stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
David Lane
Elämä > Toiminta vankeusaikana ja kuolema

Lane jatkoi kirjoittamista vankilassa. Hän muotoili Neljätoista sanaa -sloganin, josta tuli hyvin suosittu valkoisen ylivallan kannattajien parissa. Lane esitti luettelon ideologisista väittämistä, jotka tulivat tunnetuiksi nimellä ”88 Precepts”. Hänen monia vankeusaikaisia kirjoituksiaan julkaistiin äärimielisissä lehdissä. Artikkelissaan ”Strategy” Lane kannusti valkoisten perheiden ryhmää muuttamaan syrjäiseen maahan, jossa paikallinen poliittinen järjestelmä voitaisiin syrjäyttää ”valkoisen rodun menestymisen” mahdollistavan alueen perustamiseksi. Lane kirjoitti voimakkaasti juutalaisia, kristinuskoa ja poliisia vastaan. Hän meni vuonna 1994 vankilassa naimisiin Katja Lanen kanssa. Pariskunta perusti 14 Word Press -kustantamon vuonna 1995. Kustantamo omistettiin Lanen rasistisen ideologian ja hänen wotanismiksi kutsumansa uskonnon eli odinismin edistämiselle. Muinaisuskontojen tutkijat eivät ole pitäneet rasismia odinismiin kuuluvana, mutta Lane ja muut kehittivät siitä rasistisen tulkinnan. Katja Lane johti 14 Word Pressin toimintaa ystävänsä Ron McVanin kanssa vuosien ajan, mutta vuonna 2001 vastuu siirrettiin Steve Wiegandille. 14 Word Press lopetti myöhemmin toimintansa.
Lane edusti uusvölkistiseksi kuvailtua liikettä. Hän perusti vaimonsa ja Ron McVanin kanssa 1990-luvulla Wotansvolk-nimisen uskonnollisen ryhmittymän. Lane kritisoi toista uusvölkistiseksi kuvailtua johtajaa, Stephen McNallenia, joka hänen mukaansa ei osoittanut johdonmukaista tukea valkoisen ylivallan aatteelle. Lane kuoli 69-vuotiaana vankilassa epilepsian komplikaatioihin. Pieniä muistotapahtumia tai mielenosoituksia järjestettiin Yhdysvaltain kaupungeissa, Englannissa, Saksassa, Venäjällä ja Ukrainassa.
Peugeot 908 HDi FAP

| Peugeot 908 HDi FAP |
| --- | --- |

Yleiset tiedot
Luokka:  Le Mans Prototype
Valmistaja:  Peugeot
Teknisiä tietoja
Polttoaine:  diesel
Moottori:  V12 5 486 cm³
Voimansiirto:  6 vaihdetta
Massa:  925 kg
Pituus:  4 640 mm
Leveys:  2 000 mm
Kilpailuhistoria
Peugeot 908 HDi FAP on Peugeot Sportin vuonna 2006 esitelty LMP1-luokan kilpa-auto. Peugeot Sport ajatti kahta autoa Le Mans Series -sarjassa kaudella 2007 pääpainopisteen ollessa kuitenkin legendaariset Le Mansin 24 tunnin ajot. Sen kehitys aloitettiin 2005 ollen toinen dieselmoottorinen urheiluauto suurelta valmistajalta kilpailijansa, Audi R10 TDin, jälkeen. Peugeot oli osallistunut Le Mansiin edellisen kerran vuonna 1993 Peugeot 905 - autollaan. Auton numero koostuu poikkeuksellista mallia merkkaavasta luvusta 90, ja konseptiauto 907:aa seuraavasta numerosta 8, ja se jakaa nimensä konseptiauto 908 RC:n kanssa, jossa on myös sama V12-moottori.
Vuoden 2008 Silverstonen tuhannen kilometrin ajoissa Peugeot Sport esitteli diesel-908:n hybridivariantin liike-energianpalautusjärjestelmällä, 908 HY:n. Peugeot ajoi sillä kaudella 2009 Le Mans Seriesissä, tosin auto ei saanut mestaruuspisteitä.
Tekniikka

