stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kakha Kaladze
Urheilu-ura

Kaladze aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 kotimaansa pääsarjassa Tbilisin Dynamon joukkueessa, josta hän siirtyi ukrainalaiseen Kiovan Dynamoon vuonna 1998. Kolme vuotta myöhemmin Kaladzesta tuli kaikkien aikojen kallein georgialainen jalkapalloilija, kun AC Milan osti hänet 16 miljoonalla eurolla. Kaladze siirtyi Milanista saman sarjan Genoaan kesällä 2010 ja edusti seuraa kahden kauden ajan ennen uransa lopettamista.
Georgian jalkapallomaajoukkueessa Kaladze debytoi maaliskuussa 1996 Kyprosta vastaan. Hän edusti Georgiaa kaikkiaan 83 kertaa. Georgian vuoden jalkapalloilijaksi Kaladze valittiin vuosina 2001–2003, 2006 ja 2011.
Vuonna 2001 Kaladzen veli Levan siepattiin Georgiassa ja hänestä vaadittiin 600 000 dollarin lunnaita. Toukokuussa 2005 poliisi löysi Svanetian alueelta kahdeksan ihmisen ruumiit ja myöhemmin varmistui, että yksi vainajista oli Levan. AC Milanin hyökkääjä Andri Ševtšenko omisti Mestarien liigan ensimmäisellä pudotuspelikierroksella tekemänsä maalin Kaladzen perheelle. Kaladze nimesi vuonna 2009 syntyneen ensimmäisen poikansa veljensä mukaan.
Politiikka

Kaladze toimi liikemiehenä jo pelaajauranasa aikana, sijoittaen muun muassa Georgian energiasektoriin. Vuonna 2012 hänet valittiin parlamenttiin Georgialainen unelma -puolueen listalta ja nimitettiin varapääministeriksi sekä energiaministeriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakha Kaladze Wikimedia Commonsissa
Juventus FC (naiset)

Juventus FC on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Torino. Naisten joukkue, joka käyttää myös nimeä Juventus Women, on yksi Juventus FC:n jaostoista. Joukkue pelaa naisten Serie A:ssa.
Naisten edustusjoukkue perustettiin heinäkuussa 2017, kun Juventus hankki nimi- ja pelaajaoikeudet Serie A:ssa pelanneelta Cuneo Calciolta. Juventus voitti mestaruuden heti ensimmäisen kautensa päätteeksi vuonna 2018 ja voitti Serie A:n kaikkiaan viidesti peräkkäin. Juventus on voittanut Italian cupin kolme kertaa: vuonna 2019 se voitti loppuottelussa ACF Fiorentinan maalein 2–1 ja vuonna 2022 AS Roman samoin lukemin. Vuoden 2023 loppuottelussa Juventus voitti Roman 1–0 Barbara Bonansean tehtyä voittomaalin lisäajalla.
Saavutukset

Italian mestaruus: 2018, 2019, 2020, 2021, 2022
Italian cup: 2019, 2022, 2023
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Kabhi Haan Kabhi Naa

| Kabhi Haan Kabhi Naa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kundan Shah
Käsikirjoittaja:  Pankaj Advani Kundan Shah
Tuottaja:  Vikram Mehrotra
Säveltäjä:  Jatin-Lalit
Kuvaaja:  Virendra Saini
Leikkaaja:  Renu Saluja
Koreografi:  Farah Khan
Pääosat:  Shah Rukh Khan Deepak Tijori Suchitra Krishnamoorthi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Legend Films
Levittäjä:  Shemaroo Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  25. helmikuuta 1994
Kesto:  158 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kabhi Haan Kabhi Naa (hindiksi कभी हाँ कभी ना, Kabhī hāṃ kabhī nā; suom. ”Joskus kyllä, joskus ei”) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Kundan Shah. Pääosia näyttelevät Shah Rukh Khan, Deepak Tijori ja Suchitra Krishnamoorthi ensimmäisessä hindielokuvassaan. Khanin elokuvayhtiö Red Chillies Entertainment on ostanut elokuvan oikeudet.
Elokuva voitti kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaan elokuvan ja parhaan suorituksen kriitikkopalkinnot. Sitä pidetään yhtenä Khanin parhaista roolisuorituksista ja Khan on sanonut sen olevan hänen oma suosikkinsa.
Juoni

