stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maurice Rouvier

| Maurice Rouvier |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 30. toukokuuta 1887–4. joulukuuta 1887  
Presidentti:  Jules Grévy Sadi Carnot
Edeltäjä:  René Goblet
Seuraaja:  Pierre Tirard
 24. tammikuuta 1905–14. maaliskuuta 1906  
Presidentti:  Émile Loubet Armand Fallières
Edeltäjä:  Émile Combes
Seuraaja:  Ferdinand Sarrien
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1842 Aix-en-Provence, Ranska
Kuollut: 7. kesäkuuta 1911 (69 vuotta) Neuilly, Ranska
Maurice Rouvier (17. huhtikuuta 1842 Aix-en-Provence – 7. kesäkuuta 1911 Neuilly) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kahdesti vuosina 1887 ja 1905–1906 sekä valtiovarainministerinä seitsemässä hallituksessa vuosina 1887, 1889–1892 ja 1902–1905.
Rouvier toimi aluksi asianajajana Marseillessa. Hän esiintyi toisen keisarikunnan aikana tasavaltalaisena ja tuki Léon Gambettaa vuoden 1867 vaaleissa. Hän perusti 1870 L’Égalité -nimisen tasavaltalaisen lehden ja toimi vuosina 1871–1902 edustajana kansalliskokouksessa sekä sittemmin edustajainkamarissa. Rouvier tuli tunnetuksi talouskysymysten ammattilaisena ja hän toimi monissa budjettikomiteoissa, usein puheenjohtajana tai esittelijänä. Hän oli kauppa- ja siirtomaaministerinä Gambettan hallituksessa 1881–1882 sekä Jules Ferryn hallituksessa 1884–1885. Rouvier tuli pää- ja valtiovarainministeriksi ensi kerran toukokuussa 1887 maltillisten tasavaltalaisten tuella, ja jätti oikeiston painostuksesta huolimatta kenraali Georges Boulangerin pois hallituksesta. Hallitus kaatui jo saman vuoden joulukuussa presidentti Jules Grévyä koskeneen niin sanotun Wilson-skandaalin vuoksi. Vuosina 1889–1892 Rouvier oli valtiovarainministerinä neljässä peräkkäisessä hallituksessa, mutta joutui eroamaan Panama-skandaalin seurauksena. Hänen väitettiin ottaneen vastaan lahjuksia Reinachilta ja Herziltä, mutta puolustettuaan taitavasti itseään hänet vapautettiin lopulta kaikista syytteistä.
Vuonna 1902 Rouvier valittiin senaattiin ja tuli jälleen valtiovarainministeriksi Émile Combesin hallitukseen. Tammikuussa 1905 hän seurasi Combesia pääministerinä ja jatkoi alkuun myös valtiovarainministerinä. Marokon kriisin yhteydessä Théophile Delcassé pakotettiin eroamaan ulkoministerin paikalta ja Rouvier otti nyt hoitaakseen ulkoministerinsalkun ja neuvotteli sopimuksen Ranskaa painostaneen Saksan kanssa. Hänen hallituksensa kaatui seuraavan vuoden maaliskuussa valtion ja kirkon erottamisesta syntyneeseen kiistaan.
Rouvier työskenteli pitkään tuloveron käyttöönoton hyväksi, mutta vastusti pääomaveroa. Valtiovarainministerinä hän onnistui jossain määrin valtion budjetin tasapainottamisessa.
Maurice Rouvierin ensimmäinen puoliso oli kirjailija Claude Vignon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Rouvier Wikimedia Commonsissa
Maurice Rouvier (ranskaksi) Assemblée nationale
Matt Hasselbeck

| Matt Hasselbeck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1975 (ikä 49) Boulder, Colorado
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  102 kg
Pelipaikka:  pelinrakentaja
Pelinumero:  8
Pelaajaura
Seurat:  Green Bay Packers   Seattle Seahawks   Tennessee Titans   Indianapolis Colts
NFL-varaus:  187. varaus, 1998 Green Bay Packers
Pääsarjaura:  1999–2016
Aiheesta muualla
www.matthasselbeck.com
Matthew Michael "Matt" Hasselbeck (s. 25. syyskuuta 1975 Boulder, Colorado) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hassebeck pelasi 17 kautta NFL-liigassa vuosina 1998–2016. Hänet muistetaan etenkin vuosistaan Seattle Seahawksissa.
Hasselbeck valittiin uransa aikana kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
NFL-ura

