stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Sauso
Ammattilaisuran merkkipaalut

Sauso edusti kolmen kauden ajan ruotsalaista Örgryteä. Hän siirtyi Örgryteen ja Jukka Ikäläisen valmennukseen kolmevuotisella sopimuksella kaudeksi 2005. Ensiesiintyminen Örgryten riveissä tuli debyyttikauden avausottelussa Landskrona BoIS:ia vastaan ja uran tähän mennessä ainoa Allsvenskanin maali saman kauden kesällä Kalmar FF:ää vastaan. Göteborgin pääsanomalehti Göteborgs-Posten valitsi Sauson Länsi-Ruotsin toukokuun pelaajaksi 2005. Kauden jälkeen hän oli lähellä siirtoa puolalaiseen Wisla Krakovaan. Kaudella 2006 Sauso kärsi vaikeasta selkävaivasta, joka rajoitti hänen esiintymisiään punapaitojen riveissä. Kaudeksi 2007 Örgryte putosi Allsvenskanista Superettaniin. Jo kesken kauden Sauso ilmoitti lähtevänsä joukkueesta sopimuksen loppuessa. Marraskuussa 2007 HJK ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Sauson kanssa. Sundsvalls Tidningin mukaan ainakin Allsvenskaniin noussut GIF Sundsvall oli kiinnostunut saamaan Sauson.. Helmikuussa 2010 Sauso solmi kolmivuotisen sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Jönköpings Södra IF:n kanssa.
Ennen HJK:ta Sauso oli edustanut Suomen Veikkausliigassa Vaasan Palloseuraa ja FC Hämeenlinnaa.  Veikkausliigadebyyttinsä hän teki VPS:n riveissä vieraskentällä 31.5.2000 1–0 tappiossa Myllykosken Palloa vastaan . Ensimmäinen pääsarjamaali tuli vierasottelussa Porissa FC Jazzia vastaan 12.9.2001 (4–2).
Maajoukkueura

Sauso on pelannut 5 A-maaottelua, 3 U21-maaottelua ja 20 poikamaajoukkueottelua Suomen jalkapallomaajoukkueessa. Hän edusti Suomea nuorten MM-kilpailuissa Argentiinassa vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Örgryte IS:n pelaajaesittely[vanhentunut linkki]
Göteborgs Postenin artikkeli kuukauden pelaaja -valinnasta
Profiili HJK:n sivulla
Porsche-Museum

| Porsche-Museum Das Porsche-Museum  |
| --- | --- |

Tyyppi:  Automuseo 
Osoite:  Porsche platz 1, D-70435 Stuttgart-Zuffenhausen  
Sijainti:  Zuffenhausen 
Kotisivut:  porsche.com/museum 
Koordinaatit:  48°50′02″N, 9°09′07″E
 fiPorsche-Museum 
  
Museon pääsisäänkäynti Porsche-Platzilla.
Talvinen kuva museosta.
Porsche-Museum on Stuttgartissa sijaitseva Porschen valmistamiin ajoneuvoihin keskittynyt museo. Museo sijaitsee Stuttgartissa Porsche-Platzilla Zuffenhausenin kaupunginosassa.
Galleria

Nelivetoinen Porsche 360 Cisitalia (1947)
Porsche 356 Nr. 1 Roadster (1948)
Porsche Typ 804 Formula 1 kilpa-auto(1962)
Porsche 917 Short coupé (1970)
Porsche 917 Long coupé (1971)
The 1100 hp Porsche 917/30 Spider (1973)
Porsche 956C coupé (1981 - 1985)
McLaren TAG Porsche F1 (1985)
Porsche 911 GT1 '98 Le Mansin ajojen kilpailunumerolla 25 (1998)
The 612 hp Carrera GT (2003)
Uusi Porsche-Museum rakenteilla syyskuussa 2007
Uusi Porsche-Museum rakenteilla marraskuussa 2008
Valmistunut Porsche-Museum tammikuussa 2009
Näkymä lännestä
Aiheesta muualla

Website Porsche Museum
Porsche Automuseum Gmünd
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Willy Caballero

