stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parkanon helluntaiseurakunta
Historia

Helluntaiherätys saapui Parkanoon Valto Kuusiston toiminnan myötä 1920-luvun alussa. Myös Yliskylässä pidettiin kokouksia samoihin aikoihin. Varsinainen herätys alkoi kuitenkin 1922 Vahojärvellä. Ensimmäinen kastetilaisuus järjestettiin Viitikonjoen rannassa 1922. Herätys leivisi Vahojärveltä käsin Yliskylään ja Aureseen.
Parkanon Betania-seurakunta perustettiin maaliskuussa 1938 Arvo Ylirönnin kotona. Seurakunnan toiminnasta tuli perustamisen jälkeen yhtenäisempää. Seurakunta piti kokouksia ja ompeluiltoja kodeissa. Tampereen Saalem-seurakunta tuki voimakkasti 1930-luvulla Parkanon työtä. Seurakunnan läpimurto tapahtui heinäkuussa 1950 pidettyjen telttajuhlien yhteydessä. Parkanon telttajuhlilla kävi runsaasti ihmisiä ja väki lisääntyi päivä päivältä.
Seurakunnan toimintaa pidettiin kodeissa, joista Ahveniuksen koti muodostui lähes vakituiseksi kokouspaikaksi. Ahtauden vuoksi suuremmat tilaisuudet pidettiin Päivölässä ja kouluissa. Vuonna 1973 seurakunta vuokrasi kokouspaikakseen Parkanon Reserviupseerien kerhohuoneen, jossa se kokoontui viiden vuoden ajan. Parkanon helluntaiseurakunta tuki lähetystyötä aluksi Satakunnan Lähetysrahaston kautta. Vuonna 1979 seurakunta aloitti yhteistyön Kihniön. Karvian, Kurjenkylän, Suodenniemen ja Mouhijärven helluntaiseurakuntien kanssa.
Rukoushuone

Seurakunta osti 3. tammikuuta 1978 keskeiseltä paikalta Osuusliike Satapohjan toimitalon, joka saneerattiin seurakunnan tarpeita vastaaviksi. Muutostyöt tehtiin suurelta osin talkootyönä.
PLUNA

| PLUNA |
| --- | --- |
 IATA: PU  –  ICAO: PUA 
Kutsukoodi:  PLUNA
Perustettu:  1936
Lakkautettu:  2012
Laivaston koko:  6
Kohteiden määrä:  8 (helmikuu 2010)
Kotipaikka:  Montevideo
Yhtiön sivut:  http://www.flypluna.com/
Plunan Boeing 737-200
PLUNA (esp. Primera Línea Uruguaya de Navegación Aérea) oli Uruguayn kansallinen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Montevideossa. Yhtiö lensi reittilentoja Etelä-Amerikkaan ja Espanjaan. Yhtiö perustettiin 1936 ja oli ollut 1994 lähtien tiiviissä yhteistyössä brasilialaisen Varigin kanssa. Varigin talousvaikeuksien seurauksena, Uruguayn valtion omistusosuus nousi syyskuussa 2006 90 prosenttiin vähentäen yhtiön riippuvuutta Varigin tulevaisuudesta.
Yhtiön laivasto koostui helmikuussa 2010 kuudesta Bombardier CRJ900 -koneesta.
Uruguayn hallitus päätti heinäkuussa 2012 lopettaa yhtiön toiminnan toistuvien lakkojen ja kasvavien talousvaikeuksien vuoksi.
PLU-koodi

PLU-koodi eli PLU-numero (engl. Price Look-Up code) on useasta numerosta koostuvat tunnus, jota käytetään esimerkiksi kaupoissa ja ravintoloissa tuotteen tunnistamiseen. Koodi on paikallisesti yksilöllinen tietyille tuotteille. Esimerkiksi tietyllä kenkämallilla on PLU-koodi, joka on oma eri kaupoissa ja kauppaketjuissa. PLU-koodeja käytetään EAN-koodien tapaan, jotta tuotelajien varastosaldo ja tapahtumatilastointia olisi helpompi hallita. Päivittäistavarakaupassa käyttään PLU-koodia esimerkiksi hedelmille ja vihanneksille. Tuote pannaan vaa'alle, kassatyöntekijä syöttää yleensä nelinumeroisen luvun, ja tuotteen hinta kirjautuu kuittiin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:PLU
PMC

