stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olympia (Kreikka)
Rakennukset ja löydökset

Olympian pyhäkköalueen ydin oli Altis eli temenos-alue, jonka koko oli laajimmassa vaiheessa noin 200 × 175 metriä. Sen sisäpuolella sijaitsivat Heran ja Zeuksen temppelit sekä Pelopeion, Metroon ja alttarialue, jossa kaikki uhritoimituksen suoritettiin. Temenoksen koillislaidalla sijaitsivat lisäksi viranomaisten toimipaikka Prytaneion sekä Filippos II:n muistomerkki Filippeion. Temenosta ympäröi kivinen peribolosmuuri, jossa oli laajimmassa vaiheessa kolme porttia sen länsiosassa ja kaksi eteläosassa. Itälaidalla sen rajana toimi pitkä Kaikuhalli.
Temenoksen pohjoispuolella sijaitsi rivi pieniä aarrekammioita, joissa jokainen kaupunkivaltio pystyi pitämään jumalille antamiaan votiivilahjoja. Temenoksen itäpuolella sijaitsivat urheilukilpailujen tapahtumapaikat Stadion ja Hippodromi, ja länsipuolella harjoittelupaikat Gymnasion ja Palaistra. Eteläpuolella sijaitsivat Buleuterion sekä alueen eteläisenä sisäänkäyntinä toiminut Etelästoa. Lounaisosassa on myöhemmällä ajalla rakennettuja majoitustiloja, kylpylöitä ja muita rakennuksia. Lisäksi alueella oli muun muassa kuvanveistäjä Feidiaan työpaja.
Alueen merkittävimmät kohteet ovat (numerot viittaavat kaavakuvaan):
| --- | --- |
 Zeuksen temppeli  Zeuksen alttari  Heran temppeli  Heran alttari  Pelopeion  Metroon  Filippeion  Nymfaion  Aarrekammiot (mm. Sikyonilaisten aarrekammio)  Zanes-patsaat  Krypte eli stadionin holvattu sisäänkäynti  Stadion  Hippodromi (sijainti epävarma)  Gymnasion  Palaistra  Prytaneion:   Buleuterion  Kaikuhalli eli Ekho-stoa  Kaakkoistalo  Etelästoa  Theokoleon  Heroon  Feidiaan työpaja  Kreikkalainen kylpylä  Kladeoksen kylpylä  Kronioksen kylpylä  Eteläinen kylpylä  Itäinen kylpylä  Leonidaion  Roomalainen majatalo  Neron huvila  Roomalainen triumfikaari 
Arkeologisen alueen pohjoispuolella sijaitsee Olympian arkeologinen museo. Museossa on esillä alueen rakennusten koristeosia sekä alueelta tehtyjä veistos-, votiiviesine- ja muita esinelöytöjä. Alueen luoteispuolella sijaitsevat Olympian kaivausten historian museo, joka esittelee alueen laajamittaisten ja pitkäkestoisten arkeologisten kaivausten historiaa, sekä Olympian kisojen historian museo, joka keskittyy Olympian kisoihin liittyvään esineistöön.
Rakennukset ja löydökset > Temppelit ja pyhäköt

