stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helmi Helminen-Nordberg
Julkaisuja

Syysjuhlat, 1929
Kansatietouden harrastajan huomioita Virosta, 1930 (eripainos: Virittäjä, n:o 1, 1930)
Hartolan talkoista, 1932
Kansanomainen ajanlasku ja vuotuisjuhlat, 1933 (eripainos: Suomen kulttuurihistoria 1, ss. 245-279)
Kaakko-Junno, Kalaniemen maajumala, 1935 (eripainos: Kotiseudusta, ss. 84-87)
Perhe- ja vuotuisjuhlat, 1949
Helsingin kaupungin museon opas, 1952
Juho Paananen 1854–1936, 1952 (eripainos: Suomen talonpoikia Lallista Kallioon, ss. 558-567)
Helsingin kaupungin museo: kokoelmien esittely, 1956
Kuvia kokoelmista, 1960 (valokuvat Constantin Grünberg)
Tuomarinkylän kartano ja museo, 1962
Suur-Jämsän historia: 3, 1963, Esko Aaltonen, Eero Matinolli, Helmi Helminen-Nordberg, Yrjö Blomstedt
Julkaisuja > Suomennoksia

Uusi kartanonherra, 1935, Mór Jókai, suom. Helmi Helminen
Mustajoki, 1937, János Kodolányi, suom. Helmi Helminen
Tuntematon maa, 1937, kirj. György Jánosi, kuv. János Nemes Török, suom. Helmi Helminen
Tyttikirja, 1938, toim. Mária Baloghy, suom. Helmi Helminen
Kuka on se oikea?, 1938, Lola Réz Kosáry, suom. Helmi Helminen
Aiheesta muualla

Kulttuurien museo: Kaukaa haettua, Helmi-Helminen-Nordberg (Arkistoitu – Internet Archive)
Helmi Helminen : Budapest kesäöitten keijukaiskaupunki, Suomen Kuvalehti, 09.06.1934, nro 24, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helmi Helminen matkusti helmikuussa 1934 Bessarabiaan etsimään siellä sijainnutta otaksuttua Heikkilän suomalaiskylää ja hän lähetti seuraavat matkakirjeet Uusi Suomi-lehdelle:
Bessarabiaan Heikkilää etsimään, Uusi Suomi, 14.02.1934, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bessarabia on murretutkijoiden ja kansatieteilijä-turistien muotimaa, mutta suomalaiskylää ei vain löydy, Uusi Suomi, 06.03.1934, nro 63, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pelastakoon itsensä ken voi! Kevättulvat muuttavat Bessarabian liejuhaudaksi. Yöllinen matka nelipyöräisissä vankkureissa olkien, säkkien ja lammasnahkojen seassa,Uusi Suomi, 11.03.1934, nro 68, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bill Johnson

Bill Johnson -nimisiä henkilöitä ovat:
Bill Johnson (s. 1951), yhdysvaltalainen uuskarismaattinen kristillinen herätyssaarnaaja ja kirjailija
Bill Johnson (1960–2016), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bill Johnson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jevgeni Haldei

Jevgeni Ananjevitš Haldei (10. maaliskuuta 1917 Juzovka (Donetsk) – 6. lokakuuta 1997 Moskova) oli neuvostoliittolainen rintamavalokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi monista laajalle levinneistä neuvostoliittolaisista uutiskuvista. Hänen valokuvansa Neuvostoliiton lipun nostamisesta Berliinin valtiopäivätalon katolle on yksi toisen maailmansodan kuuluisimmista valokuvista.
Hän valokuvasi ensimmäisen kerran 13-vuotiaana itse valmistamallaan kameralla ja aloitti 18-vuotiaana työskentelyn kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1939 alkaen hän työskenteli Fotohronika TASS:lle. Hän kuvasi Dneprostroita sekä reportaaseja Aleksei Stahanovista.
Hän osallistui toiseen maailmansotaan kuvaten tapahtumia Leicalla muun muassa Murmanskista Berliiniin. Aiheita olivat muun muassa ulkoasiainministereiden kokous Pariisissa, japanilaisten tuho Kaukoidässä, Potsdamin konferenssi ja Saksan antautuminen Neuvostoliitolle 9. toukokuuta 1945. Hän lisäksi valokuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntejä.
Jevgeni Haldei erotettiin (juutalaisena) Josif Stalinin kauden lopulla Fotohronika TASSista osana kosmopolitismin vastaista taistelua eikä hänen töitään julkaistu neuvostoliittolaisissa lehdissä ennen kuin vasta Stalinin kuoleman jälkeen.
Avorauhanen