PMC voi tarkoittaa seuraavia:
Prince Motor Company, autovalmistaja
PubMed Central, julkaisuarkisto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PMC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paavo Virtanen (yleisurheilija)

Paavo Mikael Virtanen (13. joulukuuta 1901 Maaria – 14. tammikuuta 1973) oli suomalainen yleisurheilija. Maarian Kisa-Tovereita edustanut Virtanen voitti kolmiloikan vuonna 1925 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa. tuloksella 14,28. Hän kuului myös TUL:n ruotsalaisviestin voittaneeseen joukkueeseen. Pituushypyssä Virtanen sijoittui toiseksi Onni Heinäsen jälkeen ja viisiottelussa toiseksi Kalervo Kotivalon jälkeen.
Pauli Niemelä

Pauli Niemelä (s. 1946) on suomalainen sosiaalipoliitikko. Hän on suorittanut teologian kandidaatin (1968) ja lisensiaatin (1976) tutkinnot, humanististen tieteiden kandidaatin (1970), valtiotieteiden kandidaatin (1971) ja lisensiaatin (1974) tutkinnot. Hän on väitellyt sosiaalipolitiikasta (1977) Helsingin yliopistossa. Hän toimii edelleen emeritusprofessorina Itä-Suomen yliopistossa, josta eläköityi vuonna 2013.
Niemelä on toiminut Helsingin yliopiston palveluksessa sosiaalipolitiikan assistenttina ja lehtorina (1974–1985). Osan aikaa hän toimi Kansaneläkelaitoksen Sosiaaliturvan tutkimuslaitoksen tutkijana (1980–1982). Kuopion yliopiston, sittemmin Itä-Suomen yliopiston sosiaalipolitiikan, erityisesti sosiaalityön professorina hän on toiminut vuodesta 1986. Kuopion yliopistossa hän osallistui hallinnollisiin tehtäviin, toimien laitoksen johtajana (1986–1998), dekaanina (1995–2001 ja 2004–2007), vararehtorina (1989–1994) ja hallituksen jäsenenä (1995–2001 ja 2007–2009). Hän toimi 2000–2003 myös Diakonia-ammattikorkeakoulun rehtorina. Hän on ohjannut 25 väitöskirjaa. Hän on ollut esitarkastajana ja/tai vastaväittäjänä 20 tapauksessa. Lisäksi hän on antanut tieteellisen asiantuntija-arvion 21 kertaa, pääasiassa professuuria täytettäessä.
Hän on toiminut Korkeakouluneuvoston jäsenenä (1993–1995), Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen jaoston jäsenenä (1995–1997 ja 2008–2012) sekä Euroopan tiedesäätiön (ESF) Sosiaalitieteiden pysyvän komitean (EFSS) jäsenenä (2009–2012). Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kirkon toiminta sekä eläketurva ja sosiaalityö.  Hänen tutkimushankkeensa yhdessä tutkimusryhmän kanssa Kuopiossa ovat olleet "Suomalainen turvattomuus", Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto 1997 ja "Inhimillinen turvallisuus", Vastapaino 2000. Erityiskiinnostuksen kohteena hänellä on ihmiskäsitys, josta aiheesta hän on julkaissut pääteoksensa "Systemaattinen ihmiskäsitys", United Press Global 2014 ja "The Human System. A Systematic Conception of Human Being", UNIpress 2017. Uusin julkaisu on rohkea avautuminen itsestä ”Aikamatka itseen - nuoren papin mielenmuutos”, Mediapinta 2020. Pauli Niemelä on Euroopan tieteiden ja taiteiden Akatemian jäsen.
Passiot

| Passiot |
| --- | --- |
 Rohtopassio Passiflora incarnata
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Passiokasvit Passifloraceae
Alaheimo::  Passifloroideae
Suku::  Passiot Passiflora  L.
Katso myös
   Passiot Wikispeciesissä   Passiot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Passiot eli kärsimyskukat eli granadillat (Passiflora) on kukkivien kasvien suku, johon kuuluu noin viisisataa lajia sekä satoja hybridejä. Useimmat niistä ovat köynnöksiä, jotkin varpuja, pieniä pensaita tai puita. Rohtopassiota (Passiflora incarnata), tähtipassiota (Passiflora capsularis) ja kärsimyspassiota kasvatetaan koristekasvina, punapassiota eli passionhedelmää (Passiflora edulis), makeapassiota (Passiflora ligularis) sekä muutamia muita lajeja hedelmiensä takia. Joitakin lajeja käytetään rohdoskasveina.
Lajeja

