stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andri Pjatov

Pjatov vuonna 2017
Andri Pjatov (s. 28. kesäkuuta 1984 Kirovohrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut seuratasolla Ukrainan jalkapalloliigassa Šah’tar Donetskia vuodesta 2007. Hän on voittanut Ukrainan liigamestaruuden kymmenen kertaa ja Ukrainan Cupin kahdeksan kertaa. Kaudella 2008–2009 hän voitti UEFA-cupin.
Pjatov on pelannut Ukrainan liigassa Vorskla Pultavan ja Šah’tar Donetskin joukkueissa yhteensä 342 ottelua, joissa hän on 173 kertaa pelannut nollapelin.
Pjatov kuului Ukrainan maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 mutta ei saanut peliaikaa. Vuosien 2012 ja 2016 EM-kilpailuissa hän oli Ukrainan ykkösmaalivahti ja kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa varamaalivahti. Hän on pelannut kaikkiaan 102 maaottelua, joista viimeisen kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Armeniaa vastaan. Näistä nollapelejä on 47.
Antti Koivukangas

Antti Mikael Koivukangas (s. 21. joulukuuta 1978 Pietarsaari) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi, pääaineena valtiotiede Åbo akademista vuonna 2005. Hän työskentelee Svenska Yle Sportenissa kommentaattorina ja toimittajana. Hän asuu Vaasassa. Hän aloitti uransa syksyllä vuonna 2001 Jakobstads Tidningissä mistä hän siirtyi Ylelle töihin vuonna 2003. Hän työskentelee vuodesta 2007 projektipäällikkönä. Hän on erikoistunut jalkapalloselostuksiin ja radiolähetyksiin Yle X3Mssa ja Yle Radio Vegassa. Koivukankaalle myönnettiin Svenska Ylen saavutuspalkinto hänen suorituksistaan vuonna 2008. Kesällä 2009 hän oli yksi Yle Radio Vegan kesäpuhujista.
Suurtapahtumat

Kesäolympialaiset 2004 Ateenassa
Yleisurheilun MM-kisat 2005 Helsingissä
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2005 Englannissa
Talviolympialaiset 2006 Torinossa
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006 Göteborgissa
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008 Sveitsissä ja Itävallassa
Kesäolympialaiset 2008 Pekingissä
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2009 Suomessa
Talviolympialaiset 2010 Vancouverissa
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Jalkapallon MM-kisat 2014
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2016
Jalkapallon MM-kisat 2018
Aiheesta muualla

Koivukankaan Facebook-profiili
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Ali Zeidan

Zeidan 2013
Ali Zeidan on libyalainen poliitikko ja maan entinen pääministeri. Maan parlamentti valitsi Zeidanin pääministeriksi lokakuussa 2012 sen jälkeen kun parlamentti ei hyväksynyt edellisen pääministeri Mustafa Abu Shagurin esittämää kriisihallitusta. Zeidan toimi pääministerinä maaliskuuhun 2014, jolloin hänet erotettiin niin sanotun tankkerikohun jälkeen. Zeidan tunnetaan maan entisen hallitsijan Muammar Gaddafin kriitikkona, joka vietti vuosikymmeniä maanpaossa.
Libyan sisällissodan aikana Zeidan oli opposition pääasiallinen yhdyshenkilö Euroopan unionin suuntaan.
Brian Gionta

| Brian Gionta |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1979 (ikä 46) Rochester, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Gio
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  170 cm
Paino:  79 kg
Sarja:  NHL
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2018
Seurat:  Buffalo Sabres New Jersey Devils Montreal Canadiens   Boston Bruins
NHL-varaus:  82. varaus, 1998 New Jersey Devils
Brian Joseph Gionta (s. 18. tammikuuta 1979 Rochester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hänen veljensä Stephen on myös jääkiekkoilija.
Ura > Yliopistosarjassa

