stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SimCity (vuoden 1989 videopeli)

| SimCity |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Maxis Infogrames (Amiga CDTV) Nintendo EAD (SNES)
Julkaisija:  Brøderbund Maxis Nintendo Electronic Arts
Jakelija:  Google Play ja App Store
Suunnittelija:  Will Wright
Säveltäjä:  Frédéric Mentzen Philippe Vachey (Amiga CDTV) Soyo Oka (SNES)
Pelisarja:  SimCity
Julkaistu:   3. lokakuuta 1989
Lajityyppi:  kaupunginrakennuspeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Acorn Archimedes, Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, BBC Micro, CDTV, Commodore 64, FM Towns, Macintosh, MS-DOS, NEC PC-9801, Sharp X68000, SNES
Lisenssi:  GPLv3
Jakelumuoto:  Levyke, C-kasetti, CD-levy, pelimoduuli ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
SimCity (myös Sim City) on Will Wrightin ja Maxis Softwaren kehittämä kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna 1989 useille alustoille kuten Amiga, Amstrad CPC, Commodore 64, DOS ja Macintosh. Seuraavina vuosina peli julkaistiin useille muille alustoille kuten Acorn Archimedes, Atari ST, BBC Micro, Commodore CDTV, NEC PC-98, OS/2, Sharp X68000, Super Nintendo Entertainment System ja ZX Spectrum.
Peli on ensimmäinen SimCity -pelisarjan peli.
Pelille on julkaistu useita jatko-osia kuten SimCity 2000 (1993), SimCity 3000 (1999) sekä SimCity 4 (2003), joista jokainen on lisännyt peruspeliin uusia ominaisuuksia ja parempaa grafiikkaa. Nintendo DS:lle julkaistiin vuonna 2006 SimCity DS, ja  Wii:lle SimCity Creator vuonna 2008. SimCity Societies, julkaistiin vuoden 2007 marraskuussa.
Pelaaminen

Kaikissa sarjan peleissä on sama kantava idea. Pelaaja toimii kaupungin itsevaltiaana pormestarina, joka vastaa kaupunkisuunnittelusta. Hänen vastuullaan on kaupungin alueiden kaavoittaminen asumisalueiksi, liikealueiksi ja teollisuusalueiksi. Pormestari vastaa myös tieverkoston ja rautateiden rakentamisesta, koulujen, kirjastojen, sairaaloiden ja poliisiasemien sijoittelusta sekä verojen, muiden tulojen ja menojen hallinnoimisesta. Peli on pohjimmiltaan hyvin monimutkainen, eikä pelaaja voi aina välittömästi nähdä tekemiensä valintojen vaikutusta. Pelissä ei ole varsinaista tavoitetta – useimmat pelaajat tavoittelevat mahdollisimman suurta asukasmäärää tai mahdollisimman paljon rahaa. SimCity-sarjan pelit ovat saaneet useita palkintoja, kuten Origins-palkinnon parhaana strategiapelinä vuosina 1989 ja 1995.
Kehitys

Wright kutsui peliä nimellä Micropolis kehityksen aikana. Wright ei löytänyt kustantajaa julkaisemaan peliä ja peli julkaistiin vasta Wrightin perustettua Maxis-yhtiön Jeff Braunin kanssa. Peli oli lajityypin ensimmäisiä, joka saavutti myös massojen huomion.
Vaikutus

Maxis kehitti SimCityn innoittamana useita muitakin simulaatiopelejä, joiden aiheet vaihtelivat maatilan hallinnasta (SimFarm) ja yksittäisen pilvenpiirtäjän rakentamisesta (SimTower) kokonaisen planeetan ekosysteemin ja evoluution hallitsemiseen (SimEarth). Tunnetuin näistä peleistä SimCityn lisäksi on yhden perheen elämään kerrallaan keskittyvä The Sims. Sim Cityä muistuttaa myös Deep Red Games julkaisema peli Tycoon City: New York.
Vuonna 2008 pelin lähdekoodi julkaistiin vapaan ohjelmiston GNU GPL -lisenssillä. OLPC-projektin tekijät modernisoivat sitä. Vapaa peli nimettiin Micropolisiksi, koska EA halusi säilyttää kaikki oikeudet SimCity-tuotemerkkiin.
Vastaanotto

Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelin listalle vuonna 2007.
Pelin suunnittelija Will Wright ennakoi pelin olevan kiinnostava vain arkkitehdeille ja kaupunkisuunnittelijoille, mutta ensimmäinen versio myi yli miljoona kappaletta.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 95 %. Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 92 %.
Aiheesta muualla

SimCity MobyGamesissa (englanniksi)
Sim City Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Virallinen SimCity-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Sim-universumi
| --- | --- |
SimCity:   SimCity  SimCity 2000  SimCity 3000  SimCity 4  SimCity Yhteiskunnat  SimCity 
The Sims:   The Sims  The Sims 2  The Sims 3  The Sims Online  The Sims Tarinat  The Sims 4  Project Rene (The Sims 5) 
Muut Sim-pelit:   SimEarth  SimAnt  SimLife  SimFarm  SimTower  SimHealth  SimIsle  SimCopter  SimGolf  Streets of SimCity  MySims  The Sims Medieval 
Lapsille suunnatut:   SimTown  SimPark  SimSafari  SimTunes 
Sim-pelien sukulaiset:   El-Fish  Sid Meier's SimGolf  SimCity 64  Spore  Widget Workshop 
Muut:   The Sims -elokuva
SimCity 4

| SimCity 4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Säveltäjä:  Jerry Martin
Pelisarja:  SimCity
Julkaistu:   14. tammikuuta 2003
Lajityyppi:  kaupunginrakennuspeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Mac OS 9, OS X, Windows
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
SimCity 4 on Maxis-yhtiön kehittämä ja Electronic Arts-yhtiön alun perin 2003 julkaisema SimCity-kaupunginrakennuspeli. Pelille julkaistiin Ruuhka-aika-niminen lisäosa vuonna 2004. SimCity 4 -peliä edeltänyt peli oli SimCity 3000.
Kaupungin hallitseminen

Pelissä tarkoituksena on luoda ja hallita virtuaalista kaupunkia. Pelaaja päättää kaupunkinsa budjetista, järjestää kaupunkilaisille tarvittavat palvelut ja kaavoittaa alueita asumisen, kaupan ja teollisuuden tarpeisiin. Kaupungin houkuttelevuus riippuu verotuksen tasosta ja palveluiden määrästä. Sähkö on kaupungin syntymisen perusedellytyksenä, mutta vettä kaupunki ei alkuvaiheessa tarvitse. Kehittyneemmän kaupungin palveluita ovat vedenjakelu, jätehuolto, koulut, terveydenhuolto, poliisi ja palokunta. Pelaaja voi määrätä itse talojen rakennustyylit, joita on neljä: Chicago 1890, New York 1940, Houston 1990 ja Nyky-Eurooppa.
Kaupungin kasvaessa sinne voidaan perustaa palkintorakennuksina, eli rakennuksia jonka saa vasta kun sen jokin ehto on täytetty. Ehtoina voivat olla esimerkiksi tietty asukasluku tai asukkaiden tyytyväisyys pormestariin. Jo varhaisvaiheessa avattavat ensimmäiset palkintorakennukset ovat  muun muassa pormestarin talo ja kirkko. Myöhemmin kaupungin kehittyessä sinne voidaan avata esimerkiksi kaupungintalo, pörssi, yliopisto, eläintarha ja jopa avaruuskeskus.
AKT-mittari kertoo asuntojen, kaupallisten palveluiden ja teollisuuden kaavoitustarpeesta.
Uutuutena peliä voi pelata myös The Sims -pelistä tuttujen sim-hahmojen kautta. Uutta on myös yön ja päivän vuorottelu, mutta säätila pelissä ei vaihtele. Aiemmista versioista poiketen pelaaja voi rakentaa samalle alueelle useita kaupunkeja, muodostaa niiden välille liikenneyhteyksiä ja solmia niiden kesken erilaisia sopimuksia. Alueet ovat todellisia kaupunkeja, ja niiden alueelle voi rakentaa parikymmentä erikokoista kaupunkia. Pelissä ajanlasku alkaa 1. tammikuuta 2000.
Pelissä on paljon erilaisia taloja pihavaihtoehtoineen; samannäköisellä talolla voi olla jopa 500 erilaista pihaa.
Yksi simoleon vastaa arvoltaan noin 10 000 dollaria, ja se on otettu käyttöön jotta pelissä esiintyvät rahasummat pysyivät kohtuullisen pieninä ja helposti käsitettävinä.[lähde? ]
Grafiikka

