stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tietotekniikka
Informaatioteknologia yhteiskunnassa

Tässä kehikossa julkisen vallan rooli tietotekniikan kehittäjänä voidaan jakaa kahteen osaan:
Käyttäjäroolissa julkinen valta hakee keinoja paitsi oman toimintansa tehostamiseen, myös perustehtäviensä ja -arvojensa kuten demokratia, tasa-arvo, läpinäkyvyys ja vuoropuhelu kansalaisten kanssa edistämiseen.
Reguloijaroolissa julkinen valta tavoittelee kaikille avoimen, kilpailua ja innovaatioita edistävän digitaalisen markkinan synnyttämistä ja uusien palvelujen käyttöönottamisen esteiden purkamista edistämällä turvallisuutta, luottamusta ja läpinäkyvyyttä. Parempien digitaalisten palvelujen ja laskevien hintojen kautta se hakee lisäarvoa koko yhteiskunnalle (sekä talouskasvun ja uusien työpaikkojen kautta myös lisäverotuloja julkiselle vallalle).
Käyttäjäroolissa oikeastaan kaikki julkisen toiminnan sektorit voivat olla hedelmällisiä tietotekniikan soveltamisen kohteita: sosiaalitoimi, opetus ja tutkimus, terveydenhuolto, ympäristöhallinto ja kaavoitus, liikenneinfrastruktuuri, informaatiosodankäynti, maanpuolustus ja yleinen turvallisuus. Tässä suhteessa pullonkaulana varsinkin Suomessa on se, että vain harvat järjestelmätoimittajat pystyvät ylimalkaan hallitsemaan näiden palvelujen problematiikkaa. Myös erilaiset rakenteelliset esteet, kuten eri ministeriöiden reviiriristiriidat sekä valtion ja kuntien tehtävänjako vaikeuttavat tietotekniikan laajamittaista soveltamista.
Regulaattorina valtiovalta, suurelta osin EU-säännöksiin nojautuen mutta myös niitä muokaten, ohjaa digitaalisten markkinoiden kehittymistä erilaisin pakottavin tai insentiivejä säätelevin toimin. Edellisestä esimerkki on vaikkapa telemarkkinasääntely, jossa tavoitteena on halpojen ja kattavien telepalvelujen saaminen koko maahan. Laajakaistastrategiaa valtiovalta on ohjannut sekä pakottein että insentiivein. Julkisen vallan rooli tietoturvan normitason edistäjänä on sekin keskeinen. Suomessa regulaattorina toimii lähinnä Liikenne- ja viestintäministeriö.
Kodin ja arjen informaatioteknologia

