stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fortum
Kritiikki > Hiilivoima

Europe Beyond Coal -kampanjan mukaan Fortumista tuli vuonna 2019 yksi Euroopan eniten saastuttavista energiayhtiöistä Uniper-oston myötä. Fortumin Uniper-ostoa on tästä syystä ihmetelty ja kritisoitu laajasti. Sijoittajat karsastavat hiilivoimaan sijoittamista.
Erityistä kritiikkiä on saanut Datteln 4 -hiilivoimala, jonka Uniper avasi Saksassa vuonna 2020.  Aalto-yliopiston teknillisen fysiikan professori Peter Lundin mielestä uuden hiilivoimalan avaaminen 2020-luvulla on huono signaali maailmalle. Ympäristöjärjestöt ja paikalliset asukkaat ovat haastaneet Uniperin useaan kertaan oikeuteen Datteln 4 -voimalaan liittyen ja myös voittaneet oikeusjuttuja. Elokuussa 2021 Nordrhein-Westfalenin osavaltion 1. asteen hallinto-oikeus totesi voimalan sijainnin laittomaksi.
Saksan hiilikomission suunnitelmassa Datteln 4 suljetaan hiilivoimaloista viimeisenä vuoteen 2038 mennessä, koska se on voimaloista tehokkain. Fortumin loppuvuonna 2020 päivittämien ilmastotavoitteiden mukaan yhtiön tuotanto Euroopassa tulee olemaan hiilineutraalia vuonna 2035, Venäjällä vuoteen 2050 mennessä. Ympäristöjärjestöt vaativat yhtiöltä nopeampaa toimintaa. Järjestöt vetoavat IPCC:n skenaarioihin perustuviin laskelmiin, joiden mukaan kivihiili on ajettava EU:ssa ja OECD-maissa alas vuoteen 2030 mennessä.
Kritiikki > Kaasu

Ympäristöjärjestöt ovat kritisoineet Fortumia ja Uniperia investoinneista fossiiliseen kaasuun, joka kiihdyttää ilmastonmuutosta.
Kritiikki > Oikeusjuttu Alankomaita vastaan

Fortumin tytäryhtiö Uniper on haastanut Alankomaat oikeuteen kivihiilen kieltolain takia. Uniper avasi Hollannin Maasvlakteen uuden hiilivoimalan vuonna 2016, joka täytyy nyt sulkea etuajassa vuoteen 2030 mennessä. Ympäristöjärjestöjen mukaan Uniperin korvausvaatimukset ovat kohtuuttomia, ja hidastavat ilmastotoimia. Järjestöt arvostelevat voimakkaasti myös ECT-sopimusta, jonka nojalla energiayhtiöt voivat haastaa valtioita oikeuteen.
Vuonna 2021 Elokapinan ympäristöaktivisti Elijah Saulio oli seitsemän päivää nälkälakossa mielenilmauksena Alankomaiden oikeusjuttua vastaan.
Kritiikki > WWF:n aloite

Vuonna 2020 WWF jätti Fortumille ehdotuksen, että yhtiökokous päättäisi 1,5 asteen tavoitteen sisällyttämisestä yhtiöjärjestykseen. Fortum hylkäsi ehdotuksen ja perusteli päätöstä sillä, että tavoite veisi yhtiötä yleishyödylliseen suuntaan. Päätöstä kritisoiva mielenosoitus nousi Helsingin Sanomien mukaan “viraaliksi” sosiaalisessa mediassa.
Kritiikki > Viherpesusyytökset

Fortumia on arvosteltu viherpesusta ja ilmastojournalismin ohjaamisesta itselleen edulliseen suuntaan. Vuonna 2021 Nelonen sai Julkisen sanan neuvostolta (JSN) langettavan päätöksen marras–joulukuussa esitetystä tv-ohjelmasarjasta Riku Rantala & 100 kysymystä ilmastosta, jonka oli rahoittanut Fortum. JSN totesi, että Nelonen oli rikkonut Journalistin ohjeiden kohtaa 2, joka kieltää journalistisen päätösvallan luovuttamisen toimituksen ulkopuolisille tahoille. Kantelun JSN:lle teki Hiilivapaa Suomi -kampanja, jonka mukaan ohjelmassa sekoittui journalistinen sisältö ja Fortumin yritysviestintä.
Vuonna 2022 kuluttaja-asiamies arvioi Fortumin Äiti Maa -mainoksen harhaanjohtavaksi. Yritys ilmoitti, että se ei jatkossa käytä markkinoinnissaan sellaisia epämääräisiä tulevaisuuteen suuntautuneita väitteitä toimintansa ympäristövaikutuksista, joita se ei pysty perustelemaan.
Kritiikki > Fortumin Wikipedia-artikkelin muokkaus

