stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyler Kaiser

Tyler Kaiser (s. 1962) on yhdysvaltalainen säveltäjä, kitaristi ja käyrätorvensoittaja. Hän on kotoisin Duluthista, Minnesotasta. Hän on saanut palkintoja American Society of Composers, Authors and Publishersilta ja National Endowment for the Arts -apurahan Continental Harmony -projektia varten. Teoksia Kaiserilta ovat tilanneet muiden muassa American Composers Forum, American Recorder Society ja Duluth-Superiorin sinfoniaorkesteri. Kaiser on Lake Superiorin kamariorkesterin residenssisäveltäjä. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa oopperaa ja sinfonista musiikkia. Yhdysvalloissa Kaiserin musiikkia on kustantanut Wolfhead Music ja Saksassa Edition Corvus.
Kaiser on kitaristina esiintynyt muun muassa Lake Superiorin kamariorkesterin konserttosolistina. Hän on soittanut samassa orkesterissa ja Center for Early Music Orchestrassa myös käyrätorvea. Hän on entinen Duluth-Superiorin sinfoniaorkesterin jäsen.
Kaiser opiskeli kitaransoittoa Daniel K. Sturmin, Peter Segalin, Toyohiko Satohin ja Hopkinson Smithin johdolla sekä käyrätorvensoittoa Miles "Mighty" Johnsonin johdolla. Daniel K. Sturm opetti Kaiserille myös sävellystä. Kaiser valmistui Bachelor of Arts -arvolla College of St. Scholasticasta aineinaan kitaransoitto ja sävellys. Hänellä on puoliso Beth.
Tony Cragg

Tony Cragg (s. 9. huhtikuuta 1949 Liverpool) on englantilainen kuvanveistäjä. Cragg on voittanut monia palkintoja, kuten Turner-palkinnon 1988.
Cragg opiskeli aluksi Gloucestershire College of Art and Design -koulussa Cheltenhamissa. Hän jatkoi 1969−1973 Wimbledon School of Artissa, missä opettaja tutustutti hänet Richard Longin ja Bill Woodrow'n tuotantoon. Cragg opiskeli vielä viisi vuotta Royal College of Artissa, samaan aikaan kuin Richard Wentworth. Cragg muutti 1977 Wuppertaliin Saksaan, missä hän on työskennellyt siitä lähtien. Craggilla on työhuone myös Ruotsissa Tjörnin saarella. Pohjoismaisessa Akvarellimuseossa Tjörnillä oli Tony Craggin näyttely 2007.
Monet Craggin varhaisista teoksista on tehty pois heitetyistä rakennustarvikkeista, hylätyistä keittiötarvikkeista tai muista löydetyistä materiaaleista, jotka tarjosivat laajan materiaalivalikoiman ja sopivat hänelle luonteenomaisiin teemoihin. Hän teki 1970-luvulla veistoksia käyttäen yksinkertaisia menetelmiä, kuten pinoamista ja kokoamista. Vuonna 1978 hän keräsi hylättyjen muoviesineiden jäännöksiä ja järjesti niitä värin mukaan. Ensimmäinen tämäntyyppinen teos oli New Stones - Newton Stones. Pian tämän jälkeen hän teki lattialle ja seinälle teoksia, jotka muodostivat kuvia. Yhdessä näistä teoksista, Britain Seen From the North (1981), on Britannian saaren muoto seinälle kuvattuna niin, että pohjoinen on vasemmalla. Saaren vasemmalla puolella on ihmisfiguuri, joka katsoo saarta kuin ulkopuolinen. Teos koostuu löydetyistä esineistä. Usein sen tulkitaan kommentoivan Englannissa tuohon aikaan olleita taloudellisia vaikeuksia, jotka näkyivät vahvimmin maan pohjoisosissa.
Myöhemmin Cragg on käyttänyt myös perinteisiä materiaaleja, kuten puuta, pronssia, marmoria, joista hän on usein tehnyt yksinkertaisia muotoja. Cragg painottaa, että hän tekee teoksensa itse tehdastuotannon sijaan. Craggin mukaan kuvanveistoa pidetään staattisena tai jopa kuolleena, mutta hän haluaa materiaalin olevan veistoksissa dynaamista, liikkuvan ja kasvavan.
Vuonna 2008 Wuppertalissa avattiin Tony Craggin veistosten puisto. Hän myös opettaa Düsseldorfin taideakatemiassa.
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Veistospuisto Wuppertalissa
Aiheesta muualla

