stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perätön lausuma tuomioistuimessa

Perätön lausuma tuomioistuimessa tarkoittaa väärien tietojen antamista tai oikeiden tietojen salaamista ilman laillista syytä tuomioistuimessa. Rikokseksi katsottavan teon rangaistavuudella pyritään turvaamaan totuuden esilletulo oikeudenkäytössä. Suomen rikoslaissa asiaa koskevat säännökset on jaoteltu sen mukaan, tapahtuuko perätön lausuma tuomioistuimessa vai jossakin muussa viranomaismenettelyssä (perätön lausuma viranomaismenettelyssä). Rangaistus perättömästä lausumasta tuomioistuimessa on enintään kolme vuotta vankeutta.
Tässä rikoslain säännöksessä (rikoslain 15 luvun 1 pykälä eli RL 15:1) tarkoitetun teon tekopaikan tulee olla tuomioistuin, joka voi olla yleinen tuomioistuin, erityistuomioistuin, hallintotuomioistuin, Kansainvälinen rikostuomioistuin (RL 15:12a) tai eräät muut ulkomaiset tuomioistuimet (RL 15:12). Tässä pykälässä tarkoitetuksi tuomioistuimeksi ei katsota välimiesoikeuksia. Toisaalta välimiehet voivat pyytää yleistä tuomioistuinta kuulustelemaan todistajaa, asiantuntijaa tai asianosaista. Tällöin annettu perätön lausuma on tässä pykälässä tarkoitettu perätön lausuma tuomioistuimessa.
Tähän tekoon voi syyllistyä todistaja, asiantuntija, totuusvakuutuksen nojalla kuultava asianosainen ja eräät muut henkilöt. Tuomioistuimessa voidaan valan tai vakuutuksen nojalla kuulla esimerkiksi konkurssivelallista, konkurssiin asetetun kuolinpesän osakasta tai meriselityksen antajaa. Rikosasiassa syytetty ei voi syyllistyä perättömään lausumaan. Hänkään ei kuitenkaan saa antaa viranomaiselle henkilöllisyydestään vääriä tai harhaanjohtavia tietoja eikä vääristellä maksukykyään antaessaan tietoja sakotusta varten (sakkovilppi).
Todistaja syyllistyy perättömään lausumaan esimerkiksi silloin, kun hän kertoo tuomioistuimessa nähneensä rikoksen tapahtuneen, vaikka hän todellisuudessa on vain kuullut tapahtumasta. Perättömän lausuman tunnusmerkistön täyttää myös liioittelu tai yhdenkin totuudenvastaisen seikan lisääminen muuten totuudessa pysyvään kertomukseen. Totuudesta poikkeamisen vähäinen merkitys oikeudenkäynnin kannalta voi toisaalta olla rangaistusta vähentävä asia.
Perättömään lausumaan syyllistyy myös, jos tuomioistuimessa salaa oikeita tietoja ilman laillista syytä. Tällöin ei edellytetä, että oikeudessa nimenomaan kysytään jotakin seikkaa. Salaamisen tahallisuutta arvioitaessa kysymättä jättämisellä voi olla vaikutusta, koska perättömältä lausumalta edellytetään aina tahallisuutta. Oikeuden puheenjohtajan tehtäviin kuuluu muistuttaa kuultavia heidän velvollisuudestaan pysyä totuudessa ja heidän mahdollisesta oikeudesta kieltäytyä lausuman antamisesta.
Vuonna 2003 tuli voimaan säännös todistajan ja muidenkin henkilöiden kuulemisesta oikeudessa videoyhteyden välityksellä. Tällaisessa etäkuulustelussa henkilön oikeudet ja velvollisuudet ovat samat kuin tuomioistuimessa läsnä olevalla henkilöllä eli häneen sovelletaan myös säännöksiä perättömästä lausumasta tuomioistuimessa.
Suomen koripallon historia

