stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pernajanlahti

Pernajanlahtea elokuussa.
Pernajanlahti (ruots. Storpernåviken) on noin 20 kilometriä pitkä merenlahti Suomenlahden pohjoisrannikolla Loviisan kaupungissa, entisen Pernajan kunnan alueella. Pernajan kirkonkylä sijaitsee lahden itärannalla. Lahti kuuluu Natura 2000 -alueisiin. Se on suojattu myös Ramsarin sopimuksen piirissä.
Pernajanlahti on Suomen etelärannikon pisimpiä merenlahtia, jossa veden suolapitoisuus vaihtelee pohjukan lähes nollasta viiteen promilleen ulkomerelle päin mentäessä. Se on kansainvälisesti arvokas lintuvesi ja tärkeä lintujen muutonaikainen levähdyspaikka. Pernajanlahden pohjukkaan laskee Koskenkylänjoki.
Pernajanlahden strategisen sijainnin vuoksi venäläiset rakensivat vuonna 1713 sen pohjukassa sijaitsevaan saareen Ryssön linnoituksen.
Aiheesta muualla

www.ymparisto.fi[vanhentunut linkki]
Pernajan linja-autoturma

Pernajan linja-autoturma tapahtui 4. maaliskuuta 1968 Hartolan kylässä Pernajassa. Kaksi linja-autoa törmäsi mäen päällä yhteen, jolloin neljä ihmistä kuoli ja 14 loukkaantui.
Onnettomuus

Loviisasta Lapinjärvelle matkanneessa Etelä-Suomen Linjaliikenne Lotilan linja-autossa oli 40 matkustajaa, heistä suurin osa kotiin palaavia koululaisia. Loviisan yhteislyseon ja Lovisa Svenska Samlyceumin oppilaita kuljettanut linja-auto lähti Loviisasta kello 15.40.
Holmströmin liikenteen vuoroauto oli matkalla Lahdesta Lapinjärven kautta Loviisaan. Autossa oli vain kolme matkustajaa. Kello 16.10 linja-autot ajoivat yhteen mäen harjalla seitsemän kilometrin päässä Loviisasta. Autot osuivat kyljittäin yhteen ja molemmat kääntyivät tielle poikittain. Tie oli lumisateen vuoksi liukas, ja kumpareesta johtuen näkyvyys tiellä oli huono.
Loviisaan matkanneen linja-auton kolme matkustajaa sinkoutuivat istuimiltaan käytävän yli päin seinää, mutta he selviytyivät kolhuilla. Auton etuosa romuttui täysin. Koululaisia kuljettaneessa linja-autossa sen sijaan syntyi täydellinen sekasorto. Loviisaan matkanneesta linja-autosta vääntynyt peltiliuska leikkasi kouluauton kyljen auki ja tunkeutui auton sisään matkustajien joukkoon. Kolme koululaista ja nuori nainen kuolivat.
Loukkaantuneet kuljetettiin ambulansseilla ja muilla autoilla Loviisaan Itä-Uudenmaan sairaalaan, jonne viisi loukkaantunutta joutuivat jäämään pidemmäksi aikaa. Sairaalalakko ei haitannut loukkaantuneiden hoitoa, sillä sairaanhoitajia saapui työpaikalleen vapaaehtoisesti heti, kun he kuulivat onnettomuudesta.
Paul Kossoff