Passiflora antioquiensis – kolombianpassio tai kolumbianpassio
Passiflora caerulea – kärsimyspassio eli kärsimyskukka
Passiflora capsularis – tähtipassio
Passiflora edulis – punapassio eli punagranadilla
Passiflora incarnata – rohtopassio
Passiflora ligularis – makeapassio
Passiflora mollissima – venezuelanpassio
Passiflora quadrangularis – jättipassio eli jättigranadilla
Passiflora racemosa – terttupassio
Passiflora subpeltata – panamanpassio eli valkogranadina
Passiflora suberosa – korkkipassio
Passiflora trialata – siipipassio
Passiflora xiikzodz – lepakonpassio
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Passiot (Passiflora)
Suomen Lajitietokeskus: Passiot (Passiflora)
ITIS: Passiflora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Passiflora (englanniksi)
Flora of China: Passiflora (englanniksi)
Passion Flowers Online (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Passiflora (englanniksi)
Pekka Mäenpää

Pekka Heikki Mäenpää (6. kesäkuuta 1939 Tampere – 2. elokuuta 2022 Tammela) oli suomalainen lääkäri ja Kuopion yliopiston biokemian professori. Hänen tutkimusalaansa olivat kudosten energia-aineenvaihdunta ja nukleiinihappo- ja valkuaisainesynteesi. Hän oli Helsingin yliopistossa lääketieteellisen kemian dosentti 1971–1987. Hän teki tutkimustyötä Yhdysvalloissa 1960–1970-luvuilla.
Aiheesta muualla

Pekka Mäenpään muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Paritellen

Paritellen (Coupling) on brittiläinen televisiosarja, joka kertoo kuudesta lontoolaiskaveruksesta ja heidän ihmissuhdekuvioistaan. Ohjelmaa esitettiin alun perin BBC -kanavalla vuodesta 2000 vuoteen 2004. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen, TV5 ja Kutonen.
Sarjan päähenkilöt ovat Steve Taylor (Jack Davenport), Susan Walker (Sarah Alexander), Patrick Maitland (Ben Miles), Jane Christie (Gina Bellman), Sally Harper (Kate Isitt) ja Jeff Murdoch (Richard Coyle). Myöhemmin Richard Coylen hahmo Jeff kirjoitetaan ulos sarjasta ja tilalle tulee uusi hahmo Oliver Morris, jota esittää Richard Mylan.
Parkahaprakkaat

| Parkahaprakkaat |
| --- | --- |
 Typhrasa delineata
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Parkahaprakkaat Typhrasa  Örstadius & E. Larss.
Katso myös
   Parkahaprakkaat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parkahaprakkaat (Typhrasa) on Psathyrellaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää aiemmin haprakkaisiin (Psathyrella) luokiteltuja lajeja, joilla on öljypisaroita kystideissä.
Kuvaus

Parkahaprakkailla on ruskea, kosteusmuuntuva lakki. Heltat ovat valkoteräiset ja sijaitsevat hyvin tiheässä. Itiöt ovat pienet tai keskikokoiset. Heltan kystidien sisällä on suuria öljypisaroita, mikä on ainutlaatuista Psathyrellaceae-heimossa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Parkahaprakkaat on harvinainen suku, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa tavataan puutteellisesti tunnettua parkahaprakasta (Typhrasa gossypina). Parkahaprakkaat voivat kasvaa puulla tai maassa.
Taksonomia