Green Bay Packers varasi Boston Collegessa yliopistojalkapalloa pelanneen Hasselbeckin vuoden 1998 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden kuudennella kierroksella. Packersissa Hasselbeck toimi kahden kauden ajan tähtipelinrakentaja Brett Favren varamiehenä, kunnes hänet vaihdettiin Seattle Seahawksiin. Seahawksin kiistattoman ykköspelinrakentajan roolin hän onnistui valtaamaan kauden 2002 lopulla, taisteltuaan sitä ennen paikasta yhdessä Trent Dilferin kanssa.
Seahawksissa Hasselbeck pääsi kaudella 2005 Super Bowliin saakka, jossa joukkue kuitenkin hävisi Pittsburgh Steelersille. Tämän lähemmäs mestaruutta ei Seattlessa päästy, ja Seahawks vajosi vähitellen sarjataulukossa alaspäin joukkueen vanhennuttua ja hajottua.
Kesällä 2011 Hasselbeck teki vapaana pelaajana sopimuksen Tennessee Titansin kanssa, jossa aloittajan roolin lisäksi toimii mentorina vuoden 2011 ykköskierroksen varaukselle Jake Lockerille. Seuraavan kauden Hasselbeck toimi Lockerin varamiehenä.
Vuonna 2013 Hasselbeck siirtyi Indianapolis Coltsiin, jossa hän oli nuoren Andrew Luckin varamies ja mentori. Luckin ollessa sivussa kaudella 2015 Hasselbeck toimi Coltsin aloittavan pelinrakentajana puolet kaudesta. Kauden jälkeen Hasselbeck ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. Hän teki päivän mittaisen sopimuksen Seattle Seahawksin kanssa voidakseen lopettaa uransa Seahawksin pelaajana.
Muuta

Hasselbeckin veli, kolme vuotta nuorempi Tim Hasselbeck on myös entinen NFL-pelinrakentaja. Hän lopetti uransa kauden 2007 jälkeen. Tim Hasselbeck on naimisissa yhdessä televisiojuontajan ja entisen Selviytyjät-kilpailijan Elisabeth Hasselbeckin kanssa.
Maurice Sarrail

Maurice Sarrail vuonna 1918.
Maurice Sarrail (6. huhtikuuta 1856 Carcassonne – 23. maaliskuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen kenraali, joka palveli ensimmäisen maailmansodan aikana.
Sarrailin on sanottu saaneen maailmansodan aikana ylennyksiä vasemmistolaisten poliittisten mielipiteittensä ansiosta, siellä ne miellyttivät Ranskan poliittista johtoa. Sodan syttyessä hän oli divisioonankenraali ja kahdeksannen armeijakunnan komentaja. Sodan alettua ylipäällikkö Joseph Joffre sijoitti hänet kuudennen armeijakunnan komentajaksi Ardenneille. Sarrailin joukot tekivät 22.–25. elokuuta 1914 menestyksekkäästi vastarintaa saksalaisten hyökkäystä vastaan, ja peräännyttyään saamiensa käskyjen mukaisesti Meusen taakse hänet ylennettiin 30. elokuuta kolmannen armeijan komentajaksi. Tämän jälkeen hän vastasi Verdunin alueen puolustuksesta. Lokakuussa 1915 Joffre kuitenkin siirsi Sarrailin Ranskan ”itämaisen armeijan” komentajaksi Salonikiin Kreikkaan. Tammikuusta 1916 alkaen hän komensi kaikkia ympärysvaltojen joukkoja tuolla alueella. Joukkojen oli peräännyttävä Makedoniasta Kreikkaan, minkä jälkeen Sarrail keskittyi aluksi vain puolustusasemien valmisteluun Bulgarian hyökkäyksen varalta. Ainoa hänen johtamansa hyökkäysoperaatio Monastirissa marraskuussa 1916 epäonnistui ympärysvaltojen armeijoiden huonosti sujuneen yhteistyön vuoksi.
Ranskan pääministeri Georges Clemenceau määräsi joulukuussa 1917 yllättäen Sarrailin siirrettäväksi pois komentajan tehtävistään. Huhtikuussa 1918 hänet asetettiin disponibiliteettiin. Sarrail palasi vielä elokuussa 1924 palvelukseen, jolloin hänet nimitettiin Syyriaan Ranskan joukkojen ylipäälliköksi sekä ylikomissaariksi. Druusien kapinan aikana lokakuussa 1925 hän määräsi pommittamaan Damaskosta, mitä pidettiin sopimattomana, ja hänet kutsuttiin saman tien pois tehtävästään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Sarrail Wikimedia Commonsissa
Marchetto da Padova