Peugeot valitsi autoonsa suljetun ohjaamon, kuten kaksinkertaisessa Le Mans -voittajassa Peugeot 905:ssä, Automobile Club de l’Ouestin uusien sääntöjen johdosta. Suljetun ohjaamon haittapuoliin kuuluvat paino ja korkea painopiste mutta se parantaa rungon jäykkyyttä ja aerodynamiikkaa. Autossa on suljettu hiilikuitumonokokki painon alentamiseksi ja jäykkyyden lisäämiseksi. Autossa on yhdistetty etu- ja takajousitus, elektroninen ohjaustehostin ja BBS:n valmistamat magnesiumpyörät. Auto on 4 640 mm pitkä, 2 000 mm leveä ja painaa 925 kg.
Tekniikka > Voimansiirto

Auton moottori on suurin sääntöjen sallima, 5,5-litrainen alumiininen V12. Suuri iskutilavuus on valittu käyttökelpoisen käyntinopeusalueen laajentamiseksi alaspäin, kun taas suuri sylinterimäärä on valittu sylinterin halkaisijan saamiseksi lähelle tuotantomallien halkaisijoita sekä tasapainon ja värinättömyyden takia. Moottorin V-kulma on valittu painopisteen alentamiseksi moottorin vääntöjäykkyyden kärsimättä. Moottorin teho on 520 kW (710 hv) ja vääntömomentti 1 200 Nm.
Autossa on kaksi pakoputkien loppupäässä sijaitsevaa, Garrett-turboahtimiin yhdistettyä hiukkassuodatinta, joissa on sama teknologia kuin vakioautoissa. Ruiskutusjärjestelmän ja moottorinohjauksen komponentit ovat Boschin suunnittelemia. Auton sähköpneumaattinen 6-vaihteinen vaihdelaatikko on sijoitettu pitkittäissuuntaisesti.
Tekniikka > Hybridiversio

Peugeot kilpailee kaudella 2009 myös 908:n hybridiversiolla, 908 HY:llä. Auton käynnistysmoottorin paikalla on sähkömoottorigeneraattori, jonka teho on 60 kW. Jarrutusenergia säilötään litiumioniakustoon, jossa on 600 kennoa koottuna kymmeneen pakettiin. Yhden Le Mansin kierroksen aikana energiaa otetaan talteen 20-30 sekunnin ajan. Säilöttyä energiaa voidaan hyödyntää 60 kW:n teholla 20 sekunnin ajan. Energia voidaan käyttää heti tai myöhemmin, ja mikäli lisätehoa ei tarvita, energia voidaan käyttää polttoaineen säästämiseen. Järjestelmällä saavutetaan 3-5 prosentin säästö kulutuksessa. Hybridiversio painaa 45 kg enemmän kuin standardimalli.
Suunnittelu

Kesäkuussa 2006 Peugeot aloitti suunnitelmansa palata Le Mansiin kaudella 2007. Maaliskuussa 2006 auton perusrakenteesta päästiin yksimielisyyteen ja päätettiin tehdä auto suljetulla ohjaamolla. Myös dieselmoottorin kehitys alkoi ja yksisylinterinen testimoottori rakennettiin. Aerodynamiikan suunnittelu alkoi huhtikuussa ja valmistui pääpiirteissään kesäkuussa.
Peugeot julkaisi suunnitelmansa kesäkuussa ja esitteli auton pienoismallin syyskuussa Pariisin autonäyttelyssä. Syyskuussa suoritettiin myös auton moottorin ensimmäiset koekierrokset penkissä.
Joulukuussa testikuljettaja Eric Hélary ajoi auton ensimmäiset testikierrokset. Auto esiteltiin julkisesti 10. tammikuuta 2007 Mortefontainessa. Auto osallistui viiteen testiin La Castelletissa ja Valenciassa. Toinen auto saatiin valmiiksi helmikuun lopussa ja kolmas muutaman viikon myöhemmin.
Maaliskuussa 2007 Peugeot paljasti autonsa värityksen, joka oli täysin erilainen verrattuna Pariisin autonäyttelyssä olleisiin väreihin. Peugeotin pääkumppanit Le Mans Seriesissä ovat Total, Michelin, Bosch, Eurodatacar ja Xbox.
Tulokset > 2007