Vasemmalta oikealle: Raimo Lindholm, Martti Liimo, Markku Torkkeli.
Suomen koripallon historia käsittelee koripallon historiaa Suomessa.
Koripalloa on pelattu Suomessa 1900-luvun alusta alkaen. Laji oli pitkään keskittynyt Helsinkiin ja muualle pääkaupunkiseudulle, kunnes se levisi 1940–luvun jälkeen rajusti muualle Suomeen. Koripallon menestysvuodet elettiin Suomessa 1960–luvulla, jolloin Suomen koripallomaajoukkue pääsi karsintojen kautta kesäolympialaisiin historian ainoana suomalaisena palloilujoukkueena.
Suomessa on historian aikana pidetty kerran koripallon EM-kisat. Tämä tapahtui vuonna 1967, jolloin Suomi sijoittui kuudenneksi. Suomessa järjestettiin vuonna 2017 koripallon EM-kisojen alkulohko yhdessä Turkin, Israelin ja Romanian kanssa. Viimeisen kerran Suomi on esiintynyt miesten EM-kisoissa vuonna 2017. Kuuluisia suomalaisia koripalloilijoita ovat muun muassa Hanno Möttölä, Kari Liimo ja Kalevi Sarkalahti, jotka on kaikki varattu NBA:han. Muut samaan sarjaan varatut suomalaiset ovat Timo Saarelainen ja Petteri Koponen. Nba:ssa ainoana suomalaisena pelaajan on tällä hetkellä Lauri Markkanen, joka pelaa Utah Jazz joukkueessa.
1900−luku > Koripallon tulo Suomeen

Ensimmäiset kosketukset lajiin tapahtuivat jo 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, jolloin muun muassa raittiusyhdistys Koiton jäsenet pelasivat koripalloa muistuttavaa peliä Helsingin Hakasalmen puistossa. Pelissä pallo heitettiin umpikoriin, josta se otettiin pois kepillä tai riu'ulla. Pääkaupungista laji alkoi levitä muuallekin Suomeen ja vuosina 1917 ja 1918 Kotkassa pelattiin samantapaista peliä. Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenet tekivät vuonna 1922 matkan Neuvostoliittoon, jossa lajia pelattiin jo enemmän. Matkalaisten joukossa heräsi halu tuoda laji myös Suomeen ja tarkoituksena oli ottaa koripallo lajiohjelmien joukkoon. Suomessa ollut hallipula sekä innostuksen puute kuitenkin latistivat haaveet tästä.
Vuonna 1927 Kööpenhaminassa järjestettiin NMKY-järjestön kansainväliset suurkisat, joihin myös Suomesta lähetettiin joukkue. Lajeina kisoissa olivat yleisurheilu, uinti, tennis, lentopallo sekä NMKY:n omissa piireissä syntynsä saanut koripallo. Kisoissa lajiin rakastui helsinkiläinen Vilho Nuoreva, joka halusi tuoda lajin Suomeen. Tämän johdosta Helsingin NMKY:n osastot alkoivat pelata vuodesta 1927 lähes aitoa amerikkalaista ”basketballia”. Pelin säännöt eivät kuitenkaan vastanneet lajin virallisia sääntöjä, koska Nuoreva ei ollut pystynyt tuomaan Kööpenhaminasta yhtään virallista sääntökirjaa.
1900−luku > 1940-luvun talousvaikeudet

