stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KV42

| KV42 |
| --- | --- |
 KV42 rakenne.
Sijainti
Korkeus merenpinnasta:  189,17 m
Mitat
Korkein kohta:  4,32 m
Kapein kohta:  0,86 m
Levein kohta:  7,61 m
Kokonaispituus:  58,18 m
Pinta-ala yhteensä:  184,77 m2
Tilavuus yhteensä:  423,6 m3
Muita tietoja
Omistaja:  kuningatar
Sisäänkäynnin tyyppi:  portaat
Akseli:  taitettu
Koristelu:  maalaukset
KV42 on Hatsepsut-Meryetralle tarkoitettu hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalta. Hauta ei valmistunut eikä Hatsepsut-Meryetraa haudattu sinne. Sitä käytettiin sen sijaan mahdollisesti Theban pormestarin Senneferin ja hänen perheenjäsentensä hautaukseen Amenhetep II:n hallintokaudella.
Haudan löysi Victor Loret vuonna 1899. Alueella suorittivat kaivauksia Boutros Andraos, C. Macarios ja Howard Carter vuonna 1900 sekä Carter uudelleen vuonna 1921. Haudasta on löydetty uskonnollisia esineitä, hautakalusteita ja astioita. Hauta on kärsinyt lievää vahinkoa tulvista ja hautakammio J:n pilarit ovat vaurioituneita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KV42 Wikimedia Commonsissa
Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Juurikkajärvi

| Juurikkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°37′02″N, 25°04′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.224.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,7 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,429 km  
Pinta-ala:  1,326 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJuurikkajärvi 
Juurikkajärvi eli Suurikkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. Rannat ovat metsämaata ja ne ovat kauttaaltaan luonnonsuojelualuetta. Järven pohjoispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,7 metriä mpy. Siihen ei johda ojia eikä sillä ole laskuojaa.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Kaitajärvi. Vuoden 1965 peruskartassa sen nimenä oli Suurikkajärvi.
Jõgeva (kunta)

| Jõgeva vald |
| --- | --- |
 Jõgevan maaseutua
 lippu:  vaakuna
 Jõgevan entinen kunta Jõgevamaalla.
 Koordinaatit: 58°39′19″N, 25°58′37″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Jõgevamaa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  458,80 km²
Väkiluku (2010):  5 223
 – Väestötiheys:  11,4 as./km²
 
 www.jogevavv.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jõgeva (vir. Jõgeva vald) oli kunta Jõgevamaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 5 223 (2010), pinta-ala 458,80 neliökilometriä ja asukastiheys 11,4 asukasta neliökilometrillä.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Jõgevan kunta, Jõgevan kaupunki, Palamusen ja Torman kunnat sekä osa Pajusin ja Puurmanin kunnista uudeksi Jõgevan kunnaksi.
Kylät

Jõgevassa oli 37 kylää: Alavere, Ellakvere, Endla, Kaera, Kassinurme, Kaude, Kivijärve, Kurista, Kõola, Kärde, Laiusevälja, Lemuvere, Liivoja, Lõpe, Mooritsa, Mõisamaa, Paduvere, Painküla, Pakaste, Palupere, Patjala, Pedja, Raaduvere, Rohe, Selli, Soomevere, Teilma, Tooma, Vaimastvere, Vana-Jõgeva, Vilina, Viruvere, Võduvere, Võikvere, Vägeva, Väljaotsa ja Õuna.
Väestö

Kunnan asukasluvun kehitys:
2000 – 5 410 asukasta
2004 – 5 364 asukasta
2007 – 5 291 asukasta
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevan kunnassa oli 4 315 asukasta, joista 4 155 (96,3 %) oli virolaisia, 99 (2,3 %) venäläisiä ja 60 (1,4 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jõgeva Wikimedia Commonsissa
Kabulin maakunta

