stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aspergerin oireyhtymän historia
Suhde Kannerin vuoden 1943 autismitutkimukseen

Ukrainassa, nykyisessä Itävallassa syntynyt lastenpsykiatri Leo Kanner (1894–1981) julkaisi kuvauksensa autismista Yhdysvalloissa vuonna 1943. Kannerin kuvaamalle oireyhtymälle, joka nykyään tunnetaan nimellä “klassinen autismi” tai "Kannerin autismi", ovat ominaisia merkittävät kognitiivisen vuorovaikutuksen häiriöt mukaan lukien viivästynyt tai kielellinen erityisvaikeus.
Kannerin kuvaukseen vaikutti Arnold Gesellin kehityksellinen näkemys, kun taas Aspergerin näkemykseen vaikuttivat skitsofrenia ja persoonallisuushäiriöt. Asperger käytti Eugen Bleulerin typologiaa, jota Christopher Gillberg on kuvannut "pysymisenä tuon aikaisen diagnostisen käsikirjan puitteissa", pitäen Aspergerin kuvauksia autismista "syvällisinä, muttei riittävän systemaattisina".
Asperger ei ollut tietoinen, että Kanner oli julkaissut oman kuvauksensa vuotta ennen hänen omaa kuvaustaan. Näitä kahta tutkijaa erottivat valtameri ja meneillään ollut toinen maailmansota. Aspergerin tutkimukset jäivät pimentoon Yhdysvalloissa. Myöhemmin Aspergerin saksankieliset tutkimukset jäivät tuntemattomiksi saksalaisen kielialueen ulkopuolella.
Elokuussa 2015 löytyi uusi yhteys näiden kahden autismintutkijan välillä: Aspergerin päädiagnostikko Georg Frankl, joka oli työskennellyt Wienissä 11 vuotta, muutti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin vuonna 1937 ja työskenteli Kannerin klinikalla Baltimoressa vuonna 1938. Frankl tutki Kannerin kolme ensimmäistä autistista potilasta.
Asperger-käsitteen yleistyminen

Ishikawan ja Ichihashin mukaan käsitettä Aspergerin oireyhtymä käytti alun perin saksalainen lääkäri Gerhard Bosch. Bosch toimi vuosina 1951–1962 psykiatrina Johann Wolfgang Goethe -yliopistossa Frankfurt am Mainissa. Vuonna 1962 hän julkaisi monografian viidestä henkilöistä, joilla oli todettu laaja-alainen kehityshäiriö. Työ käännettiin englanniksi kahdeksan vuotta myöhemmin. Se oli ensimmäisiä saksankielisiä autismi-tutkimuksia ja se saavutti mielenkiintoa myös saksalaisen kielialueen ulkopuolella.
Hollantilainen Van Krevelen vertaili vuonna 1963 Kannerin ja Aspergerin oireyhtymiä englanninkielisessä artikkelissaan On the relationship between early infantile autism and autistic psychopathy. Van Krevelen julkaisi aiheesta uuden artikkelin vuonna 1971, jossa päätyi siihen, että Aspergerin oireyhtymällä on huomattavasti parempi ennuste kuin Kannerin oireyhtymällä.
Vuonna 1979 brittiläinen National Autistic Society julkaisi Communication-lehdessään käännöksen Hans Aspergerin Sveitsissä vuonna 1977 pitämästä saksankielisestä luennosta.
Brittiläinen psykiatri Lorna Wing otti käyttöön termin "Asperger's syndrome" englanninkielisessä julkaisussaan vuonna 1981. Wing päätti nimetä autistisen psykopatian uudelleen, koska oireyhtymän alkuperäinen nimi oli alkanut herättää vääriä mielleyhtymiä. Sanalla psykopatia oli ryhdytty viittaamaan yleiskielessä narsistiseen persoonallisuushäiriöön ja sosiopatiaan. Koska Wing ei ollut tietoinen Grunja Suharevan työstä, hän luuli Hans Aspergeria oireyhtymän keksijäksi ja nimesi sen Aspergerin syndroomaksi. Wingin näkemyksen mukaan Aspergerin oireyhtymä kuuluu autistisiin häiriöihin. Wingin julkaisun myötä amerikkalaiseen psykiatriaan ilmaantui uusi diagnostinen käsite, jota ruvettiin kutsumaan yksinkertaisesti aspergeriksi. Näin Aspergerista tuli osa autismin kirjoa.
Wingin tapaustutkimus käsitteli viittä henkilöä, joille hän oli antanut diagnoosiksi Aspergerin syndrooman. Kuitenkin Wingin kuvaamille henkilöille olisi myöhempien diagnoosikriteerien perusteella annettu diagnoosiksi autistinen häiriö tai lapsuusiän autismi, koska heillä oli merkittävää yleistä viivästyneisyyttä kielellisessä ja kognitiivisessa kehityksessä.
Yhtenäiseksi diagnoosiksi 1980-luvulla

