stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Xiomara Castro
Poliittinen ura > Politiikkaan miehensä tukijana

Castrolla on tutkinto liikehallinnosta. Politiikkaan hän tuli mukaan, kun hänen miehensä Manuel Zelaya pyrki vuonna 2005 presidentiksi. Castro oli mukana Catacamasissa Hondurasin liberaalipuolueen naisjärjestön toiminnassa ja kampanjoi aktiivisesti miehensä puolesta. Zelaya valittiinkin presidentiksi, kun hän voitti vaaleissa Porfirio Lobo Sosan.
Castro toimi miehensä presidenttikaudella Hondurasin ensimmäisenä naisena ja johti kansallista sosiaalihuollon lautakuntaa. Hän edusti myös Hondurasia monissa kansainvälisissä tehtävissä ja oli miehensä mukana valtiovierailuilla. Zelaya syöstiin vallasta kesäkuussa 2009. Castro johti seuraavassa kuussa Tegucigalpassa marssia, joka vaati Zelayan palauttamista presidentiksi.
Poliittinen ura > Kolme kertaa presidenttiehdokkaana

Zelaya oli vuonna maaliskuussa 2011 perustamassa uutta Libre-puoluetta. Castrosta tuli seuraavana vuonna puolueen ensimmäinen ehdokas presidentinvaaleihin. Vuoden 2013 vaalit voitti Hondurasin kansallispuolueen Juan Orlando Hernández, joka sai 36,9 prosenttia äänistä. Castro sijoittui toiseksi saatuaan 28,8 prosenttia äänistä. Castro aloitti toisen presidenttikampanjansa elokuussa 2016. Hän voittikin Libren esivaalit, mutta lopulta vetäytyi ehdokkuudesta, kun PINU ja Libre muodostivat liiton, jonka ehdokkaaksi valittiin Salvador Nasralla. Juan Orlando Hernández voitti vaaleissa jatkokauden.
Castron kolmas vaalikampanja käynnistyi tammikuussa 2020, ja maaliskuussa 2021 hänet valittiin Libren presidenttiehdokkaaksi. Castron taakse asettui laaja oppositiorintama, jonka päävastustaja oli Kansallispuolueen Nasry Asfura. Castro lupasi vaalikampanjansa aikana muun muassa ”vetää Honduras pois narkodiktatuurin ja korruption syvyyksistä”. Hän vetosi kampanjassaan kansaan, joka oli tyytymätön erityisesti Kansallispuolueen Juan Orlando Hernándezin toiseen presidenttikauteen. Castro julistautui marraskuussa 2021 järjestettyjen vaalien voittajaksi, kun Asfura oli myöntänyt joulukuun alussa tappionsa. Tuolloin äänistä oli laskettu 52 prosenttia ja Castrolla oli 53 prosenttia ja Asfuralla 34 prosenttia äänistä.
Castro vannoi virkavalansa tammikuussa 2022. Hän lupasi uudistaa maansa ”sosialistiseksi ja demokraattiseksi”.
Maaliskuussa 2023 Honduras solmi diplomaattiset suhteet Kiinaan ja tunnusti sen Taiwanin sijaan.
World Trade Center (elokuva)

| World Trade Center |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  Oliver Stone
Käsikirjoittaja:  Andrea Berloff John McLoughlin Donna McLoughlin
Tuottaja:  Moritz Borman   Debra Hill   Michael Shamberg   Stacey Sher   Oliver Stone
Säveltäjä:  Craig Armstrong
Kuvaaja:  Seamus McGarvey
Leikkaaja:  David Brenner   Julie Monroe
Tuotantosuunnittelija:  Jan Roelfs
Pääosat:  Nicolas Cage Michael Pena Jay Hernandez Maria Bello Maggie Gyllenhaal Michael Shannon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   9. elokuuta 2006    6. lokakuuta 2006
Kesto:  129 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  65 000 000 $
Tuotto:  162 970 275 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
World Trade Center on Oliver Stonen ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat syyskuun 11. päivän iskuihin. Elokuvan pääosaa esittää Nicolas Cage.
Juoni

