stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Homotopia

Kaksi vahvennettua polkua ovat keskenään homotooppiset. Kuva havainnollistaa, kuinka ne voidaan muuntaa jatkuvalla kuvauksella toisikseen.
Topologiassa kahden jatkuvan funktion sanotaan olevan homotooppisia keskenään, jos ne voidaan muuntaa jatkuvalla kuvauksella toisikseen. Homotopian avulla voidaan määrittää homotopia- ja kohomotopiaryhmiä, jotka ovat tärkeitä käsitteitä algebrallisessa topologiassa.
Matemaattinen määritelmä

Kahden jatkuvan funktion  f:X\to Y ja  g:X\to Y välinen homotopia on jatkuva funktio  H:X\times [0,1]\to Y siten, että  H(x,0)=f(x) ja  H(x,1)=g(x). Tällöin kuvauksia  f ja  g kutsutaan homotopia ekvivalenteiksi tai vain homotooppisiksi keskenään. Jos kuvauksen H toinen parametri ajatellaan olevan aikaparametri, voidaan H:ta ajatella funktiona, joka näyttää kullakin ajan hetkellä tietyn välivaiheen, kun kuvausta f ollaan muuttamassa kuvaukseksi g.
Matemaattinen määritelmä > Ominaisuuksia

Homotooppisuus on ekvivalenssirelaatio jatkuvien funktioiden joukossa X:ltä Y:lle. Tämä homotopiarelaatio on yhteensopiva  funktioiden yhdistämisen kanssa seuraavassa mielessä: Jos  f_{1} ja  g_{1}:X\to Y ovat homotooppisia ja  f_{1},g_{2}:Y\to Z ovat homotooppisia, on näiden yhdistetyt kuvaukset  f_{2}\circ f_{1} ja  g_{2}\circ g_{1}:X\to Y myös homotooppisia.
Jos f ja g X:ltä Y:lle ovat homotooppisia, tällöin f:n ja g:n indusoimat ryhmähomomorfismit homologiaryhmien välille ovat samat:  H_{n}(f)=H_{n}(g):H_{n}(X)\to H_{n}(y) kaikilla n (tämä on itse asiassa yksi Eilenbergin–Steenrodin aksioomista homologiateorioille). Jos erityisesti X ja Y ovat polkuyhtenäisiä, kuvaukset f ja g indusoivat saman ryhmähomomorfismin  homotopiaryhmien välille:  \pi _{n}(f)=\pi _{n}(g):\pi _{n}(X)\to \pi _{n}(y).
Tämä kuvastaa sitä miksi algebrallisessa topologiassa avaruudet joudutaan usein erottelemaan vain niiden homotopialuokkien mukaan.
Isotopia

Siinä missä homotopia vie jatkuvalla muunnoksella toisen jatkuvan kuvauksen toiselle, isotopia vie toisen upotuksen toiselle, niin että joka vaiheessa kuvaus on upotus.
Isotopia > Määritelmä

Upotukset  f,g\colon Y\to X ovat isotooppisia, jos on olemassa upotus
 H\colon Y\times I\to X\times I siten että  H(x,t)=(h(x,t),t),
 H(x,0)=(f(x),0) ja  H(x,1)=g(x).
Kari Hoppu

Kari Heikki Hoppu (s. 23. tammikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen juristi ja professori. Hän on kauppatieteen tohtori, oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari. Hän toimii yritysjuridiikan professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Laskentatoimen ja rahoituksen laitoksen yksikössä. Lisäksi hän on yritysjuridiikan dosentti Turun kauppakorkeakoulussa.
Kari Hopun isä oli professori Esko Hoppu.
Kirjat

