stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kabba Samura

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1981
Syntymäpaikka:  Freetown, Sierra Leone
Pelipaikka: Hyökkääjä, oikea laita
Pituus: 172 cm
Junioriseurat
-1997: Mighty Blackpool
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| -1997   1997-1999   1999-2003   2003-2005   2005-2006   2006   2007 2008- | Mighty Blackpool   IFK Ölme   IFK Göteborg   Assyriska FF   OFI Kreeta  Aalesund FK   Helsingin Jalkapalloklubi   Bodens BK |  ? (?)   38 (37)  17 (5)  ? (23)  6 (0)  9 (3)  18 (3) ? (?) |
Maajoukkue
|  ?- | Sierra Leone |  ? (?) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. heinäkuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. huhtikuuta 2007.
Kabba Samura (s. 26. lokakuuta 1981 Freetown, Sierra Leone) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2007 hän pelasi Veikkausliigassa Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa. Hän on pelannut myös muun muassa Ruotsin ja Kreikan pääsarjassa.
Samura aloitti jalkapallon pelaamisen Sierra Leonen suurimpiin kuuluvassa Mighty Blackpoolissa. Hänet toi Ruotsiin ja IFK Ölmeen ruotsalainen valmentaja Roger Palmgren. Kahden Ölmessä pelatun kauden jälkeen ruotsalainen suurseura IFK Göteborg hankki hänet vuonna 1999. Vuonna 2000 hän pääsi göteborgilaisten edustusjoukkueeseen ja teki yhden maalin vierasottelussa AIK:ta vastaan. Hän pelasi useita hyviä otteluita, muttei päässyt lopullisesti murtautumaan avauskokoonpanoon. Hänet vuokrattiin Assyriska FF:n ja hyvien näyttöjen ansiosta Assyriska päätti hankkia Samuran pelaajaoikeudet. Hän pelasi 3 hienoa kautta seurassa ja teki yhteensä 23 sarjamaalia, joista 3 Allsvenskanissa. Kaudella 2004 hän voitti seuran sisäisen maalipörssin 14 maalilla ja Assyriska nousi Superettanista Allsvenskaniin.
Assyriska putosi sarjasta heti 2005 ja Samura lähti kreikkalaisen liigaseura OFI Kreetan riveihin. Tätä ennen hän oli käynyt hollantilaisen Sparta Rotterdamin testissä lokakuussa 2005 . Hän pelasi Kreikassa 6 ottelua ilman maalimerkintöjä ja palasi Ruotsiin. Hän kävi englantilaisen Southend Unitedin  ja ruotsalaisen Örebro SK:n  testeissä, kunnes norjalainen Aalesund FK teki sopimuksen Samuran kanssa elokuussa 2006. Aalesund FK ei tarjonnut jatkoa sopimukseen ja Samura joutui etsimään uuden seuran kauden 2006 jälkeen. Keväällä 2007 hän kävi englantilaisen Brighton & Hove Albion FC:n testissä, kunnes päätyi testin kautta kirjoittamaan 1+1-vuotisen sopimuksen HJK:n kanssa helmikuussa 2007.
Ruotsissa hänet muistetaan maalistaan nousukarsintaottelussa 2004. Hän nousi pallon kanssa omalta puoliskoltaan ja päätti nousun hienoon laukaukseen ohi Örgryte IS:n maalivahdin ja vei Assyriskan 2-1 voittoon. Kauden 2007 jälkeen HJK jätti käyttämättä optionsa vedoten korkeaan palkkaan.
Aiheesta muualla

Pelaajakortti HJK:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
OFI-tilastot (Arkistoitu – Internet Archive)
Samuran tilastot Aalesund FK:n ajalta
Maali Örgryten verkkoon
Rodney Strasser

