stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WandaVision
Tulevaisuus > Jatko

Tammikuussa 2021 Schaeffer sanoi, ettei saanut käytyä keskusteluja siitä saisiko WandaVision toisen tuotantokauden, mutta tunsi sarjan olevan jo valmis pelkän yhden tuotantokauden jälkeen. Feige itse ei sulkenut mahdollisuutta toisesta tuotantokaudesta pois, mutta kertoi, ettei sellaista ole suunnitteilla. Sen sijaan WandaVisionin tapahtumat jatkuisivat Doctor Strange in the Multiverse of Madnessissä ja muissa elokuvissa tai televisiosarjoissa. Parris palaisi Rambeaun rooliin The Marvelsissa (2023), Captain Marvelin jatko-osassa, jonka käsikirjoitti WandaVisionin kolmannen ja neljännen jakson käsikirjoittaja Megan McDonnell. Kesäkuussa 2021 Olsen vahvisti WandaVisionin jäävän yhden tuotantokauden mittaiseksi.
Tulevaisuus > Spin-offit > Agatha All Along

Lokakuussa 2021 paljastettiin, että sarjalle oli kehitteillä mustaa komediaa edustava spin-off-sarja, jossa Hahn palaisi Agatha Harknessin rooliin ja Schaeffer pääkäsikirjoittajaksi sekä vastaavaksi tuottajaksi. Hahnin paluu oli osa suurempaa sopimusta Marvel Studiosin kanssa. Ford, Rupp, Payton, Lengel, Ali, Glick, Brian Brightman ja Forbes palaavat WandaVisionista tuttuihin rooleihinsa, Joe Locken, Aubrey Plazan, Ali Ahnin, Maria Dizzian, Sasheer Zamatan, Patti LuPonen, Miles Gutierrez-Rileyn ja Okwui Okpokwasilin näytellessä myös sarjassa. Agatha All Along julkaistiin 18. syyskuuta – 30. lokakuuta 2024, osana MCU:n viidettä vaihetta.
Tulevaisuus > Spin-offit > Vision Quest

Lokakuussa 2022 julkistettiin toinen spin-off nimeltä Vision Quest, joka keskittyisi Valkoiseen Visioniin, Bettanyn palatessa pääosan esittäjäksi. Schaefferin oli alun perin tarkoitus pelata pääkäsikirjoittajaksi, kunnes hän erosi projekteista, ja Terry Matalas nimitettiin sarjan showrunneriksi. James Spader palaa elokuvasta Avengers: Age of Ultron (2015) ääninäyttelemään Ultronia. Sarja tullaan julkaisemaan vuonna 2026.
Huomioita

↑  Kuvailtu elokuvassa Avengers: Age of Ultron (2015).
↑  Kuvailtu elokuvassa Avengers: Endgame (2019).
↑  Viittaus elokuvassa Captain America: Civil War (2016) esitettyihin tapahtumiin, kun Wanda aiheutti Lagosissa vahingossa 11 wakandalaisen avustustyöntekijän kuoleman yrittäessään pidätellä Brock Rumlow’n itsemurhapommin räjähdystä.
↑  Kuvailtu elokuvassa Avengers: Infinity War (2018).
Aiheesta muualla

WandaVision Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarjan traileri YouTubessa (englanniksi)
Olsen ja Bettany vuoden 2019 San Diego Comic-Con Internationalissa.
Hiski Haukkala

| Hiski Haukkala |
| --- | --- |
 Haukkala Tampereen Kirjamessuilla 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1973 (ikä 51) Pori, Suomi
Muut tiedot
Koulutus: valtiotieteiden tohtori
Hiski Haukkala (s. 6. syyskuuta 1973 Pori) on suomalainen politiikan tutkija ja virkamies, joka aloitti Ulkopoliittisen instituutin johtajana 1. marraskuuta 2024. Tehtävä on määräaikainen ja se kestää 5 vuotta.
Haukkala työskenteli vuosina 2018 ja 2021–2024 Suomen tasavallan presidentin kansliapäällikkönä. Vuosina 2018–2021 Haukkala oli Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professori.
Ura

