stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kevork IV Konstantinopolilainen

Kevork IV Konstantinopolilainen
Kevork IV Konstantinopolilainen (k. 6. joulukuuta 1882) oli Armenian katolikos vuosina 1867–1882. Hänen aikanaan tehtiin monia uudistuksia, ehkä tärkeimpänä Etšmiadzinin seminaarin perustaminen vuonna 1874. Kevork toi seminaariin musiikkitieteilijöitä Konstantinopolista, minkä ansiosta armenialaista kirkkomusiikkia alettiin julkaista ja kehittää. Kevork myös kehitti kaikkia kirkollisen elämän osa-alueita jumalanpalveluselämästä taloudenpitoon, vahvisti Etšmiadzinin katolikoksen asemaa Kilikian katolikokseen nähden ja perusti Etšmiadziniín museon. Toisaalta Kevork ei juuri kiinnittänyt huomiota vähäosaisiin.
Kevork kuoli raskaan sairauden seurauksena 6. joulukuuta 1882. Häneltä jäi vain muutama rupla, sillä ilmeisesti hänen alaisensa, piispa Vahram, varasti Kevorkin rahat ja arvoesineet tämän kuoltua, sillä kyseistä piispaa ei tämän jälkeen nähty. Kevorkia seurasi katolikoksena Makar I, joka valittiin virkaansa vasta vuonna 1885 viivästyksien vuoksi.
Koneellistuminen

Koneellistuminen tarkoittaa koneiden ja laitteiden käyttöä avustamaan ihmistä fyysisessä työssä. Sillä voidaan myös tarkoittaa koneiden käyttöä korvaamaan ihmisten tai eläinten työtä. Automaatio on koneellistumisen ylempi taso, jossa myös ohjausluonteisia tehtäviä on siirretty koneille.
Aiheesta muualla

Finfood: Keittiön koneellistuminen
Maria Kalaniemi

Maria Kalaniemi vuonna 2011.
Maria Helena Kalaniemi (s. 27. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen harmonikansoittaja ja säveltäjä. Vuosina 2005–2010 hän toimi taiteen keskustoimikunnan nimittämänä taiteilijaprofessorina. Kalaniemen pääsoitin on harmonikka. Kansalliseen kuuluisuuteen hän nousi 1983 ensimmäisen Kultainen harmonikka -kilvan voiton kautta. Harmonikan lisäksi hän soittaa myös viulua ja kanteletta. Hän toimii JuuriJuhla-kansanmusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana.
Kalaniemi valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi 1991 ja hän opiskeli myös Pariisissa M. Azzolan johdolla 1989. Vuodesta 1995 alkaen Kalaniemi on toiminut Sibelius-Akatemiassa harmonikansoiton lehtorina ja suoritti taiteellisen tohtorintutkinnon kansanmusiikin osastolla 23. toukokuuta 2009 .
Yhtyeet

Kalaniemi on esiintynyt lukuisissa eri yhtyeissä ja kokoonpanoissa:
Meiskarit (1976–)
harmonikkaduo Maria Kalaniemi & Elina Leskelä (1976–1985)
Katrilli (1980–1983)
Niekku (1983–1992)
Helsingin Kaksrivisnaiset (1990–)
Rollo-tanssiteatteri (1991–1992)
Maria Kalaniemi & Timo Alakotila (1991–)
Anna-Kaisa Liedeksen yhtye (1992–1998)
Maria Kalaniemi & Sven Ahlbäck (1992–)
duo Ramunders Döttrar (Maria Kalaniemi ja Marianne Maans) (1994–)
Ramunder (1995–)
Maria Kalaniemi & Aldargaz (1995–)
Katri-Helena & Superpelimannit (1996–1999 ja 2001)
Accordion Tribe (1996–)
Vesa-Matti Loirin yhtye (1997–2002, 2004–)
Unto-tango-orkesteri (1998–)
Gumbo-yhtye (1999–)
Maria Kalaniemi trio (2000–)
Leikarit
duo Maria Kalaniemi & Olli Varis
Tero Vaaran Maatakiertävä Uusi Viihdeorkesteri
Levytykset

