stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1958
Tulokset > Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 19. kesäkuuta - Solna | 19. kesäkuuta - Solna |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 19. kesäkuuta - Solna | 19. kesäkuuta - Solna |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Ruotsi | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Ruotsi | 2 |  |  | 24. kesäkuuta - Göteborg | 24. kesäkuuta - Göteborg |  |  |  |  |
|   |  Neuvostoliitto | 0  |  |  | 24. kesäkuuta - Göteborg | 24. kesäkuuta - Göteborg |  |  |  |  |
|   |  Neuvostoliitto | 0  |  |  |  Ruotsi | 3 |  |  |  |  |
|   | 19. kesäkuuta - Malmö | 19. kesäkuuta - Malmö |  |  |  Ruotsi | 3 |  |  |  |  |
|   | 19. kesäkuuta - Malmö | 19. kesäkuuta - Malmö |  |  |  Länsi-Saksa | 1  |  |  |  |  |
|   |  Länsi-Saksa | 1 |  |  |  Länsi-Saksa | 1  |  |  |  |  |
|   |  Länsi-Saksa | 1 |  |  |  |  |  |  | 29. kesäkuuta - Solna | 29. kesäkuuta - Solna |
|   |  Jugoslavia | 0  |  |  |  |  |  |  | 29. kesäkuuta - Solna | 29. kesäkuuta - Solna |
|   |  Jugoslavia | 0  |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi | 2 |
|   | 19. kesäkuuta - Norrköping | 19. kesäkuuta - Norrköping |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi | 2 |
|   | 19. kesäkuuta - Norrköping | 19. kesäkuuta - Norrköping |  |  |  |  |  |  |  Brasilia | 5  |
|   |  Ranska | 4 |  |  |  |  |  |  |  Brasilia | 5  |
|   |  Ranska | 4 |  |  | 24. kesäkuuta - Solna | 24. kesäkuuta - Solna |  |  |  |  |
|   |  Pohjois-Irlanti | 0  |  |  | 24. kesäkuuta - Solna | 24. kesäkuuta - Solna |  |  |  |  |
|   |  Pohjois-Irlanti | 0  |  |  |  Ranska | 2 |  |  |  |  |
|   | 19. kesäkuuta - Göteborg | 19. kesäkuuta - Göteborg |  |  |  Ranska | 2 |  |  |  |  |
|   | 19. kesäkuuta - Göteborg | 19. kesäkuuta - Göteborg |  |  |  Brasilia | 5  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Brasilia | 1 |  |  |  Brasilia | 5  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Brasilia | 1 |  |  |  |  |  |  | 28. kesäkuuta - Göteborg | 28. kesäkuuta - Göteborg |
|   |  Wales | 0  |  |  |  |  |  |  | 28. kesäkuuta - Göteborg | 28. kesäkuuta - Göteborg |
|   |  Wales | 0  |  |  |  |  |  |  |  Länsi-Saksa | 3 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Länsi-Saksa | 3 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Ranska | 6  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Ranska | 6  |
Maalintekijät