Tony Craggin kotisivut
Tony Craggin teokset Tate Britainissa
Tony Craggin teoksia Sculpture.orgin sivuilla] (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tony Cragg Wikimedia Commonsissa
Tony Cragg Kansallisgallerian kokoelmissa
Tuuli Hypén

Sarjakuvataiteilija Tuuli Hypén Helsingin kirjamessuilla 2011.
Tuuli Hypén (s. 1983 Turku) on turkulainen sarjakuvataiteilija, jonka Nanna-sarjakuvaa on julkaistu albumeina ja sanomalehdissä, kuten Turun Sanomissa ja Helsingin Sanomissa. Sarjakuvien lisäksi Hypén on julkaissut kaksi lastenkirjaa, Veikan metsäretki (Arktinen banaani 2014) ja Veikka ja talvi (Arktinen banaani 2016). Hypén tekee kuvitustöitä muun muassa peleihin ja opettaa sarjakuvan piirtämistä.
Hypén on valmistunut filosofian maisteriksi kulttuurihistoriasta vuonna 2012.
Sarjakuva-albumit

Nanna.  Arktinen banaani, 2010.  ISBN 978-952-5768-57-2.
Nanna 2: Jäljet pelottavat!.  Arktinen banaani, 2011.  ISBN 978-952-270-013-1.
Nanna: Cityeläinkirja.  Arktinen banaani, 2012.  ISBN 978-952-270-034-6.
Nanna 3: Ketunleipää tienaamassa.  Arktinen banaani, 2012.  ISBN 978-952-270-058-2.
"Sankarijänis", Höh! ...ja muita sarjakuvakertomuksia lapsille.  Sammakko, 2012.  ISBN 978-952-483-235-9.
Nanna: Ketun koko kuva.  Arktinen banaani, 2013.  ISBN 978-952-270-109-1.
Kas, kissa..  Arktinen banaani, 2013.  ISBN 978-952-270-063-6.
Nanna: Eläimen pelikirja.  Arktinen banaani, 2018.  ISBN 978-952-270-394-1.
Karu Kissakirja.  Täysi käsi, 2021.  ISBN 978-952-7436-00-4.
Kuoleman pidot.  Zum Teufel, 2021.  ISBN 978-952-7454-11-4.
Kirjat

Veikan metsäretki.  Arktinen banaani, 2014.  ISBN 978-952-270-162-6.
Veikka ja talvi.  Arktinen banaani, 2016.  ISBN 978-952-270-300-2.
Tuuli Kuittinen

Tuuli Kuittinen F.C.E. (s. 15. syyskuuta 1964) on suomalainen elokuvaleikkaaja, joka on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta 1994. Hän saanut kaksi parhaan elokuvaleikkauksen Jussi-ehdokkuutta, elokuvista Lunastus (1997) ja Ompelijatar (2015). Hän on leikannut yli sata elokuvaa, niin fiktioita kuin dokumenttielokuvia. Vuonna 2021 Tuuli Kuittinen sai Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon. Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto myönnetään suomalaiselle dokumenttielokuvataiteilijalle. Kriteereinä on suomalaista luovaa dokumenttia kehittänyt merkittävä elokuvatyö. Lisäksi vaaditaan pitkään laadukkaana jatkunut ura dokumenttielokuvan parissa.
Valikoitu filmografia leikkaajana

Uppo-Nalle, 1991
Mestari, 1992
Yemanján tyttäret, 1995
Apinajuttu, 2000
Myyrän aarre, 2001
Olipa Kerran Utopia, 2004
Sielun linna, 2004
Weisaaja, 2004
Zahara & Urga, 2005
Hiljainen tila, 2005
Isä meidän, 2006
Paanajärven Anni, 2006
Taakankantaja, 2006
Huuto tuuleen, 2007
Saalis, 2007
Family Meeting, 2007
Risto Räppääjä, 2008
Jos mulla ois valta, 2008
Yksin Jumala, 2008
Villa Mairea, 2009
Tadao Ando / Koshino House, 2009
Risto Räppääjä ja polkupyörävaras, 2009
Göringin sauva, 2010
Prinsessa, 2010
Jäämarssi, 2011
Tuntematon emäntä, 2011
Varasto, 2011
Risto Räppääjä ja viileä Venla, 2012
Sattuman syyt, 2012
Hukkamies, 2012
Viru – Tarinoita hotellista, 2013
Isänmaallinen mies, 2013
Himmlerin kanteleensoittaja, 2014
Eila, Rampe ja Likka, 2014
Ompelijatar, 2015
Matka minuksi, 2015
Tunteiden temppelit, 2015
Sodan murtamat, 2016
Ympyrät ja kivet, 2016
Syysprinssi, 2016
Lauluja utopiasta, 2017
Maailman viimeinen kirjakauppa, 2017
Ryhmäteatteri, 2018
Mestari Cheng, 2019
Silmästä silmään, 2020
Surunkesyttäjät, 2022
Aiheesta muualla

