stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anton von Schmerling

Anton von Schmerling.
Anton von Schmerling (23. elokuuta 1805 Wien – 23. toukokuuta 1893 Wien) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan sisäministerinä vuosina 1860–1865. Hänen merkittävin saavutuksensa oli vuoden 1861 niin sanottu helmikuun patentti, Itävallan ensimmäinen pidempiaikainen perustuslaki. Kokeilu kuitenkin kaatui Itävallan ei-saksalaisten kansallisuuksien vastustukseen.
Schmerling työskenteli vuodesta 1829 virkamiehenä. Hän oli Klemens von Metternichin konservatiivisen hallinnon vastustaja, ja hän osallistui maaliskuun 1848 vallankumoukseen Ala-Itävallan säätyjen edustajana. Uusi hallitus lähetti hänet edustajanaan Frankfurtin liittopäiville. Hänet valittiin siellä Saksan yhdistämistä kaavailleen Frankfurtin kansalliskokouksen jäseneksi Tullnin kaupungin edustajana. Kokouksen Saksan valtionhoitajaksi valitsema arkkiherttua Juhana nimitti Schmerlingin heinäkuussa 1848 hallituksensa sisäministeriksi, ja pian hänestä tuli käytännössä myös ulko- ja pääministeri. Nämä toimet olivat kuitenkin vain puhtaasti muodollisia, ja hän vetäytyi niistä jo joulukuussa, sillä Frankfurtin kansalliskokouksen enemmistö vastusti Itävallan hallitsevaa asemaa. Schmerling jäi vielä Frankfurtiin, jossa hänestä tuli niin sanotun suursaksalaisen puolueen johtohahmo. Hän jätti kansalliskokouksen huhtikuussa 1849, kun se oli valinnut Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm IV:n Saksan keisariksi. Saman vuoden heinäkuussa Schmerling nimitettiin Itävallan oikeusministeriksi, ja hän käynnisti oikeuslaitoksen uudistamisen. Hän kuitenkin erosi hallituksesta vuonna 1851, koska ei hyväksynyt pääministeri Felix zu Schwarzenbergin ajamaa taantumuksellista politiikkaa ja paluuta absolutismiin.
Tämän jälkeen Schmerling toimi korkeimman oikeuden presidenttinä ja oli sivussa politiikasta, kunnes hänet joulukuussa 1860 kutsuttiin sisäministeriksi. Hän sai tehtäväkseen laatia suunnitelman siirtymisestä perustuslailliseen hallintoon. Tuloksena oli 26. helmikuuta 1861 annettu valtiosääntö eli niin sanottu helmikuun patentti, joka oli pääosin Schmerlingin käsialaa. Sen nojalla Habsburgien valtakunnalle perustettiin yhteinen kaksikamarinen parlamentti, valtakunnanneuvosto (Reichsrat), jonka tarkoituksena oli luoda monikansaisesta valtakunnasta yhtenäisempi valtio. Valtakunnanneuvoston paikkajakoa oli kuitenkin painotettu saksankielisen väestön eduksi, joten Itävallan muut kansallisuudet, varsinkin unkarilaiset ja kroaatit asettuivat vastarintaan ja boikotoivat uutta parlamenttia. Tämä johti Schmerlingin ”perustuslaillisen kokeilun” epäonnistumiseen, ja hän erosi sisäministerin tehtävistä heinäkuussa 1865. Sen jälkeen hän palasi aiempaan virkaansa korkeimman oikeuden johtoon, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1891. Lisäksi hän oli vuodesta 1867 valtakunnanneuvoston ylähuoneen (Herrenhaus) elinikäinen jäsen ja vuosina 1871–1879 sen puhemies.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton von Schmerling Wikimedia Commonsissa
Ammoniumsulfidi

| Ammoniumsulfidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  12135-76-1
PubChem CID:  25519
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (NH4)2S
Moolimassa:  68,143 g/mol
Sulamispiste:  -18 °C
Kiehumispiste:  40,0 °C
Ammoniumsulfidi (NH4)2S on keltaoranssia syttyvää nestettä, jolla on voimakas haju (verrattavissa mätään kananmunaan). Se ärsyttää voimakkaasti hengityselimiä. Yhdisteen moolimassa on 68,143 g/mol, sulamispiste −18 °C, kiehumispiste 40 °C ja CAS-numero 12135-76-1.
Ammoniumsulfidia käytetään mm. vapputoreilla myytävissä hajupommeissa.
Aiheesta muualla