Turnauksen paras maalintekijä ja kultainen kenkä -palkinnon saaja oli 13 maalia viimeistellyt Ranskan Just Fontaine. Kaikkiaan turnauksessa tehtiin 126 maalia, mikä oli 3,6 maalia ottelua kohden. Eniten maaleja teki Ranska, 23.
13 maalia
Just Fontaine
6 maalia
Pelé
Helmut Rahn
5 maalia
Vavá
Peter McParland
4 maalia
Zdeněk Zikán
Lajos Tichy
Kurt Hamrin
Agne Simonsson
3 maalia
Omar Oreste Corbatta
Raymond Kopa
Roger Piantoni
Hans Schäfer
Todor Veselinović
2 maalia
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   José Altafini   Milan Dvořák   Václav Hovorka   Derek Kevan   Maryan Wisnieski  |   Juan Bautista Agüero   Florencio Amarilla   José Parodi   Jorge Lino Romero   Anatoli Ilyin  |   Nils Liedholm   Ivor Allchurch   Uwe Seeler   Aleksandar Petaković  |
1 maali
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Ludovico Avio   Norberto Menéndez   Karl Koller   Alfred Körner   Didi   Nílton Santos   Mário Zagallo   Jiří Feureisl   Tom Finney   Johnny Haynes   Yvon Douis  |   Jean Vincent   József Bencsics   József Bozsik   Károly Sándor   Jaime Belmonte   Wilbur Cush   Cayetano Ré   Sammy Baird   Bobby Collins   Jackie Mudie   Jimmy Murray  |   Aleksandr Ivanov   Valentin Ivanov   Nikita Simonyan   Gunnar Gren   Lennart Skoglund   John Charles   Terry Medwin   Hans Cieslarczyk   Radivoje Ognjanović   Zdravko Rajkov  |
MM-turnaukseen osallistuneet maat kartalla.
Argentiinan ja Tšekkoslovakian välinen ottelu.
Ruotsin Nils Liedholm iski rangaistuspotkusta maalin Meksikoa vastaan.
Ruotsin Hamrin ja Länsi-Saksan Juskowiak maiden välisessä välieräottelussa.
Pelé ja Kalle Svensson.
Pelé ruotsalaispuolustajien keskellä.
Matti Aalto

| Matti Aalto |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 22.5.1907–31.7.1908  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1876 Seinäjoki
Kuollut: 29. tammikuuta 1950 (73 vuotta) Helsinki
Ammatti:  rautatievirkamies
Matti Aalto (synt. Vuorimäki, 21. heinäkuuta 1876 Seinäjoki – 29. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen rautatievirkamies, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908.
Elämä ja ura

Aallon vanhemmat olivat torppari Matti Vuorimäki (synt. Frisk, 1846−1916) ja Susanna Lemponen (1844−1924). Kansakoulun käytyään Aalto työskenteli renkinä Seinäjoella ja Nurmossa sekä nahkurina Hämeenlinnassa. Vuonna 1898 Aalto siirtyi Valtionrautateiden palvelukseen Helsingin rautatieasemalle ylimääräiseksi asemamieheksi. Suoritettuaan työn ohessa keskikoulun Aalto yleni vuonna 1907 rautatievirkamieheksi. Hän työskenteli aluksi konttoriapulaisena ja kirjurina sekä vuodesta 1917 lähtien Rautatiehallituksen painatusosaston kirjanpitäjänä ja lippupainon johtajana. Vuosina 1940−1945 Aalto toimi Rautatiehallituksen painatusosaston päällikkönä.
Aalto valittiin kansanedustajaksi Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa vuonna 1907. Hänen ainoaksi jäänyt edustajakautensa päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Aalto oli myös innokas raittiusmies, joka toimi muun muassa Suomen Rautatieläisten Raittiusyhdistyksen johtotehtävissä vuodesta 1915 lähtien.
Yksityiselämä

Aallon puoliso oli Olga Maria Niinivaara, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1908. Pariskunnalla oli kaksi lasta.
Fabián Ruiz

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fabián Ruiz Peña
Syntymäaika: 3. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Los Palacios y Villafranca, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Paris Saint-Germain
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2004–2014: Betis
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | Betis B | 23 | (2) |
| 2014–2018 | Betis | 56 | (3) |
| 2017 | → Elche (laina) | 18 | (1) |
| 2018–2022 | Napoli | 125 | (18) |
| 2022– | Paris Saint-Germain | 48 | (4) |
Maajoukkue
| 2017–2019 | Espanja U21 | 14 | (5) |
| 2019– | Espanja | 29 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. heinäkuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2024 |  |  |
Fabián Ruiz Peña (s. 3. huhtikuuta 1996 Los Palacios y Villafranca, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Vasenjalkaisen Fabiánin vahvuuksina voidaan pitää pelinäkemystä, syöttötaitoa, pallokontrollia sekä kuljettamista. Lisäksi, häntä pidetään taktisesti hyvin älykkäänä pelaajana, joka sopeutuu helposti erilaisiin muodostelmiin. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura

Fabián liittyi sevillalaisseura Real Betisin nuorisoakatemiaan vuonna 2004. Hän nousi seuran reservijoukkueeseen vuonna 2014 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa siellä 21. syyskuuta 2014 Marbellaa vastaan maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Fabián teki 13. joulukuuta 2014 ottelussa Lugoa vastaan. Hän pelasi yhteensä kuusi ottelua ensimmäisellä kaudellaan edustusjoukkueessa.
Fabián pelasi ensimmäisen ottelunsa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 23. elokuuta 2015 kotikentällä Villarrealia vastaan. Joulukuussa 2016 hän teki uuden sopimuksen seuran kanssa, joka ulottui kesään 2019 asti, ja samalla hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Elcheen.
Palattuaan seuraan lainapestinsä jälkeen, hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa uuden päävalmentaja Quique Setiénin alaisuudessa. Ensimmäisen maalinsa hän teki 25. syyskuuta 2017 kotiottelussa Levantea vastaan. Tammikuussa 2018 Fabián teki uuden jatkosopimuksen seuran kanssa, joka ulottui vuoteen 2023 asti, jonka lisäksi sopimukseen kirjattiin 30 miljoonan euron purkupykälä.
30. huhtikuuta 2018 Fabián teki voittomaalin ottelussa Málagaa vastaan, mikä varmisti joukkueen pääsyn Eurooppa-liigaan seuraavalle kaudelle 2018–2019.
5. heinäkuuta 2018 Fabián solmi viisivuotisen sopimuksen italialaisseura Napolin kanssa ja hänestä maksettiin purkupykälän mukainen 30 miljoonan euron siirtokorvaus. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki viisi maalia, joista kaksi toiseksi viimeisellä sarjakierroksella Interiä vastaan. Italian cupissa hän pelasi kaksi ottelua, joissa hän teki yhden maalin, Mestarien liigassa kuusi ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Serie A:ssa 33 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja Mestarien liigassa kahdeksan ottelua. Napoli voitti Italian cupin, ja Fabián pelasi loppuottelu mukaan lukien viisi ottelua sekä teki Interiä vastaan pelatun välierien ensimmäisen osaottelun ainoan maalin. Kaudella 2020–2021 Fabián pelasi Serie A:ssa jälleen 33 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän teki 32 Serie A -ottelussaan seitsemän maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua.
Fabián siirtyi elokuussa 2022 ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin. Siellä hän pelasi avauskaudellaan mestaruuteen päättyneessä Ligue 1:ssä 27 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja neljännesvälieriin päättyneessä Mestarien liigassa seitsemän ottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2023–2024 PSG voitti liigamestaruuden lisäksi Ranskan cupin. Fabián pelasi liigassa 21 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja cupissa viisi ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, yhden puolivälierässä ja yhden loppuottelussa. Mestarien liigassa PSG karsiutui välierissä ja Fabián pelasi yhdeksän ottelua tekemättä maaleja.
Maajoukkueura

Fabián voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua. Alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan hän teki yhden maalin, välieräottelussa Ranskaa vastaan hän syötti yhden maalin, ja loppuottelussa Saksaa vastaan hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin sekä syötti voittomaalin.
Fabián sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen 15. maaliskuuta 2019, kun silloinen päävalmentaja Luis Enrique nimesi hänet kokoonpanoon kahteen vuoden 2020 EM-kilpailujen karsintaotteluun Norjaa ja Maltaa vastaan. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 7. kesäkuuta 2019 karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan ja toisen kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Kroatiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän voitti mestaruuden ja pelasi avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa eli kaikissa muissa paitsi jatkoonpääsyn kannalta merkityksettömässä viimeisessä alkulohko-ottelussa. Hän sekä teki että syötti yhden maalin alkulohko-ottelussa Kroatiaa ja neljännesvälierässä Georgiaa vastaan. Hän on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 21 kertaa avauskokoonpanossa. Espanja ei ole hävinnyt näistä otteluista yhtään. Otteluista kaksi on kuulunut MM-karsintaan, kymmenen EM-karsintaan ja viisi Kansojen liigaan.
Aiheesta muualla

