stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sabbath Bloody Sabbath
Julkaisu ja vastaanotto

Albumi julkaistiin Britanniassa joulukuun 1. 1973. Siellä ja osin Pohjoismaissa albumin julkaisi poikkeuksellisesti manageri Patrick Meehanin WWA (World Wide Artists) Records. Muualla Euroopassa albumin julkaisi yhtyeen varsinainen levy-yhtiö Vertigo. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi Warner Bros tammikuussa 1974. Nimikappale julkaistiin singlenä ja siitä tehtiin myös promovideo mainostamista varten.
Sabbath Bloody Sabbath oli ensimmäinen yhtyeen albumeista, joka sai kaikin puolin positiivisen vastaanoton. Amerikkalaisessa Rolling Stone-lehdessä kritiikki oli positiivista: "Temponvaihtelut ja elektroniset soittimet tekevät albumista poikkeuksellisen tarttuvan. 'Sabbath Bloody Sabbath' on enemmän tai vähemmän varma menestys". Albumi nousi Brittein listalla sijalle 4. ja Yhdysvalloissa sijalle 11. ja myi siellä ennen pitkää yli miljoona kappaletta eli platinalevyn arvoisesti. Britanniassa albumi oli ensimmäinen Sabbath-levy, joka myi hopealevyn (60 000 kpl) arvoisesti.[lähde? ]
"Meillä oli käsissä jälleen aika rankka paketti ja se taisi jäädä viimeiseksi mestariteokseksi", kertoo Osbourne. "Jopa kansitaide osui nappiin. Veikkaan kaikkien jäsenten olleen tyytyväisiä albumiin. Myös managerin ja levy-yhtiön. Se saattoi merkitä vain yhtä asiaa: alamäki oli alkamassa".
Albumin arvostus

Albumia pidetään yleisesti yhtyeen alkuperäiskokoonpanon parhaana saavutuksena. Sabbath Bloody Sabbathilla yhtyeen edellisellä Vol. 4 -albumilla alkaneet kokeilut jalostuivat tällä albumilla yhtenäisemmiksi ja sävellyksistä tuli monipuolisempia. Tosin joidenkin fanien mielestä yhtye oli menettänyt albumilla luontaista raskauttaan, josta se oli tullut alun perin tunnetuksi.
Tämän päivän kriitikot arvostavat albumin korkealle. Allmusic-sivuston kriitikko kehuu albumia: "Sabbath Bloody Sabbath on yhtyeen viides mestariteos neljään vuoteen ja kuuluu jokaiseen hevikokoelmaan". Sputnik Music -sivuston kriitikko on samaa mieltä: "Yhtye menee uudelle alueelle albumilla, mutta onnistuu jokatapauksessa". Ultimate Guitar -sivuston arvostelija sanoo yhtyeen "nousseen uudelle luovuuden tasolle ja on myös keskittynyt tällä kertaa tuotantoon ja kansitaiteeseenkin".
Myös yhtyeen jäsenet arvostavat albumia. Osbourne: "Minulle se oli yhtyeen huipennus. Opin siitä myös paljon laulajana". Iommi on samoilla linjoilla: "Musiikki on aiempaa tasokkaampaa, sovitetumpaa, kiiltävämpää ja seikkailullisempaa. Se oli askel eteenpäin. Käytimme jousia ja ties mitä, eli laajensimme repertuaariamme. Siksi albumi on minulle varhaisen kokoonpanon huipennus. Samaan tunnelmaan pääsimme seuraavan kerran vasta Heaven and Hell -albumilla". Myös Ward pitää yhtyeen uudistumista jälkikäteen onnistuneena: "Meidän täytyi päästä eroon joistain alkuaikojen jutuista ja ottaa enemmän riskejä. Olen iloinen että teimme sen ja että levyllämme soitti muitakin muusikoita (Rick Wakeman), emmekä pelänneet, että muutokset olisivat liian suuria. Me myös aikuistuimme ja saimme uusia vaikutteita. Kaikki kävi biisien ehdoilla: jos tarvitsimme kuoron, hommasimme sen ja jos minun tarvi soittaa putkikelloja niin soitin niitä. Olimme hyvin vastaanottavaisia uusia soittimia ja ideoita kohtaan".
Monet tunnetut artistit ovat versioineet vuosien aikana albumin kappaleita. Nimikappaleesta oman versionsa ovat tehneet mm. Bruce Dickinson yhdessä Godspeed-yhtyeen kanssa, thrash metal -yhtye Anthrax sekä ruotsalainen The Cardigans. Metallica teki "Sabbra Cadabra"- ja "A National Acrobat" -kappaleista yhteenliitetyn version ja myös amerikkalainen punk-yhtye Hed PE teki "Sabbra Cadabra"sta oman versionsa. Suomalainen Apocalyptica on versioinut "Spiral Architect" -kappaleen.[lähde? ]
CD-julkaisut

