stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Duudsonit tuli taloon
Esittäminen

Duudsonit tuli taloon -sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksot kuvattiin loppukesän ja syksyn 2011 aikana ennakkoon valittujen perhekohteiden omissa kodeissa ympäri Suomea. Kauden esittäminen alkoi Subilla alkuvuodesta 2012. Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin DVD:llä 22. kesäkuuta 2012 MTV3-kanava esitti ensimmäisen kauden jaksot uusintana 13. toukokuuta – 15. heinäkuuta 2013.
Ohjelman toinen tuotantokausi nähtiin keväällä 2013. Toisella tuotantokaudella Duudsonit tutustuivat entistäkin vaikeampiin suomalaisten perheiden ongelmiin ja syventyivät niihin entistä enemmän. Toisen kauden jaksot julkaistiin DVD:llä 12. heinäkuuta 2013. MTV3 esitti toisen kauden uusintana 29. heinäkuuta – 2. syyskuuta 2013.
Kolmas kausi nähtiin loppukeväällä 2014. Kolmannella kaudella Duudsonit auttoivat perheiden lisäksi myös kokonaisia yhteisöjä. Kaudella oli lisäksi myös entistä vaikeampia ja isompia ongelmia. Kolmannen tuotantokauden jaksot julkaistiin DVD:llä 24. lokakuuta 2014. Kausi esitettiin uusintana MTV3-kanavalla kesällä 2014.
MTV tiedotti maaliskuussa 2018, että ohjelmassa on luvassa neljäs tuotantokausi. Edellisillä kausilla ollut Jukka Hildén ei jatka ohjelmassa. Kausi kuvattiin kevään ja kesän aikana 2018.
Esiintyjät

