stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalevalamitta
Klassinen kalevalamitta > Tyylikeinoja > Alkusointu

Alkusointu on yleensä säkeensisäinen tyylikeino. Vahvassa alkusoinnussa vähintään kaksi säkeen sanaa alkaa samalla konsonantin ja vokaalin yhdistelmällä, tai samalla vokaalilla:
Heikossa alkusoinnussa sanat ovat silloin, kun ne alkavat joko eri vokaaleilla tai samalla konsonantilla:
Kaikissa säkeissä ei tarvitse olla heikkoakaan alkusointua, ja useimmiten alkusoinnutettujen säkeiden sanoista vain kaksi on alkusoinnussa keskenään. Alkusoinnun ohella voi käyttää sisäsointua: siitä on kysymys, kun säkeen sanoissa on äänteellistä samankaltaisuutta muualla kuin alussa. Säkeiden loppusointuisuuteen kalevalamitassa ei periaatteessa pyritä. Loppusointua tosin muodostuu usein kerron vaikutuksesta, kun peräkkäisten säkeiden loppusanat ovat muoto-opillisesti samankaltaisia.
Klassinen kalevalamitta > Tyylikeinoja > Kerto

Yksinkertaisimmillaan kerto tarkoittaa saman asian sanomista toisin sanoin peräkkäisissä säkeissä, mutta tähän tyylikeinoon kuuluu paljon muutakin. Peräkkäisissä säkeissä voidaan ilmaista kaksi eri näkökantaa asiaan tai niiden vastakohdat. Kerto voi joskus olla myös säkeen sisäistä, koostua useamman säkeen ryhmistä tai muodostaa luetteloita. Kalevalassa kertoa on käytetty paljon runsaammin kuin kansanrunoissa tai uudemmassa kalevalamittaisessa runoudessa.
Kalevalamitta musiikissa

Kalevalamittainen runous esitetään musiikillisesti useimmiten viisi-iskuisena musiikkina, eli 5/4 tahtilajissa.
Tätä pidetään kalevalamittaisen musiikin rytmin arkkityyppinä. 5-iskuinen runonlaulu on hyvin vanhaa perua ja sitä on esiintynyt todennäköisesti jo varhaiskalevalaisella ajalla.
Eräs aikaisimpia nuotinnoksia tästä tyylilajista on Jacob Tengströmin kirjoittamassa kirjoitelmassa: "Om de fordna Finnars Sällskaps-Nöjen och Tidsfördrift" vuodelta 1802.
5-iskuinen Kalevala-laulu on myöhäisempää perua kuin vanhakantainen 4-iskuinen kalevalamitta, jota on esiintynyt aktiivisen runonkeruun aikoihin Laatokan Karjalassa 1800-luvulla muun muassa Inkerissä ja Virossa. Harvemmin kalevalarunoutta on esitetty myös 3-iskuisena.
Moni runoja esittävä laulaja varioi silloin tällöin laulun rytmiä sanojen tavumäärän tai muun tarpeen mukaan sekä improvisoidessaan, silti aina säilyttäen runojen pääasiallisen perusrytmiikan, joka myös nykyisin on rytmiltään useimmiten 5-iskuinen.
Kirjallisuutta

