stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Schwalmstadt

| Schwalmstadt |
| --- | --- |

 vaakuna
 Schwalmstadt
 Koordinaatit: 50°54′N, 9°13′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikunta:  Schwalm-Eder-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  84,7 km²
Korkeus:  234 m
Väkiluku (2018):  18 092
 – Väestötiheys:  214 as./km²
Postinumero:  34613
Suuntanumero(t):  06691, 06692
 
 www.schwalmstadt.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schwalmstadtin sijainti Schwalm-Eder-Kreisin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Schwalmstadt on kaupunki Schwalm-Eder-Kreisin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se sijaitsee noin sata kilometriä Frankfurt am Mainista koilliseen. Schwalmstadt syntyi 1970-luvun kuntaliitosten yhteydessä, kun Treysa ja Ziegenhain sekä muutamat ympäristön maalaiskunnat liitettiin toisiinsa. Schwalmstadtista muotoutui siten monikeskuksinen kunta.[lähde? ]
Maantiede

Schwalmstadt sijaitsee Hessenin pohjoisosassa matalahkon Knüllgebirge-vuoriston kupeessa. Schwalm on maisema-alue, joka on saanut nimensä 97 kilometriä pitkästä Schwalm-joesta. Joki kuuluu Weserin vesistöön. Schwalmstadtin keskustat, Treysa ja Ziegenhain, ovat kasvaneet lähes kiinni toisiinsa.[lähde? ]
Historia

Treise oli 700-luvulla Hersfeldin apottien hallinnassa. Cigenhagenin kreiveistä - Die Grafen von Cigenhagen - puolestaan on maininta vuodelta 1144. Kreivit valtasivat Treysan 1186. Treysan tunnusmerkki, Martinskirche, rakennettiin 1230. Nykyisin sen nimi on Totenkirche ja se on suojeltu rauniokirkko. Sekä Treysa että Zigenhain saivat kaupunkioikeudet 1200-luvulla. Viimeisen kreivin Johann II:n kuoltua 1450 kreivikunta liitettiin Hessenin maakreivikuntaan. Keskeisen sijaintinsa takia Schwalmstadtin alueen on ollut kutakuinkin mahdoton välttyä sodilta ja muilta historian mullistuksilta. Treysa koki erityisen kovia kolmikymmenvuotisen sodan aikana. Jälleenrakennuksen myötä kaupunkiin rakennettiin runsaasti niin sanottuja ristikkotaloja.[lähde? ]
Maantieteellisestä läheisyydestään huolimatta Treysa ja Ziegenhain kehittyivät eri suuntiin: edellisestä kasvoi kauppa- ja käsityöläiskaupunki, jälkimmäisestä puolestaan hallinto- ja linnoituskaupunki.
Schwalmstadtin kolmanneksi suurin kaupunginosa on Niedergrenzebach, josta varhaisin kirjallinen maininta on vuodelta 1015 muodossa Grincenbach. Myös muista kylistä on ensimmäinen asiakirjamaininta jo keskiajalta, paitsi Florshainista (1549) ja Frankenhainista (1701). Trutzhainin kylän historia poikkeaa muista olennaisesti, sillä se oli toisen maailmansodan aikainen sotavankileiri, Stammlager IX A. Sodan jälkeen Trutzhainin asema kääntyi päälaelleen, ja siitä tuli itäblokin vasemmistodiktatuuria paenneiden ihmisten vastaanottopaikka. Trutzhain sai itsenäisen kunnan aseman 1951, ja se liitettiin uuteen Schwalmstadtin kuntaan 1970. Trutzhain erottuu keskiaikaisista naapurikylistään myös arkkitehtonisesti. Leiriparakit saneerattiin sodan jälkeen asunnoiksi. Trutzhainin katolinen pyhiinvaelluskirkko Maria Hilf vihittiin 1948.[lähde? ]
Talous ja liikenne

