stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Opistoseurat
Aiheesta muualla

Jämsän opistoseurat
Ranuan opistoseurat
Reisjärven opistoseurat
| n k Vanhoillislestadiolaisuus |
| --- | --- |
Järjestöt:  Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys Rauhanyhdistys  Sveriges Fridsföreningars Centralorganisation  Laestadian Lutheran Church  Eesti Luterlik Rahuühendus 
Suurimmat rauhanyhdistykset:  Oulun rauhanyhdistys  Alajärven rauhanyhdistys  Espoon rauhanyhdistys  Helsingin rauhanyhdistys  Jyväskylän rauhanyhdistys  Kajaanin rauhanyhdistys  Kiimingin rauhanyhdistys  Kokkolan seudun rauhanyhdistys  Kuopion ja ympäristön rauhanyhdistys  Nivalan rauhanyhdistys  Rovaniemen rauhanyhdistys  Sievin rauhanyhdistys  Tampereen rauhanyhdistys  Turun rauhanyhdistys  Ylivieskan rauhanyhdistys 
Henkilöt:  Aittakumpu  Alaranta  Hautamäki  Havas  Impiö  H. Jussila  O. Jussila  Juntunen  Kaarivaara  Kinnunen  Koukkari  Leinonen  Lepistö  Mäntylä  Reinikainen  Ryselin  Saari  Savela  Taskila  Viljanen  Voittonen 
Koulutus ja media:  Jämsän kristillinen kansanopisto  Ranuan kristillinen kansanopisto  Reisjärven kristillinen opisto  Lasten polku  Päivämies  The Shepherd’s Voice  Siionin kevät  Siionin Lähetyslehti  Suviseuraradio  The Voice of Zion 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Juhannusseurat  Maakunnalliset kesäseurat  Opistoseurat  Suviseurat  Seurakalenteri  Raamattuluokka  Siionin laulut  Sions Sånger och Psalmer  Songs and Hymns of Zion
Alppihiihto talviolympialaisissa 1968

X talviolympialaisissa Grenoblessa  vuonna 1968 alppihiihto oli seitsemättä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa: pujottelu, suurpujottelu ja syöksylasku sekä miehillä että naisilla. Ne järjestettiin Grenoblen lähettyvillä olevassa Chamroussessa.
Lajeilla oli myös MM-arvo. Lisäksi MM-arvo oli alppiyhdistetyllä, joka ei ollut olympialaisten lajiohjelmassa. Alppiyhdistetyn tulokset laskettiin muiden kolmen lajin tulosten perusteella.
Mitalistit > Miehet > Pujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jean-Claude Killy | 99,73 |
| 2 |  | Herbert Huber | 99,82 |
| 3 |  | Alfred Matt | 100,09 |
Mitalistit > Miehet > Suurpujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jean-Claude Killy | 3.29,28 |
| 2 |  | Willy Favre | 3.31,50 |
| 3 |  | Heinrich Messner | 3.31,83 |
Mitalistit > Miehet > Syöksylasku

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jean-Claude Killy | 1.59,85 |
| 2 |  | Guy Périllat | 1.59,93 |
| 3 |  | Jean-Daniel Dätwyler | 2.00,32 |
Mitalistit > Naiset > Pujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Marielle Goitschel | 85,86 |
| 2 |  | Nancy Greene | 86,15 |
| 3 |  | Annie Famose | 87,89 |
Mitalistit > Naiset > Suurpujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Nancy Greene | 1.51,97 |
| 2 |  | Annie Famose | 1.54,61 |
| 3 |  | Fernande Bochatay | 1.54,74 |
Mitalistit > Naiset > Syöksylasku

| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Olga Pall | 1.40,87 |
| 2 |  | Isabelle Mir | 1.41,33 |
| 3 |  | Christl Haas | 1.41,41 |
Mitalistit > Alppiyhdistetty

Alppiyhdistetyn tulokset laskettiin muiden kolmen lajin tuloksien perusteella. Laji ei ollut olympialaji, mutta sillä oli MM-arvo.
Mitalistit > Alppiyhdistetty > Miehet

| Sija | Maa | Kilpailija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Jean-Claude Killy |
| 2 |  | Dumeng Giovanoli |
| 3 |  | Heinrich Messner |
Mitalistit > Alppiyhdistetty > Naiset

| Sija | Maa | Kilpailija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Nancy Greene |
| 2 |  | Marielle Goitschel |
| 3 |  | Annie Famose |
Dener Assunção Braz