Insinööri Ilmarinen: Kylähullun Kalevala.  Helsinki:  Kylähullu-kirjat, R. Varis, 2001.  ISBN 952-91-4112-2
Insinööri Ilmarinen: Kylähullun kanteletar.  Helsinki:  Kylähullu-kirjat, 2004.  ISBN 952-91-6880-2
Keskimäki, Tuomas: Yö vain ylläni lepäsi.  Helsinki:  Salakirjat, 2010.  ISBN 978-952-5774-13-9
Keskimäki, Tuomas: Suohon eksynyt.  Helsinki:  Salakirjat, 2012.  ISBN 978-952-5774-21-4
Murto, Aulis: Siitä syntyi Suomen laulu: Runokokoelma Kalevalan runokielellä.  Helsinki:  Books on Demand, 2008.  ISBN 978-952-498-147-7
Niikko, Petri (toim.): Suomen kansan uusi runorumpu: Uusia kalevalaisia runoja 1900-luvun lopulta.  (Koonnut ja toimittanut Petri Niikko. Maalaukset ja grafiikka: Eeva Jokipelto ym)  Espoo:  Vienan Karjalan ystävät, 1999.  ISBN 951-98303-0-8
Niikko, Petri (toim.): Runoräppänä: Suusta suuhun tarttuvia lauluja emolevyiltä: 186 suomalaisen runomitan helmeä.  (Koonnut ja toimittanut Petri Niikko)  Espoo:  Vienan Karjalan ystävät, 2004.  ISBN 951-98303-1-6
Pääkkönen, Irmeli: Näitä kiviä.  Oulu:  Pohjoinen, 1996.  ISBN 951-749-280-4
Rintala, Aulis (toim.): Suomalaisella mitalla, Kalevalan poljennolla.  (Kuvitus: Raija Kukkonen. Julkaisija: Kalevalaisen runokielen seura)  Tampere:  Pilot-kustannus, 2004.  ISBN 952-464-189-5
Rintala, Aulis: Hölmöläisten valtakunta.  Tampere:  Satukustannus, 2005.  ISBN 951-866-693-8
Rintala, Aulis: Kalevala eteläpohjalaisella murteella.  Tampere:  Lumo, 2008.  ISBN 978-952-5491-36-4
Rintala, Aulis: Kalevala nykysuomeksi.  Pilot-kustannus, 2006.  ISBN 952-464-408-8
Rintala, Aulis: Kalevalamitan opas urbaanille runoniekalle.  (Julkaisija: Kalevalaisen runokielen seura KaRuSe)  Tampere:  Uno-soft, 1999.  ISBN 951-98185-0-2
Rintala, Aulis: Kullervo pohojalaanen: Kalevalan Kullervo-taru Etelä-Pohjanmaan murteella.  (Kääntänyt Aulis Rintala. Kuvitus: Esa Riippa)  Jyväskylä:  Atena, 2000.  ISBN 951-796-223-1
Survo, Arvo: Suur-Synty Kiesus: Apokryfi Korpikansan Survon Arvon kertomana.  Tampere:  Kuvitar, 2006.  ISBN 952-5589-06-4
Kirjallisuutta > Kalevalamittaa viron kielellä

Annist, August: Kalevala (koostanud Elias Lönnrot). Kirjastus Eesti Raamat 1985
Annist, August & Niit, Ellen: Helkalaulud. Eino Leino Kaunimad laulud. Eesti Raamat 1972.
Anni (Annist), August: Kanteletar. Soome antoloogia I ja II. 1930–31
Grünthal-Ridala, Villem: Sinine kari. Kogu ballaada ja legenda. Noor-Eesti Kirjastus 1930
Aiheesta muualla

Kalevalaisen Runokielen Seura ry Perusteellisempi esitys kalevalamitan käytöstä sekä nykykalevalaisia runoja monen Kalevalan verran.
Harri Perälän kehittämä Trokeemankeli (Arkistoitu – Internet Archive) tarkistaa, noudattavatko siihen syötetyt säkeet klassista kalevalamittaa.
Vienan Karjalan Ystävät ry. ( Arkistoitu – Internet Archive)
Kalevalamitan pikakurssi (Arkistoitu – Internet Archive) Vienan Karjalan Ystävät ry.
Hollannin Grand Prix 1974

