stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon Suoranta
Ura > Maajoukkueura

Suoranta on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin Helsingin jäähallissa pelatussa avausottelussa 15. joulukuuta 2016 Tšekkiä vastaan. Suoranta merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan Jani Lajusen ja Joonas Nättisen viereen. Hän keräsi ottelussa yhden kahden minuutin jäähyn korkeasta mailasta.
Suoranta on pelannut myös 12 nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Cape Coral

| Cape Coral |
| --- | --- |
 Ilmakuvaa kaupungista
 lippu:  Logo
 Kaupunki Leen piirikunnassa, Floridassa
 Cape Coral
 Koordinaatit: 26°38′23″N, 81°58′57″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Florida
Piirikunta:  Lee
Perustettu:  1957
kaupungiksi:  1970
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  275 km²
Väkiluku (2021):  204 510
 – Väestötiheys:  744 as./km²
 
 www.capecoral.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cape Coral on kaupunki Yhdysvaltain Floridan osavaltiossa, Leen piirikunnassa, Caloosahatcheejoella. Kaupunki on perustettu vuonna 1957. Kaupungissa asui vuoden 2021 heinäkuussa 204 510 asukasta, ja sen pinta-ala oli noin 275 neliökilometriä. Kaupunki on toiseksi suurin pinta-alan mukaan Floridassa. Kaupungin väestötiheys on 744 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Kaupungin historia alkaa siitä, kun Leonard ja Jack Rosenin yritys osti suuren maa-alueen kaupungin nykyiseltä paikalta alle 700 000 dollarilla vuonna 1957. 1958 ensimmäiset talot rakennettiin, ja kahdessa vuodessa kaupungissa oli jo 280 asukasta. Vuonna 1970 kaupunki muuttui kaupungiksi.
Väestö

Kaupungin väkiluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 194 979 asukasta. Vuoden 2021 arvioon se oli noussut lähes 10 000 asukkaalla, 204 510 asukkaaseen. Vielä vuonna 2010 asukasluku oli 154 304.
Asukkaista 16,6 % on syntynyt ulkomailla ja 94,4 % on maan kansalaisia. 85,5 % asukkaista oli valkoisia, 22,6 % latinoja, 4,3 % mustia tai afroamerikkalaisia ja 1,9 % aasialaisia. Asukkaiden mediaani-ikä on 46,7 vuotta, ulkomaalaisilla hieman enemmän kuin maassa syntyneillä.
Ilmasto

Kaupungin lämpimimmät kuukaudet ovat kesä-elokuu, ja kylmin kuukausi on tammikuu, jolloin silloinkin korkein lämpötila on 23 celsiusastetta. Sateisin kuukausi on elokuu ja kuivin joulukuu.
Grimm’s manga

Grimm's Manga on Pauna media groupin julkaisema Kei Ishiyaman piirtämä manga, joka käsittelee kahdessa osassaan kahdeksan muutettua Grimmin satua. Susi rakastuu Punahilkkaan, Saapasjalkakissa onkin kissahirviö jne. Kei Ishiyama on Prinsessa Ai:n Piirtäjän, Kujiradou Misahon pikkusisko.
Naistenlääkäri tri Sibelius

| Naistenlääkäri tri Sibelius> Frauenarzt Dr. Sibelius |
| --- | --- |
 Käsiohjelman kannessa Senta Berger ja Lex Barker
Ohjaaja:  Rudolf Jugert
Käsikirjoittaja:  Janne Furch Sigmund Bendkower
Perustuu:  Artur Braunerin ideaan
Tuottaja:  Artur Brauner
Säveltäjä:  Raimund Rosenberger
Kuvaaja:  Karl Schröder
Leikkaaja:  Walter Wischniewsky
Pääosat:  Lex Barker Barbara Rütting Senta Berger Sabine Bethmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksan liittotasavalta
Tuotantoyhtiö:  Alfa Film
Levittäjä:  Gloria Film
Ensi-ilta:  1962, Suomessa 1964
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Naistenlääkäri tri Sibelius (Frauenarzt Dr. Sibelius) on Rudolf Jugertin ohjaama saksalainen draamaelokuva vuodelta 1962. Elokuvan pääosia näyttelevät Lex Barker, Barbara Rütting, Senta Berger ja Sabine Bethmann. Sivuosassa nähdään suomalainen Anneli Sauli nimellä Ann Savo.
Elokuva kertoo lapsettomassa avioliitossa elävästä gynekologi Georg Sibeliuksesta (Barker), jonka elämään nuoruudenrakastettu (Rütting), nyt vakavasti sairas, ilmaantuu uudelleen. Sivujuonessa alaikäinen tyttö yrittää taivutella lääkäriä laittomaan aborttiin.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1948