Jarno Leppälä 2012–
Hannu-Pekka Parviainen 2012–
Jarno Laasala 2012–
Jukka Hilden 2012–2014, 2023-
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Kuvauspaikka | Ensiesitys | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hirmuäiti | Hämeenlinna | 12.1.2012 | 471 000  |
| 2. | Kauhukakarat | Nurmijärvi | 19.1.2012 | ei tiedossa |
| 3. | Nössöt vanhemmat | Lohja | 26.1.2012 | ei tiedossa |
| 4. | Rokkikoulu tyttöbändille | Hyvinkää | 2.2.2012 | ei tiedossa |
| 5. | Vararikon partaalla | Kalajoki | 9.2.2012 | 356 000  |
| 6. | Lapset töihin! | Somero | 16.2.2012 | 345 000  |
| 7. | Taviksesta tähdeksi | Pihtipudas | 23.2.2012 | 318 000  |
| 8. | Lätkäperhe | Lahti | 1.3.2012 | 307 000  |
| 9. | Kulissien takana | Useita kuvauspaikkoja | 8.3.2012 | ei tiedossa |
|  10. | Gumball-ralli | Useita kuvauspaikkoja | 15.3.2012 | ei tiedossa |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Kuvauspaikka | Ensiesitys | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Isä vankilassa | Riihimäki | 31.1.2013 | 378 000  |
| 2. | Autisti-kaksoset | Kuortti, Pertunmaa | 7.2.2013 | 325 000  |
| 3. | Kiusatusta kingiksi | Maaninka | 14.2.2013 | 337 000  |
| 4. | Duudsonit kauppiaina | Loviisa | 21.2.2013 | 369 000  |
| 5. | Siivoushullu äiti | Kangasala | 28.2.2013 | 382 000  |
| 6. | Internetin vangit | Nousiainen | 7.3.2013 | 353 000  |
| 7. | Riitelevä jalkapalloperhe | Hämeenlinna | 14.3.2013 | 323 000  |
| 8. | Perhe hajoamisen partaalla | Espoo | 21.3.2013 | 304 000  |
| 9. | Iloa Afrikkaan! | Liberia | 28.3.2013 | 279 000  |
|  | Britney-possun viimeinen matka | Amerikka | 1.4.2013 | 109 000  |
|  | Ralli halki Amerikan | Amerikka | 2.4.2013 | 136 000  |
| 10. | Kulissien takana | Useita kuvauspaikkoja | 4.4.2013 | 232 000  |
= Spesiaalijakso
Jaksot > Kolmas tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Kuvauspaikka | Ensiesitys | Katsojaluvut | Ikäraja ja sisältömerkintä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Yksinäiset kehitysvammaiset | Lieksa | 25. maaliskuuta 2014 | 412 000  |  /  |
| 2. | Duudsonit koulukodissa | Kouvola | 1. huhtikuuta 2014 | 388 000  |  /   |
| 3. | Avio vai ero? | Pori | 8. huhtikuuta 2014 | 398 000  |  /   |
| 4. | YH-isä ja riiviölapset | Panelia, Eura | 15. huhtikuuta 2014 | 362 000  |  /   |
| 5. | Syrjityt pakolaiset | Punkalaidun | 22. huhtikuuta 2014 | 373 000  |  /  |
| 6. | Kiltteyden kirous | Rovaniemi | 29. huhtikuuta 2014 | 407 000  |  /  |
| 7. | Nuorisorikolliset kuriin | Hanko | 6. toukokuuta 2014 | 362 000  |  /  |
| 8. | Särkynyt unelma | Kuivanto, Orimattila | 13. toukokuuta 2014 | 413 000  |  /  |
| 9. | Pullamössöstä päälliköksi | Kemi | 20. toukokuuta 2014 | 354 000  |  /   |
| 10. | Kauden huipennus | useita | 27. toukokuuta 2014 | 337 000 |  /   |
Jaksot > Neljäs tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Kuvauspaikka | Ensiesitys | Katsojaluvut | Ikäraja ja sisältömerkintä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kepposkuningas | Pöytyä | 11. syyskuuta 2018 | 387 000 |  /  |
| 2. | Kiusaamisen kirous | Tampere | 18. syyskuuta 2018 | 289 000 |  /  |
| 3. | Yhteispeliä etsimässä | Kouvola | 25. syyskuuta 2018 |  |  /  |
| 4. | Menetetty luottamus | Hattula | 2. lokakuuta 2018 |  |  /  |
| 5. | Suurperhe | Hämeenlinna | 9. lokakuuta 2018 |  |  |
| 6. | Itsetuntoa etsimässä | Kaustinen | 16. lokakuuta 2018 |  |  |
| 7. | Pikku-Duudsonit | Vähäkyrö, Vaasa | 23. lokakuuta 2018 |  |  /  |
| 8. | Ylisuorittava perhe | Hollola | 30. lokakuuta 2018 |  |  |
Jaksot > Viides tuotantokausi

Ohjelma palasi Nelosen ohjelmistoon syksyllä 2023.
| Jakso | Nimi | Kuvauspaikka | Ensiesitys | Katsojaluvut | Ikäraja ja sisältömerkintä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Katuva isä | Haukipudas, Oulu | 13. syyskuuta 2023 | 220 000 |  /  |
| 2. | Huutava perhe | Perttula | 20. syyskuuta 2023 |  |  /  |
| 3. | Tappelevat sisarukset | Aura | 27. syyskuuta 2023 |  |  /  |
| 4. | Pelejä ja pelkoja | Lohja | 4. syyskuuta 2023 |  |  /  |
| 5. | Teinit kuin kuninkaalliset | Klaukkala | 11. lokakuuta 2023 |  |  /  |
| 6. | Olet paras sellaisena kuin olet | Helsinki | 18. lokakuuta 2023 |  |  /  |
| 7. | Ylisuorittava äiti | Mikkeli | 25. lokakuuta 2023 |  |  /  |
| 8. | Yhteispeliä etsimässä | Ulvila | 1. marraskuuta 2023 |  |  /  |
| 9. | Äideistä parhain | Tampere | 8. marraskuuta 2023 |  |  /  |
| 10. | Tasapuolisuutta ei tunneta | Ulvila | 15. marraskuuta 2023 |  |  /  |
Spesiaalijaksot > Gumball-ralli

