stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Jaatinen
Tuotanto > Antologiat

Halonen, Jari et al: ”Terskanperä”, Homeperseen suo ja muita matkailukohteita.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2003.  ISBN 951-0-28279-0
Kangas, Jukka et al (toim.): ”Taksibaari”, Yhdet vielä. Baarikärpäset kertovat.  Helsinki:  Like, 2005.  ISBN 952-471-396-9
Tuotanto > Dramatisoidut teokset

Varjo 1917-1918, dramatisointi ja ohjaus: Toni Kettukangas. Kantaesitys Raahen Teatterissa 13.10.2017
Tuotanto > Elokuvakäsikirjoitukset

Elina/Muru (J. Vierelän kanssa, Suomen ek-säätiö, 2002–2003
Ounasjoki (dokumentin taustakäsikirjoitus, Filmi-Fakta Oy, 2004)
Usko, toivo, rakkaus (J. Vierelän kanssa, Suomen ek-säätiö, 2004)
Tuotanto > Muut av-projektit

Maihinnousu (työryhmässä, Vaskifilmi Oy, 2003)
Krieg in der Arktis / Arctic War (taustatoimittajana TV 21, Berlin, 2006)
Aiheesta muualla

/ Pekka Jaatinen Facebookissa
Pekka Jaatinen Kirjasampo.fi:ssä
Sanojen ajan artikkeli Pekka Jaatisesta Kirjasampo.fi:ssä
Pekka Jaatinen BoxRecissä
95 S 58–61

Raskassinkoryhmä (johtaja oikealla) harjoituksissa Sodankylässä kesällä 1997.
95 S 58–61, lempinimeltään Musti, on Suomen puolustusvoimien käyttämä raskas sinko. Se oli pääasiassa jalkaväkiprikaatien kalustoa. Ase on saanut lempinimensä kovaäänisestä koiran haukahdusta muistuttavasta laukausäänestä.
Raskas sinko on kehitetty vuonna 1958 ja sen pyörillä varustettu jalusta on vuodelta 1961. Toimintaperiaatteeltaan ase on rekyylitön tykki, jossa taakse purkautuva suihku kumoaa rekyylin. Tulisuihku ja sen paineaalto ovat vaarallisia 30 × 20 metrin alueella eikä singolla näin ollen voi ampua suljetussa tilassa.
Aseen kokonaispaino on 140 kg, josta putki 90 kg ja jalusta 50 kg. Kaliiperi on 95 mm. Suurin tehokas ampumaetäisyys liikkuvaan maaliin on 700 metriä ja paikallaan olevaan 1000 metriä. 
Singon ammus on patruuna, jossa kranaatti on kokonaisuus ajopanoksen kanssa. Hylsy on samalla seula, jonka muodostama paine-ero lähettää kranaatin matkaan. Vertailun vuoksi kevyessä singossa seula on erillinen ja vaihdettavissa.
Alkuperäinen ontelokranaatti läpäisee panssaria 300 mm ± 40 millimetriä. 
Käytössä oli myös elävää voimaa sekä pesäkkeitä vastaan tarkoitettu sirpalekranaatti. Sen suurin ampumaetäisyys on noin 2000 metriä. Sirpalekranaatti voidaan ampua herkästi syttyvänä tai jäykkänä. Jäykkänä lentonopeuden täytyy hidastua äkillisesti esteeseen osuessa. Herkkänä sytytin toimii osuessaan esimerkiksi ruohonkorteen.
Panssarintorjuntalaukauksen paino on 10,2 kg josta kranaatin osuus on 4,6 kg. Sen lähtönopeus on 615 m/s  Sirpalelaukauksen paino on 12,7 kg josta kranaatin osuus on 7,2 kg. Lähtönopeus on 400 m/s. Tulinopeus on 6−8 laukausta minuutissa.
1990-luvulla singolle hankittiin uusi ampumatarvike joka paransi läpäisyä. Sen läpäisykyky oli 560 mm tasakoosteista panssariterästä. Tämä ontelokranaatti on varustettu vaunujen reaktiivipanssaroinnin läpäisyä helpottavalla kovalla kärjellä.
Tähtäimen kuvio ja etäisyydenmittausviiva kaavamaisesti. Tähtäysmerkistö ja etäisyysmittausviiva eivät ole oikeassa mittakaavassa toisiinsa. Viivastoa käytetään asettamalla alin viiva kohteen alareunaan. Etäisyys luetaan asteikolta kohteen yläreunasta.
Raskaan singon tähtäin on optinen. Tähtäin, sen tähtäyskuvio ja käyttöperiaate ovat samankaltaisia kuin kevyessä 55 S 55 -singossa tähtäyskuvion vastatessa raskaan singon ominaisuuksia. Vaakasuorat viivat ovat nopeuden ennakkomerkintöjä ja pystyviivat korotusmerkkejä panssarintorjunnalle. Suuremmat korotusmerkinnät ovat sirpalekranaateille. Kohteen etäisyys voitdaan mitata tähtäimen käyrillä sijoittamalla se käyrien väliin.
Raskassinkoryhmään kuului kahdeksan miestä: johtaja, ampuja, lataaja/vara-ampuja, kaksi ammusmiestä, ryhmän varajohtaja sekä kaksi raskain ja kevyin kertasingoin varustautunutta sinkomiestä. Ryhmä liikutti asetta ja muuta tuliasemakalustoa usein juosten tai talvella hiihtäen, vetämällä niitä ahkiossa perässään. Tällöin saatettiin puhua leikkisästi esimerkiksi "mustin ulkoiluttamisesta".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 95 S 58–61 Wikimedia Commonsissa
Kuvia, lähinnä Otso 2005 -harjoituksesta
Rüsselsheim

