stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ohkola
Historiaa

Varhaisin merkintä Ohkolan kylästä on vuodelta 1548 papinvero- ja kymmenysluettelosta, luettelossa on 11 nimeä, maakirjan mukaan vuonna 1550 Ohkolassa oli yhdeksän tilaa. 1550-luvulla Ohkola on ollut osa Porvoon hallintopitäjää ja kylän viljelijät on merkitty Porvoon kuninkaankartanon lampuodeiksi, eli vuokraviljelijöiksi. 1600-luvun alkupuolella Ohkola on siirretty osaksi Sipoota ja vuonna 1698 Ohkola liitettiin osaksi Mäntsälän seurakuntaan. Vuoden 1693 verollepanokartan perusteella Ohkolassa oli 15 taloa, talot sijaitsivat kahdessa keskittymässä, Ohkolassa ja Vähäkylässä (Martti Blåfield 1991). Samoilla paikoin asutus on myös vuoden 1786 isojakokartan ja 7 Kuninkaan kartaston (1776–1805) perusteella. Muutosta varhaisempaan asutukseen on asutuksen leviäminen Ohkolassa Ohkolanjoen koillispuolelle ja Vähäkylässä Ohkolanjoen länsipuolelle.
Karttatarkastelun perusteella voidaan todeta, että tilojen paikat kahdessa eri kyläryppäässä Ohkolassa ja Vähäkylässä ovat säilyneet 1600-luvulta tähän päivään asti pääasiallisesti samoilla paikoin. Vuoden 1786 isojakokartan mukaan Ohkolan tilat ovat olleet Mäkelä, Mattila, Knuutila, Mikkola, Poteri, Eerola, Jaakkola, Suojala, Lassila, sekä Vähäkylässä Pirjola, Ollila ja Riiskilä. Nämä kaikki ovat siis sijainneet kahdella eri kylätontilla.
Nykyinen Ohkolantie on osa 1600-luvun lopulla perustettua Hollolasta ja Mäntsälästä Helsinkiin vievää tietä. Tämä uusi tie yhdisti Hämeentien Porvoo–Hollolantiehen kulkien Mäntsälästä Hyrylään muun muassa Ohkolan poikki. Ohkolan kantakylän kautta kulkenut ensimmäinen Helsingintie (mt 1456) on jäänyt paikallistieksi noudattaen hyvin 1600-luvun tielinjaa, ja hyväksi tieyhteydeksi Ohkolasta lähimpään liikekeskustaan eli Kellokoskelle, joka Kellokosken ruukin perustamisesta lähtien on ollut tärkeä taajama ohkolalaisille. 1600-luvun maantie on maisemaa jäsentävä historiallinen kulkureitti.
Kylälle rakennettiin ensimmäinen julkisluonteinen rakennus 1893. Tämä edelleen käytössä oleva rakennus on Ohkolan vanha kansakoulu. Lindbergin pellonmäeltä tontin saanut koulu toimii tänä päivänä kolmessa eri-ikäisessä rakennuksessa. Julkisiin rakennuksiin kuuluvat myös yhdistysten talot. Ohkolan nuorisoseura perustettiin 1899 ja oma toimitalo valmistui 1912 kylän pohjoisreunalle maantien varteen. Neljä vuotta aikaisemmin, 1908, oli valmistunut Ohkolan työväenyhdistyksen talo, sekin maisemallisesti näkyvälle paikalle Vähäkylään vievän kylätien varteen. Mäntsälän kapina alkoi 27. helmikuuta 1932 Ohkolan työväentalolla. Viimeinen yleisötilaisuus järjestettiin 1957. Talo jäi tyhjilleen, ja 1970 huonokuntoinen rakennus purettiin ja hirret huutokaupattiin. Nykyisin paikalla on jäljellä kivijalka.
Historiaa > Mäntsälän ja Hyvinkään rajapinta Ohkolassa

