stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norjan talous
Liikenne

Norjassa on 98 lentokenttää, mutta vain yhdellä on yli kolmen kilometrin kiitotie. Rautatietä on 4 169 kilometriä. Satamakaupungit ovat Bergen, Haugesund, Måløy, Mongstad, Narvik ja Stura.
Julkinen liikenne on tehokasta, junien, bussien ja lauttojen aikataulut on usein suunniteltu sujuvia vaihtoja varten. Junalla pääsee pohjoisessa Bodøhön asti, Ruotsin kautta myös Narvikiin. Bergenin ja Kirkkoniemen väliä kulkee rannikon yhteysalus Hurtigruten.
Norjan yleisen tieverkon pituus on noin 91 600 kilometriä. Osa yleisistäkin teistä suljetaan talvisajaksi, jos ne eivät ole osa keskeisintä tieverkkoa ja talvihoito tulisi erittäin kalliiksi. Tällaiset tiet kulkevat yleensä vuoristoalueilla. Olosuhteiden pakosta tiet voidaan sulkea myös tilapäisesti, yleensä yöajaksi. Huonon ajosään vallitessa on käytössä myös kolonna-ajo: tieosuudella sallitaan vain tienpitäjän avustamien autoletkojen kulku. Letkan keulassa ja perässä ajaa yleensä aura-auto. Osa teistä on maksullisia – tiemaksuja kerätään noin 50 asemalla. Saaristoon ja vuonojen ylitykseen käytetään monin paikoin autolauttoja.
Päätiestöllä on noin 950 tunnelia. Näistä kolme on pituudeltaan yli 10 kilometriä. Vuonna 2000 valmistunut Lærdalin tunneli (24,5 kilometriä, E16) on maailman pisin maantietunneli. Osa tunneleista kulkee meren alla. Eiksundin alittava tunneli (7,8 km, 653) on maailman syvimmällä käyvä maantietunneli. Sen alin kohta sijaitsee 287 metriä meren pinnan alapuolella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Norjan tilastokeskuksen sivut (englanniksi)
Observatory of Economic Complexity: Norway (englanniksi)
Maailman kauppajärjestön (WTO:n) jäsenet
Albania
Angola
Antigua ja Barbuda
Arabiemiirikunnat
Armenia
Argentiina
Australia
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belize
Benin
Bolivia
Botswana
Brasilia
Britannia
Brunei
Burkina Faso
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti
El Salvador
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Euroopan unioni
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Georgia
Ghana
Grenada
Guatemala
Guinea
Guinea-Bissau
Guyana
Haiti
Honduras
Hongkong
Indonesia
Intia
Islanti
Israel
Jamaika
Japani
Jordania
Kambodža
Kamerun
Kanada
Kenia
Keski-Afrikka
Kiina
Kirgisia
Kolumbia
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Kuuba
Kuwait
Lesotho
Liechtenstein
Macao
Madagaskar
Makedonian tasavalta
Malawi
Malediivit
Malesia
Mali
Marokko
Mauritania
Mauritius
Meksiko
Moldova
Mongolia
Mosambik
Myanmar
Namibia
Nepal
Nicaragua
Niger
Nigeria
Norja
Norsunluurannikko
Oman
Pakistan
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Qatar
Ruanda
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomonsaaret
Sambia
Saudi-Arabia
Senegal
Sierra Leone
Singapore
Sri Lanka
Suriname
Swazimaa
Sveitsi
Taiwan
Tansania
Thaimaa
Togo
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tunisia
Turkki
Uganda
Ukraina
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Venäjä
Vietnam
Yhdysvallat
Zimbabwe
| --- | --- |
EU:n jäsenmaat:  Alankomaat  Belgia  Bulgaria  Espanja  Irlanti  Italia  Itävalta  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Slovakia  Slovenia  Suomi  Tanska  Tšekki  Unkari  Viro 
Lærdalin tunneli
Laing

