stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pikaluistelun matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut
Mitalistit > Naiset > Joukkuetakaa-ajo

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Saksa Daniela Anschütz Anni Friesinger Sabine Völker |  Kanada Kristina Groves Clara Hughes Cindy Klassen |  Japani Eriko Ishino Nami Nemoto Maki Tabata |
| 2007 |  Kanada Kristina Groves Christine Nesbitt Shannon Rempel |  Alankomaat Renate Groenewold Paulien van Deutekom Ireen Wüst |  Saksa Daniela Anschütz-Thoms Lucille Opitz Claudia Pechstein |
| 2008 |  Alankomaat Renate Groenewold Paulien van Deutekom Ireen Wüst |  Kanada Kristina Groves Christine Nesbitt Brittany Schussler |  Saksa Daniela Anschütz-Thoms Lucille Opitz Claudia Pechstein |
| 2009 |  Kanada Kristina Groves Christine Nesbitt Brittany Schussler |  Alankomaat Renate Groenewold Jorien Voorhuis Ireen Wüst |  Japani Masako Hozumi Hiromi Ōtsu Maki Tabata |
| 2011 |  Kanada Cindy Klassen Christine Nesbitt Brittany Schussler |  Alankomaat Marrit Leenstra Diane Valkenburg Ireen Wüst |  Saksa Stephanie Beckert Isabell Ost Claudia Pechstein |
| 2012 |  Alankomaat Linda de Vries Diane Valkenburg Ireen Wüst |  Kanada Cindy Klassen Christine Nesbitt Brittany Schussler |  Puola Natalia Czerwonka Katarzyna Woźniak Luiza Złotkowska |
| 2013 |  Alankomaat Marrit Leenstra Diane Valkenburg Ireen Wüst |  Puola Katarzyna Bachleda-Curuś Natalia Czerwonka Luiza Złotkowska |  Etelä-Korea Kim Bo-reum Noh Seon-yeong Park Do-yeong |
| 2015 |  Japani Ayaka Kikuchi Miho Takagi Nana Takagi |  Alankomaat Marije Joling Marrit Leenstra Ireen Wüst |  Venäjä Olga Graf Julija Skokova Natalja Voronina |
| 2016 |  Alankomaat Antoinette de Jong Marrit Leenstra Ireen Wüst |  Japani Misaki Oshigiri Miho Takagi Nana Takagi |  Venäjä Olga Graf Jelizaveta Kazelina Natalja Voronina |
| 2017 |  Alankomaat Antoinette de Jong Marrit Leenstra Ireen Wüst |  Japani Misaki Oshigiri Miho Takagi Nana Takagi |  Venäjä Olga Graf Jekaterina Šihova Natalja Voronina |
| 2019 |  Japani Ayano Satō Miho Takagi Nana Takagi |  Alankomaat Joy Beune Antoinette de Jong Ireen Wüst |  Venäjä Jelizaveta Kazelina Jevgenija Lalenkova Natalja Voronina |
| 2020 |  Japani Miho Takagi Nana Takagi Ayano Satō |  Alankomaat Melissa Wijfje Ireen Wüst Antoinette de Jong |  Kanada Ivanie Blondin Valerie Maltais Isabelle Weidermann |
| 2021 |  Alankomaat Ireen Wüst Irene Schouten Antoinette de Jong |  Kanada Isabelle Weidermann Ivanie Blondin Valerie Maltais |  Venäjä Jelizaveta Golubjova Jevgenija Lalenkova Natalja Voronina |
Raimo Mäntynen

| Raimo Mäntynen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Raimo Tapani Mäntynen
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1954 (ikä 70) Karhula, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  198 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1973–1974 1976–1982:   Peli-Karhut  Helsingin NMKY
Maajoukkueet
1972–1979:   Suomi
Ottelut (pisteet):  77 (245)
Aiheesta muualla
FIBA
Raimo Tapani Mäntynen (s. 22. maaliskuuta 1954 Karhula) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Mäntynen pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan Peli-Karhuissa kaudella 1973–1974. Vuosina 1976–1982 hän edusti Helsingin NMKY:tä kuuden kauden ajan ja saavutti kahdesti Suomen cupissa hopeaa.
Suomen maajoukkueessa Mäntynen pelasi vuosien 1972–1979 välillä 77 ottelua 3,2 pisteen keskiarvolla. A-nuorten maajoukkueessa hän pelasi 13 ottelua. Mäntynen kuului Suomen joukkueeseen vuoden 1977 EM-kilpailuissa Belgiassa, missä se sijoittui kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden Mäntynen voitti Suomen joukkueessa vuonna 1978.
Saavutukset

