stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Futsal-Liigan kausi 2018–2019

| Futsal-Liigan kausi 2018–2019 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  9/2018 – 4/2019
Mestari:  KaDy (2.)
Pudonneet joukkueet:  PJK ja Tervarit
Ottelut:  132
Maalit:  1012 (7.66 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Gezim Voca, SoVo 40
Paras pelaaja:  Mikko Kytölä, KaDy
Alempi sarjataso:  Futsal-Ykkönen
  ← 2017–2018 :  2019–2020 → 
Futsal-Liigan kausi 2018–2019 oli järjestyksessään 21. pelattu Futsal-liigan kausi. Kausi alkoi 29. syyskuuta 2018 ja päättyi kolmanteen finaaliin 22. huhtikuuta 2019. Mestaruuden voitti puolustava mestari Kampuksen Dynamo, joka kukisti finaalisarjassa Leijona Futsalin otteluvoitoin 3–0. Runkosarjan päätteeksi sarjanousija Tervarit putosi suoraan takaisin Futsal-Ykköseen samoin kuin PJK hävittyään karsintasarjan Liikunnan Riemulle.
Runkosarja

Sarjatilanne runkosarjan päättyessä 9.3.2019.
|  | Joukkue | Otteluita | 3 pts | 2 pts | 1 pts | 0 pts | Tehdyt maalit | Päästetyt maalit | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1. | Kampuksen Dynamo | 22 | 16 | 1 | 1 | 4 | 109 | 46 | 51 |

| 2. | Leijona Futsal | 22 | 17 | 0 | 0 | 5 | 118 | 59 | 51 |

| 3. | GFT | 22 | 16 | 1 | 1 | 4 | 105 | 56 | 51 |

| 4. | Sievi FS | 22 | 14 | 2 | 0 | 6 | 90 | 68 | 46 |

| 5. | SoVo Futsal | 22 | 11 | 1 | 0 | 10 | 128 | 105 | 35 |

| 6. | Ilves FS | 22 | 11 | 0 | 1 | 10 | 68 | 62 | 34 |

| 7. | JoSepa | 22 | 9 | 1 | 0 | 12 | 76 | 90 | 29 |

| 8. | Mad Max | 22 | 9 | 0 | 1 | 12 | 83 | 102 | 28 |
| 9. | PP-70 | 22 | 6 | 3 | 0 | 13 | 65 | 88 | 24 |
| 10. | FC Kemi | 22 | 5 | 1 | 3 | 13 | 55 | 97 | 20 |

| 11. | PJK | 22 | 4 | 1 | 2 | 15 | 57 | 114 | 16 |

| 12. | Tervarit | 22 | 2 | 1 | 3 | 16 | 58 | 125 | 11 |
Kauden 2018–2019 Futsal-liiga pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka kahdeksan parasta etenivät pudotuspeleihin. Jos runkosarjaottelun päättyi varsinaisella peliajalla (2x 20 min) tasan, niin pelatiin 5 minuutin jatko-ottelu. Jos ottelu oli senkin jälkeen tasan, voittaja ratkaistiin 10 m rangaistuspotkuilla paras kolmesta-systeemillä ja tarvittaessa jatkolaukauksin. Jatko-ottelun tai rangaistuspotkukilpailun hävinnyt joukkue sai yhden sarjapisteen ja voittaja kaksi. Varsinaisella peliajalla voittanut joukkue sai kolme sarjapistettä.
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Pistepörssin top-10 runkosarjan päättyessä.
|  | Pelaaja | Seura | Maalit | Syötöt | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Gezim Voca | SoVo | 40 | 25 | 65 |
| 2. | Mergim Bushi | SoVo | 26 | 15 | 41 |
| 3. | Sergei Korsunov | KaDy | 21 | 18 | 39 |
| 4. | Justus Kunnas | Mad Max | 25 | 9 | 34 |
| 5. | Newton Jr. | KaDy | 24 | 10 | 34 |
| 6. | Panu Autio | GFT | 20 | 14 | 34 |
| 7. | Jani Korpela | KaDy | 18 | 15 | 33 |
| 8. | Dusan Milojevic | Leijona Futsal | 14 | 15 | 29 |
| 9. | Markus Rautiainen | JoSePa | 19 | 9 | 28 |
| 10. | Mikko Kytölä | KaDy | 10 | 19 | 29 |
Runkosarja > Kuukauden pelaaja

