stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anna Pihl

| Anna Pihl |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  50/40 minuuttia
Luoja(t):  Simon Bonde Peter Gren Larsen
Pääosissa:  Charlotte Munck Claes Bang Iben Hjejle Paw Henriksen Said Chayesteh Kurt Ravn Peter Mygind William Hagedorn-Rasmussen
Alkuperämaa:   Tanska
Alkuperäiskieli:  tanska
Verkko:  TV 2 Danmark A/S (Tanska) Yle TV1 (Suomi)
Esitetty:  2006 – 2008
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Anna Pihl on tanskalainen poliisisarja, jolla on ollut useita ohjaajia ja käsikirjoittajia. Pääosaa esittää Charlotte Munck.
Päähenkilö Anna Pihl työskentelee aluksi järjestyspoliisina, saa ajan myötä neuvottelijan erikoiskoulutuksen ja siirtyy sittemmin rikospoliisiin Kööpenhaminassa Bellahøj'n asemalla.
Sarja kuvaa yksinhuoltajaäidin ja poliisin arkea sekä alussa naispoliisin sopeutumisongelmia miesvaltaisessa työyhteisössä. Keskeisissä osissa ovat aluksi toinen naispoliisi Mikala Hansen, jonka kanssa Anna ystävystyy, sekä hieman sovinistinen konstaapeli Kim Blomberg ja myöhemmin rikospoliisi Martin Krøyer, jonka kanssa Anna alkaa seurustella.
Muita päähenkilöitä ovat muun muassa Annan vuokranantaja Jan, joka asuu samassa huoneistossa ja on homoseksuaali sekä Annan isä, eläkkeellä oleva poliisi, jonka kanssa Annalla on usein erimielisyyksiä. Annan veljen Madsin alkoholiongelma aiheuttaa Annalle harmia ja ongelmia.
Toisella tuotantokaudella sarjaan tulee mukaan siirtolaistaustainen järjestyspoliisi Karim Kadhjani, samoin ruotsalainen rikospoliisi Daniel Nordström, jota esittää Ola Rapace.
Anna Pihlin ensimmäisen tuotantokauden 10 osaa nähtiin Yle TV1:ssä vuonna 2007 ja uusittiin kesällä 2009. Toisen kauden 10 osaa esitettiin syys-lokakuussa 2009. Sarjaa on tehty kaikkiaan kolme tuotantokautta eli 30 osaa, ja kolmannen kauden osat esitettiin TV1:ssä kesä-elokuussa 2010.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden jaksojen tunnusmusiikki on Blue Foundationin "Crosshair".
Toisen ja kolmannen tuotantokauden tunnusmusiikki on Brinckin In the end I started.
Henkilöt > Poliisiaseman henkilökunta

Anna Pihl: Charlotte Munck
Mikala Hansen: Iben Hjejle
Kim G. Blomberg: Paw Henriksen
Karim Kadhjani: Said Chayesteh
Martin Krøyer: Claes Bang
Ole: Henrik Birch
Eva: Tammi Øst
Mik: Jakob Lohmann
Henkilöt > Muita

Jan: Peter Mygind
Henning Pihl: Kurt Ravn
Mads Pihl: Frank Thiel
Mikkel Pihl: William Hagedorn-Rasmussen
Daniel Nordström: Ola Rapace
Therese: Anne-Grethe Bjarup Riis
Thomas Hansen: Morten Hauch-Fausbøll
Tobias Hansen: 1. tuotantokausi:Carl Vinter 2. tuotantokausi: Jonas Wandschneider
Peter:  Kasper Leisner
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| # | Jakson nimi |
| --- | --- |
1: Ny betjent på Bellahøj
2: Et spørgsmål om ære
3: Den fede dame
4: Hund på bagsædet
5: Indianeren
6: Lokkeduen
7: Hver sin hemmelighed
8: I seng med fjenden
9: Braget i parken
10: Jagten på Zoran
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| # | Jakson nimi |
| --- | --- |
11: Uønsket narkoman (Epätoivottu narkkari)
12: Drenge, der elsker fodbold (Pojat jotka rakastavat jalkapalloa)
13: En bøn for Dan Larsen (Rukous Dan Larsenin puolesta)
14: Øje for øje, del 1 (Silmä silmästä osa 1/2)
15: Øje for øje, del 2 (Silmä silmästä osa 2/2)
16: En dreng forsvinder, del 1 (Poika katoaa osa 1/2)
17: En dreng forsvinder, del 2 (Poika katoaa osa 2/2)
18: Under mistanke (Epäilyksen alainen)
19: Ven eller fjende (Ystävä vai vihollinen)
20: Opgøret (Loppuselvitys)
Jaksot > Kolmas tuotantokausi

