stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaj Franck
Suunnittelijana

Franck suunnitteli niin Arabialle, Artekille, Iittalalle kuin Nuutajärvellekin. Hän toimi Nuutajärven lasitehtaan taiteellisena johtajana vuosina 1950–1973.
Arabia päätti 1940-luvulla uusia koko mallistonsa, ja työn johtaminen uskottiin Franckille. Hänen alaisuuteensa perustettiin tällöin tuotesuunnitteluosasto, johon palkattiin nuoren polven suunnittelijoita. Franck joutui käymään uuden malliston sisällöstä yhtiön sisällä monia keskusteluja, sillä hän pyrki pelkistettyihin tuotteisiin ja eroon kokonaisten, koristeellisten astiastojen tuotannosta. Franck katsoi, ettei tavallisessa kodissa ollut edes säilytyspaikkaa suurelle astiastolle. Tehtaan johto pelkäsi, että tämä pienentäisi tuotantomääriä. Franck osoitti vuonna 1953 lanseeratulla Kilta-sarjallaan, että pelko on turha. Kilta, joka vuonna 1981 kehittyi Teema-sarjaksi, oli aikoinaan mullistava yksinkertaisena käyttösarjana koristeellisten astiastojen tilalle. Myös teknisesti se oli uudenlainen, koska sen valmistukseen riitti yksi poltto. Koska sarja oli koristeeton, elävöitettiin sarjan valikoimaa valmistamalla sitä eri väreissä.
Tunnettuihin Franckin suunnittelutöihin Arabiassa kuuluvat myös Kartio-lasit sekä nykyisin ainoastaan valkoisena valmistettava japanilaishenkinen lokerovati. Arabian-vuosien jälkeen Franck piti vuonna 1956 sapattivapaata tutustumalla Yhdysvaltojen ja Japanin taideteollisuuteen.
Franck alkoi 1950-luvulla uudistaa Nuutajärven lasitehtaan mallistoa. Hänen tavoitteenaan oli yhdistää tuotteisiin tinalasitetta, terästä, puuta ja rottinkia, mutta nämä jäivät kokeiluiksi. Sen sijaan kirkkaasta lasista valmistetut kannut ja juomalasit saivat suursuosion. Franck pyrki tekemään niistä niin ohuita esineitä, että “aine miltei katoaa”. Vastapainoksi Franck teki Nuutajärvellä runsaasti raskaampaa taidelasia.
Vuonna 1978 Sarvis Oy toi markkinoille Franckin suunnitteleman laajan Pitopöytä-muoviastiaston aterimineen, jota vietiin Easy Day -nimisenä muun muassa Ruotsiin, Saksaan, Isoon-Britanniaan ja Pohjois-Amerikkaan. Franckia kiinnostivat etenkin polykarbonaatista valmistetut aterimet, jotka saivat innoituksen hänen matkoiltaan Japaniin, jossa metallisia aterimia vieroksutaan.
Opetuksen uudistajana

Franck oli Taideteollisen oppilaitoksen tuntiopettaja vuodesta 1945 ja sen taiteellinen johtaja 1960–1967 sekä yliopettaja 1967–1969. Johtajaksi tultuaan hän alkoi uudistaa sen opetusta kohti korkeakoulutasoista toimintaa. Korkeakoulu-nimi tuli käyttöön 1973. Koulusta tuli Franckin aloittaessa nelivuotinen, kun opintojen alkuun lisättiin kaikille opiskelijoille yhteinen peruskurssi. Siitä muodostui johdanto “franckilaisuuteen”: opeteltiin ryhmätyötaitoja ja omaksuttiin poikkitaiteellisuutta sekä sommittelua, jota Franck piti taideteollisuuden salaisena aseena. Franck opetti, että esine ei ole muotoilijan toiminnan päämäärä vaan luova ratkaisu edessä olevaan ongelmaan. Hän jatkoi ohjaustyötään vuosina 1973–1978 taiteilijaprofessorina, jolloin hän kiersi maata pienteollisuuden ja käsityön opastajana.
Tunnustukset ja palkinnot