Kultaisen Harmonikan voittaja (1984)
Maria Kalaniemi (1992)
Iho (Maria Kalaniemi & Aldargaz, 1995)
Pidot (Heikki Laitisen ja Anna-Kaisa Liedeksen kanssa, 1997)
Accordion Tribe (Accordion Tribe, 1998)
Ahma (Maria Kalaniemi & Aldargaz, 1999)
Ilmajousi-Luftstråk (Sven Ahlbäckin kanssa, 2001)
Ambra (Timo Alakotilan kanssa, 2001)
Sea of reeds (Accordion Tribe, 2002)
Viimeinen maa (2003)
Tokyo concert (Maria Kalaniemi trio, 2003)
Aina tukkipoika tunnetaan (Jorma Hynnisen kanssa, 2004)
Bellow Poetry (2005)
Lunghorn Twist (Accordion Tribe, 2006)
lisäksi Maria Kalaniemi on musisoinut yli 30 muulla levyllä ja yli 20 kokoelma-CD-levyllä
Radion ohjelmanauha
Duo Maria Kalaniemi & Pale Saarinen. Sovitukset: Matti Viljanen (Yle 1986)
Aiheesta muualla

https://www.mariakalaniemi.fi/
Ylen Elävä arkisto: Maria Kalaniemi
Maistjärvi

| Maistjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°35′11″N, 25°04′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja  Jyrkyseen 
Järvinumero:  14.221.1.049
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,2 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  3,803 km  
Pinta-ala:  15,071 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMaistjärvi 
Maistjärvi eli Maistojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Koivumäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 15,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvi on muodoltaan epäsäännöllinen ja sen itäosasta työntyy lahdet pohjoiseen ja kaakkoon. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Rannat ovat metsämaata. Järvellä on yksi vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie idästä Kuhmoisten kirkonkylän suunnalta tulevalta tieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,2 metriä mpy. Siihen johtaa yli kymmenen ojaa. Laskuoja lähtee kaakkoon työntyvän lahden päästä ja se laskee 600 metrin päässä Jyrkyseen. Laskuojan pudotus on 2,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Maisjärvi.
Vuoden 1965 peruskartassa järven nimenä oli Maistojärvi. Tuolloin järvi oli autio ja siihen johti vain yksi oja. Vuoden 1986 peruskartassa järven nimenä oli Maistjärvi. Järvi oli yhä tuolloin autio, mutta siihen oli johdettu noin kymmenen ojaa lisää.
Logan Pyett

| Logan Pyett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1988 (ikä 36) Milestone, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  HSC Csíkszereda
Sarja:  Erste Liga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Grand Rapids Griffins (AHL) Connecticut Whale (AHL) Vitjaz Podolsk (KHL) Admiral Vladivostok (KHL) Severstal Tšerepovets (KHL) Tōhoku Free Blades (ALIH) Hershey Bears (AHL) KooKoo (SML) Frederikshavn White Hawks (Tanska)
NHL-varaus:  212. varaus, 2006 Detroit Red Wings
Logan Pyett (s. 26. toukokuuta 1988 Milestone, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue HSC Csíkszeredassa. Hän laukoo oikealta.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Pyett tuo kiekkoa ylöspäin nopeasti ja tehokkaasti. Hän pelaa hyvin hyökkäyssuuntaan, mutta on luotettava myös omassa puolustuspäässä. Pyett ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen, eikä fyysinen pelaaja. Myös loukkaantumiset ovat haitanneet hänen uraansa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Pyett syntyi Saskatchewanin Milestonessa ja kasvoi Balgoniessa. Hänen kasvattajaseuransa on Milestone Flyers. Hän siirtyi sittemmin Prairie Stormin junioreihin. Regina Pats varasi Pyettin 11. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän pelasi kauden 2003–2004 vielä suurimmaksi osaksi SMHL-juniorisarjaa Regina Pat Canadiansissa, jonka varakapteenina Pyett toimi. Hän pelasi kauden aikana WHL:ssä kaksi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2004–2005 Pyett teki siellä 67 runkosarjaottelussa tehot 5+19=24, joilla hän oli Patsin tehokkain puolustaja. Kaudella 2005–2006 Pyett oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 10+35=45, joilla hän sijoittui WHL:n puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Pudotuspeleissä Pyett oli tehoilla 1+6=7 Patsin paras syöttäjä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Garrett Festerlingin ja Kyle Rossin kanssa.
Detroit Red Wings varasi Pyettin seitsemännellä kierroksella 202. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Kaudella 2006–2007 hän oli Regina Patsin WHL-joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+48=62, joilla Pyett sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Kaudella 2007–2008 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Pyett oli Patsin tehokkain puolustaja, toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+34=54, joilla hän sijoittui WHL:n puolustajien maalipörssissä neljänneksi sekä jakoi puolustajien pistepörssin viidennen sijan Tri-City Americansin T. J. Fastin kanssa. Pyett valittiin kauden päätteeksi liigan itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä koko CHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Tulokassopimus Detroit Red Wingsiin ja ammattilaisvuodet Pohjois-Amerikassa