Dener Assunção Braz (28. kesäkuuta 1991 Bagé, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Dener. Hänen viimeisin seuransa oli Chapecoense. Dener kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Gärsnäs

| Gärsnäs |
| --- | --- |
 Gärsnäsin linna
 Gärsnäs
 Koordinaatit: 55°32′44″N, 14°11′05″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Simrishamn
Väkiluku (31.12.2023):  1 039
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gärsnäs on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 039 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gärsnäs Wikimedia Commonsissa
Valovuosien päässä

| Valovuosien päässä> Les Années lumière |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alain Tanner
Käsikirjoittaja:  Alain Tanner
Perustuu:  Daniel Odierin romaaniin La voie sauvage (1974)
Säveltäjä:  Arié Dzierlatka
Kuvaaja:  Jean-François Robin
Leikkaaja:  Brigitte Sousselier
Tuotantosuunnittelija:  John Lucas
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Sveitsi, Ranska
Tuotantoyhtiö:   Slotint  Pheonix 
Levittäjä:  Curzon Artificial Eye
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valovuosien päässä (Les Années lumière / Light Years Away) on Alain Tannerin käsikirjoittama ja ohjaama sveitsiläis-ranskalainen, englanninkielinen draamaelokuva vuodelta 1981. Daniel Odierin romaaniin La voie sauvage (1974) perustuvassa tarinassa nuori Jonas (Mick Ford) ajautuu Irlannin maaseudulle ja tutustuu siellä vanhaan autonromujen keskellä asuvaan erakkomieheen Yoshkaan (Trevor Howard), joka rakentaa lentolaitetta.
Elokuva sai Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston erikoispalkinnon.
Valovuosien päässä ensiesitettiin Suomessa Mainostelevision ohjelmistossa maaliskuussa 1982, ja Kolmoskanava esitti sen lokakuussa 1987. Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti  sitä älylliseksi ja pohdiskelevaksi elokuvaksi, jonka asettamiin kysymyksiin katsoja joutuu itse etsimään vastaukset. Hän näki Yoshkan hahmon eräänlaisena modernina Kristus-hahmona ja Jonasin tämän opetuslapsena. Jotakin ratkaisevaa on Fräntin mielestä ehtinyt tapahtua, ehkäpä kolmas maailmansota: ”Ovatko Yoshka ja Jonas viimeisiä ihmisiä viimeisellä rannalla? Viestiikö heidän kohtaamisestaan jokin tärkeä opetus ihmiskunnalle?” Iltalehden Taru Mäkelä piti elokuvaa viileän älyllisenä mutta paljon ajatuksia herättävänä. Hänestä Yoshkan ajatusmaailmassa kertautuu Tannerille tyypillinen utopiateema, paluu ihmisyyden alkulähteille.
Nooa

| Nooa> נֹחַ |
| --- | --- |
 Giovanni Battista Gaullin Nooan uhraus. Yksityiskohta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1056 AM
Vanhemmat:   Lemek 
Lapset:   Seem  Haam  Jafet 
Nooa ottamassa vastaan kyyhkystä tuntemattoman taiteilijan piirroksessa vuodelta 1897.
Nooa (tai Noak; hepr. ‏נֹחַ‎, Noaḥ) on Raamatun Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa esiintyvä henkilö. Raamatun sukuluettelon mukaan hän oli Lemekin poika ja Aadamin jälkeläinen kymmenennessä sukupolvessa. Hänet Jumala pelasti vedenpaisumuksesta omalla suunnitelmallaan. Sen Nooa toteutti rakennuttamalla arkin sypressipuusta (1933 käännöksessä honkapuusta) sen Jumalan antamien yksityiskohtaisten ohjeiden mukaan. Arkkiin Nooa otti mukaan perheensä ja johon Jumala toi kaikkia silloisia maailman eläimiä ja kahta kutakin niistä lajinsa mukaan. Raamatun mukaan tulvan jälkeen eläneet ja syntyneet ihmiset ovat polveutuneet arkissa pelastuneista ihmisistä. Nooa mainitaan Heprealaiskirjeessä yhtenä uskon esikuvista. Hänet mainitaan myös peltomiehenä ja ensimmäisenä, joka perusti viinitarhan.
Nooa on yleisesti kunnioitettu henkilö juutalaisuudessa, kristinuskossa, islamissa, mandealaisuudessa ja bahai-uskossa.
Nooa Raamatussa > Vedenpaisumus ja Nooan arkki

