Buddhalaisuuden vaikutus islamiin
Mahdollisia selityksiä yhdenkaltaisuuksille

Markus Großin mukaan kahden uskonnon tietyt yhtäläisyydet voivat olla sattuman tulosta. Sattuman osuus vähenee, jos yhtäläisyyttä osoittavat piirteet eivät muuten ole tavanomaisia samassa uskonnossa, tai jos vastaavia piirteitä ei löydy muista uskonnoista. Esimerkiksi alkoholikielto on uskonnoissa yleinen, joten Goldziher ei pidä varma, että se olisi lainattu islamiin buddhalaisuudesta.  Muut edellä luetellut esimerkit kuitenkin viittaavat lainaamiseen.
Miten buddhalainen vaikutus olisi voinut päästä islamiin, jos islam syntyi Arabian niemimaan luoteiskulmassa Mekassa ja Medinassa tuhansien kilometrien päässä buddhalaisesta maailmasta? Jos luotetaan perinteiseen selitykseen islamin synnystä, yhtäläisyyksiä onkin vaikea selittää. Jos kuitenkin oletetaan eräiden historiakriittisten tutkijoiden tavoin, että islamin alkukoti oli arabiankielinen ja esi-nikealainen kristitty enklaavi silkkitien varrella, mahdollisesti Mervissä, yhtäläisyyksiä on helpompi ymmärtää.
Merv oli muinainen miljoonakaupunki, jonka halki kauppatavaroiden lisäksi kulkivat kulttuurivaikutteet idän ja lännen välillä. Helleenisen kulttuurin rinnalla Mervissä tuntuivat syyrialainen kristillisyys, persialainen zarathustralaisuus ja manikealaisuus sekä Silkkitien kautta idästä saapunut buddhalaisuus. Vielä al-Mamunin hallitessa 800-luvun alussa Merviin rakennettiin kaksi kristillistä kirkkoa ja buddhalainen temppeli. Abbasidit, joiden mukana arabikalifaattiin levisi heidän uskonnollinen sanomansa, tulivat Mervistä, samoin kalifi Abd al-Malik ibn Marwan eli "merviläinen". Jälkimmäisen myötä ensimmäiset muhammad -tekstit ilmestyivät kolikoihin.
Buddhalaisten vaikutteiden omaksumiseen vaikutti vielä kaksi muuta seikkaa. Buddhalaisuus oli levinnyt islamin syntyessä Mervin läheisyyteen Afganistaniin, mistä kulkukelpoinen joki (Margiana) vei suoraan Merviin. Muistona Afganistanin buddhalaisuudesta olivat esimerkiksi ne valtavat Buddhan patsaat Bamiyanin maakunnassa, jotka talibanit räjäyttivät vuonna 2001.
Toinen yhteys syntyi abbasidien vallankumouksen myötä vuoden 750 jälkeen. Kalifi al-Mansur (754–775) nimitti hovinsa korkeiksi virkamiehiksi Iranin Khorasanista tullutta persialaista ylimystöä.  Erityisen vaikutusvaltaiseksi kohosi Afganistanista tullut Barmakidien suku, jonka jäsenet olivat olleet korkea-arvoisia buddhalaisia pappeja Nava Viharassa (Nawbahar) lähellä Balkhia. Barmakidit olivatkin abbasidien jälkeen Bagdadin rikkain ja kuuluisin suku. He saavuttivat valtansa huipun kalifi Harun al-Rašidin (786–809) aikana, jolloin barmakidi Yahua ibn Khalidin väitetään jopa käytännössä hallinneen valtakuntaa kalifin asemesta.  Harun päätyi lopulta syrjäyttämään suvun vallasta. Osittainen paluu tapahtui kuitenkin Harunin pojan al-Mamunin aikana, kun barmakidi nousi jälleen visiiriksi.
Al-Tabarin mukaan kalifi Harun al-Rašid (786–809) teki kahdeksan pyhiinvaellusta Mekkaan vuosien 790 ja 804 välillä. Sinne kunnostettiin Bagdadista tie, joka sai nimen hallitsijan puolison Zubaydan mukaan.  Tätä ennen pyhiinvaelluksesta Mekkaan ei ole merkintöjä. On siten mahdollista, että juuri barmakidien suku olisi vaikuttanut islamilaisen pyhiinvaelluksen muotoihin.
Buddhalainen teksti 900-luvulta.