stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapani I (Unkari)
Valtaannousu ja Koppányn kapina

Géza kuoli vuonna 997, ja samana vuonna legenda kertoo myös Tapanin rippi-isän, pyhän piispa Adalbertin saaneen marttyyrikuoleman lähetystyössä Preussin pakanoiden luona. Gézan arvon olisi perinteisen järjestyksen mukaan pitänyt periytyä Árpádin vanhemman pojan Tarkacsun (Tarhos) jälkeläisille, mutta Géza oli tehnyt Tarkacsun sukulinjaa edustavan Tar (”Kaljupää”) Szerindin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Tarkacsun suku luopuisi vaatimuksestaan ja saisi Balatonin eteläpuolisen Somogyn alueen hallintaansa. Gézan kuoltua kuitenkin Tar Szerindin poika Koppány ryhtyi vaatimaan ruhtinaan asemaa itselleen. Legendoissa annetaan ymmärtää, että Koppány edusti pakanuutta (tähän on nähty myös hänen isänsä liikanimen ”Kaljupää” viittaavan) ja hänen nostattamansa kapina oli myös kapinaa kristinuskoa ja läntisiä (saksalaisia) vaikutuksia vastaan.
Perinteisen, kronikkatietoihin ja legendoihin perustuvan kertomuksen mukaan Koppányn ja Tapanin joukot kävivät lopullisen taistelun Veszprémin lähistöllä 998. Tapani sai voiton etenkin puolisonsa Giselan mukana maahan tulleiden saksalaisten ritarien avustuksella. Koppány mestattiin, hänen ruumiinsa leikattiin neljään osaan ja kappaleet lähetettiin näytteille pantavaksi ja varoitukseksi Esztergomiin, Veszprémiin, Győriin ja Transilvaniaan. Näistä viimeksi mainittu ei varmastikaan kuulunut Tapanin tuolloiseen valta-alueeseen (joka kattoi vain nykyisen Unkarin länsiosat, muita historiallisen Unkarin osia hallitsivat paikalliset heimojohtajat), sitä vastoin se oli Tapanin äidin Saroltin kotiseutu.
Kriittisessä tutkimuksessaan Tapaniin liittyvästä tarustosta Nóra Berend muistuttaa, että ”Koppányn” (keskiaikaisissa latinankielisissä lähteissä nimi esiintyy muodossa Cupan, unkarilaisessa historiankirjoituksessa vakiintunut ”Koppány” on vasta 1800-luvulla käyttöön tullut tulkinta nimen unkarilaisesta muodosta) tarinasta ei ole aikalaislähteissä mitään todisteita. Vanhimmissa lähteissä kyllä kerrotaan tyytymättömien pakanoiden tai ylimysten kapinoineen nuorta Tapania vastaan, mutta henkilöhahmona ”Koppány” ja häneen liittyvät tarinan yksityiskohdat saattavat olla jopa kokonaan myöhemmin keksittyjä. Tässä Berend näkee vertailukohtia piispa Henrikin ja Lallin tarinaan Suomen historiassa.
Kuolema ja vallanperimys

Vuonna 1031 Tapanin ja Giselan ainoa aikuiseksi elänyt poika Imre sai surmansa metsästysretkellä, jättämättä jälkeensä perillisiä. Mieslinjaa myöten Tapanin lähin sukulainen olisi ollut hänen serkkunsa, hänen isänsä Gézan veljen Mikaelin (Mihály) poika Vazul (Vászoly). Mihálysta ja Vazulista ei ole paljon luotettavaa lähdetietoa, mutta nimien perusteella voi päätellä, että Mihály oli kristitty, kenties ortodoksi ja poikiensa nimien perusteella (Vazul/Vászoly eli Vasili, László eli Vladislav) naimisissa kenties slaavilaissyntyisen naisen kanssa. Kronikoiden mukaan Tapani kuitenkin pelkäsi kansansa Vazulin johdolla palaavan pakanuuteen ja valitsi siksi perillisekseen sisarenpoikansa Pietari Orseolon. Kun Vazul ei suostunut tähän vaan nousi kapinaan, Tapani antoi sokaista hänet ja kaataa hänen korviinsa sulaa lyijyä. Vazulin pojat András, Béla ja Levente lähtivät maanpakoon. Árpádien suvun sisäiset, väkivaltaiset vallanperimyskiistat jatkuivat aina kuningas Ladislaus I Pyhän hallituskaudelle.
Legendojen mukaan Tapani eli viimeiset vuotensa pahasti sairaana, kärsien kivuista, ja uskoi lopulta kuoleman lähestyessä valtakuntansa Neitsyt Marian haltuun. Kuningas Tapani I kuoli Esztergomissa 15. elokuuta 1038, ja hänet haudattiin poikansa Imren rinnalle Székesfehérváriin  Neitsyt Marian basilikaan (tosin uudempi historiantutkimus epäilee, että siellä oleva Tapanin sarkofagi ei ole hänen hautansa vaan se olisi valmistettu vasta kanonisointia varten).
Tapanin muisto ja jälkimaine > Katolisen kirkon pyhimys