PubChem: Ammonium sulfide (englanniksi)
ChemBlink: Ammonium sulfide (englanniksi)
Anna Rita Del Piano

Del Piano vuonna 2009
Anna Rita Del Piano (oikealta nimeltään Anna Rita Viapiano, s. 26. heinäkuuta 1966 Cassano delle Murge) on italialainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on esiintynyt useissa italiankielisissä elokuvissa, televisiosarjoissa ja teattereissa. Hän on ohjannut 2000-luvulla erityisesti useita musikaaleja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anna Rita Del Piano Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arolan kartano

Kartano elokuussa 2012.
Arolan kartano on kartano Kylmäkoskella Akaan kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Arolan kartanon päärakennus on rakennettu eri vaiheissa 1700-luvun jälkipuoliskolla. Maapinta-ala 566,28 ha.
Vuonna 1945 Pirkko ja Atte Arola perustivat kartanoon kutomon, josta tuli vuoteen 1990 asti toiminut neulevaatevalmistaja Arola Oy.
Anne Westfall

Anne Westfall
| --- | --- |
Puoliso:  Jon Freeman  
| --- | --- |
Työnantajat:  Epyx (1980–1981), Free Fall Associates (1981 – )  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Anne Westfall on yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten Archon-pelisarjasta.
Ura

Anne Westfall kouluttautui ohjelmoijaksi hiukan yli kolmekymppisenä ja kävi ilmi, että hän oli siinä erittäin hyvä. Westfall työskenteli 1980-luvun taitteessa Morton Technology -yhtymässä, jossa hän oli kehittämässä yrityksen ensimmäisiä sovelluksia TSR-80-tietokoneelle.
Westfall tapaisi West Coast Computer Faire -messuilla Jon Freemanin vuonna 1980. He alkoivat seurustella ja Freeman rekrytoi Westfallin perustamaansa Automated Simulations -pelifirmaan. Pian tämän jälkeen he menivät naimisiin. Freeman ja Westfall halusivat siirtyä kehittämään pelejä Atari 800 -tietokoneelle. Westfall ja Freeman perustivat vuonna 1981 oman Free Fall Associates -peliyrityksen, joka julkaisi muun muassa vuonna 1983 pelin Archon: The Light and the Dark josta tuli menestys
Aiheesta muualla

Free Fall, Part 1: Archon
Free Fall, Part 2: Murder on the Zinderneuf
Mobygames: Anne Westfall
Anders Thomas Jensen

| Anders Thomas Jensen |
| --- | --- |
 Anders Thomas Jensen vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1972 (ikä 52) Frederiksværk, Tanska
Ammatti:  elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anders Thomas Jensen (s. 6. huhtikuuta 1972 Frederiksværk) on tanskalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.
Jensen tunnetaan erityisesti kirjoittamistaan mustista rikoskomedioista, kuten Kiinassa syödään koiria (1999), Vanhat miehet uusissa autoissa (2002), Rembrandt (2002) ja Vilkkuvat valot (2000), jonka hän on myös ohjannut. Tämän lisäksi hän on ollut käsikirjoittamassa muun muassa Søren Kragh-Jacobsenin ohjaamia Dogma-elokuvia Mifune (1999) ja Skagerrak (2002) ja Susanne Bierin elokuvaa Rakastan sinua ikuisesti (2002). Hän oli toisena käsikirjoittajana Bierin elokuvassa Häiden jälkeen (2006), joka sai Oscar-ehdokkuuden.
Jensenin omia ohjaustöitä ovat muun muassa Vihreät teurastajat (2003) ja Aataminomenat (2005). Lyhytelokuvallaan Vaali-ilta (1998) Jensen voitti parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinnon.
Apomatox

|  Apomatox |
| --- | --- |
Koko nimi:  Apomatox
Perustettu:  1989
Lopetettu:  2001
Aikaisemmat sarjat:  Formula 3000
Apomatox oli ranskalainen autourheilutalli, joka kilpaili International Formula 3000 vuosina 1989–2001. Talli toimi Prostin junioritallina vuosina 1998–2001.
Aiheesta muualla