Gionta pelasi kaudet 1997–2001 Bostonin yliopiston joukkueessa NCAA:n Hockey East -sarjassa. Heti ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin Hockey Eastin vuoden tulokkaaksi, ja hän oli sarjan kakkostähdistössä sekä NCAA:n yhdysvaltalaispelaajien kakkostähdistössä. New Jersey Devils varasi Giontan vuoden 1998 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 82.
Gionta jatkoi hyviä otteitaan yliopistosarjassa ensimmäisen kautensakin jälkeen. Hänet valittiin keväällä 1999, 2000 ja 2001 Hockey Eastin tähdistöön ja NCAA:n yhdysvaltalaispelaajien tähdistökentälliseen. Viimeisenä kautenaan hänet valittiin Hockey Eastin vuoden pelaajaksi.
Ura > Ammattilaisura

Gionta pelasi ensimmäisen kerran ammattilaiskaukaloissa kaudella 2001–2002, jolloin hän edusti sekä New Jerseytä sekä AHL:ssa pelaavaa farmijoukkuetta Albany River Ratsia. Gionta oli voittamassa Stanley Cupia Devilsin kanssa kaudella 2002–2003. NHL:n työsulkukaudella Gionta pelasi loppukauden Albanyssä. Hän oli aiemmin tehnyt myös sopimuksen Saksan DEL-liigassa pelaavan Iserlohn Roostersin kanssa, mutta päätti palata vaimonsa raskauden takia palata kotimaahansa pelaamatta peliäkään Saksassa.
Kaudella 2005–2006 Gionta rikkoi Pat Verbeekin kaudella 1987–1988 tekemän seuraennätyksen. Gionta teki kauden viimeisessä pelissä kaksi maalia ja ohitti Verbeekin hallussa olleen vanhan maaliennätyksen. Gionta teki kauden aikana 48 maalia ja yhteensä 89 pistettä. Gionta oli myös New Jerseyn paras pistemies. Hän teki jatkosopimuksen vasta juuri ennen kauden 2006–2007 alkua lokakuussa 2006. Giontan uusi sopimus New Jerseyn kanssa oli kolmivuotinen, ja arvoltaan neljä miljoonaa dollaria vuodessa.
Gionta ei yltänyt aivan samoihin tehoihin ennätyskautensa jälkeen. Kaudella 2008–2009 hän teki 60 pistettä ja ylsi viidennen kerran perättäin 20 vähintään 20 maaliin. Kauden jälkeen Gionta siirtyi Montreal Canadiensiin, jonka kanssa teki viiden vuoden sopimuksen, jonka yhteisarvo on 20 miljoonaa dollaria.
Ura > Maajoukkueessa

Gionta voitti nuorten MM-kilpailujen 1999 pistepörssin. Hän teki kuudessa ottelussa pisteet 6+5. Yhdysvallat jäi turnauksessa kuitenkin vasta kahdeksanneksi, mutta Gionta valittiin myös turnauksen tähdistökentälliseen.
Gionta on edustanut Yhdysvaltoja kolmesti MM-kisoissa. Hän on ollut Yhdysvaltojen joukkueessa vuosina 2000, 2001 ja 2005. Torinossa Gionta oli myös Yhdysvaltain olympiajoukkueessa.
Perhe

Brian on Sam ja Penny Giontan keskimmäinen lapsi. Hänen nuorempi veljensä Stephen Gionta edustaa New Jersey Devilsiä. Brianilla on vaimonsa Harvestin kanssa kaksi lasta, poika Adam ja tytär Leah.
Aiheesta muualla

Brian Gionta New Jersey Devilsin kotisivulla
Brian Gionta jatkoaika.comissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Brooks Orpik

| Brooks Orpik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1980 (ikä 44) San Francisco, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  99 kg
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2019
Aik. seurat:  Pittsburgh Penguins   Washington Capitals
NHL-varaus:  18. varaus, 2000 Pittsburgh Penguins
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
Richard Brooks Orpik (s. 26. syyskuuta 1980 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeiset pelivuotensa puolustajana NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Fyysisestä pelityylistään tunnettu Orpik oli yksi NHL:n eniten taklaavista pelaajista. Orpik on kaksinkertainen Stanley Cup -mestari.
Seurajoukkueura