Sijoitustuotteiden markkinoinnin sääntely.  WSOYpro, 2005.  ISBN 951-670-109-4
Kauppa- ja varallisuusoikeuden pääpiirteet.  WSOYpro, 2011.  ISBN 978-951-0-32779-1
Sijoituspalvelusopimukset.  WSOYpro, 2009.  ISBN 978-951-0-34736-2
Hopeasyanidi

| Hopeasyanidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  506-64-9
PubChem CID:  10475 ja 2724003
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AgCN
Moolimassa:  133,89
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  320 °C (hajoaa)
Tiheys:  3,95 g/cm3
Liukoisuus veteen:  2,3·10-5 g/l (25 °C)
    
Hopeasyanidi (AgCN) on hopea- ja syanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää pinnoitettaessa metalleja hopealla ja katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa hopeasyanidi on valkoista kiteistä ainetta, joka muuttuu valon vaikutuksesta tummaksi. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja rakenne koostuu hopea- ja syanidi-ionien muodostamista polymeeriketjuista. Hopeasyanidi on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Se liukenee kuitenkin ammoniakkiin ja syanidiliuoksiin muodostaen komplekseja esimerkiksi disyanoargentaatti(I)ionin ([Ag(CN)2]-). Yhdiste liukenee myös vähäisessä määrin dikloorimetaaniin. Hopeasyanidi on hyvin myrkyllistä muiden syanidien tavoin.
Hopeasyanidia valmistetaan saostamalla veteen liukenevan hopeasuolan, esimerkiksi hopeanitraatin liuoksesta syanidien avulla.
Hopeasyanidia käytetään pinnoitettaessa muita metalleja elektrolyyttisesti hopealla ja eräiden hopean syanidikompleksien valmistamiseen. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä voidaan käyttää esterien ja isosyanidien valmistuksessa.
Friedrich Horn

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 |  |  |
Friedrich ”Fritz” Horn (1909 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Horn pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1928–1932 yhteensä viisi ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kahdessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Honkytonk Man

| Honkytonk Man |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Clint Eastwood
Käsikirjoittaja:  Clany Clarlile (romaani) Clancy Clarlile
Tuottaja:  Clint Eastwood Fritz Manes
Säveltäjä:  Steve Dorff
Kuvaaja:  Bruce Surtees
Leikkaaja:  Joel Cox Michael Kelly Ferris Webster
Pääosat:  Clint Eastwood Kyle Eastwood John McIntire
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   15. joulukuuta 1982
Kesto:  122 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Honkytonk Man (televisioesityksessä myös nimellä Viimeinen yritys) on Clint Eastwoodin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1982. Sen pääosaa esittää ohjaaja, ja siinä nähdään myös hänen poikansa Kyle Eastwood.
Juoni

Red Stoval on alkoholisoitunut maanviljelijä, jonka intohimona on laulaminen. Sairastuttuaan tuberkuloosiin hän lähtee toteuttamaan unelmaansa, eli levyttämään mukanaan veljenpoika Whit ja isoisä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva sai kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Honkytonk Man Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Honkytonk Man Elonet.
Leo Honkala

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Honkala suunnilleen vuonna 1952. |  Honkala suunnilleen vuonna 1952. |  Honkala suunnilleen vuonna 1952. |  |
Maa:   Suomi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 52 kg |  |
Leo Ilmo Honkala (8. tammikuuta 1933 Oulu – 17. toukokuuta 2015 Oxelösund, Ruotsi) oli suomalainen painija, painivalmentaja ja olympiamitalisti. Hän on ainoa olympiamitalin henkilökohtaisessa lajissa oululaisena voittanut (muutti vuonna 1954 Tampereelle) urheilija.
Suomessa asuessaan poliisina työskennellyt Honkala edusti Oulun Pyrintöä, Oulun Poliisi-Urheilijoita ja Tampereen Poliisi-Urheilijoita.
Painijana

