stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timo Kuuluvainen
Ura > Seuraura > Läpilyönti Mestiksessä ja kiertolaiskausi 2008–2009

Kaudella 2007–2008 Kuuluvainen nousi Jukureiden kapteeniksi ja oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 11 osumallaan. Tehopisteitä syntyi runkosarjassa 17. Kevään 2008 pudotuspelien aikaan hän kärsi olkapäävammasta, josta huolimatta Kuuluvainen oli kuitenkin Jukureiden ylivoimaisesti paras pistemies tehoilla 6+7=13, joilla hän jakoi pudotuspelien pistepörssin toisen sijan TuTon Kai Syväsalmen ja Pasi Järvisen kanssa. Kuuluvainen jakoi myös pudotuspelien maalipörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Huhtikuussa 2008 Kuuluvainen teki sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa, mutta hän haki samana kesänä myös pelipaikkaa Oulun Kärpistä. Kuuluvainen ei saanut sopimusta Kärppiin, joten hän aloitti kauden 2008–2009 Hokissa, jonka parhaimmistoon Kuuluvainen kuului syyskauden ajan. Joulukuussa 2008 hän siirtyi lainalle Espoo Bluesiin, jonne Kuuluvainen sai loppukauden kattaneen sopimuksen tammikuussa 2009. Hän jäi Bluesissa 12 ottelussa ilman tehopisteitä, mutta Kuuluvaisen visiitti joukkueessa ei jäänyt lopulta kovin pitkäksi, sillä hän siirtyi siirtotakarajalla Tero Konttisen ja Ari Gröndahlin kanssa loppukaudeksi sarjatasoa alemmas KooKoon vahvuuteen. Vaihtokaupassa Bluesiin siirtyi Jarno Kultanen.
Ura > Seuraura > Paluu Jukureihin ja vuodet Ranskassa

Kaudeksi 2009–2010 Kuuluvainen palasi Jukureihin. Hän oli 12 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Petri Lehtosen kanssa. Kaksi seuraavaa kautta Kuuluvainen pelasi Ranskan pääsarjassa, Ligue Magnusissa. Kauden 2010–2011 hän pelasi Dauphins d'Épinalin ja kauden 2011–2012 Étoile noire de Strasbourgin joukkueessa. Kuuluvainen oli jälkimmäisellä kaudellaan joukkueensa paras maalintekijä 13 osumallaan.
Ura > Seuraura > Paluu ulkomaiden kautta Mestikseen

Kuuluvainen teki kaudeksi 2012–2013 sopimuksen Ison-Britannian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla EPIHL:ssä pelaavan Manchester Phoenixin kanssa. Hän jätti joukkueen kuitenkin jo ennen ensimmäistäkään runkosarjaottelua, sillä Kuuluvaisen edellisellä kesällä leikattu polvi vammautui uudelleen ja hän näin ollen purki sopimuksensa Phoenixin kanssa. Kuntouduttuaan Kuuluvainen siirtyi marraskuussa 2012 loppuvuodeksi try-outille Kajaanin Hokkiin. Jo ennen koejaksonsa loppua hän siirtyi joulukuussa loppukauden kattaneella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaan riveihin. Kuuluvainen kuului loppukaudella joukkueen avainpelaajiin ja hän oli kevään 2013 karsintasarjan paras maalintekijä viidellä osumallaan. Saman vuoden huhtikuussa Kuuluvainen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HCK:n kanssa.
Kausi 2013–2014 jäi Kuuluvaisella HCK:ssa lyhyeksi, sillä hän purki sopimuksensa yhteisymmärryksessä joukkueen kanssa jo lokakuussa 2013. Saman kuun lopulla Kuuluvainen palasi EPIHL:ään tehtyään loppukauden kattavan sopimuksen Telford Tigersin kanssa.
Kaudella 2014-2015 Kuuluvainen pelasi Ison-Britannian korkeimmalla sarjatasolla (EIHL) pelaavassa Dundee Starsissa sekä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla (Division 1) pelaavassa Grästorps IK:ssa. Pelikaudelle 2015-2016 hän palasi Ranskaan aloittaen kautensa ykkösdivariseura Toulousessa siirtyen sittemmin pääsarjan Dijoniin. Kuuluvaisen pelaajauran viimeiseksi kaudeksi oli 2016-2017, jolloin hän pelasi Norjan pääsarjan Kongsvinger Knightsissa. Viimeisellä kaudellaan hän kärsi paljon loukkaantumisista . Pelaajauransa jälkeen Kuuluvainen aloittelee valmennusuraansa Helsingin Jokerien junioreissa.
Ura > Maajoukkueura

