stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dance of Death World Tour
Kiertueen lavasteet

Dance of Death World Tourilla esiintymislava muokattiin näyttämään keskiaikaiselta linnoitukselta, ja lavasteisiin lukeutuivat myös kaksi suurta tornia ja Viikatemies-patsas. Esiintymislavan lattiaan tehtiin suuri, kaksitoistasakarainen tähti eli "Kuoleman rinki", joka oli esiintynyt Dance of Death -albumin kansitaiteessa ja painettuna albumin CD-levyssä.
Kiertue oli Iron Maidenille huomattava myös lavarekvisiitan huomattavasti suuremmasta käytöstä. Aiemmin laulaja Bruce Dickinsonin käyttämää rekvisiittaa ovat olleet lähinnä ainoastaan "The Trooper" -kappaleen aikana päälle puettu punatakki sekä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun heiluttaminen sekä Egypti-aiheiseen naamioon pukeutuminen "Powerslave"-kappaleen aikana. Sen sijaan "Dance of Death" -kappaleen aikana Dickinson esiintyi mustaan viittaan ja naamioon pukeutuneena, mikä niin ikään viittasi albumin kansitaiteeseen. "Paschendale"-kappaleen aikana lavasteisiin lukeutuivat myös piikkilanka-aidat ja Dickinsonin puvustoon lukeutuivat kappaleen aikana sotilastakki sekä -kypärä. Jokaisessa konsertissa lavalle asteleva yhtyeen maskotti Eddie saapui lavalle "Iron Maiden"-kappaleen aikana puettuna viikatemieheksi.
Kiertueen kappaleluettelo

| --- | --- |
 Give Me Ed... 'Til I'm Dead "Intro - Doctor Doctor"  "The Number of the Beast"  "The Trooper"  "Die With Your Boots On"  "Revelations"  "Hallowed Be Thy Name"  "22 Acacia Avenue"  "Wildest Dreams"  "The Wicker Man"  "Brave New World"  "The Clansman"  "Heaven Can Wait"  "Fear of the Dark"  "Iron Maiden"  "Bring Your Daughter... to the Slaughter"  "2 Minutes to Midnight"  "Run to the Hills" :  Dance of Death "Intro - Doctor Doctor"  "Wildest Dreams"  "Wratchild"  "Can I Play with Madness"  "The Trooper"  "Dance of Death"  "Rainmaker"  "Brave New World"  "Paschendale"  "Lord of the Flies"  "No More Lies"  "Hallowed Be Thy Name"  "Fear of the Dark"  "Iron Maiden"  "Journeyman"  "The Number of the Beast"  "Run to the Hills"
Dodekanaali

| Dodekanaali |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  112-54-9
PubChem CID:  8194
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H24O
Moolimassa:  184,32 g/mol
Ulkomuoto:  Kirkas neste
Sulamispiste:  12 °C
Kiehumispiste:  237–239 °C
Tiheys:  0,831 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,0016 g/l (20 °C)
Dodekanaali eli n-dodekanaali eli lauryylialdehydi eli dodekyylialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kirkasta tai vaaleankeltaista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C12H24O ja rakennekaava CH3(CH2)10CHO.
Dodekanaalin moolimassa on 184,32 g/mol, sulamispiste 12 °C, kiehumispiste 237–239 °C, tiheys 0,831 g/cm3, leimahduspiste 101 °C, taitekerroin 1,433–1,44 ja CAS-numero 112-54-9. Osa dodekanaalin fysikaalisista arvoista vaihtelevat eri lähteissä.
Dodekanaali on erittäin hydrofobinen yhdiste, käytännössä veteen liukenematon. Monet sitrushedelmät sisältävät dodekanaalia.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Aiheesta muualla

PubChem: Dodecanal (englanniksi)
GuideChem: Dodecyl aldehyde (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Lauric aldehyde (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Lauric aldehyde (englanniksi)
ChemBlink: Dodecyl aldehyde (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dodecylaldehyde (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 12Ald (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 12Ald (englanniksi)
EBC

