stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Halabja (maakunta)

| Halabjan maakunta |
| --- | --- |

 Halabjan maakunnan sijainti
Valtio:  Irakin Kurdistan/ Irak
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Halabdja (35.177°N, 45.986°E)
Pinta-ala  (käännös/enwiki):  3 060 km²
Väkiluku (2013)  (tuolloin Sulaimaniyyan osa):  250 000
HDI (2012) (Sulaimaniyyan osana):  0,764 
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IQ-SU (osa Sulaimaniyyaa, ei vielä omaa tunnusta)
Halabdjan kuvernementti (kurdiksi  هەڵەبجە‎; arab. حلبجة‎, Halabja) on Irakin pohjoisosassa Iranin vastaiseen rajaan rajoittuva, Irakin Kurdistanin hallituksen maaliskuussa 2014 ja alueparlamentin maaliskuussa 2015 perustama maakunta. Ennen Kurdistanin alueparlamentin päätöstä, Irakin parlamentti oli päättänyt vuoden 2013 lopussa ja Irakin hallitus oli antanut hyväksyntänsä uuden maakunnan perustamiselle tammikuussa 2014 antamallaan lailla. Vaadittavasta Irakin parlamentin uudesta hyväksynnästä ei sen sijaan uutisoitu ainakaan näkyvästi. Jotkut tahot ovat arvioineet, ettei pelkkä Irakin Kurdistanin oma päätös ilman Irakin parlamentin hyväksyntää yksin riitä uuden maakunnan perustamiseksi.
Hallintokeskus on Halabdjan kaupunki, joka sijaitsee linnuntietä noin 254 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoiskoilliseen ja noin 65 kilometriä Sulaimaniyyasta kaakkoon. Halabdja nousi kansainväliseen julkisuuteen Saddam Husseinin komentamien Irakin sotavoimien kohdistaessa sinne tuhansia ihmisiä surmanneita pommituksia kemiallisilla aseilla vuonna 1988.
Maaliskuussa 2014 maakunnan kerrottiin muodostetun Halabdjan piirikunnasta (Halabdjan kaupungista).
Maakunnan piirikuntajako 2015.
Maakunnan väkiluku on arvioitavissa vuonna 2013 tehtyjen väestöarvioiden perusteella. Tuolloin Sulaimaniyyan maakunnan asukasluviksi arvioitiin 1 783 270. Yhteensä 14 prosenttia Sulaimaniyaan väestöstä tuli neljästä Halabjan maakunnan muodostaneesta piirikunnasta. Halabjan maakunnan asukasluvuksi saadaan tällöin noin 250 000 henkeä. 
Maakunta muodostettiin seuraavista neljästä piirikunnasta (suluissa prosenttiosuus aiemmasta Sulaimaniyaan maakunnan väestöstä):
Benjween (Penjwin, 2 %),
Halabja (5 %),
Said Sadiq (4 %) ja
Sharazoor (Sharazur, 3 %).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Halabja Governorate Towards e-Government (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (halabja.edu.krd)
Halabja: demonstrations demanding execution of Iraqi parliament`s decision start (3.3.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (hawlergov.org)
Halabja announced as fourth province of Kurdistan Region (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kurdpress.com)
Archive for the ‘Iraq – regionalism – general’ Category (englanniksi) (gulfanalysis.wordpress.com)
Marina Ottaway: Mission Impossible (4.3.2014) (englanniksi) (foreignpolicy.com)
Irakin maakunnat
Anbar
Babil
Bagdad
Basra
Dahuk
Dhi Qar
Diyala
Erbil
Halabja
Karbala
Kirkuk
Maysan
Muthanna
Najaf
Ninawa
Qadisiyya
Salah al-Din
Sulaimaniyya
Wasit
HDV

HDV (High-Definition Video) on kuluttajakäyttöön tarkoitettujen videokameroiden teräväpiirtokuvan tallennusformaatti.
JVC GY-HD100
HDV:n hyödyt

