stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tartto
Väestö

Tarton asukasluku ylitti ensimmäisen kerran 100 000 asukkaan rajan vuonna 1977. Ennen Neuvostoliiton hajoamista suoritetussa väestönlaskennassa väkiluku oli 113 977, mutta väheni 1990-luvulla jatkuvasti, kunnes alkoi vuoden 2002 jälkeen vähitellen kasvaa.
Tuoreimmat väkiluvut Tilastoviraston mukaan. 1.1.2016 alkaen laskentaperuste on muuttunut, siten että asuinpaikka on väestörekisterin ilmoittama.
| Vuosi | 1840  | 1897  | 1934  | 1959  | 1970  | 1979  | 1989  | 2001  | 2006  | 2012  | 2013  | 2014  | 2015  | 2016  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&012309.&&&&0012 309 | &&&&&&&&&&042308.&&&&0042 308 | &&&&&&&&&&058876.&&&&0058 876 | &&&&&&&&&&074263.&&&&0074 263 | &&&&&&&&&&090459.&&&&0090 459 | &&&&&&&&&0104518.&&&&00104 518 | &&&&&&&&&0113977.&&&&00113 977 | &&&&&&&&&0101207.&&&&00101 207 | &&&&&&&&&0101740.&&&&00101 740 | &&&&&&&&&&099558.&&&&0099 558 | &&&&&&&&&&099518.&&&&0099 518 | &&&&&&&&&&098449.&&&&0098 449 | &&&&&&&&&&097332.&&&&0097 332 | &&&&&&&&&&093687.&&&&0093 687 |

Viron muiden suurten kaupunkien tapaan Tartossakin on merkittävä venäjänkielinen vähemmistö. Tarton kaupungissa oli kaupungin oman tilaston mukaan 1.1.2015 asukkaita 97 079, joista virolaisia oli 79 %, venäläisiä 15 % ja muita 6 %. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan muut kansallisuudet olivat tarkemmin jaoteltuna: ukrainalaiset 0,9 prosenttia, suomalaiset 0,7 prosenttia ja valkovenäläiset 0,4 prosenttia.
Matkailu ja nähtävyydet

Tartto oli neuvostoaikana melkein suljettu kaupunki. 1990-luvulta lähtien matkailu on Tartossa kuitenkin kasvanut jatkuvasti. Samalla kun kysyntä eli turistien määrä on kasvanut, on kehittynyt myös tarjonta, esimerkiksi majoituspalvelut. Vuonna 2010 Tartossa oli hotelliyöpymisiä noin 140 000, joista ulkomaalaisten osuus oli 47 prosenttia.
Matkailu ja nähtävyydet > Viron kansallismuseo

Viron kansallismuseon uusi päärakennus avattiin vuonna 2016.
Matkailu ja nähtävyydet > Toomemäen puisto

Toomemägi on saanut nimensä mäelle rakennetuista Tarton tuomiokirkosta ja piispanlinnasta. Vuonna 1708 venäläiset tuhosivat alueelta lähes kaikki keskiaikaiset linnoitteet. Nykyisin paikka on Tarton omaleimaisin puisto, jota kaunistavat yliopiston maineikkaimmille opiskelijoilleen ja opettajilleen pystyttämät muistomerkit sekä puukujanteet.
Tarton tuomiokirkko oli aikanaan koko Baltian merkittävimpiä goottilaistyylisiä tiilirakennuksia. Nykyään tiloissa toimii Tarton yliopiston museo. Tornit on kunnostettu näköalapaikaksi, jotka ovat yleisölle avoinna kesäkausina. Raunioissa järjestetään kesäisin teatteriesityksiä ja konsertteja.
Tuomiokirkon vieressä on Kristjan Jaak Petersonin (1801–1822) patsas. Hän loi vironkielisen kirjallisuuden perustan. Toinen muistomerkki Toomemäellä on K. E. von Baerin (1792–1876) patsas. Hän oli 1800-luvun monipuolisimpia luonnontieteilijöitä.
Toomemäen lounaislaidalla sijaitsee Tarton tähtitorni (J. W. Krause, 1805). Lisäksi Toomemäellä on Vanha anatomianlaitos eli Vana anatoomikum (J. W. Krause, 1805), korkeimman oikeuden rakennus sekä vanha naistenklinikka.
Toomemäelle johtavien katujen yli on rakennettu kaksi siltaa: Enkelinsilta ja Pirunsilta. Vuonna 1816 valmistunut ja 1836 nykyiseen muotoon korjattu Enkelinsilta on suosittu nähtävyys. Toomemäen toisella puolella sijaitseva vaatimattomampi Pirunsilta on rakennettu 1913 Romanovien hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlien kunniaksi.
Matkailu ja nähtävyydet > Raatihuone ja Raatihuoneentori