Vuoden 1977 EM-kilpailujen kymmenes sija
Pohjoismaiden mestaruus 1978
Suomen cupin hopeaa 1978 ja 1979
Risteillä ristityt

| Risteillä ristityt Muistiinpanot polvillaan> Крещённые крестами Kreštšonnyje krestami |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Eduard Kotšergin
Kieli:  venäjä
Genre:  muistelmat
Kustantaja:  Vita Nova
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  269
ISBN:  978-5-93898-263-5
Suomennos
Suomentaja:  Tuukka Sandström
Kansitaiteilija:  Varpu Eronen
Kustantaja:  Idiootti
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sid.

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Risteillä ristityt (Крещенные крестами, Kreštšonnyje krestami) on kirjailija-kuvataiteilija-lavastaja Eduard Kotšerginin kirjoittama puolidokumentaarinen muistelmateos. Sen on suomentanut Tuukka Sandström, ja suomennoksen on vuonna 2017 julkaissut Idiootti. Alkuteos on saanut Venäjällä vuonna 2010 Natsionalnyi bestseller- ja Sergei Dovlatov -palkinnot. "Risteillä ristityt" on tunnussana, jota pietarilaisen vankilan Krestyn vangit käyttivät tunnistaakseen toisensa.
Jälkisanoissa suomentaja Tuukka Sandström kommentoi alkuteoksen kieltä, johon sisältyy venäläistä rikollisten kieltä fenjaa. Fenjaan sisältyy venäjän lisäksi aineksia monista muista kielistä, kreikasta, turkkilaisista kielistä, marista, ja myöhemmin mukaan on tullut sanastoa jiddisistä. Kielen juuret ovat lähtöisin 1500-luvulta, kiertelevien kauppiaiden salakielestä. Sanoille ei ole vastineita suomen kielessä, joten suomennos on alkuteosta yleiskielisempää.
Kotšergin kertoo muistelmissaan pakoretkestä Siperian Omskissa sijaitsevasta kansanvihollisten lasten orpokodista vuonna 1945 Leningradiin, jossa hän vihdoin tapasi vankilasta vapautuneen äitinsä. Isä oli teloitettu.
Ramin Rezaeian

Ramin Rezaeian MM-kilpailuissa 2018.
Ramin Rezaeian Semeskandi (s. 21. maaliskuuta 1990 Sari) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi yhden kauden Belgian Jupiler Pro Leaguessa KV Oostenden joukkueessa ja vajaat neljä kautta Qatar Stars Leaguessa kolmessa eri seurassa. Hän voitti Iranin-mestaruuden vuonna 2017 Persepolisin joukkueessa. Hän edustaa kaudella 2022–2023 Sepahania.
Rezaeian pelasi Iranin maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2015. Hän on ennen MM-kilpailujen 2022 alkua pelannut 46 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2018. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit joukkueensa toisessa ottelussa Walesia vastaan ja teki ottelun toisen maalin Iranin voittaessa 2–0.
Raqqa

| Raqqa (الرقة, ar-Raqqa) |
| --- | --- |

 Raqqa
 Koordinaatit: 35.9451°N, 39.0114°E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Raqqan maakunta
Piirikunta:  Raqqan piirikunta
Väkiluku (2004)  ():  220 488
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raqqa (arab. الرقة‎, ar-Raqqa) eli Rakka on ar-Raqqan maakunnan hallintokeskus Syyrian pohjoisosassa, Eufratjoen pohjoisrannalla. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 220 488 henkeä ja koko Raqqan piirikunnassa yhteensä 503 960 henkeä. Raqqa (ar-Raqqa) oli ennen Syyrian sisällissotaa maan kuudenneksi suurin kaupunki ja sisällissodan aikana se tuli tunnetuksi Isis-järjestön epävirallisena pääkaupunkina.
Historia