Parkahaprakkaat luokiteltiin aiemmin haprakkaisiin (Psathyrella). Typhrasa-suku kuvattiin vuonna 2015, kun oli selvää, että lajit eivät ole läheistä sukua varsinaisille haprakkaille. Aluksi sukuun luokiteltiin vain kaksi lajia, parkahaprakas (Typhrasa gossypina) ja Typhrasa nanispora, mutta vuonna 2021 kuvattiin kaksi uutta lajia. Typhrasa delineata -lajia pidetään toisinaan Typhrasa gossypina -lajin synonyyminä, mutta vuonna 2022 se luokiteltiin omaksi lajikseen. Näin ollen lajeja on viisi:
Typhrasa delineata
Parkahaprakas (Typhrasa gossypina)
Typhrasa nanispora
Typhrasa polycystis
Typhrasa rugocephala
Perunkajoki

| Perunkajoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Perunkajärvi  66°43.68′N, 26°03.49′E
Laskupaikka:  Raudanjoki  66°39.58′N, 26°13.29′E
Maat:  Suomi
Pituus:  n. 13 km
Perunkajoki on Rovaniemellä sijaitseva Perunkajärven laskujoki. Sen pituus on noin 13 kilometriä.
Mutkitteleva Perunkajoki alkaa Perunkajärven kaakkoispäästä. Se virtaa kaakkoon, ja sen varrella on Linkanlampi, Pahtaja, Kariväärä, Kuivakoski, Mukkakoski, jokeen laskeva Ylilampi ja Tallinsalvankosket. Joki kulkee Alalammen kautta, alittaa valtatien 4 ja yhtyy Raudanjokeen Vikajärven pohjoispuolella.
Perunatykki

Perunatykki
Perunatykki (engl. spud gun tai potato cannon) on ampuma-ase. Sen toiminta perustuu kaasun paineeseen, joka ajaa ammuksen (esimerkiksi perunan) ulos piipusta. Perunatykkejä on neljää eri tyyppiä:
Palavan kaasun laajenemisen voimalla toimivat
Ilmanpaineella toimivat
Yhdistelmätykit, joissa puristetaan kokoon polttoaineen ja ilman seos. Laukaistaessa tämä seos purkautuu ulos ja syttyy. Yhdistelmätykkien ammukset voivat rikkoa äänivallin.[lähde? ]
Tyhjiötekniikalla toimiva tykki, jossa ammusputkessa on tyhjiö ja venttiilin takana olevassa putkessa paineilmaa.
Parittomat

| Parittomat |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jarmo Lampela
Käsikirjoittaja:  Jarmo Lampela
Tuottaja:  Jarmo Lampela Ilkka Mertsola
Säveltäjä:  Samuli Kosminen
Kuvaaja:  Jarmo Lampela Rauno Ronkainen
Leikkaaja:  Jarmo Lampela Jussi Rautaniemi
Pääosat:  Jani Kiiskilä Meri Nenonen Juha Kukkonen Iina Kuustonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Vegetarian Films
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parittomat on Jarmo Lampelan ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2018.
Elokuvassa leskeksi jäänyt Tapsa menee dreijauskurssille ystävänsä houkuttelemana. Kurssilla Tapsa tutustuu muihin ihmisiin, jotka ovat yksinäisiä ja etsivät parisuhdetta ja rakkautta elämäänsä.
Pehku

Pehku voi tarkoittaa seuraavia:
Pehku (myös: pahna), rikki puidusta oljesta käytetty nimitys
Pehku, karjan kuivike (myös muu kuin olki)
Turvepehku, pehkuksi hienonnettu, kuivattu suoturve, jota maataloudessa käytetään kuivikkeena kotieläimille
"Painua pehkuihin" (kuvaannollisesti), mennä nukkumaan
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pehku”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maitohai

| Maitohai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Tiikerihait Carcharhinidae
Suku::  Rhizoprionodon
Laji::  acutus
Kaksiosainen nimi
 Rhizoprionodon acutus  Rüppell, 1837 
 Maitohain levinneisyys
Katso myös
   Maitohai Wikispeciesissä   Maitohai Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Maitohai (Rhizoprionodon acutus) on tiikerihaiden eli ihmishaiden (Carcharhinidae) heimoon kuuluva hailaji.
Kuvaus

