stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Caj Ehrstedt

Caj Ehrstedt (oik.) keskustelee tulkinnoista Nicolai Geddan kanssa Korsholman musiikkijuhlilla 1987.
Caj Gunnar Ehrstedt (13. marraskuuta 1937 Kemiö – 8. helmikuuta 2015 Tammisaari) oli suomalainen tenori.
Ehrstedt valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn ruotsinkielisestä opettajaseminaarista v. 1960 ja opiskeli laulua Georg Tarvoksen, Jorma Huttusen ja Antti Koskisen johdolla Helsingissä, myöhemmin Milanossa Tomaso Jappellin, Arturo Merlinin ja Elisabeta Pistolesin johdolla. Ehrstedt osallistui Klemetti-opiston kansalliseen musiikkikilpailuun (sittemmin Lappeenrannan laulukilpailu) vuonna 1964 ja sijoittui ensimmäiseksi. Hänen oopperadebyyttinsä oli syyskuussa 1964 Suomen kansallisoopperassa Rodolfona Giacomo Puccinin oopperassa La Bohème. Hän piti ensikonsertin 1966.
Hän oli 1967 solisti Göteborin Stora teaternissa ja 1967–1971 Tukholman kuninkaallisessa teatterissa ja kiinnitettynä 1972–1990 Den Norske Operaan. Hän esiintyi myös oratorio- ja passiosolistina sekä lied- ja romanssilaulajana lähinnä Pohjoismaissa.
Ehrstedt julkaisi useita äänilevyjä. Hän toimi myös kuoronjohtajana ja pedagogina.
Kirjallisuutta

Bargum, Johan – Forsström, Tua (toim.): ”Caj Ehrstedt: Historien om sångarpilten Caj från skogen”, Min musik: Finlandssvenska tonkonstnärer berättar, s. 9–19.  Helsingfors:  Söderström, 1997.  ISBN 951-52-1673-7.
Nystén, Leif: Rampljus: Caj Ehrstedt, ett konstnärsliv.  Helsingfors:  Schildt, 2009.  ISBN 978-951-50-1759-8.
Bill Johnston

Vincent Richards, Bill Tilden ja Bill Johnston vuoden 1922 Davis Cupissa.
Bill “Little Bill” Johnston (s. 2. marraskuuta 1894 San Francisco, Kalifornia – 1. toukokuuta 1946 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Hän voitti Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen vuosina 1915 ja 1919 sekä Wimbledonin tennisturnauksen vuonna 1923. Hän pelasi Yhdysvaltain Davis Cup -joukkueessa vuosina 1920-1927.
Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1958.
Birgitta Rantakari

Birgitta Rantakari (os. Niemi, s. 8. toukokuuta 1947 Rovaniemi) on suomalainen ekonomi, sosiaalineuvos ja maallikko.
Rovaniemeläiseen yrittäjäperheeseen syntynyt Rantakari valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1969. Hän omaksui opiskeluaikanaan kristillisen elämänkatsomuksen ja tempautui mukaan 1960-luvun kristilliseen ylioppilasliikkeeseen. Elämäntyönsä hän teki Helsingin Diakonissalaitoksen säätiössä henkilöstöpäällikkönä (1972–1992), koulutuspäällikkönä (1993–1998) ja kansainvälisen diakonian johtajana (1998–2016). Hän vaikutti kymmenissä sosiaali- ja terveysalan hankkeissa neljällä eri mantereella ja toimi maallikkona kirkollisissa luottamustehtävissä vuosikymmenten ajan. Hänen missionaan on ollut työskennellä kaikkein vähäisimpien kanssa: katulasten, prostituoitujen, HIVin ja AIDSin kanssa elävien, kehitysvammaisten ja narkomaanien.
Luottamustoimia