Ensimmäiset ehdotukset Aspergerin syndrooman diagnostisiksi kriteereiksi julkaisivat Tantam (1988) Englannissa, Gillberg ja Gilbert (1989) Ruotsissa sekä Szatmari, Bartolucci ja Bremmer (1989) Pohjois-Amerikassa.
Aspergerin tutkimukset saatiin laajemmin yleiseen tietoisuuteen, kun saksalais-brittiläinen kehityspsykologi Uta Frith, joka oli aiemmin tutkinut Kannerin autismia, käänsi Aspergerin alkuperäisen työn englanniksi vuonna 1991. Se julkaistiin hänen toimittamassaan teoksessa Autism and Asperger Syndrome. Suharevasta tuli kansainvälisesti tunnettu vasta vuonna 1996, kun brittiläinen lastenpsykiatri Sula Wolff käänsi hänen 1920-luvulla ilmestyneen artikkelinsa saksasta englanniksi, joka oli tullut saksan sijaan tieteen valtakieleksi.
Aspergerin oireyhtymästä tuli kansainvälinen diagnoosi vuonna 1992, kun se liitettiin WHO:n diagnostisen käsikirjan, International Classification of Diseases (ICD-10) 10. painokseen. Vuonna 1994 se hyväksyttiin myös Amerikan Psykiatrisen yhdistyksen käsikirjaan DSM-IV nimellä Asperger's Disorder. Diagnostiset kriteerit olivat hyvin samankaltaiset molemmissa tautiluokituksissa, mutta yhdysvaltalainen kriteeristö asetti diagnoosin edellytykseksi, että oireyhtymä aiheuttaa merkittävää haittaa useilla elämänalueilla. Suomessa ensimmäinen Asperger-diagnoosi tehtiin vuonna 1989. Yleinen tietoisuus oireyhtymästä alkoi kasvaa 1990-luvulla. Kesti kuitenkin kauan, ennen kuin tieto Aspergerin oireyhtymän neurologisesta pohjasta tavoitti kaikki alan ammattilaiset, minkä vuoksi monet psykiatrit pitivät oireyhtymää vielä 1990-luvulla ”kiisteltynä ilmiönä”.
Asperger-kulttuuri

Sen jälkeen, kun tietoisuus Aspergerin oireyhtymästä on levinnyt kaikkialle maailmaan, siitä on julkaistu satoja kirjoja, tuhansia verkkosivuja ja artikkeleita. Samalla tietoisuus autismista on laajentunut levinnyt kulovalkean tavoin. Aspergerista on tullut oma kulttuurinsa.
Aiemmin harvinaisena pidettynä lastentauti Kannerin autismi voidaan nyt Aspergerin myötä nähdä osana autismin kirjoa. Autismin kirjo puolestaan on laajentunut osaksi ihmisen persoonallista neurokirjoa ja tunnustettu yleiseksi persoonallisuuspiirteeksi.
Asperger-ihmiset kutsuvat itseään asseiksi, eivätkä he näe Aspergeria tautina.  Sosiaalisista vaikeuksista huolimatta autismin piirteitä pidetään enemmän voimavarana kuin heikkoutena, joka pitäisi salata. Aspergerin ansiosta autismin piirteet voidaan nyt nähdä ihmisen neurokirjon voimavarana. Asperger yhdistääkin myös muita neurokirjon diagnooseja, kuten ADHD ja ADD. Voidaan kysyä, onko Asperger oma oireyhtymänsä vai osa HFA:ta eli hyvätasoista autismin kirjoa.
Uusien tutkimusten myötä myös Aspergerin käsite osana autismikirjoa laajenee osana ihmiskunnan yhteistä neurokirjoa.
Sulauttaminen autismin kirjoon