| Kabulin maakunta |
| --- | --- |

 Kabulin maakunta Afganistanin kartalla
Valtio:  Afganistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kabul
Pinta-ala:  4 462 km²
Väkiluku (2020)  (Arvio):  5 204 667
Aikavyöhyke:  UTC+4:30
Kabul on yksi Afganistanin 34 maakunnasta (velayat). Siellä on asukkaita noin 5,2 miljoonaa.
Kabulin maakunnassa on Afganistanin pääkaupunki Kabul.
Maakunnan maastonmuodoista on keskeinen suuri laakso, jossa pääkaupunki sijaitsee. Maaperä on viljavaa ja sadevedet kastelevat sitä. Alueella viljellään vehnää, perunaa, maissia, hedelmiä ja vihanneksia.
Suurimmat etniset ryhmät ovat paštut, tadžikit ja hazarat. Pääkaupungin ympäristössä elää myös jonkun verran hinduja ja sikhejä.  Uskonnoltaan alueen asukkaista suuri osa on sunneja, šiiat muodostavat vähemmistön. Vuonna 2017 arvioitiin, että 47% väestöstä oli lukutaitoisia.
Hallinnollinen jako

Maakunta jakautuu 15 alueeseen, joista yksi on pääkaupunki Kabul.
Bagrami
Chahar Asyab
Chahar Dihi
Dih Sabz
Gul Dara
Istalif
Kabul
Kalakan
Khaki Jabar
Mirbacha Kot
Musayi
Paghman
Qara Bagh
Shakar Dara
Surobi
Käännös suomeksi
Kaisa Kantola

Kaisa Karoliina Kantola (1. maaliskuuta 1915 Marttila – 7. heinäkuuta 1995) oli suomalainen runoilija.
Kantola väitteli 1972 tohtoriksi Turun yliopistossa, väitöskirja käsitteli Aaro Hellaakosken runoutta. Kantola kävi Heinolan seminaarin 1944, oli kansakoulunopettajana Kokemäellä, Rymättylässä ja Pöytyällä 1942–1943 ja 1950–1951, ja oli oppikoulunopettajana Laihialla ja Valkeakoskella 1944–1948. Kantola pätevöityi lehtoriksi Heinolan seminaarissa 1948–1950 ja toimi korkeakoulunlehtorina Turussa 1951–1974 sekä didaktiikan lehtorina Turun opettajankoulutuslaitoksella 1974–1977. Vt. apulaisprofessori Kantola oli 1977–1978.
Kantolan vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Kantola ja Anna (o.s. Salonen).
Teoksia

Leikkien lukemaan. Weilin + Göös, Helsinki 1969
Olen, enkä ole : minuus ja oleminen Aaro Hellaakosken runoudessa, väitöskirja. WSOY 1972
Summa ja Mutikka : äidinkielen vihjekirja ala-asteelle. WSOY 1978
Luova kirjoittaminen ; kirj. Jorma Heikkilä, Kaisa Kantola ; piirrokset Maija Raitanen. WSOY 1983
Hiirenvilkkaa : loruja ja runoja ; kuv. Ansu. WSOY 1984
Kokkaviisas laiva : runoja ja loruja ; kuv. Riikka Juvonen. WSOY 1987
Lehtiavaruus : runoja. Pohjoinen, Oulu 1990
Kalajärven virkistysalue

Kalajärven logo
Kalajärven virkistysalue sijaitsee noin kolme kilometriä Peräseinäjoen keskustasta itään ja on Seinäjoen keskustasta noin 30 kilometrin päässä. Kalajärven aluetta ja sen toimintaa ovat synnyttäneet ja kehittäneet vuosien kuluessa SFC Seinäjoen seutu ry, yksityiset toimijat sekä Peräseinäjoen kunta. Kalajärvi on voittanut useita käyttäjien myöntämiä valtakunnallisia tunnustuksia, muun muassa Vuoden Caravan-alue -palkinnon kolmasti sekä Caravan-lehden "Suomen suosituin leirintäalue" -tittelin.
Kalajärvi on neljän tähden leirintäalue ja alueen palveluita ovat muun muassa  asuntovaunualue, ravintola, leirintäaluepalvelut, mökkivuokraus, Siirtolaisuusmuseon maailman raitti, kesäteatteri, 18-reikäinen puistogolfrata, tanssi- ja viihdetoiminta, 100 metrin vesiliukumäki, venevuokraus, tenniskenttävuokraus ja ohjelmapalvelut.
Kalajärven purolaakso