Huoleton haaveilija Sunil ihastuu tyttöön, joka on rakastunut toiseen ja yrittää erottaa tämän ja rakastamansa miehen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shah Rukh Khan  | … |  Sunil   |
|  Deepak Tijori  | … |  Chris Rodriguez   |
|  Suchitra Krishnamoorthi  | … |  Anna Gonsalves   |
|  Rita Bhaduri  | … |  Mary Gonsalves   |
|  Satish Shah  | … |  Simon Gonsalves   |
|  Anjan Srivastava  | … |  Vinayak   |
|  Goga Kapoor  | … |  Anthony Gomes   |
|  Tiku Talsania  | … |  Patel   |
|  Ravi Baswani  | … |  Albert Gonsalves   |
|  Naseeruddin Shah  | … |  isä Braganza   |
|  Ashutosh Gowariker  | … |  Imran   |
|  Kurush Deboo  | … |  Yezdi   |
|  Aditya Lakhia  | … |  Tony   |
|  Shashi Sahay  | … |  Prabha   |
|  Sadiya Siddiqui  | … |  Nikki   |
|  Virendra Saxena  | … |  Vasco   |
|  Anita Kanwal  | … |  Chrisin äiti   |
|  Ajit Vachani  | … |  Charles Rodriguez   |
|  Juhi Chawla  | … |  erikoisesiintyminen   |
Soundtrack

Kaikki sanat Majrooh Sultanpuri, kaikki sävellykset Jatin-Lalit.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Ae Kaash Ke Hum” | Kumar Sanu | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Aana Mere Pyar Ko Na Tum” | Kumar Sanu, Alka Yagnik | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Deewana Dil Deewana” | Amit Kumar, Udit Narayan | 7.37 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Woh Toh Hai Albela” | Kumar Sanu, Devaki Pandit | 5.09 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Sachi Yeh Kahani Hai” | Amit Kumar, Alka Yagnik | 6.30 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Kyon Na Hum Milke Pyar” | Amit Kumar, Udit Narayan, Vijayeta Pandit | 4.21 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Filmfare Awards
Paras elokuva (kriitikkopalkinto)
Paras suoritus (kriitikkopalkinto) – Shah Rukh Khan
Aiheesta muualla

Kabhi Haan Kabhi Naa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kabhi Haan Kabhi Naa AllMoviessa. (englanniksi)
Juvincourt-et-Damary

| Juvincourt-et-Damary |
| --- | --- |
 Juvincourt-et-Damaryn kirkko
 Juvincourt-et-Damary
 Koordinaatit: 49°26′50″N, 03°53′35″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Aisne
Arrondissementti:  Laon
Hallinto:  
 – Pormestari:  Pierre Soudant
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29,82 km²
Väkiluku (2013):  570
 – Väestötiheys:  19,1 as./km²
Postinumero:  02190
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juvincourt-et-Damary on kunta Aisnen departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 570 asukasta. Kunnan pinta-ala on 29,82 neliökilometriä.
Juvincourt-et-Damaryssa syntyneitä

François Bonlieu, alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juvincourt-et-Damary Wikimedia Commonsissa
Kapanala

Kapanala on entisajan pinta-alamitta, joka 1/32 tynnyrinalasta. Se oli käytössä 1600- ja 1700-luvuilla ja sitä käytettiin viljeltävän pellon pinta-alan mittaamiseen. Kapanala oli tarkemmin ottaen 1750 neliöjalkaa eli 437,5 neliökyynärää. Heinän mitoissa käytettyinä aarneina se oli 4 aarnia. Nykyisissä pinta-alan mitoissa se vastaa 1,54 aaria.
Kari Haakana

| Kari Haakana> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. marraskuuta 1973 (ikä 50) Outokumpu
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Kari Haakana (s. 8. marraskuuta 1973 Outokumpu) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Haakana on Kiekko-Espoon kasvatti, mutta SM-liigassa hän debytoi kuitenkin Rauman Lukon paidassa. Tämän lisäksi hän ehti pelata Suomessa Espoo Bluesissa, Jokereissa, Oulun Kärpissä ja Pelicansissa. Vuonna 2001 Haakana pelasi muutaman ottelun NHL:ssä Edmonton Oilersissa. Lisäksi hän edusti urallaan Saksan DEL-liigan Sportbund DJK Rosenheimia ja EV Duisburgia, Ruotsin Elitserienin MODOa ja Skellefteåå, NLA:n Kloten Flyersia, Italian Serie A:n HC Valpellicea sekä Itävallan pääsarjassa pelannutta slovenialaista HDD Olimpija Ljubljanaa.
Uransa jälkeen hän on valmentanut muun muassa Jokereiden ja Bluesin juniorijoukkueita.
Aiheesta muualla