Marchetto da Padova (n. 1275 – ?) oli säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Da Padova syntyi padovalaisen räätälin pojaksi. Hänen oletetaan työskennelleen Padovan tuomiokirkossa 1300-vuosikymmenellä. Da Padova työskenteli myös Napolin Robertin palveluksessa. Hänet tunnetaan varsinkin teoreettisista tutkielmistaan Lucidarium ja Pomerium, jotka ovat tärkeitä lähteitä eurooppalaisen sävelkielen kehityksestä ja 1300-luvun nuottikirjoituksesta. Da Padova käsitteli muun muassa kirkkolaulun käytäntöjen mukauttamista yleistymässä olleen polyfonian käytön tarpeisiin. Lucidarium on omistettu päävikaari Ranieri di Zaccaria da Orvietolle ja todennäköisesti kirjoitettu vuosina 1317–1318. Pomerium on jonkin verran tätä myöhäisempi teos.
Da Padovan sävellystuotantoon kuuluu motetteja. Tiettyjä motetteja pidetään varmuudella hänen teoksinaan; osassa sävellyksistä tekijyys on epävarma.
Marsin kuut

Marsin kuut Deimos ja Phobos Marsin pinnalta nähtynä (vasemmalla) verrattuna Maan Kuuhun Maan pinnalta nähtynä (oikealla).
Marsilla on kaksi tunnettua kuuta, joiden nimet ovat Phobos ja Deimos. Asaph Hall löysi ne vuonna 1877. Molemmat kuut ovat niin pieniä, ettei niiden painovoima muokkaa niitä pyöreiksi. Siksi ne ovatkin epäsäännöllisen muotoisia.
Synty

Erään perinteisen näkemyksen mukaan Marsin kuut olisivat siepattuja asteroideja, jota ajatusta tukee kuiden asteroidimainen ulkomuoto. Kuiden pieni tiheys on samaa luokkaa kuin joidenkin asteroidien tiheys. Toisaalta myös Mars sijaitsee asteroidivyöhykkeen sisäreunan lähellä. Pascal Rosenbattin esittämän teorian mukaan Marsin kuut syntyivät, kun Marsiin iskeytyi suuri taivaankappale. Törmäys sinkosi Marsin kiertoradallekin suuren määrän ainetta, josta kasautui kaksi kuuta. Tällöin Marsin kuiden syntytapa muistuttaisi hieman Maan Kuun syntyä. Nykymittausten mukaan Marsin kuut eivät muistutakaan D-tyypin asteroideja niin kuin on aiemmin ajateltu.
Taulukko

| Nimi | Numero | Kuva | Keskihalkaisija (km) | Massa (kg) | Kiertoradan keskisäde (km) | Kiertoaika (h) | Löytöaika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Phobos | I |  | 22,2 (27 × 21,6 × 18,8) | 1,0816 | 9 380 | 7,66 | 1877 |
| Deimos | II |  | 12,6 (10 × 12 × 16) | 1,4815 | 23 460 | 30,35 | 1877 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marsin kuut Wikimedia Commonsissa
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut:  Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat:  Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet:  Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Phobos ja Deimos NASA:n Curiosity-luotaimen kuvaamina.
Marsin ja sen kuiden koko ja etäisyys oikeassa mittakaavassa. (Suurennos.)
Marchiafava–Bignamin tauti

Marchiafava–Bignamin tauti on useimmiten kroonisilla alkoholisteilla esiintyvä sairaus, aivokurkiaisen demyelinaatio. Se on harvinainen mutta todennäköisesti alidiagnosoitu. Taudin kuvasivat ensimmäisinä italialaiset patologit Marchiafava ja Bignami vuonna 1903 kolmella alkoholisoituneella miehellä, jotka kuolivat kouristeltuaan ja jouduttuaan koomaan. Alidiagnosoinnin johdosta taudin ennuste saattaa olla aiemmin luultua parempi.
Maurice Sendak

