stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Antares
Käyttöhistoria > 2007– > Pohjakosketus Airistolla

Antares ajoi maanantai-iltana 10. joulukuuta 2007 karille Airistolla, Iso-Kaskisten saaren edustalla Turussa. Iso-Kaskinen sijaitsee noin 150 metrin päässä Ruissalon Saaronniemestä pohjoiseen. Meripelastuskeskus sai kello 17.40 tietää, että alus oli ajanut karille, jonka jälkeen muun muassa yksi hinaaja ja rajavartiolaitoksen ulkovartiolaiva VL Uisko lähetettiin paikalle. Alus pääsi karilta irti omin konein noin tunnin kuluttua karilleajosta ja palasi tiistaiyönä takaisin Pansion satamaan, josta se oli lähtenytkin. Matkustajia aluksella oli onnettomuushetkellä 12 ja miehistöä 17. Heille karilleajosta ei aiheutunut vaaraa ja kaikki säästyivät loukkaantumisilta. Lastina oli perävaunuja, kontteja ja rekkoja. Karilleajosta ei aiheutunut öljyvuotoja.
Antares sai pohjakosketuksessa ainoastaan pieniä repeämiä ja painumia keulapuolen yhteen painovesisäiliöön. Karilleajon jälkeen Antares oli telakalla ja palasi liikenteeseen 23. joulukuuta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan paluun piti tapahtua 22. joulukuuta. Junalautta M/S Runner kuljetti telakalla vietetyn ajan Antareksen lasteja.
Meripelastuskeskus on kertonut onnettomuuden johtuneen navigointivirheestä ja Merenkulkulaitoksen toimistopäällikkö Esa Saaren mukaan karilleajo mahdollisesti johtui inhimillisestä virheestä.
Myöhemmin joulukuussa 2007 alus vaihtoi omistajaa, kun norjalainen Caiano Shipping osti Antareksen. Vuoden 2008 alussa alus siirtyi ensin reitille Turku–Gdynia–Travemünde ja helmikuussa reitille Helsinki–Århus/Malmö. Syksyllä alus siirtyi liikennöimään reitille Lyypekki–Pietari–Helsinki. Nykyisin alus liikennöi reitillä Turku–Travemünde.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fakta om Fartyg – M/S Finnforest (ruotsiksi)
Antareksesta Finnlinesin sivuilla[vanhentunut linkki]
The ferry site – M/F Antares (englanniksi)
Finnlines
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  M/S Europalink • M/S Finnbreeze • M/S Finnclipper • M/S Finneco I • M/S Finneco II • M/S Finneco III • M/S Finnfellow • M/S Finnhawk • M/S Finnkraft • M/S Finnlady • M/S Finnmaid • M/S Finnmaster • M/S Finnmerchant • M/S Finnmill • M/S Finnpartner • M/S Finnpulp • M/S Finnsea • M/S Finnsirius • M/S Finnsky • M/S Finnstar • M/S Finnsun • M/S Finntide • M/S Finntrader • M/S Finnwave • M/S Finnswan
Entiset alukset:  M/S Translubeca • M/S Agi • M/S Mago • M/S Princesa Marissa • M/S Claudia • M/S Mermaid II • M/S Fellow • M/S Sancak • M/S Palm Beach Princess • M/S Golden Princess • M/S Wasa Queen • GTS Finnjet • M/S Bravaden • M/S Eurocargo Africa • M/S MN Eider • M/S Merchant • M/S Seaterns • M/S Etel • M/S Borden • M/S Baltijsk • M/S Kaduna • M/S Envoy • M/S Tor Botnia • M/S Baltic Eager • M/S Polaris • M/S Tor Finlandia • M/S Antares • M/S Birka Transporter • M/S Finnhansa • M/S Global Carrier • M/S Global Freighter • M/S Runner • M/S Vasaland
Tilatut alukset:  M/S Finncanopus
Antares on lähtenyt Travemündesta (kuva otettu M/S Finnstarin kannelta).
MOB-vene ja taavetti (kuvan vene ei liity onnettomuuteen).
Uudenkaupungin sijainti Suomessa.
Kemin sijainti
VL Uisko. Kuva ei liity onnettomuuteen.
Live at Tavastia

| Live at Tavastia Peer Günt |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : kevät 2007
 Julkaistu: elokuu 2007
 Tuottaja(t): Daniel Fogelsjöö
 Ohjaaja: Niko Nykänen
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 92.00
 Levy-yhtiö: 100% Record Company
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Peer Güntin muut julkaisut
| Live at Rockperry 2006 | Live at Tavastia 2007 |   |
Live at Tavastia on Peer Günt -yhtyeen live-DVD, joka taltioitiin Helsingin Tavastia-klubilla keväällä 2007 ja julkaistiin loppuvuodesta.
DVD nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 5.
Kappaleet