Ympäristöjärjestö Greenpeace syytti Fortumia yhtiön Wikipedia-artikkelin peukaloinnista vuonna 2020. Greenpeacen mukaan artikkelista oli tilaustyönä poistettu saastuttamisesta ja sen tytäryhtiö Uniperin oikeuskiistoista kertovaa sisältöä. Fortum myönsi palkanneensa some-asiantuntijan, mutta kiisti pyytäneensä tekstin muokkausta sille myönteisemmäksi. Myös Greenpeace oli muokannut Fortumin Wikipedia-artikkelia.
Kritiikki > Venäjän liiketoimet

Keväällä 2022 Fortum teki yli kahden miljardin euron alaskirjaukset Venäjän-liiketoimistaan. Yritys on sijoittanut Venäjälle 5,5 miljardia euroa. Venäjän ympäristöpolitiikan professori Veli-Pekka Tynkkynen on pitänyt sijoitusta ahneutena ja typeryytenä. Strategiaan ovat Helsingin Sanomien artikkelin mukaan kannustaneet yrityksen johdon ”hövelit optiojärjestelmät” ja valtio-omistajan usko keskinäisriippuvuuden siunauksellisuuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fortum Wikimedia Commonsissa
Fortumin verkkosivut
Ylen Elävä arkisto: Pääjohtaja Heikki Marttisen ajolähtö Fortumista
Ylen Elävä arkisto: Onko huippujohtaja visionääri vai pelkkä omistajien renki?
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kalmar  Kemira  Kesko  Kojamo  Kone  Konecranes  Mandatum  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tietoevry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 17. helmikuuta 2025
| n k  Suomen valtio-omisteiset yhtiöt |
| --- | --- |
Erityistehtävät:  A-Kruunu  Alko  Business Finland  Cinia (77,5 %)  CSC – Tieteen tietotekniikan keskus (70,0 %)  DigiFinland (33,46 %)  FinnHEMS  Finnpilot Pilotage  Finnvera  FVR – Suomen rokotetutkimus (51,0 %)  Gasonia  Governia  Hansel (65,0 %)  HAUS kehittämiskeskus  Hevosopisto (25,0 %)  Ilmastorahasto  Itärata (51,0 %)  Kuntarahoitus (16,0 %)  Liikenteenohjausyhtiö Fintraffic  Länsirata (51,0 %)  Maakuntien tilakeskus  Oppiva Invest  Solidium  STUK International  Suomen Erillisverkot  Suomen Ilmailuopisto (98 %)  Suomen Malmijalostus  Suomen Teollisuussijoitus  Suomi-rata (51,0 %)  Teknologian tutkimuskeskus VTT  Teollisen yhteistyön rahasto (96,04 %)  Työkanava  Veikkaus  Yleisradio 
Strateginen intressi:  Arctia  Boreal Kasvinjalostus (65,0 %)  Finavia  Fingrid (36,9 %)  Gasgrid Finland  Gasum  Leijona Catering  Motiva  Neova (50,1 %)  Patria (50,1 %)  Posti Group  Suomen Lauttaliikenne  Suomen Siemenperunakeskus (22,0 %)  Suomen Viljava  Tapio  VR-Yhtymä 
Sijoitusintressi:  Edita Group  Finnair (55,8 %)  Fortum (51,26 %)  Kemijoki (50,1 %)  Neste (44,22 %)  SSAB (6,3 %)  Suomen Rahapaja 
Solidium:  Anora Group (19,4 %)  Elisa (10,0 %)  Konecranes (11,1 %)  Metso (14,9 %)  Nokia (5,8 %)  Nokian Renkaat (10,10 %)  Outokumpu (15,5 %)  Sampo (6,6 %)  Stora Enso (10,7 %)  Tieto-Evry (10,9 %)  Valmet (10,1 %) 
Päivitetty: 29. tammikuuta 2024
Meri-Porin voimalaitos lokakuussa 2009.
Fortumin voimalaitos Njaganissa.
Fortumin voimalaitos Klaipėdassa.
Imatrankosken vesivoimalaitos vuonna 2017.
Loviisan ydinvoimalaitos
Georg Christoph Lichtenberg

