stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matias Ojala (koripalloilija)
Ura

Ojala on Järvenpään Koripalloseuran kasvatti ja voitti seuran paidassa A-junioreiden SM-kultaa kaudella 2007–2008. Seuraavaksi kaudeksi Ojala siirtyi pääsarjatasolle Porvoon Tarmoon, jonka lisäksi hän pelasi samanaikaisesti I-divisioonaa Järvenpään Koripalloseurassa.
Kaudella 2009–2010 hän edusti neljän ottelun ajan Team Uusimaata, mutta pelasi valtaosan kaudesta kuitenkin Joensuun Katajan joukkueessa. Ojala pelasi Katajassa myös kauden 2010–2011 ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Lappeenrannan NMKY:n joukkueeseen. Vuonna 2012 hän siirtyi Kauhajoen Karhuun.
Kauden 2014–2015 päätteeksi Namika Lahti haettiin konkurssiin, ja Ojala joutui etsimään uuden seuran. Elokuussa 2015 hänen uutisoitiin siirtyvän ruotsalaiseen Uumaja BSKT:hen. Ojala myönsi neuvottelut Uumajan ja muutaman muun seuran kanssa mutta kertoi olevansa toistaiseksi vapaa pelaaja. 16. elokuuta 2015 Bisons Loimaa julkaisi tehneensä sopimuksen Ojalan kanssa kaudelle 2015–2016.
Kesäkuussa 2016 Ojala siirtyi Salon Vilppaaseen.
Toukokuussa 2018 Ojala palasi Joensuun Katajaan kaksivuotisella sopimuksella muun muassa kansainvälisten otteluiden pelaamismahdollisuuden vuoksi.
Ura > Maajoukkue

Ojala pelasi urallaan 31 nuorten maaottelua ja miesten haastajamaajoukkueen otteluita. Miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Latviaa vastaan 31. elokuuta 2018.
Pelityyli ja ominaisuudet

Ojala pelaa joko pienenä tai isona laitahyökkääjänä ja on hyvä vapaa- ja kolmen pisteen heittojen heittäjä. Hän on henkisesti vahva joukkuepelaaja, joka pystyy puolustamaan useampaa pelipaikkaa ja itseään jopa 10 senttimetriä pidempiä pelaajia.
Tilastot > Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | Porvoon Tarmo | Korisliiga |  | 19 | 56,5 % | 33,3 % | 50,0 % | 0,7 | 0,6 | 1,3 | 0,2 | 0,5 | 0,2 | 0,0 | 4,3 |
| 2009–2010 | Joensuun Kataja | Korisliiga |  | 41 | 62,5 % | 16,0 % | 28,6 % | 0,6 | 0,5 | 1,1 | 0,2 | 0,3 | 0,3 | 0,0 | 1,4 |
| 2010–2011 | Joensuun Kataja | Korisliiga |  | 37 | 60,9 % | 29,6 % | 41,7 % | 0,7 | 0,9 | 1,6 | 0,2 | 0,2 | 0,3 | 0,1 | 2,3 |
| 2011–2012 | Lappeenrannan NMKY | Korisliiga |  | 37 | 52,6 % | 32,5 % | 83,3 % | 1,0 | 1,5 | 2,5 | 0,4 | 0,4 | 0,6 | 0,0 | 6,1 |
| 2012–2013 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga |  | 42 | 62,2 % | 35,6 % | 74,0 % | 1,1 | 1,3 | 2,4 | 0,7 | 0,7 | 0,6 | 0,2 | 6,8 |
| 2013–2014 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga |  | 44 | 48,0 % | 25,6 % | 59,3 % | 0,8 | 1,5 | 2,3 | 0,6 | 0,6 | 0,5 | 0,2 | 5,0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | Korisliiga (Suomi) | 220 | 55,7 % | 30,6 % | 63,1 % | 0,8 | 1,1 | 1,9 | 0,4 | 0,5 | 0,4 | 0,1 | 4,3 |
Tilastot > Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Joensuun Kataja | Korisliiga |  | 5 | 0,0 % | 0,0 % | 25,0 % | 0,4 | 0,6 | 1,0 | 0,0 | 0,2 | 0,4 | 0,0 | 0,2 |
| 2010–2011 | Joensuun Kataja | Korisliiga |  | 11 | 50,0 % | 0,0 % | 66,7 % | 0,2 | 0,3 | 0,5 | 0,0 | 0,1 | 0,0 | 0,0 | 0,5 |
| 2011–2012 | Lappeenrannan NMKY | Korisliiga |  | 3 | 66,7 % | 20,0 % | 0,0 % | 0,7 | 0,0 | 0,7 | 0,3 | 0,7 | 0,3 | 0,0 | 2,3 |
| 2012–2013 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga |  | 9 | 35,3 % | 25,0 % | 66,7 % | 0,9 | 1,7 | 2,6 | 0,4 | 1,0 | 0,6 | 0,3 | 2,8 |
| 2013–2014 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga |  | 4 | 28,6 % | 12,5 % | 0,0 % | 0,8 | 1,0 | 1,8 | 0,8 | 0,0 | 1,0 | 0,5 | 1,8 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | Korisliiga (Suomi) | 32 | 37,9 % | 18,5 % | 47,4 % | 0,5 | 0,8 | 1,3 | 0,2 | 0,4 | 0,4 | 0,2 | 1,4 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo
Vestby