Ohkola menetti suurimman teollisuuslaitoksensa 1952, kun luoteiskulmalla sijainnut Kaukasten alue liitettiin Hyvinkääseen. Ennen aluemuutoksia Kaukas oli merkittävin Mäntsälän silloisista pienistä tehdasyhdyskunnista, ja tehtaan aikana Ohkolankin pääkylällä asui tehdastyöläisiä.
Mäntsälän kunta päätti perustaa Kaukasten koulupiirin vuonna 1917 ja koulun sijoituspaikaksi oli kaavailtu vanutehtaan läheistä aluetta. Koulun sijoituspaikasta oli kuitenkin erimielisyyttä ja lopulta Kaukasten kansakoulu rakennettiin vuonna 1930. Koulupiiriin kuului Kaukasista joen itäpuolen lapset Kivistönkulman perukoille asti eli kylän Mäntsälän puoli sekä myös Kaukasten Tuusulan puolen lapset. Sota-aikana koululla oli sotilaita koulutuksessa. Kaukasten koulutalo myytiin kuntaliitoksen yhteydessä Hyvinkään maalaiskunnalle.
Keravanjärvi oli aiemmalta suomenkieliseltä nimeltään Majainniemenlampi. Majainniemi sijaitsee järven pohjoispuolella ja siellä on ilmeisesti sijainnut hämäläisten erämajoja. Kuitenkin jo vuoden 1739 Ohkolan (Åckois) ja Ritasjärven (Ridasjerfvi) rajariidan seurauksena suoritetun rajankäynnin kartassa on nimenä Kärava Jerfvi ja vuoden 1782 Ohkolan (Ohkois) kartassa (Krigsarkivet, Tukholma) järven nimenä on Karava iärvi. Järven lännenpuoleinen osa kuuluu Hyvinkääseen (aiemmin Hausjärveen), mutta valtaosa järvestä on Mäntsälän puolella. Majainniemen itäpuolella järven rantaan ulottuvaa kalliota kutsutaan Kalman kallioksi. Järven eteläpuolella olevan Paununmäen harjulla on näkyvissä muinaisen Yoldiameren huuhtomaa lakikivikkoa. Ympäristön Kalalammi ja Kivilammi olivat tunnetusti kalaisia lampia, joista viimemainitusta Ohkolan kylä joutui maksamaan Kruunulle kalaveroa. Nykyisin kumpikin lampi on kasvattanut turvekannen eli kasvanut umpeen.
Rieskakoskessa jauhoi 1600-luvun loppupuolella Ohkolan kylän tilojen yhteinen mylly. Ritasjärven ja Ohkolan kylien välillä vallitsi jatkuva rajariita Keravanjoen koskiosuuksista ja arvokkaista rantaniityistä. Rajariidan ratkaisemiseksi suoritettiin vuonna 1739 Ritasjärven ja Ohkolan kylien välinen rajanveto. Siitä laaditussa kartassa mylly nimetään vielä Ohkolan kylän jauhomyllyksi. Mylly jäi kuitenkin rajanvedossa Ritasjärven kylän puolelle ja siirtyi sen kantatilojen yhteiseksi, kahdella kiviparilla jauhavaksi myllyksi. Rajanvedon jälkeen Ohkolan kylän yhteinen ratasmylly rakennettiin Kaukastenkosken partaalle.
Palvelut

Ohkolassa on kolme peruskoulua (luokat 1–6), Ohkolan koulu, Hyökännummen koulu ja Arolan koulu.
Ohkolan ja Hyökännummen alueella ilmestyy Ohkolan Kyläsanomat, joka on perustettu vuonna 1998. Painosmäärä on 1400 kpl.
Hyökännummessa sijaitsee Ohkolan sairaala, jossa toimii HUSin psykiatrisia osastoja.
Palvelut > Paikallisia yhdistyksiä