Albumista on julkaistu useita CD-painoksia. 1980-luvulla albumista julkaisivat omat painoksensa Vertigo ja Warner Bros, sekä Castle Communications, jonka varhaisessa painoksessa bonuksena on "Cornucopia"-kappaleen liveversio Live at Last -albumilta. Ensimmäinen remasteroitu version julkaisi Castle vuonna 1996. Amerikkalainen Rhino Records julkaisi albumin osana Black Box -kokoelmaa vuonna 2004, tosin joissain painoksissa virheellisesti nimellä "Sabbath Bloddy Sabbath". Universal julkaisi albumista uuden remasteroidun version vuonna 2009. Remasteroiduilla versioilla ei ole bonus-materiaalia.[lähde? ]
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Sabbath Bloody Sabbath | 5.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | A National Acrobat | 6.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Fluff (instrumentaali)  | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sabbra Cadabra | 5.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| Side two |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Killing Yourself to Live | 5.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Who Are You | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Looking for Today | 5.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Spiral Architect | 5.29 |  |  |  |  |  |  |  |
Vertigon varhaisessa kasettiversiossa "Fluff" ja "Sabbra Cadabra" vaihtavat paikkaa "Who Are You"n ja "Looking for Today"n kanssa.
Albumista julkaistussa nuottivihkossa "Killing Yourself to Live" on jaettu kolmeen osioon: keskiosa tunnetaan nimellä "You Think That I'm Crazy" ja loppuosa nimellä "I Don't Know if I'm Up or Down". "Spiral Architectin" intro tunnetaan nimellä "Prelude to a Project".[lähde? ]
Kokoonpano

Ozzy Osbourne – laulu, syntetisaattori
Tony Iommi – kitarat, piano, cembalo, urut, huilu
Geezer Butler – basso, syntetisaattori, mellotron
Bill Ward – rummut, perkussiot
Kokoonpano > Vierailijat

Rick Wakeman – syntetisaattori ja piano kappaleessa "Sabbra Cadabra"
The Phantom Fiddlers johtajana Will Malone – jouset kappaleessa "Spiral Architect"
Kokoonpano > Tuotanto

Black Sabbath – tuottaja
Mike Butcher – nauhoitus
Tom Allom – nauhoitus
Mark Forster – järjestelyt
Patrick Meehan – ohjaus
Arvostelut

| --- | --- |
 Allmusic  linkki  Sputnik Music    Progarchives  linkki  Korroosio.fi  linkki[vanhentunut linkki] :  Metal Observer: 10/10 linkki  Ultimate Guitar: 9,1/10 linkki  Mark Prindle: 8/10 linkki  Rolling Stone (kehuva)
Julkaisuhistoria

1973: WWA Records, WWA-005 (UK, LP)
1973: Vertigo, 6366 101 (EU, LP)
1973: Vertigo, 7229 002 (EU, MC) ("Fluff" ja "Sabbra Cadabra" vaihtaneet paikkaa "Who Are You"n ja "Looking for Todayn" kanssa)
1974: Warner Bros, BS-2695 (US, LP)
1980: NEMS Records, NEL-6017 (UK, LP)
1986: Castle, CLACD-201 (EU, CD)
1986: Castle, NELCD-6017 (EU, CD, "Cornucopia"-live bonuksena)
1988: Warner Bros, 2695-2 (US, CD)
198?: Vertigo, 832 700-2 (EU, CD)
1996: Essential, ESMCD305 (UK, CD, remasteroitu)
2004: Rhino, R2-73923-E (US, CD, osana Black Box -kokoelmaa, remasteroitu)
2004: Sanctuary, SMRCD035 (UK, CD, remasteroitu)
2009: Universal, 2716846 (UK, CD, remasteroitu)
Aiheesta muualla