Zeuksen temppeli ja alttari
Zeukselle omistettu temppeli sijaitsi temenos-alueen keskellä. Se rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 470–456 eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli 6 × 13 pylvästä. Sen stylobaatin koko oli noin 27,7 × 64,1 metriä. Temppelissä oli Feidiaan veistämä suurikokoinen, kullasta ja norsunluusta tehty Zeuksen kulttipatsas, joka luettiin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Zeuksen alttari sijaitsi temppelin pohjoispuolella lähempänä alueen vanhempia pyhäkköjä Heran temppeliä ja Pelopeionia. Alttari kasvoi vuosisatojen kuluessa lähes seitsemän metriä korkeaksi tuhkakasaksi, koska sillä poltettiin uhreja ja sille tuotiin jatkuvasti votiivilahjoja. Nykyisin siitä ei kuitenkaan ole jäljellä mitään.
Heran temppeli ja alttari
Heran temppeli eli Heraion sijaitsi temenoksen luoteisosassa. Se rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 600 eaa. Se oli pyhäkköalueen ensimmäinen varsinainen temppeli ja varhaisin kaikista kreikkalaisista monumentaalitemppeleistä. Alun perin se oli omistettu Zeukselle ja tämän puolisolle Heralle yhdessä. Erillisen Zeuksen temppelin valmistuttua temppeli jäi Heran temppeliksi. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli 6 × 16 pylvästä. Sen stylobaatin koko oli noin 18.8 × 50,0 metriä. Heran alttari sijaitsi temppelin itäpuolella.
Pelopeion
Pelopeion oli heeros Pelopsin hautamuistomerkki, joka sijaitsi temenoksen keskellä Heran temppelin eteläpuolella Olympian kaikkein vanhimman, esihistoriallisen asutuksen paikalla. Se oli alueen vanhimpia pyhäkköjä. Pelopeion uusittiin 500-luvulla eaa., jonka jälkeen se oli ympäröity viisikulmaisella peribolosmuurilla. Sen lounaiskulmassa oli propylon-porttirakennus.
Metroon
Metroon oli Kybelelle eli Jumalten Äidille omistettu temppeli, joka sijaitsi Heran temppelin itäpuolella. Se rakennettiin 300-luvun eaa. alussa. Roomalaisella ajalla se oli keisarikultin käytössä. Myös tämä temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen stylobaatin koko oli noin 10,6 × 20,7 metriä ja siinä oli 6 × 11 pylvästä.
Filippeion
Filippeion oli tholos eli pyörötemppeli, joka sijaitsi temenoksen luoteiskulmassa Prytaneionin eteläpuolella. Se rakennettiin 300-luvulla eaa. kunnioittamaan Makedonian hallitsijasukua. Sen rakentamisen aloitti Filippos II Khaironeian taistelun jälkeen, ja työn saattoi loppuun hänen poikansa Aleksanteri Suuri. Tholos edusti joonialaista tyyliä. Sen halkaisija oli noin 15,2 metriä ja sen julkisivussa oli kehässä 18 pylvästä. Sisällä oli viisi patsasta, jotka esittivät Aleksanteria sekä tämän vanhempia ja isoisiä.
Muut pyhäköt
Temenoksen kaakkoispuolella sijaitsivat klassisella ajalla rakennetut niin kutsutun Kaakkoistalon Hestian pyhäkkö sekä Artemiin alttari.
Rakennukset ja löydökset > Julkiset rakennukset

Prytaneion
Prytaneion sijaitsi temenoksen luoteiskulmassa. Se oli Olympian uhritoimituksia valvoneiden viranomaisten kokoontumispaikka. Kisojen aikana siellä järjestettiin muun muassa juhlapidot voittajien kunniaksi. Rakennukseen kuului myös hestia-tulen alttari ikuisine tulineen. Prytaneion rakennettiin 500-luvulla eaa.
Buleuterion
Buleuterion sijaitsi temenoksen eteläpuolella. Se oli rakennettu 500-luvun eaa. puolessa välissä. Se toimi kisoja järjestäneiden viranomaisten toimitilana sekä eräänlaisena kisatoimistona. Urheilijat ja tuomarit (hellanodikai) muun muassa vannoivat siellä valansa (horkos) ennen kisoja. Rakennuksen koko oli laajimmassa vaiheessa noin 33 × 42 metriä ja se koostui tuolloin kahdesta osasta, joiden kummankin länsipää oli puolikaarenmuotoinen apsis. Osien välissä oli suorakulmainen huone, jossa oli Zeus Horkioksen eli valoja suojelevan Zeuksen patsas.
Theokoleon
Theokoleon oli Olympian pappien (theokoloi) kokoontumis- ja asuinpaikka. Se sijaitsi Zeuksen temppelin länsipuolella heti Feidiaan työpajan vieressä.
Rakennukset ja löydökset > Kisapaikat