Avorauhanen eli eksokriininen rauhanen on rauhanen, joka erittää eritettä tiehyttä pitkin ihon tai limakalvon pinnalle. Avorauhasen vastakohta on umpirauhanen.
Avorauhasia ovat muun muassa:
Hikirauhaset
Talirauhaset
Maitorauhaset
Sylkirauhaset
Kyynelrauhaset
Bartholinin rauhaset
Meibomin rauhaset
Bulbouretraalirauhaset
Eksokriininen haima
Eturauhanen
Avosettiankerias

| Avosettiankerias |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ankeriaskalat Anguilliformes
Heimo::  Nokka-ankeriaat Nemichthyidae
Suku::  Avocettina
Laji::  infans
Kaksiosainen nimi
 Avocettina infans  Günther, 1878 
Katso myös
   Avosettiankerias Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Avosettiankerias (Avocettina infans) on nokka-ankeriaiden heimoon (Nemichthyidae) kuuluva kala, joka elää trooppisissa ja lauhkeissa merissä ympäri maapallon. Se voi kasvaa 80 senttiä pitkäksi. Avosettiankerias käyttää ravinnokseen äyriäisiä.
Bill Hougland

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hougland 1950-luvun lopulla. |  Hougland 1950-luvun lopulla. |  Hougland 1950-luvun lopulla. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 |  |  |
William Marion ”Bill” Hougland (20. kesäkuuta 1930 Caldwell, Kansas – 6. maaliskuuta 2017 Lawrence, Kansas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hougland pelasi sekä Helsingissä että Melbournessa kaikki kahdeksan ottelua. Hän teki kummassakin turnauksessa yhteensä 46 pistettä.
Bad Day

Bad Day voi tarkoittaa:
Bad Day, viraalivideo
”Huono päivä” (engl. Bad Day), vuoden 2005 jakso televisiosarjassa  Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Bad Day, Ian David Diazin ohjaama elokuva vuodelta 2008
Kappaleet

”Bad Day”, Blur yhtyeen kappale vuonna 1991 julkaistulta albumilta Leisure
”Bad Day”, Daniel Powterin kappale vuodelta 2005
”Bad Day”, R.E.M:in kappale vuodelta 2003
”Bad Day”, Fuelin single vuodelta 2001
”Bad Days”, Spacen EP-single vuodelta 1998
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bad Day”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jimmy Greaves

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jimmy Greaves
Syntymäaika: 20. helmikuuta 1940
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Kuolinaika: 19. syyskuuta 2021 (81 vuotta)
Pelipaikka: hyökkääjä
Lempinimi: Greavsie
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1957-1961 1961-1962 1961-1970 1970-1971 | Chelsea AC Milan Tottenham Hotspur West Ham United | 157 (124) 012 (9) 321 (220) 038 (13) |
Maajoukkue
| 1959-1967 | Englanti | 57 (44) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
James Peter 'Jimmy' Greaves (20. helmikuuta 1940 Lontoo, Englanti – 19. syyskuuta 2021) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Greaves aloitti uransa Chelseassa vuonna 1957. Neljän Chelsea-kauden aikana Greaves voitti maalikuninkuuden kahdesti (vuosina 1959 ja 1961), ja hänen kaudella 1960-61 tekemänsä 41 liigamaalia on edelleen seuran ennätys. Vuonna 1960 Greavesista tuli Englannin jalkapallohistorian nuorin sadan maalin tekijä – ollen 20 vuoden ja 290 vuorokauden ikäinen.
Vuonna 1961 Greaves piipahti pelaamassa 12 ottelua Italian Serie A:ssa AC Milanin joukkueessa, ennen kuin siirtyi Tottenhamiin 99 999 punnalla. Tottenhamissa Greaves pelasi vuosien 1961 ja 1970 välillä tehden 321 ottelussa 220 maalia. Maalikuninkuuden hän voitti kuudesti – 1959, 1961, 1963, 1964, 1965 ja 1969. Greaves oli myös mukana voittamassa kahta FA Cup -mestaruutta (1962 & 1967). Cup-voittajien Cupin Tottenham voitti vuonna 1963, kun loppuottelussa kaatui Atlético Madrid numeroin 5-1. Greaves teki ottelussa kaksi maalia.
Uransa Greaves lopetti West Hamissa vuonna 1971.
Englannin maajoukkuetta Greaves edusti uransa aikana 57 ottelussa ja teki niissä 44 maalia. Greaves on vielä vuonna 2018 Englannin maajoukkueen kautta aikojen neljänneksi paras maalintekijä Wayne Rooneyn, Bobby Charltonin ja Gary Linekerin jälkeen. Greavesin nimissä on Englannin maajoukkueen hattutemppuennätys – kuusi. Hän oli myös voittamassa maailmanmestaruutta Englannin kotikisoissa vuonna 1966. Sitä ennen hän oli edustanut maataan jo vuoden 1962 MM-kisoissa.
Hilläkeste järv