Orpik pelasi vuosina 1998–2001 kolme kautta Boston Collegen yliopistojoukkueessa ja saavutti kansallisen NCAA-mestaruuden vuonna 2001.
Pittsburgh Penguins varasi Orpikin NHL:ään vuoden 2000 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 18. Hän aloitti ammattilaisuransa Pittsburghin AHL-farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissä kaudella 2001–2002. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella 2002–2003 ja nousi seuraavalla kaudella vakinaisesti Pittsburghin kokoonpanoon.
Kaudella 2008–2009 Orpik pelasi 79 runkosarjaottelussa ja kaikissa 24 pudotuspeliottelussa, kun Pittsburgh saavutti Stanley Cup -mestaruuden. Vuotta aiemmin Pittsburgh oli loppuotteluissa häviävänä osapuolena.
Orpik siirtyi Washington Capitalsiin kaudelle 2014–2015. Kauden päätteeksi 2017–2018 hän voitti Washingtonin kanssa Stanley Cupin. Kauden jälkeen Washington kauppasi Orpikin ja Philipp Grubauerin varausvuoroa vastaan Colorado Avalancheen. Colorado Avalanche osti kuitenkin Orpikin sopimuksen ulos ja hän palasi heti heinäkuussa takaisin Washingtoniin vuoden mittaisella sopimuksella.
Kauden 2018–2019 jälkeen Orpik ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura

Orpik kuului Yhdysvaltain maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuoden 2010 talviolympialaisissa.
Henkilökohtaista

Myös Orpikin nuorempi veli Andrew on jääkiekkoilija.
Orpik nimettiin Brooksiksi Herb Brooksin mukaan. Hän syntyi seitsemän kuukautta vuoden 1980 talviolympialaisten niin sanotun Miracle on Ice -ottelun jälkeen, jossa Brooksin valmentama Yhdysvallat voitti Neuvostoliiton. Myöhemmin Brooks toimi Pittsburgh Penguinsin kykyjenetsijänä, kun joukkue varasi Orpikin vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brooks Orpik NHL:n sivustolla (englanniksi)
Brooks Orpik Pittsburgh Penguinsin sivustolla (englanniksi)
Brooks Orpik The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Axel Orrström

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. huhtikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1997–1998: I-HK
1999: HJK
2000: VJS
2001: Jokerit
2002: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003 | Jokerit | 1 | (0) |
| 2003 | → Kiffen (laina) | 4 | (0) |
| 2004 | Klubi 04 | 20 | (1) |
| 2005–2007 | Atlantis | 55 | (1) |
| 2008 | Dumbarton | 7 | (0) |
| 2008 | AC Oulu | 26 | (2) |
| 2009 | PK-35/2 | – | (–) |
| 2009 | Kiffen | 10 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 123 | (5) |
Maajoukkue
| 2001 | Suomi U15 | 4 | (0) |
| 2002 | Suomi U16 | 6 | (0) |
| 2003 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 2004 | Suomi U19 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Axel Orrström (s. 13. huhtikuuta 1986 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Axel Orrström pelasi juniorivuotensa Itä-Hakkilan Kilvassa, Helsingin Jalkapalloklubissa, Vantaan Jalkapalloseurassa sekä FC Jokereissa. Hän debytoi Veikkausliigassa kaudella 2003 Jokerien riveissä. Kaudet 2005–2007 Orrström edusti Ykkösessä palannutta helsinkiläistä Atlantis FC:tä.
Tammikuussa 2008 Axel Orrström siirtyi Skotlannin neljännellä sarjatasolla pelanneeseen Dumbarton FC:hen. Sen jälkeen siirtyi Ykkösessä pelanneeseen AC Oulun joukkueeseen, jossa hän pelasi yhden kauden.  Kausi oli Orrströmille menetyksellinen. Hänet palkittiin AC Oulun kauden parhaana pelaajana. Hän teki jatkosopimuksen syksyllä 2008 kahdeksi vuodeksi, mutta AC Oulun taloudelliset epäselvyydet saivat hänet lopettamaan aktiiviuransa jalkapalloilijana.
Syksyllä 2008 Orrström palasi pääkaupunkiseudulle ja siirtyi valmennustehtäviin. Peliuraansa hän jatkoi alemmalla sarjatasolla.
Aleksi Paananen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1993 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Siilinjärvi, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 169 cm
Lempinimi: Diego
Seura
Seura: AC Oulu
Junioriseurat
2005–2006: SiPS
2007–2012: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2014 | KuPS | 110 | (9) |
| 2010–2011 | → PK-37 (laina) | 4 | (2) |
| 2012 | → SiPS (laina) | 4 | (3) |
| 2015–2018 | FC Lahti | 118 | (4) |
| 2019–2022 | FC Inter | 83 | (9) |
| 2023 | HJK | 14 | (1) |
| 2024– | AC Oulu | 15 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U15 | 4 | (1) |
| 2009 | Suomi U16 | 7 | (0) |
| 2010 | Suomi U17 | 8 | (3) |
| 2011 | Suomi U18 | 18 | (4) |
| 2011 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2013 | Suomi U20 | 2 | (0) |
| 2012–2014 | Suomi U21 | 13 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. tammikuuta 2015.
Aleksi Paananen (s. 25. tammikuuta 1993 Siilinjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa AC Oulua. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Paananen aloitti jalkapallon Siilinjärven Palloseurassa, josta hän siirtyi 13-vuotiaana Kuopion Palloseuraan. Paananen pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 16. huhtikuuta 2010 ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Kauden 2024 loppuun mennessä hän on pelannut 341 liigaottelua ja tehnyt niissä 24 maalia. Paananen on pelannut kolmetoista nuorten ja 41 poikien maaottelua Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa.
Kausi 2012 oli Paanasen läpimurtokausi. Paanasen Eurooppa-liigan ensimmäisen kierroksen toisen osaottelun maali Walesissa ratkaisi KuPSille jatkopaikan. Eurooppa-liigan toisella kierroksella Paananen teki KuPSin molemmat maalit vieraspelissä Israelissa. Samalla hänestä tuli jo 19-vuotiaana eniten KuPSille eurocupeissa maaleja tehnyt pelaaja.
Kuopion Palloseuran jälkeen Paananen on edustanut Veikkausliigassa FC Lahtea kausina 2015–2018 ja turkulaista FC Interiä kaudesta 2019 alkaen. Neljän Interissä pelatun kauden jälkeen Paananen siirtyi kaudeksi 2023 HJK:n riveihin. Hän pelasi kaudella 14 liigaottelua HJK:n paidassa ja pääsi kauden päätteeksi juhlimaan uransa ensimmäistä Veikkausliigan mestaruutta. Marraskuussa 2023 AC Oulu tiedotti solmineensa Paanasen kanssa sopimuksen kausista 2024 ja 2025.
Saavutukset