Schwalmstadtin elinkeinoelämä on monipuolinen. Kaupungissa on muun muassa elektroniikkateollisuutta ja kenkiä valmistava Rohde Shoes. Paikallinen olutpanimo on nimeltään Privatbrauerei Friedrich Haaß. Se on perustettu vuonna 1820.
Schwalmstadt sijaitsee rataosuudella Main–Weser, joka on Kasselin ja Frankfurt am Mainin välinen päärata. Treysan rautatieasema, Bahnhof Treysa, avattiin 1908, ja sen etäisyys Kasselin asemalta on noin 62 kilometriä. Frankfurtin suuntaan rata mutkittelee ja etäisyys Frankfurtin päärautatieasemalle on noin 140 kilometriä. Schwalmstadtin halki kulkee kaksi keskeistä maantietä: Bundesstraße 254 (Fulda–Kassel) ja 454 (Bad Hersfeld–Marburg).[lähde? ]
Bundesautobahn 49 päättyy Treysan pohjoispuolelle, ja sitä on tarkoitus jatkaa Schwalmstadtiin 2020-luvulla. Schwalmstadtin kautta kulkee useita valtakunnallisia polkupyöräreittejä, kuten Radweg Deutsche Einheit.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schwalmstadt Wikimedia Commonsissa
Schwalmstadt, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Zinaida Kirijenko

Zinaida Kirijenko
Zinaida Mihailovna Kirijenko (ven. Зинаи́да Миха́йловна Кириенко; 9. heinäkuuta 1933 Mahatškala – 12. helmikuuta 2022 Moskova) oli venäläinen näyttelijä.
Kirijenko valmistui Elokuvauksen Gerasimov-instituutista vuonna 1958. Häntä opettivat Sergei Gerasimov ja Tamara Makarova. Hän työskenteli yli kolmenkymmenen vuoden ajan Kansallisessa elokuvanäyttelijöiden teatterissa. Kirijenko aloitti elokuvauransa vuonna 1954. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa Ihmisen kohtalo ja Tihi Don.
Kirijenkolle myönnettiin Venäjän SFNT:n kunniataiteilijan (1965) ja sitten kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1977. Hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Zinaida Kirijenko Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sauber C32

| Sauber C32 |
| --- | --- |
 Nico Hülkenberg Malesian GP:ssä.
Talli:   Sauber
Suunnittelija(t):   Matt Morris
Kuljettajat:  11.  Nico Hülkenberg 12.  Esteban Gutiérrez
Testikuljettajat:   Robin Frijns  Sergei Sirotkin  Kimiya Satō
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Ferrari Type 056 2,4 l (90°) V8, KERS
Voimansiirto:  Ferrarin 7-vaihteinen puoliautomaattinen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2013
Kilpailuja:  19
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  57
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Sauber C32 oli sveitsiläisen Formula 1 -talli Sauberin käyttämä auto kaudella 2013. Autolla kilpailivat saksalainen Nico Hülkenberg ja meksikolainen Esteban Gutiérrez. Testikuljettajina toimi Robin Frijns ja Sergei Sirotkin. Japanin GP:n ajan tallin vara ja -kolmoskuljettajana toimi Kimiya Satō.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Sauber | Ferrari | P |  | AUS | MAL | CHN | BHR | ESP | MON | CAN | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | KOR | JPN | IND | ABU | USA | BRA | 57 | 7. |
| 2013 | Sauber | Ferrari | P |  Nico Hülkenberg | DNS | 8 | 10 | 12 | 15 | 11 | Kesk. | 10 | 10 | 11 | 13 | 5 | 9 | 4 | 6 | 19† | 14 | 6 | 8 | 57 | 7. |
| 2013 | Sauber | Ferrari | P |  Esteban Gutiérrez | 13 | 12 | Kesk. | 18 | 11 | 13 | 20† | 14 | 14 | Kesk. | 14 | 13 | 12 | 11 | 7 | 15 | 13 | 13 | 12 | 57 | 7. |
Saavutukset