Vestby on kunta Akershusin läänissä Norjassa. Se perustettiin vuonna 1838. Hølenin kunta yhdistettiin siihen vuonna 1943 ja Sonin kunta vuonna 1964. Vuoden 2023 alussa Vestbyssä oli 19 089 asukasta.
Kuntakeskus Vestbyn lisäksi kunnassa on kaksi taajamaa, Hølen ja Bjerkeskaug. Lisäksi Mossin taajama ulottuu Vestbyn puolelle. Vestby sijaitsee lähellä Osloa, ja sen väestö on kasvussa.
Media

Paikallislehti Vestby Avis ilmestyy torstaisin.
Kuvia

Vestbyn kirkko
Vestbyn asema Østfoldin radan varrella.
Kunnantalo
Tunnettuja henkilöitä

Johan Herman Wessel (1742–1785), kirjailija
Jon Sundby (1880–1972), poliitikko
Vieksinki

Vieksinki oli kylä Korpiselän kunnan kaakkoisosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Vieksingin kyläkeskus sijaitsi Vieksinkijärven itärannalla noin 45 kilometriä Korpiselän kirkonkylästä itään. Vieksingin alue muodosti muusta Korpiselästä ulkonevan alueen, joka oli pääasiassa naapurikuntien Suojärven ja Suistamon ympäröimä. Vieksingin naapurikyliä olivat lännessä Tolvajärvi, idässä Suojärven puolella Kivijärvi ja etelässä Suistamon puolella Šemeikka. Kylän alueella sijaitseva Vieksinkijärvi kuuluu Suojoen vesistöön ja laskee kaakkoon Suojärven puolelle.
Talvisodan alussa Vieksingin asukkaat evakuoitiin muualle Suomeen ja vuoden 1940 Moskovan rauhanteossa Vieksinki luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodan alussa 1941 Vieksinki vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.
Vaxholm

| Vaxholm |
| --- | --- |
 Vaxholmin eteläsatamaa.
 Vaxholm
 Koordinaatit: 59°24′15″N, 18°19′53″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Vaxholmin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,64 km²
Väkiluku:  4 857
 – Väestötiheys:  2 961,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaxholm on samannimisen Vaxholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 857 asukasta.
Taajama sijaitsee Vaxönin saarella. Vaxholm oli aikaisemmin kaupunki, kunnes Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon 1970-luvun alussa.
Väestönkehitys

| Vaxholmin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 2 648 | 2 648 |
| 1965 | 1965 |    | 3 413 | 3 413 |
| 1970 | 1970 |    | 3 829 | 3 829 |
| 1975 | 1975 |    | 3 744 | 3 744 |
| 1980 | 1980 |    | 3 711 | 3 711 |
| 1990 | 1990 |    | 4 063 | 4 063 |
| 1995 | 1995 |    | 4 733 | 4 733 |
| 2000 | 2000 |    | 4 887 | 4 887 |
| 2005 | 2005 |    | 4 817 | 4 817 |
| 2010 | 2010 |    | 4 857 | 4 857 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman läänin kuntien keskustaajamat
Liettuan NUTS-aluejako

