Kartanolaisuus
Liikkeen alkuperä > Perustaja Alma Kartano

Liikkeen perustajan Alma Kartanon (5. elokuuta 1885 Huittinen – 28. joulukuuta 1953 Sippola) kerrotaan opetelleen luku- ja kirjoitustaidon itsekseen. Hän työskenteli piikana 
muun muassa Kokemäellä, Huittisissa ja Eurassa, ja koki tänä aikana uskonnollisen herätyksen. Vuoden 1909 vaiheilla hän palasi Eurasta Huittisiin ja toimi pyhäkoulunopettajana. Alma Kartano kulki kylillä suosittuna julistajana, käyden myös innokkaasti ompeluseuroissa.
Satakunnassa vuosina 1908–1910 vaikuttanut ja Huittisissa 1910 vieraillut maallikkosaarnaaja Voldemar Kurki sai Alma Kartanon ryhtymään matkasaarnaajaksi. Hän oleskeli Voldemar Kurjen seurassa pitkähköjä aikoja Karjalassa, Inkerinmaalla, käyden kaukana Moskovan takana olevilla seuduillakin. Siellä hän tutustui venäläisperäisiin skoptsien eli ”kuohilaitten” ja hlystien (tai ”khlystien”) eli ”piiskaajien” yhteisöihin. Näihin liikkeisiin tutustuminen vakuutti Kartanon siitä, että kaikkinainen seksuaalisuus oli pahasta, myös avioliitossa.
Alma Kartano opiskeli vuodesta 1910 alkaen puolentoista vuoden ajan Sortavalan diakonissalaitoksessa valmistumatta kuitenkaan diakonissaksi. Vuonna 1915 hän suoritti Hämeenlinnan opettajaseminaarissa yksivuotisen kiertokoulunopettajan kurssin. Hänet nimitettiin vuonna 1915 kiertokoulunopettajaksi, minkä jälkeen hän alkoi pitää julkisia hengellisiä kokouksia Huhtamon puolessa. Kokoukset olivat suosittuja ja kuulijoita oli runsaasti. Suomen sisällissodan jälkeen kokouksia järjestettiin säännöllisesti iltapäivisin.
Alma Kartano oli vuosina 1915–1921 kiertokoulunopettajana muun muassa Vampulassa Sallilan kylässä, Huittisissa Kalliokorven kulmakunnalla ja Kangasniemellä. Huittisten kirkkoneuvosto puuttui 1918 Kartanon toimiin kiertokoulun opettajana, syyttäen tätä siitä, ”että oli hengellisten kokousten muodossa harjoittanut kiihotusta vallankumouksellisten hyväksi ja Hallituksen asettamaa asevelvollisuutta vastaan.” Vaikka Alma Kartano kielsi syytökset, kirkkovaltuusto erotti hänet kiertokoulun opettajan virasta. Kirkkoneuvosto perusteli erottamista näin: ”katsoen siihen vaaraan joka uhkaa koulua ja oppilaita tällaisen henkisesti sairaan ja hengellisesti ylpeän ja kiihkomielisen opettajan kautta.”
Alma Kartanon veli kuoli mielisairaassa ja toinen veljistä joka oli toiminut punakaartin plutoonan päällikkönä, kaatui Lamminkoskella. Epävarmana pidetyn muistitiedon mukaan Alma Kartano olisi ollut ammuttavien joukossa, mutta Kalliokorven varakkaan isännän sanottiin pelastaneen hänen henkensä. Alma Kartano haki vuoden 1918 lopulla kiertokoulun opettajan virkaa Etelä-Savosta Kangasniemeltä, ja sai viran taustastaan huolimatta.
Kangasniemellä Alma Kartano tutustui Kalvitsan kylästä Mikkelin maalaiskunnasta kotoisin olleeseen horrossaarnaaja Adam Härköseen. Opiskeltuaan Suistamon seminaarissa hän toimi Kymenlaaksossa alakoulunopettajana 1923–1925. Hän kutsui Adam Härkösen saarnaamaan Huittisiin, lähettäen tälle matkarahat. Adam Härkösen kokoukset Huittisissa saivat aikaan jonkinlaisen uskonnollisen innostuksen, jonka johdosta – Härkösen kertoman mukaan – Huittisiin tilattiin 60 Raamattua. Tämä menestys johti siihen, että Alma Kartano luopui kiertokoulun opettajuudesta ja muutti takaisin Huittisiin. Härkönen, jonka vaikutuspiirissä oli myös Tilda Reunanen, kehotti Kartanoa ryhtymään saarnaajaksi.