stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1957
Yleisen sarjan mitalistit > Miehet

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Turun Toverit | 42,1 | Pentti Rekola | Leevi Lehtonen | Karl Blomqvist | Voitto Hellstén |
| 2. | Myllykosken Kilpa-Veljet | 43,5 | P.Pyllinen | Allan Pokki | Aimo Kuukka | Aake Mäkelä |
| 3. | Jämsänkosken Ilves | 43,5 | Kyösti Lehtonen | Pentti Rintanen | Pauli Tavisalo | Aapo Ahvenjärvi |
4 × 400 m
| 1. | Turun Toverit | 3.16,7 | Matti Hill | Karl Blomqvist | Pentti Rekola | Voitto Hellstén |
| 2. | Lahden Urheilijat | 3.17,9 | Teuvo Lönnqvist | Jorma Kakko | Pekka Vesaaja | Eero Kivelä |
| 3. | Myllykosken Kilpa-Veljet | 3.26,6 |  |  |  |  |
4 × 800 m
| 1. | Turun Urheiluliitto | 7.37,08 | Urpo Vähäranta | Raimo Nordström | Tauno Kontio | Olavi Salsola |
| 2. | Lahden Urheilijat | 7.38,4 | Eero Kivelä | Into Pitkälä | Pekka Vesaaja | Jorma Kakko |
| 3. | Helsingin Kisa-Veikot | 7.44,2 | Erkki Taimisto | Ilmari Taipale | Reino Nieminen | Pertti Eräkare |
4 × 1 500 m
| 1. | Kaipolan Vire | 15.34,0 | Viljo Heinäaho | Matti Huttunen | Erkki Rantala | Olavi Salonen |
| 2. | Helsingin Kisa-Veikot | 16.00,4 | Rolf Haikkola | Pertti Eräkare | Ilmari Taipale | Reino Nieminen |
| 3. | Turun Urheiluliitto | 16.08,2 | Urpo Vähäranta | Erkki Nurminen | Matti Nurmi | Olavi Salsola |
Yleisen sarjan mitalistit > Naiset

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Helsingin Naisurheilijat | 50,6 | Leena Etelä | Tuija Valkama | Pirkko Raikas | Tuovi Vahtera |
| 2. | Valkeakosken Haka | 51,7 | Sirkka-Liisa Mäki | Leila Kaarijärvi | Helvi Innala | Kaisa Nappa |
| 3. | Huopalahden Hurjat | 53,1 | Iris Tarsala | Raili Grönholm | Ann-Mari Lindholm | Tuire Tukeva |
3 × 800 m
| 1. | Kouvolan Urheilijat | 7.34,6 | Leena Vesala | Paula Sarparanta | Sirkka-Liisa Soininen |  |
| 2. | Rauman Lukko | 7.45,0 | Sirkka Punto | Eeva Lahtonen | Pirkko Suotunen |  |
| 3. | Viinijärven Urheilijat | 7.48,4 | Eeva Jouhkimo | Lea Asikainen | Ulla Kontkanen |  |
World of Lies

| World of Lies The Berzerker |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. joulukuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: industrial death metal, grindcore
 Kesto: 58.11
 Levy-yhtiö: Earache
The Berzerkerin muut julkaisut
| Dissimulate 2002 | World of Lies 2005 | Animosity 2007 |
World of Lies on The Berzerkerin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. joulukuuta 2005.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Committed to Nothing | 2.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Black Heart | 2.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | All About You | 2.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Burn the Evil | 2.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | World of Tomorrow | 2.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Follow Me | 2.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Y | 2.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | As the World Waits | 3.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Afterlife | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Never Hated More | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Free Yourself | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Constant Pain | 2.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Farewell | 20.07 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 58.11 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Luke Kenny – laulu, rumpukone
Jason V. – kitara, basso
Ed Lacey – kitara
Adrian Naudi – kitara
Sam Bean – basso, kitara
Arvostelut

Blabbermouth: 8/10
Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

World of Lies Discogsissa. (englanniksi)
Albumi World of Lies Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1960