Peugeotin kuljettajat Le Mans Seriesissä kaudella 2007 olivat Pedro Lamy ja Stéphane Sarrazin (auto #8), sekä Marc Gene ja Nicolas Minassian (auto #7). Le Mansiin osallistuivat heidän lisäkseen Sébastien Bourdais ja Formula 1 -maailmanmestari Jacques Villeneuve. Peugeot osallistuu sarjan jokaiseen 6 kilpailuun 2 autolla. Auton ensimmäinen virallinen esiintyminen tapahtui Paul Ricardin radalla ajetuissa testeissä. Auto oli testin nopein teknisistä ongelmista huolimatta.
Le Mans Seriesin ensimmäisessä kisassa Monzassa Peugeot 908 osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa. Genen ja Minassianin auto #7 voitti ja Lamyn ja Sarrazinin #8 kärsi vaihdelaatikko-ongelmista ja sijoittui kolmanneksi. Valencian tuhannen kilometrin ajossa Sarrazinin ja Lamyn #8 auto oli ylivoimainen ja voitti kolmen kierroksen erolla. Auto #7 sen sijaan kärsi kytkinrikon ja joutui keskeyttämään.
Le Mansin testipäivänä kesäkuun alussa Peugeot #8 löi Audi R10 TDi:t ja oli päivän nopein. Peugeot #7 oli viides. Sarrazin ajoi auton #8 Le Mansin paalupaikalle, kun taas Peugeot #7 oli kolmas. Kisassa Sarrazinin, Lamyn ja Bourdaisin auto #8 sijoittui Audin jälkeen toiseksi ja Genén, Minassianin ja Villeneuven auto #7 keskeytti moottoriongelmiin kisan loppupuoliskolla. Peugeot #8 kärsi myös moottoriongelmista, ja sen takapyöranlaakerit jouduttiin vaihtamaan mutta se selvisi maaliin asti.
Le Mansin jälkeen Peugeot palasi Le Mans Seriesiin. Lamyn ja Sarrazinin 908 #8 voitti Nürburgringin kisan ennen paalulta lähtenyttä toista Peugeotia. Lamy ja Sarrazin voittivat myös Spassa mutta toinen Peugeot joutui keskeyttämään. Gené ja Minassian voittivat Silverstonen kisan Lamyn ja Sarrazinin joutuessa keskeyttämään toiselta sijalta vain kymmenen minuuttia ennen kisan loppumista.  Sarjan kuudes ja viimeinen kilpailu, 1000 mailin pituinen Mil Milhas, ajettiin Interlagosin radalla. Gené ja Minassian voittivat ja Lamy ja Sarrazin sijoittuivat toiseksi. Lamy ja Sarrazin auto #8 voitti kauden tallimestaruuden Genén ja Minassianin auton #7 jäädessä kolmanneksi Pescarolo Sportin auton #16 taakse.
Tulokset > 2008