| Nopeimmat kierrokset> Nro | Nopeimmat kierrokset> Kilpailu | Nopeimmat kierrokset> Kuljettaja | Nopeimmat kierrokset> Aika | Nopeimmat kierrokset> Kierros |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Espanjan GP 2013 | Esteban Gutiérrez | 1.26,217 | 66 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sauber C32 Wikimedia Commonsissa
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2013
Red Bull RB9
Ferrari F138
McLaren MP4-28
Lotus E21
Mercedes F1 W04
Sauber C32
Force India VJM06
Williams FW35
Scuderia Toro Rosso STR8
Caterham CT03
Marussia MR02
Zákroksen rotko

| Zákroksen rotko> Φαράγγι Ζάκρου |
| --- | --- |
 Zákroksen rotko.
Sijainti
 Zákroksen rotko
Koordinaatit:  35°6′00″N, 26°14′24″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Siteía, Lasíthi, Kreeta
Historia
Tyyppi:  rotko ja hautausmaa
Ajanjakso:  n. 2000–1000-luvut eaa.
Kulttuuri:  minolainen kulttuuri
Aiheesta muualla
  Zákroksen rotko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zákroksen rotko (kreik. Φαράγγι Ζάκρου, Farángi Zákrou) eli ”Kuolleiden rotko” (Φαράγγι Νεκρών, Farángi Nekrón) on rotko ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren itäpäässä Siteían kunnan alueella.
Minolaisaikaisia hautaluolia ”Kuolleiden rotkossa”.
Zákroksen rotkon pituus on noin 2,5 kilometriä ja korkeusero sen päiden välillä noin 100 metriä. Rotko alkaa Áno Zákroksen kylältä ja päättyy Káto Zákrokseen lähelle Káto Zákroksen minolaisen palatsin arkeologista kohdetta. Rotkoa kutsutaan ”Kuolleiden rotkoksi”, koska se oli minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella hautapaikkana. Minolaiset hautasivat vainajia rotkossa oleviin luoliin.
Rotkossa kulkee polku, ja se on suhteellisen helppokulkuinen erityisesti kuivaan kesäaikaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zákroksen rotko Wikimedia Commonsissa
Yliskylän kirkko

| Yliskylän kirkko |
| --- | --- |
 Yliskylän kirkko
Rakentamisvuosi:  1756
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yliskylän kirkko on Salon seurakunnalle kuuluva kirkko Yliskylässä Perniössä Salossa. Kirkon paikalla on ollut rautakautinen kalmisto ja vanhin kirkko paikalla on ollut olemassa jo keskiajalla. Nykyisen puurakenteisen kirkon, joka on paikallaan kolmas, rakennutti Teijon ruukin patruuna Johan Jacob Kijk vuosina 1753–1756.
Aiheesta muualla

Perniön Yliskylän kappelikirkko Raimo Dahl. Viitattu 26.9.2010.
Schwalbach am Taunus

| Schwalbach am Taunus |
| --- | --- |
 Schwalbach am Taunuksen historiallinen raatihuone
 vaakuna
 Schwalbach am Taunus
 Koordinaatit: 50°9′N, 8°32′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikunta:  Main-Taunus-Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,47 km²
Korkeus:  136 m
Väkiluku (2020):  15 391
 – Väestötiheys:  2 379 as./km²
Postinumero:  65824
Suuntanumero(t):  06196
 
 www.schwalbach.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schwalbach am Taunuksen sijainti Main-Taunuksen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Schwalbach am Taunus on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen.
Maantiede

Schwalbach am Taunus rajoittuu kaakossa Frankfurt am Mainiin, luoteispuolella sijaitsee Taunus-vuoristo. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelle on yksitoista kilometriä kaakkoon. Pohjoisessa Schwalbach am Taunus rajoittuu Hochtaunuskreisin piirikuntaan. Frankfurtin lentoasema sijaitsee Schwalbach am Taunuksen eteläpuolella.
Schwalbachin keskiosassa sijaitsee historiallinen vanhakaupunki, Alt-Schwalbach, ja pohjoisosassa 1960-luvulla rakennettu mallikaupunki Limesstadt. Schwalbachin eteläosa on kapea Frankfurtia kohtia työntyvä maakaistale Sulzbachin ja Eschbornin välissä, siellä sijaitsee osa Arboretum Main-Taunus-puistosta, joka levittäytyy usean kunnan alueelle.
Historia