Harrastus- ja viriketoimintaa löytyy omalta kylältä kaikille ikäryhmille. Harrastusten perustana on merkityksellinen talkootyö ja yhteistyö eri toimijoiden kanssa. Kylältä löytyvät esimerkiksi:
Ohkolan Kyläyhdistys
Ohkolan Nuorisoseura ry
Öljymäen kesäteatteri
Ohkolan Oka ry
Ohkolan VPK
Ohkolan Martat ry
Ohkolan Diakonia- ja Lähetystoimikunta
Ohkolan Metsästysseura ry
Ohkolan Maamiesseura
Ohkolan koulun vanhempaintoimikunta
Ohkolassa järjestetään paljon tapahtumia ja toimintaa. Ohkolan Nuorisoseurantalolla on muun muassa vuosittain hevosvetoinen laskiaistapahtuma, erilaisia esiintyjiä, lasten liikuntaa ja kerhoja sekä perhekerho. Seurantaloa voi vuokrata myös yksityistilaisuuksiin. Ohkolan Nuorisoseuran alla toimii myös Ohkolan teatteri, joka vuonna 2020 tuottaa kaksi näytelmää: lasten näytelmän Hölmöläiset sekä Öljymäen kesäteatterilla Risto Jarvan elokuvaan pohjautuvan näytelmän Mies, joka ei osannut sanoa ei. Nuorisoseuran alla toimii myös Eräkerho, jossa lapset pääsevät tutustumaan kuukausittain vaihtuviin erähenkisiin aiheisiin, kuten riistapellon perustaminen sekä peurajahti.
Ohkolan koululla on myös vilkas harrastustoiminta. Ohkolan Oka järjestää esimerkiksi sählyä, kansalaisopistolla on pilates- ja joogatunnit. Koulun tiloja voi vuokrata yksityiskäyttöön. Ulkona on hiekkakenttä, sekä tekonurmipohjainen kaukalo, jossa talvella luistellaan ja kesällä pelataan jalkapallon lisäksi tennistä. Koulun alue on kyläläisten aktiivisessa käytössä ja houkuttelee paikalle myös kylän ulkopuolisia. Ohkolan Oka toimii vapaaehtoisvoimin. Hyökännummen koululla voi harrastaa esimerkiksi sirkusta Sirkus Siriuksen tunneilla.
Aiheesta muualla

Mäntsälän kotiseutupolut: Ohkola Mäntsälä-seura.
Hyökännummen koulu Verkkoveräjät. Jyväskylän yliopisto.
Ohkolan koulu Verkkoveräjät. Jyväskylän yliopisto.
Mäntsälä Ohkolan osayleiskaava-alueen muinaisjäännösinventointi 2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
MÄNTSÄLÄ Ohkolan osayleiskaava Rakennusinventointi ja kulttuuriympäristöselvitys 2.7.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ohkolan Kyläsanomat
Ohkolan Kyläyhdistys
Ohkolan Nuorisoseura ry
Öljymäen kesäteatteri
Ohkolan Oka ry
Ohkolan koulun vanhempaintoimikunta
Jayn sopimus

Jayn sopimus (engl. Jay's Treaty, The British Treaty tai the Treaty of London of 1794) oli Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välinen sopimus. Sopimuksessa sovittiin, että Yhdysvallat lisäisi kaupankäyntiään Britannian kanssa samalla kun britit vetävät joukkonsa Suurien järvien luota. Sopimuksen solmi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Jay. Sopimusta kritisoitiin Yhdysvalloissa ankarasti, ja presidentti George Washington joutui tekemään kaikkensa, jotta kongressi hyväksyi sen.
Couette

Couette voi tarkoittaa:
Henkilöitä

Maurice Couette (1858–1943), ranskalainen fyysikko
Matemaattis-luonnontieteissä

Couette-virtaus, kahden levyn välissä kulkeva virtaus
Taylor–Couette -virtaus, virtaus kahden pyörivän sylinterin välissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Couette”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa

Jatkosodan jälkeinen kirjasensuuri Suomessa tarkoittaa Suomessa sotien jälkeen vuosina 1944–1946 poliittisista syistä kiellettyjä kirjoja.
Aiheesta muualla