Koulutukseltaan Haukkala on valtiotieteiden tohtori. Aiemmin urallaan hän on työskennellyt muun muassa virkamiehenä ulkoministeriössä ja tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa. Vuosina 2016–2017 Haukkala oli Sauli Niinistön ulkopoliittinen neuvonantaja. Ensimmäisen kerran hän työskenteli tasavallan presidentin kanslian päällikkönä vuonna 2018.
Vuonna 2018 Haukkala siirtyi tasavallan presidentin kansliasta Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professoriksi. Hän toimi professorina kolme vuotta, kunnes hänet valittiin toistamiseen tasavallan presidentin kansliapäälliköksi toukokuussa 2021.
Haukkalan Suomen ulkopolitiikkaa ja suurvaltoja käsittelevä tietokirja Suuren pelin paluu julkaistiin vuonna 2020 (Otava). Kirjassaan hän tukeutuu J. V. Snellmanin valtiofilosofiaan.
Teokset

Suomen muuttuvat koordinaatit, Gummerus 2012 ISBN 978-951-20-8791-4
Suuren pelin paluu, Otava 2020 ISBN 978-951-1-35381-2
Ami Hauhio

Aimo Robert ”Ami” Hauhio (14. kesäkuuta 1912 Viipuri – 16. joulukuuta 1955) oli suomalainen taiteilija, sarjakuvantekijä, kuvittaja, sanomalehti- ja pilapiirtäjä, kartanpiirtäjä ja kivipiirtäjä. Hän oli Viipurin Taiteilijaseuran ja Suomen Taidepiirtäjien Liiton jäsen (myös johtokunnassa). Suomen Taidepiirtäjien Liiton varapuheenjohtajana hän oli 1948. Hauhio muistetaan erityisesti yhtenä oman aikansa merkittävimmistä suomalaisista sarjakuvapiirtäjistä ja suomalaisen science fictionin edelläkävijänä.
Hauhio teki runsaat 300 kirjan- ja lehdenkantta. Yleisradio vanha pyöreä logo, jossa lukee RADIO, on Hauhion piirtämä.
Sarjakuvaura

Hauhion jännityssarjakuvissa keskeisenä aiheena oli usein jokin tekninen erikoisuus kuten räjähdysainepatentti tai atomimoottori ja päähenkilönä lentäjä tai tullimies. Ensimmäisen sarjakuvansa, jonka nimi oli Lentäjä Sam Hurjan seikkailut maalla, merellä ja ilmassa, Hauhio teki Seura-lehdelle vuosina 1937–1938. Tullivartija Topi Valpas ilmestyi useissa maaseutulehdissä sotien aikana ja Patentti N:o 33 Seikkailujen maailmassa vuosina 1940–1941. Sota-aikana Lukemista Kaikille -lehdessä seikkaili Hauhion piirtämä Ismo Lento, rajaseudun poika. Sen oikeudet omisti Tekijätoimisto ja tämä syndikoitu sarja ilmestyi ilmeisesti myös muissa lehdissä.
Olavi Kanervan ja Reino Helismaan kirjoittama, Hauhion piirtämä suomalaisen science fiction -sarjakuvan klassikko Maan mies Marsissa, jossa kuitenkin huoletta kopioitiin Alex Raymondin sarjaa Flash Gordon, ilmestyi ensi kerran Isku-lehdessä jatkosarjana vuosina 1940–1941. Sen olivat käsikirjoittaneet Olavi Kanerva ja Reino Helismaa. Maan mies Marsissa julkaistiin myös albumina vuonna 1947, mutta julkaisu ei sisältänyt kaikkia sivuja ja sarjakuvan kuvajakoa oli muutettu. Vuonna 2011 Zum Teufel! julkaisi Maan miehen Marsissa alkuperäisen kuvajaon mukaisessa albumimuodossa.
Hauhion sarjakuvia julkaistiin säännöllisesti Pellervo-lehdessä jatkosarjoina. Esimerkiksi 1947–1950 ilmestyi science fiction -seikkailu Koltan perintö, joka oli jatkoa Valojuova-lehdessä vuosina 1944–1946 ilmestyneelle sarjakuvalle. Seinäjoen sarjakuvaseura julkaisi Koltan perinnön albumina vuonna 1984. Pellervossa ja Lasten Maailma -lehdessä julkaistiin Hauhion sarjakuvaversioita nuortenkirjallisuuden tunnetuimmista teoksista (esimerkiksi Aarresaari värillisenä Pellervossa, viimeinen osa 7/1961).
Seura-lehdessä ilmestyi vuonna 1950 jatkosarjana (n:ot 36–47) Hauhion piirtämä Pekka Lipponen ja Kalle-Kustaa Korkki -sarjakuva. Vuonna 1952 Olavi Kanervan päätoimittamassa Seikkailujen maailma -lehdessä ilmestyi myös Hauhion Lentävä lautanen -sarjakuva, jonka Kanerva oli kirjoittanut. Edellä mainittujen teosten ohella Hauhio piirsi monia muitakin seikkailu- tai huumorisarjakuvia.
Hauhion tyyliin vaikutti selvästi Flash Gordonin piirtäjä Alex Raymond ja muut yhdysvaltalaiset tekijät, mutta hänen tyylinsä oli kulmikkaampaa ja kankeampaa. Hänen alkuperäispiirroksiaan on säilynyt vähän.
Timo Kokkilan kokoama Hauhion elämäntyötä esittelevä näyttely oli esillä Tampereella Finlaysonilla TR1-galleriassa kesällä 2014.
Uusintajulkaisut