Toukokuussa 2018 Pyett teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kaikki sopimuskautensa kokonaan AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin vahvuudessa. Hänen tulokaskautensa 2008–2009 toi 61 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 3+11=14. Kaudella 2009–2010 Pyett oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja yhdeksällä osumallaan. Kaudella 2010–2011, 27. helmikuuta 2011 hän onnistui tekemään kypärätempun Hamilton Bulldogsia vastaan. Pyettista tuli Griffinsin seurahistorian ensimmäinen kypärätempussa onnistunut puolustaja. Jo AHL-kausien päätyttyä, sekä keväällä 2010 että 2011 hänet kutsuttiin Red Wingsin NHL-joukkueen vahvuuteen loukkaantumisten varalta, mutta Pyett ei kuitenkaan saanut tililleen NHL-otteluita. Heinäkuussa 2011 hän teki Red Wingsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Pyett pelasi myös kauden 2011–2012 kokonaan Griffinsissa.
Heinäkuussa 2012 Pyett teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 600 000 dollarin arvoisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Syyskuussa seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Pyettia vuorokauden kuluessa, Rangers lähetti hänet AHL-joukkue Connecticut Whalen vahvuuteen. Pyett pelasi kauden 2012–2013 osaksi tammikuuhun 2013 asti kestäneen NHL:n työsulunkin vuoksi kokonaan farmissa. Hän oli Whalen tehokkain puolustaja, toiseksi paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 7+32=39, joilla Pyett jakoi AHL:n puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Ura > Seuraura > KHL-vuodet 2013–2015

Kaudeksi 2013–2014 Pyett siirtyi KHL-joukkue Vitjaz Podolskiin. Hänen oli kauden päätyttyäkin viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Dinar Hafizullinin kanssa, mutta Vitjaz kauppasi Pyettin kuitenkin kesken kauden, joulukuussa 2013 KHL:n laajennusjoukkue Admiral Vladivostokiin vaihdossa ruotsalaispuolustaja Mathias Porselandiin. Kesäkuussa 2014 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lokakuussa Admiral kuitenkin purki Pyettin sopimuksen yhteisymmärryksessä. Marraskuussa hän siirtyi jatkamaan KHL-uraansa loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Severstal Tšerepovetsiin.
Ura > Seuraura > Sairastuminen ja välivuodet

Elokuussa 2015 Pyett teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Lehigh Valley Phantomsin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös seuran emojoukkueen, NHL-joukkue Philadelphia Flyersin harjoitusleirille. Lokakuussa 2015 Pyettin vasemmassa jalassa diagnosoitiin synoviaalisarkooma eli tukikudossyöpä. Hän kävi läpi kuusi kemoterapiajaksoa ja vietti viisi viikkoa sädehoidossa, minkä jälkeen kasvain leikattiin. Pyett ei pelannut sairautensa vuoksi koko kaudella 2015–2016. Hänet jouduttiin leikkaamaan kuitenkin uudelleen, kun selvisi, että Pyettin valtimo oli edelleen tukossa, minkä vuoksi häneltä jäi sivuun myös kausi 2016–2017.
Ura > Seuraura > Paluu kaukaloihin

Pyett palasi kaukaloihin kaudeksi 2017–2018 ja siirtyi Aasian liigassa pelaavan japanilaisjoukkue Tōhoku Free Bladesin riveihin, kun hänen joukkuetoverinaan siellä pelannut Pyettin hyvä ystävä Logan Stephenson suositteli liigaa hänelle. Pyett oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+11=15, joilla hän jakoi ALIH:n puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Nikkō Ice Bucksin Hiroto Saton ja PSK Sahalinin Fjodor Hrapakin kanssa.
Elokuussa 2018 Pyett teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Hershey Bearsin kanssa. Hän teki paluun AHL:ään 14. lokakuuta 2018, 2 003 päivän tauon jälkeen. Syövänkin aiheuttaman tauon ja paluun myötä kanadalaiskanava ESPN valitsi Pyettin viikon pelaajaksi maailmassa. Pyett pelasi Bearsissa lopulta vain kymmenen ottelua, kunnes seura purki hänen sopimuksensa joulukuussa. Samassa kuussa Pyett siirtyi loppukauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Kauden 2019–2020 kynnyksellä, syyskuussa 2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Frederikshavn White Hawksiin. Joulukuussa Pyett siirtyi sieltä loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue HSC Csíkszeredaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
| U-18 Junior World Cup  | U-18 Junior World Cup  | U-18 Junior World Cup  |  |
|  Kultaa | Břeclav 2005 | jääkiekko |  |
Pyett pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän toimi Kanadan varakapteenina ja voitti maailmanmestaruuden. Pyett pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti kultaa. Pyett edusti myös Canada Westernin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2004, jolloin hän toimi joukkueen varakapteenina ja voitti kultaa.
Muuta

