stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Critical Role
Kampanjat > Vox Machina

Sarjan ensimmäinen kampanja alkoi maaliskuussa 2015 ja jatkui siitä, mihin ryhmän kotipeli oli jäänyt. Ensimmäisten jaksojen aikana menneet tapahtumat sekä pelaajahahmot esiteltiin lyhyillä videoilla sessioiden alussa. Pelin tapahtumat kertovat seikkailijaryhmä Vox Machinasta, ja ne sijoittuvat pääosin Exandriassa sijaitsevalle Tal’Dorein mantereelle. Kampanja päättyi lokakuussa 2017 ja kesti 115 jaksoa.
Kampanjat > Mighty Nein

Toinen kampanja seuraa ryhmää nimeltä Mighty Nein ja sijoittuu Wildemountin mantereelle. Kampanja alkoi tammikuussa 2018, ja päättyi kesäkuussa 2021 141 jakson jälkeen. Kampanja jäi maaliskuussa 2020 tauolle Covid-19 pandemian vuoksi, jonka jälkeen se jatkui aiemman formaatin sijaan esinauhoitetuilla jaksoilla kesäkuussa 2020 etäisyysrajoitusten vuoksi.
Kampanjat > Bell's Hells

Kolmas, yhä käynnissä oleva kampanja siirtyi seuraamaan Bell’s Hells ryhmän toimia Marquetissa. Se alkoi lokakuussa 2021, ja jatkaa edellisen kampanjan formaattia esinauhoittamalla jaksot ennen niiden suoratoistoa.
Kampanjat > One-shotit

Varsinaisten kampanjoiden ohella sarjan aikana on myös pelattu useita lyhyempiä, yhden tai kahden session mittaisia yksittäisiä pelejä. Osa niistä on liittynyt suoraan aiemmin pelattuihin peleihin, kuten ensimmäiseen kampanjaan sidotut pelit ”The Search for Grog” ja ”Dallen’s Closet”, mutta osa on myös täysin aiemmista tarinoista riippumattomia. Myös käytettävät säännöstöt ovat vaihdelleet, ja usein pelinjohtajan rooli on siirtynyt yhdelle pelaajista. One-shotteja on pelattu esimerkiksi yksittäisten sponsorien vuoksi, tai kun varsinaisessa kampanjassa on ollut tauko.
Lisäksi kesällä 2021 julkaistiin 8 jakson mittainen lyhytkampanja Exandria Unlimited, joka sijoittuu Tal’Dorein mantereelle, ja jonka pelinjohtajana toimi Aabria Iyengar. Tarina sai jatkoa keväällä 2021 kahden jakson pituisessa Exandria Unlimited: Kymal -sarjassa.
The Legend of Vox Machina

Maaliskuussa 2019 Critical Role laukaisi Kickstarter-kampanjan ensimmäiseen kampanjaan perustuvalle animaatiosarjalle. Alkuperäinen suunnitelma oli tehdä yksi 22 minuutin mittainen erikoisjakso, mutta kun kampanja päättyi huhtikuussa 2019 kerättyään 11,3 miljoonaa dollaria, animaatio laajeni kymmenen jakson sarjaksi. Marraskuussa 2019 Amazon Prime Video ilmoitti ostaneensa julkaisuoikeudet animaatiolle, ja tilasi vielä 14 lisäjaksoa, venyttäen sarjan kahteen tuotantokauteen. Ensimmäinen kausi julkaistiin Amazon Prime Videon suoratoistopalvelussa tammikuussa 2022.
Aiheesta muualla

Critical Role Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Legend of Vox Machina Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Virallinen kotisivu
Die Weltbühne