SimCity 4:n grafiikka on 2.5D-pohjaista. Kaupunkia voi katsella neljästä eri ilmansuunnasta ja näkymää voi zoomata lähemmäksi, jolloin kaupungista pystyy erottamaan yksittäisiä asukkaita liikkumassa kaduilla.
Lisäosat > Lot Editor -tonttieditori

SimCity 4 Lot Editor on ohjelma, jonka avulla voi tehdä omia rakennuksia peliin. Uusia 3D-mallinnuksia ei voi tehdä, mutta sillä voi ottaa tontin rakennuksineen muokattavaksi. Esimerkiksi talojen siirtely tontilla ja tontin yksityiskohtien muokkaaminen on mahdollista. Tämä täysin ilmainen lisäosa ei toimi sellaisenaan, jos varsinaista peliä ei ole asennettu.
Lisäosat > Ruuhka-aika-lisäosa

Ruuhka-aika-lisäosan (engl. Rush Hour) mukana tulee paljon uusia liikennejärjestelyihin liittyviä ominaisuuksia. Yksi ominaisuus on mahdollisuus asettaa tietulleja kaduille, pysäköintihalleja ja monorailin mahdollisuus. Ruuhka-ajassa tulee myös vaikeustasot (helppo, normaali ja vaikea)
Aiheesta muualla

SimCity 4 MobyGamesissa (englanniksi)
Maxisin viralliset kotisivut
SimCity 4:n viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lot Editor -työkalu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sim-universumi
| --- | --- |
SimCity:   SimCity  SimCity 2000  SimCity 3000  SimCity 4  SimCity Yhteiskunnat  SimCity 
The Sims:   The Sims  The Sims 2  The Sims 3  The Sims Online  The Sims Tarinat  The Sims 4  Project Rene (The Sims 5) 
Muut Sim-pelit:   SimEarth  SimAnt  SimLife  SimFarm  SimTower  SimHealth  SimIsle  SimCopter  SimGolf  Streets of SimCity  MySims  The Sims Medieval 
Lapsille suunnatut:   SimTown  SimPark  SimSafari  SimTunes 
Sim-pelien sukulaiset:   El-Fish  Sid Meier's SimGolf  SimCity 64  Spore  Widget Workshop 
Muut:   The Sims -elokuva
Leyla Mahat

| Leyla Mahat> Лейла Болатқызы Махат |
| --- | --- |
 Leyla Mahat vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Leyla Bolatkyzy Mahat
Syntynyt: 1970 (ikä 53–54)
Kansalaisuus:  Kazakstan
Ammatti:  taidemaalari, galleristi ja apulaisprofessori
Aiheesta muualla
Kotisivut
Leyla Bolatkyzy Mahat (kaz. Лейла Болатқызы Махат, Leila Bolatqyzy Mahat; s. 1970) on kazakkilainen taidemaalari, galleristi ja apulaisprofessori Kazakstanin valtion taideyliopistossa ja Euraasian taideakatemian presidentti.
Mahat sanoo olleensa taiteilija niin kauan kuin muistaa. Hän syntyi lähellä Balkašjärveä ja järvi sekä sitä ympäröivät arot ovat antaneet vaikutteita hänen taiteelliselle työskentelylleen. Vuonna 2003 hän sai Euroopan unionin palkinnon maansa taiteen kehittämisestä ja vuonna 2011 hän sai kotimaansa valtiollisen kunnianosoituksen. Nykyään hän katsoo tehtäväkseen kotimaansa taiteen tunnetuksi tekemisen maailmalla.
Leyland