Tapani on Unkarin suojeluspyhimys. Hänet kanonisoitiin vuonna 1083 kuningas Ladislaus I Pyhän hallituskaudella yhdessä poikansa Imren ja tämän opettajan, piispa Gellértin kanssa. Jo keskiajalla hänen muistolleen oli omistettu kolme juhlapäivää: kuolinpäivä 15. elokuuta, translaation (ruumiin siirtäminen) ja kanonisaation muistopäivä 20. elokuuta, ja Tapanin oikean käden löytöpäivä (30. toukokuuta).
Ns. Pyhä oikea käsi (Szent Jobb) on muumioitunut, tiukasti nyrkkiin puristettu oikea käsi, jota kunnioitetaan Pyhän Tapanin pyhäinjäännöksenä. Sitä säilytettiin pitkään nykyisessä Romaniassa Szentjobbin (rom. Sîniob) luostarissa, mistä sen mainitsee Zagrebin piispa 1300-luvun alussa. 1400-luvulla se siirrettiin Székesfehérváriin, katosi ilmeisesti turkkilaissotien yhteydessä ja ilmestyy taas vuonna 1590 esiin Ragusassa, missä paikallinen luostari teetti sen säilyttämistä varten hopeisen lippaan. 1700-luvun lopulla se palasi Unkariin, missä sitä alettiin käyttää kansallisena symbolina. Toisen maailmansodan lopulla se vietiin Unkarista yhdessä kruununjalokivien kanssa Itävaltaan, mistä Yhdysvaltain armeija palautti sen Budapestiin elokuussa 1945. Sosialismin aikaan sen näytteillä pitäminen oli pitkään  kielletty, mutta vuonna 1987 se tuotiin taas näytteille Budapestin Pyhän Tapanin basilikaan, ja vuodesta 1988 lähtien kättä on myös vuosittain kannettu julkisesti kulkueessa osana elokuun 20:nnen juhlamenoja. Käden aitoutta on epäilty, eikä sen olemassaolosta pyhäinjäännöksenä ennen n. 1100 syntynyttä Hartvikin Pyhän Tapanin legendaa ole mitään tietoa. Nóra Berend epäilee Pyhän oikean käden palvonnan sekä ylipäätään legendan pyhän miehen salaperäisesti lahoamatta säilyneestä oikeasta kädestä olevan alkuaan lainaa Venerabilis Bedan kertomasta Pyhän Oswaldin legendasta.
Tapanin muisto ja jälkimaine > Tapani kansallissymbolina