Tietotekniikka ulottaa vaikutuksensa koteihin ja arjen elämään kolmea eri reittiä:
Välittömästi ja näkyvästi koteihin ja mukana kannettavaksi taskuihin hankittujen tietoteknisten laitteiden ja niiden tarvitsemien tietoliikenneyhteyksien kautta;
Välittömästi ja näkymättömästi erilaisiin kodin ja arkielämän laitteisiin sulautetun tietotekniikan kautta;
Välillisesti sen kautta, että joka tapauksessa kuluttajat joutuvat pakostakin toimimaan tietotekniikan käyttäjinä tai kohteina eri arjen tilanteissa ja paikoissa, halusivat he sitä tai eivät.
Tietoyhteiskuntaneuvoston vuonna 2006 julkaiseman raportin mukaan tietotekniikan soveltamista Suomessa voi kuvata seuraavin tiedoin:
Suomessa oli runsaat 1,3 miljoonaa laajakaistaliittymää; 95 % suomalaisista oli laajakaistapalvelun tavoitettavissa
79 % 15-74 vuoden ikäisistä suomalaisista oli käyttänyt Internetiä
63 % oli käyttänyt verkkopankkia
49 % oli joskus ostanut verkkokaupasta.
Välitön ja näkyvä tietotekniikan soveltaminen ulottuu siis merkittävään osaan suomalaisista.
Näkymättömän tietotekniikan kattavuus on kuitenkin vielä suurempi. Harva ihminen tulee ajatelleeksi, tai edes osaa arvata, montako tietokonesuoritinta hän mahtaa omistaa. Niitä on runsaasti: uusissa autoissa hyvinkin parisenkymmentä, televisiossa, kännykässä, jääkaapissa, uunissa, jne. Toistaiseksi, ja mahdollisesti myös kauan tulevaisuudessa, nämä suorittimet tekevät työtään piilossa käyttäjiltä. On kuitenkin ajateltavissa, että monet näistä laitteista tulevat tietoteknisesti näkyviksi langattoman tietoliikenteen kautta. Oletettavasti kodin viihde-elektroniikka tulee toimimaan tässä ajurina, varsinkin koska digitaalinen televisio tuo sen tietoteknistymiselle vauhtia.
Välillisen tietotekniikan kohtaa joka kerta kun maksaa ostoksensa kaupan kassalla: myyjä ei kaiva vaihtorahaa kassakoneesta, vaan tietoverkkoon kytketystä kassapäätteestä. Jos kuluttaja maksaa ostoksensa maksukortilla, tai tarjoaa kanta-asiakaskorttiaan, on ostotapahtuma kohdistettavissa häneen itseensä. Sama toistuu kirjastossa, terveysasemalla, julkisessa liikenteessä. Jo varsin pian ollaan tilanteessa, jossa melkein kaikki arkiset toimet ovat myös informaatiotoimia: niistä jää jälki tietoverkkoon ja tätä tietoa myös sovelletaan. Yksityisyyden suojasta huolissaan olevat henkilöt eivät ole huolissaan ihan turhaan.
Informaatioteknologian tutkimus

Informaatioteknologian tutkimus jakaantuu monelle tieteen ja tekniikan alalle, ja oikeastaan koskettaa melkein kaikkia niitä.
Tietojenkäsittelytiede tutkii tietotekniikan "omia" laskennallisia ja menetelmällisiä kysymyksiä. Kapeassa mielessä se kattaa tiedon käsittelyn laskennallisia menetelmiä ja rakenteita, jolloin voidaan käyttää myös termiä tietojenkäsittelyteoria. Termiä käytetään myös laajemmassa mielessä tarkoittamaan samaa kuin englanninkielinen ilmaus "Computer Science", jolloin siihen sisältyvät myös muun muassa ohjelmistotekniikka, tietokonetekniikka ja tietoliikennetekniikka.
Tietotekniikka on muuttanut syvällisellä tavalla monia luonnontieteitä ja tarjoaa välineitä myös muun muassa käyttäytymistieteisiin, yhteiskuntatieteisiin ja humanistisiin tieteisiin. Termi laskennallinen tiede viittaa tähän muutokseen, jossa tietokone ja laskennallinen mallittaminen jopa korvaa laboratorio- tai kenttäkokeet. Osittain sama koskee myös teknisiä tieteitä, jotka myös soveltavat tietotekniikkaa tietokoneavusteiseen suunnitteluun. Liiketaloustieteen kannalta tietotekniikka on väline yritysten ja yritysverkostojen toiminnan uudelleenorganisointiin ja tehostamiseen. Kun tietotekniikka myös muuttaa markkinoiden rakenteita, se asettaa monia haasteita muun muassa yrityksen teorian tutkimukselle. Tietojärjestelmätiede on tutkimusala, joka tutkii tietotekniikan soveltamista ihmisten, organisaatioiden ja yhteiskunnan tarpeisiin.
Tietotekniikan vaikutusta yhteiskuntaan makroskooppisella tasolla tutkii tietoyhteiskuntatutkimus.
Kirjallisuutta