Kaudella 2008 Peugeot jatkoi Le Mans Seriesissä samoilla kuljettajilla. Edellisestä kaudesta poiketen Peugeot osallistui myös Sebringin 12 tunnin ajoon yhdellä autolla. Kuljettajina olivat Pedro Lamy, Stéphane Sarrazin ja Nicolas Minassian. Peugeot ajoi aika-ajojen nopeimman ajan muttei lähtenyt paalupaikalta aika-ajojen tulosten hylkäämisen takia. Kisassa Peugeot johti alussa mutta jäi hydrauliikkaongelmien takia 22:ksi. Lamy onnistui kuitenkin ajamaan kilpailun nopeimman kierroksen, ja auto sijoittui lopulta 12:ksi.
Le Mans Seriesin ensimmäisessä kilpailussa Barcelonassa Peugeot numero 7 voitti ja numero 8 jäi kolarin takia 12:ksi. Monzan kilpailussa #8 Peugeot voitti, mutta paalulta lähtenyt #7 kärsi vaihteistoongelmista ja oli viides. Span kilpailussa ajoivat myös Jacques Villeneuve autossa #7 ja Alexander Wurz autossa numero 8. Kilpailun voitti Peugeot numero 7, ja toinen Peugeot keskeytti.
Peugeot osallistui vuoden 2008 Le Mansin 24 tunnin ajoon kolmella autolla. Auto numero 7 ajoivat Marc Gené, Nicolas Minassian ja Jacques Villeneuve, auto numero 8 Pedro Lamy, Stéphane Sarrazin ja Alexander Wurz ja auto numero 9 Christian Klien, Franck Montagny ja Ricardo Zonta. Le Mansin testipäivänä Peugeot #9 oli nopein, #8 toinen ja #7 neljäs. Aika-ajoissa Peugeot otti kolme ensimmäistä sijaa auton #8 ollessa ensimmäinen ennen autoja #9 ja #7. Kilpailussa Peugeotit johtivat alussa kunnes kahden tunnin ajon jälkeen johdossa olleele autolle numero 8 tuli vaihteisto-ongelmia ja se joutui varikolle kuuden kierroksen ajaksi. Johtoon siirtynyt auto numero 9 menetti aikaa käväistyään hiekalla ja Peugeot #7 siirtyi johtoon. Yöllä alkaneen sateen ansiosta Audi #2 siirtyi johtoon. Audin johto säilyi loppuun asti ja Peugeot #7 sijoittui toiseksi, #9 kolmanneksi ja #8 viidenneksi.
Le Mansin jälkeen Nürburgringilla Peugeot #8 voitti ja #7 takasi tallin kauden ensimmäisen kaksoisvoiton. Kauden viimeisessä kilpailussa Silverstonessa molemmat Peugeotit joutuivat kuitenkin keskeyttämään. Peugeot #7 oli sarjan pisteissä toinen ja #8 neljäs.
Peugeot osallistui myös American Le Mans -sarjaan kuuluvaan Petit Le Mansiin yhdellä autolla, jossa kuljettajina olivat Sarrazin, Minassian ja Klien. Peugeot oli kisan toinen.
Tulokset > 2009

Vuoden 2009 Le Mansin ajoissa autolla ajettiin kaksoisvoittoon, kun autokunta #9 David Brabham/Marc Gené/Alexander Wurz voittivat kilpailun ja #8 Franck Montagny/Sébastien Bourdais/Stéphane Sarrazin sijoittuivat toiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 908 HDi FAP Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Peugeot 908 HDi FAP
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:   Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:   104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9 
Varhainen malli näytteillä vuonna 2006
908:n V12-dieselmoottori. Toinen hiukkassuodattimista oikealla, turboahdin etualalla.
Jacques Villeneuve Le Mansin testipäivänä kesäkuun 2007 alussa
Käännös suomeksi
Dahlgren

Dahlgren on ruotsalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Alta Dahlgren (1868–1908), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Carl Fredrik Dahlgren (1791–1844), ruotsalainen runoilija
Eva Dahlgren (s. 1960), ruotsalainen laulaja
Fredrik August Dahlgren (1816–1895), ruotsalainen kirjailija, dramaturgi ja kanslianeuvos
Greta Backman-Dahlgren (1909–1981), suomenruotsalainen runoilija
Hans Dahlgren (s. 1948), ruotsalainen poliitikko ja diplomaatti
Jacob Dahlgren (s. 1970), ruotsalainen taiteilija
Karl Fredrik Dahlgren (1791–1844), ruotsalainen runoilija, pappi ja valtiopäivämies
Maija Dahlgren (1927–2014), suomalainen radiotoimittaja
Theodor Dahlgrén (1863–1909), suomalainen koulunjohtaja ja päätoimittaja.
Dahlgren entisenä nimenä

Dahlgren on myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi:
Erkki Tamila, alk. Eerik Dahlgren (1911–2004), suomalainen kestävyysjuoksija ja maastohiihtäjä
Yrjö Ylänne, alk. Dahlgren (1888–1971), suomalainen kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
David Arelius

| David Arelius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1729 Kauhajoki
Kuollut: 7. marraskuuta 1806 (77 vuotta) Nurmo
Puoliso:  Hedvig Hannelius
Ura
Uskontokunta:  Luterilaisuus
David Arelius (12. maaliskuuta 1729 Kauhajoki – 7. marraskuuta 1806 Nurmo) oli suomalainen pappi. Arelius toimi kolmen vuoden ajan Ilmajoen kirkkoherran apulaisena sekä neljänkymmenen vuoden ajan Nurmon rukoushuonekunnan saarnaajana. Arelius oli Nurmon ensimmäinen saarnaaja ja palveli tehtävässään aina kuolemaansa saakka.
Areliusta on kuvattu herännäiseksi saarnaajaksi jolla oli pikainen luonne. Areliusta on kuvattu innokkaaksi kalastajaksi ja häntä kutsuttiin Taavetti-papiksi.
Pappisura > Nurmon saarnaaja