Talvisota vaikutti myös koripalloon. Lajia pystyttiin jatkamaan vasta syksyllä 1940, mutta silloinkin rahaa oli vaikea saada lajin pariin. Tämä pyrittiin ratkaisemaan perustamalla Veikkaus, mihin Koripalloliittokin oli osallisena. Samalla Koripallon SM-sarjasta tuli yksi Veikkauksen pelikohteista. Vuonna 1941 SM-sarjassa tehtiin Erkki Vasaran mielestä melko huvittava sääntöuudistus, jonka mukaan yli 190 cm pitkä pelaaja ei saanut olla mukana normaalissa koripallo-ottelussa.
Jatkosodan aikana koripallo levisi edelleen muualle Suomeen. Turun Riento ja Tampereen Pyrintö ottivat lajin ohjelmistoonsa. Turussa oli vuonna 1942 myös oma paikallissarja, jossa pelasi kymmenen joukkuetta. Vuoden päästä siitä kaupungissa pelattiin myös oma sotasarja, jossa oli mukana 11 joukkuetta. Lisäksi kaupungin oppikoululaiset pelasivat omaa sarjaa, jossa oli kahdeksan joukkuetta. Turkua voitiinkin pitää aikansa koripallokaupunkina. Vuonna 1941 pelattiin myös ensimmäinen virallinen naisten ottelu. Sotavuosina oman mausteensa Suomen koripalloon toivat virolaiset pelaajat, jotka olivat tulleet Suomeen. Sodan loppupuolella pelaaminen muuttui vaaralliseksi pommitusten takia ja pelit saattoivat venyä jopa kuuden tunnin mittaisiksi. Rintamalla pelattiin myös paljon koripalloa itserakennetuilla pelikentillä.
Sotien jälkeen Suomen koripallopiirit kärsivät taloudellisista vaikeuksista. Esimerkiksi Koripalloliiton liittohallituksen jäsenet joutuivat takaamaan henkilökohtaisesti liiton lainoja. Myös välineistä ja pelipaikoista oli huutava pula. Vuonna 1945 hallitilanne oli pahimmillaan Helsingissä ja pelejä jouduttiin siirtämään jopa Karhulaan saakka. Välinepula alkoi hellittää pari vuotta myöhemmin, kun Työväen Urheiluliitto ja Koripalloliitto päättivät hankkia 200 palloa seuroille. Vaikka pallojen saanti helpotti välinepulaa, oli vielä 1950-luvullakin monella seuralla käytössä ainoastaan yksi pallo. Vuonna 1946 Koripalloliitto liittyi Suomen Valtakunnan Urheiluliittoon. Samana vuonna Turun NMKY pelasi yhdysvaltalaista kauppalaivan miehistöä vastaan koripallopelin Turussa. Pelistä historiallisen tekee se, että ensimmäistä kertaa Suomessa nähtiin mustaihoisia amerikkalaisia pelaamassa. Kaiken lisäksi Turun NMKY voitti pelin. Vuoden synkimpänä hetkenä Koritalkoot-kirjan kirjoittanut Erkki Vasara pitää Geneven EM-kisoja. Suomi oli jo lähettämässä kisoihin oman joukkueensa mutta joutui lopulta vetäytymään pois kisoista, koska liitolla ei ollut varaa lähettää joukkuetta kisoihin.
Vuonna 1948 Suomeen saapuivat yhdysvaltalaiset mormonit, jotka ilmoittivat halukkuutensa harrastaa peliä maassa. Vuoden 1949 huhtikuussa mormonit aloittivatkin kiertueen Suomessa ja pelasivat seitsemän ottelua suomalaisjoukkueita vastaan. Voiton mormonijoukkueesta saavuttivat ainoastaan Tampereen Pyrintö ja Jyväskylän Palloilijat. Mormoniseurueesta ainoastaan Robert Petersen jäi Suomeen. Myöhemmin Petersen toimi Suomen maajoukkueen valmentajana.
1900−luku > 1950-luku