Viimeisimmässä DSM-5 diagnostisessa käsikirjassa, joka julkaistiin toukokuussa 2013, Aspergerin oireyhtymä poistui omana diagnoosinaan, ja siitä tuli autismikirjon häiriö. Yhdysvalloissa diagnoosi perustuu nyt kliiniseen yksilölliseen havaintoon.
Nicolas Besch

| Nicolas Besch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1984 (ikä 39) Rouen
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Cracovia Kraków
Sarja:  PLH
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2007
Aik. seurat:  Dragons de Rouen (FRA) Docks du Havre (D2) Leksands IF (SAS) Nyköpings Hockey (SAS) Vaasan Sport (Mestis) Mikkelin Jukurit (Mestis) Brûleurs de Loups de Grenoble (FRA)
Nicolas Besch (s.  25. lokakuuta 1984 Rouen, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Besch on pelannut useaan otteeseen Ranskan maajoukkueessa, aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on ollut mukana Itävallassa 2005, Latviassa 2006, Venäjällä 2007, Kanadassa 2008 ja Saksassa 2010.
Vuosina 2001–2007 Besch pelasi Ranskan liigassa Rouenin joukkueessa. Hän on kaksinkertainen Ranskan mestari. Besch oli lähellä siirtyä Jukureihin jo kaudeksi 2007–2008, mutta hän päätti suunnata Ruotsin Leksands IF:ään. Besch ehti pelata Leksandsissa vain kolme peliä kunnes siirtyi Nyköpingiin, sieltä hän siirtyi joulun jälkeen Mestikseen, Vaasan Sportiin. Kaudeksi 2008–2009 Besch solmi yksivuotisen sopimuksen Mikkelin Jukurien kanssa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi Ranskan liigassa Brûleurs de Loups de Grenoblessa. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi Mikkelin Jukureihin.
Neffa

| Neffa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Pellino
Syntynyt: 7. lokakuuta 1967 (ikä 57) Scafati, Italia
Ammatti:  laulaja, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Neffa 
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  hip-hop pop rap pop-folk pop blue eyed soul R&B
Soittimet:  rumpu 
Levy-yhtiöt:  Sony Music
Aiheesta muualla
www.neffa.it
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Giovani Pellino (7. lokakuuta 1967 Scafati, Italia) on italialainen pop- ja hiphoplaulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Neffa.
Diskografia > Sooloalbumit

1996: Neffa & i messaggeri della dopa
1998: 107 elementi (mukana Deda e Al Castellana)
2001: Arrivi e partenze
2003: I molteplici mondi di Giovanni, il cantante Neffa
2006: Alla fine della notte
2009: Sognando contromano
2013: Molto calmo
2015: Resistenza
Diskografia > Muut albumit