Liettuan NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 ja 2 tasoilla Liettua ei jakaudu pienempiin yksikköihin ja NUTS 3-tasolla Liettua jakautuu kymmeneen yksikköön.
| Taso | Hallinnollinen yksikkö | # |
| --- | --- | --- |
| NUTS 1 | — | 1 |
| NUTS 2 | — | 1 |
| NUTS 3 | Liettuan läänit (Apskritys) | 10 |
Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Liettuassa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:
| Taso | Hallinnollinen yksikkö | # |
| --- | --- | --- |
| LAU 1 | Kunnallispiiri (Savivaldybės) | 60 |
| LAU 2 | Kunta-alue (Seniūnijos) | 518 |
Vieksinkijärvi

| Vieksinkijärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Loimola
Koordinaatit:  62°13′08″N, 31°45′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Vieksinkijoki
Mittaustietoja
Pinta-ala:  3,3 km2 
 fiVieksinkijärvi 
Vieksinkijärvi on järvi Suojoen vesistön latvoilla Loimolan kunnan itäosassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Järvi sijaitsee Suomen luovuttamalla alueella ja se sijaitsi Suomelle kuuluessaan Korpiselän kunnan itäosassa.
Vieksinkijärveen laskee pohjoisesta pienet Hietajärvi ja Särkijärvi. Vieksinkijärven pinta on 106 metriä meren pinnan yläpuolella ja se laskee Vieksinkijokea pitkin etelään pienen Perttijärven kautta Korpijärveen. Suomelle kuuluessaan järven itäpuolella sijaitsi Vieksingin kylä.
Liettuan herttuakunta

Liettuan herttuakunta (lat. Ducatus Lithuaniae, liett. Lietuvos kunigaikštystė) oli pääosin liettualaisista koostunut herttuakunta 1100-luvulta vuoteen 1413. Suurimman osan historiastaan se oli osa Liettuan suuriruhtinaskuntaa.
Historia

Herttuakunta muodostui nykyisen Liettuan keski- ja itäosissa, historiallisella Aukštaitijan alueella. Arvellaan, että se alkujaan syntyi Neris-joen vasemman rannan puolella ja sieltä myöhemmin laajeni itään. Aluetta hallitsivat ruhtinaat ja liettualaiset.
Liettuan laajentuessa 1100-1200-luvuilla herttukunnasta tuli Liettuan suuriruhtinaskunnan ja myöhemmin Liettuan kuningaskunnan (1251-1263) hallinnollinen yksikkö. Kernavė-nimisen kylän arvellaan olleen herttuakunnan pääkaupunki.
Herttuakunnan seuraaja oli Vilnan voivodikunta.
Vatjan viidennes

Vatjan viidennes. Novgorodin viidennekset
Vatjan viidennes (ven. Во́дская пяти́на, Vodskaja pjatina) on yksi Novgorodin tasavallan vanhoista hallintopiireistä, jotka säilyivät 1700-luvun alkuun saakka. Nimensä se on saanut alueella asuneista vatjalaisista. Vatjan viidenneksen itärajana toimi Olhavanjoki ja länsirajana Laukaanjoki. Se käsitti Novgorodin pohjoispuolisen alueen, Inkerin ja osan Karjalaa. 1500-luvulta lähtien viidennes jakautui Karjalan ja Laukaan puoliskoihin. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 huomattava osa alueesta siirtyi Ruotsille. Rajaa muuta Novgorodia vastaan alueen pohjoisosassa Narvan seudulta Laatokkaan asti tarkennettiin tässä yhteydessä, koska hallinnollinen raja oli ollut huonosti merkitty. Pietari I:n 1700-luvun alussa takaisin valtaama alue liitettiin Inkerinmaan lääniin.
Vatjan viidennekseen kuului 6 kihlakuntaa (ven. уезд, ujezd). Kihlakunnat jakautuivat pogostoihin ja staneihin:
Novgorodin kihlakunta
Kaprion kihlakunta — Djatlino, Iljussa eli Grigorjevski, Grjazno, Jastrebino, Kargali, Kuippina, Orina, Osertsa, Ratsina, Ruuta, Saamosti, Saaritsa, Saaritsan stani, Suija, Tillitsa, Tääkeli
Jaaman kihlakunta — Opolja ”Tšuudissa”, Toldoga ”Tšuudissa”, osa Ratsinan pogostaa
Laatokankaupungin kihlakunta — tähän kuului osa Lopen pogostasta
Pähkinälinnan kihlakunta — Inkere, Järvisaari, Kaupungin eli Spasskin pogosta, Keltto, Korpiselkä, Kuivaisi, Loppi, Tuutari
Karjalan eli Käkisalmen kihlakunta — Ilomantsi, Kaupungin pogosta eli Räisälä, Kurkijoki, Rautu, Sakkola, Salmi, Sortavala
Aiheesta muualla