Vuonna 1950 pidettiin ensimmäiset koripallon maailmanmestaruuskilpailut, joihin myös Suomi karsi. Nizzassa järjestetyissä karsinnoissa Suomi sijoittui lopulta kuudenneksi eikä päässyt mukaan kisoihin. Vaikka Suomi olisi päässyt jatkoon kahdeksan joukkueen aluekarsinnasta, olisi kisamatka kaiketi jäänyt toteutumatta, sillä joukkueen lähettämistä Argentiinaan pidettiin lähes mahdottomana talousvaikeuksien takia. Suomalaisten peli kehittyi karsintaturnauksen loppua kohden ja oli aivan eri luokkaa kuin vuoden 1939 kisoissa. Paikallislehti Le Patriot de Nice et du Sud-Est kehui suomalaisten atleettisuutta ja povasi joukkueelle loistavaa tulevaisuutta. Suomi onnistui turnauksessa voittamaan Itävallan ja Hollannin.
Lajin leviäminen Suomessa pysähtyi hieman ja se säilyi vauraimpien alueiden harrastuksena. Vuonna 1951 Suomi lähti Pariisin EM-kisoihin. Kisat pelattiin Vélodrome d'hiverissa, joka oli pyöräilyyn tarkoitettu sisävelodromi. Pelaaminen sisähallissa oli noihin aikoihin vielä harvinaisuus Länsi-Euroopassakin. Suomi sijoittui lohkonsa kolmanneksi ja oli lopulta turnauksen yhdeksäs. Pentti Salmi tuomitsi otteluita ensimmäisenä suomalaisena arvokisaerotuomarina. Vuonna 1952 Suomen naisten koripallomaajoukkue pelasi ensimmäisen kerran EM-kilpailuissa ja sijoittui turnauksessa yhdeksänneksitoista. Ainoa voitto tuli turnauksen viimeiseksi sijoittunutta Itä-Saksaa vastaan luvuin 45–27. Suomen tehokkain ottelussa oli 12 pistettä heittänyt Anja Lamminpää. Samana vuonna Suomen Koripalloliitto vaihtoi nimekseen Suomen Koripallo- ja Lentopalloliitto, jotta toiminnassa mukana ollut lentopallo tulisi paremmin näkyviin. Nimi pidettiin yhdeksän vuoden ajan kunnes lentopallo sai oman liittonsa.
1900−luku > 1950-luku > Helsingin olympialaiset

Helsingin olympialaisilla on tärkeä rooli Suomen koripallossa. Suomi pääsi kisaisäntänä osallistumaan ensimmäistä kertaa olympialaisiin. Valmistelut kisoihin aloitettiin jo hyvissä ajoin, mutta viivästyksiä silti tuli. Esimerkiksi Suomen Olympiakomitea unohti, että koripallo alkaa muita lajeja aikaisemmin. Tämän takia Olympiakomitean vastuulla ollut lipunmyynti ei sujunut aivan ongelmitta. Lisäksi Tennispalatsin lattia maalattiin vasta ensimmäistä peliä edeltävänä iltana.
Suomi pelasi kaikki alkusarjan ottelunsa Tennispalatsissa. Joukkue hävisi kaikki kolme otteluaan: Neuvostoliitolle, Bulgarialle ja Meksikolle. Bulgariaa pidettiin yhtenä sen ajan parhaimmista eurooppalaisjoukkueista mutta sille Suomi hävisi niukasti lukemin 65–64. Neuvostoliitolle Suomi hävisi ainoastaan luvuin 35–47 . Myöhemmin samassa turnauksessa Neuvostoliitto voitti olympiahopeaa hävittyään finaalissa Yhdysvaltain maajoukkueelle.
Joukkue Helsingin olympialaisissa 1952
Olympiakisojen jälkeen Suomi osallistui 1950-luvulla vielä neljiin EM-kisoihin. Paras sijoitus oli vuoden 1955 kisojen kymmenes sija.
1900−luku > 1950-luku > Suomalaisjoukkueet Euroopan Cupissa

Ensimmäisenä suomalaisjoukkueena kansainvälisiä pelejä pelasi Pantterit, joka kaudella 1957–1958 osallistui juuri perustettuun Euroopan Cupiin. Joukkue sai vastaansa puolalaisen Legia Varsovan, jonka se ensimmäisessä osaottelussa voitti. Toisessa ottelussa Pantterit kuitenkin hävisi neljällä pisteellä ja Legia Varsova pääsi jatkoon yhteiskorin turvin. Nykyisin sarjasta käytetään nimitystä Euroliiga.
Kotimaan sarjassa mestarien joukkoon nousi ensimmäistä kertaa Helsingin ulkopuolinen seura kun Kotkan TP voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa vuonna 1958. Kauden paras helsinkiläisseura oli vasta kolmanneksi sijoittunut Helsingin Jyry.
1900−luku > 1960-luku