Wiio, Antti: Kun informaatioteknologia muutti maailmaa: Vallankumoukselliset IT-keksinnöt kivikaudelta nykypäivään.  Espoo:  Deltakirja, 2007.  ISBN 978-951-96141-2-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.doria.fi/handle/10024/90544 ICT Disparities In Finland - Access and Implications[vanhentunut linkki]. (englanniksi)
Timothy Archerin sielunvaellus

| Timothy Archerin sielunvaellus> The Transmigration of Timothy Archer |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip K. Dick
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  J. Pekka Mäkelä
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  1997
Ulkoasu:  nidottu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Timothy Archerin sielunvaellus (engl. The Transmigration of Timothy Archer) on Philip K. Dickin vuonna 1982 ilmestynyt romaani, joka oli Nebula-palkintoehdokas vuonna 1982.
Kirja sijoittuu 1960 ja 1970-luvuille ja sen päähenkilönä on Kalifornian piispa, Timothy Archer. Timothy Arherin henkilöhahmo perustuu löyhästi kirjailijan ystävän James Piken elämään.
Henkilöitä

Angel Archer: Kirjan kertoja, joka on Berkeley-levykaupan omistaja.
Timothy "Tim" Archer: Californian piispa, Angelin isäpuoli, joka kuolee Israelissa. Timothy Archerin henkilöhahmo pohjautuu James Piken elämään.
Kirsten Lundborg: Timothyn edesmennyt sihteeri ja rakastaja.
Bill Lundborg: Kirstenin poika, joka työskentelee mekaniikkona ja jolla on skitsofrenia.
Edgar Barefoot: Paikallinen radioääni, joka omistaa venetalon.
Jeff Archer:Angelin aviomies.
Aiheesta muualla

James Schellenberg: The Transmigration of Timothy Archer. Challenging Destiny 3.3.1999. (englanniksi)
Adam Roberts: VALIS and Later Novels by Philip K. Dick (Arkistoitu – Internet Archive). Strange Horizons 5.4.2010. (englanniksi)
Senioripuhelin

Senioripuhelin on helppokäyttöinen matkapuhelin, jossa on tyypillisesti suuret valaistut näppäimet, vähän toimintoja ja suuri näyttö. Seniori- ja turvapuhelimissa on muutenkin huomioitu varttuneemman väestön tarpeet, eli soittaminen ennalta määriteltyihin lähipiirin numeroihin onnistuu yhden näppäimen painalluksella. Osa senioripuhelimista toimitetaan turvarannekkeen kanssa, jolloin puhelun soittaminen lähipiiriin kuuluville onnistuu rannekkeen SOS-nappia painamalla. Senioripuhelimien tunnettuja valmistajia ovat muun muassa Denver, Doro ja Maxcom.
Doro PhoneEasy 613.
Doro Liberto 820 mini.
Aiheesta muualla

Kuluttaja-lehden vertailu senioripuhelimista (2013) (Arkistoitu – Internet Archive) (kuluttaja.fi)
Kuluttaja-lehden vertailu senioripuhelimista (2010)[vanhentunut linkki] (kuluttaja.fi)
TM testi: Seniorikännykät (2009) (tekniikanmaailma.fi)
AaltoAlvari

| AaltoAlvari |
| --- | --- |

Sijainti:  Seminaarinmäki
Koordinaatit:  62°14′10″N 25°43′43″E﻿ / ﻿62.23625°N 25.72849°E﻿ / 62.23625; 25.72849
Rakennustyyppi:  Uimahalli
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1955
Omistaja:  Jyväskylä
 fiAaltoAlvari 
  