Nevolin, K.A. O pjatinah i pogostah novgorodskih v XVI veke. Sankt-Peterburg, 1853.
Novgorodin vatjalaisen viidenneksen henki- ja verokirja v. 1500. SHS, Helsinki 1908.
Bežetskin viidennes • Derevan viidennes • Šelonin viidennes • Vatjan viidennes • Äänisen viidennes
Laís Elena

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Naisten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Brasilia> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Brasilia 1971 |  |  |
Laís Elena Aranha da Silva (11. maaliskuuta 1943 Garça – 12. maaliskuuta 2019 Santo André) oli brasilialainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelannut 162-senttinen Laís Elena voitti Brasilian naisten maajoukkueessa MM-pronssia Brasilian-kotikisoissa 1971. Hän osallistui maajoukkueessa myös vuosien 1964, 1967 ja 1975 MM-kilpailuihin ja voitti viisi Etelä-Amerikan mestaruutta sekä kaksi Pan-Amerikan kisojen kultamitalia. Laís Elena kuoli 76-vuotiaana 12. maaliskuuta 2019 santoandrélaisessa sairaalassa, jossa häntä hoidettiin rintasyövän takia.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Vartiokylän linnavuori

| Vartiokylän linnavuori |
| --- | --- |
 Näkymä Vartiokylän linnavuorelta Vuosaaren suuntaan
Sijainti
 Vartiokylän linnavuori
Koordinaatit:  60.22054403°N, 25.12030411°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Helsinki
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Aiheesta muualla
  Vartiokylän linnavuori Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ensimmäisen maailmansodan aikainen taisteluhauta
Vartiokylän linnavuori sijaitsee Helsingin Vartiokylässä, Vartioharjun alueella. Kyseessä on vanha mäen laelle varustettu puolustusvarustus eli linnavuori. Noin 30 metriä korkean mäen rinteillä näkyy edelleen puisten rintavarustusten kivisiä perustuksia. Linnavuori on pääkaupunkiseudun keskeisimpiä muistomerkkejä Helsingin kaupungin perustamista edeltävältä ajalta.
Radiohiiliajoitukset ja kaivauslöydöt kesällä 2002 todistavat selvästi, että Vartiovuoren linna on rakennettu keskiajalla eli 1200- tai 1300-luvulla. Linnan löydettyjen jäännösten rakentaminen on radiohiiliajoitusten mukaan ajoitettavissa noin vuosiin 1240–1330, jolloin sillä olisi ajallinen yhteys Birger-jaarlin tekemään toiseen ristiretkeen, joka on mahdollisesti tehty vuosina 1238–1239, ja sen seurauksena tapahtuneeseen ruotsalaisten saapumiseen Itä-Uudellemaalle. Löytöjen vähäisestä lukumäärästä on päätelty, että linna on kuitenkin ollut aktiivisessa käytössä vain lyhyen aikaa.
Nuorimmat mahdolliset hiiliajoitukset ja 1300-luvulle ajoittuvat esinelöydöt tukevat tulkintaa, että linna olisi rakennettu vasta kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen hallituskaudella (1364–1389). Ajoituksen perusteella Vartiokylän linnavuori on ehdokas Wartholmin linnaksi, mutta todennäköisyyttä vähentävät linnan muinaislinnamaiset rakenteet, vaatimattomuus sekä sijainti aivan voutikunnan länsireunassa.
Käyttöaikanaan keskiajalla linnavuori on ollut verrattain hyvin varusteltu. Sitä ovat suojanneet vuoren eteläpuolella kolminkertaiset ja lännessä ja pohjoisessa ainakin kaksinkertaiset kiviperusteiset varustukset. Linnan laelta on löytynyt myös rakennuksen jäänteitä liesineen. Suurin osa valleista on kuitenkin aikojen kuluessa hävitetty. Tämän kaltaisia useampia kehävalleja ei yleensä käytetty suomalaisissa linnavuorissa. Niille on nähty yhtymäkohtia ruotsalaisiin muinaislinnoihin, kuten esimerkiksi Vestmanlandissa sijaitsevat Odensvin Stålbergetiin ja "Skofsta skansiin".
Ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset rakensivat linnavuoren rinteille ampumahautoja ja tuliasemia osana Helsingin linnoitusjärjestelmää.
Kansanperinnettä linnasta

Paikallisen tarinan mukaan linnan perusti viikinkipäällikkö Helsing, jonka veljet Sibbe ja Borg perustivat omat linnansa Sipooseen ja Porvooseen. Tarinalla ei ole mitään todellisuuspohjaa, vaan se on humoristinen alluusio lähikuntien nimistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vartiokylän linnavuori Wikimedia Commonsissa
Helsingin kaupunginmuseo - Vartiokylän linnavuori (Arkistoitu – Internet Archive)
Vartiokylän keskiaikainen linna hävitti historiansa: kuka sen rakensi, milloin ja mihin se katosi? Yle 2018
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Vatne (Sandnes)

| Vatne |
| --- | --- |
 Vatne
 Koordinaatit: 58°51′22″N, 5°47′13″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Sandnes
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,5 km²
Väkiluku (2023):  936
 – Väestötiheys:  1 872 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vatne on taajama Sandnesin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 936 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vatne (Sandnes) Wikimedia Commonsissa
Viirre

Viirre on kylä Pyhäjoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa Oulun läänissä. Kylä sijaitsee Pyhäjoen keskustaajaman ja Yppärin välisellä alueella. Tästä huolimatta Viirre kuitenkin kuuluu Pyhäjoen kirkonkylään.
Pyhäjoen kylät
Etelänkylä
Kirkonkylä
Keskikylä
Limingoja
Parhalahti
Pirttikoski
Pohjankylä
Viirre
Yppäri
Laâyoune-Sakia El Hamra

Laâyoune-Sakia El Hamra (arab. العيون الساقية الحمراء‎, Al-ʿUyūn as-Sāqiya al-Ḥamrāʾ) on Marokon mukaan yksi sen 12 alueesta, joka sijaitsee maan eteläosassa. Alueen pääkaupunki on Laâyoune.
Se on osa Länsi-Saharan aluetta, jonka hallinnosta on erimielisyyttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laâyoune-Sakia El Hamra Wikimedia Commonsissa
Marokon alueet
Béni Mellal-Khénifra
Casablanca-Settat
Dakhla-Oued Ed-Dahab
Drâa-Tafilalet
Fès-Meknès
Guelmim-Oued Noun
Laâyoune-Sakia El Hamra
Marrakesh-Safi
Oriental
Rabat-Salé-Kénitra
Souss-Massa
Tanger-Tetouan-Al Hoceima
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Laâyoune-Sakia El Hamra
Käännös suomeksi
Laika & The Cosmonauts