Duudsonit matkasivat Las Vegasista maaliviivalle Los Angelesiin. Jaksosta koottiin myös yhdeksänosainen nettisarja, jota esitettiin 3. syyskuuta – 29. lokakuuta 2012 MTV Katsomo -palvelussa.
Spesiaalijaksot > Ralli halki Amerikan

Duudsonit ajoivat Gumball-rallissa ympäri Amerikkaa.
Spesiaalijaksot > Duudsonit: Britney-possun viimeinen matka

Duudsonit ajoivat Amerikan länsirannikolla kuuluisassa Bullrun-rallissa, kunnioittaen Britney-possunsa muistoa. Duudsonit ripottelevat kuolleen lemmikkipossunsa tuhkaa ympäri Amerikkaa taistellakseen kilpailun voitosta. Kilpailukumppanit jekuttavat Duudsoneita kisan aikana.
Aiheesta muualla

Duudsonit tuli taloon Duudsonien sivuilla
Duudsonit tuli taloon MTV:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Duudsonit |
| --- | --- |
 Jukka Hildén  Jarno Laasala  Jarno ”Jarppi” Leppälä  Hannu-Pekka ”HP” Parviainen 
Elokuvat:  Duudsonit-elokuva  Bam Margera Presents: Where the f*ck Is Santa?  Minghags  Jackass 3D 
TV-sarjat:  Maailmankiertue  Viva La Bam  Duudsoni Elämää  Duudsonit  Piilokamerapäälliköt  Teräspallit  Duudsonit Amerikassa  Duudsonit tuli taloon  Posse  Duudsonit: Päällikkö 
DVD:t ja VHS:t:  Downhill Glamour  Empire Style  Dogwalk  Maailmankiertue 1  Maailmankiertue 2  Maailmankiertue 3  Duudsoni Elämää  Duudsonit-elokuva  Duudsonit – Ylpeän Häjy Mahtiboksi  The Dudesons 1. tuotantokausi  Duudsonit 2. kansainvälinen tuotantokausi  Duudsonit 3. kansainvälinen tuotantokausi  Duudsonit – Päällikköboksi  Duudsonit 4. kansainvälinen tuotantokausi  Duudsonit tuli taloon – 1. tuotantokausi  Duudsonit tuli taloon – 2. tuotantokausi  Duudsonit tuli taloon – 3. tuotantokausi 
Bibliografia:  Duudsonit – jekkukirja  Duudsonit – 100 tapaa pelastua tylsyydeltä  Duudsonit: Härmästä Hollywoodiin
Jennie Kim

| Jennie Kim> 김제니 |
| --- | --- |
 Jennie Kim vuonna 2023.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jennie Kim
Syntynyt: 16. tammikuuta 1996 (ikä 29) Soul, Korean tasavalta
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jennie
Laulukielet:  korea, englanti, japani
Aktiivisena:  2016–
Tyylilajit:  k-pop
Yhtyeet:  Blackpink
Levy-yhtiöt:  YG Entertainment, Odd Atelier (OA)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.jenn.ie
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jennie Kim (hangul: 김제니; hanja: 金珍妮; uudistettu latinisaatio: Gim Je-ni, s. 16. tammikuuta 1996 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän käyttää myös nimeä Jennie Ruby Jane. Hän kuuluu tyttöbändiin Blackpink.
Kim näytteli vuonna 2023 julkaistussa sarjassa The Idol. Kim on ollut mukana sanoittamassa Blackpinkin kappaletta ”Lovesick Girls” The Album -albumilta.
Vuonna 2024 Kim ilmoitti perustaneensa oman levy-yhtiönsä nimeltä Odd Atelier. Kim jatkaa Blackpink-yhtyeessä YG Entertainmentilla, mutta soolotoiminta on hänen omalla levymerkillään.
Diskografia > Albumit