Weltbühne kansi, 12. maaliskuuta 1929
Carl von Ossietzky Esterwegenin keskitysleirillä 1934.
Die Weltbühne oli saksalainen viikkolehti, jonka aiheet olivat politiikka, taide ja talous. Sen perusti Berliinissä vuonna 1905 Siegfried Jacobsohn, aluksi nimellä Die Schaubühne, jolloin se oli teatterilehti. Nimi muuttui 1918 Die Weltbühneksi. Lehden johtoon tuli 1927 Carl von Ossietzky, ja hän oli tehtävässä lehden lakkauttamiseen saakka. Natsien noustua valtaan lehti lakkautettiin, joskin se ilmestyi maanpaossa nimellä Die neue Weltbühne. Toisen maailmansodan jälkeen se ilmestyi DDR:ssä alkuperäisellä nimellä, ja oli hengissä vuoteen 1993. Lehden levikki oli enimmilläänkin vain 15 000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Die Weltbühne Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Die Weltbühne
Käännös suomeksi
Alan Watts

| Alan Watts |
| --- | --- |
 Seinämaalaus Alan Wattsista Venicessä Los Angelesissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1915 Chislehurst, Lontoo, Englanti
Kuollut: 16. marraskuuta 1973 (58 vuotta) Mount Tamalpais, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  brittiläinen
Koulutus ja ura
Koulukunta:  zen, perenniaalinen filosofia
Vaikutusalueet:  estetiikka, metafysiikka, mystiikka, mielenfilosofia, elämän tarkoitus, uskonnonfilosofia, minuuden filosofia, teologia, psykologia
Tunnetut työt:  Zen, Tao: The Watercourse Way
 Nimikirjoitus
Alan Watts, 1922
Alan Wilson Watts (6. tammikuuta 1915 – 16. marraskuuta 1973) oli filosofi, kirjailija, luennoitsija, ja vertailevan uskontotieteen asiantuntija. Kymmenissä kirjoissaan ja lukuisissa artikkeleissaan hän tulkitsi tieteellisen tiedon, psykologian ja maailman uskontojen avulla erinäisiä aiheita, kuten henkilökohtainen identiteetti, todellisuuden todellinen luonne, korkeampi tietoisuus, ja onnellisuuden tavoittelu.
Muodolliselta koulutukseltaan Watts oli teologian maisteri. Hänen oppilaitoksensa oli Seabury-Western Theological Seminary, josta valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon pappina, kunnes erosi tehtävästä vuonna 1950. Wattsin kirjoitukset ja luennot auttoivat tuomaan itämaisia filosofioita ja itämaista ajatusmaailmaa länsimaalaisten tietoisuuteen, mutta ne toivat myös hänet kosketuksiin monien akateemikkojen ja vastakulttuurin vaikuttajien kanssa 50-70 –luvuilla, hänen tavatessa mm. Carl Jungin, Aldous Huxleyn, John Cagen, Joseph Campbellin, Robert Anton Wilsonin, joka mainitsee Wattsin "Valona Tiensä varrella", ja runoilija Gary Snyderin, jonka kanssa ystävystyttyään Watts antoi "filosofisen tukensa" luonnonsuojeluliikkeelle.
Teokset

1936 The Spirit of Zen, Paperback. 1969 ISBN 0-8021-3056-9
1937 The Legacy of Asia and Western Man
1940 The Meaning of Happiness, Paperback. 1970, ISBN 0-06-080178-6
1944 Theologica Mystica of St. Dionysius
1948 Behold the Spirit:A Study in the Necessity of Mystical Religion, Vintage ed. 1972, ISBN 0-394-71761-9
1950 Easter - Its Story and Meaning
1950 The Supreme Identity, Vintage ed. 1972, ISBN 0-394-71835-6
1951 The Wisdom of Insecurity, Vintage ed. 1968, ISBN 0-394-70468-1
1953 Myth and Ritual in Christianity, Beacon Press 1971, ISBN 0-8070-1375-7
1957 The Way of Zen, suom. Zen.  (Suomentanut Reijo Lehtonen. 2. painos (1. painos 1973. - 4. painos 2005))  Helsingissä:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-15072-3
1958 Nature, Man, and Woman, Vintage reissue 1991, ISBN 0-679-73233-0
1960 "This Is It" and Other Essays on Zen and Spiritual Experience, Vintage reprint 1973, ISBN 0-394-71904-2
1961 Psychotherapy East and West, Vintage ed. 1975, ISBN 0-394-71609-4
1962 The Joyous Cosmology - Adventures in the Chemistry of Consciousness
1963 The Two Hands of God - The Myths of Polarity
1964 Beyond Theology - The Art of Godmanship, Vintage 1973, ISBN 0-394-71923-9
1966 The Book - On the Taboo Against Knowing Who You Are, Vintage reissue 1989, ISBN 0-679-72300-5
1967 Nonsense, ISBN 0-525-47463-3
1970 Does It Matter?: Essays on Man's Relation to Materiality, Vintage ed. 1971, ISBN 0-394-71665-5
1971 Erotic Spirituality - The Vision of Konarak
1972 The Art of Contemplation
1972 In My Own Way - An Autobiography 1915–1965, Vintage 1973, ISBN 0-394-71951-4
1973 Cloud-hidden, Whereabouts Unknown: A Mountain Journal, Vintage 1974, ISBN 0-394-71999-9
Teokset > Postuumit julkaisut