Kuuluvainen edusti Mestiksen nuorista pelaajista koottua Suomen B-maajoukkuetta kahdessa Minskissä Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan pelatussa ottelussa 9.-10. marraskuuta 2004.
Ura > Muuta

Urheilumarkkinoinnin ammattilaisena ja tietokirjailijana tunnettu Arto Kuuluvainen on Timo Kuuluvaisen veli. Maajoukkuejalkapalloilijana ja Olympiaedustajana tunnettu Raimo Kuuluvainen oli Timo Kuuluvaisen setä.
Unto Valpas

| Unto Valpas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1944 Kokkola
Kuollut: 13. syyskuuta 2016 (71 vuotta) Raahe
Poliitikko
Puolue:  Vasemmistoliitto
Asema:  Kansanedustaja 1999–2011
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Puoliso:  Sirkka Kyllikki Valpas 1969–2016
Aiheesta muualla
untovalpas.vas.fi
Unto Olavi Valpas (4. lokakuuta 1944 Kokkola – 13. syyskuuta 2016 Raahe) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1999–2011. Ennen edustajanuraansa hän toimi sähköasentajana, sähköinsinöörinä ja ammattiaineiden opettajana sekä Raahen ammattioppilaitoksen rehtorina.
Valppaalla oli kokemusta myös kunnallispolitiikasta; hän oli Raahen kaupunginvaltuutettu vuosina 1985–1992 ja vuodesta 2000 lähtien kuolemaansa saakka. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuosina 1981–1984 ja 1987–1992. Sotilasarvoltaan hän oli sotamies (1965).
Hän sai 12. syyskuuta 2016 kesken valtuuston seminaarin sairauskohtauksen, jonka seurauksena menehtyi seuraavana päivänä OYS:ssa.
Jääkylmä

| Jääkylmä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jenny Rostain
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Bazar
Julkaistu:  2020
Sivumäärä:  224
ISBN:  978-952-279-938-8

Edeltävä:  Kuolemanlaakso
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jääkylmä on Jenny Rostainin kirjoittama, Bazarin kustantama kirja, joka julkaistiin vuonna 2020. Se on jatkoa Tommi Kovasen ja Rostainin kirjalle Kuolemanlaakso (2017), joka kertoo Kovasen aivovammautumisesta jääkiekon SM-liigaottelussa. Kustantajan mukaan Jääkylmä syventää Kovasen kokemuksia elämästä aivovammaisena.
Heikki Törmä

| Heikki Törmä |
| --- | --- |
 Heikki Törmä vuonna 1909.
Kansanedustaja
 1.6.1909–3.4.1917, 1.4.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Oulun eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1875 Haapavesi
Kuollut: 22. heinäkuuta 1945 (69 vuotta) Oulu
Ammatti:  suutari
Heikki Törmä (27. lokakuuta 1875 Haapavesi − 22. heinäkuuta 1945 Oulu) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909−1917 ja 1919−1922.
Elämä

