stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käsnäsika
Levinneisyys ja elinympäristö

Käsnäsika on endeeminen Indonesiassa. Sitä tavataan vain Jaavan ja Baweanin saarilla. Aiemmin se eli myös Maduralla, mutta sen uskotaan hävinneen sieltä metsien hävittämisen takia. Käsnäsiasta erotetaan kaksi alalajia: Jaavalla elävä S. v. verrucosus ja pienempi, Baweanilla elävä S. v. blouchi.
Käsnäsiat elävät monenlaisissa elinympäristöissä vuorenrinteiden metsistä suoperäisiin alankoihin. Mieluisinta elinympäristöä ovat sekundäärimetsät, erityisesti tiikkiä kasvavat metsät, ruohotasangot ja muut uudiskasvillisuutta kasvavat alueet alueilla, joilla ihmisiä on harvassa. Niitä tavataan myös harvinaisena jäljellä olevissa alkuperäismetsissä. Käsnäsiat elävät alle 800 metrin korkeudessa. Levinneisyys on pirstaloitunut asutuksen ja maatalouden vallattua sen elinalueita. Toinen merkittävä uhka on metsästys. Viljelijät pitävät niitä vahinkoeläiminä. He asettavat sioille myrkkysyöttejä ja ampuvat näkemänsä yksilöt. Niitä metsästetään myös lihan vuoksi, tosin enemmistö alueen väestöstä on islaminuskoista eikä syö sianlihaa. Käsnäsikojen määrä on vähentynyt yli 50 prosenttia alle 20 vuoden aikana. Laji oli vielä vuonna 1982 laajalle levinnyt Jaavalla, mutta on nyt hävinnyt suurimmasta osasta saarta. Lajia esiintyy saarten suojelualueilla heikosti, mutta niitäkin nyt perustettu. Hiljattain on aloitettu ohjelma käsnäsikojen kasvattamiseksi vankeudessa Itä-Jaavalla, jossa kaikki vankeudessa elävät käsnäsiat elävät, jotta vankeudessa syntyneitä eläimiä voitaisiin palauttaa suojelualueille.
Elintavat

Käsnäsiat liikkuvat öisin ja hämärän aikaan. Ne eivät ole erityisen sosiaalisia, vaan koiraat elävät yleensä yksin lisääntymisaikaa lukuun ottamatta, naaras liikkuu yleensä vain sen ja porsaidensa muodostamassa perheryhmässä, joskus pieninä laumoina. Uhattuina ne nostavat selkäharjansa, joka saa ne näyttämään todellista suuremmilta. Paetessaan ne pitävät häntäänsä pystyssä ja käyrällä. Varoitushuuto on kimeä vihellys. Niiden vihollisia ovat ihmisen lisäksi leopardit, vuorisudet ja aiemmin myös tiikerit, jotka on jo hävitetty alueelta. Keskimääräinen elinikä on luonnossa kahdeksan vuotta, korkeintaan 14 vuotta.
Elintavat > Ravinto

Käsnäsika on kaikkiruokainen. Ravinnoksi kelpaavat juuret, mukulat, puuaines, kaarnat, kasvien varret, siemenet, jyvät, pähkinät ja pienet nisäkkäät. Ne käyttävät myös viljelysten antimia.
Elintavat > Lisääntyminen

Käsnäsikojen parittelu tapahtuu syys–marraskuussa. Useimmat emakot synnyttävät sadekaudella tammi–maaliskuussa. Niiden kantoaika kestää siten keskimäärin neljä kuukautta. Ne synnyttävät lehdistä tehtyyn pesään 3–9 porsasta. Porsaat ovat syntyessään melko avuttomia ja emo hoitaa niitä arviolta 3–4 kuukautta.
Xbox Series X ja Series S

| Xbox Series X/S |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Microsoft
Tuotesarja:  Xbox
Sukupolvi:  9. sukupolvi
Julkaisu:  10. marraskuuta 2020
Edeltäjä:  Xbox One
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Xbox Series X ja sen ohjain.
Xbox Series S ja sen ohjain.
Xbox Series X ja Xbox Series S ovat Microsoftin yhdeksännen sukupolven pelikonsolit, jotka julkaistiin 10. marraskuuta 2020. Ne korvasivat edeltäneen Xbox One -konsolisukupolven One X- ja One S -konsolimallit.
X- ja S-mallien ulkoisesti suurin eroavaisuus on X-mallin optinen asema fyysisiä pelilevyjä ja muuta mediasisältöä varten, jota S-mallissa ei ole vaan sisältöä varten käytetään yksinomaan digitaalista latausta. Lähestymistapa on vastaava kuin kilpailevan Sonyn PlayStation 5 -konsolissa.
Mallien välisessä suorituskyvyssä on myös eroja.
Tekniikka > Xbox Series X

