stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
60 Echo

| 60 Echo |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  James Ferguson
Löytöaika:  14. syyskuuta 1860
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,394 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  1,598 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,830 AU
Eksentrisyys:  0,182
Kiertoaika Auringon ympäri:  1353,002 päivää (3,70 vuotta)
Keskiratanopeus:  19,09 km/s
Inklinaatio:  3,602°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  60,2 km
Massa:  2,3×1018 kg 
Albedo:  0,254
Pinnan lämpötila:  alin: ? keski: ~169 K ylin: ?
60 Echo on melko suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi James Ferguson 14. syyskuuta 1860. Se oli hänen kolmas ja viimeinen löytämänsä asteroidi. Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian hahmon Echon mukaan.[lähde? ]
Aapiskujan koulu

| Aapiskujan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Aapiskuja 15 62800 Vimpeli
Luokat:  0–4
Aapiskujan koulu on koulu Vimpelissä. Koulussa toimii esiopetus ja luokat 1–4. Neljännen luokan jälkeen siirrytään yhteiskoulun tiloihin. Koulussa työskentelee 8 opettajaa, 2 erityisopettajaa, 2 esikoulunopettajaa ja 4 koulunkäynninohjaajaa. Koulu sijaitsee keskustan lähellä Savonjoen varrella. Koulun valmistumisjuhlaa vietettiin vuonna 1952 ja koulun pihalla on vuonna 1967 istutettu kuusi. Koulu on kaksiosainen, joista ensimmäinen osa on kolmikerroksinen ja toinen kaksikerroksinen.
800

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku
Vuosikymmenet: 790-luku · 800-luku · 810-luku · 820-luku · 830-luku · 840-luku 850-luku · 860-luku · 870-luku · 880-luku · 890-luku · 900-luku
Vuodet: 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809 810 · 811 · 812 · 813 · 814 · 815 · 816 · 817 · 818 · 819 820 · 821 · 822 · 823 · 824 · 825 · 826 · 827 · 828 · 829 830 · 831 · 832 · 833 · 834 · 835 · 836 · 837 · 838 · 839 840 · 841 · 842 · 843 · 844 · 845 · 846 · 847 · 848 · 849 850 · 851 · 852 · 853 · 854 · 855 · 856 · 857 · 858 · 859 860 · 861 · 862 · 863 · 864 · 865 · 866 · 867 · 868 · 869 870 · 871 · 872 · 873 · 874 · 875 · 876 · 877 · 878 · 879 880 · 881 · 882 · 883 · 884 · 885 · 886 · 887 · 888 · 889 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909
Tapahtumia

25. joulukuuta, Kaarle Suuri kruunattiin keisariksi.
Kuolleita

Alkmund, Northumbrian prinssi, kuningas Alhredin poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 800 Wikimedia Commonsissa
Zenica

| Zenica Zenica, Zenica / Зеница, Зеница ja Zenica Зеница |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Zenican sijainti on merkitty tummalla violetilla.
 fiZenica 
 44°12′07″N, 17°54′14″E 
Valtio:  Bosnia ja Hertsegovina
Entiteetti:  Federaatio
Kantoni:  Zenica-Doboj
Pormestari:  Fuad Kasumović
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  503 km²
Korkeus merenpinnasta:  316 m
Väestö
Väkiluku (2013):  115 134
Väestötiheys:  253 as./km²
 www.zenica.ba 
Zenica on Bosnia ja Hertsegovinan neljänneksi suurin kaupunki. Maan keskellä, 70 kilometriä Sarajevon pohjoispuolella, sijaitsevan kaupungin läpi virtaa Bosnajoki.
Vuonna 2013 Zenican kunnassa oli noin 115 000 asukasta, joista sen keskustaajamassa asui vajaat 74 000.
Jugoslavian aikana kaupunki tunnettiin terästeollisuudestaan. Sinne rakennettiin lähiöitä kaivosteollisuuden työntekijöille. Sosialistiajan kolhon arkkitehtuurin kerrostumien alla piilee vanha kaupunki, jossa on niin moskeijoita, katolisia ja ortodoksikirkkoja kuin synagogakin.
Zenican terästeollisuus on edelleen yksi kaupungin suurimmista työllistäjistä. Terästeollisuus on kuitenkin aiheuttanut paikallisesti pahat ilmansaasteet, ja sen seurauksena siitä on tullut yksi Euroopan pahiten saastuneista kaupungeista.
Talous