Kari Haakana nhlfinns.net
Kapaneus

Kapaneus William Blaken laatimassa Jumalaisen näytelmän kuvituksessa.
Kapaneus (kreik. Καπανεύς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hipponooksen ja Astynomen poika. Hänellä oli puolisonsa Euadnen kanssa poika Sthenelos. Kapaneus oli yksi seitsemästä Thebaa vastaan nousseesta sotapäälliköstä.
Kapaneus oli tarun mukaan suunnattoman vahva ja suurikokoinen ja vertaansa vailla soturina. Hänet tunnettiin myös röyhkeydestään. Theban piirityksen aikana hän seisoessaan Theban muurilla huusi, ettei itse Zeus voisi estää häntä hyökkäämästä kaupunkiin, josta suuttuneena Zeus iski Kapaneuksen vasamalla kuoliaaksi. Kapaneuksen ruumista tuhkattaessa tämän puoliso Euadne heittäytyy miehensä hautarovioon ja kuoli siten tämän mukana.
Kapaneuksen tarinaa ovat kertoneet Aiskhylos tragediassa Seitsemän Thebaa vastaan, Euripides tragedioissaan Turvananojat ja Foinikian naiset sekä roomalainen runoilija Statius.
Jumalaisessa näytelmässä Dante näkee Kapaneuksen helvetin kolmannessa pyörössä. Muiden jumalanpilkkaajien tavoin Kapaneus on tuomittu olemaan polttavalla hiekalla, jossa heidän päällensä sataa hiljalleen tulta. Mutta päinvastoin kuin muut, Kapaneus ei torju tulta aivan kuin se ei häntä polttaisikaan. Danten tätä ihmetellessä Kapaneus kertoo olevansa sama mies niin kuolossa kuin elossakin ja uhmaavansa edelleen jumalaa.
Kapasiteetti

Kapasiteetti on suurin mahdollinen tuotantokyky. Yleensä suurteollisuudessa kapasiteetti ilmoitetaan vuosituotantona. Mikäli käyttöaste on 100 %, niin tehdas tuottaa täyden kapasiteettinsa verran. Käyttöasteella tarkoitetaan sitä osaa kapasiteetista, mikä kulloinkin on käytössä.
Myös yleissana, esimerkiksi akun, muistin, liikenneväylän kapasiteetti.
Kapanen

Kapanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hannu Kapanen (s. 1951), jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja
Jari Kapanen (s. 1954), jääkiekkoilija
Karri Kapanen (s. 2000), jääkiekkoilija
Kasperi Kapanen (s. 1996), jääkiekkoilija, Sami Kapasen poika
Kimmo Kapanen (s. 1974), jääkiekkoilija, Hannu Kapasen poika
Konsta Kapanen (s. 2003), jääkiekkoilija, Sami Kapasen poika
Lauri Kapanen (s. 1985), salibandyn pelaaja
Niko Kapanen (s. 1978), jääkiekkoilija
Oliver Kapanen (s. 2003), jääkiekkoilija, Kimmo Kapasen poika
Pekka Kapanen (1878–1944), järjestöjohtaja, kuoronjohtaja ja toimittaja
Saku Kapanen (s. 1979), pesäpalloilija
Sami Kapanen (s. 1973), jääkiekkoilija, Hannu Kapasen poika
Timo Kapanen (s. 1946), elokuvaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaija Härkin