No Guts, No Glory
Backseat
Wake Me Up
Backdoor Men
Crazy Wild One
Bartender
Black Train
Motorcycle Woman
Don’t Cry
Wanna Shake Your Boom Boom
She Was Here for Rock ’N’ Roll
Scarecrow Shoes
Sudden Death
Wash Me in the Rain
Years On the Road
Mojo Mojo
Shotgun Wedding
Let Her In
I Don’t Wanna Be a Rock ’N’ Roll Star
Red Chevy
Bad Boys Are Here
Arvostelut

Smackthejack.net:
Live at Wembley

| Live at Wembley Beyoncé |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 10. marraskuuta 2004 – Wembley Arena (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)
 Julkaistu:  26. huhtikuuta 2004    26. huhtikuuta 2004    27. huhtikuuta 2004
 Tuottaja(t): Julia Knowles, Sharon Ali
 Tyylilaji: rhythm and blues, soul, hip hop, popmusiikki
 Kesto: 02.30
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Beyoncén muut julkaisut
| Dangerously in Love 2003 | Live at Wembley 2004 | Speak My Mind 2005 |
Live at Wembley on Beyoncé Knowlesin livetaltioinneista koostuva musiikki-DVD.
Kappaleet > Na DVD

"Baby Boy"
"Naughty Girl"
"Fever"
"Hip-Hop Star"
"Yes"
"Work It Out"
"Gift From Virgo"
"Be With You"
"Speechless"
Destiny's Child's Medley: "Bug a Boo" / "No, No, No Part 2" / "Bootylicious" / "Jumpin' Jumpin'" / "Say My Name" / "Independent Women Part I" / "’03 Bonnie & Clyde" / "Survivor"
"Me, Myself and I"
"Summertime"
"Dangerously in Love 2"
"Crazy in Love"
Dodatki na DVD
Zdjęcia za kulis koncertu
Reklama L'Oréal z Beyoncé
Destiny's Child Update
Kappaleet > Na CD

What's It Gonna Be (Album Version)
My First Time (Album Version)
Krazy in Luv (Maurice's Nu Soul Remix)
Baby Boy (Junior's World Mixshow Beyonce)
Naughty Girl (Calderone Quayle Club Mix)
Letkulevät

| Letkulevät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Chromista
Alakunta::  Harosa
Osakunta::  Ruskeat levät Heterokonta
Kaari::  Ochrophyta
Alakaari::  Phaeista
Osakaari::  Limnista
Yläluokka::  Fucistia
Luokka::  Keltalevät Xanthophyceae
Lahko::  Vaucheriales
Heimo::  Vaucheriaceae
Suku::  Vaucheria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Letkulevät (Vaucheria) on keltaleviin kuuluva suku. Ne ovat väriltään tummanvihreitä ja rakenteeltaan rihmamaisia. Niiden soluissa ei ole väliseiniä, vaan niillä on putkisoluja. Ne muodostavat usein tiheitä kasvustoja. Kasvustoissa niiden rihmamaiset varret yhtyvät takkuisiksi ja karheiksi mattomaisiksi muodostumiksi. Niitä esiintyy merenpohjilla.
Lemmikkihautuumaa

| ”Lemmikkihautuumaa” Pojat |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : syyskuu 1994 Harasoo-studio
 Julkaistu: marraskuu 1994
 Formaatti: CDS, 7"
 Tyylilaji: ramopunk
 Kesto: 03.10
 Levy-yhtiö: Poko Rekords (CDS) Kråklund Records (7")
Poikien muut singlet
| ”Pasi Virtanen” 1991 | ”Lemmikki- hautuumaa” 1994 | ”Aina lauantai” 1998 |
Lemmikkihautuumaa on ramopunk-yhtye Poikien single, joka julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Poko Rekords. Se julkaistiin myös 7" vinyylillä.
Kappaleet