| Rüsselsheim |
| --- | --- |

 vaakuna
 Rüsselsheim
 Koordinaatit: 50°0′N, 8°26′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Hallintopiiri:  Darmstadt
Piirikunta:  Groß-Gerau
Hallinto:  
 – Pormestari:  Udo Bausch (Sitoutumaton)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,3 km²
Korkeus:  88 m m
Väkiluku:  59 457 (30,6,2005)
 – Väestötiheys:  1020 as./km²
 
 www.stadt-ruesselsheim.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rüsselsheim on kaupunki Saksassa, Hessenin osavaltiossa. Se sijaitsee Mainjoen varrella, ja idässä sen naapuri on Frankfurt am Mainin suurkaupunki. Rüsselsheim on noin 60 000 asukkaallaan piirikuntansa Groß-Geraun suurin kaupunki. Pinta-alaltaan kaupunki on 58,3 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys kaupungissa on 1 020 as./km².
Varhaisin maininta Rüsselsheimista historiallisissa teksteissä sijoittuu vuoden 830 tienoille. Nykyisin kaupunki tunnetaan muun muassa Opel-automerkistä. Opelin perustaja Adam Opel syntyi kaupungissa, ja Opelin ensimmäinen ja suurin tehdas sekä suunnittelukeskus sijaitsevat siellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Rüsselsheim vuonna 1655.
Rödermark

| Rödermark |
| --- | --- |
 Ober-Rodenin kaupunginosaa.
 lippu:  vaakuna
 Rödermark
 Koordinaatit: 49°58′00″N, 08°49′00″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Hallintopiiri:  Darmstadt
Piirikunta:  Offenbach
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29,9 km²
Korkeus:  142 m
Väkiluku (2006):  28 068
 – Väestötiheys:  938,7 as./km²
 
 www.roedermark.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rödermark on kaupunki Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Offenbachin piirikunnassa, etelään Frankfurt am Mainista ja pohjoiseen Darmstadtista. Sen asukasluku on 28 068 (30. kesäkuuta 2006), ja se on pinta-alaltaan 29,9 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys kaupungissa on noin 938,7 as./km².
Kaupunkirautatie Reinin-Mainin S-Bahn kattaa myös Rödermarkin kaupungin. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Saalfelden Itävallassa, Tramin Italiassa, sekä Bodajk Unkarissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rödermark Wikimedia Commonsissa
Rödermarkin kaupungin viralliset sivut
Keko (tietorakenne)

Keko (engl. heap), joskus myös kasa, on tietojenkäsittelytieteessä käytettävä tietorakenne, jolle on ominaista, että sen suurin (tai pienin) alkio on aina helposti saatavilla. Tärkeimpiä keon sovelluskohteita ovat mm. prioriteettijonon toteutus ja kekojärjestäminen.
Toteutus