| Hilläkeste järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Setomaan kunta
Koordinaatit:  57°45′20″N, 27°26′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tuhkvitsa ojan valuma-alue
Laskuoja:  Hilläkeste oja 
Järvinumero:  VEE2046020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,6 m  mpy. 
Pituus:  0,36 km  
Leveys:  0,09 km  
Rantaviiva:  0,717 km  
Pinta-ala:  1,9 ha  
Tilavuus:  0.000055 km³ 
Valuma-alue:  1 km² 
Saaria:  ei saaria 
 fiHilläkeste järv 
Hilläkeste järv (myös Meremäe järv, Meremäe paisjärv, Tsirgu paisjärv) on Virossa Meremäen maalaiskunnassa Võrumaalla sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa

Järvi on 360 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se on muodostettu patoamalla Hilläkeste oja maapadolla, joka sijaitsee järven pohjoispäässä. Järvi sijaitsee Unkiban laaksossa (vir. Unkiba org). Sen itärannat ovat peltomaata, jonka rinteet viettävät järveen päin ja sen länsirannat ovat itärantoja jyrkempiä metsämaita. Itäpuolisen Viron ja Hillakesten kylien väliseltä maantieltä haarautuu pikkutie, joka ylittää Hilläkesten ojan padon kohdalta. Järven rannat ovat autiot ja maapadon tie on ainoa järvelle tuleva tie. Järvellä on pieni hiekkapohjainen hiekkaranta .
Vesistösuhteita

Hilläkeste järv kuuluu Piusa jõen valuma-alueeseen, jossa ensin lasku-uoma Hilläkeste oja ja sitten seuraavat Palandõ oja ja Tsirgu oja (Savi oja) ovat Tuhkvitsa ojan sivuhaaroja. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,0 neliökilometriä. Järveen tulee lounaasta pelto-oja ja etelästä Külmlätestä (suom. Kylmälähde) alkava oja. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

↑  Tieto on luettu vironkielisestä artikkelistä et:Hilläkeste järv, mutta tietoja ei ole tarkistettu muista lähteistä.
1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Käännös suomeksi
James Kahn

James Kahn (s. 30. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan lääkäri. Hän on kirjoittanut muun muassa kolmiosaisen New World -romaanisarjan 1980-luvulla. Kahn on tehnyt romaaniversiot elokuvista Jedin paluu (1983) sekä Indiana Jones ja tuomion temppeli (1984). Hän on tehnyt myös käsikirjoituksia televisioon ja oli Melrose Placen tuottaja vuosina 1996–1998.
James Kazuo Kōda

James Kazuo Kōda (jap. ヤコブ 幸田 和生, Yakobu Kōda Kazuo; s. 11. maaliskuuta 1955 Chiba) on japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tokion arkkihiippakuntaan Peter Seiichi Shirayanagi 3. maaliskuuta 1985. Hänet nimitettiin Tokion vihkipiispaksi sekä Synnada in Mauretanian titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 2004, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. helmikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Peter Takeo Okada, jota avustivat Rafael Masahiro Umemura ja Peter Toshio Jinushi.
James Joseph Daly