Raamatun mukaan Nooan aikana ihmiskunta oli vajonnut syvälle hengelliseen eksymykseen ja huonoihin tapoihin, ja maailma oli täynnä väkivaltaa. Jumala kertoi Nooalle tuhoavansa maan sen pahuuden tähden ja kehotti Nooa rakentamaan arkin, johon hän perheineen voisi mennä suojaan.
Jumala käski Nooaa ottamaan arkkiin "kaikkia uhrikelpoisia karjaeläimiä seitsemän paria, uroksia ja naaraita, mutta kaikkia epäpuhtaita karjaeläimiä - - kaksi, uros ja naaras" sekä "taivaan lintuja - - seitsemän paria, uroksia ja naaraita". Nooa totteli Jumalaa, ja kun vedenpaisumuksen aika tuli seitsemän päivää myöhemmin, meni myös Nooa perheineen arkkiin.
Maan päällä satoi rankasti neljäkymmentä päivää ja neljäkymmentä yötä ja kaikki syvyyden lähteet puhkesivat. Veden pinta nousi kunnes kaikki korkeimmatkin vuoret peittyivät ja kaikki maan elävät tuhoutuivat. Maa oli veden vallassa sataviisikymmentä päivää.
Vedenpaisumuksen laskettua arkki pysähtyi Araratin vuoristoon (riippuen käännöksestä käytetään sanaa "vuoristoon" tai "vuorille"), jossa Nooa päästi ensin ulos korpin ja myöhemmin kyyhkysen. Kun kyyhkynen toi nokassaan tuoreen oliivipuun lehden Nooalle, tämä osoitti Jumalan ilmoituksen mukaisesti, että vedenpaisumus oli ohi. Arkin ovi aukaistiin ja Nooa rakensi alttarin Herralle. Jumala siunasi Nooan ja teki lupauksen, ettei enää hukuttaisi maata veden alle. Muistutukseksi itselleen Jumala asetti sateenkaaren pilviin.
Nooa Raamatussa > Nooan pojat

Nooalla oli kolme poikaa, Seem, Haam ja Jaafet. Raamatun mukaan arkissa olleet olivat ainoat, jotka selvisivät elossa vedenpaisumuksesta ja kaikki ihmiset sen jälkeen polveutuvat tulvasta selvinneistä. ­Veden­paisumus­kertomuksen jälkeen Raamatussa seuraakin niin sanottu Kansojen taulu, jonka mukaisesti muinais­ajan kansat ja kielet on jaettu seemiläisiin, haamilaisiin ja jaafetilaisiin. Näistä perusryhmistä on sulautumisen ja muokkautumisen kautta syntynyt uusia kansoja. Raamatun mukaan Nooa itse eli kaikkiaan 950 vuotta ja oli vedenpaisumuksen alkaessa 600-vuotias.
Nooa Raamatussa > Uudessa testamentissa

Nooa mainitaan myös Uudessa testamentissa. Luukkaan evankeliumissa Jeesus puhuu Nooasta historiallisena henkilönä ja puhuu tulevasta Ihmisen pojan toisen tulemuksen yhteydessä tapahtuvasta tuomiosta. Molemmat kohtaavat valmistautumattomat ihmiset yllättäen. Heprealaiskirjeessä Nooan kerrotaan rakentaneen arkin uskon kautta Jumalan sanaan luottaen.
Vedenpaisumustarinan alkuperä

Ensimmäiseen Mooseksen kirjaan sisältyvä tarina vedenpaisumuksesta pohjautuu vanhempiin babylonialaista alkuperää oleviin tarinoihin. Vanhin tunnettu versio noin 1600-luvulta eaa. kertoo kuningas Ziusudrasta, joka rakentaa laivan, kun jumalat päättävät tuhota elämän. Babylonialaisessa toisinnossa päähenkilön nimi on Atrahasis. Molemmat merkitsevät pitkäikäistä. Kuuluisa on myös samansisältöinen Gilgamesh-eepokseen sisältyvä tarina, jossa sankarin nimi on Utnapishtim.
Taiteessa ja populaarikulttuurissa