Keko on joko maksimikeko tai minimikeko riippuen siitä, onko tärkeää päästä nopeasti käsiksi tietojoukon suurimman vai pienimmän avaimen omaavaan alkioon.  Yleensä keko hahmotetaan yhtenä tai useampana binääripuuna, joka toteuttaa (jotka toteuttavat) kekoehdon:
Puun juurisolmulla on tällöin aina keon suurin (tai pienin) avain. Käytännössä keko tallennetaan kuitenkin usein taulukkona linkitetyn puurakenteen sijasta. Keon sisältöä muuttavat operaatiot on toteutettu siten, että ne säilyttävät kekoehdon totena. Toteutuksen yksityiskohdat riippuvat käytettävästä kekotyypistä. Yleisin kekotyyppi on binäärikeko. Muita variantteja ovat esimerkiksi fibonacci-keko ja binomikeko.
Operaatiot

Yleisesti kekojen kanssa käytettyjä operaatioita ovat:
Suurimman (pienimmän) alkion etsiminen: find-max (find-min)
Suurimman (pienimmän) alkion poistaminen keosta: delete-max (delete-min)
Alkion avaimen arvon kasvattaminen ja pienentäminen: increase-key ja decrease-key
Uuden alkion lisääminen kekoon: insert
Kahden keon yhdistäminen yhdeksi isoksi keoksi: merge
Useimpien keko-operaatioiden nopeus on luokkaa O(log n). Joidenkin operaatioiden nopeus vaihtelee riippuen käytettävästä kekotyypistä. Vaikka nopeudet ovat samaa kertaluokkaa kuin yleensä hakupuilla, on keko toteutustavastaan johtuen käytännössä usein huomattavasti muita tietorakenteita nopeampi silloin, kun sen ominaisuuksia pystytään hyödyntämään.
Käyttökohteita

Kekojärjestäminen on tehokas minimitilassa toimiva järjestämisalgoritmi, jonka pahimman tapauksen aikavaativuus on luokkaa O(n log n).
Prioriteettijono, eli jonorakenne, jossa korkeamman prioriteetin omaavat alkiot pääsevät "etuilemaan" niitä, joilla on alhaisempi prioriteetti, toteutetaan yleensä kekona.
Graafi- eli verkkoalgoritmit käyttävät usein kekoa esimerkiksi solmujen läpikäyntijärjestyksen tallentamiseen ja selvittämiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keko (tietorakenne) Wikimedia Commonsissa
Etelä-Pohjanmaan liitto

| Etelä-Pohjanmaan liitto |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kuntayhtymä
Toimiala:  Aluekehitys
Päämaja:  Seinäjoki
Toiminta-alue:  Etelä-Pohjanmaan maakunta
Maakuntajohtaja:  Heli Seppelvirta
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelä-Pohjanmaan liitto on lakisääteinen maakunnallinen kuntayhtymä. Etelä-Pohjanmaan liitto vastaa aluekehitysviranomaisena Etelä-Pohjanmaan maakunnan strategisesta kehittämisestä ja suunnittelusta. Etelä-Pohjanmaan liiton suunnittelu- ja kehittämisjärjestelmä perustuu alueiden kehittämistä ja alueiden käyttöä koskevaan lainsäädäntöön. Lisäksi liiton toimintaa ja tehtäviä ohjaa 1.1.2001 voimaan tullut perussopimus. Liiton muodostamaan kuntayhtymään kuuluu 18 jäsenkuntaa, jotka muodostavat Etelä-Pohjanmaan maakunnan.
Etelä-Pohjanmaan liitto on yksi Suomen yhteensä 18 maakunnan liitosta.
Hallinto

Etelä-Pohjanmaan liiton perussopimuksen mukaisia toimielimiä ovat maakuntapäivät, maakuntavaltuusto, maakuntahallitus, tarkastuslautakunta, kulttuurilautakunta ja Etelä-Pohjanmaan maakunnan yhteistyöryhmä. Maakuntapäivät pidetään joka neljäs vuosi kunnallisvaalien jälkeisenä vuonna vuoden alkupuolella. Maakuntapäivillä valitaan neljäksi vuodeksi maakuntavaltuusto, joka käyttää kuntayhtymän ylintä päätösvaltaa.
Etelä-Pohjanmaan liittoa johtaa maakuntajohtaja. Maakuntajohtajana on 1. helmikuuta 2022 alkaen toiminut hallintotieteiden maisteri Heli Seppelvirta.
Hallinto > Johto > Maakuntaliiton puheenjohtajat