»Silloin 60-luvulla Suomessa elettiin oikeasti korisbuumia» 
(Kari Liimo)
Enemmän kuin peli – Menestystä elämässä ja koripallossa -kirjankin kirjoittanut Mikko Simon on hehkuttanut 1960-lukua Suomen koripallon menestysvuosiksi. Syitä hyvään koripallomenestykseen arvellaan olleen monia. Robert Petersen toi Suomeen lajituntemusta Yhdysvalloista ja Kalevi Tuominen teki vuonna 1960 neljän kuukauden opintomatkan Yhdysvaltoihin katsomaan paikallista yliopistokoripalloa. Vuonna 1961 maajoukkueessa tehtiin mittavia uudistuksia ja nuoria pelaajia ajettiin joukkueeseen sisään. Joukkueen itseluottamus oli kohdallaan Puolan EM-kilpailujen alla vuonna 1963 mutta menestystä ei vielä tullut vaan Itäblokin maat voittivat suomalaiset selvästi.
1900−luku > 1960-luku > Tokion olympialaiset 1964

EM-kisojen pettymyksestä huolimatta maajoukkueen päävalmentajana tuolloin toiminut Kalevi Tuominen ei antanut periksi vaan neuvotteli Suomen Koripalloliiton ja Olympiakomitean kanssa, että joukkue lähetettäisiin Tokion olympialaisten karsintoihin Geneveen. Koripalloliitto muisti vielä viime EM-kisojen katastrofin, jonka takia se ei halunnut lähettää joukkuetta matkaan. Kovien neuvottelujen jälkeen Tuomisen onnistui saada Olympiakomitea maksamaan matkasta aiheutuvat kulut sillä ehdolla, että Suomi selviytyisi kisoihin. Riskin otosta tiesi ainoastaan Tuominen, sekä liittohallitus jollakin tapaa. Olympiakomitean mielestä sopimuksella ei ollut niin paljon väliä, koska Suomen mahdollisuuksiin ei uskottu.
Suomi aloitti karsinnat selvällä voitolla Unkarista luvuin 80–58. Seuraavaksi Suomi voitti Israelin, Sveitsin, Itä-Saksan ja Itävallan. Ennen Itävalta-peliä Suomi oli jo varmistanut lohkovoiton, mutta nyt Suomi voitti A-lohkon ilman tappioita. Ratkaisupeleissä vastaan tuli Bulgaria, jota Suomi ei ollut aiemmin voittanut kertaakaan. Peli oli tasaista viime minuuteille saakka kunnes päävalmentaja Kalevi Tuominen otti aikalisän ja komensi pelaajat paikkaprässiin, jonka hän oli oppinut Yhdysvalloissa ollessaan. Viimeiset minuutit Suomi vei luvuin 14–2 ja varmisti kisalipun olympialaisiin. Suomen koripallomaajoukkue onkin edelleen ainoa suomalainen palloilujoukkue, joka on selviytynyt karsintojen kautta olympialaisiin. Olympiakomitea joutui pitkin hampain lähettämään joukkueen pitkälle matkalle Tokioon, mutta kinaa syntyi siitä, kuinka monta pelaajaa lähetetään mukaan kisoihin. Suomen päävalmentajan Kalevi Tuomisen järkkymätön mielipide oli, että kisoihin lähetetään kaksitoista pelaajaa, kun taas Olympiakomitea halusi kustantaa ainoastaan kymmenen pelaajan matkan. Lopulta Olympiakomitea joutui taipumaan Tuomisen kahteentoista pelaajaan.
Itse olympialaisissa Suomi aloitti urakkansa kahdeksan pisteen voitolla Etelä-Koreasta. Toisessa ottelussa vastaan asettui kisojen ehdoton ennakkosuosikki Yhdysvallat. Suomi aloitti ottelun yllättävän hyvin ja oli alkuminuutit johdossa. Lopussa yhdysvaltalaisten fysiikka kuitenkin tuli esille ja Suomi hävisi ottelun luvuin 51–77. Suomen parhaan pistemiehen (19) Kari Liimon mukaan tulos oli loppujen lopuksi ihan hyvä. Viimeisen alkusarjapelinsä Suomi hävisi Uruguaylle, mihin kaatuivat mahdollisuudet mitaleille. Jatkopeleissä Suomi sai samaan lohkoon Brasilian, Australian, Perun ja Jugoslavian. Suomi voitti Australian ja Perun, jolloin se pääsi pelaamaan sijoista 9–12. Vastaan tuli isäntämaa Japani, jolle Suomi hävisi. Sijoista 11–12 käyty kamppailu päättyi Suomen 73–72 voittoon Meksikosta. Suomen pelaajat uskoivat, että mahdollisuudet olisivat olleet parempiinkin sijoituksiin. Muun muassa Suomen joukkueen pelaaja Risto Kala on myöhemmin sanonut Suomen sijoituksesta:
»Olisi voinut yhtä hyvin olla viides tai viidestoista» 
(Risto Kala)
Joukkue Tokion olympialaisissa 1964
1900−luku > 1960-luku > HKT:n pelit Euroopassa