Rodney Strasser (s. 30. maaliskuuta 1990 Freetown) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän on pelannut muun muassa Italian Serie A:ssa, Suomen Veikkausliigassa ja Sierra Leonen maajoukkueessa.
Strasser siirtyi vuonna 2006 kotimaastaan italialaisseura AC Milanin junioreihin. Hän pääsi ensimmäisen kerran Serie A:ssa kentälle joulukuussa 2008 Udinesea vastaan pelatun ottelun lopulla. Se jäi tuolla kaudella hänen ainoaksi ottelukseen pääsarjassa, ja myös seuraavalla kaudella hän pääsi vaihdosta kentälle vain kerran. Kaudella 2010–2011 hän pelasi kolme Serie A -ottelua, joista yhdessä täydet 90 minuuttia, ja teki tammikuussa Cagliaria vastaan ottelun ainoan maalin. Milan voitti tuolla kaudella Italian-mestaruuden. Strasser pääsi myös Mestarien liigassa kentälle kahden ottelun loppuminuuteilla. Kaudella 2011–2012 hän pelasi 13 Serie A -ottelua, joista 12 ottelua lainasopimuksella Leccessä, ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2012–2013 hän pelasi vielä kaksi Serie A -ottelua lainasopimuksella Parmassa, mutta tämän jälkeen ura Italiassa jatkui alemmilla sarjatasoilla. Kaudella 2015–2016 Strasser pelasi 12 ottelua Kroatian pääsarjassa NK Zagrebin joukkueessa ja seuraavalla kaudella 12 ottelua Portugalin toisella sarjatasolla Gil Vicenten joukkueessa. Hän oli näissä seuroissa lainalla Genoasta, jonka edustusjoukkueessa hän ei päässyt pelaamaan yhtään liigaottelua.
Kaudeksi 2020 Strasser siirtyi Suomen Veikkausliigassa pelaavaan Turun Palloseuraan. Kauden kuudessa ensimmäisessä liigaottelussa hän pelasi kolme kertaa avauskokoonpanossa mutta oli toisessa ottelussa tapahtuneen loukkaantumisen jälkeen kolme ottelua sivussa. Lopulta hän pelasi kauden aikana kaikkiaan vain seitsemän liigaottelua, joista viisi avauskokoonpanossa, eikä tehnyt niissä maaleja. Kausina 2021–2024 hän pelasi Italian alasarjoissa Cattolican ja Favl Cimini Viterbon joukkueissa.
Strasser on pelannut Sierra Leonen maajoukkueessa 13 ottelua vuosina 2010–2014 ja 2020–2021.
Aallon kirjasto

| Aallon kirjasto |
| --- | --- |
 Aallon kirjaston lukusali vuonna 2007.
Sijainti:  Seminaarinmäki, Jyväskylä, Suomi
Koordinaatit:  62°14′12″N 25°43′57″E﻿ / ﻿62.236671°N 25.732605°E﻿ / 62.236671; 25.732605
Rakennustyyppi:  Kirjastorakennus (d)
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1955
Omistaja:  Suomen Yliopistokiinteistöt
Käyttäjä:  Jyväskylän yliopisto
 fiAallon kirjasto 
  
Aallon kirjasto on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä.
Kuvia

Aallon kirjaston lukusali vuonna 1973.
Lukusali vuonna 1974.
Lukusali 1970-luvulla.
Lukusali 1970-luvulla.
Aallon kirjasto vuonna 2007.
Päärakennus ja Aallon kirjasto 1960-luvulla.
Alkman

| Alkman> Ἀλκμάν |
| --- | --- |
 Alkmania esittävä roomalaisaikainen mosaiikki Gerasasta, 100–200-luku.
Henkilötiedot
Syntynyt: 600-luku eaa. Sardes?
Kuollut: 600-luku eaa.
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Tyylilajit:  lyyrinen runous
Kirjallinen suuntaus: kuorolyriikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Alkman (m.kreik. Ἀλκμάν, lat. Alcman; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka oli mahdollisesti kotoisin Sardeksesta mutta eli myöhemmin Spartassa. Häntä pidetään kuorolyriikan perustajana. Hellenistisellä kaudella hänet luettiin yhdeksi yhdeksästä lyyrisestä runoilijasta.
Elämä

