Laodikeia (Fryygia)
Historia

Laodikeian paikalla oli alun perin kaupunki nimeltä Diospolis (”Zeuksen kaupunki”) ja myöhemmin Rhoas. Tätä tukee ainakin se, että Zeus oli myöhemmänkin kaupungin pääjumaluus. Kaupungin perusti uudelleen Laodikeiana Antiokhos II hellenistisellä kaudella vuosien 261 ja 253 eaa. välisenä aikana. Hän nimesi sen vaimonsa Laodiken mukaan. Toisen, Stefanos Byzantionlaisella esiintyvän näkemyksen mukaan kaupungin olisi perustanut jo Antiokhos I, ja se olisi nimetty hänen sisarensa Laodiken mukaan, mutta tätä teoriaa ei ole nykyisin hyväksytty, eikä tämän nimistä sisarta tunneta. Raamatunkäännösten vaikutuksesta kaupungin nimi esiintyy suomessa usein muodossa Laodikea.
Laodikeia ei ollut alkuvaiheessa erityisen merkittävä kaupunki, mutta kehittyi ajan kuluessa hyvin vauraaksi kaupungiksi. Se kärsi suuresti Mithridateen sodista, joissa se vastusti Mithridatesta ja joutui tämän vuoksi piiritetyksi. Kaupungin puolustusta johti Quintus Oppius. Laodikeia toipui kuitenkin pian Rooman vallan aikana. Tasavallan loppuaikoina ja keisarikauden alkupuolella kaupunki kehittyi yhdeksi koko Vähän-Aasian merkittävimmistä ja kukoistavimmista kauppakaupungeista.
Roomalaisella kaudella Laodikeia oli Asian provinssin Kibyran conventuksen pääkaupunki. Se oli myös tärkeä puuvillan viljelyalueen keskus. Koska kaupungin lähellä sijainneen nykyisen Pamukkalen vesi soveltui hyvin purppuravärjäykseen, kehittyi Laodikeiasta purppuravärjäämöiden kaupunki. Pamukkalen vesiä pidettiin sekä terveyttä tuovina että pyhinä, mikä toi kaupunkiin runsaasti sekä kylpylävieraita että pyhiinvaeltajia ja samalla vaurautta.
Vauraus toi mukanaan kreikkalaisen taiteen arvostuksen, mikä näkyy kaupungin raunioissa. Laodikeiassa oli myös tieteellistä ja kirjallista oppineisuutta. Sieltä olivat kotoisin skeptikot Antiokhos ja Theudas (Theiodas), jotka olivat Ainesidemoksen seuraajia. Kaupungissa toimi myös oma lääketieteellinen koulukunta. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin kolme.
Laodikeia kärsi usein maanjäristyksistä. Se tuhoutui keisari Tiberiuksen aikana vuonna 17 jaa. tapahtuneessa suuressa maanjäristyksessä, joka aiheutti suuria tuhoja muissakin Vähän-Aasian kaupungeissa. Laodikeialaiset kuitenkin kunnostivat kaupunkinsa omin varoin. Maanjäristys tuhosi kaupunkia myös keisari Neron aikana vuonna 60. Commodus antoi Laodikeialle neokoros-oikeudet, mutta ne otettiin pois hänen kuolemansa jälkeen ja palautettiin Caracallan aikana.
Monet Laodikeian asukkaista olivat juutalaisia. Mahdollisesti juuri tästä syystä siellä oli varhaiskristillinen seurakunta jo ensimmäisellä vuosisadalla. Kristinuskon toi kaupunkiin Paavalin apulainen Epafras. Laodikeia mainitaan Uudessa testamentissa Kirjeessä kolossalaisille sekä Johanneksen ilmestyksessä, jossa se esiintyy yhtenä Aasian seitsemästä seurakunnasta (katso alla: Laodikeia Uudessa testamentissa). Myöhemmin kaupunki toimi Phrygia Pacatianan provinssin hallinnollisena keskuksena ja metropoliitan piispanistuimena.
Laodikeia kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä varhaisella bysanttilaisella kaudella vuonna 494, mistä se ei koskaan toipunut täysin. Se oli kuitenkin edelleen olemassa myöhemmällä bysanttilaisella kaudella, ja tuon ajan lähteet mainitsevat sen usein. Erityisesti se mainitaan Komnenosten aikana. Keisari Manuel linnoitti kaupungin. Laodikeia kärsi suuria tuhoja turkkilaisten ja mongolien hyökkäyksissä, ja taantui tämän jälkeen. Seldžukkien vallattua kaupungin 1100-luvulla he siirsivät sen väestön läheiseen Denizlin kaupunkiin.