Pyettin pikkusisko Paige on pelannut jääkiekkoa puolustajana Brownin yliopistojoukkueessa.
Konedirektiivi

Konedirektiivi on Euroopan unionin koneturvallisuuden säännösten yhtenäistämiseksi ja kaupan esteiden poistamiseksi laadittu direktiivi. Yleiseen tietoisuuteen se on tullut näkyvimmin CE-merkinnän kautta.
Konedirektiivin periaatteisiin kuuluu oma valvonta, jonka mukaan koneen valmistaja vastaa siitä, että laite on turvallinen. Esimerkiksi sähkölaitteissa oli aikaisemmin tuotteen markkinoimiselle pakollisena kunkin maan viranomaisten hyväksyntä, mikä muodosti käytännössä kaupan esteen. Nykyään valmistaja vastaa, että laite vastaa yhtenäistetyn koneturvallisuuslainsäädännön vaatimuksia. Varustaessaan koneen CE-merkinnällä valmistaja antaa samalla vaatimustenmukaisuusvakuutuksen. Jos koneessa tai laitteessa ilmenee ongelmia, viranomaiset voivat vaatia valmistajalta niin sanottua rakennetiedostoa, josta käy ilmi, että kone on suunniteltu ja valmistettu koneturvallisuusdirektiiviin perustuvan lainsäädännön mukaisesti.
Ensimmäinen konedirektiivi vuodelta 1989 kumottiin vuonna 1998 voimaan tulleella versiolla. Suomessa konedirektiivi tuli voimaan Suomen liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1994. EU hyväksyi uusimman konedirektiivin 2006/42/EY huhtikuussa 2006.
Uuden konedirektiivin tavoitteena on yksinkertaistaa valmistajalle asetettuja velvoitteita ja poistaa vanhan direktiivin ongelmallisia kohtia. Konedirektiivin soveltamisaluetta on laajennettu ja samalla on poistettu viimeisiä konekaupan teknisiä esteitä. Uudessa direktiivissä vaihtoehdoksi erityisen vaarallisille koneille, joille on vaadittu tyyppihyväksyntää, tulee lisävaihtoehdoiksi joko koneen valmistaminen eurooppalaisen standardin mukaisesti tai kolmannen osapuolen hyväksymän valmistajan laatujärjestelmän käyttäminen.
Aiheesta muualla

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/42/EY, annettu 17 päivänä toukokuuta 2006, koneista ja direktiivin 95/16/EY muuttamisesta (uudelleenlaadittu)
Sosiaali- ja terveysministeriön sivu
Teknologiateollisuuden koneturvallisuustiedote
Koneturvallisuus 2010 standardit
Karatšai-Tšerkessia

| Karatšai-Tšerkessia Къэрэшей-Шэрджэс Республикэ1  Къарачай-Черкес Республика2  Карачаево-Черкесская Республика3 |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Karatšai-Tšerkessian sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 44.222°N, 42.057°E (Tšerkessk) 
Valtio:   Venäjä
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tšerkessk (1939 asti nimenä Batalpashnik)
 – suurin kaupunki:  Tšerkessk (129 069 as.)
 – presidentti:  Boris Ebzeyev
 – pääministeri:  Muradin Kemov
Pinta-ala:  14 100 km²
Väkiluku (2010):  477 859
Kielet:  tšerkessi, karatšai, venäjä
BKT (2010):  43 324,1 milj. RUB (eli 0,12 prosenttia Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  90 663 RUB,  noin 2 221 EUR (eli 35 prosenttia Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:  Karatšai-Tšerkessian lippu
 – vaakuna:  Karatšai-Tšerkessian vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  09
 – ISO 3166:  RU-KC
 