Poliisit John McLoughlin ja Will Jimeno heräävät töihin syyskuun 11. päivän aamuna. Palaverissa John ilmoittaa olevansa 11. päivän ajan päällikkö, kun taas Will työskentelee järjestyksenvalvojana bussiterminaalissa. Yhtäkkiä Will näkee ensimmäisen lentokoneen varjon Etelätornin seinällä.
John kutsuu kaikki kaupungin satamapoliisit hätäpalaveriin. Hän valitsee Willin, Antonion, Dominickin ja ryhmän muita poliiseja pelastusoperaatioon. Ryhmä lähtee World Trade Center 5:n poliisitiloihin hakemaan varustusta, mutta Etelätorni romahtaa ja sen jäänteitä vyöryy sisälle rakennukseen. Antonio ja muutama muu poliisi kuolevat välittömästi. Will, John ja Dominick puolestaan jäävät kivien alle. Myöhemmin Dominick kuolee, kun Pohjoistorni romahtaa ja sen jäännökset romahduttavat rakennusta lisää. Illan tullen muutama merijalkaväen sotilas etsii eloonjääneitä, ja he löytävät loukkuun jääneet Johnin ja Willin.
Pelastuksesta tulee mittava operaatio. John on kuusi metriä Williä alempana, joten hän joutuu odottamaan pidempään, kun Williä irrotetaan raunioista. Molemmat miehet saadaan lopulta pelastettua. Elokuva päättyy Johnin ja Willin perheineen järjestämiin juhliin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nicolas Cage   | … |  John McLoughlin   |
|  Maria Bello   | … |  Donna McLoughlin   |
|  Connor Paolo   | … |  Steven McLoughlin   |
|  Anthony Piccininni   | … |  JJ McLoughlin   |
|  Alexa Gerasimovich   | … |  Erin McLoughlin   |
|  Morgan Flynn   | … |  Caitlin McLoughlin   |
|  Michael Peña   | … |  Will Jimeno   |
|  Armando Riesco   | … |  Antonio Rodrigues   |
|  Jay Hernandez   | … |  Dominick Pezzulo   |
|  Joe Starr   | … |  Metron kuljettaja   |
|  Jon Bernthal   | … |  Christopher Amoroso   |
|  | … |  |
|  Nick Damici  | … |  Luutnantti Kassimatis  |
|  Jude Ciccolella  | … |  Komisario Fields  |
|  | … |  |
|  Michael Shannon  | … |  Dave Karnes  |
|  Maggie Gyllenhaal  | … |  Allison Jimeno  |
Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuva on saanut arvosteluja keräävän Metacritic-sivuston mukaan kriitikoilta keskimääräisen arvosanan 66/100.
Yhdystie 3495

Neljätasoinen Lakalaivan eritasoliittymä, josta yhdystie 3495 alkaa.
Yhdystie 3495 on Tampereella Lakalaivasta Tammelaan kulkeva yhdystie. Tie on tärkein etelästä Tampereen keskustaan liikennettä välittävä väylä. Tie oli ennen osa valtatietä 3, mutta 1990-luvun puolivälissä valtatie linjattiin kulkemaan Tampereen läntisen kehätien kautta.
Liittymät Lakalaivasta Tammelaan
Audra McDonald