Ruby (2025)
Diskografia > Singlet

”Solo” (2018)
”You & Me” (2023)
”One Of The Girls” (with The Weeknd and Lily-Rose Depp) (2023)
”Slow Motion” (with Matt Champion) (2024)
”Spot!” (Zico feat. Jennie) (2024)
”Mantra” (2024)
”Zen” (2025)
”Love Hangover” (feat. Dominic Fike) (2025)
”ExtraL” (feat. Doechii) (2025)
”Like Jennie” (2025)
Filmografia

Village Survival, the Eight (2018)
The Idol (2023)
Aiheesta muualla

Jennie Kim Discogsissa. (englanniksi)
MyDramalist-sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Korea 
Taiteenala:  MusicBrainz
Laulu tulipunaisesta kukasta (vuoden 1971 elokuva)

| Laulu tulipunaisesta kukasta> Sången om den eldröda blomman |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Mikko Niskanen
Käsikirjoittaja:  Panu Rajala   Mikko Niskanen
Perustuu:  Johannes Linnankosken romaaniin Laulu tulipunaisesta kukasta
Tuottaja:  Arno Carlstedt
Säveltäjä:  Jaakko Salo   Niinilahden pelimannit
Kuvaaja:  Osmo Harkimo   Pasi Immonen   Arto Kaivanto
Leikkaaja:  Seija Manninen   Eero Jaakkola
Pääosat:  Pertti Melasniemi   Marjatta Pasanen   Soile Markkanen   Leo Lastumäki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  AC-Tuotanto
Ensi-ilta:  29. lokakuuta 1971
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  366 600 markkaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laulu tulipunaisesta kukasta on Mikko Niskasen ohjaama suomalainen värielokuva vuodelta 1971. Se perustuu Johannes Linnankosken saman nimiseen romaaniin vuodelta 1905. Niskasen ohjaus on viides romaanin pohjalta tehty elokuva.
Tarina kuvaa nuorukaista, joka vikittelee isän mielestä tyttöjä liiaksi. Isä lähettää pojan pois kotoa, ja tämä lähtee tukkilaiseksi. Kriitikko näkee Niskasen teoksessa huolimatonta ajankuvaa. Elokuvan tarina olisi sijoitettu 1930-luvulle, mutta puvustus on kuitenkin myöhäisempää, ja seksuaalimoraali muistuttaa pikemminkin 1960-luvun vapaan rakkauden ihannetta kuin 1800-lukua. Perinteinen moraalikäsitys näyttäytyy kuitenkin elokuvan lopussa. Runsaan lähikuvien käytön syyksi kriitikko epäilee Niskasen työskentelyä samaan aikaan televisiolle. Niskasella on cameorooli tukkijätkänä. Elokuvan ansioksi nähdään Osmo Harkimon suomalaisen maiseman kuvaus.
Teuvo Tulio on vuonna 1938 ohjannut samasta romaanista mustavalkoisen elokuvan, ja Ruotsissa Linnankosken romaanista on tehty kolme filmatisointia, vuosina 1919 (ohjaus Mauritz Stiller), 1934 (Per-Axel Branner) ja 1956 (Gustaf Molander).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pertti Melasniemi  | … |  Koskelan Olavi, "Olli"   |
|  Marjukka Arasola  | … |  Tuomenkukka   |
|  Aune Hurme-Virtanen  | … |  Olavin äiti   |
|  Anna-Maija Kokkinen  | … |  Annansilmä   |
|  Sirkka Korhonen  | … |  nainen ravintolassa   |
|  Soili Markkanen  | … |  Pihlajanterttu   |
|  Marjatta Pasanen  | … |  Kyllikki Moisio   |
|  Regina Pekkola  | … |  Elämänlanka   |
|  Marjatta Saraheimo  | … |  Tumma tyttö   |
|  Marjut Sariola  | … |  Gaselli   |
|  Milla Vuolle  | … |  ilotyttö   |
|  Leena Åkerlund  | … |  Metsänneito   |
|  Martti Eronen  | … |  tukkilainen   |
|  Vilho Hytönen  | … |  renkipoika   |
|  Jussi Inkinen  | … |  Olavin isä   |
|  Leo Lastumäki  | … |  uittopäällikkö   |
|  Tauno Lehtihalmes  | … |  Kyllikin isä, Moision isäntä   |
|  Markku Metsola  | … |  mies rattailla   |
|  Esa Määttä  | … |  tunnistamaton rooli   |
|  Sakari Niskanen  | … |  tukkilainen   |
|  Ilmari Piilonen  | … |  tukkilainen   |
|  Lauri Rasi  | … |  hanuristi   |
|  Lempi Piilonen  | … |  nainen heinätansseissa   |
|  Pia Virtasola  | … |  nainen heinätansseissa   |
|  Sulo Hokkanen  | … |  tukkilainen   |
|  Arto Kaivanto  | … |  tukkilainen   |
|  Allan Paavo  | … |  tukkilainen   |
|  Harry Harkimo  | … |  kylänpoika   |
|  Jorma Niskanen  | … |  kylänpoika   |
|  Antti Tarkiainen  | … |  kylänpoika   |
|  Marja Niskanen  | … |  Verenpisaran ääni   |
|  Mikko Niskanen  | … |  Palsamin ääni / rehentelevä tukkilainen   |
|  Leena Niskanen  | … |  kyläntyttö   |
|  Paavo Pentikäinen  | … |  vihjaileva kylänmies   |
|  Yrjö Liehunen  | … |  häävieras   |
Aiheesta muualla