Koltan perintö : seikkailuja maan uumenissa, avaruudessa ja merten syvyyksissä : suomalainen sarjakuvaklassikko vuosilta 1947–1950, Ami Hauhio. Seinäjoki : Seinäjoen sarjakuvaseura, 1984 ISBN 951-99510-3-2
Maan mies Marsissa, kirjoittaneet Olavi Kanerva ja Reino Helismaa, piirtänyt Ami Hauhio. Lentävä lautanen Olavi Kanerva, Ami Hauhio ; [toim. Juri Nummelin ja Timo Ronkainen]. Helsinki : Zum Teufel, 2011 ISBN 978-952-5754-35-3
Aiheesta muualla

Timo Kokkilan Hauhio-blogi.
Reima Mäkinen: Rautaisannos Ami Hauhiota. Kvaak.fi 14.6.2014.
Olavi Järvi: Parhaat pilapiirtäjämme, s. 49.  Helsinki:  Tammi, 1979.  ISBN 951-30-4434-3
Hänninen, Ville: Seikkailujen mies. Parnasso, 2010, nro 2, s. 25–27.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Yle
Saima Harmaja

| Saima Harmaja |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1913 Helsinki, Suomi
Kuollut: 21. huhtikuuta 1937 (23 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Aikakausi:  1932–1937
Esikoisteos:  Huhtikuu (1932)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Saima Rauha Maria Harmaja (8. toukokuuta 1913 Helsinki – 21. huhtikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Teini-iässä keuhkotautiin sairastunut Harmaja tunnetaan etenkin elämää ja kuolemaa kuvaavista runoistaan. Harmaja palkittiin Valtion kirjallisuuspalkinnolla vain 22-vuotiaana eli vuotta ennen kuolemaansa.
Terveysongelmat ja varhainen kuolema

Harmaja alkoi kärsiä kroonisesta väsymyksestä, pyörtyilystä ja masennuksesta vuonna 1927 ollessaan vain kolmetoistavuotias. Diagnoosina oli ”heikkohermoisuus”, ja hoitona lepääminen Tyynelän lepokodissa Oitissa sekä myöhemmin samana vuonna vielä useampaan otteeseen Kauniaisissa sijaitsevassa hoitokodissa. Hoitoja jatkettiin lähes joka vuosi viikkojen oleskelulla hoitokodeissa ja hermoparantoloissa ympäri Etelä-Suomen.
Kolmen vuoden kuluttua ilmaantuivat ensimmäiset keuhkotuberkuloosille tyypilliset oireet, kuten krooninen yskä. Tuberkuloosidiagnoosi annettiin kuitenkin vasta kahden vuoden päästä eli keväällä 1931. Harmaja joutui syksyllä 1931 kuukausiksi Nummelan keuhkotautiparantolaan. Kirjoittamiseen sairaudella ei ollut vaikutusta, mutta Harmaja menehtyi sairauteensa vuonna 1937 ollessaan vasta 23 vuoden ikäinen.
Harmaja on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle kortteliin U6-27-16. Harmajan muistoa vaalimaan on perustettu Saima Harmaja -seura.
Tyyli ja teemat