Laing on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexander Gordon Laing (1793–1826), skotlantilainen tutkimusmatkailija
Corky Laing (s. 1948), kanadalainen Mountain-yhtyeen rumpali
Eduardo Laing (s. 1958), hondurasilainen jalkapalloilija
Leslie Laing (1925–2021), jamaikalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Mike Laing, yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
Sandra Laing (s. 1955), eteläafrikkalainen valkoisille vanhemmille syntynyt, mutta myöhemmin värilliseksi luokiteltu nainen
Laing, saksalainen yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laing”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olli Salo

| Olli Salo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. toukokuuta 1983 (ikä 41) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  72 kg
Seura
Seura:  Jääkiekkoliitto, ei virallista seuraa
Sarja:  Jääkiekkoliitto
Tehtävä:  valmennuksen ja huippu-urheilun johtaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2004-2006)–
Aik. seurat:  KooKoo, päävalmentaja. Ilves, apuvalmentaja
Seurat:  HeKi (S-S)
Olli Salo (s. 21. toukokuuta 1983 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on toiminut esimerkiksi SM-liigajoukkue KooKoon päävalmentajana. Nykyään hän työskentelee Jääkiekkoliiton valmennuksen ja huippu-urheilun johtajana. Hänellä on pelaajataustaa Suomi-sarjasta.
Ura

Salo aloitti jääkiekkoilun Hämeenlinnan Pallokerhossa. Tultuaan yli-ikäiseksi A-nuorissa hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekkoon, jossa Salo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudella 2005–2006 hän pelasi vain kahdeksan ottelua ja lopetti tähän pelaajauransa. HeKi voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden ja nousi Mestikseen.
Salo aloitti HPK:n A-nuorten päävalmentajana kaudella 2011–2012, joka päättyi A-nuorten SM-pronssiin. Kaudella 2012–2013 hän johdatti joukkueen sekä runkosarjan voittoon että A-nuorten Suomenmestaruuteen. Kaudella 2013–2014 HPK pelasi myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Kaudella 2014–2015 Salo johdatti HPK:n A-nuoret SM-hopeaan. Toukokuussa 2015 hän aloitti joukkueen päävalmentajan tehtävien ohella myös HPK:n kehityspäällikkönä. Kesken kauden 2015–2016, tammikuun 2016 lopulla Salo palkattiin loppukaudeksi HPK:n SM-liigajoukkueen päävalmentajaksi erotetun Pasi Arvosen tilalle.
Kaudeksi 2016–2017 Salo nimettiin Tampereen Ilveksen apuvalmentajaksi Karri Kiven johtamaan valmennustiimiin.
Huhtikuussa 2021 Salo solmi 2+1 vuotisen sopimuksen Kouvolan KooKoon kanssa.
KooKoon päävalmentaja pestin päätyttyä Olli Salo siirtyy Suomen Jääkiekkoliiton palvelukseen. Salo aloittaa Jääkiekkoliiton valmennuksen ja huippu-urheilun johtajana toukokuussa 2024.lähde?
Muuta

Salon pikkuveli Valtteri on entinen alempien sarjojen jääkiekkomaalivahti, joka toimii nykyään HPK:n B-nuorten maalivahti- ja fysiikkavalmentajana. Olli Salon isoisä Lenni Lainesalo pelasi jääkiekon MM-kisoissa Suomen maajoukkueessa ja voitti SM-sarjassa HPK:ssa hopeaa sekä pronssia.
Pahvische

| Pahvische Eläkeläiset |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Eläkeläiset Kristian Voutilainen
 Tyylilaji: humppa
 Kesto: 47.24
 Levy-yhtiö: Stupido Records
Listasijoitukset
  16.
Eläkeläisten muut julkaisut
| Humppa! 2001 | Pahvische 2002 | Humppaelämää 2003 |
Pahvische on Eläkeläisten albumi, joka julkaistiin vuonna 2002.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet

Kiitokset humpasta – 3.24 (The Crash – Lauren Caught My Eye)
Hanurissa Arja – 2.56 (The 69 Eyes – Brandon Lee)
Kuuma humppa – 3.19 (Donna Summer – Hot Stuff)
Humppanautinto – 3.25 (Rainbow – Man on the Silver Mountain)
Jenkkapolkkahumppa – 3.21 (Scooter – Faster Harder Scooter)
Päivätanssit – 2.54 (Pet Shop Boys – Domino Dancing)
Humpataan, jumalauta – 2.02 (Johnny Thunders – Born to Lose)
Miksei täällä humppa soi? – 3.52 (Stratovarius – Hunting High and Low)
Ranttalihumppa – 3.50 (Iron Maiden – Run to the Hills)
Sukellan humppaan – 3.22 (HIM – Pretending)
Bingohon – 3.24 (Rasmus – F-F-F-Falling)
Kiikkustuolissa – 2.22 (22-Pistepirkko – Mowing a Lawn)
Humpalle vaan – 3.15 (Slade – Cum on Feel the Noize)
Humppastara – 3.25 (Harpo – Moviestar)
Humppauskonto – 3.33 (Cher – Believe)
Levyllä on lisäksi 25-minuuttinen piiloraita, jota ei ole mainittu levyn kannessa.
Arvostelut

Desibeli.net:
MG-42

| Maschinengewehr 1942, MG-42 |
| --- | --- |
Tyyppi:  Konekivääri
Valmistaja:  Metall und Lackierwarenfabrik Johannes Großfuß AG
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistusvuodet:  1942–1945
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7,92×57 mm Mauser, 7,62×51 mm NATO
Aseen pituus:  1 120 mm
Paino (tyhjänä):  11,57 kg
Lipas:  Patruunavyö
Kapasiteetti:  50 tai 250 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  Noin 755 m/s
Tehokas kantama:  1 000 m
Tulinopeus (laukausta/min):  1 500 laukausta minuutissa
MG-42 (saks. Maschinengewehr 1942) on saksalainen toisen maailmansodan aikainen ilmajäähdytteinen ja rullasulkumekanismia käyttävä kevyt konekivääri.
MG-42 suunniteltiin korvaamaan saksalaisten edellinen kevyt konekivääri MG-34, ja se suunniteltiin sodanaikaista massatuotantoa ajatellen: sen valmistaminen oli huomattavasti MG-34:ää yksinkertaisempaa, nopeampaa ja halvempaa. MG-42 vaati noin 75 työtuntia ja maksoi noin 250 Reichsmarkia kappaleelta, kun taas MG-34 vaati jopa 150 työtuntia ja maksoi 312 RM/kpl.
MG-42:n tulinopeus on useimpiin muihin aseisiin verrattuna varsin suuri, 1 500 laukausta minuutissa eli noin kaksinkertainen yleisessä käytössä olevien konekiväärien tulinopeuteen verrattuna. Aseella ammuttu sarja kuulostaa repeytyvän kankaan ääneltä tai kauempaa peltiseltä tärätykseltä, koska yksittäisiä laukauksia ei voinut kuulla. Äänellä oli myös suuri psykologinen vaikutus joukkoihin. Suuren tulinopeuden haittapuoli oli suuri patruunankulutus, ja aseen ilmajäähdytteisyyden vuoksi piippu kuumeni hyvin nopeasti. Tämä ongelma ratkaistiin siten, että piippu oli vaihdettavissa muutamassa sekunnissa pikavaihtomekanismilla toiseen. Aseen mukana toimitettiin kaksi tai kolme vaihtopiippua ja asbestilapanen kuuman piipun poistamista varten. Piippu vaihdettiin noin 250 laukauksen sarjan jälkeen. Piippu kesti 3 500–4 000 laukausta, myöhemmät kovakromatut hiukan enemmän. Yhdysvaltalainen lempinimi aseelle oli Hitler’s Buzzsaw (”Hitlerin sirkkeli”) äänen ansiosta.
Toisen maailmansodan lopun materiaalipulassa MG-42:sta kehitettiin uusi malli nimeltään MG-45 tai MG-42V. MG-42V oli valmistettu huonompilaatuisesta teräksestä, ja se painoi vain 9 kiloa. Koska sen lukosta oli jätetty pois aiemman mallin rullalukkohidastus, sen tulinopeus oli suurempi kuin MG-42:n. Uutta mallia valmistettiin vain kymmenen kappaletta.
MG-42:sta valmistivat Mauser Werke AG Berliinissä, Gustlogg-Werke Suhlissa, Großfuß Döbelnissä, Magnet Berliinissä ja Steyr-Daimler-Puch Wienissä.
Sodan loppuun mennessä oli valmistettu yli 750 000 MG-42:ta.
MG-42 on edelleen valmistuksessa ja käytössä useissa maissa, Saksassa nimellä MG3 ja yleensä 7,62×51 mm NATO-kaliiperisena.
Sveitsissä aseesta valmistettiin muunneltua versiota nimellä MG-56. Muun muassa aseen runko oli tehty umpiteräksestä jyrsimällä alkuperäisen levyprässäyksen sijaan, mikä nosti sekä aseen painoa että valmistuskustannuksia.
Kuvagalleria

