Mikael Granlund
Seuraura > NHL > Minnesota Wild (2012–2019)

Pian Suomessa järjestettyjen vuoden 2012 MM-kilpailuiden jälkeen Granlundin ja monen muun Suomen MM-joukkueen pelaajan ympärillä alkoivat kiertää huhut NHL-siirroista. Pian tämän jälkeen Minnesota Star Tribune -lehden toimittaja Michael Russo kirjoitti, että Wild julkistaisi hänen NHL-sopimuksen piakkoin. Granlundin agentti Ilkka Larva vahvisti vain päivää myöhemmin, että sopimuksen ehdot olivat selvillä ja vailla hänen omaa allekirjoitustaan. 23. toukokuuta Minnesota Wild tiedotti tehneensä Granlundin kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
NHL-kauden 2012–2013 alku peruuntui kuitenkin työsulun vuoksi, ja Granlundin tiedotettiin aloittavan kauden  Minnesota Wildin AHL-liigan farmiseura Houston Aerosissa. Myös Granlundin paluuta Helsingin IFK:hon pidettiin mahdollisena, mutta hän halusi tottua Pohjois-Amerikan pienemmän kaukalon fyysisempään pelityyliin ennen ensimmäistä NHL-kauttaan. Jo AHL-liigan harjoittelukaudella Granlundin näytöt olivat lupaavia; Oklahoma City Baronsia vastaan pelatussa ottelussa Granlund oli huikeassa vedossa iskien tehopisteet 4+1=5, Runkosarjan käynnistyessä Granlund jäi avausottelussaan pisteittä, mutta tämän jälkeen hänen pisteputkensa jatkui loistokkaasti; viiteen otteluun tehopisteet 2+5=7 iskenyt Granlund nappasi johtoaseman paitsi oman joukkueensa sisäisessä pistepörssissä, myös koko liigan tulokkaiden pistepörssissä. Seitsemässä ottelussa tehopisteet 3+7=10 iskenyt Granlund valittiinkin AHL:n syyskuun parhaaksi tulokaspelaajaksi. Houstonissa pelatessaan hän muodosti tehokkaan kolmikon Charlie Coylen ja Jason Zuckerin kanssa, mutta NHL-työsulku päättyi vuoden 2013 tammikuussa, minkä johdosta myös Granlundin visiitti AHL:ään jäi 21 ottelun mittaiseksi. Vaikka hänen AHL-kauttaan varjostikin loukkaantuminen, hän onnistui silti tekemään 21 ottelussaan tehopisteet 8+13=21.
Granlund valittiin Minnesotan harjoitusleirin jälkeen heti NHL-miehistöön, ja hän aloitti avauskautensa kotiyleisönsä edessä St. Paulin Xcel Energy Centerissä Minnesotassa Colorado Avalanchea vastaan 19. tammikuuta 2013. Ensimmäisen maalinsa Granlund teki heti avausottelun toisessa erässä ohjattuaan Jared Spurgeonin siniviivalaukauksen maaliin. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.49 minuuttia ja valittiin ottelun kakkostähdeksi. Granlundin avauskausi NHL:ssä oli pettymys, eikä hän saanut hyökkäyspään vahvuuksiaan esiin hyvin. Ongelmat olivat hänen fysiikassaan, jolla hän pärjäsi vielä Euroopan kentillä, mutta joka ei riittänyt pohjoisamerikkalaisen kiekon vaatimuksiin. Granlund pelasi NHL:ssä kauden aikana 27 runkosarjaottelua tehoilla 2+6=8 ja AHL:ssä 29 ottelua runkosarjassa (tehot 10+18=28) ja viisi pudotuspeleissä (1+1=2).