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1960 järjestettiin 2.–3. heinäkuuta Jyväskylässä.
Yleisen sarjan mitalistit > Miehet

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Lauttasaaren Pyrintö | 42,0 (SE) | Rudolf Walden | Pauli Ny | Jorma Valkama | Börje Strand |
| 2. | Turun Toverit | 42,1 | Jussi Rintamäki | Pentti Rekola | Karl Blomqvist | Voitto Hellstén |
| 3. | Kokemäen Kova-Väki | 43,3 | Aarno Salonen | Aulis Suominen | Matti Hannula | Seppo Suutari |
4 × 400 m
| 1. | Turun Toverit | 3.21,0 | Kalevi Gunn | Martti Sirkiä | Pentti Rekola | Jussi Rintamäki |
| 2. | Helsingin Kisa-Veikot | 3.21,4 | Pekka Juutilainen | Eino Ruuskanen | Erkki Taimisto | Hannu Ehoniemi |
| 3. | Lahden Urheilijat | 3.24,2 | Risto Heikkilä | Eero Kivelä | Aarno Musku | Reijo Salonen |
4 × 800 m
| 1. | Kaipolan Vire | 7.38,9 | Matti Huttunen | Esa Laine | Sakari Peltoniemi | Olavi Salonen |
| 3. | Helsingin Kisa-Veikot | 7.48,3 | Hannu Ehoniemi | Reijo Järvinen | Pertti Eräkare | Erkki Taimisto |
| 2. | Turun Urheiluliitto | 7.39,3 | Raimo Tuominen | Simo Saloranta | Kauko Kontio | Olavi Salsola |
4 × 1 500 m
| 1. | Kaipolan Vire | 15.45,5 | Matti Huttunen | Sakari Peltoniemi | Esa Laine | Olavi Salonen |
| 2. | Turun Urheiluliitto | 15.54,7 | Matti Nurmi | Olavi Salsola | Arvo Suominen | Simo Saloranta |
| 3. | Porvoon Urheilijat | 16.01,0 |  | Jauhikainen | Pentti Karvonen | Tapani Kurki |
Yleisen sarjan mitalistit > Naiset

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Kouvolan Urheilijat | 51,6 | Kyllikki Maastola | Eeva Haimi | Leena Henttonen | Leena Vesala |
| 2. | Kankaanpään Urheilijat | 51,8 | Lahti | Eeva-Maija Lindström | Sirpa Rajahalme | Aulikki Jaakkola |
| 3. | Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 51,9 | Pirkko Ihanainen | Hilkka Kivistö | Ritva Kokkonen | Hokkanen |
3 × 800 m
| 1. | Petäjäveden Petäjäiset | 7.32,2 | Maija Kiuru | Saara Vilén | Seija Neuvonen |  |
| 2. | Kankaanpään Urheilijat | 7.37,7 |  |  |  |  |
| 3. | Kouvolan Urheilijat | 7.57,9 |  |  |  |  |
Vilmi

Vilmi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kyösti Vilmi (s. 1960), voimanostaja
Otto Vilmi (1881–1938), toimittaja ja poliitikko (SKP)
Pekka Vilmi (1915–1999), kansanedustaja (Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vlaams Belang

| Vlaams Belang |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  14. lokakuuta 2004
Puheenjohtaja:  Tom Van Grieken
Ideologia:  nationalismi, oikeistopopulismi, separatismi, arvokonservatismi, kansalliskonservatismi, talousliberalismi, euroskeptismi
Toimisto:  Madouplein 8 bus 9 1210 Bryssel
Europarlamentaarikkoja:  3 / 12 (Flanderin paikat)
Edustajainhuone:  18 / 87 (Flanderin paikat)
Senaatti:  7 / 35 (Flanderin paikat)
Kansainväliset jäsenyydet:  ENF
Nuorisojärjestö:  VBJ
Kotisivu:  vlaamsbelang.be
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vlaams Belang on belgialainen puolue, joka ajaa Flanderin itsenäistymistä. Puolueen edeltäjä on Vlaams Blok, joka kiellettiin rasistisena. Puolue toimii Flanderissa ja Brysselissä.
Belgian parlamenttivaaleissa vuonna 2007 puolue sai 17 paikkaa edustajainhuoneeseen ja 5 senaattiin. Euroopan parlamentissa se on kuulunut vuodesta 2015 lähtien Kansakuntien ja vapauden Eurooppa -ryhmään. Aiemmin se on kuulunut sitoutumattomien ryhmään, luukun ottamatta lyhyttä kautta vuonna 2007, jolloin se kuului lyhytikäiseen Identiteetti, perinteet ja itsemääräämisoikeus -ryhmään.
Vuodesta 2014 lähtien puoluetta on johtanut Tom Van Grieken.
Puolueohjelma