Nykyinen raatihuone on jo kolmas samalla paikalla. Se rakennettiin vuosina 1782–1786 arkkitehti J. H. B. Waltherin suunnitelmien mukaan.
Raatihuoneen edessä oleva Raatihuoneentori kapenee Emajokea kohti. Torin yläpäässä on suutelevia opiskelijoita kuvaava suihkulähde Suudlevad tudengid. Aukio päättyy etelässä Emajoen yli rakennettuun Kaarisiltaan, jonka paikalla oli toiseen maailmansotaan saakka Kivisilta.
Torin Emajoen-puoleisessa päässä on kiinnostava Tarton taidemuseon rakennus, Barclay de Tollyn talo eli niin sanottu vino talo (1793). Julkisivu on kallellaan vasemmalle, sillä sen oikea sivu on rakennettu vanhan kaupunginmuurin päälle ja vasen paalujen varaan.
Matkailu ja nähtävyydet > Yliopiston päärakennus

Tarton yliopiston toiminta keskeytyi sadaksi vuodeksi suuren Pohjan sodan alettua. Se avattiin uudelleen vuonna 1802, ja vuonna 1809 se sai uuden, J. W. Krausen suunnitteleman, empireklassistisen päärakennuksen. Päärakennuksen kauniissa juhlasalissa pidetään yliopiston tärkeimpiä tilaisuuksia ja konsertteja. Rakennuksen vasemmassa siivessä toimii myös yliopiston taidemuseo, ja yläkerrassa on vanha arestihuone. Yliopistoon perustettiin vuonna 2006 humanistisen tiedekunnan viron ja suomalais-ugrilaisen kielitieteen laitokselle suomen kielen ja kulttuurin professuuri. Osasto toimii päärakennuksessa.
Päärakennuksen takana on yliopiston perustajan Kustaa II Aadolfin patsas. Patsas paljastettiin vuonna 1928, ja se poistettiin neuvostovallan aikana vuonna 1950. Vuonna 1992 valmistuneeseen uuteen muistomerkkiin saatiin tukea Ruotsista. Kustaa II Aadolf allekirjoitti Tarton yliopiston perustamisasiakirjan sotaleirillä lähellä Nürnbergiä 30. kesäkuuta 1632.
Matkailu ja nähtävyydet > Vanhankaupungin korttelit

Keskiaikaisia rakennelmia Tartossa on neljä, Jaanin eli Johanneksen kirkko, Tuomiokirkon rauniot, pätkä kaupunginmuuria ja katuverkosto. Vanhimmat säilyneet rakennukset keskittyvät yliopiston päärakennuksesta pohjoiseen Jaaninkadun ympäristöön.
Johanneksen eli Jaanin kirkko rakennettiin todennäköisesti 1300-luvun ensimmäisellä kolmanneksella, torni 1300-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko on tunnettu terrakottaveistoksistaan, joita on alun perin ollut yli tuhat, ja niitä on edelleen jäljellä huomattava määrä. Kirkko vihittiin uudelleen käyttöön pitkällisten korjaustöiden jälkeen 2005. Kirkon tornissa on yleisölle avoin galleria ja näköalatasanne.
Johanneksen kirkkoa vastapäätä sijaitsee Tampereen kaupungin Tampere maja, Tarton ystävyyskaupunki Tampereen kulttuuri- ja yhteistyökeskus, jossa on pieni hotelli ja galleria. Tampere Majan rakennus on tyypillinen 1700-luvun loppupuolella rakennettu puinen porvaristalo. Tällaisia taloja Jaaninkadun varressa ovat myös Kaupunginmuseon porvariskotimuseo ja Uppsala maja, joka Tampere Majan tapaan on ystävyyskaupungin eli Uppsalan varoilla kunnostettu hotelliksi.
Lutsunkadulla on lisäksi Tarton Lelumuseo ja Antoniuksen käsityökillan talo, jossa voi käydä tutustumassa työpajojen toimintaan ja tehdä ostoksia. Killan pihalla pidetään myös konsertteja ja muita tapahtumia. Lutsun teatteritalo Lutsunkadun yläpäässä sisältää viereisen lelumuseon lisätiloja.
Matkailu ja nähtävyydet > Kasvitieteellinen puutarha ja kaupunginmuurin rauniot

