stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korkeakoulutus Yhdysvalloissa
Korkeakoulujen hallinto > Yksityiset korkeakoulut

Kun julkiset korkeakoulut saavat osan rahoituksestaan osavaltioilta, yksityisten korkeakoulujen rahoitus perustuu lukukausimaksuihin ja yksityisiin lahjoituksiin.
Yksityiset korkeakoulut Yhdysvalloissa voivat olla uskonnollisesti sitoutuneita tai sitoutumattomia. Uskonnolliset korkeakoulut voivat tunnustautua tietyn kristinuskon suuntauksen edustajiksi tai olla yleiskristillisiä (non-denominational). Uskonnolliset korkeakoulut ulottuvat pappisseminaareista (seminary) suuriin yleisyliopistoihin, joiden uskonnollinen tausta ei enää juuri näy niiden toiminnassa (esim. metodistien perustama Ohio Wesleyan University).
Korkeakoulujen hallinto > "Valekorkeakoulut"

Useimmat yksityiset korkeakoulut Yhdysvalloissa toimivat voittoa tuottamattomasti (non-profit), mutta niiden joukkoon kuuluu myös liikeyrityksen tavoin toimivia yksityisiä oppilaitoksia. Näistä monet, tunnetuimpina Corinthian Colleges ja ITT Tech, ovat joutuneet 2010-luvulla lopettamaan toimintansa paljastuneiden väärinkäytösten takia: niitä pyörittävät yhtiöt ovat olleet kiinnostuneita vain saamaan liittovaltiolta mahdollisimman paljon opintotuki- ja opintolainarahaa, joten ne ovat rekrytoineet mahdollisimman vähävaraisia opiskelijoita painostavin rekrytointikeinoin, väärentäneet heidän allekirjoituksiaan rahahakemuksiin, antaneet tilastojen vastaisia lupauksia työllistymisestä ja tutkintojen kelpoisuuksista jne. ja panostaneet mahdollisimman vähän opetustarjontaansa. Jopa näiden oppilaitosten akkreditointiin erikoistuneet tahot ovat olleet vilpillisiä, koska siihen ei ole vaadittu muuta kuin akkreditointimaksun maksamista.
Opintojen rahoitus

Yhdysvalloissa opiskelijoiden vanhemmat usein osallistuvat lastensa koulutuksen kustannuksiin. Monet opiskelijat kuitenkin tekevät töitä opiskelujen ohessa, tai ovat säästäneet rahaa työnteosta ennen opintojen aloittamista. Opintolainoja voidaan myöntää joko itse opiskelijalle tai hänen vanhemmilleen. Yksi opintojen rahoitusta helpottava keino on opintolainan korkovähennykset. Olemassa on myös joillekin opiskelijoille myönnettäviä stipendejä. Asevoimien palveluksessa toimiminen oikeuttaa maksuttomaan korkeakoulutukseen, jota monet miehet hyödyntävät päästäkseen korkeakouluun ja rahoittaakseen opiskelunsa.
Opintolainoja myöntää muun muassa Yhdysvaltain liittovaltio viiden eri järjestelmän kautta. Niitä myöntävät myös pankit ja muut finanssilaitokset. Stipendejä jakavat erityisesti osavaltiot. Yksityiset korkeakouluissa voi saada tarveharkintaan perustuvia stipendejä, joita myönnetään vanhempien tulojen ja nuoren koulumenestyksen perusteella. Tällaiset stipendit voivat kattaa jopa kaikki opiskelukustannukset, jolloin huippuyliopisto voi osoittautua vähävaraisen perheen lahjakkaan nuoren edullisimmaksi opiskelupaikaksi.
Ulkomaisten opiskelijoiden Yhdysvalloissa tapahtuvien opintojen rahoittamiseen on olemassa kahdenvälisiä järjestelmiä kuten Suomen ja Yhdysvaltojen välinen Fulbright-ohjelma sekä kansainvälisten järjestöjen stipendijärjestelmiä, esimerkkinä Rotary-järjestön säätiön apurahat, joiden avulla voi opiskella muuallakin maailmassa. Monet yhdysvaltalaiset yliopistot myöntävät rahallista tukea ulkomaisille opiskelijoille, ja opintolainaakin on mahdollista saada, jos sitä anoo yhdessä maassa jo pysyvästi asuvan tai Yhdysvaltain kansalaisen kanssa. Verkossa on myös sivustoja ja hakukoneita kansainvälisille opiskelijoille tarkoitettujen apurahamahdollisuuksien löytämiseksi.
Historiaa > Siirtomaa-aika