Olympiarenkaat
Voimistelu
Voimistelu kesäolympialaisissa 1948 käytiin telinevoimistelussa yhdeksässä eri lajissa. Kilpailupaikkana toimi Earl's Court. Suomi oli Lontoon olympialaisten ylivoimaisesti paras voimistelumaa voittaen kuusi kultamitalia ja yhteensä kymmenen mitalia.
Miehet > Moniottelu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Veikko Huhtanen |  Suomi | 229,70 |
|  | Walter Lehmann |  Sveitsi | 229,00 |
|  | Paavo Aaltonen |  Suomi | 228,80 |
| 4. | Josef Stalder |  Sveitsi | 228,70 |
| 5. | Christian Kipfer |  Sveitsi | 227,10 |
| 6. | Emil Studer |  Sveitsi | 226,60 |
| 7. | Růžička Zdeněk |  Tšekkoslovakia | 226,20 |
| 8. | Kalevi Laitinen |  Suomi | 225,65 |
Miehet > Permanto

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Ferenc Pataki |  Unkari | 38,70 |
|  | János Mogyorósy Klencs |  Unkari | 38,40 |
|  | Zdeněk Růžička |  Tšekkoslovakia | 38,10 |
| 4. | Raymond Dot |  Ranska | 37,80 |
| 5. | Elkana Grønne |  Tanska | 37,65 |
| 6. | Pavel Benetka |  Tšekkoslovakia | 37,60 |
| 6. | Leo Sotorník |  Tšekkoslovakia | 37,60 |
| 8. | Vladimír Karas |  Tšekkoslovakia | 37,40 |
Miehet > Hevonen

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Paavo Aaltonen |  Suomi | 38,70 |
|  | Veikko Huhtanen |  Suomi | 38,70 |
|  | Heikki Savolainen |  Suomi | 38,70 |
| 4. | Luigi Zanetti |  Italia | 38,30 |
| 5. | Guido Figone |  Italia | 38,20 |
| 6. | Frank Cumiskey |  Yhdysvallat | 37,90 |
| 7. | Michael Reusch |  Sveitsi | 37,80 |
| 8. | Ale Saarvala |  Suomi | 37,70 |
| 8. | Josef Stalder |  Sveitsi | 37,70 |
| 8. | Emil Studer |  Sveitsi | 37,70 |
Joissakin yhteyksissä on väitetty, että italialaiset olisivat saaneet hopea- ja pronssimitalit kolmen kultamitalin jaosta huolimatta.
Miehet > Renkaat

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Karl Frei |  Sveitsi | 39,60 |
|  | Michael Reusch |  Sveitsi | 39,10 |
|  | Zdeněk Růžička |  Tšekkoslovakia | 38,50 |
| 4. | Walter Lehmann |  Sveitsi | 38,40 |
| 5. | Josef Stalder |  Sveitsi | 38,30 |
| 5. | Emil Studer |  Sveitsi | 38,30 |
| 7. | Vladimír Karas |  Tšekkoslovakia | 38,20 |
| 8. | Heikki Savolainen |  Suomi | 38,10 |
Miehet > Hyppy

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Paavo Aaltonen |  Suomi | 39,10 |
|  | Olavi Rove |  Suomi | 39,00 |
|  | János Mogyorósy Klencs |  Unkari | 38,50 |
|  | Ferenc Pataki |  Unkari | 38,50 |
|  | Leo Sotorník |  Tšekkoslovakia | 38,50 |
| 6. | Veikko Huhtanen |  Suomi | 38,40 |
| 7. | Einari Teräsvirta |  Suomi | 38,30 |
| 8. | Walter Lehmann |  Sveitsi | 38,10 |
| 8. | Sulo Salmi |  Suomi | 38,10 |
Miehet > Nojapuut