Kaija Alli Inkeri Härkin (s. 12. kesäkuuta 1951 Valtimo) on suomalainen entinen maajoukkuetason kilpahiihtäjä.
Härkin on kertonut vuonna 2012 Arto Halosen Sinivalkoinen valhe -dokumentissa, että Tapio Videman pyysi häntä uran aikana mukaan hormonitutkimukseen. Paljastusten jälkeen hänet eristettiin hiihtopiireistä ja hän oli lähellä itsemurhaa.
Härkinin seura oli Valtimon Vasama, ja hän voitti 1968 nuorten EM-kisoissa 5 km:n hiihdossa pronssia ja viestissä hopeaa. 1969 ja 1970 hän oli voittamassa nuorten EM-kisojen viestissä. Vuonna 1968 Ulla Suhonen, Kaija Härkin ja Maija Timonen voittivat A-tyttöjen joukkuemestaruuden maastojuoksussa, ja 1969 he voittivat SM-viestikultaa Ranualla hiihdossa. 1970 Härkin voitti nuorten Suomen-mestaruuden 5 km:n hiihdossa. Aikuisten sarjassa 1971–1973 hän voitti kolme peräkkäistä SM-kultaa 3 × 5 km viestissä joukkueessa, jossa hänen lisäkseen olivat Ulla Suhonen ja Marja Hakkarainen. 1974 he voittivat hopeaa. Maastojuoksussa he voittivat kaksi SM-kultaa joukkuekisasta 1972–1973.
Kaija Ikävalko

Katri ”Kaija” Ikävalko (o.s. Mäkelä; 18. huhtikuuta 1918 Helsinki – 21. syyskuuta 2015 Lahti) oli suomalainen taidemaalari. Hän syntyi Helsingissä ja debytoi Lahdessa vuonna 1948. Hän kuului Taidemaalariliittoon varsinaisena jäsenenä ja oli myös Kuvataiteilijasenioreitten perustajajäsen.
Kaija Holli

Kaija Anneli Holli (o.s. Ikonen; s. 14. tammikuuta 1950 Ilomantsi) on suomalainen emeritaprofessori. Hän toimi Tampereen yliopiston rehtorina 2009-2015. Holli oli ennen eläköitymistään Tampereen yliopiston palliatiivisen lääketieteen professori. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tampereen yliopistosta 1988. Hän on myös syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkäri sekä fysioterapeutti.
Holli toimi Suomen yliopistot UNIFI ry:n puheenjohtajana vuosina 2012–13. Hän on myös toiminut valtioneuvoston asettaman Tutkimus- ja innovaationeuvoston ja Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n hallituksen jäsenenä vuonna 
2015
Kareem Streete-Thompson

| Mitalit> Maa:   Caymansaaret.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Caymansaaret.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Caymansaaret.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Caymansaaret> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lissabon 2001 | Pituushyppy |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Manchester 2002 | Pituushyppy |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Winnipeg 1999 | Pituushyppy |  |
Kareem Streete-Thompson (s. 30. maaliskuuta 1973 Ithaca, Yhdysvallat) on caymansaarelainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja pikajuoksussa. Hän edusti ensin Caymansaaria, mutta vaihtoi kansalaisuuttaan yhdysvaltalaiseksi. Streete-Thompson kuitenkin otti Caymansaarten kansalaisuuden uudelleen vuonna 1999. Hän voitti hopeaa pituushypystä sekä sisäratojen MM-kisoissa 2001 että Pan-Amerikan kisoissa 1999 ja pronssia samasta lajista Kansainyhteisön kisoissa 2002. Streete-Thompson osallistui olympialaisiin kolmesti vuosina 1992–2004. Hän oli pituushypyn lisäksi mukana 100 metrin juoksussa Barcelonan kisoissa 1992 ja Ateenan olympialaisissa 2004. Streete-Thompsonin paras olympiasijoitus oli 13. sija pituushypystä vuodelta 2000. Tuolloin hän jäi vain sentin päähän finaalipaikasta.
Ennätykset