| Audra McDonald |
| --- | --- |
 Audra McDonald vuonna 2021.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Audra Ann McDonald
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1970 (ikä 54) Länsi-Berliini, Saksa
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Peter Donovan (2000-2009)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Tri Naomi Bennett (Rakkauden anatomia, tv-sarja) Ruth Younger (A Raisin in the Sun, näytelmä, tv-elokuva) Sharon (Masterclass, näytelmä) Sarah (Ragtime, teatterimusikaali) Carrie Pipperidge (Carousel, teatterimusikaali)
Palkinnot
 Tony, paras naisnäyttelijä näytelmässä Masterclass (1996)  A Raisin in the Sun (2004)  Lady Day at Emerson’s Bar & Grill (2014) Tony, paras naisnäyttelijä musikaalissa Carousel (1994)  Ragtime (1998)  The Gershwins' Porgy and Bess (2012) Grammy, paras klassinen albumi Rise and Fall of the City of Mahagonny (2009) Grammy, paras oopperalevytys Rise and Fall of the City of Mahagonny (2009) 
Aiheesta muualla
audramcdonald.net ja audramcdonald.com
IMDb 
Elonet
Audra Ann McDonald (s. 3. heinäkuuta 1970 Länsi-Berliini, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Berliinissä, kasvoi Kaliforniassa ja opiskeli klassista laulua Juilliard Schoolissa.
Ura

McDonald on esiintynyt teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän on ollut mukana useissa Broadway-näytelmissä ja -musikaaleissa. McDonald on näyttelijänuransa aikana voittanut useita palkintoja, mukaan lukien kuusi Tonya. Hän näytteli tri Naomi Bennettiä Greyn anatomian Suomessakin nähdyssä spinoff-sarjassa Rakkauden anatomia ja oli mukana kaiken kaikkiaan 77 jaksossa sarjan yli sadasta jaksosta.
McDonald on levyttänyt neljä sooloalbumia. Hän on tehnyt myös musikaalilevytyksiä. Vuonna 2007 hän esiintyi oopperassa Rise and Fall of the City of Mahagonny. Esityksen levytys voitti kaksi Grammy-palkintoa vuonna 2009.
Yksityiselämä

McDonald oli naimisissa basisti Peter Donovanin kanssa vuosina 2000–2009. Hänellä on Donovanin kanssa yksi tytär (s. 2001).
Diskografia > Albumit

Way Back to Paradise (1998)
How Glory Goes (2000)
Happy Songs (2002)
Build a Bridge (2006)
Diskografia > Musikaalilevytykset

Carousel (1994 Broadway Revival Cast Recording) (1994)
Ragtime (Original Cast Recording) (1998)
I Was Looking at the Ceiling and Then I Saw the Sky (1998)
Wonderful Town (1999)
Marie Christine (Original Cast Recording) (1999)
Annie (1999)
Sweeney Todd Live at the New York Philharmonic (2000)
Dreamgirls in Concert (2001 Concert Cast Recording) (2001)
110 in the Shade (2007 Broadway Revival Cast Recording) (2007)
Rise and Fall of the City of Mahagonny (DVD) (2007)
Rodgers & Hammerstein's Allegro (First Complete Recording) (2009)
Filmografia > Elokuvat

Seven Servants (1996)
The Object of My Affection (1998) – häälaulaja
Having Our Say: The Delany Sisters' First 100 Years (1999) – nuori Bessie
Cradle Will Rock (1999) - Blitzstein
Annie (1999) - Grace Farrell
The Last Debate (2000) – Barbara Manning
Wit (2001) - Susie Monahan
Partners and Crime (2003)
It Runs in the Family (2003) – Sarah Langley
Tea Time with Roy & Sylvia (2003) – Sylvia
The Best Thief in the World (2004) – Ruth
A Raisin in the Sun (2008) – Ruth Younger
Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö (2017) – Liina
Filmografia > Televisiosarjat

Homicide - Pelon kadut (1999) - Teresa Giardello (1 jakso)
Kova laki: Erikoisyksikkö (2000) - Audrey Jackson (2 jaksoa)
Mister Sterling (2003) - Jackie Brock (vakituinen rooli)
The Bedford Diaries (2006) - professori Carla Bonatelle (vakituinen rooli)
Kidnapped (2006-2007) - Jackie Hayes (3 jaksoa)
Rakkauden anatomia (2007- ) - tri Naomi Bennett (vakituinen rooli)
Greyn anatomia (2009) - tri Naomi Bennett (1 jakso)
Teatterirooleja