Jalo Lahdensuo (1939–1955)
Reino Ala-Kulju (1955–1971)
Eino Uusitalo (1972–1974)
Jussi Jouppi (1975–1989)
Pentti Mäki-Hakola (1989–1994)
Hallinto > Johto > Maakuntavaltuuston puheenjohtajat

Kyösti Virrankoski (1993–2000)
Tapio Liinamaa (2001–2008)
Markus Aaltonen (2009–2012)
Kai Pöntinen (2013–2021)
Mikko Savola (2021–)
Hallinto > Johto > Maakuntahallituksen puheenjohtajat

Antti Niemi-Aro (1993–1996, 2001–2008)
Esko Kujala (1997–1999)
Juhani Hyvönen (2000)
Tapio Liinamaa (2009–2012)
Lasse Anttila (2013–2021)
Kai Pöntinen (2021–)
Hallinto > Johto > Maakuntajohtajat

Esa Latva-Rasku (1993–2006)
Asko Peltola (2006–2022)
Heli Seppelvirta (2022–)
Toiminta

Etelä-Pohjanmaan liitto toteuttaa toimielintensä päätösten mukaisesti maankäyttö- ja rakennuslaissa tarkoitettuja maakuntasuunnitelman ja maakuntakaavan mukaisia tehtäviä, aluepoliittisessa lainsäädännössä tarkoitettuja maakuntasuunnitelman, maakuntaohjelman ja sen toteuttamissuunnitelman mukaisia tehtäviä sekä maakunnan kansainvälistämistä, muulla lainsäädännöllä maakunnan liitolle määrättyjä tehtäviä ja maakunnan edunvalvontaa sekä jäsenkuntien liitolle antamia kulttuuri-, koulutus- ja kunta-asioihin liittyviä tehtäviä.
Watchtower (videopeli)

| Watchtower |
| --- | --- |
Kehittäjä:  CyberArts
Julkaisija:  OTM Publications & Promotions
Suunnittelija:  Mika M. K. Laamanen
Säveltäjä:  Dan Bjon
Ohjelmoija:  Robert Nordin
Julkaistu:   19. maaliskuuta 1996
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Amiga
Jakelumuoto:  Levyke
Vaatimukset:  2MB RAM, AGA, KickStart 3.0
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Watchtower on CyberArtsin Suomessa kehittämä ja OTM Publications & Promotionsin julkaisema räiskintäpeli, joka on julkaistu vuonna 1996 Amigalle.
Pelaaminen

Pelissä ohjataan sotilasta ja ammutaan vastustajia Commodore 64:n Rambo ja Commando -pelien tapaan.
Kehittäjät

Pelin ovat kehittäneet:
ohjelmointi : Robert Nordin
grafiikka : Henrik Jarolf
grafiikka : Joni Stolt
grafiikka : Kai Sainio
grafiikka : Mika M. K. Laamanen
musiikki : Dan Bjon
musiikintoisto : Jarno Paananen
ääniefektit : TNT Sound Factory
pelisuunnittelu : Mika M. K. Laamanen
Arvioita

CU Amiga -lehti antoi pelille 78/100 arvostelussaan (huhtikuu 1996).
Aiheesta muualla

Watchtower MobyGamesissa (englanniksi)
Watchtower Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Ulrikke Brandstorp