Yliopiston kasvitieteellinen puutarha on aivan kaupungin sydämessä. Se on perustettu 1803 ja sen pinta-ala on 3,5 ha. Puutarhassa kasvaa 10 000 eri kasvilajia.
Tarton kaupunginmuuria rakennettiin todennäköisesti 1200-luvulta alkaen. Muuri oli kahden kilometrin pituinen. Siinä oli 27 tornia ja niissä yhdeksän porttia. Muurista on säilynyt kolme lyhyttä osaa. Vallihautaa on kunnostettu yliopiston kasvitieteellisen puutarhan lammeksi.
Tarton yliopiston kirjaston edessä on abstrakti patsas, jonka aiheena on Juri Lotman.
Matkailu ja nähtävyydet > Tarton suomalaiskohteet

Tartossa on Tampere Majan lisäksi paljon Suomeen ja suomalaisiin liittyviä kohteita. Suomen Viron-instituutin tiloissa Viron kirjailijaliiton talossa on pieni kirjasto-lukusali ja galleria. Kolmas kohde on Turun kaupungin infopiste (Ülikooli 1:n sisäpiha), jossa on Turku-infon lisäksi myös pieniä näyttelyitä. Hotelli Pallaksen tiloissa on Suomen kunniakonsulaatti, ja Viron inkerinsuomalaisten liiton toimisto, niin sanottu Inkerin talo, on osoitteessa Veski 35. Siellä voi arkisin käydä lounaalla, ja myös majoittuminen on mahdollista.
Tartossa on joitakin suomalaisten arkkitehtien suunnittelemia rakennuksia. Tähtveren kaupunginosassa on Alvar Aallon varhainen työ, funktionalismia edustava Villa Tammekann vuodelta 1932, jossa on Turun yliopiston ja Tarton yliopiston yhteinen Granö-keskus. Lähistöllä on Armas Lindgrenin ja Wivi Lönnin yhteistyönä suunnittelema ylioppilaskorporaatio Sakalan talo, joka edustaa tyyliltään hillittyä jugendia. Lindgren suunnitteli myös Tarton vanhan Vanemuine-teatteritalon, joka valmistui vuonna 1906, mutta se raunioitui toisen maailmansodan taisteluissa.
Lähellä korp! Sakalan taloa on myös Eesti Üliõpilaste Seltsin (Viron ylioppilasseuran) kansallisromanttinen tiilirakennus (Georg Hellat, valm. 1902). Talossa käytiin Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliset rauhanneuvottelut ja solmittiin Tarton rauha 14. lokakuuta 1920. Edelleen etelämpänä Riian maantiellä on Tarton merkittävin suomalaisarkkitehtuurin näyte, Paavalin eli Paulusen kirkko. Massiivisen tiilikirkon on suunnitellut Eliel Saarinen vuonna 1913, ja se valmistui lopullisesti 1919. Kirkon ulkoasusta on Saarisen tyyli helposti tunnistettavissa, ja se luokitellaan yhdeksi suomalaisen kansallisromantiikan merkkiteoksista. Kirkko paloi vuonna 1944, ja sodan jälkeen se korjattiin, mutta kirkkosali jaettiin niin, että vain osa siitä toimi kirkkona. Kirkon lähes kymmenen vuotta kestänyt entistäminen, korjaaminen ja laajentaminen valmistui syyskuussa 2015.
Matkailu ja nähtävyydet > Puutalokaupunginosat Karlova ja Supilinn