Kalajärven purolaakso on Pohjois-Espoossa, Espoonjoen latvavesistössä sijaitseva Glimsinjoen vesistön osaan kuuluva paikallisesti arvokas luontokohde.
Kalajärven purolaakson alue käsittää Kalajärven laskupuron luonnontilaisen yläjuoksun, ja n. 595 metriä pitkän Röylän pelloille laskevan purolaakson.
Ympäristö

Erittäin kirkasvetinen puro on syönyt itselleen jyrkän uoman laakson pohjalle. Yläosan hidasvirtainen luhtainen osuus on karikepohjainen. Sen alapuolelta alkavalla koskiosuudella pohja koostuu pitkälti karkeasta sorasta ja hiekasta, mutta paikoin on myös kivikkoisempia osuuksia. Kivet ovat yleisesti sammalten peittämiä. Purossa on myös kohtuullisesti liekopuuta jonka lisäksi sinne on kertynyt paljon hakkuutähteitä.
Yläjuoksulla ympäröivä metsä on havupuuvaltaista, mutta puron kosteassa lähiympäristössä kasvaa lehtokasvillisuutta, mm. kookkaita tervaleppiä. Laakson pohjalla puronvarren metsä vaihtuu vähitellen lehtipuuvaltaiseksi.
Alue on suojeltu luonnonsuojelulain nojalla, mutta siihen kohdistuu kuormitusta Kalajärvestä ja sitä ympäröivästä asutuksesta.
Kalajärven purolaakson yli kulkee pitkospuureitti, joka alkaa Kalajärventien loppupäästä.
Kansalaisen käsikirja

Kansalaisen käsikirja oli suomeksi vuodesta 1992 ja ruotsiksi vuodesta 1993 alkaen julkaistu opas, joka kokosi yhteen kansalaisen tarvitsemat tiedot julkishallinnon palveluista eri elämäntilanteissa. Oppaasta julkaistiin verkkoversio 20. elokuuta 1997. Oppaan suunnittelusta vastasi valtiovarainministeriö. Oppaan verkkoversion korvasi muutaman vuoden kuluttua Suomi.fi-portaali.
Kaksintaistelu (pienoisromaani)

| Kaksintaistelu> Дуэль |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Anton Tšehov
Genre:  Pienoisromaani
Julkaistu:  1891
Suomennos
Suomentaja:  Juhani Konkka
Kustantaja:  Weilin + Göös
Julkaistu:  1989
Sivumäärä:  209

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kaksintaistelu (ven. Дуэль, Duel) on venäläisen Anton Tšehovin kirjoittama pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1891 alun perin 11-osaisena jatkokertomuksena Novoje vremja -lehdessä. Suomeksi teos on ilmestynyt Emil Mannsténin (1921), Juhani Konkan (1960) ja Ulla-Liisa Heinon (1961) kääntämänä, ja se on julkaistu useina painoksina monissa eri kokoelmissa sekä erillisenä laitoksena.
Kaksintaistelu on kertomus ikuisesta ylioppilaasta, Lajevskista, joka rakastuu vanhan insinöörin nuoreen vaimoon ja pakenee tämän kanssa Kaukasiaan luodakseen siellä työllä ja tarmolla onnensa. Mutta työstä ei tule mitään, rakkaus muuttuu vastenmieliseksi ja Lajevski kerää rahaa paetakseen takaisin Pietariin. Rahanlainausmatkallaan Lajevski joutuu ilmiriitaan ja seurauksena on kaksintaistelu, joka täysin muuttaa pienen kylpyläkaupungin sivistyneistöön kuuluvien elämän. Anton Tšehov on erilaisten ihmisten, heidän tekojensa ja mielialojensa erittelijänä tunnettu ja tunnustettu. Tässä teoksessa hän kuvaa taitavalla kädellä tsaarinaikaisen väsyneen ja velton virkamiesluokan elämää Mustanmeren rannalla Kaukasiassa.
Päähenkilö Lajevski edustaa venäläisessä kirjallisuudessa tunnettua tarpeettoman ihmisen tyyppiä.
Kalsiumkanavan salpaajat