Sensuuri poisti 30 000 neuvostovastaista kirjaa. MTV3 1.9.2000.
Kari Aihinen

Kari ”Kape” Aihinen (s. 30. toukokuuta 1972 Turku) on suomalainen kokki, keittiömestari, keittokirjailija, tv-esiintyjä ja ravintoloitsija. Hän omistaa kaksi ravintolaa, Ravintola Rosterin Turussa ja Ravintola Robuston Helsingissä.
Aihinen on ollut helsinkiläisen ravintola Savoyn keittiöpäällikkö, jonka aikana ravintolalle myönnettiin Vuoden ravintola -tunnustus (2007). Hän on esiintynyt television kokkiohjelmissa Kaappaus keittiössä (2013–2015, 2018–2021), Kädettömät kokit (2015), Katastrofikokki (2016), Illallinen äidille (2017), Kokkisota (2017) ja MasterChef Suomi (2020–2023). Lisäksi hän esiintyi Masked Singer Suomi -ohjelman neljännellä tuotantokaudella. Vuoden 2024 lopussa esitetään Kapen keittiökaappaus -sarja.
Aihinen on toiminut vuodesta 2016 lähtien ravintoloitsijana Royal Ravintoloiden Roster-ravintoloissa (Helsinki ja Turku) yhdessä Paul Hickmannin kanssa. Vuonna 2019 Roster Helsinki suljettiin ja Aihinen osti toukokuussa 2019 Roster-ravintolan Turusta ja alkoi toimia yrittäjänä. Vuoden 2020 alussa Aihinen oli mukana perustamassa Helsinkiin Version-nimistä ravintolaa ja jättäytyi toiminnasta vuonna 2022. Aihinen avasi yhdessä Olli Kolun kanssa toisen oman ravintolansa, Ravintola Robuston, joulukuussa 2023, Helsingin Punavuoreen.
Aihinen on tehnyt vuodesta 2021 alkaen suosittuja Kapen virtuaalisia kokkikouluja Chefslive-sivustolle, josta on myös tehty hänen uusin kirjansa Kape the Chef (2023).
Aihinen on työskennellyt urallaan myös Radisson SAS Plazassa, Palace Gourmetissa, G. W. Sundmansilla ja Chez Dominiquessa. Hän on ollut Suomen kokkimaajoukkueen jäsen.
Aihinen oli naimisissa Henriikka Aihisen kanssa vuosina 2000–2019 ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Teokset

Kari Aihinen, Reetta Pasanen (valokuvat), Sami Repo (kansikuva), Olli Kolu (Reseptit) & Titti Uotila (Graafinen suunnittelu) (2023) Kape the Chef - Kolmen ruokalajin ateriat
Kari Aihinen, Sami Repo & Antti Uusitalo (2012) Savoy – Matkalla huipulle. Savoy - En route to perfection. Paasilinna, ISBN 978-952-5856-54-5 (suomeksi) ja (englanniksi)
Kari Aihinen (teksti) & Sami Repo (valokuvat) (2015) Kaappaus keittiössä. Auditorium, ISBN 978-952-7043-36-3
Kari Aihinen (teksti), Sami Repo (valokuvat) & Sanna Pöyry (teksti) (2017)Kape 24 h : Kari Aihisen parhaat reseptit. Tammi, ISBN 978-951-31-9652-3
Maru Lemmetty (valokuvat), Jenni Salminen (toim.), Kari Aihinen, Pipsa Hurmerinta, Teemu Laurell, Antto Melasniemi, Serko Rantanen & Tommi Tuominen (2017) Kokkisota : huippukokkien taistosta tutut reseptit. Tammi, ISBN 978-951-31-9603-5
Aiheesta muualla

Regina Rask (25.10.2017) Huippukokki Kari Aihinen: "Alan rajuus estää naisten etenemistä huipulle" (yle.fi)
Jutta Sarhimaa ja Juuso Määttänen (27.10.2017) Suosittu tv-kokki sanoi televisiossa, että ”fysiikan lait” estävät naisia nousemasta huippukokeiksi – Soitimme fysiikan lakien asiantuntijalle ja kysyimme, mitä ne lait ovat (hs.fi)
Aki Wahlman, Arto Kangas (2006) Kokki ja kokkioppilaat. Kokkioppilaina kirjassa esiintyvät ja ruokaa laittavat muun muassa Markus Aremo ja Kari Aihinen.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle 
Muut:  IdRef
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2025

| Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2025 |
| --- | --- |
Sijainti:  Lenzerheide  Sveitsi
Kilpailupaikka:  Biathlon Arena Lenzerheide
Avajaiset:  9. helmikuuta 2025
Päättäjäiset:  23. helmikuuta 2025
 ← 20242027 →
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2025 olivat järjestyksessään 55. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 10.–23. helmikuuta 2025 Sveitsin Lenzerheidessa. Lenzerheidessa ei oltu aiemmin järjestetty ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuja. Se järjesti ensimmäiset maailmancupin osakilpailunsa edeltävällä kaudella. Aiemmin se on järjestänyt mm. ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2020. Kyseessä oli myös ensimmäinen kerta, kun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin kokonaisuudessaan Sveitsissä. Vuonna 1985 Egg am Etzel järjesti naisten maailmanmestaruuskilpailut.
Valinta