Toisin kuin Suomessa, Virossa on vielä runsaasti jäljellä laajoja puutaloalueita. Sodanjälkeisinä vuosikymmeninä oli suunnitelmia purkaa puutaloalueita. Paikallisten kaupunkisuunnittelijoiden vastarinnan vuoksi alueita ei purettu, mutta ne rapistuivat. Neuvostokauden jälkeen heikossa kunnossa olleet puutaloalueet ovatkin viime vuosina kohentuneet huomattavasti. Virolaiset ovat myös uskollisia perinteisille rakennustekniikoille, minkä vuoksi puutalojen kunnostuksessa on muodissa niin sanottu kestävä rakentaminen. Kaupunki palkitsee vuosittain parhaiten toteutettuja kunnostuskohteita.
Tarton keskustasta kaakkoon sijaitsevaa 400 puutalon Karlovan kaupunginosaa on kunnostettu uudelleen itsenäistymisen jälkeen.. Se keskittyy Kalevin- ja Tähenkaduille sekä niiden välisille pienille poikkikaduille.
Tarton kuuluisimmaksi puutalokaupunginosaksi mainittu Supilinn (suom. keittokaupunki) on saanut nimensä kasvisten mukaan nimetyistä kaduistaan. Se sijaitsee Emajoen varressa keskustasta luoteeseen. Tyyliltään puutalot ovat 1800–1900-luvun vaihteesta ja 1900-luvun alusta. Enimmäkseen ne ovat kaksikerroksisia ja suomalaisesta näkökulmasta puutaloiksi suuria. Useat ulkoisesti kivitalolta näyttävät kookkaat rakennukset ovat hirsirakenteisia ja rapattuja.
Myös keskustasta lounaaseen sijaitsevan Kastaninkadun varressa on joukko isoja 1900-luvun alun puurakenteisia asuintaloja.
Urheilu

Tartossa on 147 urheiluseuraa, joista nuorten seuroja on 60 ja niissä jäseniä 9 528. Urheiluhalleja on 35, stadioneita kuusi, sisäuimahalleja viisi.
Tartossa toimii koripalloseura Tartu Ülikool/Rock, joka kuuluu Viron koripallon mestaruusliigaan, Baltian koripalloliigaan EuroChallengeen. Tartossa toimii myös Viron mestaruusliigan seura JK Tammeka Tartu.
Ammattilaisseura Dota 2:n joukkueen Team Secretin kapteeni Clement "Puppey" Ivanov, asuu Tartossa. Hän on voittanut ensimmäisen Internationalin.
Vuoden 2017 suunnistuksen maailmanmestaruuskisojen keskuspaikka oli Tartto.
Tunnettuja tarttolaisia

Paul Ariste, kielitieteilijä
Kersti Kaljulaid, Viron presidentti
Jaan Kaplinski, runoilija, kulttuurikriitikko
Urmas Klaas, Tarton kaupunginjohtaja, ministeri
Oskar Luts, kirjailija
Wilhelm Ostwald, Nobel-palkittu kemisti
Peeter Põld, ensimmäinen opetusministeri
Otto Wilhelm von Struve, astronomi
Eeva-Maija Tammekann, suomalainen kirjastonhoitaja
Ilon Wikland, ruotsalainen kuvittaja
Ystävyyskaupungit

