stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Plant
Elämäkerta > Laulajanuran alkuvaiheet

Musiikista oli tullut Plantin ainoa harrastus vuoteen 1962 mennessä. Rakastamiaan amerikkalaisia blueslevyjä hän löysi birminghamilaisesta Diskery-levykaupasta. Hän innostui etenkin Robert Johnsonin musiikista. Paikallisista yhtyeistä Plantiin teki vaikutuksen etenkin The Spencer Davis Group ja sen laulusolisti Steve Winwood.
Plant teki ensiesiintymisensä laulajana vuoden 1963 lopussa tuuratessaan Andy Long and the Jurymenin laulajaa muutamalla keikalla. Laulun ohella hän soitti lavalla huuliharppua. Yhtye ei kuitenkaan ottanut häntä vakituiseksi laulajakseen.
Plant alkoi keikkailla vuonna 1964 Delta Blues Band -nimisen bluesyhtyeen laulajana. Sen hajottua hän lauloi paikallisilla bluesklubeilla useassa lyhytaikaisessa yhtyeessä. Modiksi ryhtyneen Plantin koulunkäynti kärsi musiikkiin keskittymisen vuoksi, ja hän sai päättökokeissa hyväksytyn arvosanan vain historiasta. Kesällä hän uusi kokeet paljon paremmin arvosanoin. Hänet kuitenkin erotettiin koulusta ennen heinäkuuta, kertoman mukaan hänen poltettuaan tupakkaa kaupungilla koulupuku päällä.
Plant ilmoittautui kesällä 1965 Kidderminster Collegen liiketalouskurssille tarkoituksenaan opiskella kirjanpitäjäksi. Lyhytaikaisten opintojensa aikana Plant toimi tiskijukkana Old Hill Plazassa sekä tilintarkastajaharjoittelijana. Laulaessaan The Crawling King Snakes -yhtyeessä hän tutustui John Bonhamiin, josta tuli lyhyeksi aikaa yhtyeen rumpali. Yhtyeen hajottua Plant liittyi yhtyeeseen nimeltä The Tennessee Teens, joka muutti myöhemmin nimekseen Listen.
Lontoolainen CBS kiinnitti Plantin äänittämään singlen ”You Better Run” marraskuussa 1966. Levy-yhtiö halusi tehdä Plantista samanlaisen viihdelaulajan kuin kilpaileva Decca oli tehnyt Tom Jonesista. Seuraavaksi Plant äänitti italialaisen balladin pohjalta tehdyn singlen ”Our Song”, joka ilmestyi maaliskuussa 1967. Single ei menestynyt, mutta Plant jatkoi unelmansa tavoittelua. Hänet otettiin tanssimusiikkiyhtye The Tony Billingham Bandin laulajaksi. Plantin kolmas single CBS:lle oli r&b-pohjainen ”Long Time Coming”. Plant oli siinä vaiheessa jo perustanut yhtyeen nimeltä Robert Plant and the Band of Joy, joka soitti uutta amerikkalaista musiikkia kuten Jefferson Airplanea, Moby Grapea, Buffalo Springfieldiä ja Lovea. Tätä yhtyettä seurasi toinen samanniminen. Plantin esiintymistyyli oli jo tuolloin samalla tavalla kukkoileva kuin myöhemmin Led Zeppelinissä. Uusi Band of Joy hajosi vuoden 1967 loppuun mennessä ja Plant keräsi siihen uudet jäsenet, mukaan lukien rumpali John Bonhamin. Seuraavana keväänä yhtye esiintyi muutaman kerran eri puolilla Englantia. CBS ei kuitenkaan kiinnostunut yhtyeen demosta, ja yhtye hajosi jälleen.
Band of Joyn jälkeen Plant nauhoitti Lontoossa kaksi laulua Alexis Kornerin ja Steve Millerin kanssa. Birminghamin seudulla Plant esiintyi kesällä 1968 yhtyeessä nimeltä Robert Plant plus Obs-Tweedle.
Elämäkerta > Led Zeppelin