AaltoAlvari, ennen laajennusta nimellä Jyväskylän uimahalli, on uimahalli Jyväskylässä Mattilanpellon kaupunginosassa osoitteessa Pitkäkatu 2. Uinti-, hyppy- ja lastenaltaiden lisäksi uimahallissa on kylpyläosasto, jossa on aaltoallas vesilukumäkineen, poreallas ja kuohuallas.
Jyväskylän uimahalli valmistui vuonna 1955 ja sen suunnitteli arkkitehti Alvar Aalto. Se oli valmistuessaan Suomen viides uimahalli ja toinen kunnallinen uimahalli. Pesu- ja pukuhuonekokonaisuuksia oli aluksi vain yksi. Halliin on myöhemmin lisätty muun muassa lasten opetusallas (1964), kuntosali (1968) ja 50 metrin allas (1975). Vuonna 1983 uimahalliin rakennettiin Suomen ensimmäinen sisätiloihin rakennettu vesiliukumäki. Vuonna 1991 valmistui AaltoAlvarin kylpyläosasto. Vuonna 2013 valmistui AaltoAlvarin remontti, jossa muun muassa kunnostettiin 50 metrin allas ja pukuhuonetiloja. Kylpyläosaston laajennus aloitettiin kesällä 2021 ja se valmistui 2024.
AaltoAlvarissa on kymmenen uima-allasta, kaksi liukumäkeä ja kaksi kuntosalia, ja se lukeutuu Suomen suurimpien uimahallien joukkoon.
AaltoAlvari vuonna 2018.
AaltoAlvarissa voi käydä uimakoulua ja saada ohjattuja liikuntapalveluja. Uimahallissa on käytössä kuntosali, takkahuone ja kahviopalvelut.
AaltoAlvari on Jyväskylän Aallon ja vesipalloseura Jyväskylän Saukkojen kotiareenana.
Vuonna 2023 AaltoAlvarissa rekisteröitiin 360 111 käyntikertaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AaltoAlvari Wikimedia Commonsissa
AaltoAlvarin verkkosivut
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
| n k Perustiedot Wikidatassa: AaltoAlvari (Q5547490)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: uimahalli
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Jyväskylä
sijainti: Seminaarinmäki
katuosoite: Pitkäkatu 2, 40700 Jyväskylä
koordinaatit: 62°14′10″N 25°43′43″E﻿ / ﻿62.23625°N 25.72849°E﻿ / 62.23625; 25.72849
Pyhän Marian ja pyhän Pietarin kirkko (Wilmington)

| Pyhän Marian ja pyhän Pietarin kirkko (Wilmington) St Mary and St Peter's Church |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Hiippakunta:  Chichesterin hiippakunta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pyhän Marian ja pyhän Pietarin kirkko (engl. St Mary and St Peter's Church, Wilmington) on Englannin kirkon käytössä oleva kirkkorakennus, joka sijaitsee Wilmingtonissa Englannissa. Se on suojeltu tasolla Grade I. Pohjoiskappeli on 1200-luvulta.
Time (yhtye)

Time on suomalainen yhtye, joka teki yhden Kaj Westerlundin tuottaman albumin PSO:n levymerkille Tilt. Yhtyeen jäsenistä rumpali Hannu Mäkelä soittaa nykyisin Fröbelin Palikoissa.
Kokoonpano

Time Viitanen, (kitara, laulu)
Jari Jämsen, (piano, urut)
Petri Maijala, (laulu, basso)
Onni Semester, (laulu, trumpetti)
Hannu Mäkelä, (rummut)
Hannu Heinisaari, (laulu)
Diskografia

Ratikalla taivaaseen (1981)
Aiheesta muualla

Time (yhtye)n esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kimmo Heinonen (poliitikko)