Arelius toimi komen vuoden ajan Ilmajoen kirkkoherran apulaisena. Omaksi seurakunnakseen erkaantuneet nurmolaiset ja seinäjokiset kävivät kuulemassa Areliusta ja anoivat Areliuksen saamiseksi ensimmäiseksi papikseen. Anomus hyväksyttiin ja Arelius saapui Nurmon ensimmäiseksi papiksi vuonna 1766 ilman ehdollepanoa ja vaalia. Areliuksen työsarkaan vastaperustetussa seurakunnassa kuuluivat muun muasssa uuden kirkon rakentaminen sekä seurakunnallisen elämän järjestäminen.
Yksityiselämä ja koulutus

Areliuksen vanhemmat olivat Kauhajoen Iso-Aron talollinen Jakob Nilsson sekä Brita Simonsdotter. Arelius opiskeli Vaasan triviaalikoulussa sekä valmistui ylioppilaaksi turussa vuonna 1750. Arelius vihittiin papiksi 10. toukokuuta 1763. Areliuksen puoliso oli Ilmajoen kirkkoherra Salomon Hanneliuksen sisar Hedvig.
Devjatjarov

Devjatjarov (ven. Девятьяров) on venäläinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mihail Devjatjarov (s. 1959), venäläinen (neuvostoliittolainen) maastohiihtäjä
Mihail Devjatjarov (s. 1985), venäläinen maastohiihtäjä
Diana Pizzavini

| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Naisten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | joukkuekilpailu |  |
Diana Pizzavini (6. elokuuta 1911 Pavia, Italia – 23. tammikuuta 1989) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Pizzavini täytti 17 vuotta kaksi päivää ennen kilpailujen alkua. Olympialaisiin osallistumisen myötä joukkue (Piccole Ginnaste Pavesi) matkasi ensimmäistä kertaa ulkomaille. Hollannin kuningatar onnitteli joukkuetta ja kotimaahaan palattua heidät otettiin ilolla vastaan joukkueen kotikaupungissa Paviassa. Diktaattori Benito Mussolini onnitteli heitä myös henkilökohtaisesti Roomassa.
Debreceni VSC

Debreceni VSC on vuonna 1902 perustettu unkarilainen jalkapalloseura Debrecenistä. Se pelaa maan korkeimalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Joukkue osallistui Mestareiden liigaan kaudella 2009–2010. Seura pelaa kotiottelunsa 10 200 katsojaa vetäjällä Stadion Oláh Gábor Útilla. Vuonna 2010 on tarkoitus valmistua uuden Debreceni Stadionin, jonne mahtuu 35 000 katsojaa.
Vaikka seuralla on pitkä historia, sen todelliset menestysvuodet alkavat vuodesta 1999. Vuosina 1999–2012 Debrecenissä on juhlittu Unkarin mestaruutta kuudesti, cup-voittoa viidesti, liigacupin voittoa kerran sekä supercupin voittoa viidesti.
Saavutukset

Unkarin mestaruus (6): 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2012
Hopeaa: 2008
Unkarin cup (5): 1999, 2001, 2008, 2010, 2012
Hopeaa: 2003, 2007
Unkarin supercup (4): 2005, 2006, 2007, 2009, 1010
Hopeaa: 2008
Unkarin liigacup: 2010
2008, 2011
Entisiä valmentajia