| Ulrikke Brandstorp |
| --- | --- |
 2013–
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Sarpsborg, Norja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ulrikke
Tyylilajit:  Pop
Aiheesta muualla
www.ulrikkeofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ulrikke Brandstorp (s. 13. heinäkuuta 1995 Sarpsborg), tunnetaan myös nimellä Ulrikke, on norjalainen laulaja, lauluntekijä ja musikaalinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten osallistumisestaan norjalaisiin laulukilpailuihin Idol (2013), The Voice (2015) ja Stjernekamp (2018).
Vuonna 2019 Brandstorp esiintyi Lieslin roolissa musikaalissa The Sound of Music, joka esitettiin Folketeaterissa Oslossa .
Vuonna 2020 hän voitti Norjan euroviisukarsinnan Melodi Grand Prix 2020 kappaleellaan "Attention", jolla hänen oli määrä edustaa Norjaa Eurovision laulukilpailussa 2020,  jotka olisi pidetty Rotterdamissa, Alankomaissa.  Kilpailu kuitenkin peruttiin 18. maaliskuuta 2020 maailmanlaajuisen koronaviruspandemian puhkeamisen vuoksi. Hänelle tarjottiin suoraa pääsyä Melodi Grand Prix 2021 -finaaliin, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta.   Hän oli aiemmin osallistunut Melodi Grand Prix 2017  -kilpailuun, jossa hän sijoittui neljänneksi kappaleellaan "Places".
Brandstorp voitti Norjan paikallisen Masked Singer -kilpailun (norj. Maskorama) syksyllä 2020 hahmonaan peikko.
Brandstorp osallistui Melodi Grand Prix'iin 2023 kappaleella "Honestly", joka sijoittui kilpailussa toiseksi.
Käännös suomeksi
Lemgo

| Lemgo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Lemgo
 Koordinaatit: 52°2′N, 8°55′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Lippen piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  100,85 km²
Korkeus:  100 m
Väkiluku (2021):  40 366
 – Väestötiheys:  400 as./km²
Postinumero:  32657
Suuntanumero(t):  05261, 05266
 
 www.lemgo.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lemgon sijainti Lippen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Lemgo on korkeakoulukaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se on myös historiallinen hansakaupunki, jolla oli kauppasiteitä aina Turkuun ja Tukholmaan saakka. Lemgon vanhakaupunki on arkkitehtonisesti hyvin säilynyt.
Maantiede

Lemgo sijaitsee Begajoen laaksossa Ostwestfalen-Lippen alueen keskiosassa. Alue kattaa Nordrhein-Westfalenin osavaltion koillisosan. Lemgon etäisyys Düsseldorfista on noin 170 kilometriä koilliseen, Hannoverista noin 70 kilometriä lounaaseen ja Bielefeldistä noin 25 kilometriä itään. Etäisyys Hampurista on noin 185 kilometriä etelälounaaseen, maanteitse noin 230 kilometriä.
Nykyinen Lemgo syntyi 1969 ja 1970, jolloin siihen liitettiin kolmetoista maalaiskuntaa. Niistä väekkäimmät ovat Brake, Lieme, Matorf-Kirchheide, Hörstmar, Voßheide ja Entrup. Valtaosa kaupungin väestöstä asuu varsinaisen Lemgon alueella.
Historia

Lemgo perustettiin 1100-luvun lopulla. Sijainti kahden merkittävän kauppareitin risteyksessä teki siitä keskiaikana Lippen alueen suurimman kaupungin, jonka vaurautta lisäsi kuuluminen Hansaliittoon. Uskonpuhdistus saavutti Lemgon 1527. Seuraavalla vuosisadalla käyty kolmikymmenvuotinen sota aiheutti Lemgolle huomattavia rasituksia, ja uutta nousukautta saatiin odottaa aina 1800-luvulle. Kaupunki säästyi toisen maailmansodan aikaisilta pommituksilta, joten sen renessanssivaikutteinen vanhakaupunki on säilynyt eheänä..
Lemgon vanhakaupunki muodostaa historiallisen kokonaisuuden, johon kuuluu muun muassa arkkitehtonisesti epäyhtenäinen raatihuone (rakennettu vaiheittain 1300-luvulta aina 1600-luvulle). Keskiaikaisia kirkkoja ovat St. Nicolai ja St. Marien.. Vanhankaupungin läheisyydessä sijaitsee Weserin renessanssia edustava vesilinna Schloss Brake. Lemgon historiallisesta kaupunginmuurista on säilynyt joitakin osia, kuten Pulverturm.
Talous ja liikenne

Lemgon talous nojaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, joiden aloina ovat metalliteollisuus, koneenrakennus ja palvelut. Kaupungissa toimii teknillinen korkeakoulu Technische Hochschule Ostwestfalen-Lippe. Lemgon rautatieasema sijaitsee rataosuudella Bielefeld–Hameln. Lähin moottoritie on kaupungin länsipuolitse kulkeva BAB 2. Lemgon alueella risteävät Bundesstraße 66 ja Bundesstraße 238.
Aiheesta muualla