Alkmanin sanotaan olleen kotoisin Vähästä-Aasiasta, Lyydian Sardeksesta. Hänen isänsä nimi oli Damas tai Titaros. Alkman tuotiin Spartaan orjana ilmeisesti jo varsin nuorena. Spartassa hänen isäntänsä Agesidas havaitsi hänen runolliset kykynsä ja vapautti hänet. Lopulta hänestä tuli kaupungin tärkein lyyrinen runoilija. Suda kutsuu Alkmania lakonialaiseksi, joka oli kotoisin Mesoasta. Tämä voi tarkoittaa sitä, että vapauttamisen jälkeen hänet olisi kirjattu mesoalaiseksi. Ei ole tietoa siitä, missä määrin Alkman sai kansalaisoikeudet. Attikalaisilla ja myöhemmillä kreikkalaisilla kirjailijoilla Alkmanin nimi esiintyy usein muodossa Alkmaion (Ἀλκμαίων, Alkmaiōn).
Alkmanin ajoitusta ei tunneta tarkasti, sillä se esitetään eri tavalla Eusebioksen Kronikan kreikan- ja armeniankielisissä versioissa ja tätä seuranneissa myöhemmissä khronografioissa. Kreikkalainen versio, jota arvellaan oikeammaksi, ajoittaa hänet 27. olympiadin toiseen vuoteen eli vuoteen 671 eaa. Hänen aikalaisiaan olivat Lyydian kuningas Ardys II, joka hallitsi noin 678–629 eaa.; Pienen Iliaan kirjoittajaksi mainittu Leskhes; sekä Terpandros. Alkman oli vanhempi kuin Stesikhoros, ja hänet mainitaan Arionin opettajaksi. Kaikista näistä seikoista sekä siitä, että hän itse mainitsee eläneensä vanhaksi, voidaan päätellä hänen toimineen noin vuosina 671–631 eaa.
Alkman kirjoitti runonsa toisen messenialaissodan jälkeen. Tämä oli rauhallisempaa aikaa, jolloin spartalaiset alkoivat kiinnittää enemmän huomiota runouteen ja muuhun kulttuuriin, jotka olivat jääneet sivummalle sotaisempina aikoina. Alkmania edelsi aiolialainen Terpandros, joka oli siirtynyt Lesbokselta Manner-Kreikkaan ennen vuotta 676 eaa., ja oli esitellyt aiolialaisen lyriikan Peloponnesokselle. Tätä uutta runouden tyyliä sovellettiin nopeasti kuorolyriikkaan, joka oli doorilaisen runouden yleisin muoto, ja se korvasi siinä aiemman tyylin, joka oli lähempänä eeppistä runoutta. Terpandroksen musiikilliset uudistukset toimivat pohjana hänen nuoremman aikalaisensa Alkmanin runoudelle. Kerrotaan, että Alkmanin ja Terpandroksen runoja laulettiin Spartan ensimmäisessä gymnopaidiassa vuonna 665 eaa., ja toistuvasti samassa juhlassa tämän jälkeen.
Alkmanin kerrotaan kuolleen samanlaiseen loistautiin kuin Sulla. Hellenistisellä kaudella aleksandrialaiset tekstikriitikot lukivat Alkmanin yhdeksän tärkeimmän lyyrisen runoilijan kaanoniin, yleensä näistä ensimmäiseksi.
Kirjallisuutta > Suomennoksia

Alkman. Teoksessa Oksala, Päivö & Oksala, Teivas: Kreikkalaisia kirjailijakuvia, s. 73–76.  (Runojen ja runokatkelmien suomennoksia)  Helsinki:  Otava, 1965.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä

Anacreon: Greek Lyric.  (Volume II: Anacreon, Anacreontea, Choral Lyric from Olympus to Alcman. Edited and translated by David A. Campbell. Loeb Classical Library 143)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1988.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Ferrari, Gloria: Alcman and the Cosmos of Sparta.  University of Chicago Press, 2008.  ISBN 9780226668673
Gerber, Douglas E.: A Companion to the Greek Lyric Poets.  (Mnemosyne, Supplements)  Brill, 1997.  ISBN 9789004217614
Hutchinson, G. O.: Greek Lyric Poetry.  (A Commentary on Selected Larger Pieces (Alcman, Stesichorus, Sappho, Alcaeus, Ibycus, Anacreon, Simonides, Bacchylides, Pindar, Sophocles, Euripides). Uusintapainos)  Oxford:  Oxford University Press, 2003.  ISBN 9780199265824
Kousoulini, Vasiliki: A History of Alcman’s Early Reception: Female-Voiced Nightingales.  Cambridge Scholars Publishing, 2019.  ISBN 9781527533271
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alkman Wikimedia Commonsissa
Alkman-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Antiikin Kreikan kirjallisuus: Yhdeksän lyyristä runoilijaa
Alkman
Sapfo
Alkaios
Anakreon
Stesikhoros
Ibykos
Simonides
Pindaros
Bakkhylides
Pala papyrukselle kirjoitetusta Alkmanin runosta. Papyrus Oxyrhynchus 8, 100-luku.
Rooma (antiikin kaupunki)

| Rooma> Roma |
| --- | --- |
 Forum Romanumin arkeologista aluetta.
Sijainti
 Rooma
Koordinaatit:  41°53′30″N, 12°29′10″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Rooma, Latium
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  21. huhtikuuta 753 eaa. –
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Alue:  Latium, Regio I Latium et Campania, Italia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rooma (lat. Roma, m.kreik. Ῥώμη, Rhōmē) oli antiikin aikana merkittävä kaupunki Latiumissa Italiassa. Se kehittyi kaupunkivaltiosta laajan Rooman valtakunnan keskuskaupungiksi. Sittemmin se on kehittynyt nykyiseksi Rooman kaupungiksi.
Rooma sijaitsi Tiberis (nyk. Tiber) -joen varrella. Sen kerrotaan saaneen alkunsa asutuksesta, joka sijaitsi Palatium-kukkulalla. Perimätiedon mukaan Rooma perustettiin vuonna 753 eaa. Rooman kaupunkivaltio oli alun perin kuningaskunta ja myöhemmin tasavalta. Vuosisatojen aikana Rooma kasvoi maailman ensimmäiseksi miljoonakaupungiksi. Erityisesti keisarikaudella sitä rakennettiin suurellisesti valtakunnan keskukseksi. Kaupunki taantui myöhäisantiikin ja varhaiskeskiajan aikana, mutta nousi jälleen merkittäväksi kaupungiksi paavinistuimen ansiosta. Nykyinen Rooma on Italian pääkaupunki.
Antiikin Rooman kaupungista on säilynyt huomattavia muinaisjäänteitä osana kaupungin pitkää historiallista rakennusjatkumoa. Tunnetuimpiin lukeutuvat Forum Romanumin alue, Colosseum, keisariforumit, Palatium-kukkulan keisarinpalatsien jäänteet ja Circus maximus sekä muun muassa Pantheon ja Via Appian hyvin säilynyt osuus kaupungin kaakkoispuolella.
Maantiede