Plant pyydettiin kitaristi Jimmy Pagen perustamaan Led Zeppeliniin (silloin vielä nimeltään The New Yardbirds) laulajaksi vuonna 1968, kun Page ja basisti John Paul Jones olivat kuulleet hänen laulavan bluesia. Plantin suosituksesta yhtyeeseen otettiin myös hänen ystävänsä, rumpali John Bonham. Robert Plant oli suurmenestykseen nousseen Led Zeppelinin laulusolisti ja ensisijainen sanoitusten tekijä 12 vuoden ajan, kunnes yhtye hajosi vuonna 1980.
Elokuussa 1975 Plant ajoi ulos tieltä lomallaan Ródoksella. Plant ja mukana olleet vaimo ja lapset loukkaantuivat: Plantin oikea jalka murtui useasta kohdasta, ja hän liikkui yhdeksän seuraavan kuukauden ajan pyörätuolissa. Led Zeppelin peruutti syyskesälle kaavaillun pitkän kiertueen. Toipilasaikanaan Plant muutti veropakolaisena pois Englannista, kuten muutkin Zeppelinin jäsenet.
Elämäkerta > Sooloura

Led Zeppelinin lopetettua toimintansa John Bonhamin kuoleman jälkeen Plant vetäytyi aluksi maatilalleen, jolla sijainneelle studiolleen hän alkoi kutsua muusikkoystäviään jammailemaan. Tästä porukasta muodostui yhtye nimeltä The Honeydrippers, joka soitti Englannin pubeissa ja klubeilla 15 keikkaa keväällä 1981. Sen jälkeen Plant hajotti taustayhtyeensä ja jatkoi musiikin tekemistä eri studioilla vaihtuvien muusikoiden kanssa.
Plantin soolouran ensimmäinen julkaisu oli albumi Pictures at Eleven (1982), joka on tyyliltään Zeppelinin albumeihin verrattuna selkeämpi ja silotellumpi. Albumi nousi Britannian ja Yhdysvaltain albumilistojen viiden kärkeen ja sai hyvät arvostelut. Sitä seurasi vielä hienostuneempi ja rauhallisempi The Principle of Moments (1983). Albumilla The Honeydrippers, Vol. 1 (1984) nousee esiin Plantin Elvis-ihailu. Albumilla kuullaan roots rockia sekä Zeppelin-kitaristi Jimmy Pagea ja muitakin vierailevia artisteja. Shaken ’n’ Stirred (1985) on uuden aallon tyylinen albumi syntetisaattoreineen ja rumpukoneineen. Albumi ei myynyt kovinkaan hyvin, ja Plant piti seuraavien vuosien aikana taukoa musiikista.
Albumille Now & Zen (1988) on samplattu hiukan Led Zeppelinin musiikkia. Plantin seuraava albumi Manic Nirvana (1990) jatkoi jälki-Zeppelin-teemaa. Albumin Fate of Nations (1993) jälkeen Plant ja Page alkoivat soittaa taas yhdessä. He tekivät yhteiskiertueen vuonna 1994 sekä julkaisivat yhteisalbumit No Quarter (1994) ja Walking into Clarksdale (1998).
Plant palasi studioon vuonna 2001 ja äänitti sooloalbumin Dreamland (2002), jossa hän teki kokeiluja maailmanmusiikilla ja aiempaa pehmeämmällä bluespopilla. Atlantic julkaisi vuonna 2003 Plantin soolourasta kahden CD:n kokoelma-albumin Sixty Six to Timbuktu. Plantin seuraava studioalbumi oli Mighty Rearranger (2005). Bluegrass-laulaja Alison Kraussin kanssa tehty albumi Raising Sand (2007) voitti Grammy-palkinnon.
Seuraavan albuminsa Band of Joy (2010) nimen Plant otti samannimiseltä ensimmäiseltä yhtyeeltään. Kaksi vuotta myöhemmin Plant perusti yhtyeen The Sensational Space Shifters. Yhtye julkaisi livealbumin ja soitti useilla festivaaleilla sekä Plantin sooloalbumilla Lullaby and... The Ceaseless Roar (2014), jolla Plant palaa englantilaisille juurilleen. Albumi sai hyvät arvostelut ja nousi Britannian albumilistan kakkoseksi ja Yhdysvaltain listan kymmenenneksi. Plantin uusin sooloalbumi on Carry Fire (2017).
Elämäkerta > Ajatuksia Led Zeppelinin paluusta