Lähde: IAAF
Pituushyppy: 863 cm (1994)
100 m: 9,96 s (1997)
Juventus Stadium

| Juventus Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Torino, Italia
Koordinaatit:  45°6′34″N, 7°38′28″E
Rakennustyöt aloitettu:  1. maaliskuuta 2009
Avattu:  8. syyskuuta 2011
Omistaja:  Juventus FC SpA
Hoitaja:  Juventus FC SpA
Kustannukset:  105 miljoonaa
Arkkitehti:  Hernando Suarez Gino Zavanella
Katsojakapasiteetti
 41 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Juventus Stadium on Torinossa sijaitseva jalkapallostadion, joka toimii Juventuksen kotistadionina. Stadion avattiin 8. syyskuuta 2011 juuri ennen Serie A -kauden 2011–2012 alkua. Se on rakennettu Juventuksen ja Torinon entisen kotistadionin, Stadio delle Alpin paikalle.
Ensimmäinen virallinen ottelu stadionilla oli 11. syyskuuta 2011 pelattu Juventuksen ja Parman välinen Serie A -ottelu, jonka Juventus voitti 4–1.
Taustaa

Juventuksen entinen stadion, Stadio delle Alpi rakennettiin suurin kustannuksin. Huolimatta siitä, että Juventuksella on italialaisista jalkapallojoukkueista suurin kannattajamäärä, Stadio delle Alpilla oli kapasiteettiin nähden vähän katsojia. Keskimääräinen stadionin täyttöaste oli vain kolmannes stadionin 67 000 kapasiteetista. Seura osti stadionin Torinon kunnanvaltuustolta vuonna 2003.
Juventus siirtyi pois epäsuositulta stadionilta vuonna 2006 ja päätti uuden intiimimmän ja tunnelmallisemman paikan rakentamisesta. Fanit olivat moittineet muun muassa sen huonoa sijaintia, sekä huonoa näkyvyyttä kentälle joistakin paikoista. Juventus on ensimmäinen suuri eurooppalainen seura, joka rakentaa uudesta stadionistaan aikaisempaa pienemmän. Vuoden 2006 jälkeen Juventus sekä Torino pelasivat ottelunsa Torinon olympiastadionilla, joka oli myös epäsuosittu pienen kapasiteetin vuoksi.
Marraskuussa 2008 seura julkisti suunnitelmansa uuden 41 000-paikkaisen stadionin rakentamisesta Stadio delle Alpin tilalle. Uuden stadionin kustannuksiksi arvioitiin 100 miljoonaa euroa. Stadionille ei rakenneta juoksurataa. Juventus Stadiumin valmistumisen myötä Juventuksesta tuli ensimmäinen Serie A -seura, joka rakentaa ja omistaa oman stadionin.
Stadionille tuli myös ostosalue, sekä myöhemmin sinne on suunniteltu tulevan museo. Stadionin avajaiset pidettiin 8. syyskuuta 2011. Stadionin avausottelussa Juventus kohtasi englantilaisen Notts Countyn, jolta Juventus sai mustavalkoraitaisen värityksensä vuonna 1903.
Tulevaisuus

Vuonna 2014 stadionilla pelataan Eurooppa-liigan loppuottelu.
Panoraamakuva stadionin avajaisista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juventus Stadium Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Serie A:n stadionit kaudella 2015–2016
Azzurri d’Italia (Bergamo) • Bentegodi (Verona) • Braglia (Modena) • Castellani (Empoli) • Dall’Ara (Bologna) • Ferraris (Genova) • Franchi (Firenze) • Friuli (Udine) • Juventus Stadium (Torino) • Mapei Stadium (Reggio nell’Emilia) • Matusa (Frosinone) • Olimpico (Rooma) • Olimpico (Torino) • Renzo Barbera (Palermo) • San Paolo (Napoli) • San Siro (Milano)
Katherine Parkinson

Katherine Jane Parkinson (s. 9. maaliskuuta 1978 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten komediarooleistaan. Vuosina 2006–2013 hän näytteli Jen Barberia Channel 4:n komediasarjassa IT-porukka. Hän voitti roolisuorituksestaan vuonna 2014 parhaan naispuolisen komedianäyttelijän BAFTA-palkinnon.
Vuosina 2005–2009 Parkinson näytteli draamakomediasarjassa Doc Martin. Vuosina 2015–2018 hän esiintyi vakavammassa roolissa tieteissarjassa Humans. Lisäksi Parkinson on vieraillut sarjoissa Uusi Sherlock (2012) ja Inside No. 9 (2014).
Harhaluuloisuushäiriö