Uskonnolliset siirtolaisyhteisöt alkoivat perustaa Amerikan mantereelle oppilaitoksia kouluttaakseen pappeja. Niistä monista on sittemmin kehittynyt merkittäviä korkeakouluja. Esimerkiksi Harvardin yliopisto perustettiin siirtomaa-ajan lainsäädännöllä 1636 ja koulutti aluksi nuoria miehiä papiston jäseniksi. Virginiaan perusti paikallinen hallitus College of William & Maryn lahjoittamalla sille maata ja keräämällä raakatupakan myynnistä veroa. Yalen yliopisto sai alkunsa vuonna 1701 perustetusta Yale Collegesta, joka vuonna 1716 muutti Connecticutin New Haveniin. Princetonin yliopisto oli alun perin College of New Jersey.
Pohjois-Amerikan korkeakoulut olivat aluksi pieniä ja tarjosivat lähinnä yleissivistävää opetusta liberal arts -oppiaineissa kuten kreikan ja latinan kielissä, geometriassa, antiikin historiassa, logiikassa, etiikassa ja retoriikassa. Vallitseva opetusmetodi oli toisto ja ulkoa opettelu. Opiskelijat olivat usein pappisperheiden  vielä teini-ikäisiä poikia, ja kuri oli kova. Urheilua ei vapaa-aikana suosittu, mutta kirjalliset piirit olivat yleisiä.
Tällaiset pienet koulut auttoivat Yhdysvaltojen elinkeinorakenteen alkavaa muutosta maatalousyhteiskunnasta kohti kaupungistumista. Kouluista valmistuvista papeista tuli usein oman työnsä ohella yhteisöjensä johtajia eri puolille maata myös maallisissa asioissa. Toisaalta elitistisimpien koulujen, kuten Harvardin, voidaan katsoa sosiaalisen nousun sijasta edistäneen  sisäänlämpiävän yläluokan syntymistä etenkin Uuden Englannin osavaltioihin.
Historiaa > Laki- ja lääketieteelliset korkeakoulut

Varhaisissa brittisiirtokunnissa ei ollut opetusta lakiasioissa, mutta jonkin verran Amerikasta lähdettiin opiskelemaan lakia Lontooseen. 1700-luvulla 117 amerikkalaisen tiedetään valmistuneen lääkäreiksi Skotlannin Edinburghissa, mutta valtaosa lääkäreistä omaksui taitonsa oppipoikina. Ensimmäinen lääketieteen oppilaitos oli Pennsylvaniaan vuonna 1765 perustettu The Medical College of Philadelphia, joka tuli osaksi Pennsylvanian yliopistoa 1791. New Yorkiin perustettiin lääketieteellinen tiedekunta King’s Collegeen (nyk. Columbian yliopisto).
Historiaa > 1900-luku

1900-luvun alussa Yhdysvalloissa toimi alle tuhat korkeakoulua, joissa oli yhteensä noin 160 000 opiskelijaa. Korkeakouluopetuksen ensimmäinen nopea kasvupyrähdys tapahtui vuosina 1900–1930 ja toinen vuosina 1950–1970. Osavaltionyliopistoista kasvoi jopa kymmeniä tuhansia opiskelijoita kouluttavia laitoksia, ja niiden opetusta levitettiin useille kampuksille ympäri osavaltiota. Yhä suurempien ikäluokkien perusopetusta varten oli 1830-luvulta lähtien alettu perustaa opettajia kouluttavia collegeja, ja monista niistä kehittyi sittemmin osavaltionyliopistoja.
1900-luvun alussa alettiin myös perustaa yhä enemmän paikallisia kaksivuotisia junior college- ja community college -oppilaitoksia tyydyttämään elinkeinorakenteen muutoksen aiheuttamaa kysyntää toimistoammattien ja vaativampien tehdastehtävien opetuksesta. Myös nelivuotisia collegeja perustettiin yhä enemmän.
1930-luvun lama aiheutti amerikkalaisten yliopistojen rahoituksessa muutoksen julkisesta rahoituksesta kohti yritysten ja vauraiden yksityishenkilöiden myöntämiä avustuksia.
Historiaa > 2000-luku