Kuvan tarkkuus eli resoluutio on huomattavasti suurempi kuin tavallisissa videokameroissa. Kun tavallinen Suomessakin käytettävän PAL-standardin mukaisen videon tarkkuus on 720 × 576 kuvapistettä, on HDV-standardin mukaisten videoiden tarkkuus joko 1280 × 720 tai 1440 × 1080 kuvapistettä.
HDV-formaatti oli eräänlainen siirtymävaiheen formaatti täyden teräväpiirron videoon, jonka tarkkuus on 1920 × 1080. Nykyisin kuluttajatason kamerat kuvaavat yleensä muistikorttitallenteelle AVCHD-pakkausmuodon videokuvaa.
HDV-formaatti

Formaatin mukaiset kuvatarkkuudet ovat:
HDV 720p: 1280 × 720 pikseliä
HDV 1080i: 1440 × 1080 pikseliä
Formaatti on alun pitäen kehitetty edulliseksi ratkaisuksi kuluttajien siirtyä HD-tasoiseen kuvaukseen. HDV-kamerat käyttävät SD-laitteista tutuksi käynyttä MiniDV-nauhamediaa tai sisäistä kovalevyä tallennukseen. Videokuva pakataan digitaaliseen muotoon MPEG-2 pakkausalgoritmillä 19.7 Mbit/s (720p) tai 25 Mbit/s (1080i) tiedonsiirtonopeuksilla.
HDV:n kuvasuhde PAL-resoluutiosta poiketen on aina 16:9. 1080i:n pikselisuhde on 4:3, mutta yhden pikselin leveys on kolmanneksen korkeutta suurempi; 720p:ssä pikselisuhde on tasan 16:9. HDV:n editointia tukevat useat siihen tarkoitetut ohjelmat ja valmistajat, kuten Apple Final Cut Pro, AVID, Adobe Premiere ja Sony Vegas.
Giorgio Moroder

| Giorgio Moroder |
| --- | --- |
 Giorgio Moroder vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1940 (ikä 84)
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Giorgio
Aktiivisena:  1965–
Tyylilajit:  dance, disco, synthpop, electronic, Italodisco, pop, rock
Soittimet:  syntetisaattori, laulu
Levy-yhtiöt:  London, Oasis, Casablanca, Hansa, RCA, Virgin
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Giovanni Giorgio Moroder (s. 26. huhtikuuta 1940) on italialainen tuottaja ja säveltäjä, jonka työ syntetisaattoreiden parissa on vaikuttanut suuresti nykyaikaiseen elektroniseen musiikkiin. Esimerkiksi Donna Summerin tuottajana toiminutta Moroderia voidaan hyvällä syyllä pitää yhtenä teknomusiikin esi-isistä. Moroder on kotoisin Italian Etelä-Tirolista ja kuuluu alueen saksalaisväestöön.
Historia

