Aurora Karamzin
Aikuisuus ja avioliitot

Aurora matkusti nuoremman sisarensa Emilien luo Pietariin vuonna 1832 tukeakseen sairaalloista siskoaan tämän vaikeassa avioliitossa. Emilie oli vuonna 1828 mennyt 16-vuotiaana naimisiin kreivi Vladimir Musin-Puškinin kanssa, joka oli ollut karkotettuna Suomeen dekabristikapinan jälkeen. Aviomies oli maaninen uhkapeluri ja perheen varallisuus oli vaarassa. Heidän tyttärensä on Marie Linder, jonka kasvattamisesta Aurora otti myöhemmin vastuun Emilien kuoltua lavantautiin. Moskovassa Aurora tapasi uudelleen nuoruudenrakkautensa eversti Aleksandr Muhanovin (1802–1834), johon hän oli 16-vuotiaana tutustunut Helsingissä tämän tullessa vuonna 1824 kenraalikuvernööri Zakrevskin adjutantiksi. Aurora meni kihloihin vuonna 1834 Muhanovin kanssa, joka kuitenkin kuoli malariaan juuri ennen häitä.
Auroran ja hänen sisartensa kauneutta ylistettiin venäläisten runoilijoitten teoksissa: Jevgeni Baratynski vertasi häntä vuonna 1824 kirjoitetussa runossa ristimänimen mukaisesti aamuruskoon (lat. aurora) ja nousevaan aurinkoon. Nuorempaan sisareen Emilieen rakastunut Mihail Lermontov vertasi runossaan "Kreivitär Emilii" vuonna 1839 häntä valkoiseen liljaan ja hänen sydäntään valloittamattomaksi kuin Bastilji. Puolalaistaustainen amatöörisäveltäjä Mihail Vielgorski (1788–1856) sävelsi Auroran kunniaksi romanssin Mazurka d'Aurore runoilija Pjotr Vjazemskin säkeisiin. Vjazemski kertoi kirjeessään Aleksandr Turgeneville: "Moskovassa kaikki on kuten ennenkin, paitsi kaksi uutta suomalaista tähteä: [Emelie Musina-]Puškina ja hänen sisarensa Aurora, joista minä ja Baratynski teemme lauluja. Sanotaan, että kaikki valonlähteet kalpenevat heidän edessään … Itse asiassa he ovat ihanan suloisia sekä sisältä että ulkoa.
Vuonna 1835 Aurora Stjernvallista tuli hovineiti Pietarin Talvipalatsiin. Hovineidin tärkein tehtävä oli toimia Venäjän keisarinnan avustajana. Hovinaisten päätehtävänä oli olla jatkuvasti keisarinnan lähellä, sihteerinä, ääneen lukijana ja viihdyttäjänä sekä keisarillisten lasten hoitajina. 
Hän lopetti hovineidin tehtävänsä ja sai keisarilta 12 000 ruplaa mentyään naimisiin vuonna 1836 satumaisen rikkaan venäläisen hovijahtimestari Pavel (Paul) Nikolajevitš Demidovin (1798–1840) kanssa.
Aurora ja Paul saivat vuonna 1839 pojan, joka syntyi Kissingenin kylpyläkaupungissa. Hänet nimettiin isänsä mukaan Pauliksi (1839–1885). Isä-Paul sairasteli paljon, kieltäytyi palaamasta Pietariin ja pariskunta vietti lähes koko yhteisen elämänsä eri terveyskylpylöissä Saksassa. Aurora Demidov jäi leskeksi 31-vuotiaana vuonna 1840. Hän osti isäpuoleltaan C. J. Walleenilta äitinsä Evan perinnöllä aikoinaan ostetun Espoossa sijaitsevan Träskändan kartanon, jossa hän vietti kesiään vuoteen 1895 asti. Talvet hän vietti joko Pietarissa Bolsaja Morskajalla sijaitsevassa palatsissa perehtymässä Demidov-yhtiön toimintaan tai matkustellen.
Vuonna 1846 Aurora meni uudelleen naimisiin. Uusi aviomies oli eversti Andrei Karamzin (1814–1854). Andrein isä oli kirjailija ja historioitsija Nikolai Karamzin ja äiti rikas perijätär, ruhtinas Andrei Vjazemskin avioton tytär Jekaterina Kolyvanova, jonka salongissa Stjernvallin sisarukset olivat jo 1830-luvulla tutustuneet Pietarin älymystöpiireihin.
Yhdessä miehensä kanssa Aurora Karamzin teki matkoja edellisen miehensä suvun omistamille kaivoksille Uralin itäpuolelle sekä Pariisiin, jossa Aurora oleskeli miehensä Andrein kanssa helmikuun vallankumouksen aikana vuonna 1848. Näillä matkoilla alkoi hänen yhteiskunnallinen heräämisensä ja hänen aloitteestaan Nižni Tagilin kaivoskaupunkiin perustettiin sekä lastenkoti kouluineen että synnytyslaitos.