Vuonna 2011 julkaistussa kirjassaan Academically Adrift: Limited Learning on College Campuses sosiologit Richard Arum ja Josipa Roksa osoittavat monien tutkimusten perusteella, että yhdysvaltalaisten collegeiden ja yliopistojen oppimistulokset ovat nopeasti heikentyneet. Opiskeluun käytetään entistä vähemmän aikaa: vuonna 1981 tyypillinen opiskelija käytti opiskeluun noin 20 tuntia viikossa, nyt enää 12. Noin 45 prosenttia opiskelijoista ei lainkaan kehity analyyttisessa ajattelussaan tai tekstin tuottamisessaan ensimmäisen ja kolmannen opiskeluvuoden välillä. Tutkinnon saamisesta on tullut tärkeämpi tavoite kuin oppimisesta.  Lukemista, kirjoittamista, matematiikkaa ja kielitaitoja mittaavien SAT-kokeiden tulokset ovat laskeneet. Silti hyviä arvosanoja korkeakoulujen kursseista annetaan entistä helpommin. Johns Hopkinsin yliopiston selvityksen mukaan parhaan A-arvosanan kursseista saa 47 prosenttia USA:n korkeakouluopiskelijoista, kun vielä 1998 vastaava prosenttiosuus oli 38,9 ja 1960-luvulla alle 20. Jopa Harvardin yliopistossa annettujen arvosanojen mediaani oli 2010-luvun alussa toiseksi paras arvosana, A−.
Yhdysvaltojen korkeakouluja alkoi 2020-luvulla vaivata pula opiskelijoista, kun entinen sivistysihanne alkoi romuttua. Tärkeimpänä syynä tähän on koulutuksen jatkuva kallistuminen korkeakoulutettujen odotettavissa olevaan tulotasoon nähden. Toisena syynä pidetään maan ideologisen ja poliittisen kahtiajakautumisen kärjistymistä, jossa yliopistomaailma edustaa republikaanisten konservatiivien mielestä ääriliberaalia, demokraattipuolueen suosimaa woke-kulttuuria. Kun vielä vuonna 2011 amerikkalaisnuorista yli 70 prosenttia piti korkeakoulutusta tärkeänä, luku putosi vuosikymmenessä 51 prosenttiin. Myös vanhemmista liki puolet alkoi toivoa jälkikasvunsa tekevän high schoolin jälkeen jotakin muuta kuin jatkavan korkeakouluihin. Tämän kehityksen myötä monien Yhdysvaltojen yliopistojen talous on kurjistunut, mikä on johtanut laajoihin irtisanomisiin ja erityisesti humanististen alojen koulutusohjelmien lakkauttamisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korkeakoulutus Yhdysvalloissa Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Higher education in the United States
Harvardin yliopiston kampusta, taustalla ensimmäisen vuoden opiskelijoiden asuntoloita.
Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) suuri kupoli.
Käännös suomeksi
Pyyvesi

| Pyyvesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Paikkakunta:  Savonlinna ja Enonkoski 
Koordinaatit:  62°09′32″N, 29°08′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Pyyveden alue (04.23)
Lasku-uoma:  Hanhivirta 
Järvinumero:  04.231.1.001
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,8 m  
Rantaviiva:  150,643 km  
Pinta-ala:  29,7511 km²  
Tilavuus:  0,31596396129 km³  
Keskisyvyys:  10,62 m  
Suurin syvyys:  47,15 m  
Saaria:  126 
 fiPyyvesi 
Pyyvesi  on Etelä-Savossa Savonlinnassa ja Enonkoskella sijaitseva Saimaan järvenosa, joka jää Hanhivirran ja Savonrannan väliin.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2 980 hehtaaria eli 29,8 km². Se on 13,4 kilometriä pitkä ja 6,3 kilometriä leveä. Järvialtaan länsipäässä sijaitsee isojen saarien rikkoma Hanhiselkä, josta työntyy kaakkoon Vuorilahti. Länsi- ja itäpään välissä on melko suora ja yli kilometrin leveä järviosuus. Itäpäässä järvialue laajenee etelään ja siellä aukeaa ensin Syvänniemenselkä, joka haarautuu lahtiin, joista suurin on idänpuoleinen Kokkolahti. Länsipuolella on karttoihin nimetty vain Siikalahti ja Luotolahti. Järven tilavuus on 316 miljoonaa m³ eli 0,316 km³. Järven keskisyvyys on 10,6 metriä ja suurin syvyys on 47,2 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 126 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 322 ha, mikä on noin 9,8 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista 18 on yli hehtaarin suurisia, 100 yli aarin ja loput 8 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saarista ei ylitä neliökilometriä. Hanhiselällä sijaitsevat Hirvisaari, Ristisaari, Pylkönsaari, Sepänsaari ja Peukalosaari jotka ovat luonnonsuojelualueita. Itäpäässä sijaitsee Metsosaari, joka on lähes kokonaan suojeltu, ja Nimetön. Etelään työntyvissä lahdissa sijaitsee esimerkiksi Murtosaari ja Ollinsaari.
Järven rantaviivan pituus on 150,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 52,3 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata. Vapaa-ajan asutusta on harvakseltaan. Savonranta sijaitsee itäpäässä pohjoiseen tyntyvän pienten lahtien pohjukassa. Kokkolahden perällä sijaitsee pieni Kokkolahden kylä.
Vesistösuhteet

Pyyvesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) Pyyveden alueeseen (04.23), johon Pyyveden lähialue (04.231) kuuluu.
Sen länsipäähän pohjoisrantaan laskee Kiurunjärvestä Kiurukoski, joka on Kiurunjärven valuma-alueen (04.232) laskujoki. Tästä hieman itään Saunasaaren taakse laskee Metsä-Pyylammesta oja, joka on Metsäpyylammen–Tielammen valuma-alueen (04.233) laskuoja. Kaidan alueen (04.234) reitti virtaa Savonrannan taajamassa kahden padon läpi ennen laskemistaan Pyyjärven Kääpäsaaren suojaan. Pyyveden etelärantaan Luotolahteen laskee Lakianjärveltä Karhukoski, joka on Lakiajärven alueen (04.236) laskujoki. Merkittävä määrä vettä saapuu Pyyveteen idästä Savonrannan saarien välistä Pukkivirtaa, Vuokalanvirtaa, Orivirtaa ja Vihtakannankanavaa myöten Orivedestä ja kaikki vesi poistuu länteen Hanhivirran kautta Enonveteen.
Pyyveden lähialueelta laskee suoraan tai välillisesti Pyyveteen 41 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Hietalampi (44 ha), Huosiinen (41 ha), Iso Valkealampi (27 ha), Iso-Musta (18 ha), Koirilampi (18 ha), Ristilampi (17 ha), Rauvaslampi (14 ha) ja Putkonlampi (12 ha).
Siirtolohkare Pyyveden rannalla Savonrannalla.
Eino Raita

Raita noin vuonna 1966
Eino Alfred Raita (2. toukokuuta 1903 Maaria – 27. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja, johtaja ja näyttelijä.
Raita muistetaan Turun kaupunginteatterin näyttelijänä ja Turun Kesäteatterin Putkinotko-esityksen Aapeli Muttisena. Hän toimi paljon teattereissa ja teki erilaisia teatteritöitä. Hän näytteli myös pitkään Porin Teatterissa. Hän johti ja ohjasi monia teattereita, etenkin Turun Työväen Teatteria.
Raidan ainoa elokuvarooli oli Mikko Niskasen elokuvassa Pojat, jossa hän esittää Kainuun rautatieläistä. Myös hänen vaimonsa Valli Raita (o.s. Vuorinen) oli näyttelijä, kuten myös pariskunnan tytär Marjatta Raita, joka tuli tunnetuksi Uuno Turhapuro -elokuvista.
Eino Raita palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1957. Hän kuoli Helsingissä 66-vuotiaana vuonna 1970.
Thomas Shelton (pikakirjoittaja)