Maurice Sendakin kirja Hassut hurjat hirviöt herätti pahennusta Yhdysvalloissa 1960-luvulla groteskien hirviöiden takia.
Maurice Sendak (10. kesäkuuta 1928 New York – 8. toukokuuta 2012 Ridgefield, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja, joka tunnettiin Suomessa ennen kaikkea kuvakirjoistaan  Hassut hurjat hirviöt (Where the Wild Things Are, 1963) ja Mikko Maitomies (In the Night Kitchen, 1970). Sendakin yli kahdestakymmenestä kirjasta on suomennettu kolme.
Sendak syntyi New Yorkissa. Kaksitoistavuotiaana hän päätti tulla isona satukirjojen kuvittajaksi nähtyään Walt Disneyn elokuvan Fantasia. Sendak kuvitti 1950-luvulla useita muiden kirjoittajien lastenkirjoja ennen kuin alkoi itse kirjoittaa tarinat kirjoihinsa.
Sendakin kirjoista monet, kuten Mikko Maitomies, ovat herättäneet keskustelua etenkin Yhdysvalloissa, koska niissä on ollut epäsovinnaisia aiheita, kuten lapsien sieppaamista ja vanhempien katoamista, ja Mikko Maitomiehessä esiintyy alaston poika. Sendak käsittelee muissakin kirjoissaan lasten ahdistavia unia. Mikko Maitomies on ollut usein sensurointiyritysten kohteena.
Sendak pitää useiden sukulaistensa menehtymistä natsi-Saksan keskitysleireillä ja tästä aiheutunutta onnetonta lapsuutta syynä kirjojensa aihevalinnoille. Sendakin viimeisessä ennen kuolemaansa kirjoittamassaan teoksessa Bumble-Ardy (2011) porsaan vanhemmat teurastetaan, jonka jälkeen hän pitää hurjat syntymäpäiväjuhlat.
Sendak on myös lavastanut teatteriesityksiä, esimerkiksi Mozartin Taikahuilun ja Tšaikovskin Pähkinänsärkijän.
Sendak sai Astrid Lindgrenin muistopalkinnon vuonna 2003.
Suomennetut teokset

Mikko maitomies /laat. Maurice Sendak; suom. Kirsi Kunnas; tekstannut Alfons Eder. Weilin + Göös, 1972 2. p. 1988 (alkuteos: In the night kitchen, 1970)
Hassut hurjat hirviöt /Kert. ja kuv. Maurice Sendak; Suom. Heidi Järvenpää. Weilin + Göös, 1970 4. p. Tammi, 2001. (alkuteos Where the Wild Things Are, 1963)
Kiva kamala pentu eli Haluatko ihan varmasti oman koiran? /kertoneet Maurice Sendak ja Matthew Margolis; kuv. Maurice Sendak; suom.: Kaija Pakkanen. Weilin + Göös, 1977
Pikku karhu / Else Holmelund Minarik; kuv. Maurice Sendak. Otava, 1960.[Uusi p.]. 1986
Minä olisin sinä ja sinä olisit minä /Ruth Krauss; kuv. Maurice Sendak; suom. Martti Qvist. Karisto, 1956
Mitä antaisin lahjaksi, herra Puputti? /kert. Charlotte Zolotow; kuv. Maurice Sendak; suom. Mirja Kallioinen. Weilin + Göös, 1972 2. p. 1988
Suukko Pikku Karhulle /Else Holmelund Minarik; kuv. Maurice Sendak; suom. Pirkko Harainen. Otava, 1979
Pikku Karhu saa ystävän /Else Holmelund Minarik; kuv. Maurice Sendak; suom. Pirkko Harainen. Otava, 1979
Hölmön paratiisi ja muita satuja /Isaac Bashevis Singer; kuv. Maurice Sendak; suom. Leena Krohn. Tammi, 1979
Pikku Karhu mummolassa /Else Holmelund Minarik; kuv. Maurice Sendak; suom. Pirkko Harainen. Otava, 1979
Mili kultaseni; Grimmin sadun on suomeksi tulkinnut Leena Krohn ja kuv. Maurice Sendak. Gummerus, 1988
Pikku Karhun tarinat /Else Holmelund Minarik; kuvittanut Maurice Sendak. Otava,1997. Weilin + Göös,
Marsin sankarit