Hollannin Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. kesäkuuta 1974 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda, jolle voitto oli kauden toinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12 |  Niki Lauda | Ferrari | 75 | 1:43:00.35 | 1 | 9 |
| 2 | 11 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 75 | 8.25 | 2 | 6 |
| 3 | 5 |  Emerson Fittipaldi | McLaren-Ford | 75 | 30.27 | 3 | 4 |
| 4 | 33 |  Mike Hailwood | McLaren-Ford | 75 | 31.29 | 4 | 3 |
| 5 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 75 | 34.28 | 5 | 2 |
| 6 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 75 | 51.52 | 8 | 1 |
| 7 | 28 |  John Watson | Brabham-Ford | 75 | + 1:13.95 | 13 |   |
| 8 | 1 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 73 | + 2 krs. | 10 |   |
| 9 | 8 |  Rikky von Opel | Brabham-Ford | 73 | + 2 krs. | 23 |   |
| 10 | 10 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 72 | + 3 krs. | 15 |   |
| 11 | 2 |  Jacky Ickx | Lotus-Ford | 71 | + 4 krs. | 18 |   |
| 12 | 7 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 71 | + 4 krs. | 12 |   |
| DSQ | 22 |  Vern Schuppan | Ensign-Ford | 69 | Hylätty | 17 |   |
| Kesk. | 6 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 65 | Sytytys | 9 |   |
| Kesk. | 37 |  François Migault | BRM | 60 | Vaihdelaatikko | 25 |   |
| Kesk. | 20 |  Arturo Merzario | Iso Marlboro-Ford | 54 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 27 |  Guy Edwards | Lola-Ford | 36 | Polttoaineen syöttö | 14 |   |
| Kesk. | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 28 | Kytkin | 7 |   |
| Kesk. | 14 |  Jean-Pierre Beltoise | BRM | 18 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| Kesk. | 26 |  Graham Hill | Lola-Ford | 16 | Vaihdelaatikko | 19 |   |
| Kesk. | 15 |  Henri Pescarolo | BRM | 15 | Ohjattavuus | 24 |   |
| Kesk. | 19 |  Jochen Mass | Surtees-Ford | 8 | Voimansiirto | 20 |   |
| Kesk. | 24 |  James Hunt | Hesketh-Ford | 2 | Kolari | 6 |   |
| Kesk. | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 0 | Kolari | 11 |   |
| Kesk. | 9 |  Hans Joachim Stuck | March-Ford | 0 | Onnettomuus | 22 |   |
| DNQ | 23 |  Tim Schenken | Trojan-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 21 |  Gijs Van Lennep | Iso Marlboro-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Nopein kierros: Ronnie Peterson 1'21.440
Seinäjoen seurakuntakeskus

| Seinäjoen seurakuntakeskus |
| --- | --- |
 Seurakuntakeskus ja Lakeuden risti.
Osoite:  Koulukatu 24
Sijainti:  Seinäjoki
Rakennustyyppi:  seurakuntatalo
Valmistumisvuosi:  1966
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Omistaja:  Seinäjoen seurakunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seinäjoen seurakuntakeskus on Alvar Aallon suunnitelema rakennus Seinäjoella Lakeuden ristin yhteydessä. Rakennuksen omistaa Seinäjoen seurakunta. Se reunustaa kirkkopihaa, jossa voi järjestää myös uskonnollisia ulkoilmatilaisuuksia. Seurakuntasalin verhouksissa on käytetty samoja puulajeja kuin kirkossa: seinillä punapyökkiä, penkit punahonkaa. Rakennus on osa Aalto-keskusta ja niin asemakaavalla kuin kirkkolailla suojeltu.
Seurakuntakeskus valmistui vuonna 1966. Keskuksessa on tiloja kolmessa tasossa. Seurakuntakeskus on kärsinyt sisäilmaongelmista ja sen tilaratkaisuja on pidetty osin vanhentuneena. Rakennus on ollut peruskorjauksessa lokakuusta ja sen on tarkoitus valmistua heinäkuussa 2026. Peruskorjauksen kustannusarvio on yli 10 miljoonaa euroa.
Hollannin Grand Prix 1971