Zenica on teollisuuskaupunki. Johtavat teollisuudenalat ovat rauta- ja terästeollisuuksien lisäksi hiilikaivosteollisuus. Ruskohiilen louhinta alkoi Zenicassa vuonna 1880 ja terästuotanto vuonna 1892.
Vuonna 1990 kaupunki tuotti 1,4 tonnia terästä, 924 000 tonnia hiiltä, 1 018 000 m2 kangasta ja 158 000 hehtolitraa maitoa muiden hyödykkeiden lisäksi.
Vaikka Bosnian sota (1992-1995) ei aiheuttanut kaupungille yhtä paljoa vaurioita kuin muualle Bosniaan, se vahingoitti Zenican taloutta ja aiheutti terästuotannon vähenemistä.
Kulttuuri

Zenicassa sijaitsee vuonna 1966 perustettu kaupunginmuseo, vuonna 1950 perustettu kansallisteatteri ja Naš most -taidegalleria.
Kulttuuri > Urheilu

Zenicassa pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaava NK Čelik Zenica, joka on perustettu vuonna 1945. Joukkueen kotistadionina toimii yli 15 000-paikkainen Bilino Polje, jossa pelataan myös suurin osa Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen kotiotteluista.
Koulutus

Zenicassa on 19 peruskoulua ja 12 lukiota.
Zenican yliopistossa opiskelee n. 5000 opiskelijaa seitsemässä tiedekunnassa, joihin kuuluu mm. metallurgian, taloustieteen, lääketieteen ja oikeustieteen tiedekunnat. Yliopistossa työskentelee 135 tutkijaa ja opettajaa.
Tunnettuja zenicalaisia

Hamza Alić, kuulantyöntäjä
Jasmin Burić, jalkapalloilija
Dragan Čavić, Bosnian serbitasavallan viides presidentti (2002-2006)
Ahmet Hadžipašić, Bosnia ja Hertsegovinan ent. pääministeri (2003-2007)
Arif Heralić, metallityöntekijä - kasvot Jugoslavian 1000 dinaarin setelissä (1955-1981)
Branimir Hrgota, jalkapalloilija
Mladen Krstajić, Serbian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja
Dejan Lovren, jalkapalloilija
Semir Osmanagić, liikemies ja kirjailija - tunnettu nk. "Bosnian pyramidien" tutkimisesta
Danis Tanović, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Amel Tuka, yleisurheilija
Ystävyyskaupungit

Zenican ystävyyskaupungit ovat:
Gelsenkirchen, Saksa
Hunedoara, Romania
Üsküdar, Turkki
Karşıyaka, Turkki
Luulaja, Ruotsi
Zalaegerszeg, Unkari
Fiorenzuola d'Arda, Italia
Veles, Pohjois-Makedonia
Jajce, Bosnia ja Hertsegovina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zenica Wikimedia Commonsissa
Bosnia ja Hertsegovinan kaupungit
Banja Luka
Bihać
Bijeljina
Bosanska Dubica
Bosanska Gradiška
Bosanska Krupa
Bosanski Brod
Bosanski Petrovac
Šamac
Bratunac
Brčko
Bugojno
Cazin
Čapljina
Derventa
Doboj
Donji Vakuf
Drvar
Foča
Glamoč
Gornji Vakuf
Grahovo
Gračanica
Gradačac
Itä-Sarajevo
Jajce
Kakanj
Kalesija
Konjic
Kupres
Livno
Lukavac
Ljubuški
Modriča
Mostar
Mrkonjić-Grad
Neum
Nevesinje
Novi Grad
Novi Travnik
Odžak
Orašje
Posušje
Prijedor
Prnjavor
Sanski Most
Sarajevo
Srebrenica
Srebrenik
Stolac
Široki Brijeg
Teočak
Teslić
Tešanj
Tomislavgrad
Travnik
Trebinje
Tuzla
Velika Kladuša
Visoko
Vitez
Zavidovići
Zenica
Zvornik
Žepče
Živinice
7707 Yes

| 7707 Yes |
| --- | --- |
 1993 HM1 
Löytäminen
Löytäjät:  C. W. Hergenrother
Löytöaika:  17. huhtikuuta 1993
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,65 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,27 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,03 AU
Eksentrisyys:  0,143
Kiertoaika Auringon ympäri:  1576 päivää  4,32 vuotta
Inklinaatio:  15,67°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  5–12 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  13,6
7707 Yes on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. W. Hergenrother vuonna 1993. Pikkuplaneetta sai nimensä rockyhtye Yesin mukaan. Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1993 HM1. Koska Yesin absoluuttinen magnitudi (H) on 13,6; sen läpimitta on todennäköisesti välillä 5–12 kilometriä.
770-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Adavere

| Adavere |
| --- | --- |
 Adaveren kartano
 Adavere
 Koordinaatit: 58°43′N, 25°54′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Jõgevamaa
Kunta:  Põltsamaa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Pienkauppala
Väkiluku (2011):  567 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adavere on Jõgevamaan maakuntaan ja Põltsamaan kuntaan kuuluva pienkauppala Virossa. Se sijaitsee Põltsamaasta 7 km luoteeseen valtatie 2:n varrella.
Ensimmäisen kerran Adavere on mainittu asiakirjoissa vuonna 1583.
Adaveressa on joitain palveluita, kuten lastentarha, 9-luokkainen peruskoulu ja kirjasto. Kaikki kolme toimivat Adaveren kartanossa. Niiden lisäksi alueella on kauppa ja huoltoasema.
Tällä hetkellä kaikki virolaiset pikaluistelumestarit ovat kotoisin Adaveresta. Heistä tunnetuimpia lienevät Saskia Alusalu, Mart Markus ja Marten Liiv - urheilijoiden valmentajana Adaveressa toimii tunnettu virolainen pikaluistelija Väino Treiman. Adaveressa sijaitsee myös Viron ainoa pikaluistelun kunniaksi nimetty jäärata, jonka pituus on 250 metriä.
Käännös suomeksi
917

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku
Vuosikymmenet: 890-luku · 900-luku · 910-luku · 920-luku · 930-luku · 940-luku 950-luku · 960-luku · 970-luku · 980-luku · 990-luku · 1000-luku
Vuodet: 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909 910 · 911 · 912 · 913 · 914 · 915 · 916 · 917 · 918 · 919 920 · 921 · 922 · 923 · 924 · 925 · 926 · 927 · 928 · 929 930 · 931 · 932 · 933 · 934 · 935 · 936 · 937 · 938 · 939 940 · 941 · 942 · 943 · 944 · 945 · 946 · 947 · 948 · 949 950 · 951 · 952 · 953 · 954 · 955 · 956 · 957 · 958 · 959 960 · 961 · 962 · 963 · 964 · 965 · 966 · 967 · 968 · 969 970 · 971 · 972 · 973 · 974 · 975 · 976 · 977 · 978 · 979 980 · 981 · 982 · 983 · 984 · 985 · 986 · 987 · 988 · 989 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009
Tapahtumia

Bysantin valtakunta menetti Traakian Bulgarialle
unkarilaiset tuhosivat Baselin
73. hikō sentai

| 73>  hikō sentai |
| --- | --- |
 Sentain Nakajima Ki-84 Hayate
Toiminnassa:  toukokuu 1944 – maaliskuu 1945
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
73. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin toukokuussa 1944 Kita-Isessa saman aikaisesti 71. hikō sentain kanssa perustettaessa 21. hikōdan. Sentai lakkautettiin maaliskuussa 1945.
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Nakajima Ki-84 Hayate toukokuu 1944 – tammikuu 1945
Nakajima Ki-43 Hayabusa koulutuskäytössä
Komentajat

Yhtymän komentajana oli koko olemassa olon ajan majuri Teruo Misumi.
Ádendro

| Ádendro Άδενδρο |
| --- | --- |
 Ádendro
 Koordinaatit: 40°40′19″N, 22°36′8″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Chalkidóna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  0713030201
Väkiluku (2011):  2 079
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ádendro (kreik. Άδενδρο, kath.kreik. Άδενδρον, Ádendron) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Chalkidónan kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αδένδρου, Dimotikí Koinótita Adéndrou). Kaupungin väkiluku on 2 079 (vuonna 2011).
Ádendron pieni kaupunki, suomeksi ”Puuton”, sijaitsee Makedonian tasangoilla linnuntietä noin 30 kilometriä länteen Thessalonikista. Vuoteen 1927 saakka asutuksen nimi oli turkkilaisittain Kirtzilár (Κιρτζιλάρ).
Ysaora Thibus

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Thibus vuonna 2013 |  Thibus vuonna 2013 |  Thibus vuonna 2013 |  |
Maa:   Ranska
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | Joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2013 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Wuxi 2018 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Kazan 2014 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Moskova 2015 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Leipzig 2017 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Wuxi 2018 | Joukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Legnano 2012 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Zagreb 2013 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Düsseldorf 2019 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Zagreb 2013 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Strasbourg 2014 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Montreux 2015 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Toruń 2016 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2017 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Novi Sad 2018 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Düsseldorf 2019 | Yksilö |  |
Ysaora Thibus (s. 22. elokuuta 1991 Les Abymes, Guadeloupe) on ranskalainen florettimiekkailija ja moninkertainen arvokisamitalisti. Huhtikuussa 2021 Thibus oli FIE:n rankingissa kolmas, joka on hänen paras sijoituksensa.
Ura

Thibus osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihin vuonna 2012, jolloin hän osallistui Legnanon EM-kilpailuihin. Hän voitti alkulohkossaan kuudesta ottelusta kaksi, jolloin hän aloitti jatko-ottelut 1. kierrokselta. Ensimmäisessä jatko-ottelussa hän voitti puolalaisen Małgorzata Wojtkowiakin, toisessa saksalaisen Carolin Golubytskyin, mutta hävisi puolivälierissä venäläiselle Kamilla Gafurzianovalle. Joukkuekilpailussa Ranska aloitti voitolla Saksasta ja eteni loppuotteluun voittamalla Venäjän 45–43. Loppuottelussa Italia oli parempi, mutta Thibus voitti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa. Thibus kilpaili myös Lontoon olympialaisissa yksilö- ja joukkuekilpailussa. Hän voitti yksilökilpailun toisella kierroksella venäläisen Inna Deriglazovan 15–8, mutta hävisi kolmannella kierroksella japanilaiselle Kanae Ikehatalle 15–11. Joukkuekilpailun puolivälierissä Ranska voitti Puolan 42–31, mutta välierissä Italia oli parempi 45–22. Pronssiottelussa Etelä-Korea voitti Raskan. Vuonna 2013 Thibus saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun Ranskan joukkue oli toinen joukkuekilpailussa. Yksilökilpailussa Thibus oli yhdeksäs. Saman vuoden EM-kilpailuissa Thibus oli kolmas yksilökilpailussa ja Ranskan joukkue toinen joukkuekilpailussa. Kazanin MM-kilpailuissa 2014 Thibus saavutti joukkuekilpailussa MM-pronssia ja oli yksilökilpailussa 10. Strasbourgin EM-kilpailuissa Thibus saavutti joukkuepronssia, mutta putosi yksilökilpailussa neljännesvälierissä. Vuonna 2015 Thibus saavutti MM-pronssia ja EM-pronssia joukkuekilpailussa. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Thibus eteni yksilökilpailussa puolivälierävaiheeseen, mutta hävisi Arianna Errigolle. Joukkuekilpailussa Ranska saavutti jälleen pronssia. MM-kilpailuissa oli mukana vain joukkuekilpailu, jossa Ranska oli kolmas. Rio de Janeiron olympialaisissa oli mukana vain floretin yksilökilpailu. Hän voitti toisella kierroksella turkkilaisen İrem Karameten ja kolmannella kierroksella kiinalaisen Le Huilinin. Puolivälierissä venäläinen Aida Shanayeva oli parempi pistein 15–13.
Vuonna 2017 Thibus oli EM-kilpailujen yksilökilpailussa kolmas. MM-kilpailuissa hän saavutti uransa ensimmäisen henkilökohtaisen MM-mitalin, kun hän oli kolmas. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa Thibus saavutti EM-pronssia joukkuekilpailussa. MM-kilpailuissa hän saavutti MM-hopeaa yksilökilpailussa ja MM-pronssia joukkuekilpailussa. Vuoden 2019 EM-kilpailuissa Thibus sai taas kaksi mitalia, kun oli toinen joukkuekilpailussa ja kolmas yksilökilpailussa. Vuoden 2019 MM-kilpailuista hän ei saanut yhtään mitalia.
Tokion olympialaisissa 2020 Thibus oli mukana Ranskan joukkueessa, joka sai floretin joukkuekilpailussa hopeaa. Floretin yksilökilpailussa Thibus oli yhdeksäs. Pariisissa 2024 Thibus jäi floretin yksilökilpailussa sijalle 28. Hän oli myös mukana Ranskan joukkueessa, joka sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi.
Arvokisojen lisäksi Thibus on voittanut kertaalleen Grand Prix’n, kun oli paras Torinossa 2020. Hänellä on myös neljä pronssia Grand Prix -kilpailuista.
Tulokset arvokisoissa > Olympialaiset