Apomatox - Motorsportstats.com
Apomatox - Motorsportmagazine.com
Apomatox - Speedsport-Magazine.com
Adamantra

| Adamantra |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Helsinki/Turku, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Panu Kiskola, kitara   Jukka Hoffrén, basso   Tuomas Nieminen, laulu   Christian Pulkkinen, koskettimet   Mikko Sepponen, rummut  
Levy-yhtiö:  Tunerail Records, 2006–2007   Sound Of Finland, 2008–2010   Power Prog, 2014–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Adamantra on suomalainen vuonna 2005 perustettu progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtye on nimennyt vaikuttajikseen amerikkalaiset progemetalliyhtyeet kuten Symphony X, Shadow Gallery ja Dream Theater. Yhtye on julkaissut yhden EP:n vuonna 2006 ja yhtyeen esikoisalbumi Revival julkaistiin keväällä 2009.
Historia > 2004–2005

Yhtyeen ensiaskeleet otettiin jo vuonna 2004, kun basisti Jukka Hoffrén pääsi nauhoittelemaan omia kappaleitaan kaverinsa tietokoneelle. Hän rupesi välittömästi etsimään yhtyeeseen muita jäseniä, mutta vasta keväällä 2005 kitaraan löytyi vanha tuttava Panu Kiskola. Vähän sen jälkeen löytyivät myös rumpali Mikko Sepponen ja laulaja Tuomas Nieminen. Myöhemmin syksyllä toiseksi kitaristiksi tuli Tommi Ahtila.
Historia > 2006

Studioon yhtye suuntasi maaliskuussa 2006 nauhoittamaan ensimmäistä demoaan, mutta tuloksena olikin Tunerail Recordsin lokakuussa 2006 julkaisema kolmen kappaleen EP:n For Ever. Levyltä löytyvät kappaleet ”For Ever”, ”Guilt” ja ”Ungiven”, joista ensimmäinen ja kolmas päätyivät myös yhtyeen debyyttilevylle. ”Guiltista” oli myös radioon tarkoitettu versio ja se saikin jonkun verran radiosoittoa.
Kesäkuussa 2006 ryhmään liittyi kosketinsoittaja Janne Koivula ja ensimmäinen keikka tapahtui 6. elokuuta 2006 Vantaan Tikkurilassa Pub Hertaksen bändikilpailussa. Samana iltana esiintyivät muun muassa Status Minor, Thaurorod ja Trinity. Yhtye keikkaili harvakseltaan ja treenasi ahkerasti hioen materiaalia seuraavaa levytystä varten.
Historia > 2007

Keväällä 2007 Adamantra suuntasi toistamiseen Klaukkalan D-studioon nauhoittamaan kokopitkää debyyttialbumiaan. Nauhoitukset osoittautuivat kuitenkin yllättävän raskaiksi. Ensiksi yhtyeen ja kosketinsoittaja Janne Koivulan tiet erosivat. Loppuvuodesta myös Tommi Ahtila irtisanoi itsensä yhtyeen palveluksesta. Näin ollen yhtyeessä oli enää yksi kitaristi eikä kosketinsoittajaa. Levyn valmistuessa yhtye lähti silti päättäväisesti etsimään julkaisijaa levylleen.
Historia > 2008

Keväällä 2008 bändi sai taakseen Sam Agency -ohjelmatoimiston ja keikkoja alkoikin tulla tasaiseen tahtiin. Myös julkaisukuviot alkoivat pikkuhiljaa hahmottua.  Levytyssopimus allekirjoitettiin vasta perustetun Sound Of Finlandin kanssa, joka on tamperelaisen levymogulin Epe Heleniuksen jatkumo maineekkaalle Poko Recordsille.
Historia > 2009

Adamantran debyyttialbumi Revival julkaistiin 20. toukokuuta 2009 ja vuoden aikana yhtye keikkaili muun muassa Tavastialla, Gloriassa, Virgin Oilissa ja Lutakossa lämmitellen tunnettuja yhtyeitä, kuten Thunderstone, Machinae Supremacy (SWE), Riverside (POL) ja Leverage. Yhtyeellä ei ollut tuona aikana edelleenkään vakituista kosketinsoittajaa, mutta keikoilla koskettimissa vierailivat Risto Kupiaisen lisäksi myös Vili Ollila ja Jukka Karinen.
Historia > 2010–2011