Rooma sijaitsi Tiber (lat. Tiberis) -joen varrella pääosin ja alun perin kokonaan sen itäpuolella noin 15 roomalaista mailia eli noin 22 kilometriä sisämaahan joen suusta. Kaupunki oli rakennettu laajalle tasangolle, joka on nykyaikana tunnettu nimellä Campagna. Tasanko ulottui noin 90 mailin eli 133 kilometrin matkan Castrum novumin niemeltä (nyk. Capo Linaro) Circejin niemelle (nyk. Capo Circeo). Leveyssuunnassa tasankoa rajasivat koillisessa vuoret ja luoteessa Tyrrhenanmeri. Suurin leveys oli noin 27 mailia eli 40 kilometriä. Tasanko oli täynnä aaltoilevia harjanteita. Se oli laajasti viljelty, ja siellä oli paljon suurempia ja pienempiä kaupunkeja.
Roomasta itään katsottuna taivaanrannassa näkyi koko matkalta vuoria, jotka olivat noin 10–20 mailin eli 15–30 kilometrin päässä. Kaupungista pohjoiseen sijaitsi Soracte-vuori. Sitä seurasivat sabiinilaiset Apenniinit, joista erottui Lucretilis (nyk. Monte Zappi, Monte Gennaro) -vuori. Tiburin ja Praenesten jälkeen vuorijonossa oli aukko, jonka jälkeen kohosi Apenniineista erillinen Albanus-vuori (nyk. Monte Cavo), joka on sammunut tulivuori. Sen ympärillä sijaitsivat Alba Longa, Bovillae, Tusculum, Velitrae, Lanuvium ja Aricia. Albanus-vuoren etelä- ja lounaispuolella oli pelkkää tasankoa merenrantaan saakka. Kaupungin länsipuolella kohosivat Janiculum (nyk. Gianicolo) ja Vaticanus-kukkulat, jotka olivat kaupunkialueen kukkuloita korkeampia.
Mainittujen vuorten rajaamalla alueella virtasi kaksi suurempaa jokea, Tiber ja Anio (nyk. Aniene). Tiber, joka tunnettiin alun perin nimellä Albula ja myöhemmin nimillä Tiberis ja Tibris, virtasi tasangolle Soracte- ja sabiinilaisvuorten välistä. Anio laski siihen idästä päin noin kolme mailia eli 4,5 kilometriä ennen Roomaa. Tämän jälkeen Tiber virtasi Rooman läpi tehden ensin mutkan lounaaseen, sitten kaakkoon ja sitten takaisin lounaaseen, kulkien kaupungin alueella noin kahden mailin eli kolmen kilometrin verran. Viimeisen eli itäisimmän joenmutkan kohdalla sijaitsi Tiberin saari (Insula Tiberina, nyk. Isola Tiberina). Lopulta Tiber laski Tyrrhenanmereen Rooman satamakaupungin Ostian kohdalla. Tiber toimi Latiumin ja Etrurian rajana. Tiberin ja Anion väliin jäänyt kolmiomainen alue oli sabiinien aluetta, kun taas Tiberin ja Anion eteläpuolinen alue oli Latiumia.
Sijainti Tiberin varrella oli Roomalle huomattavan edullinen. Joki oli purjehduskelpoinen kaupungille saakka ja vielä siitä ylöspäinkin aina Umbriaan saakka, ja tarjosi näin yhdeyden sekä merelle että sisämaahan. Toisaalta kaupunki oli tarpeeksi kaukana merestä, niin ettei se ollut suoraan altis mereltä tulleille hyökkäyksille. Näin Roomalla oli rannikkokaupungin edut ilman haittoja. Samalla kaupunki sijaitsi paikassa, jossa merkittävät tiet ylittivät joen, sillä Tiberin saaren kohta oli koko lähiseudun paras joenylityspaikka jo ennen ensimmäisen sillan Pons subliciuksen rakentamista. Näin se kehittyi luonnostaan merkittäväksi kauppapaikaksi.
Maantiede > Alueet