Nooan elämästä on tehty maalauksia, patsaita, kirjoja, tv-sarja ja Jacques Fromental Halévyn ooppera. Nooasta on tehty monta elokuvaa (muun muassa vuosina 1906, 1909, 1917, 1928, 1947, 1968, 1983, 1986, 1989, 1995, 1999, 2007 ja 2012), joista uusin Darren Aronofskyn ohjaamana elokuva Noah on tehty vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nooa Wikimedia Commonsissa
Tissotin maalaus Nooan juopumus
Dorén kuvaus kyyhkysestä ja Nooan arkista Araratin vuoristossa.
Tapani III

Tapani III:n kruunaus vuonna 1161, Chronicon Pictum 1300-luku
Tapani III:n sinetti
Tapani III (unk. IlI. István); (kesä 1147 – 4. maaliskuuta 1172) oli Unkarin kuningas vuosina 1161–1172.
Suku ja lapsuus

Tapani III oli Árpád-sukuisen kuningas Géza II:n ja Kiovan suuriruhtinaan Mstislav I Suuren tyttären Efrosinja Mstislavnan (n. 1130 – n. 1193) vanhin poika. Hänellä oli ainakin kolme veljeä, Béla, Géza ja Árpád, ja useita sisaria. Veljistä Árpád kuoli lapsena, mutta Béla nousi myöhemmin merkittäväksi kuninkaaksi (Béla III), ja Gézakin kilpaili kruunusta veljiensä kanssa. Vallasta kamppailivat myös Tapani III:n isän veljet László (vastakuninkaana Ladislaus II) ja István (vastakuninkaana Tapani IV), jotka eivät olleet tyytyneet Géza-kuninkaan rinnalla saamaansa herttuan arvoon ja asemaan.
Tapanin syntyessä kesällä 1147 toisen ristiretken joukot kulkivat Unkarin halki, ja Tapanin kummina oli ranskalaisia joukkoja johtanut kuningas Ludvig VII. Nimensä poika sai luultavimmin Tapani I Pyhän mukaan, jota kuningas Géza suuresti ihaili. Vuonna 1152 erään ylhäisönaisen testamentti päivättiin ”Herramme lihaksi tulon 1152. vuonna, kun Géza hallitsi poikansa, prinssi Istvánin kanssa”, mikä viitannee siihen, että Géza oli virallisesti julistanut viisivuotiaan poikansa kruununperilliseksi.
Géza halusi varmistaa kruununperimyksen ennen kaikkea siksi, että noihin aikoihin vielä kuningas Kálmánin pojaksi itseään väittävä Boris, Kiovan Vladimir II Monomahin tyttärenpoika, vaati Unkarin kruunua itselleen. Muutamaa vuotta myöhemmin vallankaappausta yrittivät myös Gézan veljet, ensin István vuonna 1157, sitten László vuoden 1160 tienoilla. Molemmat pakenivat yritystensä epäonnistuttua Bysanttiin, missä keisari Manuel Komnenos havitteli Unkaria vasallivaltiokseen.
Kuningas