Kalsiumkanavan salpaajat ovat solujen kalsiumkanaviin vaikuttavia lääkkeitä, joita käytetään hoidettaessa kohonnutta verenpainetta ja angina pectorista sekä ehkäisemään aivohalvausta. Anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa (ATC) kalsiumkanavan salpaajat luokitellaan ryhmään C08.
Vaikuttavana aineena kalsiumkanavan salpaajissa on jokin seuraavista:
Amlodipiini
Diltiatseemi
Felodipiini
Isradipiini
Lerkanidipiini
Nifedipiini
Nilvadipiini
Nisoldipiini
Verapamiili
Kalsiumkanavan salpaajien avulla kalsiumin (Ca) virtaus solun sisään estyy sydämen ja verisuonten sileissä lihaksissa. Tämä heikentää kalsiumista riippuvaisten lihasten supistumista. Verisuonet laajenevat tällöin ja sydämen supistustilavuus pienenee ja verenpaine laskee. Kalsiumkanavan salpaajat rentouttavat myös vähän keuhkoputken sileää lihasta.
Haittavaikutuksena voi esiintyä huimausta kalsiumkanavan salpaajahoidon alkuvaiheessa. Hoidon alkuvaiheessa saattaa esiintyä myös kasvojen punastumista ja turvotuksia alaraajoissa. Eri vaikuttavat aineet kalsiumkanavan salpaajissa saattavat poiketa sydämen ja verenkierron vaikutuksen osalta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea: ATC-luokitus (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalsiumkanavan salpaajat
Kalajärven koulu

| Kalajärven koulu |
| --- | --- |
 Kalajärven koulun 1990-luvulla rakennettua osaa.
Sijainti:  Hiirisuontie 1, 02970 Espoo
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäinen peruskoulu
Rehtori:  Maria Similä
Luokat:  1-9
Oppilaita:  440 (lukuvuonna 2019-2020)
Verkkosivut
Kalajärven koulun vanhempi osa on valmistunut 1970-luvulla.
Kalajärven koulu on Pohjois-Espoossa sijaitseva peruskoulu. Koulussa on luokat 1–9. Esiopetus ja päivähoito ovat Kalajärven päiväkodin vastuulla. Lukuvuonna 2019–2020 koulussa on noin 440 oppilasta. Koulun rehtori on  Maria Similä.
Vuonna 1971 valmistuneen Kalajärven koulun on alun perin suunnitellut arkkitehti Osmo Sipari. Sitä laajennettiin vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-sarjakausi 1958–1959

| Jääkiekon SM-sarja 1958–1959 |
| --- | --- |

Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  30. marraskuuta
Sarja päättyi:  3. maaliskuuta
Mestari:  Tappara
Toinen sija:  TK-V
Kolmas sija:  HIFK
Pudonneet joukkueet:  KalPa ja Tarmo
Pistepörssin voittaja:  Jorma Salmi, Ilves
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1957–1958 :  1959–1960 → 
Kaudella 1958–1959 jääkiekon SM-sarjassa luovuttiin kaksilohkoisesta sarjajärjestelmästä, ja sarja pelattiin yhdessä lohkossa kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti Suomen mestaruuden ja kaksi viimeistä putosi suomensarjaan. Sarja aloitettiin aiemmin kuin koskaan aikaisemmin, sillä ensimmäiset ottelut voitiin pelata jo marraskuussa. Mestaruuden voitti Tappara, hopeaa sai TK-V ja pronssia HIFK.
Sarjan häntäpäässä neljä joukkuetta sijoittui tasapisteisiin. Uusintaotteluiden jälkeen Tarmo ja KalPa putosivat sarjasta.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tappara | 18 | 14 | 2 | 2 | 77 | 41 | +36 | 30 |
| TK-V | 18 | 14 | 1 | 3 | 84 | 55 | +29 | 29 |
| HIFK | 18 | 9 | 4 | 5 | 90 | 66 | +24 | 22 |
| Lukko | 18 | 10 | 1 | 7 | 36 | 42 | -6 | 21 |
| TPS | 18 | 9 | 1 | 8 | 67 | 53 | +14 | 19 |
| Ilves | 18 | 8 | 3 | 7 | 73 | 66 | +7 | 19 |
| HJK | 18 | 4 | 2 | 12 | 61 | 81 | -20 | 10 |
| Tarmo | 18 | 5 | 0 | 13 | 57 | 84 | -27 | 10 |
| KalPa | 18 | 3 | 4 | 11 | 66 | 101 | -35 | 10 |
| HPK | 18 | 5 | 0 | 13 | 48 | 102 | -54 | 10 |
Sarjasta putosivat uusintaotteluiden jälkeen Hämeenlinnan Tarmo ja Kalevan Pallo. Tilalle nousivat Saimaan Pallo Lauritsalasta ja Hermes Kokkolasta.
Pistepörssi