Franck voitti urallaan monia suunnittelukilpailuja ja tunnustuksia, muun muassa Milanon triennaalista vuosina 1951 ja 1954, Milanon triennaalin Grand Prix'n vuonna 1957, Compasso d'Oro -palkinnon, Prinssi Eugenin mitalin ja Lunning-palkinnon. Pro Finlandian hän sai vuonna 1957, professorin arvonimen 1972 ja Lontoon Royal College of Artin kunniatohtorin arvon vuonna 1983.
Helsingin Arabianrannassa sijaitsee Kaj Franckin katu ja Kaj Franckin aukio.
Kaj Franck kuoli sairauskohtaukseen lomaillessaan Kreikassa syksyllä 1989. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Kaj Franck -muotoilupalkinto

Design Forum Finland on jakanut vuodesta 1992 Kaj Franck -muotoilupalkintoa, johon liittyvä rahapalkinto on 10 000 euroa.
Kuvagalleria

Kaj Franck dreijan ääressä.
Franck aloitti Kilta-astiaston suunnittelun 1948. Tuotteet ovat pinottavia ja vaativat vähän varastointi­tilaa.
Lokerovati, 1957.
Kartio-laseja ja kaadin, 1958.
Kirjallisuutta

Aav, Marianne: Kaj Franck: Universaaleja muotoja.  Helsinki:  Designmuseo, 2011.  ISBN 978-952-9878-74-1
Jantunen, Päivi: Kaj & Franck: Esineitä ja lähikuvia.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-36898-5
Kalha, Harri: ”Franck, Kaj (1911–1989)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 62–64.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4  / Teoksen verkkoversio.
Matiskainen, Heikki (toim.): Lasin taide: Kaj Franck 100 vuotta.  Riihimäki:  Suomen lasimuseo, 2011.  ISBN 978-952-5571-39-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaj Franck -verkkonäyttely Designmuseo.
Lasin tie ideasta käyttöesineeksi. (Kaj Franckin haastattelu Nuutajärven lasitehtaasta 1.11.1980.) Ylen Elävä arkisto.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Alankomaat 
Taiteenala:  South Australia  KulturNav  Museum of Modern Art  Victoria  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef 
Jorma Purasen valokuva Kaj Franckista vuonna 1989.
Asetus (Euroopan unioni)

Asetus on Euroopan unionissa perussopimuksista johdetun oikeuden lainsäädäntöinstrumentti. Asetus tulee voimaan sellaisenaan kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa heti kun se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai säädettynä päivänä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 288 artikla antaa Euroopan unionin toimielimille toimivallan hyväksyä asetuksia.
Toisin kuin direktiiviä asetusta ei panna täytäntöön kansallisesti, vaan asetus on voimassa jäsenmaissa sellaisenaan. Asetuksia voidaan siten soveltaa suoraan kansallisissa tuomioistuimissa. Johtuen Euroopan unionin lainsäädännön ensisijaisuudesta kansalliseen lainsäädäntöön asetus kumoaa kaikki sen kanssa ristiriidassa olevat kansalliset lait ja säädökset. Perussopimukset myös kieltävät asetusten kanssa ristiriidassa olevien lakien säätämisen.
Aryballos

Korinttilainen pyöreä, mustakuvio­tekniikalla koristeltu aryballos, n. 580–560 eaa. Louvre.
Aryballos (m.kreik. ἀρύβαλλος, lat. aryballus) on antiikin aikana käytetty pieni, pyöreä keraaminen hajuvoidepullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Historia ja käyttö

Aryballoksia käytettiin hajusteiden tai voiteiden säilytykseen. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista. Antiikin aikana kyseisen kaltaisista vaaseista käytettiin aryballoksen lisäksi myös nimitystä lekythos, joka nykyisin viittaa rajatummin lekyyttiin. Aryballokset olivat yleisiä korinttilaisessa keramiikassa, joka oli mustakuviokeramiikkaa, mutta esiintyvät harvemmin attikalaisessa keramiikassa.
Muoto

Aryballos on muodoltaan pyöreä tai ovaalinmuotoinen, ja siinä on lyhyt ja kapea kaula sekä leveä kiekonmuotoinen huuliosa, jonka tarkoitus on ollut estää nesteiden läikkymistä. Joissakin aryballoksissa on kädensija. Joskus esiintyy myös kahta kädensijaa. Aryballoksen pyöreä alaosa tehtiin joskus esittämään esimerkiksi ihmisen päätä tai eläintä. Vaasimaalauksissa aryballokset esiintyvät usein urheilijoiden käyttäminä.
Toinen, pitkänomaisempi hajuvoidepullojen tyyppi on alabastron. Aryballoksen lekyyttimäinen muunnelma on lekythos aryballos.
Aryballoksen muoto ulkoa ja sisältä.
Korinttilainen aryballos, n. 575–550 eaa.
Korinttilainen ovaalinmuotoinen aryballos, n. 630 eaa.
Attikalainen aryballos, koristeltu valko­pohja­tekniikalla simpukan­kuorten näköiseksi, 500-luku eaa.
Attikalainen aryballos, 300-luku eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta aryballokset Wikimedia Commonsissa
Asetus Galician autonomiasta (1936)