Moroder löi läpi soolohitillä ”Son of My Father”. Moog-vetoinen kappale nousi Chicory Tip -yhtyeen tuoreeltaan coveroimana kolmeksi viikoksi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Vuonna 1975 Moroderin ja Pete Bellotten Münchenin Musicland-studioilla syntyi yksi diskomusiikin kulmakivistä, kun kaksikko tuotti Donna Summerin kappaleen ”Love to Love You Baby”. Summerin kiihkeä laulusuoritus ja tuottajakaksikon luoma loputon jytke olivat omiaan lietsomaan diskokuumetta. Kappaleen 17-minuuttinen miksaus täytti kokonaisen LP-levyn puoliskon.
Moroderin Donna Summerille tuottama ”I Feel Love” (1977) oli ensimmäisiä diskohittejä, jotka oli tehty lauluääntä lukuun ottamatta kokonaan koneilla. Moroderin syntetisoitu soundi loi pohjaa 1980-luvun popmusiikille. Verrattuna aikalaisiinsa, kuten Kraftwerkiin, Moroderin tyyli on aina ollut enemmän massoille suunnattua. Hän on jopa sanonut, ettei hänen musiikissaan ole kyse niinkään suuren taiteen tekemisestä kuin silkasta viihdyttämisestä. Kaupallinen suosio on kuitenkin vain vankistanut Moroderin edelläkävijän asemaa ja kasvattanut hänen seuraajiensa joukkoa.
1970-luvun lopulla Moroder julkaisi soololevyt Knights in White Satin (1976) ja From Here to Eternity (1977). Kummankin nimikappale oli myös singlehitti. ”Knights in White Satin” on versio Moody Bluesin ”Nights in White Satin” -rockklassikosta.
Punkin ja new waven vallattua markkinat 1980-luvulla Moroder onnistui Blondielle tuottamallaan hitillä ”Call Me” (1980). Vuonna 1985 Moroder teki albumin Human League -yhtyeen laulajan Philip Oakeyn kanssa. Yhteistyön kruunasi ”Together in Electric Dreams” -hitti.
Lukuisia palkintoja ja miljoonia myytyjä levyjä poikineen tuottajan työn ohella Moroder on tullut tunnetuksi etenkin elokuvien ääniraitojen-säveltäjänä. Hän on voittanut kolme Oscar-palkintoa: Keskiyön pikajuna -elokuvan musiikista sekä Top Gun ja Flashdance -elokuvien lauluista ”Take My Breath Away” ja ”Flashdance... What a Feeling”. Moroder muistetaan myös Scarfacen ääniraidan tekijänä. Moroderin omista elokuvaprojekteista tunnetuin on Fritz Langin Metropolis-mykkäelokuvaklassikon vuonna 1984 valmistunut restoraatio, jonka ääniraidalla Moroder käytti muun muassa Bonnie Tylerin ja Freddie Mercuryn palveluksia.
Moroderin tekemät tunnuslaulut ovat soineet Los Angelesin (”Reach Out”) ja Soulin olympialaisissa (”Hand in Hand”) sekä jalkapallon MM-kisoissa 1990 (”To Be Number One”).
Muun muassa Grand Theft Auto: Liberty City Storiesissa on kuusi Moroderin kappaletta.
Daft Punkin Random Access Memories -albumilla on kappale nimeltään ”Giorgio by Moroder”, jolla kuullaan itse Giorgio Moroderia.
Diskografia > Studioalbumit

| Vuosi | Albumi | Listasijoitus> UK | Listasijoitus> US |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | beat-parade '68 |  |  |
| 1969 | That's Bubblegum - That's Giorgio |  |  |
| 1970 | Giorgio |  |  |
| 1972 | Son Of My Father |  |  |
| 1973 | Giorgio's Music |  |  |
| 1973 | Spinach 1 (Spinach) |  |  |
| 1975 | Einzelgänger (Einzelgänger) |  |  |
| 1976 | Knights in White Satin |  |  |
| 1977 | From Here to Eternity |  | 130 |
| 1977 | Munich Machine (Munich Machine) |  |  |
| 1978 | Love's in You, Love's in Me (Giorgio and Chris) |  |  |
| 1978 | A White Shade of Pale (Munich Machine) |  | 190 |
| 1979 | Body Shine (Munich Machine) |  |  |
| 1979 | E=MC² |  |  |
| 1983 | Solitary Men (mukana Joe "Bean" Esposito) |  |  |
| 1985 | Innovisions |  |  |
| 1985 | Philip Oakey & Giorgio Moroder (Philip Oakey & Giorgio Moroder) | 52 |  |
| 1990 | To Be Number One |  |  |
| 1992 | Forever Dancing |  |  |
| 1998 | Moroder and Moroder Art Show |  |  |
| 2015 | Déjà Vu |  |  |
Diskografia > Muita

| Vuosi | Artisti | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 1979 | Janis Ian | Night Rains |
Aiheesta muualla

Kotisivut
Giorgio Moroder and Donna Summer tribute Website
HD 100546

Artistin näkemys HD 100546:sta
HD 100546 on valkea tähti 335 valovuoden päässä Maasta Kärpäsen tähtikuviossa eteläisellä taivaalla. Tähden näennäinen kirkkaus V on 6.698 magnitudia. Spektrityyppi B9Vne. Tähti on Herbig Ae/Be-tähti, jollaiset ovat syntymisensä loppuvaiheessa olevia, Aurinkoa raskaampia tähtiä. Ne eivät vielä polta vetyä ytimessään ja ovat siten vasta asettumassa pääsarjaan.
Nämä tähdet muistuttavat hieman T Tauri -tähtiä.
Tähden HD 100546 arvioitu ikä on noin 10 miljoonaa vuotta. Tähteä kiertää kaasu- ja pölykiekko sekä kaksi kaasumaista planeettamaista kohdetta.
Tähteä ympäröivä pölykiekko