Stadion
Stadionilla järjestettiin hevosurheilua lukuun ottamatta Olympian kisojen kaikkien lajien kilpailut, mukaan lukien stadionjuoksu, viisiottelu, paini, nyrkkeily ja pankration. Stadion sijaitsi alueen itälaidalla. Alun perin arkaaisella kaudella se oli vielä temenoksen sisäpuolella, ja sai alkunsa Zeuksen alttarilta ja suuntautui siitä itään päin ohi aarrekammioiden rivistön. Myöhemmin pyhäkköalueen kasvaessa stadionia siirrettiin kahdesti idemmäksi. Nykyiselle paikalleen temenoksen ulkopuolelle se sijoitettiin klassisella kaudella 300-luvulla eaa. Koko stadionin pituus oli noin 215 metriä ja leveys noin 30 metriä, ja sen juoksuradan pituus oli 192,27 metriä, mikä oli stadionjuoksun matka kisoissa. Lähtöviiva oli länsipäässä ja maaliviiva itäpäässä. Stadionin katsomoon mahtui noin 45 000 katsojaa. Etelälaidalla oli tuomarien koroke.
Hippodromi
Hippodromilla järjestettiin kisojen hevosurheilulajien kilpailut, mukaan lukien pari- ja nelivaljakkoajot ja laukkakisat. Hippodromi sijaitsi hieman kauempana pyhäkköalueesta jossakin stadionin eteläpuolella. Siitä ei ole löydetty jälkiä ja Alfeiosjoki lienee pyyhkinyt sen suurimmaksi osaksi pois vuosisatojen kuluessa. Hippodromin pituuden tiedetään olleen neljä stadionmittaa eli noin 780 metriä.
Rakennukset ja löydökset > Muut urheilupaikat

Palaistra
Palaistra sijaitsi temenoksen länsipuolella. Se rakennettiin 300-luvulla eaa. ja toimi painin, nyrkkeilyn ja pituushypyn harjoittelupaikkana. Palaistra muodostui peristyylirakennuksesta, jonka koko oli noin 66,4 × 66,8 metriä. Sen keskellä oli piha, jonka ympärillä oli tilat pukeutumiselle ja öljyämiselle. Rakennus edusti doorilaista ja joonialaista tyyliä.
Gymnasion
Gymnasion sijaitsi palaistran pohjoispuolella. Se rakennettiin 100-luvun eaa. alkupuolella ja toimi tilaa vaativien lajien, kuten keihään- ja kiekonheiton sekä juoksulajien harjoittelupaikkana. Gymnasion muodostui pylväikköpihasta, jonka koko oli noin 120 × 220 metriä, ja jonka rakennukset edustivat myös sekä doorilaista että joonialaista tyyliä. Itälaidalla oli stadionin pituinen stoa eli pylväshalli, jonka sisällä voi harjoitella juoksua.
Rakennukset ja löydökset > Muut rakennukset