Rantakari oli kirkolliskokouksen maallikkoedustaja 1988–1991 ja kirkon ulkoasiain neuvoston jäsen. Hän on myös ollut varapuheenjohtaja sekä Suomen Lähetysseuran (2004–2008) että Kirkon ulkomaanavun hallituksessa (1984–1990) sekä Kirkkopalvelujen ja Kotimaa-yhtiöiden (2000–2006) hallituksen jäsen.
Vuonna 1991 Rantakari valittiin edustamaan Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa Kirkkojen maailmanneuvoston (KMN) keskuskomiteassa. Hän on ainoa suomalainen maallikko ja ensimmäinen nainen tässä tehtävässä. KMN valitsi hänet edelleen eksekutiivikomitean jäseneksi sekä talousvaliokunnan puheenjohtajaksi. Hän sai vastuulleen syvässä talouskriisissä kamppailevan yhteisön, mutta jättäessä tehtävän seitsemän vuotta myöhemmin maailmanneuvoston talous oli ylijäämäinen.
Vuonna 2010 KMN:n uusi pääsihteeri Olav Fykse Tveit kutsui Rantakarin KMN:n hallinnonuudistustyöryhmän puheenjohtajaksi. Tavoitteena oli tehostaa maailmanneuvoston toimintaa pienenevistä taloudellisista resursseista huolimatta sekä päivittää KMN:n päätöksentekorakenne, selventää hallinto- ja vastuusuhteita organisaation sisällä ja valmistella tarvittavat konstituutiomuutokset.
Vuosina 2011–2016 Rantakari toimi Niwanon rauhansäätiön kansainvälisen rauhanpalkintotoimikunnan jäsenenä.
Tunnustukset

2007: Tasavallan presidentin myöntämä sosiaalineuvoksen arvo
2013: Positiiviset ry:n kunniakirja merkittävästä työstä HIV-tartunnan saaneiden aseman, elämän ja hyvinvoinnin parantamiseksi, stigman vähentämiseksi ja HIVin ja HIV-tartunnan saaneisiin liittyvien asenteiden muuttamiseksi
2020: Arkkipiispan myöntämä Pyhän Henrikin risti
Bruno Oscar Schmidt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bruno Oscar Schmidt |  Bruno Oscar Schmidt |  Bruno Oscar Schmidt |  |
Maa:  Brasilia
Miesten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio 2016 | rantalentopallo |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Haag 2015 | rantalentopallo |  |
Bruno Oscar Schmidt (s. 6. lokakuuta 1986 Brasília) on brasilialainen rantalentopallon olympiavoittaja ja maailmanmestari. 185 senttimetriä pitkän ja 87 kilogrammaa painavan Schmidtin parina on toiminut vuodesta 2014 alkaen Alison Cerutti.
Schmidt saavutti Ceruttin kanssa olympiakultaa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Schmidt ja Cerutti ovat saavuttaneet kultaa myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa Haagissa.
Schmidtin setä Oscar Schmidt on uransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi urallaan Brasilian koripallomaajoukkueessa.
Bruno Paulista

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Bruno Jacinto da Silva
Syntymäaika: 21. elokuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Nova Odessa, Brasilia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 190 cm
Paino: 81 kg
Seura
Seura: Vasco da Gama
Junioriseurat
2012–2014: Bahia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | Bahia | 13 | (0) |
| 2015–2016 | → Sporting CP (laina) | 1 | (0) |
| 2015–2016 | → Sporting CP B (laina) | 2 | (0) |
| 2016– | Sporting CP | 3 | (0) |
| 2016 | → Sporting CP B | 1 | (0) |
| 2017– | → Vasco da Gama (laina) | 7 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 27 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. syyskuuta 2017.
Bruno Jacinto da Silva, tunnetaan nimellä Bruno Paulista (s. 21. elokuuta 1995 Nova Odessa, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja.
Bruno Paulista aloitti ammattilaisuransa Bahiassa, jossa hän pelasi kaudella 2014 kahdeksan ottelua Brasilian pääsarjassa ja kaudella 2015 viisi ottelua maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2015–2016 Bruno Paulista oli lainalla portugalilaisessa Sporting CP:ssä, jossa hän pelasi yhden ottelun pääsarjassa ja kaksi ottelua seuran kakkosjoukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesällä 2016 Bruno Paulista siirtyi Sporting CP:hen pysyvästi.
Broströmmen

