Evoluutiopsykologia
Tutkimuslöytöjä ja teorioita > Mielenterveys

Mielenterveysongelmat ovat yksi evoluutiopsykologien suurimmista mielenkiinnonkohteista, sillä voisi kuvitella, että luonnonvalinta olisi poistanut ne populaatiosta, koska ne ovat niin haitallisia. Evolutiivisen lääketieteen yksi perustajista, Randolph M. Nesse, on ehdottanut seuraavat kuusi ultimaattista syytä nykyihmisten mielenterveysongelmien taustalla:
1. Sopeumat ovat kompromisseja – jostain ominaisuudesta voi olla sekä hyötyä että haittaa.
2. Yhteensopimattomuusteoria (engl. the mismatch hypothesis). Nykyinen ympäristömme on toisenlainen kuin esivanhempiemme ympäristö, eikä mielemme ole ehtinyt sopeutua tarpeeksi nykyiseen elinympäristöömme.
3. Luonnonvalinnallakin on rajansa. Ominaisuudet noudattavat jakaumakäyrää, jossa ääripäillä on jokin ominaisuus joko liian voimakkaana tai liian heikkona.
4. Luonnonvalinta maksimoi lisääntymismenestyksen, ei terveyttä.
5. Epämiellyttävät vasteet, kuten kipu ja ahdistuneisuus, ovat hyödyllisiä ominaisuuksia kohdatessamme haasteita.
6. Patogeenit kehittyvät nopeammin kuin kykymme vastustaa niitä.
Nesse toteaa, että esimerkiksi kyky kokea ahdistusta (engl. anxiety) on esihistoriallisessa ympäristössä lisännyt todennäköisyyttä, että esivanhempamme ovat paenneet vaarallisista tilanteista ja välttäneet niitä tulevaisuudessa. Ahdistuneisuus kiinnittää huomiomme ja valmistaa meitä toimintaan, minkä johdosta siitä on ollut hyötyä esivanhemmillemme. Kysymys kuitenkin kuuluu, miksi nykyihmisillä on niin paljon kroonistunutta ahdistusta; esimerkiksi joka seitsemäs amerikkalainen kärsii kliinisestä ahdistuneisuudesta.
Evoluutiopsykologit ovat vastanneet kysymykseen yhteensopimattomuusteorian avulla. Kyvystä ahdistua on ollut hyötyä evolutionääristen adaptaatioiden ympäristössä; ”vääristä hälytyksistä” on kohtalaisen pienet kustannukset yksilölle, mutta sen sijaan ”oikeat hälytykset” ovat voineet säästää hengen. Jopa nykyaikana tehdyt tutkimukset tukevat tätä: heikon ahdistuneisuusvasteen omaavat henkilöt selviytyvät heikommin kuin korkeamman vasteen omaavat. Nykyisin elämme kuitenkin erilaisessa elinympäristössä, ja mielemme on yhteensopimaton sen kanssa. Pitkittynyttä ahdistuneisuutta on selitetty esimerkiksi sillä, että nykyisessä ympäristössämme mielemme ei pysty jostain syystä katkaisemaan ahdistuneisuuteen liittyvää palkistemisjärjestelmää.
Markus J. Rantala on tutkinut masennusta evoluutiopsykologian näkökulmasta. Hän on tutkimusryhmineen ehdottanut, ettei masennus ole vain yksi sairaus vaan evoluutiopsykologian näkökulmasta 12 eri sairautta:
1. Infektion laukaisema masennus
2. Kroonisen stressin laukaisema masennus
3. Yksinäisyyden laukaisema masennus
4. Traumaperäisen stressihäiriön laukaisema masennus
5. Hierarkiakonfliktin laukaisema masennus
6. Rakkausongelmien laukaisema masennus
7. Läheisen kuoleman laukaisema masennus
8. Synnytyksen jälkeinen masennus
9. Vuodenaikaismasennus
10. Kemikaalien laukaisema masennus
11. Somaattisten sairauksien laukaisema masennus
12. Nälkiintymisen laukaisema masennus
Tutkimusryhmän mukaan länsimaisen elämäntavan aiheuttama matala-asteinen tulehdus ja krooninen stressi voimistavat masennuksen oireita johtaen yksilön kannalta maladaptiiviseen kliiniseen masennukseen. Jotkin masennustyypit ovat luonnonvalinnan tuottamia sopeutumia: luonnonvalinta on esimerkiksi suosinut niitä yksilöitä, jotka ovat masentuneet yksinäisyydessä, sillä yksin oleminen on ollut erittäin vaarallista evolutiivisessa ympäristössä, sekä niitä, jotka ovat masentuneet nälänhädässä, sillä masentunut kuluttaa vähemmän energiaa.