Roomalaisen kirjailija Plinius vanhemman mukaan Raqqan perusti Aleksanteri Suuri, mutta on todennäköisempää että sen oikea perustaja on myöhemmin vaikuttanut Seleukidien valtakunnan perustanut Seleukos I Nikator. Ensimmäinen asutuskeskus paikalla rakennettiin Tal Bian kukkulalle hieman nykyisestä kaupungista itään. Kaupungin alkuperäinen nimi oli perustajansa mukaan Nikeforion (Νικηφόριον). Myöhemmin se tunnettiin nimellä Kallinikos (Καλλίνικος, latinaksi Callinicum) seleukidihallitsija Seleukos II Kallinikoksen mukaan, joka laajensi kaupunkia vuosina 244–242 eaa.
Arabiheimot valloittivat kaupungin vuonna 639-40 jaa. Nykyisen soita tarkoittavan nimensä kaupunki sai umaijadikalifi Hisham ibn Abd al-Malikilta, joka rakennutti Raqqaan kaksi palatsia. Vuonna 771 abbasidikalifi Abu al-Mansur teki kaupungista valtakunnan toisen pääkaupungin Bagdadin ohella ja vuonna 772 al-Mansur rakennutti Bagdadin kaupunkisuunnitelman mukaisesti Raqqan kaupungin viereen Rafiqah-nimellä tunnetun varuskuntakaupungin, jota suojaamaan rakennettiin kaupunginmuuri. Muuria vahvistivat yhteensä sata 35 metrin välein rakennettua tornia. Samoihin aikoihin rakennutettiin myös Raqqan moskeija, jonka historiallisista osista nykyisin jäljellä ovat vain sen minareetti, sekä Nur al-Dinin valtakaudella vuosina 1165-66 rakennettu pylväikkö. Abbasidihallitsija Harun al-Rašid teki myös kaupungissa merkittäviä rakennushankkeita ja piti sitä tukikohtanaan vuosina 796–808. Raqqan abbasidien aikainen vanhakaupunki on ollut vuodesta 1996 Syyrian aielistalla ehdokkaaksi Unescon maailmanperintöluetteloon. Raqqa säilytti roolinsa merkittävänä alueellisena keskuksena abbasideja seuranneiden zangidien ja aijubidien valtakausilla, mutta se raunioitui mongolien hyökkäyksessä vuonna 1258.
Raqqa pysyi raunioina Mamelukkien valtakaudella ja se asutettiin uudelleen vasta Osmanien kukistettua Mamelukit vuonna 1517. Raqqa oli Osmanien alaisuudessa nimellinen maakuntakeskus, mutta se ei kasvanut entisiin mittoihinsa. Maakuntakeskus siirrettiin Urfaan turkmeeni- ja kurdiheimojen tekemien hävitysretkien seurauksena ja Raqqa jäi jälleen ilman asukkaita. Sen asuttivat uudelleen tšerkessit 1800-luvun loppupuolella ja seuraavan vuosisadan puolivälissä kaupungissa oli noin 5 000 asukasta. Raqqa toipui varsinaisesti vasta 1960-luvulla, jolloin siitä tuli al-Raqqan maakunnan keskus ja noin 40 kilometriä Raqqasta Eufratjoen ylävirtaan rakennettiin Tabqan pato. Vuonna 2004 Raqqa oli Syyrian kuudenneksi suurin kaupunki. Alue tunnettiin Syyrian leipäkorina, mutta muutama vuosi ennen vuonna 2011 syttynyttä Syyrian sisällissotaa alueelle iski kuivuus, joka teki osan maasta viljelykelvottomaksi ja ajoi paikallisia muuttamaan maan muihin kaupunkeihin. Damaskuksen hallinnon katsottiin myös laiminlyöneen syrjäseutuina pidettyjen Syyrian itäisten alueiden taloudellista kehitystä. Kaupungissa järjestettiin joitakin Bašar al-Assadin vastaisia mielenosoituksia, mutta al-Assadin kannattajat järjestivät omia suurempia vastamielenosoituksiaan.
Historia > Syyrian sisällissota