Leyland voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Leyland, paikkakunta Lancashiressä, Englannissa
Leyland, brittiläinen traktorimerkki
Leyland Motors, brittiläinen autoteollisuusyhtiö
British Leyland, brittiläinen autoteollisuusyhtiö
Ashok Leyland, intialainen teollisuuskonserni
Jim Leyland (s. 1944), yhdysvaltalainen baseballvalmentaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leyland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laulut pimeän jälkeen

| Laulut pimeän jälkeen Ollie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. maaliskuuta 2021
 Kesto: 32.14
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  8.
Ollie muut julkaisut
| Villi sydän 2018 | Laulut pimeän jälkeen 2021 |   |
Laulut pimeän jälkeen on Ollien toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2021.
Kappaleet

Hei Rose – 3.47
Älä riko mua enää – 3.04
Yön tuoksu – 3.45
Ainakin mä rakastin – 3.01
Aavikolla – 2.58
Hiekkasärkät – 2.59
Onks se niin väärin – 2.28
Naimisiin – 3.19
Täällä palaa valo – 3.05
Taivaan reuna – 3.44
Scottsboro Boys

Kahdeksan poikaa Scottsboro Boysien yhdeksästä, ja mukana ovat myös NAACP:n edustajat Juanita Jackson Mitchell, Laura Kellum ja tohtori Ernest W. Taggart. Kuva on otetettu vuonna 1936 vankilassa.
Scottsboro Boys olivat yhdeksän afroamerikkalaista poikaa, joita syytettiin kahden valkoisen naisen raiskaamisesta vuonna 1931 Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Tapauksesta seurasi useita oikeudenkäyntejä, joissa annettiin myös kuolemantuomioita, sekä kaksi korkeimman oikeuden ennakkotapausta. Lopulta neljä miehistä tuomittiin vankilaan. Myöhemmin heidät kaikki armahdettiin, tosin kolme heistä vasta vuosia sen jälkeen, kun kaikki miehet olivat kuolleet.
Tausta

12–19-vuotiaat afroamerikkalaiset pojat, joista useimmat eivät tunteneet toisiaan, olivat matkustaneet tavarajunalla Jacksonin piirikunnassa töitä etsimässä. Junassa he joutuivat tappeluun valkoisten poikien kanssa. Valkoiset pojat joutuivat lähtemään junasta ja he ottivat yhteyttä poliisiin. Juna pysäytettiin Paint Rockissa lähellä Scottsboron kaupunkia pohjoisessa Alabamassa. Junassa oli myös kaksi nuorta valkoista naista, Victoria Price ja Ruby Bates, jotka sanoivat mustien poikien raiskanneen heidät.
Ensimmäiset oikeudenkäynnit

Ennen pikaisia oikeudenkäyntejä pojat siirrettiin toiseen kaupunkiin, ja kansalliskaartin yksikkö suojeli heitä lynkkausjoukoilta. Oikeudenkäynnit käytiin Scottsboron kaupungissa. Puolustusasianajajia oli kaksi, jotka ehtivät tavata asiakkaitaan puolen tunnin ajan ennen oikeudenkäyntiä. Juttua pääasiassa hoitanut asianajaja vakuutteli, ettei hän virallisesti ollut poikien lakimies, vaan hän vain avusti asiassa eikä hänelle edes maksettu työstä. Kahdeksan syytettyä tuomittiin kuolemaan, mutta nuorimman oikeudenkäynti raukesi, koska valamiehistö ei ollut yksimielinen siitä, pitäisikö hänet teloittaa vai ei. Hän jäi vankilaan odottamaan tulevia oikeudenkäyntejä.
Ensimmäiset oikeudenkäynnit > Kommunistipuolueen tuki

Poikia alkoi puolustaa Yhdysvaltain kommunistisen puolueen tukema International Labor Defense (ILD) -järjestö. Kommunistisen järjestön mukanaolo jonkin verran haittasi poikien puolustusta, sillä sitä vastustettiin jo pelkästään aatteellisista syistä. Lisäksi arveltiin, että järjestö käytti tapausta omiin tarkoituksiinsa saadakseen itselleen julkisuutta. Myöhemmin puolustukseen liittyi myös kansalaisoikeusjärjestö National Association for the Advancement of Colored People (NAACP). Ulkomaista tukea antoi Kominternin alainen Kansainvälinen Punainen Apu.
Ensimmäiset oikeudenkäynnit > Ensimmäinen käsittely korkeimmassa oikeudessa