Laulu tulipunaisesta kukasta (Arkistoitu – Internet Archive), Juttuarkisto, Yle.fi
Juonikuvaus ja lehdistöarvioita Elonet.fissä
Taustatietoja tuotannosta Elonet.fissä
Kannaksen suurhyökkäys 1944

Kannaksen suurhyökkäys oli Neuvostoliiton puna-armeijan kesällä 1944 Karjalankannaksella suorittama jatkosodan massiivinen sotatoimi. Tällä Suomen oloissa ennennäkemättömän voimakkaalla hyökkäyksellä Neuvostoliitto pyrki nopeaan ratkaisuun Suomen osalta, yhtenä tavoitteenaan sillä oli siirtää joukkoja etelämmäksi, vetäytyviä saksalaisia vastaan. Suomen sotamarsalkka Mannerheim ei ollut odottanut suurhyökkäystä. Suomalaisjoukot vetäytyivät Itä-Karjalasta, Etelä-Kannakselta ja Viipurista. Suomalaiset kuitenkin torjuivat hyökkäyksen Tali-Ihantalassa (”Tali-Ihantalan ihme”), Vuosalmella ja Viipurinlahdella. Tappiot olivat raskaat molemmille osapuolille. Suomi ja Neuvostoliitto solmivat aselevon pian tämän jälkeen.
Taustaa