Futsal-liigan pelaajat valitsevat kuukausittain keskuudestaan kuukauden pelaajan. Lokakuun pelaajaksi valittiin SoVo:n Gezim Voca.  Tammikuun parhaaksi pelaajaksi valittiin  Kampuksen Dynamon Sergei Korsunov . Helmikuun parhaaksi pelaajaksi valittiin Leijona Futsalin Jussi Nyström.
Pudotuspelit 2019

Kaikki pudotuspelisarjat pelataan paras viidestä-järjestelmällä. Kaksi ensimmäistä ottelua pelataan runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotona, kolmas ja tarvittaessa neljäs ottelu taas runkosarjassa heikommin sijoittuneen kotona. Viides ja ratkaiseva ottelu pelataan tarvittaessa runkosarjassa paremmin sijoittuneen joukkueen kotona.
| Kotietujoukkue | Ottelusarjan  tilanne | Vastustaja | 1>  ottelu | 2>  ottelu | 3>  ottelu | 4>  ottelu | 5>  ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kampuksen Dynamo | 3–0 | Mad Max | 3–2 (2–1)  | 6–0 (2–0)  | 1–4 (0–2)  | – | – |
| Leijona Futsal | 3–0 | JoSepa | 8–3 (3–2)  | 6–1 (4–1)  | 3–7 (3–3)  | – | – |
| GFT | 3–1 | Ilves FS | 4–3 (0–2)  | 3–0 (1–0)  | 1–7 (0–3)  | 1–2 (1–1)  | – |
| Sievi FS | 2–3 | SoVo Futsal | 2–3 (2–3)  | 6–3 (1–1)  | 3–4 (0–2)  | 5–1 (2–0)  | 1–4 (0–1)  |
| Kotietujoukkue | Ottelusarjan  tilanne | Vastustaja | 1>  ottelu | 2>  ottelu | 3>  ottelu | 4>  ottelu | 5>  ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kampuksen Dynamo | 3–1 | SoVo Futsal | 5–3 (2–0)  | 2–1 (1–1)  | 3–2 (0–0)  | 1–7 (1–2)  | – |
| Leijona Futsal | 3–0 | GFT | 4–1 (3–1)  | 6–2 (6–1)  | 2–4 (1–2)  | – | – |
| Kotietujoukkue | Ottelusarjan  tilanne | Vastustaja | 1>  ottelu | 2>  ottelu | 3>  ottelu | 4>  ottelu | 5>  ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kampuksen Dynamo | 3–0 | Leijona Futsal | 2–1 j.o. (1–1 (1–0))  | 4–5 j.o. (3–3 (2–2)  | 5–1 (1–1)  | – | – |
Kaikki finaaliottelut on nähtävillä Yle Areenassa tai Yle TV2.
Liigakarsinta

Runkosarjan heikoiten sijoittunut Tervarit putosi suoraan futsal-ykköseen. Tervareiden tilalle futsal-liigaan nousi kaudeksi 2019–2020 nousi futsal-ykkösen voittanut Tornion Palloveikot. Futsal-liigassa toiseksi viimeikseksi sijoittunut PJK kohtasi liigakarsinnassa futsal-ykkösessä toiseksi sijoittuneen Liikunnan Riemun. Riemu voitti karsintasarjan suoraan kahdessa ottelussa (otteluiden tulokset 1–2  ja 6–1 ) ja nousi täten PJK tilalle futsal-liigaan kaudeksi 2019-2020.
Futsal Cup Final Four -turnaus 2019