Schwalbach am Taunuksen alueella on asuttu jo kivikaudella. Paikkakunnalta on tehty myös löytöjä, jotka viittaavat roomalaiseen ja frankkilaiseen asutukseen. Varhaisin kirjallinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 781 muodossa villa Sualebach. Se pysyi vuosisatoja vähäisenä, epäitsenäisenä maalaiskylänä, jonka väkiluku oli enintään 300. Paikkakuntaa hallitsivat vieraan vallan edustajat Burg Schwalbachista käsin. Vuonna 1635 Schwalbach liitettiin Mainzin vaaliruhtinaskuntaan.
Schwalbach liitettiin 1806 Nassaun herttuakuntaan, joka taasen liitettiin kokonaisuudessaan Preussiin 1866. Vuosisadan loppua kohden paikkakunnan elinkeinorakenne alkoi muuttua talonpoikaisesta teollisemmaksi, lähinnä Frankfurtin vaikutuksesta. Väkiluku kasvoi tasaiseen tahtiin, ja oli vuonna 1956 noin 3 300. Schwalbachin historian suuri murros oli Limes-nimisen kerrostalolähiön rakentaminen 1960-luvulla. Limesstadt suunniteltiin mallikaupungiksi, jossa on korkea elämänlaatu. Schwalbachin väkiluku moninkertaistui lyhyessä ajassa, vuonna 1970 asukkaita oli noin 14 000. Paikkakunta sai kaupunkioikeudet 9. toukokuuta 1970. Niin ikään 1970-luvulla se liitettiin Frankfurtin paikallisjunajärjestelmään.
Schwalbachin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Burg Schwalbach ja 1750-luvulla rakennettu St.-Pankratius-kirkko.
Talous ja liikenne

Schwalbach am Taunuksen elinkeinot painottuvat palveluammatteihin. Kaupungissa toimii useita korkean teknologian yrityksiä.
Schwalbach am Taunus on Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piirissä, asemia on kaksi: Schwalbach am Taunus (Limes) ja Schwalbach Nord. Kaupungista on tehokas maantieyhteys BAB 5:n ja BAB 66:n risteysalueelle.
Aiheesta muualla

Schwalbach am Taunus, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Schwalbach am Taunus
Torialue
Käännös suomeksi
X-Kaliber 2097

| X-Kaliber 2097 |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Fupac, Winds
Julkaisija:  EMI Music Japan Inc.
Säveltäjä:  Hitoshi Sakimoto
Julkaistu:  1994
Lajityyppi:  toimintapeli, tasohyppely ja cyberpunk-peli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  SNES
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
X-Kaliber 2097 (jap. ソード・マニアック, Sōdo Maniakku, Sword Maniac) on Fupacin ja Windsin kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 1994 Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli sijoittuu vuoteen 2097 New Yorkissa. Maailmaa hallitsevat sotaherrat. X-Kaliber on pelissä käytettävä mahtava ase.
Pelin musiikit on tehnyt Psykosonik.
Aiheesta muualla

X-Kaliber 2097 MobyGamesissa (englanniksi)
Ylä-Mulkku

Ylä-Mulkku
| --- | --- |
Sijainti:  Vaala Kainuu Suomi
Vesialue:  Oulunjärvi
Korkein kohta:  127,5 m 
Pinta-ala:  6,1 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ylä-Mulkku on saari Vaalan kunnan alueella Oulujärvessä Kainuussa. Se on 600 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen sinta-ala on 6,1 hehtaaria . Ylä-Mulkussa sijaitsee yksi Oulujärven käyntisatamista.
Ylä-Mulkun käyntisatamassa on neljä vierasvenepaikkaa. Saari on Oulujärven retkeilyaluetta. Sataman lisäksi Ylä-Mulkussa on nuotiopaikka, opastaulu, talousjätehuolto, käymälä ja puuvaja.
Öljytuikku