1974 The Essence of Alan Watts, Celestial Arts 1977, ISBN 0-89087-210-4
1975 Tao: The Watercourse Way, with Al Chung-liang Huang, Pantheon 1977, ISBN 0-394-73311-8
1976 Essential Alan Watts
1978 Uncarved Block, Unbleached Silk: The Mystery of Life
1979 Om: Creative Meditations
1982 Play to Live
1983 Way of Liberation: Essays and Lectures on the Transformation of the Self
1985 Out of the Trap
1986 Diamond Web
1987 The Early Writings of Alan Watts, Paperback. 1995, ISBN 0-89087-794-7
1990 The Modern Mystic: A New Collection of Early Writings
1994 Talking Zen
1995 Become What You Are, Shambhala Expanded ed. 2003, ISBN 1-57062-940-4
1995 Buddhism: The Religion of No-Religion
1995 The Philosophies of Asia
1995 The Tao of Philosophy, edited transcripts, Tuttle Publishing 1999, ISBN 0-8048-3204-8
1996 Myth and Religion
1997 Taoism: Way Beyond Seeking
1997 Zen and the Beat Way
1998 Culture of Counterculture
1999 Buddhism: The Religion of No-Religion, edited transcripts, Tuttle Publishing, ISBN 0-8048-3203-X
2000 Still the mind : an introduction to meditation, New World Library, ISBN 1-57731-214-7
2000 What is Zen?, New World Library, ISBN 0-394-71951-4
2000 What is Tao?, New World Library, ISBN 1-57731-168-X
Teokset > Audio- ja videotallenteet

1960 Eastern Wisdom in Modern Life, televisiosarja
1960 Essential Lectures
1960 Nature of Consciousness
1960 The Value of Psychotic Experience
1960 The World As Emptiness
1960 From Time to Eternity
1960 Lecture On Zen
1960 The Cross of Cards
1960 Taoism
1968 Psychedelics & Religious Experience
2005 Do You Do It, or Does It Do You?: how to let the universe meditate you  (CD)
Aiheesta muualla

The Alan Watts Archive
Alan Watts Podcast - The official Podcast of Alan Watts
Alan Watts Online - Project Unicorn
Wattsin essee Nothingness (Arkistoitu – Internet Archive)
"Alan Watts Theatre" - South Parkin tekijöiden Trey Parkerin ja Matt Stonen luomia animaatioita Wattsin inspiroimina.
Ääninauha-arkisto Do It Yourself Dharma -sivuilla[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Rafael Wardi

| Rafael Wardi |
| --- | --- |
 Wardi vuonna 1963.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1928 Helsinki
Kuollut: 31. elokuuta 2021 (93 vuotta) Helsinki
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  abstrakti taide
Kuuluisimpia töitä:  Presidentti Tarja Halosen muotokuva
Rafael Wardi (alk. Waprinsky; 5. heinäkuuta 1928 Helsinki – 31. elokuuta 2021) oli suomalainen kuvataiteilija. Wardi valmistui Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1949.
Tausta