| # | Jakson nimi |
| --- | --- |
21: Manden i mosen (Ruumis rantavedessä)
22: Sandt eller Falsk (Totta vai tarua)
23: Hus forbi (Kodittoman kohtalo)
24: Happy slapping (Happy slapping)
25: En gang skyldig (Kerran syyllinen)
26: Altanpigen del 1 - Springet (Tyttö parvekkeella: Hyppy)
27: Altanpigen del 2 - Opgøret (Tyttö parvekkeella: Ratkaisu)
28: Mikala's valg (Mikalan valinta)
29: Under anklage del 1 - Skuddet (Syytettynä 1/2)
30: Under anklage del 2 - Nedtælling (Syytettynä 2/2)
Aiheesta muualla

Anna Pihl Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarjan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Marcelo Augusto Mathias da Silva

Marcelo Augusto Mathias da Silva (26. elokuuta 1991 Juiz de Fora, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Marcelo. Hänen seuransa oli Chapecoense. Marcelo menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marcelo Augusto Mathias da Silva
Artur Emil Vilhelm Klinckowström

Artur Emil Vilhelm Klinckowström (6. syyskuuta 1835 Helsinki – 15. tammikuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Klinckowströmin vanhemmat olivat kenraalimajuri, vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström ja Lovisa Emilia Haasse ja puoliso vuodesta 1859 Maria Ottilia Hedberg (k. 1900). Hän tuli ylioppilaaksi 1852 ja opiskeli oikeustiedettä, mutta ei suorittanut tutkintoa. Klinckowström toimi maanviljelijänä Vihdissä Ryytän tilalla, samoin kuin muun muassa lyhyen aikaa viinapolttimon kontrollöörinä Helsingissä ja Vihdin postitoimiston vt. hoitajana. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1882.
Asteeninen oire

| Asteeninen oire> Астенический синдром |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kira Muratova
Käsikirjoittaja:   Kira Muratova  Aleksandr Tšernik  Sergei Popov 
Kuvaaja:  Vladimir Pankov
Pääosat:   Olga Antonova  Sergei Popov 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Odesskaja kinostudija
Ensi-ilta:  (julkaisumaasta riippuen) 1989 tai 1990
Kesto:  153 min (tai 156 min)
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asteeninen oire (Elokuva-arkiston näytöksissä käytetty suomalaisnimi, alkuperäisnimi Astenitšeski sindrom) on Kira Muratovan ohjaama neuvostoliittolainen kokeellinen draamaelokuva vuodelta 1990. Ohjaajan lisäksi sen käsikirjoittajina ovat toimineet Aleksandr Tšernik ja toista pääroolia näyttelevä Sergei Popov.
Juoni