Lemgo, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Lemgo
Technische Hochschule Ostwestfalen-Lippe (TH OWL)
Käännös suomeksi
Ousmane Diawara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. lokakuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Bamako, Mali
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: KuPS (lainalla SC Rheindorf Altachilta)
Junioriseurat
: Vasalunds IF
2017-2018: FC Djursholm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019 | IFK Stocksund | 17 | (1) |
| 2019 | NEROCA FC | 14 | (1) |
| 2020 | Huddinge IF | 11 | (6) |
| 2021 | Karlbergs BK | 27 | (22) |
| 2022-2023 | Landskrona BoIS | 50 | (17) |
| 2024- | SC Rheindorf Altach | 4 | (0) |
| 2024- | → SC Rheindorf Altach II | 3 | (4) |
| 2024 | KuPS | 12 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2024.
Ousmane Diawara (s. 10. lokakuuta 1999) on malilais-ruotsalainen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Veikkausliigaaa Kuopion Palloseurassa, lainassa itävaltalaiselta Rheindorf Altachilta.
Malissa syntynyt Diawara pelasi aluksi Ruotsin nuorten sarjoja ja siirtyi kaudeksi 2019 4. korkeimalle sarjatasolle, ensin IFK Stocksundiin ja sen jälkeen Huddinge IF:ään ja BK Karlbergiin. Onnistuneen Karlberg-kauden jälkeen Diawara sai sopimuksen Ruotsin 2. korkeinta sarjatasoa eli Superettania pelanneen Landskrona BoIS:n kanssa, jossa hän pelasi kaksi kautta ja 50 sarjaottelua.
Kauden 2024 alussa Diawara kirjoitti 3-vuotisen sopimuksen itävaltalaisen pääsarjaseuran SC Rheindorf Altach, jonka riveissä hän pelasi kaudella 2024 neljä pääsarjaotelua ennen kuin hänet lainattiin Suomen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuraan, jonka riveissä hän oli voittamassa Suomen cupin ja Veikkausliigamestaruuden.
Saavutukset

Suomen mestaruus kaudella 2024
Suomen cup-mestaruus 2024
Clinton Antwi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. marraskuuta 1999 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Tamale, Ghana
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 167 cm
Seura
Seura: KuPS
Junioriseurat
-2018: Right to Dream Academy
2018-2019: FC Nordsjælland
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2022 | FC Nordsjælland | 19 | (0) |
| 2020-2021 | → Esbjerg fB | 22 | (0) |
| 2022- | KuPS | 71 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2024.
Clinton Antwi (s. 6. marraskuuta 1999) on ghanalainen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigaa Kuopion Palloseuran riveissä.
Pelaajana Tanskassa ja Suomessa

Antwi pelasi kotimaassaan Right to Dream Academyssa ennen siirtymistään tanskalaiseen FC Nordsjællandiin tammikuussa 2018. Aluksi hän pelasi keväällä 2018 seuran U19-joukkueessa, mutta kesällä 2018 hän harjoitteli seuran ykkösjoukkueessa. Hän debytoi Tanskan pääsarjassa, Superliigassa heinäkussa 2018. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa FC Nordsjællandin riveissä, joten hän siirtyi lainalle sarjaa alemmas Esbjerg fB:n puolustajaksi syyskuussa 2020 pelaten seurassa loppukauden.
Antwi siirtyi vuoden 2022 alussa Suomeen KuPS:n riveihin, jossa hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 71 Veikkausliigaottelua. KuPS lunasti marraskuussa 2024 Antwin option kaudeksi 2025. Kaikkiaan hän on pelannut KuPS:ssa 104 virallisessa ottelussa.
Saavutukset

2 Suomen cup-mestaruutta (2022 ja 2024)
Suomen mestaruus kaudella 2024
2 Suomen mestaruushopeaa 2022 ja 2023
Aleksander Kunileid

| Aleksander Kunileid |
| --- | --- |
 Aleksander Kunileid
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1845 Audru, Viro
Kuollut: 27. heinäkuuta 1875 (29 vuotta) Pultava, Ukraina
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  säveltäjä
Aleksander Kunileid, ent. Aleksander Saebelmann t. Säbelmann (22. marraskuuta 1845 Audru, Pärnumaa, Viro – 27. heinäkuuta 1875 Pultava, Ukraina) oli virolainen säveltäjä. Hän on virolaisen kuoromusiikin perustajia.
Elämä ja työ