Syyrian sisällissodan aikana vuosina 2012 ja 2013 hallituksen joukot menettivät ensin hallintansa suuressa osassa al-Raqqan maakuntaa ja maaliskuussa 2013 al-Nusran rintaman ja Ahrar al-Shamin taistelijat hyökkäsivät itse kaupunkiin. 4. maaliskuuta 2013 kaupungista tuli ensimmäinen kapinallisten käsiin päätynyt maakunnallinen keskus. Kapinallisten joukossa oli myös Isis-järjestön taistelijoita, jotka ottivat kaupungin kokonaan haltuunsa vuoden 2014 alussa. Sekä Syyrian asevoimat, Yhdysvaltojen johtama liittouma että Venäjä ovat sittemmin kohdistanet ilmaiskuja kaupunkiin tai sen lähistölle. Raqqaa pidettiin pitkään järjestön epävirallisena pääkaupunkina, mutta vuoden 2017 alkupuolella Isis on siirtänyt virkailijoitaan Mayadinin kaupunkiin Dayr al-Zawrin maakuntaan.
Yhdysvaltain tukemat Syyrian demokraattiset voimat hyökkäsivät kohti Raqqaa marraskuussa 2016. Syyrian demokraattisten voimien saavuttivat itse kaupungin kesällä 2017, josta lähtien kaupunki oli piiritettynä. Kesäkuussa 2017 Yhdysvaltojen johtaman koalition mukaan kaupungissa oli 3 000–4 000 Isis-järjestön taistelijaa. 17. lokakuuta uutisoitiin Syyrian demokraattisten voimien vallanneen koko kaupungin. SOHR::n mukaan taistelun loppua edeltäneen viiden kuukauden aikana kuoli yhteensä 3 250 henkilöä ja Raqqa is Being Slaughtered Silently-järjestön mukaan 1 873 siviiliä oli saanut surmansa. Monet aktivistit ovat syyttäneet Yhdysvaltojen ilmaiskuja siviiliuhrien aiheuttajana.
Väestö

Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Raqqassa oli 220 488 asukasta. Kaupungin asukkaiden valtaosa on sunnalaisia arabeja. Pieniin vähemmistöihin kuuluvat kristityt, jotka muodostivat ennen sisällissotaa noin 1 % kaupungin asukkaista.
Syyrian sisällissodan takia taistelujen ja ilmaiskujen tieltä on paennut 160 000 kaupungin asukasta. YK:n arvion mukaan Isis-järjestön hallitsemalla piiritetyllä alueella on noin 50 000–100 000 asukasta. Kaupungin kristittyjä asukkaita uhattiin kuolemantuomiolla, elleivät he käänny islaminuskoon tai alistu noudattamaan ääri-islamistien julistamia säädöksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raqqa Wikimedia Commonsissa
Ar Raqqah (englanniksi) (homsonline.com)
Urban Area Humanitarian Profile: Ar-Raqqa - Syria Crisis: Food, Health and Water Assessment, August 2014 (31.8.2014) (englanniksi) (reliefweb.int)
Cultural Heritahe in Syria in the current conflict: Ar Raqqa (Univ. of Copenhagen) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ku.dk)
Abbasidien valtakaudella rakennettu Bagdadin portti.
Auringonlasku Raqqan kattojen yllä.
Katunäkymää.
Ramiro Cortés

| Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uruguay.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Uruguay> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 |  |  |
| Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolumbia 1955 |  |  |
|  Hopeaa | Chile 1958 |  |  |
Ramiro P. Cortés Molteni (1931 – 23. huhtikuuta 1977) oli uruguaylainen koripalloilija.
Cortés saavutti Uruguayn koripallomaajoukkueen pelaajana olympiapronssia Melbournesta 1956.
Rani Mukerji

| Rani Mukerji |
| --- | --- |
 Rani Mukerji vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1978 (ikä 46) Bombay, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Aditya Chopra (vih. 2014)
Lapset:  1
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Rani Mukherjee
Aktiivisena:  1996–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Rani Mukerji (s. 21. maaliskuuta 1978 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten kahdeksan Filmfare Awards -palkintoa, ja hän oli yksi hindinkielisen elokuvateollisuuden johtavista naisnäyttelijöistä 2000-vuosikymmenellä.
Mukerji teki Bollywood-debyyttinsä elokuvassa Raja Ki Aayegi Baraat vuonna 1997. Hänen ensimmäinen kaupallinen menestyksensä oli Karan Joharin ohjaama romanttinen komedia Kuch Kuch Hota Hai (1998), josta Mukerji voitti parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon. Useat hänen seuraavista elokuvistaan eivät menestyneet odotetusti, mutta hän onnistui muuttamaan imagoaan draamaelokuvalla Saathiya (2002), joka toi hänelle palkintoja ja ehdokkuuksia.
Vuonna 2005 Mukerjista tuli ensimmäinen näyttelijätär, joka on voittanut Filmfare Awards -palkinnon samana vuonna sekä parhaasta naispääosasta (Hum Tum) että naissivuosasta (Yuva). Hänen roolisuoritustaan kuuromykkänä naisena draamaelokuvassa Black ylistettiin ja hän voitti monia palkintoja. Mukerji näytteli päärooleja komediaelokuvassa Bunty Aur Babli (2005) ja draamaelokuvassa Kabhi Alvida Naa Kehna (2006), jotka menestyivät Intiassa ja ulkomailla. Hänen seuraavat elokuvansa eivät menestyneet, mutta hän sai tunnustusta roolistaan trillerissä No One Killed Jessica (2011). Sitä seurasivat menestyneet trillerit Talaash: The Answer Lies Within (2012) ja Mardaani (2014) sekä draamakomedia Hichki (2018).
Yksityiselämä