| Vuosi | Kilpailu | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Floretin yksilökilpailu | 16. |
| 2012 | Floretin joukkuekilpailu | 4. |
| 2016 | Floretin yksilökilpailu | 5. |
| 2020 | Floretin yksilökilpailu | 9. |
| 2020 | Floretin joukkuekilpailu | 2 Hopeaa |
| 2024 | Floretin yksilökilpailu | 28. |
| 2024 | Floretin joukkuekilpailu | 5. |
Tulokset arvokisoissa > Maailmanmestaruuskilpailut

| Vuosi | Yksilö | Joukkue |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | 9. | 2 Hopeaa |  |
| 2014 | 10. | 3 Pronssia |  |
| 2015 | 7. | 3 Pronssia |  |
| 2016 |  | 3 Pronssia |  |
| 2017 | 3 Pronssia | 5. |  |
| 2018 | 2 Hopeaa | 3 Pronssia |  |
| 2019 | 9. | 4. |  |
Tulokset arvokisoissa > Euroopan-mestaruuskilpailut

| Vuosi | Yksilö | Joukkue |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 8. | 2 Hopeaa |  |
| 2013 | 3 Pronssia | 2 Hopeaa |  |
| 2014 | 13. | 3 Pronssia |  |
| 2015 | 13. | 3 Pronssia |  |
| 2016 | 6. | 3 Pronssia |  |
| 2017 | 3. | 5. |  |
| 2018 | 22. | 3 Pronssia |  |
| 2019 | 3 Pronssia | 2 Hopeaa |  |
71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta

| 71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta> 71 Fragmente einer Chronologie des Zufalls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Haneke
Käsikirjoittaja:  Michael Haneke
Tuottaja:  Veit Heiduschka
Kuvaaja:  Christian Berger
Leikkaaja:  Marie Homolkova
Pääosat:  Gabriel Cosmin Urdes Lukas Miko Otto Grünmandl Anne Bennent Udo Samel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Itävalta
Tuotantoyhtiö:  Wega Film
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Edeltäjä:  Bennyn video (1992), Seitsemäs manner (1989)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
71 katkelmaa erään sattuman kronologiasta (71 Fragmente einer Chronologie des Zufalls) on vuonna 1994 julkaistu elokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Michael Haneke. Se on hänen kolmas elokuva, ja epävirallisesti Glaciation Trilogy -nimellä kutsutun sarjan viimeinen osa. Elokuvan keskiössä on 19-vuotias opiskelija, joka juuri ennen jouluaattoa sattumanvaraisesti murhaa ryhmän ihmisiä. Elokuva kerrotaan lyhyinä vinjetteinä.
Vastaanotto ja tulkinta

71 katkelmaa, samoin kuin kaksi aikaisempaa Michael Haneken elokuvaa (Bennyn video, Seitsemäs manner) näytettiin Cannesin elokuvajuhlilla. Huolimatta ensi-ilta paikastaan, elokuva ei saanut paljoa huomiota, mutta sitä ollaan katsottu ja analysoitu enemmän jälkeenpäin.
Elokuvakriitikko Adam Binghamin mukaan elokuva on yksi haastavimpia 1990-luvun tarinoita. Elokuvan hahmoja, joita seurataan lyhyinä katkelmina, ei tuoda tavanomaisesti katsojalle esiin. Elokuva pitää katsojan tarkoituksella etäämmällä, estäen hahmoihin samaistumisen. Sen sijasta, se pyytää analysoimaan ja pohtimaan hahmojen tekemisiä. Elokuvan tarinan kulun fragmentointia vahvistaa sen terävä siirtymä mustaan ruutuun ja takaisin -leikkaustyyli. Kamera on suurimman osan ajasta liikkumatta kohtauksissa. Tyyliä, joka oli vahvimmillaan Haneken ensimmäisissä elokuvissa, on verrattu muun muassa Chantal Akermaniin.
Elokuva käyttää myös tyypilliseen Haneken tapaan televisiokuvamateriaalia osana tarinaa. Jokainen "luku" alkaa TV-uutisilla, joissa näytetään sotaista Sarajevoa, ja välillä rinnastetuna, uutisia Michael Jacksonista.
Tämän, ja muiden Haneken elokuvien on tulkittu sisältävän saksalaista filosofiaa, kuten Martin Heideggerin ja Karl Jaspersin, jotka teorisoivat ettemme voi ikinä kunnolla tuntea toista ihmistä modernissa yhteiskunnassa. Itse Haneke kokee Blaise Pascalin näkemyksen nimeltään Pascalin vaaka tärkeänä elementtinä elokuvassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gabriel Cosmin Urdes  | … |  Marian Radu, romanialainen poika   |
|  Otto Grünmandl  | … |  Tomek   |
|  Anne Bennent  | … |  Inge Brunner   |
|  Udo Samel  | … |  Paul Brunner   |
|  Branko Samarovski  | … |  Hans   |
|  Claudia Martini  | … |  Maria   |
|  Georg Friedrich  | … |  Bernie   |
Muuta