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Wilfredo Daniel Caballero Lazcano
Syntymäaika: 28. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Santa Elena, Argentiina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Boca Juniors | 15 | (0) |
| 2004–2011 | Elche | 186 | (0) |
| 2006 | → Arsenal Sarandí (laina) | 13 | (0) |
| 2011–2014 | Málaga | 117 | (0) |
| 2014–2017 | Manchester City | 23 | (0) |
| 2017–2021 | Chelsea | 11 | (0) |
| 2021–2023 | Southampton | 2 | (0) |
Maajoukkue
| 2001 | Argentiina U20 | 2 | (0) |
| 2018 | Argentiina | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. elokuuta 2022.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | jalkapallo |  |
Wilfredo Daniel ”Willy” Caballero Lazcano (s. 28. syyskuuta 1981 Santa Elena, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi ammattilaisena vuosina 2001–2023.
Caballero torjuntatöissä.
Seurajoukkueura

Caballero aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 buenosairesilaisesta Boca Juniorsista. Hän edusti joukkuetta kolmen kauden ajan ja pelasi yhteensä 15 ottelua. Vuonna 2003 seura voitti Argentiinan-mestaruuden, Copa Libertadoresin ja Intercontinental Cupin.
Vuonna 2004 Caballero teki sopimuksen espanjalaisseura Elchen kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan 2004–2005 hän jäi hyvin vähälle peliajalle ja palasi takaisin kotimaahansa lainasopimuksella tammikuussa 2006. Hän pelasi lainansa aikana Arsenal Sarandíssa 13 ottelua. Palattuaan takaisin Espanjaan, hän onnistui nousemaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi Elchessä kausien 2004−2011 aikana kaikkiaan 186 
Segunda División ottelua.
10. helmikuuta 2011 Caballero siirtyi Málagaan, joka maksoi hänestä 900 000 euron siirtokorvauksen. Andalusialaisseura tarvitsi kipeästi maalivahtia, sillä sen kolmesta maalivahdista Sergio Asenjo että Rubén Martínez olivat poissa loukkaantumisien takia. Hän nousikin seuran ykkösmaalivahdiksi ja pelasi kesään 2014 mennessä kaikkiaan 117 Primera Divisiónin ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua kaudella 2012−2013.
8. heinäkuuta 2014 Caballero teki kolmivuotisen sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Hänestä maksettiin 7 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi kahden ensimmäisen City-kautensa aikana lähinnä cup-otteluita. Helmikuussa 2016 hän torjui liigacupin loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa kolme Liverpoolin peräkkäistä rangaistuspotkua Cityn voittaessa liigacupin mestaruuden.
Valioliigan kaudella 2016–2017 Caballero riisti ykkösvahdin aseman Barcelonasta Cityyn siirtyneeltä Claudio Bravolta varmempien peliesitystensä vuoksi. Caballero pelasi kauden aikana 17 valioliigaottelua, kun niitä kahdella edelliskaudella oli tullut yhteensä vain kuusi.
Caballero siirtyi ilmaissiirrolla Chelseaan kesällä 2017. Hän oli seurassa kakkos- ja kolmosmaalivahdin asemassa. Hän pelasi loppuottelua lukuun ottamatta kaikki ottelut Chelsean voittaessa FA-cupin 2018. Hän pelasi kaksi ottelua Chelsean voittaessa Eurooppa-liigan kaudella 2018−2019. Chelsea voitti Mestarien liigan kaudella 2020−2021 mutta tuolloin Caballero oli pelkästään varamaalivahtina.
Caballero jäi kesällä 2021 ilman sopimusta. Hän liittyi joulukuussa 2021 Southamptonin joukkueeseen. Hän pelasi joulukuussa kaksi valioliigaottelua mutta jäi sen jälkeen varamaalivahdiksi. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain yhden FA Cupin ottelun, ja lopetti uransa kauden jälkeen.
Maajoukkueura

Caballero voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2001. Hän pelasi turnauksessa välierän ja loppuottelun. Hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen Ateenassa 2004 mutta ei saanut peliaikaa turnauksessa. Hänet valittiin A-maajoukkueeseen ensimmäisen kerran Maanosaliittojen cupiin 2005. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi ystävyysottelussa Italiaa vastaan maaliskuussa 2018. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 alkulohkon ottelut Islantia ja Kroatiaa vastaan.
Aiheesta muualla