Tapania on vuosisatojen ajan kunnioitettu Unkarin valtion ja kirkon perustajana, mutta kukin aikakausi ja poliittinen suuntaus on tulkinnut häntä omaan tapaansa. Uskonpuhdistuksen ja vastauskonpuhdistuksen aikaan protestantit kuvasivat hänet oikean uskon puolustajana, katolilaiset korostivat ajatusta Unkarista Tapanin Neitsyt Marialle omistamana maana, Regnum Marianum. Vuonna 1938 Horthyn järjestelmän "hovihistorioitsija" Bálint Hóman korosti Tapanin läheisiä yhteyksiä Saksaan ja Italiaan, Unkarin tuolloisiin liittolaisiin, kun taas samana vuonna historiantutkija Gyula Szekfű näki Tapanin kristillisten arvojen edustajana, jotka suojelevat Unkaria kommunismin ja natsismin barbarialta. 1950- ja 1960-luvuilla kansallinen historiankirjoitus korosti Tapanin yhteyksiä slaavinaapureihin ja pyrki häivyttämään Saksan roolia, 1980-luvun lopulla Tapania alettiin esittää ikkunoiden avaajana länteen. Maailmansotien välisenä aikana Trianonin rauhan aluemenetyksiä vastustettiin vetoamalla ”Pyhän Tapanin ajatukseen” (Szentistváni gondolat), jolla tarkoitettiin Unkarin historiallisten rajojen loukkaamattomuutta ja Unkarin kansakunnan johtavaa asemaa Karpaattien altaassa. Pyhään Tapaniin kristityn Unkarin perustajana viitataan myös vuonna 2011 säädetyssä uudessa perustuslaissa.
Tapanin muisto ja jälkimaine > Tapani taiteessa

Pyhää Tapania on vuosisatojen ajan kuvattu Unkarin kirkkotaiteessa, kansankulttuurissa, kuvataiteessa ja kirjallisuudessa. Hänet esitetään usein vanhahkona, valkopartaisena miehenä, vaikka itse asiassa hänen syntymävuodestaan ei ole tarkkaa tietoa eikä siten ole myöskään varmasti tiedossa, miten vanhaksi hän eli. Tapanista on säilynyt ainakin yksi hänen elinaikanaan tehty kuva: Tapanin ja Giselan kuvat on kirjailtu heidän kirkolle lahjoittamaansa messukasukkaan, jota sittemmin on käytetty Unkarin kuninkaiden kruunajaisviittana. Tuon ajan muotokuvia ei kuitenkaan voi pitää realistisina esityksinä kohteensa ulkonäöstä.
Viime vuosikymmenten merkittävimpiin taiteellisiin tulkintoihin kuuluu rock-ooppera István, a király (‘Tapani, kuningas’), joka sai ensiesityksensä Budapestissa 1983. Miklós Boldizsárin näytelmään perustuvan teoksen oli säveltänyt Levente Szörényi ja sanoittanut János Bródy, molemmat tuon ajan populaarimusiikin tunnetuimpia hahmoja. Samoin kuin monet pääosien esittäjistä, heidät tunnettiin kriittisinä taiteilijoina, joiden suhde sosialistiseen järjestelmään oli vähintäänkin jännitteinen. Tarinassa Tapani kuvataan reaalipoliitikkona, joka johdattaa Unkarin yhteyteen Saksan ja katolisen kirkon kanssa, ja hänen vastavoimanaan on kansallisia perinteitä edustava kapinallinen Koppány. Vaikka tekijät tämän yhteyden kiistävätkin, rock-oopperan tapahtumat on usein yhdistetty Unkarin vuoden 1956 kansannousuun: tarinan Tapani on nähty János Kádárin, Koppány Imre Nagyn vastineena. István, a király saavutti valtavan yleisömenestyksen, samoin kuin vuonna 1984 julkaistu Gábor Koltayn ohjaama elokuvaversio. Unkarin eri näyttämöillä sitä on esitetty jatkuvasti näihin aikoihin saakka.
Aiheesta muualla

Tapani Pyhä Unkarin kansan apostoli, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1938, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Géza (Décse) | Unkarin kuningas 997–1038 | Seuraaja: Pietari |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef 
Tapanin syntymä teoksesta Chronicon Pictum 1300-luvulta.
Tapani I ja kuningatar Gisela lahjoittavat kirkon Óbudaan. Chronicon Pictum 1358
Gyula vangitaan, teoksessa Chronicon Pictum eli Képes krónika n. 1360
Prinssi Imren hautajaiset ja prinssi Vazulin sokaisu. Etualalla kaksi miestä asettaa Imren ruumista marmoriarkkuun. Arkun edessä seisova kuningas Tapani ilmaisee tuskaansa. Taustalla sidottu Vazul makaa kalliolla ja kuningatar Giselan lähettiläs Sebös kaivaa Vazulin silmät päästä. Vas. ylhäällä kolme kuningas Tapanin ratsastavaa lähettilästä tulossa vapauttamaan Vazulia. Chronicon Pictum 1358 s. 44
Pyhä oikea käsi
Tapani I:n kuva 10 000 forintin setelissä vuodelta 2014
Tapani I Pyhän kuoleman 900-vuotisjuhlan johdosta 1938 Horthyn Unkarissa julkaistu 5 pengőn kolikko
Tapanin kuva messukasukassa, jonka hän ja kuningatar Gisela lahjoittivat Székesfehérvárin Neitsyt Marian kirkolle 1031.
Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema

Suvarnabhumin lentoasema (New Bangkok International Airport (IATA: BKK, ICAO: VTBS), thaiksi ท่าอากาศยานสุวรรณภูมิ, lausutaan suvannaphuum) on Bangkokin kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee Racha Thewassa Bang Phlin alueella Samut Prakanin provinssissa noin 25 kilometriä Bangkokista kaakkoon. Lentoasema avattiin vuosia viivästyneenä aluksi rajoitetuin palveluin 15. syyskuuta 2006. Lentoasema käytti väliaikaisesti IATA-lentoasemakoodia NBK, mutta peri Don Muangin kansainväliseltä lentoasemalta BKK-koodin.
Suvarnabhumin lentoasemasta tuli Bangkokin ensisijainen lentoasema kaikille kaupallisille kansainvälisille lentoyhtiöille, sekä kotimaan lentoliikenteelle, kun se otettiin virallisesti käyttöön 28. syyskuuta 2006, joidenkin arvioiden mukaan keskeneräisenä. Vanha kenttä toimii nykyään kotimaan ja lähialueen kenttänä samalla. Bangkokin kansainvälinen lentoasema on Thai Airways Internationalin tukikohta.
Nimi Suvarnabhumi on Thaimaan kuninkaan Bhumibol Adulyadejin keksimä, ja se tarkoittaa "kultaista maata".
Avajaisongelmat

Uuden kentän avaus sujui ilman virallisia juhlallisuuksia rauhallisesti, mutta ei aivan ongelmitta, sillä tietokoneiden kanssa ja matkatavaroiden luovutuksessa oli häiriöitä joidenkin matkustajien joutuessa odottamaan jopa neljä tuntia tavaroitaan liukuhihnalla. Myös takseista oli pulaa ja jonot kasvoivat pitkiksi.
Joulukuussa 2006 ilmoitettiin, että uuden lentoaseman käynnistysvaikeuksien vuoksi vanha Don Muangin lentoasema saatetaan avata jälleen kotimaan lentoliikenteelle ja halpalentoyhtiöille, jotka ovat valittaneet myös kohonneita lentokenttämaksuja.  Myöhemmin helmikuussa 2007 pääministeri Surayud Chulanont ilmoitti aikovansa avata Don Muangin kansainväliselle liikenteelle pysyvästi, jonka jälkeen Bangkokissa olisi kaksi kansainvälistä lentoasemaa.  Päätös synnytti voimakasta kritiikkiä, koska kahden lentoaseman pelätään aiheuttavan epätietoisuutta matkustajien keskuudessa, sekä entistä pahempia liikenneruuhkia kaupungissa, sillä Don Muangin ja Suvarnabhumin välillä ei ole toimivaa raitio- tai pikatiejärjestelmää.
Tammikuussa 2007 Suvarnabhumin lentoaseman kiito- ja rullausteiltä sekä terminaalirakennuksesta myönnettiin löytyneen useita halkeamia, jotka saattavat vaikuttaa lentoturvallisuuteen. Uusi lentoasema saatetaan joutua sulkemaan väliaikaisesti korjaustöiden ajaksi, jolloin kansainvälinen lentoliikenne ohjattaisiin takaisin vanhalle Don Muangin lentoasemalle.
Helmikuussa 2007 hallituksen pystyttämä työryhmä, jota johti Airports of Thailandin (AOT:n) toimitusjohtaja Tortrakul Yomnak, suoritti lentoasemalla tutkimuksen, jonka perusteella havaittiin, että rullausteiden halkeaminen ja painumat johtuvat veden tunkeutumisesta päällysteen alla olevan hiekkakerroksen ja savikerroksen väliin, johon ovat myötävaikuttaneet päällysteen huonolaatuisuus ja kiire avata kenttä määräaikaan mennessä. Työryhmä antoi loppulausuntonsa 14. helmikuuta 2007, jonka mukaan korjaustyöt voidaan tehdä rajoittamalla matkustajaliikennettä ja sulkematta kenttää.
Thaimaan pääministeri Surayud Chulanont myötäili 16. helmikuuta 2007 työryhmän suositusta lausunnossaan, jonka mukaan asema pysyy auki korjauksen aikana, mutta osa kotimaan lennoista ilman ulkomaan syöttöliikennettä siirretään vanhalle Don Muangin asemalle, jonka aukaiseminen olisi mahdollista kolmessa viikossa.   On mahdollista, että Don Muangin avaaminen saattaa kariutua, sillä useimmat kansainväliset lentoyhtiöt ja Thai Airways kieltäytyvät muuttamasta vanhalle kentälle vedoten suuriin kustannuksiin.
Suvarnabhumin lentoasema menetti Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) turvallisuusluokituksen 27. tammikuuta 2007, josta alkaen se on toiminut paikallisella turvallisuussertifikaatilla.
Ominaisuudet