MG-42:n eri versioita ja varusteita.
MG 42 -konekiväärin rullasulkumekanismi halkileikkausmallissa.
Saksalainen sotilas kantaa MG-42:tä Ranskassa kesällä 1944.
Saksalainen sotilas käyttää MG-42:ta Monte Cassinon taistelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MG-42 Wikimedia Commonsissa
Graham Zusi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Graham Jonathan Zusi
Syntymäaika: 18. elokuuta 1986
Syntymäpaikka: Longwood, Florida, Yhdysvallat
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura:  Sporting Kansas City
Pelinumero: 8
Junioriseurat
2005-2008:  Maryland Terrapins
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 |  Central Florida Kraze | 10 | (1) |
| 2009- |  Sporting Kansas City | 148 | (22) |
Maajoukkue
| 2012- |  Yhdysvallat | 55 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. marraskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2018.
Graham Jonathan Zusi (s. 18. elokuuta 1986 Longwood, Florida) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Sporting Kansas Cityä. Vasenjalkainen Zusi on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Zusi varattiin vuoden 2009 MLS:n varaustilaisuudessa numerolla 23 Kansas City Wizardsiin. Hän debytoi liigassa maaliskuussa 2009 Toronto FC:tä vastaan. Hän teki läpimurtonsa kaudella 2011, kun seura oli vaihtanut nimensä Sporting Kansas Cityksi. Vuonna 2013 Zusi voitti Sportingin kanssa MLS Cupin kaadettuaan finaalissa rangaistuspotkuilla Real Salt Laken. Kauden 2012-13 aikana Zusi harjoitteli Valioliiga-seura West Ham Unitedin kanssa.
Maajoukkueura

Zusi debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 Venezuelaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki neljä päivää myöhemmin Panamaa vastaan harjoitusottelussa. Zusi kuului päävalmentaja Jürgen Klinsmannin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Zusi pelasi turnauksessa kaikissa Yhdysvaltain neljässä ottelussa ja saalisti kaksi syöttöpistettä. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Käännös suomeksi
Korso

| Korso |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Korso korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Korson suuralue
Koordinaatit:  60°21′3″N, 25°4′40″E
Kaupunginosa nro:  81
Pinta-ala:  3,0 km² 
Väkiluku:  7 368 (31.12.2020)
Työpaikkoja:  1 099 kpl   (31.12.2017)
Postinumero(t):  01450
Lähialueet:  Kulomäki (osa Korsoa), Asola, Leppäkorpi, Matari, Metsola, Vallinoja, Vierumäki
Korso on kaupunginosa Vantaan koillisosassa Korson suuralueella. Kaupunginosassa asuu noin 7 400 asukasta, joista vuoden 2020 lopussa 21,2 prosenttia oli vieraskielisiä. Korso sijaitsee pääradan länsipuolella.
Vantaan kaupunginosajaon mukaan Korso rajoittuu idässä päärataan, naapurikaupunginosinaan Matari ja Metsola. Etelässä kaupunginosa rajautuu Asolaan, lännessä Tuusulan Maantiekylän kunnanosaan, luoteessa Vierumäkeen ja pohjoisessa Vallinojaan. Kaupunginosaan kuuluu myös kerrostalolähiö Kulomäki. Korson lähin naapurikaupunki on Kerava, kuusi kilometriä pohjoiseen.
Historia