Xbox Series X sisältää räätälöidyn yhden teratavun kokoisen NVME SSD -kiintolevyn nopeuttaen pelien latausaikoja ja mahdollistaen suuremmat ja rikkaammat pelimaailmat. Konsolin laskennallinen teho on 12 teraflopsia, eli kaksinkertainen edellisen Xbox-konsolisukupolven huippumalliin One X:ään verrattuna. Tuki 8K-pelaamiselle on valmiina konsolissa.
Series X on väriltään aina mattamusta.
Tekniikka > Xbox Series S

Xbox Series S ei sisällä optista asemaa, jonka vuoksi pelit on hankittava siihen ostamalla ja lataamalla ne Microsoftin pelikaupasta. Toisin kuin X-malli, S-malli ei kykene ajamaan pelejä 4K-resoluutiolla. Series S pystyy pyörittämään pelejä 1440p-resoluutiolla 60 tai 120 ruutua sekunnissa. Konsolin tallennustilana on 512 gigatavun suuruinen NVME SSD. Suositushinta oli 299 dollaria. Series S oli aluksi saatavana ainoastaan valkoisena.
Xbox Series S on myös taaksepäin yhteensopiva aiempien Xbox-konsolien kanssa.
Kesäkuussa 2023 Microsoft julkisti mustan Xbox Series S -konsolin, jossa on muistia yksi teratavu. Se tuli myyntiin saman vuoden syyskuussa. Suositushinta on 349 dollaria, eli 50 dollaria 512 gigatavun muistilla varustettua mallia enemmän.
Tekniikka > Smart Delivery

Series X käyttää Smart Delivery -toimintoa, jolla pelaajat voivat siirtää omistamansa Xbox Onen digitaaliset pelit Series X -konsolille.
Smart Delivery -pelien osalta saa ostamastaan pelistä digitaalisen version konsolille jolla pelaa. Kaikissa Xbox Game Studion peleissä on Smart Delivery -toiminto.
Ohjain

Xbox Series X:n ja Xbox Series S:n ohjaimet muistuttavat ulkoasultaan Xbox Onen ohjainta, mutta niiden välillä on joitain eroavaisuuksia. Ohjaimessa on Elite-ohjaimen tapainen ristiohjain. Lisäksi siinä on uutena ominaisuutena Share-näppäin, jolla pelaaja voi ottaa kuvakaappauksia ja videoita. Xbox Series -konsolien ohjaimet ovat taaksepäin yhteensopivia Xbox One -konsolien kanssa, ja samoin myös kaikkia Onen ohjaimia voi käyttää Series-konsoleilla.
Xbox Series X ja Xbox Series S ominaisuuksien vertailu

Taulukossa on listattu kahden konsolimallin ominaisuudet.
| Komponentti | Series X | Series S |
| --- | --- | --- |
| CPU | Räätälöity Zen 2 8 ydintä @ 3,8 GHz (3,66 GHz with SMT) | Räätälöity Zen 2 8 ydintä @ 3,6 GHz (3,4 GHz with SMT) |
| GPU | Räätälöity RDNA 2 52 laskentayksikköä @ 1,825 GHz 12,15 TFLOPS | Räätälöity RDNA 2 20 laskentayksikköä @ 1,565 GHz 4 TFLOPS |
| Muisti | 16 GB GDDR6 320-bittisellä väylällä 10 GB @ 560 GB/s, 6 GB @ 336 GB/s | 10 GB GDDR6 8 GB @ 224 GB/s, 2 GB @ 56 GB/s |
| Tallennustila | Räätälöity 1 TB PCIe Gen 4 NVME SSD 2,4 GB/s raw, 4,8 GB/s pakattuna | Räätälöity 512 GB tai 1 TB PCIe Gen 4 NVME SSD 2,4 GB/s raw, 4,8 GB/s pakattuna |
Lisätallennustila: 512 gigatavun, 1 teratavun tai 2 teratavun NVME SSD -muistikortti
Ulkoinen tallennustila: Ulkoisen USB 3.2 -kovalevyn tuki
| Optinen asema | Ultra HD Blu-ray | ei ole |
| Tavoiteltu suorituskyky | 4k/60 FPS, jopa 120 FPS | 1440p/60 FPS, jopa 120 FPS |
| Mittasuhteet | L: 301 mm S: 151 mm K: 151 mm | L: 275 mm S: 151 mm K: 63,5 mm |
Kehitys