Suvarnabhumin lentoaseman matkustajaterminaali on rakennettu pääosin teräksestä, lasista ja betonista. Terminaalin pituus on 444 m, leveys 111 m, korkeus 42,85 m ja pinta-ala 563 000 m². Projekti aloitettiin vuonna 1996. Rakennustyöt suoritettiin neljässä vuodessa (2002–2006). Tosin asema ei avautuessaan ollut vielä täysin valmis. Lentokentän rakentamisen arvioitu kokonaisbudjetti oli 155 miljardia THB (4,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria).  Kentän lennonjohtotornia väitetään maailman korkeimmaksi (132 m).
Suvarnabhumissa on kaksi rinnakkaista kiitotietä, joiden leveys on 60 metriä ja pituudet 4 000 ja 3 700 metriä, sekä kaksi rinnakkaista rullaustietä, mikä mahdollistaa samanaikaiset lentoonlähdöt ja laskut. Kentällä on 120 porttia, joista viiteen voi pysäköidä Airbus A380 -koneen.
On arvioitu, että lentoasema pystyy käsittelemään 76 lentoa tunnissa ja 30 miljoonaa matkustajaa vuositasolla, jossa olisi vielä kasvunvaraa 45 miljoonaan matkustajaan lähitulevaisuudessa. Alkuvaiheen rahtikapasiteetti on kolme miljoonaa tonnia. Jotkut lähteet tosin varoittelevat jo nyt kentän käymisestä ahtaaksi muutamassa vuodessa.
Tulevaisuudessa asemaa aiotaan vielä laajentaa kahdella uudella kiitotiellä, yhdellä lisäterminaalilla ja kahdella satelliittirakennuksella, joiden kokonaiskapasiteetti arvioidaan sadaksi miljoonaksi matkustajaksi vuodessa, sekä 6,4 miljoonaa tonnia rahtia. Lentoaseman toisen vaiheen laajennustyöt on suunniteltu aloitettaviksi 3–5 vuoden kuluttua ensimmäisen vaiheen päättymisestä.
Lentoasemalla on 600-huoneinen lentokenttähotelli Novotel Airport Hotel, jonka omistaa Accor Group. Alueella on kaksi viisikerroksista pysäköintirakennusta, joihin mahtuu 5 000 henkilöautoa. Lisäksi on matkailukeskus, josta lähtevät bussit Bangkokiin ja muualle.
AOT (Airports of Thailand) on ilmoittanut rakentavansa Suvarnabhumiin erillisen halpalentoyhtiöterminaalin (LCC-terminaali – Low Cost Carrier) 600 miljoonalla bahtilla, joka valmistuisi 16 kuukauden sisällä hankkeen hyväksymisestä. Thai Airwaysin tytäryhtiö Nok Air ja kaksi muuta paikallista halpalentoyhtiötä ovat hankkeen takana.
Lentokenttämaksut