Thomas Shelton - 1646
Thomas Shelton (1601 – n. 1650) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Hän oli aikansa tunnetuin pikakirjoittaja ja pikakirjoituksen opettaja.
Shelton julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuonna 1626 teoksessa Shortwriting, the most exact method ja vuonna 1638 parannellun version nimellä Tachygraphy. Järjestelmä perustui aikaisempiin John Willisin ja Edmond Willisin järjestelmiin.
Sheltonin järjestelmä on tullut tunnetuksi siitä, että Samuel Pepys kirjoitti sillä kuuluisan päiväkirjansa.
Hiukan ennen kuolemaansa Shelton julkaisi toisenkin pikakirjoitusjärjestelmän, nimeltään Zeiglographia. Se ei kuitenkaan levinnyt laajempaan käyttöön.
Kusti Laitinen

Gustaf Adolf (Kusti) Laitinen, käytti myös salanimeä Toivo Kallio (13. heinäkuuta 1894 Jääski – 13. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli elämänsä aikana useissa ammateissa, muun muassa sähköasentajana, Työväen Näyttämön ilmoitushankkijana, kauppamatkustajana, kiertävänä psykoterapeuttina ja sotavuosina Ateneumin lämmittäjänä.
Kusti Laitinen oli 1910-luvulla sekalaisissa töissä lähinnä Sortavalassa ja hän harrasti myös näyttelemistä siellä. Hän oli myös välillä työssä Dubrovkassa Pietarin lähellä 1913 ja 1916. Syksyllä 1917 hän sai kiinnityksen Kaarlo Karin Suomalainen Teatteriseurue-kiertueteatteriin. Laitinen osallistui Suomen sisällissotaan punaisten puolella ja piileskeli sitten sodan jälkeen Venäjällä ja Suomessa 1918–1919 sekä Ruotsissa 1919–1925. Hän levitti myös neuvostopropangandaa Suomessa. Laitinen meni 1928 naimisiin Ruotsissa tapaamansa ompelijan Aino Ahosen kanssa käyttäen kuolleen veljensä henkilöpapereita, heillä oli jo 1921 syntynyt tytär. Laitinen oli Suomessa vankilassa poliittisista syistä 1929–1931 ja uudelleen 1932–1934. Syksyllä 1937 Laitinen esitti Työväen Näyttämöllä Jaroslav Hašekin Shvejk-näytelmässä salaisen poliisin miestä ja samoihin aikoihin hän oli myös Etsivän Keskuspoliisin ja sen seuraajan Valtiollisen poliisin Valpon salaisena tiedonantajana 1937-1941 salanimellä Toivo Kallio. Laitinen asui vuodesta 1940 alkaen Helsingissä Franzéninkadulla ja myöhemmin 1940-luvulla Hämeentiellä. Hän kuoli vuonna 1949 55-vuotiaana ja hänet haudattiin Malmin hautausmaalle.
Kusti Laitinen oli venäläisen santarmiupseerin roolissa Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Varastettu kuolema (1938). Elokuvaa kuvattiin maaliskuusta kesään 1938 ja Laitinen esiintyi puolessakymmenessä kohtauksessa. Nyrki Tapiovaara oli 1930-luvun puolivälissä Työväen Näyttämön johtajana ja ohjasi siellä useita näytelmiä. Hän kiinnitti elokuvaansa näyttelijöiksi useita Työväen Näyttämön näyttelijöitä, heidän joukossaan oli myös Kusti Laitinen. Laitinen esitti myös vakuutusasiamiestä Tapiovaaran toisessa elokuvassa Herra Lahtinen lähtee lipettiin (1939). Varastettu kuolema-elokuvan lähes kaikki alun perin tuntemattomiksi jääneet näyttelijät on onnistuttu tunnistamaan Laitisen Työväen Näyttämön teatterilaisista Etsivälle Keskuspoliisille tekemien raporttien perusteella.
Howard