Georg Christoph Lichtenberg
Georg Christoph Lichtenberg (1. heinäkuuta 1742 Ober-Ramstadt – 24. helmikuuta 1799 Göttingen) oli saksalainen tiedemies, satiirikko ja anglofiili. Hän oli pastori Johann Conrad Lichtenbergin seitsemästätoista lapsesta nuorin. Hän aloitti opintonsa vuonna 1763 Göttingenin yliopistossa, ja hänet nimitettiin ensin vuonna 1769 fysiikan apulaisprofessoriksi ja kuuden vuoden kuluttua kokeellisen fysiikan professoriksi. Häntä pidetään saksankielisen aforismikirjallisuuden perustajana.
Teoksia > Saksaksi

Briefe aus England (1776–1778)
Über Physiognomik, wider die Physiognomen (1778)
Göttingisches Magazin der Wissenschaften und Litteratur (1780–1785)
Über die Pronunciation der Schöpse des alten Griechenlandes (1782)
Ausführliche Erklärung der Hogarthischen Kupferstiche (1794–1799)
Teoksia > Suomeksi

Töherryskirjat: Aforismeja ja muistiinmerkintöjä. Valikoinut ja suomentanut Juhani Ihanus. Otava, Helsinki 1999. ISBN 951-1-15975-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Lichtenberg-Gesellschaft (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Sammakonputket

| Sammakonputket |
| --- | --- |
 Hydrocotyle javanica
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Araliakasvit Araliaceae
Suku::  Sammakonputket Hydrocotyle  L.
Katso myös
   Sammakonputket Wikispeciesissä   Sammakonputket Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sammakonputket (Hydrocotyle) on kasvisuku, joka aiemmin on luokiteltu sarjakukkaiskasveihin, mutta kuuluu uusimman tiedon mukaan araliakasvien heimoon. Sammakonputkiin kuuluu 75 lajia, joita esiintyy Euraasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Uudessa-Seelannissa. Ne ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka kasvavat kosteilla paikoilla tai vedessä. Sammakonputkien kasvutapa on usein suikertava, niillä on pyöreät lehdet ja huomaamattomat kukat pienissä sarjoissa.
Muutamia sammakonputkilajeja viljellään akvaario- ja vesikasvina. Rohtosammakonputkea käytetään myös mauste- ja lääkekasvina.
Lajeja

Hydrocotyle asiatica, syn. Centella asiatica – rohtosammakonputki
Hydrocotyle leucocephala – valkosammakonputki
Hydrocotyle microphylla – lanttisammakonputki
Hydrocotyle verticillata – hattusammakonputki eli hatturuoho
Hydrocotyle vulgaris – viitasammakonputki
Hydrocotyle ranunculoides – sumasammakonputki
Valkosammakonputki.
Hattusammakonputki.
Viitasammakonputki.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sammakonputket (Hydrocotyle)
Suomen Lajitietokeskus: Sammakonputket – Hydrocotyle
ITIS: Hydrocotyle (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hydrocotyle (englanniksi)
Flora of China: Hydrocotyle (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q158200  Wikispecies: Hydrocotyle  APDB: 191537  APNI: 88199  BioLib: 40211  CoL: 4ZRT  eFloraSA: Hydrocotyle  EPPO: 1HYDG  FloraBase: 22486  FNA: 115990  FoC: 115990  GBIF: 3034601  GRIN: 5898  iNaturalist: 56917  IPNI: 40115-1  IRMNG: 1105353  ITIS: 29512  NBN: NHMSYS0000459808  NCBI: 4048  NZOR: fc0ef604-03b0-4eea-9b56-5c209b3b200b  Open Tree of Life: 2500  Paleobiology Database: 319850  Paleobiology Database: 319850  PLANTS: HYDRO2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:40115-1  Tropicos: 40028917  VASCAN: 1268  VicFlora: 72d02c66-e9fa-4c36-902a-097a21d30f92  WFO: wfo-4000018527  WoRMS: 415492
Ramón Sampedro

