stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Better off Dead

| Better Off Dead Sodom |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Harris Johns
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 49.12
 Levy-yhtiö: Steamhammer
Sodomin muut julkaisut
| Ausgebombt 1989 | Better Off Dead 1990 | Tapping the Vein 1992 |
Better Off Dead on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990.
Kappalelista

An Eye For An Eye – 4.25
Shellfire Defense – 4.23
The Saw Is Law – 4.11
Turn Your Head Around – 3.23 (Tank -cover)
Capture The Flag – 6.08
Cold Sweat – 3.10 (Thin Lizzy -cover)
Bloodtrails – 4.45
Never Healing Wound – 2.26
Better Off Dead – 3.44
Resurrection – 4.50
Tarred And Feathered – 3.02
Stalinorgel – 4.41
Erikoisjulkaisut

Picture Disc
Kokoonpano

Tom Angelripper – laulu ja basso
Michael Hoffman – kitara
Chris Witchhunter – rummut
Aiheesta muualla

Better off Dead Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Better off Dead Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sodom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Obsessed by Cruelty  Persecution Mania  Agent Orange  Better off Dead  Tapping the Vein  Get What You Deserve  Masquerade in Blood  'Til Death Do Us Unite  Code Red  M-16  Sodom  The Final Sign of Evil  In War and Pieces  Epitome of Torture  Decision Day  Genesis XIX 
Livealbumit:   Mortal Way of Live   Marooned Live  One Night in Bangkok 
Kokoelmat ja tribuutit:   Ten Black Years  Homage to the Gods  2 in 1  40 Years At War - The Greatest Hell Of Sodom 
EP-levyt:   In the Sign of Evil  Expurse of Sodomy  Ausgebombt  The Saw Is the Law  Aber Bitte mit Sahne  Sacred Warpath  Partisan  Chosen by the Grace of God  Out of the Frontline Trench  1982 
Singlet:  Get What You Deserve
Demot:   Witching Metal  Victims of Death 
DVD:t:   Lords of Depravity Part I   Lords of Depravity Part II 
Muuta:  Diskografia
Bessemer-prosessi

Bessemer-konvertteri
Bessemer-prosessi oli ensimmäinen teräksen laajamittaisessa teollisessa valmistuksessa käytetty teollinen prosessi.
Prosessi

Bessemer-prosessissa masuunista saatava sula takkirauta, joka sisältää 3-4 prosenttia hiiltä, mellotetaan (poltetaan ylijäämähiili pois) päärynän muotoisessa Bessemer-konvertterissa puhaltamalla siihen ilmaa. Ilman happi polttaa rautaan liuenneen hiilen ja rautakarbidien hiilen hiilidioksidiksi, ja tuloksena on terästä tai, mikäli prosessi viedään loppuun saakka, kankirautaa. Mellotus tapahtuu nestefaasissa ja noin 1 400 °C:n lämpötilassa. Samalla myös epäpuhtaudet, kuten pii, palavat pois.
Kemiallisena reaktorina Bessemer-konvertteri on siis panosreaktori, jossa panoksen koko on yleensä 8–30 tonnia. Bessemer-prosessi on hyvin nopea - panoksen mellotus kestää vain noin 20 minuuttia, ja sillä kyetään tuottamaan suuria määriä terästä nopeasti.
Bessemer-teräksentuotantoprosessin alussa konvertteri kaadetaan vaaka-asentoon suuaukko ylöspäin, ja masuunista lasketaan sulaa takkirautaa konvertteriin. Konvertteri nostetaan pystyyn, ja samanaikaisesti konvertterin alapäästä puhalletaan suuttimien läpi suurella paineella ilmaa. Ilman happi polttaa pois epäpuhtaudet, ja samanaikaisesti syntyy valtava noin 20 metriä pitkä lieska konvertterin suuaukosta. Kun prosessi on edennyt riittävän pitkälle, konvertteri käännetään ala-asentoon (suuaukko alaspäin) ja sula teräs kaadetaan edelleen prosessoitavaksi ja valssattavaksi.
Itse konvertteri on rakennettu teräsvaipan ympäröimästä keraamisesta materiaalista, joka on vuorattu joko savella (Britannian vähäfosforisille rautamalmilaaduille käytetty hapan Bessemer-prosessi) tai dolomiittikalkkikivellä (Keski-Euroopan runsasfosforisille rautamalmilaaduille käytetty emäksinen Thomas-Gilchrist-prosessi). Thomas-Gilchrist-prosessin sivutuotteena saadaan tuomaskuonaa, joka on arvokas fosforilannoite.
Historia, merkitys ja ongelmat