Lemmikkihautuumaa – 3.10 (säv. Daniel Rey, Dee Dee Ramone, suom. san. Miika Söderholm)
Lontoon kujaa – 3.14 (säv. ja san. Söderholm)
Mä valvon – 1.42 (säv. ja san. Söderholm)
Kokoonpano

Miika Söderholm – laulu, kitara
Mikko Holmström – kitara, kosketinsoitin
Pasi Pakarinen – basso, laulu
Manu Ojanen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Jani Viitanen – äänittäjä, miksaaja
Niko Airaksinen – kansikuva
Aiheesta muualla

Lemmikkihautuumaa finnmusic.net -sivustolla
Light at the End of the World

| Light at the End of the World Erasure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2007 (UK) 22. toukokuuta 2007 (USA)
 Tuottaja(t): Gareth Jones
 Tyylilaji: synthpop
 Kesto: 50.57
 Levy-yhtiö: Mute
Listasijoitukset
  29.
Erasuren muut julkaisut
| Acoustic Live 2006 | Light at the End of the World 2007 | Tomorrow’s World 2011 |
Light at the End of the World on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren kolmastoista studioalbumi.
Albumilla yhtye vei soundinsa aiempaa nopeatempoisempaan ja tanssittavampaan suuntaan. Kappaleiden sanoitukset käsittelevät entistä henkilökohtaisempia teemoja, kuten kappaleessa "Storm in a Teacup" laulaja Andy Bellin äidin alkoholismia.
Kokoonpano

Vince Clarke – syntetisaattorit, kosketinsoittimet
Andy Bell – laulu
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Vince Clarke ja Andy Bell.
Kappaleet > Iso-Britannia

Sunday Girl – 4.35
I Could Fall in Love with You – 4.15
Sucker for Love – 3.58
Storm in a Teacup – 4.05
Fly Away – 3.21
Golden Heart – 3.12
How My Eyes Adore You – 3.20
Darlene – 3.38
When a Lover Leaves You – 3.51
Glass Angel – 5.02
Kappaleet > Japanin painos

I Could Fall In Love With You (Monteverde Extended Mix)
I Like It
I Could Fall In Love With You (video)
Kappaleet > Rajoitettu painos ja Deluxe Version

Be My Baby – 3.30
I Don't Know Why – 4.02
Kappaleet > Digitaalinen lataus

I Could Fall In Love With You (Jeremy Wheatley Radio Mix) – 4.02
Singlet

| Nimi | UK Singles | Saksan singlelista | US Hot 100 | USA tanssilista |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "I Could Fall In Love With You" | 21 | 69 | – | 12 |
| "Sunday Girl" | 33 | 76 | – | – |
Linssikeitto

Linssikeittoa ja leipää.
Linssikeittoa
Linssikeitto on  linsseistä tehty keitto. Lähi-idässä linssikeitto on peruselintarvike.
Historia

Linssejä on kaivettu Kreikassa esiin kivikautisista kerroksista Fránchthin luolasta (ajalta noin 9 500–13 000 vuotta sitten).[lähde? ] Linssikeitto oli tärkeä perusruoka myöhemminkin antiikin kreikkalaisessa keittiössä.
Muunnelmia

Linssikeitto voi sisältää kasviksia, kuten porkkanaa, perunaa, selleriä, persiljaa, tomaattia, kurpitsaa, ruokabanaania ja sipulia.
Maustamiseen voi käyttää esimerkiksi valkosipulia, pippuria ja korianteria, mutta sen silputtuja lehtiä pitää varoa kuumentamasta, sillä lämpö tuhoaa aromin nopeasti.
Ravintosisältö

Linssikeitto luokitellaan hyvin ravitsevaksi. Siinä on runsaasti proteiinia ja ravintokuitua, rautaa ja kaliumia. Hippokrates suositteli linssejä maksasairaille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linssikeitto Wikimedia Commonsissa
Vihreät linssit Sydänmerkki
Resepti, Valio.fi
Louis Le Vau