Ramón Sampedro.
Ramón Sampedro Cameán (5. tammikuuta 1943 Porto do Son, A Coruñan maakunta, Espanja – 12. tammikuuta 1998 Boiro, A Coruñan maakunta, Espanja) oli espanjalainen merimies, kirjailija ja eutanasian puolestapuhuja.
Espanjan luoteisrannikolta Galiciasta kotoisin ollut Sampedro pestautui kauppalaivastoon 19-vuotiaana tavoitteenaan nähdä maailmaa. Hän työskenteli laivoilla mekaanikkona. 25-vuotiaana hän joutui sukellusonnettomuuteen, jonka seurauksena hän neliraajahalvaantui ja päätyi vuoteenomaksi. Sampedro taisteli oikeudestaan eutanasiaan lopun elämänsä lähes 30 vuotta. Perusteena oli hänen oma vakaa tahtonsa kuolla, mutta halvaantumisesta johtuva kykenemättömyys tehdä itsemurha. Hän koki itsemurhan olevan oikeus, joka häneltä kiellettiin. Sampedro oli ensimmäinen espanjalainen, joka anoi virallisesti eutanasiaa. Hän haki tilanteeseensa lainopillista apua ensin espanjalaisista oikeusasteista ja lopulta Euroopan ihmisoikeuskomissiosta, mutta ilman toivottua tulosta. Tapaus sai huomiota ympäri maailman.
Sampedro kuoli kaliumsyanidimyrkytykseen Boirossa 12. tammikuuta 1998. Joitain päiviä myöhemmin hänen läheinen ystävänsä Ramona Maneiro pidätettiin ja asetettiin syytteeseen avunannosta itsemurhaan. Hänet kuitenkin vapautettiin syytteestä todisteiden puutteen vuoksi eikä uusia syytteitä Sampedron kuolemaan liittyen ole nostettu. Seitsemän vuotta myöhemmin, tapauksen vanhennuttua lainopillisesti, Maneiro myönsi Espanjan television keskusteluohjelmassa asettaneensa Sampedron ulottuville syanidia sisältäneen juoman ja pillin, ja kuvanneensa tämän viimeiset sanat. Hän sanoi ”tehneensä sen rakkaudesta”.
Ennen kuolemaansa Sampedro kirjoitti suullaan kaksi teosta, Cartas desde el infierno (1996, ISBN 8408056328) ja Cando eu caia (julkaistu postuumisti 1998, ISBN 8427031122). Hänen elämästään tehtiin myös Alejandro Amenábarin ohjaama ja Javier Bardemin tähdittämä elokuva Meri sisälläni (Mar adentro, 2004), joka voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja Golden Globen sekä 14 Goyaa.
Lasse Liemola
Diskografia

Lasse Liemola (1959)
Anna pois (1974)
Lasse Liemolan parhaat (1980)
Living doll (1987)
20 suosikkia – Anna pois (1996)
Kadun aurinkoisella puolella (2007)
Jäbä kelaa (2017 single)
Aiheesta muualla

Lasse Liemola Pomus.netin tietokannassa
Lasse Liemola Elonetissä.
Lasse Liemola Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lasse Liemolan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Liikamaa

Liikamaa tarkoitti sitä maa-aluetta, joka isojaossa erotettiin valtiolle. Erottaminen tapahtui sen jälkeen, kun kylän tai lohkokunnan taloille oli annettu niille tulevat maat. Vuoden 1775 isojakoasetuksen mukaan taloille annettiin vain tietyn suuruinen maa-ala manttaalia kohden. Etelä-Suomessa taloille jaettiin 300–600 hehtaaria manttaalia kohti, muualla maassa enemmän. Jäljelle jääneet liikamaat valtio antoi joko olemassa oleville taloille tai niille perustettiin uudistaloja asutustoimintaa varten. Vanhat talot saivat lisämaata manttaalin korotusta tai metsäveroa vastaan. Joissakin tapauksissa valtio piti liikamaan itsellään. Tällaisille maille valtio perusti kruununpuistoja tai liitti ne metsämaihinsa. Liikamaan erottamisesta oli vapautettu Viipurin lääni, aiemmin isojaossa jaetut kylät, aatelin rälssitilat, aatelin tai säätyläisten säteriratsutilat ja papiston virkatalot. Liikamaan luovutusvelvollisuus koski siten vain talonpoikien maata.
Liettuan järvet