kchr.info (venäjäksi)
 1Tšerkessinkielinen nimi - Qerešej-Šerdžes Réspublike; 2Karatšainkielinen nimi - Karatšaj-Tšerkes Respublika; 3Venäjänkielinen nimi - Karatšajevo-Tšerkesskaja Respublika 
Karatšai-Tšerkessia on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopassa Kaukasiassa Kaukasusvuorten pohjoispuolella. Se rajoittuu luoteessa Krasnodarin aluepiiriin, koillisessa Stavropolin aluepiiriin, idässä Kabardi-Balkariaan ja etelässä Georgiaan sekä Georgiasta itsenäiseksi julistautuneeseen Abhasiaan.
Historia

Karatšai-Tšerkessian alue on ollut asutettuna esihistorialliselta ajalta lähtien. Alue kuului 800- ja 900-luvuilla Alanian valtioon ja tuona aikana alueelle muodostui adygei-tšerkessiläinen "kantakansa". Karatšait puolestaan muodostuivat eri kaukasialaisten kansojen sekoittuessa pohjoisesta 1200–1300-luvuilla tulleisiin turkkilais-tataarilaisiin bolgaareihin ja tataareihin.
Alue kuului sittemmin Tšerkessian valtioon, joka käsitti laajan alueen Länsi-Kaukasukselta ja aina Asovanmereltä Georgian Mustanmeren rannikolle asti. Valtion pääkaupunkina oli Mustanmeren rannikkokaupunki Sotši. Tšerkessia oli vuosisatojen ajan Kabardian prinssien poliittisen vaikutuksen alainen ja maksoi muun muassa veroja Kabardiaan. Karatšaita ja tšerkessejä alettiin käännyttää kristinuskosta islamiin 1600- ja 1700-luvuilla Osmaanien valtakunnan taholta.
Venäjän keisarikunta ryhtyi valloittamaan aluetta 1800-luvun alkupuolella, mutta vasta 1858 Venäjä sai valloitettua Tšerkessian. Tämän jälkeen seurasi Tšerkessian tuhoaminen, jonka seurauksena peräti 90 prosenttia tšerkessikansasta joko tapettiin tai ajettiin pois kotimaastaan.[lähde? ] Suurin osa, yli 400 000 henkeä, vaelsi 1858–1864 Turkin alueelle, jossa heidät asutettiin eri puolille valtakuntaa. Loput kymmenen prosenttia onnistuivat säilymään lähinnä Kaukasian vuoristoalueilla.
Neuvostoliiton perustamisen jälkeen alueelle muodostettiin ensin Karatšaiden autonominen alue vuonna 1920, joka ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen sillä jo 12. tammikuuta 1922 alueelle muodostettiin Karatšai-Tšerkessian autonominen alue. Tämäkään hallintoyksikkö ei ollut pitkäikäinen, sillä se jaettiin 26. maaliskuuta 1926 Karatšaiden autonomiseksi alueeksi (9 900 km² ja 103 000 asukasta vuonna 1934) ja Tšerkessien kansalliseksi piirikunnaksi (3 316 km² ja 79 800 asukasta vuonna 1934). Karatšaiden alueen pääkaupunki oli Mikoian-Hakhar ja Tšerkessien Sulimov.[lähde? ]
Toisessa maailmansodassa saksalaiset miehittivät sekä Karatšaiden että Tšerkessien alueet loppukesällä 1942. Neuvostoliitto kuitenkin valloitti alueet takaisin seuraavana vuonna ja syytti karatšaita yhteistoiminnasta saksalaisten kanssa, minkä vuoksi 1943 koko karatšai-kansa karkotettiin Keski-Aasiaan ja Karatšaiden autonominen alue lakkautettiin.[lähde? ] Karkotuksen jälkeen alueelle asutettiin venäläisiä. Karatšait saivat palata kotimaahansa 1957 ja saman vuoden tammikuussa perustettiin Karatšai-Tšerkessian autonominen alue, joka kuului Stavropolin aluepiiriin.
Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulla alkanut kansallinen liikehdintä johti siihen että Karatšai-Tšerkessian autonominen alue julistautui Karatšai-Tšerkessian neuvostotasavallaksi 3. heinäkuuta 1991 (suveneerisuusjulistus). Joulukuussa 1992 maan nimi muutettiin Karatšai-Tšerkessian tasavallaksi. Tasavalta päätti allekirjoittaa Venäjän federaation perustuslain ja jäi näin Venäjän yhteyteen.
Maantiede