Wardin vanhemmat olivat kauppias Isak Waprinsky ja Riko Lea Waprinsky (o.s. Sribnik). Wardin isän Isakin vanhemmat muuttivat Suomeen Mogiljovista nykyisen Valko-Venäjän alueelta, kun taas äiti Riko Lean vanhemmat ovat nykyään Latviaan kuuluvasta Väinänlinnasta. Kaksi vanhaa juutalaista sukua, isän puolen venäjänjuutalainen sekä äidin perheen edustama Liettuan hasidistinen perinne loivat lapsuudenkotiin vahvan ortodoksijuutalaisuuden ja moninaisuuden tradition. Lapsuudenkodin ja ympäristön monikulttuurisuus ja kielet tekivät Wardin varhain tietoiseksi maailman monipuolisuudesta sekä sytyttivät hänen tiedonjanonsa. Hän asui Helsingin Lauttasaaressa 1920-luvulta lähtien.
Ura

Paitsi Taideakatemian koulussa Wardi opiskeli myös Taideteollisessa keskuskoulussa ja Vapaassa taidekoulussa. Wardi kertoi saaneensa oppi-isältään Sam Vannilta seuraavan ohjeen: ”Tee sitä, mitä muut eivät tee.” Taiteilijantyönsä ohella Wardi opetti sekä Taideakatemian koulussa että Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän aloitti taideterapiatoiminnan Suomessa työskentelemällä Nikkilän mielisairaalassa vuodesta 1959 lähtien 1970-luvulle saakka.
Wardi maalasi uransa alkuvaiheessa 1950-luvulla abstrakteja sommitelmia, mutta sittemmin hänen teoksensa pohjasivat realistiseen aiheenkäsittelyyn. Hänen teoksiaan oli esillä vuoden 1961 Ars 61 -näyttelyssä Ateneumin taidemuseossa Helsingissä; tuolloin hänen tuotannossaan alkoi näkyä valon ja värin tutkistelu. Wardi tunnetaan hehkuvan värikkäistä öljy- ja pastellimaalauksistaan sekä akvarelleistaan. Hallitseva väri on keltainen.
Aiheet henkilökuville ja sommitelmille ovat löytyneet lähiympäristöstä, usein kotipiiristä. Hyvin tunnettuja ovat Wardin puolisostaan Reeta Wardista maalaamat koskettavat kuvat tämän sairauden ajalta. Reeta Wardi kuoli 2001. Wardin teoksia on monissa julkisissa kokoelmissa. Hänen tunnetuimpia tilaustöitään on kiistaakin herättänyt presidentti Tarja Halosen virallinen muotokuva, joka on esillä Valtioneuvoston linnassa.
Wardi valittiin vuoden taiteilijaksi 1984 ja Helsingin juhlaviikkojen taiteilijaksi 1999. Hänet palkittiin Pro Finlandialla 1973, valtion kuvataidepalkinnolla 1986 ja Alfred Kordelinin säätiön kunniapalkinnolla 1998.
Palkinnot > Suomessa

I palkinto Valtion taidekilpailu 1960
Pro Finlandia 1973
Stina Krookin säätiön palkinto 1982
Vuoden taiteilija 1984, 1999
Suomen Taideyhdistyksen kunniapalkinto 1987
Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan Komentajamerkki 1986
Valtion kuvataidepalkinto 1986
Suomi-palkinto 1998
Alfred Kordelinin säätiön kunniapalkinto 1998
Uudenmaan Taidetoimikunnan vuoden 1999 Articum Cultori -palkinto
Stiina Krookin säätiön kunniapalkinto 1999
Helsingin juhlaviikkojen Vuoden taiteilija 1999
Duodecimin seuran kulttuuripalkinto 2004
Palkinnot > Ulkomailla

Karl Bergströmin säätiön palkinto, Ruotsi 1983
Kirjallisuutta

Anhava, Martti: Rafael Wardi ja värin ilo. WSOY 2005.
Didrichsen, Maria (toim.): Rafael Wardi: Värin sielu. 2008. ISBN 978-952-5567-18-2
Heikka, Elina – Ojanperä, Riitta: Presidentistä tuli oranssi Tarja Tavallinen vai Äiti Aurinkoinen. Kaltio 2/2003.
Paavilainen, Maija: Rafael Wardi: Valo varjossa. Kirjapaja 2003.
Sakari, Marja: ”Wardi, Rafael (1928–2021)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 329–331.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2  / Teoksen verkkoversio.
Dokumentteja