Fabiánin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Fabiánin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Fabián Ruiz Twitterissä
Fabián Ruiz Instagramissa
Paris Saint-Germain – Ligue 1
1 Donnarumma |
2 Hakimi |
3 Kimpembe |
5 Marquinhos |
8 Fabián |
9 Ramos |
10 Dembélé |
11 Asensio |
14 Doué |
17 Vitinha |
19 Lee |
21 Hernández |
23 Kolo Muani |
24 Mayulu |
25 Mendes |
29 Barcola |
33 Zaïre-Emery |
35 Beraldo |
37 Škriniar |
39 Safonov |
42 Zague |
45 El Hannach |
49 Mbaye |
51 Pacho |
80 Tenas |
87 Neves |
Valmentaja Luis Enrique
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 D. Llorente |
4 P. Torres |
5 Busquets |
6 M. Llorente |
7 Morata |
8 Koke |
9 Gerard |
10 Thiago |
11 F. Torres |
12 García |
13 Sánchez |
14 Gayà |
16 Rodri |
17 Fabián |
18 Alba |
19 Olmo |
20 Traoré |
21 Oyarzabal |
22 Sarabia |
23 Simón |
24 Laporte |
26 Pedri |
Valmentaja Luis Enrique
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Raya |
2 Carvajal |
3 Le Normand |
4 Nacho |
5 Vivian |
6 Merino |
7 Morata |
8 Fabián |
9 Joselu |
10 Olmo |
11 Torres |
12 Grimaldo |
13 Remiro |
14 Laporte |
15 Baena |
16 Rodri |
17 Williams |
18 Zubimendi |
19 Yamal |
20 Pedri |
21 Oyarzabal |
22 Navas |
23 Simón |
24 Cucurella |
25 Fermín |
26 Ayoze |
Valmentaja de la Fuente
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Eva Braun

| Eva Hitler |
| --- | --- |
 Braun Berghofissa vuonna 1942.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1912  München, Saksa
Kuollut: 30. huhtikuuta 1945 (33 vuotta) Berliini, Saksa
Puoliso:  Adolf Hitler
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Eva Anna Paula Hitler o.s. Braun  (6. helmikuuta 1912 München – 30. huhtikuuta 1945 Berliini) oli Adolf Hitlerin rakastajatar ja lyhytaikaisesti myös aviovaimo ennen kumppaninsa kanssa tekemäänsä kaksoisitsemurhaa. Braun oli tavannut Hitlerin työskennellessään Heinrich Hoffmanin valokuvaamossa 1930-luvulla. Braun ja Hitler alkoivat seurustella, vaikka suhde pidettiin salassa. Sittemmin he esiintyivät hieman rennommin esimerkiksi Hitlerin Berghofin huvilalla Baijerin vuorilla. Suhde on ilmeisesti ollut romanttinen ja seksuaalinen, joskin sen täsmällinen kuvailu on hankalaa lähdeaineiston ohuuden takia.
Elämänvaiheet > Nuoruus

Eva Braun syntyi Saksan Münchenissä 6. helmikuuta 1912. Hänen isänsä oli opettajana työskennellyt Friedrich Braun ja äiti ompelijatar Franziska (o.s. Kronberger). Eva oli perheen toinen lapsi. Hänen siskojaan olivat Margaret ja Gretl. Perheellä oli suuri asunto ja oma auto. Maailmansodan jälkeinen lama ei koetellut heitä kovin paljon. Arvomaailma kotona oli konservatiivinen ja nationalistinen. Eva Braun opiskeli katolisessa luostarioppilaitoksessa Beilngiresissä ja edelleen tyttökoulussa Münchenissä. Opettajat kuvailivat häntä villiksi ja laiskaksi, muut opiskelijat hauskaksi. Braun piti urheilusta ja amerikkalaisesta populaarikulttuurista ja haaveili näyttelijän tai tanssijan urasta. Hän luki myös Karl Mayn romaaneja tulevan kumppaninsa ja aviomiehensä tavoin.
Elämänvaiheet > Seurustelu Hitlerin kanssa