Tuuli Kuittinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tuuli Kuittinen Elonetissa
Tulilampi (Hartola)

| Tulilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°29′50″N, 26°06′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jääsjärven alue (14.82)
Laskuoja:  oja Valkealampeen 
Järvinumero:  14.825.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,7 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,7 km  
Pinta-ala:  1,573 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTulilampi 
Tulilampi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Selänkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Jääsjärven alueella (14.82), jonka Vaimolammen valuma-alueeseen (14.825) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,7 metriä mpy.
Trine Sällström

| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Neuchâtel 2019 |  |  |
Trine Sällström (s. 15. lokakuuta 1998) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Sällström on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa helsinkiläistä M-Teamia kausina 2013–2017 sekä saman kaupungin EräViikinkejä kausina 2017–2020 ja 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 136 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia ja antanut 62 maalisyöttöä, sekä 17 pudotuspeliä, joissa hän on saanut kuusi syöttöpistettä. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2018. Kauden 2020–2021 Sällström pelasi Ruotsin Superliigassa Nacka Wallenstam IBK:n joukkueessa.
Sällström on pelannut naisten maajoukkueessa 34 ottelua. Niissä hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut kuusi syöttöpistettä. Hän saavutti MM-pronssia 2019. Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 hän saavutti hopeaa.
Trukilla yli vaikeuksien

| Trukilla yli vaikeuksien Limonadi Elohopea |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD, kasetti, LP
 Tuottaja(t): Jay Havanna
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 42.58
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Limonadi Elohopean muut julkaisut
|   | Trukilla yli vaikeuksien 1995 | Ahmatti 1997 |
Trukilla yli vaikeuksien on suomalaisen Limonadi Elohopea -yhtyeen debyyttilevy. Se julkaistiin vuonna 1995. Albumista julkaistiin uusintapainos vinyylilevynä vuonna 2015, jolloin levyn julkaisusta oli kulunut 20 vuotta.
Kappaleet

Likainen mies – 2.43
Neiti Nahkahansikas – 3.32
Ystäväni massamurhaaja – 3.50
Haju – 2.29
Taas mua pohjaan – 3.47
Magenta – 3.35
Trukilla yli vaikeuksien – 3.01
Sata vanha teini – 2.51
Parhaan kaverin heila – 4.01
Hymy joka katosi – 4.33
Riippumaton riippumaton – 2.38
Kiimaiset hirvet – 1.21
Lihan läpi laulettu laulu – 4.31
Kokoonpano

Petteri Eeva – koskettimet
Jussi Hämäläinen – rummut
Tero Kohtamäki – kitara
Sakari Seppälä – bassokitara
Tero-Petri Suovanen – laulu, kitara
Aiheesta muualla

Trukilla yli vaikeuksien discogs.com -sivustolla
Levy Allmusic.com -sivustolla
https://limonadielohopea.com/ Viralliset kotisivut
Tulilampi (Hirvensalmi)

| Tulilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°34′38″N, 26°34′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Kolunjokeen 
Järvinumero:  14.854.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,5 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,248 km  
Pinta-ala:  3,997 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTulilampi 
Tulilampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Noitin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Sahinojan valuma-alueeseen (14.854) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,5 metriä mpy.
Tony Cox

| Tony Cox> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1958 (ikä 66) Uniontown, Alabama
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Otelia Cox
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Joe Anthony Cox, Joe Antony Cox
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tony Cox (s. 31. maaliskuuta 1958 Uniontown, Alabama) on yhdysvaltalainen lyhytkasvuinen näyttelijä, Cox on pituudeltaan hieman alle 107 senttimetriä. Hänet tunnetaan muun muassa scifielokuvasta Jedin paluu (1983) jossa hän esitti ewokkia ja kulttiklassikoksi nouseesta komediasta Paha pukki (2003).
Valikoitu filmografia