Liittoutuneet olivat suorittaneet 6. kesäkuuta 1944 maihinnousun Normandian rannikolle Ranskassa. Neuvostoliiton johtaja Josif Stalin oli luvannut Teheranin konferenssissa vuonna 1943 liittoutuneille, että maihinnousua tukisi puna-armeijan samanaikainen hyökkäys idästä. Suomessa yleisesti uskottiin Neuvostoliiton pyrkivän ”kilpajuoksussa Berliiniin” mahdollisimman pitkälle ennen länsiliittoutuneita, joten hyökkäystä ei odotettu Suomen rintamalle lähiaikoina. Suomen tiedustelu oli pitkin kevättä havainnut merkkejä, jotka viittasivat kasvaneeseen aktiivisuuteen Leningradin alueella, mutta näitä tietoja ei osattu ottaa huomioon tai ei eri syistä haluttu tulkita oikein. Marsalkka Mannerheim toimi ja teki ratkaisunsa sen käsityksen mukaan, että välitöntä hyökkäysuhkaa ei ollut odotettavissa. Myöhemmän ajan historiantutkijoiden mukaan Itä-Karjala tulevien rauhanneuvotteluiden panttina oli muodostunut päähänpinttymäksi Mannerheimille. Kuuluisassa päiväkäskyssään kesällä 1941 hän oli korostanut Itä-Karjalan merkitystä sodan tavoitteita linjatessaan, eikä tämän tekijän psykologista vaikutusta voi olla ottamatta huomioon. Itä-Karjalan valtausta oli myös perusteltu sen mahdollistamien lyhyempien puolustuslinjojen tuomalla edulla, joten niistä luopuminen taisteluitta koettiin raskaaksi. Joukkojen siirto Kannakselle sen puolustuksen vahvistamiseksi olisi käytännössä merkinnyt vetäytymistä Itä-Karjalasta ja sen vapaaehtoista luovuttamista neuvostoliittolaisille.
Joukkojen keskitykset

Suomen sotavoimien pääosat oli sijoitettu kauas Itä-Karjalaan Aunukseen. Karjalan kannakselle sijoitettujen joukkojen määrä oli noin 75 000 miestä. Vertailun vuoksi talvisodassa Kannakselle sijoitettujen suomalaisjoukkojen määrä oli 200 000 miestä. Linnoitustöissä asemasotavaiheen aikana oli panostettu Aunuksessa Pisi–Saarimäki–Sammatus-linjaan ja Maaselän kannaksella Karhumäki–Liistepohja-linjaan. Sen sijaan työt Kannakselle suunnitelluilla linjoilla olivat vasta alussa. Taistelujen alkaessa suomalaisilla oli asemissa Kannaksella Laatokalta lukien 19. prikaati, 15. divisioona, 2. divisioona ja 10. divisioona. Reservinä olivat 3. divisioona ja 18. divisioona sekä Ratsuväkiprikaati Vammelsuu–Taipale-asemassa ja Panssaridivisioona lähellä Viipuria.
Stalin kuitenkin yllätti länsiliittoutuneet ja etenkin Suomen ratkaisullaan. Suurhyökkäystä oli valmisteltu pitkään ja huolellisesti. Tarkoitusta varten Neuvostoliiton pääesikunta (Stavka) oli osoittanut Leningradin rintaman käyttöön 450 000 miestä, 10 000 tykkiä ja kranaatinheitintä ja 800 panssarivaunua ja rynnäkkötykkiä. Joukkoja oli runsaasti ja niitä oli harjoitettu tulevan taistelumaaston kaltaisilla alueilla etukäteen. Neuvostoliitolle oli Leningradin vapauttamisella suuri psykologinen merkitys. Murskaamalla Suomen armeijan venäläiset saisivat yhteyden pohjoiseen, Suomenlahden laivastonsa käyttöön ja selustansa Itä-Karjalassa turvattua.
Päämajalle hyökkäys tuli yllätyksenä, sillä se oli 3. kesäkuuta kotiuttanut eräitä ikäluokkia ja antanut lomien jatkua. Tykistön vetotraktoreita ja hevosia oli sijoitettu taaemmas linnoitus- ja maataloustöihin hyökkäyksen alkaessa. Sen alettua vetäytyviltä joukoilta jäi viholliselle muun muassa 50 uutta panssarintorjuntatykkiä.
Hyökkäys > Pääaseman murtuminen 10. kesäkuuta 1944