James Joseph Daly (14. elokuuta 1921 New York – 14. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brooklynin hiippakuntaan 22. toukokuuta 1948 ja nimitettiin Rockville Centren hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castra Novan titulaaripiispaksi 28. helmikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Raymond McGann, jota avustivat Walter Philip Kellenberg ja Vincent John Baldwin.
Daly toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 1996.
Mudvayne

| Mudvayne |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–2010
Tyylilaji:  alternative metal, nu metal, heavy metal, math metal, groove metal, progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Peoria, Illinois, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chad Gray, laulu (1996–2010)  Greg Tribbett, kitara (1996–2010)  Ryan Martinie, basso (1998–2010)  Matthew McDonough, rummut (1996–2010) 
Entiset jäsenet:  Sean Barclay, basso (1996–1998) 
Levy-yhtiö:  Sony BMG   Epic   No Name Recordings  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mudvayne on yhdysvaltalainen alternative metallia soittava yhtye. Se perustettiin vuonna 1996. Yhtyeen musiikkityylistä on käytetty nimitystä ”math metal” (”matematiikkametalli”) johtuen rumpali Matthew McDonoughin monimutkaisesta polyrytmisestä rumputyöskentelystä. Arvostusta on kerännyt myös basisti Ryan Martinien jazz-vaikutteinen soitto. Nämä piirteet ovat kuitenkin jääneet enemmän taka-alalle uusimmilla albumeilla.
Debyyttilevyn L.D. 50 aikaan Mudvayne käytti promokuvissa ja keikoilla kasvomaaleja, minkä vuoksi yhtyettä kutsuttiin useasti Slipknotin kopioksi. Seuraavalla levyllä The End of All Things to Come maskeja ei enää esiintynyt, mutta yhtyeen sanoitukset olivat silti filosofiaan ja avaruuteen keskittyneitä. Kolmannesta Lost and Found -albumista lähtien Mudvaynen jäsenet ovat käyttäneet omia nimiään nimimerkkien sijaan.
Vuonna 2021 yhtye teki paluun keikkalavoille 12 vuoden tauon jälkeen.
Jäsenet

Chad Gray – laulu (1996–2010)
Greg Tribbett – kitara (1996–2010)
Ryan Martinie – basso (1998–2010)
Matthew McDonough – rummut (1996–2010)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Sean Barclay – basso (1996–1998)
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit L.D. 50 (2000,  Epic Records)  The End of All Things to Come (2003,  Epic)  Lost and Found (2005,  Epic)  The New Game (2008,  Epic)  Mudvayne (2009,  Epic) Muut albumit Kill, I Oughtta (1997,  demo, omakustanne)  The Beginning of All Things to End (2001,  EP, Epic)  Live Bootleg (2003,  EP, Epic)  By the People, for the People (2007,  kokoelma, Epic)  Playlist: The Very Best of Mudvayne (2011,  kokoelma, Epic) DVD:t Dig (2001)  (L)ive (D)osage (2002)  Not Falling (2003)  All Access to All Things (2004) :  Singlet Dig (2000)  Death Blooms (2000)  Nothing to Gein (2000)  Not Falling (2002)  (Per)Version of a Truth (2002)  World So Cold (2003)  Determined (2005)  Happy? (2005)  Forget to Remember (2005)  Fall into Sleep (2005)  Do What You Do (2007)  Dull Boy (2007)  Scarlet Letters (2007)  Scream With Me (2009)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Jens Weißflog

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jens Weißflog |  Jens Weißflog |  Jens Weißflog |  |
Maa:  Itä-Saksa (1980–1990)       Saksa (1990–1996)
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | suurmäki |  |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | suurmäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Seefeld 1985 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Lahti 1989 | normaalimäki |  |
|  Hopeaa | Engelberg 1984 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Lahti 1989 | suurmäki |  |
|  Hopeaa | Thunder Bay 1995 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Seefeld 1985 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 1991 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 1991 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Thunder Bay 1995 | suurmäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Planica 1985 |  |  |
|  Pronssia | Vikersund 1990 |  |  |
Jens Weißflog (s. 21. heinäkuuta 1964 Erlabrunn, Itä-Saksa) on saksalainen entinen mäkihyppääjä, joka edusti ensin Itä-Saksaa ja sitten jälleenyhdistymisen myötä Saksan liittotasavaltaa. Hän on yksi kautta aikain menestyksekkäimmistä mäkihyppääjistä.
Weißflog voitti kaudella 1983–1984 Keski-Euroopan mäkiviikon 19 vuoden iässä. Samana talvena hän voitti lisäksi maailmancupin kokonaiskilpailun ja Sarajevon olympialaisissa normaalimäen kultaa ja suurmäen hopeaa.
Saksojen yhdistyminen ja V-tyylin kehittyminen eivät estäneet häntä voittamasta vielä olympiakultaa suur- ja joukkuemäestä Lillehammerista 1994. Hän voitti mäkiviikon myös kausina 1984–1985, 1990–1991 ja kaudella 1995–1996, jonka jälkeen päätti uransa.
Weißflog on kerännyt kautta aikain kuudenneksi eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja, yhteensä 33 kappaletta. Edellä ovat Gregor Schlierenzauer, Matti Nykänen, Adam Małysz, Janne Ahonen ja Kamil Stoch.
Nykyään Weißflogilla on hotelli kotikaupungissaan Oberwiesenthalissa. Hän toimii lisäksi mäkihyppykommentaattorina saksalaisella ZDF-televisiokanavalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jens Weißflog Wikimedia Commonsissa
http://www.jens-weissflog.de/
Mäkihypyn normaalimäen olympiavoittajat
Mäkihypyn suurmäen olympiavoittajat
Mäkihypyn normaalimäen maailmanmestarit
James Justin