| Broströmmen |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Tukholma
Kunnat:  Norrtälje
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Broströmmenin vesistö
Pinta-ala:  226,6 km²  
Järvisyys:  13 % 
Pääuoman pituus:  43 km 
Pääuoman osuudet:  Lundaströmmen ←Broströmmen ←Järsöströmmen ←Kristineholmsån
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Brosjön, Nortälje 
 :  59.8364°N, 18.7345°E
Laskupaikka:  Gillfjärden, Norrtälje 
 :  59.7896°N, 18.7288°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  1 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  1 m
Pituus:  5 km  
Kaltevuus:  0,73 m/km
Keskiylivirtaama:  5,7 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  1,59 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,32 m³/s (MNQ) 
Muuta
Broströmmen on Ruotsissa Tukholman läänissä virtaava 5 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Broströmmenin vesistössä sen 43 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 227 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaan Ahvenanmereen Norrtäljen kunnassa.
Joen lähdejärveksi on myös mainittu Erken, joka sijaitsee joensuusta 8 kilometriä luoteeseen päin. Joella olisi silloin pituutta 15 kilometriä.
Käännös suomeksi
Bureau du Roi

Bureau du Roi
Bureau du Roi (’Kuninkaan työpöytä’) on Ranskan kuninkaan Ludvig XV:n (1715–1774) kirjoituspöytä.
Historia

Työpöydän on suunnitellut ranskalainen huonekalusuunnittelija Jean-François Oeben, ja sen viimeisteli hänen seuraajansa Jean-Henri Riesener Ludvig XV:n hallintokauden lopulla vuonna 1769. Pöydän valmistamiseen käytettiin parhaita saatavilla olevia materiaaleja kuten monenlaista jalopuuta ja pronssia. Pöytä siirrettiin Louvren museoon Ranskan vallankumouksen jälkeen. Se palautettiin alkuperäiselle paikalleen Versailles’n palatsiin vuonna 1957.
Ulkonäkö

Bureau du Roi on koristeellinen. Se sisältää monimutkaista intarsiaa monenlaisesta puusta, miniatyyripatsaita, rintakuvia, veistoksia, maljakoita ja kynttilänjalkoja. Alkuperäisessä versiossa oli Ludvig XV:n rintakuva, mutta se korvattiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1770 Minervan rintakuvalla.
Bill Kazmaier

Bill Kazmaier vuonna 2010.
Bill Kazmaier (s. 30. joulukuuta 1953 Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen voimanostaja ja voimamies.
Kazmaier voitti vuonna 1979 voimanostossa Yhdysvaltain mestaruuden ja IPF-liiton maailmanmestaruuden. Toisen maailmanmestaruutensa hän voitti 1983. Voimanostossa hänen paras yhteistuloksensa on 1 100 kilogrammaa, mikä oli IPF-liiton ennätys monien vuosien ajan.
Maailman vahvin mies -kilpailun Kazmaier voitti kolmesti peräkkäin vuosina 1980–1982. Voittojensa jälkeen hänet kutsuttiin kilpailuihin jälleen vuonna 1988, jolloin hän sijoittui Jón Páll Sigmarssonin jälkeen toiseksi. Vielä 1989 hän oli neljäs.
Kazmaier on toiminut myös ammattilaispainijana WCW-liiton viihdepainiotteluissa sekä toiminut voimamieskilpailujen televisiokommentaattorina.
Bill Kenwright

Bill Kenwright (4. syyskuuta 1945 Liverpool – 23. lokakuuta 2023) oli brittiläinen teatterin ja elokuvien tuottaja.
Kenwright tuotti muun muassa musikaalit The Blood Brothers ja Whistle Down the Wind sekä elokuvan Chéri. Hän toimi myös ohjaajana, näyttelijänä ja muusikkona.
Kenwright tunnetaan lisäksi jalkapallon Englannin Valioliigassa pelaavan Evertonin puheenjohtajana. Hän oli seuran puheenjohtaja ja suurin omistaja vuodesta 2004 lähtien.
Camilla Hackman-Uski