Vaisun avauskauden jälkeen Granlund harjoitteli ahkerasti kesän 2013 painottaen kamppailuvoimaan ja luisteluun, jonka valmennusta antoivat jäätanssilegendat Susanna Rahkamo ja Petri Kokko heinäkuussa sekä muodostelmaluisteluvalmentaja Kaisa Nieminen elokuussa. Ratkaisusta teki harvinaisen se, että normaalisti huippukiekkoilijat turvautuvat yleisemmin pika- kuin taitoluistelupuolen valmennukseen. Granlund pelasi kauden 2013–2014 vakuuttavasti ja pelasi Wildin ykkösketjussa laidoillaan Jason Pominville ja Zach Parise. Kautta haittasi marraskuussa 2013 ja huhtikuussa 2014 tulleet päävammat, joiden vuoksi hän oli sivussa 19 ottelusta. Granlund pelasi 63 runkosarjaottelua tehoilla 8+33=41 ja 13 pudotuspeliottelua tehoilla 4+3=7. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä Parisen ja Erik Haulan kanssa.
Kausi 2014–2015 oli Granlundille pisteiden valossa hienoinen pettymys, kun 68 runkosarjaottelussa syntyivät tehot 8+31=39. Hänellä oli kuitenkin runkosarjassa joukkueen kolmanneksi paras +/- -tilasto (+17) ja pudotuspeleissä toiseksi paras (+2). Granlund nosti pudotuspeleissä tasoaan ja muodosti Parisen ja Pominvillen kanssa joukkueen parhaan ketjun. Hän oli Pominvillen kanssa joukkueen toiseksi paras pistemies pudotuspeleissä tehoilla 2+4=6.
Heinäkuussa 2015 Granlund ja Wild solmivat kahden vuoden pituisen jatkosopimuksen, joka on arvoltaan yhteensä kuusi miljoonaa dollaria (noin 5,4 miljoonaa euroa). Kaudella 2015–2016 Granlund pelasi ensimmäistä kertaa runkosarjan kaikki 82 ottelua rikkoen oman piste- ja maaliennätyksensä tehoilla 13+31=44. Hänelle kaavailtiin ykkössentterin roolia, mutta rooli ja ketjukaverit vaihtelivat läpi kauden. Päävalmentaja Mike Yeon saatua potkut helmikuussa 2016 tilalle tullut John Torchetti siirsi Granlundin laitahyökkääjäksi Mikko Koivun ja David Jonesin ketjuun. Loppukausi sujui nousujohteisesti ja pudotuspeleissä ketju oli joukkueen parhaimpia.
Kaudella 2016–2017 Wildin päävalmentajaksi tullut Bruce Boudreau istutti Granlundin pysyvästi laitahyökkääjäksi. Hän teki uuden henkilökohtaisen piste-ennätyksensä NHL:ssä pelaten 81 runkosarjaottelua tehoilla 26+43=69 ja viisi pudotuspeliottelua tehoilla 0+2=2. Granlund oli joukkueensa paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä Eric Staalin jälkeen. Granlund teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 4. helmikuuta 2017 Vancouver Canucksia vastaan. Hän teki ottelussa tehot 3+1=4 ja alivoimalla tehty 3–1-maali jäi ottelun voittomaaliksi. Granlund valittiin ottelun ykköstähdeksi. Samalla hän venytti pisteputkensa 12 ottelun (tehot 5+12=17) mittaiseksi, joka oli NHL-kauden ja Wildin koko seurahistorian pisin. Hän oli ehdolla Lady Byng Memorial Trophyn voittajaksi Calgary Flamesin Johnny Gaudreaun ja St. Louis Bluesin Vladimir Tarasenkon kanssa, mutta jäi äänestyksessä kolmanneksi.
Granlund solmi elokuussa 2017 kolmivuotisen, 17,25 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Wildin kanssa, joka takaa kausittaisen 5,75 miljoonan keskipalkan. Granlundin alkukautta 2017–2018 lyhensi loukkaantuminen. Granlund teki 77 runkosarjaottelussa tehot 21+46=67 ja viidessä pudotuspeliottelussa tehot 1+2=3. Hän teki NHL-uransa toisen hattutempun 29. joulukuuta 2017 kotiottelussa Nashville Predatorsia vastaan.