Prosessi on saanut nimensä keksijänsä Sir Henry Bessemerin mukaan, ja se patentoitiin 1855. Bessemer lisensoi keksintönsä ainakin Carnegie Steel Companylle (perustajat Andrew Carnegie ja Henry Phipps), joka kaupallisti sen menestyksekkäästi. Bessemer-prosessi merkitsi suurta edistysaskelta, sillä putlaus oli hidas menetelmä, eikä ennen Bessemer-prosessia ollut käytännössä mitään mahdollisuutta tuottaa teollisesti terästä takkiraudasta.
Bessemer-prosessin pullonkaula oli sen valtava tehokkuus: koko panoksen konversio kestää vain 20 minuuttia. Aika on aivan liian lyhyt näytteenottoa ja kemiallista analyysiä varten, ja Bessemer-teräksen laatu saattoi vaihdella erästä toiseen. Samoin puhallusilma sisältää teräksen laatuun vaikuttavaa typpeä. Ongelma oli jo Henry Bessemerin tiedossa, ja hän ehdotti puhalluksessa ilman sijasta hapen käyttöä, mutta 1800-luvun teollisuus ei kyennyt tuottamaan riittävän puhdasta happea. Ongelma ratkaistiin vasta 1950-luvulla, kun Voest Alpine AG (Linz-Donawitz, Itävalta) kehitti emäshappimellotusprosessin (BOS, Basic-Oxygen Steelmaking). Emäshappimellotus oli Bessemer-prosessin uudistettu versio, ja se onkin nykyään syrjäyttänyt sekä alkuperäisen Bessemer-prosessin että Siemens-Martin-prosessin lähes täysin teräksen primäärivalmistusmenetelmänä "neitseellisestä" takkiraudasta.
Varhaisempaan putlaamalla saatavaan keittoteräkseen verrattuna Bessemer-teräksen hinta on noin kymmenesosan, joskaan se ei ole yhtä korkealuokkaista. Nykyisin yleisin teräksen mellotusvalmistusmenetelmä emäshappimellotus, on Bessemer-prosessin parannettu versio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bessemer-prosessi Wikimedia Commonsissa
Bessemer-konvertteri-installaatio
Bessemer-konvertterilaitos
A = konvertteri
B = konvertterin suuaukko
K = lieskakupu
L = hormi
M = takkiraudan lasku masuunista
N = senkka
O = senkan kehys
P = akseli
Q = vastapaino
h = senkan laskuluukku
i = senkan käyttökoneisto
k = voimansiirto
l = laakerointi
m = laskuluukun käyttöakseli
n = laskuluukun käyttöpyörä
o = akselin laakerointi
p = puhallusilman syöttö
Anders Grönlund

| Anders Grönlund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1989 Piteå, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Frölunda HC
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Anders Grönlund (s. 3. tammikuuta 1989 Piitimen kunta, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-seura Frölunda HC:n riveissä. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Grönlund laukoo oikealta.
Andrea Evans