Miroslav Beránek
András Herczeg
Gyula Lóránt
Zdeněk Ščasný
Devollin piirikunta

| Devollin piirikunta Rrethi i Devollit |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Albania
Lakkautettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bilisht
Pinta-ala:  429 km²
Väkiluku (2001):  34 744
 – väestötiheys:  81,0 as./km²
Devollin piirikunta (alb. Rrethi i Devollit) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Korçën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Korçën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 429 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 34 744 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Bilisht, Hoçisht, Miras, Progër ja Qendër Bilisht. Pääkaupunkina toimi Bilisht.
Diana Mocanu

| Mitalit> Maa:   Romania.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 200 m selkäuinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2001 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Fukuoka 2001 | 100 m selkäuinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2000 | 50 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2000 | 100 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2000 | 200 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Istanbul 1999 | 100 m perhosuinti |  |
|  Pronssia | Helsinki 2000 | 4x100 m sekauintiviesti |  |
Diana Iuliana Mocanu (s. 19. heinäkuuta 1984, Brăila, Romania) on entinen romanialainen uimari, joka voitti 100 ja 200 metrin selkäuinnit kesäolympialaisissa 2000. Hän voitti myös 200 metrin selkäuinnin maailmanmestaruuden Fukuokassa 2001.
Paul McGrath

Paul McGrath (s. 4. joulukuuta 1959) on irlantilainen, 1980- ja 1990-luvuilla maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
McGrath edusti pääosan urastaan Manchester Unitedia ja Aston Villaa. Lisäksi hän pelasi St Patrick's Athleticissa, Derby Countyssa ja Sheffield Unitedissa. McGrath voitti Manchester Unitedissa FA Cupin 1985 ja Aston Villassa liigacupin 1994. Hänet valittiin vuoden pelaajaksi Englannissa 1993.
Irlannin maajoukkueessa McGrath pelasi 83 ottelua ja oli mukana 1990 ja 1994 MM-kisoissa sekä 1988 EM-kisoissa. Hän teki maaotteluissa kahdeksan maalia.
McGrathista on kirjoitettu omaelämäkerta Back from the Brink, joka palkittiin Irlannin vuoden urheilukirjana.
Aiheesta muualla

Paul McGrathin pelaajatilastot soccerbase.com
Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Bonner
2 Morris
3 Staunton
4 McCarthy
5 Moran
6 Whelan
7 McGrath
8 Houghton
9 Aldridge
10 Cascarino
11 Sheedy
12 O'Leary
13 Townsend
14 Hughton
15 Slaven
16 Sheridan
17 Quinn
18 Stapleton
19 Kelly
20 Byrne
21 McLoughlin
22 Peyton
Valmentaja Charlton
Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Bonner
2 Irwin
3 Phelan
4 Moran
5 McGrath
6 Keane
7 Townsend
8 Houghton
9 Aldridge
10 Sheridan
11 Staunton
12 G. Kelly
13 Kernaghan
14 Babb
15 Coyne
16 Cascarino
17 McGoldrick
18 Whelan
19 McLoughlin
20 D. Kelly
21 McAteer
22 A. Kelly
Valmentaja Charlton
Dave Pirner

| Dave Pirner |
| --- | --- |
 Dave Pirner esiintymässä vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Anthony Pirner
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1964 (ikä 60) Green Bay, Wisconsin, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1983-
Tyylilajit:  alternative rock
Soittimet:  kitara laulu rummut saksofoni
Yhtyeet:  Soul Asylum
Levy-yhtiöt:  A&M Records Columbia Records Ultimatum Music Twin/Tone Legacy Recordings
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dave Pirner (oik. David Anthony Pirner, s. 16. huhtikuuta 1964 Green Bay, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye Soul Asylumin keulakuvana.
Soul Asylumin ohella hän on myös säveltänyt musiikkia useaan Kevin P. Smithin ohjaamaan elokuvaan. Suurimman sävellystyönsä elokuva-alalla Pirner teki vuonna 1997 Smithin elokuvaan Amyn jäljillä. Tämän lisäksi hän on tehnyt myös cameoroolin vuoden 1994 elokuvaan Reality Bites, jossa pääosaa esitti Pirnerin silloinen tyttöystävä Winona Ryder.
Pirner on jo lähes 30-vuotisen uransa aikana julkaissut Soul Asylumin kanssa 11 studioalbumia, kolme kokoelma-albumia sekä yhden livealbumin. Yhtyeen viettäessä hiljaisempaa aikaväliä vuosituhannen vaihteen jälkeen Pirner julkaisi myös sooloalbuminsa Faces & Names vuonna 2002.
Elämäkerta