Rani Mukerji syntyi elokuva-alalla työskentelevään bengaliperheeseen. Hänen isänsä Ram Mukherjee oli elokuvaohjaaja ja äitinsä Krishna Mukherjee oli playback-laulaja. Hänen veljensä Raja Mukherjee työskentelee myös elokuva-alalla. Tunnettu näyttelijä Kajol on heidän serkkunsa. Mukerji on koulutettu Odissi-tanssija.
Mukerji meni naimisiin elokuvantekijä Aditya Chopran kanssa Italiassa 21. huhtikuuta 2014. Heidän tyttärensä syntyi joulukuussa 2015.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Biyer Phool | Mili Chatterjee |  |
| 1997 | Raja Ki Aayegi Baraat | Mala |  |
| 1998 | Ghulam | Alisha |  |
| 1998 | Kuch Kuch Hota Hai | Tina Malhotra | Parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinto |
| 1998 | Mehndi | Pooja |  |
| 1999 | Mann |  | Erikoisesiintyminen laulussa ”Kaali Naagin Ke” |
| 1999 | Hello Brother | Rani |  |
| 2000 | Badal | Rani |  |
| 2000 | Hey Ram | Aparna Ram | Tamilinkielinen elokuva |
| 2000 | Hadh Kar Di Aapne | Anjali Khanna |  |
| 2000 | Bichhoo | Kiran Bali |  |
| 2000 | Har Dil Jo Pyar Karega | Pooja Oberoi |  |
| 2000 | Kahin Pyaar Na Ho Jaaye | Priya Sharma |  |
| 2001 | Chori Chori Chupke Chupke | Priya Malhotra |  |
| 2001 | Bas Itna Sa Khwaab Hai | Pooja Shrivastav |  |
| 2001 | Nayak: The Real Hero | Manjari |  |
| 2001 | K3G – Ilon päiviä, surun päiviä | Naina Kapoor |  |
| 2002 | Pyaar Diwana Hota Hai | Payal Khuranna |  |
| 2002 | Mujhse Dosti Karoge! | Pooja Sahani |  |
| 2002 | Saathiya | Tri Suhani Sharma/Sehgal | Parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinto |
| 2002 | Chalo Ishq Ladaaye | Sapna |  |
| 2003 | Chalte Chalte | Priya Chopra |  |
| 2003 | Chori Chori | Khushi Malhotra |  |
| 2003 | Calcutta Mail | Reema/Bulbul |  |
| 2003 | Kal Ho Naa Ho |  | Erikoisesiintyminen laulussa ”Maahi Ve” |
| 2003 | LOC Kargil | Hema |  |
| 2004 | Yuva | Sashi Biswas | Parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinto |
| 2004 | Hum Tum | Rhea Prakash | Parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinto |
| 2004 | Veer-Zaara | Saamiya Siddiqui |  |
| 2005 | Black | Michelle McNally | Parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinto   Parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinto |
| 2005 | Bunty Aur Babli | Vimmi ”Babli” Saluja |  |
| 2005 | Paheli | Lachchi Bhanwarlal |  |
| 2005 | The Rising: Ballad of Mangal Pandey | Heera |  |
| 2006 | Kabhi Alvida Naa Kehna | Maya Talwar |  |
| 2006 | Baabul | Malvika ”Milli” Talwar/Kapoor |  |
| 2007 | Ta Ra Rum Pum | Radhika Shekar Rai   Banerjee (Shona) |  |
| 2007 | Laaga Chunari Mein Daag | Vibhavari Sahay (Badki)/   Natasha |  |
| 2007 | Saawariya | Gulabji |  |
| 2007 | Om Shanti Om | Itsenään | Erikoisesiintyminen laulussa ”Deewangi Deewangi” |
| 2008 | Thoda Pyaar Thoda Magic | Geeta |  |
| 2008 | Rab Ne Bana Di Jodi |  | Erikoisesiintyminen laulussa ”Phir Milenge Chalte Chalte” |
| 2009 | Luck by Chance | Itsenään | Erikoisesiintyminen |
| 2009 | Dil Bole Hadippa! | Veera Kaur/Veer Pratap Singh |  |
| 2011 | No One Killed Jessica | Meera Gaity | Parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinto |
| 2012 | Aiyyaa | Meenakshi Deshpande |  |
| 2012 | Talaash: The Answer Lies Within | Roshni Shekhawat |  |
| 2013 | Bombay Talkies | Gayatri |  |
| 2014 | Mardaani | Shivani Shivaji Roy |  |
| 2018 | Hichki | Naina Mathur |  |
| 2018 | Zero | Itsenään | Erikoisesiintyminen |
| 2019 | Mardaani 2 | Shivani Shivaji Roy |  |
| 2021 | Bunty Aur Babli 2 | Vimmi ”Babli” Saluja Trivedi |  |
| 2023 | Mrs. Chatterjee vs Norway | Debika Chatterjee | Parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinto |
Televisio