Vlaams Belang vastustaa Turkin liittymistä Euroopan unioniin ja homoavioliittoja. Keskeisiä teemoja ovat Flanderin itsenäisyys, maahanmuuton vastustaminen ja yleisen armahduksen myöntäminen natsi-Saksan kanssa yhteistyötä tehneille.
Puolue ehdotti marraskuussa 2007 Belgian hajottamista kahtia.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu.
Virallinen puolueohjelma (Arkistoitu – Internet Archive).
Vlaams Belangin vastustajien uutissivusto.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vlaams Belang
Käännös suomeksi
Álimoksen metroasema

| Álimos> Άλιμος |
| --- | --- |
 Álimoksen metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 2
Sijainti:  37°55′5″N, 23°44′40″E
Paikkakunta:  Álimos, Etelä-Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  26.7.2013
Álimos (kreik. Άλιμος eli Σταθμός Άλιμος, Stathmós Álimos) on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Álimoksen kaupungissa Suur-Ateenan eteläosassa.
Metroasema avattiin 26. heinäkuuta 2013. Seuraava asema pohjoiseen on Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis ja etelään Argyroúpoli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Álimoksen metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Álex Riberas

Álex Riberas vuonna 2015.
Álex Riberas (s. 27. tammikuuta, 1994 Barcelona) on espanjalainen moottoriurheilija. Riberas kilpailee tällä hetkellä Yhdysvalloissa WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa.
Ura

Riberas aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2010 Riberas siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan jossa hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Riberas jatkoi sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2012 Riberas jatkoi kolmannen kauden Eurocup -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Formula Renault NEC ja European F3 Open -sarjoissa.
Vuonna 2013 Riberas siirtyi Saksan Porsche Carrera Cup -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja yhden palkintosijan sijoittuen 11:ksi. Vuonna 2014 Riberas kilpaili Porsche Supercup -sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi. Samana vuonna hän kilpaili ADAC GT Masters ja United SportsCar Championship -sarjoissa. Hän osallistui myös Dubain 24 tunnin ajoon. Vuonna 2015 Riberas jatkoi Porsche Supercup -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen niin ikään sarjan viidenneksi.
Väinö Ikonen

Väinö Ikonen -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Väinö Ikonen (1882–1951), suomalainen opettaja ja työväenopiston johtaja
Väinö Ikonen (1895–1954), suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti
Väinö Ikonen (1898–1988), suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Väinö Ikonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Õ

Õ (õ) on koltansaamessa, virossa, võrossa, portugalissa ja vietnamissa käytettävä kirjain.
Virossa se ääntyy vokaaliäänteenä [ɤ] ja koltansaamessa melko samantyyppisenä vokaalina [ɘ] sekä portugalissa nasaalivokaalina [õ]). Vietnamissa merkki viittaa äänteeseen [o] narisevalla äänellä ([o̰]. Äänteen tildellä merkittävä tooni on nouseva ja siinä esiintyy glottaalinen tauko, jonka jälkeen nouseva tooni jatkuu.
Õ on viron kirjaimiston 27. kirjain. Aikaisemmin sitä merkittiin Ö-kirjaimella, mutta 1800-luvun alussa Otto Wilhelm Masing otti käyttöön Õ-kirjaimen estääkseen sekaannukset useiden homonyymien välillä ja osoittaakseen selvästi kuinka ääntää sana.
Örin piiri