Paul Kossoff (1970)
Free (Amsterdam, 1970). Paul Kossoff, Andy Fraser, Simon Kirke, Paul Rodgers & Steve Winwood
Paul Kossoff (14. syyskuuta 1950 – 19. maaliskuuta 1976) oli rock-kitaristi, joka tuli tunnetuksi englantilaisen Free-yhtyeen jäsenenä.
Kossoff syntyi Lontoossa näyttelijä David Kossoffin pojaksi. Hän aloitti vuonna 1966 blues rock -yhtyeessä Black Cat Bones, joka pääsi myös lämmittelemään Fleetwood Macia. Black Cat Bones soitti lisäksi yhdessä pianisti Champion Jack Dupreen kanssa.
Huhtikuussa 1968 Paul Kossoff perusti Paul Rodgersin, Andy Fraserin ja Simon Kirken kanssa Freen. Yhtye hajosi Heartbreakerin julkaisun jälkeen 1973. Kossoff julkaisi sooloalbumin Back Street Crawler ja perusti samannimisen yhtyeen, joka julkaisi kaksi albumia.
Kossoff esiintyi neljällä Ken Hensleyn demolla ja kolmella kappaleella John Martynin Live At Leeds -levyllä (1975). Jim Capaldin sooloalbumilla Short Cut Draw Blood on kaksi Kossoffin inspiroimaa laulua: "Seagull" ja "Boy With A Problem". Niistä jälkimmäisessä Kossoff itse soitti kitaraosuudet.
Kossoff kärsi päihderiippuvuuden aiheuttamasta terveyden heikkenemisestä. Hän kuoli sydänkohtaukseen 25-vuotiaana vuonna 1976, lennolla Los Angelesista New Yorkiin.
Pascale Cossart

| Pascale Cossart |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1948 (ikä 76) Cambrai, Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Lillen yliopisto   Georgetownin yliopisto   Denis Diderot -yliopisto
Instituutti:  Pasteur-instituutti
Tutkimusalue:  bakteriologia
Pascale Cossart (s. 21. maaliskuuta 1948 Cambrai, Ranska) on ranskalainen bakteriologi ja professori.
Opiskelu ja uran alku

Cossart aloitti opiskelunsa Lillen yliopistossa ja valmistui kemiasta vuonna 1971 maisteriksi Washingtonin Georgetownin yliopistosta. Tohtoriksi hän valmistui vuonna 1977 Denis Diderot -yliopistosta.
Cossart aloitti akateemisen uransa jo opiskeluaikana. Lillessä hän toimi 1969–1970 tutkimusapulaisena ja vuosina 1970–1971 tutkijana Georgetownin yliopistossa. Pasteur-instituutissa tutkijana Cossart aloitti vuonna 1972. Hän oli siellä vuoteen 1974 solubiokemian yksikössä.
Professorina ja tutkimusjohtana

Cossart toimi vuosina 1974–1975 biokemian professorina Laosissa kuninkaallisessa lääketieteen oppilaitoksessa. Sieltä hän palasi Pasteur-instituuttiin. Solubiokemian yksikön hän vaihtoi vuonna 1978 kasvainvirusten yksikköön ja vuonna 1980 takaisin solubiokemian yksikköön. Samana vuonna Cossart nousi Pasteur-instituutin tutkimusjohtajaksi.
Cossartin tutkimus on suuntautunut vuodesta 1986 lähtien bakteeri-infektioiden taustalla oleviin tekijöihin. Hän on ollut erityisen kiinnostunut solujen sisäisten bakteerien molekyyli- ja solutason tekijöistä. Cossart on käyttänyt Listeria monocytogenes -bakteeria malliorganismina.
Cossartista tuli vuonna 1997 Pasteur-instituutin professori, ja vuonna 2006 hänet nostettiin Ranskan korkeimpaan professoriluokkaan. Hän myös johtaa instituutin bakteerien ja solujen välisen interaktion tutkimusyksikköä.
Merkitys ja tunnustukset

Cossartin työ on ollut uraauurtavaa solujen mikrobiologian parissa. Koko tieteenala kehittyi 1980-luvun lopulla, kun tutkijat alkoivat yhdistää molekyyli- ja solubiologian lähtökohtia. Hänen ansiostaan tutkijat ovat pystyneet ymmärtämään paremmin, miten bakteerit tartuttavat isäntäsoluja ja miten ne selviävät soluissa.
Cossartin ansiosta Listeria monocytogenes -bakteerista on tullut yksi parhaiten tunnettuja mikrobeja ja infektiobiologian malliorganismi. Hän on löytänyt tutkimusryhmänsa kanssa muun muassa tavan, jolla Listeria monocytogenes pakenee solujen puolustusjärjestelmä. Bakteerista on löytynyt myös entsyymi, joka neutralisoi sappisuolat. Tämän ansiosta bakteeri pystyy elämään suolistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pascale Cossart Wikimedia Commonsissa
Peikonmetsästäjä