Kilpailujen järjestäjä valittiin IBU:n virtuaalisesti järjestetyssä kongressissa 14. marraskuuta 2020. Muut kandidaatit kilpailujen järjestäjäksi olivat Valko-Venäjän Raubitš ja Tšekin Nové Město na Moravě, joka sai samassa kongressissa järjestettäväkseen vuoden 2024 maailmanmestaruuskilpailut. Mahdollisen kongressissa tapahtuneen äänestyksen tuloksia ei julkistettu.
Mitalistit

Lähde: realbiathlon.com
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 km pikakilpailu |  Johannes Thingnes Bø (NOR) | 21.56,8 (0+0) |  Campbell Wright (USA) | 22.24,5 (0+0) |  Quentin Fillon Maillet (FRA) | 22.33,8 (1+0) |
| 12,5 km takaa-ajo |  Johannes Thingnes Bø (NOR) | 32.26,9 (1+0+1+0) |  Campbell Wright (USA) | 32.35,5 (1+0+0+0) |  Éric Perrot (FRA) | 32.47,7 (0+1+0+0) |
| 20 km normaalimatka |  Éric Perrot (FRA) | 47.58,1 (0+1+0+0) |  Tommaso Giacomel (ITA) | 48.50.5 (0+0+0+1) |  Quentin Fillon Maillet (FRA) | 49.57,6 (2+0+1+0) |
| 4 × 7,5 km viesti |  Norja Endre Strømsheim Tarjei Bø Sturla Holm Lægreid Johannes Thingnes Bø | 1.18.18,1 (0+2) (0+0) (0+0) (0+2) (0+0) (0+0) (0+0) (0+0) |  Ranska Émilien Claude Fabien Claude Éric Perrot Quentin Fillon Maillet | 1.19.00,0 (0+0) (0+1) (0+1) (0+2) (0+1) (0+0) (0+1) (0+1) |  Saksa Philipp Nawrath Danilo Riethmüller Johannes Kühn Philipp Horn | 1.19.54,0 (0+1) (0+3) (0+1) (0+2) (0+0) (0+0) (0+3) (0+0) |
| 15 km yhteislähtö |  Endre Strømsheim (NOR) | 38.22,6 (1+0+0+0) |  Sturla Holm Lægreid (NOR) | 38.35,0 (2+0+0+0) |  Johannes Thingnes Bø (NOR) | 38.35,3 (1+1+2+0) |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7,5 km pikakilpailu |  Justine Braisaz-Bouchet (FRA) | 22.08,7 (1+0) |  Franziska Preuß (GER) | 22.18,5 (0+1) |  Suvi Minkkinen (FIN) | 22.18,7 (0+0) |
| 10 km takaa-ajo |  Franziska Preuß (GER) | 26.58,9 (0+0+0+0) |  Elvira Öberg (SWE) | 27.38.0 (0+0+0+1) |  Justine Braisaz-Bouchet (FRA) | 27.39,8 (1+0+1+1) |
| 15 km normaalimatka |  Julia Simon (FRA) | 41.27,7 (0+0+0+1) |  Ella Halvarsson (SWE) | 42.05,5 (0+0+0+0) |  Lou Jeanmonnot (FRA) | 42.06,9 (1+0+0+0) |
| 4 × 6 km viesti |  Ranska Lou Jeanmonnot Océane Michelon Justine Braisaz-Bouchet Julia Simon | 1.07.26,5 (0+0) (0+0) (0+0) (0+1) (0+2) (0+1) (0+0) (0+0) |  Norja Karoline Knotten Ingrid Landmark Tandrevold Ragnhild Femsteinevik Maren Kirkeeide | 1.08.30,7 (0+0) (0+0) (0+2) (1+3) (0+0) (0+2) (0+0) (0+1) |  Ruotsi Anna Magnusson Ella Halvarsson Hanna Öberg Elvira Öberg | 1.09.11,0 (0+1) (0+0) (0+1) (0+2) (0+0) (0+0) (1+3) (0+1) |
| 12,6 km yhteislähtö |  Elvira Öberg (SWE) | 40.32,3 (1+1+0+0) |  Océane Michelon (FRA) | 40.41,7 (1+1+1+0) |  Maren Kirkeeide (NOR) | 40.48,8 (2+0+1+0) |
Mitalistit > Sekakilpailut