Andrea Evans (18. kesäkuuta 1957 – 9. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Yhdysvalloissa hänet tunnetaan monista saippuaoopperoista, joissa hän näytteli. Evans näytteli muun muassa Tina Lordia sarjassa One Life to Live ja Tawny Moorea Kauniissa ja rohkeissa.
Vuonna 2004 Evans ja hänen aviomiehensä Steve adoptoivat vauvan.
Aiheesta muualla

Andrea Evans Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alexander Steen

| Alexander Steen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Winnipeg, Manitoba, Kanada
Kansalaisuus:   Ruotsi  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2020
Seurat:  Västra Frölunda (SEL)   Modo Hockey (SEL)   Toronto Maple Leafs (NHL)   St. Louis Blues (NHL)
NHL-varaus:  24. varaus, 2002 Toronto Maple Leafs
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
Alexander Steen (s. 1. maaliskuuta 1984 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on uransa päättänyt ruotsalais-kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti urallaan muun muassa NHL-seura St. Louis Bluesia.
Ura > Elitserien-ura

Steen aloitti ammattilaisuransa Frölundan riveissä Ruotsin Elitserienissä. Kausi 2001–2002 kului puoliksi Frölundan edustusjoukkueessa ja puoliksi seuran juniorijoukkueessa J20 SuperElit -liigassa. Hän pelasi Elitserienin tulokaskaudellaan 26 runkosarjaottelua, joissa hän antoi kolme maalisyöttöä, ja kymmenen pudotuspeliottelua, joissa hän teki maalin ja antoi kaksi maalisyöttöä. Steen pelasi Frölundassa vielä kaksi seuraavaa kautta: kaudella 2002–2003 hän teki 15 tehopistettä, viisi maalia ja kymmenen syöttöpistettä, 45:ssä runkosarjaottelussa ja 2003–2004 24 tehopistettä, kymmenen maalia ja 14 syöttöpistettä, 48:ssa runkosarjapelissä. Vuonna 2003 Steen oli voittamassa Frölundan paidassa Elitserienin mestaruutta. Hän teki kevään 2003 pudotuspeleissä viisi tehopistettä, kaksi maalia ja kolme syöttöpistettä, 16:ssa pelatussa ottelussa.
Ennen NHL-uransa aloittamista Steen pelasi kauden 2004–2005 MODO Hockeyn riveissä Elitserienissä. Hän teki 50:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa 17 tehopistettä, yhdeksän maalia ja kahdeksan syöttöpistettä, ja hän oli näin MODOn kuudenneksi paras pistemies.
Yhteensä Steen pelasi neljän Elitserien-kauden aikana 169 runkosarjaottelua, joissa hän teki tehot 24 maalia ja 35 syöttöpistettä, sekä 42 pudotuspeliottelua, joissa hän keräsi 19 tehopistettä, kahdeksan maalia ja 11 syöttöpistettä.
Ura > NHL-ura

Steen sai NHL-varauksen kesäkuussa 2002, kun Toronto Maple Leafs varasi hänet numerolla 24 uusien pelaajien varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Uransa NHL:ssä hän aloitti syksyllä 2005 ja hän vakiinnutti heti paikkansa Maple Leafsin kokoonpanossa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 5. lokakuuta 2005, jolloin Maple Leafs kohtasi Ottawa Senatorsin. Hän pelasi kaudella 2005–2006 yhteensä 75 NHL:n runkosarjaottelua, joissa hän teki 45 tehopistettä (kuudenneksi eniten seuransa sisällä), 18 maalia ja 27 syöttöpistettä. NHL:n tulokkaiden pistepörssissä hän sijoittui yhdeksänneksi.
Kaudella 2006–2007 Steen pelasi täydet 82 runkosarjaottelua, joissa hän teki 15 maalia ja antoi 20 maalisyöttöä. 4. tammikuuta 2007 pelatussa Maple Leafsin ja Boston Bruinsin välisessä ottelussa Steen teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun ja antoi ottelussa lisäksi kaksi maalisyöttöä. Kaudella 2007–2008 Steen oli Maple Leafsin viidenneksi paras pistemies tehtyään 76:ssa runkosarjaottelussa 42 tehopistettä, 15 maalia ja 27 syöttöpistettä.
24. marraskuuta 2008 Steen ja puolustaja Carlo Colaiacovo siirtyivät St. Louis Bluesiin pelaajakaupassa, jossa Maple Leafs sai hyökkääjä Lee Stempniakin.
Ura > Maajoukkue