Nimi Korso syntyi, kun kolmen kylän – Tuusulan Alikeravan ja Hyrylän sekä Helsingin pitäjän eli Helsingen – rajojen yhtymäkohta merkittiin Korson korkeimmalle kalliolle ristillä (risti on ruotsiksi kors ja kylien välinen raja rå; nimi tarkoitti siis alun perin ristirajaa). Korson historiasta kertova muistolaatta sijaitsee Ruusuvuoren koulun lähellä. Korson ruotsalaisesta historiasta kertovat monet paikannimet. Böle-kylänimeä, joka merkitsi kaukaista viljelysmaata asutuksineen, on esiintynyt jo 1300–1400-luvuilla. Korson alueella sijaitsivat Hanaböle (Hanala) ja Skavaböle eli Hyrylä.
Nykyistä Vantaata asutti Hälsinglandista, Ruotsista alun perin saapuneita ruotsalaisia. Helsingin pitäjä (Helsinge) eli nykyinen Vantaa on saanut heiltä nimensä.  Nykyisen Korson alueella sijaitsi ennen enimmäkseen tiloja, kuten Fallbackan tila, sekä torppia ja huviloita. Lähes kaikki vanhat rakennukset purettiin viimeistään 1980-luvulla uudisrakentamisen tieltä.
Historia > Rautatie

Venäjän vallan aikana tsaariselvennä päätti Helsinki–Pietari-välisen junaradan rakentamisesta. Rata kulkisi nykyisen Korson halki. Rataa rakennettiin sotavankien voimin.
1880-luvun lopulla oli tarve tehdä pääradalle ohituspaikka Tikkurilan ja Keravan välille. Sen vuoksi rakennettiin vuonna 1889 pysäkki lähes asumattomaan erämaahan, Tuusulan ja Helsingin pitäjän rajalle Korsoon. Junat alkoivat pysähtyä Korson seisakkeella kaksi kertaa päivässä, mikä merkitsi alkusysäystä alueen kehitykselle. Korso oli seisake aina 1910-luvulle asti, jolloin sen luokitus muuttui ja se sai uuden asemarakennuksen. Asemakäytöstä jo poistettu rakennus rakennettiin vuonna 1918 Thure Hellströmin Seinäjoen–Kristiinankaupungin–Kaskisten-rataa varten laatimien V luokan aseman tyyppipiirustusten pohjalta.
Historia > 1900-luku

1900-luvun alussa suuriruhtinaskunnan aikana Vantaalle tuotiin yli tuhat kiinalaista siirtotyöläistä metsänhakkuuseen. Venäjän keisarikunnalla oli paine saada pääkaupunkiseutua puolustava Krepost Sveaborg -linnoitus valmiiksi. Kiinalaiset kaatoivat puita pääosin Korson ja Tikkurilan seuduilla. Suuria metsäalueita myös Hiekkaharjussa kaadettiin, jotta linnoitusten kanuunoilla voisi ampua esteettömästi. Puutavaran kuljettamista varten rakennettiin väliaikaisia rautateitä.
Kerava erotettiin vuonna 1924 Tuusulasta kauppalaksi, jolloin siihen liitettiin vanhan Ali-Keravan kylän alue kokonaisuudessaan. Alueella sijaitsi myös Korson rautatieasema, jonka ympäristö muodosti kauppalan keskustasta selvästi erillisen taajaman. Alueen kasvu oli nopeaa etenkin sotien jälkeen. Korso oli 1950-luvulla Suomen suurin yhtenäinen omakotialue. Korsoon perustettiin myös tehtaita, kuten Näkövammaisten Keskusliiton omistama Sokeva.
Korson asema sijaitsee lähellä Korsrå-nimistä rajapyykkiä, jossa Helsingin maalaiskunnan, Tuusulan ja Keravan rajat kohtasivat toisensa. Kasvaessaan taajama laajeni naapurikuntien puolelle, mistä aiheutui hallinnollisia ongelmia, joiden vuoksi Korso liitettiin kokonaisuudessaan Helsingin maalaiskuntaan vuoden 1954 alussa. Samaan aikaan oli myös vaihtoehtona tehdä Korsosta itsenäinen kunta. Tuusula ja Kerava tukivat tätä ajatusta, jota Helsingin maalaiskunta vastusti, koska uuteen Korsoon olisi liitetty myös maalaiskuntaan kuulunut Rekola. 1970-luvulta lähtien Korson suuralueelle rakennettiin kerrostaloja rautatieaseman ympäristöön sekä Kulomäkeen, Mikkolaan ja Vallinojalle. Pääosin Korso on kuitenkin edelleen pientalovaltaista aluetta.
Historia > 2000-luku