Vanhastaan Rooma oli jaettu neljään alueeseen (regiones quattuor), jotka olivat Suburana, Esquilina, Collina ja Palatina. Keisari Augustus jakoi kaupungin 14 alueeseen (regio), jotka olivat:
Regio I Porta Capena – Kaupungin kaakkoisosassa. Sai nimensä Porta Capenasta, jonka kautta Via Appia kulki, ja käsitti tien ja Caeliuksen välisen alueen aina myöhemmille Aurelianuksen muurille saakka.
Regio II Caelimontium – Kaupungin kaakkoisosassa. Sai nimensä Caelius-kukkulasta, ja käsitti Colosseumin kaakkoispuolisen alueen.
Regio III Isis et Serapis – Kaupungin itäosassa Esquilinus-kukkulalla ja sen ympäristössä Colosseumin länsi- ja koillispuolella. Sai nimensä Via Praenestinan varrella olleesta Isiksen ja Serapiksen temppelistä.
Regio IV Templum Pacis – Kaupungin keskiosissa. Sai nimensä Rauhan temppelistä ja käsitti alueen Colosseumin luoteispuolella.
Regio V Esquiliae – Käsitti kaupungin itäisimmän osan Esquilinus-kukkulalla.
Regio VI Alta semita – Käsitti kaupungin koillisosan. Sai nimensä sen läpi kulkeneesta Alta semita -kadusta.
Regio VII Via lata – Kaupungin pohjoisosassa, käsitti sille nimen antaneen Via latan eli Via Flaminian alun muodostaneen kadun itäpuolen.
Regio VIII Forum Romanum – Kaupungin keskiosissa. Käsitti Forum Romanumin ja keisariforumien alueet.
Regio IX Circus Flaminius – Kaupungin luoteisosassa. Sai nimensä Circus Flaminiuksesta, ja käsitti sen lisäksi koko Campus Martiuksen alueen Via latan länsipuolella sen ja Tiberin välissä.
Regio X Palatium – Kaupungin keskiosissa. Käsitti Palatium-kukkulan alueen.
Regio XI Circus maximus – Kaupungin eteläisissä keskisosissa. Käsitti Circus maximuksen ja Forum boariumin alue Palatiumin etelä- ja lounaispuolella.
Regio XII Piscina publica – Kaupungin eteläosassa.
Regio XIII Aventinus – Kaupungin eteläosassa, käsitti sille nimen antaneen Aventinus-kukkulan alueen.
Regio XIV Transtiberim – Tiberin länsipuolinen tai alueen nimen mukaisesti ”toispuolinen” osa kaupungista.
Maantiede > Ilmasto

Antiikin aikaisten kuvausten perusteella Rooman ilmasto vaikuttaa olleen tuolloin kylmempi kuin nykyisin. Useat kuvaukset kertovat ankarista talvista, Tiberin jäätymisestä ja suuristakin määristä lunta, joka pysyi maassa pitkään. Vaikka tällaiset tapaukset ovat mitä ilmeisimmin olleet harvinaisia, koska ne on kirjattu ylös niin tarkkaan, ne vaikuttavat kuitenkin olleen selvästi yleisempiä kuin nykyisin, jolloin lunta sataa vain harvoin eikä se tuolloinkaan pysy maassa kovin kauaa. Ilmaston muuttuminen selittyy muun muassa sillä, että antiikin aikana Latiumissa, Etruriassa ja Apenniineilla oli paljon nykyistä enemmän metsää, mikä lisäsi sateita, jokien virtausta ja yleistä kosteutta alavilla mailla. Lisäksi Alppien jäätiköt olivat tuohon aikaan nykyistä laajemmat, mikä vaikutti ilmastoon Roomassa saakka. Loppukesästä ja alkusyksystä kaupungissa oli kuumaa kuten nykyisinkin. Malaria vaivasi Latiumin soisia alueita, mutta ei ollut yhtä suuri ongelma itse kaupungissa.
Historia > Varhaishistoria ja mytologia > Kaupungin synty

Rooman paikka on ollut asuttu jo esihistoriallisella ajalla. Vanhimmat kaupunkia edeltävät asutuslöydät ajoittuvat 1500–1400-luvuille eaa. Ne on tehty nykyiseltä Sant’Omobonon alueelta Tiberin itärannalta läheltä Tiberin saarta. Rooman kukkuloilla on arkeologisten löydösten perusteella ollut useita asutuksia ennen varsinaisen kaupungin syntyä. Esimerkiksi Capitolium-kukkula on ollut asuttu myöhäisellä pronssikaudella 1300–1200-luvuilla eaa. sekä rautakaudella viimeistään 800-luvulla eaa. Myös Palatium on ollut asuttu viimeistään 800–700-luvulla eaa.
Rooman kaupungin itsensä synty on historian hämärän peitossa. Tutkijat katsovat, että ajan kuluessa Rooman kukkuloiden alueella olleet kylät yhdistyivät poliittisesti ja ottivat osaa latinalaiskaupunkien yhteisiin kultteihin. Myyttihistorian mukaan Alba Longalla olisi ollut kaupunkien joukossa alun perin etusija. Rooman tuhottua Alban siitä tuli latinalaiskaupungeista merkittävin.
Historia > Varhaishistoria ja mytologia > Kaupungin nimi

