stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hardcore punk
Historia > Historia Euroopassa

Italia, Suomi, Ruotsi, ja Alankomaat olivat Euroopan aktiivisimmat hardcore punkin tuottajat. Saksaan hardcore tuli paljolti suomalaisten ja amerikkalaisten julkaisujen myötä, mutta paikalliset yhtyeet pidättäytyivät pidempään tavallisen punkin piirissä. Kuitenkin myös Britanniassa yhtyeet ottivat paljon vaikutteita amerikkalaisesta hardcoresta.
Hardcore punkin tunnetuimmat yhtyeet Suomessa ovat yhä 1980-luvun alussa aloittaneet Terveet Kädet, Kaaos, Lama, Pyhäkoulu,  Kohu-63,  Riistetyt, Bastards, Rattus ja Appendix.
Englantilainen Mike Stonen virittämä Discharge esiintyi ruotsalaisten hardcore-yhtyeiden kanssa, kuten esimerkiksi Anti Cimexin. Monet ruotsalaiset hardcore-yhtyeet ovat ottaneet vaikutteita vahvasti metallisilta Dischargelta ja Motörheadilta.
Monet amerikkalaiset hardcore punk-yhtyeet kuuntelivat brittiläisiä punk-yhtyeitä ja vierailivatkin Isossa-Britanniassa, kuten yhtyeet Black Flag ja U.S. Chaos vuosina 1981-1982. Samaan aikaan Euroopassa italialaiset Raw Power ja Negazione, ja itävaltalainen BGK nauttivat suosiosta.
Brittiläisen punkin ohella syntyi uudenlainen hardcore punk 1980-luvun välillä Euroopassa, Skandinaviassa, Japanissa ja Amerikassa. Uudenlaisen hardcoren aloittivat esimerkiksi yhtyeet Asylum ja Plasmid. Uudenlaiseen hardcoreen vaikuttivat muun muassa yhtyeet Heresy, Napalm Death ja Extreme Noise Terror.
Eniten vaikutteita brittiläisiltä yhtyeiltä otettiin 1980-luvun lopulla. Mutta myös japanilainen GISM, bostonilainen Siege, idaholainen Septic Death, losangelesilainen Cryptic Slaughter ja ruotsalainen Anti Cimex toimivat merkittävinä vaikutteina, kuten myös enemmän metalliset yhtyeet Celtic Frost ja Metallica. 1980-luvun lopulla vaikuttivat myös amerikkalaiset Dead Kennedys sekä Black Flag ja aikaiset washingtonilaiset, newyorkilaiset, bostonilaiset ja muut Yhdysvaltain itärannikolta tulevat hardcore-yhtyeet, kuten Minor Threat, DYS, Slapshot ja 7 Seconds. Straight edge -kulttuuri alkoi Britanniassa ja straight edge -yhtyeitä syntyi monia etenkin Durhamissa ja Lontoossa.
Monet 1980-luvun yhtyeet sekoittivat myös brittiläistä ja amerikkalaista hardcorea keskenään.
Muita tärkeitä eurooppalaisia hardcore-yhtyeitä olivat Crise Total (Portugali), Wretched, H.H.H., MG-15, Subterranean Kids, L'Odi Social, Ultimo Gobierno (Espanja), Vorkriegsjugend, Spermbirds (Saksa), U.B.R. (Jugoslavia), Heimat-Los (Ranska), Lärm, Funeral Oration (Alankomaat), Dezerter (Puola), Kaaos, Lama, Riistetyt, Terveet Kädet, (Suomi), Headcleaners, Homy Hogs ja Mob 47 (Ruotsi).
Esimerkkejä eurooppalaisista yhtyeistä, jotka jatkoivat klassisen hardcoren soittamista vielä 1990-luvullakin, olivat muun muassa Voorhees, Totalitär, Disfear ja Sin Dios. 1990-luvun alulla hardcore levittäytyi Tšekkiin, Unkariin ja Aasiaan. Varsinkin Aasiassa vuosina 1980-1990 vaikuttivat muun muassa yhtyeet Disaster, N.S.A., Agony of Destruction, Death from Above, Mutual Assured Destruction, Biofeedback ja monet muut.
Historia > 1980-luvun loppu