2007: Aspettando il sole
Aiheesta muualla

Neffan virallinen sivusto (italiaksi)
Naoki Sōma

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. heinäkuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994-2003 2002 2004-2005 | Kashima Antlers →Tokyo Verdy Kawasaki Frontale |  |
Maajoukkue
| 1995-1999 | Japani | 58 (4) |
Naoki Sōma (jap. 相馬 直樹, Sōma Naoki, s. 19. heinäkuuta 1971 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-1999.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 9 | 0 |
| 1996 | 13 | 2 |
| 1997 | 21 | 1 |
| 1998 | 10 | 1 |
| 1999 | 5 | 0 |
| Yhteensä | 58 | 4 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Kuningas Fahdin cup 1995
1 Matsunaga |
2 Natsuka |
3 Tsunami |
4 Ihara |
5 Hashiratani |
6 Moriyasu |
7 Horiike |
8 Kitazawa |
9 T. Yamaguchi |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Kikuchi |
13 Hasegawa |
14 Isogai |
15 M. Yamaguchi |
16 Fukuda |
17 Soma |
18 Yanagimoto |
19 Okano |
20 Kojima |
Valmentaja Kamo
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 Kojima |
2 Yanagimoto |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Honda |
8 Maezono |
9 Takagi |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Michiki |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saito |
17 Akita |
18 Jo |
19 Shimokawa |
20 Narazaki |
Valmentaja Kamo
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier
Nokikeiju

| Nokikeiju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappakeijut Hydrobatidae
Suku::  Ulappakeijut Hydrobates
Laji::  markhami
Kaksiosainen nimi
 Hydrobates markhami  (Salvin, 1883) 
Katso myös
   Nokikeiju Wikispeciesissä   Nokikeiju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokikeiju (Hydrobates markhami) on ulappakeijujen heimoon kuuluva valtamerilintu. Sen elinympäristö on osittain hämärän peitossa, sillä ensimmäinen pesimäyhdyskunta löydettiin vastikään Perun Paracasin niemimaalta. Oletetaan, että läheisillä Perun ja Chilen saarilla elää pääosa kannasta. Populaation koko on 100 000–120 000 ja se on laskussa. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Perun rannikon merialueelta 1883.
Niko Heikkilä

| Niko Heikkilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. kesäkuuta 2001 (ikä 23) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–2022
Seurat:  HPK (SML)
Niko Heikkilä (s. 6. kesäkuuta 2001 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti, joka edusti SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän pelasi urallaan vain yhden SM-liigaottelun.
Ura > Seuraura

Heikkilä on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana kesken kauden 2015–2016 KooKoon C-nuoriin. Kaudeksi 2019–2020 Heikkilä siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuoriin, jossa hän toimi selkeänä kakkosmaalivahtina Tuomas Aallolle ja pelasi kuusi ottelua. Myös kaudella 2020–2021 Heikkilä jäi vähälle vastuulle ja hän pelasi neljä ottelua.
Kaudella 2021–2022 Heikkilä nousi HPK:n SM-liigajoukkueeseen. Hän nousi Eetu Laurikaisen kakkosmaalivahdiksi helmikuussa 2022, kun Daniel Lebedeff joutui sivuun loukkaantumisen vuoksi. Heikkilä pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 9. maaliskuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan, kun hänet vaihdettiin loukkaantuneen Laurikaisen tilalle HPK:n maalinsuulle ottelun kolmanteen erään, kun KooKoo johti ottelua lukemin 3–1. Heikkilä päästi taakseen maalin, kun erää oli pelattu vain 21 sekuntia ja seuraavan maalin 1.20 minuutin pelin jälkeen. Hän torjui erän aikana kolme kertaa, mutta päästi taakseen kaikkiaan kolme maalia. HPK hävisi ottelun lopulta lukemin 6–1.
Ura > Maajoukkueura

Heikkilä on pelannut kolme poikien maaottelua.
Muuta

Heikkilä valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta keväällä 2021.
Nokia 7.2