Elokuva muodostuu kahdesta erillisestä episodista. Mustavalkoisessa alkuosuudessa miehensä kuoltua psyykkisen terveytensä menettänyt, hysteerisesti itkevä leskinainen kohtaa kaltaisiaan hermoromahduksen partaalla olevia. Toisen, väreissä kuvatun tarinan päähenkilö on miesopettaja, joka kärsii hallitsemattomasta nukahtelusta ja pääsee hoidettavaksi mielisairaalaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Olga Antonova  | … |  Nataša   |
|  Sergei Popov  | … |  Nikolai   |
|  Galina Zahurdajeva  | … |  Maša (vaaleverikkö)   |
|  Natalija Buzko  | … |  Maša (ruskeaverikkö)   |
|  Aleksandra Svenskaja  | … |  opettaja   |
|  Pavel Polištšuk  | … |  Junikov   |
|  Natalija Ralleva  | … |  äiti   |
|  Galina Kasperovitš  | … |  Nikolain vaimo   |
|  Viktor Aristov  | … |  rehtori   |
|  Nikolai Semjonov  | … |  ylilääkäri   |
|  Oleg Školnik  | … |     |
|  Vera Storoževa  | … |     |
|  Aleksandr Tšernik  | … |     |
|  Leonid Kušnir  | … |     |
|  Galina Stahanova  | … |  lääkäri Moskovan metrossa   |
Vastaanotto

Asteeninen oire sai hopeisen karhun tuomariston erikoispalkintona Berliinin elokuvajuhlilla 1990.
Elokuva ylsi Ukrainan elokuvahistorian kuudenneksi parhaaksi teokseksi Dovženko-keskuksen vuonna 2021 julkaisemalla Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa -listalla.
Käännös suomeksi
Marcelo Antônio Guedes Filho

Marcelo syyskuussa 2011.
Marcelo Antônio Guedes Filho (s. 20. toukokuuta 1987 São Vicente) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia.
Marcelo on kotimaansa lisäksi pelannut Puolassa, Alankomaissa, Saksassa, Turkissa ja vuodesta 2017 Ranskassa. Hän on pelannut näiden eurooppalaismaiden pääsarjoissa yhteensä lähes 350 ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut yhteensä 25 ottelua kolmena eri kautena. Hän on voittanut Puolan-mestaruuden Wisła Krakovan joukkueessa vuonna 2009, Turkin mestaruuden Beşiktaşin joukkueessa vuosina 2016 ja 2017 sekä Alankomaiden cupin PSV Eindhovenin joukkueessa vuonna 2012.
Marcelo on pelannut Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Marcelo

Marcelo-nimisiä henkilöitä:
Taiteilijanimenä:
Marcelo, Marcelo Antônio Guedes Filho (s. 1987), brasilialainen jalkapalloilija
Marcelo, Marcelo Vieira da Silva Júnior (s. 1988), brasilialainen jalkapalloilija
Marcelo, Marcelo Augusto Mathias da Silva (1991–2016), brasilialainen jalkapalloilija
Marcelo D2, Marcelo Maldonato Gomes Peixoto (s. 1967), brasilialainen rap-artisti
Etunimenä:
Marcelo Álvarez (s. 1962), argentiinalainen oopperalaulaja
Marcelo Azcárraga Palmero (1832–1915), espanjalainen poliitikko ja pääministeri
Marcelo Balboa (s. 1967), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Marcelo Bielsa (s. 1955), argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Marcelo Bordon (s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
Marcelo Brozović (s. 1992), kroatialainen jalkapalloilija
Marcelo Buquet (s. 1963), uruguaylainen näyttelijä
Marcelo Caetano (1906–1980), portugalilainen poliitikko
Marcelo Carrusca (s. 1983), argentiinalainen jalkapalloilija
Marcelo Daniel Colombo (s. 1961), argentiinalainen katolinen piispa
Marcelo Delgado (s. 1973), argentiinalainen jalkapalloilija
Marcelo Díaz (s. 1986), chileläinen jalkapalloilija
Marcelo Estigarribia (s. 1987), paraguaylainen jalkapalloilija
Marcelo Ferreira (s. 1965), brasilialainen kilpapurjehtija
Marcelo Gallardo (s. 1976), argentiinalainen jalkapalloilija
Marcelo Grohe (s. 1987), brasilialainen jalkapallomaalivahti
Marcelo Huertas (s. 1983), brasilialainen koripalloilija
Marcelo Raúl Martorell (1945–2024), argentiinalainen katolinen piispa
Marcelo Angiolo Melani (1938–2021), italialais-argentiinalainen katolinen piispa
Marcelo Meli (s. 1992), argentiinalainen jalkapalloilija
Marcelo Melo (s. 1983), brasilialainen tennispelaaja
Marcelo Martins Moreno (s. 1987), bolivialainen jalkapalloilija
Marcelo Moretto (s. 1978), brasilialainen jalkapallomaalivahti
Marcelo Pinto Carvalheira (1928–2017), brasilialainen katolinen arkkipiispa
Marcelo Rebelo de Sousa (s. 1948), Portugalin presidentti
Marcelo Ríos (s. 1975), chileläinen tennispelaaja
Marcelo Salas, El Matador (s. 1974), chileläinen jalkapalloilija
Marcelo Andrés Silva Fernández (s. 1989), uruguaylainen jalkapalloilija
Marcelo da Veiga (1892–1976), sãotomépríncipeläinen runoilija, aktivisti ja kansanedustaja
Marcelo Zalayeta (s. 1978), uruguaylainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marcelo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asutuskeskustaistelu