Carousel (1994, Broadway) - Carrie Pipperidge
Master Class (1996, Broadway) - Sharon Graham
Ragtime (1998, Broadway) - Sarah
Marie Christine (1999, Broadway) - Marie Christine
A Raisin in the Sun (2004, Broadway) - Ruth Younger
110 in the Shade (2007, Broadway) - Lizzie Curry
Loppiaisaatto (2009, The Public Theater) - Olivia
Aiheesta muualla

Audra McDonald Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Audra McDonald Internet Broadway Databasessä
NoneSuch Records - Audra McDonald
Nelonen - Rakkauden anatomia - Audra McDonald
Audra McDonald TV.com -sivustolla[vanhentunut linkki]
William Bendix

William Bendix ja Sterling Holloway.
William Bendix (14. tammikuuta 1906 New York – 14. joulukuuta 1964 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Bendix teki ensiesiintymisensä valkokankaalla vuonna 1942 George Stevensin ohjaamassa elokuvassa Tie miehen sydämeen. Samana vuonna valmistui myös John Farrow’n ohjaama elokuva Viimeiseen mieheen, josta Bendix oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaana sivuosan esittäjänä. Bendixin tunnetuimpiin elokuvarooleihin kuuluu myös Gus Smithin rooli Alfred Hitchcockin Pelastusveneessä.
Bendixin tunnetuin radiorooli oli Chester A. Riley komediasarjassa The Life of Riley vuosina 1944–1951. Samaa roolia hän esitti myös sarjan toisessa televisioversiossa 1953–1958. Ensimmäiseen vuoden 1949 versioon hän oli estynyt osallistumasta sopimussyistä, joten siinä roolin esitti Jackie Gleason.
Bendix kuoli keuhkokuumeeseen Los Angelesissa 58 vuoden ikäisenä. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

William Bendix Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wood Buffalon kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Alberta ja Luoteisterritoriot, Kanada
Lähin kaupunki:  Fort Smith, Luoteisterritoriot
Pinta-ala:  44 807 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Wood Buffalo National Park 
Tyyppi:  Kanadan kansallispuistot, pimeän taivaan suojelualue 
Perustettu:  1922
Hallinto:  Parks Canada
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Wood Buffalon kansallispuisto (engl. Wood Buffalo National Park) on koillisessa Albertassa ja eteläisissä Luoteisterritorioissa sijaitseva kansallispuisto, joka on pinta-alaltaan (44 807 km²) Kanadan suurin. Se perustettiin vuonna 1922 suojelemaan maailman suurinta vapaasti liikkuvien metsäbiisonien kantaa, jonka koon arvellaan nykyisen olevan yli 2 000 yksilöä.
Kansallispuiston korkeus vaihtelee Little Buffalo -joen 183 metristä Caribou Mountains -vuorien 945 metriin. Puiston keskuspaikka sijaitsee Fort Smithissä, Luoteisterritorioissa, ja sillä on myös pienempi satelliittitoimisto Fort Chipewyanissa, Albertassa. Puisto on maantieteellisesti tärkeä, sillä Peace-, Athabasca- ja Slavejokien muodostama maailman suurin sisämaan jokisuisto sijaitsee sen alueella. Puisto sijaitsee myös aivan Athabascan öljyhiekkojen pohjoispuolella.
Suojelu

Wood Buffalon kansallispuistossa asuu luonnonvaraisena useita eri lajeja, kuten hirviä, mustakarhuja, susia, ilveksiä, majavia, piisameja, lumikenkäjäniksiä, hietakurkia, röyhelöpyitä sekä sukkanauhakäärmeitä, jotka tekevät puistossa tunnettuja yhteispesiä.
Erittäin uhanalaisten trumpettikurkien ainoa luonnollinen pesimispaikka sijaitsee Wood Buffalon luonnonpuistossa.
Suojelu > Maailmanperintökohde

Vuonna 1983 Wood Buffalon kansallispuisto nimettiin Unescon maailmanperintöluetteloon Peace-Athabascan jokisuiston biologisen diversiteetin sekä suuren biisonikannan vuoksi.
Kuvia

Metsäbiisoni
Murmeli
Gros Bear Lake
Amerikanpelikaaneja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wood Buffalon kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Kansallispuisto Parks Canadan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Kanadan kansallispuistot
Aulavik
Auyuittuq
Banff
Bruce Peninsula
Cape Breton Highlands
Elk Island
Forillon
Fundy
Georgian Bay Islands
Glacier
Grassland
Gros Morne
Gulf Islands
Gwai Haanas
Ivvavik
Jasper
Kejimkujik
Kluane
Kootenay
Kouchibougnac
La Maurice
Mingan Archipelago
Mount Revelstoke
Nahanni
Pacific Rim
Pelee
Prince Edward Island
Pukaswa
Prince Albert
Quttinirpaaq
Riding Mountain
Sirmilik
St. Lawrence Islands
Terra Nova
Torngat Mountains
Tuktut
Ukkusiksalik
Vuntut
Wapusk
Waterton
Wood Buffalo
Yoho
Widar Brenner

Widar Brenner
Magnus Widar Brenner (16. elokuuta 1887 Helsinki – 12. maaliskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä.
Brennerin vanhemmat olivat kasvitieteilijä, rehtori Mårten Magnus Wilhelm Brenner ja Emilia Sofia Lindström (Silvius). Hän pääsi ylioppilaaksi Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors -koulusta 1905 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1911 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1915. Brenner oli Suomen sisällissodan jälkeen sotavankilaitoksen palveluksessa, ensin Suomenlinnan vankileirin keskuskanslian hoitajana, elo–syyskuussa 1918 kaikkien Helsingin alueen sotavankiloiden johtajana ja sotavankilaitoksen lakkauttamisen jälkeen Suomenlinnan pakkotyölaitoksen johtajana. Pakkotyölaitos lakkautettiin 1919. Brenner vastasi Suomenlinnassa valtiorikosoikeuksien langettamien kuolemantuomioiden täytäntöönpanosta.
Brenner oli vuodesta 1920 Helsingin yliopiston dosenttina ja vuodesta 1928 maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa kasvitieteen apulaisena.
Brenner oli naimisissa vuodesta 1912 Helmi Maria Granrothin kanssa. Hänen veljiään olivat geologi Thord Brenner ja maanviljelysneuvos Ola Brenner.
Julkaisuja

Die Stickstoffnahrung der Schimmelpilze, väitöskirja. Helsingfors 1914
Växtgeografiska studier i Barösunds skärgård. 1, Allmän del och floran. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 49, 5. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1921
Zur Kenntnis der Blütenentwicklung einiger Juncaceen. Acta Societatis scientiarum Fennicae Tom. 50, 4. Finska vetenskapssocieteten, Helsingfors 1922
Azotobacter in finnländischen Böden. Agrogeologiska meddelanden 20. Geologiska kommissionen i Finland, Helsingfors 1924
Studier över vegetationen i en del av västra Nyland och dess förhållande till markbeskaffenheten. Fennia 43, 2. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1921, suomeksi nimellä Tutkimuksia läntisen Uudenmaan kasvullisuudesta ja sen suhteesta maahan. Geoteknillisiä julkaisuja n:o 32. Suomen geologinen komissioni, Helsinki 1924
Über die Reaktion finnländischer Böden. Agrogeologiska meddelanden 19. Geologiska kommissionen i Finland, Helsingfors 1924
Viljelysmaittemme kalkitsemistarpeesta. Kansantajuisia julkaisuja / Valtion maatutkimuslaitos n:o 1. Helsinki 1926
Odlingsjordarnas reaktion i Finland. Agrogeologisia julkaisuja 21. Statens markforskningsinstitut, Helsingfors 1927, suomeksi nimellä Suomen viljelysmaiden reaktiosta. Valtion maatutkimuslaitos, Helsinki 1927
Erilaisten karbonaattikivilajien vaikutus maan reaktioon. Agrogeologisia julkaisuja 25. Valtion maatutkimuslaitos, Helsinki 1928
Våra skalmärgelfyndigheters betydelse för jordbruket. Agrogeologisia julkaisuja 23. Statens markforskningsinstitut, Helsingfors 1928, suomeksi nimellä Suomen kuorimerkelilöytöjen merkitys maanviljelykselle. Valtion maatutkimuslaitos, Helsinki 1928
Kalkningsförsök å grynlera. Agrogeologisia julkaisuja n:o 29. Statens markforskningsinstitut, Helsingfors 1929, suomeksi nimellä Kalkitsemiskokeita urpasavessa. Valtion maatutkimuslaitos, Helsinki 1929
Beiträge zur edaphischen Ökologie der Vegetation Finnlands. 1, Kalkbegünstigte Moore, Wiesen und Wiesenwälder . Acta botanica Fennica 7. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1930
Beiträge zur edaphischen Ökologie der Vegetation Finnlands. 2, Wiesen. Acta botanica Fennica 9. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1931
Aiheesta muualla

Brenner, Widar hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Wädenswil

| Wädenswil |
| --- | --- |
 Wädenswil sijaitsee Zürichinjärven länsirannalla.
 vaakuna

 Wädenswil
 Koordinaatit: 47°14′N, 8°39′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürichin kantoni
Hallintoalue (Bezirk):  Horgenin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,34 km²
Korkeus:  406–695 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  21 792
 – Väestötiheys:  1 257 as./km²
 
 www.waedenswil.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wädenswil on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kaupungissa on noin 22 000 vakinaista asukasta.
Maantiede

Wädenswil sijaitsee Zürichinjärven länsirannalla parikymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Liikenneyhteydet

Wädenswil sijaitsee moottoritie A3:n varrella. SBB:n rautatie Thalwilistä Pfäffikoniin kulkee Wädenswilin kautta. Lisäksi kaupungista alkaa Schweizerische Südostbahnin rautatie Einsiedelniin ja Arth-Goldauhun.
Aiheesta muualla

Ziegler, Peter: Wädenswil (Gemeinde) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  27.12.2014. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wädenswil Wikimedia Commonsissa
Washington Wizards

| Washington Wizards |
| --- | --- |

Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Kaakkoinen
Perustettu:  1961
Historia:  Chicago Packers 1961–1962 Chicago Zephyrs 1962–1963 Baltimore Bullets 1963–1973 Capital Bullets 1973–1974 Washington Bullets 1974–1997 Washington Wizards 1997–
Areena:  Capital One Arena
Kotipaikka:  Washington, D.C.
Värit:                     
Omistaja(t):  Ted Leonsis
Toimitusjohtaja:  Tommy Sheppard
Päävalmentaja:  Scott Brooks
Yhteistyöseura:  Capital City Go-Go
Mestaruudet:  1 (1978)
Konferenssin mestaruudet:  4 (1971, 1975, 1978, 1979)
Divisioonan mestaruudet:  7 (1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 2017)
Kotisivu:  https://www.nba.com/wizards
Washington Wizards on yhdysvaltalainen koripalloseura, joka pelaa NBA-liigan itäisen konferenssin kaakkoisessa divisioonassa. Seuran kotiareena on Capital One Arena Washingtonin kaupungissa.
Seura perustettiin Chicagossa vuonna 1961 nimellä Chicago Packers, mutta jo seuraavalla kaudella 1962–1963 seura esiintyi nimellä Chicago Zephyrs. Vuonna 1963 seura muutti Baltimoreen ja vaihtoi nimensä Baltimore Bulletsiksi. Sillä nimellä seura esiintyi vuoteen 1972 asti, kunnes se muutti nykyiseen kotikaupunkiinsa Washingtoniin. Washingtoniin siirtymisensä jälkeen seura on pelannut nimellä Capital Bullets vuosina 1973–1974, nimellä Washington Bullets vuosina 1974–1997 ja nykyisellä nimellään vuodesta 1997 lähtien.
Jäädytetyt pelinumerot