Uutta kenttää hallinnoiva AOT (Airports of Thailand) ilmoitti heti Suvarnabhumin aloittaessa toimintansa uusista korotetuista kenttä- ja matkustajapalvelumaksuista.
Ulkomaan lennolle lähtevältä matkustajalta perittävä lentokenttävero (virallisesti Passenger Service Charge) nousi 1. helmikuuta 2007 aiemmasta 500 bahtista 700 bahtiin ja kotimaan lennoilta perittävä 50:stä 100:n bahtiin. Samalla palvelumaksun periminen siirtyi lipun oston yhteyteen, eikä sitä enää tarvitse maksaa lentoasemalla maasta poistuttaessa erikseen.
Lentoyhtiöiltä perittävät kenttämaksut nousevat puolen vuoden siirtymäjakson jälkeen 15 % alkaen 1. huhtikuuta 2007. Uusia korotettuja maksuja perustellaan parantuneilla palveluilla.
Liikenneyhteydet

Suvarnabhumi Airport Link -yhdysrautatie otettiin käyttöön 23. elokuuta 2010. Suora yhteys kentälle Makkasanin rautatieasemalta kestää noin 15 minuuttia ja seisakkeilla pysähtyvä vuoro noin 30 minuuttia. Rautatieltä on yhteys BTS:n Sukhumvit-linjaan Phaya Tain asemalla ja Bangkokin metron (MRT) siniseen linjaan Phetchaburin asemalla. Thaimaan valtionrautatiet (SRT, thaiksi การรถไฟแห่งประเทศไทย) aloitti rautatien rakentaminen aloitettiin kesäkuussa 2004 ja sen oli alun perin määrä valmistua vuoden 2009 alkupuolella. Projekti myöhästyi useista syistä (muun muassa tulva rakennustyömaalla ja maanomistusongelmat).
Mielenosoitukset

Marraskuussa 2008 Peoples's Alliance for Democracy (PAD) sulki operaatio Hiroshimassa sisäänmenoväylät lentoasemalle ja otti matkustajaterminaalin haltuunsa. Keltapaitaiset PAD:n mielenosoittajat vaativat Somchai Wongsawatin hallituksen eroa. Lentoliikenne seisahtui kokonaan kahdeksaksi päiväksi 25. marraskuuta–3. joulukuuta ja tuhansittain lentomatkustajia jäi saarroksiin Thaimaahan. Suvarnabhumi avattiin jälleen 5. joulukuuta, kun Thaimaan perustuslaillinen tuomioistuin oli hajottanut hallituksen.
Onnettomuuksia

Lokakuussa 2018 Thai Airways -yhtiön Boeing 747 kone ajautui ulos kiitotieltä. Kukaan ei loukkaantunut turmassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema – virallinen kotisivu (thaiksi) (englanniksi)
Airport Technology: Suvarnabhumin lentoasema
Uuden lentoaseman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
New Bangkok Airport Guide
2Bangkok.com – epäviralliset lentoasemasivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Julkinen liikenne ja liikennejärjestelyt (PDF-dokumentti)
Kuvia Suvarnabhumista Expressenin sivuilla
Havainnollisia kuvia Suvarnabhumista (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Bangkok |
| --- | --- | --- |
| Alueet |  Asoke  Bangkokin jokiranta  Bangkokin keskusta  Bang Rak  Chinatown  Pathumwan  Pratunam  Ratchathew  Sathorn  Siam  Silom  Sukhumvit  |  |
| Liikenne |  Bang Na -moottoritie  Bangkokin metro  Don Muangin kansainvälinen lentoasema  Bangkokin klongit  Skytrain  Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema  |  |
| Nähtävyydet |  Asiatique The Rivefront  Bengakitti-puisto  Demokratian muistomerkki  CentralWorldin ostoskeskus  Chao Phraya  Emporiumin ostoskeskus  EmQuartierin ostoskeskus  ICONSIAM  Khao Sanin katu  Kultainen Buddha  Lumphinin puisto  MBK Center -ostoskeskus  Siam Paragon -ostoskeskus  Suuri palatsi  Pak Khlong Talat  Baiyoke Tower I  Baiyoke Tower II  Pratunamin tori  Rama VIII -silta  Soi Cowboy -katu  Soi Thonglor -katu  Terminal 21 -ostoskekus  Victory Monument  |  |
| Koulutus |  Chulalongkornin yliopisto  Mahachulalongkornrajavidyalayan yliopisto  Mahidolin yliopisto  |  |
| Kulttuuri |  Erawanin pyhäkkö  Hope of Bangkok Church  Thaimaan kansalliskirjasto  Wat Arun  Wat Benchamabophit  Wat Paknam Phase Charoen  Wat Pho  Wat Phra Kaew  Wat Saket  Wat Suthat ja Sao Ching Cha  |  |
| Urheilu |  Channel 7 Stadium  Lumpini Stadion  Rajamangalan kansallisstadion  Rajadamnern Stadion  Thailand Open  |  |
| Muuta |  Bumrungradin sairaala  |  |
Suvarnabhumin lennonjohtotorni on 132 metriä korkea.
Lentoasematerminaalin sisäpiha on puistomainen.
Lähtöselvityskerros
Lähtevien matkustajien jättöalue.
PAD:n mielenosoituskulkue
Neuvostoliiton historia