Elokuva tunnetaan Suomessa myös nimellä Amok – 71 katkelmaa.
Winwind

| Winwind Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Lakkautettu:  2013 (konkurssi)
Toimitusjohtaja:  Ravichandan Narasimman 
Kotipaikka:  Espoo
Toimiala:  uusiutuva energia
Tuotteet:  tuulivoimalaitos
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Winwindin tehdas Haminassa.

Winwind oli vuosina 2000–2012  toiminut tuulivoimalaitoksia valmistava suomalainen osakeyhtiömuotoinen yritys, jonka tuotevalikoimaan kuului kapasiteetiltaan yhden ja kolmen megawatin tuulivoimalaitokset. Näitä voimalaitoksia se toimitti ja myös asensi. Yritys perustettiin Oulussa, josta sen pääkonttori siirrettiin jo alkuvuosina Espoon Keilaniemeen. Sillä oli lopussa kaksi tuulivoimalaitoksia valmistavaa tehdasta, toinen Haminassa ja toinen Intian Chennaissa, sekä toimistoja Intiassa, Ruotsissa ja Virossa. Sekä Ruotsissa että Virossa sillä oli tytäryhtiöt.[lähde? ] Yritys meni konkurssiin lokakuussa 2013. Enimmillään yhtiöllä oli töissä Oulussa, Iissä ja Haminassa yhteensä noin 400 henkilöä ja Intiassa hieman enemmän.
Winwindin nimi tuotemerkkinä kirjoitettiin myös muodoissa WinWinD ja WinWind .
Tuulivoimalaitoksia

Winwindin tuulivoimalaitoksia tuotettiin vain kahdessa teholuokassa, yhden ja kolmen megawatin tehoisina. Niitä valmistettiin noin 130, joiden kokonaiskapasiteetti oli yhteensä 300 megawattia, ja joista Suomeen asennettiin 70 megawattia. Voimalan mallit nimettiin WWD, jonka jäljessä oli merkintä 1 tai 3 kapasiteetin mukaan, ja tarvittaessa tuuliturbiinin halkaisijan mitta täysinä metreinä. Esimerkiksi WWD-1-56 oli pienin tuulivoimala, joka oli teholtaan yksi megawatti ja tuuliturbiinin halkaisija oli 56 metriä.
Winwindin rakentamia tuulivoimaloita on myyty jonkin verran Suomeen, mutta useimmat niistä on purettu vikaantumisten ja varaosien puutteen vuoksi (tilanne vuonna 2023). Winwindin voimalat tuottavat sähköä Suomen lisäksi myös esimerkiksi Virossa, Ruotsissa, Ranskassa, Intiassa ja Kiinassa.
Tuulivoimalaitoksia > Yhden megawatin voimalat

Yhden megawatin tuulivoimaloita valmistettiin vuoteen 2009 asti Iin tehtaalla, mutta sen jälkeen valmistus siirrettiin Chennaihin. Niitä on pystytetty Suomeen 13 ja maailmanlaajuisesti yhteensä 74 (tilanne syyskuussa 2010 [lähde? ]). Voimaloita oli ainakin kolme mallia:
WWD-1-56, WWD-1-60 ja WWD-1-64.
Mallia WWD-1-56 asennettiin ainakin Kokkolaan (3 kappaletta), Kristiinankaupungin satamaan (3), Eurajoen Olkiluotoon (1 ), Oulunsalon Riutunkariin (3) ja Ruotsiin Tjustorpiin (1). Mallia WWD-1-60 asennettiin Oulun Vihreäsaareen (1) ja Ruotsin Smedbyhyn (1). WWD-1-64 oli suosituin malli. Sitä oli myyty ainakin 22 tuulivoimapuistoon. Suomessa sitä pystytettiin Fränsvikeniin (1), Poriin Hilskansaareen (1) ja Iin Laitakariin (1). Ruotsissa sitä asennettiin vähintään viiteen tuulipuistoon, Portugalissa kolmeen tuulipuistoon (4) ja Ranskassa yhdeksään tuulipuistoon (22).