateenalaiset kuitenkin luopuivat piirityksestä persialaisten kanssa tekemällään sopimuksella.
Salamiin tärkein kuningas oli Euagoras I (411–374/373 eaa.). Hän solmi läheiset suhteet Ateenaan ja pyrki vapauttamaan Kyproksen persialaisvallasta Ateenan avulla. Euagoras oli menestyksekäs aluksi, mutta joutui lopulta noin kymmenen vuotta kestäneen kamppailun jälkeen alistumaan Persian suurkuninkaalle. Hän sai kuitenkin pitää kuninkuutensa Salamiissa. Euagoraan aikana kreikkalainen kulttuuri levisi saarella aikaisempaa enemmän, ja hän suosi filosofeja ja taiteilijoita ja kutsui näitä hoviinsa. Isokrates kirjoitti Euagoraalle ylistyspuheen, joka puolueellisenakin antaa hyvän kuvan tämän pyrkimyksistä taistella foinikialaisia ja muita itämaisia vaikutteita vastaan Salamiissa ja muualla Kyproksella. Euagoraan ja tämän pojan Nikokleen surmasi erään Nikokreonin eunukkiorja.
Ptolemaioksen ja Menelaoksen laivasto kärsi Salamiin edustalla suuren tappion diadokkisotiin kuuluneessa Salamiin taistelussa Demetrios Poliorketeen laivastoa vastaan vuonna 306 eaa. Demetrioksen sotasaaliiseen kuului muun muassa hetaira Lamia. Lopulta Salamis päätyi kuitenkin muun Kyproksen ohella Ptolemaioksen valtaan.
Salamis kukoisti seuranneilla hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Ptolemaiosten valtakaudella se menetti kuitenkin asemansa saaren tärkeimpänä kaupunkina Pafokselle, joka toimi saaren hallintokeskuksena. Salamis säilyi silti saaren suurimpana kaupunkina, ja siellä oli suurimmillaan noin 200 000 asukasta.
Roomalaisella kaudella Salamiissa asui paljon juutalaisia, ja siellä oli useita synagogia. Myös kristinusko tuli kaupunkiin varhain apostoli Paavalin sekä kaupungista kotoisin olleen apostoli Barnabaan toiminnan kautta. Barnabas myös haudattiin Salamiihin sen jälkeen, kun tämä koki marttyyrikuoleman kaupungissa vuonna 57 jaa. Kaupunki tuhottiin juutalaisten kapinoitua keisari Trajanuksen aikana.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Salamis kärsi pahoin maanjäristyksistä vuosina 332 ja 342 jaa. Konstantinus Suuri rakennutti kaupungin uudelleen. Se sai uuden nimen Constantia, ja siitä tuli jälleen saaren hallinnollinen keskus ja merkittävin kaupunki. Kaupunki toimi piispanistuimena, ja sen tunnetuin piispa oli Epifanios noin vuonna 367. Arabit tuhosivat kaupungin vuonna 647/648. Keskiajalla saaren keskus siirtyi rannikolla olleesta Salamiista turvallisempaan paikkaan sisämaahan nykyiseen Nikosiaan, joka on edelleen Kyproksen pääkaupunki.
Salamiin arkeologiset kaivaukset alkoivat 1800-luvun loppupuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salamis Wikimedia Commonsissa
Naispuolisen hahmon (Persefone?) marmoripatsas.
Salamiin kuninkaan Euagoras I:n lyöttämä raha, n. 411–374 eaa. Kuvituksessa Herakles ja pukki.
Salamiin arkeologista aluetta.
Gymnasionin raunioita.
Salamiin teatteri.
Hautoja.
Basilikakirkon rauniot.
Urbanus VIII

| Urbanus VIII |
| --- | --- |
 Paavi Urbanus VIII. Gian Lorenzo Berninin maalaama muotokuva vuodelta 1632.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Maffeo Barberini
Syntynyt: huhtikuu 1568
Kuollut: 29. heinäkuuta 1644 (76 vuotta)
Paavi
Paavius alkoi:  6. elokuuta 1623
Paavius päättyi:  7. tammikuuta 1644
Edeltäjä:  Gregorius XV
Seuraaja:  Innocentius X
Paavi Urbanus VIII kuvattuna hoperahaan 1643.
Paavi Urbanus VIII, syntymänimeltään Maffeo Barberini, (huhtikuu 1568 – 29. heinäkuuta 1644) oli paavina 6. elokuuta 1623 – 29. heinäkuuta 1644.
Urbanus VIII:n paaviuden aikana Galileo Galilei kutsuttiin vuonna 1633 Roomaan vastamaan syytöksiin harhaoppisuudesta
Urbanus VIII oli myös viimeinen merkittävää nepotismia harjoittanut paavi. Hänen perheenjäsenensä vaurastuivat valtakauden aikana niin paljon, että Urbanus VIII:n aikalaiset arvelivat hänen pikemminkin rakentavan Barberinin dynastiaa kuin hallitsevan katolista kirkkoa.
Urbanus VIII:n suosikkeihin kuului myös kuvanveistäjä Gian Lorenzo Bernini, jolta paavi tilasi Pietarinkirkkoon pääalttarin apostoli Pietarin hautapaikan päälle, Michelangelon luoman pääkupolin alle. Bernini suunnitteli myös Urbanuksen hautamuistomerkin Pietarinkirkkoon.
Byström