Harmajaa on verrattu usein Edith Södergraniin, joka olikin hänen esikuvansa. Yhteistä molemmille olivat syvä kutsumus, eksoottiset kuvat, luonnontunne ja naisellinen erotiikka. Harmajan rakkausrunot julkaistiin vasta postuumisti, sillä niitä pidettiin hänen elinaikanaan liian henkilökohtaisina.
Viljo Tarkiaisen Finsk litteraturhistorian mukaan Harmaja kuului Tulenkantajiin, joka oli 1900-luvun alun merkittävin kirjailijaryhmä ja johon kuuluivat myös muun muassa Mika Waltari ja Olavi Paavolainen. Kerttu Saarenheimo kuitenkin arvostelee Tarkiaisen väitettä kirjassaan Tulenkantajat ja toteaa, että Harmaja tuntuu tässä ”olevan vieraassa seurassa”. Harmajan runoista on selvästi aistittavissa sairaan ja yksinäisen nuoren tytön kärsimys ja tuska. Vaikutuksia runoihinsa Harmaja sai paitsi aikalaisiltaan, kuten Uuno Kailaalta, myös aikaisemmilta suurilta runoilijoilta, kuten Aleksis Kiveltä ja Dantelta.lähde?
Tuotanto > Runokokoelmat

Huhtikuu: Runoja, 1932 Runeberg-projektissa ja Doriassa
Sateen jälkeen: Runoja, 1935 Runeberg-projektissa ja Doriassa
Hunnutettu: Runoja, 1936 Runeberg-projektissa ja Doriassa
Kaukainen maa: Runoja, 1937 Runeberg-projektissa ja Doriassa
Tuotanto > Muut runojulkaisut sekä päiväkirjat

Kootut runot sekä runoilijakehitys päiväkirjojen ja kirjeiden valossa.  Porvoo:  WSOY, 1938.  – 2. täydennetty laitos 1942. Uusi painos: Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-39652-0.
Elämän auetessa. Koulutytön päiväkirjoja, 1939 Runeberg-projektissa ja Doria
Päiväkirjan lehtiä vv. 1933–37, 1942
Valikoima runoja, 1958
Varhainen kevät: Lisälehtiä Saima Harmajan päiväkirjoista. Toim. Kirsti Toppari, 1977
Palava elämä. Päiväkirjaa, kirjeitä.  (Toimittanut Kirsti Toppari)  Helsinki:  WSOY, 1985 (3. painos 1998).  ISBN 951-0-12881-3
Aamusateen maa: Valikoima kokoelmista Huhtikuu, Sateen jälkeen, Hunnutettu, Kaukainen maa, Jälkisatoa. Toim. Aino-Kaarina Mäkisalo, 1988
Sydämeni soi: Valikoima runoja ja päiväkirjaotteita, 1988
Läheisyys, 1994
Kirjallisuutta

Helakisa, Kaarina: Saima Harmaja: Legenda jo eläessään. WSOY 1978. ISBN 978-951-0-39760-2 (2013 p.)
Istala, Päivi: Saima Harmaja: Runoilijoista runoilijoin.  (2. uudistettu painos (1. painos 2007). Pohjautuu Suomalaisen kirjallisuuden seuran kirjallisuusarkiston vuosina 2005–2006 järjestämään keruuseen)  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-40156-9
Ylönen, Ritva: Saima Harmaja: Sydänten runoilija 1913–1937.  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2019.  ISBN 978-951-858-045-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Saima Harmaja Wikisitaateissa
Saima Harmaja -seura.
Saima Harmajan tuotanto digitoituna.
Saima Harmajan runoja. Runosto.net.
Vapaasti ladattavia Saima Harmajan e-kirjoja Projekti Lönnrotissa.
Harmaja, Saima hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Kosto (veistos)

Kosto (Kahlaaja, Kiven kantaja, Taavetti, Ukko) on Urho Heinäsen vuonna 1915 tekemä kiviveistos Mänttä-Vilppulassa. Teos sijaitsee Melasjärvessä Taavetinsaaren Joenniemen kartanon puoleisella rannalla. Riippuen järven veden korkeudesta teos saattaa olla pinnan alla tai osittain jopa kokonaan näkyvillä. Teos kuvaa kiveä kantavaa miestä.
Hankasalmi