Suomalaisen futsalin cup-mestaruus ratkaistiin neljän parhaan joukkueen kesken Final Four -turnauksessa. Vuoden 2019  lopputurnaus pelattiin Jyväskylän Monitoimitalolla 16.2.–17.2. 2019. Neljän parhaan joukkueen joukkoon selvittivät tiensä liigajoukkueet MadMax, Kampuksen Dynamo ja Leijona Futsal. Neljäs joukkue oli futsalin 2. divisioonassa pelaava Vaasalainen FC Kiisto.
| Pvm | Aika | Joukkueet | Joukkueet | Joukkueet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.2.2019 |  | Välierät | Välierät | Välierät |
| 16.2.2019 | 11:00 | MadMax | 5–4 (1–1)  | FC Kiisto |
| 16.2.2019 | 15:00 | Kampuksen Dynamo | 2–2 (1–1)  (rp 0–2) | Leijona Futsal |
| 17.2.2019 |  | Finaali | Finaali | Finaali |
| 17.2.2019 | 18:00 | MadMax | 1–12 (1–3) | Leijona Futsal |
Futsal-Gaala 2019

Tampereella 19.5.2019 järjestetyssä Futsal-gaalassa palkittiin kauden 2018–2019 parhaita onnistujia. Miesten Futsal-Liigan osalta jaettiin seuraavia palkintoja:
Kauden Futsalpelaaja: Mikko Kytölä, KaDy
Kauden tulokas: Aleksi Kylmälä, Sievi FS
Kauden nuori pelaaja:  Otto Jukko, GFT
Mestarivalmentaja: Vasko Vujovic, KaDy
Kauden Erotuomari: Arttu Kyynäräinen
Pelaajien valitsema paras erotuomari: Kirill Naishouler
Runkosarjan pistepörssin voittaja: Gezim Voca, SoVo (33+18=51, 22 ottelua)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja: Petri Grönholm, LeiF (8+10=18, 10 play off -ottelua)
Tähtikentällinen 2018–2019
Juha-Matti Savolainen, KaDy (MV)
Jovan Stankovic, LeiF
Newton, KaDy
Jani Korpela, KaDy
Gezim Voca, SoVo
Osallistuneet joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Seurojen kotisivut |
| --- | --- | --- | --- |
| GFT | Espoo | Opinmäen Liikuntahalli | www.gft.fi |
| Ilves FS | Tampere | Kauppi Sports Center 1 | www.ilvesfutsal.fi |
| KaDy | Jyväskylä | Jyväskylän monitoimitalo | www.kadyfutsal.net |
| FC Kemi | Kemi | Tervahalli | www.fckemi.fi |
| Leijona Futsal | Akaa | Toijalan monitoimihalli | www.leijonafutsal.fi (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Mad Max | Valkeakoski | Valkeakosken liikuntahalli | www.futsalmadmax.com/ |
| PP-70 | Tampere | Tampereen messu- ja urheilukeskus | www.pp70futsal.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Pirkkalan Jalkapalloklubi | Pirkkala | Pirkkalan Vapaa-aikakeskus | www.pjk.fi/futsal |
| Tervarit | Oulu | Urheilutalo | www.tervarit.fi |
| JoSepa | Joutsa | Joutsan liikuntahalli | www.josepa1975.fi |
| Sievi FS | Ylivieska | Sievin monitoimihalli | www.sievifs.fi (Arkistoitu – Internet Archive) |
| SoVo Futsal | Somero | Someron monitoimihalli | www.someronvoima.sporttisaitti.com (Arkistoitu – Internet Archive) |
Aiheesta muualla

Sarjataulukko (Arkistoitu – Internet Archive), Ajan tasalla oleva sarjataulukko ja tilastot Palloliiton sivuilta
Futsal-liiga.tv, Futsal-liigan ottelut nähtävissä maksutta
Futsal.fi (Arkistoitu – Internet Archive) Palloliiton sivut
Hakku

Hakku (ruotsin kielen sanasta hacka) on käsikäyttöinen iskutyökalu, jonka eri muotoja on käytetty ja osin yhä käytetään mm. malmin etsinnässä ja käsinlouhinnassa sekä pioneerien työkaluna ja vuorikiipeilyssä.
Hakku työkaluna