Wilfredo Caballeron tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Caballero |
2 Ayala |
3 Burdisso |
4 Coloccini |
5 Mascherano |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Delgado |
9 Figueroa |
10 Tévez |
11 K. González |
12 Rosales |
13 Medina |
14 Rodríguez |
15 D’Alessandro |
16 L. González |
17 M. González |
18 Lux |
21 Fernández |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Franco |
2 Samuel |
3 Sorín |
4 Zanetti |
5 Cambiasso |
6 Heinze |
7 Tévez |
8 Riquelme |
9 Saviola |
10 Aimar |
11 Delgado |
12 Lux |
13 G. Rodríguez |
14 Milito |
15 Placente |
16 Coloccini |
17 Bernardi |
18 Santana |
19 M. Rodríguez |
20 Demichelis |
21 Figueroa |
22 Galletti |
23 Caballero |
Valmentaja Pekerman
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Guzmán |
2 Mercado |
3 Tagliafico |
4 Ansaldi |
5 Biglia |
6 Fazio |
7 Banega |
8 Acuña |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Di María |
12 Armani |
13 Meza |
14 Mascherano |
15 Lanzini |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Salvio |
19 Agüero |
20 Lo Celso |
21 Dybala |
22 Pavón |
23 Caballero |
Valmentaja Sampaoli
Luna (puolalainen laulaja)

| Luna |
| --- | --- |
 Luna esiintymässä vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa toukokuussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aleksandra Katarzyna Wielgomas
Syntynyt: 28. elokuuta 1999 (ikä 25) Varsova, Puola
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Luna, Ola Wielgomas
Laulukielet:  puola, englanti
Aktiivisena:  2018–
Tyylilajit:  pop, vaihtoehtopop, elektroninen musiikki
Soittimet:  viulu
Levy-yhtiöt:  Universal Music Polska, Kayax
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aleksandra Katarzyna ”Ola” Wielgomas, (s. 28. elokuuta 1999 Varsova, Puola) taiteilijanimeltään Luna on  puolalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Puolaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”The Tower”. Hän putosi kilpailusta ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 35 pistettä.
Varhaiselämä ja koulutus

Wielgomas syntyi 28. elokuuta 1999 Puolan Varsovassa. Hän opiskeli viulunsoittoa Tadeusz Baird -nimisessä musiikkikoulussa Grodzisk Mazowieckissa. Vuodesta 2015 vuoteen 2018 saakka Wielgomas kävi poliittisten tieteiden ja lakitieteiden kursseilla. Vuonna 2018 hän aloitti opiskelun Varsovan yliopistossa.
Musiikkiura > Uran alku

Vuonna 2010 Wielgomas liittyi Arton lastenkuoroon, joka esiintyi Varsovan Suuressa teatterissa. Hänen opettajanaan toimi Danuta Chmurska, joka opetti Wielgomasille laulua ja oopperalaulamista.
Musiikkiura > 2018–2019: Ola Wielgomas

Vuonna 2018 Wielgomas teki yhteistyötä Kayax-nimisen levy-yhtiön kanssa osana "My Name Is New"-projektia. Osana tätä projektia Wielgomas julkaisi debyyttisinglensä nimeltään "Na wzgórzach niepokoju". Single julkaistiin Kayaxin kautta ja sen oli tuottanut Marcin Nierubiec ja sanoittanut Wielgomas itse. Kappaletta soitettiin Polskie Radio Program III -radiokanavalla. Toukokuussa 2019 Wielgomas esiintyi Jaga Hupałon studiolla osana Museoiden yö -kulttuuritapahtumaa. Saman vuoden kesäkuussa hän julkaisi seuraavan singlensä nimeltään "Zastyga". Heinäkuussa hän esiintyi Naturalnie Mazury -festivaalilla ja saman vuoden elokuussa Pol'n'Rock -festivaalilla.
Musiikkiura > 2020–: Luna

