Koiravero
Historia

| Vuosittaisen koiraveron suuruus> Vuosi | Vuosittaisen koiraveron suuruus> Maaseudulla | Vuosittaisen koiraveron suuruus> Kaupungissa ja  kauppalassa | Vuosittaisen koiraveron suuruus> Säädös |
| --- | --- | --- | --- |
| 1878–1894  | 2 mk | 6 mk | 13/1878 |
| 1895–1910 | 1–3 mk | 5–20 mk | 47/1894 |
| 1911–1921 | 1–10 mk | 5–20 mk | 83/1910 |
| 1922–1942 | 10–100 mk | 50–200 mk | 305/1921 |
| 1942–1948 | 100–300 mk | 200–600 mk | 330/1942 |
| 1948–1959 | 500–1 500 mk | 1 000–3 000 mk | 229/1948 |
| 1960–1962 | 1 000–3 000 mk | 1 500–6 000 mk | 536/1958 |
| 1963–1979 | 10–30 mk | 15–60 mk | 276/1962 |
| 1980–1991 | 30–100 mk | 30–100 mk | 590/1979 |
| 1991–2001 | 0–300 mk | 0–300 mk | 357/1991 |
| 2002–2018 | 0–50 euroa | 0–50 euroa | 913/2001 |
Vuonna 1800 Ruotsin säädyt myöntyivät suostuntaan, jonka mukaan koirista oli maksettava valtiolle veroa. Vuonna 1878 Suomessa annettiin asetus, jonka mukaan kunnallisverojen kanssa kerättiin koirista veroa korvaukseksi kotieläimistä, jotka olivat kuolleet vesikauhuun. Sen, mitä verosta korvauksien jälkeen jäi jäljelle, sai käyttää kunnan muihin menoihin.
Vuotuinen vero oli maalla kaksi markkaa ja kaupungeissa ja kauppaloissa kuusi markkaa riippumatta siitä kuinka pitkän ajan vuodesta koira oli omistajan hallussa. Koirasta oli tehtävä ilmoitus maistraatille, järjestysmiehelle tai kruununnimismiehelle. Ulkomaisesta koirasta vero oli maksettava, jos koira oli kuukautta pidemmän ajan Suomessa. Ilmoittaessaan koiran verotettavaksi sai omistaja veromerkin, joka kiinnitettiin koiran kaulapantaan. Koirat, joilla ei ollut veromerkkiä, sai poliisi ottaa kiinni ja tappaa, ellei omistaja vaatinut sitä kaupungissa kahden ja maalla neljän vuorokauden kuluessa itselleen. Ilmoittamattomasta koirasta oli maksettava kaksinkertainen koiravero ja sakkoa 10–20 markkaa.
Asetuksella 34/1882 vero poistettiin maaseudun koirilta toistaiseksi. Uusi koiraveroasetus annettiin 1894. Sen mukaan kunta sai päättää veron suuruuden tietyissä rajoissa. Porolappalaiset ja muut porokarjan omistajat vapautettiin verosta. Koiravero kannettiin edelleen kunnallisverojen yhteydessä ja kunta sai käyttää verotulot mielensä mukaan kunnallisiin tarkoituksiin. Uutuus asetuksessa oli se, ettei asetus koskenut neljää kuukautta nuorempia koiria.
Vuonna 1942 koiraverosta vapautettiin valtion ja suojeluskuntajärjestön koirat, poroja paimentavat koirat, invalidien ja aistiviallisten avustaja- ja opaskoirat sekä maanpuolustustehtäviin koulutetut palveluskoirat.
Vuonna 1979 uusitussa koiraverolaissa vapautettiin verosta viittä kuukautta nuoremmat koirat. Lisäksi verosta vapautettiin myös vahingoittuneen hirvieläimen jäljestämiseen koulutetut koirat, jotka oli sitouduttu luovuttamaan poliisin käyttöön. Samoin vapautettiin verosta diplomaattien koirat ja tieteellisiin kokeisiin käytettävät koirat..
Vuonna 1991 uusitussa koiraverolaissa kunnanvaltuustoille annettiin oikeus olla kantamatta lainkaan koiraveroa. Lakimuutoksen jälkeen monet kunnat luopuivat nopeasti sen perimisestä. Viimeisenä koiraverosta luopuivat Helsinki ja Tampere, vuoden 2018 alusta.
Vuoden 2023 alusta kaikki koirat tulee mikrosiruttaa ja rekisteröidä Ruokaviraston ylläpitämään koirarekisteriin.