Helsingin Kisa-Toverit kuului 1960-luvun puolivälissä tuloksellisesti Euroopan parhaimpien seurojen joukkoon. Kotimaassa seura voitti viisi Suomen mestaruutta vuosina 1961–1965 valmentajansa Pentti Salmen johdolla. Suomen mestaruuksien ansiosta joukkue sai ainoana suomalaisjoukkueena mahdollisuuden edustaa maataan Euroopan Cupissa. Kaudella 1963–1964 ”Kisis” eteni Euroopan Cupissa aina puolivälieriin saakka, jossa se sai vastaansa Italian suurseuran Simmenthal Milanon. Ensimmäisen Helsingissä pelatun osaottelun HKT voitti luvuin 97–88, mutta Italiassa kärsityn tappion takia kausi oli HKT:n osalta ohi. Saavutus on paras suomalaisen koripallojoukkueen saavutus Euroopan kentillä. Kaudella 1964–1965 HKT oli taas mukana ja pääsi karsintakierrokselta jatkoon. Ensimmäisellä varsinaisella kierroksella tuli vastaan Euroopan parhaiten menestynyt seura Real Madrid Baloncesto. Ensimmäinen peli pelattiin Helsingissä ja se päättyi HKT:n tiukkaan tappioon. Ottelu oli historian ensimmäinen Euroopan Cup -peli, jossa molemmat joukkueet tekivät yli 100 pistettä. Vieraspelin Madridissa HKT hävisi selvästi. Kauden lopulla Real Madridista tuli Euroopan mestari kun se voitti loppuotteluissa TsSKA Moskovan. Saman kauden lopussa HKT:n pelaajat Martti ja Kari Liimo valittiin Euroopan tähdistöjoukkueeseen.
1900−luku > 1960-luku > Vuoden 1967 kotikisat