| Vuosi | Ohjelma | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Dance Premier League | Tuomari |  |
| 2011 | C.I.D. | Meera Gaity | Jakso: ”Abhijeet Ke Ateet Ka Raaz” |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rani Mukerji Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rani Mukerji Elonetissä.
Rani Mukerji Allmoviessa (englanniksi)
Victorinox

| Victorinox |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1884
Kotipaikka:  Ibach, Sveitsi
Toiminta-alue:  maailmanlaajuisesti
Toimiala:  Veitset
Tuotteet:  Linkkuveitset, veitset, laukut ja kellot
Liikevaihto:  noin 130 miljoonaa euroa
Henkilöstö:  2 000 (2016)
Kotisivu:  victorinox.ch
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Victorinox on sveitsiläinen yritys, jonka tunnetuin tuote on Sveitsin armeijan linkkuveitsi. Victorinox on maailman suurin taskuveitsien ja taskutyökalujen valmistaja, ja se valmistaa noin 60 000 linkkuveistä päivässä. Karl Elsener perusti yrityksen vuonna 1884, ja nykyään johdossa on neljäs Elsenerien sukupolvi. Vuonna 1891 valmistuivat Victoria -monitoimiveitset. Upseerinveitsi esiteltiin vuonna 1897. Victorinox myy myös kelloja ja laukkuja.
Historia

1884 Karl Elsener perusti yhtiön.
1897 Yhtiö aloitti monitoimilinkkuveitsien tuotannon ja rekisteröi linkkuveitsen "Original Swiss Army Knife" (alkuperäinen Sveitsin armeijan veitsi).
1909 Sveitsin rististä tuli Victorinoxin logo (rekisteröi tavaramerkin).
1921 Liikelahjabisnes alkaa. Victorinox ottaa käyttöönsä ruostumattoman teräksen ja vaihtaa nimensä Victoria nimeen Victorinox, ruostumattoman teräksen mukaan ("Victoria"+"Inox"="Victorinox").
1945 Maailmanlaajuinen vienti alkaa.
1980 Uusi tehdas avataan.
1993 Uusi tuotealue: kellot.
2002 Uusi tuotealue: matkalaukut.
2005 Victorinox ja Wenger fuusioituivat, kun Victorinox osti kilpailijansa.
2014 Neljäs sukupolvi Elsenerin perheestä alkoi johtaa yhtiötä.
Tuotteet

Victorinox valmistaa linkkuveitsiä, veitsiä, laukkuja ja kelloja. Victorinoxin tuotteet ovat tunnettuja laadusta ja siitä, että ne valmistetaan aina Sveitsissä. Kiinan halpatuotannon ja jäljitelmien paineessa Victorinox on joutunut mainostamaan nimeään. Markkinoinnin avulla kuitenkin Victorinoxin brandi perustuu laatuun ja sveitsiläisyyteen, mitä valkoinen risti kuvastaa. Victorinox valmistaa kelloja, joiden tehtävänä on lisätä brändin tunnettavuutta varsinkin nuorten kuluttajien keskuudessa.
Tuotteet > Taskutyökalut