Xbox Series X näytettiin julkisuudessa ensimmäistä kertaa vuoden 2019 The Game Awards -tilaisuudessa. Microsoft julkisti 8. syyskuuta 2020 kevyemmän ja edullisemman Xbox Series S -konsolin Series X:n rinnalle.
Xbox All Access

Xbox All Access on tilauspalvelu, jossa kuukausimaksulla saa konsolin, jonka mukana tulee Xbox Game Pass Ultimate- ja EA Play -pelipalvelutilaukset.
Reijo Ojanen (sisustusarkkitehti)

Reijo Antero Ojanen (22. tammikuuta 1931 Tampere – 24. heinäkuuta 2019 Tampere) oli suomalainen sisustusarkkitehti.
Ojanen kävi keskikoulun Tampereen lyseossa. Hän pääsi opiskelemaan Helsinkiin Taideteolliseen oppilaitokseen, josta hän valmistui sisustusarkkitehdiksi vuonna 1956. Ojanen toimi Tampereen talonrakennustoimiston sisustusarkkitehtinä 40 vuotta. Hänen tunnetuin työnsä oli vuonna 1959 valmistuneen Pyynikin kesäteatterin pyörivän katsomon suunnittelu. Idean pyörivään katsomoon hän sai veturitallin kääntöpöydästä. Se oli valmistuessaan maailman ensimmäinen sähkökäyttöinen pyörivä katsomo.
Muita Ojasen töitä olivat TTT:n Kellariteatteri, Tampereen Komediateatteri sekä Ravintola Tiiliholvi Tampereella. Hän suunnitteli myös Messukylän Osuusmyllyn muistomerkin, joka pystytettiin vuonna 1981.
Ojasen suunnittelema Messukylän osuusmyllyn muistomerkki paljastettiin vuonna 1981 Tampereella.
Ojanen toimi työnsä ohella Tampere-Seuran puheenjohtajana sekä Tapparan sihteerinä. Hän oli myös perustamassa Ilves-Kissoja.
Reijo Ojasen sisko Sirkka Ojanen voitti melonnassa Suomen mestaruuden ja poika Juha Ojanen Ilveksen jalkapallojoukkueessa Suomen cupin vuonna 1979.  Reijo Ojanen oli jääkiekkoilija Janne Ojasen setä.
Salamis (kaupunki)

| Salamis Σαλαμίνα |
| --- | --- |
 Salamiin kaupunki.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Salamis
 Koordinaatit: 37°58′N, 23°30′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Salamis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  520101
Väkiluku (2011):  31 776
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  25 888
 – Kaupunki:  25 370
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  189 00
Suuntanumero(t):  21046
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salamis (kreik. Σαλαμίνα, Salamína; kath.kreik. Σαλαμίς, Salamís) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Salamiin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σαλαμίνας, Dimotikí Enótita Salamínas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Salamiin saarella Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 31 776 ja varsinaisen Salamiin kaupungin väkiluku 25 370 (vuonna 2011). Salamis on Salamiin saaren pääkaupunki, Salamiin kunnan kuntakeskus ja Saarten alueyksikön hallinnollinen keskus.
Salamiin kaupungin rakennuksia.
Salamiin kaupunki sijaitsee Salamiin saaren länsirannikolla Salamiinlahden pohjukassa. Se on väkiluvultaan saaren suurin asutus. Nykyinen Salamiin kaupunki on saaren kolmas tämän niminen kaupunki. Antiikin Salamiin kaupunki sijaitsi alun perin saaren etelärannikolla ja myöhemmin ateenalaisvallan aikana saaren itärannikolla eli Ateenan puolella lähellä nykyistä Ampelákiaa. Nykyinen Salamiin kaupunki on kehittynyt myöhemmin eri paikkaan.
Salamiin kunnallisyksikkö käsittää suurimman osan Salamiin saaresta. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Salamiin kunnaksi yhdessä Ampelákian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Salamiin arkeologinen museo.
Kunnallisyksikön osat

