Ukrainan merivoimat
Historia > Ukrainan kansantasavallan laivasto (1917–1921)

Vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen aikana useat Venäjän keisarillisen laivaston Mustanmeren laivaston alukset, joiden komentajina ja miehistöinä oli etnisiä ukrainalaisia, julistautuivat vasta itsenäistyneen Ukrainan kansantasavallan laivastoksi. Mustanmeren laivaston komentaja Mihail Sablin nosti Ukrainan kansantasavallan värit 29. huhtikuuta 1918. Laivaston perustamiseksi otettiin vain vähän lisätoimia, koska Ukrainan hallitus menetti rannikkoalueiden hallinnan.
Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen Venäjän entinen Mustanmeren laivasto joutui anarkian ja demoralisaation valtaan. Sevastopoliin sijoitunutta laivastoa komensi kollektiivi "Tsentroflot". Erilaiset poliittiset vaikutteet kohtasivat toisensa: Ukrainalaiset, bolševikit, menševikit, sosialistivallankumoukselliset ja anarkistit. Alusten ylle nostettiin hyvin erilaisia lippuja: Ukrainan kaksivärisiä, vanhoja venäläisiä lippuja, bolševikkien punaisia lippuja ja anarkistien mustia lippuja. Niitä nostettiin ja laskettiin jopa useita kertoja päivässä kunkin miehistön poliittisen suuntautumisen mukaan.
Ukrainan kansantasavalta pyrki ottamaan laivaston haltuunsa. Lokakuun 17. päivänä 1917 nimitettiin Ukrainan kansallisneuvoston edustajaksi Mustanmeren laivaston komentoon kapteeni Ye Akimov. Kiovassa sijaitsevan kansallisneuvoston hallituksen yhteyteen perustettiin laivastoasioiden pääsihteeristö (tammikuussa 1918 se uudistettiin ministeriöksi). Sen johtajaksi tuli D. Antonovitš. Laivaston pääesikuntaa johti kapteeni Jerzy Świrski. Merimiesten koulutus- ja agitaatiotarkoituksiin kansallisneuvosto lähetti komissaareja Odessaan, Mykolajiviin, Hersoniin ja Sevastopoliin. Joulukuun 22. päivänä 1917 Kiovaan perustettiin laivastoministeriö.
Lokakuusta 1917 alkaen alusten miehistöt perustivat sotilasneuvostoja; mastoissa liehuivat sinikeltaiset liput. Alukset Zavidniy (suom. Kadehtittava) ja Pamjat Merkuria olivat ensimmäiset tällaiset tapaukset.
Marraskuussa 1917 Sevastopolissa perustettiin Sahaidatšnyin meripataljoona, joka 24. marraskuuta 1917 lähetettiin Kiovaan torjumaan bolševikkien kapinoita ja osallistui Kiovan arsenaalin tammikuun kansannousuun.
Marraskuun 22. päivänä 1917 Mustanmeren laivaston uusimman ja tehokkaimman sota-aluksen Volyan koko miehistö vannoi uskollisuutta kansallisneuvostolle, ja pian sen jälkeen seurasivat useat muut alukset ja sukellusveneet. Joulukuussa 1917 Ukrainan lipun alla purjehtiva Mustanmeren laivaston laivue, jota johti Imperator Aleksandr III ja johon kuului toinen risteilijä ja kolme hävittäjää, osallistui 127. jalkaväkidivisioonan evakuointiin Trabzonista takaisin Ukrainaan.
Joulukuun 29. päivänä 1917 suurin osa Mustanmeren laivastosta siirtyi bolševikkien haltuun.
Osana operaatio Faustschlagia Saksan keisarikunnan joukot olivat etenemässä Sevastopoliin tavoitteenaan vallata Mustanmeren laivasto. Koska maavoimat eivät antaneet tukea, amiraali Sablin joutui neuvottelemaan vihollisuuksien lopettamisesta. Saksalaiset kuitenkin hylkäsivät aselepoehdotukset ja eteneminen jatkui. Huhtikuussa 1918 saksalaiset ja ukrainalaiset joukot hyökkäsivät Krimille.
Toukokuun 1. päivänä 1918 saksalaiset kaappasivat Sevastopoliin jääneet alukset, koska bolševikkien toiminta rikkoi rauhansopimusta. Kesäkuun 17. päivänä 1918 yksi rahtilaiva ja kuusi hävittäjää palasivat Novorossijskista Sevastopoliin, jossa ne myös kaapattiin. Suurimman osan Novorossijskiin jääneistä aluksista tuhosi niiden oma miehistö Leninin käskystä. Heinä-marraskuussa 1918 saksalaiset siirsivät vähitellen monia aluksia Ukrainan hallituksen (Hetmani Pavlo Skoropadskyi) komentoon.
Odessaan ja Mykolajiviin keskitetty Ukrainan pääasiallinen merivoima koostui yli 20 miinanraivaajasta, 7 pienestä risteilijästä, 1 rahtilaivasta ja yli 30 apualuksesta. Sevastopolissa oli vain 2 vanhaa taistelulaivaa Ukrainan lipun alla. Kiovassa sijaitseva laivastoministeriö otti 18. heinäkuuta 1918 käyttöön uudet merivoimien lipputunnukset ja jotkut arvoliput (esim. laivastoministerin lippu, apulaisministerin lippu). Vanha venäläinen lippu säilyi Ukrainan merivoimien lippuna. Sitä pidettiin Mustanmeren laivaston kunnian symbolina, sillä laivaston miehistöstä suuri osa oli aiemmin ukrainalaisia. Syyskuun 17. päivänä saksalaiset antavat Ukrainalle 17 sukellusvenettä.
Joulukuussa 1918, kun ympärysvaltojen merivoimat lähestyivät Sevastopolia, ukrainalainen kontra-amiraali V. Klokhkovskyy käski kaikkien alusten nostaa venäläiset Pyhän Andreaksen liput. Se oli osoitus hyvistä aikomuksista ympärysvaltoja kohtaan. Ympärysvallat kuitenkin valtasi Mustanmeren laivaston ja siirsi sen myöhemmin Venäjän valkoisen armeijan haltuun. Ukrainan käsiin jäi vain pieniä määriä merijalkaväen alaosastoja. Ukrainan laivastoviranomaiset olivat olemassa vuoteen 1921 asti.