| Hankasalmi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°23′20″N, 026°26′10″E
Maakunta:  Keski-Suomen maakunta
Seutukunta:  Jyväskylän seutukunta
Kuntanumero:  077
Hallinnollinen keskus:  Hankasalmen kirkonkylä
Perustettu:  1872
Kokonaispinta-ala:  687,74 km² 176:nneksi suurin 2022 
– maa:  571,69 km²
– sisävesi:  116,05 km²
Väkiluku:  4 509 180:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  7,89 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,5 %
– 15–64-v.:  53,4 %
– yli 64-v.:  32,1 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,1 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– muut:  2,7 %
Kunnallisvero:  9,4 % 70:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Matti Mäkinen
Kunnanvaltuusto:  23 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • SDP   • Vas.   • Vihr.   • KD:   11 5 3 2 1 1
hankasalmi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hankasalmi on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa, vanhan Savon ja Hämeen rajamailla. Hankasalmen kunnanvaltuustossa on 23 jäsentä. Kunnan alueella on 97 järveä, joista suurimmat ovat Kynsivesi-Leivonvesi, Armisvesi ja Kuuhankavesi. Kirkonkylä sijaitsee Kuuhankaveden ja Hankaveden välisellä kannaksella. Kynsivesi muodostaa vesirajan naapurikunta Laukaan kanssa. Järvien ansiosta Hankasalmella on runsaasti vapaa-ajan asuntoja (1 549 mökkiä), mistä johtuen asukkaiden määrä suurenee kesäisin huomattavasti.
Hankasalmen observatorio.
Maantiede

Hankasalmen naapurikunnat ovat Kangasniemi, Konnevesi, Laukaa, Pieksämäki, Rautalampi ja Toivakka.
Hankasalmen Natura-kohteita ovat mataloitunut lintuvesi Pieni-Kaihlanen, Vihtamäen lettorämeen pieni suoalue ja Vanginvesi, joka muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia.
Maantiede > Kylät

Armisvesi, Asema, Halttula, Kallioaho, Kankainen, Kirkonkylä, Kärkkäälä, Murtoinen, Niemisjärvi, Ristimäki, Sauvamäki, Suolivesi, Säkinmäki, Venekoski.
Asema, Hankasalmen kirkonkylä ja Niemisjärvi ovat osittain taajama-aluetta. Kylien asukasmäärä vaihtelee 100:n ja 1 500:n välillä. Koulu toimii enää vain kolmella kylällä sen jälkeen kun vuonna 2020 lakkautettiin Ristimäen koulu. Asemakylällä on toiminut sahayritys vuodesta 1916 alkaen.
Liikenne

Hankasalmen kautta kulkevat valtatie 9 Jyväskylästä Kuopioon, valtatie 23 Jyväskylästä Pieksämäen ja Varkauden kautta Joensuuhun sekä Jyväskylä–Pieksämäki-rata.
Hankasalmen rautatieasema kuuluu vuonna 1918 liikenteelle avatun Jyväskylä–Pieksämäki-radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Asemalla on edelleen henkilö- ja tavaraliikennettä.
Liikenne > Etäisyyksiä Hankasalmelta

Helsinki 320 km
Jyväskylä 45 km
Kuopio 95 km
Mikkeli 115 km
Pieksämäki 40 km
Suonenjoki 50 km
Varkaus 80 km
Historia

Rautalammin pitäjään kuuluneet Hankamäen, Kuuhankaveden ja Kynsiveden kylät muodostivat oman rukoushuonekunnan vuonna 1798 ja sille valmistui pieni rukoushuone. Hankasalmen kappeliseurakunta on perustettu 7. huhtikuuta 1802. Aikaisemmin Pieksämäen ja Rautalammin pitäjiin kuuluneet Armisveden, Niininiemen ja Suoliveden kylät liitettiin siihen 1831 ja lisäksi alueita Kangasniemen ja Laukaan pitäjistä. Seurakunta itsenäistyi 1860.
Nykyinen Hankasalmen kirkko on seurakunnan kolmas. Kirkko on valmistunut 1892 ja sen suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck. Rakennus on hirsinen päätytornillinen pitkäkirkko ja se on tyyliltään uusgoottilainen.
Pysyvä asutus on muodostunut Hankasalmen alueelle jo 1500-luvulla. Hankasalmelaisuuden juuret ovat itäisen ja läntisen kansankulttuurin kohtaamisessa. Hankasalmen kunta on perustettu vuonna 1872. Kunnan väkiluku vuonna 1805 oli 889 henkeä (ennen kunnan perustamista, nykyistä pienemmän alueen sisäpuolella), vuonna 1860: 2846, vuonna 1900: 6702 ja 1964: 8823 henkeä. Jyväskylän-Pieksämäen radan valmistuminen vuonna 1918 oli pitäjän kehityksen tärkeä askel. Samalla syntyi asemakylä noin 9 kilometriä kirkonkylän eteläpuolelle, koska rataa ei rakennettu kirkonkylän kautta.
Elinkeinot

