Heian-palatsi
Suuri palatsi eli Daidairi

Suuri palatsi (jap. 大内裏, Daidairi) oli muurien ympäröimä suorakulmion muotoinen alue, joka oli pohjois-eteläsuunnassa 1,4 kilometrin pituinen ja sijaitsi ensimmäisen (jap. 一条大路, Ichijō ōji) ja toisen (jap. 二条大路, Nijō ōji) suuren kadun välissä. Länsi-itäsuunnassa se oli 1,2 kilometrin levyinen ja rajoittui kahden suuren pohjois-eteläsuuntaisen kadun (jap. 西大宮大路, Nishi Ōmiya ōji sekä jap. 大宮大路, Ōmiya ōji) väliin. Kolme tärkeintä rakennelmaa suuren palatsin sisällä olivat virallinen alue (jap. 朝堂院, Chōdō-in), vastaanottoalue (jap. 豊楽院, Buraku-in) ja sisäpalatsi (jap. 内裏, Dairi).
Chōdō-in oli suorakulmiomainen, muurin ympäröimä alue aivan Suzakumon-portin pohjoispuolella ja suuren palatsin etelämuurin keskiosan kohdalla. Sen suunnittelu perustui kiinalaisiin esimerkkeihin ja noudatti kiinalaista arkkitehtuuria. Aikaisemmista pääkaupungeista saatujen arkeologisten todisteiden mukaan myös aiemmissa palatseissa oli samantyyppinen rakennuskompleksi. Sen muoto pysyi huomattavan vakaana 600-luvulta eteenpäin.
Chōdō-inin päärakennus oli Daigokuden (jap. 大極殿) eli suuri audienssihalli, joka sijaitsi sen pohjoisosassa. Daigokudenin julkisivu oli etelään päin. Se oli suuri (noin 52 metriä idästä länteen ja 20 metriä pohjoisesta etelään) kiinalaistyylinen rakennus, jossa oli tarkoitus pitää kaikkein merkittävimmät valtion seremoniat ja toiminnot. Sen seinät oli värjätty valkoisiksi, pilarit punaisiksi ja sen kattotiilet olivat vihreitä. Chōdō-inin eteläosassa oli "kaksitoista hallia", joissa byrokraatit istuivat tarkassa arvojärjestyksessä seremonioita varten. Heian-jingū-pyhäkössä Kiotossa on ilmeisen uskollinen rekonstruktio Daigokudenista jokseenkin pienemmässä mittakaavassa.
Chōdō-inissä pidettiin valtaannousuaudienssit. Siellä keisarin kuului valvoa byrokraattien keskusteluja tärkeistä valtion asioista aikaisin aamulla, vastaanottaa kuukausittaisia selontekoja virkamiehiltä, pitää uudenvuoden onnitteluseremonia ja vastaanottaa ulkovaltojen lähettiläitä. Aamukeskustelukäytäntöä ei kuitenkaan seurattu enää vuonna 810 eikä myöskään käytäntöä kuukausittaisista raporteista. Ulkovaltojen lähettiläitä ei otettu enää vastaan suurimpana osana Heian-kautta, ja uudenvuoden juhlinnat siirrettiin supistettuina sisäpalatsiin 900-luvun loppuun mennessä. Chōdō-inissä pidettiin vain valtaannousuaudienssit ja tietyt buddhalaiset seremoniat.
Buraku-in oli toinen suuri, suorakulmion muotoinen ja kiinalaistyylinen alue, joka sijaitsi Chōdō-inin länsipuolella. Se rakennettiin virallisia juhlia ja juhla-aterioita varten, mutta sitä käytettiin myös muissa huvituksissa, kuten jousiammuntakilpailuissa. Kuten Chōdō-inissä, myös Buraku-inin alueen pohjoispäässä oli pihalle katsova halli. Tätä hallia (jap. 豊楽殿, Burakuden) käyttivät keisari ja hovimiehet valvoessaan Buraku-inin tapahtumia. Buraku-inin käyttö lakkasi kuitenkin vähitellen Chōdō-inin tavoin, kun useita toimintoja siirrettiin sisäpalatsiin. Se on yksi ainoista palatsin paikoista, jossa on tehty kaivauksia.
Suuressa palatsissa sijaitsi lisäksi myös sisäpalatsi, ministeriöt, vähäisempiä virastoja, työpajoja, varastorakennuksia ja suuri avoin tila eli "pitojen mäntyniitty" (jap. 宴の松原, En no matsubara) sisäpalatsin itäpuolella. "Valtioneuvoston" (jap. 太政官, Daijōkan) rakennukset sijaitsivat muurilla rajatulla alueella aivan Chōdō-inin itäpuolella. Ne oli sijoiteltu tyypilliseen symmetriseen asemakaavaan, jossa rakennusryhmä avautuu eteläpuolen sisäpihalle. Palatsissa oli myös Shingon-in (jap. 真言院), ainoa pääkaupungissa sallittu buddhalainen instituutio Tō-jin ja Sai-jin temppeleiden lisäksi. Sen sijoitus aivan sisäpalatsin viereen kielii shingon-buddhalaisuuden vaikutuksesta Heian-kauden alussa.