n
k
Neuvostoliitto oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjän keisarikunnan raunioille perustettu sosialistinen valtio. Vladimir Leninin johtamat bolševikit eli kommunistit kaappasivat Venäjällä vallan lokakuun vallankumouksessa 1917 ja perustivat Neuvosto-Venäjän. Valtiona Neuvostoliitto sai alkunsa vuonna 1922, jolloin Neuvosto-Venäjän, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavallat sopivat uuden sosialistisen liittovaltion muodostamisesta.
Vuoteen 1922 jatkuneen sisällissodan voitti bolševikkien puna-armeija. Sisällissota ja sotakommunismi aiheuttivat nälänhädän, jossa kuoli noin viisi miljoonaa ihmistä. Pian Neuvostoliiton perustamisen jälkeen Leniniä seurasi vallassa Josif Stalin. Stalin hallitsi maata ankarin ottein ja 1930-luvun vainojen aikana arviolta miljoona kansalaista surmattiin. Kaikkiaan Neuvostoliiton olemassaolon aikana vankileireillä oli 18 miljoonaa ihmistä ja leireillä kuoli ainakin 1,6 miljoonaa ihmistä. Maatalouden kollektivisointi johti Ukrainassa ja muilla alueilla vuosien 1930–1933 nälänhätään, jossa kuoli koko Neuvostoliitossa arviolta 8,7 miljoonaa ihmistä.
Toisessa maailmansodassa Neuvostoliitto taisteli liittoutuneiden rinnalla ja oli näin yksi voittajavaltioista. Sodassa kuoli noin 20 miljoonaa neuvostoliittolaista sotilasta ja siviiliä. Muun muassa Viro, Latvia, Liettua ja Moldova liitettiin Neuvostoliittoon. Sodan jälkeen neuvostovaltion ja länsimaiden suhteet viilenivät ja maailma ajautui kylmään sotaan.
Stalin kuoli 1953 ja valta siirtyi aluksi kollektiiviselle johdolle. Vuonna 1955 Neuvostoliiton johtoon tuli Nikita Hruštšov ja seuranneen suojasään kaudella valtio otti etäisyyttä stalinismiin. Hruštšovin syrjäytti vuonna 1964 Leonid Brežnev, jonka vuoteen 1982 kestänyttä kautta on kutsuttu pysähtyneisyyden ajaksi. Vuonna 1985 valtaan noussut Mihail Gorbatšov ryhtyi uudistamaan maata ja puhui avoimuuden puolesta. Tämä johti siihen että poliittinen oppositio ja vähemmistökansallisuudet saivat äänensä kuuluviin. Baltian maat irtaantuivat ensimmäisinä Neuvostoliitosta vuonna 1991. Sisäpoliittisen kriisin myötä Neuvostoliitto hajosi joulukuussa 1991. Neuvostoliiton seuraajavaltioksi kansainvälisissä sopimuksissa julistautui suurin neuvostotasavaltana ollut valtio Venäjä.