Led Zeppelinin viimeisen reunion-konsertin jälkeen vuonna 2007 liikkui huhuja yhtyeen laajasta konserttikiertueesta. Plant kuitenkin vetäytyi suunnitelmista, eikä kiertue toteutunut. Plant on sen jälkeen suhtautunut nihkeästi ajatukseen Led Zeppelinin kokoamisesta uudelleen. Hän sanoi vuonna 2018 saavansa tehdä nykyisen yhtyeensä kanssa kaikkea mitä kaipaakin, ja että hän pyrkii jatkuvasti eteenpäin.
Yksityiselämä

Robert Plant meni naimisiin Maureen Wilsonin kanssa marraskuussa 1969. Plant ja Wilson erosivat elokuussa 1983, mitä ennen heille syntyi kolme lasta. Tytär Carmen on naimisissa Plantin basistin Charlie Jonesin kanssa. Vanhempi poika Karac kuoli sairauteen 1977. Toinen poika Logan on solistina vaihtoehtorockia soittavassa Sons of Albion -yhtyeessä.
Vierailut Suomessa

Plantin ensimmäinen esiintyminen Suomessa tapahtui hänet maailmanlaajuiseen kuuluisuuteen ponnauttaneen Led Zeppelinin kanssa Helsingin Kulttuuritalolla 23.2.1970.
Taustayhtyeensä Strange Sensationin kanssa hän on esiintynyt Finlandia-talossa 10. marraskuuta 2002, Helsingin Jäähallissa 15.04.2005 ja seuraavana päivänä Tampereella Tullikamarilla. Aiemman kokoonpanonsa Priory of Brionin kanssa hän vieraili Järvenpään Puistobluesissa vuonna 2000.
Plant esiintyi yhdessä taustayhtyeensä The Sensational Space Shiftersin kanssa Pori Jazz -festivaaleilla heinäkuussa 2015.
Sooloalbumit ja muu Led Zeppelinin jälkeinen tuotanto

Pictures at Eleven (1982)
The Principle of Moments (1983)
The Honeydrippers: Volume One (1984)
Shaken 'n' Stirred (1985)
Now and Zen (1987)
Manic Nirvana (1990)
Fate of Nations (1993)
No Quarter: Jimmy Page and Robert Plant Unledded (1994, yhdessä Jimmy Pagen kanssa)
Walking into Clarksdale (1998, yhdessä Jimmy Pagen kanssa)
Dreamland (2002)
Sixty Six to Timbuktu (kokoelma, 2003)
Mighty Rearranger (2005)
Nine Lives (kokoelma) (2006)
Raising Sand (Alison Kraussin kanssa, 2008)
Band of Joy (2010)
Lullaby and... The Ceaseless Roar (2014)
Carry Fire (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Plant Wikimedia Commonsissa
| n k Led Zeppelin |
| --- | --- |
 John Bonham  John Paul Jones  Jimmy Page  Robert Plant 
Studioalbumit:  Led Zeppelin  Led Zeppelin II  Led Zeppelin III  Led Zeppelin IV  Houses of the Holy  Physical Graffiti  Presence  In Through the Out Door  Coda 
Livealbumit:  Led Zeppelin – laulu jää pystyyn  BBC Sessions  How the West Was Won  Celebration Day 
Muuta:  Box Set  Profiled  Remasters  Box Set 2  Complete Studio Recordings  Early Days: The Best of Led Zeppelin Volume One  Latter Days: The Best of Led Zeppelin Volume Two  Mothership 
Singlet:  ”Good Times Bad Times”  ”Whole Lotta Love”  ”Immigrant Song”  ”Black Dog”  ”Rock and Roll”  ”Over the Hills and Far Away”  ”D’yer Mak’er”  ”Trampled Under Foot”  ”Candy Store Rock”  ”Fool in the Rain” 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Plant Led Zeppelin -aikoinaan.
Roknäs

| Roknäs |
| --- | --- |

 Roknäs
 Koordinaatit: 65°20′41″N, 21°10′55″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Piitime
Väkiluku (31.12.2023):  1 241
Roknäs on taajama Piitimen kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 241 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kääpiörousku

| Kääpiörousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  omphaliformis
Kaksiosainen nimi
 Lactarius omphaliformis  Romagn. 
Katso myös
   Kääpiörousku Wikispeciesissä   Kääpiörousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiörousku (Lactarius omphaliformis) on punaruskea tai kanelinruskea rouskulaji. Jalka on vaalean punaruskea. Sienen heltat ovat johteiset. Sieni kasvaa lepikoissa lepikkorouskun seurassa. Sieni on keitettynä syötävä. Se on Suomessa melko harvinainen.
Talven valoa

| Talven valoa> Nattvardsgästerna |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ingmar Bergman
Käsikirjoittaja:  Ingmar Bergman
Tuottaja:  Allan Ekelund
Kuvaaja:  Sven Nykvist
Leikkaaja:  Ulla Ryghe
Pukusuunnittelija:  Mago
Pääosat:  Ingrid Thulin Gunnar Björnstrand Gunnel Lindblom Max von Sydow Allan Edwall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svensk Filmindustri
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talven valoa (Nattvardsgästerna) on Ingmar Bergmanin elokuva vuodelta 1963. Se on toinen osa Bergmanin Jumalan olemassaoloa käsittelevään trilogiaan, jonka kaksi muuta osaa ovat Kuin kuvastimessa ja Hiljaisuus.
Juoni

On sunnuntai. Kourallinen läsnäolijoita kuuntelee pastori Tomas Ericssonin jumalanpalvelusta Mittsundan keskiaikaisessa kirkossa. Ehtoolliseen osallistuu opettajatar Märta, joka seuraa Tomasta uskollisesti kaikkialle. Paikalla on myös Pärssonin pariskunta – Karin, jonka jalat ovat tukevasti maassa, sekä itsemurhan partaalla oleva Jonas. Viimeisenä yrityksenään löytää lohtua ja opastusta Jonas pyytää neuvoa Tomakselta, mutta epätietoisuuden tuskassa kamppailevan papin oma usko Jumalaan on horjunut hänen rakkaan vaimonsa poismenon vuoksi. Jonas lähtee kirkosta hämillään ja ampuu itsensä. Tomas kuulee tapauksesta ja käy auttamassa ruumiin kuljettamisessa. Hän ja Märta selvittävät välinsä; Tomas ei pysty rakastamaan Märtaa. Tomas kertoo Karinille suru-uutiset. Tomas aloittaa päivän toisen jumalanpalveluksen tyhjässä kirkossa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Gunnar Björnstrand   | … |   Tomas Ericsson, pastori   |
|   Ingrid Thulin   | … |   Märta Lundberg, opettaja   |
|   Max von Sydow   | … |   Jonas Persson, kalastaja   |
|   Gunnel Lindblom   | … |   Karin Persson, kalastajan vaimo   |
|   Allan Edwall   | … |   Algot Frövik, suntio   |
|   Olof Thunberg   | … |   Fredrik Blom, kanttori   |
|   Elsa Ebbesen   | … |   vanha nainen   |
|   Kolbjörn Knudsen   | … |   Aronsson, huoltomies   |
Jävre

| Jävre |
| --- | --- |

 Jävre
 Koordinaatit: 65°08′58″N, 21°29′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Piitime
Väkiluku (31.12.2023):  569
Jävre on taajama Piitimen kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 569 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Lapin kirjasto