Vuonna 2020 Wielgomas aloitti yhteistyön säveltäjä Michał "Fox" Królin kanssa ja he sävelsivät yhdessä kappaleen nimeltään "Luna", joka aloitti uuden suunnan Wielgomasin taiteellisella polulla. Samana vuonna Wielgomas julkaisi singlen nimeltään "Serca przemokną", joka kuitenkin poistettiin lyhyen ajan päästä.
Tammikuussa 2020 osana Puolan suurorkesterin 28. joulukeräystä Luna järjesti konsertin televisiostudiolla. Saman vuoden heinäkuussa hän esiintyi Stodoła Clubilla pidetyssä konsertissa yhdessä Cukier-nimisen bändin kanssa. 28. elokuuta hän lauloi kappaleen nimeltä "Dlaczego drzewa nic nie mówią" yhdessä puolalaisen laulajan Mela Kotelukin kanssa. 25. marraskuuta 2020 Luna julkaisi singlen nimeltään "Zgaś". Kappale sai erittäin hyvän vastaanoton ja se oli mukana vuoden 2020 parhaiden puolalaisten kappaleiden listoilla. Kappaletta soitettiin myös monilla radiokanavilla, kuten Chillizet-, Radio Eska- ja Polskie Radio Program I -radiokanavilla.
2. helmikuuta 2021 Luna julkaisi singlen nimeltään "Mniej". Singlen tekemisessä hän käytti avaruusääniä, kuten Venuksen (kauneuden, rakkauden ja taiteen symboli)  ja Merkuriuksen ääniä (ymmärtäväisyyden symboli). Kappale oli mukana Radio Wawan Top 13, Radio Eskan Hot 20 ja Radio Victoria's Alterlist -listoilla. Samana vuonna julkaistiin Skytechin tekemä remix-versio kappaleesta.
21. huhtikuuta 2021 julkaistiin single nimeltään "Nie proszę o więcej", jonka Luna oli tehnyt yhdessä Marcin Maciejczakin kanssa. Kappaleelle julkaistiin myös musiikkivideo sanoituksineen. Kappale oli mukana RMF FM -radiokanavan Poplistalla. 29. huhtikuuta Luna julkaisi "Zgaś"-kappaleen englanninkielisen version nimeltään "Blind" sekä musiikkivideon kappaleelle. 20. toukukuuta hän julkaistiin single nimeltään "Wirtualne Przedmieście", joka käsittelee rajaa virtuaalisen ja oikean maailman välillä. Hän teki kappaleelle myös musiikkivideon, joka kuvattiin Varsovan kansallisessa etnografisessa museossa. 18. kesäkuuta julkaistiin kappaleen englanninkielinen versio nimeltään "Virtual Rivers". 12. elokuuta Luna julkaisi singlen nimeltään "Zabierz Nasze" ja 10. syyskuuta singlen nimeltään "Melt Away".
19. helmikuuta ilmoitettiin, että Luna edustaa Puolaa kappaleella "The Tower" vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Hän putosi kilpailusta ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 35 pistettä.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Nocne zmory:  Julkaistu: 22. elokuuta 2022  Levy-yhtiö: Polydor, Universal Music Polska  Formaatit: CD, digitaalinen lataus, striimaus
Diskografia > EP-levyt

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Caught in the Night:  Julkaistu: 26. marraskuuta 2021  Levy-yhtiö: Universal Music Polska  Formaatit: digitaalinen lataus, striimaus
Diskografia > Singlet > Pääartistina

| Nimi | Vuosi | Albumi / EP-levy |
| --- | --- | --- |
| "Na wzgórzach niepokoju" | 2018 | Albumitommat singlet |
| "Zastyga" | 2019 | Albumitommat singlet |
| "Luna" | 2020 | Albumitommat singlet |
| "Zgaś" | 2020 | Nocne zmory |
| "Mniej" | 2021 | Nocne zmory |
| "Wirtualne przedmieście" | 2021 | Nocne zmory |
| "Zabierz mnie" | 2021 | Nocne zmory |
| "Blind" | 2021 | Caught in the Night |
| "Virtual Rivers" | 2021 | Caught in the Night |
| "Melt Away" | 2021 | Caught in the Night |
| "Niewypowiedziane" | 2021 | Nocne zmory |
| "Carol of the Bells" | 2021 | Albumiton single |
| "Wystarczy" | 2022 | Nocne zmory |
| "Elon Musk (W ogniu się unoszę)" | 2022 | Nocne zmory |
| "Nie budź mnie" | 2022 | Nocne zmory |
| "Nocne zmory" | 2022 | Nocne zmory |
| "Czerwien moich ust" | 2022 | Nocne zmory |
| "Dynamit" | 2022 | Albumitommat singlet |
| "Już nie zasnę" | 2023 | Albumitommat singlet |
| "Moja miłość" | 2023 | Albumitommat singlet |
| "Lekko" | 2023 | Albumitommat singlet |
| "Lost and Wild" | 2023 | Albumitommat singlet |
| "The Tower" | 2024 | Albumitommat singlet |
Diskografia > Singlet > Featuring-artistina

