stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luigi Lucheni

Luigi Lucheni, Sveitsin poliisin kuva, 1898.
Luigi Lucheni (22. huhtikuuta 1873 – 19. lokakuuta 1910) oli italialainen anarkisti, joka surmasi Itävallan keisarinnan ja Unkarin kuningattaren Elisabetin 10. syyskuuta 1898 Genevenjärven rannalla Sveitsin puolella. Elisabet matkusti ilman henkivartijoita, joten hän oli helppo kohde.
Lucheni syntyi Pariisissa köyhissä oloissa italialaiseen perheeseen. Palattuaan Italiaan hän teki monia töitä ennen liittymistään Italian armeijaan, jonka palveluksessa oli kolme ja puoli vuotta. Myöhemmin hän muutti Sveitsiin, jossa tutustui anarkistiseen ideologiaan.
Lucheni halusi tappaa jonkun kuninkaallisen ja valitsi sattumalta kohteeksi Itävallan keisarinnan Elisabetin, joka vieraili Genevessä. Oikeudenkäynnissä 12. marraskuuta 1898 Lucheni kertoi suunnitelleensa tappavansa ensin Orléansin herttuan. Hän päätyi kuitenkin Elisabetiin, koska Orléansin herttua ei saapunutkaan Geneveen aikomustensa mukaan, ja Lucheni sai lehdestä tietää keisarinnan olevan kaupungissa. Lucheni arveli keisarinnan surmalla saavansa kuuluisuutta.lähde tarkemmin?
Lucheni tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hän hirttäytyi vankilassa 19. lokakuuta 1910.
Aiheesta muualla

The Anarchist Encyclopedia: Luigi Lucheni (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lukkarijärvi

| Lukkarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°32′16″N, 24°54′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Lukkarioja 
Järvinumero:  67.978.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  170,8 m  
Rantaviiva:  1,016 km  
Pinta-ala:  6,385 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLukkarijärvi 
Lukkarijärvi  on Lapissa Ylitorniolla Meltosjärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Iso-Airin valuma-alueeseen (67.978) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,8 metriä mpy.
Maailmancup

Maailmancup eli maailman cup (lyhenne MC) on eri urheilulajeissa järjestettävä maailmanlaajuinen cup- tai sarjamuotoinen kilpailu.
Alppihiihdon maailmancup
Ammunnan maailmancup
Ampumahiihdon maailmancup
Esteratsastuksen maailmancup
Freestylehiihdon maailmancup
Judon maailmancup
Jääkiekon maailmancup
Jääpallon maailmancup
Lumilautailun maailmancup
Maastohiihdon maailmancup
Mäkihypyn maailmancup
Pesäpallon maailmancup
Pujottelun maailmancup
Supersuurpujottelun maailmancup
Suurpujottelun maailmancup
Syöksylaskun maailmancup
Yhdistetyn maailmancup
Yleisurheilun maailmancup
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maailmancup”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luigi Illica

Luigi Illica
Luigi Illica (9. toukokuuta 1857 Castell'Arquato, Piacenza, Italia – 16. joulukuuta 1919 Colombarone, Italia) oli italialainen libretisti. Hän kirjoitti librettoja muun muassa Giacomo Puccinille, Alfredo Catalanille ja Umberto Giordanolle. Osan libretoistaan Illica kirjoitti yhdessä Giuseppe Giacosan kanssa.
Oopperat

Il vassalo di Szegith Francesco Pozzan kanssa (Smareglia; 1884)
La Wally (Catalani; 1889)
Cristoforo Colombo (Alberto Franchetti; 1889)
Manon Lescaut Domenico Olivan kanssa, (Giacomo Puccini; 1893)
Cornelius Schütt (Smareglia; 1893)
Le martire (Samaras; 1894)
Nozze istriane (Smareglia; 1895)
La Bohème Giuseppe Giacosan kanssa (Giacomo Puccini; 1896)
Andrea Chénier (Umberto Giordano; 1896)
Iris (Pietro Mascagni; 1898)
Tosca Giuseppe Giacosan kanssa (Giacomo Puccini; 1900)
Anton (Galleotti; 1900)
Medioevo Latino (Panizza; 1900)
Le maschere (Pietro Mascagni; 1901)
Il cuore della fanciulla (Buongiorno; 1901)
Lorenza (Edoardo Mascheroni; 1901)
Germania (Alberto Franchetti; 1902)
Nadeya (Cesare Rossi; 1903)
Siberia (Umberto Giordano; 1903)
Madama Butterfly Giuseppe Giacosan kanssa (Giacomo Puccini; 1904)
Cassandra (Gnecchi; 1905)
Tess (Erlanger; 1906)
Aurora (Panizza; 1908)
Il principe Zilah (Franco Alfano; 1909)
Héllera (Italo Montemezzi; 1909)
La Perugina (Edoardo Mascheroni; 1909)
Isabeau (Pietro Mascagni; 1911)
Giova a Pompei Ettore Romagnolin kanssa (Alberto Franchetti & Umberto Giordano; 1921)
Maailmancup-rinne

