Kesäolympialaiset 1952
Tausta ja valmistelut > Hakuprosessi

Vuoden 1912 olympiakisojen suomalaismenestyksen innoittamana suomalaiset urheiluystävät alkoivat herätellä ajatusta omista olympiakisoista: esimerkiksi Erik von Frenckell esitti 1915 Töölön pallokentän avajaisissa julkisesti unelmansa suomalaisista olympiakisoista.
Olympiamenestyksen jatkuessa 1920-luvulla innostus omiin olympialaisiin kasvoi, ja suomalaiset urheilujohtajat alkoivat Antwerpenin olympialaisten jälkeen vuonna 1920 suunnitella stadionin rakentamista Helsinkiin. Suomen keskeiset urheilujärjestöt ja Helsingin kaupunki perustivat vuonna 1927 Stadion-säätiön stadionin saamiseksi Helsinkiin. Samana vuonna Kansainvälisessä olympiakomiteassa (KOK) Suomen edustajana toiminut Ernst Edvard Krogius ilmoitti Suomen halukkuuden kisaisännäksi.
Vuonna 1930 ryhdyttiin valmistelemaan vuoden 1936 kisojen hakua, jota vauhditti Olympiastadionin suunnitteluprojektin käynnistyminen. Helsinki ei ollut kuitenkaan ehdolla ensimmäisellä kierroksella vuonna 1931, ja kisaisännyyden sai Berliini, mutta Helsinki ilmoittautui välittömästi ehdokkaaksi vuoden 1940 kisoihin. Ne kisat sai Tokio vuonna 1936, eikä Helsinki ollut nytkään virallisesti ehdolla. Kiinan–Japanin sodan takia Tokio ilmoitti vuonna 1938 luopuvansa kisojen järjestämisestä, ja neljä päivää myöhemmin KOK tarjosi kisoja Helsingille, joka suostui ottamaan tehtävän hoidettavakseen, vaikka kisavalmisteluihin jäi vain vähän aikaa.
Toinen maailmansota syttyi 1. syyskuuta 1939 Saksan hyökkäyksellä Puolaan, mikä veti myös Britannian ja Ranskan mukaan sotaan. Olympiakisojen järjestelytoimikunta jatkoi kuitenkin optimistisesti kisoihin valmistautumista. Neuvostoliiton 30. marraskuuta 1939 aloittama talvisota kuitenkin pysäytti toiminnan. Talvisodan jälkeen järjestelytoimikunta päätti luopua kisojen järjestämisestä 20. maaliskuuta 1940 Euroopassa vallinneiden sotatoimien, talvisodan aiheuttaman valmistelujen keskeytyksen ja kurjistuneen taloustilanteen vuoksi. Suomen Olympiakomitean kokouksessa 20. huhtikuuta 1940 ensimmäiset olympiakisat Suomessa ilmoitettiin virallisesti peruutetuiksi. Tällä välin maailmansota oli jo laajentunut, kun Saksa oli miehittänyt Tanskan ja taisteli Norjassa. Kisojen sijasta alkuperäisenä ajankohtana pidettiin talvisodassa kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut, jonka avajaisissa näyttelijä Eino Kaipainen lausui Yrjö Jylhän kirjoittaman runon ”Vaienneet voittajat”. Muistokilpailut pidettiin urheilutoimittaja Sulo Kolkan aloitteesta.
Toisen maailmansodan päätyttyä Lontoo sai eräänlaiseksi hyvitykseksi järjestettäväkseen kesäolympialaiset 1948, kun kaupungille oli alun perin myönnetty sodan vuoksi peruuntuneet vuoden 1944 kisat. Helsinki jatkoi yritystä saada kisat järjestettäväkseen ja ilmoittautui hakijaksi seuraaviin eli vuoden 1952 kisoihin. Tukholmassa 21. kesäkuuta 1947 pidetyssä KOK:n kongressissa Helsinki valittiin isäntäkaupungiksi, Alankomaiden Amsterdam sekä Yhdysvaltain Los Angeles, Minneapolis, Detroit, Chicago ja Philadelphia jäivät Helsingin taakse. Helsingin valtteihin kuuluivat varsin valmiit kilpailujen suorituspaikat, jotka oli rakennettu vuoden 1940 kisoja varten.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Kaupunki | Maa | 1. kierros | 2. kierros |
| Helsinki |  Suomi | 14 | 15 |
| Los Angeles |  Yhdysvallat | 4 | 5 |
| Minneapolis |  Yhdysvallat | 4 | 5 |
| Amsterdam |  Alankomaat | 3 | 3 |
| Detroit |  Yhdysvallat |  2 |  |
| Chicago |  Yhdysvallat |  1 |  |
| Ateena |  Kreikka |  0 |  |
| Lausanne |  Sveitsi |  0 |  |
| Philadelphia |  Yhdysvallat |  0 |  |
| Tukholma |  Ruotsi |  0 |  |