Steen on edustanut Ruotsia aikuisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa kerran, vuonna 2007, jolloin MM-kilpailut järjestettiin Venäjällä. Hän teki turnauksessa yhdeksässä ottelussa neljä tehopistettä, kaksi maalia ja kaksi syöttöpistettä. Steen on edustanut Ruotsia myös kerran alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa, vuonna 2002, ja kahdesti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, vuosina 2003 ja 2004.
Perhe

Alexander Steen on ruotsalaisen entisen ammattilaisjääkiekkoilijan Thomas Steenin poika. Steen syntyi ja eli kaksitoista ensimmäistä elinvuottaan Kanadan Winnipegissä hänen isänsä pelatessa  Winnipeg Jetsin riveissä NHL:ssä. Myöhemmin perhe muutti kolmeksi vuodeksi Saksaan ja Thomas Steenin peliuran päätyttyä he palasivat Ruotsiin. Steenillä on Ruotsin kansalaisuuden lisäksi myös Kanadan kansalaisuus.
Steen on ollut kesäkuusta 2007 naimisissa Sofie Steenin (o.s. Mayor) kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi, lokakuussa 2006 syntynyt poika Kingston.
Better the Devil You Know

| ”Better the Devil You Know” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rhythm of Love
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 1990
 Formaatti: CDS, vinyyli, kasetti
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: PWL
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Tears on My Pillow” 1990 | ”Better the Devil You Know” 1990 | ”Step Back in Time” 1990 |
"Better the Devil You Know" on dancepopkappale Kylie Minoguen albumilta Rhythm of Love (1990). Se on albumin ensimmäinen single ja julkaistiin 30. huhtikuuta 1990. Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Kappalelista

"Better the Devil You Know" – 3:52
"Better the Devil You Know" (Mad March Hare Mix) – 7:09
"I'm Over Dreaming (Over You)" (7" Mix) – 3:21
"Better the Devil You Know" – 3:52
"I'm Over Dreaming (Over You)" (7" Mix) – 3:21
"Better the Devil You Know" (Mad March Hare Mix) – 7:09
"I'm Over Dreaming (Over You)" (Extended Mix) – 4:54
Esitykset konserteissa

Enjoy Yourself Tour
Rhythm of Love Tour
Let's Get to It Tour
Intimate and Live Tour
On a Night Like This Tour
KylieFever2002 Tour
Showgirl Tour
Showgirl Homecoming Tour
KYLIEX2008
For You, For Me Tour
Aphrodite World Tour
Listasijoitukset

| Lista (1990) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 4
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 27
Belgia (Ultratop 50 Flanderi): 5
Kanada (Canadian Singles Chart): 35
Eurooppa (European Hot 100): 2
Alankomaat (Dutch Top 40): 22
Alankomaat (Mega Single Top 100): 16
Suomi (Suomen virallinen lista): 7
Ranska (SNEP): 13
Saksa (Media Control Charts): 24
Irlanti (Irish Singles Chart): 4
Uusi-Selanti (RIANZ): 27
Ruotsi (Sverigetopplistan): 13
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 21
Britannia (UK Singles Chart): 2
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Bailee Madison

| Bailee Madison |
| --- | --- |
 Bailee Madison tammikuussa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1999 (ikä 24) Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:   May Belle Aarons  (Silta salaiseen maahan)  Grace Russell  (Good Witch) 
Palkinnot
  Young Artist -palkinto  * 2008 Silta salaiseen maahan  * 2008 The Last Day of Summer  MovieGuide Awards  * 2008 Saving Sarah Cain  
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Madison tammikuussa 2012
Bailee Madison (s. 15. lokakuuta 1999, Fort Lauderdale, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan elokuvissa Lonely Hearts Killers (2006) ja Silta salaiseen maahan (2007), mutta on esiintynyt myös muissa elokuvissa ja televisiossa, kuten Waverly Placen velhot-, Olipa kerran- ja Good Witch -sarjassa sekä elokuvissa Älä pelkää pimeää (2010) ja Just Go With It (2011).
Nuoruus ja perhe