Kaupungin nimen alkuperää pohdittiin jo antiikin aikana. Etymologisesti on pidetty mahdottomana, että kaupunki olisi saanut nimensä Romuluksesta. Sen sijaan vaikuttaa ilmeiseltä, että Romulus sai nimensä kaupungista. Antiikin aikana oli yleisintä johtaa kaupungin nimi kreikan kielen sanasta rhōmē (ῥώμη, "voima"), mutta tämä vaikuttaa olevan lähinnä oppineiden keksintöä. Muita kreikasta johtavia hypoteeseja ovat yhteydet sanaan rheō (ῥέω, ”virrata”) tai Strymon-joen nimeen, mutta myös nämä on hylätty.
Nykyaikana on esitetty useita muita hypoteeseja. Yksi niistä liittyy Tiber-joen muinaiseen nimeen Rūmōn, jolloin rōmānus olisi tarkoittanut ”jokea”. Toinen hypoteesi viittaa nimeen Rūma, joka tarkoitti ”rintaa”, ja jota käytettiin muinoin Palatium-kukkulasta. Wilhelm Schulze esitti vuonna 1904, että kaupungin nimi juontuisi etruskilaisesta ylimyssuvusta Ruma, jonka nimi muistuttaa Tiberin muinaista nimeä. Nykyisin tämä on yleisimmin hyväksytty teoria.
Antiikin aikaiset lähteet viittaavat siihen, että kaupungilla oli myös toinen, salainen nimi, jota käytettiin tietyissä rituaaleissa.
Historia > Varhaishistoria ja mytologia > Romuluksen kaupunki

Roomalaiset historioitsijat olivat yksimielisiä siitä, että Rooman kaupunki koostui alun perin Romuluksen Palatium-kukkulalle perustamasta kaupungista. Näin mytologia ja historiankirjoitus yhdistivät Palatiumilla historiallisestikin olleen asutuksen Romulukseen. Varhaisemmat asutukset, jotka antiikin lähteiden mukaan olisivat sijainneet Rooman paikalla, kuten Euandroksen perustamana pidetty kaupunki sekä Capitoliumilla ollut kaupunki nimeltä Saturnia, tai Janiculumilla ollut kaupunki nimeltä Aenea tai Antipolis, olisivat lakanneet olemasta Rooman perustamiseen mennessä, jos edes koskaan olivat olemassa.
Varhainen niin kutsuttu ”Romuluksen kaupunki” oli ympäröity pomeriumilla, joka oli merkitty kyntövaolla ja säännöllisten välimatkojen päähän asetetuilla cippuksilla eli rajakivillä. Vaon myötäisesti kulki kaupunginmuuri, ja pomerium tarkoitti tarkkaan ottaen sen ja vaon välistä aluetta. Tacituksen mukaan kyntövako olisi alkanut Forum boariumilta Palatiumin lounaispuolelta, ja kulkenut sieltä kukkulan juurta Consuksen alttarille (Ara Consi) Palatiumin ja Aventinuksen välillä, ja edelleen vanhalle Curialle (Curiae veteres), Laarien temppelille (Aedes/Sacellum Larum) ja lopuksi Forumille. Todennäköisesti hän kuvaa kuitenkin lähinnä oman aikansa luperci-pappien reittiä. Etruskilaisen tavan mukaan kaupungissa oli oletettavasti kolme porttia, joiden kohdalla kyntövaossa oli katkos. Erään antiikin aikaisen näkemyksen mukaan Palautiumille perustettu kaupunki olisi ollut alunperin muodoltaan nelikulmainen, ja tästä olisi tullut myöhemmin käytetty nimitys Roma quadrata. Termille on kuitenkin myös muita selityksiä.