Camilla Maria Virginia Hackman-Uski (s. 10. kesäkuuta 1959 Turku) on suomalainen nopeuslaskija.
Hackman-Uski voitti nopeuslaskussa 3 SM-kultaa ja yhteensä 6 SM-mitalia vuosina 1986–1991. Hän voitti nopeuslaskun maailmancupin vuonna 1992, sijoittui toiseksi vuonna 1988 ja kolmanneksi 1989 ja 1991. Albertvillen olympialaisissa 1992, missä nopeuslasku oli näytöslajina, Hackman-Uski oli Tarja Mularin ohella ennakkosuosikkeja, mutta hän kaatui karsintojen toisessa laskussa ja sijoittui kolmanneksitoista. Hän lopetti uransa olympialaisten jälkeen. Hackman-Uskin ennätys nopeuslaskussa on 207,015 km/h (1988).
Bō

Bō
Bō (jap. 棒:ぼう) on Itä-Aasian taistelutaidoissa käytetty noin 30 millimetriä paksu 180 senttimetriä pitkä puinen sauva, jota käytetään lähitaisteluaseena. Nykyisin bō yhdistetään erityisesti okinawalaiseen kobujutsuun ja japanilaiseen koryū budoon. Bō-sauvan suositellaan olevan hieman harjoittelijaa pidempi. Bō on keskeltä paksuin ja suippenee hieman päihinsä symmetrisesti (ainakin joissakin tyyleissä). Bōsta pidetään kiinni yleensä siten, että kädet jakavat sauvan kolmeen yhtäläiseen osaan. Pikkusormi pitää bo-sauvasta kiinni suurimmalla voimalla puristusvoiman heiketessä kohti etusormea. Tekniikoissa voidaan hyödyntää kaikkia kolmea osaa sauvasta.
Tavallisimmat tekniikat ovat lyönnit ja torjunnat molemmilla päillä sekä pistot. Toisin kuin bō, jō-sauva ja tanbō-sauva ovat lyhyempiä, kevyempiä ja tasapaksuja. Jō on noin kaksi kolmasosaa ja tambō noin kolmasosa bōn pituudesta. Bōn käyttöä harjoitellaan useissa karate-tyyleissä, joissa kobujutsu on osa harjoitusohjelmistoa. Bōlla tehdyssä katassa (pistein arvosteltava liikesarja) kilpaillaan MM-tasolla.
Nykyisin harjoiteltavista koryū lajeista esimerkiksi Tenshin shōden Katori shintō-ryū ja Kashima-Shinryū sisältävät bōn käytön harjoitusohjelmassaan. Katori shintō-ryū sisältää kaksi kuuden katan sarjaa bō-tekniikoita. Tämän koulukunnan mukaan bōta on usein virheellisesti pidetty vain alemman luokan jalkaväkeen kuuluvien samuraiden (ashigaru) aseena, mutta ryū painottaa sen opiskelun olleen tärkeää jopa komentajille. Yksi selitys bōn opiskelulle samuraiden keskuudessa oli mahdollinen tilanne, jossa keihään (yari) tai salkoaseen kuten naginatan terä katkeaa taistelukentällä, jolloin pelkkää vartta voitiin käyttää bō-sauvana.
Muuta

Teinimutanttininjakilpikonnien Donatello käyttää aseenaan Bō-sauvaa.
The Walking Dead -sarjan Morgan Jones (Lennie James) käyttää aseenaan Bō-sauvaa.
Bill Laimbeer