Honkala valittiin 19-vuotiaana Suomen edustajaksi Helsingin 1952 olympialaisiin kreikkalais-roomalaisen painin kevyimmässä eli 52 kilon sarjassa. Kisoihin valmistautuessaan hän sai keripukin, jota hoidettaessa hänen painonsa nousi 60 kiloon. Niinpä hänen viimeinen valmistautumisviikkonsa kului laihduttaessa.
Ensimmäisessä olympiaottelussaan ”Lelle” Honkala voitti Saaria edustaneen Ziemmerin selätyksellä. Toisessa ottelussa hänet tuomittiin pistein 1–2 hävinneeksi Saksan Weberille, mutta vastalauseen jälkeen numerot kääntyivät suomalaisen voitoksi. Egyptin Fawzysta Honkala sai työvoiton mutta kärsi työhäviönselvennä Neuvostoliiton Boris Gurevitšille. Viimeisessä ottelussa Italian Ignazio Fabraa vastaan yksi pistetuomareista näytti jo italialaisen menneen selälleen, mutta mattotuomari ei yhtynyt näkemykseen, ja lopulta ottelu päättyi Fabran voittoon. Honkala sai pronssia.
Vuonna 1953 Honkalan olkapää meni ensimmäisen kerran sijoiltaan, ja kun seuraavina vuosina tehdyt kaksi leikkausta eivät parantaneet olkapäätä, lopetti Honkala uransa. Ainoan Suomen mestaruutensa hän voitti uransa loppuhetkillä vuonna 1956 Jämsässä.
Elämä urheilijanuran jälkeen

Honkala muutti 1960-luvun puolivälissä Ruotsiin ja jatkoi siellä seuravalmentajana siviilityönsä ohessa. Vuonna 1974 hän siirtyi Ruotsin Painiliiton valmentajaksi ja kouluttajaksi, ja vuosina 1980–1985 hän toimi liiton päävalmentajana.
Honkala kilpaili voimanostossa ikämiesvuosinaan. Marraskuussa 2006, 73-vuotiaana, hän tunnusti käyttäneensä anabolisia steroideja ennen kesän 2006 veteraanien voimanoston EM-kisoja.
Honkala löydettiin kuolleena kotoaan 17. toukokuuta 2015.
Saavutuksia

Olympiapronssia Helsinki 1952 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 52 kg)
SM-kultaa 1956 ja -hopeaa 1954 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 57 kg)
SM-hopeaa 1954 ja -pronssia 1953 (vapaapaini, sarja 57 kg)
Hopeakynä

Hans Holbein vanhempi: Ambrosius ja Hans Holbein, hopeakynäpiirustus 1511.
Leonardo da Vinci, Tytön pää, hopeakynä ja korostuksia valkoisella 1483, 18 x 15,9 cm.
Hopeakynä on kynä, jonka varteen on kiinnitetty hopeinen kärki.
Hopeakynä oli suosituimmillaan renessanssin taiteessa Italiassa, Saksassa ja Hollannissa, vaikka se, samoin kuin sen lyijykärkinen muunnos, tunnettiin jo antiikin aikana. Antiikin Kreikan ohella muinaisessa Egyptissä ja Roomassa käytettiin pieniä lyijykiekkoja piirtämiseen ja kirjoittamiseen. Euroopassa käytettiin myös 1300-luvulta alkaen hopean ohella lyijystä tai sinkistä tehtyjä kärkiä hopeakynissä.
Hopeakynällä voi piirtää vain liidulla tai luujauholla pohjustetulle alustalle. Kynän aluksi harmaa jälki muuttuu rusehtavaksi ajan myötä, samoin kuin huonosti kiinnitetyt hopeayhdisteet valokuvassa.
Kirjallisuutta