Veikkausliiga:
Suomen mestaruuus 2023 HJK:n riveissä
SM-hopeaa 2019 ja 2020 Interin riveissä
Suomen cup:
Cup-hopeaa 2011, 2012 ja 2013 KuPS:n riveissä, 2020 ja 2022 Interin riveissä
Liigacup:
Liigacup-mestaruus 2016 KuPS:n riveissä ja 2023 HJK:n riveissä
Ligacup-hopeaa 2022 Interin riveissä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksi Paananen Wikimedia Commonsissa
Paanasen pelaajakortti KuPS:n sivuilla[vanhentunut linkki]
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
André Petersson

| André Petersson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1990 (ikä 34) Olofström, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  HV71
Sarja:  SHL
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  HV71 (Elitserien) Binghamton Senators (AHL) Ottawa Senators (NHL) Norfolk Admirals (AHL) HK Sotši (KHL) Avangard Omsk (KHL) Barys Astana (KHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL) Dinamo Moskova (KHL)
NHL-varaus:  109. varaus, 2008 Ottawa Senators
Willy André Petersson (s. 11. syyskuuta 1990 Olofström, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL-joukkue HV71:ssä.
Ura

Petersson on Tingsryds AIF:n kasvatti, mutta hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 HV71:n J18-junioreihin. Kaudella 2007–2008 Petersson oli tehoilla 16+22=38 HV71:n J20-junioreiden toiseksi paras pistemies David Ullströmin jälkeen, ja Ottawa Senators varasi hänet neljännellä kierroksella numerolla 109 NHL:n varaustilaisuudessa 2008.
Kaudella 2008–2009 Petersson pelasi vielä lähinnä HV71:n J20-joukkueessa. Hän oli tehoilla 24+31=55 joukkueensa paras pistemies ja J20 SuperElitin pistepörssin toinen Brynäsin Anton Rödinin ja Södertäljen Andreas Gröndahlin kanssa. Keväällä 2009 Petersson voitti J20 SuperElitin hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös kymmenen Elitserien ottelua antaen niissä yhden syöttöpisteen. Varsinaisen Elitserien-sopimuksensa Petersson teki huhtikuussa 2010. Hänen tulokaskautensa 2009–2010 toi 37 ottelussa tehot 10+5=15. Petersson voitti keväällä 2010 Ruotsin-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla HockeyAllsvenskanin Borås HC:ssa.
Joulukuussa 2009 Petersson teki kevääseen 2012 ulottuvan jatkosopimuksen HV71:n kanssa.
Ura > Pohjois-Amerikka 2011-2014