| Kimmo Heinonen> Seinäjoen Kaupunginvaltuuston puheenjohtaja |
| --- | --- |
 2017–2021  
Edeltäjä:  Kati Ojaniemi
Seuraaja:  Pasi Kivisaari
Seinäjoen Kaupunginhallituksen puheenjohtaja
 2013–2017  
Edeltäjä:  Irene Turenius
Seuraaja:  Pasi Kivisaari
Suomen Palvelutukkurit Oy puheenjohtaja
 2010–2014  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Seinäjoki
Ammatti:  Yrittäjä, Toimitusjohtaja
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  Alikersantti
Kimmo Anssi Mikael Heinonen (s. 7. maaliskuuta 1977 Seinäjoki) on suomalainen poliitikko ja yrittäjä. Hän on kotoisin Seinäjoelta.
Kimmo Heinonen on Tukkutalo Heinonen Oy toimitusjohtaja ja omistaja sekä valtakunnallisen tukkukauppaketjun Suomen Palvelutukkurit Oy:n entinen hallituksen puheenjohtaja.
Hän toimi Seinäjoen kaupunginhallituksen puheenjohtajana kaudella 2013–2017, ja valittiin kaudelle 2017–2021 kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Lisäksi hän on toiminut Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2001 lähtien mm.varapuheenjohtajana ja toimi Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana kuusi vuotta. 
Kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen puheenjohtajuuden lisäksi Heinonen on toiminut kymmenissä muissa Seinäjoen kaupungin ja Etelä-Pohjanmaan maakunnan luottamustehtävissä. Heinonen oli myös Suomen Kuntaliiton valtuuston jäsen. Heinonen on puoluetaustaltaan kokoomuslainen ja on toiminut myös Kokoomuksen eri järjestötehtävissä.
Lisäksi hän on toiminut yhdeksän vuotta Seinäjoen Yrittäjien puheenjohtajana ja Etelä-Pohjanmaan yrittäjien varapuheenjohtajana.Heinonen oli luovuttamassa valtakunnallista Yrittäjyyden monumenttia vuonna 2005. 
Hän oli vuonna 2012 perustetun pesäpallon fuusioseura JymyJussit Oy:n ensimmäinen puheenjohtaja. Nykyään Heinonen toimii Seinäjoen Tangomarkkinoiden puheenjohtajana.
Heinosella on kaksi tytärtä.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Rugby

Rugby - peli alkamassa

Rugby (engl. rugby football) on yleisnimitys osalle palloilulajeista, jotka ovat kehittyneet Rugby Schoolissa, Rugbyssä Englannin Warwickshirellä pelatusta jalkapallon esimuodosta, jolla oli merkittävä vaikutus myös kanadalaisen, amerikkalaisen ja australialaisen jalkapallon kehittymiseen. Rugby on jakautunut kahteen päämuotoon – rugby unioniin ja rugby leagueen – joista kummankin säännöistä on myös kehitetty oma seitsemän pelaajan joukkueilla pelattava versionsa.
Kaikille rugbylajeille yhteiset piirteet ovat soikeanmuotoinen pallo ja sääntö, joka kieltää pallon syöttämisen eteenpäin, jonka sijasta palloa täytyy kuljettaa kantamalla, taaksepäin syöttämällä tai potkimalla. Pisteiden teko tapahtuu kuljettamalla pallo vastustajan maaliviivan yli siten, että se koskettaa maata maalialueella (try). Tässä onnistunut joukkue voi saada lisää pisteitä potkaisemalla sen jälkeen pallon maalihaarukan läpi (conversion) joko kädestä pudotettuna tai suoraan maasta. Muita tapoja pisteiden saamiseen ovat pallon pudottaminen kesken pelin maahan ja sen jälkeen potkaiseminen maaliin (pudotusmaali eli dropgoal) tai rangaistuspotku. Eri maalintekotavoista annettavat pisteet vaihtelevat lajeittain.
Rugby unionin ja leaguen suurin ero on pelaajien määrässä ja taklaustilanteissa. Leaguessa pelaajia on 13 joukkuetta kohden, kun unionissa heitä on viisitoista. Kun rugby unionissa pelaajaa taklataan, peli jatkuu joko ruck tai maul-tilanteella, kun taas leaguen säännöissä peli katkeaa, ja seuraa tavallinen aloitustilanne.
Historia