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Michael Reusch |  Sveitsi | 39,50 |
|  | Veikko Huhtanen |  Suomi | 39,30 |
|  | Christian Kipfer |  Sveitsi | 39,10 |
|  | Josef Stalder |  Sveitsi | 39,10 |
| 5. | Walter Lehmann |  Sveitsi | 39,00 |
| 6. | Heikki Savolainen |  Suomi | 38,90 |
| 7. | Paavo Aaltonen |  Suomi | 38,80 |
| 7. | Zdeněk Růžička |  Tšekkoslovakia | 38,80 |
Miehet > Rekki

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Josef Stalder |  Sveitsi | 39,70 |
|  | Walter Lehmann |  Sveitsi | 39,40 |
|  | Veikko Huhtanen |  Suomi | 39,20 |
| 4. | Raymond Dot |  Ranska | 38,80 |
| 4. | Ale Saarvala |  Suomi | 38,80 |
| 4. | Lajos Sántha |  Unkari | 38,80 |
| 4. | Emil Studer |  Sveitsi | 38,80 |
| 8. | Einari Teräsvirta |  Suomi | 38,70 |
Miehet > Joukkuekilpailu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Veikko Huhtanen Paavo Aaltonen Kalevi Laitinen Olavi Rove Einari Teräsvirta Heikki Savolainen Ale Saarvala Sulo Salmi |  Suomi | 1358,30 |
|  | Walter Lehmann Josef Stalder Christian Kipfer Emil Studer Robert Lucy Michael Reusch Melchior Thalmann Karl Frei |  Sveitsi | 1356,70 |
|  | Lajos Tóth Lajos Sántha László Baranyai Ferenc Pataki János Mogyorósy Klencs Ferenc Várkõi József Fekete Győző Mogyoróssy |  Unkari | 1330,85 |
| 4. | Raymond Dot Michel Mathiot Lucien Masset André Weingand Antoine Schildwein Alphonse Anger Marcel de Wolf Auguste Sirot |  Ranska | 1313,85 |
| 5. | Guido Figone Luigi Zanetti Savino Guglielmetti Domenico Grosso Quinto Vadi Danilo Fioravanti Ettore Perego Egidio Armelloni |  Italia | 1300,30 |
| 6. | Zdeněk Růžička Pavel Benetka Miroslav Málek Vladimír Karas Leo Sotorník František Wirth Vratislav Petráček Gustav Hrubý |  Tšekkoslovakia | 1292,10 |
| 7. | Edward Scrobe Vincent D'Autorio William Roetzheim Joseph Kotys Frank Cumiskey Raymond Sorensen William Bonsall Louis Bordo |  Yhdysvallat | 1252,50 |
| 8. | Paul Jessen Elkana Grønne Freddy Jensen Arnold Thomsen Wilhelm Møller Poul Jensen Gunner Olesen Børge Minerth |  Tanska | 1245,40 |
Naiset > Joukkuekilpailu

| Sija | Urheilija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Zdeňka Honsová Miloslava Misáková Věra Růžičková Božena Srncová Milena Müllerová Zdeňka Veřmířovská Olga Šilhánová Marie Kovářová |  Tšekkoslovakia | 445,45 |
|  | Edit Vásárhelyi-Weckinger Mária Zalainé Kövi Irén Kárpáti-Karcsics Erzsébet Gulyásné Köteles Erzsébet Balázs Olga Tass Anna Fehér Margit Sándorné Nagy |  Unkari | 440,55 |
|  | Helen Schifano Clara Schroth Meta Elste Marian Barone Ladislava Bakanic Consetta Lenz Anita Simonis Dorothy Dalton |  Yhdysvallat | 422,60 |
| 4. | Karin Lindberg Kerstin Bohman Ingrid Sandahl Göta Pettersson Gunnel Johansson Märta Andersson E. Ingrid Andersson Stina Haage |  Ruotsi | 417,95 |
| 5. | Jacoba Tonneman Lenie Gerrietsen Jacoba Wijnands Annie Ros Anna Maria van Geene Klaasje Post Truida Heil-Bonnet Dientje Meijer-Haantjes |  Alankomaat | 408,35 |
| 6. | Gertrude Fesl Gretchen Hehenberger Gertrude Kolar Irmentraud Ruckser Gertrude Gries Gertrude Winnige Edeltraud Schramm Erika Enzenhofer |  Itävalta | 405,45 |
| 7. | Vida Gerbec Dragana Đorđević Ruža Vojsk Dragana Đipalović Tanja Žutić Dragica Basletić Zlatica Mijatović Neža Černe |  Jugoslavia | 397,90 |
| 8. | Laura Micheli Elena Santoni Licia Macchini Wanda Nuti Liliana Torriani Renata Bianchi Norma Icardi Luciana Pezzoni |  Italia | 394,20 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Suomi | 6 | 2 | 2 | 10 |
| 2. |  Sveitsi | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 3. |  Unkari | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4. |  Tšekkoslovakia | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 5. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Veikko Huhtanen Lontoon olympialaisissa vuonna 1948
Musiikkikeskus Resonaari