Ensimmäisiin oikeudenkäynteihin liittyvä tapaus korkeimmassa oikeudessa oli loka-marraskuussa 1932 käsitelty Powell vastaan Alabama. Korkein oikeus päätti äänin 7–2, että syytetyt eivät olleet saaneet perustuslain mukaista oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, koska heidän puolustuksensa oli ollut niin huono. Pojat olivat nuoria ja lukutaidottomia, eikä heille ollut annettu aikaa hankkia parempaa puolustusta, vaikka mahdollisena tuomiona oli kuolemanrangaistus.
Uudet oikeudenkäynnit

ILD palkkasi puolustusasianajajaksi aikakauden tunnetuimman rikosasianajajan, newyorkilaisen Samuel Leibowitzin. Uudessa oikeudenkäynnissä Ruby Bates sanoi raiskaussyytösten olleen Victoria Pricen keksintöä. Varmaa tietoa ei ole siitä, mitä junassa tapahtui, mutta yksi mahdollinen selitys on se, että naiset saattoivat ajatella joutuvansa itse vaikeuksiin poliisien kanssa ja keksivät siksi syyttää miehiä. Gynekologi todisti, ettei Victoria Pricessa ollut merkkejä raiskauksesta. Loppupuheenvuorossaan syyttäjä kehotti valamiehistöä näyttämään, ettei alabamalaista oikeutta voinut ”ostaa ja myydä juutalaisella rahalla New Yorkista”. Valamiehistö antoi jälleen kuolemantuomion. Oikeudenkäynnin tuomari James Horton kuitenkin kumosi tuomion ja määräsi uuden oikeudenkäynnin, koska hän oli vakuuttunut siitä, ettei syyllisyyttä ollut todistettu kunnolla.
Osavaltio jatkoi poikien syyttämistä. Seuraavassa oikeudenkäynissä tuomari William Washington Callahan sanoi loppulausunnossaan, ettei kukaan valkoinen nainen harrastaisi vapaaehtoisesti seksiä mustan miehen kanssa. Joulukuussa 1933 kaksi miehistä sai kuolemantuomion jo kolmannen kerran.
Poikien puolesta pidettiin mielenosoituksia pohjoisissa osavaltioissa ja muun muassa Valkoisen talon edessä. Presidentti Franklin D. Roosevelt vetosi kiireisiin, eikä tavannut mielenosoittajia.
Uudet oikeudenkäynnit > Toinen käsittely korkeimmassa oikeudessa

Seuraava korkeimman oikeuden käsittely pidettiin vuoden 1935 keväällä. Jälleen korkein oikeus päätti, etteivät syytetyt olleet saaneet oikeudenmukaista oikeudenkäsittelyä, tällä kertaa siksi, että valamiehistöstä oli tarkoituksellisesti suljettu pois kaikki afroamerikkalaiset henkilöt. Decaturin kaupungissa, jossa uudet oikeudenkäynnit oli pidetty, ei ollut ollut yhtään mustaa valamiestä yli kuuteenkymmeneen vuoteen.
Viimeiset oikeudenkäynnit

Seuraavaa oikeudenkäyntiä varten puolustusta hoitaneet eripuraiset järjestöt perustivat yhteisen Scottsboro Defense Committee -organisaation. Asianajaja Leibowitz jättäytyi taka-alalle. Hän oli haukkunut alabamalaisia lehdistölle New Yorkissa, eikä hän juutalaisena muutenkaan ollut paikallisten suosiossa. Tuomari Callahanin käytös kuitenkin uuvutti uuden asianajajan. Viimeisessä oikeudenkäynnissä Leibowitz menetti malttinsa ja huusi, että syytettyinä olivat "juutalainen lakimies ja New Yorkin osavaltio".
Viimeiset oikeudenkäynnit > Tuomiot