Puna-armeijan hyökkäyksen painopistesuunnan 6,7 kilometrin pituiselle Valkeasaaren lohkolle oli varattu kolmedivisioonainen kaartinarmeijakunta, jolla oli tukenaan muun muassa kolme rykmenttiä panssarivaunuja ja rynnäkkötykkejä. Lisäksi alueelle oli keskitetty divisioonien tykistön lisäksi kuusi tykistörykmenttiä sekä kranaatinheitin- ja raketinheitinrykmentti. Murtoalueen taistelua oli valmistautunut tukemaan 1 208 yli 75 millimetrin tykkiä tai kranaatinheitintä. Rintamakilometriä kohden tämä teki siis yli 200 tykkikaliiperista asetta.
Valkeasaaren lohkoa puolusti suomalaisten kolmepataljoonainen Jalkaväkirykmentti 1 (JR 1). Lohkolla oli siten puna-armeijalla 36 jalkaväkipataljoonaa ja 12 panssaripataljoonaa suomalaisten kolmea pataljoonaa vastaan. Tykistön osalta puna-armeijan joukot olivat myös täysin ylivertaisia.
Puna-armeija aloitti 9. kesäkuuta 1944 tykistöllä ja ilmavoimilla suomalaisten asemien tuhoamisen, mikä tuli alueelle sijoitetulle suomalaiselle 10. divisioonalle järkytyksenä ja se joutui sitomaan reservinsäkin heti taisteluun. Päämaja ei edelleenkään olettanut suurhyökkäyksen alkaneen. Seuraavana päivänä, eli 10. kesäkuuta alkoi kello viideltä aamulla 135 minuuttia kestänyt tulivalmistelu, johon otti osaa 3 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. Suomalaisten asemat jauhautuivat miltei olemattomiin. Sota-arkiston kaatuneiden tietokannan mukaan Valkeasaaressa kaatui 9.–14. kesäkuuta 163 suomalaista sotilasta.
Hyökkäys > VT-linjan murtuminen 14. kesäkuuta 1944

Päämajalle kävi pian selväksi, että kyseessä on suurhyökkäys. Menetettyjen asemien takaisin saamisesta ei ollut toivoakaan. Suomalaisilla joukoilla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin vetäytyä Vammelsuu–Taipale-linjalle. Suomalaisten pääjoukot olivat Kivennavan suunnalla, joten vihollinen suuntasi hyökkäyksen toisaalle, heikommin miehitettyyn Kuuterselkään. Siellä Suomella oli ainoastaan käytettävissään 3. divisioona 30 kilometriä leveällä alueella.
VT-linja murtui Kuuterselässä jo ensiyrittämällä 14. kesäkuuta. Tykistövalmistelu oli samaa luokkaa kuin viisi päivää aiemmin pääasemaa murrettaessa. Jääkäriprikaatin vastahyökkäys iltayöllä 14. kesäkuuta menestyi aluksi hyvin, mutta lopulta se tyrehtyi voimien puutteeseen ja venäläisten murtautuessa VT-linjan läpi Kuuterselästä länteen Sahakylän–Mustanmäen alueelle ja Vammeljärvelle.
Hyökkäys > Siiranmäen taistelu

Neuvostoliitto tiesi Siiranmäen olevan Kuuterselän ohella suomalaisten linjan heikko kohta. Puna-armeija tekikin kolmella divisioonalla läpimurtoyrityksiä Siiranmäessä neljän päivän ajan. Everstiluutnantti Ehrnroothin Jalkaväkirykmentti 7 painoi ne vastahyökkäyksillään takaisin kerta toisensa jälkeen.
Hyökkäys > VKT-linjalla