Collège des Quatre Nations, Pariisi; nykyisin Institut de France
Vaux-le-Vicomten linna
Louis Le Vau (1612 Pariisi – 11. lokakuuta 1670 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hän asui Pariisissa ja hänen asiakkaitaan olivat muun muassa kuningas Ludvig XIV sekä tämän finanssiministeri Nicolas Fouquet.
Le Vau aloitti uransa muurarimestarina Pariisissa. Päästyään hovin suosioon hän toimi laajan käsityöläisjoukon johtajana Ludvig XIV:n monissa rakennushankkeissa. Louis Le Vaun päätyö on Vaux-le-Vicomten linna. Hänen käsialaansa on myös Versailles’n palatsin pihajulkisivu.
Le Vau kuului ranskalaisen rakennustaiteen klassismin luojiin. Tätä tyyliä nimitetään myös Ludvig XIV:n tyyliksi. Le Vau:n töissä koristeiden eleganssi yhdistyy yksinkertaisiin rakenteisiin.
Louis Le Vau kuollessa olivat kesken Tuileries'n ja Louvren palatsien sekä Vaux-le Vicomten linnan rakennustyöt. Työtä jatkoi Jacques Le Merciers.
Louis le Vaun veli François Le Vau (1613–1676) on Pariisin Saint-Louis-en-l’Île -kirkon arkkitehti.
Töitä

1661–1670 Collège des Quatre Nations, nykyisin Institut de France
1670–1672  Grand Trianon
1661–1662 Louvren palatsi
Pavillon de la Reine
Pavillon du Roi
1657–1658 Vaux-le-Vicomte
1669–1670 Versailles'n palatsi
Vincennesin linna]]
1642–1644 Hôtel Lambert
1656–1657  Hôtel Lauzun
sekä useita yksityisiä rakennuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Le Vau Wikimedia Commonsissa
Live at Tavastia 1974

| Live at Tavastia 1974 Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 27. joulukuuta 1974
 Julkaistu: 15. joulukuuta 2021
 Formaatti: LP, CD
 Tyylilaji: rock and roll
 Levy-yhtiö: Ainoa Productions
Listasijoitukset
  Suomi 9. (albumit)    Suomi: 4. (fyysiset albumit)
Hurriganesin muut julkaisut
| Rockin’ Live 1982 2021 | Live at Tavastia 1974 2021 | Tsugu Live 2022 |
Live at Tavastia 1974 on Hurriganes-yhtyeen vuonna 15. joulukuuta 2021 julkaistu livealbumi. Albumi on äänitetty Tavastia-klubilla Helsingissä 27. joulukuuta 1974.
Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja CD-levynä. Vinyyliversiosta otettiin kolme erilaista versiota, joista yksi on painettu mustalle vinyylille (500 kpl), yksi siniselle vinyylille (400 kpl) ja yksi punaiselle vinyylille (400 kpl).
Live at Tavastia 1974 nousi Suomen virallisen listan albumilistalla sijalle yhdeksän ja fyysisellä albumilistalla sijalle neljä.
Kappaleet > Levy 1

A-puoli
Keep on Knocking – 2.39 (säv. Penniman)
Shakin’ All Over – 3.01 (säv. Heath)
It Ain’t What You Do – 3.37 (säv. Aaltonen, Häkkinen, Järvinen)
Hey Groupie – 3.10 (säv. Aaltonen, Häkkinen, Järvinen)
Tallahassee Lassie – 3.08 (säv. Slay, Crewe, Picariello)
In the Nude – 2.41 (säv. Garland)
B-puoli
Tiger – 2.39 (säv. Leiber, Soller)
Get On – 3.13 (säv. Aaltonen, Häkkinen, Järvinen)
Hey Mr. Fancy / Hear Me Calling – 6.44 (säv. Aaltonen, Häkkinen, Järvinen, Lee)
Blue Suede Shoes – 3.03 (säv. Perkins)
I Will Stay – 2.31 (säv. Lundgren)
Kappaleet > Levy 2

A-puoli
Oowee-Oohla – 3.05 (säv. Aaltonen, Häkkinen, Järvinen)
Red River Rock – 3.05 (säv. Mack, Mendelsohn King)
Say Mama – 2.37 (säv. Meeks, Earl)
Roadrunner – 5.56 (säv. McDaniel)
B-puoli
Interview – 6.19 (Mikko Alatalo’s interview with Hurriganes at Tavastia, Iltatähti 27.12.1974)
Kokoonpano