Rinnekangas, Rax (käsikirjoitus, kuvaus ja ohjaus): Värin sielu: Rafael Wardin taide. Elokuva (DVD).
Aiheesta muualla

Rafael Wardi taiteilijamatrikkelissa
Rafael Wardi Valtion taidemuseon kokoelmissa[vanhentunut linkki]
Wardi, Rafael hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Torsten Wasastjerna

| Torsten Wasastjerna |
| --- | --- |
 Wasastjerna 1890-luvulla
Henkilötiedot
Koko nimi:  Torsten Gideon Wasastjerna
Syntynyt: 17. joulukuuta 1863 Helsinki
Kuollut: 1. heinäkuuta 1924 (60 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Impressionismi
Torsten Gideon Wasastjerna (17. joulukuuta 1863 Helsinki – 1. heinäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Wasastjerna tunnetaan parhaiten hänen vuoden 1890 vaiheilla maalaamistaan impressionistisista maisemamaalauksista, mutta hän teki myöhemmin myös suurikokoisia fantasia-aiheisia maalauksia sekä symbolistisia maalauksia.
Elämäkerta

Wasastjernan vanhemmat olivat lakitieteen kandidaatti, apukamreeri Edvin Gideon Wasastjerna ja Rudolfina Charlotta Barck. Hän opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1879–1885 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1883–1885 opettajanaan Adolf von Becker ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1885. Ulkomailla Wasastjerna opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa 1885–1888 sekä neljänä talvena Pariisissa. Wasastjerna piti debyyttinäyttelynsä vuonna 1889. Wasastjerna kirjoitti myös runoja ja näytelmän.
Wasastjerna ei omana aikanaan ja myöhemminkään saanut laajempaa arvostusta. Häntä pidettiin kyllä lupaavana taiteilijana, mutta hänen tuotantonsa katsottiin myöhemmällä iällä muuttuneen vähemmän edistykselliseksi, sillä Wasastjerna ei monien kollegoidensa tavoin suuntautunut kohti modernistista ilmaisua. Wasastjernaa kiinnostivat enemmän luonto, myytit ja enkelit. Hän olikin  huolissaan oman aikansa rationaalisuutta korostavasta ilmapiiristä.
Maalauksia

Silittäjätär, 1889
Luxembourgin puistosta, 1890
Place de la Concorde, 1890
Sadun prinsessa, 1896
Varisevia lehtiä, 1897
Enkeli Mikael lohikäärmeen voittaneena, 1905–1906
Galleria

Ranskalaisia silittäjättäriä, 1889
Maisema Lapista, 1892
Nuoren valko­pukuisen naisen muotokuva, 1893
Nainen puutarhassa, 1893
Sadun prinsessa, 1896
Varisevia lehtiä, 1897
Kun luonto nukkuu, henki valvoo, 1898–1899
Aihe Vessöstä, n. 1910
Kirjallista tuotantoa

Dröm och värklighet. Helsingfors 1896.
Om namnets invärkan på personligheten. Helsingfors 1899.
Konstens vänner och fiender: Tankar och åsikter i konstfrågor. Konstnärer, kritiker och konstvänner samt den ”stackars föraktade stora allmänheten” tillägnade. Söderström 1902.
Spökåsen: Lyriskt-romantiskt-satiriskt poem. Helios, Helsingfors 1906.
Dikter. Helsingfors 1907.
Hortense eller Hans excellens och hans nièce: En skildring på vers. Söderström 1907.
Fågel Fenix: Skådespel i tre akter i bunden och obunden form, med musik. Söderström 1916.
Palkinnot

II palkinto dukaattikilpailussa 1890
I palkinto dukaattikilpailussa 1891
Kirjallisuutta