Mannerheim määräsi kenraaliluutnantti Lennart Oeschin 15. kesäkuuta Kannaksen puolustuksen johtoon ja samalla määräsi joukot viivyttäen vetäytymään Viipuri–Kuparsaari–Taipale-linjalle. Pääosa joukoista onnistuttiinkin vetämään tälle linjalle ja venäläisten aikeet tuhota suomalaisten joukot kokonaan Kannaksella epäonnistuivat alkumenestyksestä huolimatta.
Vetäytymällä VKT-linjalle suomalaiset voittivat aikaa apuvoimien saamiseksi. Mannerheim määräsi neljä divisioonaa ja yhden prikaatin siirrettäväksi Itä-Karjalasta Kannakselle. Samalla tämä merkitsi luopumista taisteluitta Itä-Karjalasta. Aunuksessa olleet suomalaisjoukot saivat käskyn vetäytyä 16. kesäkuuta, kun puna-armeija aloitti hyökkäyksensä Itä-Karjalassa. Lähestyttäessä VKT-linjaa venäläisten hyökkäys hidastui, maasto ei mahdollistanut panssarivaunujen yhtä tehokasta käyttöä kuin hyökkäyksen alussa. Vaikka joukot oli saatu ryhmitettyä 20. kesäkuuta mennessä VKT-linjalle, alku ei ollut lupaava. Viipurin taistelussa kaupunki menetettiin heti puna-armeijan ensimmäisellä yrityksellä, kun Viipuria puolustaneen prikaatin miesten hermot pettivät ja pakokauhu otti joukoista vallan. Sotilaallisesti Viipuri ei ollut merkittävä, mutta symbolisesti sen menettäminen oli raskas isku. Toisaalta Neuvostoliitolle se oli merkittävä voitto, tämän johdosta Moskovassa ammuttiin kunnialaukauksia.
Hyökkäys > Torjuntavoitto

Puna-armeija sai 21. kesäkuuta käskyn ylijohdolta hyökkäyksen jatkamisesta, tavoitteena Lappeenrannan–Imatran tasa. Tämän jälkeen olisi saavutettava Kotkan–Kouvolan tasa. Seuraavana päivänä neljä armeijakuntaa aloitti hyökkäyksen Viipurin itäpuolelta, jossa käytiin suomalaisten torjuntavoitoksi muodostuneet Talin–Ihantalan taistelut, niin sanottu Ihantalan ihme. Puna-armeijan rintamakomentajat pyysivät vahvistuksia, mutta ylijohto katsoi joukkojen riittävän viitaten alkuvaiheen menestykseen. Samaan aikaan virtasi suomalaisille vahvistuksia Itä-Karjalasta. Kolmen päivän taisteluissa suomalaiset saivat asemansa pidettyä 11 suomalaisen ja yhden saksalaisen divisioonan, neljän prikaatin ja rynnäkkötykkiprikaatin voimin. Käytössä oli myös yhteensä 57 patteriston tulivoima, mikä on Suomen oloissa ennenkokematonta. Suomalainen tykistö ampui viikon aikana Ihantalan alueella yhteensä 56 000 laukausta, toisaalta puna-armeijan tykistö ampui arviolta 87 000 laukausta. Puna-armeijan läpimurtoyritys epäonnistui.
Venäläisten hyökkäyksen päätavoitteen jäätyä suomalaisten joukkojen kovan vastuksen vuoksi saavuttamatta sen toiminta muuttui haparoivaksi. Hyökkäyksen jatkamiseen olisi tarvittu runsaasti lisävoimia ja aikaa. Tähän ei venäläisillä enää ollut mahdollisuuksia sillä se oli aloittanut suurhyökkäyksen 22. kesäkuuta Valko-Venäjällä. Viimeaikaisten tutkimusten mukaan on myös selvinnyt, että jo ennen Talin–Ihantalan taistelun alkamista olivat puna-armeijan Kannaksen yksiköt menettäneet hyökkäysvoimastaan jo noin puolet.lähde?
Neuvostoliitto aloitti hyökkäyksensä Viron rintamalla 24. heinäkuuta. Heinäkuussa 1944 venäläiset alkoivat siirtää joukkojaan itärintamalle ja hyökkäys Kannaksella keskeytettiin.
Äyräpää-Vuosalmi heinäkuussa

Karjalankannaksella käytiin toinenkin suurtaistelu kesällä 1944. Taistelut käytiin 4.–18. heinäkuuta Äyräpään–Vuosalmen alueella, jossa puna-armeijan hyökkäys torjuttiin 2.D:n, Ps.D:n sekä erilaisten alueelle saapuneiden vahvistusten käymissä taisteluissa.