Tartolla on lukuisia ystävyyskaupunkeja eri puolilla Eurooppaa ja yksi Yhdysvalloissa. Aktiivisimmat ja tiiveimmät suhteet Tartolla on Tampereen, Turun ja Uppsalan kanssa, joilla on Tartossa oma edustustonsa.
| --- | --- |
  Bærum, Norja   Deventer, Alankomaat   Ferrara, Italia   Frederiksberg, Tanska   Hafnarfjörður, Islanti   Hämeenlinna, Suomi   Kaunas, Liettua   Lüneburg, Saksa :   Pihkova, Venäjä   Riika, Latvia   Salisbury, Maryland, USA   Tampere, Suomi   Turku, Suomi   Uppsala, Ruotsi   Veszprém, Unkari   Zutphen, Alankomaat
Kuvia

Puutalo Tartossa osoitteessa Oa 1, suojelukohde.
Tarton yliopiston päärakennus.
Pietarin kirkko.
Tarton raatihuone.
Raatihuoneentorin talot 6, 8 ja 10.
Raatihuoneentorin talo 18 ja 20.
Tarton tuomiokirkko.
Rautatieläisten asuintalo Vaksali 4.
Kirjallisuutta

Malle Salupere: Tuhandeaastane Tartu – Nooruse ja heade mõtete linn.  Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004.  ISBN 9985-56-908-3
Villem Raam (toim.): Eesti arhitektuur 4. Tartumaa, Jõgevamaa, Valgamaa, Võrumaa, Põlvamaa. Valgus.  Valgus, 1999.  ISBN 9985-68-050-2
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta Tartto Wikimatkoissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tartto Wikimedia Commonsissa
Kulttuuriloma Tartossa ja Tarton maakunnassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Tarton kaupungin kotisivut (sivujen muunkieliset versiot ovat kesken, ja siksi muilla kielillä on tietoa vain satunnaisesti)
Tarton suomalaiskohteet
Tampere-Tartto-seura (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Viron-suhteet, Viron suurlähetystön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Arkkitehti ihailee Tarttoa, Kuva, 03.08.1938, nro 16, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tartto vuonna 1554.
Vuonna 1786 valmistunut Tarton raatihuone hansapäivien aikana.
Toisessa maailmansodassa tuhoutuneen Kivisillan pienoismalli nykyisen Kaarisillan luona.
Tarton taidemuseon näyttelyrakennuksena toimiva "vino talo" eli Barclay de Tollyn talo Tartossa.
Tarton yliopisto
Johanneksen eli Jaanin kirkko on kunnostettu nykyaikana.
Tampere Maja on tamperelaisen, suomalaisen ja tarttolaisen kulttuurin kohtaamispaikka.
Kansanlaulu- ja -tanssitapahtuma Europeade järjestettiin vuonna 2011 Tartossa. Yksi tapahtumapaikoista oli Tarton laululava Tähtveren asuinalueella.
OnePlus 7 Pro

| OnePlus 7 Pro |
| --- | --- |
 OnePlus 7 Pro edestä
Valmistaja:  OnePlus
Slogan:  Go Beyond Speed
Julkaistu:  14. toukokuuta 2019
Edeltäjä:  OnePlus 6T
Seuraaja:  OnePlus 7T Pro
Mitat:  162,6 × 75,9 × 8,8 mm
Paino:  206 g
Näyttö:  6,67" AMOLED, 90 Hz
Näytön kuvatarkkuus:  3 120 × 1 440 px
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 855 kahdeksanydinprosessori
Grafiikkapiiri:  Adreno 640
Muisti:  128/256 Gt
Keskusmuisti:  6/8/12 Gt
Takakamera:  48 + 8 + 16 megapikseliä
Etukamera:  16 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  OxygenOS Android 9.0 Pie
Akku:  4 000 mAh
Liitännät:  USB-C
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  sormenjälkilukija
Infobox OKNimi-testi OK: 
OnePlus 7 Pro on OnePlussan 14. toukokuuta 2019 julkaisema Android-pohjainen älypuhelin. Se on OnePlus 6T:n seuraaja.
Julkistus

OnePlus 7, OnePlus 7 Pro ja OnePlus 7 Pro 5G julkaistiin 14. toukokuuta 2019.
Vaihtoehtoina ovat 6 gigatavun keskusmuistilla ja 128 gigatavun tallennustilalla, 8 gigatavun keskusmuistilla ja 256 gigatavun tallennustilalla tai 12 gigatavun keskusmuitilla ja 256 gigatavun tallennustilalla olevat mallit.
Ominaisuuksia

OnePlus 7 Pron erikoisuutena on puhelimen rungon sisälle sijoitettu motorisoitu etukamera, joka ponnahtaa tarvittaessa laitteen sisältä. Siinä on 16 megapikselin Sony IMX 471 -kenno. Puhelimen takana on kolmoiskamera, jossa on 48, 8 ja 16 megapikselin kennot.
OnePlus 7 Prohon ei kuulu OnePlus 6T:n tapaan perinteistä 3,5 millimetrin kuulokeliitäntää, vaan puhelimessa on pelkästään Warp Charge -pikalatausteknologiaa hyödyntävä USB Type C -liitäntä. Warp Charge antaa valmistajan mukaan 30 watin lataustehon. Puhelimen lukituksen avausvaihtoehtoina on näytön alla oleva sormenjälkitunnistin ja kasvojen tunnistus.
Muuta

Suomessa OnePlus 7 Prota myy Elisa, Telia, DNA ja Verkkokauppa.com. 
Puhelimen tärkeimpiä kilpailijoita ovat Samsung Galaxy S10, Huawei P30 Pro, Google Pixel 3a ja Google Pixel 3XL.
Pakkaus

Pakkaus sisältää:
• OnePlus 7 Pro
• Warp Charge 30W -laturi
• Warp Charge (USB-C) -kaapeli
• Pikaopas
• Oneplus tarroja
• Suojakuori
• Näytönsuojakalvo (valmiiksi kiinnitetty)
• SIM-korttityökalu
Aiheesta muualla

OnePlus 7 Pro OnePlussan sivuilla
Pegasus (vuoden 2010 elokuva)

| Pegasus> Pégase بُرَاقْ |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mohamed Mouftakir
Käsikirjoittaja:  Mohamed Mouftakir
Säveltäjä:  Wolfgang Funk
Kuvaaja:  Xavier Castro
Leikkaaja:  Julien Foure
Lavastaja:  Boujemaa Rassourance
Pääosat:   Driss Roukhe  Majdouline Idrissi  Saadia Ladib  Anas El Baz 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Marokko
Tuotantoyhtiö:  Dreamaker Productions
Ensi-ilta:   2010-12-2020. joulukuuta 2010  
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  arabia
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pegasus (ransk. Pégase, arab. بُرَاقْ‎) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut marokkolainen elokuva joka on Mohamed Mouftakirin esikoisohjaus, jonka hän on myös käsikirjoittanut. Se voitti Afrikan suurimman elokuvajuhlan FESPACO:n pääpalkinnon Yennengan kultaisen oriin vuonna 2011.
Juoni

Nuori nainen Rihana (Majdouline Idrissi) löydetään kadulta loukkaantuneena ja viedään sairaalaan, hän ei muista mitään menneisyydestään, vaan mutisee jotain käsittämätöntä ”Hevosten herrasta”. Häntä alkaa hoitamaan psyykkisesti rasittunut psykiatri Zineb (Saadia Ladib). Rihana uskoo että hänen kotikylässään maaseudulla asuva Zayd (Anas El Baz) on raiskannut hänet, minkä takia hän on raskaana. Rihanannan takaumissaan palataan hänen elämässään lapsuuteen, jossa hänen itsevaltainen isänsä joka oli heimon ratsupäällikkö, kasvattaa hänestä poikaa perinteiden velvoittamana. Taikauskoisen isän tarinoissa esiintyy tuo ”Hevosten herra”, ja Rihana uskoo että tämä demoni on sinunannut raskauden. Psykiatri yrittää selvittää mikä on totuus naisen tarinoiden takana, mutta ei pysty päättämään että valehteleeko hänen yhteistyöhaluton potilaansa, vai onko tämä trauman vuoksi vetäytynyt omaan mielikuvitusmaailmaansa. Naisen tarina herättää Zinebin ahdistuneessa mielessä tukahdutettuja alueita, ja hän joutuu mukaan tapahtumiin jotka riistäytyvät käsistä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saadia Ladib  | … |  Zineb   |
|  Majdouline Idrissi  | … |  Rihana   |
|  Driss Roukhe  | … |  Chrif   |
|  Anas El Baz  | … |  Zayd   |
|  Nadia Niazi  | … |  äiti   |
|  Abdellatif Chaouqi  | … |  lääkäri   |
|  Fatima Zahra Bennacer  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Ghizlaine Alaoui  | … |  Ito   |
Lähde:
Aiheesta muualla

PEGASUS (Pegase) Youtube. Viitattu 16.1.2023. (englanniksi)
Pegasus Filmaffinity. Viitattu 16.1.2023. (englanniksi)
Cinéma : Projection de «Pégase», un film de Mohamed Mouftakir Finances News.  1.3.2022. Viitattu 16.1.2023. (ranskaksi)
Pégase SensCritique. Viitattu 16.1.2023. (ranskaksi)
Mr Lothar

| Mr Lothar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Anssi Viskari
Syntynyt: 5. marraskuuta 1971 (ikä 53)
Pornonäyttelijä
Siviilisääty:  naimaton
Silmien väri:  sininen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
Mr Lothar (oik. Anssi Tapani Viskari, s. 5. marraskuuta 1971 Mäntyharju) on suomalainen stripteasetanssija ja pornonäyttelijä, joka myös ohjaa ja käsikirjoittaa pornoelokuvia. Viskari aloitti uransa vuonna 1994 stripteasetanssijana, ja vuonna 2004 hän alkoi tehdä pornoelokuvia. Viskari esiintyy myös tulennielijänä ja -puhaltajana. Hän on esiintynyt muun muassa televisio-ohjelmissa Gladiaattorit, Tosihemmot, Saari, Battle of Sexes, Night Club, Karavaanarit, Tuntemattomat ja Suomen Pelkokerroin. Vuonna 2009 Van Der Media teki Viskarin työstä dokumentin Suomi D: Pornotyöläinen. Vuonna 2011 Mr Lothar nähtiin esiintymässä Suomen Big Brotherissa ja vieraana Nelosen Maria!-ohjelmassa. Vuonna 2012 Mr Lothar oli Tuomas Enbuske Talk Show'n ja BB Extran vieraana sekä näytteli televisiosarjassa Paparazzit. Vuonna 2013 hän oli Yle TV1:n asiaohjelma Puoli seitsemän sekä MTV3:n keskusteluohjelma Enbuske & Linnanahde Crew'n vieraana. Vuonna 2014 Mr Lothar oli esiintymässä Suomen Big Brotherissa ja BB Extran vieraana.
Aktiivisen pornouransa jälkeen, vuodesta 2019 lähtien, hän on toiminut kiinteistöalalla, vuokraten omistamiaan neljää rantatonttitaloa ympäri vuoden.
Elokuvia

DVD Ironsteel (2004 Laura Production)
DVD Blondes Have 2 Much Fun! (2004 Laura Production)
DVD Suomi Teinit 2 (2005 Radical Production Group)
DVD Mr Lotharin Teinikoulu 1 (2006 Seksitreffit)
DVD Mr Lotharin Teinikoulu 2 (2006 Seksitreffit)
DVD Suomiteinit 2007 (2007 Seksitreffit)
DVD Mr Lothar Pornotähdelle Morsian 2012 (2012 Seksitreffit)
VOD Aikuisviihdevideoita, joissa Mr Lothar esiintyy on julkaistu internetissä noin 300 kpl (2004–2019 Seksitreffit) (2023-2024 Onlyfans)
Aiheesta muualla

Mr Lotharin virallinen internetsivusto
Glasgow’n ilmastokokous 2021

Ilmastokokouksen logo.
Earth Summit, 1992
YK:n ilmastonmuutos­konventti
COP11: Montreal, 2005
COP13: Bali, 2007
COP15: Kööpenhamina, 2009
COP16: Cancún, 2010
Vihreä ilmastorahasto
COP21: Pariisi, 2015
Pariisin ilmastosopimus
COP26: Glasgow, 2021
COP27: Sharm el-Sheikh, 2022
COP28: Dubai, 2023
COP29: Baku, 2024
Raportit ja vetoomukset
Kioton pöytäkirja
Sternin raportti, 2006
Oregonin vetoomus
Glasgow’n ilmastokokous 2021 (COP26, Conference of the parties) oli Yhdistyneiden kansakuntien järjestämä konferenssi, johon YK:n ilmastonsuojelun puitesopimuksen allekirjoittajamaat kokoontuivat tarkastelemaan ilmastopolitiikkaansa. Se alkoi 31. lokakuuta 2021 ja päättyi 13. marraskuuta 2021. Kokoukseen osallistui paikan päällä arviolta noin 25 000 ihmistä.
Taustaa

Glasgow’n ilmastokokous oli 26. kerta, kun YK:n ilmastonsuojelun puitesopimuksen osapuolet tapasivat. Edellinen konferenssi oli Madridissa vuonna 2019. Glasgow’n kokous oli tarkoitus järjestää jo vuonna 2020, mutta sitä siirrettiin koronapandemian vuoksi.
Syyskuussa 2021 YK:n raportti, jossa jäsenmaiden ilmoittamat toimet päästöjensä rajoittamiseksi (NDC, Nationally Determined Contributions) koottiin yhteen, varoitti maapallon lämpenevän näillä toimilla 2,7 astetta vuosisadan loppuun mennessä, kun Pariisin sopimuksessa se pyrittiin rajaamaan korkeintaan 1,5 asteeseen.
Julistuksia

Intian pääministeri Narendra Modi sanoi puheessaan kokouksen toisena päivänä, että Intia aikoo saavuttaa nettonollapäästöt vuoteen 2070 mennessä.
Niin ikään kokouksen toisena päivänä yli sadan maan johtajat lupasivat lopettaa maailman metsäkadon vuoteen 2030 mennessä. Hankkeeseen aiotaan käyttää 19,2 miljardia euroa julkista ja yksityistä rahoitusta. Sitoumuksessa on mukana myös Suomi. Samana päivänä myös yli 80 maata lupasi vähentää metaanipäästöjään 30 prosentilla vuoden 2020 tasosta vuoteen 2030 mennessä, näiden joukossa Yhdysvallat ja Euroopan unionin jäsenmaat.
Tulos

Kokouksen päätteeksi hyväksyttiin asiakirja, jossa päätettiin muun muassa, että maiden tulee tarkastella päästövähennyksiään jo seuraavana vuonna, eikä viiden vuoden kuluttua, kuten Pariisin sopimuksen mukaan olisi ollut laita. Lisäksi fossiiliset polttoaineet mainittiin ensimmäistä kertaa COP-kokouksen päätösasiakirjassa, köyhemmille maille luvattiin enemmän rahallista tukea ilmastonmuutokseen sopeutumiseen, maailman kolmanneksi suurin saastuttaja Intia asetti tavoitteekseen olla ilmastoneutraali vuoteen 2070 mennessä ja Kiina sekä USA sopivat yhteistyöstä ilmastonmuutoksen vastaisessa taistelussa.
Ilmastokokouksen tuloksia kuitenkin kritisoitiin voimakkaasti. Huomiota sai esimerkiksi Intia, joka loppuhetkillä vesitti asiakirjan muotoilun "hiilestä luopuminen" muotoon "hiilen käytön vähentäminen". Köyhät maat olivat tyytymättömiä siihen, etteivät rikkaat maat vieläkään luvanneet riittävästi konkreettista apua köyhien maiden ilmastonmuutoksen takia kärsimien tappioiden ja tuhojen (loss and damages) korvaamiseksi.
COP26-kokouksen puheenjohtaja Alok Sharma esitti valtuutetuille anteeksipyyntönsä prosessin kulusta kyynelet silmissä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Ilmastokatastrofi kolkuttaa yhä ovea. | ” |
– Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri António Guterres ilmastokokouksen päätyttyä.