Musiikkikeskus Resonaari on Helsingissä toimiva erityismusiikkikasvatuksen keskus. Resonaarin musiikkiopisto tarjoaa taiteen perusopetusta henkilöille, jotka tarvitsevat erityistä tai vaativaa tukea. Resonaarin toimintaa ylläpitää Helsinkimissio.
Resonaari tarjoaa tukea myös musiikkia erityisryhmissä käyttäville ammattilaisille.
Keskuksen yhteydessä toimii yhtye Resonaarigroup, joka työllistää viisi osatyökykyistä muusikkoa ja järjestää konsertteja.
Resonaarin perusti vuonna 1995 Sibelius-Akatemian lehtorin Petri Lehikoinen. Toimintaa johti Markku Kaikkonen alusta alkaen.
Ensimmäisten toimintavuosien aikana toteutettiin päihdekuntoutustutkimus, josta julkaistiin Ulla Hairon väitöskirja Musiikkiterapiaprosessin merkittävät tekijät ja merkittävät hetket päihteettömän elämäntavan tukijoina.
Vuonna 1998 alkoi kuvionuottimenetelmän kehittämisprojekti, jota johtivat Markku Kaikkonen ja menetelmän kehittäjä Kaarlo Uusitalo. Vuonna 1999 perustettiin Resonaarin musiikkiopisto, joka sai taiteen perusopetuksen oikeudet vuonna 2004 ja järjestämisluvan vuonna 2019. Vuonna 2010 perustettiin Resonaarigroup, vammaismuusikoiden ammattiyhtye.
Palkinnot

Thalia-palkinto vuonna 2020 teoksesta I det stora landskapet, yhteistyössä DuvTeaternin, Svenska Teaternin ja Wegelius kamarijousien kanssa
Konserttikeskus ry:n Inkku-palkinto vuonna 2016
Kehitysvammaliiton Aino Miettinen -palkinto vuonna 2015
Kordelinin säätiön kannustuspalkinto vuonna 2012
International Music Councilin Musical Rights Award -kunniamaininta vuonna 2009
Yle TV1 Vuoden Valopilkku -palkinto vuonna 2005 Markku Kaikkoselle ja Kaarlo Uusitalolle
Aiheesta muualla

Resonaarin verkkosivut
Jonathan M. Wainwright

| Jonathan M>  Wainwright |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1883
Kuollut: 2. syyskuuta 1953 (70 vuotta)
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  Kenraali
 Nimikirjoitus
Jonathan Mayhew Wainwright IV (23. elokuuta 1883 Walla Walla, Washington – 2. syyskuuta 1953 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi komentajana toisessa maailmansodassa. Hän joutui antautumaan Japanille Filippiinien taistelun päätteeksi toukokuussa 1942, mutta sai mainetta sitkeästä vastarinnastaan.
Ennen toista maailmansotaa

Wainwright syntyi sotilasperheeseen ja valmistui upseeriksi West Pointin sotilasakatemiasta vuonna 1906. Hän palveli ratsuväkijoukoissa Texasissa ja Filippiineillä, jossa hän osallistui moro-kapinan kukistamiseen. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli länsirintamalla 82. divisioonan esikuntaupseerina. Vuodesta 1936 hän oli ratsuväkirykmentin ja myöhemmin ratsuväkiprikaatin komentajana. Syyskuussa 1940 Wainwright ylennettiin kenraalimajuriksi ja hänet lähetettiin divisioonankomentajaksi Filippiineille. Yhdysvaltojen joutuessa sotaan joulukuussa 1941 saaren amerikkalaiset joukot olivat periaatteessa taistelukykyisiä, mutta niitä tukevien filippiiniläisten joukko-osastojen koulutus oli pääosin kesken.
Toisessa maailmansodassa