Hakun pää on metallia, tukeva varsi voi olla puuta tai metallia. Pää on tasapainon vuoksi kaksipuolinen: toisena teränä on terävä kärki, toinen voi olla joko piikkikärki, taltta tai malminetsijän vasarapää tai talttamainen kaavin.  Hakun avulla voidaan tunkeutua kovaan maaperään, jolloin käytetään hyväksi iskun ja vääntämisen yhteisvaikutusta. Talttakärkeä on käytetty esimerkiksi juurien katkomiseen (vrt. suokuokka). Hakun paino, terän muotoilu ja voiman kohdistuminen pienelle alalle tekevät siitä tehokkaan työkalun.
Palokirveessä voi olla toisena teränä hakun terä. Niiden varsi on hikkoria tai lasikuitua.
Monien muiden raskaiden käsityökalujen (kuten kuokka ja rautakanki) tavoin hakun ovat osittain korvanneet paineilmakäyttöiset tai hydrauliset työkalut sekä koneiden käyttö käsityökalujen sijasta.
Jää- ja vuorikiipeilyssä kiipeämisen apuna käytetään pientä hakkua, jota kutsutaan jäähakuksi.
Suomalaisten pioneerien aselajilehti on nimeltään Hakku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakku Wikimedia Commonsissa
Perinteinen hakku
Heinrich Friedrich Weber

| Heinrich Friedrich Weber |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1843  Magdala (käännä suomeksi) 
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Ernst Karl Abbe
Oppilaat:  Albert Einstein
Heinrich Friedrich Weber (7. marraskuuta 1843–24. toukokuuta 1912) oli saksalainen fyysikko ja professori. Hän syntyi 1843 Magdalan kaupungissa Saksassa. Elämänsä aikana hän mm. toimi professorina Berliinin yliopistossa. Parhaiten hänet tunnetaan hänen töistään ominaislämpökapasiteetin parissa.
Weber tapasi elämänsä aikana myös nuoren Albert Einsteinin, josta tulevaisuudessa tulisi yksi maailmanhistorian tärkeimmistä teoreettisista fyysikoista. Weber huomasi nuoren Einsteinin lahjakkuuden ja kutsuikin tämän luennoilleen, joista Einstein tosin kieltäytyi.
Heino Helenius

Heino Henrik Helenius (1896 Pyhäjärvi Ul – 1970 Argentiina) oli suomalainen kommunisti, joka 1930-luvun alussa toimi maanalaisen SKP:n organisaattorina Helsingissä. Myöhemmin Helenius osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan ja vietti viimeiset vuotensa Etelä-Amerikassa.
Elämä

Uudenmaan läänin Pyhäjärvellä syntynyt Helenius lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1913. Aluksi hän asui Kanadan Port Arthurissa ja muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin. Saatuaan Yhdysvaltain kansalaisuuden Helenius liittyi armeijaan vuonna 1917 palvellen ensimmäisessä maailmansodassa kersanttina Ranskassa. Vuonna 1926 Helenius muutti Neuvosto-Karjalaan, josta hän 1931 palasi salaa Suomeen.
Parturina työskennellyt Helenius oli mukana kielletyn SKP:n maanalaisessa toiminnassa vaikuttaen puolueen kaupunkikomitean pääorganisaattorina Helsingissä. Hänet pidätettiin keväällä 1931 ja tuomittiin syyskuussa 5 vuoden kuritushuonerangaistukseen valtiopetoksesta. Etsivän keskuspoliisin mukaan Helenius oli Kullervo Mannerin ”kapsäkkijutun” yhteydessä poliisin haltuun joutuneissa SKP:n salaisissa papereissa mainittu ”Amerikan poika". Heleniuksen väitettiin osallistuneen Heidelbergissä vuonna 1929 järjestettyyn Kominternin kongressiin ja opiskelleen Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa. Helenius kielsi väitteet ja myönsi ainoastaan olleensa SKP:n rivijäsen. Hän piti myös syytettä valtiopetoksesta mahdottomana, koska ei ollut Suomen kansalainen.
Helenius kärsi tuomiotaan Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, jossa hän osallistui kesällä 1933 järjestettyyn nälkälakkoon. Heleniuksen katsottiin olleen yksi sen johtajista, joka yhdeksän muun nälkälakkolaisen kanssa siirrettiin eristyksiin Turun lääninvankilaan. Vapauduttuaan Helenius lähti syyskuussa 1937 vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan, jossa hän toimi kansainvälisten prikaatien Mackenzie-Papineau-pataljoonan poliittisena komissaarina. Kotiuttamisen jälkeen Helenius oleskeli jonkin aikaa Ranskassa ja lähti merille, kunnes hänet internoitiin Saksaan vuonna 1939. Helenius palasi Suomeen 1947 ja muutti myöhemmin Argentiinaan, jossa hän kuoli vuonna 1970.
Helsinki Lacrosse