Antoine, Beth.  "Metalpoint Drawing: the History and Care of a Forgotten Art". Final paper published at http://bethantoine.com/research/Metalpoint_Final.pdf, November 2007.
Meder, Joseph. Das Buchleim von Silbersteft: Ein Trachtatlein fur Moler. Vienna: Gerlach and Wielding, 1909.
Streetman, John & O'Hern, John. "The Luster of Silver". Exhibition catalogue. Evansville Museum of Arts, Science and History, Evansville, IN. 2009
Watrous, James. The craft of Old Master drawings. Madison: The University of Wisconsin Press, 1957.
White, Susan Dorothea. Draw Like Da Vinci. London: Cassell Illustrated, 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hopeakynä Wikimedia Commonsissa
Hook – Kapteeni Koukku

| Hook – Kapteeni Koukku> Hook |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steven Spielberg
Käsikirjoittaja:  James V. Hart ja Malia Scotch Marmo
Tuottaja:  Kathleen Kennedy
Säveltäjä:  John T. Williams
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Michael Kahn
Tuotantosuunnittelija:  Norman Garwood
Pukusuunnittelija:  Anthony Powell
Pääosat:  Dustin Hoffman, Robin Williams, Julia Roberts ja Bob Hoskins
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix Ivi.ru
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hook – Kapteeni Koukku (engl. Hook) on yhdysvaltalainen vuonna 1991 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Steven Spielberg. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta.
Juoni

Elokuva kertoo aikuiseksi kasvaneesta Peter Panista, joka lähtee pelastamaan kapteeni Koukun Mikä-Mikä-Maahan viemiä lapsiaan.
Julia Robertsin Helinä-keiju joutuu sieppaamaan Peterin Mikä-Mikä-Maahan, koska Peter ei muista enää aikaisempaa elämäänsä.
Kapteeni Koukku onnistuu ensin voittamaan Peterin pojan Jackin puolelleen, mutta kaksintaistelun Peterin kanssa hän häviää, ja Peter palaa kotiin Maggien ja Jackin kanssa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dustin Hoffman  | … |  Kapteeni James A. S. Hook   |
|  Robin Williams  | … |  Peter Banning/Peter Pan   |
|  Julia Roberts  | … |  Helinä-keiju   |
|  Bob Hoskins  | … |  Simo, Kapteeni Koukun apulainen   |
|  Maggie Smith  | … |  Isoäiti Wendy   |
|  Caroline Goodall  | … |  Moira Banning   |
|  Charlie Korsmo  | … |  Jack "Jackie" Banning   |
|  Amber Scott  | … |  Maggie Banning   |
|  Laurel Cronin  | … |  Liza, Wendyn kodinhoitaja   |
|  Phil Collins  | … |  Inspector Good   |
|  Arthur Malet  | … |  Toodles   |
|  Dante Basco  | … |  Rufio   |
|  Isaiah Robinson  | … |  Pockets, Kadonnut poika   |
|  Jasen Fisher  | … |  Ace, Kadonnut poika   |
|  Raushan Hammond  | … |  Thud Butt, Kadonnut poika   |
|  James Madio  | … |  Don't Ask, Kadonnut poika   |
|  Thomas Tulak  | … |  Too Small, Kadonnut poika   |
|  Alex Zuckerman  | … |  Latchboy, Kadonnut poika   |
|  Ahmad Stoner  | … |  No Nap, Kadonnut poika   |
|  Gwyneth Paltrow  | … |  Nuori Wendy   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä luonnehti elokuvaa teknisesti briljantiksi mutta yllättävän jähmeäksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Hopeapää

| Hopeapää |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Limapääkalat Beryciformes
Heimo::  Hopeapäät Diretmidae
Suku::  Diretmus
Laji::  argenteus
Kaksiosainen nimi
 Diretmus argenteus  Johnson, 1864 
Katso myös
   Hopeapää Wikispeciesissä   Hopeapää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeapää (Diretmus argenteus) on hopeapäihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö

Hopeapää voi kasvaa suurimmillaan noin 28 cm pitkäksi ja tavanomainen pituus on noin 9 cm. Ruumiinmuodoltaan laji on kiekkomainen, korkea ja litteä. Pää on kookas ja silmät hyvin suuret. Silmissä on runsaasti opsiineja, joten hopeapää kykenee aistimaan värejä myös vähäisessä valossa. Kalan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja eväruodot ovat piikikkäät. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Hopeapää on väriltään selästään tumman ruskea ja kyljistään ja vatsastaan hopeanharmaa. Nuorilla hopeapäillä on päässään kaksi piikkiä.
Levinneisyys ja elintavat