Tähdellä on ympärillään kaasusta ja pölystä koostuva kiekko, jollaiset liitetään yleensä planeettojen syntyyn. Kaasu- ja pölykiekko ulottuu ainakin 350 AU:n päähän.
Tähden seuralaiset

Yksi planeetta on noin 6,5 AU:n päässä keskustähdestään. Toinen, syntymässä oleva kaasuplaneetta on 70 AU:n päässä. 6,5 AU:n päässä olevan HD 100546 B -planeetan massa on noin 20 Jupiterin massaa, jolloin se on planeetan ja ruskean kääpiön rajamailla.
VLT-kaukoputken ja Hubble-avaruuskaukoputken kuvat pölykiekosta ja planeetasta. Jälkimmäisessä kuvassa tähti ja sisempi keikko on peitety levyllä häikäisyn estämiseksi.
Fredericia

| Fredericia |
| --- | --- |
 Frederician rautatieasema.
 Fredericia
 Koordinaatit: 55°34′0″N, 9°45′0″E 
Valtio:   Tanska
Alue:  Etelä-Tanskan alue
Kunta:  Frederician kunta
Väkiluku:  39 797
 Ajankohdan 1.1.2012 mukainen väkilukutieto koskee taajamaa (tansk. by), ja sen lähteenä on Danmarks Statistik. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fredericia on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Frederician kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 39 797 asukasta.
Fredericia on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Fredericia sijaitsee Jyllannin itäosassa, ja se on nimetty kaupungin vuonna 1650 perustaneen kuningas Fredrik III:n mukaan. Kaupunki oli vähällä päätyä Tanskan pääkaupungiksi keskeisen sijaintinsa ja hyvän satamansa ansiosta, mutta Kööpenhamina vei voiton suuremman kokonsa vuoksi. Fredericia on edelleen satama- ja teollisuuskaupunki ja rautateiden solmukohta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HKR

HKR tai hkr voi tarkoittaa seuraavia:
Helsingin kaupungin rakennusvirasto (HKR)
Hematokriitti (hkr), verisolujen osuus veren tilavuudesta
Hyvinkään–Karkkilan rautatie (HKR), kapearaiteinen rautatie Karkkilan ja Hyvinkään välillä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HKR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Guido Malatesta

Guido Malatesta (2. lokakuuta 1918 Gallarate – 14. kesäkuuta 1970 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Malatesta työskenteli aluksi toimittajana. Muutettuaan Roomaan hän siirtyi elokuva-alalle toimien käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli I miliardari (”Miljonäärit”) vuonna 1956. Myöhemmin Malatesta ohjasi muun muassa peplum-elokuvia ja spagettiwesternejä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä James Reed.
Elokuvia

Goliath contro i giganti, 1961
Maciste contro i mostri, 1962
Simson ja orjakuningatar, 1963
Le calde notti di Poppea, 1969
Aiheesta muualla

Elonet: Guido Malatesta
Internet Movie Database: Guido Malatesta (englanniksi)
HMS Venerable

HMS Venerable on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä:
HMS Venerable (1784), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Venerable (1808), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Venerable (1899), Formidable-luokan taistelulaiva
HMS Venerable (R63), Colossus-luokan lentotukialus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Venerable”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Giuseppe Giusti