Aarrekammiot
Pyhäkköalueen pohjoislaidalla Kroniosvuoren etelärinteessä sijaitsi rivissä joukko aarrekammioita, jotka rakennettiin 500–400-luvuilla eaa. Ne olivat kreikkalaisten kaupunkivaltioiden omia votiivilahjojaan varten rakennuttamia, vaikkakin niillä on saattanut olla alun perin myös muu uskonnollinen tehtävä. Suurin osa aarrekammioista oli Manner-Kreikan ulkopuolisten kaupunkien pystyttämiä. Useimmista on säilynyt vain vähän jäänteitä. Parhaiten säilynyt on Sikyonilaisten aarrekammio, jota on myös kunnostettu. Suurin oli Gelalaisten aarrekammio. Pausaniaan mukaan Olympiassa oli tämän lisäksi myös Syrakusalaisten, Epidamnoslaisten, Byzantionlaisten, Sybarislaisten, Kyreneläisten, Selinuslaisten, Metapontionlaisten ja Megaralaisten aarrekammiot. Lisäksi paikalla on yhden ylimääräisen aarrekammion rauniot; se tunnetaan Tuntemattomana aarrekammiona.
Feidiaan työpaja
Niin kutsuttu Feidiaan työpaja sijaitsi temenoksen länsipuolella. Se rakennettiin kuvanveistäjä Feidiaan työskentelytilaksi 400-luvulla eaa. tämän veistäessä Zeuksen temppelin suurta Zeuksen kuvapatsasta. Varhaiskristillisellä ajalla rakennusta käytettiin kirkkona.
Leonidaion
Leonidaion oli hotelli, joka sijaitsi temenoksen lounaispuolella. Se rakennettiin vuonna 330 eaa. ja sai nimensä sen lahjoittajasta ja suunnittelijasta Leonidas Naksoslaisesta. Se oli tarkoitettu alun perin arvovieraiden majoittamiseen, mutta myöhemmin se oli roomalaisten viranomaisten käytössä. Rakennuksen koko oli noin 74,8 × 81,1 metriä.
Neron huvila
Neron huvila sijaitsi temenoksen kaakkoispuolella ja Hestian pyhäkkökokonaisuuden itäpuolella. Se rakennettiin keisari Neron käyttöön noin vuonna 65–67 tämän osallistuttua Olympian kisoihin vuonna 67.
Nymfaion
Nymfaion eli Eksedra oli nymfeille omistettu lähdekaivo, joka sijaitsi pyhäkköalueen pohjoislaidalla. Se rakennettiin 100-luvulla Herodes Atticuksen rahoituksella. Se oli puolikaaren muotoinen ja sen leveys oli noin 33 metriä.
Stoat
Temenoksen itälaidalla sijaitsi niin kutsuttu Kaikuhalli (Ekho-stoa) eli Maalattu pylväshalli (Stoa poikile). Se oli rakennettu 300-luvulla eaa. ja erotti temenos-alueen stadionalueesta. Sen pituus oli 98 metriä ja se sai nimensä kaikuilmiöstään.
Alueen eteläosassa buleuterionin eteläpuolella sijaitsi niin kutsuttu Etelästoa, jonka pituus oli noin 80,6 metriä.
Kylpylät
Niin kutsuttu Läntinen eli Kreikkalainen kylpylä sijaitsi aivan alueen länsilaidalla lähellä Kladeos-jokea. Kylpylän (loutra) koko oli noin 5,8 × 21,6 metriä. Siihen kuului myös uima-allas (kolymbētērion). Kylpylä oli rakennettu 400-luvulla eaa. ja sitä laajennettiin sekä 300- että 100-luvuilla eaa.
Kreikkalainen kylpylä ei ollut enää käytössä roomalaisella ajalla, jolloin alueelle rakennettiin useita muita kylpylöitä, muun muassa niin kutsuttu Kladeoksen kylpylä Kladeosjoen varrelle läntisen kylpylän viereen, Pohjoinen eli Kronioksen kylpylä Prytaneionin pohjoispuolelle, Eteläinen kylpylä Buleuterionin länsipuolelle sekä Itäinen kylpylä lähelle Neron huvilaa.
Rakennukset ja löydökset > Muistomerkit ja muut esinelöydöt