Jedin paluu (1983)
Spaceballs (1987)
Beetlejuice (1988)
Friday (1995)
Me kaksi ja Irene (2000)
Paha pukki (2003)
Date Movie (2006)
Epic Movie (2007)
Disaster Movie (2008)
The Warrior's Way (2010)
Paha pukki 2 (2016)
Aiheesta muualla

Tony Cox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tony Cox Biography ((?)-) Film Reference. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
Tony Cox NNDB. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
Tyler Joseph

Tyler Joseph Twenty One Pilotsin konsertissa helmikuussa 2016.
Tyler Joseph (s. 1. joulukuuta 1988 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja rap-artisti. Hän on parhaiten tunnettu yhtyeestä Twenty One Pilots.
Taustaa

Joseph syntyi Columbuksessa, Ohiossa. Hänellä on kaksi veljeä, Zack ja Jay, sekä sisko Madison. Hänen äitinsä Kelly antoi Tylerille kotiopetusta, sillä hän oli matematiikan opettaja ennen kuin hänestä tuli koripallovalmentaja. Hänen isänsä Chris oli myös koripallovalmentaja, mutta on nykyään koulun rehtori. Joseph pelasi koripalloa lapsuudesta lähtien.
Joseph lopetti koripallouransa nähtyään lauluntekijän esiintymässä klubilla. Hän alkoi soittamaan musiikkia löydettyään kaapistaan vanhan kosketinsoittimen, jonka oli saanut joululahjaksi äidiltään.
Twenty One Pilots perustettiin vuonna 2009 Columbuksessa, Ohiossa. Hetken mielijohteesta Joseph kutsui lukioystävänsä Nick Thomasin ja Chris Salihin perustamaan yhtyeen hänen kanssaan. Hän keksi yhtyeen nimen luettuaan Arthur Millerin All My Sons -näytelmää, jossa Joe Keller -niminen liikemies lähetti tietoisesti eteenpäin viallisia lentokoneen osia aiheuttaen 21 lentäjän kuoleman toisen maailmansodan aikana. Joseph kertoo, että näytelmän tarina moraalisesta dilemmasta oli inspiraatio yhtyeen nimelle. Joulukuun 29. päivänä vuonna 2009 he julkaisivat ensimmäisen omakustannealbuminsa Twenty One Pilots, sekä järjestivät kiertueen Ohiossa. Seuraava albumi Regional at Best vuonna 2011 oli ainoastaan Josephin ja Dunin tuotosta.
Twenty One Pilotsin kolmas albumi, Vessel, julkaistiin 8. tammikuuta 2013.
Yhtyeen neljäs albumi, Blurryface, julkaistiin 17. toukokuuta 2015. Albumi julkaistiin kaksi päivää etuajassa. He järjestivät albumin julkaisun jälkeen kaksi kiertuetta: Blurryface Tour -kiertueen ja Emotional Roadshow World Tour -kiertueen, joka nähtiin myös Helsingin jäähallilla 25. lokakuuta 2016, sekä Ohion kiertueen Tour De Columbuksen, jossa oli viisi esitystä. Kaikki esitykset pidettiin Columbuksessa.
Yhtyeen viides albumi, Trench, julkaistiin 5. lokakuuta 2018. Kiertueen aikana Twenty One Pilots esiintyi toistamiseen Helsingin jäähallilla 6. helmikuuta 2019.
59. Grammy-palkintogaalassa duo voitti palkinnon kategoriassa paras pop duo / ryhmäesiintyminen.
Josephin ensimmäinen tytär syntyi helmikuussa 2020.
Tony Hawk’s Pro Skater HD

| Tony Hawk’s Pro Skater HD |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Robomodo
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Tony Hawk’s
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  18. heinäkuuta 2012 Xbox 360 18. heinäkuuta 2012 PlayStation 3 2012 Windows 2012 
Lajityyppi:  urheilu (extreme)
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12 
Alusta:  PlayStation Network, Xbox Live Arcade, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Tony Hawk’s Pro Skater HD on Robomodon kehittämä ja Activisionin vuonna 2012 julkaisema urheilupeli. Peli on jatkoa Tony Hawk’s -pelisarjalle.
Pelissä yhdistyvät pelisarjan kahden ensimmäisen osan parhaat tasot uudelleen tehtyinä. Myös uutta sisältöä on mukana.
Hahmot