Aleksander Peeter Karl Saebelmann syntyi Audrussa Pärnumaan maakunnassa. Hänen isänsä oli opettaja. Veljensä Friedrich August Saebelmannin tavoin hän osoittautui musikaaliseksi jo hyvin varhain. Hän sai musiikinopetusta ensin isältään, joka opetti häntä soittamaan urkuja ja pianoa. 16-vuotiaana Saebelmann aloitti opinnot Cimzen seminaarissa Valkassa.
Saebelmann valmistui opettajaseminaarista 1865 ja sai viran Paistussa, jossa hän oli kolme vuotta. Hän soitti usein paikallisen kirkon urkuja. Hän ystävystyi Viron kansallisen heräämisen merkkihenkilöiden kanssa, muun muassa Carl Robert Jakobsonin, Johann Voldemar Jannsenin ja jälkimmäisen tyttären Lydia Koidulan kanssa. Hän otti nimen "Kunileid" saksalaiselta vaikuttavan "Saebelmannin" tilalle Jakobsonin tunnuslauseesta Otsi, kuni leiad ("Etsi kunnes löydät"). Vuonna 1868 hän sai apulaisopettajan paikan Cimzen seminaarista.
Jakobsonin innostamasta Kunileidista tuli keskeinen henkilö ensimmäisillä Viron laulujuhlilla 1869. Kunileid oli Jannsenin ohella juhlien pääorganisaattori ja kuoroesitysten tuomariston puheenjohtaja.lähde?
Tänä aikana Kunileid sävelsi useita kuorolauluja, kuten "Sind surmani", "Mu isamaa on minu arm" ja "Mu isamaa nad olid matnud", jotka nykyisin kuuluvat Viron kansalliseen kaanoniin. Musiikkihistorioitsija Elmar Arron mukaan Kunileid löysi innoituksen kahden ensimmäisen säveliin Karl Collanin vuonna 1854 julkaiseman kokoelman suomalaisista kansanlauluista "Kreivin sylissä istunut" ja "Paremp’ olla tyttönä". Jakobson liitti Kunileidin teoksia kuuluisaan virolaisten laulujen kokoelmaan Wanemuine Kandle Healed (1. p. 1869, 2. p. 1871).lähde?
Kunileid muutti 1871 Pietariin veljensä Friedrich Saebelmannin kanssa, joka oli valmistunut samasta seminaarista. He joutuivat alkuun asumaan hyvin vaatimattomissa oloissa. Kunileid oli opettajana virolaisessa koulussa Hatsinassa lähellä Pietaria ja myöhemmin Kolpinan opettajaseminaarissa. Kunileidin terveys heikkeni 1873 nopeasti, ja hän muutti opettajaksi ja urkuriksi Pultavaan sikäläisen paremman ilmaston vuoksi. Hän kuoli siellä kesällä 1875. Hänet haudattiin Pultavan hautausmaalle, joka tasoitettiin toisen maailmansodan jälkeen.lähde?
Kunileid on sivuhenkilö Jaan Krossin historiallisessa romaanissa Professori Martensin lähtö.lähde?
Valikoima sävellyksiä

Arg kosilane (Sanat: Friedrich Reinhold Kreutzwald)
Kaste ja pisarad (Carl Robert Jakobson)
Meil aiaäärne tänavas (Lydia Koidula)
Miks sa nutad, lilleke? (Lydia Koidula)
Mu mõttes on üks ainuke (kansanlaulu)
Põua aastal 1868 (Carl Robert Jakobson)
Süda tuksub (kansanlaulu)
Ema ja laps (Carl Robert Jakobson)
Mu isamaa on minu arm (Lydia Koidula)
Mu isamaa, nad olid matnud (Lydia Koidula)
Sind surmani (Lydia Koidula)
Veel pole kadunud kõik (Carl Robert Jakobson)
Õitse ja haljenda, eestlaste maa (Lydia Koidula)
Süda tuksub (kansanlaulu)
Mu mõttes on üksainuke (kansanlaulu)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksander Kunileid Wikimedia Commonsissa
Aleksander Saebelmann-Kunileid, Emic.ee
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aleksander Kunileid
Käännös suomeksi