| Nokia 7> 2 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  23. syyskuuta 2019
Edeltäjä:  Nokia 7.1
Käyttöverkot:  2G/3G/4G
Mitat:  159,9 × 75,2 × 8,3 mm
Paino:  180 g
Näyttö:  IPS LCD 6,3"
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 × 2 280 px (400 ppi)
Suoritin:  Qualcomm SDM660 Snapdragon 660 (14 nm)
Grafiikkapiiri:  Adreno 512
Muisti:  64 tai 128 Gt
Keskusmuisti:  4 tai 6 Gt
Takakamera:  48 Mpx + 8 Mpx + 5 Mpx (kolmoiskamera, Zeiss optiikalla)
Etukamera:  20 Mpx (Zeiss optiikalla)
Radio:  FM-radio
Käyttöjärjestelmä:  Android 9.0 (Pie), päivitettävissä Android 10 -versioon
Akku:  3 500 mAh
Liitännät:  USB-C, 3,5 mm audioliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 512 gigatavun microSD-kortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 7.2 on HMD Globalin 5. syyskuuta 2019 julkistama ja 23. syyskyyta 2019 julkaisema älypuhelin. Laite muistuttaa ulkoisesti samaan aikaan julkistettua Nokia 6.2:ta.
Nokia 7.2:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,3 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia 4 tai 6 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, laajakulmakameran tarkkuus kahdeksan megapikseliä ja syvyyskameran tarkkuus viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä. Puhelimessa on 3 500 milliampeeritunnin akku ja sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 9, joka on päivitettävissä Android 10 -versioon.
Noronen

Noronen voi tarkoittaa:
Mika Noronen (s. 1979), jääkiekkomaalivahti
Olavi Noronen (s. 1940), arkkitehti
Paula Noronen (s. 1974), televisioesiintyjä ja kirjailija
Riikka Noronen (s. 1982), jääkiekkoilija
Roope Noronen (s. 1974), amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Veikko Noronen (1913–1969), säveltäjä ja musiikkipedagogi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nokia 7

| Nokia 7 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  lokakuu 2017
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Näyttö:  IPS LCD 5,2"
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 × 1 920
Värien lukumäärä:  16 miljoonaa
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 630
Muisti:  64 Gt
Keskusmuisti:  4 tai 6 gigatavua
Akku:  3 000 mAh
Liitännät:  USB-C, 3,5 mm audioliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 256 gigatavun muistikortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 7 (TA-1041) on suomalaisen HMD Globalin lokakuussa 2017 julkaisema älypuhelin, joka perustuu Android-käyttöjärjestelmälle. Puhelin tuli myyntiin ensimmäisenä Kiinassa.
Puhelimessa on 5,2 tuuman IPS LCD -näyttö, 16 megapikselin takakamera f/1,8-aukolla ja ZEISS-linssillä, 5 megapikselin etukamera, Qualcomm Snapdragon 630 -järjestelmäpiiri, 4 tai 6 gigatavua RAM-muistia sekä 64 gigatavua tallennusmuistia, joka on laajennettavissa muistikortilla.
Begriffsschrift

| Begriffsschrift Eine der arithmetischen nachgebildete Formelsprache des reinen Denkens |
| --- | --- |

Kirjailija:  Gottlob Frege
Kieli:  saksa
Genre:  logiikka
Julkaistu:  1879
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Begriffsschrift: eine der arithmetischen nachgebildete Formelsprache des reinen Denkens (”Käsitekirjoitus: aritmetiikan mukaan rakennettu puhtaan ajattelun formaalinen kieli”) on Gottlob Fregen vuonna 1879 julkaisema lyhyt logiikan alan teos. Begriffsschrift, joka käännetään yleensä ”käsitekirjoitukseksi”, on kirjassa esitetyn formaalin logiikan järjestelmän nimi.
Begriffsschriftin voi hyvin katsoa olleen logiikan alan merkittävin teos sen jälkeen kun Aristoteles perusti alan. Fregen motivaatio kehittää oma formaalinen lähestymistapansa logiikkaan muistutti Gottfried Leibnizin motivaatiota kehittää omaa calculus ratiocinatoriaan. Frege hyödynsi loogista kalkyyliään tutkiessaan matematiikan perustaa seuranneen neljännesvuosisadan aikana.
Sisältö > Merkintätapa