| Peikonmetsästäjä> Trolljegeren |
| --- | --- |

Ohjaaja:  André Øvredal
Käsikirjoittaja:  André Øvredal
Tuottaja:  John M. Jacobsen Sveinung Golimo
Säveltäjä:  Henrik Olof Hawor Johan Husvik
Kuvaaja:  Hallvard Bræin
Leikkaaja:  Per Erik Eriksen
Tuotantosuunnittelija:  Martin Gant
Pukusuunnittelija:  Stina Lunde
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja
Tuotantoyhtiö:  Filmkameratene
Levittäjä:  FS Film
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  norja englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
SFDb
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peikonmetsästäjä tai The Troll Hunter – vaiettu salaisuus (Trolljegeren) on norjalainen elokuva vuodelta 2010. Sen on ohjannut André Øvredal. Puolittain koominen jännitys- tai kauhufilmi on näennäisdokumentti, joka esittää olevansa koottu opiskelijaryhmän jälkeensä jättämistä videotallenteista. Tallenteet paljastavat, että peikkoja on olemassa.
Suomessa KAVI on arvioinut elokuvan olevan haitallinen alle 12-vuotiaille lapsille. Ison-Britannian BBFC on luokitellut elokuvan kielletyksi alle 15-vuotiailta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Otto Jespersen  | … |  Peikonmetsästäjä   |
|  Glenn Erland Tosterud  | … |  Thomas Schoien   |
|  Tomas Alf Larsen  | … |  Kalle Stensvik   |
|  Johanna Morck  | … |  Johanna Pedersen   |
|  Urmila Berg-Domaas  | … |  Malika Malay-Olsen   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ilja Rautsi | Helsingin Sanomat  |  |  |
| Kim Newman | Empire |  |  |
| Peter Bradshaw | The Guardian  |  |  |
| Roger Ebert | Chicago Sun-Times  |  |  |
Paul Krogius vanhempi

Paul Krogius vanhempi (19. helmikuuta 1689 Kakkinen, Johannes – 17. marraskuuta 1762 Pieksämäki) oli suomalainen pappi.
Paul Krogius vanhemman isä oli kappalainen Paul Krogius ja äiti Maria Ulvichius. Hänen puolisonsa vuodesta 1723 oli Katarina Vadsten (k. 1763). Porvoon piispa Paul Krogius nuorempi (1724–1792) oli heidän poikansa. Paul Krogius vanhempi tuli ylioppilaaksi Turkuun 1709 ja otti seuraavana vuonna vapaaehtoisena krenatöörinä osaa Viipurin puolustukseen venäläisiä vastaan. Kaupungin antautumisen jälkeen konsistori vihki hänet papiksi ja lähetti Kakkisiin kappalaiseksi. Sieltä pitäen hän auttoi Suomen kenraalikuvernööri Karl von Nierothia salaisilla tiedonannoilla. Paettuaan 1712 Turkuun hänet vihittiin siellä uudestaan papiksi ja hän toimi mm. sotapappina. Krogius siirtyi Ruotsiin 1716, missä hän toimi pappina ja opiskeli samalla Uppsalassa. Suomeen hän palasi 1722, Porvoon kappalainen hänestä tuli 1724 ja Säämingin kirkkoherra 1728. Siellä hän toimi muun muassa lukutaidon edistämisen hyväksi. Krogius pakeni uuden sodan tieltä perheineen Ruotsiin ja Säämingin jouduttua Turun rauhassa venäläisille hänestä tuli Pieksämäen kirkkoherra 1743, mitä tehtävää hän hoiti 19 vuotta.
Parthian-luokka (sukellusvene)