Byström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anders Byström (1724–1802), suomalainen kauppias, kunnallispormestari ja valtiopäivämies
Anna Byström (1854–1926), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä
Britta Byström (s. 1977), ruotsalainen säveltäjä
Hilja Byström (1908–1993), ruotsalainen kirjailija
Johan Niclas Byström (1783–1848), ruotsalainen kuvanveistäjä
Ludwig Byström (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkoilija
Maileena Byström (s. 1958), suomalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja ja lastenkirjailija
Malin Byström (s. 1973), ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja
Oscar Byström (1821–1909), ruotsalainen säveltäjä, pianisti, urkuri ja kapellimestari
Thomas Byström (1772–1839), suomalaissyntyinen Ruotsissa toiminut säveltäjä, viulisti ja kapellimestari
Thomas Byström (1893–1979), ruotsalainen ratsastaja ja olympiamitalisti.
Veli Byström (1892–1960), suomalainen Mäntsälän kapinajohtajiin kuulunut varakonsuli ja isännöitsijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Urbanus III

| Urbanus III |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Uberto Crivelli
Syntynyt: 1120 Cuggiono, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 20. lokakuuta 1187 Ferrara, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Paavi
Paavius alkoi:  25. marraskuuta 1185
Paavius päättyi:  20. lokakuuta 1187
Edeltäjä:  Lucius III
Seuraaja:  Gregorius VIII
Urbanus III (n. 1120–20. lokakuuta 1187) oli paavina 25. marraskuuta 1185 – 20. lokakuuta 1187. Hänen oikea nimensä oli Uberto Crivelli.
Hän seurasi paavin virassa Lucius III:ta, joka oli tehnyt hänestä hänestä Milanon arkkipiispan ja kardinaalin. Hän jatkoi edeltejiensä riitoja keisari Fredrik I Barbarossan kanssa, muun muassa Toscanan kreivitär Matildan maita koskevaa perimysriitaa. Paavina ollessaankin Urbanus piti itsellään Milanon arkkipiispan arvon, missä ominaisuudessa hän kieltäytyi kruunaamasta Fredrikin poikaa Henrikiä Italian kuninkaaksi. Henrik oli juuri nainut Sisilian kuningaskunnan perijättären, Constantian, ja toimi Etelä-Italiassa yhteistyössä paavia vastaan kapinoivan Rooman senaatin kanssa. Samaan aikaan Fredrik oli katkaissut kulkuyhteydet Alppien poikki katkaistakseen Veronassa oleskelleen paavin ja hänen saksalaisten tukijoidensa välisen yhteydenpidon. Urbanus päätti julistaa keisarin pannaan, mutta veronalaiset eivät sallineet sen tapahtua heidän kaupungissaan, joten Urbanus vetäytyi Ferraraan. Hän kuitenkin kuoli siellä ennen kuin ehti julistaa Fredrikiä pannaan.
Legendan mukaan Urbanus kuoli suruun kuultuaan uutiset ristiretkiläisten tappiosta Hattinin taistelussa heinäkuussa 1187.
Ur

| Ur (𒋀𒀕𒆠 tai 𒋀𒀊𒆠 𒋀𒀕𒆠 أور) |
| --- | --- |
 Urin suuri zikkurat.
 Ur
 Koordinaatit: 30°57′45″N, 46°06′11″E 
Valtio:  Mesopotamia
Väkiluku (noin 2030–1980 eaa.):  65 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Urin sotastandaari. Sumerilaisia sotajoukkoja esittävä paneeli 26. vuosisadalta eaa.
Ur (sumeriksi 𒋀𒀕𒆠 tai 𒋀𒀊𒆠, akkadiksi 𒋀𒀕𒆠, arab. أور‎, Raamatun 1933/1938 suomennoksessa Kaldean Uur) oli muinainen kaupunki Etelä-Mesopotamiassa eli nykyisen Dhi Qarin maakunnan alueella Etelä-Irakissa Nasiriyyan kaupungin lähellä Eufratin eteläreunalla. Kaupungin rakensivat sumerilaiset ja se oli Uus-Sumerin pääkaupunki noin 2100 eaa. Urissa asui ajanjaksona 2030–1980 eaa. arviolta 34 000 asukasta noin 50 hehtaarin alueella. Urin mahtiasema päättyi elamilaisten ja amorilaisten hyökkäykseen noin 1950 eaa.
Historia