Japanilaiset onnistuivat jo hyökkäyksensä ensimmäisenä päivänä tuhoamaan amerikkalaisten lentokoneet Clarkin lentotukikohdassa, ja ilman niitä amerikkalaiset eivät kyenneet torjumaan 10. joulukuuta alkanutta maihinnousua Luzonin saarelle. Pohjois-Luzonin joukkoja komentanut Wainwright joutui tammikuun alkuun mennessä perääntymään Bataanin niemimaalle. Hänet nimettiin 7. tammikuuta Bataanille keskitetyn armeijakunnan komentajaksi. Kun kenraali Douglas MacArthur kutsuttiin muualle, Wainwright nimettiin 12. maaliskuuta 1942 kaikkien Filippiineillä olleiden amerikkalaisten joukkojen komentajaksi, vaikka tilanne oli jo täysin toivoton. Hänet myös ylennettiin kenraaliluutnantiksi 20. maaliskuuta. Wainwright siirsi päämajansa Manilanlahdella sijainneelle Corregidorin linnoitussaarelle, jossa hän jatkoi vastarintaa 11 000 miehen voimin vielä sen jälkeenkin kun Bataanille jääneet joukot joutuivat antautumaan 9. huhtikuuta. Japanin armeija moukaroi saarta jatkuvalla tykkitulella ja ilmapommituksilla ja huolto katkesi lähes täydellisesti, mutta Wainwrightin nälkiintyneet miehet pitivät pintansa, kunnes japanilaiset 5. toukokuuta onnistuivat tekemään maihinnousun Corregidorille. Wainwright antautui seuraavana päivänä. Hän joutui antamaan antautumiskäskyn myös Etelä-Filippiinien amerikkalaisille joukoille, koska japanilaisten komentaja kenraali Masaharu Honma asetti sen ehdoksi Corregidorin antautumisen hyväksymiselle ja Wainwright halusi pelastaa joukkonsa turhalta verilöylyltä. MacArthur yritti turhaan kumota käskyn.
Wainwright oli japanilaisten sotavankina Formosalla ja Mantšuriassa sodan loppuun asti. Hän sai osallistua Japanin antautumisseremoniaan syyskuussa 1945. Palattuaan kotimaahan häntä juhlittiin sankarina ja hän sai Medal of Honor -kunniamerkin sekä ylennyksen kenraaliksi. Oltuaan vuoden 4. armeijan komentajana hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1947 ja toimi viimeiset vuotensa liikemiehenä Texasissa. Kuoltuaan vuonna 1953 Wainwright haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonathan M. Wainwright Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska 2  BnF data 2  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Sotavankeudessa laihtunut Wainwright (oik.) ja kenraali Douglas MacArthur 31.8.1945.
Iranin ilmaiskut Israeliin huhtikuussa 2024

Iran hyökkäsi ilmaiskuin Israeliin 13.–14. huhtikuuta 2024 osana maiden välistä konfliktia, joka alkoi vuonna 2023 käynnistyneestä Gazan sodasta. Tällöin Iranin vallankumouskaarti laukaisi suuren määrän ohjuksia ja räjähdelennokkeja kohti Israelia. Israel kertoi torjuneensa lähes kaikki hyökkäävät projektiilit. Ilmahyökkäys oli vastaus Israelin tekemään ilmaiskuun Iranin suurlähetystöön Syyriassa, joka tappoi 13 ihmistä. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun Iran hyökkää suoraan Israeliin, vaikka maiden välit ovatkin olleet kymmeniä vuosia hyvin jännitteiset.
Hyökkäykselle annettiin Iranissa koodinimi Operaatio Tosi lupaus. Valtioiden välinen konflikti jatkui kiristymistään vuoden 2024 aikana ja Iran teki toisen ilmahyökkäyksen Israeliin lokakuussa 2024.
Tausta > Gazan sota