Fregen järjestelmä vastaa nykyaikaista toisen kertaluvun logiikkaa, ja se esitteli kvantifioidut muuttujat ja kvanttorit logiikkaan ensimmäisen kerran. Fregen käyttämä merkintätapa poikkesi kuitenkin nykyisestä huomattavasti: hän käytti hyvin idiosynkraattista kaksiulotteista merkintätapaa, jossa konnektiivit ja kvanttorit on piirretty kaavoja yhdistävillä viivoilla, kun nykyään ne merkitään puolestaan sellaisilla symboleilla kuin ¬, ∧, ∨, ∃ ja ∀. Esimerkiksi implikaatio ”B implikoi A:n” eli  B\rightarrow A merkittiin Fregen merkintätavalla .
Ensimmäisessä luvussa Frege määritteli perusajatukset ja merkintätavat, kuten väittämä, universaalikvanttori, konditionaali, negaatio ja "merkki sisällön identiteettisyydelle" eli ekvivalenssi  \equiv .
Esimerkiksi konditionaalin Frege määritteli seuraavasti (luku I, §5):
| --- | --- |
(1): A on väitetty, B on väitetty;
(2): A on väitetty, B on kielletty;
(3): A on kielletty, B on väitetty;
(4): A on kielletty, B on kielletty.
Sisältö > Kalkyyli

Toisessa luvussa Frege määritteli yhdeksän väittämistään, väittämät 1, 2, 8, 28, 31, 41, 52, 54 ja 58, aksioomiksi, sanomalla niiden — sellaisina kuin ne on tarkoitettu ymmärrettäviksi — ilmaisevan totuuksia. Nykyaikaisella merkintätavalla ilmaistuna hänen aksioomansa olivat:
\vdash \ \ A\rightarrow \left(B\rightarrow A\right)
\vdash \ \ \left[\ A\rightarrow \left(B\rightarrow C\right)\ \right]\ \rightarrow \ \left[\ \left(A\rightarrow B\right)\rightarrow \left(A\rightarrow C\right)\ \right]
\vdash \ \ \left[\ D\rightarrow \left(B\rightarrow A\right)\ \right]\ \rightarrow \ \left[\ B\rightarrow \left(D\rightarrow A\right)\ \right]
\vdash \ \ \left(B\rightarrow A\right)\ \rightarrow \ \left(\lnot A\rightarrow \lnot B\right)
\vdash \ \ \lnot \lnot A\rightarrow A
\vdash \ \ A\rightarrow \lnot \lnot A
\vdash \ \ \left(c=d\right)\rightarrow \left(f(c)=f(d)\right)
\vdash \ \ c=c
\vdash \ \ \left(\ \forall a:f(a)\ \right)\ \rightarrow \ f(c)
Aksioomat (1)-(3) määrittävät implikaation. (4)-(6) määrittävät negaation. (7) ja (8) määrittävät identiteetin; (7) on Leibnizin laki; (8) sanoo, että identiteetti on refleksiivinen. (9) määrittää universaalikvanttorin. Kaikki muut väittämät todistettiin dedusoimalla näistä aksioomista.
Begriffschrifft käytti kolmea päättelysääntöä. Kaksi niistä, modus ponens ja yleistyssääntö, ovat eksplisiittisiä, kun taas korvaussääntöä ei ole määritelty eksplisiittisesti. Modus ponensin avulla voidaan johtaa  \vdash B lauseista  \vdash A\to B ja  \vdash A. Yleistyssäännön avulla voidaan johtaa  \vdash P\rightarrow \forall x:A(x) lauseesta  \vdash P\to A(x), jos muuttuja 'x' ei esiinny 'P':ssä. Korvaussääntö on paljon monimutkaisempi, ja Frege käyttää sitä tavoilla, joiden pätevyys ei ole ilmiselvää.
Kolmas luku käsittelee sarjateoriaa. Sen tulokset ovat selvästi tarkoitettuja käytettäväksi Fregen myöhemmässä aritmetiikan perusteiden tutkimustyössä.
Vaikutus