Kunnan työllisistä 26,4 prosenttia työskentelee julkisessa hallinnossa, koulutuksessa ja terveydenhuollossa, 20,7 prosenttia kaupan alalla, 14,8 prosenttia maa- ja metsätaloudessa sekä 12,4 prosenttia teollisuudessa. Versowoodin omistama Hankasalmen saha on suurin teollinen työpaikka ja KiiltoCleanilla on kemiantehdas Niemisjärvellä. Palvelualalla huomattavia työpaikkoja ovat Lomakeskus Revontuli ja Häkärinteiden laskettelukeskus.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Hankasalmen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 6 144 | 6 144 |
| 1985 | 1985 |    | 6 109 | 6 109 |
| 1990 | 1990 |    | 6 070 | 6 070 |
| 1995 | 1995 |    | 5 991 | 5 991 |
| 2000 | 2000 |    | 5 745 | 5 745 |
| 2005 | 2005 |    | 5 588 | 5 588 |
| 2010 | 2010 |    | 5 542 | 5 542 |
| 2015 | 2015 |    | 5 240 | 5 240 |
| 2020 | 2020 |    | 4 780 | 4 780 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Hankasalmella oli 5 019 asukasta, joista 2 409 asui taajamissa, 2 550 haja-asutusalueilla ja 60:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Hankasalmen taajama-aste on 48,6 %. Hankasalmen taajamaväestö jakaantuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Hankasalmen kirkonkylä | 1 281 |
| 2 | Hankasalmen asemanseutu | 795 |
| 3 | Niemisjärvi | 333 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Koulutus

Hankasalmella perusopetusta antavat Aseman koulu (luokka-asteet 0-6), Kuuhankaveden yhtenäiskoulu (1-9) ja Niemisjärven koulu (0-6). Toisen asteen yleissivistävää opetusta antaa Hankasalmen lukio. Lukio toimii Hankasalmen kirkonkylän vuonna 2020 valmistuneessa päiväkoti- ja koulukeskuksessa päiväkodin ja Kuuhankaveden yhtenäiskoulun kanssa.
Kulttuuri

Hankasalmen kunnankirjastolla on kolme toimipaikkaa: Hankasalmen pääkirjasto, Aseman kirjasto ja Niemisjärven kirjasto. Koska kunnankirjasto on osa Keski-kirjastojen kirjastokimppaa, hankasalmelaiset voivat asioida myös maakunnan muissa yleisissä kirjastoissa ja saada käyttöönsä aineistoa muista kirjastokimpan kunnan- tai kaupunginkirjastoista.
Kulttuuri > Hankasalmen kulttuuripalveluita

Jyväskylän Siriuksen ylläpitämä Murtoisten observatorio. Observatorio sijaitsee Murtoisten kyläkoululla.
Niemisjärvellä toimii Keski-Suomen museon ylläpitämä Pienmäen talomuseo, kirkonkylässä on kotiseutuyhdistyksen museokylä ja esinemuseo
Paanalassa on keramiikkayritys Sepän Galleria
Hankasalmen elävänmusiikinyhdistys Helmu Ry
Hankavedellä on näyttelytilaksi soveltuva entisestä koulusta muokattu Peuranlinna
Sauvamäessä on Villa Mathilda, jossa järjestetään myös taidenäyttelyitä
Kirkonkylän monitoimitalossa on myös näyttely- ja esiintymismahdollisuudet
Venekoskella toimii kesäteatteri
Hankasalmen Kihveli Soikoon -skifflemusiikkitapahtuma vetää tuhansittain kävijöitä
Toimivia kulttuuriryhmiä ovat muun muassa kuvataideyhdistys Hantai r.y.
Hankasalmen kirjasto
Kulttuuri > Tapahtumat

Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Hankasalmella vuonna 1987.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Hankasalmen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lihasta, ohraryyneistä, lantusta ja perunasta keitetyt makuperunat ja hillapuuro.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Hankasalmella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Hankasalmen seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Hankasalmen alueella toimii Rautalammin ortodoksinen seurakunta.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Hankasalmella toimii Hankasalmen helluntaiseurakunta.
Tunnettuja hankasalmelaisia

Onni Haini, kirjailija
Antero Halonen, nyrkkeilijä
Berit (laulaja), iskelmälaulaja
Kalevi Häkkinen, alppihiihtäjä ja nopeuslaskija
Kari Ihalainen, entinen keihäänheittovalmentaja ja keihäänheittäjä
Matti Karjalainen, Teknillisen korkeakoulun professori
Kaarlo Kartio, näyttelijä
Kalevi Liukkonen, yritysjohtaja, kauppaneuvos
Matti Makkonen, poliitikko
Aimo Minkkinen, Lenin-museon pitkäaikainen johtaja
Niina Mäkinen, jääkiekkoilija
Mika Mölsä, rikostoimittaja ja tietokirjailija
Adam Nykänen (1820–1901), kuntakokouksen ensimmäinen puheenjohtaja ja kunnan rahastonhoitaja 1872–1878
Onni Pellinen, painin olympiamitalisti
Unto Poikolainen, pesäpalloilija
Lauri W. Pääkkönen, kirjailija ja kansakoulunopettaja
Pauli Raivio, ravivalmentaja
Paavo Rautkallio, poliitikko ja varatuomari
Matti Rutanen, suomalainen ITE-taiteilija
Heikki Saloheimo, kauppaneuvos
Eeva Särkkä, toimittaja, kirjailija ja kansanedustaja
Kalevi Tarvainen, kielitieteilijä ja professori
Vilho Ylönen, ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti
Jari, Jouni, Jyrki, Tuure, Jaakko ja Pasi Tuukkanen, skiffle- muusikot
Teemu Viinikainen, jazzkitaristi
Ystävyyskaupungit

Häädemeeste, Viro
Hohenhameln, Saksa
Mjölbyn kunta, Ruotsi
Karmøy, Norja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hankasalmi Wikimedia Commonsissa
Hankasalmen kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Hankasalmen avainluvut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kihveli Soikoon -skifflemusiikkitapahtuma
Pienmäen talomuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Hankasalmi |
| --- | --- | --- |
 Keski-Suomi  Jyväskylän seutukunta 
| Kylät |  Armisvesi  Asema  Kankainen  Kirkonkylä  Kärkkäälä  Murtoinen  Niemisjärvi  Ristimäki  Sauvamäki  Säkinmäki  Venekoski  |  |
| n k Keski-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hankasalmi  Joutsa  Jyväskylä  Jämsä  Kannonkoski  Karstula  Keuruu  Kinnula  Kivijärvi  Konnevesi  Kyyjärvi  Laukaa  Luhanka  Multia  Muurame  Petäjävesi  Pihtipudas  Saarijärvi  Toivakka  Uurainen  Viitasaari  Äänekoski 
Entiset kunnat:  Jyväskylän maalaiskunta  Jämsänkoski  Konginkangas  Korpilahti  Koskenpää  Kuorevesi  Leivonmäki  Längelmäki (osa)  Pihlajavesi  Pylkönmäki  Sumiainen  Suolahti  Säynätsalo  Äänekosken maalaiskunta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Ilmakuva Hankasalmen kirkonkylältä. Kuvaaja: Hannu Hänninen.
Hankasalmen rautatieasema
Hankasalmen osuuskaupan rakennus aseman kylässä
FRODEBU

FRODEBU (Front pour la Démocratie au Burundi) on burundilainen puolue. 
Puolueen perusti Melchior Ndadaye lähimpine liittolaisineen. Se voitti maan ensimmäiset monipuoluevaalit kesäkuussa 1993, Ndadaye valittiin presidentiksi, mutta hänet murhattiin lokakuussa 1993, mistä alkoi Burundin sisällissota.
Puouetta pidetään hutu-valtaisena. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa se sai 21,7 prosenttia äänistä ja toiseksi eniten paikkoja, 30 paikkaa parlamentin kaikkiaan 118 paikasta. Seuraavina vuosina puolueesta erosi osia. Vuoden 2025 vaalien lähestyessä erkaantuneiden osien kerrottiin harkitsevan jälleenyhdistymistä.