Laika & The Cosmonauts oli suomalainen instrumentaalirock-yhtye, joka toimi vuosina 1987–2008. Se edusti 1980-luvulla rautalangan uutta tulemista yhdessä muun muassa Agentsin, The Mustangsin ja The Quietsin rinnalla. 1990-luvulla yhtye sai suosiota myös Yhdysvalloissa surf-tyylisellä musiikillaan.
Yhtyeen perustivat 1980-luvun lopulla muun muassa J. Karjalaisen Mustissa Laseissa soittaneet rumpali Janne Haavisto ja kitaristi Mikko Lankinen innostuttuaan amerikkalaisen The Ventures -yhtyeen instumentaalimusiikista. Alun perin Pluto & The Astronautsiksi kutsuttuun yhtyeeseen saatiin myös urkuri-kitaristi Matti Pitsinki ja basisti Tom Nyman, ja kokoonpano pysyi samana koko yhtyeen uran ajan. Laika-avaruuskoiraa muistelevaan nimeen päädyttyään yhtye esiintyi alkuaikoinaan sen mukaisissa neuvostotyylin avaruusaiheisissa asuissa.
Laika & The Cosmonauts julkaisi kaikkiaan kahdeksan albumia ja lisäksi kokoelman Cosmopolis 1988–2008. Albumit Instruments of Terror (1993), The Amazing Colossal Band (1995) ja Zero Gravity (1996) julkaisi riippumaton Upstart-yhtiö Yhdysvalloissa. Sen jälkeen yhtye sai sopimuksen Warner Musicin kanssa ja teki sille albumin Absurdistan (1997).
Yhtye teki keväällä 1995 parinkymmenen konsertin kiertueen, joka ulottui Detroitista New Yorkiin, San Franciscoon, Los Angelesiin, New Orleansiin ja Washingtoniin. Se teki puolen tusinaa muutakin kiertuetta Yhdysvalloissa ja esiintyi muun muassa Ministry-yhtyeen Filth Pig -kiertueella 1996. Yhtyeen kahta kappaletta kuullaan vuoden 1996 Hollywood-elokuvassa Flipper (1996), jonka pääosia näyttelevät Paul Hogan ja Elijah Wood. Mika Kaurismäki käytti yhtyeen musiikkia elokuvassaan LA Without a Map (1998).
Laika & the Cosmonauts lopetti toimintansa vuonna 2008 soittamalla viimeisen keikkansa Texasin Austinissa, jossa se oli tullut niin tunnetuksi, että tarinan mukaan sen albumit löytyivät levykaupan osastolta ”paikalliset yhtyeet”. Mikko Mäkelä teki yhtyeen viime vaiheista dokumenttielokuvan Last Day in the Office (2010).
Jäsenet

Mikko Lankinen – kitara
Matti Pitsinki – urut ja kitara
Tom Nyman – basso
Janne Haavisto – rummut
Diskografia

C’mon Do The Laika! (1988)
Surfs You Right! (1990)
Instruments of Terror (1993)
The Amazing Colossal Band (1995)
Zero Gravity (1996)
Absurdistan (1997)
Laika Sex Machine (2000) (Live)
Local Warming (2004)
Cosmopolis 1988–2008 (2008)
Aiheesta muualla

Laika & The Cosmonauts Discogsissa. (englanniksi)
Leika & The Cosmonauts (sic) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Diskografiaa ja muita tietoja (Arkistoitu – Internet Archive), Finnish Rock'n'Roll -sivusto
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta

Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta vuonna 1937 (keltaisella).
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta (ven. Витимо-Олёкминский национальный округ, Vitimo-Oljokminski natsionalnyi okrug) oli Venäjän SFNT:n Itä-Siperian aluepiirin yhteyteen 1930-luvulla kuulunut evenkien kansallinen itsehallintoalue. Sen pinta-ala oli 219 800 neliökilometriä.
Piirikunta perustettiin huhtikuussa 1931. Sen tavoitteena oli alkuperäisväestön siirtäminen kiinteisiin asutuksiin osana maatalouden kollektivisointia. Hallinnollinen keskus oli Vitimin sivujoen Kalakanin suussa sijainnut Ust-Kalakanin kylä (vuodesta 1933 Kalakanin taajama; nykyään autiona).
Piirikuntaan kuului neljä hallintopiiriä:
Kalarin piiri (keskuspaikka Tšara)
Njukžan piiri (Bljuherille nimetty kaivos, vuodesta 1933 Bljuherovsk, myöhemmin Srednjaja Njukža; nykyään autiona)
Tungirin–Oljokman piiri (Tupik)
Tungokotšenin piiri (Tungokotšen)
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella asui 3 200 henkeä. Vuonna 1933 asukkaita oli 9 000, näistä 2 700 pohjoisten alkuperäiskansojen edustajia. Vuonna 1936 asukkaita oli 10 400 henkeä, joista 4 800 oli kullankaivajia ja 1 900 metsästäjiä ja kalastajia. Jälkimmäisistä suurimman osan muodostivat evenkit. Jakuutteja piirikunnassa oli vähän, noin 250 henkeä. Seudun perinteinen elinkeino oli poronhoito ja tärkein tulonlähde turkiseläinten metsästys.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 1938 ja sen alue liitettiin Tšitan alueeseen (nykyinen Taka-Baikalian aluepiiri). Njukžan piiri liitettiin vuonna 1948 Amurin alueeseen.
Liettuan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Liettuan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Liettuaa nuorten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa.