stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1983
Tennis

Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ranskalainen Yannick Noah ja naisten yhdysvaltalainen Chris Evert-Lloyd.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen John McEnroe ja naisten saman maan Martina Navrátilová.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Jimmy Connors ja naisten Martina Navrátilová.
Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Mats Wilander ja naisten Martina Navrátilová.
Davis Cupin voitti Australia ja Federation Cupin Tšekkoslovakia.
Yleisurheilu

Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut 7.–14.8. Helsingissä, Suomessa. Kilpailuihin osallistui urheilijoita 152 maasta, joista mitaleille ylsi 25 maata. Mitalitilaston ykkönen oli Itä-Saksa. Suomen ainoan kultamitalin voitti keihäänheittäjä Tiina Lillak. Yhdysvaltalainen pikajuoksija Carl Lewis voitti kolme kultamitalia. Maailmanennätystä paransivat tšekkoslovakialainen Jarmila Kratochvílová naisten 400 metrin juoksussa (47,99) sekä Yhdysvaltain viestijoukkue miesten 4 × 100 metrin juoksussa (37,86).
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 20.3. Gatesheadissa, Englannissa. Miesten mestaruuden voitti etiopialainen Bekele Debele ja naisten nopein oli norjalainen Grete Waitz, jolle mestaruus oli viides. Miesten joukkuemestaruuden voitti Etiopia ja naisten Yhdysvallat.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 5.–6.3. Budapestissa, Unkarissa. Neuvostoliitto voitti kahdeksan kultamitalia ja Itä-Saksa neljä. Sisäratojen maailmanennätyksen tekivät neuvostoliittolainen Tamara Bykova korkeushypyssä tuloksellaan 203 sekä itäsaksalaiset Marita Koch 200 metrin juoksussa ajallaan 22,39, Bettine Jahn naisten 60 metrin aitajuoksussa ajallaan 7,75 sekä Thomas Munkelt miesten vastaavassa lajissa ajallaan 7,48.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1983 Wikimedia Commonsissa
Heidi Schmid

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Heidi Schmid (keskellä) Rooman olympialaisten palkintojenjaossa vuonna 1960. |  Heidi Schmid (keskellä) Rooman olympialaisten palkintojenjaossa vuonna 1960. |  Heidi Schmid (keskellä) Rooman olympialaisten palkintojenjaossa vuonna 1960. |  |
Maa:   Länsi-Saksa
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | floretti |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | floretin joukkuekilpailu |  |
Heidi Schmid (s. 5. joulukuuta 1938) on entinen saksalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Vasenkätinen Schmid voitti florettimiekkailun olympiakultaa Roomassa 1960. Hän voitti olympiaturnauksessa 18 ottelua ja hävisi vain kaksi, joista toisen varmistettuaan jo kultamitalinsa. Joukkuekilpailussa hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Saksan joukkueeseen. Tokion 1964 olympialaisissa hän sai joukkuekilpailussa pronssia. Méxicossa 1968 Schmid sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi.
MM-kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa Schmid voitti kultaa Torinossa 1961 ja hopeaa Pariisissa 1957. MM-kisojen joukkuekilpailussa hän saavutti parhaimmillaan hopeaa.
Saavutukset

Olympiakultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1960
Olympiapronssia floretin joukkuekilpailussa 1964
MM-kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1961
MM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1957
Heinz-Wolfgang Schnaufer

| Heinz-Wolfgang Schnaufer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1922  Calw, Saksa
Kuollut: 15. heinäkuuta 1950 (28 vuotta)  lähellä Bordeaux’ta, Ranska
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1939–1945
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  majuri
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi tammenlehvin, miekoin ja timantein
Heinz-Wolfgang Schnaufer (16. helmikuuta 1922 – 15. heinäkuuta 1950) oli toisen maailmansodan hävittäjälentäjä, joka saavutti yli 100 ilmavoittoa. Hän oli johtavia yöhävittäjälentäjiä. Englantilaiset käyttivät hänestä nimeä St. Trondin yökummitus.
Schnaufer palveli Luftwaffessa toisessa maailmansodan aikana vuosina 1941–1945. Yhteensä 121 ilmavoittoa saavuttanut Schnaufer teki kaikki pudotuksensa öiseen aikaan. Hän lensi raskaalla Messerschmitt Bf 110:llä.
Schnaufer aloitti sodan luutnanttina ja yleni sodan aikana majuriksi ja NJG (Nachtjagdgeschwader) 4:n komentajaksi. Hän sai rautaristin ritariristin tammenlehvien, miekkojen ja timanttien kera.
Schnaufer kuoli auto-onnettomuudessa Ranskassa, lähellä Bordeaux’ta, heinäkuussa 1950.
Aiheesta muualla

http://www.luftwaffe.cz/schnaufer.html (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Schmidt-reaktio

Yleiset esimerkiksi karboksyylihappojen ja ketonien Schmidt-reaktioista
Schmidt-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa atsidi-ioni reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa happamissa olosuhteissa. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta. Karboksyylihapoista muodostuu amiineja, aldehydeistä nitriilejä ja ketoneista amideja. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemisti Karl Friedrich Schmidt vuonna 1924 valmistettuaan näin bentsofenonista ja vetyatsidista bentsanilidia. Reaktio on nimetty hänen mukaansa.
Reagenssit ja mekanismi

Schmidt-reaktio tapahtuu helposti useille karboksyylihapoille ja ketoneille ja huonommin aldehydeille. Alifaattiset ja alisykliset karbonyyliyhdisteet reagoivat aromaattisia yhdisteitä herkemmin. Rengasrakenteisista ketoneista muodostuu rengasrakenteisia amideja eli laktaameja. Reaktio voidaan suorittaa myös molekyylinsisäisesti, jolloin tuotteessa on kahden renkaan muodostama fuusioitunut rakenne. Alun perin reaktiossa käytettiin vetyatsidia. Vetyatsidi on kuitenkin erittäin myrkyllistä ja räjähdysherkkää. Tämän vuoksi nykyään käytetään muita yhdisteitä, esimerkiksi natriumatsidia, joista muodostuu vetyatsidia reaktion olosuhteissa. Schmidt-reaktio vaatii voimakkaasti happaman katalyytin. Usein käytettyjä ovat muun muassa rikkihappo, polyfosforihappo, trikloorietikkahappo ja Lewis-hapot kuten alumiinikloridi.
Karboksyylihappojen ollessa lähtöaineina tapahtuu Schmidt-reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa vesimolekyylin eliminaatio hapon katalysoimana. Näin muodostuu hyvin elektrofiilinen asyliumioni. Nukleofiilinen atsidi-ioni reagoi tämän kanssa nukleofiilisessa additioreaktiolla ja muodostuu asyyliatsidi. Seuraavassa vaiheessa asyyliatsidista eliminoituu typpikaasua ja yhdiste toisiintuu isosyanaatiksi. Isosyanaatti hydrolysoituu karbamiinihapoksi. Karbamiinihappo on epästabiili ja hajoaa hiilidioksidiksi ja amiiniksi.
Aldehydien ja ketonien tapauksessa ensimmäisessä vaiheessa karbonyyliyhdisteen karbonyyliryhmän happiatomi protonoituu. Tämä lisää aldehydien ja ketonien elektrofiilisyyttä. Tätä vaihetta seuraa atsidi-ionin additio molekyyliin ja muodostuu atsidoalkoholi. Happamissa olosuhteissa tästä molekyylistä eliminoituu vettä ja muodostuu atsidoimiini, joka hajoaa typeksi ja toisiintuu nitriliumioniksi. Mikäli lähtöaineena on aldehydi luovuttaa tämä ioni protonin ja muodostuu nitriili. Ketoneista muodostuva nitriliumioni sen sijaan hydrolysoituu amidiksi.
Harald Schmid
Henkilökohtainen elämä

Schmid on urheilutieteiden tohtori ja hänet nimitettiin IAAF:n urheilijoiden toimikuntaan vuonna 1999. Hän osallistuu aktiivisesti huumeiden vastaisiin kampanjoihin ja kannustaa lasten urheilutoimintaa. Schmid on naimisissa puolalaisen aitajuoksijan Elżbieta Rabsztynin kanssa.
Use Your Imagination

| Use Your Imagination Mud |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Audio International Studios, Lontoo, 1.–25. heinäkuuta 1975
 Julkaistu: joulukuu 1975
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Phil Wainman
 Tyylilaji: glam rock, rock and roll
 Levy-yhtiö: Private Stock Records, Philips Records
Muut kannet
   takakansi
Listasijoitukset
  8. (joulukuu 1975)    17. (29. marraskuuta 1975)    33. (27. joulukuuta 1975)
Mudin muut julkaisut
| Mud’s Greatest Hits 1975 | Use Your Imagination 1975 | It’s Better Than Working! 1976 |
Use Your Imagination on brittiläisen Mud-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi joulukuussa 1975. Se oli yhtyeen ensimmäinen levy, jonka työstöön eivät osallistuneet Nicky Chinn ja Mike Chapman. Use Your Imagination olikin Mudille mahdollisuus osoittaa olevansa muutakin kuin Chinn/Chapman-tallin sätkynukke.
Albumi on äänimaailmaltaan Mudin edellisiä levyjä raskaampi, ja lisäksi mukana oli ensimmäistä kertaa yhtyeen jäsenten itse tekemiä kappaleita; levyn yhdestätoista kappaleesta seitsemän on kitaristi Rob Davisin sekä basisti Ray Stilesin yhteistön tulosta. Yhtye ei ollut täysin unohtanut rock and roll -juuriaan, joita kuultiin kappaleissa ”Bird Dog” ja ”Under the Moon of Love”.
Yhtyettä avusti levyllä ulkopuolinen kosketinsoittaja Andy Ball. Albumin tuotti Phil Wainman, joka tunnetaan parhaiten työskentelystään Sweet-yhtyeen kanssa.
Kappaleet

A-puoli
R.U. Man Enough? – 3.35 (säv. Rob Davis/Ray Stiles/Barry Dunning)
She’s Got the Devil in Her Eyes – 2.36 (säv. Phil Wainman/John Goodison)
Don't Knock It – 3.02 (säv. Davis/Stiles)
Maybe Tomorrow – 3.21 (säv. Davis/Stiles)
43792 (I’m Bustin’ You) – 2.50 (säv. Wainman/Goodison)
Hair of the Dog – 3.12 (säv. Dave Mount/David Richard Mindel)
B-puoli
L’L’Lucy – 2.59 (säv. Davis/Stiles)
Show Me You're a Woman – 4.30 (säv. Wainman/Goodison)
Bird Dog – 3.54 (säv. Boudleaux Bryant)
Use Your Imagination – 4.54 (säv. Davis/Stiles)
Under the Moon of Love – 4.00 (säv. Tommy Boyce/Curtis Lee)
Kappaleet > Vuoden 2004 CD-version bonuskappaleet

My Love Is Your Love
Don't You Know
Lähde:
Kokoonpano

Rob Davis – kitara, laulu
Dave Mount – rummut, laulu
Ray Stiles – bassokitara, laulu
Les Gray – laulu, trumpetti
Kokoonpano > Vierailijat

Andy Ball – kosketinsoittimet
Arvostelut

Allmusic:
Max Scheler

Max Scheler
Max Scheler (22. elokuuta 1874 München, Saksa – 19. toukokuuta 1928 Frankfurt am Main, Saksa) oli saksalainen filosofi, joka on tunnettu ennen kaikkea tiedon muotoja koskevasta opistaan, jolla oli vaikutuksensa tiedonsosiologian syntyyn. Hänet tunnetaan myös Edmund Husserlin fenomenologisen perinteen jatkajana, mutta hän antoi panoksensa myös etiikan, uskonnonfilosofian, filosofisen psykologian ja poliittisen psykologian aloilla. Georg Henrik von Wrightin mukaan hän on "Mooren ohella luultavasti filosofisen etiikan etevin edustaja tällä vuosisadalla."
Schelerin pääteos on Die Wissensformen und die Gesellschaft (Tiedon muodot ja yhteiskunta ,1926), jossa hän yhdistää fenomenologisen menetelmän yhteiskuntatieteeseen. Scheler erottaa kolme tiedon päämuotoa: luonnontieteen, jota hän kutsuu herruus- tai suoritustiedoksi (Herrschafts-, Leistungswissen); olemustiedon (Wesenswissen) ja vapautustiedon (Erlösungswissen).
Teoksia

Zur Phänomenologie und Theorie der Sympathiegefühle und von Liebe und Haß (1913)
Der Genius des Kriegs und der Deutsche Krieg (1915)
Der Formalismus in der Ethik und die materiale Wertethik (1913–1916)
Vom Umsturz der Werte (1919)
Neuer Versuch der Grundlegung eines ethischen Personalismus (1921)
Vom Ewigen im Menschen (1921)
Probleme der Religion. Zur religiösen Erneuerung (1921)
Wesen und Formen der Sympathie (1923)
Schriften zur Soziologie und Weltanschauungslehre, 3 osaa (1923/1924)
Die Wissensformen und die Gesellschaft (1926)
Der Mensch im Zeitalter des Ausgleichs (1927)
Die Stellung des Menschen im Kosmos (1928)
Philosophische Weltanschauung (postuumi, 1929)
Gesammelte Werke, 15 osaa (postuumi, 1954–1998)
Aiheesta muualla

Max-Scheler-Gesellschaft (saksaksi)
Davis, Zachary & Steinbock, Anthony: Max Scheler The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Solasaari, Ulla: Schelerin ajattelun taustoja. Niin & näin 1/2005.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Gustav Schäfer

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | yksikkö |  |
Gustav Schäfer (22. syyskuuta 1906 – 12. joulukuuta 1991) oli saksalainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Schäfer voitti yksikkösoudun Euroopan mestaruuden Luzernissa 1934. Kaksi vuotta myöhemmin Berliinin 1936 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa yksiköissä. Toiseksi sijoittunut Itävallan Josef Hasenöhrl hävisi hänelle 4,3 sekuntia 2 000 metrin matkalla.
Ine Schäffer

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | kuulantyöntö |  |
Inga "Ine" Schäffer (o.s. Mayer-Bojana, 28. maaliskuuta 1923 – 19. maaliskuuta 2009) oli itävaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Schäffer saavutti kuulantyönnön olympiapronssia Lontoossa 1948. Hänen tuloksensa oli hänen omissa nimissään ollutta Itävallan ennätystä sivuava 13,08 m ja hän hävisi hopeamitalisti Amelia Piccininille vain 1,5 senttimetriä.
Schäffer voitti Itävallan mestaruuden kuulantyönnössä vuosina 1943 ja 1948 sekä kiekonheitossa vuosina 1943 ja 1949. Hän paransi neljästi Itävallan kuulantyöntöennätystä: 12,92 m vuonna 1943, 13,08 m vuonna 1948, 13,25 m vuonna 1949 sekä 13,27 m vuonna 1950. Vuonna 1949 hän teki kiekonheitossa Itävallan ennätyksen 42,53 m.
Schleswig-Holstein (D182)

| Schleswig-HOlstein |
| --- | --- |
 Schleswig-Holstein

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Stülcken-Werft
Kölinlasku:  20. elokuuta 1959
Laskettu vesille:  20. elokuuta 1960
Palveluskäyttöön:  12. lokakuuta 1964
Poistui palveluskäytöstä:  15. joulukuuta 1994
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 050 t
Pituus:  133,7 m
Leveys:  13,4 m
Syväys:  4,8 m
Koneteho:  72 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  284
Aseistus
Aseistus:  3 × DCN 100 mm/L55 -tykkiä 4 × Breda 40 mm/70 Mod 64 -ilmatorjuntatykkiä 4 × MM38 Exocet -merimaaliohjusta 2 × Bofors 375 mm sukellusveneentorjuntaheitintä 4 × 533 mm torpedoputkea 2 × syvyyspommikiskoa 90 × Mk17 merimiinaa
Schleswig-Holstein (runkonumero D182) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja myöhemmin yhdistyneen Saksan laivaston Hamburg-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1959. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1960 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1964.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 15. joulukuuta 1994 ja se romutettiin Belgiassa.
Clyde Scott

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Clyde Scott |  Clyde Scott |  Clyde Scott |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 110 metrin aidat |  |
Clyde Scott (29. elokuuta 1924 – 30. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Scott saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 14,1 s. Yhdysvallat otti kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Harrison Dillard ei päässyt mukaan epäonnistuttuaan Yhdysvaltain karsinnoissa.
Geoffrey Scott

Geoffrey Scott (22. helmikuuta 1942 Hollywood, Kalifornia – 23. helmikuuta 2021 Broomfield, Colorado) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa saippuasarjasta Dynastia, jossa hän esitti Mark Jenningsia vuosina 1982–1984. Scott näytteli myös esimerkiksi sarjoissa Yön vampyyrit (1970), General Hospital (1989) ja Guiding Light (1994). Vuonna 2003 hän esitti presidenttiä elokuvassa Hulk.
Schleswig-Holstein (F216)

| Schleswig-Holstein |
| --- | --- |
 Schleswig-Holstein

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bremer Vulcan
Kölinlasku:  1. heinäkuuta 1993
Laskettu vesille:  8. kesäkuuta 1994
Palveluskäyttöön:  24. marraskuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 900 t
Pituus:  138,9 m
Leveys:  16,7 m
Syväys:  6,8 m
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  200+20 hengen lentomiehistö
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara 76 mm/62 Mk75 -tykki 2 x 27 mm Rheinmetall Rh202 -tykkiä 1 x Mk41 Mod 3  VLS -ohjusjärjestelmä 2 x Mk49 ohjusjärjestelmä, 21 x RAM-ohjus 4 x MM38 Exocet -ohjusjärjestelmää 4 x 324 mm torpedoputkea 2 x Sea Lynx Mk.88A -helikopteria
Schleswig-Holstein (runkonumero F216) on Saksan laivaston Brandenburg-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1995.
Valmistus

Alus tilattiin Blohm + Vossin, Thyssen Nordseewerken ja HDW:n yhteenliittymältä. Sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1993 Bremer Vulcanin telakalla ja alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1994. Alus otettiin palvelukseen 24. marraskuuta 1995.
Palvelus

Alus on palveluksessa 2014.
Hr. Ms. Schorpioen

| Hr>  Ms. Schorpioen |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Schorpioen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer, Ranska
Kölinlasku:  elokuu 1867
Laskettu vesille:  18. tammikuuta 1868
Palveluskäyttöön:  1. huhtikuuta 1868
Poistui palveluskäytöstä:  1892
Loppuvaihe:  museolaiva 1982
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 175 t
Pituus:  59,65 m
Leveys:  11,9 m
Syväys:  4,8 m
Koneteho:  2 225 ihp
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  136
Aseistus
Aseistus:  2 × Armstrong 9" MLR tykkiä
Hr. Ms. Schorpioen oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Schorpioen-luokan monitori.
Valmistus

Alus tilattiin Ranskasta Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä ja sen köli laskettiin elokuussa 1867. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Palvelus

Vuonna 1886 hinaaja törmäsi Den Helderin satamassa aluksen kylkeen ja Schorpioenen upposi saamaansa vuotoon kaksi tuntia myöhemmin. Alus saatiin kuitenkin nostettua ja kunnostettua. Vuonna 1906 alus poistettiin operatiivisista tehtävistä ja se muutettiin majoitusalukseksi.
Toisen maailmansodan alussa saksalaiset valtasivat aluksen ja se hinattiin Saksaan, missä se palveli lähinnä varastona.  Sotatoimien päätyttyä alus löytyi Hampurista vuonna 1947 ja se hinattiin Amsterdamiin ja edelleen Den Helderiin, missä se sijoitettiin naisten vapaaehtoisen asepalvelun kasarmiksi.
Vuonna 1982 palveluksesta poistamisen jälkeen yksityinen säätiö osti aluksen. Se sijoitettiin kelluvaksi museoksi Middelburgiin. Seitsemän vuotta myöhemmin täydellisen kunnostuksen jälkeen se avattiin yleisölle. Vuonna 1995 laivasto lunasti aluksen ja se sijoitettiin osaksi laivastomuseota Den Helderiin. Alus on ollut avoinna toukokuusta 2000 alkaen puolentoista vuoden kunnostuksen valmistuttua, jonka aikana se palautettiin alkuperäiseen asuunsa.
Rüdiger Schnuphase

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rüdiger Schnuphase
Syntymäaika: 23. tammikuuta 1954 (ikä 70)
Syntymäpaikka: Werningshausen, Saksan demokraattinen tasavalta
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1971–1976 1976–1984 1984–1986 |  Rot-Weiß Erfurt  Carl Zeiss Jena  Rot-Weiß Erfurt | 99 (24) 196 (94) 31 (6) |
Maajoukkue
| 1973–1983 |  DDR | 45 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | Jalkapallo |  |
Rüdiger Schnuphase (s. 23. tammikuuta 1954 Werningshausen) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura

Schnuphase pelasi juniorina BSG Traktor Werningshausenissa. Vuonna 1964 hän siirtyi SC Turbine Erfurtiin eli Rot-Weiß Erfurtiin, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi myöhemmin. Vuonna 1976 Schnuphase siirtyi Carl Zeiss Jenaan, jonka paidassa hän voitti FDGB-Pokalin vuonna 1980. Pelatessaan liberona hän voitti DDR-Oberligan maalikuninkuuden kaudella 1981–1982. Schnuphase teki paluun Erfurtiin vuonna 1984 pelaten seurassa vielä kaksi kautta.
Maajoukkuetasolla Schnuphase edusti DDR:n maajoukkuetta 45 kertaa. Hän oli mukana vuoden 1974 MM-kisoissa. Lisäksi hän voitti olympiahopeaa vuonna 1980.
Aiheesta muualla

rsssf (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saksan demokraattisen tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Croy  |
2 Kurbjuweit |
3 Bransch |
4 Weise |
5 Fritsche |
6 Schnuphase |
7 Pommerenke |
8 Löwe |
9 Ducke |
10 Kreische |
11 Streich |
12 Wätzlich |
13 Lauck |
14 Sparwasser |
15 Vogel |
16 Irmscher |
17 Hamann |
18 Kische |
19 Seguin |
20 Hoffmann |
21 Blochwitz |
22 Friese |
Valmentaja Buschner
Saksan demokraattisen tasavallan vuoden jalkapalloilija
1963: Kaiser • 1964: Urbanczyk • 1965: Weigang • 1966: Nöldner • 1967: Erler • 1968: Bransch • 1969: Vogel • 1970: R. Ducke • 1971: P. Ducke • 1972: Croy • 1973: Kreische • 1974: Bransch • 1975: Pommerenke • 1976: Croy • 1977: Dörner • 1978: Croy • 1979: Streich • 1980: Grapenthin • 1981: Grapenthin • 1982: Schnuphase • 1983: Streich • 1984: Dörner • 1985: Dörner • 1986: Müller • 1987: Müller • 1988: Thom • 1989: Trautmann • 1990: Kirsten • 1991: Gütschow
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Urpalanjoki

| Urpalanjoki Серьга, Serga |
| --- | --- |
 Urpalanjokea Joutsenkosken myllyn kohdalla.
Maat:  Suomi, Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin piiri
Maakunnat:  Etelä-Karjala, Kymenlaakso
Kunnat:  Lappeenranta, Luumäki, Miehikkälä, Tienhaara
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Urpalanjoen vesistö (09)
Pinta-ala:  557,34 km² 
Järvisyys:  5,32 % 
Pääuoman pituus:  97,0 km 
Pääuoman osuudet:  Urpalanjoki ←Kytöjoki ←Lakajoki ←Jussinjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Urpalonjärvi, Luumäki, Suomi
 :  60°56′21″N, 27°48′50″E
Laskupaikka:  Tienhaara, Suomenlahti, Venäjä
 :  60°31′25″N, 28°00′26″E
Läpivirtausjärvet:  Kavalanjärvi, Salajärvi, Väkevänjärvi, Suurijärvi, Pitkäjärvi, Lastenlampi, Kasarinjärvi
Esteet:  Joutsenkosken vesivoimalaitos
Sivu-uomat:  Kanaoja, Ravinsaara, Ihakselanjoki, Saarenoja, Kirkkojoki
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  60,2 m  
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  60,2 m
Pituus:  72,7 km  
Kaltevuus:  0,83 m/km
Keskivirtaama:  3,6 m³/s (MQ) 
Muuta
Urpalanjoki (ven. Серьга, Serga) on Suomessa Etelä-Karjalan Luumäellä alkava, Lappeenrannassa, Kymenlaakson Miehikkälässä ja Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirissä virtaava 73 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa lähes koko Urpalanjoen vesistön 97 kilometriä pitkän pääuoman. Joki laskee Suomenlahteen entisessä Virolahteen kuuluneessa Ala-Urpalan kylässä.