Vuonna 1967 Suomi sai järjestettäväkseen koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut, mikä takasi myös automaattisen pääsyn mukaan kisoihin. Kisat pidettiin Helsingin ja Tampereen jäähalleissa. Suomen kisaurakka alkoi helpoksi vastukseksi osoittautunutta Hollantia vastaan. Seuraava peli oli kovaa Romaniaa vastaan. Helsingin jäähallissa käyty ottelu päättyi Suomen niukkaan 57–51-voittoon. Suomen päävalmentajana tuolloin toiminut Kalevi Tuominen sanoi voiton olleen Suomen maajoukkueen kaikkien aikojen paras ottelu. Voittoputki katkesi heti seuraavassa ottelussa, jonka Suomi hävisi 68–80 Puolalle. Voittokantaan Suomi palasi heti Tšekkoslovakiaa vastaan pelatussa ottelussa. Tšekkoslovakiaa pidettiin yhtenä tuon ajan kirkkaimmista koripallomaista, mutta Suomi onnistui voittamaan ottelun silti luvuin 54–49. Seuraavassa pelissä vastustajana oli Espanja. Suomi oli ottelun lopulla lähellä romahdusta, mutta voitto kirjattiin lopulta Suomelle luvuin 76–69.
Turnauksen kenties kuumin ottelu pelattiin Suomen ja Jugoslavian välillä. Suomen päävalmentajana toiminut Kalevi Tuominen käski Olavi Ahosta rikkomaan jugoslavialaispelaajaa, jolla oli pallo hallussa. Tuomisen mukaan taktiikkaa käytetään yleisesti koripallossa, jotta pallo saataisiin nopeammin haltuun vastustajalta. Tunteet kuumenivat ottelun päätuomarin ajettua Olavi Ahosen kentältä. 10 000-päinen yleisö reagoi tuomioon heittämällä kentälle kaikenlaista tavaraa, minkä seurauksena joukkueet ajettiin pukuhuoneisiin kymmeneksi minuutiksi ja ottelu keskeytettiin puoleksi tunniksi. Tapahtumien seurauksena FIBAn pääsihteeri Renato Williams Jones uhkasi sulkea Suomen pois kisoista, jolloin katsojat rauhoittuivat. Tämän jälkeen ottelu saatettiin päätökseen, mutta yleisön vihellys jatkui ottelun loppuun saakka. Ottelu päättyi lopulta Jugoslavian 68–59-voittoon ja Suomi menetti mahdollisuutensa mitalipeleihin. Viimeisessä alkulohko-ottelussaan isännät voittivat Belgian selvästi luvuin 82–62.
Suomi sijoittui lohkonsa kolmanneksi ja pääsi pelaamaan sijoista 5–8. Ensimmäisessä pelissä Suomi voitti Israelin helpohkosti luvuin 73–60. Viimeisen sijoituspelin Romaniaa vastaan Suomi hävisi luvuin 64–71 ja sijoittui turnauksen kuudenneksi.
1900−luku > 1960-luku > Liimosta ensimmäinen NBA-varaus

Vuoden 1969 NBA:n varaustilaisuudessa Los Angeles Lakers varasi Kari Liimon seitsemännellä kierroksella. Näin hänestä tuli ensimmäinen NBA:han varattu suomalainen. Liimo ei koskaan kuitenkaan pelannut NBA:ssa, sillä hän palasi Suomeen pelaamaan.
1900−luku > 1970-luku

1960-luvun menestysvuosien jälkeen Suomen koripallon taso alkoi laskea. Laji kuitenkin laajeni Helsingin ulkopuolelle niin, että pääsarjatason joukkueita oli Joensuussa asti. Kaudeksi 1972–1973 SM-sarjassa sallittiin merkittävänä uudistuksena ulkomaalaisten pelaajien palkkaaminen seuraan. Ensimmäisellä kaudella Suomessa pelasi kolme yhdysvaltalaista pelaajaa sekä yksi turkkilainen pelaaja. Seuraavana kautena sarjassa otettiin käyttöön pudotuspelit, joiden malli lainattiin NBA:sta. FIBA Europen jäsenmaista Suomi otti systeemin ensimmäisenä käyttöön. Myöhemmin pääsarja jaettiin lohkoihin, mutta siitä luovuttiin, koska yleisö ei pitänyt järjestelmästä.
Kaudella 1975–1976 perustettiin koripallon I-divisioona, koska SM-sarjan ja silloisen Suomen-sarjan tasoeroa pidettiin liian suurena.
Tapion Honka voitti viisi perättäistä mestaruutta 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Tämän jälkeen menestyneimmät seurat olivat Turun NMKY sekä Playboys. Turun NMKY voitti mestaruuden neljästi kymmenen vuoden aikana. Playboys voitti 1970-luvulla kaksi mestaruutta, ja Tapion Hongan ja Playboysin yhdistyttyä espoolaiset voittivat vielä yhden mestaruuden vuonna 1979.
1900−luku > 1970-luku > Paluu EM-kisoihin

