Puolan kirjallisuus
Positivismi

Positivismi tarkoittaa Puolassa tuiki erilaista aatetta kuin muualla maailmassa. Puolalainen positivismi viittaa poliittiseen ja kulttuuriseen virtaukseen, joka vastusti itsetarkoituksellista kapinointia ja isänmaallista uhrautumista ja halusi vallankumoustaistelun ja maanpaon sijasta jäädä kotiin rakentamaan puolalaista kulttuuria.
Positivismin aikakaudella puolaan kehittyi urbaani keskiluokka, jonka joukosta nousi sivistyneistö. Aikakauslehdet olivat tärkeit uusien aatteiden levittäjinä.
Aikakauden merkittävin naiskirjailija lienee ollut Eliza Orzeszkowa (1841–1910), joka aloitti uransa romantikkona, mutta siirtyi Puolan kapinoiden turhuuden uuvuttamana positivismin ja  yhteiskunnallisen realismin suuntaan. Orzeszkowa oli hyvin tuottelias kirjailija, mutta hänen teoksistaan merkittävin lienee mammuttiromaani Nad Niemnem ("Niemenjoella").
Bolesław Prus (oikealta nimeltään Aleksander Głowacki, 1847–1912) oli hänkin pettynyt kapinallinen, joka vaihtoi romantiikan positivismiin ja realismiin. Prusin laaja tuotanto kuuluu 1800-luvun puolalaisen kirjallisuuden terävimpään kärkeen. Häntä on verrattu muun muassa Charles Dickensiin, ja epäilemättä hän on yhä sekä lukukelpoinen, luettu että suosittu klassikko. Novellit ja journalistinen tuotanto ovat ehkä volyymiltaan laajin osa hänen tuotantoaan, mutta tunnetuimmat teokset lienevät Varsovan elämää eeppisesti kuvaava romaani Lalka ("Nukke") ja historiallinen romaani Faraon ("Faarao").
Maria Konopnicka (1842–1910) kuuluu positivismin aikakauteen, mutta hänen tuotannostaan muistetaan kuitenkin parhaiten katkera ja kostonhimoinen isänmaallinen laulu Rota ("Vala").
Aikakauden kansainvälisesti kuuluisin puolalainen kirjailija on toki mammuttimaisista historiallisista romaaneistaan tunnettu Henryk Sienkiewicz (1846–1916), Puolan ensimmäinen Nobel-palkittu kirjailija, jonka teokset Quo Vadis, Vedenpaisumus ja Ristiritarit (alkut. Krzyżacy) ovat käännetty suomeksikin. Sienkiewiczin tunnetuimmat teokset ovat eeppisiä historiallisia romaaneja, mutta rivien välistä on helppo huomata, että esimerkiksi romaani Quo Vadis, joka kuvaa terrorin ja kauhun ilmapiiriä keisari Neron julmasti hallitsemassa Roomassa käsinkosketeltavan todellisesti, on oikeastaan allegorinen kuvaus puolalaisten elämästä tsaarin Venäjällä. Romaani esittää luonnollisesti kristityt tulevaisuuden voimana ja sivistyksen pelastajina rappeutuneessa Roomassa, mutta kiehtovinta siinä on kuitenkin Petronius Arbiterin, uskottavasti kuvatun sivistyneen roomalaisen pakanan henkilökuva – Petronius on todellinen historiallinen henkilö, Neron hovimies ja kirjailija, jonka romaanikatkelma Trimalkion pidot oli Sienkiewiczille tärkeä lähdeteos kristillisten legendojen ohella.
Sienkiewicz kirjoitti myös Puolassa suositun, mutta ulkomailla tuntemattomammaksi jääneen trilogian Puolan historiasta, johon kuuluvat romaanit Ogniem i mieczem ('Tulella ja miekalla'), Potop ('Vedenpaisumus' – tällä sanalla viitataan ruotsalaisten hyökkäykseen 1600-luvun puolessavälissä) ja Pan Wołodyjowski ('Herra Wołodyjowski').
Stefan Żeromski (1864–1925) oli positivismin aikakauden kirjailijoita hänkin, mutta innostui sittemmin sosialismista. Hän kirjoitti proosaa – novelleja, romaaneja ja lehtikirjoituksia
Positivismin B-joukkueeseen lienee luettava aikakauden iskulauseita mielellään viljellyt, mutta lähinnä Harlekiini-tyyppisiä kartanoromaaneja kirjoittanut Maria Rodziewiczówna.