Maitohailla on tyypillinen harmaa väritys ja valkoinen väritys alla. Uros voi kasvaa noin 63-71 senttimetrin pituiseksi ja naaraat voivat kasvaa noin 62-74 senttimetrin pituiseksi. Sen paino on noin 5 kilogrammaa. Maitohain raportoitu ikä on noin kahdeksan vuotta. Niillä on pyöristäytynyt kuono ja suuret silmät. Se on suosittu kaupallisessa kalastuksessa. Huolimatta siitä, että se elää matalikoilla, sitä pidetään ihmisille vaarattomana sen koon ja hampaiden vuoksi.
Ravinto

Maitohain ravintoon kuuluvat pienet pohjakalat sekä äyriäiset ja muut selkärangattomat. Ne käyttävät sähköaistia löytääkseen saaliinsa.
Elinalue

Maitohaita on tavattu Atlantin itäosissa, Madeiralta, Mauritanian eteläpuolelta aina Angolaan asti. Tätä haita on myös raportoitu aina Tarantonlahdella, Länsi-Tyynenmerellä, Punaisella merellä ja Itä-Afrikan rannikolla, Indonesiassa, Pohjois-Japanissa ja Etelä-Australiassa.
Elinalue > Elinympäristö

Maitohaita esiintyy hiekkarantojen läheisyydessä. Niitä on löydetty aina 200 metrin syvyydestä. Sitä on tavattu myös  makeissa vesistöissä muun muassa Kambodžassa.
Maitohailla on suuret silmät
Kalastettuja maitohaita
Otto Dahlqvist

| Otto Talanne (Dahlqvist)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. joulukuuta 1884 Oulu
Kuollut: 22. maaliskuuta 1939 (54 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, teatterinjohtaja, lavastaja
Otto Talanne (aiemmin Dahlqvist; 11. joulukuuta 1884 Oulu – 22. maaliskuuta 1939 Oulu)  oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja lavastaja. Hän teki valtaosan urastaan Oulun Työväen Näyttämöllä eri tehtävissä.
Ura

Dahlqvistin vanhemmat olivat verhoilija Johan Valfrid Dahlqvist ja Anna Elisabeth Hurnanen. Hän aloitti näyttelijän uransa Oulun Työväen Näyttämöllä vuonna 1904 ja työskenteli siellä kahdeksantoista vuotta. 1920-luvulla Dahlqvist toimi työväen näyttämöiden johtajana Joensuussa, Pietarsaaressa, Ensossa ja Uuraalla. Vuonna 1929 hän aloitti Oulun Työväen Näyttämön johtajana.
Dahlqvist näytteli muun muassa Nummisuutareiden Mikko Vilkastuksen ja Iivarin sekä Seitsemän veljeksen Simeonin ja kanttorin. Laulunäytelmässä Tukkijoella Dahlqvist teki Rättärin ja Huotarin osat.
Dahlqvist suoritti verhoilijan opin isänsä verhoilijan liikkeessä. Verhoilijan työnsä lomassa Dahlqvist otti paljon osaa yhdistysrientoihin, kuuluen jo nuorena näytelmä- ja lauluseuroihin sekä Oulun Työväenyhdistyksen huvi- ja juhlatoimikuntiin. Oulun Työväenyhdistyksen mieskuoro Oraksen jäsenenä hän oli vuodesta 1903, ollen sanotun kuoron johtajana pariinkin otteeseen. Hän oli myös useiden torvisoittokuntien ja orkesterien jäsen. Muun muassa soittajana Pohjanmaan Jääkäripataljoonan ja Uudenmaan rykmentin soittokunnissa ja Oulun Työväenyhdistyksen torvisoittokunnassa Talanne oli useita vuosia. Viimeiset vuotensa Talanne asui Oulussa harjoittaen verhoilijan ammattia ja toimien iltanäyttelijänä Oulun Näyttämöllä. Talanne kuoli keuhkokuumeeseen Oulun lääninsairaalassa.
Aiheesta muualla