Sabbath Bloody Sabbath Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Sabbath Bloody Sabbath Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sergio Díaz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergio Ismael Díaz Velázquez
Syntymäaika: 5. maaliskuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Itauguá, Paraguay
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura:  Real Madrid Castilla
Junioriseurat
2006–2008:  Tacuary
2008–2014:  Cerro Porteño
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 |  Cerro Porteño | 62 | (15) |
| 2016– |  Real Madrid Castilla | 19 | (5) |
Maajoukkue
| 2015 |  Paraguay U17 | 4 | (2) |
| 2015– |  Paraguay U20 | 7 | (2) |
| 2015– |  Paraguay U23 | 4 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. tammikuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. heinäkuuta 2016.
Sergio Ismael Díaz Velázquez (s. 5. maaliskuuta 1998 Itauguá) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Real Madrid Castillaa. Pelipaikaltaan Díaz on hyökkääjä.
Ura > Seurajoukkueura

Díaz debytoi Cerro Porteñon paidassa Paraguayn pääsarjassa kaudella 2014, jolloin hän teki 20 pelaamassaan ottelussa kahdeksan maalia. Joukkue sijoittui tuolloin sarjan toiseksi. Kaudella 2015 Díaz on tehnyt 13 pelaamassaan ottelussa viisi maalia. Díazin siirtoa kesällä 2015 italialaisseura Romaan pidettiin hyvin todennäköisenä. Myös englantilaisseura Chelsea oli kiinnostunut Díazista.
Ura > Maajoukkueura

Díaz on kuulunut vuodesta 2015 lähtien sekä Paraguayn alle 17-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden maajoukkueisiin.
Simon Andersson (hiihtäjä)

| Simon Andersson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Uran tiedot
Seura:  Falun-Borlänge SK
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Paras sijoitus:  26
 Tietolaatikko päivitetty 21. tammikuuta 2016 
Simon Andersson (s. 10. toukokuuta 1991) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Falun-Borlänge SK:ta.
Andersson hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 61:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 27:s Tour de Skillä 2015. Anderssonin paras saavutus maailmancupissa on 26. sija Rukan Nordic Openingissa marraskuussa 2015. Yksittäiset etapit mukaan lukien Andersson on ollut parhaimmillaan 12:s Val Müstairissa vapaan hiihtotavan sprintissä Tour de Skillä 2015.
Skandinavia Cupissa Anderssonin paras sijoitus on neljäs Lillehammerissa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14. joulukuuta 2014.
Andersson oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014. Hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 20:s, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s.
Simon Atallah

Simon Atallah OAM (s. 10. tammikuuta 1937) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Baalbek-Deir El-Ahmarin eparkian johtoon 24. syyskuuta 2005. Valinta vahvistettiin 28. joulukuuta 2005, ja Atallahin konsekroi piispaksi 11. helmikuuta 2006 Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Tanios El Khoury.
Simon Aspelin

| Simon Aspelin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1974  Saltsjöbaden 
Kansalaisuus:   Ruotsi
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  79 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1998–
Palkintorahat:  2 121 037 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  7. (3.3.2008)
Voitot/tappiot:  0–2
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2006)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2005, 2007, 2008, 2009, 2011)
Wimbledon:  puolivälierät (2004, 2006, 2009)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2007)
Nelinpeli
Turnausvoittoja:  12
Voitot/tappiot:  348–303
Aiheesta muualla
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | nelinpeli |  |
Simon Olof Karl Aspelin (s. 11. toukokuuta 1974 Saltsjöbaden) on ruotsalainen tennispelaaja. Ammattilaiseksi vuonna 1998 siirtyneen Aspelinin parhaat saavutukset tulivat nelinpelistä. Nelinpelissä hän voitti urallaan 12 ATP-turnausta, mukaan lukien Yhdysvaltain avointen mestaruus vuonna 2007.
Vuonna 2008 Aspelin saavutti Thomas Johanssonin kanssa hopeaa Pekingin olympialaisten nelinpelissä. Loppuottelussa he hävisivät sveitsiläisparille Roger Federer / Stanislas Wawrinka.
Aspelin päätti uransa heinäkuussa 2011.
Sergio Fernández González