| Nimi | Ikä | PP | O | M | S | P | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jorma Salmi | 25 | H | 18 | 22 | 16 | 38 | 10 |
| Ossi Hyppönen | 21 | H | 18 | 25 | 8 | 33 | 22 |
| Matti Sundelin | 24 | H | 18 | 23 | 8 | 31 | 2 |
| Esko Luostarinen | 23 | H | 18 | 17 | 11 | 28 | 6 |
| Raimo Kilpiö | 22 | H | 18 | 13 | 15 | 28 | 14 |
| Esko Rekomaa | 26 | H | 18 | 18 | 9 | 27 | 14 |
| Unto Nevalainen | 23 | H | 16 | 17 | 9 | 26 | 4 |
| Erkki Suokko | 19 | H | 18 | 13 | 13 | 26 | 6 |
| Juhani Wahlsten | 20 | H | 18 | 16 | 9 | 25 | 4 |
| Pertti Nieminen | 22 | H | 18 | 16 | 9 | 25 | 12 |
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| TPS | 9 | 25 338 | 2815 |
| Tappara | 9 | 21 288 | 2365 |
| Lukko | 9 | 18 696 | 2077 |
| TK-V | 9 | 17 632 | 1959 |
| Ilves | 9 | 16 801 | 1867 |
| HIFK | 9 | 13 646 | 1516 |
| HPK | 9 | 9 469 | 1052 |
| HJK | 9 | 9 405 | 1045 |
| Tarmo | 9 | 8 644 | 960 |
| KalPa | 9 | 8 246 | 916 |
| Yhteensä | 90 | 149 165 | 1657 |
Yleisömäärät koottu ottelupöytäkirjoista ja Helsingin Sanomien otteluraporteista
Aiheesta muualla

Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ottelupöytäkirjat 1951-1975 Urheilumuseo. Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 4.5.2017.
Jääkiekon SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku | - | - | - | - | - | - | - | 1927–1928 | 1928–1929 | 1929–1930 |
| 1930-luku | 1930–1931 | 1931–1932 | 1932–1933 | 1933–1934 | 1934–1935 | 1935–1936 | 1936–1937 | 1937–1938 | 1938–1939 | 1939–1940 |
| 1940-luku | 1940–1941 | 1941–1942 | 1942–1943 | 1943–1944 | 1944–1945 | 1945–1946 | 1946–1947 | 1947–1948 | 1948–1949 | 1949–1950 |
| 1950-luku | 1950–1951 | 1951–1952 | 1952–1953 | 1953–1954 | 1954–1955 | 1955–1956 | 1956–1957 | 1957–1958 | 1958–1959 | 1959–1960 |
| 1960-luku | 1960–1961 | 1961–1962 | 1962–1963 | 1963–1964 | 1964–1965 | 1965–1966 | 1966–1967 | 1967–1968 | 1968–1969 | 1969–1970 |
| 1970-luku | 1970–1971 | 1971–1972 | 1972–1973 | 1973–1974 | 1974–1975 |  |  |  |  |  |
Kansainvälinen koulu

Kansainvälinen koulu
Kansainvälinen koulu on koulu, jonka pääasiallinen tarkoitus on tarjota opetusta lapsille, jotka eivät ole koulun sijaintimaan kansalaisia. Näitä lapsia ovat usein esimerkiksi kansainvälisten yritysten ja järjestöjen tilapäisesti maassa olevien työntekijöiden lapset. Myös kielitaitojaan parantamaan pyrkivät kotimaiset oppilaat opiskelevat usein kansainvälisissä kouluissa.
Kansainväliset koulut käyttävät usein opetussuunnitelmia, jotka perustuvat muiden maiden, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan tai Yhdysvaltojen vastaaviin. Ne voivat myös noudattaa kansainvälisiä opetussuunnitelmia kuten International Baccalaureate (IB) tai European Baccalaureate. Suuri osa kansainvälisistä kouluista käyttää englantia opetuskielenään, mutta myös esimerkiksi ranskan- ja saksankielisiä kouluja on paljon.
Kansainväliset koulut ovat usein jonkin organisaation ylläpitämiä yksityiskouluja, mutta etenkin Suomessa on myös valtion omistamia kansainvälisiä kouluja.
Suomen kansainväliset koulut