Remu Aaltonen – rummut, laulu
Cisse Häkkinen – bassokitara, laulu
Albert Järvinen – kitara
Louis Köhler

Louis Köhler
Christian Louis Heinrich Köhler (5. syyskuuta 1820 Braunschweig – 16. helmikuuta 1886 Königsberg) oli saksalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, musiikkitoimittaja, pianisti ja musiikkipedagogi.
Köhler opiskeli Brunswickissä ja Wienissä, joista jälkimmäisessä hän oli vuosina 1839–1843 Simon Sechterin teoria- ja Carl Maria von Bockletin piano-oppilaana. Hän toimi kapellimestarina Marienburgissa ja Elbingissä ennen asettumistaan Königsbergiin, jossa asui vuodesta 1847 kuolemaansa. Köhler kirjoitti Neue Zeitschrift für Musikiin vuosina 1867–1878 ja Neue Berliner Musikzeitungiin vuosina 1871–1876.
Työ säveltäjänä

Köhlerin ooppera Maria Dolores esitettiin Braunschweigissa vuonna 1844. Köhler sävelsi myös kaksi muuta oopperaa. Hänen balettinsa Der Zauberkomponist esitettiin Braunschweigissa vuonna 1846. Köhler kuitenkin sävelsi pääasiassa pedagogisia pianokappaleita, joista muita suuremmassa arvossa pidettyjä ovat olleet opusten 112 ja 128 kappaleet.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Lintharju-Kirjosuo sekä Vakkarsuo

Lintharju-Kirjosuo sekä Vakkarsuo on Natura 2000 -alue, joka sijaitsee Suonenjoen ja Rautalammin alueella Pohjois-Savossa. 
Alueella on Lintharjun moniosainen pitkittäinen harjumuodostelma, josta etelään sijaitsee Kirjosuo ja siitä hieman lännempänä, Koskeloveden etelärannalla on Vakkarsuo. Lintharjulla pinnanmuodot vaihtelevat matalista kumpareista jyrkkiin suppiin. Siellä on myöskin pieniä soita ja lampia. Lintharjulla ja sen ympäristössä on kuivaa kangasmetsää, jossa on tyypillisimmillään puolukkaa ja kanervaa. Yksi alueen lammista on Onkilampi, jonka ympärillä on suo ja länsipuolella on tervaleppälehto.
Kirjosuon alue alkaa Suonenjoelta Jyväskylään menevän tien varrelta. Siellä on rämeitä, joilla kasvaa pitkää varpukasvillisuutta ja nevoja, joissa kasvaa lyhyttä ruohovartista kasvillisuutta.
Vakkarsuo on karu ja vähäpuustoinen suo. Se koostuu lähinnä tupasvillatyyppisestä rämeestä ja lyhytkorsinevasta.
Luonnonsuojelun perusteet

Luonnonsuojelun tavoitteena on turvata alueen lajien ja niiden elinympäristöjen tilaa. Tähän pyritään alueen käytön ohjauksella sekä hoito- ja ennallistamistoimenpiteillä. Suurin osa
Kirjosuosta ja Vakkarsuosta koostuvat yksityisistä luonnonsuojelualueista.
Lintharju kuuluu harjujensuojeluohjelman alueisiin. Siellä esiintyvä kasvillisuus on maakunnan erityisintä harjukasvillisuutta. Erityinen suojeluperuste ovat karut paahderinteet, jotka ovat tärkeitä monille eliölajeille. Osa Lintharjun alueesta on kuulunut Metso-ohjelmaan vuodesta 2011.
Luonnonsuojelun toteuttaminen

Lintharju-Kirjosuo sekä Vakkarsuo on SCI-alue, jollaiset on määritetty EU:n direktiivissä. Aluueella on jonkinlaista tarvetta joihinkin toimiin, kuten maankäyttöön, virkistyskäyttöön
ja vesihuoltoon. Nämä seikat pyritään sovittamaan luoononsuojeluarvojen kanssa.
Virkistyskäyttö