Asetus Galician autonomiasta (1936) oli ensimmäinen asiakirja, joka määritteli Galician muusta Espanjasta erillisenä alueena, samaan tapaan kuin Katalonia ja Baskimaa mielletään historiallisiksi erillisalueiksi.
Asetuksesta järjestettiin kansanäänestys 28. kesäkuuta 1936. Äänestysprosentti oli noin 70. Annetuista äänistä 991 476 oli puolesta ja 6805 vastaan.
Galicialaiset poliitikot ja intellektuellit Alfonso Daniel Rodríguez Castelaon johdolla esittelivät asetuksen Espanjan presidentille 15. heinäkuuta 1936. Kolme päivää myöhemmin puhjennut Espanjan sisällissota keskeytti asetuksen käsittelyn Espanjan valtionhallinnossa, ja itsehallinto toteutui vasta 43 vuotta myöhemmin vuonna 1979. Espanjan parlamentti hyväksyi asetuksen vuonna 1938.
Ajatus erillisalueiden autonomiasta eräänlaisessa liittovaltiossa oli mukana jo Espanjan ensimmäisen tasavallan perustuslaissa 1800-luvulla. Galician lisäksi myös Katalonia ja Baskimaa tavoittelivat autonomiaa 1930-luvun alussa, mutta se ehdittiin myöntää ennen sisällissotaa vain Katalonialle 1931.
Aiheesta muualla

Galicia, Estatutos Autonimoa 1936 e 1981 Parlamento de Galicia.
Asetoasetyylikoentsyymi-A

| Asetoasetyylikoentsyymi-A |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  S-[2-[3-[[(2R)-4-[[[(2R,3S,4R,5R)-5-(6-aminopurin-9-yyli)-4-hydroksi-3-fosfono-oksioksolan-2-yyli]metoksihydroksifosforyyli]oksihydroksifosforyyli]oksi-2-hydroksi-3,3-dimetyylibutanoyyli]amino]propanoyyliamino]etyyli]-3-oksobutaanitioaatti
CAS-numero:  1420-36-6
PubChem CID:  92153
SMILES:  CC(=O)CC(=O)SCCNC(=O)CCNC(=O)C(C(C)(C)COP(=O)(O)OP(=O)(O)OCC1C(C(C(O1)N2C=NC3=C2N=CN=C3N)O)OP(=O)(O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C25H40P3SN7O18
Moolimassa:  851,62 g/mol
Asetoasetyylikoentsyymi-A (C25H40P3SN7O18) on koentsyymi-A:n johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä välituote muun muassa rasvahappojen, eräiden aminohappojen ja steroidien aineenvaihdunnassa.
Biosynteesi ja biologinen rooli

Asetoasetyylikoentsyymi-A:ta muodostuu monissa eliöissä kahden asetyylikoentsyymi-A-molekyylin reagoidessa Claisen-kondensaatiolla. Tätä reaktioita katalysoiva entsyymi on asetoasetyylikoentsyymi-A-tiolaasi. Seuraavassa vaiheessa asetoasetyylikoentsyymi-A reagoi edelleen kolmannen asetyylikoentsyymi-A:n kanssa aldoliadditiolla muodostaen 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:ta, josta voi edelleen muodostua steroideja tai se voi hajota maksassa ketoaineiksi kuten asetoetikkahapoksi, asetoniksi ja 3-hydroksivoihapoksi. 3-Hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:n muodostumista asetoasetyylikoentsyymi-A:sta katalysoiva entsyymi on HMG-CoA-syntaasi.
Asetoasetyylikoentsyymi-A on osa myös eräitä muita biologisia reittejä. Eräät mikrobit syntetisoivat yhdisteestä polyhydroksialkanoaatteihin kuuluvaa poly-(R)-3-hydroksibutyraattia ja kondensoimalla asetoasetyylikoentsyymi-A:ta kahden malonyylikoentsyymi-A-molekyylin kanssa muodostuu polyketidien biosynteeseihin tarvittavaa 2-monoasetyylifloroglusinolia. Eräät kasvit muodostavat asetoasetyylikonetsyymi-A:sta alkaloideihin kuuluvaa hygriiniä.
Asama (1898)