| Nimi | Vuosi | Albumi / EP-levy |
| --- | --- | --- |
| "Nie proszę o więcej" (Marcin Maciejczak feat. Luna) | 2021 | Tamte dni |
| "Nie mój sen" (Justyna Steczkowska feat. Luna) | 2022 | Szamanka |
| "Ciepło-Zimno" (Marie feat. Luna) | 2022 | Babyhands |
| "Subterranean" (Miss Monique ja Avira feat. Luna) | 2023 | Albumiton single |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luna Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Luna (Polish singer)
Käännös suomeksi
Ilmojen kotkat

| Ilmojen kotkat> Twelve O'Clock High |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry King
Käsikirjoittaja:  Beirne Lay, Jr. Sy Bartlett
Tuottaja:  Darryl F. Zanuck
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  Barbara McLean
Tuotantosuunnittelija:  Lyle R. Wheeler
Pääosat:  Gregory Peck Hugh Marlowe Dean Jagger
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Twentieth Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   21. joulukuuta 1949  11. elokuuta 1950
Kesto:  132 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ilmojen kotkat (engl. Twelve O'Clock High) on yhdysvaltalainen toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva vuodelta 1949. Elokuvan ohjasi Henry King. Pääosissa nähdään Gregory Peck, Hugh Marlowe ja Dean Jagger. Ilmojen kotkat perustuu Beirne Lay Jr:n ja Sy Bartlettin novelliin. He kirjoittivat myös elokuvan käsikirjoituksen.
Elokuva oli Oscar-palkintoehdokkaana neljässä kategoriassa, joista se voitti kaksi. Dean Jagger vei parhaan miessivuosan Oscarin. Lisäksi elokuva voitti Oscarin parhaasta äänityksestä.
Vuonna 1998 Ilmojen kotkat valittiin säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. The New York Timesin kriitikot valitsivat Ilmajoen kotkat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Ilmojen kotkat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jean-Philippe Caillet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jean-Philippe Caillet
Syntymäaika: 24. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Boulay-Moselle, Ranska
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: F91 Dudelange
Pelinumero: 22
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997-1998   1998-2002   2002-2004   2004-2005   2005-2006   2006- | FC Metz   SM Caen   Clermont Foot   FC Metz   PFC Litex Lovetš   KRC Genk | 0(0)   136(3)   44(2)   23(0)   13(2)   28(1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16.10.2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16.10.2008.
Jean-Philippe Caillet (s. 24. kesäkuuta 1977 Boulay-Moselle) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut mm. luxemburgilaista F91 Dudelangenia. KRC Genkissä hän pelasi varakapteenina kaudella 2006-2007. Ennen Genkiä Caillet on pelannut mm. FC Metzissä ja SM Caenissa.
Aiheesta muualla

Caillet L'Equipen sivuilla (ranskaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jean-Philippe Caillet
Käännös suomeksi
Filip Rogić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Filip Roberto Rogić
Syntymäaika: 14. kesäkuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Eskilstuna, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja, laitapakki
Pituus: 181 cm
Paino: 77 kg
Seura
Seura: Nordic United
Pelinumero: 4
Junioriseurat
–2010: Eskilstuna City FK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2012 | Eskilstuna City FK | 50 | (11) |
| 2013–2014 | Östersunds FK | 9 | (0) |
| 2014 | → AFC United (laina) | 26 | (6) |
| 2015–2016 | AFC United | 57 | (7) |
| 2017–2019 |  Örebro SK | 73 | (21) |
| 2019–2020 | FC Orenburg | 11 | (1) |
| 2020–2021 |  AIK | 27 | (3) |
| 2022 | Sirius | 27 | (1) |
| 2023 | Buriram United | 8 | (0) |
| 2023 |  HJK | 7 | (0) |
| 2024 | IMT | 2 | (0) |
| 2024– | Nordic United | 29 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. helmikuuta 2025.
ruotsalainen jalkapalloilijaMalline:SHORTDESC:ruotsalainen jalkapalloilija
Filip Roberto Rogić (s. 14. kesäkuuta 1993) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ruotsin Ettanissa pelaavaa Nordic Unitedia.
Suurimman osan urastaan Rogić on pelannut Ruotsin Allsvenskanissa. Viimeisimpänä hän on pelannut kolme kautta Örebro SK:ssa vuosina 2017-2020, kaksi kautta AIK:ssa vuosina 2020-2021 ja yhden kauden IK Sirius FK:ssa. HJK:hon Rogić siirtyi Thaimaan Valioliigan Buriram Unitedista kesällä 2023.
Rogić on Ruotsin ja Kroatian kaksoiskansalainen.
Poikamiesboksi