Alueella on Lintharjun luontopolku ja ulkoilualue. Ulkoilualueella voi patikoida tai ajaa maastopyörällä. Talvella alueella on hiihtolatuja. Alueella on myös useita laavuja, joihin retkeilijät voivat pysähtyä.
Muita lähialueiden luontokohteita

Muita luontokohteita Sisä-Savossa ovat Suonenjoen Keurunmäki-Haavikkolehto, Rautalammin Asikaisen aitta ja Vesannon Ilveskolo.
Lapin Agile

Lapin Agile, 2010
Lapin Agile, 2006
Lapin Agile on yksi Pariisin monista kabareista, ja se sijaitsee Montmartren kukkulalla, Pariisin 18. arrondissementissa (22 rue des Saules). Lapin Agile perustettiin 1800-luvun lopulla, ja sen toiminta jatkuu edelleen. Vuonna 1913 Aristide Bruant osti paikan ja siitä tuli suosittu erityisesti boheemien taiteilijapiirien tapaamispaikkana.
Lähin metroasema on Lamarc – Caulaincourt.
Lapin Agilen syntyvaiheet > Montmartren kukkula ja sen alakortteli

Montmartren alakorttelista muodostui 1700-luvun lopulla ”nautintojen alue” . 1880-luvulla alakorttelin monet kabareet (Le Chat Noir ja Moulin Rouge) olivat suojapaikkoja kaikenlaiselle, joskus vaarallisellekin väelle, kuten prostituoiduille ja heidän sutenööreilleen. Montmartren kukkula sitä vastoin muistutti kylää aina vuoteen 1914 asti. Se oli tunnettu puhtaasta ilmasta, myllyistä ja edullisista asunnoista, joiden houkuttelemina monet taiteilijat asettuivat Montmartren kukkulalle vuodesta 1890 lähtien.
Roland Dorgelès tunsi Montmartren kukkulan kuin omat taskunsa. Dorgelèsin teoksessa Le Château des brouillards (1932) on hänen muistojaan siitä, millainen tämä ” vanhan Pariisin kadonnut kolkka” oli ennen ensimmäistä maailmansotaa ja miten sen sekoittaminen ”Montmartren alakortteliin – yökerhojen ja kampaamoiden alueeseen” osoitti kunnioituksen puutetta kukkulaa kohtaan: Luonamme olisi voinut kuvitella olevansa maaseudulla. Ei linja-autoja, ei valtavia rakennuksia, ei ruuhkaisia katuja. Joka risteyksessä oli oma suihkulähteensä, joka talon pihalta löytyi pieni puutarha. Suuria kauppoja ei myöskään ollut, mihin sellaisia kylässä tarvittaisiin? Pikkukaupat, kuten leipomo ja hedelmäkauppa, riittivät taloudenhoitajien ostoksia varten. Kun tarvittiin muita eväitä, ei tarvinnut kuin kävellä rue Lepiciä alas. Siellä kauppiaat odottivat myyntikärryjensä kanssa, ja kotiin palattiin kassit täynnä tavaraa.
Tässä ”kylässä” eli rinta rinnan yhteiskunnallisesti hyvin erilaisissa asemissa olevia ihmisiä, jotka eivät kuitenkaan olleet tekemisissä keskenään, vaan kaikilla oli oma paikkansa. ”Pikkuporvarit kauluspaidoissaan” olivat valinneet asuinpaikakseen rue Lamarckin, ”eläkeläiset keräsivät herneitään rue de la Bonnella”, ”parrattomat sutenöörit lymyilivät rue des Abbessesin pikku-kuppiloissa”, jne.[lähde? ]
Ainoastaan taiteilijat olivat kaikkialla kuin kotonaan. He joivat kaakaota pyhiinvaeltajien kanssa, aperitiiveja laitapuolen kulkijoiden kanssa ja lounastivat kahviloissa rakennusmaalarien kanssa.
Lapin Agilen syntyvaiheet > Cabaret des Assassinsista Lapin Agileksi