Yhdysvaltalaisia sotilaita Irakin sodassa.
Asutuskeskustaistelulla (armeijaslangissa Aketus) tarkoitetaan urbaanissa ympäristössä tapahtuvaa sotilasoperaatiota. Asutuskeskustaistelu eroaa maastossa tapahtuvasta taistelussa erityisesti siinä suhteessa, että se on kolmiulotteista: joukkoja voi olla katutason lisäksi katoilla ja rakennuksien yläkerroksissa, mutta myös maanalaisissa huolto-, metro- ja muissa tunneleissa.
Asutuskeskustaistelu koetaan usein hyökkääjälle kaikkein haastavimmaksi ja kuluttavimmaksi taistelumuodoksi. Tämän vuoksi taistelua asutuskeskuksissa pyritään yleensä välttämään, joko kiertämällä ne tai saartamalla ne.
Taistelun haastavuuteen vaikuttaa esimerkiksi puolustavan osapuolen yleensä hyvä paikallistuntemus ja se, että puolustavalla osapuolella on usein ollut hyvää aikaa linnoittaa tuliasemiaan. Pelkkä uusien talojen ja alueiden valtaaminen ei myöskään riitä, vaan vallatut alueet olisi myös pystyttävä pitämään puhtaana vihollisesta. Ääritapauksissa jopa kaksi kolmasosaa hyökkäävästä osastosta voi joutua puolustamaan jo vallattuja alueita ja huoltoreittejä.
Hyökkääjän etenemistä vaikeuttaa, että kaupunki voidaan joutua valtaamaan talo talolta. Epäsuoraa tulta, kuten tykistöä, käytetään asutuskeskustaistelussa vain vähän, sillä ensinnäkin siviiliuhreja pyritään välttämään ja toiseksi infrastruktuurin liika tuhoaminen hidastaa myös hyökkääjän itsensä etenemistä. Puolustaja on usein myös suojautunut epäsuoraa tulta vastaan niin hyvin, ettei sen käyttö kannata.
Suomen puolustusvoimissa asutuskeskustaistelukoulutusta antavat Santahaminaan sijoitettu Kaartin Jääkärirykmentti ja Utin Jääkärirykmentti.
Uudenmaan prikaati ja Porin prikaati antavat myös jossakin määrin asutuskeskustaistelukoulutusta, minkä lisäksi ainakin sotilaspoliiseille sekä esikuntatehtäviin koulutetuille koulutetaan asutuskeskustaistelun perusteet kuten kohteen haltuunotto ja tarkastaminen sekä liikkuminen rakennetulla alueella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jukka Jokinen - Asutuskeskustaistelun haasteet
Perttu Puska - Joukkueen ja ryhmän hyökkäyksestä kaupungissa (PDF)
Kaartin Jääkärirykmentti (Arkistoitu – Internet Archive)
Utin Jääkärirykmentti (Arkistoitu – Internet Archive)
Jari Tiilikka - Kaupunkitaistelija 1 (Arkistoitu – Internet Archive)
Artur Candolin