Koffin Porter-olut on todella tummaa (EBC=300).
EBC (lyhenne sanoista European Brewing Convention Scale) on Euroopassa käytettävä olutpullojen ja -tölkkien etiketissä oleva ilmoitus, joka kertoo oluen väristä. Alhainen lukema kertoo oluen olevan vaaleaa, kun taas korkea lukema kertoo oluen olevan tummaa. Vaalean lageroluen EBC-arvo voi olla esimerkiksi väliltä 4-8 ja tumman stoutin tai portterin lukema voi olla puolestaan noin 50 tai ylikin.
EBC asteikko on kvantitatiivinen. Oluen väri voidaan määrittää kyvetillä ja mittalaitteella. Kyvettiin otettu olutnäyte asetetaan spektrofotometriin, jolla mitataan valon absorptio näytteen läpi kulkiessaan aallonpituudella 430 nm.
EBC on Euroopan panimoiden tieteellis-tekninen yhteisjärjestö. Suomalaiset Tor-Magnus Enari ja Esko Pajunen ovat toimineet sen presidentteinä.
Dneprin tekojärvi

| Dneprin tekojärvi |
| --- | --- |
 Dneprin tekojärveä Dnipropetrovskin alueella.
Valtiot:  Ukraina
Paikkakunta:  Dnipropetrovskin alue ja Zaporižžjan alue 
Koordinaatit:  47°57′36″N, 35°06′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Dnepr
Mittaustietoja
Pituus:  129  km
Leveys:  3,5  km 
Pinta-ala:  320 km² km2 
Tilavuus:  3,3 km³  
Keskisyvyys:  8 m 
Suurin syvyys:  53 m  
 fiDneprin tekojärvi 
Dneprin tekojärvi (ukr. Дніпровське водосховище, Dniprovske vodosh’ovyštše) on tekojärvi Ukrainassa, Dneprin keskivaiheilla. Se on 129 km pitkä mutta suurimmaksi osaksi kapea (suurin leveys 7 km, keskileveys 3,2 km) järvi, joka noudattelee Dneprin alkuperäistä uomaa. Järvi ulottuu Dniprosta pohjoisessa Zaporižžjaan etelässä, missä sijaitsevan Dneprin vesivoimalaitoksen rakentaminen johti tekojärven täyttymiseen 1932. Tekojärvi hukutti alleen Dneprin yhdeksän koskea, ja teki joesta purjehduskelpoisen Zaporižžjasta pohjoiseen.
Dneprin sivujoista Samara ja Oril laskevat tekojärveen, molemmat Dnipron eteläpuolella.
Dnipro, Kamjanske ja Novomoskovsk saavat vetensä tekojärvestä.
Miljoonavaillinki

| Miljoonavaillinki |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Toivo Särkkä
Käsikirjoittaja:  Toivo Särkkä Mika Waltari (näytelmä)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Heikki Aaltoila
Kuvaaja:  Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Helge Herala Ansa Ikonen Jussi Jurkka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  13. lokakuuta 1961
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miljoonavaillinki on suomalainen elokuva vuodelta 1961. Sen on käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut Toivo Särkkä. Ansa Ikonen esitti viimeiseksi jääneen roolinsa suomalaisessa elokuvassa. Elokuva perustuu Mika Waltarin näytelmään.
Juoni