Huhtikuussa 2011 hän solmi Ottawa Senatorsin kanssa kevääseen 2014 kestävän tulokassopimuksen. Kolmen kauden aikana NHL-otteluita vyölle kertyi yksi. Maaliskuussa 2014 Petersson siirtyi vaihtokaupassa Anaheim Ducksin organisaatioon. Vaihdossa Senators sai puolustaja Alex Grantin. AHL:ssä Petersson pelasi yhteensä 142 peliä, tehden niissä tehot 48+57=105.
Ura > Paluu Eurooppaan 2014

Kesällä 2014 Petersson solmi yksivuotisen sopimuksen KHL-seura HK Sotšin kanssa. Keväällä 2015 hän solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa.
Kaudeksi 2017-18 Petersson siirtyi yksivuotisella sopimuksella KHL-jättiseura Avangard Omskin riveihin.
Seuraavaksi kaudeksi matka jatkui yksivuotisella sopimuksella KHL-seura Barys Astanaan, jossa hän pelasi yhden kauden.
Keväällä 2019 Petersson siirtyi yksivuotisella sopimuksella moskovalaisseura Dinamo Moskovan riveihin.
Kaudeksi 2020-21 Petersson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlin riveihin.
Pettersson on pelannut 276 KHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 106 maalia ja 116 syöttöä eli 222 tehopistettä. Pettersson on pelannut 28 KHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt 15 maalia ja viisi syöttöä eli 20 tehopistettä.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ottawa 2009 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saskatchewan 2010 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2007 | jääkiekko |  |
Petersson voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2009 sekä -pronssia 2010. Hän oli vuoden 2010 turnauksessa Ruotsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+3=11 sekä kisojen pistepörssin kuudes. Petersson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 (hopeaa) ja 2008, joista jälkimmäisissä hän oli Ruotsin paras pistemies Mattias Tedenbyn kanssa molempien tehdessä tehot 4+4=8. He olivat turnauksen pistepörssissä seitsemäntenä kolmen muun pelaajan kanssa.
Björn Goop

| Björn Goop |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1976 Mölndal
Kansalaisuus:   Ruotsi
Raviohjastaja
Kotirata:  Färjestad, Karlstad
Lisenssi:  A
Voittoja:  n. 7 900
1000. voitto:  2003
4000. voitto:  2010
5000. voitto:  2013
Tilastot päivitetty:  25.6.2014
Björn Goop (s. 13. lokakuuta 1976 Mölndal, Ruotsi) on ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hänellä on yli 130 hevosen valmennustalli Kilin kunnassa Karlstadin pohjoispuolella. Björn Goopin isä Olle Goop oli poikansa tavoin yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä ruotsalaisia raviurheilijoita.  Yhteensä he ovat voittaneet Ruotsin ajajaliigan (eniten voittoja vuodessa) 22 kertaa (Björn 12 ja Olle 10).
Björn Goop aloitti uransa vuonna 1994 vain 17-vuotiaana. Sen jälkeen hän on voittanut yli 7 900 lähtöä.   Goopilla on hallussaan myös Ruotsin yhden kauden voittoennätys. Vuonna 2006 hän saavutti yhteensä 501 voittoa. Samana vuonna Björn rikkoi Stig H Johanssonin 40 miljoonan vuositienestit johon ei ollut vielä silloin pystynyt kukaan.   Samana vuonna Goop ajoi Conny Nobellin voittoon Elitloppetissa, joka on yksi maailman arvostetuimmista ravikilpailuista. Hän voitti Elitloppetin uudelleen vuosina 2014 ja 2017 hevosella Timoko.
Ruotsin Derbyn Goop on voittanut kerran, Ruotsin Kriteriumin kolmesti, Norjan Kriteriumin kahdesti sekä Elitloppetin kolmasti. Vuonna 2018 hän voitti lajin arvostetuimpiin kilpailuihin kuuluvan Prix d’Amériquen ensimmäisen kerran, Timo Nurmoksen valmentamalla Readly Expressillä. Sen jälkeen hän on voittanut kilpailu vielä kaksi kertaa Face Time Bourbonin kärryillä. Lisäksi hän on saavuttanut useita suurkilpailuvoittoja muissa Pohjoismaissa sekä Keski-Euroopassa.
Suomen tärkeimmissä lähdöissä Goop on ohjastanut ykkössijat Kymi Grand Prixissä 2014 Timokolla ja 2020 Vitruviolla sekä Finlandia-ajossa vuosina 2010 Quarcio du Chenellä, 2012 Sebastian K:lla ja 2018 Readly Expressillä.
Ruotsin raviurheilun kattojärjestö myönsi hänelle oikeuden ohjastaa kultakypärä päässään 12. perättäisen ajajaliigan voiton jälkeen 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björn Goop Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Bojan Sarcevic