| Parthian-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 790 t (pinnalla) 2 070 t (sukelluksissa)
Pituus:  88 m
Leveys:  9,1 m
Syväys:  4,9 m
Koneteho:  2 × Admiralty-dieselmoottoria 4 640 hv 2 × sähkömoottoria 1 635 hv
Nopeus:  17,5 solmua (pinnalla) 8,6 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  53
Aseistus
Meritorjunta:  8 × 21″ torpedoputkea, joihin 14 torpedoa 1 × QF 4" Mk XII -tykki
Parthian-luokka eli P-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 1920-luvun lopulla valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset oli valmistettu Kaukoitään pitkänmatkan partiosukellusveneiksi. Ne olivat lähes identtisiä edeltäneen Odin-luokan alusten kanssa ainoan eron ollessa keulan muotoilu.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Pandora (ex -HMS Python) | Vickers-Armstrong, Barrow-in-Furness | 9. heinäkuuta 1928 | 22. elokuuta 1929 | 30. kesäkuuta 1930 | upotettu 1. huhtikuuta 1942 |
| HMS Parthian | Chathamin telakka | 30. kesäkuuta 1928 | 22. kesäkuuta 1929 | 13. tammikuuta 1931 | upotettu 28. heinäkuuta - 11. elokuuta 1943 |
| HMS Perseus | Vickers | 2. heinäkuuta 1928 | 22. toukokuuta 1929 | 15. huhtikuuta 1930 | uponnut osuttuaan miinaan 6. joulukuuta 1941 |
| HMS Phoenix | Cammell Laird, Birkenhead | 23. heinäkuuta 1928 | 3. lokakuuta 1929 | 3. helmikuuta 1931 | upotettu 16. heinäkuuta 1940 |
| HMS Poseidon | Vickers | 5. syyskuuta 1928 | 22. elokuuta 1929 | 5. toukokuuta 1930 | uponnut 9. kesäkuuta 1931 |
| HMS Proteus | Vickers | 19. heinäkuuta 1928 | 22. elokuuta 1929 | 17. kesäkuuta 1930 | romutettu helmi-maaliskuussa 1946 |
Peter Beere

| Peter Beere> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1951
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Peter Beere (s. 1951) on brittiläinen nuortenkirjailija. Häneltä on suomennettu fantasiaromaani Tuomion miekka (1993).
Peter Bellamy

Peter Franklyn Bellamy (8. syyskuuta 1944 – 24. syyskuuta 1991) oli englantilainen folk-laulaja. Hän oli yksi The Young Traditionin perustajajäsenistä, mutta hänellä oli myös sooloura, joka päättyi vasta hänen itsemurhaansa 1991.
Bellamy syntyi Bournemouthissa ja opiskeli Royal College of Musicissa, kunnes vuonna 1965 oli mukana perustamassa The Young Traditionia. Yhtye julkaisi kolme albumia ja teki lisäksi yhden levytyksen yhteistyössä Shirley Collinsin kanssa. Yhtye hajosi pidettyään viimeisen konserttinsa lokakuussa 1969.
Bellamyn ensimmäinen sooloalbumi oli Mainly Norfolk (1968). Levyllä hän lauloi englantilaisia kansanlauluja säestäen itseään kitaralla ja concertinalla. Vasta hänen kahdeksannella albumillaan vuonna 1975 oli mukana hänen omia sävellyksiään. Vuonna 1977 hän julkaisi itse kirjoittamansa "kansanmusiikkioopperan" The Transports. Teos uudelleenjulkaistiin 2004. Toinen projekti oli The Maritime Suite, jonka esitti BBC Radio 2. Sitä ei kuitenkaan ole koskaan levytetty.
Bellamy esiintyi myös Yhdysvalloissa ja hänen konserttinsa pidettiin Sydneyn oopperatalossa. Hän levytti useita Rudyard Kiplingin balladeja. Bellamy teki itsemurhan syyskuussa 1991.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1996