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergio Fernández González
Syntymäaika: 23. toukokuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Avilés, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura: Sporting Gijón
Pelinumero: 23
Junioriseurat
: Sporting Gijón
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1996 1996–1999 1999–2006 2006–2008 2008–2012 2012– | Sporting Gijón B Sporting Gijón Celta Vigo Zaragoza Osasuna Sporting Gijón | 12 (1) 109 (3) 130 (4) 53 (1) 81 (4) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2012.
Sergio Fernández González, yleensä vain Sergio (s. 23. toukokuuta 1977 Avilés, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Sporting Gijónia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Sergio on Sporting Gijónin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 7. tammikuuta 1996 kotiottelussa Salamancaa vastaan. Hän pelasi seuraavat kolme kautta Sportingissa, ja oli joukkueen luottopuolustaja. Sporting putosi pääsarjasta kauden 1997–1998 jälkeen.
Kesällä 1999 Sergio siirtyi Celta Vigoon. Hän nousi nopeasti myös galicilaisseuran luottopelaajaksi. Celta Vigon jäätyä pääsarjassa toiseksi viimeiseksi kaudella 2003–2004, tarkoitti se putoamista sarjaporrasta alemmaksi. Joukkue kuitenkin nousi välittömästi seuraavalla kaudella takaisin pääsarjaan, jossa menestys jatkui ja se eteni UEFA Cupiin.
Kaudeksi 2006–2007 Sergio siirtyi Zaragozaan, jota valmensi jo aikaisemmin myös Celta Vigon päävalmentajana toiminut Víctor Fernández. Ensimmäinen kausi sujui Sergion osalta hyvin, hän pelasi 28 ottelua perätysten ja joukkue sijoittui pääsarjassa sijalle 6., joka oikeutti pääsyn jälleen UEFA Cupiin. Seuraava kausi ei sujunut Zaragozan kannalta erityisen hyvin, kesän suurista satsauksista huolimatta, ja niin joukkue putosi pääsarjasta kauden päätteeksi.
Marraskuussa 2008 Sergio allekirjoitti kauden loppuun asti ulottuvan sopimuksen Osasunan kanssa.
Aiheesta muualla

Sergion tilastot BDFutbol-sivustolla
Sitaattilaina

Sitaattilaina on kielestä toiseen sellaisenaan otettu sana tai ilmaisu.
Jos lähdekielessä käytetään samaa kirjaimistoa kuin kohdekielessä, sitaattilaina kirjoitetaan kohdekielessä samalla tavalla kuin lähdekielessä, tarkkeet ja muut vieraat kirjaimet mukaan lukien. Eri kirjainjärjestelmästä otetut sitaattilainat muunnetaan eli translitteroidaan kohdekielen kirjaimistoon.
Sitaattilaina äännetään usein lähdekielen mukaisesti. Joskus sitaattilainan ääntäminen lähestyy kohdekielen mukaista ääntämistä. Tästä esimerkki suomen kielessä on curling, joka voidaan ääntää [kəəliŋ], [köörliŋ] tai [kurliŋ]. Joitain sitaattilainoja aletaan kirjoittaa ääntöasun mukaisesti, kuten business → bisnes.
Sitaattilaina voi mukautua lähdekieleen esimerkiksi niin, että sen loppuun liitetään (suomen kielessä) suomalainen sananloppu, kuten sanoissa marketti ja brandi.
Myös sitaattilainan merkitys säilytetään lähdekielen mukaisena. Sitaattilainalla on joskus lähdekielessä omankielinenkin vastine. Vastine puuttuu usein esimerkiksi kun kyseessä on jokin kohdekielelle vieraan kulttuurin käsite, kuten košer.
Sitaattilainojen taivutus suomen kielessä vaihtelee ja tuottaa toisinaan ongelmia. Jotkin sitaattilainat sulautuvat hyvin suomen taivutussysteemiin ja äännejärjestelmään, mutta toisinaan se eivät mukaudu suomen kielen astevaihteluun.
Sita Kumari Rai

| Mitalit> Maa:     Nepal.Naisten taekwondo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:     Nepal.Naisten taekwondo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:     Nepal.Naisten taekwondo.MM-kilpailut  | Maa:     Nepal> Naisten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1989 | 43 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Kathmandu 1988 | 47 kg |  |
|  Pronssia | Taipei 1990 | 43 kg |  |
|  Pronssia | Kuala Lumpur 1992 | 43 kg |  |
Sita Kumari Rai (s. 16. helmikuuta 1968) on nepalilainen taekwondoin.
Kumari Rai saavutti Soulin MM-kilpailuissa 1989 pronssia alle 43 kg:n painoluokassa. Hän sai Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia alle 47 kg:n sarjassa 1988 sekä alle 43-kiloisissa 1990 ja 1992.
Singer Building

| Singer Building Singer Building |
| --- | --- |

Sijainti:  Manhattan, Broadway, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°42′34″N 74°00′39″W﻿ / ﻿40.70953°N 74.01078°W﻿ / 40.70953; -74.01078
Rakennustyyppi:  Pilvenpiirtäjä ja toimistorakennus (en)
Rakennusmateriaali:  Teräs (runkorakenne), lasi (julkisivu) ja kalkkikivi (julkisivu)
Tyylisuunta:  Beaux-Arts (arkkitehtuuri)
Suunnittelija:  Ernest Flagg (en)
Valmistumisvuosi:  1908
Omistaja:  Singer
Käyttäjä:  Singer ja Trust Company of America (en)
 fiSinger Building 
  