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torsten Wasastjerna Wikimedia Commonsissa
Hovi-Wasastjerna, Päivi: Helsinki – Düsseldorf – Pariisi: Taidemaalari Torsten Wasastjernan matkassa. (Omakustanne.) 2004. ISBN 952-91-7802-6
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Weilin+Göös

| Weilin+Göös Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Meidän tehtävämme on olla joka kodissa
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1872
Lakkautettu:  2011
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  kustannus
Tuotteet:  kirjat
Liikevaihto:  6 364 000 euroa (2010)
Emoyhtiö:  WSOY
Omistaja:  Sanoma
Kotisivu:  wg.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Weilin+Göös Oy oli suomalainen kirjankustantamo, joka perustettiin vuonna 1872 Jyväskylässä ja joka lopetti toimintansa vuonna 2011. Viime vuosinaan Weilin+Göös-konserni oli Werner Söderström Osakeyhtiön tytäryhtiö ja kuului Sanoma-konserniin. Weilin+Göös -konserniin kuuluivat Suomessa toimivat Weilin+Göös Oy ja Kustannusperintä Oy sekä Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa toimiva Bertmark Media.
Historia

Weilin+Göösin perustivat Jyväskylässä 23. syyskuuta 1872 K. G. Göös (1837–1917) ja Alexander Georg Weilin (1823–1889). Yhtiö aloitti kustannustoiminnan jo perustamisvuonna. Aluksi Weilin+Göös julkaisi pääasiassa uskonnollisia ja oppikirjoja.
Vuonna 1950 yhtiö päätti eriyttää toimintansa almanakkojen, kalentereiden ja erilaisten paino- ja sitomotöiden tekemiseen sekä liike-elämän tarvitsemiin lomakejärjestelmiin ja -laitteisiin. Kirjakustannustoiminta jatkui vuonna 1963. Seuraavana vuonna, 1964, paljastettiin uusi, Juhani Pallasmaan suunnittelema logo.
Yhtiössä jo 1940-luvun alusta työskennellyt ja sittemmin kauppaneuvoksen arvonimen saanut Viljo K. Ruoho oli yhtiön varatoimitusjohtaja 1962–1967 ja viimeinen toimitusjohtaja 1967–1976. Amer-tupakkayhtiön omistukseen Weilin+Göös siirtyi vuonna 1970. 1990-luvulla toteutettiin suuria saneerauksia, joiden seurauksena Weilin+Göös muuttui vuonna 1995 WSOY:n tytäryhtiöksi.
Weilin+Göös oli viime vuosinaan keskittynyt tietokirjojen ja suurteosten eli kirjasarjojen kustantamiseen, myyntiin ja markkinointiin suoraan kuluttajille. Teosten toimittaminen tapahtui WSOY:llä. Vuoden 2011 aikana yrityksen toiminnot pääosin lopetettiin, ja yritys jäi WSOY:n tuotemerkiksi.
Aiheesta muualla

Weilin+Göösin kotisivut
WSOY:n kotisivut
Tiitta, Allan: Ajan ja tiedon taitaja, Weilin+Göös 1872–1997. WSOY-yhtymä Weilin+Göös 1997. ISBN 951-35-6400-2 .
Björn Wahlroos

| Björn Wahlroos |
| --- | --- |
 Björn Wahlroos
Henkilötiedot
Muut nimet:  Nalle
Syntynyt: 10. lokakuuta 1952 (ikä 72) Helsinki
Muut tiedot
Yritys:  Sampo
Asema:  konsernijohtaja (2001–2009)
Hallitusjäsenyydet:  Sampo (pj. 2009–2023) UPM (pj. 2008–2023) Nordea (pj. 2011–2019)
Tutkinnot:  kauppatieteiden tohtori
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Saara Wahlroos (o.s. Litmanen)
Vanhemmat:  Bror Wahlroos Marita Wahlroos (o.s. Isakson)
Lapset:  Nina Wahlroos Thomas Wahlroos
Lempinimet:  Nalle
Björn Arne Christer ”Nalle” Wahlroos (s. 10. lokakuuta 1952 Helsinki) on Sampo-konsernin, Nordean ja UPM:n entinen hallituksen puheenjohtaja ja Suomen talouselämän merkittävä vaikuttaja. Wahlroos on ollut Sammon suuromistaja, hän on omistanut Joensuun kartanon Halikossa, ja hän on toiminut kansantaloustieteen professorina. Hän on myös tietokirjailija.
Wahlroos on ollut useiden vuosien ajan Suomen suurituloisimpien joukossa. Helsingin Sanomien toukokuussa 2009 julkaiseman selvityksen mukaan Wahlroosilla on Suomessa eniten valtaa pörssiyhtiöiden hallituksissa. Selvitys perustui hallituspaikkoihin ja pörssiyritysten markkina-arvoihin. Saman vuoden lopulla Iltalehti valitsi hänet Suomen talouselämän vaikutusvaltaisimmaksi päättäjäksi. Wahlroos sijoittui kolmanneksi Suomen Thinkers 20 -listalla Nordic Business Report -lehden valitessa Suomen suurimpia bisnesajattelijoita elokuussa 2012. Wahlroosia on kutsuttu ”Helsingin pörssin kuninkaaksi”, koska hän on toiminut yhtä aikaa kolmen suuren pörssiyhtiön hallituksen puheenjohtajana useiden vuosien ajan.
Ura > Yliopistossa