| Bill Laimbeer |
| --- | --- |
 Laimbeer vuonna 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Laimbeer, Jr.
Syntynyt: 19. toukokuuta 1957 (ikä 67) Boston, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  211 cm
Paino:  111 kg
NBA-varaus:  65. varaus, 1979 Cleveland Cavaliers
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1975–1979:  Notre Dame
Seurajoukkueet
1979–1980 1980–1982 1982–1993:   Basket Brescia  Cleveland Cavaliers  Detroit Pistons
William ”Bill” Laimbeer, Jr. (s. 19. toukokuuta 1957 Boston, Massachusetts) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Nykyään hän toimii WNBA-liigan New York Libertyn päävalmentajana.
Laimbeer muistetaan parhaiten Detroit Pistonsin riveistä vuosilta 1982–1993. Hän kuului 1980-luvun lopun ”Bad Boys Pistonsiksi” kutsutun joukkueen runkopelaajiin. Laimbeer tunnettiin erittäin aggressiivisesta pelityylistään ja rajuista virheistään, ja hän oli vihattu pelaaja vastustajien sekä heidän faniensa silmissä.
Laimbeer voitti urallaan kaksi NBA:n mestaruutta, ja hänet valittiin neljästi tähdistöotteluun. Pistons on jäädyttänyt Laimbeerin pelinumeron 40.
Boxing Day

Almulaatikko kirkossa, Moultonissa, Lincolnshiressa, Englannissa. Erään asiantuntijakäsityksen mukaan sana Boxing Day on peräisin almujen keräämistä varten tehdyistä almulaatikoista, jotka avattiin joulupäivän jälkeisenä päivänä ja niissä olevat rahat jaettiin hyväntekeväisyyteen.
Boxing Day (kirjaimellisesti ”lahjapakettipäivä”) on joulupäivän jälkeinen, tapaninpäivää vastaava, maallinen juhlapäivä Kansainyhteisön maissa. Perinteisesti työnantajat antoivat palvelijoilleen, jotka pääsivät joulun jälkeen tapaamaan omaisiaan, joululahjoja tai joulurahaa. Boxing Dayn vietosta määrätään tarkemmin eri maissa. Boxing Dayta vietetään pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ugandassa, Hongkongissa, Australiassa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa.
Historia

Erään tutkimusnäkemyksen mukaan Boxing Dayn traditio alkoi keskiajalla, kun seurakuntalaiset keräsivät rahaa köyhille almulaatikoissa. Nämä avattiin joulun jälkeisenä Pyhän Stefanoksen päivänä. Ensimmäisen kristityn marttyyrin, Pyhän Stefanoksen päivä yhdistettiin julkiseen hyväntekeväisyyteen.
Pääasiassa brittiläiseen traditioon kuuluva Boxing Day tarkoittaa Kansainyhteisön muissa maissa pääasiassa ostoksille ja urheilulle omistettua päivää. Sanaa käytetään vähän Yhdysvalloissa, jossa joulukuun 26. päivä ei ole yleensä kansallinen lomapäivä.
Ortodoksisissa maissa juhlitaan Pyhän Stefanoksen päivää joulukuun 27. päivänä. Sitä ei kuitenkaan yhdistetä joululahjalaatikoihin, vaan silloin on tapana käydä kirkossa, syödä ja juoda runsaasti.
Ostospäivä

Englannissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Boxing Day tunnetaan pääasiassa lomapäivänä, jolloin tehdään ostoksia, samaan tapaan kuin Kiitospäivän jälkeinen Black Friday Yhdysvalloissa. Alennusmyynnit ovat tavallisia.
Urheilu

Yhdistyneen kuningaskunnan, Skotlannin ja Pohjois-Irlannin jalkapallo- ja rugbyjoukkueet järjestävät perinteisiä Boxing Day -otteluita. Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa pelataan krikettiotteluita. Australiassa juhlapäivänä järjestetään purjehduskilpailu Sydneystä Hobartiin.
Hevoskilpailuja järjestetään muun muassa Surreyssa, Englannissa.
Boxing Day on eräs kettujahdin tärkeitä päiviä Englannissa ja Yhdysvalloissa, jossa sekä ratsain- että jalkaisin tehtävät metsästysseurueet kokoontuvat usein kylien keskustoissa.
Boxing Dayhin yhdistetään useita jääkiekko-otteluita.
Boxing Day eri yhteyksissä

Boxing Dayn ostoksilla Torontossa, Kanadassa vuonna 2007.
Boxing Dayn krikettiottelu Melbournessa vuonna 2006.
Boxing Dayn ketunmetsästäjät kokoontuvat Cumbriassa Englannissa vuonna 1962.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Břetislav I