Yksinkertainen savesta valmistettu intialainen öljytuikku
Öljytuikku on pieni alkeellinen öljylamppu, joka palaa avoliekillä. Öljytuikut ovat varhaisimpia öljylamppuja eikä niissä ole kuin öljysäiliö ja sydänlanka. Öljysäiliö voi olla myös pelkkä avoin kuppi. Suomessa öljytuikkuja on käytetty erityisesti saunassa ja niitä on kutsuttu nimellä (sauna)tuiju. Tuijuissa on käytetty polttoaineena pääosin hamppuöljyä.
Öljylamppuja on käytetty jo esihistoriallisena aikana. Öljyn koostumus on vaihdellut ja se on saattanut koostua kasviöljystä tai eläinrasvasta. Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät oliiviöljyä, intialaiset rasvaa ja persialaiset maaöljyä. Välimeren maissa oliiviöljylamput pysyivät laajassa käytössä pitkälti 1800-luvulle, maaseudulla ja pienissä kylissä 1900-luvullekin.
Ortodoksinen kirkko käyttää edelleen vastaavanlaisia lampukka-nimellä kutsuttavia öljytuikkuja.
Savonlinnan seurakunta

| Savonlinnan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Savonlinnan tuomiokirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Etelä-Savon tuomiorovastikunta
Pääkirkko:  Savonlinnan tuomiokirkko
Perustettu:  1932
Jäsenmäärä:  26 782 (2022)
– Osuus asukkaista:  73,2 %
Kirkollisvero:  1,60 %
Kirkkoherra:  Sammeli Juntunen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savonlinnan seurakunta on Savonlinnan alueella toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Mikkelin hiippakuntaan ja Etelä-Savon tuomiorovastikuntaan. Seurakunta on perustettu vuonna 1932. Vuoden 2021 lopussa siihen kuului noin 27 600 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherra on Sammeli Juntunen.
Savonlinnaan seurakuntaan on liitetty vuosien varrella lukuisia seurakuntia. Vuonna 1995 Savonlinnan ja Säämingin seurakunnat yhdistyivät Savonlinna-Säämingin seurakunnaksi. Vuonna 2009 siihen liitettiin Kerimäen seurakuntaan kuulunut Savonrannan kirkkopiiri. Seurakunnan nimeksi tuli jälleen Savonlinnan seurakunta vuonna 2013, kun Enonkosken, Kerimäen ja Punkaharjun seurakunnat lakkautettiin ja liitettiin siihen kappeliseurakuntina. Vuonna 2016 myös Rantasalmen seurakunnasta tuli Savonlinnan seurakunnan kappeliseurakunta. Sulkavan seurakunta liitettiin Savonlinnan seurakuntaan vuoden 2023 alussa.
Seurakunnalla on käytössään useita kirkkoja ja muita toimitiloja.
Seurakunnan kirkot

Savonlinnan tuomiokirkko
Enonkosken kirkko
Kerimäen kirkko
Punkaharjun kirkko
Rantasalmen kirkko
Savonrannan kirkko
Sulkavan kirkko
Lohikosken kirkko
Zithulele Patrick Mvemve

Zithulele Patrick Mvemve (31. toukokuuta 1941 Evaton – 6. heinäkuuta 2020) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1969 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lupercianan titulaaripispaksi 10. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Reginald Joseph Orsmond, jota avustivat George Francis Daniel ja Mogale Paul Nkhumishe.
Mvemve sai 26. maaliskuuta 1994 nimityksen Klerksdorpin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 26. huhtikuuta 2013.
Zm

Zm tarkoittaa seuraavia:
Sambia, ISO 3166-1 -koodi ZM, valtio tai muu maantieteellinen alue
tsettametri, tunnus Zm, pituuden yksikkö
tseptometri, tunnus zm, pituuden yksikkö
Zombie Master, ZM, tietokonepeli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Zm”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ylistaron asemanseutu

| Asemanseutu |
| --- | --- |
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Ylistaro
Koordinaatit:  62°55′16″N, 22°31′44″E
Väkiluku:  424
Postinumero:  61410
Lähialueet:   Alapää  Kainasto  Kirkonkylä  Teräsmäki 
 fiAsemanseutu 
Ylistaron asemanseutu on Seinäjoen kylä entisen Ylistaron kunnan alueella. Asemanseutu sijaitsee Ylistarosta Ilmajoelle johtavan Könnintien varressa, joka on yksi Suomen vanhimmista teistä. Kylän läpi kulkee myös Seinäjoelta Vaasaan kulkeva rata. Kylän asutus on levittäytynyt nauhamaisesti Könnintien varteen ja kylässä oli vuoden 2022 lopussa 424 asukasta. Kylään on talkoovoimin rakennettu esimerkiksi monitoimihalli, kylätalo sekä pururata.
Aiheesta muualla

Asemanseudun kehittämisyhdistyksen verkkosivut
Zitting

Zitting on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Antti Zitting (s. 1956), koripalloilija
August Johannes Zitting (1860–1922), hovioikeuden asessori, kihlakunnantuomari ja senaattori
Carl Anders Zitting (1826–1892), Mustialan maatalousopiston johtaja
Gustaf Zitting (1860–1934), vuorineuvos
Heikki Zitting (s. 1977), koripalloilija
Joachim Zitting (1806–1876), opettaja ja sanomalehden toimittaja
Juho Zitting (1854–1930), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Olli Zitting (1872–1929), poliitikko, kansanedustaja 1926–1927
Simo Zitting (1915–2012), siviilioikeuden professori
Simo Zitting (s. 1957), ammattiyhdistysjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Éthnos

| Éthnos> Έθνος |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Levikki:  33 000
Perustettu:  1930/1981
Sitoutuneisuus:  vasemmistoliberaali
Kotikunta:  Ateena
Kotimaa:  Kreikka
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  ma–su
Kieli:  kreikka
Aiheesta muualla
www.ethnos.gr
Éthnos (kreik. Έθνος, ”Kansa”) on kreikkalainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, jota julkaistaan Ateenassa. Se on ilmestynyt vuosina 1930–1970 ja uudelleen sotilasjuntan ajan jälkeen vuodesta 1981, tuolloin ensimmäisenä kreikkalaisena sanomalehtenä tabloidimuodossa.
Lehti on ollut yksi Kreikan suosituimpia. Sen levikki on 33 000 ja sunnuntaipainoksella 103 000. Lehti on poliittiselta kannaltaan vasemmistoliberaali ja sillä on ollut kytköksiä sosiaalidemokraattiseen PASOK-puolueeseen.
Aiheesta muualla

Έθνος. Sanomalehden verkkosivut. (kreikaksi)
Zinaida Volkova

Zinaida Volkova
Zinaida Lvovna Volkova (o.s. Bronstein; ven. Зинаи́да Льво́вна Во́лкова; 27. maaliskuuta 1901 Ust-Kutin kylä, Siperia – 5. tammikuuta 1933 Berliini) oli venäläinen marxisti. Hän oli Lev Trotskin ja tämän ensimmäisen vaimon Aleksandra Sokolovskajan ensimmäinen tytär. Volkova oli naimisissa kahdesti ja sai kaksi lasta, ensimmäisessä liitossaan tyttären ja toisessa liitossaan pojan. Hän teki itsemurhan kaasulla Berliinissä 5. tammikuuta 1933.
Jälkeläiset

Volkovan tytär Alexandra Moglina (s. 1923) jäi Neuvostoliittoon äitinsä ja velipuolensa lähdettyä maasta ja asui isänsä Zahar Moglinin kanssa. Moglinin karkottamisen jälkeen vuonna 1932, tyttärestä huolehti isoäiti Aleksandra Sokolovskaja. Sokolovskaja kuitenkin karkotettiin vuonna 1935 suurissa puhdistuksissa, ja hän kuoli pakkotyöleireillä. Aikuisena myös Aleksandra Moglina karkotettiin Kazakstaniin. Hän selviytyi ja palasi Moskovaan Stalinin kuoleman jälkeen. Moglina kuoli syöpään vuonna 1989.
Volkovan poika Vsevolod (Seva) asui Turkissa isovanhemmillaan Volkovan matkustettua Berliiniin tuberkuloosihoitoihin. Seva koetti matkustaa Saksaan äitinsä luo, mutta matkustamista vaikeutti kansalaisuuden menettäminen 1932. Hän onnistui matkustamaan saksaan enonsa, Lev Sedovin, kanssa. Sedov ja hänen avovaimonsa Jeanne Martin huolehtivat Sevasta Volkovan itsemurhan jälkeen.  Kuukauden kuluttua Volkovan kuolemasta Adolf Hitler ja natsipuolue tulivat valtaan Saksassa, jolloin Lev ja Vsevolod pakenivat Itävaltaan, ja asuivat siellä kunnes Itävallan levottomuuksien vuoksi muuttivat Ranskaan vuonna 1934.
Sedovin kuoleman jälkeen vuonna 1938 Sedovin avovaimo Jeanne Martin halusi pitää 12-vuotiaan pojan Vsevolodin. Trotskia vaivasi Martinin aiempi poliittinen suuntautuminen, minkä hän tahtoi Sevan huoltajuuden itselleen ja voitti kiistan. Martin kuitenkin piileskeli Sevan kanssa Ranskassa. Lopulta Trotskin ystävät löytävät Martinin ja Vsevolodin, ja Vsevolod lähetettiin Meksikoon, jossa Trotski oli asunut maanpaossa tammikuusta 1937 lähtien.
Meksikossa Vsevolod Volkov otti etunimen Esteban ja meni paikallisiin kouluihin ja sitten korkeakouluun, jolloin hänestä tuli insinööri. Esteban Volkov avioitui ja sai neljä tytärtä: kirjailija Verónika Volkow, riippuvuustutkija Nora Volkow ja kaksoset Natalia (Meksikon tilastokeskuksen apulaisjohtaja) ja Patricia (lääkäri ja aidsin asiantuntija) Volkow.
Zmeinogorsk

| Zmeinogorsk (Змеиного́рск) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Zmeinogorsk
 Koordinaatit: 51.154°N, 82.197°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Aluepiiri:  Altai
Väkiluku (2010)  ():  10 955
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 Ajoneuvojen rekisterikoodi: 22 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zmeinogorsk (ven. Змеиного́рск) on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 2010 Zmeinogorskin väkiluku oli 10 955. Zmeinogorsk perustettiin vuonna 1735 ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1952.
Zitti e buoni

|  Zitti e buoni |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Måneskin
Levy-yhtiö:  Sony Music Entertainment
Kesto:  3:12
Tyylilaji:  Hard rock
Julkaistu:  5. maaliskuuta 2021
Säveltäjä(t):  Damiano David Ethan Torchio Thomas Raggi Victoria De Angelis
Sanoittaja(t):  Damiano David Ethan Torchio Thomas Raggi Victoria De Angelis
Tuottaja(t):  Måneskin Fabrizio Ferraguzzo
Euroviisutiedot
Vuosi:  2021
Maa:  Italia
Kieli:  italia
Sijoitus:  1.
Pisteet:  524
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Fai rumore” (2020) 
 ”Brividi” (2022) ► 
Zitti e buoni on italialaisen rock-yhtyeen Måneskinin esittämä kappale, jolla he edustivat Italiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Kappale voitti lopulta laulukilpailun saaden yhteensä 524 pistettä raadeilta ja yleisöltä.
Kappaleen nimi on suomeksi ’hiljaa ja kunnolla’. Se esiintyy säkeessä Vi conviene stare zitti e buoni, ’teidän on parasta olla hiljaa ja (käyttäytyä) kunnolla’.