| Marsin sankarit Kumikameli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Equaliz, kevät 1990 ja kevät 1991
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Ari Vaahtera
 Tyylilaji: punk
 Levy-yhtiö: Stupido Twins  Arda Records
Kumikamelin muut julkaisut
| Nahkasuiden paluu 1989 | Marsin sankarit 1991 | Kourallinen kääpiöitä 1992 |
Marsin sankarit on Kumikamelin vuonna 1991 julkaistu kolmas albumi. Tällä levyllä yhtyeen kokoonpano uudistui kosketinsoittaja Petteri Kukkosen lähdettyä ja basisti Joppe Vennon astuttua riviin. Bassoa ennen soittanut Jarmo Koponen vaihtoi soittimensa kitaraan. Tämä johti radikaalin musiikilliseen tyylinvaihdokseen ja Kumikameli alkoi soittaa punkia. Koko albumia ei ole julkaistu CD-levyllä, mutta lähes kaikki kappaleet sisältyivät Kourallinen kääpiöitä -levyn CD-painokseen bonus-raitoina. Pois jäivät Kersantti Petteri, Tralaa, Jihuu, Anaerobinen vatkain, Ontto kaiku sekä Hampaaton paimen.
Nauhoitus

60.000 Järveä -levy-yhtiön kaaduttua Kumikameli oli taas levyttämässä albumia omalla kustannuksellaan. Stupido Twins otti kuitenkin yhtyeen talliinsa melko pian. Osa kappaleista oli nauhoitettu vuonna 1990 samoissa sessioissa kuin Joppe Karhunen -single ja osa seuraavana vuonna. Kappale Ahmatti ja taskulaskin oli jo julkaistu Valitut palat -singlen B-puolella, mutta se oli eri versio kuin tällä albumilla.
Kappaleet

A-puoli
Aamupalasina – .00
Sammakkomiehen seikkailut – .00
Tappiolla – .00
Silmät, nielijän apuväline laulu – .00
Anaerobinen vatkain – .00
Ontto kaiku – .00
Hampaaton paimen – .00
Parannan tapasi – .00
Särkyvää – .00
B-puoli
Joppe Karhunen – .00
Lapasenomainen mies – .00
Nadja – .00
Ahmatti ja taskulaskin – .00
Kersantti Petteri – .00
Matokuuri – .00
Tralaa – .00
Jihuu – .00
Vainukoiran valtit – .00
Kokoonpano

Jarmo Koponen – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Hannu Lajunen – rummut, kosketinsoittimet, laulu
Jouni Vento – basso, kosketinsoittimet, laulu
Leppälampi

Leppälampi
Leppälampi on yli 400 asukkaan kylä Nurmijärven luoteiskulmassa, lähellä Vihdin Haimoon ja Vihtijärven kyliä. Kylä sijaitsee sekä Röykästä länteen lähtevän Korventien että myös Hangon ja Mäntsälän välisen valtatie 25:n varrella, ja se on osittain muotoutunut nykyiseen muotoonsa Korven kylän kanssa. Etelässä sijaitsee Nummenpään kylä. Leppälampi on erityisen tunnettu Nurmijärvi Golf -keskuksestaan.
Kylässä on Röykän-Leppälammen Nuorisoseura ry:n rakennus, joka on vuokrattavissa erilaisia tilaisuuksia varten. Kylässä toimi myös vanha Korven-Leppälammen koulu, jonka kunta lopulta myi vuonna 2007. Leppälammella oli myös muinoin pankki nimellä Leppälammen Osuuskassa.
Maailmantappi ja Tikkari-Tiina

| Maailmantappi ja Tikkari-Tiina |
| --- | --- |
Kirjailija:  Kari Levola
Kuvittaja:  Christell Rönns
Kansitaiteilija:  Christell Rönns
Kieli:  Suomi
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2001
Sivumäärä:  103
ISBN:  951-31-2219-0
Sarja: Keltanokka
Edeltävä:  Purjehtiva Pallo
Seuraava:  Histamiini, joulun sankari
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maailmantappi ja Tikkari-Tiina on vuonna 2001 kustannettu ja painettu Kari Levolan kirjoittama lastenkirja.[lähde? ]
Juoni