Salamiin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aiánteio | Aiánteio | 4 860 |
| Aiánteio | Dimítrani | 96 |
| Aiánteio | Gaïdoúri (saari) | 0 |
| Aiánteio | Kanákia | 206 |
| Aiánteio | Kolónes | 153 |
| Aiánteio | Maroúdi | 141 |
| Aiánteio | Kanákia (saari) | 0 |
| Aiánteio | Péra (saari) | 0 |
| Aiánteio | Peristéria (saari) | 0 |
| Aiánteio | Pérani | 226 |
| Aiánteio | Peristéria | 206 |
| Aiánteio | Trínisa (saari) | 0 |
| Salamís | Ágios Geórgios (saari) | 0 |
| Salamís | Arpidóni (saari) | 0 |
| Salamís | Batsí | 235 |
| Salamís | Ellinikó | 58 |
| Salamís | Léros (saari) | 0 |
| Salamís | Makrónisos (saari) | 0 |
| Salamís | Megáli Kyrá (saari) | 0 |
| Salamís | Mikrí Kyrá (saari) | 0 |
| Salamís | Faneroménin luostari (Moní Koimíseos Theotókou Faneroménis) | 27 |
| Salamís | Revythoúsa (saari) | 0 |
| Salamís | Salamís | 25 370 |
| Salamís | Stenó | 198 |
Yhteensä: 31 776
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salamiin kaupunki Wikimedia Commonsissa
Lepakkoankka

| Lepakkoankka |
| --- | --- |
 Lepakkoankka
Ensiesiintyminen:  Suomessa: Aku Ankan taskukirja 142: Antiikin ihmeet
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Touho Ankka
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Ultrasankarit Taikaviitta Glorianha Supersankarien kerho
Henkilöllisyydet:  Touho Ankka
Lepakkoankka on Touho Ankan salainen alter ego. Lepakkoankka on esiintynyt Suomessa julkaistuissa sarjakuvissa harvoin. Ensimmäistä kertaa hänet nähtiin Suomessa Aku Ankan taskukirjassa 142: Antiikin ihmeet. Silloin hänet nähtiin vain vilaukselta. Ensimmäistä kertaa kunnolla Suomessa hänet nähtiin Aku Ankan taskukirjojen teemanumerossa 23: Ultrasankarit vs. Paha Seiska, jossa hän taistelee Ultrasankarien (Taikaviitan, Viitattaren, Superhessun, Rautahansun, Neliapilan ja Eka Vekaran) kanssa Pahaa Seiskaa (Mustaa Pekkaa, Mustakaapua, Rahoittajaa, Velmu Viurusilmää, Saastuttajaa, Spektroa ja Zafirea) vastaan. Lepakkoankkaa nähdään eniten Brasiliassa. Lepakkoankkaa ei nähdä usein Suomessa, koska hänen tarinoitaan käännetään brasilialaisista tarinoista, joissa käytetään paljon harvoin esiintyviä, unohdettuja ja kokonaan uusia hahmoja, ja suomenkielisiin tarinoihin ei haluta epävirallisia hahmoja.
Esiintymisiä > Aku Ankan Taskukirjat

142. Antiikin ihmeet
Teemanumero 23. Ultrasankarit vs. Paha Seiska
Aku Ankan taskukirja Super 1 – Sankaruus kunniaan
Aku Ankan taskukirja Super 2 – Vaaroja päin
Aku Ankan taskukirja Super 5 – Haukan katse
Aku Ankan taskukirja Super 8 – Valvoja
Aku Ankan taskukirja Super 9 – Läpimurto
Koufonísi (Lasíthi)