Liettuassa on yhteensä 2830 yli 0,5 hehtaarin kokoista järveä on ja ne peittävät  yhteensä 880 neliökilometrin alueen. Järvistä suurin on 44,79 neliökilometrin laajuinen Druksiai.
Suurin osa  järvistä muodostui Veiksel-jääkauden lopulla jäätikön peräännyttyä.
Suurimmat järvet

| Sijoitus | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) | Syvyys (m) | Saaria | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Drūkšiai | Utenan lääni, Liettuan koillisosa | 44,79 | 33,3 | 7  | Rajajärvi, Ignalinan ydinvoimala sijaitsee järven rannalla. Järven itäosa kuuluu Valko-Venäjälle. |
| 2 | Dysnai | Utenan lääni | 24, 39 | 6,0 |  ? | Yksi Liettuan matalimmista järvistä. |
| 3 | Dusia | Alytusin lääni, Liettuan eteläosa | 23, 34 | 32,6 |  ? |  |
| 4 | Vištytis | Marijampolėn lääni, Liettuan lounaisosa | 17,9 | 52 |  ? | Järveä ei mainita verkkolähteessä , mutta  huomauttaa, että pieni osa tästä rajajärvestä on Liettuassa. Liettuan ja Venäjän Kaliningradin alueen välinen raja kulkee järven halki. |
| 5 | Sartai | Utenan lääni | 13,368 | 22,0 |  ? |  |
| 6 | Luodis | Utenan lääni | 12,876 | 18,4 |  ? |  |
| 7 | Metelys | Alytusin lääni | 12,895 | 15,0 |  ? |  |
| 8 | Avilys |  | 12,241 | 13,5 | 31  |  |
| 9 | Plateliai (Platelių ež.) | Telšiain lääni, Liettuan luoteisosa | 11,815 | 46,8 | 7 |  |
| 10 | Rėkyva (Rėkyvos ež.) | Šiauliain lääni, Liettuan pohjoisosa | 11,792 | 4,8 |  ? | Kulkee Šiauliain kaupungin läpi. |
Muita järviä

Alaušas, pinta-ala 10,718 km2, syvyys 42,0 m
Tauragnas, syvin järvi (60,5 m)lähde?
Žuvintas, matalin järvi (3 m)lähde?. Sijaitsee luonnonsuojelualueella.
Galvė, eräällä järven saarista sijaitsee Trakain linna
Maastokartta Liettuasta, jossa järvien lukuisuus näkyy selvästi.
Anja Samooja

Anja Samooja (kesk.) sekä runoilijat Aila Meriluoto ja Aale Tynni vuonna 1947.
Anja Samooja (oik. Anja Inkeri Gersov; 13. joulukuuta 1919 Turku – 9. maaliskuuta 1966 Turku) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Hän julkaisi teoksia myös nimellä Anja Samooja-Gersov. Hän asui Tanskassa vuodesta 1949 lähtien; hänen puolisonsa oli Gunner Gersov. Samooja kirjoitti kolme runokokoelmaa ja suomensi muun muassa Hartvig Frischin kolmiosaisen Euroopan kulttuurihistorian sekä kaunokirjallisuutta tanskasta, ruotsista ja englannista.
Teoksia

Luode ja vuoksi: Runoja. Otava 1947
Sydänjuuret: Runoja. Otava 1948
Uralin ja Atlantin väliltä. WSOY 1964
Suomi–tanska–suomi-sanakirja. Tekijät Anja Samooja-Gersov ja Gunner Gersov. WSOY 1964. (2. painos 1969, 3. painos 1976.)
David Samoilov

| David Samoilov> David Kaufman.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1920 Moskova, Neuvosto-Venäjä
Kuollut: 1990 (69–70 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
David Samoilov, oik. David Kaufman, (1920 Moskova, Neuvosto-Venäjä – 1990) oli venäläinen runoilija. Hän oli sukutaustaltaan juutalainen.
Samoilov opiskeli 1938–1941 Moskovassa filosofian, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Hän edusti niin sanottuja sotasukupolven runoilijoita. Esikoiskokoelma ilmestyi 1958 ja oli mukana 1961 ilmestyneessä puolivirallisessa antologiassa Tarusskije stranitsy. Hän haki aiheensa sodasta ja Venäjän historiasta.
Suomennetut runot