Hopeapäätä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynessämerestä lauhkeilta ja lämpimiltä alueilta. Tavanomaisesti se liikkuu 500–700 metrin syvyydessä ja syvimmillään kalaa on tavattu 2 000 metrin syvyydessä. Kalan ravintoa on eläinplankton.
Hopeapermanganaatti

| Hopeapermanganaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7783-98-4
PubChem CID:  11424678
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AgMnO4
Moolimassa:  226,81
Ulkomuoto:  Violetti kiteinen aine
Sulamispiste:  110 °C (hajoaa)
Tiheys:  4,27 g/cm3
Liukoisuus veteen:  5,5 g/l (0 °C)   9,2 g/l (20 °C)
Hopeapermanganaatti (AgMnO4) on hopea- ja permanganaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää antiseptisena aineena ja kaasunaamareissa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hopeapermanganaatti on tummanviolettia kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Aine liukenee kohtalaisesti veteen ja liukoisuus lämpimään veteen on suurempi kuin kylmään. Kuumennettaessa se hajoaa ennen sulamistaan ja hajoaminen voi olla räjähdysmäinen. Hopeapermanganaatti reagoi myös etanolin kanssa. Muiden permanganaattien tavoin se on hyvin vahva hapetin.
Valmistus ja käyttö

Hopeapermanganaattia valmistetaan hopeanitraatti- ja kaliumpermanganaattiliuosten välisellä reaktiolla. Liuoksessa hopeapermanganaatti on vähiten liukoinen komponentti ja voidaan erottaa kiteyttämällä. Toinen tapa on karbonaatin tai -oksidin reaktio permangaanihapon kanssa.
Hopeapermanganaattia käytetään kaasunaamareissa, joissa sen tehtävä on hapettaa huonosti absorboituva hiilimonoksidi paremmin absorboituvaksi hiilidioksidiksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös hapettimena ja lääketieteessä antiseptisenä aineena.
Kate Hornsey

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | kaksikko i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gifu 2005 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Gifu 2005 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Eton 2006 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Karapiro 2010 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Bled 2011 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Eton 2006 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Bled 2011 | kaksikko i.p. |  |
Kate Hornsey (s. 19. lokakuuta 1981) on australialainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Sarah Taitin kanssa Lontoon olympialaisissa 2012. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Hornsey voitti kultaa perämiehettömässä nelosessa Gifussa 2005 ja Etonissa 2006 sekä kahdeksikossa Gifussa 2005. Lisäksi hänellä on kaksi MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.
Homejuusto

Homejuusto on pehmeä juusto, jonka kypsyttämisessä on käytetty homesientä. Homejuustot jaetaan sinihomejuustoihin ja valkohomejuustoihin.
Sinihomejuusto

Sinihomejuustoja valmistettaessa maitoon tai juustoumaan lisätään Penicillium-suvun hometta. Se aiheuttaa sinihomejuustolle sen ominaiset siniset juonteet. Muotoutuneeseen juustoon tehdään ohuilla teräsneuloilla reikiä, jotta home saa ilmaa kasvaakseen juuston sisällä.
Sinihomejuustot ovat voimakkaan makuisia ja usein pehmeitä ja murenevia. Niiden maussa ja rakenteessa on kuitenkin paljon vaihtelua.
Mietoja sinihomejuustoja ovat brie-tyyppiset juustot, kuten cambozola ja gorgonzola dolce. Niiden kermainen rakenne tasapainottaa suolaista ja kitkerää makua.
Täyteläisiin sinihomejuustoihin kuuluu englantilainen stilton. Se on harmaakuorinen ja maultaan useimmiten täyteläinen. Muita täyteläisiä sinihomejuustoja ovat esimerkiksi Shropshire Blue, Castel Blue ja Fourme d’Ambert.
Voimakkaita sinihomejuustoja ovat esimerkiksi lombardialainen gorgonzola, ranskalainen lampaanmaitojuusto roquefort sekä espanjalaiset cabrales ja valdeón.
Väriltään vain vähän sinisiä ovat cambozola ja sininen brie, kun taas cabralesissa on hyvin runsaasti homekasvustoa.
Sinihomejuusto > Sinihomejuustoja