Isältään Imupainepuristin Oy:n perinyt johtaja (Jussi Jurkka) on tuhlannut yhtiön rahoja 10 miljoonaa markkaa, ja syy vajeesta päätetään vierittää säntillisen konttoripäällikkö Jakob Ryhtilän (Helge Herala) niskoille. Ryhtilällä ei mene kotona hyvin, sillä vaimo (Ansa Ikonen) pettää häntä erään huilistin kanssa. Ryhtilä lavastetaan rahojen kavaltajaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helge Herala  | … |  konttoripäällikkö Jakob ”Jaska” Ryhtilä, ”Yrni”   |
|  Ansa Ikonen  | … |  rouva Ryhtilä   |
|  Liana Kaarina  | … |  Vanda   |
|  Pirkko Mannola  | … |  neiti Repola, laskuttaja   |
|  Jussi Jurkka  | … |  Vilhelm, Imupainepuristin Oy:n johtaja   |
|  Pentti Siimes  | … |  Timo, vahtimestarilähetti   |
|  Leevi Kuuranne  | … |  huilisti Resku Aapola   |
|  Leo Riuttu  | … |  varatuomari Heitto   |
|  Aarne Laine  | … |  kassanhoitaja   |
|  Holger Salin  | … |  johtaja Kirjavainen   |
|  Rauha Rentola  | … |  1. pankkirouva   |
|  Lea Wallin  | … |  2. pankkirouva   |
|  Aimo Hiltunen  | … |  1. kavaljeeri   |
|  Tauno Söder  | … |  2. kavaljeeri   |
|  Laila Rihte  | … |  konttoristi   |
|  Irja Rannikko  | … |  konttoristi   |
|  Unto Salminen  | … |  Epäkesko Oy:n johtaja   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  1. työläinen   |
|  Pirkko Alatalo  | … |  Timon ystävätär   |
|  Risto Mäkelä  | … |  iskelmälaulaja   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  lounasvieras   |
|  Evald Terho  | … |  lehdenmyyjä   |
|  Keijo Komppa  | … |  pankinjohtaja   |
|  Alf Salin  | … |  konttoristi   |
|  Regina Keso  | … |  konttoristi   |
|  Aimo Paapio  | … |  lounasvieras   |
|  Hannes Veivo  | … |  2. työläinen   |
|  Ossi Runne  | … |  trumpetisti   |
|  Sirkka Breider  | … |  nainen baaritiskillä   |
|  Herbert Katz  | … |  kitaristi   |
|  Heimo Lepistö  | … |  1. tilintarkastaja   |
|  Severi Seppänen  | … |  2. tilintarkastaja   |
Vastaanotto

Aikalaisarviossa puututaan elokuvan teatraalisuuteen ja ohjauksen alleviivaavuuteen, ja vähempi karrikointi olisi tehnyt tyypeistä arvioijan mielestä uskottavampia. Samaan kiinnittää huomiota eräs myöhempi kriitikko, joka huomauttaa myös, että naseva alku urvahtaa lopun saarnaavuuteen. Kriitikko Arto Pajukallio kuitenkin toteaa, että näennäisen köykäisen hupailun tekee katsottavaksi sen viisaasti elämän perusarvoista muistuttava Mika Waltarin käsikirjoitus. Pentti Siimes saa Pajukalliolta kiitosta komediallisesta roolisuorituksestaan.
Aiheesta muualla

Miljoonavaillinki Elonet.
Dneprin–Karpaattien offensiivi

Dneprin–Karpaattien offensiivi (tunnetaan myös Neuvostoliiton teoksissa Länsi-Ukrainan vapauttaminen) oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton 1., 2., 3., 4. Ukrainan rintaman ja 1. Valko-Venäjän rintaman joukkojen hyökkäys Saksan Keskustan armeijaryhmää vastaan tarkoituksena vallata takaisin akselivaltojen miehittämät Ukrainan ja Moldovan alueet. Useita pienempiä operaatioita ja taisteluita sisältänyt hyökkäys alkoi 24. joulukuuta 1943 ja päättyi puna-armeijan voittoon 14. huhtikuuta 1944. Hyökkäyksen seurauksena puna-armeija eteni Romaniaan ja Puolaan tuhoten kokonaan 18 Saksan maavoimien ja Romanian asevoimien divisioonaa. Hyökkäyksen aikana puna-armeijan komentaja Nikolai Vatutin joutui väijytetyksi Rivnen alueella Ukrainassa 28. helmikuuta 1944 ja hän kuoli saamiinsa vammoihin kiovalaisessa sairaalassa 15. huhtikuuta 1944.
Merkinnän syy: taistelukuvaukset puuttuvat
Dyhtau