Pyhäkköalueella oli tuhansia alttareita ja patsaita jumalista, puolijumalista, heeroksista, olympiavoittajista, hallitsijoista ja sotapäälliköistä. Monet kisavoittajien patsaista olivat kuuluisien kuvanveistäjien, kuten Polykleitoksen tai Myronin, tekemiä. Niitä oli ryhmitelty urheilulajien ja kotipaikkojen mukaan. Lisäksi stadionin lähellä oli suuri joukko Zeusta esittäneitä Zanes-patsaita, jotka oli pystytetty vilpistä kiinni jääneiden sakkorahoilla varoitukseksi muille. Patsaista on säilynyt yleensä vain niiden jalusta.
Tunnettuja alueelta löydettyjä veistoksia ovat muun muassa Heran temppelistä löydetty Praksiteleen Hermes sekä voitonjumalatarta esittävä Paionioksen Nike. Löydökset ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Olympian kisat

Olympia oli nykyaikaisten olympialaisten esikuvana toimineiden Olympian kisojen synnyinpaikka ja kisojen järjestämispaikka koko niiden historian ajan. Antiikin kreikkalaisille Olympian kisat olivat uskonnollinen juhla ja Python kisojen ohella merkittävimmät panhelleenisistä kisoista. Ne järjestettiin vain ajoittaisin keskeytyksin joka neljäs vuosi vuodesta 776 eaa. ainakin vuoteen 393 jaa. saakka. Kisat järjestettiin kesäpäivänseisausta seuraavan täydenkuun aikaan eli suunnilleen nykyisen heinäkuun puolessa välissä.
Kisojen ajaksi julistettiin aselepo (ekekheiria), jonka mukaan Olympia oli pyhä paikka, eikä sinne eikä koko Elikseen saanut hyökätä. Aselepo myös suojasi kisoihin matkaavia ja sieltä palaavia. Kisoihin saivat osallistua alun perin vain kreikkalaiset. Makedonian vallan kasvaessa kiisteltiin siitä, sallitaanko näiden osallistua; lopulta tämä sallittiin. Roomalaisella ajalla jouduttiin puolestaan sallimaan roomalaisten osallistuminen.
Aluksi kisat kestivät yhden päivän ja niihin kuului vain yksi urheilulaji, stadionjuoksu eli yhden stadionin (192,27 metriä) mittaisen matkan juokseminen. 14. olympiadin kisoissa vuonna 724 eaa. kisaohjelmaan lisättiin diaulos eli kahden stadionin juoksu, 15. olympiadin kisoissa vuonna 720 eaa. dolikhos eli 24 stadionin (noin 4,6 kilometriä) juoksu ja 18. olympiadin kisoissa vuonna 708 eaa. paini ja viisiottelu. 600-luvulla eaa. lisättiin nyrkkeily, pankration, nelivaljakkoajot ja muita hevoskilpailuita sekä poikien kisat. 500-luvulla eaa. lisättiin muun muassa hopliittijuoksu. Lopulta kisat kestivät viisi päivää. Voittajat palkittiin villioliivipuun oksalla, punaisella otsanauhalla ja juhlapidoilla. Kotipaikkakunnillaan he saivat suurta kunniaa.
Aina ennen miesten kisoja Olympiassa järjestettiin naisille tarkoitetut Heraian kisat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olympia Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa
Aigain (nyk. Vergína) arkeologinen alue
Apollon Epikurioksen temppeli Bassaissa
Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa
Ateenan Akropolis
Athosvuori
Dafnín, Ósios Loukáksen ja Chíoksen Néa Monín luostarit
Delfoin arkeologinen alue
Delos
Filippoin arkeologinen alue
Korfun vanhakaupunki
Metéora
Mykenen ja Tirynsin arkeologiset alueet
Mystraksen arkeologinen alue
Olympian arkeologinen alue
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola
Ródoksen keskiaikainen kaupunki
Sámoksen Pythagóreio ja Heraion
Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit
Zagórin kulttuurimaisema
Aarrekammioiden raunioita ja Kroniosvuoren rinnettä.
Piirros historiallisesta Olympiasta.
Pyhäkköalueen pienoismalli. British Museum.
Olympian arkeologista aluetta.
Olympian arkeologiset kaivaukset alkuvaiheessaan vuonna 1875 tai 1876.
Kaavakuva Olympian alueesta.