| Lapin kirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Lapin maakunta
Kokoelman koko:  1 460 984 (2023)
Lainauksia vuodessa:  2 448 603 (2023)
Asiakkaita:  49 466 (lainaajia, 2023)
Budjetti:  n. 12,4 miljoonaa euroa (2023)
Kotisivut
Lapin kirjasto on Lapin maakunnan kaupungin- ja kunnankirjastojen muodostama seudullinen verkosto eli kirjastokimppa. Lapin kirjastoihin kuuluvat seuraavat kunnat (suluissa kunnankirjasto, joista suurimmilla on useita toimipaikkoja):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Enontekiö (Enontekiön kirjasto)  Inari (Inarin kunnankirjasto)  Kemi (Kemin kaupunginkirjasto)   Kemijärvi (Kemijärven kaupunginkirjasto)   Keminmaa (Keminmaan kunnankirjasto)  Kittilä (Kittilän kunnankirjasto)  Kolari (Kolarin kunnankirjasto)  |  8. Muonio (Muonion kunnankirjasto)  9. Pelkosenniemi (Sompion kirjasto*)  10. Pello (Tornionlaakson kirjasto)  11. Posio (Posion kunnankirjasto)  12. Ranua (Ranuan kunnankirjasto)  13. Rovaniemi (Rovaniemen kaupunginkirjasto)  14. Salla (Sallan kunnankirjasto)  |  15. Savukoski (Sompion kirjasto*)  16. Simo (Simon kunnankirjasto)  17. Sodankylä (Sompion kirjasto*)  18. Tervola (Tervolan kunnankirjasto)  19. Tornio (Tornion kaupunginkirjasto)  20. Utsjoki (Pedar Jalvi -kirjasto)  21. Ylitornio (Tornionlaakson kirjasto)  |
Kirjastoilla on yhteinen asiakas- ja aineistorekisteri sekä kirjastojärjestelmä. Alueen kirjastojen asiakkaat voivat lainata kaikkien kuntien yleisistä kirjastoista samalla kirjastokortilla, varata aineistoa muista kunnista ja palauttaa lainansa muiden kuntien kirjastoihin.
Kunnista kolme – Pelkosenniemi, Savukoski ja Sodankylä (listassa symboli *) – on yhdistänyt kirjastopalvelunsa Sompion kirjaston nimellä kulkevaksi seutukirjastoksi. Maakunnan toinen seutukirjasto on Pellon ja Ylitornion yhteisesti muodostama Tornionlaakson kirjasto. Molemmat seutukirjastot samoin kuin useat muut kunnankirjastot tuovat kirjastopalveluja lähemmäs kuntalaisia kirjastoautoilla. Kirjastokimpan verkkokirjasto lisää osaltaan kirjastopalvelujen saatavuutta.
Lapin kirjasto otti käyttöön avoimen lähdekoodin kirjastojärjestelmän Kohan vuoden 2017 alussa. Vuonna 2018 Lapin kirjasto otti käyttöön myös Finna-järjestelmän, jolloin Koha jäi taustalle käyttöön.
Tilastoja

Vuonna 2023 Lapin kirjastolla oli 29 toimipistettä ja 11 kirjastoautoa. Kokoelmiin kuului noin 1 461 000 nidettä, joista 1 251 000 oli kirjoja. Fyysisiä käyntejä tehtiin noin 1,1 miljoonaa ja kokonaislainaus oli noin 2,4 miljoonaa. Yksittäisiä lainaajia oli noin 49 500. Toimintakulut olivat noin 12,4 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Lapin kirjaston verkkokirjasto
| n k Perustiedot Wikidatassa: Lapin kirjasto (Q34949039)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirjastokimppa
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Lapin maakunta
Kaarlo

| Kaarlo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Kaarle, Kalle, Kake, Karlo
Vastineita eri kielissä:  Carolus, Karl, Carl, Charles, Carlo, Carlos
Nimen alkuperä:  germaaninen charal, vapaa talonpoikainen mies
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaarlo on suomalainen miehen nimi. Kaarlo, Kaarle ja Kalle ovat suomalaisia muotoja alkuaan vapaata talonpoikaista miestä tarkoittavasta germaanisesta sanasta charal, joka on toiminut etunimenä jo varhain. Kaarlen, Kaarlon ja Kallen  nimipäivä on 28. tammikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Kaarlo on Suomessa annettu tammikuuhun 2025 mennessä 28 219 miehelle ja alle 25 naiselle.
Kuvitteellisia Kaarloja