Howard on sekä etu- että sukunimi.
Kuvitteellisia henkilöitä

Howard Ankka, päähenkilö elokuvassa Howard – uuden ajan sankari
Muita merkityksiä

Castle Howard, palatsimainen kartano North Yorkshiressä, Englannissa
Green Howards, brittiläinen sotilasyksikkö
Howardin piirikunta, piirikunta Marylandissa, Yhdysvalloissa
Howard University, yksityinen yliopisto Washington D.C:ssä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Howard”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Knut Ernst Kindt

Knut Ernst Kindt (14. heinäkuuta 1886 Nurmijärvi – 17. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli esittelijäneuvos ja maanmittausinsinööri, joka toimi muun muassa hallitusneuvoksen ja valtioneuvoston kansliapäällikön virassa vuosina 1928–1953.
Thomas Kula

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Uusikaarlepyy, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: NIK
Junioriseurat
1997–2004: NIK
2005–2010: Jaro
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | JBK | 58 | (14) |
| 2010–2013 | Jaro | 82 | (3) |
| 2012–2013 | → JBK (laina) | 8 | (1) |
| 2014–2015 | VPS | 52 | (3) |
| 2016–2018 | Jaro | 75 | (9) |
| 2019– | NIK | 108 | (33) |
| Yhteensä | Yhteensä | 383 | (63) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joulukuuta 2024.
Thomas Kula (s. 24. toukokuuta 1991 Uusikaarlepyy) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelaa keskikentän keskustassa tai oikeassa laidassa.
Kula on Nykarleby Idrottsklubbin sekä FF Jaron kasvatti. Hän kuului Alexei Eremenkon JBK:ssa valmentamaan nuorten pelaajien ryhmään. Aikuisten tasolla Kula debytoi Jaron paidassa 10. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Veikkausliigassa hän teki ensiesiintymisensä 30. huhtikuuta 2010 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan.
Jaro ei jatkanut Kulan sopimusta kauden 2013 päätteeksi. Kula solmi sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen Vaasan Palloseuran kanssa vuoden 2014 alussa. Kula pelasi VPS:ssä kaikkiaan kaksi kautta ja palasi Ykköseen pudonneeseen Jaroon kaudella 2016. Kausi 2016 Jarossa meni hyvin. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2016. Syksyllä 2016 Kula teki Jaron kanssa jatkosopimuksen kaudelle 2017. Kula oli kaudella 2017 Jaron kantavia voimia. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2017.
Aiheesta muualla

Kulan pelaajakortti Veikkausliigan kotisivuilla
Kulan pelaajakortti transfermarkt.co.uk-sivustolla
Norketiapiini

Norketiapiinin rakenne
Norketiapiini (Norquetiapine) on ketiapiinin tärkeä aineenvaihdunnan tuote eli metaboliitti ihmisissä.
Norketiapiini on farmakologisesti aktiivinen ja sitoutuu pääasiassa seuraaviin reseptoreihin:lähde?
histamiini H1-reseptoreihin (Ki = 1.15 nM)
serotoniini 5HT2-reseptoreihin (Ki = 2.9 nM)
adrenerginen takaisinoton estäjä (Ki = 34.8 nM)
muskariini M1-reseptoreihin (Ki = 38.3 nM)
adrenergisiin alfa1-beta-reseptoreihin (Ki = 46.4 nM)
dopamiini D1-reseptoreihin (Ki = 99.8 nM)
Norketiapiinin vaikutukset alkavat olla merkittäviä vasta melko suurilla ketiapiini annoksilla. Olennaisena erona ketiapiinin nähden on muskariini-reseptorien sitominen, adrenergisen takaisinoton estäminen sekä beta-reseptorien sitominen.
Aiheesta muualla