Örin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Örin piiri (Dalsland), piiri Mellerudin kunnassa
Örin piiri (Småland), piiri Växjön kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Örin piiri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Velino (järvi Pihkovan alueella)

| Velino Велино |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Outovan piiri
Koordinaatit:  58°25′13″N, 27°54′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Želtšan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Želtša Dolgojeesta
Laskujoki:  Želtša Peipsijärveen
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  30 m  mpy. 
Pituus:  2,6 km 
Leveys:  1,5 km 
Pinta-ala:  1,6 km² 
Tilavuus:  0,0091 km³ 
Keskisyvyys:  5,7 m 
Suurin syvyys:  16,7 m 
Valuma-alue:  779,3 km² 
Saaria:  ei saaria
 fiVelino 
Velino (ven. Велино) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.
Maantietoa

Järvi on 2,6 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä eli 160 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 5,7 metriä ja sen syvänteessä on 16,7 metriä vettä. Se sijaitsee Peipsijärven alangolla Želtšajoen uomassa lähellä Jammin (ven. Ямм) kirkonkylää. Järven länsipäässä on kolme lahtea, joiden välissä sijaitsee kaksi selvästi erottuvaa niemeä. Järven ympäristö on metsämaata, jota asutus on paikoittain ottanut omakseen. Pohjoisin lahti kääntyy pohjoiseen ja sen pohjukassa sijaitsee kylä Orehovtsy (ven. Ореховцы). Kylän asutusta on myös suurimmalla niemellä ja toisaalla pohjoisrannalla. Järven itäosan pohjoisrantaan ulottuu Dolgojen puolella sijaitseva kylä Ozera (ven. Озера suom. Saari), jonka vastarannalla sijaitsee Pyhän Neitsyt Marian suojelukirkko (ven. Церковь Покрова Пресвятой Богородицы). Kylien kautta kulkee järven pohjoispuolella Remdan niemimaalle johtava tie.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, lahna, kuha, salakka, pasuri, sorva, kiiski, suutari, ruutana, säyne, made, mutakala, rantanuoliainen, törö, seipi, toutain, turpa, simppu, vimpa, ankerias, muikku ja siika, sekä jokirapua, jota on kuitenkin vain nimeksi. Järven pohja on hiekkapohjaa, jonka päälle on kerrostunut mutaa. Rannat ovat hiekka ja rannoilla makaa vedessä sinne kaatuneita puita. Rannat ovat yleensä alavat, mutta paikoitellen ne myös viettävät jyrkkänän veteen.
Vesistösuhteita

Velino sijaitsee Želtšan valuma-alueella ja se on Želtšan läpivirtausjärvi. Želtša laskee Peipsijärveen, jonka alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Kartoissa Velinolle on merkitty kolme tulo-ojaa ja saavat kaikki alkunsa järvistä. Yksi järvi on koillispuolella sijaitseva Zasušene (ven. Засушенье), jonka laskuoja on 2,5 kilometriä pitkä. Toinen oja virtaa Orehovtsyn läpi tuoden etelään Ploskojen (ven. Плоское) ja pienen Dolgojen (ven. Долгое) vedet. Kolmas oja kuuluu kylän pikkulammelle. Suurin osa järveen tulevasta vedestä on peräisin järven yläpuoliselta Želtšan valuma-alueelta, jonka koko on lähteestä riippuen 986  tai 779,3 neliökilometriä . Kun tästä vähentää edellisen järven Dolgojen valuma-alueen koon, tulee järven lähialueen pinta-alaksi 7,1 neliökilometriä. Želtša jatkaa laskuaan Velinosta 22 kilometriä Peipsijärvelle Remdan lahteen.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2 3  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Велино (озеро), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Venäjän ja Georgian rauhanturvaoperaatio Etelä-Ossetiassa