| Asama / 淺間 |
| --- | --- |
 Asama

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Whitworth, Elswick
Kölinlasku:  1. marraskuuta 1896
Laskettu vesille:  22. maaliskuuta 1898
Palveluskäyttöön:  18. maaliskuuta 1899
Loppuvaihe:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 856 t
Pituus:  124,36 m
Leveys:  20,45 m
Syväys:  7,43 m
Koneteho:  18 000 shp
Nopeus:  21,5 solmua
Miehistöä:  726
Aseistus
Aseistus:  4 × 8″ tykkiä 14 × 6″ tykkiä 12 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 7 × 2,5 naulan tykkiä 5 × 14″ torpedoputkea
Asama (jap. 淺間) oli keisarillisen Japanin laivaston maaliskuussa 1899 valmistunut Asama-luokan panssariristeilijä. Alus romutettiin vuonna 1947.
Valmistus

Philip Wattsin suunnittelema alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Armstrong Whitworthilta Elswickistä, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1896 telakkanumerolla 661. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1898 ja valmistui 18. maaliskuuta 1899.
Palvelus

Alukselle kattilat vaihdettiin joulukuusta 1915 – maaliskuuhun 1917 kuuteentoista Miyabara-kattilaan. Alus luokiteltiin 1. luokan rannikkopuolustusalukseksi 1. syyskuuta 1921. Se oli vuodesta 1922 alkaen koululaivana, jolloin sen aseistukseksi muutettiin kahdeksan kolmen tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä ja yksi kolmen tuuman ilmatorjuntatykki. Se osui vuonna 1935 kartoittamattomaan kariin eikä sitä sen jälkeen korjattu. Alus luokiteltiin koululaivaksi vuonna 1942, minkä jälkeen se oli kevyesti ilmatorjunta-asein varustettuna proomuna. Elokuussa 1946 alus myytiin romutettavaksi.
As-Saff

As-Saff (arab.  الصف‎, aṣ-Ṣaff, suom. Vierekkäisten suura tai Taistelurintaman suura) on Koraanin 61. suura. Se sisältää 14 jaetta.
Sisältö

Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Kaikki, mitä on taivaassa ja maassa, julistaa Jumalan kunniaa, sillä Jumala on kaikkivoipa, viisas.
Uskovaiset, miksi lupaatte sanoilla sellaista, mitä ette tee?
Jumalan silmissä on inhottavaa se, että lupaatte sellaista, mitä ette tee.
Jumala rakastaa totisesti niitä, jotka taistelevat Hänen retkillään taistelurintamassa, joka on kuin kivimuuri.
Muistakaa, kuinka Mooses sanoi kansalleen: »Miksi kiusaatte minua, vaikka tiedätte, että olen Jumalan teitä varten lähettämä sananjulistaja?» Mutta kun he halusivat poiketa totuudesta, Jumala antoi heidän sydämensä harhautua, sillä Jumala ei ohjaa väärintekijöitä.
Ja kun Jeesus, Marian poika, sanoi: »Israelin lapset, totisesti olen sananjulistaja, jonka Jumala on lähettänyt teille vahvistamaan Toorasta sen, mikä annettiin ennen minua, ja ilmoittamaan ilosanoman sananjulistajasta, joka on tuleva minun jälkeeni ja jonka nimi on oleva Ahmad.» Mutta kun Ahmad tuli heidän luokseen selvin todistein, he sanoivat: »Tämä on ilmeistä noituutta
Sisältö > Ahmad

Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan islamilainen perimätieto pitää suuran mainintaa Ahmadista todisteena, että alkuperäinen Evankeliumi ennusti Muhammedin tuloa, mutta kohta olisi myöhemmin poistettu.
Suura kehottaa  kamppailemaan Jumalan tiellä hengen ja omaisuuden uhalla" (61:11).
Arvovaltainen opetus

| Arvovaltainen opetus |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Julkaistu:  n. 150–255
Suomennos
Suomentaja:  Ulla Tervahauta
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
ISBN:  951-0-30859-5
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Arvovaltainen opetus on kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi VI, kirja 3). Kirjoitus on peräisin noin vuosilta 150–255. Se on kirjoitettu alun perin kreikaksi, ja Nag Hammadista löydetty teksti on tästä tehty koptinkielinen käännös.
Arvovaltainen opetus ei ole suoranaisesti gnostilainen kirjoitus, sillä se ei sisällä mitään varsinaista gnostilaista myyttiä, kuten kuvausta maailman synnystä. Se kuvaa monien muiden antiikin ajan tekstien ja joidenkin gnostilaisten tekstien tavoin sielun matkaa taivaan täyteydestä alas ruumiiseen, jossa se joutuu tunteiden ja syntien valtaan. Kirjoitus jakaa samalla ihmiset niihin, joilla on tietoa, ja tietämättömiin. Elaine Pagelsin mukaan kirjoitus hyökkää samalla katolisia oikeaoppisina itseään pitäneitä kristittyjä vastaan katsomalla näiden olevan ymmärtämättömiä ja ”pakanoita pahempia”.
Kirjallisuutta > Suomennos

Arvovaltainen opetus. Johdanto, käännös ja selitykset Ulla Tervahauta. Teoksessa Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus – gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä, s. 407–418.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Authoritative Teaching. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 3. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Authoritative Teaching. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 304–310.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Authoritative Teaching. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Authoritative Teaching. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Aseistakieltäytyjä

Muhammad Ali kieltäytyi Vietnamin sodasta.
Aseistakieltäytyjä on henkilö, joka kieltäytyy taisteluvälineiden käsittelystä tai yleisestä asevelvollisuudesta. Yleensä henkilö kieltäytyy osallistumasta sotilaana sotaan tai joissakin tapauksissa kieltäytyy ottamasta mitään roolia, joka tukisi sotivia asevoimia. Ensimmäisessä tapauksessa aseistakieltäytyjä saattaa suostua esimerkiksi aseettomaan palvelukseen varusmiespalvelussa. Jälkimmäisessä tapauksessa aseistakieltäytyjä kieltäytyy kaikista tehtävistä asevoimissa, ja saattaa kieltäytyä jopa siviilipalveluksesta, jos sellainen on tarjolla. Kaikesta palveluksesta kieltäytyvää kutsutaan muun muassa Suomessa ja Ruotsissa totaalikieltäytyjäksi.
Aseistakieltäytymisen taustalla voi olla niin eettisiä, uskonnollisia kuin poliittisiakin syitä. Monet kieltäytyvät asevelvollisuudesta vedoten pasifistiseen tai antimilitaristiseen aatemaailmaansa. Jehovan todistajat kieltäytyvät asevelvollisuudesta uskonnollisista syistä. Eräs tunnetuimmista poliittisista aseistakieltäytyjistä on raskaansarjan nyrkkeilijä Muhammad Ali, joka kieltäytyi vuonna 1967 osallistumasta Vietnamin sotaan vastalauseena Yhdysvaltojen ihmisoikeuspolitiikalle. Hän totesi asiasta: ”Minulla ei ole mitään Vietkongia vastaan. He eivät ole koskaan kutsuneet minua nekruksi”. Suomessa tunnetuimpia aseistakieltäytyjiä ovat olleet muun muassa Arndt Pekurinen, jonka aseistakieltäytymisen saama julkisuus johti siviilipalveluslain syntyyn vuonna 1931, sekä rap-muusikot Iso H ja Solonen.
Amnesty International katsoo aseistakieltäytymisen poliittiseksi kysymykseksi ja pitää aseistakieltäytyjien rankaisemista ihmisoikeusrikoksena. Amnesty on useaan otteeseen kritisoinut esimerkiksi Suomen aseistakieltäytyjien kohtelua pitämällä siviilipalveluksen pituutta rangaistuksenomaisena ja luokittelemalla totaalikieltäytyjät mielipidevangeiksi.
Kirjallisuutta