Begriffsschriftissä esitetty toisen kertaluvun logiikan muotoilu oli ensimmäinen muotoilu mistään logiikasta, joka pystyi käsittelemään merkityksellistä osaa matematiikasta tai inhimillisestä kielestä. Kaikki myöhempi työ formaalin logiikan alalla on enemmän tai vähemmän velkaa teokselle.
Pieni jäänne Fregen merkintätavasta on säilynyt todistuksissa käytetyssä symbolissa  \vdash , joka on johdettu Fregen symboleista ”Inhaltsstrich” ── ja ”Urteilsstrich” │. Frege käytti niitä teoksessaan yhdistetyssä muodossa ├─ esittämään, että väittämä on tautologisesti tosi. Hän käytti merkintää ”Definitionsdoppelstrich” │├─ esittämään, että väittämä on määritelmä.
Ludwig Wittgenstein kunnioitti Fregeä teoksessaan Tractatus logico-philosophicus käyttämällä termiä Begriffsschrift synonyyminä loogiselle formalismille.
Kirjallisuus

Boolos, George: Reading the Begriffsschrift, Mind 94: s. 331–44, 1985. (englanniksi)
Grattan-Guinness, Ivor: In Search of Mathematical Roots. Princeton University Press, 2000. (englanniksi)
Vilkko, Risto: The reception of Frege’s Begriffsschrift. Historia Mathematica 25(4): s. 412–22, 1998. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gottlob Frege: Begriffsschrift – a formalised Language of pure Thought modelled upon the Language of Arithmetic. (englanniksi)
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Frege’s Logic. (englanniksi)
Concept Script: Frege (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Fregen käyttämä propositiokalkyylin merkintätapa:
a) konditionaali
b) negaatio
c) konjunktio
d) disjunktio
Fregen käyttämä predikaattikalkyylin merkintätapa:
a) universaalikvanttori
b) eksistenssikvanttori
Bad

| Bad Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 5. tammikuuta – 9. heinäkuuta 1987
 Julkaistu: 31. elokuuta 1987
 Tuottaja(t): Quincy Jones, Michael Jackson
 Tyylilaji: pop, R&B, tanssipop, rock
 Kesto: 48.16
 Levy-yhtiö: Epic Records
Muut kannet
 Vuonna 2001 julkaistun Special Editionin kansi.
Michael Jacksonin muut studioalbumit
| Thriller 1982 | Bad 1987 | Dangerous 1991 |
Singlet albumilta Bad
 ”I Just Can’t Stop Loving You” Julkaistu: 20. heinäkuuta 1987  ”Bad” Julkaistu: 7. syyskuuta 1987  ”The Way You Make Me Feel” Julkaistu: 9. marraskuuta 1987  ”Man in the Mirror” Julkaistu: 9. tammikuuta 1988  ”Dirty Diana” Julkaistu: 18. huhtikuuta 1988  ”Another Part of Me” Julkaistu: 11. heinäkuuta 1988  ”Smooth Criminal” Julkaistu: 24. lokakuuta 1988  ”Leave Me Alone” Julkaistu: 13. helmikuuta 1989  ”Liberian Girl” Julkaistu: 3. heinäkuuta 1989  ”Speed Demon (promo)” Julkaistu: 12. lokakuuta 1989
Bad on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 1987, lähes viisi vuotta Jacksonin edellisen albumin Thrillerin jälkeen. Bad vahvisti Jacksonin asemaa yhtenä 1980-luvun menestyneimmistä artisteista sekä lisäsi hänen jo ennestään valtavaa suosiotaan, ja oli yksi hänen uransa menestyneimmistä julkaisuista. Jackson oli albumilla kahta aiempaa studioalbumiaan Off the Wallia ja Thrilleriä suuremmassa roolissa: hän sävelsi albumin 11 kappaleesta yhdeksän ja tuotti sen yhdessä Quincy Jonesin kanssa. Jackson lähti albumin julkaisemisen jälkeen Bad World Tour -kiertueelle, jonka esityksissä kävi yhteensä 4,4 miljoonaa ihmistä. Kiertue tuotti yli 125 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.