Heikki Törmä syntyi Haapaveden Anaalin kylässä tilallinen Efraim Törmän perheeseen, joka talon menetettyään joutui mieron tielle. Hän teki maatöitä ja oli myöhemmin opissa ansiokkaan suutarin Jaakko Brusilan verstaalla. Vuonna 1896 Törmä muutti Ouluun, jossa hän työskenteli aluksi pienemmissä suutarinverstaissa. Myöhemmin Törma sai paikan M. E. Flydströmin liikkeestä edeten mestariksi saakka. Hän piti välillä myös vuoden ajan omaa verstasta Raahessa.
Ouluun muutettuaan Törmä liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen ja oli 1902 perustamassa Oulun Osuuskauppaa. Hän osallistui Oulun työväenyhdistyksen edustajana muun muassa SDP:n vuosien 1905 ja 1906 puoluekokouksiin. Oulun puoluekokouksessa menettelytapakysymyksestä keskusteltaessa Törmä kannatti parlamentaarista linjaa ja katsoi parhaaksi seurata kansainvälisen sosialidemokratian suuntaviivoja. Vuosina 1907-1909 hän työskenteli Kansan Tahdon taloudenhoitajana. Törmä valittiin eduskuntaan 1909 ja hän oli kansanedustajana yhtäjaksoisesti kevääseen 1917 saakka. Vuonna 1912 Törmä siirtyi kansanedustajan tehtäviensä ohella Oulun Osuuskaupan palvelukseen. Hän aloitti jalkinekorjaamossa ja oli myöhemmin jalkineosaston hoitajana vuoteen 1940. Sisällissodan jälkeen Törmä oli vielä kansanedustajana 1919-1922.
Perhe

Heikki Törmän puoliso oli Elin Elisabet Korkala, jonka kanssa hän avioitui 1901.
Hannu Takkula

| Hannu Takkula |
| --- | --- |
 Europarlamentaarikko Hannu Takkula Turussa 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1963 (ikä 61) Ristijärvi
Poliitikko
Puolue:  Suomen Keskusta
Asema:  europarlamentaarikko (2004–2014, 2015–2018), kansanedustaja (1995–2004)
Vaalipiiri:  Lapin vaalipiiri
Hannu Tapani Takkula (s. 20. marraskuuta 1963 Ristijärvi) on suomalainen keskustalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän on ollut europarlamentaarikko vuosina 2004–2014 ja uudelleen vuosina 2015–2018. Nykyään hän on Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen. Vuosina 1995–2004 Takkula oli keskustan kansanedustaja Lapin vaalipiiristä.
Tausta

Takkula valmistui kasvatustieteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 1993. Syksyllä 2016 hän väitteli kasvatustieteen tohtoriksi Lapin yliopistosta. Ennen nousemistaan eduskuntaan Takkula työskenteli luokanopettajana Posiolla (1992–1995) ja radiotoimittajana Rovaniemellä (1990–1991). Takkula on ollut aktiivinen kulttuurin saralla, ja toiminut muun muassa freelance-kulttuuritoimittajana sekä laulanut Tampereen oopperakuorossa. Hän on julkaissut monia kirjoja, artikkeleita ja äänitteitä.
Poliittisten tehtävien lisäksi Takkula on toiminut myös erilaisissa kansalais- ja urheilujärjestöjen luottamustoimissa, kuten Psoriasisliiton ja Napapiirin Pallokettujen puheenjohtajana sekä Oulun Palloseuran jalkapallo ry:n hallituksen puheenjohtajana. Hän on toiminut vuosina 2014–2016 Teosto ry:n hallituksen asiantuntijajäsenenä ja vuosina 2015–2016 Suomen lentopalloliiton varapuheenjohtajana.
Poliittinen ura > Kunnallispolitiikka

Takkula toimi Rovaniemen maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 2000–2004. Vuoden 2008 kuntavaaleissa hänet valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon. Rovaniemen vaalilautakunnan päätöksen pohjalta Takkula oli vaalikelpoinen, koska hän oli kirjoilla Rovaniemellä ja hänellä oli siellä asunto. Vuonna 2009 Rovaniemen hallinto-oikeus kuitenkin totesi Takkulan vaalikelvottomaksi, sillä hänellä ei ollut kiinteitä yhteyksiä Rovaniemelle. Oikeus korosti päätöksessään Takkulan kiinteitä perhesuhteita ja silloisen puolison kanssa yhteistä kotia Turussa. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Takkula valittiin Turun kaupunginvaltuustoon.
Poliittinen ura > Kansanedustajana