| Giuseppe Giusti |
| --- | --- |
 Giuseppe Giusti
Henkilötiedot
Syntynyt: 1809
Kuollut: 1850
Ammatti:  runoilija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Giuseppe Giusti (1809–1850) oli italialainen runoilija, kirjoitti etupäässä poliittisia satiireja. Suurta huomiota herätti jo 1835 hänen keisari Frans I:n kuoleman johdosta kirjoittamansa runo ”Dies iræ”. Niin tämä kuin Giustin muutkin runot kiersivät yleisön keskuudessa käsikirjoituksina vuoteen 1844. Vasta eräs hänen runojensa vääristelty versio sai hänet julkaisemaan niitä itse (Versi, 1845).
Giusti arvosteli rohkeasti Italian valtiollisia ja yhteiskunnallisia epäkohtia. Hänen etevimpiä runojaan ovat ”Lo Stivale” (1836), ”L’Incoronazione” (1838), ”La vestizione d’un cavaliere” (1839), ”Il brindisi di Girella” (1840), ”Il papato di Prete Pero”, ”Gingillino”, ”Sant’ Ambrogio” (1846), ”Il congresso de’ Birri” (1847), ”I sprettri de 4 settembre” (1847). Giustin anarkisteja vastaan kirjoittamat runot ”Delenda Carthago” (1846) ja ”L’Arruffa-popoli” (1848) saattoivat hänet, ansaitsemattomasti kyllä, taantumusmielisen maineeseen.
Giusti käytti runoissaan taitavasti aitoa Toscanan murretta, mikä antaa niille melkoisesti viehätystä, mutta myös tavallaan vaikeuttaa niiden ymmärtämistä. Giustin runojen laitoksen on toimittanut esimerkiksi Giosuè Carduccin (1859). Giustin kirjeenvaihdon (Epistolario) julkaisi Giovanni Frassi (1859).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giuseppe Giusti Wikimedia Commonsissa
Havaijin kruunu

Kalākauan käyttämä kruunu
Havaijin kruunu oli Havaijin kuninkaan Kalākauan käyttämä kuninkaallinen kruunu. Idean eurooppalaistyylisestä kruunajaisista, ja sitä kautta kruunusta, hän sai vuonna 1881 tekemänsä maailmanympärysmatkan aikana. Kuningas tilasi kruunun itselleen ja kuningattarelleen lontoolaiselta korusepältä.
Kruunu on valmistettu kullasta ja sen profiili on ovaalinmuotoinen. Se on koristeltu kultaisilla kalon (taaro) lehdillä, timanteilla sekä muilla jalokivillä. Kruunun huipulla on maltanristi ja sen valmistus maksoi 5000 dollaria.
Galleria

Kuninkaan ja kuningattaren kruunut esillä ‘Iolanin palatsissa.
Kalākauan käyttämä monogrammi, jossa kruunu kuvattuna heraldisena symbolina
William Cogswellin maalaama muotokuva Kalākauasta, jossa näkyy kruunu.
Hannilan seisake

Hannilan seisake (lyh. Hna, ratakm 343+301) oli rautatieliikennepaikka Viipuri–Joensuu-rataosalla Antrean kunnan Hannilan kylässä. Seisake oli radan alkuperäisiä liikennepaikkoja, ja se muodostui jo alussa tärkeäksi puutavaranlastauspaikaksi. Seisakkeelta kuljettiin halkoja etenkin Pietariin. Seudulle muodostui seisakkeen ansiosta tiivistä asutusta.
Alkuperäinen asemarakennus oli Knut Nylanderin suunnittelema. Se muutettiin asuinkäyttöön vuonna 1900, kun Bruno Granholmin piirustusten mukainen uusi asema valmistui. Jatkosodan aikana asema alennettiin Kavantsaaren rautatieaseman tapaan pysäksiksi.
Hannu Tolonen

Hannu Mikael Tolonen (11. maaliskuuta 1945 – 17. joulukuuta 2005) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professorina vuosina 1993–2005.
Ura

Tolonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964. Hän valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1967, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1972 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1984.
Tolonen toimi Turun yliopiston yleisen oikeustieteen ja oikeushistorian assistenttina vuosina 1974–1983 ja apulaisprofessorina vuosina 1984–1993. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professoriksi, ja hän toimi professorin virassa kuolemaansa asti.
Tolosen tutkimus keskittyi oikeusteoriaan, jossa häntä kiinnosti etenkin oikeuden ontologia. Tolonen piti oikeutta moniulotteisena, jännitteisenä ja dynaamisena ilmiönä. Kaarlo Tuori on jäsentänyt Tolosen tuotannon oikeusteoreettisia perusteemoja jännitteisiksi käsitepareiksi, kuten rakenne–toiminta, abstrakti–konkreetti ja oikeusjärjestys–oikeusjärjestelmä. Tolonen sai paljon vaikutteita Otto Brusiinilta, joka toimi hänen opettajanaan ja oli hänen edeltäjänsä Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professorina. Oikeusteorian ohella Tolosen tuotantoon kuului myös oikeushistoriallista tutkimusta, jossa hän keskittyi oikeuden aatehistoriaan ja jota edustaa esimerkiksi hänen väitöskirjansa sekä eurooppalaisen vaihdanta-, raha- ja sopimusjärjestelmän syntyä käsittelevä teos Korko, raha ja sopimus (1992).
Teoksia