Helsinki Lacrossen logo
Helsinki Lacrosse Club ry eli tutummin Helsinki Lacrosse on Suomen vanhin, vuonna 2002 perustettu lacrosseseura. Nimensä mukaisesti joukkueen kotipaikkana on Helsinki. Vuonna 2015 seura vaihtoi nimensä Helsingin Lacrosse Seura Ry:stä, Helsinki Lacrosse Club ry:ksi. Seuralla on miesten joukkue, Helsinki Chiefs, sekä naisten joukkueet Chiefettes ja Cherookies (perustettu 2014). Helsinki Chiefs on voittanut vuodesta 2005 pelatun lacrossen SM-sarjan seitsemän kertaa, vuosina 2005–2007 sekä vuosina 2009–2012. Chiefettes on Suomen mestari vuosilta 2008, 2013 ja 2015.
Helsinki Chiefs tunnettiin vuoteen 2006 asti nimellä Hellax.
Gliese 581

| Gliese 581 |
| --- | --- |

Muut designaatiot:  HO Librae, GJ 581, HIP 74995
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  10,55 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  1,56 ± 0,03 Mv
Valovoima:  0,01205 ± 0,00024 aurinkoa
Spektriluokka:  M3V
Lämpötila:  3498 ± 56 K
Massa:  0,31 ± 0,02 M☉
Säde:  0,3 ±0,01 R☉
Muuttujatyyppi:  BY Dra
Pyörimisnopeus:  93,2 ± 1
Metallipitoisuus:  -0,135
Ikä:  8 ± 1
Elinkelpoinen vyöhyke:  0,11–0,21 AU
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Vaa'an tähdistö
Epookki:  J2000
Rektaskensio (J2000):  15:19:26.0
Deklinaatio (J2000):  -07:43:20
Etäisyys:  6,21 ± 0,1 pc
Parallaksi:  160,91 ± 2,62 mas
Säteisnopeus:  -9,5 km/s
Gliese 581 eli HO Librae on Vaa'an tähdistössä sijaitseva punainen kääpiötähti, jonka spektriluokka on M3V. Tähden etäisyys Maasta on 20,40 valovuotta. Tähdeltä on säteisnopeusmittauksien perusteella vahvistettu olevan eksoplaneettoja. Tähdeltä on väitetty havaitun jopa kuusi planeettaa. Planeettojen Gliese 581 e, b ja c  olemassaolo on vahvistettu, kun taas planeettojen Gliese 581 d, Gliese 581 g ja f olemassaolo on kumottu tai vahvistamatta.
Ominaisuudet

Gliese 581:n etäisyys Maasta on 6,21 pc (20,40 valovuotta), ja se on sitä 87:ksi lähimpänä oleva tähti. Se sijaitsee Vaa'an tähdistön koillisosassa, eikä sitä voi nähdä Maasta paljain silmin. Sen absoluuttinen kirkkaus on 1,56 ± 0,03 ja pintalämpötila 3 495 ± 56 K. Tähden massa noin 0,31 Auringon massaa ja säde noin 0,3 Auringon sädettä. Säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti on noin 0,012 Aurinkoa. Gliese 851:n metallipitoisuus [Fe/H] on -0,33. Gliese 581 luokitellaan BY Draconis -muuttujaksi.
Planeettajärjestelmä > Neljän planeetan malli