Harhaluuloisuushäiriö on vakava psykoosisairaus (ICD-tautiluokitus F22.0). Harhaluuloisuushäiriöissä ilmenee yhtäjaksoisesti vähintään kuukauden ajan erilaisia harhaluuloja. Harhaluuloisuushäiriötä kutsutaan myös paranoiaksi tai paranoidiseksi psykoosiksi, mikä on hieman harhaanjohtavaa, koska häiriöiden oirekuva voi olla varsin monentyyppinen eikä suinkaan aina vainoamiseen liittyvä.
Ryhmä häiriöitä, joille on ominaista joko yhden ainoan harhaluulon tai toisiinsa liittyvien, tavallisesti jatkuvien ja joskus elinikäisten harhaluulojen kehittyminen. Harhaluulon tai harhaluulojen sisältö on hyvin vaihteleva. Usein ne ovat vainoavia, luultuun ruumiilliseen sairauteen liittyviä tai suuruusharhoja. Muuta psykopatologiaa ei yleensä esiinny; ajoittaiset masennusoireet ovat mahdollisia, ja haju- tai tuntoharhoja voi joissakin tapauksissa kehittyä.
Psykologisena ilmiönä toisia kohtaan ilmenevä epäluuloisuus on luonnollista. Paranoidisuus on tavallinen oire myös muissa mielenterveyshäiriöissä, kuten skitsofreniassa (paranoidinen skitsofrenia). Rajanveto epäluuloiseen persoonallisuuteen (ICD-tautiluokituksessa F60.0) on myös häilyvä.
Hoitomuotona on psykoterapia.
Tyypit

Harhaluulon luonteen mukaan harhaluuloisuushäiriöt voidaan jakaa erilaisiin tyyppeihin:
vainoharhainen eli paranoidinen
mustasukkaisuusharhainen
erotomaanisesti harhainen
suuruusharhainen
somaattisharhainen
Diagnoosi

Diagnostiset kriteerit:
A. Esiintyy harhaluulo tai joukko toisiinsa liittyviä harhaluuloja, jotka ovat muita kuin tyypillisesti skitsofreenisiksi F20.0-20.3:n yleisissä kriteereissä G1.1, G1.b tai G1.d määritellyt (harhaluulot siis eivät ole täysin mahdottomia tai kulttuuriin sopimattomia). Tyypillisesti ne ovat vainoamis-, suuruus-, mustasukkaisuus- ja seksuaalisuusharhaluuloja tai luultuun ruumiilliseen sairauteen liittyviä harhaluuloja.
B. Kriteerin A mukainen harhaluulo (harhaluulot) on esiintynyt vähintään kolmen kuukauden ajan.
C. Skitsofrenian (F20.0–20.3) yleiset kriteerit eivät täyty.
D. Ei esiinny pitkäkestoisia aistiharhoja minkään aistin alueelta (saattaa kuitenkin esiintyä ohimeneviä tai ajoittaisia kuuloharhoja, jotka eivät ole kolmannessa persoonassa tai kommentoi jatkuvasti henkilöä).
E. Masennusoireita (tai jopa masennustila, F32) voi ajoittain esiintyä, edellyttäen, että harhaluuloja ilmenee myös silloin, kun mielialahäiriötä ei esiinny.
F. Ei ole näyttöä F00–F09:ssä luetellusta ensisijaisesta tai toissijaisesta elimellisestä mielenterveyshäiriöstä tai psykoaktiivisten aineiden käytöstä aiheutuvasta psykoottisesta häiriöstä (F1x.5).
Tätä diagnoosia ei voi asettaa, jos potilaalla on selviä ja jatkuvia kuuloharhoja. Sama koskee skitsofreenisiä oireita, kuten vaikutuselämyksiä ja huomattavaa tunteiden köyhtymistä, sekä selviä todisteita aivosairaudesta. Satunnaiset tai hetkelliset kuuloharhat eivät kuitenkaan sulje pois tätä diagnoosia, jos ne eivät ole tyypillisesti skitsofreenisiä ja muodostavat vain pienen osan kliinisestä kokonaiskuvasta ja etenkin, jos ne esiintyvät vanhahkoilla potilailla. Sairaus alkaa yleensä keski-iässä, mutta joskus, erityisesti kun on kyse uskomuksesta kehon epämuodostuneisuudesta, varhaisessa aikuisiässä. Harhaluulojen sisältö ja niiden puhkeaminen ovat usein yhteydessä henkilön elämäntilanteeseen, esimerkiksi vainoamisharhat vähemmistöjen jäsenillä. Suoraan harhaluulojärjestelmiin liittyviä toimia ja asenteita lukuun ottamatta, potilaan tunteet, puhe ja käyttäytyminen ovat normaaleja.
Esiintyvyys