Géza II kuoli 31. toukokuuta 1162 vain 32-vuotiaana, ja muutaman päivän päästä tuskin 15-vuotias Tapani kruunattiin Unkarin kuninkaaksi. Vain kuusi viikkoa myöhemmin hänen setänsä László saapui Unkarin kaakkoisrajoille bysanttilaiset joukot mukanaan. Enemmistö valtakunnan ylimyksistä asettui Lászlón puolelle, ja Tapani joutui vetäytymään Pozsonyn linnaan setänsä Ladislaus II:na hallitessa suurinta osaa Unkarista.
Ladislaus II kuoli tammikuussa 1163 hallittuaan alle vuoden, ja häntä seurasi hänen nuorempi veljensä István, vastakuninkaana Tapani IV. Tässä vaiheessa Unkarin ylimykset olivat jo pettyneet avoimesti Bysantin vaikutusvallan alaiseen kuninkaaseen, ja toisaalta Tapani III oli saanut tuekseen Saksan Fredrik Barbarossan. Saksalaisten palkkasoturien vahvistamina Tapani III:n joukot voittivat hänen setänsä armeijan 19. kesäkuuta 1163 Székesfehérvárin lähistöllä käydyssä taistelussa. Hävinnyt vastakuningas päästettiin poistumaan maasta.
Nuori Tapani III sai kuninkaana tärkeää taustatukea äidiltään, leskikuningatar Efrosinjalta, sekä oppineelta Esztergomin arkkipiispa Luukkaalta (unk. Lukács), joka oli ollut jo hänen isänsä neuvonantaja. Efrosinjan ansiona on pidetty erityisesti liittolaisuussuhteiden rakentamista Saksan ja sen liittolaisen Böömin kanssa.
Tapani III onnistui torjumaan Bysantin keisarin valloituspyrkimykset, mutta joutui lopulta antamaan periksi ja luovuttamaan Bysantille osia Kroatiasta ja Dalmatiasta vuonna 1167. Samana vuonna hän teki rauhan myös Venetsian kanssa, mikä lopetti kiistan Zadarin (unk. Zára) kaupungista. Paavi Aleksanteri III:n kanssa hän pääsi vuonna 1169 sopimukseen, joka lopetti Unkarin kuninkaiden ja paavinistuimen pitkällisen kiistan piispojen nimittämisestä ja kuninkaan oikeudesta käyttää kirkon omaisuutta.
Tapani III:tta on pidetty Unkarin ensimmäisenä kaupunkeja suosineena kuninkaana. Hän antoi Székesfehérvárin kaupungin ulkomaalaisille porvareille erityisoikeuksia, ja tämä "Fehérvárin oikeus" toimi osaltaan mallina Unkarin keskiajan kaupunkien oikeusjärjestelmää kehitettäessä.
Tapani III kuoli nuorena, vain 25-vuotiaana, 4. maaliskuuta 1172. Kuolemansyyksi on epäilty myrkyttämistä ja myrkyttäjäksi jotakuta Tapanin nuoremman veljen, Bysantin hoviin kasvatettavaksi lähetetyn Bélan käskyläistä. Tapani III haudattiin Esztergomiin pienenä kuolleen Béla-poikansa rinnalle. Hänen kuolemansa käynnisti veljien Bélan ja Gézan kesken valtataistelun, jonka voitti Béla.
Avioliitto ja jälkeläiset

Tapani III oli kihloissa Galitsian ruhtinaan Jaroslav Vladimirkovitš Osmomyslin tyttären kanssa, mutta kihlaus tai avioliitto purettiin ja morsian lähetettiin takaisin isänsä luokse. Tämän jälkeen, vuonna 1166 tai 1168 Tapani solmi avioliiton  Agneksen (n. 1151/54 – 13. tammikuuta 1182) kanssa, joka  oli Itävallan ensimmäisen herttuan Henrik II Jasomirgottin ja bysanttilaisen prinsessa Theodora Komnenen ainoa tytär. Prinsessa Theodoran isoisä oli keisari Johannes II Komnenos ja isoäiti Unkarin prinsessa Piroska eli keisarinna Irene, joka oli Ladislaus I Pyhän ja kuningatar Adelheid Schwabialaisen tytär. Tapanin ja Agneksen avioliitosta syntyi poika Béla, joka kuoli jo pienenä.
Kuningatar Agnes oli miehensä kuollessa raskaana ja lähti leskeksi jäätyään takaisin Itävaltaan. Siellä hän synnytti toisen pojan, jonka myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. Agnes avioitui uudelleen vuonna 1173 Kärntenin herttua Hermann II:n (k. 1181) kanssa. Heille syntyivät pojat Ulrich II (s. 1176) ja  Bernhard II (s. 1180), jotka olivat vuorollaan Kärntenin herttuoita.
Itävallan markkreivikunta

Itävallan markkreivikunta (muinaisyläsaksaksi Ostarrîchi), joista historioitsijat ovat myöhemmin käyttäneet myös nimeä Ostmark, oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kaakkoisille rajaseuduille, nykyisen Itävallan alueelle vuonna 976 perustettu markkreivikunta. Sitä hallitsi frankkilainen Babenberg-suku, mutta aluksi se oli Baijerin herttuoiden ylivallan alainen. Siitä tuli oma suoraan keisarikunnan alainen herttuakunta, kun Babenbergit vuonna 1156 korotettiin Itävallan herttuoiksi.
Nimet