Iskujen taustalla on 7. lokakuuta 2023 alkanut Israelin ja Gazaa hallitsevan Hamasin välinen sota. Sota alkoi Hamasin hyökkäyksestä Israeliin ja Israel vastasi tähän valtaamalla alueita Gazassa. Iran on Israelin vihollinen ja syyttänyt sitä palestiinalaisten kansanmurhasta Gazassa. Myös libanonilainen Hizbollah on taistellut sodassa Israelia vastaan.
Iranin turvallisuusviranomaiset olivat mukana suunnittelemassa Hamasin hyökkäystä lokakuussa 2023. Iran on rahoittanut ja aseistanut merkittävästi Hamasia sodassa Hamas ilmaisi tukensa huhtikuun 2024 ilmaiskujen tapahtuessa.
Tausta > Israelin isku Damaskoksessa

Israel iski 1. huhtikuuta noin kello 17.00 paikallista aikaa tarkalla ohjusiskulla Syyrian pääkaupungissa Damaskoksessa sijaitsevaan Iranin konsulaattiin. Iskussa kuoli 13 ihmistä, joista seitsemän merkittäviä Iranilaisia virkamiehiä, mukaan lukien Iranin vallankumouuskaartin maavoimien komentaja Mohammad Reza Zahedi. Iran vannoi kostotoimia hyökkäyksen jälkeen. Israel laittoi eri puolilla maailmaa sijaitsevia suurlähestystöjä valmiustilaan uhkausten jälkeen.
Tausta > Hyökkäyksen uhka

Yhdysvallat oli havainnut ennen iskua Iranin siirtelevän rajojensa sisällä erilaisia lennokkeja ja risteilyohjuksia. Sen ajateltiin viittaavan mahdolliseen hyökkäykseen. Israel varoitti Irania mahdollisen hyökkäyksen seurauksista.
Iranin vallankumouskaarti valtasi israelissomisteisen rahtilaivan Hormuzinsalmella ennen iskua.
Hyökkäys

Iranista ammuttiin illalla 13. huhtikuuta risteilyohjuksia, ballistia ohjuksia ja räjähdelennokkeja kohti Israelia. Hyökkäys kesti noin viisi tuntia. Hyökkäystä pidetään Iranin vastaiskuna Israelin toteuttamaan iskuun huhtikuun alussa Syyrian pääkaupungissa Damaskoksessa. Iranin YK-suurlähettilään Amir Saeid Iravanin mukaan Iranin ainut vaihtoehto oli tehdä Israeliin vastahyökkäys.
Iranin lisäksi muutamat sitä tukevat Lähi-idän järjestöt hyökkäsivät samalla Israeliin. Hizbollah ampui Libanonista Grad-raketteja Golanin kukkuloille ja Huthit lennokkeja Jemenistä kohti Israelia.
Hyökkääviä projektiileja oli todennäköisesti yhteensä yli 300 kappaletta. Israelin puolustusvoimien mukaan hyökkäyksessä oli mukana yli 185 droonia, 36 risteilyohjusta ja 110 maasta laukaistavaa ballistista ohjusta.
Israelin mukaan 99 prosenttia ammutuista projektiileista torjuttiin ja niistä suuri osa jo ennen, kuin ne tulivat Israelin rajojen sisälle. Torjunnassa käytettiin Arrow-, Daavidin linko- ja Rautakupoli-ilmatorjuntaohjusjärjestelmiä. Hyökkääviä laitteita torjuivat myös Ison-Britannian, Jordanian ja Yhdysvaltojen hävittäjälentokoneet sekä Yhdysvaltain Patriot-ohjukset ja sotalaivat. Ranskan laivasto osallistui torjuntaan tutka-avulla. Jotkin ballistiset ohjukset pääsivät Israelin rajojen siään ja vahingoittivat Nevatimin lentotukikohtaa eteläisessä Israelissa. Hyökkäyksen aikana kansalaisia pyydettiin hakemaan suojaa, mutta pyyntö peruttiin varhain sunnuntaiaamuna.
Reaktiot > Euroopan valtiot