Planeettakunnan ensimmäinen planeetta, Gliese 581 b, löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla vuonna 2005. Se luokitellaan fysikaalisilta ominaisuuksiltaan kuumien neptunusten ryhmään. Se kiertää keskustähteään 0,041 AU:n etäisyydellä eli lähempänä kuin Merkurius kiertää Aurinkoa.
Huhtikuussa 2007 Gliese 581:ltä raportoitiin löydetyksi kaksi uutta planeettaa, jotka molemmat luokitellaan supermaiksi. Planeetat löydettiin ESO:n La Sillan observatoriossa sijaitsevalla HARPS-laitteella. Gliese 581 c:n massa on 4,8 Maan massaa ja säde arviolta 1,5 Maan sädettä. Gliese 581 d sitä vastoin sijaitsee keskustähteä ympäröivän elinkelpoisen vyöhykkeen sisällä, mutta sen massa on suurempi: 8,2 Maan massaa. Se kiertää huomattavasti kauempana kuin muut planeetat. Koska planeetan massa on niin suuri, oletetaan planeetalla voivan olla runsaasti vettä, jolloin se voisi olla valtameriplaneetta.
Tieto planeetan Gliese 581 e löytymisestä julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Kohteen massa on vain 1,9 Maan massaa, mikä teki siitä löytöajankohtanaan massaltaan pienimmän löydetyn eksoplaneetan.
| Planeetta (tähdestä lukien) | Massa (MJ) | Kiertoaika (d) | Etäisyys (AU) | Eksentrisyys (radan soikeus) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  e  | 0,0061 | 3,14945 ± 0,00017 | 0,028 | 0,32 ± 0,09   |
|  b  | 0,05 | 5,36865 ± 9e-05 | 0,041 | 0,031 ± 0,014   |
|  c  | 0,017 | 12,9182 ± 0,0022 | 0,073 | 0,07 ± 0,06   |
|  d  | 0,019 | 66,64 ± 0,14 | 0,22 | 0,25 ± 0,09 |
Planeettajärjestelmä > Kuuden planeetan malli

Steven Vogtin tutkijaryhmä väitti vuonna 2010 julkaistussa tutkimuksessaan löytäneensä planeettakunnasta kaksi uutta planeettaa, Gliese 581 g:n ja Gliese 581 f:n. Muut tutkijaryhmät eivät ole pystyneet vahvistamaan löytöä, joten kummankaan planeetan olemassaolosta ei ole varmuutta. Jos Gliese 581 g olisi olemassa, se olisi syksyyn 2010 mennessä tunnetuista eksoplaneetoista eniten Maata muistuttava.
| Planeetta (tähdestä lukien) | Massa (MJ) | Kiertoaika (d) | Etäisyys (AU) | Eksentrisyys (radan soikeus) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  e  | 1,7 M⊕ | 3,14867 ± 0,00039 | 0,0284533 ± 0,0000023 | –   |
|  b  | 15,6 M⊕ | 5,36841 ± 0,00026 | 0,0406163 ± 0,0000013 | –   |
|  c  | 5,6 M⊕ | 12,9191 ± 0,0058 | 0,072993 ± 0,000022 | –   |
|  g (vahvistamatta)  | 3,1 M⊕ | 36,562 ± 0,052 | 0,14601 ± 0,00014 | –   |
|  d  | 5,6 M⊕ | 66,87 ± 0,13 | 0,21847 ± 0,00028 | –   |
|  f (vahvistamatta)  | 7,0 M⊕ | 433 ± 13 | 0,758 ± 0,015 | – |
Planeettajärjestelmä > Pölykiekko

Gliese 581:ä kiertävä pölykiekko havaittiin vuosien 2010 ja 2011 aikana Euroopan avaruusjärjestön Herschel-avaruusobservatorion avulla tehtyjen tutkimusten perusteella. Vuonna 2012 julkaistussa tutkimuksessa arvioitiin kiekon alkavan 25 ± 12 AU:n etäisyydellä keskustähdestä ja levittäytyvän siitä yli 60 AU:n etäisyydelle. Pölykiekon lämpötilan arvellaan olevan kiekon sisäreunalla noin 50 ja ulkoreunalla noin 30 kelviniä.
Galleria