ChemBlink: 11-(1-Piperazinyl)dibenzo[b,f][1,4]thiazepine (englanniksi)
Louhivesi

| Louhivesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°29′58″N, 27°27′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,8 m  mpy.
Pituus:  26,5 km  
Leveys:  0,45 – 7 km  
Pinta-ala:  47,6 km²  
Suurin syvyys:  42 m  
 fiLouhivesi 
Louhivesi on järvenosa varsinaisen Saimaan luoteispäässä Mikkelin kaupungin ja Anttolan alueella Etelä-Savossa.
Vesistösuhteita

Louhivesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Se on tulkinnasta riippuen eräs Saimaan järvenselkä, järvenosa tai salmi. Louhiveden pinta-ala 47,6 km²  muodostaa 3,5 % eteläisen Saimaan 1 377 km² suuruisesta pinta-alasta.
Louhiveteen ei laske merkittäviä jokia. Sen eteläpuolella sijaitsevat ja Yöveden väliin jäävät nimetön niemi ja  Suurlahdensalo ovat niin pieniä, että niissä muodostuu vain pieniä puroja tai ojia . Louhiveden pohjoispuolella alueen vedet päätyvät ennemmin Niiniveteteen tai Paljaveteen, mistä ne virtaavatkin Louhiveden pohjoisrantaan Väisäkivenselän länsipäähän. Suurin vesimäärä saadaan Ukonvedeltä Pyöräsalmen kautta. Tämä Saimaan järvenosa sijaitsee Ukonveden lähialueella (04.151), jonka pinta-ala on 378 km². Sieltä purkautuu Ukonveden Juurisalmesta vettä keskimäärin 2,8 m³/s . Toinen yhteys sijaitsee Louhiveden koillispäässä. Sieltä tulee Luonterista vettä Vääntämönsalmesta ja Hipsunsalmesta Leppäselälle. Järven länsipään etelärantaan laskee Ristiinan ympäristöstä pienien järvien ojia. Niitä ovat Kiteren (44 ha) ja Vitiäisen (31 ha) yhteinen laskuoja, joka laskee Pyöräsalmeen, Haukilammen (5 ha) ja Valkjärven (21 ha) laskuojat, Kuonojärven (141 ha) laskuoja, joka laskee Roinialanlahteen, sekä Parjalammen (22 ha) Neulalahteen laskeva oja. Ristiinasta alkavan niemen Someenjärven (96 ha) itäpuolisen saaren, niin sanotun Suurlahdensalon, monet pienet lammet laskevat useimmiten etelään Yöveteen. Pohjoisrantaan ei tule montaakaan laskuojaa, sillä Niiniveden (228 ha) länsipuolella ne laskevat ensin joko Paljaveteen tai Niiniveteen. Niiniveden itäpuolella laskevat Sipilän kohdalla Turkinjärven (51 ha) ja Vuorijärven (31 ha) laskuojat, sekä Melamalampi (14 ha) Mutasenlahteen ja Kolmisoppi (5 ha) Alaislahteen. Louhiveden itäpuolella sijaitsevalta Hurissalon alueen liki 100 järvestä ei yksikään laskee suoraan Louhiveteen, vaan länteen päin laskevat päätyvät Nokisalmeen tai Säynätlahteen.
Tärkein lasku-uoma Louhivedellä on sen itäpäästä alkava vesireitti, jossa tulevat vastaan Nokisalmi, Laukonselkä, Kellariselkä ja Ruununvesi. Tämä reitti johtaa Yöveden Lehtisenselälle. Toinen Yövedelle johtava reitti on Varkaantaipaleelta Someenjärveen ja siellä Kirkkotaipaleen kautta Yöveteen.
Aiheesta muualla

Mikkeli-Luonteri kalatalousalue
Nancy Whang

Nancy Whang
Nancy Whang (s. 1977 Portlandissa, Oregonissa) on yhdysvaltalainen laulaja ja muusikko, joka tunnetaan yhteistyöstään The Juan MacLeanin sekä LCD Soundsystemin kanssa. Whang esiintyi myös rock-musiikkia käsittelevässä elokuvassa Part of the Weekend Never Dies.
Nancy Whang tunnetaan myös nimellä Nancy Wang.