Bändi rupesi myös suunnittelemaan jatkoa debyytilleen, mutta kesken studiosuunnitelmien Sound Of Finlandilta tulikin tieto, että sopimusta ei enää jatketa, ja näin ollen bändi oli jälleen ilman levy-yhtiötä. Mutta positiivisiakin asioita tapahtui. Bändi sai vihdoin vakituiseksi kosketinsoittajaksi turkulaisen Christian Pulkkisen, joka soittaa myös Simulacrumissa.
Parien hyvin sujuneiden keikkojen jälkeen toista täyspitkää ruvettiin nauhoittamaan syyskuussa 2010 D-studiossa, mutta tällä kertaa siellä nauhoitettiinkin pelkät rummut ja basso ja loppulevy tehtäisiin Pathos Musicilla Mikko P. Mustosen johdolla. Vihdoin 1.4.2011 bändi julkaisi nettisivuillaan kolme biisiä tulevalta levyltään. Bändin musiikki oli muuttunut aikaisempaan verrattuna selkeästi aggressiivisempaan suuntaan ja varsinkin laulussa oli tapahtunut selkeä muutos.
Kesällä 2011 heitettyjen keikkojen jälkeen kävi kuitenkin hyvin pian selväksi, että laulaja Tuomas Niemisellä ei ole enää aikaa panostaa bändiin, joten bändin oli pakko alkaa etsiä uutta laulajaa. Parin koelauluehdokkaiden jälkeen turkulainen Michael Henneken vakuutti bändin jäsenet kyvyillään ja Michaelin ensiesiintyminen bändin riveissä tapahtui Helsingin DOMissa 29.10.2011 Quest For Power –tapahtumassa yhdessä Dreamtalen, Thaurorodin ja Domination Blackin kanssa.
Historia > 2012–2013

Bändi nauhoitti kakkosalbumiaan parinkin eri laulajan kanssa, kunnes alkuvuodesta 2013 alkuperäinen laulaja Tuomas Nieminen tuli takaisin yhtyeen riveihin ja levy viimeisteltiin vuoden 2013 aikana.
Historia > 2014

Yhtye on tehnyt julkaisu -ja lisenssisopimuksen saksalaisen Power Prog -levy-yhtiön kanssa ja uusi levy Act II: Silent Narratives julkaistaan toukokuun lopulla.
Diskografia > EP:t

For Ever (2006)
Diskografia > Studioalbumit

Revival (2009)
Act II: Silent Narratives (2014)
Diskografia > Singlet

In Triumph (2009)
Jäsenet

Tuomas Nieminen: laulu (2005–2011, 2013–)
Panu Kiskola: kitara (2005–)
Jukka Hoffrén: basso & taustalaulu (2005–)
Mikko Sepponen: rummut (2005–)
Christian Pulkkinen: koskettimet & taustalaulu (2010–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Ville Autere: laulu (2012–2013)
Michael Henneken: laulu (2011–2012)
Tommi Ahtila: kitara (2005–2008)
Janne Koivula: koskettimet (2006–2007)
Aiheesta muualla

Adamantran kotisivu
Adamantran Facebook-sivut
Album teaser 2014
Angela Bailey

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 4×100 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Indianapolis 1987 | 60 m |  |
Angela Bailey (28. helmikuuta 1962 Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta – 31. heinäkuuta 2021 Mississauga) oli kanadalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Elämä ja urheilu-ura

Bailey saavutti naisten 4×100 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samoissa kisoissa 100 metrillä kuudenneksi ja kilpaili myös 200 metrillä. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Bailey kilpaili 100 metrillä ja pikaviestissä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Bailey oli Kanadan pikaviestijoukkueessa ja 100 metrillä viides sekä 200 metrillä seitsemäs. Rooman MM-kilpailuissa 1987 Bailey oli kuudes pikaviestissä, seitsemäs 100 metrillä ja karsiutui 200 metrillä välierävaiheessa. Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 Bailey voitti pronssia 60 metrillä. Bailey kilpaili vielä Sevillan MM-kilpailuissa 1999 sijoittuen pikaviestissä kuudenneksi. Bailey juoksi heinäkuussa 1987 100 metrillä ennätyksensä 10,98 sekuntia, joka on yhä Kanadan ennätys. Syöpää sairastanut Bailey kuoli 59-vuotiaana 31. heinäkuuta 2021.
Aiheesta muualla