Rauhanturvaajien valvomat aselepolinjat venäläis-georgialaisen rauhanturvayksikön antaman tiedon mukaan
Rauhanturvajien valvoman turvallisuusvyöhykkeen rajat (security corridor) vuoden 1999 sopimuksen mukaan
Venäjän ja Georgian rauhanturvaoperaatio Etelä-Ossetiassa (engl. Joint Peacekeeping Forces) perustettiin Venäjän federaation ja Georgian välisellä sopimuksella 1992. Tämän ns. Dagomysin sopimuksen allekirjoittivat presidentit Boris Jeltsin ja Eduard Ševardnadze 24. kesäkuuta 1992. Sopimus päätti ensimmäisen Etelä-Ossetian sodan.
Rauhanturvaajien tehtävänä on valvoa Georgian ja valtiollisesti Georgiaan kuuluvan Etelä-Ossetian itsenäisyysmielisten välillä solmittua aselepoa. Sopimuksen toimeenpanoa valvoo Etyjin tarkkailijaoperaatio.
Rauhanturvayksikköön kuuluu 500 sotilasta kustakin osanottajaryhmästä, Venäjältä, Pohjois-Ossetiasta ja Georgiasta. Vuonna 2006 joukkojen komentajana oli Marat Kulakhmetov. Operaation johdossa on neljän osapuolen ja Etyjin johtoryhmä (engl. Joint Control Commission).
Rauhanturvaajien valvomat tarkistuspisteet sijaitsevat pääosin Etelä-Ossetian etelärajan molemmin puolin sijaitsevalla Etelä-Ossetian turvallisuusvyöhykkeellä
Venäjällä oli lisäksi 2 500 rauhanturvaaja Abhasiassa, joita se lisäsi 300:lla.
Sopimuksenmukaiset rauhanturvajoukot Etelä-Ossetiassa

Etelä-Ossetian rauhanturvajoukko, on määritelty Venäjän federaation hallituksen määräyksellä 15. kesäkuuta 1994, № 889-r , jonka mandaatille ei oltu asetettu sopimuksella kestoaikaa tai päättymispäivää. Se koostui kolmesta rauhanturvapataljoonasta, joista ensimmäisen muodosti Venäjän federaation asevoimien 58. yleisarmeijakunnan 19. moottoroidun divisioonan rauhanturvatehtävässä vuorottelevat pataljoonat. Toisen rauhanturvapataljoonan muodosti Etelä-Ossetia ja kolmannen Georgia.
Joukon komentajana on toiminut vuodesta 2004 kenraalimajuri Marat Minjurovitš Kulahmetov, joka aikaisemmin toimi Pohjois-Kaukasuksen sotilaspiirin alueella moottoroidun divisioonan komentajana.
Aseleporikkomukset

Ajoittaisia taisteluita abhaasien ja georgialaisten sekä eteläosseettien ja georgialaisten välillä oli jatkunut jo vuodesta 1990 alkaen. Vuoden 1992 aseleposopimus rauhoitti taistelut yli kymmeneksi vuodeksi.
Georgian Irakli Okruashvili toteutti vuonna 2004 järjestyksenpalautusoperaation, joka johti miltei kahden tusinan Georgian sisäministeriön joukkojen henkilön kuolemaan, operaation kuitenkaan onnistumatta.
Vaatimukset operaation lakkauttamisesta

Georgian parlamentti teki 11. lokakuuta 2005 päätöksen, jonka mukaan venäläisten rauhanturvaajien läsnäolo-oikeus päättyy Etelä-Ossetiassa 10. helmikuuta 2006 mennessä ja Abhasiassa 15. kesäkuuta 2006 mennessä ajatuksella, että venäläisjoukot voitaisiin korvata kansainvälisellä rauhanturvajoukolla.
Venäjän federaation ulkoasiainministeri Sergei Lavrov hylkäsi Georgian parlamentin päätöksen pikemminkin poliittisena kuin sotilaallisesti perusteltuna ja korosti sitä, että Georgian tulisi rakentaa luottamusta Abhasian ja Etelä-Ossetian johtajien kanssa sekä että Venäjä on pyrkinyt YK:n ja Etyjin avulla löytämään ratkaisua ongelmaan. Abhasian presidentti Sergei Bagapsh varoitti, että jos venäläisjoukot lähtevät, miinoitetaan Abhasian raja Georgiaa vastaan ja liikekannalle pannaan joukot.
Toukokuussa 2006 Georgia väitti, että Venäjä olisi joukkojen kierrätyksen yhteydessä kasvattanut yksikkönsä kokoa yli 500 sotilaan kiintiönsä.
18. heinäkuuta 2006 päätti Georgian 235-jäseninen parlamentti päätti äänin 114 äänellä opposition pidättäytyessä, että hallituksen pitää ryhtyä toimiin venäläisten rauhanturvajoukkojen poisvetämiseksi Georgiasta.
Abhasian tilanteen kiristyttyä Euroopan parlamentti lausui 5. kesäkuuta 2008, että venäläisten rauhanturvaoperaatio Abhasiassa ei enää ole neutraalia ja tehtävää pitää muuttaa. Euroopan parlamentti vaati, että Euroopan unionin pitäisi lähettää joukkoja turvaamaan rauhaa alueelle.
Viiruposkikardinaaliahven

| Viiruposkikardinaaliahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Kardinaaliahvenet Apogonidae
Suku::  Apogon
Laji::  leptacanthus
Kaksiosainen nimi
 Apogon leptacanthus  Bleeker, 1856-1857 
Katso myös
   Viiruposkikardinaaliahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viiruposkikardinaaliahven (Apogon leptacanthus) on kardinaaliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Viiruposkikardinaaliahven kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen vartalo on pyöreähkö, evät kapeat ja korkeat. Pohjaväri on hopeanharmaa, lähes läpikuultava. Se on saanut nimensä kellertävistä ja sinisistä viiruista kalan poskessa kiduskannen kohdalla.
Alkuperä

Viiruposkikardinaaliahven elää luonnossa Intian valtameressä.
Käyttäytyminen

Viiruposkikardinaaliahven ei näyki koralleja, joten se sopii myös riutta-akvaarioon. Luonnossa se piileksii meriheinän tai jopa merisiilin piikkien joukossa. Jos viiruposkikardinaaliahvenia on akvaariossa parvi, ne muodostavat tarkan nokkimisjärjestyksen, mutta eivät käytä väkivaltaa sen ylläpitämiseen.
Ravinto

Viiruposkikardinaaliahven syö lihapitoista ruokaa.
Aiheesta muualla

Apogon leptacanthus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Õhtuleht

| Õhtuleht |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  iltapäivälehti
Perustettu:  2000
Päätoimittaja:  Martin Šmutov
Kotikunta:  Tallinna
Kotimaa:   Viro
Sivukoko:  Tabloidi
Kieli:  viro
Aiheesta muualla
www.ohtuleht.ee
Õhtuleht ("Iltalehti") on virolainen iltapäivälehti ja maan toiseksi suurin päivittäinen sanomalehti. Sen levikki on 47 600 kappaletta ja sillä on noin 242 000 lukijaa. Lehti syntyi vuonna 2000 kun kaksi kilpailevaa iltapäivälehteä, Ekspress Gruppin Õhtuleht ja Eesti Meedian Sõnumileht, yhdistyivät. Liitoksesta syntyneen Õhtulehden ensimmäinen numero ilmestyi 3. heinäkuuta 2000.
Lehden omistajana toimi Eesti Meedia, joka myöhemmin siirtyi norjalaisen Schibstedin omistukseen. Toinen omistaja on Ekspress Grupp.
Aiheesta muualla

Õhtulehden sivusto (viroksi)
York (täsmennyssivu)

York ja Yorke viittavat muun muassa seuraaviin:
Paikkoja

York, kaupunki Englannissa
Cape Yorkin niemimaa Queenslandissa, Australiassa
York, kanadalaisen Toronton kaupungin vanha nimi
New York, kaupunki ja osavaltio Yhdysvalloissa
Yorkin piirikunta, useita piirikuntia Yhdysvalloissa
Henkilöitä

York-suku, kruununtavoittelijasuku Englannissa 1400-luvulla
Henkilöitä > Arvonimi

Yorkin herttua, englantilainen arvonimi
Yorkin herttuatar, Yorkin herttuan puolison arvonimi