Braunin vanhemmat lähettivät Evan luostarioppilaitokseen Simbachiin, jossa opiskeltiin konekirjoitusta, kotitaloutta, kirjanpitoa ja ranskaa. Vuonna 1929 hän palasi Müncheniin, josta hän löysi töitä Heinrich Hoffmanin valokuvaamossa. Braun opetteli valokuvaamista ja kuvien kehittämistä ja työskenteli samalla kassalla. Hoffmanin valokuvaamo oli tuolloin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei, NSDAP) virallinen valokuvaamo, ja liikkeessä kävi jatkuvasti puolueen edustajia. Braunia pidettiin kauniina. Hänellä oli siniset silmät, kauniit kasvot, vaaleat hiukset ja urheilullinen vartalo. Adolf Hitler taas piti kauniista naisseurasta, ja hän ilmeisesti huomasi Braunin varhain. Ensitapaaminen oli lokakuussa 1929, jolloin Braun oli vasta 17-vuotias. Hitler oli 23 vuotta vanhempi. Hitler oli ladellut kohteliaisuuksia ja esiintyi rakastettavasti. Braun ei tosin Hitleriä ensitapaamisella tunnistanut. Joulukuussa samana vuonna Hitler lähetti Braunille signeeratun valokuvan itsestään, mistä Braunin isä ei pitänyt ollenkaan. Vuonna 1930 Hitler määräsi asianhoitajansa Martin Bormannin selvittämään, oliko Braunilla juutalaisverta. Hän alkoi kutsua Braunia mukaansa ravintoloihin, elokuvateattereihin ja huviretkille. Vanhemmilleen Braun väitti menevänsä ylitöihin. Hän kuitenkin tunsi itsensä imarrelluksi ja sai ehkä kuvan elokuvatähden elämästä Hitlerin henkivartijoineen ja autonajajineen.
Kevääseen 1932 mennessä ainakin Braun uskoi kyseessä olevan jo suhde. Hän oli hyvin rakastunut ja halusi viettää mahdollisimman paljon kahdenkeskistä aikaa Hitlerin kanssa tämän vieraillessa ajoittain Münchenissä. Toisaalta hän huomasi myös, että Hitleristä ei ajan puutteen takia voisi tulla täysin normaalia seurustelukumppania. Suhde pidettiin myös salaisena. Hitler ei halunnut tulla yhdistetyksi Brauniin julkisesti. Vuosi 1932 oli kiivas. Tuolloin käytiin valtiopäivävaalit ja osavaltiovaalit. Braunia tilanne masensi syvästi, eikä häntä pidetty muutenkaan erityisen tasapainoisena henkilönä. Elokuussa 1932 hän ampui itseään kaulaan vanhempiensa kotona. Kyseessä ei välttämättä ollut täysin vakavissaan tehty itsemurhayritys, vaan avunhuudon kaltainen teko. Jos tarkoitus oli saada Hitlerin huomio, hetkeksi se onnistuikin. Teon jälkeen Hitler ilmeisesti käsitti jonkinlaiseksi velvollisuudekseen pitää Braunista huolta, vaikka suhteesta ei tämänkään jälkeen voida puhua normaalina. Suhde jatkui Hitlerin mennessä ja tullessa usein ilmoittamatta. Braunin perhe koki tyttärensä häpäisevän heidät, kun suhde ei koskaan johtaisi normaaliin avioliittoon. Braun yritti toistamiseen itsemurhaa toukokuussa 1935 Vanodorm-lääkkeellä. Sisko löysi tuolloin tajuttoman Evan ja hälytti apua. Samalla löytyi päiväkirja, johon Braun oli kirjoittanut kokemuksistaan. Tuolloin sivut olivat täynnä merkintöjä, joissa Braun valittelee Hitlerin kylmää suhtautumista häneen. Sisko antoi myöhemmin päiväkirjan takaisin Braunille, ja nykyisin se on tärkein Braunin ajatuksia selvittävä tietolähde.
Elämänvaiheet > Viimeiset päivät