Omana aikanaan markkreivikunta tunnettiin latinankielisellä nimellä marcha orientalis (”Itäinen rajamaa”), marchia Austriae tai Austriae marchionibus. Sen muinaisyläsaksalainen nimi Ostarrîchi, joka tarkoittaa ”itäistä valtakuntaa”, esiintyi ensimmäisen kerran keisari Otto III:n marraskuussa 996 Bruchsalissa allekirjoittamassa lahjakirjassa. Sanonta regione vulgari vocabulo Ostarrîchi (”tavallisesti Ostarrîchiksi kutsuttu seutu”) viittasi todennäköisesti ainoastaan alueisiin Neuhofen an der Ybbsin kartanon lähiseutuihin. Itävallan nykyinen saksankielinen nimi Österreich on kielitieteellisesti kehittynyt juuri muinaisyläsaksalaisesta nimestä Ostarrîchi, ja myös maan suomenkielinen nimi on käännös nimestä Österreich.
Myöhemmin markkreivikunnasta on historiassa käytetty myös nimityksiä Itävallan markkreivikunta (saks. Markgrafschaft Österreich) tai Baijerin itäinen rajamaa (saks. Bayerische Ostmark, erotukseksi Saksin itäisestä rajamaakunnasta (Sächsische Ostmark). Tässä esiintyvä nimi Ostmark on käännös latinalaisesta nimestä marcha orientalis, mutta nimen ovat ottaneet tässä yhteydessä käyttöön vasta 1800-luvun historioitsijat. Nimi tuli kuitenkin uudestaan käyttöön Anschlussin jälkeen vuonna 1938, kun Saksaan yhdistetystä Itävallasta muodostettiin Ostmark-niminen Saksan osamaa.
Alue

Markkreivikunta käsitti alueita Tonavan molemmin puolin. Sen länsirajoina Baijerin herttua­kuntaa vastaan olivat Enns ja Traunin laakso. Itäraja unkarilaisten asuttamaa Pannoniaa vastaan kulki Moravaa ja Leithaa pitkin jättäen nykyisen Burgenlandin (Gyepu) markkreivikunnan ulkopuolelle. Pohjoisessa mark­kreivi­kunta rajoittui Premyslidien hallitsemaan Böömin, etelässä Kärntenin herttua­kuntaan, joka sekin perustettiin vuonna 976. Alku­vaiheessaan mark­kreivi­kunnan alue vastasi suunnilleen nykyistä Ala-Itävaltaa.
Babenberg-suku oli todennäköisesti peräisin Pöchlarnista, roomalaisten aikoinaan rakentaman rajalinnoitusten (Limes) alueelta, mahdollisesti kuitenkin Melkistä, jossa hallitsijat myöhemmin asuivat. Alun perin markkreivikuna vastasi nykyistä Wachauta, mutta pian sitä laajennettiin itään ainakin Wienerwaldiin saakka. Markkreivi Ernestin aikana (1055–1075) aluetta alettiin laajentaa pohjoiseen Waldwierteliin Thaya-joelle saakka sekä Böömin hallitsemaan Määriin, ja myös Unkarilainen rajamaa (saks. Ungarische Mark) liitettiin Itävaltaan. Markkreivit muuttivat myöhemmin Klosterneuburgiin, joka sijaitsee Tonavan varrella Melkistä alavirtaan ja jossa he asuivat, kunnes vuonna 1242 Wien tuli viralliseksi pääkaupungiksi.
Babenbergeillä oli puolustus­järjestelmä, joka käsitti useita Wienerwaldin vuoristoalueelle ja Tonavan varrelle rakennettuja linnoja, joista yksi oli Greifenstein. Ympäröivän alueen valloittivat Passaun hiippa­kunnan piispat, jotka myös käännyttivät sen asukkaat kristinuskoon. Heidän kirkollisina keskuksinaan olivat Sankt Pöltenin benediktiiniläis­luostari, Klosterneuburgin luostari ja Heiligenkreuzin luostari­kirkko.
Markkreivikunnan alkuaikoina sen väestö oli osittain slaavilaista, osittain romaanisia ja germaanisia kansoja. Todennäköisesti suuri osa asukkaista puhui retoromaania, jota edelleenkin puhutaan eräillä seuduilla Pohjois-Italiassa ja Sveitsissä. Joillakin seuduilla Itävallan Alpeillakin sitä puhuttiin 1600-luvulle saakka.
Electronic Entertainment Expo

| Electronic Entertainment Expo |
| --- | --- |

Tyyppi:  videopelimessut
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:   Yhdysvallat
Paikkakunta:  vaihteleva
Ensimmäisen kerran:  1995
Viimeisen kerran:  2021
Järjestäjä:  Entertainment Software Association
Kotisivut
Electronic Entertainment Expo eli E3 oli jokavuotinen pelialan messutapahtuma, jossa esiteltiin uusimpia videopelejä ja laitteistoja. Se oli alansa suurin tapahtuma.
Tapahtumaa pidettiin yleensä Los Angeles Convention Centerissä (LACC) Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Tapahtumaan pääsivät osallistumaan vain pelialan ammattilaiset sekä 18 vuotta täyttäneet toimittajat.
Historia