Harhaluuloisuushäiriö on melko harvinainen sairaus; arvioidaan, että n. 0,1–0,4 % väestöstä sairastaa sitä. Tarkkaa määrää ei kuitenkaan tiedetä, koska kyseessä on kapea-alainen häiriö, joka ei välttämättä vaikuta esim. työkykyyn, ja hoitoon hakeutuu ilmeisesti vain pienehkö osa potilaista. Se on tavallisin keski-ikäisillä tai sitä vanhemmilla ihmisillä. Harhaluuloisuushäiriötä alkaa esiintyä iän myötä yli 45-vuotiaassa väestössä, ja se on yleisempi yli 65-vuotiaiden naisten keskuudessa. Harhaluuloisuushäiriön diagnosoinnissa täytyy varmistua siitä, että kyse ei ole huomattavasti yleisemmästä skitsofreniasta, jota sairastaa n. 1 % väestöstä. Skitsofrenia puhkeaa tyypillisesti varhaisaikuisuudessa ja ennen keski-iän saavuttamista; sen sijaan harhaluuloisuushäiriötä esiintyy keski-ikäisillä ja sitä vanhemmilla ihmisillä. Varmaa käsitystä harhaluuloisuushäiriön etiologiasta ei ole olemassa: etiologiaan vaikuttanevat useat syytekijät.
Oireet

Varsinaisen harhaluuloisuushäiriön tärkein oire on pysyvä harhaluulo, joka muistuttaa lähinnä päähänpinttymää eli pakkomiellettä. Häiriö on psykoottinen tila, koska mitkään vastakkaiset todistelut eivät voi horjuttaa uskoa harhaluuloon, ja havainnot tulkitaan aina tukemaan harhaluuloa. Harhaluuloisuushäiriössä harhaluulot ovat varsin erilaisia kuin skitsofreniaan liittyvät harhaluulot. Skitsofreniassa harhaluulot ovat yleensä kummallisia ja absurdeja – harhaluuloisuushäiriössä ne saattaisivat sinänsä olla jotenkin mahdollisia, mutta luultavasti epätodennäköisiä. Ongelmana on etenkin se, ettei aina voida olla varmoja siitä, onko harhaluulossa perää vai ei.
Aiheesta muualla

Mielenterveystalo (Arkistoitu – Internet Archive) HUS
Kaisa Sinikara

Kaisa Sinikara on Helsingin yliopiston entinen ylikirjastonhoitaja ja teologian tohtori. Yliopiston kansleri myönsi vuonna 2010 Kaisa Sinikaralle oikeuden käyttää professorin arvonimeä aikana, jona hän toimii Helsingin yliopiston ylikirjastonhoitajana.
Sinikara väitteli teologian tohtoriksi 2007. Sinikara aloitti  ylikirjastonhoitajana  kesäkuussa 2009 ja jäi eläkkeelle kesäkuussa 2013.
Sinikara on ollut vuosina 1978–1983 ja 1985–1987 teologisen tiedekunnan kirjastossa eri tehtävissä, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjastossa 1977–1978 ja 1987–1989 sekä sen jälkeen Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa johtajana 1989–2002. Hän toimi yliopiston kirjasto- ja tietopalvelujen koordinointiyksikön päällikkönä 2002–2009.
Harhalanlammi

| Harhalanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°41′05″N, 23°16′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Paskolammiin 
Järvinumero:  35.521.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,6 m  
Rantaviiva:  1,772 km  
Pinta-ala:  15,445 ha  
Tilavuus:  0,00014 km³ 
Suurin syvyys:  3,6 m  
Valuma-alue:  2 km² 
 fiHarhalanlammi 
Harhalanlammi eli Hiiroistenjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Harhalan ja Hiiroisten kylien välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Harhalanlammi on osa Kyrösjärven lähialuetta.