| Maailmancup-rinne |
| --- | --- |
Paikkakunta:: Kolari,  Suomi
Hiihtokeskus:: Sport Resort Ylläs
Vuori:: Yllästunturi
Rinneluokitus:: Vaikea (Musta)
Yläasema:: 718 m
Ala-asema:: 294 m
Korkeusero:: 424 m
Pituus:: 2 300 m
Keskijyrkkyys:: 18,4 %
Hissi
Hissi:: Ylläs 1 Gondoli
Tyyppi:: Gondolihissi
Ala-asema:: 294 m
Yläasema:: 718 m
Miehet
Syöksylasku
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Super-G
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Suurpujottelu
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Pujottelu
Lähtö:: 710 m
Maali:: 510 m
Korkeusero:: 200 m
Naiset
Syöksylasku
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Super-G
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Suurpujottelu
Lähtö:: 710 m
Maali:: 308 m
Korkeusero:: 402 m
Pujottelu
Lähtö:: 710 m
Maali:: 510 m
Korkeusero:: 200 m

Maailmancup-rinne on laskettelurinne Kolarissa Suomessa. Rinteessä järjestetään SM- ja FIS-kilpailuja. Maailmancup-rinne on Suomen ainoa FIS:n hyväksymä Super-G- ja syöksylaskurinne.
Makua Foods

| Makua Foods Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2014
Kotipaikka:  Jyväskylä
Omistaja:  MB Rahastot
Kotisivu:  www.makuafoods.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makua Foods Oy on vuonna 2014 perustettu suomalainen makeisvalmistaja, jonka omistaa suomalainen pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot. Makua Foods syntyi, kun Makulaku Lakritsa Oy ja Runebergin Makeistukku Oy yhdistyivät.
Vuonna 2014 MB Rahastot osti Makulaku Lakritsan ja Runebergin Makeistukun.
Aiheesta muualla

Makua Foodsin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
M/S Puerto Eden

| M/S Puerto Eden |
| --- | --- |

Tyyppi:  Matkustajarahtilaiva
Lippuvaltio:  Chile
Kotipaikka:  Valparaiso
IMO-numero:  7128784
Tunnuskirjaimet:  CBPE
Aiemmat nimet:  1972–1977: Bore VII 1977–1991: Aetos 1991– Puerto Eden
Omistaja:  Naviera Interoceangas S.A.
Aiemmat omistajat:  1972–1976: Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Bore 1976–1985: N Vernicos-Eugenidas 1985–1987: Tranzuez Inc 1987–1991: Greek Regular Lines Speciall Shipping Co 1991– Naviera Interoceangas S.A.
Rakennustelakka:  Rauma-Repolan Rauman telakka, Suomi
Rakennusnumero:  199
Vesillelasku:  1. lokakuuta 1971
Luovutettu:  3. maaliskuuta 1972
Tekniset tiedot
Pituus:  113,46 m
Leveys:  19,23 m
Syväys:  6,25 m
Bruttovetoisuus:  3 166 brt
Koneisto:  2 × Atlas-MAK 6M551AK diesel
Koneteho:  4 410 kW
Nopeus:  30,56 km/h
Nopeus:  16,5 kn
Hyttejä:  120
Lastikapasiteetti:  1 000 m
Lähteet:  
M/S Puerto Eden (IMO 7128784) on Naviera Interoceangas S.A. -yhtiön omistama matkustajarahtilaiva. Alustyypiltään laiva on ro-ro-alus. Laiva on rakennettu vuonna 1972 Rauma-Repolan Rauman telakalla. Kuollutta painoa Puerto Edenillä on 4 700 tonnia. Alus on rekisteröity Chilen lipun alle ja sen kotisatama on Valparaiso.
Puerto Edenin sisaraluksia ovat yhä liikenteessä olevat M/S Notos, M/S Kaduna, M/S Dorrat Jeddah sekä jo romutetut M/S Iberus ja M/S Caribe.
Käyttöhistoria