Takkula nousi kansanedustajaksi vuoden 1995 vaaleissa. Hänet valittiin uudelle kaudelle vuoden 1999 ja vuoden 2003 vaaleissa. Hän oli Lapin vaalipiirin toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas 11 978 äänellä vuonna 1999 ja ääniharava 10 938 äänellä vuonna 2003. Takkulan kolmas kausi eduskunnassa kuitenkin keskeytyi, kun hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Tatja Karvonen. Vuosina 2002–2003 Takkula toimi keskustapuolueen varapuheenjohtajana.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Takkula oli ehdolla Oulun vaalipiiristä, muttei tullut valituksi.
Poliittinen ura > Europarlamentaarikkona

Takkula aloitti Euroopan parlamentissa kesällä 2004 ja uusi paikkansa vuoden 2009 eurovaaleissa. Hän oli europarlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsen vuosina 2004–2014, joista vuosina 2007–2009 varapuheenjohtaja. Hän toimi valiokunnassa myös ALDE-ryhmän politiikkaa ohjaavana koordinaattorina vuodesta 2004. Vuosina 2004–2009 ja 2012–2014 Takkula kuului Australian ja Uuden-Seelannin suhteista vastaavaan valtuuskuntaan ja vuosina 2009–2014 Israel-suhteiden sekä Välimeren unionin parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskuntaan.
Kesäkuussa 2009 Takkula esitti keskustan siirtymistä europarlamentin liberaalista ALDE-ryhmästä uuteen konservatiivien ja reformistien ryhmään, joka hänen mielestään edustaisi poliittiselta linjaltaan paremmin keskustan arvoja niin alue- kuin maatalouspolitiikan osalta. Keskustan puoluehallitus ei kuitenkaan halunnut ryhmänvaihdosta ja Takkula pysyi lopulta ALDE:ssa.
Vuonna 2012 Takkula oli mukana perustamassa Euroopan parlamentin uskon ja uskonnonvapauden työryhmää.
Takkula oli ehdolla myös vuoden 2014 EU-vaaleissa, mutta nousi varasijalta europarlamenttiin eduskuntaan valitun Olli Rehnin tilalle vuonna 2015. Hän oli jäsen kansainvälisen kaupan valiokunnassa ja suhteista Yhdysvaltoihin vastaavassa valtuuskunnassa. Hän toimi myös varajäsenenä aluekehityksen valiokunnassa, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa.  Lisäksi Takkula oli keskustan meppidelegaation puheenjohtaja.
Yksityiselämä

Takkulan vanhemmat ovat opettaja Esko Juhani Takkula ja luokanopettaja Marja-Leena Inkeri Repola. Takkula oli vuosina 1982–2015 naimisissa luokanopettaja Anne-Marie Viitalan kanssa. Heillä on kaksi lasta ja kuusi lapsenlasta.
Teokset

Mistä löytyisi rohkeus.  Helsinki:  Arkki, 2006.  ISBN 951-618-803-6
Tulevaisuuden puolesta: Sydänääniä Euroopasta.  Helsinki:  Kuva ja Sana, 2014.  ISBN 978-951-585-288-5
Euroopan unionin opettajankoulutus: Millaisena sen näkevät EU-maiden opetusministerit ja Euroopan parlamentin koulutusvaliokunnan jäsenet?  (Väitöskirja)  Rovaniemi:  Lapin yliopisto, 2016.  ISBN 978-952-484-918-0
Satan

| Satan |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1979–-
Tyylilaji:  nwobhm
Kotipaikka:  Newcastle, Iso-Britannia
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Brian Ross, Laulu   Steve Ramsey, Kitara   Russ Tippins, Kitara   Graeme English, Basso   Sean Taylor, Rummut  
Levy-yhtiö:  Steamhammer,   
Infobox OKNimi-testi OK: 
Satan on brittiläinen NWOBHM-yhtye. Nimi on harhaanjohtava, sillä yhtye ei soita black metallia. Sen tyyli on lähellä Demon- ja Angel Witch -yhtyeitä.
Diskografia > Demot

The First Demo (1981)
Into the Fire (1982)
Dirt Demo '86 (1986)
Diskografia > Singlet/EP't

Kiss of Death (single) (1982)
Into the Future (EP) (1987)
Diskografia > Pitkäsoitot