Wahlroos valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971. Tämän jälkeen Wahlroos opiskeli Svenska handelshögskolanissa, josta hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1975 ja kauppatieteiden tohtoriksi 1979. Hän toimi vuosina 1979–1985 Svenska handelshögskolanin kansantaloustieteen professorina. Lisäksi hän on ollut vierailevana apulaisprofessorina Northwestern-yliopiston Kellogg Graduate School of Managementissä sekä Brownin yliopistossa.
Ura > Liike-elämässä

Wahlroos toimi vuosina 1985–1992 Suomen Yhdyspankin (SYP) johtokunnan varajäsenenä, jäsenenä ja varatoimitusjohtajana. Vuonna 1992 Wahlroosista tuli Mandatumin toimitusjohtaja. Mandatumin yhdistyessä vuonna 2001 Sampo-konserniin Wahlroosista tuli Sammon toimitusjohtaja ja suurin yksityinen osakkeenomistaja (2,13 prosenttia osakkeista). Huhtikuussa 2009 hän siirtyi Sammon hallituksen puheenjohtajaksi.
Wahlroos oli avainhahmoja, kun valuutta- ja korkosäännöstely purettiin ja toimija niin sanotussa kasinotaloudessa, jossa yhtiöitä vallattiin ja järjesteltiin uudelleen. Wahlroos myi Tampellan säästöpankkiryhmälle, järjesteli Sponsor- ja Spontel-sijoitusyhtiöitä Kansallis-Osake-Pankin (KOP) kanssa ja osallistui KOP:n ja SYP:n fuusioon. Vuonna 1992 hän siirtyi pääomistajana johtamaan SYP:sta lohkaistua Mandatumia. Mandatum osti 1998 Interbankin ja listautui Helsingin pörssiin.
Vuonna 2001 Mandatum yhdistettiin Sampo-Leoniaan. Wahlroos oli myös Varman hallituksessa, jolla on historialliset siteet Sampoon. Sammon pankkitoiminta eli vanha Postipankki myytiin Danske Bankille 2006.
Ura > "Pörssin kuningas"

Wahlroosia pidetään yleisesti taitavana yritysjohtajana, ja hän on ylivoimaisesti rikkain suomalainen henkilö, joka on itse hankkinut omaisuutensa. Omaisuuden arvioidaan olevan yli 700 miljoonaa euroa.
Pelkästään vuonna 2013 syyskuun puoliväliin mennessä valtion Sampo-omistuksen arvo nousi 600 miljoonalla eurolla, seitsenkertaisesti sen mitä Wahlroosin oma osuus.
Toimittaja Olli Harman mukaan Wahlroos kehitti Mandatumista ja myöhemmin Samposta "todellisen rahantekokoneen". Sampo Pankin myyminen neljän miljardin euron hintaan oli strategisesti loistava teko. UPM:n kääntäminen huippumenestykseen teki hänestä lopullisesti "pörssin kuninkaan", Arvopaperi-lehden termiä lainaten. Nordeassa Wahlroos on Harman mukaan pärjännyt huonommin: Sampon suuromistusaikana vuodesta 2006 (-2019) Nordea tuotti omistajilleen vain 3,1 % vuodessa Italian kriisin heikentäessä pankkiosakkeita, pörssi keskimäärin 3,7 %.
Veroja Wahlroos maksoi 2000–2016 noin 64 miljoonaa euroa, kolmanneksi eniten Suomessa.