Vuoden 1996 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin miesten sarjojen osalta 23.–30. maaliskuuta Budapestissa, Unkarissa. Naisten painissa kisattiin Oslossa, Norjassa 2. kesäkuuta.
Kreikkalais-roomalainen paini (Budapest) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Zafar Gulijev |  Ioannis Agatzanian |  Francesco Constantino |
| 52 kg |  Andri Kalašnykov |  Armen Nazarjan |  Alfred Ter-Mkrtšian |
| 57 kg |  Seref Eroglu |  Marian Sandu |  Rifat Yildiz |
| 62 kg |  Sergei Martinov |  Grigori Komusenko |  Mhitar Manukjan |
| 68 kg |  Attila Repka |  Aleksandr Tretjakov |  Ghani Yaduz |
| 74 kg |  Nazmi Avluca |  Vladimir Kopitov |  Eric Hahn |
| 82 kg |  Hamza Yerlikaya |  Peter Farkas |  Gotha Tsitsiašvili |
| 90 kg |  Gogi Koguašvili |  Maik Bullmann |  Vjatšeslav Oleinik |
| 100 kg |  Sergei Litšvan |  Igor Grabovetski |  Andrzej Wronski |
| 130 kg |  Aleksandr Karelin |  Petr Kotok |  Sergei Mureiko |
Kreikkalais-roomalainen paini (Budapest) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 4 | 1 | 0 | 5 |
| 2 |  Turkki | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 3 |  Ukraina | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 4 |  Unkari | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 |  Valko-Venäjä | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Saksa | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 7 |  Armenia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 |  Moldova | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 |  Kreikka | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 |  Romania | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 |  Israel | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Italia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Puola | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Ranska | 0 | 0 | 1 | 1 |
Miesten vapaapaini (Budapest) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Viktor Efteni |  Armen Mkrtšjan |  |
| 52 kg |  Volodymyr Tohuzov |  Ivan Tzonov |  |
| 57 kg |  Serafim Barzakov |  Harun Bogdan |  |
| 62 kg |  Magomed Azizov |  Giovanni Schillaci |  |
| 68 kg |  Vadim Bogijev |  Araik Gevorkjan |  |
| 74 kg |  Buvaisa Saitijev |  Radion Kertanpi |  |
| 82 kg |  Mahammad Ibrahimov |  László Dvorák |  |
| 90 kg |  Eldar Kurpanidze |  Heiko Balz |  |
| 100 kg |  Marek Garmulewicz |  Milan Mazac |  |
| 130 kg |  Mahmut Demir |  Sven Thiele |  |
Miesten vapaapaini (Budapest) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 3 | 0 |  ? |  ? |
| 2 |  Ukraina | 2 | 0 |  ? |  ? |
Naisten vapaapaini (Oslo) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 44 kg |  Svetlana Kolatyrik |  |  |
| 47 kg |  Angelique Hidalgo |  |  |
| 50 kg |  Jelena Jegotšina |  |  |
| 53 kg |  Anna Gomis |  |  |
| 57 kg |  Sara Eriksson |  |  |
| 61 kg |  Nikola Hartmann |  |  |
| 65 kg |  Malgorzata Bassa |  |  |
| 70 kg |  Nina Anglich |  |  |
| 75 kg |  Vanessa Civit |  |  |
Naisten vapaapaini (Oslo) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 3 |  ? |  ? |  ? |
| 2 |  Venäjä | 2 |  ? |  ? |  ? |
Perevalskin piiri

| Perevalskin piiri Перевальський район, Перевальский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla (piirin rajat ennen 10/2014 muutosta).
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 48.4361°N, 38.8088°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Perustettu:  1965
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Perevalsk
Pinta-ala  (muutos 7.10.2014):  806,85 km²
 – maa:  722,55 km²
Väkiluku (10/2014 (?)):  86 631
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  94308
Perevalskin piiri (ukr. Перевальський район, ven. Перевальский район/Perevalski raion) on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 71 686 ihmistä (2013). Sen hallinnollisena keskuksena on Perevalskin kaupunki, joka sijaitsee Luhanskin alueen lounaisosassa aivan Altševskin kaupungin etelärajalla sen taajamarakenteeseen liittyen.
Ilmakuva piirin alueella, noin 7 kilometriä Perevalskista itään sijaitsevan tekojärven (ven. Исаковское водохранилище) seudusta.
Itä-Ukrainan sodan seurauksena Ukrainan korkein neuvosto muutti Perevalskin piirin rajoja 7. lokakuuta 2014 niin, että Perevalskin piirin uudeksi kokonaispinta-alaksi tuli 806,85 neliökilometriä ja maapinta-alaksi tuli 722,55 neliökilometriä. Uudelleen rajatun piirin väkiluvuksi Ukrainan parlamentti ilmoitti 86 631, josta kaupunkilaisiksi luokiteltiin 80 207 ja maaseutuväestöksi 6 424 henkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perevalskin piiri Wikimedia Commonsissa
Pesäpallon Valtakunnansarja 1939