Dyhtau
| --- | --- |
Sijainti:  Kabardi-Balkarian tasavalta,   Venäjä
Vuoristo:  Kaukasus
Korkeus merenpinnasta:  5 204 m
Prominenssi:  2 002 m
Ensimmäinen nousu huipulle:  1888
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Euroopan 2. korkein vuori Dyhtau sijaitsee Kaukasuksen päävuorijonolla Etelä-Venäjän Kabardi-Balkariassa
Dyhtau (ven. Дыхтау) on Euroopan toiseksi korkein vuori Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallan eteläosassa Kaukasuksen päävuorijonolla, lähellä Georgian rajaa. Tätä korkeampi eurooppalainen vuori on saman vuorijonon Elbrus. Maantieteellisen Euroopan 3. korkein vuori Škhara sijaitsee lyhyen matkan päässä Dyhtaun eteläpuolella, aivan Georgian rajalla. Myös yli 5 000 metriin nouseva Koštantau on puolestaan lähellä Dyhtaun itäpuolella.
Dyhtaun sijainti Venäjän Kabardi-Balkarian tasavallassa lähellä Georgian rajaa. Kartalla näkyvät myös Euroopan 1. ja 3. korkeimman vuoren sijainti.
Dyhtau huippu on 5 204 metrin korkeudella; toinen lähde kertoo korkeudeksi 5204,7 metriä.
A. F. Mummery ja H. Zurfluf valloittivat vuoren ensimmäisinä vuonna 1888.
Dyhtaun ympäristö kuuluu pääosin Georgian rajan läheisen vuoristoalueen käsittävään, tammikuussa 1976 perustettuun Kabardi-Balkarian luonnonpuistoon (Кабардино-Балкарский Заповедник; 826,49 km2).
Aiheesta muualla

Gora Dykh-Tau, Russia (englanniksi) (peakbagger.com)
Dennis Green

| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | K-2 10 000 m |  |
Dennis Allan Green (26. toukokuuta 1931 Sydney – 5. syyskuuta 2018 Sydney) oli australialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Green voitti kajakkikaksikoiden 10 000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956: hän oli parinsa Walter Brownin kanssa maan historian ensimmäinen melonnan olympiamitalisti. Green oli myös Australian ensimmäinen viisissä olympiakisoissa kilpaillut henkilö: hän osallistui Melbournen lisäksi Rooman 1960, Tokion 1964, Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisiin. Green kuoli kotonaan Sydneyssä 87-vuotiaana 5. syyskuuta 2018.
Duckman

| Duckman> Duckman: Private Dick/Family Man |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Jeff Reno Ron Osborn
Pääosissa:  Jason Alexander Gregg Berger Nancy Travis Dana Hill Pat Musick Elizabeth Daily Dweezil Zappa
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  5. maaliskuuta 1994 – 6. syyskuuta 1997
Jaksoja:  70
Tuotanto
Tuottaja(t):  Michael Markowitz Sherry Gunther
Tuotantoyhtiö(t):  Klasky Csupo
Palkinnot
Voitetut:  CableACE (1996)
Ehdokkuudet:  Annie (1994, 1995, 1997) Primetime Emmy (1994, 1996, 1997) Young Artist (1995) CableACE (1995)
Aiheesta muualla
IMDb 
Duckman on Jeff Renon ja Ron Osbornin luoma animaatiosarja (perustuen Everett Peckin Dark Horse -sarjakuvaan luomiin hahmoihin). Sarja koostuu kaikkiaan 70 jaksosta, jotka esitettiin Yhdysvalloissa 1994–1997. Sarja kertoo Duckmanista, yksityisetsivästä, joka on enemmän kiinnostunut naisista kuin työstä. Hän asuu yhdessä kuolleen vaimonsa identtisen siskon Bernicen ja poikiensa Charlesin, Mambon sekä Ajaxin kanssa.
Arvostelu

Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Duckman oli sijalla 48.
Doppelmayr

| Doppelmayr Garaventa |
| --- | --- |

Perustettu:  1892
Kotipaikka:  Wolfurt, Vorarlberg, Itävalta
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  köysiradat,  hiihtohissit
Tytäryhtiöt:  Doppelmayr Cable Cars
Kotisivu:  www.doppelmayr.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Doppelmayr Garaventa on itävaltalainen erilaisten köysiratojen suunnitteluun valmistamiseen erikoistunut yritys. Yli 60 vuoden kokemuksen perusteella Doppelmayr on yksi suurimmista ja johtavista köysiratojen valmistajista maailmassa. Yrityksen päätuotteita ovat tuolihissit, ankkurihissit ja sompahissit. Joulukuuhun 2007 mennessä Doppelmayr oli valmistanut yli 13 850 köysirataa eripuolille maailmaa. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Doppelmayr/Garaventa Group verkkosivut
Delångersån

| Delångersån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Gävleborg
Maakunnat:  Medelpad
Kunnat:  Hudiksvall
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Delångersånin vesistö
Pinta-ala:  2 007,7 km²  
Järvisyys:  12 % 
Pääuoman pituus:  115 km 
Pääuoman osuudet:  Delångersån ←Rolfstaån ←Svågan ←Siksjöån ←Lomsjöån ←Vikörsån ←Hångstaörsån ←Örsån ←Stor-Grunsjöån 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  
 :  61.6629°N, 16.9890°E
Laskupaikka:  Hudiksvall, Hudiksvallin kunta 
 :  61.6679°N, 17.2482°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  32 m
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  32 m
Pituus:  16 km
Kaltevuus:  2 m/km
Keskiylivirtaama:  57,4 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  18,7 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  3,56 m³/s (MNQ) 
Muuta
Delångersån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 16 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Delångersånin vesistössä sen 155 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksulle. Joen valuma-alueen pinta-ala on 2 008 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden selkämereen Hudiksvallin kunnassa sen keskustaajamassa.
Vesivoima

Delångersånin pääuomassa on 3 vesivoimalaitosta Lundströmmen, Forsså ja Strömbacka, joiden yhteisteho on 1,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 7,2 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Dennis Hadžikadunić

Dennis Hadžikadunić heinäkuussa 2020.
Dennis Hadžikadunić (s. 9. heinäkuuta 1998 Malmö, Ruotsi) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla Venäjän Valioliigassa pelaavaa Rostovia.
Hadžikadunić pelasi Ruotsissa Malmön junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan ensimmäisen pääsarjaottelunsa lokakuussa 2016. Kaudella 2017 hän pelasi neljä Allsvenskan-ottelua. Molempina kausina Malmö voitti Ruotsin-mestaruuden. Kauden 2018 alkupuolen Hadžikadunić oli lainalla saman sarjan Trelleborgissa ja pelasi kymmenen Allsvenskan-ottelua. Heinäkuussa 2018 hän siirtyi venäläisseura Rostoviin. Hän on pelannut Venäjän Valioliigassa 44 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, heinäkuussa 2020 Ufaa vastaan.
Hadžikadunić pelasi useissa Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Aikuisten maajoukkuetasolla hän on edustanut Bosnia ja Hertsegovinaa, jonka maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden 2020 lopulla Kansojen liigassa Puolaa, uudelleen Alankomaita ja Italiaa vastaan.
Digesta

| Digesta |
| --- | --- |
 Digestorum, seu Pandectarum libri quinquaginta. Lugduni apud Gulielmu[m] Rouillium, 1581. Biblioteca Comunale "Renato Fucini" di Empoli
Kieli:  latina
Genre:  lakikokoelma
Julkaistu:  530–533
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Digesta, tunnetaan myös nimellä Pandektit (lat. Digesta seu Pandectae, mukailtu muinaiskreikan πανδέκτης pandektes, "kaiken sisältävä"), on Justinianus I:n määräyksestä koottu roomalaisen oikeuden yhteenveto 500-luvulta (530-533). Se käsittää 50 osaa ja se edustaa sen ajan tunnetun roomalaisen oikeuden supistamistaselvennä ja kodifikaatiotaselvennä.
Digesta oli osa Corpus iuris civilistä, Justinianus I:n aikana julkaistua siviilioikeuden kokoelmaa. Muuta kaksi osaa ovat Institutiones ja Codex. Neljäs osa Novellae lisättiin myöhemmin.
Historia