Pirner muutti 17-vuotiaana kotoaan Minneapolikseen, Minnesotan osavaltioon ja aloitti työnteon. Vapaa-aikansa hän käytti rumpujen soittamiseen, ja 20-vuotiaana Pirner perusti punkyhtye Loud Fast Rulesin, jossa hän soitti rumpuja. Yhtyeeseen liittyivät myös bassokitaristi Karl Mueller ja kitaristi Dan Murphy. Pirner jätti rumpujensoiton, ja ryhtyi yhtyeensä laulajakitaristiksi Pat Morleyn liittyessä uudeksi rumpaliksi. Pian Grant Young kuitenkin paikkasi Morleyn rumpalina, ja yhtye vaihtoi nimensä Soul Asylumiksi Pirnerin kirjoittaman kappaleen mukaan. Tämän jälkeen julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Say What You Will Clarence… Karl Sold the Truck, joka oltiin nauhoitettu ennen Grantin liittymistä yhtyeeseen. Vuosien 1986-1989 aikana yhtye kiersi ahkerasti Yhdysvalloissa ja julkaisi viisi studioalbumia keräten vankan fanipohjan. Vuonna 1990 Pirner tuotti myös Minneapolisin kaupungista kotoisin olleen yhtyeen, Group de Gracen samannimisen debyyttialbumin.
Vuonna 1992 yhtye julkaisi virallisen, kuudennen studioalbuminsa Grave Dancers Unionin. Albumi tuotti kaksi hittisingleä; Runaway Train ja Black Gold. Singlet menestyivät listoilla ja kappaleiden musiikkivideot saivat paljon soittoaikaa Music Televisionin ja VH1:sen musiikkikanavilla. 
Kun Soul Asylum oli vakiinnuttanut paikkansa musiikkialalla, Pirner teki lukuisia vierailuja muiden sooloartistien ja yhtyeiden albumeilla.
Vuonna 1999 Soul Asylum meni väliaikaiselle tauolle Candy from a Stranger-studioalbumin julkaisun jälkeen. Vuosituhannen vaihteessa yhtye julkaisi kokoelma-albumin Black Gold: The Best of Soul Asylum, ja Pirner aloitti samaan aikaan työstämään materiaalia omalle sooloalbumilleen Faces & Names, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2002.
Pitkän levytystauon jälkeen yhtye vetäytyi studioon kirjoittamaan kappaleita uudelle studioalbumilleen, mutta koki pahan takaiskun kun bassokitaristi Karl Mueller kuoli ruokatorven syöpään 17. kesäkuuta 2005. Mueller ehti soittaa albumin materiaalista puolet valmiiksi ennen kuolemaansa, ja 11. heinäkuuta 2006 julkaistu studioalbumi The Silver Lining omistettiin yhtyeen pitkäaikaisen bassokitaristin muistolle. Albumin julkaisun jälkeen yhtye on kiertänyt Yhdysvalloissa, ja Pirner tiedotti helmikuussa 2010 yhtyeen palaavan studioon ja uusi albumi julkaistaisiin vuoden 2011 puolella.
Pirner sai huomattavasti julkisuutta myös yksityiselämässään seurustellessaan näyttelijätär Winona Ryderin kanssa 1990-luvun puolivälissä, ja hän esiintyi myös omana itsenään Ryderin tähdittämässä elokuvassa Reality Bites vuonna 1994. Tuolloin Pirner sävelsi myös musiikkia useampaan elokuvaan.
Nykyään Pirner asuu New Orleansin Bywaterissa Yhdysvalloissa ja työskentelee Soul Asylumin ohella myös tuottajana ja säveltäjänä ja omistaa alueella myös studiotilat.
Diskografia > Soul Asylum

Say What You Will Clarence... Karl Sold the Truck (1984)
Made To Be Broken (1986)
Time's Incinerator (1986)
While You Were Out (1986)
Hang Time (1988)
Clam Dip & Other Delights (1989)
And The Horse They Rode On (1990)
Grave Dancers Union (1992)
Let Your Dim Light Shine (1995)
Candy from a Stranger (1998)
Black Gold: The Best of Soul Asylum (2000)
After the Flood: Live from the Grand Forks Prom, June 28, 1997 (2004)
Closer to the Stars: Best of the Twin/Tone Years (2006)
The Silver Lining (2006)
Welcome to the Minority – The A&M Years 1988–1991 (2007)