Pesäpallon valtakunnansarja 1939 oli edellisvuoden tapaan Suomen kolmanneksi korkein miesten sarjataso. Kilpailu alkoi aluemestaruuksien ratkaisemisella, jonka jälkeen oli tarkoitus ratkaista nousijat vuoden 1940 välisarjaan. YH ja maailmanpoliittinen tilanne kuitenkin esti pelien viemisen loppuun. Aluemestaruudet kuitenkin ennätettiin ratkaista ja ainakin Joensuu ennätti voittaa Harlun jatkopeleissä (10–4). Ylivoimaisesti eniten osanottajia keräsi Etelä-Pohjanmaan alue Kaakkois-Suomen ollessa hyvä kakkonen.
Aluemestarit 1939

Uusimaa	Helsingin NMKY – 9 joukkuetta
Häme	        Valtion lentokonetehdas	– 10
Varsinais-Suomi	Loimaan Palloilijat 2 – 12
Satakunta	Harjavallan Jymy – 3
Etelä-Pohjanmaa	Seinäjoen Maila-Jussit – 25
Pohjois-Pohjanmaa	Paavolan Kisa – 12
Lappi	 Veitsiluodon Vastus – 5
Keski-Pohjanmaa	 mestaruutta ei ratkaistu – 2
Kaakkois-Suomi  Vuoksenniskan Urheilijat – 21
Kymenlaakso Vehkalahden Veikot – 5
Lahti	Lahden Mailaveikot – 7
Suur-Savo Mikkelin Ajo – 7
Pohjois-Savo	Siilinjärven Ponnistus – 10
Kainuu	Ristijärven Humu – 3
Itä-Karjala	Harlun Kunto – 5
Pohjois-Karjala Joensuun Kalevaiset – 9
Perivólia (Chaniá)

| Perivólia Περιβόλια |
| --- | --- |
 Perivólia (vasemmalla), taustalla Chanián kaupunki.
 Perivólia
 Koordinaatit: 35°29′08″N, 23°59′29″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Chaniá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  7401040501
Väkiluku (2011):  3 986
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perivólia (kreik. Περιβόλια) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kaupunki kuului Thérison kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Thérison kunnallisyksikköön. Perivólia muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Περιβολίων Κυδωνίας, Dimotikí Koinótita Perivolíon Kydonías). Kaupungin väkiluku on 3 986 (vuonna 2011).
Perivólia sijaitsee noin neljä kilometriä Chanián kaupungin keskustasta lounaaseen. Se on nykyisin käytännössä Chanián esikaupunkialuetta. Sen pohjoispuolella sijaitsee Vamvakópoulo ja itäpuolella Mourniés.
Perivóliassa sijaitsee Perivólian kunnallinen stadion, joka on Platanias FC:n kotikenttä.
Palvalampi (Pieksämäki)

| Palvalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°10′11″N, 26°56′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Nykälänjoki Orjuuseen 
Järvinumero:  14.934.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  3,639 km  
Pinta-ala:  29,212 ha  
Saaria:  1 
 fiPalvalampi 
Palvalampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Neuvolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,4 kilometriä pitkä, 440 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Nykälänjoen–Naarajoen alueeseen (14.934) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103 metriä mpy.
Peter Bergman