Koufonísin saari ilmakuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  34°56′38″N, 26°08′33″E, Siteía Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Pinta-ala:  4,26 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Koufonísi (kreik. Κουφονήσι), antiikin Leuke (m.kreik. Λεύκη, Leukē, ”Valkoinen”), on Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin. Se sijaitsee Libyanmeressä Kreetan itäpään eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 4,26 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Koufonísi kuuluu Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Koufonísin saarta.
Koufonísi on karu ja lähes puuton saari. Sen etäisyys Kreetan etelärannikosta on noin 3,2 meripeninkulmaa (noin 6 kilometriä). Saaren ympärillä on useita pienempiä saaria (mm. Makrouló, Strongyló, Tráchilos ja Mármaros).
Antiikin aikana saarella sijaitsi Leuken kaupunki, joka oli merkittävä satamapaikka. Sen omistuksesta kiistelivät Itanos ja Hierapytna. Itanos sai sen haltuunsa vuonna 132. Saarella on paljon hellenistisen ja roomalaisen ajan raunioita, muun muassa teatterin ja temppelin rauniot. Sieltä on löydetty myös jäänteitä asutuksesta ja suurikokoisesta marmoripatsaasta. Saaren luolia on käytetty kappeleina bysanttilaisella ajalla. Saarella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1976.
Saarelle tehdään turistiretkiä Kreetan etelärannikon Makrý Gialóksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koufonísi Wikimedia Commonsissa
Kreetan saaret
| --- | --- |
Pääsaari:  Kreeta
Alisaariryhmät:   Dionysadit Dragonáda  Gianysáda  Paximáda 
Muut pienemmät saaret:   Aféntis Christós  Ágioi Pántes  Ágioi Theódoroi  Ágios Nikólaos  Ágria Gramvoúsa  Agriómandra  Chrysí  Día  Elafonísi  Elása  Fotiá  Gávdos  Gavdopoúla  Gkrántes Paximádi  Prasonísi  Savoúra  Ímeri Gramvoúsa  Kárga  Kaválloi  Kolokythiá  Konída  Koufonísi  Kymó  Kyriamádi  Lazaréta  Léon  Loutró  Makronísi  Makrouló  Mármaros  Mavronísi  Mikronísi, Iraklion  Mikronísi, Lasíthi  Móchlos  Palaiósouda  Papadóplaka  Paximádi  Paximádia Megálo Paximádi  Mikró Paximádi  Peristeróvrachoi  Petalída  Petalídi  Pontikonísi  Prosforá  Pseíra  Sídero  Soúda  Spinalónga  Strongyló  Theodoropoúla  Thétis  Tráchilos  Tráfos  Vryonísi  muita saaria
Hämeenlinnan lyseon lukio

| Hämeenlinnan lyseon lukio |
| --- | --- |
 Hämeenlinnan lyseon lukio
Sijainti:  Hattelmalantie 6, G-rakennus, 13100 Hämeenlinna
Koordinaatit:  60.9972°N, 24.4498°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Pieta Tukkimäki-Hilden
Oppilaita:  yli 500 (2017)
Verkkosivut
Hämeenlinnan lyseon lukio on Hämeenlinnassa toimiva lukio, joka on perustettu vuonna 1873. Vuonna 2019 lukiota kävi yli 500 oppilasta. Koulun kotirakennus sijaitsee Lukiokadulla kaupungin keskustan Koilliskulmassa, mutta sisäilmahaasteiden vuoksi syksystä 2018 lähtien koulu toimii väistötiloissa Hattelmalantiellä,  Poltinahon kaupunginosassa. Lyseon lukiolla on myös aikuisopiskelijoille tarkoitettu aikuislinja. Lukion virkaa tekevänä rehtorina toimii Pieta Tukkimäki-Hilden. Lukion toiminnasta vastaa usean kunnan yhteinen Koulutuskuntayhtymä Tavastia.
Koulu on perustettu 1873 Hämeenlinnan normaalilyseona ja se aloitti toimntansa Sibeliuksenkatu 17:ssä sijaitsevassa kivirakennuksessa. Myöhemmin vuokrattiin myös muita opetustiloja.
Koulun oppilaina ovat olleet muun muassa Jean Sibelius, J. K. Paasikivi, E. N. Setälä, Eino Leino, Vexi Salmi, Irwin Goodman ja Jyrki 69. Lyseon motto on Labor improbus omnia vincit (vapaa suom. Periksiantamaton työ voittaa kaikki vastukset).lähde?
Hämeenlinnan Lyseon lukiossa toimii nykyään myös urheilupainotteinen linja, urheilulinja (URLI), joka mahdollistaa oman harrastuksen harjoittamisen lukion aamutuntien tilalla. Silti urheilulinjalla olevat suorittavat kaikki samat kurssit kuin normaalin lukiolinjan opiskelijat. Luovan yrittäjyyden linja (YRI) siirtyi lyseolle Hämeenlinnan yhteiskoulun lukion yhdistyessä lyseon kanssa lukuvuodeksi 2012-2013. Lukiokadulla eli samalla alueella kuin lukio sijaitsee myös Lyseon koulu (yläkoulu).lähde?
Lyseolla on vuodesta 1903 toiminut Suomen toiseksi vanhin luontokerho Calypso. Kerhon nykyinen toiminta painottuu muutaman kerran lukuvuodessa järjestettäviin retkiin sekä lähes viikoittain pidettäviin kokouksiin. Kerhon puitteissa on myös mahdollista suorittaa Luonto-Liiton perusmerkki. Aktiiviset jäsenet palkitaan kurssisuoritusmerkinnällä (Luonnonharrastuskurssi).lähde?
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan lyseon kaksitoista kivääriä. Puolen vuosisadan takainen ihme: ampumaopetusta suomalaisessa valtion oppikoulussa!, Hakkapeliitta, 22.11.1932, nro 47, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Argyria