Kaarlo, animaatiosarjassa Kaarlo ja Perttu
Mainostoimittaja Kaarlo Oskari Vatanen, Arto Paasilinnan romaanissa Jäniksen vuosi (1975); Risto Jarvan elokuvassa (1977) Antti Litjan roolihahmo
Kaarlo Kurnukka, sammakko-käsinukke Pikku Kakkosessa.
Kiinan maantiede

| Kiinan maantiede |
| --- | --- |
 Kiinan topografinen kartta.
Maanosa:  Aasia
Naapurimaat:  Afganistan, Bhutan, Intia, Kazakstan, Kirgisia, Laos, Mongolia, Myanmar, Nepal, Pakistan, Pohjois-Korea, Tadžikistan, Venäjä, Vietnam
Tilastot
Pinta-ala:  9 596 960 km²
 – Maa:  9 326 410 km²
 – Sisävesi:  270 550 km² (2,8 %)
Rantaviiva:  14 500 km
Rajan pituus:  22 457 km
Ennätykset
Korkein kohta:  Mount Everest, 8 850 m
Matalin kohta:  Turpanin syvänkö, –154 m
Pisin joki:  Jangtse, 6 300 km
Suurin järvi:  Qinghaijärvi, 4 489 km²
Ilmasto
Ilmasto:  etelän troppisesta pohjoisen subarktiseen
Luonnonvarat
Luonnonvarat:  kivihiili, rautamalmi, maaöljy, maakaasu, elohopea, tina, volframi, antimoni, mangaani, molybdeeni, vanadiini, magnetiitti, alumiini, lyijy, sinkki, harvinaiset maametallit, uraani, vesivoima
Ympäristöongelmat
Ympäristöongelmat:  saaste, vesipula (varsinkin pohjoisessa), metsäkato, eroosio, aavikoituminen, uhanalaisten eläinten kauppa
Kiinan maantiedettä määrittää maan koko ja pinnanmuotojen monimuotoisuus. Kaksi kolmasosaa maan pinta-alasta on vuoristoa, ja maa voidaan jakaa topografisesti kolmeen vyöhykkeeseen. Luoteisosassa sijaitsee keskikorkeudeltaan 4 000 metriin kohoava Tiibetin ylänkö, jota reunustaa muun muassa Himalaja, johon kuuluva maailman korkein vuori Mount Everest on Kiinan ja Nepalin rajalla. Tiibetin ylängöstä pohjoiseen ja itään maan korkeus madaltuu toiseen vyöhykkeeseen. Tiibetin pohjoispuolella on laajoja kuivia tasankoja ja niitä erottavia vuoristoja. Laajimmat painaumat ovat Tarimin allas, jonka keskiosissa sijaitsee Taklimakanin aavikko ja Džungaria. Tamirin ympärillä ovat Kunlunin, Pamirin ja Tienšanin vuoristot. Keskisessä Kiinassa on laajoja ylänköjä, joita erottavat vuoristot. Pohjoisin Mongolian ylänkö on kuivaa aluetta, ja sen eteläpuolella on lössin peittämä Lössiylänkö ja karstimuodostelmistaan tunnettu Yunnanin–Guizhoun ylänkö. Kiinan itäosissa on maan suurimmat alankoalueet, Mantšurian tasanko, Pohjois-Kiinan tasanko ja Jangtsejoen keski- ja alajuoksun tasanko.
Suurin osa Kiinan joista virtaa pinnanmuotojen takia lännestä itään. Tiibetin ylängöltä saavat alkunsa muun muassa maata halkovat Jangtse, Keltainenjoki ja Helmijoen valuma-alueeseen kuuluva Xi Jiang. Järviä on erityisesti Jangtsen keski- ja alajuoksun tasangoilla ja Tiibetin ylängöllä, jossa sijaitsee myös maan suurin järvi, suolainen Qinghaijärvi.
Fyysinen maantiede > Vesistöt