International School of Helsinki (yksityinen)
Turun kansainvälinen koulu (kunnallinen)
Oulun kansainvälinen koulu (kunnallinen)
Suomalais-venäläinen koulu (valtion oppilaitos)
Itä-Suomen suomalais-venäläinen koulu (kuntien ja valtion kontrolloiman säätiön omistuksessa) (ru:Школа Восточной Финляндии)
Helsingin Saksalainen koulu (yksityinen, Suomen ja Saksan valtioiden tukema)
Helsingin ranskalais-suomalainen koulu (valtion oppilaitos)
Helsingin englantilainen koulu (yksityinen)
Haaparannan kielikoulu (valtion oppilaitos, sijaitsee Haaparannalla, Suomen ja Ruotsin valtioiden tukema)
Vantaan kansainvälinen koulu (kunnallinen, peruskoulu)
Kokkolan kansainvälinen koulu (Hollihaan Koulu)
Tampereen kansainvälinen koulu (kunnallinen)
Kaisa Kattelus

Kaisa Kattelus (s. 1970) on suomalainen kääntäjä. Hän on suomentanut englannista yli sata kirjaa, joista yli 90 Tammelle.
Kattelus on opiskellut englantia Helsingin yliopistossa. Hänen ensimmäinen suomennoksensa ilmestyi vuonna 1997. Kattelus on kääntänyt pääasiassa lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Hän on erikoistunut brittiläisen ja yhdysvaltalaisen nuorten fantasiakirjallisuuden suomentamiseen. Hän on kääntänyt muun muassa Angie Sagen Septimus Heap -sarjaa, Marianne Curleyn, Sarah Prineasin, Mary Hoffmanin ja Melissa Marrin tuotantoa sekä David Almondin nuortenromaaneja. Kattelus on suomentanut myös Michael Bondin Karhuherra Paddington -kirjoja, Enid Blytonin Niksu-sarjaa ja Carolyn Keenen Neiti Etsiviä.
Vuonna 2011 Kattelus sai Kansainvälisen kääntäjäliitto FIT:n Astrid Lindgren -kääntäjäpalkinnon. Palkinto myönnettiin elämäntyöstä: myöntöhetkellä Kattelus oli suomentanut 15 vuoden aikana 65 lasten- ja nuortenkirjaa. Hänelle myönnettiin vuonna 2020 Ibby Finlandin Aarresaari-palkinto David Walliamsin teoksen Maailman rikkain poika suomennoksesta.
Kattelus on suomentanut myös aikuisille suunnattua kirjallisuutta, muun muassa Kate Atkinsonia ja Rachel Cuskia. Hän oli vuoden 2019 Jarl Hellemann -palkintoehdokas Cuskin Siirtymä-romaanin suomennoksesta.
Aiheesta muualla

Kaisa Kattelus Kirjasampo.fi:ssä
Nuortenkirjallisuuden suomentaja herättelee rakkautta kieleen ja kirjallisuuteen Kirjastokaista.fi.  2021.
Kalhamajärvi

| Kalhamajärvi |
| --- | --- |
 Järvi Tiaisen torpan rannalta kaakkoon.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Puolanka
Koordinaatit:  65°00′50″N, 27°23′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kalhamajoki
Järvinumero:  60.085.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,7 m
Rantaviiva:  16,77 km
Pinta-ala:  693,71 ha
Tilavuus:  0,0188 km³
Keskisyvyys:  2,71 m
Suurin syvyys:  9,1 m
 fiKalhamajärvi 
Kalhamajärvi on Kiiminkijoen vesistöalueen suurin järvi. Se sijaitsee Puolangan kunnan alueella Kainuussa, noin 20 kilometriä pohjoiseen kunnan keskustaajamasta. Järven pituus on noin 4,2 kilometriä ja suurin leveys noin 3,7 kilometriä. Syvin kohta on noin 9,1 metrin syvyinen ja sijaitsee järven keskiosassa. Järvi laskee Kalhamajokea pitkin Jorvasjärveen ja siitä edelleen Tilanjokea pitkin Kiiminkijokeen. Järvessä on yksi varsinainen saari, Kalhamansaari. Lisäksi Sysilahdessa on Tiironkallio-niminen luoto.
Järven pinnan korkeus on 135,7 metriä merenpinnan yläpuolella.
Järven rannoilla on ollut asutusta jo kivikaudella, ja sen rannoilla sijaitsevat sekä Määtänniemen ja Toppisen kivikautiset asuinpaikat että Rajalan, Peräkankaan ja Luppoperän pyyntikuopat. Pohjoisrannalla Auhon Kalhamaperällä on alkuperäiseen asuunsa kunnostettu Tiaisen kruununtorppa.
Aiheesta muualla