Urin paikalta on löytynyt asutuksen merkkejä jo 7 000 vuoden takaa Ubaid-kaudelta. Kaupunki sijaitsi kaupankäynnin kannalta edullisesti Persianlahden pohjukassa joen lähellä, joten sinne syntyi asutusta.
Ur lienee alkanut pienenä kalastajakylänä joskus 5500 ea, Noin 4000 eaa. alkoi laajamittainen peltojen keinokasteluun perustunut maatalous. Myöhäisellä Uruk-kaudella noin 3350 eaa. Ur säilyi pienenä, ollen noin puolet Urukin silloisesta koosta.
Vanhimman dynastian kaudella 2900–2330 eaa. Ur oli hallitsijasukujen asuinpaikka. Palatsien ja temppelien jäljet tuolta ajalta ovat kadonneet, mutta kuninkaallinen hautausmaa taide-esineineen on säilynyt. Mesannepadda oli tuon ajan suurkuningas.
Varhaisdynastisella kaudella paikalla lienee asunut alle 6 000 asukasta 21 ha alueella.
Lyhyen akkadilaisvallan jälkeinen uusi sumerilaisdynastia 2100–2000 eaa. nosti Urin vallan ja vaurauden historialliseen huippuunsa.
Tällöin kaupungissa lienee asunut ainakin 34 000 50 ha alueella. Toisten tietojen mukaan väkiluku oli 65 000.
Elamilaisten armeija hävitti kaupungin, mutta pian kaupunki kukoisti jälleen. Babylonian kuningas Hammurapin (1792–1750 eaa.) aikana Ur menetti itsenäisyytensä sekä poliittisen ja taloudellisen merkityksensä. Se säilyi asuttuna vielä toista tuhatta vuotta ja hylättiin noin 400 eaa. Hylkäämisen syitä olivat jokien muutokset, kuivuus ja Persianlahden suiston siirtyminen.
Raamatun mukaan Abraham oli kotoisin Urista, jossa hän sai kehotuksen Jumalalta jättää sukunsa ja kotinsa ja lähteä Kanaaninmaahan. Raamatun omien ajoitusten mukaan Abraham lähti Urista noin 2100 eaa.
Kaupungin jäänteet

Urin keskusalueella on suuri Kuun jumalalle Nannalle pyhitetty Urin zikkurat eli temppelipyramidi e-temennigur. Lisäksi muutama muu suuri temppeli. Nuolenpääkirjoituksissa on säilynyt viitteitä Kuun palvonnan yhteydessä toimitetuista ihmisuhreista, sillä Kuun jumala inhimillisen papin hahmossa vietti häitä valitun neitosen kanssa temppelin ylimmäisen kerroksen juhlahuoneistossa, kunnes häämenot huipentuivat neitosen surmaamiseen kulttimenoissa . Urin kaupungin ala on noin 60 hehtaaria, 500 × 1100 m. Sitä ympäröi kanava. Keskustan temppelialueen koko oli noin 200 × 300 metriä. Lisäksi kaupungissa oli kaksi muutakin temppeliä. Kaupungissa oli kaksi satamaa, pohjoisen sataman lähellä oli palatsi[vanhentunut linkki]. Urista on löydetty myös varhaisdynastisen III-kauden kuninkaanhautoja vuodelta 2600 eaa. rikkaine hautalahjoineen, joista tunnetuin on muun muassa taisteluja esittävä Urin standaari. Kuninkaita Uriin haudattiin jo Uruk-kaudella noin 3500 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ur Wikimedia Commonsissa
Explore some of the Royal Tombs Mesopotamia. British Museum.
Treasures from the Royal Tombs of Ur (Arkistoitu – Internet Archive). Uni of Chicago.
Ur Muquyyar. The History of the Ancient Near East.
Jewish Encyclopedia: Ur. Jewish Encyclopedia.
City of Ur. AllAboutArchaeology.org.
Gunnar Brusewitz

| Gunnar Brusewitz |
| --- | --- |
 Brusewitz vuonna 1963.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1924 Ekerö, Ruotsi
Kuollut: 10. heinäkuuta 2004 (79 vuotta)
Ammatti:  kuvittaja
    
Gunnar Brusewitz (7. lokakuuta 1924 Ekerö – 10. heinäkuuta 2004) oli ruotsalainen kuvittaja. Hän piirsi Stockholms-Tidningeniin vuosina 1947–1960 ja kuvitti erityisesti luontoaiheisia kirjoja. Hänen tuotantonsa käsitti kuitenkin myös paljon muuta, kuten julisteita, postimerkkejä ja Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajalle annettavan kunniakirjan. Brusewitzin kollegan Anders Andersön mukaan aikoinaan oli tapana vitsailla, että Brusewitz kuvitti "kaiken paitsi puhelinluettelot".