Lapin Agilen rakennus nousi Montmartren kukkulalle vuonna 1795. Vuoden 1860 paikkeilla rakennuksesta tuli tavarantoimittajien majatalo nimeltään Au Rendez-vous des voleurs. (roistojen kohtaamispaikka)
Vuonna 1869 rakennus sai nimen Cabaret des Assassins (murhaajien kabaree), koska sen seinille oli ripustettu kuvia kuuluisista murhaajista aina Ravaillacista Troppmanniin.
Vuosien 1879 ja 1880 välillä paikan silloinen omistaja pyysi pilapiirtäjä André Gilliä suunnittelemaan kabareelle mainoskyltin. Gill maalasi vihreään päällystakkiin ja punaiseen kaulaliinaan pukeutuneen kanin, joka onnistuu karkaamaan sille tarkoitetusta kattilasta. Tämän kyltin takia kabareeta alettiin kutsua nimellä lapin à Gill (Gillin kani), jonka merkitys muuttui nopeasti samalta kuulostavaan muotoon Lapin Agile (ketterä kani). Syyskuussa 1883 montmartrelainen runoilija ja lauluntekijä Jules Jouy perusti niin sanotun musiikillisen illallisseuran, banquet-goguette, nimeltään La Soupe et le Bœuf (soppa ja härkä), ja sen kokoontumispaikkana oli Cabaret des Assassins. Banquet tarkoittaa juhlaillallista tai pitoja ja goguette taasen yhdistystä tai kerhoa, jonka illanviettoon liittyy musiikillista ilottelua ja juhlintaa.[lähde? ]
Vuonna 1886 paikan osti entinen cancan-tanssija Adèle Decerf (lempinimeltään ”äiti Adèle”). Päästyään eroon epäilyttävimmästä asiakaskunnasta ”äiti Adèle” teki paikasta kahvila-ravintolan, café-restaurant-concert, missä oli mahdollista esimerkiksi illallisen lomassa nauttia elävästä musiikista. Samassa yhteydessä paikan nimi muutettiin À ma campagneksi (maaseudullani). Päivisin siellä kävivät Le Chat Noirin kanta-asiakkaat, joihin kuului myös lauluntekijä Aristide Bruant. Hänen seurassaan siellä vierailivat myös Toulouse-Lautrec ja Courteline. 1900-luvun alussa ”äiti Adèle” myi kabareen Berthe Sébourcelle, joka asettui sinne tyttärensä Marguerite Lucin kanssa. Tytärtä kutsuttiin lempinimellä ”Margot” ja hänestä tuli myöhemmin Pierre Mac Orlanin vaimo. Berthe Sébouchen ja Margot’n joukkoon liittyi vuonna 1903 ”isä Frédéksi” kutsuttu Frédéric Gérard (1860–1938). Hänen ansiosta Lapin Agilesta tuli montmartrelaisten taiteilijapiirien seuraelämän keskus.
Lapin Agile Frédéric Gérardin aikakaudella > ”Isä Frédé”

Frédéric Gérard ehti pitkään tallata Montmartren katuja aasinsa Lolon kanssa ennen kuin hänestä tuli Le Zut -kabareen omistaja (suomeksi ”hitsi”). Lähteiden mukaan kabaree sijaitsi rue Norvinsilla tai rue Ravignanilla. Mac Orlan kertoo muistelmissaan, että hän oli mukana todistamassa, miten kabareen ”lyhyt historia päättyi unohtumattomaan, koko yön kestäneeseen kahakkaan”. Frédén muuttaessa Lapin Agileen mukana tulivat myös hänen apinansa, koiransa, korppinsa ja valkoiset hiirensä sekä Lolo-aasinsa. Lolon kanssa Frédé myi kalaa Montmartren kaduilla saadakseen lisätuloa.
”Robinson Crusoeta, Alaskan eränkävijää ja kalabrialaista rosvoa muistuttava” Frédé kuului kiinteästi Montmartren katukuvaan. Hän lauloi joko tunteellisia rakkauslauluja tai arjen todellisuudesta kertovia lauluja, joita hän säesti viululla tai kitaralla. Hänen soittotaidoistaan oltiin kuitenkin montaa mieltä. Ennen kaikkea Frédé tarjosi kabareessaan rahattomille taiteilijoille avokätisesti ruokaa ja juomaa, joista vastineeksi hän pyysi taiteilijoilta laulun, taulun tai runon. Lapin Agilen kanta-asiakas Aristide Bruant ystävystyi paikan vuokranantajan kanssa. Vuonna 1913 Bruant osti purku-uhan alla olleen Lapin Agilen, mutta antoi Frédén silti johtaa sitä.