OULUN TYÖVÄEN NÄYTTÄMÖN HISTORIA (Arkistoitu – Internet Archive)
Pauli Pentti

| Pauli Pentti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1958 Parkano
Kuollut: 26. helmikuuta 2022 (63 vuotta) Helsinki
Ammatti:  tuottaja, ohjaaja, apulaisohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pauli Kaleva Pentti (2. huhtikuuta 1958 Parkano – 26. helmikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi etenkin apulaisohjaajana muun muassa Kaurismäen veljeksille. Omia ohjauksia hän teki 1980-luvulla kaksi. Hänen esikoisohjauksensa oli Pimeys odottaa (1985), ja eräänlaiseksi päätyöksi jäi omaleimainen Shakespeare-sovitus Macbeth (1987).
Aiheesta muualla

Tuottaja Pauli Pentti ja kymmenen suosikkia vanhoista kotimaisista elokuvista. Elokuvauutiset.
Pannukakku (saari)

Pannukakku takana oikealla Signe Branderin 1907 ottamassa valokuvassa.
Pannukakku (ruots. Pannkakan) oli Helsingin Sörnäisen edustalla sijainnut noin hehtaarin kokoinen saari, joka yhdistettiin mantereeseen 1900-luvun alussa. Nykyään paikalla sijaitsee 1970–1980-luvuilla rakennettu Merihaan asuinalue, jonka pohjoisosassa on saaren mukaan nimetty Pannukakunpuistikko-niminen puisto.
Historia

Pannukakun saarella oli yli sadan vuoden pituinen teollisuushistoria. Vuonna 1791 Pannukakussa aloitti toimintansa Natanael Heidenstrauchin perustama piipputehdas, jonka lopetettua saaren vuokrasi vuonna 1836 kauppias Simon Feodoroff. Vuonna 1854 Carl Otto Ramstedt ja Nicolai Smith vuokrasivat Pannukakun perustaen sinne hevoskärryjä valmistaneen tehtaan. Vuonna 1860 saari yhdistettiin mantereeseen sillalla, ja kolme vuotta myöhemmin vuokraoikeudet ja tehdas myytiin Oskar Osbergille ja August Badelle, jotka omistivat Osberg & Baden konepajan. Vuonna 1875 Pannukakussa tapahtui 10 työntekijän hengen vaatinut onnettomuus höyrykattilan räjähtäessä.
Vuonna 1892 Osberg & Bade fuusioitiin Kone- ja Siltarakennus Osakeyhtiöön, joka omisti tontteja myös mantereen puolelta. Vuodesta 1893 lähtien saarella toimi myös telakka. Kone- ja Siltarakennuksen konepaja tuotti muun muassa rautatievaunuja sekä Venäjälle vietyjä ammuksia, kuljetuskalustoa ja sotalaivoja. Lastausta varten saaren rannassa oli pitkä laituri. Pannukakku katosi, kun Kone- ja Siltarakennus täytti telakkaa laajennettaessa saaren ja mantereen välisen vesialueen, ja se yhdistettiin mantereeseen vuoteen 1910 mennessä.
Pehmeä laskeutuminen

Sojuz TMA-13 laskeutuu maahan
Pehmeä laskeutuminen tarkoittaa avaruustekniikassa laskeutumista taivaankappaleen pinnalle niin, että laskeutunut alus tai luotain säilyy toimintakuntoisena.
Pekka Mäki (nyrkkeilyvalmentaja)

Amin Asikainen ja Pekka Mäki
Veli-Pekka Mäki (s. 6. helmikuuta 1970 Kirkkonummi) on suomalainen nyrkkeilyvalmentaja, joka valmentaa muun muassa Amin Asikaista, Juho Tolppolaa ja Edis Tatlia sekä on järjestänyt kymmeniä ammattilaisnyrkkeilyiltoja. Hän toimii edellisten nyrkkeilijöiden lisäksi myös muun muassa Ville Piispasen ja venäläisen Dennis Shafikovin managerina P3Boxingissa. Mäki tekee useiden ammattinyrkkeilytallien kanssa yhteistyötä, myös Suomessa. Mäki myös valmentaa amatöörinyrkkeilyseura Kirkkonummen Nyrkkeilykerhossa. Hän kouluttautui vuosituhannen vaihteessa liikunnanohjaajaksi.
Mäki toimi vuosina 2020–2022 Suomen Nyrkkeilyliiton lajipäällikkönä.
Pekka Mäen isä on ammattinyrkkeilijänä tunnettu Olli Mäki.
Valmennettavat/manageroitavat