| Nimi | Alkuperämaa | Kovuus | Rasvaisuus | Maito | Kypsytysaika   viikkoa | Penicillium-laji |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roquefort | Ranska | puolikova | keskirasvainen | lammas | 4 12 | P. roqueforti |
| Bleu d’Auvergne | Ranska |  |  | lehmä | 1 4 | P. glaucum, P. roqueforti |
| Stilton | Englanti |  | keskirasvainen | lehmä | 2 9 (*) | P. glaucum |
| Aura | Suomi | puolikova | keskirasvainen | lehmä | 3 6–12 | P. roqueforti |
| Danablu | Tanska |  | täysrasvainen | lehmä |  | P. roqueforti |
| Gorgonzola | Italia |  | täysrasvainen | lehmä | 5 12–16 | P. glaucum, P. roqueforti |
| Cabrales | Espanja |  |  | lehmä | 6 8–24 |  |
Valkohomejuusto

Valkohomejuuston pinnassa on valkoinen tai ruskehtava homekerros. Se on saatu aikaan Penicillium candidum -homeella, joka suojaa juuston pintaa muilta homeilta.
Valkohomejuustoja ovat esimerkiksi brie ja camembert. Valkohomejuustot valmistetaan perinteisesti lehmänmaidosta, mutta myös vuohenmaitojuustoja tehdään.
Valkohomejuuston sisus on pehmeä. Kuori alkaa muuttua pehmeäksi ja tahmeaksi juuston vanhetessa, ja siihen kehittyy ammoniakin haju ja maku, joten valkohomejuustot nautitaan yleensä pian kypsymisen jälkeen.
Valkohomejuusto > Valkohomejuustoja

| Nimi | Alkuperämaa | Kovuus | Rasvaisuus | Maito | Kypsytysaika   viikkoa | Penicillium-laji |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Camembert | Ranska | pehmeä | keskirasvainen | lehmä, vuohi | 3 (*) | P. camemberti, P. candidum |
| Brie | Ranska | pehmeä | keskirasvainen | lehmä | 4 (*) | P. candidum |
| Carré de l’Est | Ranska | pehmeä | keskirasvainen | lehmä | 5 |  |
| Neufchâtel | Ranska | pehmeä | keskirasvainen | lehmä | 8–10 |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fineli: Sinihomejuusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Fineli: Valkohomejuusto, rasvainen (Arkistoitu – Internet Archive)
Fineli: Valkohomejuusto, vähärasvainen (Arkistoitu – Internet Archive)
Englantilainen stilton-sinihomejuusto.
Ranskalainen camembert-valkohomejuusto.
Henrik Henrikinpoika Horn

Henrik Henrikinpoika Horn
Henrik Henrikinpoika Horn (ruots. Henrik Henriksson Horn) (22. toukokuuta 1618 Tukholma – 22. helmikuuta 1693 Stade, Saksa) oli Ruotsin sotamarsalkka, hallintomies ja valtaneuvos. Hän oli Henrik Kaarlenpoika Hornin poika.
Hornista tuli henkivartiokaartin vänrikki 1634 ja Kuurinmaan rykmentin eversti 1643. Vapaaherran arvon hän sai 1651. Vuonna 1654 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi. Hän kunnostautui Pohjan sodassa Kaarle X Kustaan Puolan sotaretkellä ja osallistui Varsovan taisteluun 1656. Hänestä tuli sotamarsalkka 1665 ja vuonna 1666 hänet nimitettiin Bremen-Verdenin kenraalikuvernööriksi.
Horn nimitettiin vuonna 1674 Suomen kenraalikuvernööriksi, mutta hän ei koskaan astunut virkaan, koska halusi mieluummin palvella sotilaana. Hän johti Ranskan-Hollannin sodan aluksi Bremen-Verdenin puolustusta, mutta joutui luovuttamaan Staden 1676 viholliselle ja palaamaan Ruotsiin. 1677 hänestä tuli Ruotsin laivaston ylipäällikkö ja hän johti Ruotsin laivastoa 1. heinäkuuta käydyssä meritaistelussa, joka päättyi tanskalaisten voittoon. Sodan jälkeen, vuonna 1680 hän palasi Bremen-Verdenin kenraalikuvernööriksi.
Horo (Mali)