Singer Building oli pilvenpiirtäjä, joka sijaitsi Liberty Streetin ja Broadwayn kulmassa Manhattanilla, New Yorkissa. Rakennus oli valmistuessaan vuonna 1908 maailman korkein pilvenpiirtäjä, mutta vuoden kuluttua sen ohitti New Yorkin Met Life Tower. Singer Building oli 186,6 metriä korkea ja 47-kerroksinen. Se toimi toimistorakennuksena, mutta purettiin vuonna 1968. Siitä tuli purkamisen jälkeen korkein koskaan purettu rakennus.
Singer Building
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Singer Building Wikimedia Commonsissa
Sitagliptiini

| --- | --- |


Sitagliptiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(R)-4-okso-4-[3-(trifluorometyyli)-5,6-dihydro[1,2,4]triatsolo[4,3-a]pyrazin-7(8H)-yyli]-1-(2,4,5-trifluorofenyyli)butan-2-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 486460-32-6
ATC-koodi: A10BB01
PubChem CID: 4369359
DrugBank: DB01261
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H15NFO4 
Moolimassa: 407.314 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Sitagliptiini on aikuistyypin diabetekseen tarkoitettu lääkeaine, jonka tarkoituksena on yksinkertaisesti alentaa verensokeria. Poiketen vanhemmista diabeteslääkkeistä sillä on vähemmän riskiä aiheuttaa liiallista verensokerin alenemista, koska se ei varsinaisesti vaikuta silloin, kun verensokeri ei ole tavallista korkeammalla. Valmisteen vaikutus perustuu dipeptidyylipeptidaasi 4-entsyymin estoon. Valmistetta ei voi käyttää lapsille eikä raskauden aikana, koska siitä ei ole riittävästi tietoa. Valmisteen voi yhdistää muuhun lääkehoitoon, muun muassa insuliiniin. Lääkkeen on tuonut markkinoilla lääketehdas MSD nimellä Januvia.
Sokka (täsmennyssivu)

Sokka  tarkoittaa muun muassa seuraavia:
sokka, metallitappi
Sukunimi

Antti Sokka (1904–1972), Mannerheim-ristin ritari
Matti Sokka (1946–1977), elokuvaohjaaja
Silvo Sokka (1930–2010), "rakettilentäjä"
Sinikka Sokka (s. 1948), näyttelijä ja laulaja
Sirkka Sokka-Matikainen (s. 1957), jousiampuja
Tuulikki Sokka-Isler (s. 1960), ylilääkäri ja reumatologian professori
Kuvitteellisia henkilöitä

Sokka, hahmo animaatiosarjassa Avatar: The Last Airbender.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sokka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sharon Creech

Sharon Creech vuonna 2009.
Sharon Creech (s. 29. heinäkuuta 1945) on yhdysvaltalainen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Kulje kaksi kuuta (1994), joka toi kirjoittajalleen viisi palkintoa, joista kuuluisin on Newbery-mitali, sekä Rubiininotko, jolla Creech voitti vuoden 2003 Carnegie-mitalin. Lisäksi hänen kirjansa The Wanderer sai kunniamaininnan vuoden 2001 Newbery-raadilta.
Creech syntyi South Euclidissa, Ohiossa, valmistui Hiram Collegesta sekä George Masonin yliopistosta ja muutti vuonna 1979 Englantiin.[lähde? ] Hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1998.[lähde? ] Creech on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta.[lähde? ] Hänellä on itsellään kolme veljeä ja yksi sisko.[lähde? ]
Tuotanto > Suomennetut teokset

Rubiininotko, Karisto 2005 (engl. Ruby Holler, 2002)
Kulje kaksi kuuta, Karisto 2006 (engl. Walk Two Moons, 1994)
Tuotanto > Suomentamaton tuotanto