Břetislav I:sen patsas Chrudimissa.
Břetislav I (syntynyt vuosien 1002 ja 1005 välisenä aikana – 10. tammikuuta 1055) oli Böömin ruhtinas vuodesta 1035 kuolemaansa.
Isänsä Oldřichin hallituskaudella Břetislav valtasi Määrin takaisin Puolalta 1029. Pari vuotta myöhemmin Břetislav hyökkäsi Unkariin estääkseen Tapani I:n laajennusaikeet. Břetislav pakeni Böömistä vuonna 1034 todennäköisesti, kun Oldřich ja tämän veljen Jaromírin jaon jälkeen. Břetislav palasi maahan, kun Jaromír luopui kruunusta.
Břetislav auttoi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijaa Konrad II:ta sodassa Lausitzia vastaan 1035. Břetislav hyökkäsi Puolaan 1039 ja valtasi Poznańin sekä ryösti Gnieznon, josta toi piispa Adalbertin jäänteet mukanaan. Paluumatkalla hän valloitti osan Sleesiasta. Břetislavin päätarkoituksena oli perustaa arkkihiippakunta Prahaan ja luoda suuri valtio, joka olisi alisteinen vain Pyhälle saksalais-roomalaiselle valtakunnalle.
Saksan keisari Henrik III hyökkäsi 1040-luvulla kahdesti Böömiin. Aateliset ja piispa pettivät Břetislavin Henrikin toisessa hyökkäyksessä ja Břetislavin oli pakko luopua valtauksistaan. Vuonna 1047 Henrik oli solmimassa rauhaa Břetislavin ja Puolan välille.
Břetislav kuoli Chrudimissa vuonna 1055 ja hänen seuraajansa oli hänen poikansa Spytihněv II.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Břetislav I Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bretislaus I, Duke of Bohemia
Käännös suomeksi
Bure Litonius

Bure Johan Hedrik Walter Litonius (8. tammikuuta 1919 Helsinki – 4. huhtikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen elokuva-alan pukusuunnittelija, historiallisten pukujen asiantuntija ja elokuvien puvustaja.
Bure Litonius aloitti jo lapsena sotilasvaatteiden ja sotilaan ammattiin kuuluvien esineiden keräilyn. Hän kiersi vanhojen tavaroiden kaupoissa yhdessä upseerina toimineen isänsä kanssa ja hankki kokoelmaansa muun muassa satoja epoletteja. Hän alkoi toimi jo kouluvuosinaan historiallisten vaatteiden, huonekalujen, tapakulttuurin ja ympäristökokonaisuuksien asiantuntijana teatteri- ja elokuvamaailmassa. Hän toimi pukusuunnittelijana sekä pukujen ja varusteiden asiantuntujana vuosina 1938–1962 vastaten lähes kolmenkymmenen elokuvan puvustamisesta. Hän oli myös Suomen Kansallisteatterin ja Ruotsalaisen teatterin vakinainen pukuasiantuntija. Litonius opiskeli myös sotahistoriaa Suomen, Ruotsin, Saksan ja Italian yliopistoissa.
Vuonna 1939 valmistunut Helmikuun manifesti oli ensimmäinen elokuva, jossa silloin 19-vuotias Litonius vastasi puvustuksesta ja laati ohjeet historiallisten 1800-luvun miljöiden kuten Talvipalatsin luomisesta elokuvaa varten. Seuraavassa elokuvassaan Runon kuningas ja muuttolintu (1940) Litonius oli pukuaiantuntijana ja esitti myös pienissä sivurooleissa Sakari Topeliusta ja ylioppilasta. Hän oli sotavuosina pukusuunnittelijana elokuvissa Kaivopuiston kaunis Regina (1941), Hevoshuijari (1943), Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943), Valkoiset ruusut (1943), Ballaadi (1944) ja Sylvi (1944). Puvustajana hän oli elokuvissa Kulkurin valssi (1941) ja En ole kreivitär (1945). Sotavuosien jälkeen Litonius oli puvustajana muun muassa elokuvissa Rosvo-Roope (1949), Katariina kaunis leski (1950), Mä oksalla ylimmällä (1954), Risti ja liekki (1957) ja Skandaali tyttökoulussa (1960) sekä pukuasiantuntijana elokuvissa Tanssi yli hautojen (1950), Sadan miekan mies (1951), Sven Tuuva (1958), Komisario Palmun erehdys (1960) ja Pojat (1962). Viimeksi hän oli historiallisena tapa-asiantuntijana televisioelokuvassa Kustaa Vaasa (1969).
Kirjallista tuotantoa