10 – Earl Monroe (1967–1971)
11 – Elvin Hayes (1972–1981)
25 – Gus Johnson (1963–1972)
41 – Wes Unseld (1968–1981, päävalmentaja 1987–1994)
45 – Phil Chenier (1971–1979)
Muita kuuluisia pelaajia

Walt Bellamy (1961–1965)
Bailey Howell (1964–1966)
Dave Bing (1975–1977)
Moses Malone (1986–1988)
Michael Jordan (2001–2003)
Gilbert Arenas (2003–2010)
John Wall (2010–)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
NBA 2023–2024
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atlantin | Keskinen | Kaakkoinen | Luoteinen | Tyynenmeren | Lounainen |
| Boston Celtics | Chicago Bulls | Atlanta Hawks | Denver Nuggets | Golden State Warriors | Dallas Mavericks |
| Brooklyn Nets | Cleveland Cavaliers | Charlotte Hornets | Minnesota Timberwolves | Los Angeles Clippers | Houston Rockets |
| New York Knicks | Detroit Pistons | Miami Heat | Oklahoma City Thunder | Los Angeles Lakers | Memphis Grizzlies |
| Philadelphia 76ers | Indiana Pacers | Orlando Magic | Portland Trail Blazers | Phoenix Suns | New Orleans Pelicans |
| Toronto Raptors | Milwaukee Bucks | Washington Wizards | Utah Jazz | Sacramento Kings | San Antonio Spurs |
Tapahtumat: Tähdistöviikonloppu (Tähdistöottelu (MVP)) ·  Rookie Challenge ·  Shooting Stars Competition ·  Skills Challenge ·  Donkkikilpailu ·  Kolmen pisteen heittokilpailu) ·  Varaustilaisuus ·  Loppuottelut (MVP) ·  Pudotuspelit ·  NBA:n kesäliiga
Muut: NBA 50 ·  Ennätykset ·  G-League ·  Europe Live Tour ·  Larry O'Brien Championship Trophy ·  NBA TV ·  NBA Salary Cap ·  WNBA
Woodbridge (New Jersey)

| Woodbridge |
| --- | --- |
 Woodbridge Middlesexin piirikunnan kartalla.
 Woodbridge
 Koordinaatit: 40°33′36″N, 74°17′24″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  New Jersey
Piirikunta:  Middlesex
Väkiluku (2010):  99 585
 
 www.twp.woodbridge.nj.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Woodbridge on kunta (township) Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Middlesexin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 99 585.
Maantiede

Woodbridge sijaitsee New Jerseyn osavaltion itäosassa Middlesexin piirikunnassa. Sen vierestä kulkee New Jerseyn ja New Yorkiin kuuluvan Staten Islandin erottava Arthur Killin salmi. Woodbridgestä noin 6 kilometriä etelään sijaitsee Perth Amboy. Woodbridgen nykyinen township käsittää paitsi varsinaisen Woodbridgen, mutta myös Iselinin, Colonian, Avenelin, Keasbeyn, Sewarenin, Hopelawnin, Fordsin, Port Readingin ja Menlo Parkin.
Historia

Ensimmäiset siirtolaiset saapuivat Woodbridgeen vuonna 1665. Siirtolaiset olivat kveekareita Massachusettsista ja New Hampshirestä. Paikkakunnan peruskirja laadittiin vuonna 1669. Woodbridge on saanut nimensä mahdollisesti Massachusettsin Newburyn pastori John Woodbridgen mukaan.
Woodbridge alkoi kasvaa todenteolla vasta toisen maailmansodan jälkeen. Ensin sodassa palvelleet asevelvolliset ottivat Yhdysvaltoihin palattuaan asuntolainoja, joita he käyttivät omakotitalojen rakentamiseen esimerkiksi Woodbridgessä. Sittemmin kaupunki kasvoi, kun eri yhtiöt ja työntekijät alkoivat hyödyntää sen sijaintia hyvillä kulkuyhteyksillä New Yorkiin ja Newarkiin pohjoisessa, sekä Trentoninn ja Philadelphiaan etelässä. Woodbridgestä onkin joskus käytetty lempinimeä "Crossroads of New Jersey".