Absolutely Normal Chaos (1990)
Pleasing the Ghost (1996)
Chasing Redbird (1997)
Bloomability (1999)
The Wanderer (2000)
Fishing in the Air (2000)
Love That Dog (2001)
A Fine, Fine School (2001)
Granny Torelli Makes Soup (2003)
Heartbeat (2004)
Replay (2005)
Who’s That Baby (2006)
The Castle Corona (2007)
Hate That Cat (2008)
The Unfinished Angel (2009)
The Great Unexpected (2012)
The Boy on the Porch (2013)
Aiheesta muualla

Sharon Creechin verkkosivut (englanniksi)
Shopping wang Louie

| Shopping wang Louie> 쇼핑왕 루이 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Seo In-guk  Nam Ji-hyun  Yoon Sang-hyun  Im Se-mi 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Verkko:   MBC
Esitetty:  21. syyskuuta 2016 – 10. marraskuuta 2016
Jaksoja:  16
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Shopping wang Louie (hangul: 쇼핑왕 루이; uudistettu latinisaatio: Syoping-wang ru-i, engl. Shopping King Louie) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Seo In-guk, Nam Ji-hyun, Yoon Sang-hyun ja Im Se-mi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seo In-guk  | … |  Louis/Kang Ji-sung   |
|  Nam Ji-hyun  | … |  Ko Bok-shil   |
|  Yoon Sang-hyun  | … |  Cha Joong-won   |
|  Im Se-mi  | … |  Baek Ma-ri   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Shoredanin kellot

| Shoredanin kellot |
| --- | --- |

Kirjailija:  Markku Sadelehto (toim.)
Kansitaiteilija:  Peter Mustonen
Genre:  fantasia
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Äärelä
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1992
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  236
ISBN:  951-0-18372-5
Sarja: Sadelehdon fantasia-antologiat
Edeltävä:  Pimeyden linnake
Seuraava:  Mustan jumalan suudelma
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Shoredanin kellot on Markku Sadelehdon toimittama sankarifantasia-aiheinen novelliantologia, joka on julkaistu 1992 WSOY:n Fan-sarjassa.
Shoderanin kellot oli yksi kolmesta Sadelehdon 1990-luvun alussa toimittamasta miekka ja magia -antologiasta. Muista antologioista poiketen Shoredanin kellot keskittyy tuolloin suhteellisen uusiin novelleihin. Kustantajan vaatimuksesta Sadelehto siirsi John Brunnerin novellin paikkaa antologiassa. Tämä seurauksena Sadelehdon oli mietittävä rakenne uusiksi, ja lopulta vain Jack Vancen novelli pysyi entisellä paikallaan. Lopputulosta Sadelehto kuvasi ”vasemman käden työksi”, johon oli kuitenkin ”periaatteessa tyytyväinen”.
Sisältö

Orson Scott Card: ”Hiekkataika” (Sandmagic, 1979)
Tanith Lee: ”Lohikäärmeentappaja” (Draco, Draco, 1984)
John Brunner: ”Muinaiset jumalat” (The Things That Are Gods, 1979)
Roger Zelazny: ”Shoredanin kellot” (The Bells of Shoredan, 1966)
Craig Shaw Gardner: ”Velhon vaiva” (A Malady of Magicks, 1978)
David Drake: ”Krokotiilikuningas” (King Crocodile, 1981)
Brian Lumley: ”Cthulhun talo” (The House of Cthulhu, 1973)
Jack Vance: ”Morreion” (Morreion, 1973)
Vastaanotto

Portti-lehden Veikko Rekusen mukaan Craig Shaw Gardnerin novelli on oikeastaan pidennetty vitsi, jonka jaksaa lukea kerran, mutta tarjoaa muuten paperinohuita henkilöhahmoja valmiissa maisemassa. John Brunnerin, Roger Zelaznyn ja Brian Lumleyn tarinat jäävät myös ohuiksi kokemuksiksi. Jack Vancen ”Morreion” on varsin näppärä, mutta senkin unohtaa tarinan kerran luettuaan. Sen sijaan Tanith Leen ironinen ”Lohikäärmeentappaja” ja Orson Scott Cardin riipaisevan synkkä ”Hiekkataika” ovat onnistuneita. Jälkimmäisestä tarinasta vain puuttuu kirjailijan kyky monipuolistaa hahmojaan huumorilla. Myös David Draken sinänsä yksinkertainen ”Krokotiilikuningas” onnistuu kehittämään henkilöhahmoja riittävästi.