Hollannin Grand Prix 1971 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. kesäkuuta 1971 Zandvoortin radalla. Kilpailu oli kauden neljäs ja sen voitti belgialainen Jacky Ickx Ferrarilla. kisa ajettiin sateessa. Ferrari sai etua Firestone renkaiden parempien märän kelin ominaisuuksien ansiosta. Kisan jälkeen Ickx myönsi mahdollisuutensa mestaruuteen pieniksi, vaikka olikin 5 pisteen päässä Stewartista.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/kierrokset | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Jacky Ickx | Ferrari | 70 | 56:20.09 | 1 | 9 |
| 2 | 8 |  Pedro Rodríguez | BRM | 70 | 7.99 | 2 | 6 |
| 3 | 3 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 69 | + 1 krs. | 4 | 4 |
| 4 | 16 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 68 | + 2 krs. | 13 | 3 |
| 5 | 23 |  John Surtees | Surtees-Ford | 68 | + 2 krs. | 7 | 2 |
| 6 | 9 |  Jo Siffert | BRM | 68 | + 2 krs. | 8 | 1 |
| 7 | 10 |  Howden Ganley | BRM | 66 | + 4 krs. | 9 |   |
| 8 | 30 |  Gijs Van Lennep | Surtees-Ford | 65 | + 5 krs. | 21 |   |
| 9 | 21 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra | 65 | + 5 krs. | 11 |   |
| 10 | 24 |  Graham Hill | Brabham-Ford | 65 | + 5 krs. | 16 |   |
| 11 | 5 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 65 | + 5 krs. | 3 |   |
| 12 | 26 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 63 | + 7 krs. | 14 |   |
| NC | 31 |  Henri Pescarolo | March-Ford | 62 | Ei sijoitusta | 15 |   |
| NC | 22 |  Skip Barber | March-Ford | 60 | Ei sijoitusta | 24 |   |
| NC | 28 |  Peter Gethin | McLaren-Ford | 60 | Ei sijoitusta | 23 |   |
| Kesk. | 19 |  Alex Soler-Roig | March-Ford | 57 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 25 |  Tim Schenken | rabham-Ford | 39 | Ripustukset | 19 |   |
| Kesk. | 6 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 29 | Onnettomuus | 12 |   |
| DSQ | 29 |  Rolf Stommelen | Surtees-Ford | 19 | Hylätty | 18 |   |
| DSQ | 14 |  Reine Wisell | Lotus-Ford | 17 | Hylätty | 4 |   |
| Kesk. | 4 |  Mario Andretti | Ferrari | 5 | Öljypumppu | 16 |   |
| Kesk. | 15 |  Dave Walker | Lotus-Pratt & Whitney | 5 | Onnettomuus | 22 |   |
| Kesk. | 20 |  Chris Amon | Matra | 2 | Ulosajo | 5 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jacky Ickx - 1:34.95
Hollannin Grand Prix 1980

Hollannin Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. elokuuta 1980 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 72 | 1.38.13,83 | 5 | 9 |
| 2 | 16 |  René Arnoux | Renault | 72 | + 12,93 | 1 | 6 |
| 3 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | 72 | + 13,43 | 6 | 4 |
| 4 | 28 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 72 | + 15,29 | 3 | 3 |
| 5 | 3 |  Jean-Pierre Jarier | Tyrrell-Ford | 72 | + 1.00,02 | 17 | 2 |
| 6 | 8 |  Alain Prost | McLaren-Ford | 72 | + 1.22,62 | 18 | 1 |
| 7 | 2 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 71 | + 1 krs. | 7 |  |
| 8 | 11 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 70 | Polttoaine loppui | 10 |  |
| 9 | 1 |  Jody Scheckter | Ferrari | 70 | + 2 krs. | 12 |  |
| 10 | 9 |  Marc Surer | ATS-Ford | 69 | + 3 krs. | 20 |  |
| 11 | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 69 | + 3 krs. | 4 |  |
| Kesk. | 4 |  Derek Daly | Tyrrell-Ford | 60 | Jarrut | 23 |  |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 58 | Ulosajo | 8 |  |
| Kesk. | 31 |  Eddie Cheever | Osella-Ford | 38 | Moottori | 19 |  |
| Kesk. | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 29 | Moottori | 14 |  |
| Kesk. | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 23 | Ohjautuvuus | 2 |  |
| Kesk. | 22 |  Vittorio Brambilla | Alfa Romeo | 21 | Kolari (Lees) | 22 |  |
| Kesk. | 41 |  Geoff Lees | Ensign-Ford | 21 | Kolari (Brambilla) | 24 |  |
| Kesk. | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 18 | Moottori | 9 |  |
| Kesk. | 20 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 16 | Jarrut | 21 |  |
| Kesk. | 43 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 15 | Jarrut | 16 |  |
| Kesk. | 12 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 2 | Kolari (Pironi) | 11 |  |
| Kesk. | 25 |  Didier Pironi | Ligier-Ford | 2 | Kolari (de Angelis) | 15 |  |
| Kesk. | 6 |  Hector Rebaque | Brabham-Ford | 1 | Vaihdelaatikko | 13 |  |
| DNQ | 50 |  Rupert Keegan | Williams-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 14 |  Jan Lammers | Ensign-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 30 |  Mike Thackwell | Arrows-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 21 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNS | 30 |  Jochen Mass | Arrows-Ford |   | Loukkaantunut |   |   |
Muuta

Paalupaikka: René Arnoux – 1.17,44
Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,35 (kierroksella 67)
Hollannin Grand Prix 1979