Alkuperäinen Codex Justinianus saatettiin voimaan huhtikuussa 539. Täten siitä tuli ainoa keisarillisen lainsäädännön oikeuslähde ja se kumosi aikaisemmat kodifikaatiot. Kuitenkin oli sallittua viitata aikaisempiin juristeihin, joiden kirjoituksia oli alettu pitää auktoriteetteina. Nämä auktoritatiivisen aseman saaneet juristit, joihin sai viitata tuomioistuimissa, olivat Papinianus, Paulus, Ulpianus, Modestinus ja Gaius.
Kodifioidut auktoriteetit olivat usein ristiriidassa keskenään. Sen vuoksi Justinianus I määräsi että nämä ristiriidat pitää selvittää ja viisikymmentä näistä julkaistiin nimellä "quinquaqinta decisiones" (viisikymmentä päätöstä). Pian hän myös päätti, että näiden entisten kirjoittajien teokset pitää tiivistää 1500:stä kirjasta viiteenkymmeneen. Tämä sai nimen Digesta (latinaa, järjestetyt tiivistelmät) tai Pandektit (kreikkaa, ensyklopedia). Täyttääkseen tämän käskyn, Tribonianus perusti komission tekemään tämän työn. Komissioon kuului kuusitoista jäsentä - yksi hallintovirkamies, neljä professoria ja yksitoista lainoppinutta.
Komissiolle annettiin valta tiivistää ja muuttaa tekstejä niiden yksinkertaistamiseksi, selkeyttämiseksi ja ristiriitojen poistamiseksi niistä. Digestan järjestys on monimutkainen; viisikymmentä kirjaa, joissa useita otsikoita, ja ne jaettuna laeiksi, joissa useita osia ja kappaleita. Nykyajan tutkimus on pystynyt luomaan melko tarkan kuvan työn toteuttamisesta.
Digestan pääasiallinen säilynyt käsikirjoitus on Littera Florentina myöhäiseltä 500-luvulta tai 600-luvun alusta. Keskiajalla Digesta jaettiin kolmeen osaan ja useat käsikirjoitukset sisälsivät vain yhden näistä osista.
Sisältö

Yli kolmasosa Digestasta on Ulpianuksen kirjoituksia kun taas yksi kuudesosa on Pauluksen. Teos julistettiin ainoaksi ei-säädännäisen oikeuden oikeuslähteeksi. Kokoelman kommentointi ja jopa alkuperäisten lainoppineiden teosten siteeraaminen tekstin epäselvyyksien selittämiseksi kiellettiin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Digest (Roman law)
Käännös suomeksi
EFF

EFF tarkoittaa:
Electronic Frontier Foundation, tietoyhteiskunnan kansalaisoikeuksia puolustava järjestö
Economic Freedom Fighters, eteläafrikkalainen puolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”EFF”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
EBK4

| EBK4 Brotha Lynch Hung |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. kesäkuuta 2000
 Tuottaja(t): Cedric Singleton  Phonk Beta  Cevan Segal
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 59.59
 Levy-yhtiö: Black Market Records
Brotha Lynch Hungin muut julkaisut
| Loaded 1997 | EBK4 2000 | The Virus 2001 |
EBK4 on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin 27. kesäkuuta 2000 Black Market Recordsin kautta.
Kappaleet

De One Below – 0.28  (mukana Scrap Metal)
Catch You – 3.30  (mukana Scrap Metal, CoCaine & Nefarious)
Hunter Killa – 3.54  (mukana Kyel)
Dramatic – 3.46  (mukana First Degree The D.E., P-Folks & Spice 1)
Dogg Market – 3.35  (mukana Snoop Dogg)
Every Single – 4.13
My Love – 5.20  (mukana Pook & Shotgun)
Naked Cheese – 6.01  (mukana Chopah & K5)
Raw Meat – 2.56  (mukana Keak Da Sneak)
Excaliber – 5.30
Can't Have It – 4.14  (mukana Kronik)
Holding On – 4.02  (mukana D. Dubb)
One Time – 3.45  (mukana  Bad Azz)
Split Yo Face – 5.48  (mukana Triple Beam)
Blood on da Rug – 2.57  (mukana T-Macc)
Dennis Gentry

