Savon rintama
Sotatoimet > Sodan alkuvaihe

Sotatoimet Savon rintamalla alkoivat heti sisällissodan käynnistyttyä. Kymenlaakson punakaartilaiset lähtivät Kouvolasta etenemään Savon rataa pitkin kohti pohjoista ja valkoiset taas pyrkivät hidastamaan heidän etenemistään rautatiesiltoja vahingoittamalla. Heti sodan ensimmäisenä päivänä 28. tammikuuta Kouvolasta saapunut Martti Eklundin ”lentävä osasto” räjäytti Mikkelin suojeluskunnan pyynnöstä Valkealassa Selänpään lähistöllä sijaitsevan Torasjoen rautatiesillan sekä hieman pohjoisemman Hillosensalmen kääntösillan. Tämä esti punaisia hyödyntämästä ylivoimaansa Savon radan suunnalla. Savon radan lisäksi yhteenottoja käytiin myös Mikkelin ja Lappeenrannan välisen maantien hallinnasta.
Mikkelissä punaiset olivat sodan alkaessa asettuneet työväentalolle sekä Naisvuoren vesitornille. Suojeluskunnan keskuspaikkana puolestaan oli Mikkelin lyseon koulurakennus. 29. tammikuuta suojeluskunta piiritti Naisvuoren alueen ja vaati punaisia antautumaan. Punakaartin johtoon kuuluneet Anshelm Kannisto ja Alex Halonen vangittiin välittömästi antautumisen jälkeen, mutta rivimiehet ehtivät palaamaan koteihinsa Hauskan esikaupunkialueelle Emolaan, ennen kuin heidät otettiin kiinni. Kaupungissa majaillut venäläinen kasakkaosasto ei ollut kiinnostunut sekaantumaan tapahtumiin, vaan luovutti aseensa suosiolla suojeluskuntalaisille. Mikkelin suojeluskunnan päällikkönä toimi helmikuun loppuun asti aatelinen maanviljelijä Hjalmar von Bonsdorff, kunnes hänen siirryttyään Vaasaan, tuli tilalle eversti Adolf Aminoff. Pieksämäen valkoiset valtasivat samoin 29. tammikuuta, ottamalla haltuunsa punaisten hallitsemat puhelinkeskuksen ja rautatieaseman. Seuraavana päivänä paikkakunnalla alkoivat punakaartien johtohenkilöiden vangitsemiset sekä punaisten koteihin tehdyt etsinnät, joissa oli mukana myös Kymenlaaksosta paenneita suojeluskuntalaisia.
31. tammikuuta Varkauden punakaarti yritti vallata Pieksämäen takaisin Aleks Pietikäisen johtaman 300 miehen pataljoonan voimin. Heidän tarkoituksenaan oli rautatieaseman lisäksi ottaa haltuunsa myös valkoisten tukikohtana toiminut Nikkarilan metsäopisto. Näin punaiset olisivat estäneet valkoisten pääsyn Varkauteen ja Kuopioon, jotka tuolloin olivat vielä heidän hallussaan. Suojeluskuntalaiset olivat kuitenkin saaneet tiedon punaisten junan saapumisesta ja lähettivät sitä vastaan tyhjän veturin, joka törmäsi junaan hieman ennen Nikkarilan pysäkkiä. Punaisten veturin edellä olleet kolme tavaravaunua pirstoutuivat ja veturi puolestaan kaatui poikittain keskelle rataa. Törmäyksessa kuoli ainakin yksi punakaartilainen. Lyhyen laukaustenvaihdon jälkeen punaiset joutuivat vetäytymään, eivätkä sen jälkeen enää yrittäneet vallata Pieksämäkeä.
Savon radan suunnalla punaiset onnistuivat lopulta etenemään Mäntyharjulle, jota oli puolustamassa ainoastaan kapteeni Lars W. Lundahlin johtama 140 suojeluskuntalaisen osasto. Saatuaan tuekseen Pietarista saapuneen latvialaisen tarkka-ampujaosaston, punaiset valtasivat paikkakunnan 7. helmikuuta. Kylän pohjoispuolella sijaitseva rautatiesilta kuitenkin räjäytettiin ja näin punaisten eteneminen pysähtyi Mäntyharjulle. Valkoiset aloittivat samana päivänä Kuopion valtauksen. Operaatioon osallistui Kuopion suojeluskunnan lisäksi Kajaanin sissirykmentin joukkoja sekä Pohjanmaalta ja Jyväskylästä tulleita suojeluskuntalaisia, joiden johtajina toimivat Einar Vihma, Toivo Nousiainen ja Onni Purhonen.lähde? Punaiset olivat miehittäneet vain Kuopion kasarmialueen, jossa olivat tyytyneet tarkkailemaan sodan kehittymistä. Punakaarteilla oli selkeä miesylivoima 180 suojeluskuntalaiseen nähden, mutta he antautuivat silti lyhyen tulitaistelun jälkeen 8. helmikuuta, kun valkoiset saivat käyttöönsä myös yhden tykin. Joukkoteloituksia ei nähty.lähde?
Mäntyharjun valkoiset puolestaan onnistuivat valtaamaan takaisin 14. helmikuuta ja seuraavana päivänä punaiset vetäytyivät parikymmentä kilometriä sen eteläpuolella sijaitsevaan Mouhun kylään. Valkoiset hyökkäsivät Mouhuun vielä 18. helmikuuta, mutta punaisten torjuttua iskun, asettui rintamalinja paikoilleen vajaan kahden viikon ajaksi. Samalla Savon rintamasta tuli punaisille ainoastaan puolustuksellinen rintama, jossa tarkoituksena oli ainoastaan estää valkoisten eteneminen Savon rataa pitkin punaisille elintärkeälle Riihimäki–Pietari-radalle.