Kiinassa on yli 50 000 jokea, joiden valuma-alue on yli sata neliökilometriä. Noin 36 prosenttia Kiinan pinta-alasta kuuluu sisäiseen valuma-alueeseen. Kuitenkin vain noin viisi prosenttia vuotuisesta valunnasta ei päädy meriin. Yli 80 prosenttia joista päätyy Tyyneenmereen, 12 prosenttia Intian valtamereen ja alle prosentti Jäämereen.
Suurin osa Kiinan joista saa alkunsa Tiibetin ylängöltä ja virtaa sieltä etelään tai itään. Kiinan kolme suurinta kokonaan maan alueella olevaa jokea virtaavat Tiibetistä itään. Jangtse, Keltainenjoki ja Länsijoki (Xī Jiāng) laskevat kaikki Tyyneenmereen. Pituudeltaan, valuma-alueeltaan ja virtaamaltaan selvästi suurin joki on Jangtse. Se on noin 6 300 kilometriä pitkä, sen valuma-alue on noin 1,8 miljoonaa neliökilometriä. Keltaisenjoen pituus on noin 5 460 kilometriä ja valuma-alue noin 752 000 neliökilometriä. Länsijoki kuuluu Helmijoen valuma-alueeseen, joka on 454 000 neliökilometrin laajuinen.
Jangtse saa alkunsa Tiibetin ylängöltä ja virtaa Kiinan keskiosien halki. Se on Kiinan merkittävin joki, ja se on melkein koko pituudeltaan purjehduskelpoinen. Keltainenjoki puolestaan virtaa Jangtsen pohjoispuolella Tiibetin ylängöltä halki Pohjois-Kiinan tasangon. Helmijoen valuma-alue, ja sen jokiverkosto kattavat puolestaan Kiinan eteläosat. Muita merkittäviä jokia ovat Kiinan koillisosissa Venäjän rajan muodostava Amur ja sen sivujoki Sungari sekä Liao-, Hai- ja Huaijoet.
Järviä on eniten Jangtsen keski- ja alajuoksulla sekä Tiibetin ylängöllä. Monet ylänköalueen järvistä on suolaisia, kuten maan suurin järvi Qinghaijärvi. Alankoalueiden järvistä useimmat ovat puolestaan makeita, kuten Poyangjärvi, Dongtingjärvi ja Taijärvi.
Kulttuurimaantiede

Kiinan pinta-ala on 9 596 960 neliökilometriä, ja se on maailman neljänneksi suurin valtio. Sillä on maarajaa Afganistanin, Bhutanin, Intian, Kazakstanin, Kirgisian, Laosin, Mongolian, Myanmarin, Nepalin, Pakistanin, Pohjois-Korean, Tadžikistanin, Venäjän ja Vietnamin. Maarajan pituus on kaikkiaan 22 457 kilometriä. Mongolian ja Kiina välinen raja on 4 630 kilometriä pitkä. Kiinan ja Venäjän maaraja on myös yli 4 000 kilometriä pitkä. Afganistanin kanssa Kiinalla on sen sijaan vain 91 kilometriä yhteistä rajaa.
Vaikka Kiinan asukasluku on valtaisa, väestö on jakautunut epätasaisesti ympäri maata. Isoja osia maasta on täysin asumattomana tai todella harvaan asuttuna. Pääsääntöisesti asukastiheys pienenee idästä länteen mentäessä. Erityisen suuri asukastiheys on Pekingin ja Shanghain välisellä käytävällä. Kiinan kaupunkiväestö ylitti ensimmäisen kerran maaseutuväestön määrän vuonna 2011, jolloin kaupungeissa asui 51,27 prosenttia maan noin 1,35 miljardista asukkaasta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kiinan suurimmat kaupungit olivat Shanghai (20 217 748 asukasta), Peking (16 446 857), Kanton (10 641 408), Shenzhen (10 358 381), Tianjin (9 920 263), Wuhan (7 541 527), Dongguan (7 271 322), Foshan (6 771 895), Chengdu (6 316 922) ja Chongqing (6 263 790). Kiinan kaupunkien väkiluvun määrittäminen on kuitenkin jossain tapauksissa melko vaikeata, koska Kiinan kaupunkien hallintoalueet ovat paljon suurempia kuin varsinainen kaupunkialue. Esimerkiksi Chongqingiä kutsutaan useassa yhteydessä Kiinan suurimmaksi kaupungiksi, koska sen kunnallishallinnollisen alueen asukasluku on noin 28,8 miljoonaa. Se on kuitenkin noin Itävallan kokoinen alue, jonka väestöstä kaksi kolmasosaa asuu maaseudulla.
Suurin osa Kiinan kylistä on tiiviitä ja keskittyneitä, vuoristoissa ja kukkuloilla kylien tiiviys ei kuitenkaan aina ole mahdollista. Pohjois-Kiinan tasangolla kyliä on tasaisen välimatkoin, ja ne on usein yhdistetty poluilla toisiinsa. Keskisen ja eteläisen Kiinan maaseutua hallitsevat puolestaan riisin terassiviljelmät.