Ennen virallisten yhtenäisten sääntöjen luomista monissa jalkapallon esimuodoissa oli sallittua kuljettaa palloa käsillä, ja käsien käytön kielto suomessa jalkapalloksi kutsuttavassa lajissa onkin melko myöhäistä perua. Erilaisia nykyistä rugbya muistuttavia jalkapallopelejä pelattiin eri puolilla Englantia sekä muun muassa Walesissa nimellä cnapan ja criapan sekä Irlannissa nimellä caid. Peli poikkesi nykyisestä hurlingin muodosta siinä, ettei pelivälineen käsittelyyn käytetty mailoja. Rugby Schoolissa rugby-nimiselle lajille luotiin kuitenkin ensimmäiset viralliset säännöt.
Vuosina 1750–1823 Rugby Schoolin säännöillä pelatussa jalkapallossa palloon sai koskea käsillä, mutta vastustajan päätyä kohti juokseminen pallo kädessä oli kielletty. Pelaajien määrää ei ollut tarkasti rajattu, ja peleihin saattoi ottaa osaa satojakin pelaajia. Pallon kuljettaminen käsillä alettiin hyväksyä 1820-luvulla, kun todistamattoman tarinan mukaan vuonna 1823 kesken jalkapallopelin William Webb Ellis ‑niminen pelaaja oli ottanut pallon käteensä ja lähtenyt juoksemaan kohti vastustajan maalia. Ensimmäiset viralliset säännöt laadittiin vuonna 1845.
1800-luvun jälkipuoliskolla jalkapallolle oli useita erilaisia sääntömuotoja eri kouluissa. Merkittävä vaihe nykyään Suomessa jalkapallona tunnetun lajin ja rugbyn eri suuntiin kehittymiseen tapahtui, kun Englannin jalkapalloliitto The Football Association perustettiin ja luotiin yhtenäinen säännöstö. Sääntöjen sopimisesta järjestettiin syksyllä 1863 kaikkiaan kuusi kokousta. Jalkapalloliiton uusi yhtenäinen säännöstö pohjautui pitkälti Cambridgen yliopistossa pelattuun muotoon. Viimeisessä kokouksessa rugbysääntöjä noudattanut edustaja Blackheath Football Club jättäytyi sovittujen sääntöjen ulkopuolelle. Syynä oli erimielisyys pallon kuljettamisesta käsillä ja säärille potkimisesta. Tämän seurauksena myös muut rugbysäännöillä pelanneet seurat jättäytyivät jalkapalloliiton ulkopuolelle ja perustivat vuonna 1871 Rugby Football Unionin, minkä myötä lajit lopullisesti erkanivat toisistaan.
Historia > Jakautuminen rugby unioniin ja rugby leagueen

Rugbyn kansainvälinen kattojärjestö International Rugby Football Board perustettiin vuonna 1886, mutta lajin sisällä alkoi syntyä suuria erimielisyyksiä, kun pelaajat alkoivat ryhtyä harjoittamaan lajia ammatikseen. 1890-luvulla Rugby Football Union kielsi ammattilaispelaajien käytön Englannissa, mikä aiheutti suuria erimielisyyksiä Pohjois- ja Etelä-Englannin seurojen välille. Monet pohjoisenglantilaiset pelaajat olivat työläisiä, joilla ei ollut aikaa eikä rahaa pelimatkoihin, pelaamiseen tai loukkaantumisista toipumiseen, minkä takia seurat maksoivat heille kipukorvauksia. Lopulta kiista ajautui siihen pisteeseen, että vuonna 1895 joukko pohjoisenglantilaisia seuroja perusti Huddersfieldissä Northern Rugby Football Unionin, joka loi tarkemmat säännöt pelaajien palkkaukselle. Sittemmin pelaajille oli sallittua maksaa pelaamisesta, mutta heillä täytyi myös olla varsinainen työpaikka pelaamisen ohella.
Ajan myötä pohjoisten seurojen käyttämät säännöt alkoivat erota merkittävällä tavalla RFU:n säännöistä, joiden mukaisen pelimuodon nimeksi sittemmin vakiintui rugby union. Kaikkiaan noin 200 seuraa oli eronnut RFU:sta pohjoisen sääntöjen NRFU:hun. Pohjoisilla säännöillä pelattiin erillisiä Lancashiren ja Yorkshiren liigoja, jotka yhdistyivät vuonna 1901, ja syntyi Northern Rugby League, minkä myötä tästä pelimuodosta alettiin käyttää nimitystä rugby league.
Valokuvia