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 × 6 km sekaviesti |  Ranska Julia Simon Lou Jeanmonnot Éric Perrot Émilien Jacquelin | 1.04.41,5 (0+1) (0+0) (0+0) (0+1) (0+0) (0+0) (0+1) (1+3) |  Tšekki Jessica Jislová Tereza Voborníková Vítězslav Hornig Michal Krčmář | 1.05.55,3 (0+0) (0+1) (0+2) (0+0) (0+0) (0+3) (0+1) (0+2) |  Saksa Selina Grotian Franziska Preuß Philipp Nawrath Justus Strelow | 1.05.59,9 (0+2) (0+2) (0+1) (0+1) (0+2) (0+3) (0+0) (0+0) |
| 6 km N + 7.5 km M parisekaviesti |  Ranska Julia Simon Quentin Fillon Maillet | 35.25,1 (0+0) (0+0) (0+1) (0+2) (0+2) (0+1) (0+0) (0+1) |  Norja Ragnhild Femsteinevik Johannes Thingnes Bø | 35.30,8 (0+3) (0+2) (0+2) (0+1) (0+1) (0+2) (0+1) (0+3) |  Saksa Franziska Preuß Justus Strelow | 35.33,4 (0+0) (0+2) (0+0) (0+0) (0+1) (0+0) (0+0) (0+1) |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 6 | 2 | 5 | 13 |
| 2 |  Norja | 4 | 3 | 2 | 9 |
| 3 |  Ruotsi | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 4 |  Saksa | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 5 |  Yhdysvallat | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 6 |  Tšekki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 12 | 12 | 12 | 36 |
Aikakauskirja Genos

Aikakauskirja Genos on Suomen Sukututkimusseuran suku- ja henkilöhistorian julkaisusarja, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Se on ilmestynyt vuodesta 1930. Genos on luokiteltu Julkaisufoorumin tasoluokkaan JUFO 1 ja se noudattaa vertaisarvioitujen artikkelien osalta Tieteellisten seurain valtuuskunnan määrittelemiä edellytyksiä vertaisarviointitunnuksen käyttämiselle. Suomen Sukututkimusseuran jäsenet voivat lukea vapaasti Genoksen kaikki numerot vuodesta 1930 alkaen digitoituina verkossa SukuHaku-palvelun kautta.
Kirjallisuutta

Genos. Henkilöhakemisto - Personregister 1930-1959. Suomen Sukututkimusseura 1963, 304 s.
Genos. Sisällys - Innehåll 1930-1979. Henkilöhakemisto - Personregister 1960-1979. Suomen Sukututkimusseura 1982, 277 s. ISBN 951-95152-0-8
Aiheesta muualla

Genos : sukutieteellinen aikakauskirja, vuoteen 1944 digi.kansalliskirjasto.fi
SukuHaku digitoitu Genos Suomen Sukututkimusseuran jäsenpalvelussa
Genoksen vanha artikkelihakemisto
Jatulit

Jatulit (norj. jutuler, ruotsalaisissa murteissa jatuler) ovat tarun mukaan muun muassa Peräpohjolan rannikolla asunut jättiläiskansa. Sana jatuli tulee ilmeisesti skandinaavisesta jättiläistä tarkoittaneesta jotun-sanasta.lähde? Samankaltaisista olennoista on käytetty myös nimitystä meteli, joka voi liittyä kovaan ääneen.
Jatulien kerrotaan olleen maan asukkaita ennen lappalaisia. Käsitys saattaa tulla saamelaisista taruista, joiden mukaan Jiehtanas-jättiläiset asuivat Suomen seudulla muinoin. Tarujen mukaan Jatulit ovat paenneet leviävän ihmisasutuksen tieltä yhä syrjempään pohjoiseen ja lopulta kadonneet ehkä kokonaan tai muuttuneet hiiden väeksi. Kerrotaan myös, että lappalaiset ovat joutuneet siirtymään suomalaisten tieltä.
Jatulien kerrotaan muun muassa rakentaneen kivisiä teitä ja siltoja, jättiläisen teitä, kirkonlattioiksi kutsuttuja suuria litteitä esihistoriallisia kivilatomuksia ja jatulintarhoiksi kutsuttuja kivilabyrintteja sekä siirtäneen isoja siirtolohkareita paikoilleen. Metelien mukaan on nimetty monta paikkaa: Suomessa on esimerkiksi useita Metelinmäkiä.
Tunnettuja Jatuleita