Angela Bailey Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Angela

Angelansalmi erottaa Angelansaaren Kemiön saaresta
Angela on kylä Salon kaupungissa Kemiönsaaren kärjessä, entisen Angelniemen kunnan alueella. Angelassa on vähän asutusta, laajahkoja omenaviljelmiä, kesämökkejä ja seurakunnan leirikeskus Kesä-Angela. Kokkilan lossi yhdistää Angelan mantereeseen.
Angelan maisemaa hallitsevat korkeat metsäiset kalliomäet, joiden väliset laaksot ovat viljeltyjä miltei Halikonlahden rantaan saakka. Angelan kyläalueen halkaisee Angelansalmi, joka erottaa Angelansaaren Kemiönsaaresta. Angelansaareen on siltayhteys. Kylään kuuluu myös Pikkusaari.
Kylän nimi jountuu Päärnäspään omistaman ulkotilan Angelan nimestä. 1500-luvulla on kylästä käytetty myös nimeä Angelisto. Suomalaisen Paikannimikirjan mukaan nimeen sisältyy angervoa merkitsevä murteellinen kasvinnimitys angelma, ankelia.
Keskiajalla perustettu Angela on Päärnäspään tytärkylä. Angela on rakentunut samannimisen suuren maatilan Angelan yksinäistalon ympärille. Maatila on päätynyt pankin haltuun 1900-luvun alkupuolella ja sen päärakennus toimi Vaskion Osuuspankin ja Salon Seudun Osuuspankin yhteisenä kesänviettopaikkana vuosina 1965–1976. 1970-luvulla Halikon seurakunta osti Angelan maatilan ja seurakunta sai siitä tarvitsemansa leirikeskuksen, joksi tila muutettiin.[lähde? ] Kesä-Angelaksi ristitty leirikeskus on edelleen aktiivisessa käytössä.
Anna Rogowska

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anna Rogowska |  Anna Rogowska |  Anna Rogowska |  |
Maa:   Puola
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | seiväshyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2006 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Doha 2010 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2011 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Madrid 2005 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2013 | seiväshyppy |  |
|  Pronssia | Birmingham 2007 | seiväshyppy |  |
Anna Rogowska (s. 21. toukokuuta 1981 Gdynia) on puolalainen seiväshyppääjä ja seiväshypyn maailmanmestari.
Rogowska kilpaili 2002 Wienin sisäratojen EM-kisoissa, mutta karsiutui tuloksella 420. Myöhemmin samana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa seitsemäs hypättyään 430. Hän voitti Puolan alle 23-vuotiaiden mestaruuden 2002 ja 2003. Hän sijoittui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 kuudenneksi tuloksella 435. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hypättyään 435. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän hyppäsi seitsemänneksi tuloksella 445. Vuonna 2004 Rogowska sijoittui seitsemänneksi Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 470. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas.
Rogowska voitti 2005 sisäratojen EM-hopeaa Madridissa hypättyään 475. Hän voitti samana vuonna Euroopan cupin sekä sijoittui kuudenneksi Helsingin MM-kisoissa ja seitsemänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. 2007 hän voitti sisäratojen Puolan-mestaruuden ja EM-pronssia tuloksella 466 sekä sijoittui kahdeksanneksi Osakan MM-kilpailuissa. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän oli kuudes, Euroopan cupissa toinen ja Pekingin olympialaisissa kymmenes.
Rogowska voitti Berliinissä 2009 maailmanmestaruuden tuloksella 475, kun ennakkosuosikki Jelena Isinbajeva jäi ilman tulosta. Hän voitti samana vuonna ensimmäisen ulkoratojen Puolan-mestaruutensa aikuisten sarjassa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli neljäs. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 470. Hän voitti myös Puolan hallimestaruuden ja oli kolmas Euroopan joukkuemestaruuskilpailussa. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Pariisissa 2011 kaikkien aikojen kolmanneksi parhaalla tuloksella 485. Hän voitti samana vuonna Puolan hallimestaruuden ja Euroopan joukkuemestaruuskilpailut. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kymmenenneksi.
Rogowska voitti Puolan hallimestaruuden 2012, mutta jäi Lontoon olympialaisten loppukilpailussa ilman tulosta. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 467.
Henkilökohtaiset ennätykset