Pelaaja kuljettaa palloa kantamalla.
Conversion.
Scrum
Lineout
Lineout
Taklaus
Tuomari antaa rangaistuksen
Säänkestäviä pelaajia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.rugbyfootballhistory.com/
Merkinnän syy: säännöistä enempi ja uudempi historia puuttuu kokonaan
Timanttikoirat, turkoosit päivät

| Timanttikoirat, turkoosit päivät: Kertomuksia ilmestysten avaruuden universumista> Diamond Dogs, Turquoise Days |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Alastair Reynolds
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Julkaistu:  2003
Suomennos
Suomentaja:  Pirkko Talvio-Jaatinen
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  219
ISBN:  952-471-610-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Timanttikoirat, turkoosit päivät: Kertomuksia ilmestysten avaruuden universumista on Alastair Reynoldsin tieteiskirja, joka koostuu kahdesta tarinasta: Timanttikoirat ja Turkoosit päivät.
Timanttikoirat

Timanttikoirat kertoo retkikunnasta, joka matkustaa etäiselle planeetalle ratkaisemaan Veritornin arvoituksen. Veritorni on noin 250 metriä korkea ja sen alkuperäistä rakentajaa tai tarkoitusta ei tunneta. Ryhmä henkilöitä voi mennä torniin ja edetä siellä huoneesta toiseen ratkomalla matemaattisia ongelmia. Vääristä vastauksista seuraa hirvittäviä rangaistuksia, tai jopa kuolema. Oikealla vastauksella voi edetä seuraavaan huoneeseen tai poistua kokonaan tornista. Ryhmän edetessä tornissa ongelmat vaikeutuvat ja rangaistukset pahenevat jatkuvasti. Seurausta tai mahdollista palkintoa kaikkien ongelmien ratkaisemisesta ei tunneta. Torni on tietoinen kone, joka havaitsee mikäli haasteen sääntöjä yritetään rikkoa, ja rankaisee rikkomuksista sen mukaisesti. Erityisesti torni kieltäytyy päästämästä sisään ryhmiä, jotka kantavat mukanaan aseita, ja rankaisee ryhmiä jotka yrittävät ottaa näytteitä tornista.
Timanttikoirat > Hahmot

Retkikunnan perustaja on Roland Childe. Hän kokoaa seurueen, joka koostuu toinen toistaan älykkäämmästä ja nerokkaammasta henkilöstä. Richard Swift on Childen vanha ystävä joka on erilaisista ongelmista kiinnostunut ja pitää ongelmienratkaisua itseisarvona. Tarina on kerrottu Swiftin näkökulmasta. Celestine on matemaattinen nero, joka on saanut taitonsa lahjaksi mielenmuovaajilta. Hirz on menestynyt tietokonehakkeri, informaatikko ja vakoilija. Forqueray on retkikunnan aluksen kapteeni, ja tohtori Trintignant toimii retkikunnan lääkärinä.
Turkoosit päivät

Turkoosit päivät kertoo siirtokunnasta planeetalla, jonka merellä asustelee mielenmuovaajia. Mielenmuovaajat ovat eliöitä, jotka elävät suurina muodostelmina merellä. Ne pystyvät sulauttamaan itseensä ajatukset ja mielen miltä hyvänsä oliolta joka ui meressä. Mielenmuovaajat tallettavat olioiden, ja ihmisten, ajatuksia suuriin biologisiin muisteihinsa, ja vastalahjaksi antavat joitakin tietoa takaisin niille, jotka uivat meressä. Tarinan päähenkilö Naqi johtaa suurta tutkimusprojektia mielenmuovaajista, kun planeetalle saapuu uusi tutkimusryhmä avaruusaluksella. Uusi tutkimusryhmä esittää olevansa kiinnostunut Naqin projektista, mutta todellisuudessa heidän motiivinsa onkin täysin erilainen. Aidon motiivin sivuilmiönä koko planeetan turvallisuus vaarantuu.
Aiheesta muualla

Nummelin, Juri: Avaruus on kiehtova ja vaarallinen paikka. Turun Sanomat.  22.9.2005. Arkistoitu 29.4.2013.
Vesa Sisättö: Kidutustorni ja älykäs valtameri. Helsingin sanomat 10.1.2006.