Ymparisto.fi – Vaarojen kätköistä: Puolangan kulttuuriympäristöohjelma (PDF)
Karl Verner Rosendal

Karl Verner (Werner) Rosendal (31. tammikuuta 1825 Hämeenkyrö – 8. joulukuuta 1902 Laitila) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Rosendalin vanhemmat olivat lääninkamreeri Adolf Georg Rosendal ja Maria Lovisa Avellan ja puolisot vuodesta 1846 Johanna Lovisa Timm (k. 1851) ja vuodesta 1855 Linda Constantina Ringbom (k. 1899). Rosendal tuli ylioppilaaksi 1842 ja oli tilanomistaja perimällään Palttilan säteriratsutilalla. Hän oli myös paloapuyhtiön asiamies Uudessakaupungissa. Rosendal osallistui talonpoikaissäädyssä Vehmaan tuomiokunnan edustajana valtiopäiville 1872, joilla hän oli jäsen kunnallisvaliokunnassa, yleisessä valitusvaliokunnassa ja lisätyssä suostuntavaliokunnassa.  Hän teki ensimmäisenä valtiopäivämiehenä Suomessa esityksen kansakoulupakon säätämisestä, tarkoittaen silti lähinnä kansakoulujen perustamista.
Rehtori ja valtiopäivämies Adolf Fredrik Rosendal oli Karl Verner Rosendalin veli.
Kansainvälinen kääntäjienpäivä

| Kansainvälinen kääntäjienpäivä |
| --- | --- |
 Pyhä Hieronymus.
Tyyppi:  vuosipäivä
Vietetään:  30. syyskuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1991
Liittyy:  kääntämiseen
Kansainvälinen kääntäjienpäivä (International Translation Day) on kansainvälinen vuosipäivä, jolla nostetaan esiin kääntämiseen ja tulkkaamiseen liittyviä asioita ja ihmisiä. Kansainvälisen kääntäjien, tulkkien ja terminologien liiton FITin piirissä päivää on juhlistettu vuodesta 1953, ja Suomessa sitä on vietetty vuodesta 1991. Kääntäjienpäivä on virallisesti 30. syyskuuta, joka on kääntäjien suojeluspyhimyksenä pidetyn Pyhän Hieronymuksen päivä, mutta Suomessa kääntäjienpäivän seminaari järjestetään tuota päivämäärää lähimpänä olevana perjantaina.
YK:n yleiskokouksessa 24.5.2017 hyväksyttiin päätöslauselma, jonka mukaan kansainvälisestä kääntäjienpäivästä tuli yksi YK:n teemapäivistä. Sillä halutaan tuoda esille ammattimaisen kääntämisen roolia kansakuntien yhdistämisessä sekä rauhan, ymmärryksen ja kehityksen edistämisessä.
Suomessa kääntäjienpäivää on juhlistettu seminaarein, joita ovat olleet järjestämässä Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto SKTL, Käännösalan asiantuntijat KAJ sekä Suomen käännöstoimistojen liitto SKTOL.
Aiheesta muualla

YK:n kansainvälistä kääntäjienpäivää esittelevä sivu (englanniksi)
FITin kansainvälistä kääntäjienpäivää esittelevä sivu (englanniksi)
Jyrki Otila

Jyrki Ilari Otila (2. syyskuuta 1941 Helsinki – 14. huhtikuuta 2003 Tampere) oli suomalainen TV-visailutuomari ja Euroopan parlamentin jäsen.