Pelattavia hahmoja ovat:
Tony Hawk
Andrew Reynolds
Chris Cole
Eric Koston
Lyn-z Adams Hawkins (Pastrana)
Nyjah Huston
Riley Hawk
Rodney Mullen
Officer Dick
Ollie The Magic Bum
Roberta the Robomodo Mascot
(Xbox360 Avatar)
Revert Pack

Peliin julkaistiin 11. marraskuuta 2012 lisäosa Tony Hawk’s Pro Skater HD Revert Pack. Lisäosassa tulevat mukana henkilöt Steve Caballero ja Geoff Rowley sekä bonushahmoina James Hetfield ja Robert Trujillo. Mukana tulee myös kolme pelattavaa kenttää Tony Hawk’s Pro Skater 3:sta.
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Pro Skater 1  2  3  4  5  Underground 1  Underground 2  American Wasteland  Project 8  Proving Ground 
Sisarsarjat:   Downhill Jam  Motion  Ride  Shred 
Uudelleenjulkaisut:   Pro Skater 2x  Underground 2: Remix  American Sk8land  Pro Skater HD
Tony Dees

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 110 m aj |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Toronto 1993 | 60 m aj |  |
|  Pronssia | Pariisi 1997 | 60 m aj |  |
Anthony Michael "Tony" Dees (s. 6. elokuuta 1963 Pascagoula, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija.
Dees saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 hopeaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,24. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa Torontossa 1993 ajalla 7,43 ja Pariisissa 1997 ajalla 7,50. Ulkoratojen MM-kilpailuissa hän oli 110 metrin aitajuoksussa kahdeksas Stuttgartissa 1993 ja neljäs Sevillassa 1999.
Dees sai elinikäisen kilpailukiellon jäätyään 2001 kolme kertaa kiinni nandrolonin käytöstä.
Ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,15 | Zürich | 7. elokuuta 1991 |
| 200 m | 20,54 | Baton Rouge | 13. toukokuuta 1984 |
| 110 m aj | 13,05 | Vigo | 23. heinäkuuta 1991 |
Ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,63 | Halle | 26. tammikuuta 2000 |
| 50 m aj | 6,37 | Liévin | 13. helmikuuta 2000 |
| 55 m aj | 6,98 |  | 1. tammikuuta 1990 |
| 60 m aj | 7,37 | Chemnitz | 18. helmikuuta 2000 |
Thundercracker

| Thundercracker |
| --- | --- |
 Thundercracker sarjassa Transformers: Cybertron.
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1984)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Thundercracker
Asema:  ilmasotilas
Ryhmäsidokset:  Decepticonit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  F-15 Eagle JAS 39 Gripen Su-27 Flanker
Näyttelijä(t):  John Stephenson (1984–1986) Wally Burr (1985) Mark Oliver (2005–2006) Tom Kenny (2008–2009) Graham McTavish (2010) Ben Bott (2018–)
Thundercracker on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa.
The Transformers > Animaatiosarja

John Stephenson ääninäytteli Thundercrackeria vuosina 1984–1986 The Transformers -sarjassa ja Wally Burr toimi hahmona äänenä yhdessä jaksossa vuonna 1985.
Thundercracker oli yksi Megatronin eliittisotilaista, jotka osallistuivat Autobottien aluksen hyökkäykseen ja tapahtuman seurauksena syöksyivät Maahan miljoonia vuosia kestäneeseen horrokseen. Hän heräsi muiden Decepticonien mukana ja osallistui energonin keräykseen, mutta inhosi samalla ollessaan liian litteä. Thundercracker ja Reflector näkivät ensimmäiset kaksi "potentiaaliset Autobotit", jotka olivatkin Maan paikallisia asukkeja, ihmisiä ajoneuvojen sisällä.
Thundercracker inhosi sarjassa vielä enemmän ennen Maahan juuttumista ilmakomentajansa Starscreamin asennetta. Hän useimmiten aloitti riitelyn Starscreamia vastaan, jotka yleensä koskivat Megatronin uusimpia suunnitelmia, jotka Thundercrackerin mielestä olivat hyviä toisin kuin Starscreamin mielestä ne olivat vain ajan haaskausta. Thundercracker meni kertaalleen liian pitkälle riidassaan ja antoi Skyfiren tuhota yhden Decepticonien parhaimman aseen, toivoessaan, että Starscream saisi syyt niskoilleen.
The Transformers > The Transformers: The Movie