1. lokakuuta 1971 alus laskettiin vesille. 3. maaliskuuta 1972 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen Bore VII -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen ja Ranskan Calaisin välillä. Kesäkuun lopulta elokuuhun asti alus oli aikarahdattuna Silja Linen Turun ja Tukholman väliseen liikenteeseen. 16. helmikuuta 1976 N Vernicos-Eugenidas osti aluksen. Luovutus tapahtui 19. helmikuuta. Uusi omistaja aikarahtasi aluksen Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren liikenteeseen. Marraskuussa 1977 alus sai nimen Aetos. Myöhemmin Tranzsuez RoRo aloitti liikennöinnin Aetoksella reitillä Venetsia/Trieste–Jedda. Vuonna 1985 Tranzsuez osti aluksen ja rekisteröi sen Kreikan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Pireus. Vuonna 1987 Greek Regular Lines Speciall Shipping Co osti aluksen. Lippuvaltiona säilyi Kreikka.
Marraskuussa 1991 Naviera Interoceangas S.A. osti aluksen ja rekisteröi sen Puerto Eden -nimisenä Chilen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Valparaiso. Uusi omistaja rakennutti alukseen lisää matkustajapaikkoja. Vuonna 1992 Puerto Eden aloitti liikennöinnin Chilen rannikolla.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Bore VII (ruotsiksi)
Lukkarilampi

| Lukkarilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°32′04″N, 26°14′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuusveden–Kynsiveden alue (14.35)
Laskuoja:  oja Vanginvirtaan 
Järvinumero:  14.352.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,5 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,704 km  
Pinta-ala:  2,585 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLukkarilampi 
Lukkarilampi  tai myös Lukkarinlampi  on Keski-Suomessa Hankasalmella Korholan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuusveden–Kynsiveden alueella (14.35), jonka Kynsiveden lähialueeseen (14.352) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,5 metriä mpy.
Lymykerttu

| Lymykerttu> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Lymykertut Megalurulus
Laji::  rufus
Kaksiosainen nimi
 Megalurulus rufus  (Reichenow, 1890) 
Katso myös
   Lymykerttu Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lymykerttu (Megalurulus rufus), myös Trichocichla rufa, on Fidžin kotoperäinen varpuslintu. Se elää Vanua Levulla (alalaji kluniei) ja Viti Levulla (nimialalaji rufus). Anton Reichenow kuvaili lajin holotyypin Viti Levulta vuonna 1890.
Maailman ympäristörahasto

Maailman ympäristörahasto (GEF, engl. Global Environment Facility) on maailmanlaajuinen rahasto, jonka tarkoituksena on tuottaa maailmanlaajuisia ympäristöhyötyjä tukemalla kehitysmaiden ympäristötoimia.
GEF toimii kuudella pääaihealueella: biodiversiteetti, ilmastonmuutoksen hillintä, otsonikerros, kansainväliset vedet, pysyvät orgaaniset yhdisteet sekä maaperän köyhtyminen.
GEF on järjestäytynyt verkostomaisesti. Sillä on itsenäinen sihteeristö sekä arviointitoimisto. GEF:n varainhoitajana toimii Maailmanpankki, joka kanavoi tukea toimeenpanevien järjestöjen, kuten YK:n ympäristöohjelman (UNEP) kautta.
GEF perustettiin alun perin Maailmanpankin pilottihankkeeksi avustamaan maailmanlaajuista ympäristönsuojelua. Vuonna 1992 sen osapuolet päättivät muodostaa siitä Rion ympäristöhuippukokouksen toimintasuunnitelmassa sovitun mukaisesti YK:n ilmastopuitesopimuksen (UNFCCC) ja biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen (UNCBD) rahoitusinstrumentin, ja uusimuotoinen GEF aloitti toimintansa vuonna 1994. Sen jälkeen GEFistä on tullut Tukholman sopimuksen (POPs), aavikoitumissopimuksen (UNCCD) ja elohopeasopimuksen (Minamata) virallinen rahoitusmekanismi.
Vuosien 1991–2010 aikana GEF rahoitti yli 2 400:a hanketta yli 165 maassa noin 7,3 miljardilla eurolla. Vuonna 2010 noin puolet sen antamasta rahoituksesta kohdistui ilmastonmuutoksen hillintään. Suomi tukee GEF:ää 65 miljoonalla eurolla vuosina 2014–2018.
Aiheesta muualla