Vuonna 1977 Suomi pääsi kymmenen vuoden tauon jälkeen EM-kisoihin. Suomi järjesti karsinnat kisoihin Helsingissä ja voitti ratkaisupelissä Unkarin. Usko Suomen mahdollisuuksiin EM-kisoissa oli kotimaassa kuitenkin vähäinen. Belgiassa pidetyt EM-kisat eivät sujuneetkaan Suomelta aivan parhaalla tavalla. Joukkue hävisi kaikki alkusarjan pelinsä ja päätyi pelaamaan sijoista 9–12. Ensimmäisessä sijoitusottelussaan Suomi voitti Ranskan niukasti yhdellä pisteellä. Toisessa pelissään Suomi hävisi selvästi Espanjalle. Tämän jälkeen Suomi jäi 18 vuoden ajaksi arvokisojen ulkopuolelle.
1900−luku > 1980-luvun vaatimaton jakso

Vuonna 1981 Suomen naisten koripallomaajoukkue pääsi naisten EM-kisoihin. Sijoitus oli kahdestoista eli viimeinen, mutta kisojen korikuninkuuden voitti Lea Hakala.
Timo Makkonen voitti vuonna 1982 samassa Pohjois-Carolinan yliopiston joukkueessa Michael Jordanin kanssa ensimmäisenä suomalaisena mieskoripalloilijana arvostetun NCAA-mestaruuden.
Kaudella 1984–1985 koripallon SM-sarjassa jatkettiin sarjauudistuksia ja käyttöön otettiin kolmen pisteen heitot. Ensimmäisen kolmen pisteen arvoisen heiton teki Kari-Pekka Klinga 14. lokakuuta 1984.
1900−luku > 1980-luvun vaatimaton jakso > B-poikien EM-kisat 1981

1980-luvulla Suomen menestyksestä vastasivat juniorimaajoukkueet. Vuonna 1981 Suomi oli ensimmäistä kertaa mukana B-poikien EM-lopputurnauksessa, joka pidettiin Kreikassa. Ensimmäisissä otteluissa Suomen nuoret saivat vastaansa kovat koripallomaat Neuvostoliiton ja Jugoslavian, joille Suomi hävisi selvästi. Jugoslavian paras pelaaja ottelussa oli 35 pistettä heittänyt Dražen Petrović, joka valittiin kuolemansa jälkeen Basketball Hall of Fameen. Tämän jälkeen Suomi voitti Ranskan, Espanjan ja Israelin. Voittoputki katkesi selvällä tappiolla Italialle, mutta Suomi pääsi silti pronssiotteluun. Sen Saksa voitti luvuin 78–64. Neljäs sija on edelleen Suomen maajoukkueiden historian paras EM-sijoitus. Suomen paras pistemies turnauksessa oli Jyrki Kutvonen, joka teki seitsemässä ottelussa yhteensä 117 pistettä.
1900−luku > 1990-luku: paluu Euroopan kärkeen

1990-luvulla Helsingin alueen seurojen voima pieneni ja uusia Suomen mestareita tuli kauempaa kuin Helsingistä. Esimerkiksi Uudenkaupungin Urheilijat ja Kouvot olivat uusia koripallomestareita. Lisäksi muun muassa Lahden NMKY voitti cup-mestaruuden vuosina 1989 ja 1994.