| Poikamiesboksi> The Apartment |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Billy Wilder
Käsikirjoittaja:  Billy Wilder I. A. L. Diamond
Tuottaja:  Billy Wilder
Säveltäjä:  Adolph Deutsch
Kuvaaja:  Joseph LaShelle
Leikkaaja:  Daniel Mandell
Tuotantosuunnittelija:  Alexandre Trauner
Pääosat:  Jack Lemmon Shirley MacLaine
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Mirisch Company
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1960
Kesto:  2:05:00
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poikamiesboksi on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Se on tragikomedia uskottomuudesta, rakkaudesta ja juonittelusta. Päähenkilö Baxter on vakuutusvirkailija, joka omaa uraansa edistääkseen lainaa asuntoaan esimiestensä syrjähyppyihin. Elokuva voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja neljä muuta Oscaria. Se oli myös taloudellinen menestys.
Elokuva valittiin vuonna 1994 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Poikamiesboksin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Lemmon  | … |  C. C. ”Bud” Baxter, vakuutusvirkailija   |
|  Shirley MacLaine  | … |  Fran Kubelik, hissinkuljettaja   |
|  Fred MacMurray  | … |  J. D. Sheldrake, Baxterin esimies   |
|  Jack Kruschen  | … |  tohtori David Dreyfuss, Baxterin naapuri   |
|  Ray Walston  | … |  Joe Dobisch   |
|  David Lewis  | … |  Al Kirkeby   |
|  Willard Waterman  | … |  herra Vanderhof   |
|  David White  | … |  herra Eichelberger   |
|  Edie Adams  | … |  neiti Olsen, Sheldraken sihteeri   |
|  Hope Holiday  | … |  rouva Margie MacDougall   |
|  Naomi Stevens  | … |  rouva Dreyfuss   |
|  Johnny Seven  | … |  Karl Matuschka, Kubelikin lanko   |
Morgan – toivoton tapaus

| Morgan – toivoton tapaus> Morgan: A Suitable Case for Treatment |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  Karel Reisz
Käsikirjoittaja:  David Mercer
Tuottaja:  Leon Clore
Säveltäjä:  John Dankworth
Kuvaaja:  Larry Pizer
Leikkaaja:  Larry Pizer
Pääosat:  David Warner Vanessa Redgrave Robert Stephens Irene Handl Bernard Bresslaw
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  British Lion Films
Levittäjä:  British Lion Films Netflix
Ensi-ilta:  1966
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Morgan – toivoton tapaus (Morgan!, myös Morgan: A Suitable Case for Treatment) on British Lion Filmsin tuottama komediaelokuva vuodelta 1966. Sen ohjasi Karel Reisz ja tuotti Leon Clore David Mercerin elokuvakäsikirjoituksen pohjalta.
Elokuvan pääosia näyttelevät David Warner, Vanessa Redgrave ja Robert Stephens kanssaan Irene Handl ja Bernard Bresslaw.
Elokuva kertoo Morganista, jolla on pakkomielle Karl Marxia ja gorilloja kohtaan ja joka yrittää estää vaimoansa avioitumasta uudelleen.
Elokuva oli ehdolla parhaan naispääosan (Vanessa Redgrave) ja parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon voittajaksi. Se oli ehdolla myös Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1966. Redgrave oli ehdolla myös parhaaksi naisnäyttelijäksi.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Morganin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Yhdysvaltalainen näyttelijä Morgan Fairchild valitsi taiteilijanimensä tämän elokuvan mukaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Warner  | … |  Morgan Delt   |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Leonie Delt   |
|  Robert Stephens  | … |  Charles Napier   |
|  Irene Handl  | … |  Mrs. Delt   |
|  Bernard Bresslaw  | … |  poliisi   |
|  Arthur Mullard  | … |  Wally   |