GEF:n virallinen sivusto
Lugal Ki En

| Lugal Ki En Rings of Saturn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio 344, Pittsburgh, Pennsylvania
 Julkaistu: 14. lokakuuta 2014
 Tuottaja(t): Brette Ciamarra
 Tyylilaji: deathcore
 Kesto: 44.32
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Rings of Saturnin muut julkaisut
| Dingir 2013 | Lugal Ki En 2014 | Ultu Ulla 2017 |
Lugal Ki En on yhdysvaltalaisen deathcore-yhtye Rings of Saturnin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 14. lokakuuta 2014.
Kappaleet

Senseless Massacre – 3.34
Desolate Paradise – 3.25
Lalassu Xul – 3.39
Infused – 3.21
Fractal Intake – 0.40
Natural Selection – 3.53
Beckon – 3.28
Godless Times – 3.32
Unsympathetic Intellect – 4.06
Eviscerate – 4.27
The Heavens Have Fallen – 6.51
No Pity for a Coward – 3.30  (Suicide Silence -cover)
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Ian Bearer – laulu  Lucas Mann – kitara  Joel Omans – kitara  |  Sessiomuusikot Aaron Kitcher – rummut  Rusty Cooley – kitarasoolo (kappale 4)  |  Tuotanto Brette Ciamarra – tuottaja  Mark Cooper – grafiikka  |
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 9-/10
Kaaoszine: 6/10
Aiheesta muualla

Lugal Ki En Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lugal Ki En Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Albumi Unique Leader Recordsin kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Manacor

| Manacor |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Manacor
 Koordinaatit: 39°34′0″N, 3°12′0″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Baleaarit
Maakunta:  Baleaarit
Comarca:  Llevant
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Pedro Roselló (PP)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  260,3 km²
Korkeus:  80 m
Väkiluku (1.1.2016):  40 279
 – Väestötiheys:  155 as./km²
 
 www.manacor.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manacor on kaupunki ja kunta Espanjassa Mallorcan saarella. Kaupunki sijaitsee saaren itäosassa. Manacorissa oli 40 279 asukasta vuonna 2016,  ja kaupungin pinta-ala on 260,31 neliökilometriä. Toinen paikkakunta kunnassa on Porto Cristo, jossa on kuuluisat Drachin luolat (espanjaksi Cuevas del Drach, katalaaniksi Coves del Drac).
Cales de Mallorcassa sijaitsee talaiot-kulttuuria edustava esihistoriallinen kylä Hospitalet Vell.
Tennisammattilainen Rafael Nadal on Manacorista kotoisin.
Kuvia

Església de Santa Maria dels Dolors
Torre de ses Puntes
Torre dels Enagistes (Museo Histórico de Manacor)
Plaça de sa Mora
Rautatieasema
Coves del Drac (Porto Cristo)
S'Hospitalet Vell (Cales de Mallorca)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manacor Wikimedia Commonsissa
Manacorin sivusto
Manabu Saitō

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Manabu Saitō
Syntymäaika: 4. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Kawasaki, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 169 cm
Seura
Seura: Kawasaki Frontale
Pelinumero: 19
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2017 2011 2018– | Yokohama F. Marinos → Ehime FC Kawasaki Frontale | 201 (32) 36 (14) 16 (1) |
Maajoukkue
| 2013–2016 | Japani | 6 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Manabu Saitō (jap. 齋藤 学, Saitō Manabu; s. 4. huhtikuuta 1990 Kawasaki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Saitō kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 2012. Hän debytoi Japanin A-maajoukkueessa heinäkuussa 2013. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa Brasiliassa. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

Soccerway
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Gonda |
2 Tokunaga |
3 Ogihara |
4 H. Sakai |
5 Yoshida |
6 Muramatsu |
7 Ōtsu |
8 Yamamura |
9 Sugimoto |
10 Higashi |
11 Nagai |
12 G. Sakai |
13 Suzuki |
14 Usami |
15 Saitō |
16 Yamaguchi |
17 Kiyotake |
18 Andō |
Valmentaja Sekizuka
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Luigi Luca Cavalli-Sforza

Luigi Luca Cavalli-Sforza vuonna 2010.
Luigi Luca Cavalli-Sforza (25. tammikuuta 1922 Genova – 31. elokuuta 2018 Belluno) oli italialainen populaatiogeneetikko ja professori. Hän tutki ihmispopulaatioiden siirtymisen ja veriryhmien välisiä yhteyksiä. Hänet nimitettiin Stanfordin yliopiston professoriksi vuonna 1970.
Teoksia