Artur Eliel Candolin (20. tammikuuta 1865 Ullava – 18. syyskuuta 1936 Helsinki) oli pappi, sanomalehden perustaja ja toimittaja sekä nuorsuomalainen aktiivi.
Artur Candolinen vanhemmat olivat lääninrovasti Anders Adrian Candolin ja Fredrika Matilda Ervast ja puoliso vuodesta 1888 Matilda Emilia Vickström. Candolinin veli oli kirkkoherra, rehtori Einar Candolin. Artur Candolin tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta, vihittiin papiksi 1888 ja sai filosofian maisterin arvon 1897. Hän toimi pappina useassa eri seurakunnassa Uudellamaalla ja sairaalapastorina Helsingissä vuodesta 1901. Hän työskenteli myös Uusmaalainen-lehden päätoimittajana ja oli toinen lehden perustajista Emil af Hällströmin kanssa, samoin kuin ahkera nuorisoseuralainen ja nuorsuomalaisten johtavia henkilöitä Uudellamaalla.
Antonio Puertas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Antonio José Rodríguez Díaz
Syntymäaika: 21. helmikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Benahadux, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Granada
Pelinumero: 10
Junioriseurat
2009–2010: Villarreal
2010–2011: Almería
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Poli Ejido | 9 | (1) |
| 2012–2014 | Granada B | 60 | (24) |
| 2012–2015 | Almería B | 39 | (8) |
| 2015–2017 | Almería | 46 | (8) |
| 2017– | Granada | 196 | (30) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. heinäkuuta 2023.
Antonio José Rodríguez Díaz eli Antonio Puertas (s. 21. helmikuuta 1992 Benahadux, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

16. kesäkuuta 2017 Puertas palasi takaisin Granadaan ja teki seuran kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän liittyi välittömästi seuran edustusjoukkueeseen ja oli toisella kaudellaan 2018–2019 joukkueen paras maalintekijä. Kauden päätteeksi Granada nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin.
Aiheesta muualla

Antonio Puertasin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Antonio Puertasin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Granada – Primera División
1 Raúl |
3 Manafá |
4 Rubio |
5 Vallejo |
7 Boyé |
9 Callejón |
10 Puertas |
11 Uzuni |
12 R. Sánchez |
13 Ferreira |
14 Miquel |
15 Neva |
16 V. Díaz |
17 Weissman |
18 Petrović |
19 Diédhiou |
20 Ruiz |
21 Melendo |
22 Perea |
23 Gumbau |
24 Villar |
26 Zaragoza |
28 Torrente |
Valmentaja P. López
Armando Dini

Armando Dini (s. 18. heinäkuuta 1932 Milano) on katolisen kirkon 5. joulukuuta 1954 vihitty italialainen pappi. Myöhemmin, 9. syyskuuta 1990, hänet vihittiin piispaksi. Hän toimi vuosina 1990–1998 Avezzanon hiippakunnan piispana ja vuosina 1998–2007 Campobasso-Boianon arkkihiippakunnan arkkipiispana.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Archbishop Armando Dini (englanniksi)
Marcelo Azcárraga Palmero

| Marcelo Azcárraga Palmero |
| --- | --- |

Espanjan pääministeri
 8. elokuuta 1897 – 4. lokakuuta 1897  
Monarkki:  Alfonso XIII
Edeltäjä:  Antonio Cánovas del Castillo
Seuraaja:  Práxedes Mateo Sagasta
 23. lokakuuta 1900 – 6. maaliskuuta 1901  
Monarkki:  Alfonso XIII
Edeltäjä:  Francisco Silvela
Seuraaja:  Práxedes Mateo Sagasta
 16. joulukuuta 1904 – 25. tammikuuta 1905  
Monarkki:  Alfonso XIII
Edeltäjä:  Antonio Maura
Seuraaja:  Raimundo Fernández Villaverde
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1832 Manila, Filippiinit
Kuollut: 30. toukokuuta 1915 (82 vuotta) Madrid, Espanja
Tiedot
Puolue:  Liberaalikonservatiivinen puolue
Marcelo Azcárraga y Palmero (4. syyskuuta 1832 Manila, Filippiinit – 30. toukokuuta 1915 Madrid, Espanja) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä.
Azcárraga loi pitkän uran Espanjan armeijassa, kunnes jätti palveluksen vuonna 1904 kenraalin arvoisena. Hän oli vuodesta 1875 edustajana cortesissa ja vuodesta 1885 senaatissa sekä toimi Antonio Cánovas del Castillon hallituksen sotaministerinä 1891–1892 ja 1895–1897. Azcárragasta tuli pääministeri ensimmäisen kerran elokuussa 1897 Cánovasin kuoltua salamurhan uhrina, mutta hän erosi jo saman vuoden lokakuussa. Hän toimi sen jälkeen senaatin puhemiehenä. Hän oli viimeisen kerran pääministerinä joulukuusta 1904 tammikuuhun 1905. Azcárraga oli äitinsä puolelta osin filippiiniläistä sukua.
Armas Liljeberg