Nykyinen Victorinoxin nimi muodostui 1921, kun entinen Victoria yhdistettiin ruostumattoman teräksen mukaan nimettyyn Victorinoxiin (”Victoria” + ”Inox” = ”Victorinox”). Nykyään Victorinoxin monitoimityökaluista löytyykin vaihtoehtoja, jotka on suunniteltu tietokoneista kiinnostuneille, metsästystä harrastaville ja golfin pelaajille.
Tuotteet > Taskutyökalut > Victorinox-taskutyökalusarjat

Avaimenperäveitset 58 mm
Avaimenperäveitset on tarkoitettu avaimenperäksi. Tyypillisessä avaimenperäveitsessä on sakset, kynsiviila, veitsi ja pinsetit.
Swiss Memory
Victorinoxin muistitikku, jonka kapasiteettina on 128MB-2Gt. Muistin voi myös suojata ylikirjoittamiselta. Valmistaja sveitsiläinen Swissbit.
Swiss Army -sarja 84–91mm
Victorinox Swiss Army -sarjan veitset ovat tunnetuimpia Victorinox-linkkuveitsiä. Sarjaan kuuluvat myös legendaariset upseeriveitset, jotka ovat saaneet nimensä siitä, että niitä käyttävät Sveitsin armeijan upseerit.
Deluxe- ja Eleganttisarja 54–84 mm
Victorinoxin Eleganttisarja koostuu veitsistä, joiden koko on 54–84 mm. Sarjan veitset ovat hieman isompia kuin avaimenperäveitset (58 mm).
Finlandia-sarja
Finlandia-sarja on ainut suomalaisten oma sarja. Veitset eroavat muista siinä, että näitä veitsiä koristaa Suomen Leijona.
Pioneer 84–93 mm
Nämä veitset ovat metallikahvaisia veitsiä kokoluokassa 84–93 mm.
Lukittuvateräiset veitset 111 mm
Nämä veitset on tarkoitettu ammattikäyttöön, ja veitset lukkiutuvat.
Swiss Tool
Victorinoxin vastaus Leathermanin monitoimityökalulle. Tämä työkalu on ollut menestys testeissä, mistä osoituksena Retki-lehden testivoitto.
Tuotteet > Kokki- ja keittiöveitset

Victorinox on Euroopan suurin kokki- ja keittiöveitsien valmistaja. Victorinox valmistaa päivässä noin 40 000 keittiöveistä. Victorinoxin valikoimiin kuuluu noin 400 erilaista keittiötavaraa.
Tuotteet > Kokki- ja keittiöveitset > Veitsisarjat

Victorinox Chef’s
Victorinoxin paras veitsisarja. Sarjaan kuuluu noin 30 välinettä.
Victorinox Cuisine
Victorinoxin halvin sarja. Samanlainen kuin Victorinox Gourmet, mutta varsi on kuituvahvisteista erikoisnylonia puun sijasta. Sarjassa on noin 200 mallia.
Victorinox Gourmet
Sama kuin Victorinox Cuisine, mutta kahva on tässä sarjassa palisanteria. Sarjaan kuuluu yli 150 mallia.
Tuotteet > Kellot

Victorinox Swiss Army -kellot valmistetaan Sveitsissä. Jokaisen kellon vesitiiviys testataan. Takuu on aina kolme vuotta. Valikoimassa on noin 200 mallia, jotka ovat kolmessa ryhmässä: Active, Classic ja Professional.
Tuotteet > Laukut

Laukut ja reput ovat Victorinoxin uusi aluevaltaus. Ne olivat heti kolmanneksi eniten myyty laukkusarja Yhdysvalloissa. Victorinox-laukuilla on elinikäinen materiaali- ja valmistusvirheet kattava takuu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Victorinoxin historiaa suomeksi, kuvitettu esite (PDF)
Victorinoxin kotisivu. (englanniksi), (ranskaksi), (espanjaksi)
Victorinoxin "Swiss Army" -kotisivu. (englanniksi)
Mastemark Brands Oy, maahantuojan verkkosivusto
Victorinoxin valmistama klassinen Sveitsin armeijan linkkuveitsi.
Victorinox SwissTool