Karatšai-Tšerkessian tasavalta.
Karatšai-Tšerkessia sijaitsee Kaukasusvuorten pohjoisrinteillä. Maan pinta-alasta on vuoristoa kaikkiaan noin 80 prosenttia. Vuoret hallitsevat tasavallan eteläosaa. Tasavallan kaakkoisrajalla nousevan Euroopan korkeimman vuoren Elbrusin (5 642 m) huippu jää naapuritasavallan Kabardi-Balkarian puolelle. Muita korkeita vuoria Karatšai-Tšerkessiassa ovat Dombai-Ulgen (4 046 m), Gvandra (3 983 m), Gora Kurša (3 870 m) ja Gora Pšiš (3 790 m). Kaukasusvuoret luovat eteläosiin komean maiseman, jossa syvät rotkot ja metsäiset rinteet muuttuvat ylöspäin mentäessä niityiksi ja lopulta paljaiksi kallioiksi, jäätiköiksi ja lumeksi. Pohjoiseen päin mentäessä vuoret vähenevät, ja siellä on kukkuloita. Maan pohjoisosa on mustan mullan tasankoa, jossa kasvaa arokasvillisuutta.
Vuoristojen jäätiköiltä saavat alkunsa Kuban ja sen latvahaarat Teberda, Bol’šoi, Zenentšuk, Malyi Zelentšuk, Urup ja Suuri Laba. Kaikkiaan maan alueella virtaa 172 jokea, joiden lisäksi on noin 130 järveä.
Tammikuun keskilämpötila on maan pohjoisosassa –5 °C ja eteläosan vuoristossa alle –10 °C. Heinäkuun keskilämpötila puolestaan on pohjoisosassa +21 °C ja vuoristossa +8 °C.
Tasavallan tärkeimpiin luonnonsuojelualueisiin kuuluvat kaksiosainen Teberdan luonnonpuisto (850,64 km²) ja sen koillisrajalta alkava Dautskin suojelualue (749,00 km²) sekä itäisin osa pääosin Krasnodarin aluepiirissä sijaitsevaa Kaukasian luonnonpuistoa (2 803,35 km²).
Talous

Karatšai-Tšerkessian osuus oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 koko Venäjän federaation BKT:stä yhteensä 43,32 miljardia ruplaa eli 0,12 prosenttia. Se on jokaista tasavallan 477 859 asukasta (2010 tilanne) kohti 90 660 ruplaa eli noin 2 221 euroa. Se on vain 35 prosenttia Venäjän keskiarvotasosta mutta lähellä Pohjois-Kaukasian federaatiopiirin keskiarvoa.
Karatšai-Tšerkessian tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous, kaivos-, petrokemian-, kemian- ja metalliteollisuus. Lisäksi on myös koneenrakennusta, sähkötekniikkaa, sekä huonekalu- ja puunjalostusteollisuutta. Vuoriteollisuus tuottaa kivihiiltä, kuparia, sinkkiä ja lyijyä. Maatalouden tärkeimmät alat ovat karjanhoito sekä vehnän, maissin, auringonkukan, sokerijuurikkaan ja vihannesten viljely. Osa maatalousalueista on kastelun varassa. Vuoristossa on matkailukeskuksia ja parantoloita.
Tasavalta pyrkii kehittämään matkailuelinkeinoa, etenkin talviurheilua.
Väestö

Karatšai-Tšerkessiassa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 477 859 asukasta. Väestöstä enemmistö eli 56,6 prosenttia asui yhä maaseudulla ja 43,4 prosenttia oli kaupunkilaisia. Suurin osa väestöstä asuu maan pohjoisosan tasangolla ja sen pohjoispuolella kumpuilevalla ylängöllä. Suurin kaupunki on pääkaupunki Tšerkessk (129 069 as.), jossa asuu 27 prosenttia koko maan väestöstä. Muita suuria kaupunkeja ovat Ust-Džekuta (30 566 as.), Karatšajevsk (21 483 as.) ja Teberda (Теберда, 9 058 as.). Suurimmat kylät ovat Zelentšukskaja (Зеленчукская, 19 449 as.), Utškeken (Учкекен, 16 512 as. kylän maalaiskunnassa) ja Pregradnaja (Преградная, 7 466 as).