Auringon (vasemmalla) ja Gliese 581 suhde (oikealla).
Taiteilijan näkemys Gliese 581 e:stä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gliese 581 Wikimedia Commonsissa
BBC:n uutinen maankaltaisesta eksoplaneetasta (englanniksi)
Artikkeli Gliese 581 e:stä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  β Lib, α2 Lib, σ Lib, υ Lib, τ Lib, γ Lib, θ Lib, 16 Lib, ι Lib, 37 Lib, κ Lib, δ Lib, ε Lib, 11 Lib, 48 Lib, 42 Lib, λ Lib, 36 Lib, α1 Lib, ν Lib, 12 Lib, μ Lib, 41 Lib, η Lib, 49 Lib, ξ2 Lib, ζ Lib, 30 Ser, 50 Lib, 32 Lib, 4 Lib, ξ1 Lib, 34 Lib, 18 Lib, 47 Lib, 25 Lib, ο Lib, 28 Lib, 26 Lib, 2 Lib, 5 Lib, 22 Lib, 30 Lib, 23 Lib, 17 Lib, 33 Lib, HD 141937, Gl 581
Eksoplaneetat:  23 Lib b, HD 141937 b, Gl 581 b, Gl 581 c, Gl 581 d
Planeettojen b, c, d ja e radat.
Kuvan keskellä Gliese 581:n kuuden planeetan mallin mukainen planeettakunta verrattuna yläreunassa olevaan Aurinkokuntaan.
Heimo Riihimäki

Lasipalatsi.
Heimo Ilmari Riihimäki (17. tammikuuta 1907 Helsinki – 17. marraskuuta 1962)  oli suomalainen arkkitehti ja taidemaalari. Riihimäen tunnetuin suunnittelutyö arkkitehtina oli hänen yhdessä Viljo Revellin ja  Niilo Kokon kanssa Helsingin ydinkeskustaan ideoima ja suunnittelema Lasipalatsi, joka oli tarkoitettu tilapäiseksi rakennukseksi mutta tuli edustamaan Helsingin 1930-luvun funkkista, kun sen purku-uhka aikoinaan väistyi julkisen keskustelun ja asiantuntijoiden näkemysten ansiosta.
Riihimäen vanhemmat olivat junan pakkamestari Juho Riihimäki ja Aino Maria o.s. Kreula. Hänen puolisonsa oli lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Kotitalousopettaja, tietokirjailija ja kuvataiteilija Irma Sarje oli puolestaan Heimo Riihimäen sisar.
Riihimäki toimi Kotkan kaupunginarkkitehtina 1940–1947, Kupittaan Savi Oy:n taiteellisena johtajana 1948–1949, Turun kaupungin rakennustarkastajana vuodesta 1949. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli Turussa 1946. Hän osallistui moniin näyttelyihin 1940-luvulta alkaen. Muistonäyttely oli 1970 Wäinö Aaltosen museossa, syntymän satavuotisnäyttely Lasipalatsin näyttelytilassa 2007.
Vastakohtana arkkitehtuurin funktionalismille taiteilijanuran tuotantoa leimasivat kolorismi ja ekspressiivisyys. 1950-luvun lopulla hän alkoi kokeilla litografiaa. Näiden töiden kuolemanaiheen taustalla oli sairastuminen leukemiaan. Vuoden 2007 näyttely Lasipalatsissa oli koottu juuri näistä viimeisten vuosien töistä. Näyttelyn kuratoi Riihimäen sisarenpoika taiteilija Kimmo Sarje.
Aiheesta muualla