Hollannin Grand Prix 1979 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta 1979 Zandvoortin radalla Alankomaissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut australialainen Alan Jones. Voitto oli hänelle jo kolmas peräkkäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27 |  Alan Jones | Williams-Ford | 75 | 1.41.19,775 | 2 | 9 |
| 2 | 11 |  Jody Scheckter | Ferrari | 75 | + 21,783 | 5 | 6 |
| 3 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Ford | 75 | + 1.03,253 | 7 | 4 |
| 4 | 6 |  Nelson Piquet | Brabham-Alfa Romeo | 74 | + 1 krs. | 11 | 3 |
| 5 | 25 |  Jacky Ickx | Ligier-Ford | 74 | + 1 krs. | 20 | 2 |
| 6 | 30 |  Jochen Mass | Arrows-Ford | 73 | + 2 krs. | 18 | 1 |
| 7 | 31 |  Hector Rebaque | Rebaque-Ford | 73 | + 2 krs. | 24 |  |
| Kesk. | 3 |  Didier Pironi | Tyrrell-Ford | 51 | Jousitus | 10 |  |
| Kesk. | 12 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 49 | Rengasrikko | 6 |  |
| Kesk. | 18 |  Elio de Angelis | Shadow-Ford | 40 | Vetoakseli | 22 |  |
| Kesk. | 20 |  Keke Rosberg | Wolf-Ford | 33 | Moottori | 8 |  |
| Kesk. | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Renault | 26 | Kytkin | 4 |  |
| Kesk. | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 22 | Moottori | 12 |  |
| Kesk. | 4 |  Jean-Pierre Jarier | Tyrrell-Ford | 20 | Ulosajo | 16 |  |
| Kesk. | 9 |  Hans Joachim Stuck | ATS-Ford | 19 | Vetoakseli | 15 |  |
| Kesk. | 17 |  Jan Lammers | Shadow-Ford | 12 | Vaihdelaatikko | 23 |  |
| Kesk. | 1 |  Mario Andretti | Lotus-Ford | 9 | Jousitus | 17 |  |
| Kesk. | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 7 | Jarrut/Ulosajo | 19 |  |
| Kesk. | 8 |  Patrick Tambay | McLaren-Ford | 6 | Moottori | 14 |  |
| WD | 5 |  Niki Lauda | Brabham-Alfa Romeo | 4 | Kuljettaja | 9 |  |
| Kesk. | 14 |  Emerson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 2 | Sähköt | 21 |  |
| Kesk. | 2 |  Carlos Reutemann | Lotus-Ford | 1 | Jousitus/Kolari (Jarier) | 13 |  |
| Kesk. | 16 |  René Arnoux | Renault | 1 | Jousitus/Kolari (Regazzoni) | 1 |  |
| Kesk. | 28 |  Clay Regazzoni | Williams-Ford | 0 | Kolari (Arnoux) | 3 |  |
| DNQ | 22 |  Patrick Gaillard | Ensign-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 24 |  Arturo Merzario | Merzario-Ford |   | Karsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: René Arnoux – 1.15,461
Nopein kierros: Gilles Villeneuve – 1.19,438 (kierroksella 39)
Hollannin Grand Prix 1981