Peter Bergman (s. 1953 Guantanamo Bay, Kuuba) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt yli 30 vuoden ajan liikemies Jack Abbottia televisiosarjassa Tunteita ja tuoksuja. Bergman on voittanut tästä roolista parhaan miespääosan Emmy-palkinnon kolme kertaa: vuosina 1991, 1992 ja 2002.
Tunteiden ja tuoksujen lisäksi Bergman tunnetaan saippuasarjasta All My Children, jossa hän on näytellyt Cliff Warneria vuosina 1979–1989. Bergman on uransa aikana tehnyt myös televisioelokuvia sekä vieraillut esimerkiksi sarjoissa Kellarin kunkku ja Nanny.
Bergmanin isänpuoleinen suku on lähtöisin Ruotsista.
Aiheesta muualla

Peter Bergman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pernaja (täsmennyssivu)

Pernaja tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Pernaja, entinen kunta
Sukunimi

Antero Pernaja (1902–1985), arkkitehti, professori
Ilmari Pernaja (1892–1963), voimistelija ja olympiamitalisti
Muita

Pernajan mestari, kirkonrakentaja, mahdollisesti saksalainen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pernaja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Parsi

Nuorikoita makaamassa parressa pihatossa
Nauta parressa parsinavetassa
Parsi on naudan makuupaikka. Kussakin parressa on vain yksi nauta ja parsi voi olla rajattu viereisestä parresta puu- tai putkiesteellä. Parsinavetassa parret ovat yleensä rivissä ja eläinten syöttöpöytä on parsirivin edessä.
Hevosten parsista käytetään nimeä pilttuu, ja ne ovat käytävän puolelta avonaisia. Nykyään pilttuuksi usein kutsutaan myös karsinamallista ns. "boksia". Varsinaisessa pilttuussa hevonen kytketään joko riimulla tai kaulapannalla. Suomessa eläinsuojelusäädösten mukaan hevosten pitämistä pilttuussa tulisi välttää. Vanhanaikaisia pilttuita onkin käytössä yhä harvemmissa talleissa, ja suurin osa hevosista asuu yksittäiskarsinoissa.
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1949

Pesäpallon naisten Suomenmestaruudesta kaudella 1949 pelattiin siten, että ensiksi Pesäpalloliitto ja Suomen Työväen Urheiluliitto ratkaisivat liittokohtaiset mestaruudet ja mestarit kohtasivat sitten Liitto-ottelussa, jonka voittaja tunnustettiin yleisesti Suomen mestariksi.
Naisten SM

PPL:n mestaruus
Loppuottelu
| Lahden Koripalloilijat – Vimpelin Veto  |
| --- | --- | --- | --- |
| Lahti | LaKo | ViVe | 24-5 |
| Vimpeli | ViVe | LaKo |   4-5 |
Lahden Koripalloilijat voitti Pesäpalloliiton mestaruuden yhteistuloksella 29–9
Naisten Suomen mestaruus ratkaistiin lopullisesti liittojen välisessä (PPL-TUL) finaalissa:
| Lahden Koripalloilijat – Munsaaren Saarenpojat  |
| --- | --- | --- | --- |
| 4. lokakuuta Lahti | LaKo | MunS | 28-4 |
Lahden Koripalloilijat voitti Suomen mestaruuden
Mestaruuskilpailun järjesti Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta.
Lahden joukkue: Anja Eskola,
Seija Asplund,
Leena Vakkilainen,
Inga Niementö,
Hillevi Eskelinen,
Eeva Pulkkinen,
Helga Ristolainen,
Anna Vuolama,
Ulla Pihlantie,
Sinikka Räihä,
Sirkku Riutta,
Suoma Liski,
Kaisa Raaska,
Hilkka Rikkonen.
Munsaaren joukkue: Sirkka Hänninen, Seija Lahtinen, Eila Metso, Eila Lahtinen, Lea Hytönen, Hilkka Kukkola, Terttu Lahtinen, Sirkka Hytönen, Raili Lahtinen ja Kerttu Järnstedt
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1932

Naiset pelasivat mestaruudesta pudotuspelisysteemillä.