James Justin Leicester Cityn pelaajana huhtikuussa 2022.
James Michael Justin (s. 23. helmikuuta 1998 Luton) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä.
Justin on Luton Townin kasvatti. Hän nousi kakkosliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen toukokuussa 2016. Seuraavalla kaudella hän kuului jo vakiokokoonpanoon. Kaudella 2018–2019 Luton pelasi ykkösliigassa, jossa Justinille kertyi 43 ottelua ja niissä kolme maalia. Justin siirtyi kesällä 2019 valioliigajoukkue Leicester Cityyn. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 13 ottelua ja toisella 23 ottelua, kunnes helmikuussa 2021 tullut nivelsidevamma pakotti hänet sairauslomalle. Hän teki maalin syyskuussa 2020 kotiottelussa Burnleyä ja helmikuussa 2021 vierasottelussa Fulhamia vastaan. Leicesterin vuonna 2021 voittamassa FA Cupissa hän ehti ennen loukkaantumistaan pelata kaksi ottelua ja tehdä yhden maalin. Hän pelasi Eurooppa-liigan alkulohkossa kuusi ottelua.
Justin palasi kentille tammikuussa 2022 ja pelasi kauden loppupuolella 13 valioliigaottelua ja viisi ottelua Konferenssiliigassa, jossa Leicester eteni välieriin saakka. Kaudella 2022–2023 hän pelasi avauskokoonpanossa 14 valioliigaottelua, kunnes marraskuussa tullut akillesjännevamma pakotti hänet loppukaudeksi pois peleistä. Kaudella 2023–2024 hän pelasi mestaruussarjassa 39 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän jatkaa kaudella 2024–2025 Valioliigaan palanneessa Leicesterissä.
Justin pelasi Englannin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Englannin A-maajoukkueessa kesäkuussa 2022 avausjakson Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan.
Muhammad VI

| Muhammad VI |
| --- | --- |
 Muhammad VI pitämässä puhetta YK:n ilmastonmuutoskonferenssissa Marrakechissa 2016
Marokon kuningas
Valtakausi:  23. heinäkuuta 1999 –
Edeltäjä:  Hassan II
Perijä:  Moulay Hassan

Syntynyt:  21. elokuuta 1963 (ikä 61) Rabat, Marokko
Puoliso:  Prinsessa Lalla Salma
Lapset:  Moulay Hassan   Lalla Khadija
Suku:  Alaouite
Isä:  Hassan II
Äiti:  Lalla Latifa
Uskonto:  sunnilaisuus
Muhammad VI (arab. محمد السادس‎, Muḥammad as-Sādis), (s. 21. elokuuta 1963 Rabat) on Marokon 18. kuningas. Hän tuli valtaan vuonna 1999. Muhammadilla on yksi veli, prinssi Mulay Rašid.
Elämä

Muhammad VI syntyi Rabatissa, hänen isänsä oli kuningas Hassan II. Muhammadin äiti Lalla Latifa Hammou oli berberipäällikön tytär. Muhammadin ensimmäinen virallinen työtehtävä oli edustaa isäänsä Hassan II:sta 6. huhtikuuta 1974 järjestetyssä Ranskan entisen presidentin Georges Pompidoun muistotilaisuudessa.
Muhammad opiskeli lakia Muhammad V:n yliopistossa suorittaen kandidaatin tutkinnon vuonna 1985. Kuningas Hassan II päätti lähettää poikansa marraskuussa 1988 harjoittelemaan Euroopan komissioon, missä hän vietti muutaman kuukauden komission puheenjohtajan Jacques Delorsin johdolla.
Isänsä kuoleman jälkeen Muhammad VI kruunattiin 30. heinäkuuta 1999. George Washingtonin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 22. kesäkuuta 2000. Sotilasarvoltaan Muhammad on kenraalimajuri. Hän osaa sujuvasti arabiaa, ranskaa, espanjaa ja englantia.
Kuningas Muhammad VI meni naimisiin tietokoneinsinööri Salma Bennanin kanssa vuonna 2002. Heillä on kaksi lasta: kruununprinssi Moulay Hassan syntyi vuonna 2003 ja prinsessa Lalla Khadija vuonna 2007.
Uudistajana