| Horo |
| --- | --- |
 Faguibine (ylhäällä vasemmalla) ja muut Nigerin pohjoiset tulvajärvet. Horo alhaalla keskellä ja Nigerjoki oikeassa alanurkassa.
Valtiot:  Mali
Paikkakunta:  Tonka
Koordinaatit:  16°13′59″N, 3°52′01″W
Mittaustietoja
Pinta-ala:  145 km²
 fiHoro 
Horo (myös Oro) on Nigerjoen muodostama järvi Timbuktun alueen Goundamin piirin Tonkan kunnassa Malissa. Se sijaitsee Nigerin sisämaasuiston pohjoisosassa 30 kilometriä Goundamista lounaaseen.
Horo on yksi Nigerjoen sisämaasuiston pohjoisista tulvajärvistä. Aikaisemmin se kuivui huonoina sadevuosina kokonaan huhtikuuhun mennessä. Nykyään järveä säännöstellään vuonna 1994 rakennetun padon avulla. Nigeristä lähtevän kanavan portti avataan tulva-aikaan marraskuun puolivälissä ja se suljetaan kun tavoiteltu vedenkorkeus on saavutettu. Horo on viime aikoina ollut pohjoisista järvistä ainoa, jossa vesi on säilynyt vuoden ympäri. Sen pinta-ala on enimmillään 145 neliökilometriä.
Horo ja sen itäpuolella sijaitseva Fati ovat tärkeä maanviljely- ja karjanhoitoalue. Horo on myös merkittävä vesilintujen asuinympäristö, joka sai Ramsar-alueen statuksen vuonna 1987. Alueen linnusto on kärsinyt suuresti ihmisen toiminnan seurauksena.
Hopeajodaatti

| Hopeajodaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7783-97-3
PubChem CID:  165642
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AgIO3
Moolimassa:  282,77 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoisia kiteitä
Sulamispiste:  >200 °C 
Tiheys:  5,53 g/cm³
Liukoisuus veteen:  50,5 mg/l (25 °C)
Hopeajodaatti (AgIO3) on hopeakationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeajodaattia käytetään analyyttisenä reagenssina ja lääketieteessä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hopeajodaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka sulaa yli 200 °C:n lämpötilassa. Se liukenee hyvin niukasti veteen, mutta on runsasliukoisempi ammoniakkiin.
Valmistus

Hopeajodaattia voidaan valmistaa saostamisreaktiolla. Hopeanitraatti- ja kaliumjodaattiliuokset reagoivat, jolloin muodostuu niukkaliukoista hopeajodaattia ja sivutuotteena liuokseen jäävää kaliumnitraattia.
Käyttö

Hopeajodaattia voidaan käyttää reagenssina määritettäessä esimerkiksi veren kloridi-ionipitoisuutta. Veren natriumkloridi reagoi hopeajodaatin kanssa muodostaen hyvin niukkaliukoista hopeakloridia. Tämän jälkeen seos suodatetaan ja natriumjodaattipitoinen suodos titrataan tiosulfaatti-ioneilla ja kloridi-ionipitoisuus voidaan laskea tiosulfaatti-ionien kulutuksesta.
Hopeajodaattia voidaan myös käyttää lääketieteessä ja orgaanisessa synteesissä hapettimena.