Viimeisissä oikeudenkäynneissä neljä miestä tuomittiin raiskauksesta:
Haywood Patterson tuomittiin 75 vuodeksi vankilaan, josta hän karkasi vuonna 1948. FBI löysi hänet Detroitista, mutta Michiganin kuvernööri ei suostunut luovuttamaan häntä Alabamaan. Patterson tuomittiin vankilaan kuolemaan johtaneesta baaritappelusta, ja hän kuoli syöpään vankilassa 1950-luvun alkupuolella.
Clarence Norris tuomittiin kuolemaan, mutta Alabaman kuvernööri Bibb Graves muutti tuomion elinkautiseksi. Vuonna 1944 Norris pääsi ehdonalaiseen, mutta rikkoi sen ehtoja poistumalla osavaltiosta. Hän palasi vankilaan ja pääsi ehdonalaiseen vuonna 1946.
Andy Wright tuomittiin 99 vuodeksi vankilaan. Hänkin pääsi ehdonalaiseen vuonna 1944 ja rikkoi ehtoja poistumalla osavaltiosta. Hän palasi vankilaan ja pääsi ehdonalaiseen vuonna 1950.
Charlie Weems tuomittiin 75 vuodeksi vankilaan. Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1943.
Ozzie Powellin raiskaussyytteistä luovuttiin, mutta hänet tuomittiin poliisin päällekäymisestä 20 vuodeksi vankilaan, josta hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1946. Yhteenotossa poliisin kanssa häntä oli ammuttu päähän, ja hän sai aivovaurion. Roy Wright (Andy Wrightin nuorempi veli), Olen Montgomery, Willie Roberson ja Eugene Williams olivat vankilassa vuoteen 1937 asti, jolloin heidän syytteistään luovuttiin.
Armahdukset

Clarence Norris oli neljästä tuomitusta miehestä ainoa, joka armahdettiin elinaikanaan. Vuonna 1976 Alabaman ehdonalaislautakunta totesi yksimielisesti hänen olleen syytön ja kuvernööri George C. Wallace allekirjoitti armahduksen. Norris kuoli miehistä viimeisenä, vuonna 1989. Hän oli 76-vuotias.
Marraskuussa 2013 Alabaman ehdonalaislautakunta päätti yksimielisesti armahtaa Haywood Pattersonin, Andy Wrightin ja Charlie Weemsin.
Naisten elämä tapauksen jälkeen

Ruby Bates kiersi jonkin aikaa ILD:n kanssa puhujakiertueella, mutta jossakin vaiheessa molemmat naiset vetäytyivät julkisuudesta.
Vuonna 1976 NBC-televisioyhtiö esitti ohjelman Judge Horton and the Scottsboro Boys, joka voitti muun muassa Peabody-palkinnon. Ohjelman tekijät luulivat Batesin ja Pricen kuolleen, mutta nämä olivatkin elossa ja haastoivat televisioyhtiön oikeuteen kunnianloukkauksesta. He olivat molemmat naimisissa ja käyttivät uusia nimiä. NBC voitti ensimmäisen oikeudenkäynnin, mutta maksoi lopulta Victoria Pricelle korvauksen, jottei asiaa vietäisi enää eteenpäin. Ruby Bates kuoli kesken oikeudenkäynnin vuonna 1976. Victoria Price osti rahoilla talon; hän kuoli vuonna 1983.
Aiheesta muualla

Bellamy, Jay The Scottsboro Boys - Injustice in Alabama (PDF)
Lapintie, Nelli: Yhdeksän teiniä pidätettiin joukko­raiskauksesta 1931 – seuranneet tapahtumat järisyttivät Yhdysvaltain oikeus­järjestelmää pysyvästi. Ilta-sanomat 1.4.2023.
Leukos Limen

Leukos Limen (m.kreik. Λευκός Λιμήν, Leukos Limēn, ”Valkoinen satama”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:
Leukos Limen, Klaudios Ptolemaioksella esiintyvä kaupunki Egyptissä
Leukos Limen eli Ugarit, kaupunki Syyriassa
Leukoplakia