Sarjan jatkumoon kuuluvassa vuoden 1986 Transformers-elokuvassa Thundercracker on yksi kuolettavasti haavottuneista, jotka heitetään Astrotrainin kyydistä avaruuteen, koska Astrotrain ilmoittaa, että on liikaa lastia ja ettei pääse Cybertronille ellei lastia kevennetä. Myös Skywarp, Megatron ja joitain Insecticoneja heitetään avaruuteen. Myöhemmin Galvatroniksi muuttunut Megatron hakee uusia sotilaita ja käyttää Thundercrackerin materiaaleja Scourgen luomiseen.
The Transformers > Sarjakuva

Sarjakuvassa Omega Supreme tappaa Thundercrackerin. Myöhemmin Decepticonit korjaavat hänet. Starscreamin saatua voimat Alikannasta, hän tuhoaa sekä Thundercrackerin että myös Skywarpin.
Thundercracker on myöhemmin korjattu, koska hän esiintyy myös Marvelin Generation 2-sarjakuvassa.
Transformers: Cybertron

Transformers: Cybertronissa Thundercracker on lojaali Decepticon, joka työskentelee Starscreamin käskyjen alaisena Cyberplaneetta-avainten varastamiseksi. Thundercracker arvelee, että tehokkain tapa voittaa vihollinen on terrorisoiminen ja turmeleminen ennen lopullista hyökkäystä. Se voisi olla hyvä keino voittaa viholliset, ellei hän innostuisi joskus liikaa. Jo Thundercrackerin keskittämien ääniräjähdysten voima, jonka voi kuulla yli 320 kilometrin päähän, on tarpeeksi pelottamaan useimpia autobotteja.
Transformers: Animated

Tom Kenny toimi Thundercrackerin äänenä vuosina 2008–2009 Transformers: Animatedissa.
Starscream loi itsestään Kuussa viisi kloonia, jotka saivat hänen itsestään asentamista Ikikipinän palasista eri luonteen ominaisuudet. Thundercrackeria ei koskaan kutsuttu sarjassa nimellä. Sen sijaan hänet tunnettiin "Itsekeskeisenä Starscreamina" ja oli ensimmäisenä pitämässä puhetta kuinka hän johtaa heidät sotaan Autobotteja ja erityisesti Megatronia vastaan ja yritti näin syrjäyttää alkuperäisen Starscreamin. He lopulta hyökkäsivät alkuperäisen Starscreamin johdolla Megatronin luokse, joka oli aktivoimassa avaruussiltaa. Syntyi taistelu Autobottien ja Decepticonien välillä, jossa Starscream klooneineen yritti tuhota Megatronin. Thundercracker sen sijaan joutui Mixmasterin sementin uhriksi heti taistelun alussa ja pian toinen klooneista, Skywarp, ja sekä Eliittivartioston tiedustelija Blurr tarttuivat hänen kanssaan samaan töhnään. Kaikki kolme lopulta lensivät avaruussillan läpi tuntemattomaan avaruuteen. Kolmikko leijaili avaruudessa, jossa hän valitti sementistä. Blurrin huomautuksella Thundercracker käytti energiatykkejään päästäkseen vapaaksi sementistä. Hän yritti vielä tappaa Blurrin, mutta ei onnistunut yrityksessään. Sittemmin Thundercrackeria ei nähty.
Transformers: Cyberverse

Transformers: Cyberversessa Thundercracker on yksi etsijänä toiminut Decepticon, joka työskenteli Slipstreamin komennossa yhdessä Acid Stormin, Nova Stormin ja Thrustin kanssa. Myöhemmin kun Starscream petti Megatronin, hän ja muut etsijät kääntyivät myös Megatronia vastaan. Myöhemmin Starscream nielaisi hänen ja muiden etsijöiden kipinät Ikikipinällä.
Trivia

Elokuvassa Kaappaus merellä näkyy eräässä kohtauksessa taivaalla F-15-lentokone, jonka väritys muistuttaa Thundercrackerin Generation 1 -väritystä.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984–1986 | John Stephenson | The Transformers |  |
| 1985 | Wally Burr | The Transformers |  |
| 2005–2006 | Mark Oliver | Transformers: Cybertron |  |
| 2007 | Seth Bleiler |  | Transformers: The Game |
| 2008–2009 | Tom Kenny | Transformers: Animated |  |
| 2010 | Graham McTavish |  | Transformers: War for Cybertron |
| 2018–2019 | Ben Bott | Transformers: Cyberverse |  |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Thundercrackerista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers