stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hardangerjøkulen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hardangerjøkulen Wikimedia Commonsissa
Hardangerviulu

Hardangerviulu
Hardangerviulu (norj. hardingfele) on viulua muistuttava kielisoitin. Se eroaa tavallisesta konserttiviulusta muun muassa ohuemman puuaineksen vuoksi.
Hardangerviulussa on kahdeksan tai yhdeksän kieltä, joista neljää soitetaan jousella ja loput resonanssikielet antavat soittimelle sen luonteenomaisen äänen. Tavanomainen viritys on ADAE, mutta tunnetaan myös ADAC#-viritys, jota pidetään "peikkovirityksenä" tai "paholaisvirityksenä". Edvard Griegin Peer Gyntissä on lisäksi käytetty omia virityksiä. Hardangerviulu on keskeisessä osassa Howard Shoren säveltämän Taru sormusten herrasta -elokuvamusiikin Rohan-teemassa.
Hardangerviulut ovat taidekäsityötä. Niissä on usein naisen tai eläimen päätä esittävä veistosaihe koristeena, samoin puu-upotuksia sekä mustat mustekoristeet.
Nykyaikaisen hardangerviulun keksijänä pidetään Hardangerin Skaarissa vuosina 1669–1759 elänyttä Isak Nilssen Botnea.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Norwegian Collection of Folk Music The Fiddle Volumes: Hardingfeleslåtter (University of Oslo, Department of Musicology)
Hertsiga

Hertsiga (myös nimeä Oranssi tai Oranssi-klubi käytettiin) oli 23. elokuuta 2003 vallattu Länsi-Herttoniemessä sijaitseva tila vanhassa ostoskeskusrakennuksessa. Valtaajilta tila siirtyi Oranssi ry:lle, joka ylläpiti tiloissa toimistoaan ja nuorten toimintakeskusta.
Tiloihin kunnostettiin vapaaehtoisvoimin muun muassa 150 ihmistä vetävä näyttämö sekä nuorisokahvila Cafe Oranssi. Helsingin kaupunki määräsi kiinteistön purettavaksi uusien asuntojen tieltä vuonna 2009. Tila lopetti toimintansa vuoden 2007 lopussa.
Henttonen

Henttonen voi tarkoittaa:
Aki Henttonen (s. 1991), pikajuoksija
Antti Henttonen (1922–2022), opetusneuvos
Kirsti Henttonen (1916–2005), kirjailija
Toni Henttonen (s. 1994), jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Heorhi Miretskyi

Heorhi Miretskyi
Heorhi Adamovytš Miretskyi (ukr. Георгій Адамович Мірецький; 6. toukokuuta 1929 Lutsk – 6. helmikuuta 1978) oli ukrainalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi.
Miretskyi syntyi muusikko Adam Miretskyin pojaksi. Hän opiskeli Kiovan konservatoriossa Lev Revutskyin johdolla, mutta keskeytti opintonsa terveysongelmien takia. Miretskyi kuitenkin suoritti opettamiseen vaaditun tutkinnon ja työskenteli Lutskin pedagogisessa instituutissa. Hän myös perusti opettajakuoron ja teki sille sovituksia tunnetuista kappaleista. Miretskyi edusti säveltäjänä uusromanttista tyylisuuntausta.
Hertta (lehti)

| Hertta> Jokaisen nuoren lehti |
| --- | --- |
Kustantaja:  UK-lehdet Oy 1969–1970 Kuvajulkaisut 1970–1971 Kust. Oy Williams 1971–1975
Levikki:  14 253 (1974)
Päätoimittaja:  Art Virmola 1969–1975 Leena Soininen (1975)
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Hertta oli vuosina 1969–1975 ilmestynyt tytöille suunnattu suomenkielinen nuortenlehti. Sen edeltäjä oli romanttisia sarjakuvia sisältänyt Herttasarja (1957–1968). Hertta yhdistyi vuonna 1972 Tuulia-lehden kanssa ja ilmestyi sitten muutaman numeron verran nimellä Hertta-Tuulia, kunnes palasi nimeen Hertta.
The Collection (Black Sabbath)

| The Collection Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969–1975
 Julkaistu: 1. marraskuuta 1985
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Castle Communications
Muut kannet

Black Sabbathin muut julkaisut
| Rock Heavies 1978 | The Collection 1985 | Blackest Sabbath 1989 |
The Collection on Black Sabbath -yhtyeen kokoelma ja kuuluu Castle Communicationsin The Collector Series-sarjaan. Albumi ei kuulu yhtyeen viralliseen diskografiaan. Albumi julkaistiin tupla-vinyylinä sekä vähemmän kappaleita sisältäneenä CD-versiona. CD-versiossa on erilainen kansikuva ja sen nimi on The Sabbath Collection. Albumi on myynyt kultalevyn arvoisesti Britanniassa.
Kappaleet > Vinyyliversio

A-puoli
"Paranoid"
"Behind The Wall Of Sleep"
"Sleeping Village"
"Warning"
B-puoli
"War Pigs"
"Hand Of Doom"
"Planet Caravan"
"Electric Funeral"
"Rat Salad"
C-puoli
"Iron Man"
"After Forever"
"Supernaut"
"St. Vitus Dance"
"Wheels Of Confusion"
D-puoli
"Snowblind"
"Killing Yourself To Live"
"Sabbra Cadabra"
"The Writ"
Kappaleet > CD-versio

"Paranoid"
"Behind The Wall Of Sleep"
"Sleeping Village"
"Warning"
"After Forever"
"Supernaut"
"St. Vitus Dance"
"Snowblind"
"Killing Yourself To Live"
"Sabbra Cadabra"
"The Writ"
Muusikot > Black Sabbath

Ozzy Osbourne – laulu
Tony Iommi – kitara
Geezer Butler – basso
Bill Ward – rummut
Muusikot > Vierailijat

Rick Wakeman – kosketinsoittimet (kappaleessa "Sabbra Cadabra")
Julkaisuhistoria

marraskuu 1985: Castle Communications, CCSLP 109, UK, 2-LP
1985: Castle Communications, CCSCD 109, UK, CD, nimellä The Sabbath Collection
1991: Castle Communications, CMC 3038, EU, CD, nimellä The Sabbath Collection
Heart of Darkness (Grave Diggerin albumi)

| Heart of Darkness Grave Digger |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3.4.1995
 Tuottaja(t): Chris Boltendahl & Uwe Lulis
 Tyylilaji: heavy metal, power metal
 Levy-yhtiö: GUN Records
Grave Digger muut julkaisut
| The Reaper 1993 | Heart of Darkness 1995 | Tunes of War 1996 |
Heart of Darkness on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 3. huhtikuuta 1995.
Kappaleet

Tears of Madness – 2.09
Shadowmaker – 5.39
The Grave Dancer – 5.02
Demon's Day – 7.29
Warchild – 6.09
Heart of Darkness – 11.56
Hate – 4.23
Circle of Witches – 7.43
Black Death – 5.40
Kokoonpano

Chris Boltendahl  (laulaja)
Uwe Lulis (kitara)
Tomi Göttlich (bassokitara)
Frank Ullrich (rummut)
Peter Diersmann (taustalaulu)
Michael Seifert (taustalaulu)
Rudy Kronenberger (kosketinsoittimet)
Konzertchor Koln (kuoro laulussa ”Heart of Darkness”)
Aiheesta muualla

Heat of Darkness discogs.com -sivustolla
Albumi Heart of Darkness (Grave Diggerin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Heorhi Buštšan

Heorhi Buštšan vuonna 2020.
Heorhi Buštšan (s. 31. toukokuuta 1994 Odessa) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kotimaassaan Kiovan Dynamoa ja on pelannut Ukrainan maajoukkueessa.
Buštšan pääsi pelaamaan Kiovan Dynamon edustusjoukkueessa ensi kerran kaudella 2017–2018. Hän on pelannut Ukrainan pääsarjassa kauden 2023–2024 loppuun mennessä 105 ottelua. Hän voitti kaudella 2019–2020 Ukrainan Cupin ja pelasi myös rangaistuspotkukilpailuun edenneessä loppuottelussa Vorskla Pultavaa vastaan. Hän voitti kaudella 2020–2021 Ukrainan-mestaruuden. Kaudella 2022–2023 hän pääsi loukkaantumisten vuoksi pelaamaan vähän mutta pelasi seuraavalla kaudella jälleen useimmat Dynamon ottelut. Hän pelasi Mestarien liigassa 2020–2021 neljä ja seuraavalla kaudella viisi ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 15 ottelua.
Buštšan pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueissa ja nousi A-maajoukkueeseen lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 16. päivään 2024 mennessä 18 A-maaottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän oli puolivälieriin edenneen Ukrainan joukkueen ykkösmaalivahti.
Heller (yhtye)

| Heller> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1985–1993
Tyylilaji:  thrash metal, extreme metal
Kotipaikka:  Belgrad, Serbia
Laulukieli:  serbia
Entiset jäsenet:  Attila Milojković   Kosta Bogdanović   Zoran Miladinović   Dejan Čvorović   Darko Smukov   Zoran Dankov   Senad Prašović   Duče   Žare   Müller  
Levy-yhtiö:  Rock Express Records   Take It Or Leave It Records   Ghost House Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heller oli serbialainen ja entinen jugoslavialainen speed/thrash metal -yhtye Belgradista. Se oli ensimmäisiä jugoslavialaisia thrash metal -yhtyeitä sekä maan extreme-musiikin pioneereja.
Diskografia

Beograd Hardcore '86/'87 No. 1 (1987,  split)
Demo 88 (1988,  demo)
Heller (1989,  studioalbumi)
Demo Tape (1993,  single)
Aiheesta muualla

Heller (yhtye) Myspacessa (englanniksi)
Heller (yhtye) Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Helos

Helos (m.kreik. 'Ἕλος, lat. Helus) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Helos, kaupunki Eliissä
Helos, kaupunki Jooniassa
Helos, kaupunki Lakoniassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Helos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hellvik

| Hellvik |
| --- | --- |
 Rautatieasema.
 Hellvik
 Koordinaatit: 58°29′00″N, 5°54′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Eigersund
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2022):  867
 – Väestötiheys:  1 238,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hellvik on taajama Eigersundin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 867 vuonna 2022. Hellvik on entinen kalastajakylä noin 12 kilometriä Egersundista luoteeseen. Nykyisin tärkeämpi elinkeino on labradoriitin louhiminen, josta suuri osa menee vientiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hellvik Wikimedia Commonsissa
Henry Schoolcraft

Henry Schoolcraft
Henry Rowe Schoolcraft (28. maaliskuuta 1793 – 10. joulukuuta 1864) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä, geologi ja kansatieteilijä, joka tunnetaan varhaisista Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaita koskevista tutkimuksistaan sekä Mississippi-joen lähteen löytämisestä. Hänen vaimonsa oli puoliksi ojibway, puoliksi irlantilainen, ja pariskunnan muistiin merkitsemä perimätieto toimi pohjana Henry Wadsworth Longfellowin eeppiselle Hiawatha-runoelmalle.
Schoolcraft syntyi ja kävi koulunsa lähellä Albanya New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli geologiaa ja mineralogiaa, ja työskenteli sukunsa tavoin lasitehtaissa. 25-vuotiaana hän lähti länteen, tutki Missourin luonnonvaroja ja kirjoitti mahdollisuuksista perustaa alueelle lyijykaivoksia.
Vuonna 1822 hän ryhtyi intiaanivirkailijaksi ja tutustui tulevaan vaimoonsa, joka oli irlantilaisen turkiskauppiaan ja ojibway-intiaanin tytär. Hän opiskeli ojibwaytten kielen ja tutustui heidän perinteisiinsä.
Aiheesta muualla

Henry Rowe Schoolcraft (1793–1864) The Encyclopedia of Arkansas History and Culture. Central Arkansas Library System.
Hajalan rautatieasema

Hajalan rautatieasema (lyh. Hja, ruots. Hajala järnvägsstation, ratakm 157+733) on Salon kaupungissa rantaradalla sijaitseva entinen rautatieasema. Asema avattiin 1. marraskuuta 1899 ja asemarakennus valmistui vuonna 1904. Henkilöliikenne lakkautettiin 1. kesäkuuta 1969 ja koko liikennepaikka 1. kesäkuuta 1987. Nykyään asema on yksityisomisteinen asuinrakennus.
Aiheesta muualla

Hajalan rautatieasema Useita kuvia asemasta.
Hiljaisuuden torni

Uskomukset ja tavat
Ahura Mazda
Zarathustra
Aša
Enkelit ja demonit
Amesha Spentas
Jazatas
Ahuras
Daevat
Ahriman
Tekstit ja palvontamenot
Avesta
Gathas
Vendidad
Ahuna Vairja
Tulitemppeli
Tarinat ja legendat
Dēnkard
Bundahišn
Arda Viraf
Jamasp Namag
Qissa-i Sanjan
Historia ja kulttuuri
Zurvalaisuus
Kalenteri
Juhlapäivät
Avioliitto
Hiljaisuuden torni
Eskatologia
Katso myös
Zarathustralaiset Iranissa
Parsit
Iranit
Zarathustralaisten syrjintä
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Hiljaisuuden torni on zarathustralainen hautaustorni, johon kuolleiden ruumiit viedään haaskalintujen syötäväksi. Tapa johtuu siitä, että zarathustralaiset pitävät ruumiita saastuneina, ja uskonnon mukaan ei ole sallittua antaa niiden saastuttaa puhtaita elementtejä, kuten tulta ja maata. Hiljaisuuden tornit ovat sallittuja ainoastaan uskonnon perinteisillä alueilla Intiassa ja Iranissa.
Bombayn hiljaisuuden torni. Kirjan True Stories of the Reign of Queen Victoria kuvitusta.
Iranissa tornien käyttö hautaamiseen kiellettiin lailla 1970-luvulla. Kaupungit kasvoivat, ja tarvittiin lisää maata asuntojen rakentamiseen. Intian Mumbaissa hiljaisuuden tornit ovat vielä käytössä, mutta ongelmana on korppikotkien puute. Ne ovat kuolleet ympäristömyrkkyjen vuoksi, ja uskonnon harjoittajat ovat joutuneet etsimään nykyaikaisempia hautaustapoja.
Nykyisin turistit voivat tutustua Iranissa hiljaisuuden torneihin, joista tunnetuin sijaitsee Yazdissa.
Hiljaisuuden torni Yazdissa.
The Cold White Light

| The Cold White Light Sentenced |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox- ja Neo-studioilla talvella 2001–2002
 Julkaistu: 13. toukokuuta 2002
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 45.31
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  1.   45.
Sentencedin muut julkaisut
| Crimson 2000 | The Cold White Light 2002 | The Funeral Album 2005 |
The Cold White Light on metalliyhtye Sentencedin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta vuonna 2002, ja sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan ensimmäiseksi. Kappaleesta ”No One There” julkaistiin single ja kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleen ”Excuse Me While I Kill Myself” tekijöiksi merkityt M. Steelgrave ja The Serial Self-Killer ovat yhtyeen kitaristit Miika Tenkula ja Sami Lopakka. Kappaleen ”Neverlasting” rauhallisessa väliosassa laulaja Ville Laihiala läpsyttelee rytmikkäästi vedellä kostutettuja pakaroitaan. Albumin intro on versio Piirpauke-yhtyeen tunnetuksi tekemästä kansansävelmästä Konevitsan kirkonkellot.
Kappaleet

Konevitsan kirkonkellot – 1.40 (säv. trad.)
Cross My Heart and Hope to Die – 4.06 (säv. Lopakka, Sentenced, san. Lopakka)
Brief Is the Light – 4.23 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Neverlasting – 3.35 (säv. Laihiala, Sentenced, san. Laihiala)
Aika multaa muistot (Everything Is Nothing) – 4.33 (säv. Laihiala, Sentenced, san. Laihiala)
Excuse Me While I Kill Myself – 3.38 (säv. M. Steelgrave, Sentenced, san. The Serial Self-Killer)
Blood & Tears – 4.15 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
You Are the One – 4.29 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Guilt and Regret – 3.44 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
The Luxury of a Grave – 4.44 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
No One There – 6.14 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Kokoonpano

Sami Kukkohovi – basso
Ville Laihiala – laulu
Sami Lopakka – kitara
Vesa Ranta – rummut
Miika Tenkula – soolokitara
Kokoonpano > Vierailijat

Marco Sneck – piano kappaleessa ”Guilt and Regret”
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

The Cold White Light Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Cold White Light Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sentenced
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:   The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:   Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:   Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t:  Buried Alive
Teatteri Toivo

Teatteri Toivon logo.
Teatteri Toivo on Helsingissä vuonna 2007 perustettu ammattijohtoinen teatteriseurue. Viralliselta nimeltään Teatteriyhdistys Toivo ry on itsenäinen ja omarahoitteinen kulttuuritoimija, jonka tilat sijaitsevat Helsingissä Hermannin kaupunginosassa osoitteessa Hämeentie 103A, 00550 Helsinki. Käyntiosoite on Haukilahdenkatu 2, 00550 Helsinki sisäpihalta.
Teatteri Toivon tehtävänä on tuottaa uutta ja itsenäistä taidesisältöä Helsinkiin. Vuosittain yhdistys toteuttaa 2-3 omaa taideproduktiota, jonka lisäksi tilassa vierailee erilaisia kulttuuri- ja taideryhmien produktioita. Toiminta rahoitetaan pääosin itsenäisesti tilavuokraustoiminnalla, tapahtumatuotannoilla, tyhy- ja elämysmyynnillä, konsultointipalveluilla ja lipunmyynnillä.
Teatteri Toivo on Tapahtumateollisuus ry:n jäsen.
Historia

Teatteriyhdistys Toivo ry perustettiin vuonna 2007 Helsingissä tuomaan uutta, riippumatonta ja tabuja pelkäämätöntä taidetta Helsinkiin.  Ensimmäiset vuodet teatteriseurue vieraili Helsingin eri lavoilla, kunnes vuonna 2012 asettui ensimmäiseen omaan tilaansa Fleminginkadun ja Helsinginkadun kulmassa. Vuonna 2013 teatteri muutti paljon suurempaan tilaan Helsingin telakkarannassa. Nousseet vuokrakulut toivat toimintaan mukaan aktiivisen tilavuokraus- ja tapahtumatuotantotoiminnan yhdistyksen varsinaisen toiminnan rahoittamiseksi. Telakkarannan tilassa liiketoimintaa laajennettiin myös tyhy- ja elämyspakettien myyntiin, sekä konsultointipalveluiden tarjoamiseen.
Syksyllä vuonna 2017 alkaneiden Telakkarannan muutostöiden vuoksi Teatteri Toivo muutti Hermannin kaupunginosaan Paavalinkirkkoa vastapäätä.
Tapahtumatila

Teatteri Toivon tila käsittää noin 370 m² muunneltavaa teatteritilaa, joista ainakin 320 m² on vuokrattavissa yritys- ja yksityistilaisuuksiin. Muunneltava valaistus ja teatterin äänentoisto, sekä pöydät ja tuolit 80 hengelle kuuluvat tilavuokrauksen peruspakettiin. Lisäksi yhdistys toteuttaa ammattimaista tapahtumatuotantoa palveluna asiakkailleen.
Sisäänkäynti on osoitteessa Haukilahdenkatu 2, Helsinki sisäpihalta.
Teatteri Toivon teatteritila ylälämpiöstä kuvattuna. Kuva Darina Rodionova, Teatteri Toivo
Teatteri Toivon lämpiö. Kuva Darina Rodionova, Teatteri Toivo
Teatteri Toivon ylälämpiö. Kuva Darina Rodionova, Teatteri Toivo
Henkilöstö

Teatteri Toivon teatterinjohtajat ovat Sara Salmenmäki ja Ville Haikola. Vakituisena henkilöstönä teatteri työllistää kolme ihmistä.
Teatteri Toivon henkilöstöstrategian tavoitteena on työympäristö, jossa kaikilla on hyvä olla ja joka kannustaa rohkeasti kokeilemaan ja kehittämään uutta. Yhdistys myös ilmoittaa harjoittavansa palkkauksessa positiivista erityiskohtelua sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöihin kuuluvien kohdalla.
Yksittäisten produktioiden tuotantoryhmissä yhdistys suosii paikallisia ammattilaisia.
Produktiot

Teatteri Toivon näytelmäproduktiot vuosittain:
| --- | --- |
 2021 Hän joka kiinnostui ötököistä  Minä ja Herra Tiikeri 2020 Hän joka kiinnostui ötököistä  Sanovat sitä ystävyydeksi  Keltainen kuningas 2019 Keltainen kuningas  Laiha on parempi ihminen  Mafian morsian 2018 Merenneidot  Lauluja tyhjästä maasta 2017 MIES2017  Haluton :  2016 Onyx-vampyyrimusikaali  Pedon varjo  Korppi ja Korven veikot 2015 Korppi ja kumppanit  Mayday Cabaret 2014 Ender’s Game  Köysissä 2013 Kauppa-Lopo  Sanovat sitä ystävyydeksi  Sänky  Trauma 2012 Kun olemme polttaneet kaiken  Elisa  Hirvi
Produktiot > Varhaisempia produktioita

Veronika päättää kuolla
Seksiä & propagandaa 1 & 2
Elä oikein aikas
Fedja-setä, kissa ja koira
Muu toiminta

Näytelmien lisäksi Teatteri Toivo tuottaa vuosittain erilaista taide- ja kulttuurisisältöä.
Kohtausklubi oli vuonna 2014 Elmu ry:n kanssa yhteistyössä toteutettu klubisarja, jossa teatteritaidetta vietiin ravintolaympäristöön.
Kulttuuritoimijoiden keskinäistä solidaarisuutta ja poikkitaiteellista yhteistyötä edistääkseen Teatteri Toivo toteuttaa ajoittain myös Toivoa taiteelle-kampanjan, jossa eri kulttuuritoimijat voivat maksutta hyödyntää Teatteri Toivon tilaa edistääkseen produktioidensa valmistumista ja ylläpitääkseen ammatillista osaamistaan. Yhdistys on myös antanut tilansa käyttöön taiteilijoiden Ystävyys, yhteistyö ja avunanto-tapaamiseen.
Teatterielämys on Teatteri Toivon kehittämä elämyspaketti, joka on suunnattu yrityksille ja yksityisille asiakkaille. Teatterielämys ja siihen liitettävät palvelut ovat tarkoitettu erityisesti työhyvinvointipäivän ohjelmaksi. Elämyksen voivat tilata myös eri ryhmät sekä polttarivieraat.
Tilavuokraustoiminnalla ja siihen liittyvällä tapahtumatuotannolla rahoitetaan yhdistyksen varsinaista toimintaa, eli esittävää taidetta.
Muu toiminta > Aiheesta muualla

Teatteri Toivon Facebook-sivut
Teatteri Toivon Instagram-tili
Teatteri Toivon Twitter-tili
The Group (albumi)

| The Group The Group |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1978, Finnlevy studios, Helsinki
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP, CD (2001)
 Tuottaja(t): The Group, Tom Vuori
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 39.01
 Levymerkki: Dig It (DIGLP 1)
The Group on The Groupin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978 levymerkillä Dig It. Levystä on tehty CD-versio vuonna 2001.
Kappaleet > A-puoli

Thai – 5.15 (säv. Ahvenlahti, Pohjola)
Ripple Marks – 10.00 (säv. Ahvenlahti, Pohjola)
Berenice’s Hair – 5.20 (säv. Ahvenlahti, Pohjola)
Kappaleet > B-puoli

Gado–Gado – 6.50 (säv. Söderberg, Ahvenlahti, Pohjola)
Annapurna – 11.36 (säv. Ahvenlahti, Pohjola)
Kokoonpano

Pekka Pohjola – basso
Vesa Aaltonen – rummut
Seppo Tyni – kitara
Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
Aiheesta muualla

discogs.com -sivustolla
Herman Badillo

Herman Badillo
Herman Badillo (21. elokuuta 1929 Caguas, Puerto Rico – 3. joulukuuta 2014 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän syntyi Puerto Ricossa, mutta muutti vuonna 1941 tätinsä kanssa New Yorkiin. Badillon vanhemmat kuolivat 1930-luvulla tuberkuloosiin.
Badillo istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1971–1977. Hän edusti tuohon aikaan demokraattista puoluetta, mutta siirtyi sittemmin republikaaneihin.
Badillo oli koulutukseltaan lakimies. Hän pyrki useasti New Yorkin pormestariksi. Hän oli 77-vuotias ensimmäisen kirjansa, One Nation, One Standard: An Ex-Liberal on How Hispanics Can Succeed Just Like Other Immigrant Groups -teoksen ilmestyessä joulukuussa 2006.
Henótês-seurakunta

Henótês-seurakunta on kristillinen yhdistys, jonka tarkoituksena on "auttaa ihmisiä löytämään Raamatun mukainen usko Jeesukseen Kristukseen ja auttaa uskovia kasvamaan Kristuksen tuntemisessa". Henótês on kreikkaa ja tarkoittaa yhteyttä Kristuksessa.
Seurakunnan perusti Mauri Koskipalo, ja ensimmäinen kokous pidettiin 12. joulukuuta 1992. Nykyisin toimintaa on pääasiassa Salossa, Helsingissä, Tampereella, Lohjalla, Vammalassa, Turussa ja Porvoossa sekä satunnaisesti muillakin paikkakunnilla.
Aiheesta muualla

Seurakunnan verkkosivu
Herman Dahlbäck

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Herman Dahlbäck |  Herman Dahlbäck |  Herman Dahlbäck |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | perämiehellinen nelikko, amatöörit |  |
Nils Herman Dahlbäck (7. maaliskuuta 1891 Malmö – 16. heinäkuuta 1968 Malmö) oli ruotsalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä nelikossa amatööriluokassa. Lisäksi hän osallistui siellä kahdeksikkokilpailuun.
Dahlbäck voitti vuonna 1916 yksikössä Pohjoismaiden-mestaruuden.
Timo Sajavaara

Timo Pekka Sajavaara (s. 1973 Jyväskylä) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on toiminut vuodesta 2015 fysiikan professorina Jyväskylän yliopistossa. Professorin tehtävän ohella Sajavaara toimi Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen johtajana 1.12.2020–31.12.2021. Aiemmin hän oli vuosina 2018–2020 laitoksen varajohtaja.
Akateeminen ura

Timo Sajavaaran vanhemmat ovat professori Kari Sajavaara ja lehtori Paula Sajavaara. Timo Sajavaara opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja valmistui maisteriksi 1997. Akateemisen uransa hän aloitti lehtorina Helsingin yliopistossa. Sittemmin hän työskenteli yliassistenttina. Tohtoriksi Sajavaara väitteli 2002. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli vuosina 2003–2005 postdoc-tutkijana Leuvenin yliopistossa Belgiassa ja IMEC-tutkimuskeskuksessa. Vuodesta 2005 lähtien Sajavaara on toiminut eri tehtävissä Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella. Hän on ollut vuodesta 2006 fysiikan dosentti Jyväskylän yliopistossa. Dosentuurin ala on tarkemmin määriteltynä kokeellinen materiaalifysiikka.