Luonto ja legitimaatio: Normatiivisten asiantilojen johtaminen aristotelisen luonnonoikeustradition mukaan.  Helsinki:  Suomalainen lakimiesyhdistys, 1984.  ISBN 951-855-067-0.
Korko, raha ja sopimus: Korkokielto ja sen häviäminen rahan sekä pääoman syntymisen ongelmana.  Helsinki:  Lakimiesliiton kustannus, 1992.  ISBN 951-640-541-X.
Oikeuslähdeoppi.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-670-117-5.
Oikeuden kaleidoskooppi: Kirjoituksia oikeudesta ja sen historiasta.  (Postuumisti koottu artikkelikokoelma)  Helsinki:  Suomalainen lakimiesyhdistys, 2008.  ISBN 978-951-855-274-4.
Kirjallisuutta

Tala, Jyrki; Wikström, Kauko; Impola, Kaj-Henrik: Oikeus – kulttuuria ja teoriaa: Juhlakirja Hannu Tolonen 2005.  Turku:  Turun yliopisto, 2005.
HFM

HFM:n logo
Helsingin Miekkailijat (lyh. HFM, ruots. Helsingfors Fäktare) on Suomen vanhin miekkailuseura, joka perustettiin 29. marraskuuta 1923.
Seuran perustajiin kuului muun muassa everstiluutnantti Carl Aejmelaeus-Äimä, joka toimi  tasavallan presidentti K. J. Ståhlbergin adjutanttina. 1930-luvulla seuran johtohahmoksi nousi Nils Sjöblom, joka oli opiskellut miekkailunopettajaksi Tanskassa. Sjöblomin aloitteesta avattiin seuran ensimmäinen miekkailusali Fredrikintorille. Se kuitenkin tuhoutui talvisodan pommituksissa 1939. Sittemmin seuran sali sijaitsi Sörnäisissä, Käenkujalla. 2010-luvun puolestavälistä alkaen sali on sijainnut entisessä liikehuoneistossa Kyllikinkadulla Länsi-Pasilassa.
Seuran jäseniin kuuluvat kymmenkertainen veteraanikalvan maailmanmestari Marja-Liisa Someroja, miesten maajoukkueen Niko Vuorinen ja Jaakko Paavolainen, vuoden 2005 kalvan Pohjoismaiden mestari András Koroknay-Pál sekä Suomen mestarit Catharina Kock ja Alexander Lahtinen.
Seuran puheenjohtajana toimii Anneli Vuorinen.
Aiheesta muualla

Seuran verkkosivusto
HD 10180

| HD 10180 |
| --- | --- |

HD-designaatio:  HD 10180
Muut designaatiot:  CD–61°285, HIP 7599, SAO 248411
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  7,32 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  4,35 Mv
Valovoima:  1,49 ± 0,02 aurinkoa
Spektriluokka:  G1 V
Väri-indeksi:  0,629
Lämpötila:  5911 ± 19 K
Massa:  1,06 ± 0,05 M☉
Pyörimisnopeus:  24 ± 3 d
Metallipitoisuus:  0,08 ± 0,01
Ikä:  4,3 ± 0,5 Gyr
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Etelän vesikäärme
Rektaskensio (J2000):  01h 37m 53,58s
Deklinaatio (J2000):  −60° 30′ 41,50″
Etäisyys:  129 vv
Parallaksi:  25,63 ± 0,38 mas
Säteisnopeus:  35,53 km/s
Ominaisliike:  RA: −14,60, dec: 6,51 mas/v
HD 10180 on Etelän vesikäärmeen tähdistössä sijaitseva oranssi pääsarjan tähti. Sen kirkkaus V-kaistassa on 7,33 eli tähti ei näy paljain silmin. Tähteä kiertää tällä hetkellä suurin tunnettu planeettakunta.
Elokuussa 2010 ilmoitettiin, että tähden ympäriltä on löydetty kuuden planeetan planeettakunta, johon kuuluu viisi Neptunuksen kaltaista planeettaa sekä todennäköisesti yksi 1,4 maapallon massainen supermaa. Planeettakunnan planeettojen keskinäisten etäisyyksien välillä vallitsee samanlainen arvoituksellinen suhde kuin omasta Aurinkokunnastamme tunnettu Titiuksen–Boden laki. Myöhemmin tunnettujen planeettojen määrä nousi yhdeksään, kun oli löydetty yksi Neptunuksen kaltainen planeetta, 5,1 maapallon massainen supermaa ja 1,9 maapallon massainen supermaa.
Planeettajärjestelmä