Argyriaa sairastava 92-vuotias mies (oikealla). Hän oli käyttänyt vuosien ajan hopeanitraattia sisältäviä nenätippoja.
Argyria on sairaus, joka voi puhjeta hopean tai kolloidisen hopean pitkäaikaisesta nauttimisesta tai altistumisesta sille. Argyria aiheuttaa pysyvän harmaan tai harmaalaikkuisen värin ihoon, silmiin, sisäelimiin ja myös hermosoluihin. Sairaus on harvinainen, mutta vuosina 1802–1950 on raportoitu 365 tapausta. Joskus harvoin on todettu yhteys argyrian ja neurotoksisuuden välillä.
Argyrian näkyvin ilmentymä on ihon siniharmaa väri. Väri voi aluksi olla pienellä ihoalueella tai värin vähäisenä muuttumisena, mutta voi lopulta peittää koko ruumiin. Joillakin voi ensimmäinen oire olla ikenien värimuutos joko harmaaksi tai ruskeaksi. Iho voi paikoin hyperpigmentoitua. Värin määrä riippuu elimistöön joutuneen hopean määrästä.
Hopea aiheuttaa mahalaukussa kemiallisen reaktion. Hopea hajoaa ja siirtyy verenkiertoon. Ihmisen saamasta hopeasta suurin osa poistuu viikon kuluessa ulosteen ja virtsan mukana. Jos hopeaa on joutunut elimistöön niin paljon, ettei kaikki ehdi poistua, se voi varastoitua ihoon ja muihin kudoksiin, joihin sitä kertyy yhä suurempia määriä. Kun iho sitten altistuu valolle, se muuttuu siniharmaaksi.
Aiheesta muualla

Hopeavedessä piilee vaara. (Arkistoitu – Internet Archive) Terveyden ja hyvinvoinnin laitos 20.11.2017
Anna-Liisa Enkovaara: Hopeavesi. (Arkistoitu – Internet Archive) Tabu s. 13 nro 4/2002 (Julkaistu ennen EU-kieltoa)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Argyria
Käännös suomeksi
Vuosaaren satama

| Vuosaaren satama |
| --- | --- |
 Vuosaaren satamakenttä kesäkuussa 2009.
Sijainti
Sijainti:  Niinisaari, Helsinki
Koordinaatit:  60°12′56″N, 025°10′44″E
Yksityiskohtia
Avattu:  24. marraskuuta 2008
Ylläpitäjä:  Helsingin Satama
Omistaja:  Helsingin Satama
Tyyppi:  rahti- ja matkustajasatama
Maapinta-ala:  240 hehtaaria
Liiketoimintajohtaja:  Vesa Marttinen, rahti  Kaj Takolander, matkustajat
Tilastoja
Vuosittainen rahtimäärä (tonneissa):  14,6 milj. tonnia (tuonti ja vienti yht.)
Konttien määrä vuosittain:  509 647 TEU:ta
Matkustajamäärä:  12,6 milj.
Liikevaihto:  1 047,8
Kotisivut
Vuosaaren satama on Helsingin Niinisaaressa sijaitseva satama. Sen omistaa Helsingin Satama, joka on Helsingin kaupungin omistama osakeyhtiö. Satama on merkittävä kontti- ja perävaunuliikenteen satama, ja sitä pidetään Suomen ulkomaankaupan tärkeimpänä kappaletavaran kulkuväylänä Keski-Euroopan markkinoille.
Sataman peruskivi muurattiin 7. tammikuuta 2003, ja satama avattiin 24. marraskuuta 2008. Satama korvasi Sörnäisten sataman, Länsisataman konttisataman ja Laajasalon öljysataman.
Historia > Tarve ja sijainti