Hollannin Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. elokuuta 1981 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Alain Prost | Renault | 72 | 1.40.22,43 | 1 | 9 |
| 2 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 72 | + 8,24 | 3 | 6 |
| 3 | 1 |  Alan Jones | Williams-Ford | 72 | + 35,50 | 4 | 4 |
| 4 | 6 |  Hector Rebaque | Brabham-Ford | 71 | + 1 krs. | 15 | 3 |
| 5 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 71 | + 1 krs. | 9 | 2 |
| 6 | 14 |  Eliseo Salazar | Ensign-Ford | 70 | + 2 krs. | 24 | 1 |
| 7 | 30 |  Siegfried Stohr | Arrows-Ford | 69 | + 3 krs. | 21 |   |
| 8 | 33 |  Marc Surer | Theodore-Ford | 69 | + 3 krs. | 20 |   |
| 9 | 4 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 68 | Moottori | 25 |   |
| 10 | 9 |  Slim Borgudd | ATS-Ford | 68 | + 4 krs. | 23 |   |
| Kesk. | 22 |  Mario Andretti | Alfa Romeo | 62 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 50 | Sytytys | 8 |   |
| Kesk. | 3 |  Eddie Cheever | Tyrrell-Ford | 46 | Jousitus | 22 |   |
| Kesk. | 32 |  Jean-Pierre Jarier | Osella-Ford | 29 | Voimansiirto | 18 |   |
| Kesk. | 16 |  René Arnoux | Renault | 21 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 19 | Rengas | 14 |   |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 18 | Kolari | 6 |   |
| Kesk. | 2 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 18 | Kolari | 5 |   |
| Kesk. | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 16 | Jousitus | 10 |   |
| Kesk. | 17 |  Derek Daly | March-Ford | 5 | Jousitus | 19 |   |
| Kesk. | 28 |  Didier Pironi | Ferrari | 4 | Kolari | 12 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 1 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 25 |  Patrick Tambay | Ligier-Matra | 1 | Kolari | 11 |   |
| Kesk. | 27 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 0 | Kolari | 16 |   |
| DNS | 8 |  Andrea de Cesaris | McLaren-Ford |   | Ei startannut |  |   |
| DNQ | 35 |  Brian Henton | Toleman-Hart |   |  |  |   |
| DNQ | 20 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 21 |  Chico Serra | Fittipaldi-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 31 |  Beppe Gabbiani | Osella-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 36 |  Derek Warwick | Toleman-Hart |   |   |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Alain Prost – 1.18,176
Nopein kierros: Alan Jones – 1.21,83 (kierroksella 15)
Eliseo Salazarin uran ensimmäinen MM-piste
Renault saavutti 100 MM-pisteen rajan
Kirsten Aagaard Hansen

Kirsten Dorothea Aagaard Hansen (18. tammikuuta 1850 Moss, Norja – 20. joulukuuta 1902 Kristiania) oli norjalainen opettaja, kirjailija ja virsirunoilija.
Hansen oli papintytär. Häntä ja hänen sisartaan opetti kotiopettaja, jolta hän sai syviä hengellisiä vaikutuksia. 18-vuotiaana hän pääsi opiskelemaan kieliä Englantiin ja Ranskaan. Hänen ollessaan ulkomailla, hänen kotiseudullaan vaikutti julistajana pappi Lars Oftetal, jonka toiminta sai aikaan suuria herätyksiä. Kotiin palattuaan Hansen liittyi mukaan liikkeeseen. Vuodesta 1876 hän työskenteli opettajana ja kääntäjänä Kristianiassa. Hän käänsi ennen muuta teologista kirjallisuutta ja elämäkertoja. Isänsä kuoleman jälkeen 1895 häntä vaivasi ajoittainen raskasmielisyys ja hän joutui sen takia sairaalahoitoon.
Hänen virsituotannostaan tunnetaan vain kaksi virttä. Niiden syntyyn ja sisältöön ovat vaikuttaneet kokemukset, joita hän sai Lars Oftetalin vaikutteesta syntyneestä liikkeestä.
Hansenin virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa
Suomen ev. lut.kirkon virsikirja
289 Vain sinä tunnet minut, Vapahtaja. (Min Frelser, du som legedommen eier, suom. Ensio Kurki-Suonio 1921 ("Sä yksin, Jeesus, täytä elämääni"), Anna -Maija Raittila 1984. Säv. Nimimerkki E.G.O. Ruotsissa 1889.
Ruotsin kirkon virsikirja
232 Vain sinä tunnet minut, Vapahtaja / Frälsare, du som äger  läkedomen (Min frelser, du som legedommen eier 1877). Suom. 1921, Anna-Maija Raittila 1984. Säv. Oskar Lindberg 1938 (a), E. G. O. 1923 (b)
301 Oi riemua taivaan tiellä / Hur ljuvligt det är att möta (Hvor dejligt det er a møte 1871), ruots. Jakob Byström 1903, Chtharina Broomé 1984, suom. Anna-Maija Raittila 1999.  Säv. Sophie Dedekam ennen v. 1845 )
Hengellinen laulukirja
156 Kun käydessä taivaan matkaa (Säv. Sophie Dekedam ennen 1854)
491 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni (Min Frelser, du som legedommen eier). Säv. E.G.O)
Hengellisiä lauluja ja virsiä
206 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni (Säv. E.G.O)
Siionin matkalaulut
117 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni
Seurakunta laulaa
379  Vain sinä tunnet minut (Anna-Maija Raittila 1984)
Hochfirstschanze

| Hochfirstschanze ja Fritz-Heitzmann-Schanze |
| --- | --- |
 Fritz-Heitzmann-Schanze (vas.), Hochfirstschanze (oik.)
Sijainti
Paikkakunta:   Titisee-Neustadt, Saksa
Katsomopaikat:  25 000
Koordinaatit:  47°54′15″N, 8°13′4″E
Avattu:  31.12.1933
Remontoitu:  1949, 1957, 1971, 1987, 1992, 1993, 2000, 2003, 2004
Seura:  Ski-Club Neustadt
Hochfirstschanze