Vuonna 2006 Entertainment Software Association (ESA) ilmoitti E3:n jatkuvan vuosittain kuten ennenkin, mutta uudistuneessa muodossa. Tulevaisuudessa aiottiin keskittyä mahtipontisen show’n sijasta asiallisempiin ja pienimuotoisempiin lehdistö- ja muihin tilaisuuksiin lähinnä hotellitiloissa. Esimerkiksi suurieleiset pelivideot, lasersäteet, serpentiiniräjähdykset ja muut tehosteet päätettiin poistaa.
Vuosina 2007 ja 2008 tapahtumaan pääsivät vain kutsuvieraat, ja näin osallistujamäärä romahti aiempien vuosien kymmenistä tuhansista noin kymmeneen tuhanteen (2007) ja viiteen tuhanteen (2008).
Vuodesta 2009 lähtien tapahtuma avasi jälleen ovensa kaikille pelialan työntekijöille sekä toimittajille. Vuonna 2009 tapahtuma keräsi noin 40 000 ja vuonna 2010 noin 45 000 kävijää. Tämän kasvun myötä E3 on jälleen maailman isoin pelitapahtuma.
Vuoden 2020 tapahtuma peruttiin koronaviruspandemian johdosta, ja vuosien 2022 ja 2023 tapahtumat peruttiin. ESA ilmoitti 12. joulukuuta 2023, ettei messuja enää järjestetä. Syyksi lopettamiselle on kerrottu, että yrityksillä on nykyään keinoja olla suoraan yhteydessä kuluttajiin, esimerkiksi vuodesta 2011 pidetty Nintendo Direct.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
E3:n virallinen verkkosivu
Denis

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Denis Lima de Assis
Syntymäaika: 29. joulukuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Fortaleza, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 |  Aliança FC | – | (–) |
| 2009 |  SC Maguary | – | (–) |
| 2010–2011 |  AA Pacatuba | – | (–) |
| 2011–2014 |  MP | 75 | (66) |
| 2014–2015 |  Jaro | 33 | (5) |
| 2016 |  Tiradentes-CE | 3 | (0) |
| 2016 |  Rio Bronco-AC | - | (-) |
| 2016–2017 |  Hongkong Rangers | 12 | (4) |
| 2017 |  Lee Man | - | (-) |
| Yhteensä | Yhteensä | 94 | (70) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. elokuuta 2017.
Denis Lima de Assis eli Denis (s. 29. joulukuuta 1989 Fortaleza, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Denis siirtyi kaudeksi 2011 Suomen Kakkosen Mikkelin Palloilijoihin. Kolmen ensimmäisen MP-kautensa ajan hän lukeutui sarjan parhaisiin maalintekijöihin tehden ensimmäisellä kaudellaan 23 maalia 24:ssä ottelussa, toisella kaudellaan 20 maalia 19:ssä ottelussa ja kolmannella kaudellaan 16 maalia 24:ssä ottelussa. Kaudella 2014 Denis ehti pelata MP:ssä kahdeksan Kakkosen ottelua ja tehdä niissä seitsemän maalia. Hänen kauden 2015 loppuun ulottunut sopimuksensa kuitenkin purettiin syyskuussa 2014, kun Denis poistui omin luvin kentältä kesken ottelun MP–FC Myllypuro. Denis pelasi MP:ssä yhteensä 75 Kakkosen ottelua tehden niissä 66 ja syöttäen 30 maalia. Hän siirtyi saman tien Veikkausliigan FF Jaroon. Jarossa Denis pelasi kausina 2014-15 33 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Kaudella 2016 Denis Lima de Assis siirtyi kotimaahansa C-liigan Tirandentesiin, josta hän siirtyi syksyllä 2016 Hongkongin pääsarjaan ja siellä Hong Kong Rangersiin, jossa hän pelasi kevääseen 2017. Sen jälkeen hän vaihtoi saman sarjan Lee Man-seuraan.