1980-luvun lopulla yhtyeet, kuten NoMeansNo ja Victim's Family kehittivät uuden tyylin musiikille yhdistämällä aggressiivisen hardcore punkin muihin tyylisuuntiin, kuten psykedeeliseen rockiin, progressiiviseen rockiin, noiseen, jazziin ja math rockiin. Musiikilla on myös oma terminsä, punk jazz taikka jazzcore. Myöhemmin tyyli on kehittynyt emo rockiksi.
Historia > 1990-luku

1990-luvulla hardcore punk muuttui nopeasta hitaaksi ja raskaaksi. Myöhemmin musiikkiin liitettiin myös hyvin hitaita kohtia, joita kutsutaan "breakdowneiksi". Myös hip hoppia liitettiin hardcoreen. Nykyään hardcore punk on siis hyvin laaja käsite, joka kattaa hyvin suuren alueen musiikista. Myös goottimetallin pioneeri Type O Negative oli varhaisina vuosinaan ammentanut musiikkiinsa hyvin paljon energiaa thrash metallin ja hardcore punkin aggressiivisesta soundimaailmasta yhdistäen sitä Swans-henkiseen ja kolkkoon doom metal -hidasteluun.
Ulkomusiikilliset seikat > Aatemaailma

Pääasiassa 1970-luvun punkrockin tapaista anarkismia, kasvissyöntiä ja erityisesti yhteiskunnan epäkohtia ja porvarillista elämäntapaa vastaan kapinointia korostavaa aatemaailmaa. Epäkaupallisuus osa kyseistä aatemaailmaa.
Ulkomusiikilliset seikat > Vaatetustyyli ja ulkonäkö

Vaatetuksessa tärkein ero muuhun muotiin on, että vaatteet ovat usein itse koristeltuja.
Ulkomusiikilliset seikat > Vaatetustyyli ja ulkonäkö > Perinteinen kuva hardcore-tyylistä

Tyypillisin hardcore-tyylin vaatetus oli musta nahkatakki, jossa oli metalliniittejä ja itse tehtyä tekstiä tai kuvia. Myös hiusmuoti oli usein shokeeraavaa vaikutusta hakeva, eli räikeä hiusväri tai esim. hiusvahalla tai lakalla rajusti muotoiltu pystytukka tai irokeesi.
Ulkomusiikilliset seikat > Vaatetustyyli ja ulkonäkö > Nykyaikana

Myöhemmin tyyli usein muuttunut vain mustia vaatteita sisältäväksi ja monesti esim. musta hupputakki ja lyhytlippainen lippalakki, ja vaatetuksessa kiinnitettynä yhtyeiden nimiä sisältäviä kankaisia lappuja. Joskus myös farkkuliivejä. Tyyli on osittain sama kuin joillain hevi-faneilla. Hiuksissa monia eri tyylejä, eräänä esim. rastatukka-tyyliä.
Vaikutukset muissa musiikin lajeissa

Hardcorella oli laaja vaikutus muihin rock-musiikin muotoihin Pohjois-Amerikassa ja muualla 1980-luvun alusta alkaen. Metalli-suuntauksia edustanutta Metallicaa pidetään yhtenä ensimmäisenä läpimurtona nopeuden ja aggressiivisen tyylin yhdistäneissä yhtyeissä. Myöhemmin tulivat tyylilajeina tutuiksi thrash metal ja speed metal. Megadeth, Napalm Death, Anthrax ja Slayer seurasivat tyylisuunnissa soittaen myös hardcore-kappaleita. Useat brasilialaiset yhtyeet 1980-luvulta 2000-luvulle asti ovat ammentaneet vaikutteensa hardcoresta, kuten esimerkiksi Sepultura, jonka laulaja Max Cavalera on sanonutkin pitävänsä suomalaisesta hardcore punkista. Myös black metal -yhtye Venom otti vaikutteita juuri hardcore punkista.
Hardcore punk -suuntauksia

| --- | --- |
 Hardcore punk  Anarcho-punk  Christian hardcore  Crustcore  Crust punk  D-beat  Emo  Funkcore  Grindcore  Grunge  Hatecore  Heavy hardcore  Melodic hardcore :  Metalcore  Post-hardcore  Powerviolence  Punk metal  Queercore  Rapcore  Screamo  Skate punk  Straight Edge  Thrashcore
Suomalaisia hardcore-levy-yhtiöitä

Alternative Action Records (A.A.Records)
Fight Records
Fuck-Records
IKBAL
Kämäset levyt
Off Records Finland
Propaganda records
Roku Records
Fullhouse Records
Tuska & Ahdistus Records
Combat Rock Industry
Musta Maija Records
Kai Records
Mustalippu Records
Collision Records
RM-Records
Hätäapu Records
Ulkomaisia hardcore-levy-yhtiöitä

Assel Records (GER)
Catalyst Records (USA)
Höhnie Records (GER)
Hardcore Holocaust (USA)
Havoc Records (USA)
Jade Tree (USA)
New Eden Records (USA)
Usina de Sangue (Brasilia)
Yellow Dog Records (GER)
Dischord Records (USA)
Victory Records (USA)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
BlankTV - HC Punk musiikkivideokanava
PunkGigs (Arkistoitu – Internet Archive)
PunkNetwork
Hardcore-punkmuotityyliä Yhdysvaltain lippua polttavien nuorien vaatetuksena. Kuva 1980-luvulta.
Henri Leconte

| Henri Leconte |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1963  Lillers 
Tennispelaaja
Pituus:  185  cm
Paino:  79 kg
Kätisyys:  vasenkätisyys
Ammattilaisena:  1980–
Palkintorahat:  3 917 596 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5  (22. syyskuuta 1986)
Voitot/tappiot:  377–269
Nelinpeli
Paras sijoitus:  6  (18. maaliskuuta 1985)
Voitot/tappiot:  200–141
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Henri Leconte (s. 4. heinäkuuta 1963 Lillers) on ranskalainen tennispelaaja.
Leconte tuli tennismaailman tietoisuuteen ensimmäistä kertaa erinomaisena junioripelaajana, joka voitti Ranskan avointen juniorien kaksinpelin vuonna 1981. Ammattilaisena Leconte otti ensimmäisen turnausvoittonsa nelinpelissä vuonna 1981 Bolognassa ja kaksinpelissä vuonna 1982 Tukholmassa.
Leconte voitti maanmiehensä Yannick Noahin kanssa vuoden 1984 Ranskan avointen nelinpelin mestaruuden. He voittivat finaalissa Pavel Složilin ja Tomáš Šmídin viidessä erässä. He pelasivat parina myös vuoden 1985 Yhdysvaltain avointen finaalissa, mutta hävisivät yhdysvaltalaisille Ken Flachille ja Robert Segusolle. Leconte nousi nelinpelin maailmanlistalla korkeimmillaan sijalle kuusi, mikä tapahtui vuonna 1985.
Vuonna 1986 Leconte selviytyi kahden Grand Slam -turnauksen, Ranskan avointen ja Wimbledonin semifinaaleihin. Hän hävisi Ranskan avointen semifinaalissa Mikael Pernforsille ja Wimbledonin semifinaalissa Boris Beckerille. Hän voitti vuoden aikana kaksi kaksinpeliturnausta, Hampurissa ja Genevessä, ja nousi vuoden aikana kaksinpelin maailmanlistalla sijalle neljä, mikä jäi hänen uransa parhaaksi sijoitukseksi.
Vuonna 1988 hän pelasi Ranskan avointen kaksinpelin loppuottelussa voitettuaan matkalla finaaliin muun muassa Boris Beckerin neljännesvälierissä, Andrei Tšesnokovin puolivälierissä ja Jonas Svenssonin semifinaaleissa. Huolimatta kotiyleisön tuesta hän kuitenkin hävisi loppuottelun turnauksen kaksi kertaa aiemmin voittanutta Mats Wilanderia vastaan suoraan kolmessa erässä.
Leconte pelasi ensimmäistä kertaa Davis Cupin loppuottelussa vuonna 1982, kun Ranska hävisi Yhdysvalloille 4–1. Vuonna 1991 Leconte pääsi pelaamaan toista kertaa Davis Cupin loppuottelussa, jossa Ranska kohtasi jälleen Yhdysvallat. Tällä kertaa Leconte voitti omassa kaksinpeliottelussaan Pete Samprasin suoraan kolmessa erässä ja voitti Guy Forgetin kanssa nelinpelissä Ken Flachin ja Robert Seguson neljässä erässä. Ranska voitti Davis Cupin 3–1.
Leconte pelasi Ranskan Davis Cup -joukkueessa yhteensä kolmenatoista peräkkäisenä vuotena ja voitti turnauksen otteluistaan 41 ja hävisi 25. Hän pelasi myös Ranskan voittoisassa World Team Cup -joukkueessa vuonna 1986.
Leconte selviytyi vuonna 1992 kolmatta kertaa urallaan Ranskan avointen semifinaaleihin, joissa hän hävisi Petr Kordalle suoraan kolmessa erässä. Hän voitti viimeisen huipputason turnauksensa kaksinpelissä vuonna 1993 Hallessa Saksassa ja nelinpelissä samana vuonna Indian Wellsissä Kaliforniassa.
Leconte lopetti ammattilaisuransa vuonna 1996. Hän voitti yhteensä yhdeksän turnausta kaksinpelissä ja kymmenen nelinpelissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Leconte Wikimedia Commonsissa
Henri Leconten kotisivut (englanniksi)
1 2  ATP:n kotisivut . Tieto on haettu Wikidatasta.
Hanhipaasi

Hanhipaaden majakka
Hanhipaaden majakka vuonna 1891. Kuva: Luotsi- ja majakkalaitoksen arkisto.
| --- | --- |
Sijainti:  Hanhipaasi Venäjä
Vesistö:  Laatokka
| --- | --- |
Suunnittelija:  Axel Hampus Dahlström
Korkeus:  24 m 
| --- | --- |
Valmistunut:  1879
Automatisoitu:  1991
| --- | --- |
Valon korkeus:  alle 27
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hanhipaasi noin 400 metrinpäästä kuvattuna vuonna 1901. Kuvassa olevat rakennukset on purettu ja siirretty pois. Kuva: Luotsi- ja majakkalaitoksen arkisto.
Hanhipaasi on pieni asumaton kallioinen saari muutaman kilometrin päässä Valamosta lounaaseen Laatokalla Venäjällä. Saarella sijaitsee suomalaisten rakentama Hanhipaaden majakka.
Saari

Hanhipaasi on puuton sammaleen ja kukkakasvien peittämä kallioluoto, joka nousee Laatokan pohjasta. Sen rannat ovat äkkijyrkät ja viettävät jyrkästi aina 80 metrin syvyyteen saakka. Saari on noin parinsadan metrin pituinen ja leveimmilläänkin vain sadan metrin levyinen. Sen pinta-ala on vajaat kaksi hehtaaria ja korkein kohta on vain kolmisen metriä vedenpinnan yläpuolella.
Majakka

Hanhipaaden majakka sijaitsee kallioluodon korkeimmalla kohdalla luodon itäreunalla. Majakkatornin korkeus on 24 metriä, ja sen valon korkeus on noin 27 metriä vedenpinnan yläpuolella. Rakenteeltaan majakkatorni on Hailuodossa sijaitsevan Marjaniemen majakan kaltainen. Torni on muista Suomen aluevesille rakennetuista majakoista poiketen maalattu epäsymmetrisesti siten, että tornin toisella puolella yläosa on punainen ja alaosa valkoinen, ja vastaavasti toisella puolella yläosa on valkoinen ja alaosa punainen.
Majakka on säilynyt rakennusaikaisessa alkuperäisessä asussaan, ja on sen vuoksi rakennus- ja merenkulkuhistoriallisesti merkittävä kohde. Majakkaa ei myöskään ole varustettu aurinkokennoin, ja sen syrjäinen sijainti on suojannut sitä ilkivallalta. Sen juurella sijainneet rakennukset, pieni asuinrakennus sekä suuri parakki, on siirretty pois.
Majakan lyhtylaitteena on venäläisvalmisteinen linssilaitteisto, joka ei ole alkuperäinen. Laitteisto on sähkökäyttöinen. 1990-luvun alkuun saakka majakan valonlähteenä oli niin kutsuttu atomiparisto, nykyisin ne on korvattu vaarattomin akuin. Kirjassaan Laatokan seitsemän merta Juha Taskinen kuvaa majakkaa säteileväksi majakaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanhipaasi Wikimedia Commonsissa
World of Lighthouses: Ladoga Lake / Valaam / Hanhipaasi Lighthouse Kuva.
World of Lighthouses: Ladoga Lake / Valaam / Hanhipaasi Lighthouse Kuva.
World of Lighthouses: Ladoga Lake / Valaam / Hanhipaasi Lighthouse Ilmakuva.
Foghorn Publishing - Lighthouse Explorer Database - Hanhipaasi Light (englanniksi)
Suomen majakat
| --- | --- |
Majakat:   Bengtskär  Bogskär  Flötjan  Gustaf Dalén  Gustavsvärn  Harmaja  Helsinki  Isokari  Jussarö  Kaijakari  Kalbådagrund  Kallan  Kallo  Kemi I  Kemi II  Keminkraaseli  Kokkola  Kotka  Kristiina  Kylmäpihlaja  Kökarsören  Lågskär  Längden  Marhällan  Marjaniemi  Merikarvia  Märket  Nahkiainen  Norrskär  Nyhamn  Oulu 1  Oulu 2  Oulu 3  Pietarsaari  Pori  Porvoo  Raahe  Rauma  Ritgrund  Rönnskär  Russarö  Sandbäck  Strömmingsbådan  Stubben  Suomen leijona  Suomenlinna  Sälgrund  Säppi  Sälskär  Söderskär  Tainio  Tankar  Tauvo  Tiiskeri  Ulkokalla  Utgrynnan  Utö  Vaasa  Valassaaret  Yttergrund 
Suomen majakat, joista 1940 ja 1944 tuli Venäjän majakkoja:   Hanhipaasi  Heinäluoto  Lounatrivi  Narvi  Numeroniemi  Pohjoiskorkia  Ristiniemi  Ruuskeri  Seiskari  Seivästö  Someri  Sortanlahti  Tytärsaari  Vaitolahti 
Suomen entiset majakat:   Glosholm  Heiskanen  Leppäniemi  Nyhamn  Pohjoisrivi  Porkkala  Rönnskär  Sirnitsä  Söderskär
Huntuvaahtera

| Huntuvaahtera |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit (Vaahterakasvit Aceraceae)
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  triflorum
Kaksiosainen nimi
 Acer triflorum  Kom. (1901) 
Katso myös
   Huntuvaahtera Wikispeciesissä   Huntuvaahtera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huntuvaahtera (Acer triflorum) on vaahteroihin (Acer) kuuluva lehtipuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinan pohjoisosissa ja Korean niemimaalla. Se kasvaa 3–10 metriä korkeaksi. Puun lehdet ovat kolmilehdykkäiset, kukin lehdykkä on 5–10 cm pitkä ja kolmisen senttiä leveä. Runko on uurteinen. Keltaiset, pienet kukat kasvavat kolmen kukan terttuina.
Huntuvaahtera jää pieneksi ja kasvaa hitaasti, minkä takia se on suosittu pienten pihojen ja kadunvarsien koristekasvi. Puu menestyy ainakin eteläisessä Suomessa.
Huntuvaahteran lehti ja runko.
Heka Metal

| Heka Metal Koljosen tiekiista |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. marraskuuta 2015
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hardcore punk, heavy metal
 Kesto: 18.28
 Levy-yhtiö: Ranka Kustannus
Koljosen tiekiistan muut julkaisut
| K.A.A.K.K.O. 2014 | Heka Metal 2015 | Ypäjä palaa (EP) 2016 |
Heka Metal on hardcore punk -yhtye Koljosen tiekiistan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 20. marraskuuta 2015 levymerkillä Ranka Kustannus. Albumi on tyyliltään punkmusiikin lisäksi heavy metal -sävytteinen.
Heka on Fakta homma -TV-sarjan hahmon Heikki Kaasisen hellittelynimi. Kansikuva on mukaelma Venomin vuoden 1982 albumista Black Metal.
Kappaleet

Elä kuin Aulis, kuole kuin Kopsus – 1.02
Ladas Heka, Ladas vika – 1.38
Toivekonsertti – 1.16
Takaklaffi – 1.02
Väri oli fiksu – 1.09
Neljäkymmentäseitsemän – 1.36
Huikkaa pullosta – 2.41
Se ykskin touhu – 1.43
Heka-blues – 1.27
Tuhat päivää Ypäjällä – 3.19
Ydinaseeton hautausmaa – 1.35 (Maho Neitsyt -cover)
Kokoonpano

Koljonen – laulu, kitara
Makkonen – kitara
Hartikainen – basso
Lehto – rummut
Huntuparatiisilinnut

| Huntuparatiisilinnut |
| --- | --- |
 Rastasparatiisilintu (Cnemophilus loriae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Huntuparatiisilinnut Cnemophilidae'  Mayr, 1962
Suvut
 Huntuparatiisilinnut (Cnemophilus)  Keltaparatiisilinnut (Loboparadisea) 
Katso myös
   Huntuparatiisilinnut Wikispeciesissä   Huntuparatiisilinnut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Huntuparatiisilinnut (Cnemophilidae) on Papua-Uuden-Guinean vuoristoissa esiintyvä varpuslintuheimo.
Aikaisemmin huntuparatiisilinnut luettiin kuuluvaksi paratiisilintuihin (Paradisaeidae), mutta uudemmat tutkimukset ovat osittaneet, etteivät ne ole lähisukulaisia, vaan niiden lähimpiä sukulaisia ovat marjastajat (Melanocharitidae).
Huntuparatiisilintuja on kaksi sukua, joissa on kolme lajia:
Huntuparatiisilinnut, Cnemophilus
Rastasparatiisilintu, Cnemophilus loriae
Huntuparatiisilintu, Cnemophilus macgregorii
Keltaparatiisilintu, Loboparadisea sericea.
Hattulan Kotikirkko

| Hattulan Kotikirkko |
| --- | --- |

 Hattulan Kotikirkko syyskuussa 2024.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1947
Pastori:  Voitto Mäkinen
Pääkirkko:  Kotikirkko Teollisuustie 6 13720 Parola
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hattulan Kotikirkko eli Hattulan helluntaiseurakunta on Hattulassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1947. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Parolassa Teollisuustiellä. Seurakunnan pastori on Voitto Mäkinen.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Toimintaa

Hattulan Kotikirkko järjestää jumalanpalveluksia, rukousiltoja ja muita hengellisiä tilaisuuksia. Nuorille järjestetään nuorteniltoja. Muita työmuotoja ovat diakoniatyö, evankeliointityö, lähetystyö ja taideparkki.
Aiheesta muualla

Hattulan Kotikirkon kotisivut
Hattula
| --- | --- |
Kyliä ja taajamia:  Kivijoki • Koski • Lepaa • Mervi • Nihattula • Parola • Parolannummi • Pekola • Rahkoila • Sattula
Luonto:  Alajärvi • Iso Tähilammi • Lehijärvi • Leteensuo • Pikku Tähilammi • Retulansaari • Sotkajärvi • Vanajavesi
Nähtävyyksiä:  Hattulan Kotikirkko • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hattulan uusi kirkko • Mierolan silta • Panssarimuseo • Parolan leijona • Ryysyranta • Tenholan linnavuori • Tyrvännön kirkko • Tyrvännön sakaristo
Muuta:  Ahlbackan kartano • Hattulan vaakuna • Lepaan puutarhaopisto • Panssariprikaati • Parolan lentokenttä • Parolannummen kenttäalttari • Parolan rautatieasema • Parolan Visa • Pekolan Isku • Satulinna • Tyrvännön lentokenttä • Vesunnin kartano
Hattulan vaakuna
Harjulampi (Heinola)

| Harjulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°16′45″N, 26°26′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.179.1.044
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,6 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,902 km  
Pinta-ala:  3,492 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHarjulampi 
Harjulampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Paistjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,6 metriä mpy.
Hattulampi (Sysmä)

| Hattulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°23′50″N, 26°06′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskujoki:  Vähä-Mäkäriin 
Järvinumero:  14.863.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,2 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,737 km  
Pinta-ala:  1,337 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHattulampi 
Hattulampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Onkiniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,2 metriä mpy.
Haurei

Ahuréi
Ahuréi (kutsutaan myös Haurei, Ha'urei tai Ha'uréi, viimeksi mainitut kaksi osoittavat myös, miten se lausutaan), on Rapan ja loppujen Ranskan Polynesian Bass-saarten pääkaupunki. Se sijaitsee Baie d'Ahuréi -lahden molemmilla puolilla.
Haurei koostuu kahdesta esikaupunkialueesta: South Ahuréi eteläpuolella lahtea ja North Ahuréi pohjoispuolella.
Henri Lefebvre

| Henri Lefebvre |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1901
Kuollut: 29. kesäkuuta 1991
Koulutus ja ura
Koulukunta:  Marxismi
Vaikutusalueet:  jokapäiväinen elämä, dialektiikka, vieraantuminen, sosiaalinen tila
Henri Lefebvre (16. kesäkuuta 1901 – 29. kesäkuuta 1991) oli ranskalainen marxilainen sosiologi, intellektuelli ja filosofi, joka tunnetaan työstään dialektiikan, marxismin, arkielämän, kaupunkien ja sosiaalisen tilan parissa.
Lefebvre toimi sosiologian professorina Strasbourgin yliopistossa ja Nanterren yliopistossa Pariisissa. Hän kirjoitti ranskaksi, englanniksi ja saksaksi.
Hattulampi (Uurainen)

| Hattulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°27′30″N, 25°36′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niiniveden valuma-alue (14.34)
Laskuoja:  oja Karhulampeen 
Järvinumero:  14.346.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  170,1 m  
Pituus:  140 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,419 km  
Pinta-ala:  1,201 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHattulampi 
Hattulampi  on Keski-Suomessa Uuraisissa Pirttiperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niiniveden valuma-alueella (14.34), jonka Häkinjärven valuma-alueeseen (14.346) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,1 metriä mpy.
Hardcore Holly

Hardcore Holly vuonna 2007.
Robert William "Bob" Howard (s. 29. tammikuuta 1963 Grants Pass, Oregon) on yhdysvaltalainen showpainija. Howardin nykyisiä paininimiä ovat Hardcore Holly tai Bob Holly. Nimi Hardcore Holly juontaa juurensa siihen, että hän on voittanut kaikki uransa hardcore-matsit. Holly vapautettiin WWE:n sopimuksesta vuoden 2009 alussa.
Joukkue Cody Rhodesin kanssa

Vuonna 2007 Holly aloitti yhteistyön Cody Rhodesin kanssa, joka on myös Raw'n supertähti. Syksyllä No Mercyn jälkeen he alkoivat tavoitella tuolloin Trevor Murdochin ja Lance Caden hallussa olevaa Tag Team -mestaruutta, jonka he voittivat toisella yrittämällään. Pari säilytti joukkuemestaruutensa, kunnes Cody petti Hollyn vuoden 2008 Night of Champions -tapahtumassa ja vaihtoi paria Ted DiBiase Jr:n kanssa.
Profiili

Pituus: 182 cm
Paino: 100 kg
Lopetusliike: The Alabama Slam
Saavutukset > National Wrestling Alliance

1x NWA World Tag Team Champion (Bart Gunnin kanssa)
Saavutukset > World Wrestling Organization

1x WWO United States Champion
1x WWO Tag Team Champion (Ron Starin kanssa)