K-piste:  125 metriä
Mäkikoko:  142 metriä
Mäkiennätys:  148,0 metriä  Domen Prevc (11.3.2016)
Naisten mäkiennätys:  138,5 metriä  Silje Opseth (30.1.2021)
Avattu:  15.1.1950
Remontoitu:  1971, 1987, 2000, 2004
Muovitus:  Ei
Vauhtimäen pituus:  96,1 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6,7 m
Keulan korkeus:  3,13 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  35°
Alte Hochfirstschanze (Schwarzwaldschanze)
K-piste:  60 metriä
Mäkiennätys:  59,0 metriä  Oskar Weisheit (1936)
Avattu:  31.12.1933
Remontoitu:  1957
Suljettu:  1970
Purettu:  Kyllä
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Fritz-Heitzmann-Schanze

K-piste:  40 metriä
Kesämäkiennätys:  43,5 metriä  Niklas Wagner (11.9.2005)
Avattu:  1993
Remontoitu:  2003
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Hochfirstschanze ja Fritz-Heitzmann-Schanze ovat hyppyrimäkiä Titisee-Neustadtissa Saksassa.
Hochfirstschanze on Saksan suurin hyppyrimäki, jossa ei ole merkittävää tornia, se on lähes luonnonmäki. Hyppyrimäet sijaitsevat 1 192 metriä korkean Hochfirst-vuoren juurella Schwarzwaldin alueella.
Vuodesta 2001 alkaen Hochfirstschanzessa on järjestetty maailmancupin ja Continental Cupin osakilpailuja.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki Neustadtiin rakennettiin vuonna 1911 Mühlrainiin. Ensimmäistä Hochfirstschanzea aloitettiin rakentaa vuonna 1930 ja sen avajaisiin 31. joulukuuta 1933 saapui 3 000 katsojaa. Saksan sotilasmestaruuskilpailuihin vuonna 1938 saapui 10 000 katsojaa. Silloisen hyppyrimäen K-piste oli 60 metrin kohdalla.
Toisen maailmansodan jälkeen Neustadtissa heräsi ajatukset uuden suurmäen rakentamiseksi. Uuden K80-luonnonmäen rakentaminen alkoi vanhan K60-hyppyrimäen vasemmalle puolen elokuussa 1949 ja se valmistui saman vuoden joulukuussa. Avajaisia vietettiin lämpimästä kelistä ja vesisateesta huolimatta 15. tammikuuta 1950 15 000:n katsojan saapuessa paikalle. Vanhan Hochfirstschanzen alastulorinteeseen asennettiin muovitus vuonna 1957, yhtenä ensimmäisistä Länsi-Saksassa. Muovitus kuitenkin poistettiin jo 1960-luvulla ja pian sen jälkeen hyppyrimäki suljettiin.
Vuonna 1971 Hochfirstschanzen vauhtimäkeä ja keulaa remontoitiin, remontissa K-piste siirtyi 90 metriin ja myöhemmin 101 metriin. Vuonna 1987 alastulorinne muotoiltiin uudelleen ja keulaa remontoitiin, remontissa K-piste siirtyi 113 metriin.
Fritz-Heitzmann-Schanze rakennettiin vanhan Hochfirstschanzen oikealle puolen vuonna 1992, siihen asennettiin myös alastulorinteen muovitus seuraavana kesänä ja sen K-piste sijaitsee 40 metrissä. Vuoden 2003 remontissa siihen rakennettiin laidat alastulorinteeseen ja uusi kastelujärjestelmä muovitukselle.
Vuonna 2000 Hochfirstschanzea remontoitiin lähes 4 miljoonalla eurolla, jotta maailmancuposakilpailuiden järjestäminen olisi mahdollista. Remontin jälkeen K-piste oli 120 metrissä ja HS-piste 142 metrissä. Vuonna 2004 alastulorinnettä muotoiltiin hieman ja K-piste siirrettiin 125 metriin.