Madison syntyi Floridan Fort Lauderdalessa perheensä seitsemästä lapsesta nuorimpana. Myös hänen isosiskonsa Kaitlin Riley on näyttelijä.
Madison esiintyi ensimmäisen kerran toimistotarvikeyritys Office Depotin mainoksessa alle vuoden ikäisenä.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Teos | Lopputulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film Young Actress Age Ten or Younger | Bridge to Terabithia | Voitto |  |
| 2008 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film – Young Ensemble Cast | Bridge to Terabithia | Voitto |  |
| 2008 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a TV Series Guest Starring Young Actress | House | Ehdokkuus |  |
| 2008 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a TV Movie, Miniseries or Special – Supporting Young Actress | The Last Day of Summer | Voitto |  |
| 2008 | MovieGuide Awards | Most Inspirational Television Acting | Saving Sarah Cain | Voitto |  |
| 2010 | BFCA -palkinto | Best Young Actress | Brothers | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Saturn-palkinto | Best Performance by a Younger Actor | Brothers | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film (Leading Young Actress Ten and Under | An Invisible Sign | Ehdokkuus |  |
| 2011 | Youth Rock Awards | Rockin' Child Performer (TV/ Film) | Don't Be Afraid of the Dark | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Fangoria Chainsaw Awards | Best Actress | Don't Be Afraid of the Dark | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film – Supporting Young Actress | Just Go With It | Ehdokkuus |  |
| 2013 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film – Young Ensemble Cast | Parental Guidance | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bailee Madison Wikimedia Commonsissa
Bailee Madisonin kotisivut (englanniksi)
Bailee Madison Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bryn

Bryn voi tarkoittaa seuraavia:
Etunimenä

Bryn Jones (1961–1999), brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja
Bryn Terfel (s. 1965), brittiläinen oopperalaulaja
Sukunimenä

Alexia Bryn (1889–1983), norjalainen taitoluistelija
Finn Bryn (1890–1975), norjalainen arkkitehti
Ingvild Bryn (s. 1961), norjalainen toimittaja
Phyllis Bryn-Julson (s. 1945), yhdysvaltalainen laulaja
Torgeir Bryn (s. 1964), norjalainen koripalloilija
Yngvar Bryn (1881–1947), norjalainen taitoluistelija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bryn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Berliner Grotesk

Berliner Grotesk Medium
Berliner Grotesk on H. Bertholdin kirjasinvalimon alun perin nimellä Berliner vuonna 1913 julkaisema groteski-kirjaintyyppi. Siitä julkaistiin aluksi vain laiha leikkaus. Berliner Groteskin alkuperäisestä suunnittelijasta ei ole täyttä varmuutta, mahdollisena suunnittelijana pidetään Louis Oppenheimia. Erik Spiekermann piirsi kirjaintyypin uudelleen ja digitoi sen vuonna 1979, ja H. Berthold julkaisi kirjaintyypistä kolme leikkausta: laihan, puolilihavan ja lihavan.
Berliner Groteskin suuri x-korkeus, lyhyet alapidennykset ja karkeat reunat sopivat hyvin mainoksiin, julisteisiin ja lyhyisiin tekstikappaleisiin. Lihava leikkaus toimii parhaiten otsikoissa.
Amanda Peet