2000-luvulla kaupunginosaan on rakennettu monitoimitalo Lumo. Rautatieasema sekä seurakuntakeskus on myös uudistettu. Alueelle on rakennettu myös opiskelija-asuntoja.
Palvelut

Korson aseman läheisyydessä, Pääradan länsipuolella on monitoimikeskus Lumo, jossa sijaitsevat Lumon kirjasto, yhteispalvelupiste, liikuntahalli, Lumon lukio sekä Lumo-sali. Korson hammashoitola sijaitsee radan länsipuolella. Korson kirkko ja seurakuntakeskus sijaitsee Lumon vieressä, pääsisäänkäyntiä vastapäätä.
Lumon monitoimitalo on Korson suuralueen kulttuurielämän keskus. Rakennuksen pääkäyttäjä on Lumon lukio.
Korson keskusta liikerakennuksineen on kaavamuutosaluetta, ja sen uudistamiseksi on järjestetty keskustakilpailu.
Korson kirkko on vuodelta 1962.
Korson VPK.
Korson keskusta-alueen luoteispuolella, Ankkapuiston länsipuolella toimivat Ruusuvuoren koulu ja Korson koulun uimahalleineen. Koulujen välissä on Korson urheilupuisto. Uimahalli kuitenkin puretaan, ja uusi uimahalli rakennetaan Elmon urheilupuistoon Asolaan lähelle Kulomäkeä. Korson länsiosassa toimii lisäksi Vierumäen koulu, jonka Kulomäen opetuspiste antaa alaluokkien opetusta Kulomäessä Korson eteläosassa.
Pääradan itäpuoli kuuluu Metsolan kaupunginosaan. Siellä toimivat myös Korsoa palvelevat Korson terveysasema sekä Kelan palvelupiste, perheneuvola, Korso-Rekolan psykiatrinen poliklinikka, posti ja Korson Helluntaiseurakunta.
Keskusta-alueen kehittäminen

Korson keskusta-alueen pääosin 1960–1980-luvuilla valmistunutta rakennuskantaa halutaan uudistaa. Hanketta on kuitenkin vaikeuttanut muun muassa pirstaleinen maanomistus. Korson kaavarungon painopiste on kaupunkimaisen ilmeen kehittämisessä muun muassa kävelykeskustalla ja täydennysrakentamalla.
Liikenneyhteydet

Korson länsipuolella, viiden kilometrin päässä on Tuusulan moottoritie, osa kantatietä 45. Itäpuolella Lahdenväylä, osa valtatietä 4 (E75). Liittymät molemmista ovat seututielle 152. Näiden lisäksi Korsosta on yhteydet radanvarsitietä pitkin Tikkurilan (etelän) ja Keravan (pohjoisen) suuntiin.
Helsinki-Vantaan lentoasema sijaitsee Korsosta noin yhdeksän kilometriä lounaaseen.
Liikenneyhteydet > Joukkoliikenne

Korso kuuluu Helsingin seudun liikenteen (HSL) C-vyöhykkeeseen. BC-lippu, joka on vähintään ostettava matkustettaessa C-vyöhykkeen sisällä, oikeuttaa matkoihin Vantaalla, Espoossa ja osassa Helsinkiä. Vaihtoaika liikennevälineestä toiseen on BC-kertalipulla 80 minuuttia.
Liikenneyhteydet > Joukkoliikenne > Lähijunat

K-junat liikennöivät Korson rautatieasemalta Helsinkiin ja Keravalle. Öisin asemaa palvelee T-juna Helsinki–Riihimäki-välillä.
Liikenneyhteydet > Joukkoliikenne > Bussit:

587 Mellunmäki (M) – Fazerila – Hakunila – Koivukylä – Korso – Vierumäki
631 Tikkurila – Leinelä – Koivukylä – Rekola – Korso – Kulomäki
633 Hakaniemi – Ruskeasanta – Ilola – Korso
633N Rautatientori – Sörnäinen – Viertola – Leinelä – Koivukylä – Peijas – Korso –  Vallinoja – Koivikko – Savio – Kannisto – Sorsakorpi – Ahjo – Kerava
731 Hakaniemi – Itä-Hakkila – Mikkola – Korso – Kulomäki
731N Rautatientori – Itä-Hakkila – Mikkola – Korso – Kulomäki
734 Korso – Metsola – Jokivarsi
735 Tikkurila – Koivukylä – Peijas – Korso – Mikkola
736 Tikkurila – Heidehof – Hakunila – Sotunki – Kuninkaanmäki – Kuusijärvi – Viirilä – Etelä-Nikinmäki – Pohjois-Nikinmäki – Leppäkorpi – Korso
736B Korso – Leppäkorpi – Pohjois-Nikinmäki – Etelä-Nikinmäki
737 Korso – Mikkola – Etelä-Nikinmäki – Pohjois-Nikinmäki
737K Korso – Mikkola – Metsola – Jokivarsi – Etelä-Nikinmäki – Pohjois-Nikinmäki
739 Rautatientori – Kuninkaanmäki – Viirilä – Etelä-Nikinmäki – Pohjois-Nikinmäki – Leppäkorpi – Korso
961 Korso– Vallinoja – Sula – Riihikallio – Hyrylä – Nahkela (– Nurmijärvi)
961B Korso – Vallinoja – Sula – Riihikallio – Hyrylä
972 Korso – Vierumäki – Vallinoja – Alikerava – Kerava
973 Peijas – Korso – Vierumäki – Vallinoja – Koivikko – Savio – Kannisto – Kerava
Korson pikavuoropysäkin kautta ajetaan Lahden ja lentoaseman sekä Rovaniemen ja Helsingin välisiä linja-autoyhteyksiä.lähde?
Liikenneyhteydet > Joukkoliikenne > Liityntäpysäköinti

Rautatieaseman pysäköintihallissa, sekä sen lähiympäristössä on yhteensä 376 liityntäpysäköintipaikkaa autoille. Polkupyörille alueella on 165 pyöräpaikkaa.lähde?
Ulkoilu, liikunta ja urheilu

| --- | --- |
 Ulkoilupaikkoja Ankkapuisto (Ankkalammet), aiemmalta nimeltään Korson keskuspuisto  Vierumäen pururata ja latu (2,8 km)  Leppäkorven maauimala (Korson maauimala)  Leppäkorven (Metsolansuon) pururata ja latu (2,2 km, sijainti Leppäkorvessa) Liikuntapaikkoja Kalmuuri  Korson uimahalli  Korson liikuntapuisto   Kulomäki :  Urheiluseuroja Korson Kaiku ry  Korson Kunto ry  Korson Pallo ry  Korson Palloseura ry  Korson Veto ry  Greasers FBC ry, salibandyseura  HC Korso ry  Legal Eyeball ry  Orient United ry  FC Korso United  Nikinmäki United
Järjestöjä

Korson Honkapartio, partiolippukunta
Korson VPK
Korso-Koivukylän Linkki ry (Kuluttajaliiton paikallisyhdistys)
Korson Martat ry
Korso-seura ry
Korson Työttömät ry
MLL, Mannerheimin lastensuojeluliitto (Korson paikallisyhdistys)
Nuoret Kotkat ry (Korson Kotkaosasto)
Punainen Risti (Korson osasto)
Lammen Pojat (FC Korso Unitedin kannattaja joukko)
Tapahtumia

Korso Cup -salibandyturnaus syyskuussa
Korson Joulupolku Ankkapuistossa joulukuussa
Korson Maalaismarkkinat huhti- ja syyskuussa
Korson Vetomarkkinat toukokuussa
Ankkarock (1987-2010)