Suomen ulkoministeri Elina Valtosen mukaan Suomi tuomitsee hyökkäyksen vakavasti. Tasavallan presidentti Aleksander Stubb toivoi Israelin ymmärtävän liian voimakkaan vastahyökkäyksen varjopuolet. Ruotsin pääministerin Ulf Kristerssonin mukaan Ruotsin hallitus tuomitsi jyrkästi hyökkäyksen. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyin mukaan Ukraina tuomitsee Iranin iskut. Hänen mukaansa Iranin toimet ovat uhka koko maailmalle.
Reaktiot > Yhdysvallat

Yhdysvaltain presidentti Joe Biden tuomitsi hyökkäyksen vakavasti. Hän toivoi, että Israel ei kostaisi Iranille hyökkäysten vähäisten vaurioiden takia. Biden kertoi Yhdysvaltojen olevan ottamatta osaa mahdollisiin Iranin vastaisiin hyökkäyksiin. Monet Yhdysvaltain korkeimmat virkamiehet kertoivat huolensa Israelin mahdollisesta vastaiskusta Iraniin, koska se voi saattaa Yhdysvallat laajempaan konfliktiin. Yhdysvallat varoitti Irania lisäämällä pakotteiden määrää hyökkäyksen jälkeen.
Reaktiot > Muut

Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Antonio Guterres tuomitsi Iranin hyökkäyksen voimakkaasti.
G7-valtiot tuomitsivat Iranin iskut yksimielisesti. Ryhmä pyrkii myös lieventämään jännitteitä Lähi-idässä.
Seuraukset > Uhrit ja kalustotappiot

Israelin viranomaisten mukaan iskut aiheuttivat jonkinasteista vahinkoa Israelin asevoimille. Israelilainen ensiapujärjestö Magen David Adom kertoi hoitaneensa 31:tä ihmistä, jotka olivat saaneet lieviä vammoja iskujen aikana. Ainoa vakavasti loukkaantunut oli negeviläinen 7-vuotias beduiinityttö. Hänen päähänsä osui ohjuksen sirpale.
Seuraukset > Iranin tilanne

Iranin hallitus piti iskuaan onnistuneena. Hizbollah onnitteli Irania iskun johdosta. Iran on varoittanut iskevänsä uudelleen suuremmilla voimilla, jos Israel tai Yhdysvallat kostaa sen ilmaiskut. Israelilainen virkamies kertoi CNN:lle Israelin vastaavan Iranin hyökkäykseen.
Seuraukset > Lentoliikenne

Monille lentoyhtiölle isku muodostui ongelmaksi, sillä Iranin hyökkäys esti lennot sen yli Euroopan ja Aasian välisillä reiteillä. Katkos oli suurin yksittäinen lentoliikenteen häiriö syyskuussa 2001 tapahtuneiden World Trade Centerin kaksoistornien terrori-iskujen jälkeen. Lentoja peruuttaneita ja uudelleenreitittäneitä lentoyhtiöitä ovat olleet muun muassa Qantas, Lufthansa, United Airlines ja Air India. Suomalaisyhtiö Finnair reititti lentoja uudelleen jo ennen iskua sen mahdollisuuden vuoksi. Lisäksi jotkin lentoyhtiöt keskeyttivät lentonsa Tel-Aviviin Israeliin ja muualle sieltä turvallisuussyistä.
Seuraukset > Talous

Iran on Öljynviejämaiden järjestön kolmanneksi suurin öljyn tuottaja. Se tuottaa päivässä noin kolme miljoonaa tynnyriä öljyä, joka on noin kolme prosenttia maailman kokonaistuotannosta. Lähi-idän kriisin vuoksi Iranin öljyteollisuus on epävakaa, joka voi vaikuttaa merkittävästi öljyn hintaan. S-Pankin päästrategi Lippo Suomisen mukaan hyökkäys tulee nostamaan öljyn hintaa hyvin todennäköisesti, ja vaikuttamaan maailman öljytuotantoon ja öljyn kuljettamiseen.
Israelilaisia upseereita tilannekokouksessa.
Israelilainen F-15I valmistautuu torjumaan lennokkeja.
Yhdysvaltain presidentti Joe Biden tapaamassa Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston jäseniä iskujen jälkeen Valkoisessa talossa.
Naiset osoittamassa mieltään Iranin vallankumouskaartin tueksi Qazvinissa Iranissa iskujen jälkeen.