| Amanda Peet |
| --- | --- |
 Amanda Peet
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1972 (ikä 52) New York, New York
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  David Benioff (2006–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Amanda Peet (s. 11. tammikuuta 1972 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Peet aloitti uransa esiintymällä Skittles-makeisten mainoksessa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1995 elokuvassa Animal Room ja vieraili uransa alussa myös useissa televisiosarjoissa, kuten Kovassa laissa ja Seinfeldissä.
Vuonna 1999 Peet sai pääroolin televisiosarjasta Jack & Jill. Vaikka sarjaa näytettiin vain kahden tuotantokauden ajan, se nosti Peetin lopullisesti tunnettujen näyttelijöiden joukkoon. Peet on sittemmin esiintynyt myös muun muassa elokuvissa Identity, Koko potti, Syriana, A Lot Like Love ja 2012.
Yksityiselämä

Peet on naimisissa käsikirjoittaja David Benioffin kanssa. He avioituivat syyskuussa 2006 New Yorkissa. Parilla on kolme lasta; vuosina 2007 ja 2010 syntyneet tyttäret sekä 2014 syntynyt poika.
Osittainen filmografia

Kaksi Ninaa (Two Ninas, 1999)
Seksiä vai rakkautta (Body Shots, 1999)
Koko potti (The Whole Nine Yards, 2000) – Jill St. Claire
Whipped – kissa kolmelle (Whipped, 2000)
Piru naiseksi (Saving Silverman, 2001) – Judith ”Judy” Fessbeggler
Salattu rikos (High Crimes, 2002) – Jackie Grimaldi
Mieletön matka (Igby Goes Down, 2002)
Identity (2003) – Paris
Jotain annettavaa (Something’s Gotta Give, 2003) – Marin
Koko potti 2 (The Whole Ten Yards, 2004) – Jill
Melinda & Melinda (Melinda and Melinda, 2004) – Susan
A Lot Like Love (2005) – Emily Friehl
Syriana (2005) – Julie Woodman
Love in Manhattan (Griffin & Phoenix, 2006)
The Ex (Fast Track, 2006)
Martian Child (2007)
X-Files: Usko koetuksella (The X-Files: I Want to Believe, 2008) – Dakota Whitney
2012 (2009) – Kate Curtis
Gulliverin matkat (2010) – Darcy Silverman
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Amanda Peet Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Batman: Yön ritari

| Batman: The Dark Knight Returns |
| --- | --- |

Kustantaja:  DC Comics
Julkaisuaika:  1986
Lehtien määrä:  4
Sivumäärä:  201
Päähahmo(t):  Batman
Kirjoittaja(t):  Frank Miller
Kuvittaja(t):  Frank Miller
Väri(t):  Lynn Varley
Kansitaiteilija:  Frank Miller Lynn Varley
Luoja(t):  Frank Miller Klaus Janson Lynn Varley

Seuraava:  Yön Ritari iskee jälleen
Yön ritari (The Dark Knight Returns) on vuonna 1986 ilmestynyt DC Comicsin julkaisema neliosainen Batman-sarjakuva, jonka loi käsikirjoittaja–piirtäjä Frank Miller. Tarinan väritti Lynn Varley. Tarina on myös julkaistu yhteenkoottuna sarjakuvaromaanina. Suomennetun nimen yhteneväisyydestä huolimatta vuonna 2008 ilmestynyt Christopher Nolanin elokuva Yön ritari ei liity Millerin sarjakuvaan. Tarinaan on myös julkaistu kolme jatko-osaa, Yön ritari iskee jälleen, Yön ritari III: Herrakansa ja Yön ritarin paluu: Kultainen lapsi.
Yön ritari ilmestyi Suomessa ensimmäisen kerran tuoreeltaan Batman-lehden numeroissa 1–4/1987. Vuonna 2008 ilmestyi Egmontin kustantamana kovakantinen kokoomalaitos. Internetsivusto Kvaak.fi sanoi vuonna 2008 sarjakuvan olevan ”Alan Mooren Vartijoiden ohella genrensä, supersankarisarjakuvan, merkittävin teos”.
IGN asetti Yön ritarin listallaan 25 parasta Batman-tarinaa sijalle kaksi, jolloin se hävisi vain Millerin toiselle, David Mazzuchellin kanssa yhteistyössä tehdylle Batman: Ensimmäinen vuosi -tarinalle Sivusto kutsui Yön ritaria ”todelliseksi tarinankerronnan mestariteokseksi” jossa ”unohtamaton kohtaus seuraa unohtumatonta kohtausta”.
Juoni