HD 10180:n planeettajärjestelmä on seuraavanlainen:
HD 10180:n sisimpien planeettojen radat
HD 10180:n ulompien planeettojen radat
| Nimi | Massa ( M sin i Me) | Etäisyys (AU) | Kiertoaika (päivää) | Eksentrisyys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| b | >1,35 ± 0,23 | 0,02225 ± 0,00035 | 1,1777 ± 0,0001 | 0,0000 ± 0,0025 |
| c | >13,1 ± 0,5 | 0,0641 ± 0,0010 | 5,7598 ± 0,0006 | 0,045 ± 0,026 |
| i | >1,9 ± 1,8 | 0,0904 ± 0,047 | 9,655 ± 0,072 | 0,05 ± 0,23 |
| d | >11,8 ± 0,6 | 0,1286 ± 0,0020 | 16,358 ± 0,004 | 0,088 ± 0,041 |
| e | >25,1 ± 1,2 | 0,270 ± 0,004 | 49,74 ± 0,02 | 0,026 ± 0,036 |
| j | >5,1 ± 3,2 | 0,330 ± 0,016 | 67,55 ± 1,28 | 0,07 ± 0,12 |
| f | >23,9 ± 1,4 | 0,493 ± 0,008 | 122,8 ± 0,2 | 0,135 ± 0,046 |
| g | >21,4 ± 3,4 | 1,422 ± 0,026 | 601 ± 8 | 0,19 ± 0,14 |
| h | >64,4 ± 4,6 | 3,40 ± 0,11 | 2220 ± 90 | 0,080 ± 0,070 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richest Planetary System Discovered (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BBC: Rich exoplanet system discovered (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  β Hyi, α Hyi, γ Hyi, δ Hyi, ε Hyi, η2 Hyi, ν Hyi, ζ Hyi, λ Hyi, μ Hyi, θ Hyi, ι Hyi, π1 Hyi, π2 Hyi, κ Hyi, τ2 Hyi, σ Hyi, τ1 Hyi, η1 Hyi, GJ 3021, HD 10180
Eksoplaneetat:  η2 Hyi b, GJ 3021 b
Haiti kesäolympialaisissa 2012

Haiti osallistui Lontoon olympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa kahdesta eri lajista. Tämä oli Haitin viidestoista esiintyminen kesäolympialaisissa. Lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Linouse Desravine ja päättäjäisissä juoksija Marlena Wesh. Kaikki neljä Haitin joukkueen yleisurheilijaa olivat syntyneet Yhdysvalloissa.
Joukkue > Judo

Linouse Delravine - Naisten alle 52 kg
Joukkue > Yleisurheilu

Moise Joseph - Miesten 800 metrin juoksu
Jeffrey Julmis - Miesten 110 metrin aitajuoksu
Samyr Lainé - Miesten kolmiloikka
Marlena Wesh - Naisten 200 ja 400 metrin juoksut
Genevadsånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Genevadsånin vesistö (ruots. Genevadsåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 99) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin laskevan Genevadsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 224 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuoman alajuoksu muodostuu sen nimikkojoesta Genevadsån, jonka pituus on 8 kilometriä. Pääuoman yläjuoksuksi on valittu Brostorpaån, joka tekee pääuoman kokonaispituudeksi 34 kilometriä .  Joki laskee Kattegatiin noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Genevadsånin vesistö on pieni päävesistö ja siksi se jääkin Laganin vesistön (tunnus 98) ja Fylleånin vesistön (tunnus 100) väliin. Sen joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on vähäinen.