Huhtikuun alussa 1945 Braun muutti Berliinin Valtakunnankanslian puutarhan alla sijainneeseen bunkkeriin. Hitler oli alun perin kieltänyt häntä saapumasta, mutta ilahtui tämän saapuessa. Lähipiiri, muttei Hitler itse, yrittivät taivutella Braunia lähtemään. Lähdölle oli vielä myös konkreettisia mahdollisuuksia. Braun ei kuitenkaan tähän suostunut. Silminnäkijät kuvailivat häntä rauhalliseksi ja levolliseksi. Huhtikuun lopussa Hitler ilmoitti aikovansa pian tehdä itsemurhan. Braun sanoi haluavansa tehdä sen samaan aikaan, ja Hitler hyväksyi ratkaisun. Vielä viimeisellä hetkellä Hitler suostui myös Braunin pitkään toivomaan avioliittoon. Pari vihittiin bunkkerissa 29. huhtikuuta 1945. Hääseremoniaa säesti ulkoa tuleva räjähdysten kumina. Braun ehti vihkitodistusta kirjoittaessaan aloittaa nimensä useamman kerran B-kirjaimella, mutta sen yliviivattuaan hän korjasi sen muotoon Eva Hitler. Kun Braunin siskon Gretlin mies SS-upseeri Hermann Fegelein yritti pakoa, Hitler määräsi hänet teloitettavaksi. Braunilla ei ollut tähän mitään sanomista. 30. huhtikuuta Helmuth Weidling kertoi Hitlerille, että puolustusta voitaisiin jatkaa korkeintaan vuorokauden ajan. Iltapäivällä Hitler ja Braun hyvästelivät bunkkerin asukkaat ja vetäytyivät Hitlerin toimistohuoneeseen. Noin puoli neljältä Braun puraisi rikki suussaan olleen sinihappokapselin. Hitler tappoi itsensä hänen vieressään. Braunin ja Hitlerin ruumiit kannettiin ylös maanpinnalle Valtakunnankanslian puutarhaan, jossa ne valeltiin bensiinillä ja sytytettiin palamaan.
Kuoleman jälkeen

Berliiniin edenneet neuvostojoukot löysivät kahden ruumiin jäänteet pommikraatterista. KGB:n silloinen johtaja ja myöhempi kommunistipuolueen pääsihteeri Juri Andropov määräsi jäänteet heitettäväksi jokeen, jotta paikasta ei tulisi fasistien pyhiinvaelluskohdetta. Puna-armeija piti vain luodinreiän lävistämän kallon ja osan leukaa.
Adolf Hitleristä, hänen suhteistaan ja mielentilastaan on kirjoitettu sittemmin monin tavoin, myös hänen suhteestaan Eva Brauniin. Walter C. Langer väitti freudilaisen psykoanalyysin perusteella hänen olleen halunsa tukahduttanut homoseksuaali, ja Erich Fromm väitti hänen olleen nekrofiili. Teoriat eivät kuitenkaan perustu historialliseen lähdeaineistoon. Historiallisen lähdeaineiston perusteella Hitlerillä tiedetään olleen romanttinen ja seksuaalinen suhde Braunin kanssa. Täsmällisesti tätäkään suhdetta ei ole pystytty kuvaamaan tiedon ohuuden takia.
Kirjallisuutta