Tarina on neliosainen, sillä se julkaistiin alun perin DC:n julkaisemana lehtenä. Jokainen osa on noin 50-sivuinen. Osien nimet ovat oikeassa järjestyksessä Yön Ritarin paluu, Voitokas Yön Ritari, Yön Ritarin metsästys ja Yön Ritarin Tappio.
Juoni > Voitokas Yön Ritari

Dentin jälkeen Batman alkaa suunnitella, kuinka pääsee eroon mutanteista. Pelastettuaan purukumitehtailijan pojan mutanteilta, hän saa tietää näiden hankkivan aseitaan armeijalta. Saatuaan kuulustelun päätteeksi mutantilta tiedot, Batman menee tapaamaan kenraali Nathan Briggsiä, joka puheiden mukaan on myynyt aseita mutanteille. Hän on ampunut itsensä. Briggs oli ilmeisesti tarvinnut rahaa pelastaakseen vaimonsa, joka kärsi Hodgkinin taudista.
Carrie Kelley pukeutuu Robiniksi ja kuulee kadulla kahden mutantin puhuvan tapaamisesta kaatopaikalla. Hän menee sinne, sillä uskoo myös Batmanin tulevan sinne. Batman saapuukin uudella lepakkoautollaan, joka muistuttaa enemmän panssarivaunua kuin autoa. Mutanttien johtaja on iso, terävähampainen ja kynsinen ihmishirviö, jota vastaan Batman ajautuu nyrkkitaisteluun. Batman ei pärjää, sillä johtaja on häntä paljon nopeampi. Hän kuitenkin selviää, kun uusi Robin tulee auttamaan. Poliisit kuulevat alueelta meteliä ja saapuvat. 87 mutanttia ja heidän johtajansa joutuvat vankilaan. Robin auttaa Batmanin takaisin lepakkoautoon ja luolaan, jossa Alfred parantaa Batmanin.
Gotham Cityn pormestari nimeää kaupungin uudeksi ylikomisarioksi Ellen Yindelin, sillä pormestarin imagokonsultin mukaan se vaikuttaa hänen kannatukseensa nostavasti. Yindelin mielestä Batman on pidätettävä heti ja asetettava syytteeseen useista pahoinpitelyistä ja omaisuusvahingoista. Myöhemmin hänet Robinin takia asetetaan syytteeseen myös alaikäisen vaarantamisesta.
Batman paranee ja lähettää uudeksi Robiniksi jo hyväksymänsä Carrien soluttautumaan jäljellä olevien Mutantti-jengiläisten joukkoon. Robin levittää sanaa tapaamisesta ison viemäriputken luona kello kahdeksan. Siihen aikaan Gothamin vankilassa mutanttien johtajan sellin ovi aukeaa ja hän pakenee viemäriin. Batman yllättää hänet putken suulla ja voittaa tämän mudassa käydyssä taistelussa. Hän on tajunnut, että Mutantit hajoavat itsestään, kun heidän johtajansa on lyöty. Niin käykin, sillä vapaana olevista entisistä Mutanteista tuleekin nyt Batmanin pojiksi itseään kutsuva ryhmä, joka harjoittaa raakaa omankädenoikeutta. Syntyy myös useita pienempiä jengejä (esim. Nixonit) joita BP:t tappavat.