Suomalainen sotilas kautta aikojen. "Seuran" keräilysarja. Yhtyneet kuvalehdet, Helsinki 1942
Esplanaadikappeli 1937-1957. Lomaliitto, Helsinki 1957
Aiheesta muualla

Joanna Weckman : Buren ja Fiinun jalanjäljissä – Pukusuunnittelijana elokuvaproduktiossa, Elokuvatajun artikkelisarja
Suomen sotaisten muistojen vaalija, Seura, 19.04.1939, nro 16, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helsinkiläisen keräilijän sotamuseo, Hakkapeliitta, 08.08.1939, nro 32, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bœrsch

| Bœrsch |
| --- | --- |
 Tour-Basse ja kaupungin sisäänkäynti
 vaakuna
 Bœrsch
 Koordinaatit: 48°28′40″N, 7°26′30″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Bas-Rhin
Arrondissementti:  Molsheim
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,4 km²
Väkiluku (2016):  2 432 
 – Väestötiheys:  104 as./km²
Kunnan numero:  67052
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bœrsch on kunta Pohjois-Ranskassa Bas-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Strasbourgin kaupungista lounaaseen.
Bœrsch on hyvin säilynyt keskiaikainen kaupunki, jossa on yhä jäljellä kaupungin valleja ja portteja. Lisäksi kaupungissa on 1500-luvulta peräisin oleva kaupungintalo, jonka tornissa on näyttävät kierreportaat. Torilla oleva Kuuden ämpärin kaivo (Puits à six seaux) on vuodelta 1617. Saksalaisen ritarikunnan talo on vuodelta 1499. Lisäksi kaupungissa on useita puurakenteisia ristikkotaloja.
Tour-Arrière
Kaupungintalo
Kuuden ämpärin kaivo
Saksalaisen ritarikunnan talo
Puuristikkotalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bœrsch Wikimedia Commonsissa
Burnout (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Burnout voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
burnout eli työuupumus, loppuunpalaminen
Burnout , autopelisarja
Burnout, pelisarjan ensimmäinen osa vuodelta 2001
Burnout, vuoden 1979 elokuva
Burnout, chicagolainen yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Burnout”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Call of Duty: Warzone (vuoden 2022 videopeli)

| Call of Duty: Warzone |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Infinity Ward, Raven Software, Beenox, High Moon Studios, Sledgehammer Games ja Toys For Bob
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  PlayStation Store, Microsoft Store ja Battle.net
Pelisarja:  Call of Duty
Pelimoottori:  IW Engine
Julkaistu:  16. marraskuuta 2022
Lajityyppi:  battle royale ja ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  moninpeli, yksinpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One, PlayStation 5, Xbox Series X ja Series S, IOS ja Android
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Call of Duty: Warzone on Infinity Wardin ja Raven Softwaren kehittämä ja Activisionin julkaisema battle royale -videopeli, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2022 PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, PlayStation 5:lle, Xbox Series X/S:lle sekä Microsoft Windowsille. Peli on Call of Duty: Warzonen seuraaja. Peli on osa vuonna 2022 julkaistua Call of Duty: Modern Warfare II:ta. Peli on ilmaispeli.
Yhdessä pelissä on enintään 120 pelaajaa ja viimeinen hengissä oleva pelaaja tai joukkue voittaa pelin.
Peli tukee alustojen välistä verkkopelaamista.
Peliin ja sen edeltäjään perustuva mobiiliversio julkaistiin 21. maaliskuuta 2024.