Lehi (järjestö)
Historia

Lehi sai alkunsa 1930-luvulla perustetun juutalaisten revisionistisen aseellisen järjestö Irgunin piireistä. Lehin perustaja oli Irgunin johtoon kuulunut Avraham Stern. Irgun oli päättänyt keskeyttää brittien vastaiset iskunsa toisen maailmansodan puhjettua. Stern vastusti iskujen lopettamista ja perusti oman järjestönsä alkujaan nimellä Irgun Zevai Leummi be-Israel kesäkuussa 1940. Järjestö tunnettiin perustajansa mukaan myös Stern-liigana. Brittien vastaisen toiminnan jatkamisen ohella Lehi vastusti juutalaisten värväämistä brittiarmeijaan ja yritti jopa luoda yhteyksiä akselivaltoihin. Brittihallinto käynnisti toimet viidentenä kolonnana pidettyä Lehiä vastaan.
Lehin eli Sternin-liigan iskut brittejä vastaan alkoivat kiihtyä tammikuussa 1942 ja samalla brittiviranomaiset kiihdyttivät sen vastaisia toimia. Lehin johtohahmoja pidätettiin ja surmattiin. Perustaja Avraham Stern sai surmansa poliisin ratsiassa 12. helmikuuta 1942. Järjestö oli nyt heikentynyt huomattavasti ja sitä uhkasi hajoaminen kokonaan. Joidenkin vankeudesta paenneiden Lehin jäsenten onnistui kuitenkin koota joukkonsa uudelleen. Järjestö otti uuden nimen Lohamei herut Yisrael ja vuoden 1944 alussa sitä johti Yizhak Shamirin, Nathan Yellin-Morin ja Israel Eldad-Scheibin muodostama kolmikko. Lehi teki sabotaasia ja aseellisia iskuja brittien armeijan tukikohtia, lentotukikohtia, poliisiasemia ja rautateitä vastaan. Iskuja tehtiin myös yksittäisiä sotilashenkilöitä ja poliiseja vastaan. Kohteita oli Palestiinan ohella ulkomailla. Kaksi järjestön jäsentä murhasivat Britannian valtioministerinä Lähi-idässä toimineen Walter Guinnessin Kairossa marraskuussa 1944. Lehin maanalainen propagandatoiminta tuotti lentolehtisiä ja toimitti radiolähetyksiä.
Irgun käynnisti uudelleen iskunsa brittejä vastaan vuonna 1944. Irgun ja Lehi tekivät myös yhteistyötä heinäkuusta 1945 lähtien. Irgunia ja Lehiä aluksi vastustanut Hagana liittyi toimintaan sionistisen liikkeen hyväksyttyä aktiivisen vastarinnan elokuussa 1945. Marraskuusta 1945 lähtien kolme järjestöä toimivat yhdeksän kuukautta liitossa keskenään. Huhtikuussa 1947 Lehi alkoi toimittaa kirjepommeja brittiläisille virkamiehille Palestiinan ulkopuolella. Brittiviranomaisten toimet sitä vastaan kiihtyivät. Lehin jäseniä tai sellaiseksi epäiltyjä pidätettiin ja tuomittiin ankarasti. Monet sen jäsenet olivat vankiloissa Jerusalemissa, Mazraassa, Latrunissa, Akkossa ja Atlitissa, sekä karkotettuna Eritreassa, Sudanissa ja Keniassa. Lehin jäsen Moshe Barazani sai 17. maaliskuuta 1947 kuolemantuomioon pidettyään hallussaan käsikranaattia. Hän räjäytti itsensä vankilassa Jerusalemissa ennen tuomion toimeenpanoa.
Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan jakosuunnitelman jälkeen marraskuusa 1947 Lehi alkoi isekä arabeja vastaan. Tunnetuksi tuli esimerkiksi Deir Yassinin verilöyly Irgunin kanssa 9. huhtikuuta 1948. Israel itsenäistyi 29. toukokuuta 1948. Kaksi viikkoa valtion perustamisen jälkeen Lehi liittyi virallisesti Israelin puolustusvoimiin. Se jatkoi kuitenkin jonkin aikaa omaa itsenäistä toimintaansa. 17. syyskuuta 1948 Yhdistyneiden kansakuntien neuvottelijana Lähi-idässä toiminut ruotsalainen Folke Bernadotte murhattiin ja iskusta epäiltiin joukkoa Lehin jäseniä. Tämä johti Israelin viranomaisten päätökseen hajottaa järjestö. Sen johtavia jäseniä pidätettiin ja Lehin toiminta lakkasi kokonaan nopeasti. Jotkin sen jäsenet, kuten Yizhak Shamir, vaikuttivat kuitenkin maan myöhemmässä politiikassa.