Leukoplakia suussa
Leukoplakia on suun limakalvolla esiintyvä tasaisen vaalea tai läiskäinen muutos. Tavallisimmin leukoplakioita esiintyy tupakoitsijoilla. Melkein 60 % leukoplakioista katoaa tupakoinnin loputtua. Tämän lisäksi viidennes leukoplakioista pienenee vuoden kuluessa tupakoinnin lopettamisesta. Osalla potilaista leukoplakioiden kehittyminen edeltää suusyöpää; 2–6 % potilaista sairastuu siihen vuosikymmenen kuluessa.
Niin sanottua karvaista leukoplakiaa tavataan lähinnä henkilöillä, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt esimerkiksi HIV-infektion johdosta.
Leukos Limen (Egypti)

| Leukos Limen> Λευκός Λιμήν |
| --- | --- |
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  kaupunki?
Kulttuuri:  antiikki
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leukos Limen (m.kreik. Λευκός Λιμήν, Leukos Limēn, ”Valkoinen satama”) on pelkästään Klaudios Ptolemaioksella esiintyvä satamakaupunki antiikin ajan Egyptissä. Se olisi sijainnut Punaisenmeren rannalla.
Kaupunki sijoitettiin pitkään Quseir el-Qadimiin (myös Quseir al-Qadim; ”Vanha Quseir”) noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen nykyisestä El Quseirista. Nykyisin katsotaan, ettei koko kaupunkia ole ilmeisesti ollut olemassakaan, vaan nimi on sekaannus Leuke Kome -nimiseen satamaan Punaisenmeren toisella puolella (nykyinen ʿAjnuna Saudi-Arabiassa). Kaupungin aiemmin oletettu paikka Quseir el-Qadimissa on todettu sen sijaan Myos Hormoksen satamakaupungin paikaksi.
Nimellä ”Leukos Limen” tunnettin myös Ugarit Syyriassa.
Lev Deitš
Teoksia

Kuusitoista vuotta Siperiassa.  Turku:  Aika, 1910.
Lea Laitinen

| Lea Laitinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1946 (ikä 78) Järvenpää
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  suomen kielen professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  inarinsaame, kielipolitiikka
Tunnetut työt:  Inarinsaamen sanakirja  Tieteen termipankki
Palkinnot:  Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2003–) SVR R1
Lea Marjatta Laitinen (o.s. Luomi; s. 22. huhtikuuta 1946, Järvenpää) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston suomen kielen emeritaprofessori.
Luomi tuli ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta (1965). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui humanististen aineiden kandidaatiksi 1968, filosofian kandidaatiksi 1972 ja lisensiaatiksi 1989 ja väitteli tohtoriksi 1992 tutkielmalla Välttämättömyys ja persoona: Suomen murteiden nesessiivisten rakenteiden semantiikkaa ja kielioppia. Hän oli Helsingin yliopiston suomen kielen dosentti (1993–2002).
Työurallaan hän toimi Suomen Akatemian tutkimusapululaisena ja tutkimusassistenttina (1969–1974), ja työskenteli sitten Helsingin yliopiston suomen kielen laitoksen kenttäassistenttina (1977–1979), Suomen Akatemian tutkijana (1979–1991), yliopiston suomen kielen laitoksen assistenttina (1990–1992). Hän oli yliopiston yliassistentti tai assistentti (1992–1997), ja yliassistentti (1999–2000). Helsingin yliopiston suomen kielen professori hän oli vuodesta 2002. Hän jäi eläkkeelle 2012.
Laitisen tutkimusalueena on ollut suomen kielen ja inarinsaamen morfosyntaksi ja semantiikka, poeettinen kieli, kirjakielen ja kirjoittamisen historia sekä kielipolitiikka. Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää lukuisia artikkeleita suomen kielen ja inarinsaamen alalta. Hän on toiminut muun muassa Virittäjän päätoimittajana (1995–2001). ja ollut käynnistämässä Tieteen termipankkia.
Laitinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003. Hänelle on myönnetty myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvo (SVR R1).
Lea Laitisen puoliso on Sibelius-Akatemian kansanmusiikin emeritusprofessori Heikki Laitinen.