Länsisataman ja Sörnäisten sataman siirtämistä muualle pohdittiin jo 1950-luvulta alkaen. Satamahanke oli yksi peruste sille, että Vuosaari liitettiin maalaiskunnasta Helsinkiin vuonna 1966. Liikenneministeriö perusteli siirtämistä vuonna 1988 sillä, että kantakaupungin satamien kapasiteetti olisi pian loppunut, ja laajentaminen keskellä Helsinkiä olisi ollut hyvin vaikeaa. Vanhojen satamien rinnalle olisi pitänyt lähitulevaisuudessa rakentaa arviolta yli 200 miljoonan euron arvoinen kolmas satama muualle, mahdollisesti Siuntioon. Vuosaaren sataman käyttökapasiteetiksi laskettiin 18–20 miljoonaa tavaratonnia, mikä on yli puolet enemmän kuin Sörnäisten satamalla ja Länsisatamalla yhteensä.
»Kaupungissa oli kaksi satamaa ja niihin erikseen raiteet. Niiden keskittämisellä yhteen saavutetaan varmasti taloudellista hyötyä.» 
(Apulaiskaupunginjohtaja Pekka Korpinen)
Kantakaupungin konttisatamat kuormittivat liikennettä ja aiheuttivat haittaa asutukselle laajalla alueella. Siirtämällä satama ulos keskustasta voitiin saada osa kontti- ja muusta raskaasta liikenteestä kiertämään Helsingin keskusta. Satamien siirto myös vapautti runsaasti toimitilaa yrityksille sekä asuntoja yli 28 000 ihmiselle. Sijainniltaan Vuosaari arvioitiin paremmaksi kuin vaihtoehdoksi tarjottu Kirkkonummi. Vuosaaren meriväylä todettiin turvalliseksi ja helposti navigoitavaksi, ja maaliikenne pääsee purkautumaan Vuosaaresta suoraan pääverkkoon. Rautatie-, laiva- ja tiekuljetusten keskittämisen yhteen paikkaan todettiin tuovan säästöjä ja vähentävän myös päästöjä.
Historia > Kaavoitus

Vuosaaren sataman ensimmäinen yleissuunnitelma valmistui 1970-luvulla. Kaavoitusselvityksiä tehtiin 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Varaus uudelle satamalle ja sen maaliikenneyhteyksille Vuosaaressa lisättiin vuoden 1992 yleiskaavaan, ja ympäristövaikutusten arviointimenettely valmistui vuonna 1995. Kaupunginvaltuusto hyväksyi sataman perustamissuunnitelman huhtikuussa 1996 äänin 53–28, ja kaavatyö aloitettiin seuraavana vuonna. Vastaan äänestänyt Helsingin Vihreät korosti, ettei Sörnäisten satamasta ollut tehty kehittämissuunnitelmaa.
Kun Ympäristökeskuksen maaliskuussa 1999 julkaisemassa lausunnossa todettiin sataman heikentävän Porvarinlahden luontoarvoja ja vaikuttavan useiden lintulajien elämään, hankkeelle haettiin valtioneuvostolta poikkeuslupaa. Joulukuussa 1999 valtioneuvosto päätti, ettei satamasta ole merkittävästi haittaa sitä ympäröivälle Natura-alueelle. Kaupunginvaltuusto hyväksyi asemakaavan äänin 55–29: hanketta vastusti pääasiassa edelleen Vihreä liitto. Korkein hallinto-oikeus kuitenkin päätti, ettei valtioneuvosto ollut oikea elin arvioimaan Natura-alueen ympäristövaikutuksia. Se siirsi päätöksen ympäristöministeriölle, joka lopulta vahvisti seutukaavan tammikuussa 2002. Liikenne- ja viestintäministeriön mukaan satamahankkeelle ei ollut vaihtoehtoja, ja sosiaali- ja terveysministeriö totesi sataman siirron pois keskustasta tuovan merkittäviä myönteisiä vaikutuksia terveyteen ja turvallisuuteen. Eduskunta hyväksyi määrärahat sataman liikenneyhteyksien rakentamista varten joulukuussa 2002.