Maailmantappi on poika, joka on kesän hoidossa kalabaarin pitäjällä. Monenlaista väkeä siellä käy ja Maailmantappi keksii heistä runoja. Jälkiruoaksi saa aakkostikkareita, joiden avulla voi vaikka opetella lukemaan.
Martin Lings

| Martin Lings |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1909
Kuollut: 12. toukokuuta 2005 (96 vuotta)
Kirjailija
Pääteokset:  Muhammad: His Life Based on the Earliest Sources (1983)  A Sufi saint of the twentieth century: Shaikh Ahmad al-Alawi, his spiritual heritage and legacy (1993)  The Secret of Shakespeare : His Greatest Plays seen in the Light of Sacred Art (1998)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Martin Lings (24. tammikuuta 1909 – 12. toukokuuta 2005), myös nimellä Abū Bakr Sirāj al-Dīn, oli englantilainen kirjailija, opettaja, tutkija ja filosofi. Hänet tunnetaan parhaiten kirjoittamastaan profeetta Muhammedin elämäkerrasta. Lings oli myös kiinnostunut hengellisyydestä William Shakespearen näytelmien takana, ja kirjoitti aiheesta kirjan. Lings edusti suufilaisuutta ja oli yksi traditionalistisen koulukunnan tekijöitä. Frithjof Schuon vaikutti häneen merkittävästi.
Elämä ja ura

Martin Lings syntyi 24. tammikuuta 1909 Manchesterin kaupungissa, protestanttiseen perheeseen. Hän vietti nuoruusvuosiansa paljolti isänsä työn vuoksi Yhdysvalloissa.
Lings valmistui Oxfordin yliopiston Magdalen collegesta kielen ja kirjallisuuden kurssilta. Tämän jälkeen, vuonna 1935 hän toimi opettajana Liettuassa. Yksi merkittävä elämän käännekohta Lingsin opiskellessa Oxfordissa oli se kun hän löysi traditionalistisen koulukunnan metafyysikoiden René Guénonin ja Frithjof Schuonin kirjoituksia. Hän oli opiskellessaan myös henkilökohtaisesti tutustunut C. S. Lewisiin. Lings matkusti lopulta Baseliin tapaamaan Schuonia. Hänen mielenkiinto islamia kohtaan alkoi silloin, ja hänestä tuli Schuonin omanlainen opetuslapsi.
Vuonna 1940, Lings matkusti Egyptiin. Ystävänsä, jota hän oli mennyt tapaamaan kuitenkin kuoli äkillisesti, ja Lings päätyi Kairon yliopistolle hänen paikkaajaksi. Näihin aikoihin Lings kääntyi muslimiksi ja kiinnostui suufilaisuudesta.
Lings meni naimisiin Lesley Smalleyn kanssa vuonna 1944. He asuivat yhdessä pyramidien läheisyydessä. Noina aikoina, Lings oli mukana tuottamassa joka vuotisia Shakespeare näytelmiä.
Lings joutui lopulta lähtemään Egyptistä brittiläisvastaisten protestien vuoksi. Kolme Lingsin kollegaa tapettiin ja kaikki brittiläiset erotettiin paikalliselta yliopistolta.
Työttömänä kotimaassaan vuonna 1952, Lings jatkoi opiskeluja. Hänen fysioterapeutti-vaimonsa puolestaan sai alansa töitä. Lings suoritti tohtorin tutkinnon 1950-luvun lopulla. Hänen teesinsä keskittyi algeerialaiseen suufiin nimeltään Ahmad al-Alawi. Tämän jälkeen Lings työskenteli British Museumissa ja British Liraryssä, jossa hän valvoi itäisiä kirjoituksia ja muita töitä, ja lopulta, hänen tittelinsä vuosien 1970-1973 aikana oli Keeper of Oriental Printed Books and Manuscripts. Hän myös otti useasti osaa lehteen nimeltään Studies in Comparative Religion.
Lingsin kirjoittama teesi, joka toimi pohjana kirjalle A Sufi Saint Of The Twentieth Century, oli suosittu, mutta hänen parhaiten tunnettu teoksensa on vuoden 1983 elämäkerta profeetta Muhammedista (Muhammad: His Life Based on the Earliest Sources). Se huomioitiin ympäri islamilaista maailmaa ja palkittiin Pakistanin ja Egyptin hallintojen toimesta.
Lings ja salafisti tutkija nimeltään Abu Bilal Mustafa al-Kanadi pitivät julkiset väittelyn hänen profeetasta kertovasta kirjastaan. Se julkaistiin lehdessä Saudi Gazette.
Lings oli lisäksi kiinnostunut Shakespearen hengellisyydestä, etenkin hänen näytelmiensä takana. Aiheesta kertova kirja on The Secret Of Shakespeare: His Greatest Plays Seen In The Light Of Sacred Art. Teoksen uudemmissa versioissa on mukana prinssi Charlesin esipuhe.
Martin Lings, joka tunnettiin myös nimellä Abū Bakr Sirāj al-Dīn, kuoli 12. toukokuuta 2005.
Teokset