  Arkaainen kausi  Klassinen kausi
  Hellenistinen kausi  Roomalainen kausi
Zeuksen temppelin rauniot.
Heran temppelin rauniot.
Filippeion.
Buleuterionin rauniot.
Olympian stadion.
Palaistran rauniot.
Sikyonilaisten aarrekammion rauniot.
Feidiaan työpajan rauniot.
Paionioksen Nike, alueelta löydetty voitonjumalatar Niken patsas. Olympian arkeologinen museo.
Olympiavoittajia esittävä lattiamosaiikki. Olympian arkeologinen museo.
Terpeenit

Terpeenit (lat. terebinthina = pihka, hartsi) ovat laaja hiilivetyjen aineryhmä. Ne tunnetaan myös nimellä isoprenoidit, sillä ne ovat isopreenin eli 2-metyyli-1,3-butadieenin polymeroitumistuotteita, joiden bruttokaava on (C5H8)n. Terpeenejä tavataan runsaasti havupuiden pihkasta, erityisesti tiehytpihkasta, mutta niitä on myös kasvien eteerisissä öljyissä.
Terpeenit luokitellaan sen mukaan kuinka monta isopreeniyksikköä aineessa lukumääräisesti on mukana:
Hemiterpeenit: 1 isopreeniyksikkö
Monoterpeenit: 2 isopreeniyksikköä
Seskviterpeenit: 3 isopreeniyksikköä
Diterpeenit: 4 isopreeniyksikköä
Sesterterpeenit: 5 isopreeniyksikköä
Triterpeenit: 6 isopreeniyksikköä
Tetraterpeenit: 8 isopreeniyksikköä
Polyterpeenit: Useampia isopreeniyksiköitä
Terpeenirakennetta, joka sisältää rakenteessaan muitakin alkuaineita kuin hiiltä (C) ja vetyä (H), kutsutaan terpenoidiksi.
Havupuut sisältävät lähinnä mono-, seskvi- ja diterpeenejä. Terpeenejä käytetään esimerkiksi mausteina ja hajusteina. Näitä hyväntuoksuisia yhdisteitä saadaan kasveista höyrytislauksella eristetyksi. Esimerkiksi pineeni ja mentoli ovat terpeenejä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helena Hyvärinen (Toim.) 2001. Kasviperäiset biomolekyylit - fenoliset yhdisteet ja terpeenit : Kirjallisuuskatsaus. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) julkaisuja. Sarja A 100: 97 p. ISBN 951-729-629-0 (painettu), ISBN 951-729-630-4 (verkkojulkaisu), ISSN 1239-0852 (painettu), ISSN 1239-0844 (verkkojulkaisu)
Freie Universität Berlin: Terpenes (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tengeliönjoki

| Tengeliönjoki |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Ylitornio
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Valuma-alue:  Tengeliönjoen valuma-alue
Pinta-ala:  3 117,69 km² 
Järvisyys:  8,65 % 
Pääuoman osuudet:  Tengeliönjoki
Yhtyy:  Tornionjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Miekojärvi
 :  66.493795°N, 24.384573°E
Laskupaikka:  Aavasaksa
 :  66.382112°N, 23.694170°E
Läpivirtausjärvet:  Lohijärvi, Majamalompolo, Törmäslompolo ja Portimojärvi
Esteet:  Pessansaaren pohjapato, Portimokosken pato, Haapakosken pato ja Kuuroskosken pohjapato
Sivu-uomat:  Kuijasjoki, Merijoki, Lumiojoki, Harjusoja, Kallijoki ja Sonkajoki
Taajamat:  Pessalompolo, Lohijärvi, Kantomaanpää, Etelä-Portimojärvi, Tengeliö ja Aavasaksa
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  76,9 m mpy.
Laskukorkeus:  46 m mpy. 
Korkeusero:  30,9 m
Pituus:  51 km 
Kaltevuus:  0,617 m/km
Keskiylivirtaama:  160 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  32 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  1,7 m³/s (MNQ) 
Muuta
Tengeliönjoki (ruots. Tengeli älv) on Tornionjoen vesistössä Tornionjoen sivujoki Suomessa Lapin Ylitorniolla. Se on yksi Tornionjoen suuria sivujokia, joka saa alkunsa Miekojärvestä, ja joka yhtyy Tornionjokeen Aavasaksalla.
Maantietoa > Pääuoman kulku

Tengeliönjoen valuma-alueen nimistö on siitä erikoinen, että samaa joen nimeä käytetään Miekojärven alapuolella monessa jokiosuuden uomasta, vaikka niiden välissä on järviä tai leveitä suvantoja. Välimatka joen alkupäästä joensuuhun on 33 kilometriä. Tengeliönjoki ja sen järvien ketju muodostavat yhdessä mutkittelevan pääuoman, jolla on pituutta 51 kilometriä . Mikäli järvet jätetään välistä pois, saadaan jokiosuuksien yhteispituudeksi 22 kilometriä .
Miekojärven eteläosassa on Pessalompolon lahti, jonka länteen johtava jokimainen järvenosa saa Pessanivassa vauhtia ennen Marsimalompoloon päättymistään. Tengeliönjoki saa alkunsa Myllysaaren ja Pessansaaren kolmesta välistä. Saarten välissä on pohjapato, mutta reunauomista pääsee vesi virtaamaan vapaasti. Vuolain vesireitti on Pessansaaren eteläpuolella sijaitseva Pessakoski. Saarten yläpuolelle tulee vettä valuma-alueen yläjuoksuilta, joiden pinta-ala on  2 128 neliökilometriä (km²). Se on 69 % koko Tengeliönjoen 3 118 km² suuruisesta valuma-alueesta, minkä vuoksi joessa on suuri virtaama heti Pessankoskesta alkaen.
Vesireittiin sisältyy Lohijärvelle päättyvä kuusi kilometrinen jokiosuus, joka on välillä kapea ja välillä leveä. Leveimmillään se on Lialompolon kohdalla, missä on lähes 700 metriä leveää. Lopulta joki ahtautuu Leukumavaaran ja siihen Pakisvaaralta alkavan harjujakson väliin. Joki on puhkaissut kylän kohdalle harjuun aukon, josta se laskee Lohijärveen. Vesireitti on Lohijärvessä vähintään seitsemän kilometriä pitkä, jonka päätteeksi vedet tunkeutuvat Holsterin kohdalla Lohinivasta Majamalompoloon. Majamalompolo on neljä kilometriä pitkä, jonka jälkeen vesireitti laskee Törmäsnivan kautta Törmäslompoloon. Kantomaanpään ohitettuaan lasku-uoma pysyy 13 kilometriä jokimaisena ja laskee sitten Portimojärven Lapinlahteen.
Portimojärvessä vesireitti on ainakin neljä kilometriä pitkä. Sen luonnollinen lasku-uoma olisi Portimokoski ja sen jälkeen tulisi pari kilometriä Haapakoskeen. Tengeliön Haapakoskessa on sijainnut voimalaitos ja sen patorakennelmat ovat vielä jäljellä. Portimokosken niskalla on uuden Portimokosken voimalaitoksen pato, jolla säännöstellään Portimojärveä. Sen kautta juoksutetaan liikavettä vanhaan Portimokosken uomaan. Järven rannasta on rakennettu neljä kilometriä pitkä niin sanottu yläkavava , joka johtaa pääosan vedestä Haapakosken vieressä sijaitsevaan Portimokosken voimalaitoksen turbiineihin Tengeliössä. Tämän jälkeen joki kiertää vielä Aavasaksan vaaran ennen laskemistaan Tornionjokeen Aavasaksan kylässä. Tengeliönjoella on keskivirtaama 32 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), kun Tornionjoella on yhtymäkohdassa keskivirtaamana 338 m³/s. Jokien keskiylivirtaamat ovat vastaavasti 160 m³/s ja 2 025 m³/s .
Maantietoa > Voimalaitokset

Tengeliönjoen valuma-alueella on kolme voimalaitosta, joista Portimokosken vesivoimalaitos sijoittuu Tengeliönjoen alajuoksulle ja kaksi muuta toisaalle valuma-alueella. Joki valjastettiin vesivoimakäyttöön vuonna 1923, kun Haapakosken voimalaitos rakennettiin joen alajuoksulle. Vanha voimalaitos on ollut käyttämättömänä siitä asti kun uusi Portimokosken voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1987. Voimalat omistaa Tornionlaakson Voima Oy.
Maantietoa > Vedenlaatu ja luontoarvoja

Tengeliönjoen vedenlaatuun vaikuttavat eniten valuma-alueella tapahtuvat vuodenaikojen ja sään aiheuttamat vaihtelut. Teollisuutta tai maatalaoutta ei alueella juurikaan sijaitse. Ravinnepitoisuuksia seurataan useiden havaintopisteiden kautta. Kokonaisfosforipitoisuudet ovat kesäisin vaihdelleet 3–39 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja kokonaistyppipitoisuudet 330–470 µg/l. Vedenväri on ollut keskimäärin 82 milligrammaa litrassa vettä (mg Pt/l), mikä on tyypillinen arvo humuspitoiselle vedelle. Lohikaloille haitallinen rautapitoisuus tulisi pysyä alle 1 500 µg/l kun se Tengeliönjoessa vaihtelee 740–1 800 µg/l. Veden happamuustaso vaihtelee pH 6,2–7,17 välillä keskiarvon ollessa pH 6,65. Veden alkaliniteetillä tarkoitetaan puskurikykyä happamoitumista vastaan ja se on Tengeliönjoessa 1980-luvulle asti laskenut hiljalleen pienemmäksi, jonka jälkeen se on pysytellyt samalla tasolla. Mitta-arvoina alkaliniteetti on ollut viime vuosina 1,11–1,21 mmol/l.
Tengeliönjoki on suosittu kalajoki, vaikka sen alajuoksulle rakennettu käytöstä poistettu Haapakosken voimalaitos ja nykyinen Portimokosken voimalaitos estääkin vaelluskalojen nousun Tornionjoesta Portimojärveen ja siitä jokea pitkin yläjuoksulle. Yleisiä saaliskaloja ovat muun muassa hauki, ahven, taimen, siika ja harjus. Monien valuma-alueella sijaitsevien järvien kalakantaan ei vaikuta patojen esteet. Voimalaitosten vesioikeudelta saamat velvoiteistutukset tulisi kattaa kalatalouden häiriöt. Velvoiteistutuksissa on käytetty siian ja harjuksen poikasia sekä pohja- ja vaellussiian, harjuksen ja taimenen yksivuotiasia yksilöitä.
Tengeliönjoella pohditaan uudestaan vaelluskalakantojen elvyttämistä avaamalla kalojen nousulle kalateitä. Vesioikeuden vanhat päätökset velvoittaisivat voimalaitoksia siihen.
Tengeliönjoen alajuoksun valuma-alue > Maankäyttö

Tengeliönjoen valuma-alueen pinta-ala on 3 118 km². Suuri osa valuma-alueesta on metsämaata, jota on 82 %. Metsissä on lisäksi kosteikkoja ja avosuota 7 % ja järviä ja muita vesistöjä 9 %. Viljelymaita sijaitsee pieninä aloina eri kylissä ja Tornionjokilaaksossa yli 1 % ja asuin-, teollisuus-, yritys- ja liikennealueet vievät 1 % valuma-alueesta.