Court in the Act (1983)
Suspended Sentence (1987)
Life Sentence (2013)
Atom by Atom (2015)
Cruel Magic (2018)
Earth Infernal (2022)
Songs in Crimson (2024)
Diskografia > Livet

Live in the Act (2004)
Aiheesta muualla

http://www.metal-archives.com/band.php?id=774
Toivalan koulu

| Toivalan koulu |
| --- | --- |
 Toivalan koulu
Sijainti:  Vallantie 2, 70900 Toivala (Siilinjärvi)
Koordinaatit:  62.9882°N, 27.7304°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Tanja Hintikka
Luokat:  1-6
Oppilaita:  267 (2016) 
Verkkosivut
Toivalan koulu on Siilinjärven eteläosassa Toivalan taajamassa toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulu sijaitsee runsas 10 kilometriä Siilinjärven keskustasta etelään. Alakoulua käy noin 300 oppilasta.
Naapuritontilla sijaitsee Suininlahden koulu (yläkoulu).
Onni Tuomi

| Onni Tuomi |
| --- | --- |
 Onni Tuomi vuonna 1909.
Kansanedustaja
 1.8.1908–16.5.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1875 Virrat
Kuollut: 4. tammikuuta 1933 (57 vuotta) Taaitsa
Ammatti:  toimittaja
Onni Aleksanteri Tuomi (synt. Ahlbom, 21. marraskuuta 1875 Virrat – 4. tammikuuta 1933 Taaitsa) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1918. Tuomi oli vaalipiirinsä vaikutusvaltaisin sosialidemokraatti, joka työskenteli myös Jyväskylässä ilmestyneen Sorretun Voiman päätoimittajana 1911–1918. Sisällissodan aikana Tuomi oli kansanvaltuuskunnan tehtävissä ja pakeni sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle, jossa hän työskenteli suomenkielisten sanomalehtien toimittajana.
Elämä > Varhaiset vuodet

Virtain Yli-Soinin kylässä syntyneen Tuomen vanhemmat olivat muurari Aleksander Ahlbom (1836−1901) ja lukkarin tytär Hilma Alexievna Hagelberg (1840−1887). Käytyään kaksi vuotta kansakoulua Tuomi kiersi 13-vuotiaasta lähtien eri puolilla Suomea muun muassa uitto- ja metsätöissä sekä sahatyömiehenä. Vuonna 1895 Tuomi pakeni kutsuntoja Pohjois-Ruotsiin, jossa hän työskenteli kaivosmiehenä kolmen vuoden ajan. Suomeen palattuaan Tuomi sai työpaikan August Eklöfin omistaman Muroleen höyrysahan metsätyömailta. Vuonna 1899 hän yleni työnjohtajaksi ja liittyi Suomen Työväenpuolueeseen. Tuomi oli myös Uurasten työväenyhdistyksen puheenjohtaja ja osallistui suurlakon aikaiseen toimintaan.
Elämä > Kansanedustaja ja päätoimittaja

Työnjohtajana Tuomi lyhensi miestensä pitkiä päiviä omin nokkinensa ja joutui erotetuksi. Työläisten ryhdyttyä lakkoon hän sai kuitenkin paikkansa takaisin. Tuomi erotettiin lopullisesti poliittisen toimintansa vuoksi muutamaa viikkoa ennen helmikuun 1907 eduskuntavaaleja, joissa hän oli ehdokkaana. Tuomi joutui känkelöinnin uhriksi kun porvaripuolueiden edustajat lähettivät Eklöfille kirjeitä, joissa hänen sanomisiaan vääristeltiin. Erottamisen jälkeen Tuomi työskenteli SDP:n Vaasan läänin itäisen vaalipiirin puhujana, kunnes siirtyi joulukuussa 1907  Jyväskylään Sorretun Voiman toimitussihteeriksi. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 1908 eduskuntavaaleissa. Tuomi oli myös SDP:n Vaasan läänin itäisen vaalipiirin piirijärjestön puheenjohtaja.
Kansanedustajan tehtäviensä ohella Tuomi oli vuodesta 1911 lähtien Sorretun Voiman päätoimittaja. Hän kirjoitti lehteen ainakin nimimerkeillä ”Toomus von Nälänheimo”, ”Nahkapoika”, ”Pitkätukka”, ”Kiertävä Jussi” ja ”Jussi Kiertävä”.
Elämä > Sisällissota ja pako Neuvosto-Venäjälle