Armas Basilius Liljeberg (8. syyskuuta 1893 – 1. heinäkuuta 1980 Bennington, Vermont) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa.
Elämä

Ensimmäisen maailmansodan aikana Liljeberg palveli itärintamalla alikapteenina 148. Kaspian rykmentissä. Suomen sisällissodassa hän johti Länsi-Uudenmaan suojeluskuntalaista koottua Sigurdskårenia. Se osallistui Kirkkonummen taisteluihin, kunnes antautui punaisille Upinniemessä 27. helmikuuta. Liljeberg kuitenkin vetäytyi Tammisaaren saaristossa sijaitsevaan Tovön saareen, jossa hän majaili Saksan Itämeren divisioonan maihinnousuun saakka. Tämän jälkeen hän oli mukana kokoamassa Tammisaaren suojeluskuntaa ja siirtyi pian Helsingin suojeluskunnan jäsenistä muodostetun Helsingin jääkäriprikaatin komppanianpäälliköksi.
Suomen armeijan palvelukseen Liljeberg tuli syyskuussa 1918 ja toukokuussa 1919 hänet ylennettiin kapteeniksi. Liljeberg toimi muun muassa Rannikkotykistörykmentti 3:n päällikkönä, kunnes lukuisten muiden ”ryssänupseerien” tavoin erotettiin upuolustusvoimista ja pidätettiin virastaan joulukuussa 1921 suojeluskuntaselkkauksen  takia. Tämän jälkeen Liljeberg muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän asui aluksi Massachusettsin osavaltiossa. Hän sai kansalaisuuden vuonna 1933. Talvisodan aikana Liljeberg organisoi amerikansuomalaisten vapaaehtoisten kokoamista ja vieraili tuolloin myös Suomessa. Hän kuoli Yhdysvalloissa vuonna 1980.
Artur Degerholm