Toivo Flinkin suomentamia Samoilovin runoja on antologiassa: Uuden runon Venäjä, toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala ISBN 5-7545-0041-6
Hei, kuule, mennään kerran... (Давай поедем в город...)
Lyö metsään lehdenlähdön laine
Muisti (Память)
Rynnäköimme Sinjavinin kukkuloita... (Семен Андреич)
Se rankka nelikymmenluku... (Сороковые)
Tuhkimo (Золушка)
Liikearvo

Liikearvo on yrityksen taseen osa. Liikearvo merkitään aineettomaan omaisuuteen, ja se syntyy yleensä yritys­kaupan yhteydessä. Liikearvosta käytetään nimitystä goodwill.
Yrityskaupassa ostava yritys kirjaa omaan taseeseensa liikearvoksi summan, joka on kauppahinnan ja ostettavan yrityksen tase- eli kirja-arvon erotus. Ostettavalla yrityksellä on oman taseensa osoittamaa aineellista ja aineetonta omaisuutta. Kaupan yhteydessä taseen osoittama omaisuus siirtyy ostavan yrityksen taseeseen vastaavina aineellisen ja aineettoman omaisuuden erinä. Mikäli yrityskauppa tehdään summalla, joka ylittää ostettavan yrityksen kirjanpitoarvon, tämä summa merkitään ostavan yrityksen taseeseen liikearvona.
Mikäli yritys ei ole tehnyt yrityskauppoja, sen aineeton ja aineellinen omaisuus merkitään taseeseen muina, tavanomaisina erinä.
Liikearvo sisältää vaikeasti arvotettavaa aineetonta arvoa, jota yrityksellä arvioidaan ostohetkellä olevan. Se sisältää brändien, työntekijöiden osaamisen, patenttien, asiakassuhteiden tai hyvän maineen odotuksia, joilla arvioidaan olevan sellaista arvoa, josta kannattaa maksaa kirja-arvoa korkeampi hinta. Liikearvon määrä syntyy vasta kauppahinnan sopimisen yhteydessä.
FAS-tilinpäätösjärjestelmän (Finnish accounting standards) mukaan taseen liikearvo tulee poistaa vaikutusaikanaan, kuitenkin enintään kymmenessä vuodessa. Poistoilla on yrityksen tulosta heikentävä vaikutus.
Nykyään suomalaisilla pörssiyhtiöillä käytössä olevan kansainvälisen IFRS-tilinpäätösjärjestelmän (International financial reporting standards) mukaan liikearvoa on säännöllisesti testattava vertailemalla rahavirtaa tuottavien yksiköiden kirjanpitoarvoja (sis. liikearvon) tulosennusteiden perusteella diskontattuihin kerrytettävien rahavirtojen nykyarvoihin. Jos kerrytettävissä olevat rahavirrat alittavat kirjanpitoarvon, on liikearvoon tehtävä erotuksen suuruinen, tulosvaikutteinen arvonalennus. IFRS-tilinpäätöksissä liikearvolla saattaa näin olla suuri vaikutus yrityksen tuloksiin eri vuosina, vaikka rahavirtavaikutus syntyy jo liikearvon synnyttäneen yrityskaupan, fuusion tms. yhteydessä.
Satu Lidman

| Satu Lidman |
| --- | --- |
 Satu Lidman vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1973 (ikä 51–52)
Ammatti:  historioitsija, väkivaltatutkija ja tietokirjailija
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Satu Lidman (s. 1973) on suomalainen historioitsija, väkivaltatutkija ja tietokirjailija. Lidman väitteli tohtoriksi Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2008. Saksankielinen väitöskirja analysoi Baijerin herttuakunnan rikosoikeusjärjestelmää, erityisesti julkista häpäisemistä 1500- ja 1600-lukujen taitteessa. Tutkimuksessaan hän on kiinnostunut erityisesti sukupuolen ja väkivallan suhteista sekä historian että ajankohtaisten yhteiskunnallisten kysymyksien näkökulmista.
Satu Lidman on toiminut  Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksessa vuodesta 2016.
Valikoituja julkaisuja > Kirjat