Syksyllä 1917 Tuomi oli SDP:n puolueneuvoston jäsenenä laatimassa niin sanottua Me vaadimme -julistusta. Sisällissodan käynnistyttyä hänet valittiin helmikuun 1918 alussa uuden puolueneuvoston sekä Työväen pääneuvoston jäseneksi. Tuomen varsinainen tehtävä sodan aikana oli aluksi kansanvaltuuskunnan toimisto-osaston johtajana, josta hän helmikuun lopussa siirtyi Suomen Kansanvaltuuskunnan Tiedonantajan toimittajaksi. Maaliskuun puolivälistä lähtien Tuomi oli lehden päätoimittaja.
Huhtikuussa 1918 Tuomi pakeni Neuvosto-Venäjälle. Hän teki aloitteen Pietariin perustettavasta suomenkielisestä sanomalehdestä Vapaus, jota ryhdyttiin julkaisemaan vielä samana kesänä. Tuomi oli Edvard Valpaksen ja Juho Komun ohella lehden ensimmäisiä toimittajia. Lokakuussa 1920 Tuomi ja Komu määrättiin Petroskoihin perustamaan uutta suomenkielistä sanomalehteä Karjalan Kommuuni, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Punainen Karjala. Tuomi työskenteli viimeiset vuotensa lehden toimittajana ja oli myös puoluekoulun johtajana Uhtualla. Syksyllä 1931 hän joutui jättämään työnsä keuhkotaudin vuoksi. Tuomi kuoli Taaitsan parantolassa tammikuussa 1933. Hänet on haudattu Leningradiin.
Perhe

Tuomen puoliso oli ompelija Lempi Kuusela, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Kuusela toimi kommunistisen SSTP:n kansanedustajana vuosina 1922–1923. Pariskunnalla oli seitsemän lasta, mutta Tuomen muuttaessa Venäjälle hän joutui eroon perheestään, joka jäi asumaan Jyväskylään. Onni ja Lempi Tuomen pojanpoika oli kommodori Osmo Tuomi. Tuomen sisar Hilja Rae (s. 1884) oli myös Työväen pääneuvoston jäsen.
Teokset

Puttonen, Yrjö ; Tuomi, Onni: Jyväskylän työväenyhdistyksen historiikki 1888-1913.  Jyväskylä:  Jyväskylän työväenyhdistys, 1913.
Tapani Tölli

| Tapani Tölli |
| --- | --- |
 Tapani Tölli Suomi-areena -tapahtumassa 2014.
Hallinto- ja kuntaministeri
 Kiviniemen hallitus 22. kesäkuuta 2010 – 22. kesäkuuta 2011  
Edeltäjä:  Mari Kiviniemi
Seuraaja:  Henna Virkkunen
Kansanedustaja
 19.3.2003–16.4.2019  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1951 (ikä 73) Sievi
Ammatti:  kunnanjohtaja
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Koulutus:  valtiotieteiden maisteri
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  majuri
Tapani Olavi Tölli (s. 13. kesäkuuta 1951 Sievi) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2019. Vuosina 2010–2011 Tölli toimi hallinto- ja kuntaministerinä Kiviniemen hallituksessa.
Ennen valintaansa eduskuntaan Tölli työskenteli Tyrnävän kunnanjohtajana vuodesta 1991.
Ura