Scheinin, Martin: Aseistakieltäytymisoikeus.  (Suomen akatemian tutkimushanke Oikeuden rajat. Helsingin yliopiston julkisoikeuden laitoksen julkaisuja. D 3)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1988.  ISBN 951-45-4514-1
Scheinin, Martin & Tarvain, Kirsi (toim.): Oikeus kieltäytyä sotilaskäskyistä.  (29.9.–1.10.1990 Espoossa ja Helsingissä järjestetyn kansainvälisen symposiumin The right to refuse military orders aineisto. Julkaisijat: Suomen rauhanliitto – YK-yhdistys, Juristit rauhan ja eloonjäämisen puolesta ry)  Helsinki:  Suomen rauhanliitto – YK-yhdistys, 1991.  ISBN 951-9193-34-0
Aiheesta muualla

Aseistakieltäytyjäliitto.
Puoli vuotta elämästä – aseistakieltäytyjän vankilatuomio. Ylen Elävä arkisto.
Vapenvägrare hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  NARA
Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi

Malli ihmisen asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasin rakenteesta
Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi eli asetyyli-KoA-karboksylaasi on ligaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi malonyylikoentsyymi-A:n muodostumista asetyylikoentsyymi-A:sta, vetykarbonaatti-ioneista ja ATP:stä. Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasia tavataan niin esi- kuin aitotumaisista eliöistä ja se on tärkeä entsyymi rasvahappojen biosynteesissä. Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasin EC-numero on EC 6.4.1.2.
Toiminta

Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi käyttää substraatteinaan asetyylikoentsyymi-A:ta, ATP:tä ja vetykarbonaatti-ioneja. Kasvien entsyymeissä substraatteina voivat toimia myös propionyylikoentsyymi-A:ta ja butanoyylikoentsyymi-A:ta, joista muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta tai etyylimalonyylikoentsyymi-A:ta. Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi vaatii toimiakseen koentsyymeikseen magnesiumioneja, jotka stabiloivat entsyymin ja ATP:n muodostamaa kompleksia ja katalyysiä varten biotiinia. Biotiini on kovalenttisesti sitoutuneena entsyymin eräisiin lysiiniaminohappoihin.
Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa fosfaattiryhmä siirtyy adenosiinitrifosfaatilta vetykarbonaatti-ioneille, jolloin muodostuu karbonyylifosfaattia ja ADP:tä. Karbonyylifosfaatti reagoi entsyymiin sitoutuneiden biotiiniryhmien kanssa muodostaen reaktiivisen karboksyylibiotiinin. Seuraavassa vaiheessa karboksyylibiotiini hajoaa hiilidioksidiksi ja abiotiinin anioniksi, joka vastaanottaa asetyylikoentsyymi-A:lta protonin ja asetyylikoentsyymi-A:sta muodostuu enolaatti. Tämä enolaatti on nukleofiilinen ja reagoi elektrofiilisen hiilidioksidin kanssa muodostaen malonyylikoentsyymi-A:ta.
Asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasi on tärkeä sääntelykohta rasvahappojen biosynteesissä. Kun solussa on vain vähän energiaa eli ATP-taso on vähäinen estyy entsyymin toiminta. Tätä inhibitiota aiheuttaa AMP:n aktivoima entsyymi asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasikinaasi, joka fosforyloi entsyymin seriiniaminohappoja ja täten inaktivoi entsyymin. Tätä fosforylaation kautta tapahtuvaa inaktivoitumista aktivoivat myös eräät hormonit kuten glukagoni ja adrenaliini. Sitruunahappo kykenee osittain aktivoimaan fosforylaation vuoksi inaktivoitunutta asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasia. Inaktivoituneen entsyymin palauttaa aktiiviseen muotoonsa toinen entsyymi asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasifosfataasi, joka hydrolysoi entsyymiin liitetyt fosfaattiryhmät.Tätä entsyymiä aktivoiva hormoni on insuliini.
Arthur H. Compton

| Arthur Holly Compton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1892 Wooster, Yhdysvallat
Kuollut: 15. maaliskuuta 1962 (69 vuotta) Berkeley, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  College of Wooster Princetonin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Owen Willans Richardson
Instituutti:  St. Louis'n Washington-yliopisto
Oppilaat:  Winston H. Bostick
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Comptonin ilmiö
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1927) Franklin-mitali (1940)
 Nimikirjoitus
Vuoden 1927 Solvay kvanttimekaniikkakonferenssi. Compton keskirivillä neljäs oikealta.
Arthur Holly Compton (10. syyskuuta 1892 – 15. maaliskuuta 1962) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka tunnetaan Comptonin ilmiön löytäjänä. Hänet palkittiin vuonna 1927 Nobelin fysiikanpalkinnolla ilmiön löytämisestä.