Artur (Arthur) Degerholm (24. huhtikuuta 1864 Helsinki – 30. heinäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja virkamies. Haminan kadettikoulun suoritettuaan Degerholm siirtyi 1888 kornetiksi Hänen Majesteettinsa henkirakuunarykmenttiin. Sieltä hänet siirrettiin 1891 Hänen Majesteettinsa henkivartioväkikyrassierirykmenttiin. Vuonna 1892 hän yleni luutnantiksi ja aloitti seuraavana vuonna Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina. Aliratsumestariksi Degerholm yleni 1894. Vuonna 1896 hän suoritti Helsingin yliopistossa hallintotutkinnon ja 1897 molempien oikeuksien kandidaatintutkinnon. Vuonna 1900 Degerholmista tuli ratsumestari, joka palveli henkivartioratsuväessä. Virkamiehen uransa Degerholm aloitti helmikuussa 1901 ylimääräisenä kopistina senaatin talousosastossa ja saman vuoden lokakuussa hänet määrättiin hoitamaan esittelijäsihteerin virkaa senaatin sotilastoimituskunnassa. Everstiksi ylenneenä Degerholm otti eron sotapalveluksesta 1902.
Degerholmin virkaura jatkui senaatin palveluksessa. Vuonna 1903 hänet määrättiin esittelemään siviilitoimituskunnassa lakkautetulle sotilastoimituskunnalle ennen kuuluneita asioita. Senaatin yleisen kanslian esittelijäsihteeri Degerholmista tuli 1904. Oheistyönään Degerholm toimi kenraalikuvernöörintalon taloudenhoitajana vuodesta 1899, kenraalikuvernöörinapulaisen talon taloudenhoitajana vuodesta 1902 ja kenraalikuvernöörin kesäasunnon Bjälbon huvilan taloudenhoitajana vuodesta 1906. Vuonna 1908 Degerholm valittiin jäseneksi maakunta-arkistojen perustamista varten nimitettyyn komiteaan. Työnsä ohessa Degerholm kirjoitti sanomalehtiin Hufvudstadsbladet ja Nya Pressen. Hän toimi myös uutta arvojärjestystä laativan komitean puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaen ja uusia säännöksiä virkakuntoisuusmerkistä ja hengenpelastusmitaleista laativan komitean jäsenenä vuodesta 1919 alkaen.Degerholm siirrettiin lakkautuspalkalle 30. joulukuuta 1922.
Artur Degerholmin vanhemmat olivat Helsingin vaivaistalon johtaja, kunnallisneuvos Karl Edvard Degerholm ja Maria Vilhelmina Oljelund. Artur Degerholm avioitui Helsingissä 1894 Nanna Elisabeth Mellinin (1873–1932) kanssa. Puolison vanhemmat olivat kultaseppä Otto Roland Mellin ja Elisabet Boman.
Artur Fischer

Artur Fischer (31. joulukuuta 1919 Tumlingen – 27. tammikuuta 2016) oli tuottelias saksalainen keksijä. Hän rekisteröi ensimmäisen patenttinsa vuonna 1949 ja oli 2000-luvulle tultaessa patentoinut yli tuhat keksintöä. Hän kehitti rakennussarja Fischertechnikin.
Fischerille myönnettiin vuonna 1990 tekniikan alan arvostettu palkinto Werner-von-Siemens-Ring.
Athene Pronaian temppeli

Athene Pronaian temppeli voi viitata seuraaviin temppeleihin Athene Pronaian pyhäkköalueella Delfoissa:
Athene Pronaian temppeli, arkaainen
Uudempi Athene Pronaian temppeli, klassinen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Athene Pronaian temppeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Markov-prosessi

Markovin prosessi on stokastinen prosessi, jossa on oleellista ainoastaan muuttujan nykyarvo. Nykyarvo riippuu vain yhdestä edellisestä arvosta (ja kohinaprosessin nykyarvosta) ja voidaan ennustaa käyttämällä vain sitä. Muuttujaan liittyvällä historiatiedolla ei ole tällöin merkitystä: prosessi on historiaton.
Markov-prosessi on saanut nimensä kehittäjänsä, venäläisen matemaatikon Andrei Andrejevitš Markovin mukaan.
Aihetta on Suomessa tutkinut professori Lauri Saretsalo.
Avro Canada CF-103

Avro Canada CF-103:n 2-D profiilikuvat.
Avro Canada CF-103 oli suunniteltu torjuntahävittäjä, jota Avro Canada kehitti 1950-luvun alkuvuosina. Se oli jatkokehitetty versio CF-100 Canuck -hävittäjästä, jonka se olisi mahdollisesti myös korvannut. CF-103:n suorituskyky olisi ollut kuitenkin vain vähän CF-100:taa parempi, joten kone jäi malliasteelle.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&018.020000018,2 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&013.010000013,1 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.08700004,87 m
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Orenda 17 -suihkuturbiinia
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01039.&&&&001 039 km/h (Mach 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.0,85, syöksyssä Mach 0,95)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Avro Canada CF-103
Käännös suomeksi
Martin van Creveld

Martin van Creveld vuonna 2008.
Martin van Creveld (s. 5. maaliskuuta 1946) on Hollannissa syntynyt israelilainen sotahistorioitsija. Hän on asunut Israelissa vuodesta 1950 lähtien.