Tölli valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1977, minkä jälkeen hän työskenteli aktuaarina tullihallituksen ulkomaankauppaosastolla (1977–1984), erikoissuunnittelijana valtiokonttorin henkilöstöhallinto-osastolla (1984–1985) ja STK:n asiamiehenä (1985–1991). Tölli oli Tyrnävän kunnanjohtaja vuosina 1991–2013, mutta oli kansanedustajana ollessaan virkavapaalla.
Kansanedustajaksi Tölli valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 6 476 ääntä Oulun vaalipiirissä. Vuoden 2007 vaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle 8 458 äänellä. Vuoden 2011 vaaleissa Tölli oli vaalipiirinsä ääniharava 9 777 äänellä.
Vaalikaudella 2015–2019 Tölli toimii perustuslakivaliokunnan varapuheenjohtajana. Tölli toimi sivistysvaliokunnan puheenjohtajana toukokuussa 2015 ennen hallituksen muodostamista ja valiokuntien lopullisen kokoonpanon vahvistumista.
Edellisillä vaalikausilla Tölli oli jäsenenä perustuslakivaliokunnassa (2007–2010, 2011–2015), valtiovarainvaliokunnan hallinto- ja turvallisuusjaostossa (puheenjohtaja 2011–2013, jäsen 2013–2015) sekä kunta- ja terveysjaostossa (2011–2015), hallintovaliokunnassa (jäsen 2003–2010, puheenjohtaja 2007–2010) sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (2003–2007).
Elokuussa 2018 Tölli ilmoitti, ettei asetu enää ehdolle seuraavissa eduskuntavaaleissa.
Töllille myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi toukokuussa 2023.
Yksityiselämä

Tölli on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta. Sotilasarvoltaan Tölli on majuri.
Vakaumukseltaan Tölli on vanhoillislestadiolainen.
Happy Valleyn laukkaradan tulipalo

| Happy Valleyn laukkaradan tulipalo |
| --- | --- |

Päivämäärä:  26. helmikuuta 1918
Kellonaika:  noin 14.55
Tapahtumapaikka:  Happy Valleyn laukkarata, Wan Chai, Brittiläinen Hongkong 22°16′22″N, 114°10′56″E
Kuolleita:  yli 600
Loukkaantuneita:  noin 400
Happy Valleyn laukkaradan tulipalo tapahtui 26. helmikuuta 1918, kun bambusta ja palmunlehvistä rakennettu väliaikainen katsomorakennus romahti ja syttyi tuleen Happy Valleyn laukkaradalla Brittiläisessä Hongkongissa. Romahduksessa ja palossa kuoli yli 600 ihmistä ja lisäksi noin 400 loukkaantui. Se on Hongkongin historian eniten kuolonuhreja vaatinut tulipalo.
Tausta

Laukkakilpailut saapuivat brittien mukana Hongkongiin vuonna 1841. Happy Valleyn laukkarata oli Hongkongin ensimmäinen laukkarata, ja se avattiin vuonna 1845. Varhaisina vuosinaan ovaalin muotoinen rata oli rajattu bambusta tehdyllä aidalla. Katsomoina toimivat väliaikaiset bambusta ja palmunlehdistä tehdyt rakennelmat, joita kutsuttiin nimellä matshed. Vuoteen 1890 asti kuka tahansa sai pystyttää kilpailukautta varten radan ympärille matshed-katsomon ilman erillistä maksua, kunhan haki sille luvan. Tämä johti kuitenkin siihen, että matshedejä oli kiinni toisissaan radan ympärillä lopulta 26 niin, että ne muodostivat yhtenäisen rakennelman. Lisäksi luvan hakijoiden määrä kasvoi vuosi vuodelta. Niinpä Hongkongin yleisten töiden ministeriö päätti vuodesta 1891 lähtien rajoittaa matshedien määrää 19 ennalta määrättyyn paikkaan, joiden rakennusoikeudet huutokaupattiin.
Useimmat matshed-katsomot olivat kaksi- tai kolmikerroksisia, noin 15 metriä korkeita, ja niissä kussakin oli tilaa noin 300 ihmiselle. Ne olivat pystyssä bambun tai puulankkujen varassa, jotka oli joskus upotettu osin maahan, mutta tyypillisemmin vain sidottu kiinni puuhun, lähellä oleviin rakennelmiin tai viereisiin matshedeihin. Varsinaisten katsomokerrosten alla maan tasalla oli kojuja, jotka myivät virvokkeita ja ruokaa, joka pidettiin lämpimänä kuumien hiilien avulla. Kilpailujen aikana paikalla oli noin 6 000 katsojaa, joista suurin osa seurasi kilpailuja matshedeistä käsin.