Jatuli – liikuntakeskus Haukiputaalla
Arvo Jansson

Arvo Bernhard Jansson
Arvo Bernhard Jansson myöh. Elomaa (21. heinäkuuta 1892 Vihti – 20. kesäkuuta 1976) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat vaihdemies Johan (Juho) Jaakonpoika Jansson (myöh. Elomaa) ja Katariina Myllärinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Lyyli Ester Hienosen kanssa.
Opinnot

Hän kävi kolme luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918, viestiupseerikurssin Santahaminassa hän suoritti vuonna 1919, komppanianpäällikkökurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa hän suoritti vuonna 1931 ja luutnanttikurssin vuonna 1937.
Jääkäriaika

Tämä rautatieläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin Berliiniin erikoiskursseille ja edelleen Suomeen, jonne hän saapui 6. heinäkuuta 1916.
Suomen sisällissota

Suomeen palattuaan hän sairastui keuhkopussintulehdukseen eikä enää palannut Saksaan. Taudistaan parannuttuaan hän liittyi Helsingin valkoisen kaartin 1. komppaniaan 4. huhtikuuta 1918 ja toimi komppaniassa kouluttajana ja myöhemmin joukkueenjohtajana. Hän joutui punaisten vangiksi, mutta pääsi vapaaksi muutaman päivän kuluttua ja otti osaa Helsingin valloitukseen saksalaisten joukkojen mukana.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sittemmin hän toimi Vihdin suojeluskunnassa kouluttajana. Hänet komennettiin 1. kesäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja 22. elokuuta 1918 alkaen 4. komppanian vääpeliksi, josta hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 nuoremmaksi upseeriksi Käkisalmen läänin rykmentin III pataljoonan 11. komppaniaan ja 20. huhtikuuta 1921 alkaen Polkupyöräpataljoona 3:een, jossa hän palveli 2. komppaniassa nuorempana upseerina, komppanianpäällikkönä, aliupseerikoulun johtajana ja urheilu-upseerina. Armeijasta hän erosi 19. marraskuuta 1924 ja toimi sen jälkeen puutavara-alalla lokakuuhun 1929 asti. Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin 3:n sotilasohjaajaksi hänet komennettiin 1. maaliskuuta 1930, josta hän sai siirron 1. syyskuuta 1931 8. ja 1. helmikuuta 1933 6. alueen päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 12:ssa, osallistuen taisteluihin Länsi-Kannaksella. Välirauhan aikana hän palveli Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä aluepäällikkönä. Jatkosotaan hän osallistui ensin komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 46:ssa ja myöhemmin II pataljoonan pioneeriupseerina, osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Vuodesta 1942 alkaen hän toimi Kannaksen Ryhmän Henkilötäydennyskomppanian ja Jalkaväenkoulutuskeskus 19:ssä komppanianpäällikkönä. Vuodesta 1942 alkaen hänet siirrettiin Sotavankileiri 6:een leiriupseeriksi, missä tehtävässä oli vuoteen 1944 asti, jolloin sai komennuksen Sotavankileiri 16:een. Vielä samana vuonna hänet komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 29:ään komppanianpäälliköksi.
Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen hän työskenteli Polttoainekunnan metsäpiirimiehenä.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 12. huhtikuuta 1918  Vääpeli 16. heinäkuuta 1918  Vänrikki 26. kesäkuuta 1919  Luutnantti 6. joulukuuta 1920  Kapteeni 1940 |     |  Vapaudenristi 3. lk. (1940 ja 1941)  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suojeluskuntajärjestön ansioristi  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoonan 2. komppania.
Sotavankeja käskynjaolla
Córdoba (Espanja)
Kuvia

Plaza de la Corredera
Maimonides (patsas)
Mezquitan pylvässali
Alcázar de los Reyes Cristianos
Patio, Córdoba
Córdoban roomalainen silta ja moskeija-katedraali.