Edwards, A.W,F, and L.L. Cavalli-Sforza. 1964. Reconstruction of evolutionary trees. pp. 67–76 in Phenetic and Phylogenetic Classification, ed. V. H. Heywood and J. McNeill. Systematics Association pub. no. 6, London.
Cavalli-Sforza, L.L. and A.W.F. Edwards. 1965. Analysis of human evolution. pp. 923–933 in Genetics Today. Proceedings of the XI International Congress of Genetics, The Hague, The Netherlands, September, 1963, volume 3, ed. S. J. Geerts, Pergamon Press, Oxford.
Cavalli-Sforza, L.L. and A.W.F. Edwards. 1967. Phylogenetic analysis: models and estimation procedures. American Journal of Human Genetics 19:233–257.
Cavalli-Sforza, L. L. and W. F. Bodmer.  1971. The Genetics of Human Populations.  W. H. Freeman, San Francisco (reprinted 1999 by Dover Publications).
Cavalli-Sforza, L. L. and M. Feldman.  1981. Cultural Transmission and Evolution.  Princeton University Press, Princeton.
Cavalli-Sforza, L. L., P. Menozzi, A. Piazza. 1994. The History and Geography of Human Genes.  Princeton University Press, Princeton.
Cavalli Sforza, L. L, Il caso e la necessità - Ragioni e limiti della diversità genetica, 2007, Di Renzo Editore, Roma
Aiheesta muualla

Luigi Cavalli-Sforza The Internet Archive. African Human Genome Initiative. Arkistoitu 6.3.2005. Viitattu 22.10.2007. (englanniksi)
Lymylaulumesikko

| Lymylaulumesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Lymymesikot Caligavis
Laji::  obscura
Kaksiosainen nimi
 Caligavis obscura  (De Vis, 1897) 
Synonyymit
 Lichenostomus obscurus 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lymylaulumesikko (Caligavis obscura) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lymylaulumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, vaikkakin paikallisesti runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Konstantin Ferdinand Boldt

Konstantin Ferdinand Boldt (8. lokakuuta 1829 Hamina – 1. toukokuuta 1885) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Boldtin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, kollegineuvos Georg Fabian Boldt ja vapaaherratar Eleonora Sofia Lybecker.  Myös hänen kahdesta veljestään, Johan Dietrich Boldtista ja Theodor Hugo Fredrik Boldtista, tuli kenraaleita. Konstantin Ferdinand Boldt tuli Haminan kadettikoulun oppilaaksi 1840. Valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin krenatöörirykmentin palvelukseen 1849. Aliluutnantiksi Boldt ylennettiin 1852 ja luutnantiksi 1854. Palveltuaan komppaniaupseerina Pietarissa Boldt tuli keisarin paašikoulun poliisimestariksi 1865. Hänet ylennettiin everstiksi seuraavana vuonna. Boldt määrättiin jalkaväkirykmentin komentajaksi Pohjois-Kaukasiaan 1875, mutta siirrettiin vielä samana vuonna jalkaväkirykmentin komentajaksi Itä-Siperiaan. Vuoden 1876 alusta hänestä tuli prikaatinkomentaja. Boldt osallistui prikaateineen  Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen Boldt määrättiin toiseen joukko-osastoon prikaatinkomentajaksi, missä tehtävässä hän palveli kuolemaansa asti.
Boldt tunnettiin myös sotilasoppikirjojen laatijana. Hänen aseteoksensa olivat 1800-luvun lopulla laajalti käytössä Euroopan eri maiden sotilasopetuslaitoksissa.
Keskustelu ja kritiikki Suomen puolustusvoimista

Suomalainen sotilasvala vuonna 2005.
Keskustelu ja kritiikki Suomen puolustusvoimista on kohdistunut vuosien varrella Suomen puolustusvoimien asemaan yhteiskunnassa, toimintaan ja viestintätapoihin.
Vuonna 2000 valmistunutta väitöskirjaa varten tehtiin kysely kansanedustajille, puolustushallinnon virkamiehille ja aihealueesta kirjoittaville toimittajille. Sen tulosten mukaan Suomen puolustuspolitiikan linjauksista päättää noin 20 henkilön eliitti. Tavallinen rivipoliitikko tuntee vaikutusmahdollisuutensa esimerkiksi armeijan hankintoihin vähäisiksi.
Asevelvollisuus

Puolustusvoimat on kannattanut julkisesti asevelvollisuuden säilyttämistä, vaikka poliittinen vaikuttaminen ei kuulu Puolustusvoimien lakisääteisiin tehtäviin. Erkki Tuomiojan mukaan politikointi on kielletty upseereilta rikoslain nojalla.
Puolustusvoimia on arvosteltu asevelvollisuuden kansantaloudellisten vaikutusten vääristelystä. Puolustusvoimien johto on toistuvasti esittänyt asevelvollisuuden olevan ammattiarmeijaan verrattuna kustannustehokas maanpuolustusratkaisu. Eräiden taloustieteilijöiden, muun muassa Roope Uusitalon ja Panu Poutvaaran mukaan asevelvollisuuden kustannustehokkuusväitteelle ei kuitenkaan löydy taloustieteellisiä perusteita. Heidän näkemyksensä mukaan vapaaehtoisuuteen perustuva maanpuolustusmalli tuottaisi saman tai paremman puolustuskyvyn vähäisemmillä kustannuksilla.
Suomen lain mukaan totaalikieltäytyjät saavat 173 päivän vankeusrangaistuksen, jonka on voinut vuodesta 2013 suorittaa valvontarangaistuksena jalkapannassa. Puolustusvoimat vastusti valvontarangaistuksen käyttöönottoa jyrkästi. Komentajakapteeni Jyrki Kivelän mukaan valvontarangaistuksen suorittavat totaalikieltäytyjät pääsevät liian helpolla ja vapauden menetys varusmiespalveluksessa on paljon suurempi. Aseistakieltäytyjäliitto on arvostellut totaalikieltäytyjien tuomitsemista polttamalla symbolisesti 25 950 euroa leikkirahaa, joka vastaa yhden jalkapantarangaistuksessa olevan totaalikieltäytyjän kustannusta valtiolle, ja Suomen perustuslain kuudennen pykälän, joka käsittelee ihmisten yhdenvertaisuutta lain edessä.
YK:n ihmisoikeuskomitea on arvostellut Suomen siviilipalveluksen kestoa suhteessa asepalvelukseen. Erityisesti se "suosittelee, että Suomi takaa Jehovan todistajille annetun erivapauden asevelvollisuudesta myös muille aseistakieltäytyjien ryhmille." Puolustusvoimien pääesikunnan oikeudellisen osaston johtaja on vastustanut siviilipalveluksen lyhentämistä:
Itsenäisen Suomen ensimmäinen väliaikainen asevelvollisuuslaki vuodelta 1919 ei sisältänyt vakaumuksen suojaa koskevia säännöksiä. Aseeton palvelus on sallittu vuodesta 1922, tutkimuslautakunta arvioi kieltäytyjien vakaumista vuosina 1959-1987. Vuodesta 2008 alkaen hakijan ei ole tarvinnut eritellä uskonnollista tai eettistä vakaumustaan.
Tutkijalautakunnalla oli tapana kysyä itsepuolustuksesta, mihin kieltäytyjät vastasivat, että nyrkkitappelua ja sotatilannetta ei voi rinnastaa toisiinsa. Tuohon aikaan aseistakieltäytymiseen yllyttäminen oli rikos. Erik Schüller piti Vanhalla ylioppilastalolla puheen, jossa hän avoimesti yllytti tutkijalautakunnan hylkäämiä hakijoita kieltäytymään edelleen. Kun Schüller haastettiin oikeuteen, kansanliike toisti hänen rikostaan ja levitti monisteita, joilla yllytettiin ihmisiä kieltäytymään aseista. Liikkeen jäseniä tuomittiin vankilaan, mutta Kekkonen armahti heidät.
Kalustohankinnat

Useat Puolustusvoimien kalustohankinnat ovat herättäneet arvostelua. Näihin ovat kuuluneet Rauma-luokan ohjusveneet, NH90-kuljetushelikopterit, ilmatyynyalus Tuuli ja jopa palkanmaksuun tarkoitettu SAP-järjestelmä.
 Kuljetushelikopterien suojaksi suunniteltiin taisteluhelikoptereita, mutta niiden hankinnan valmistelu keskeytettiin kiistelyjen jälkeen vuonna 2001. Hankintasuunnitelmista virisi laaja puolustuspoliittinen keskustelu, mihin helikoptereita tarvittaisiin ja onko hankinnan taustalla mahdollisesti tiivistyvä kansainvälinen puolustuspoliittinen yhteistyö. Miljoonien markkojen helikopterihankinta oli esillä samaan aikaan kuin jalkaväkimiinoista luopuminen.