Seiväshyppy (ulkoradat): 483 (2005)
Seiväshyppy (sisäradat): 485 (2011)
Aroma

Aroma on suomalainen irtotupakkamerkki. Sitä käytetään sätkätupakkana. Aromaa valmistaa British American Tobacco Finland Oy. Suomen Tupakka Oy:n toimiessa valmistajana Aroma oli Suomen myydyin irtotupakka vuodesta 1983.[vanhentunut linkki]
Apomorfiini

| --- | --- |

Apomorfiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6aR)-6-metyyli-5,6,6a,7-tetrahydro-4H-dibentso[de,g]kinoliini-10,11-dioli
Tunnisteet
CAS-numero: 58-00-4
ATC-koodi: G04BE07
PubChem CID: 6005
DrugBank: DB00714
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H17NO2 
Moolimassa: 267,322 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 195 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 100 %
Proteiinisitoutuminen: n. 50 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 40 minuuttia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: subkutaaninen
Apomorfiini (Suomessa mm. kauppanimillä Apogo, Apomorphine Olinka ja Dacepton) on morfiinista johdettu ei-narkoottinen dopamiiniagonisti, joka vaikuttaa samalla tavoin kuin dopamiini. Suun kautta nautittuna se voi vaurioittaa maksaa, siksi se annostellaan tavallisimmin ihonalaisesti.
Sen kolme tärkeintä käyttöaluetta ovat:
Parkinsonin taudin hoidossa
impotenssin hoidossa
oksennusaineena
Apomorfiinin on myös todettu auttavan syvässä koomassa olevien herättämisessä annosteltuna tipan kautta pitkän ajan kuluessa.
Apomorfiinia valmistetaan kuumentamalla morfiinia 150 °C suljetussa astiassa vahvan suolahapon kera. Tuloksena on valkeaa jauhetta, joka liukenee alkoholiin. Vesiliuoksessa seos on aluksi väritöntä, mutta voi ilman ja valon vaikutuksesta muuttua vihreäksi; tuotetta ei saa tällöin käyttää.
Aiheesta muualla

PubChem: Apomorphine (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Apomorphine (englanniksi)
Arolan koulu

| Arolan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Arolan Kylätie 143, 04500 Kellokoski
Koordinaatit:  60.5247°N, 25.1637°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Kirsi Laine, vararehtori Anita Miettinen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  70
Verkkosivut
Arolan koulu on Mäntsälän kunnan eteläosassa, runsaan kilometrin päässä Tuusulan ja Järvenpään kunnanrajasta, 200 metriä valtatie 4:stä itään  toimiva noin 70 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Arborea

| Arborea (Arborèa) |
| --- | --- |

 Sijainti Oristanon maakunnassa
 Arborea
 Koordinaatit: 39.772°0′0″N, 8.581°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,96 km²
Korkeus:  7 m
Väkiluku:  3 910
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09092
Suuntanumero(t):    0783
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comune.arborea.or.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arborea (sardiksi Arborèa) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 910 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,96 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arborea Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Aromaattinen hiilivety

Bentseeni
Aromaattinen hiilivety, areeni tai aromaatti on aromaattinen yhdiste ja hiilivety, jossa on tasomainen rengasrakenne, jossa π-sidosten elektronit ovat delokalisoituneet koko renkaan ylle. Näin voi käydä, kun nimellisesti joka toinen sidos on kaksoissidos, joka toinen yksinkertainen sidos (ks. aromaattinen yhdiste). Termiä käytetään usein synonyyminä bentseenirenkaan sisältäville yhdisteille, mutta muitakin on olemassa.
Delokalisaation vuoksi aromaattinen rengas on entrooppisista syistä vakaampi kuin kaksois-, ja yksöissidosten ketju, joten aromaattien rengas on vakaa eikä reagoi helposti. Yksinkertaisin neutraali aromaattinen hiilivety on bentseeni. Yksinkertainen polyaromaatti on naftaleeni.
Monilla aromaattisilla hiilivedyillä on voimakas tuoksu, mistä nimitys alun perin tuli.