Taivas ja syli. Kertomus parisuhdeväkivallasta vanhoillislestadiolaisessa perheessä. Gaudeamus 2020, 392 s. ISBN 9789523450592.
Gender, Violence and Attitudes. Lessons from Early Modern Europe. Routledge 2018, 192 s. ISBN 9781138097056.
Framing Premodern Desires. Sexual Ideas, Attitudes and Practise in Europe, toim. Lidman, Heinonen, Kaartinen, Linkinen. Amsterdam University Press 2017, 253 s. ISBN 9789089649843.
Väkivaltakulttuurin perintö. Sukupuoli, asenteet ja historia. Gaudeamus 2015, 391 s. (toinen painos 2016). ISBN 9789524953696.
Morality, Crime and Social Control in Europe 1500–1900, toim. Satu Lidman & Olli Matikainen. Finnish Literature Society 2014, 362 s. ISBN 9789522225726.
Häpeä! Nöyryyttämisen ja häpeämisen jäljillä. Atena 2011, 304 s. ISBN 9789517967204.
Zum Spektakel und Abscheu. Schand- und Ehrenstrafen als Mittel öffentlicher Disziplinierung in München um 1600. Strafrecht und Rechtsphilosophie in Geschichte und Gegenwart. Peter Lang Verlag 2008, 420 s.
Valikoituja julkaisuja > Artikkelit

Collective violence and honour in Finland: a survey for professionals. Journal of Aggression, Conflict and Peace Research 2018. Yhdessä Tuuli Hongin kanssa.
"Pilattu nainen" – seksuaalisen väkivallan asennehistoriaa. Sukupuolistunut väkivalta. Oikeudellinen ja sosiaalinen ongelma, toim. Niemi, Kainulainen & Honkatukia. Vastapaino 2017, s. 146–159.
Ketä saa kiduttaa? Kuulustelumenetelmien ja oikeuskäsityksien murroksista uuden ajan alun Euroopassa. Lakimies 4/2013, s. 601–623.
Pikku Bärbl opettajan kammarissa. Lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä 1600-luvun Münchenissä. Makaaberi ruumis. Mielikuvia kuolemasta ja kehosta, toim. Jari Eilola. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2009, s. 106–140.
Valikoituja julkaisuja > Muuta

Kuka ottaa vastuun? Naisiin kohdistuva väkivalta ja ihmisoikeusvelvoitteiden toteutuminen. Amnestyn kuntaselvitys. Amnestyn Suomen osasto, Helsinki 2016.
Felix Salten

| Felix Salten> Siegmund Salzmann |
| --- | --- |
 Felix Salten vuonna 1910. (Kuva Ferdinand Schmutzer.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1869 Pest, Itävalta-Unkari
Kuollut: 8. lokakuuta 1945 Zürich, Sveitsi
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Puoliso:  Ottilie Metzel
Lapset:  Paul (1903–1937) Anna Katharina (1904–1977)
Uskonnollinen kanta:  juutalaisuus
Kirjailija
Salanimi: Ferdinand Stollberg
Äidinkieli: saksa
Tyylilajit:  impressionismi
Kirjallinen suuntaus: Nuorwieniläiset
Esikoisteos:  Der Hinterbliebene (1900)
Pääteokset:  Bambi: Tarina metsästä (1923)
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Wiener Bürgerrecht (1931) 
Muuta tietoa
 Itävallan Pen-liiton puheenjohtaja 1927–1933. 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Felix Salten (vuoteen 1911 Siegmund Salzmann; 6. syyskuuta 1869 Pest, Itävalta-Unkari – 8. lokakuuta 1945 Zürich, Sveitsi) oli unkarilaissyntyinen itävaltalainen kirjailija ja toimittaja, joka muistetaan erityisesti teoksestaan Bambi: Tarina metsästä.