Dennis Louis Gentry (s. 10. helmikuuta 1959) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Pelattuaan Baylorin yliopistossa Teksasissa hän sai NFL-varauksensa vuonna 1982.
Gentryn ammattilaisseurana oli aina vuoteen 1992 Chicago Bears. Hän kuului vuonna 1986 Super Bowlin voittajajoukkueeseen.
Mega Man (pelisarja)

| Mega Man |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom, Inti Creates
Julkaisija:  Capcom
Suunnittelija:  Keiji Inafune, Akira Kitamura, Tokuro Fujiwara
Lajityyppi:  Tasohyppely, myös useita muita pelityyppejä
Alusta:  kolikkopeli, Nintendo Entertainment System, Game Boy, Game Boy Color, Sega Game Gear, WonderSwan, Neo Geo Pocket Color, Super Nintendo Entertainment System, Sega Genesis, PlayStation, Sega Saturn, Nintendo 64, Microsoft Windows, PlayStation 2, Nintendo GameCube, Xbox, Game Boy Advance, Nintendo DS, PlayStation Portable, Wii, Xbox 360, PlayStation 3, Nintendo 3DS, PlayStation 4, Xbox One
Ensijulkaisu:  Mega Man (1987)
Viimeisin julkaisu:  Mega Man 11 (2018)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mega Man, joka tunnetaan kotimaassaan Japanissa nimellä Rockman (jap. ロックマン, Rokkuman), on Capcomin luoma videopelisarja, jolla on myös lukuisia sivuhaaroja. Valtaosa Mega Maneista kuuluu ensimmäisen pelin tavoin tasohyppelygenren klassikkoteoksiin. Mega Man on esiintynyt useammassa pelissä kuin yksikään toinen Capcomin pelihahmo. Yhteensä Mega Man -julkaisuja on yli 50, mikä tekee siitä yhden maailman laajimmista pelisarjoista.
Mega Mania pidetään yleisesti Capcomin maskottina samaan tapaan kuin Mariota Nintendon tai Sonicia Segan maskottina. Alkuperäisen hahmon pikseligrafiikan suunnitteli ensimmäisen Mega Man -pelin ohjaaja Akira Kitamura, ja hahmon tarkemman suunnittelun sen jälkeen Keiji Inafune. Inafune on toiminut pelisarjan artistina ja pitkäaikaisena tuottajana. Inafune kuitenkin jätti Capcomin vuoden 2010 loppupuolella eikä näillä näkymin tule enää osallistumaan sarjan kehittämiseen.
Mega Man -nimen kirjoitusmuodosta on käyty paljon keskusteluja. Yleisesti hyväksytty muoto on edellä mainittu välin kanssa kirjoitettu, mutta pelien välillä ontuvien käännöstöiden vuoksi (ja siksi ettei japanin kielessä yleensä käytetä välejä) versiot Megaman ja MegaMan ovat hyvin yleisiä. CamelCase-muunnelma on erityisen ahkerassa käytössä Battle Network -sarjassa, jossa hahmojen nimet on kirjoitettu tiedostonimien tyyliin.
Mega Man -pelisarjat

Mega Man -pelisarja jakaantuu lukuisiin eri alasarjoihin. Tasohyppelypelien lisäksi sarjaan kuuluu myös suuri määrä muihin genreihin kuuluvia pelejä, kuten Battle Network -sarja jonka tyyli muistuttaa enemmän roolipelejä.
Juonellisesti eri sarjat ovat suoraa jatkoa toisilleen, mutta eri sarjojen välillä on yleensä satojen vuosien ajallinen ero. Poikkeuksen tekevät Battle Network ja Star Force -jotka kuuluvat rinnakkaiseen universumiin (jossa tietokoneet ja tietoverkot kehittyivät enemmän robottien sijaan) eivätkä ole osa pääsarjan juonta.
Mega Man -sarjat:
Mega Man (klassinen tai originaali)
Mega Man X
Mega Man Zero
Mega Man ZX
Mega Man Legends
Mega Man Battle Network
Mega Man Star Force