Kuninkaana Muhammad VI tunnetaan uudistajana, joka on vienyt Marokkoa kohti perustuslaillista monarkiaa. Tultuaan valtaan hän aloitti Marokossa sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia sekä aloitti tutkimukset isänsä Hassan II:n valtakaudella tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Muhammad on itse sanonut pitävänsä köyhyyden vastaista taistelua tärkeimpänä asiana ja maan köyhempien alueiden tilanne onkin parantunut, mutta köyhyys on silti yleistä ja työttömyyttä on yhä paljon. Marokon talouden avautuminen on houkutellut maahan myös ulkomaisia sijoittajia.
Eräs tärkeimmistä uudistuksista lienee Mudawana-laki, joka on antanut naisille enemmän oikeuksia. Konservatiiviset ryhmät ja fundamentalistit ovat arvostelleet lakia, vaikka Muhammad on sanonut sen noudattavan Koraania.
Vuoden 2010 lopulla arabimaissa alkaneet mielenosoitukset levisivät myös Marokkoon. Helmikuun 2011 mielenosoitusten jälkeen maaliskuussa kuningas piti puheen televisiossa, jossa hän ilmoitti haluavansa uudistaa maan perustuslakia. Muhammadin esittämien uudistusten tavoitteena olisi itsenäisempi oikeuslaitos ja parlamentarismin vahvistaminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muhammad VI Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Hassan II | Marokon kuningas 1999– | Seuraaja: (nykyinen) |
Jevgeni Grišin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Jevgeni Grišinistä. |  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Jevgeni Grišinistä. |  Sotšin talviolympialaisten yhteydessä vuonna 2013 julkaistu  15 ruplan postimerkki Jevgeni Grišinistä. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Cortina d’Ampezzo1956 | 500 m |  |
|  Kultaa | Cortina d’Ampezzo 1956 | 1 500 m |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | 500 m |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1964 | 500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Sapporo 1954 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Oslo 1956 | yleisluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1956 | yhteispisteet |  |
Jevgeni Romanovitš Grišin (ven. Евгений Романович Гришин, 23. maaliskuuta 1931 Tula, Neuvostoliitto – 9. heinäkuuta 2005 Moskova, Venäjä) oli venäläinen pikaluistelija ja nelinkertainen olympiavoittaja.
Grišin teki tammikuussa 1955 Alma-Atassa uudet maailmanennätykset 1 000 metrillä (1.22,8) ja 1 500 metrillä (2.09,8). Hän otti tuplavoitot sekä 1956 Cortina d'Ampezzossa että 1960 Squaw Valleyssä. Voitot olivat lähes identtiset. Cortinassa Grišin rikkoi sekä 500 että 1 500 metrillä maailmanennätyksen. Hän kuitenkin joutui jakamaan 1 500 metrin olympiakullan maanmiehensä Juri Mihailovin kanssa. Neljä vuotta myöhemmin Squaw Valleyssä kaikki toistui: Grišin rikkoi kummallakin matkalla maailmanennätyksen ja 1 500 metrillä kulta jaettiin. Tällä kertaa ykköskorokkeelle nousi hänen kanssaan norjalainen Roald Aas.
Grišin osallistui olympialaisiin vielä 1964 Innsbruckissa ja 1968 Grenoblessa. Innsbruckissa Grišin sijoittui 500 metrillä toiseksi Terry McDermottin jälkeen. Grenoblessa hän jäi niukasti mitalisijojen ulkopuolelle ollen neljäs.
Grišin oli ensimmäinen luistelija, joka rikkoi 500 metrillä 40 sekunnin rajan. Ensimmäisen kerran hän teki sen jo vuonna 1960, mutta tätä ei hyväksytty maailmanennätykseksi. Virallisesti Grišin alitti rajapyykin kolme vuotta myöhemmin Alma-Atassa, kun hän luisteli uudeksi ennätykseksi ajan 39,5 sekuntia.