Kimmo Sarje: Heimo Riihimäki. Tiede & edistys 3/2004
Heinrich Gätke

Heinrich Gätke
Gätken Helgoland-aiheinen maalaus vuodelta 1838
Heinrich Gätke (19. toukokuuta tai 19. maaliskuuta 1814 Pritzwalk Preussi - 1. tammikuuta 1897 Helgoland) oli saksalainen lintutieteilijä ja taidemaalari.
Gätken vanhemmat olivat leipuri Johann A.F.W. Gätke ja Sophia Wenzel. Hänet pantiin opiskelemaan kaupallisia aineita Berliiniin, mutta hän elätti itsensä taidemaalarina. Vuonna 1837 Gätke matkusti ensimmäisen kerran Helgolandin saarelle eteläiselle Pohjanmerelle, ja 1841 hän päätti muuttaa sinne asumaan. Vuonna 1843 hän ryhtyi tutkimaan saaren linnustoa. Hän keräsi huomattavan kokoelman lintuja, ja käytti niitä malleina teoksiinsa. Hän oli kirjeenvaihdossa saksalaisten ja englantilaisten lintutieteilijöiden kanssa.
Vuonna 1891 Gätke julkaisi tutkimuksistaan kirjan Die Vogelwarte Helgoland, joka käännettiin englanniksi 1895. 1891 Preussin hallitus päätti perustaa Itämerimuseon alaisen Biologischen Anstalt Helgoland tutkimusaseman, josta myöhemmin tuli Helgolandin lintuasema. Gätken lintukokoelma sijoitettiin sinne, mutta kokoelma tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa 1944.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Heimo Saarinen

Heimo Olavi Saarinen (10. syyskuuta 1911 Ahlainen – 17. joulukuuta 2001 Raasepori) oli suomalainen laivuri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.
Saarisen vanhemmat olivat kalastaja Juho Fredrik Petterinpoika Saarinen ja Hilda Josefina Kallentytär Lindholm ja puoliso vuodesta 1935 Eeva Kyllikki Urholin. Saarinen kävi kansakoulun ja meni vuonna 1928 töihin A. Ahlström Osakeyhtiön palvelukseen alusten kansi- ja konemieheksi. Porin kaupungin palveluksessa hän työskenteli vuodesta 1935 kansimiehenä ja alusten päällikkönä, saatuaan Itämeren laivurin pätevyyden vuonna 1940. Laivanvarustajaksi Saarinen alkoi hankittuaan kaksi rahtialusta vuonna 1947 ja ryhdyttyään niiden avulla liiketoimintaa harjoittavan Vesihuolto-yhtiön toimitusjohtajaksi. Vuonna 1961 Saarinen perusti Reposaaren Hinaus -yhtiön ja  vuonna 1969 Hangon Hinaus -yhtiön. Saarisen yhtiöstä kehittyi hinaus- ja meripelastusalan merkittävä toimija, enimmillään yhtiön käytössä oli yksitoista alusta. Saarinen toimi myös itse useiden alustensa päällikkönä. Hän myi yhtiönsä Effoalle vuonna 1981. Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai seuraavana vuonna.
Aiheesta muualla

Porin Karhun kanssa Viron saaria valtaamaan talvella 1944–45. Merenkulkuneuvos Heimo Saarisen sodan huima päätös. Hangötidningen, 24.9.1998, nro 111, s. 11.  Kansalliskirjasto. Viitattu 24.5.2022.
Hellions (yhtye)

| Hellions> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  hardcore punk, post-hardcore, alternative rock, metalcore, alternative metal
Kotipaikka:  Sydney, Australia
Jäsenet:  Dre Faivre, laulu (2013–)   Anthony Caruso, rummut, perkussio, laulu (2013–)   Matthew Gravolin, kitara, laulu (2013–)   Josh Campiao, kitara, taustalaulu (2015–)  
Entiset jäsenet:  Dylan Stark, kitara, taustalaulu (2013–2014)   Lewis Usher, basso, taustalaulu (2013–2014)   Chris Moretti, basso, taustalaulu (2013–2014)  
Levy-yhtiö:  UNFD  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hellions on australialainen punkyhtye, joka perustettiin vuonna 2013 Sydneyssa. Se perustettiin The Briden hajoamisen jälkeen, josta rumpali Anthony Caruso, basistista laulajaksi vaihtanut Dre Faivre ja kitaristi-laulaja Matt Gravolin jatkoivat uuden nimen kanssa. He ovat julkaisseet neljä albumia, joista kolmas, Opera Oblivia, oli ehdolla vuoden 2016 ARIA Awardseissa parhaan hard rock -ja heavy metal-albumin kategoriassa. Yhtyeen viimeisin studioalbumi Rue julkaistiin 19. lokakuuta 2018.