Amin Asikainen
Niko Jokinen
Jussi Koivula
Juho Tolppola
Denis Shafikov
Ville Piispanen
Edis Tatli
Nordeen Toure
Jarno Rosberg
Aiheesta muualla

Pekka Mäki BoxRec-tietokannassa
Pekka Mäki BoxRec-tietokannassa
Pekka Mäki (arkkitehti)

Suomen Berliinin-suurlähetystö.
Pekka Mäki (s. 1969) on suomalainen arkkitehti, joka on turkulaisen Sigge Arkkitehdit Oy:n toimitusjohtaja ja pääosakas. Tampereen teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi valmistunut Mäki perusti vuonna 1996 Helsinkiin oman arkkitehtitoimiston Viiva Arkkitehtuuri Oy:n, joka yhdistyi arkkitehti Sigvard Eklundin 1956 perustaman Arkkitehtitoimisto Sigge Oy:n kanssa vuonna 2001. Nykyään Sigge Arkkitehdit on liikevaihdoltaan Turun suurin, ja myös yksi Suomen suurimmista arkkitehtitoimistoista.
Mäen tunnetuin työ on yhdessä Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa suunniteltu Suomen Berliinin-suurlähetystö, joka valmistui vuonna 1999 osaksi Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen rakennuskompleksia. Vuonna 2001 se palkittiin Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena, ja voitti samana vuonna myös Euroopan parhaan rakennuksen sekä maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architects -järjestön ja World Architecture -julkaisun järjestämässä kilpailussa. Mäen Turun Hirvensaloon suunnittelemaa merenrantahuvilaa villAmaa on esitelty muun muassa amerikkalaisessa Wall Street Journalissa.
Vuonna 2017 Mäen Åbo Akademin humanistiselle tiedekunnalle suunnittelema Arken valittiin Turun Sanomien äänestyksessä Turun 2000-luvun arkkitehtuurin suosikkirakennukseksi. Samana vuonna herätti huomiota Mäen, Rauno Lehtisen ja Jani Vahalan laatima Turun ylioppilaskyläsäätiön opiskelija-asuntolan suunnitelma Emo, jonka katsottiin ylhäältä päin tuovan mieleen ”kirkkoveneen” eli naisen sukupuolielimen.
Töitä

Suomen Berliinin-suurlähetystö, Berliini (Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa, 1999)
Arken, Turku (2003)
Kupittaan monitoimihalli, Turku (2006)
Ikituuri, Turku (2011)
Kirkkonummen kunnantalo, Kirkkonummi (2011)
villAma, Turku (2012)
Linnainmaankulma, Pori (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekka Mäki (arkkitehti) Wikimedia Commonsissa
Sigge Arkkitehdit Oy:n kotisivut
Pehmeä kohde

Pehmeä kohde (engl. Soft target) on suomen kieleen levinnyt käännöslaina, jota käytetään sotaterminologiassa kuvaamaan suojaamatonta tai puolustuskyvytöntä kohdetta . Se voi olla panssaroimaton sotilasajoneuvo tai puhtaasti siviilikohde. Sanan käyttöä tulisi esimerkiksi tiedotusvälineissä välttää sillä sanan merkitys ei ole itsestään selvä. Yksinkertaisemmin voitaisiin puhua siviilikohteista, kaupungeista tai rautatieasemista.
Sissit tai terroristit saattavat suunnata iskunsa vahvasti varustetun ja suojatun vihollisen sotilasmuodostelman (engl. hard target) sijasta huoltokuljetuksiin, siviilikohteisiin, esimerkiksi juniin tai linja-autoihin, jopa vihollisen omalla maaperällä.
Pannonian liiga

| Pannonian liiga |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Maa(t):   Kroatia    Unkari    Romania    Serbia
Perustettu:  2002
Lopetettu:  2009
Hallitseva mestari:   HK Vojvodina
Pannonian liiga (Panonska Liga, Панонска Лига) oli yksi kansainvälisistä jääkiekkosarjoista Euroopassa. Liigan seurat tulivat Unkarista, Kroatiasta, Romaniasta sekä Serbiasta, ja sitä pelattiin vuosina 2002-2004 ja 2007-2009.