Lambert, Angela: Eva Braunin elämä.  Suomentanut Anja Meripirtti. Helsinki:  WSOY, 2006.
Johannes Frank: Eva Braun: Ein ungewöhnliches Frauenschicksal in geschichtlich bewegter Zeit,  Verlag K. W. Schütz, 1988
Görtemaker, Heike B.: Eva Braun: Elämä Hitlerin kanssa.  Suomentanut Hanna Kjellberg. Helsinki:  Otava, 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eva Braun Wikimedia Commonsissa
Adolf Hitlerin vihkitodistus, testamentti ja poliittinen testamentti. Pdf-tiedosto. (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Photographers' Identities 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Eva Braunin päiväkirja on tärkein Braunin omasta ajattelusta kertova historiallinen lähde.
Eva Braunin ottama kuva Hitlerin ja Mussolinin tapaamisesta vuonna 1940.
Eva Braun ja Hitler Berghofissa.
Euroopan vakausmekanismi

| Euroopan vakausmekanismi > EVM |
| --- | --- |
Perustettu:  27. syyskuuta 2012
Tyyppi:  Kansainvälinen järjestö
Sijainti:  Luxemburgin kaupunki, Luxemburg
Johtaja:  Pierre Gramegna
Aiheesta muualla
Sivusto
Euroopan vakausmekanismi (EVM; engl. European Stability Mechanism, ESM) on euromaiden perustama kansainvälinen rahoituslaitos, jonka avulla on tarkoitus turvata euroalueen rahoitusvakaus. EVM aloitti toimintansa virallisesti 8. lokakuuta 2012. Sen kautta voidaan myöntää rahoitustukea talousvaikeuksissa oleville EVM:n jäsenmaille.
EVM on muodoltaan Luxemburgiin rekisteröity osakeyhtiö.
Suomen valtioneuvosto hyväksyi 28. kesäkuuta 2012 sopimuksen Euroopan vakausmekanismin perustamisesta. Eduskunta antoi hyväksyntänsä sopimukselle 21. kesäkuuta 2012.
Voimaan tullessaan Euroopan vakausmekanismi korvasi väliaikaiset Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV; engl. European Financial Stability Facility, EFSF) ja Euroopan komission ja budjetin alaisen Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin (ERVM; engl. European Financial Stabilisation Mechanism, EFSM).
EVM perustuu 80 miljardin euron maksettuun pääomaan ja enintään 620 miljardin euron korotusvaltuuksiin. Sen lainanantokyky on 500 miljardia euroa.
Vero- ja vastuuvapaus

Kaikki vakausmekanismin hallitsema omaisuus ja varat on täysin vapautettu veroista. EVM:n henkilöstö on EVM:n maksamien palkkojen ja korvausten osalta vapautettu kansallisesta tuloverosta. Lisäksi vakausmekanismin kaikki toimitilat ja omaisuus on suojattu takavarikoilta ja pakkolunastuksilta. Vakausmekanismia tai mitään sen osaa ei myöskään voida koskaan syyttää oikeudessa.
Määräenemmistö päätöksiin ja lisävaatimukset

Joulukuussa 2011 EU-maiden päämiehet sopivat Saksan ja Ranskan ehdotuksesta, että päätökset EVM:n käytöstä voi tehdä ilman kaikkien osapuolten hyväksyntää 85 %:n määräenemmistöllä.
Suomen eduskunnan perustuslakivaliokunnan mukaan muutos on vastoin Suomen perustuslakia. Kokoomuksen Kimmo Sasi oli ainoa, joka jätti eriävän mielipiteensä. Valtiovarainministeri Jutta Urpilainen sanoi, ettei Suomi hyväksy määräenemmistön käyttöä ja voi jäädä pois vakausmekanismista.
Alkuvuodesta 2012 on esitetty vaatimuksia, että rahaston koko pitäisi jopa kaksinkertaistaa.
Suomen vastuut EVM:ssä

Suomen osuus EVM:n pääomasta on noin 1,8 prosenttia, mikä vastaa noin 12,6 miljardin euron osuutta. Vastuu voi nousta, jos eduskunta hyväksyy EVM:n osakepääoman korotuksen. EVM voi vaatia Suomea maksamaan 11,14 miljardia euroa EVM:n tappioiden kattamiseksi tai sen maksukyvyttömyyden välttämiseksi. EVM:n aiheuttamien riskien mittaluokkaa ei voida arvioida tarkasti.