The Underlying Religion (World Wisdom, 2007) ISBN 978-1-933316-43-7
Splendors of Qur'an Calligraphy And Illumination (2005), Thesaurus Islamicus Foundation, Thames & Hudson, ISBN 0-500-97648-1
A Return to the Spirit : Questions and Answers (2005), Fons Vitae, ISBN 1-887752-74-9
Sufi Poems : A Mediaeval Anthology (2005), Islamic Texts Society, ISBN 1-903682-18-5
Mecca: From Before Genesis Until Now (2004), Archetype, ISBN 1-901383-07-5
The Eleventh Hour: the Spiritual Crisis of the Modern World in the Light of Tradition and Prophecy (2002), Archetype, ISBN 1-901383-01-6
Collected Poems, revised and expanded (2002), Archetype, ISBN 1-901383-03-2
Ancient Beliefs and Modern Superstitions (2001), Archetype, ISBN 1-901383-02-4
What is Sufism (Islamic Texts Society, 1999) ISBN 978-0-946621-41-5
The Secret of Shakespeare : His Greatest Plays seen in the Light of Sacred Art (1998), Quinta Essentia, distributed by Archetype, (hb), ISBN 1-870196-15-5
Sacred Art of Shakespeare : To Take Upon Us the Mystery of Things (Inner Traditions, 1998) 0892817178
A Sufi saint of the twentieth century: Shaikh Ahmad al-°Alawi, his spiritual heritage and legacy (Islamic Texts Society, 1993) ISBN 0-946621-50-0
Symbol & Archetype : A Study of the Meaning of Existence (1991, 2006), Fons Vitae Quinta Essentia series, ISBN 1-870196-05-8
Muhammad: His Life Based on the Earliest Sources (Islamic Texts Society, 1983) ISBN 978-0-946621-33-0 (World-UK edn) / ISBN 978-1-59477-153-8 (US edn)
The Quranic Art of Calligraphy and Illumination (World of Islam Festival Trust, 1976) ISBN 0-905035-01-1
The Heralds, and other Poems 1970
The Elements, and Other Poems (1967), Perennial Books
The Book of Certainty: The Sufi Doctrine of Faith, Wisdom and Gnosis signed as Abu Bakr Siraj ad-Din. Cambridge, Islamic Texts Society, 1992 (1st ed. 1952)
Master of Orion (pelisarja)

| Master of Orion |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Simtex, Quicksilver Software, NGD Studios
Julkaisija:  MicroProse, Infogrames, Wargaming.net
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Alusta:  MS-DOS, Windows
Ensijulkaisu:  Master of Orion (1993)
Viimeisin julkaisu:  Master of Orion: Conquer the Stars (2016)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Master of Orion on Simtexin kehittämä strategiapelisarja.
Sarjan ensimmäinen peli popularisoi 4X-strategiapelitermin (juontuu englannin kielen sanoista eXplore, eXpand, eXploit, eXterminate - tutki, laajene, hyödynnä, tuhoa).
Pelit

Master of Orion (1993)
Master of Orion II: Battle at Antares (1996)
Master of Orion 3 (2003)
Master of Orion: Conquer the Stars (2016)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Maurice Ronet

| Maurice Ronet |
| --- | --- |
 Ronet vuonna 1973
Henkilötiedot
Koko nimi:  Maurice Julien Marie Robinet
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1927 Nizza, Ranska
Kuollut: 14. maaliskuuta 1983 (55 vuotta) Pariisi, Ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Maurice Ronet (oik. Maurice Julien Marie Robinet; 13. huhtikuuta 1927 Nizza, Ranska – 14. maaliskuuta 1983 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä.
Yksityiselämä

Ronet oli Charlie Chaplinin tyttären Josephine Chaplinin avopuoliso.