| Bojan Sarcévic> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Bojan Sarcévic
Syntynyt: 21. tammikuuta 1988 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Bosnia ja Hertsegovina  Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  190 cm
Paino:  85 kg
Nyk. joukkue:  Korihait
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2006–2011 2008 2011–2013 2013–2021 2021–:   UU-Korihait → Ura Basket  KTP-Basket  Kauhajoen Karhu  UU-Korihait
Bojan Sarcévic (s. 21. tammikuuta 1988) on bosniahertsegovinalainen koripalloilija. Sarcevic on pituudeltaan 190 cm. Hän on edustanut Korisliigassa lisäksi KTP-Basketia sekä UU-Korihaita. Korihaissa Sarcevic pelasi myös A-poikien SM-sarjaa, jonka vuoksi hän ei Korisliigan herrasmiessopimuksen mukaisesti kuluta joukkueensa ulkomaalaiskiintiötä.
Ura

Hänen kasvattajaseuransa on bosnialainen KK FinnDo. Kasvattajaseuraansa edustaessaan hän teki muun muassa 43 pistettä Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Kesällä 2006 hän siirtyi Korihaihin. Sarcévic pelasi Uudessakaupungissa myös A-poikien SM-sarjaa ja teki 28,1 pistettä ottelua kohden. Pelattuaan Suomessa juniorisarjaa, hantä ei lasketa Korisliigan herrasmiessopimuksen mukaisesti ulkomaalaiskiintiöön. Sarcévic edusti Korihaita yhteensä viisi kautta kesään 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Espoon Honkaan kaksivuotisella sopimuksella. Hongalle ei myönnetty kuitenkaan sarjalisenssiä, joten hän siirtyi KTP-Basketiin niin ikään kaksivuotisella sopimuksella. Jälkimmäisellä sopimuskaudellaan KTP ylsi Korisliigan loppuotteluihin asti, mutta taipui niissä Nilan Bisonsille otteluvoitoin 3–2. Kaudeksi 2013–2014 Sarcevic siirtyi Korisliiga-joukkue Kauhajoen Karhuun yksivuotisella sopimuksella.
Karhun kauden päätyttyä huhtikuussa 2016 Sarcevic teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Tämän jälkeen hän solmi Karhun kanssa kaksivuotiset jatkosopimukset helmikuussa 2017 ja kesäkuussa 2019. Huhtikuussa 2021 Karhu vahvisti, että Sarcevic ei jatka seurassa päättyneen kauden jälkeen.
Toukokuussa 2021 Sarcevic palasi Korihaihin kolmen vuoden sopimuksella.
Saavutukset > Henkilökohtaiset palkinnot

Korisliigan finaalien paras pelaaja 2018
Korisliigan kuukauden pelaaja tammikuu 2017, maaliskuu 2018 ja maaliskuu 2021
Korisliigan paras kuudes pelaaja 2020
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Korisliigan kultaa 2018, 2019
Korisliigan hopeaa 2013, 2021