stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varden

Varden voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Varden, Christopher Paolinin kirjoissa esiintyvä fantasiahahmo
Varden, norjalainen sanomalehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Varden”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Trumpettikala

| Trumpettikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Putkisuukalat Syngnathiformes
Heimo::  Trumpettikalat Aulostomidae
Suku::  Aulostomus
Laji::  chinensis
Kaksiosainen nimi
 Aulostomus chinensis  (Linnaeus, 1766) 
Katso myös
   Trumpettikala Wikispeciesissä   Trumpettikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Trumpettikala (Aulostomus chinensis) on trumpettikalojen (Aulostomidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Trumpettikalan tavallinen pituus on 60 senttimetrin luokkaa, ja maksimissaan se voi kasvaa 80 senttimetrin mittaan. Sen selkäevässä on 8–12 piikkiä, ja sen takaosa sijaitsee samassa kohdassa kuin peräevä. Kummankin vatsaevän tyvessä on musta täplä. Myös pyrstössä on yleensä kaksi pyöreää täplää.
Trumpettikala on levinnyt leviää koko Tyynellemerelle Itä-Afrikan rannikolta Panamaan ja Norfolkinsaarelle, Kermadecsaarille ja Australiasta Japaniin.
Trumpettikala on pohjakala ja elää veden pelagisella vyöhykkeellä. Sitä tavataan koralli- ja kiviriutoilla, missä sitä tavataan korkeintaan 200 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Suuria yksilöitä on myös havaittu luolissa. Trumpettikala pystyy edukseen sopeutumaan muunlaisiin elinympäristöihin, joten jos korallit alkavat vaaleta, laji kärsii, mutta kykenee todennäköisesti mukautumaan uusiin elinoloihin koralleista riippuvaisia lajeja paremmin.
Trumpettikala kutee pelagisissa vesissä ja poikaset siirtyvät jo pieninä elämään epipelagiseen vyöhykkeeseen. Suurempina nuoret kalat elävät meri- ja koralliriutoilla. Trumpettikala on huono uimari ja luottaa siksi saalistaessaan suojaväritykseensä ja viekkauteensa.
Pää lähikuvassa
Takaruumis lähikuvassa
Aiheesta muualla

Données d'observations pour la reconnaissance et l'identification de la faune et de la flore subaquatiques (ranskaksi)
Valkenee – Koko tuotanto

| Valkenee – Koko tuotanto Kansanturvamusiikkikomissio |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1984–1986
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 52.34
 Levy-yhtiö: Karkia Mistika Records / Pukey Records
Kansanturvamusiikkikomission muut julkaisut
| Seitsemäs pasuuna 1986 | Valkenee – Koko tuotanto 2007 |   |
Valkenee – Koko tuotanto on vuonna 2007 ilmestynyt hardcore-yhtye Kansanturvamusiikkikomission kokoelma-albumi, joka sisältää 1983–1986 toimineen yhtyeen kaiken levytetyn materiaalin. Kappaleet on aikaisemmin julkaistu albumeilla 666 (1985) ja Seitsemäs pasuuna (1986) sekä Barabbas Recordsin kokoelmalla Yalta Hi-Life (1984).
Kappaleet

Kappaleet 1–18 ovat albumilta 666 (1985), 19–24 minialbumilta Seitsemäs pasuuna (1986) ja 25–29 kokoelmalta Yalta Hi-Life (1984).
Pääni – 1.10
Valaistu risti – 2.06
Herra Rytmi – 1.53
Kalinka – 1.19 (1985 versio)
Meksiko – 1.33
Helvetti – 2.05
Aurinkomaa – 2.27
Mutaiset vedet – 0.51
Tee mitä teet – 1.47
Luontoon – 2.41
Lihaihminen – 2.00
Valtiovoimaa – 1.44
Piikki lihassa – 0.53
Työläisen aurinko – 2.24
Valkenee – 1.41
Päivää – 1.41
Turvamusiikkia – 0.34
666 – 1.30 (1985 versio)
Jeesus oli venäläinen kantoraketti – 1.59
Raajattomat ystävämme – 3.17
Boogie-mies – 2.43
Joskus olen leivonnainen – 1.33
Yhteistyö – 2.28
Käärinliinan arvoitus – 1.50
666 – 0.27 (1984 versio)
Kalinka – 1.24 (1984 versio)
Albania – 1.09
Coop – 2.03
Marx – 2.04
Arvioita

Desibeli.net:
Soundi:
Vacamatic

M4 Vacamatic oli Chrysler Corporationin vuosina 1941 – 1942 valmistama puoliautomaattinen vaihteisto. Rakenteellisesti kyseessä on moottoriin nestekytkimen välityksellä kytketty, ylivaihteella varustettu manuaalivaihteisto. Vaikka itse vaihteistossa ei ollut kuin kaksi vaihdetta eteenpäin, ylivaihdeyksikkö tuplasi ajovaihteiden määrän neljään.
Kuljettajan oli käytettävä kytkinpoljinta aina kun vaihteenvalitsinta siirrettiin asennosta (Low-High-Reverse) toiseen. Kun auto oli liikkeessä eteenpäin, saatiin alipaineella ohjattu ylivaihde kytketymään päälle kaasupoljinta keventämällä. Fluid Drive-nestekytkimen ansiosta auto voitiin pysäyttää ja pitää paikallaan jarrun avulla, ilman kytkinpolkimen painamista.
Chrysler käytti vaihteistosta nimeä Vacamatic ja DeSoto Simplimatic. Dodgeen tai Plymouthiin tätä vaihteistoa ei ollut tarjolla.
Vaihteiston käyttö

Vacamaticin vaihdekaavio oli sama kuin manuaalivaihteiston, lukuun ottamatta puuttuvaa 1-vaihteen lovea.
Lähtiessään liikkeelle kuljettaja painoi kytkinpolkimen pohjaan ja valitsi joko peruutusvaihteen tai jommankumman eteenpäinajoalueista (Low tai High). Tämän jälkeen kytkinpoljin voitiin vapauttaa ja auto joko lähti liikkeelle tai se oli pidettävissä paikallaan jarrun avulla. Eteenpäin ajettaessa ylivaihde saatiin kytketymään kun riittävä ajonopeus oli saavuettu ja kuljettaja kevensi kaasupoljinta. Tällöin sähköhydraulisesti ohjattu yksikkö kytki ylivaihteen päälle. Ajovaihteita eteenpäin oli tarvittaessa neljä: Low - Low OD -  High - High OD.
Nestekytkimen ansiosta liikkeellelähtö voitiin suorittaa "High"-alueella, tosin kiihtyvyys oli tällöin jopa oman aikansa mittareiden mukaan melko verkkaista. Kun auto oli saavuttanut nopeuden 15 - 20 mailia tunnissa (25–30 km/h), kuljettaja nosti jalkansa hetkeksi kaasupolkimelta, jolloin ylivaihdeyksikkö kytki "matkavaihteen" päälle. Ylivaihdeyksikkö kytkeytyi automaattisesti päältä pois aina kun auton nopeus laski alle 11 mailia tunnissa (17 km/h) tai se pysäytettiin. Parempi kiihtyvyys saatiin aikaan, jos liikkeelle lähtö tapahtui pikkualueella. Pikkualueen ylivaihde saatiin kytketymään 8:n mailin tuntinopeudessa (13 km/h) ja tällä vaihteella kiihdytettiin 25:n mailin tuntinopeuteen, jolloin valitsin siirrettiin isolle alueelle.
Rakenne oli melkoisen tilaavievä ja raskas, koska nestekytkimen lisäksi järjestelmä vaati toimiakseen myös mekaanisen kytkimen. Tämän johdosta tällä vaihteistolla varustettujen autojen tulipelti ja lattiapellitys sekä kytkinpolkimen vivusto poikkeavat manuaalivaihteistolla varustettujen autojen rakenteista.
Aiheesta muualla

Amerikkalaisia, vuoden 1941 Chrysler-lehtimainoksia
Amerikkalaisia, vuoden 1941 DeSoto-lehtimainoksia
Amerikkalaisia, vuoden 1942 DeSoto-lehtimainoksia
Vera Wang

Vera Wang
Vera Wang (kiin. 王薇薇, pinyin: Wáng Wēiwei; s. 27. kesäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänet tunnetaan varsinkin hääpuvuistaan, joita hän on tehnyt useille julkisuuden henkilöille. Hän on myös tehnyt esiintymispukuja taitoluistelijoille, kuten Nancy Kerriganille ja Michelle Kwanille. Kerrigan esiintyi Wangin puvussa olympialaisissa 1994.
Wang syntyi New Yorkissa vanhemmille, jotka olivat paenneet Kiinasta toisen maailmansodan aikana. Hän opiskeli The Chapin Schoolissa, Pariisin yliopistossa sekä Sarah Lawrence Collegessa. Hän oli nuorena taitoluistelija ja kilpaili Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 1968. Hän aikoi olympiajoukkueeseenkin, johon ei kuitenkaan päässyt. Hän opiskeli myös balettia George Balanchinen balettikoulussa.
Toimittuaan Vogue-lehden muotitoimittajana kuudentoista vuoden ajan Wang aloitti työskentelyn ensin Ralph Laurenin kanssa ja sitten vuodesta 1990 itsenäisesti. Julkisuuden henkilöitä, jotka Wangia ovat tehneet tunnetuksi, ovat olleet muiden muassa Sharon Stone, Jennifer Lopez, Mariah Carey, Uma Thurman, Jessica Simpson, Avril Lavigne, Heidi Klum, ja Holly Hunter.
Wang meni vuonna 1989 naimisiin Arthur Paul Beckerin kanssa. Parilla on adoptiolapset Cecilia ja Josephine.
Valmet 20

| Valmet 20 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Valmet Tourulan tehdas 1955–1963 Tourula
Konserni:  Valmet-traktori
Tyyppi:  maataloustraktori
Edeltäjä:  Valmet 15
Seuraaja:  Valmet 33
Moottori
Moottori:  Valmet 4035 B (bensiini) tai Valmet 4035 P (petroli)
Iskutilavuus:  1414
Teho:  22 hv (bensiini) tai 19,5 hv (petroli)
Vaihteisto
Vaihteiden määrä:  3+1
Mitat ja tekniset tiedot
Massa:  900 kg
Pituus:  2,55m
Korkeus:  1,75m
Valmet 20 oli Valmet 15:n jälkeen toinen Valmetin valmistama traktorimalli. Siitä on käytetty vähäisen tehonsa vuoksi puhekielessä nimitystä ”piikkilangankiristäjä”. Valmet 20:n edeltäjämallin Valmet 15:n perustana on Pikku-jehuksi kutsuttu prototyyppi. Suunnitteluperusteena oli se, että Suomessa oli 1950-luvun alussa vielä 250 000 maatilaa, joiden suurin viljelyspinta-ala yleensä oli 25 hehtaaria. Tarkoituksena oli, ettei traktorista olisi tullut liian raskas suomaille, ja että se kykenisi vetämään 14–16 tuuman yksisiipistä auraa pellolla kynnettäessä.
Vuonna 1953 Valmet järjesti traktorimallin myynnin Hankkijan, Laborin ja OTK:n kanssa. Vuoteen 1954 mennessä oli valmistettu yhteensä 2 000 Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoria. Vuoden 1955 aikana Valmet 20:ta valmistettiin 2 082 kappaletta, joista 55 vietiin Turkkiin. Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoreita valmistettiin yhteensä 9 800 kappaletta. Niiden valmistus päättyi 1963, tosin vuoden 1963 traktorit oli valmistettu jo 1962.
Valmetin traktorin valmistajana oli Valtion Kivääritehdas Oy, sittemmin nimeltään Valmetin Tourulan tehdas. Ensimmäisinä valmistusvuosina Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos osoitti kritiikkiä Valmetin ominaisuuksia kohtaan verrattuna pohjoisamerikkalaisiin traktoreihin. Esimerkiksi moottorin teho ei ollut kilpailijoiden tasolla, mutta kone oli kuuluisa keveydestään ja ketteryydestään.
Eroavaisuudet

Valmet 15 ja Valmet 20 ovat lähes samannäköisiä. Ne erottaa toisistaan muun muassa raidetangosta, joka 15-mallissa kulkee etuakselin etupuolella ja 20-mallissa takapuolella. Etuakseli muutettiin 20-malliin palkkirakenteiseksi. Moottorin kiinnityspultteja etukehtoon on 20-mallissa 3 kpl per puoli, kun 15-mallissa niitä on 2 kpl per puoli. Valmet 20 on reilut 100 kg edeltäjäänsä painavampi. Väritykseltään kummatkin ovat kirkkaan punaisia (värikoodi MIRANOL0273).
Teollisuusmalli Valmet 20 MT

Valmet 20 -mallista valmistettiin myös yhteensä 20 kappaleen piensarja traktoreita teollisuuden käyttöön. Ensimmäinen valmistettiin 1955 ja viimeinen 1963. Teollisuusmalli erotettiin muista MT-lisäkirjaimilla ja ulkoisesti malli erottui tyypillisen punaisen värin sijasta kellertävällä värityksellä. Valmet 20 MT oli huomattavasti matalampi kuin tavallinen maatalousmalli. Nykyään aitoja MT-malleja on tiettävästi jäljellä ainakin neljä kappaletta, joista yksi on Valmetin Linnavuoren tehtaalla näytteillä.
Valmet 20 MT
1950- ja 1960-luvun Valmet-logo
Aiheesta muualla

Valmet 20 metsätöissä: kuva 412-VAX[vanhentunut linkki]
Suomen maatalousmuseo Sarka: Valmet 20 (Arkistoitu – Internet Archive)
Valmet-talli
Vanhat Valmetit ry
(Valmet) Konedata (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Alkuperäisiä mainosvideoita

Valmet 20 talvimainos
Valmet 20 kesämainos
Valkeislampi (Petäjävesi)

| Valkeislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°19′55″N, 25°27′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.553.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  199,7 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,423 km  
Pinta-ala:  11,015 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeislampi 
Valkeislampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Liisalanperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 560 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Ylä-Kintauksen alueeseen (14.553) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 199,7 metriä mpy.
Vaborbaktaami

| --- | --- |

Vaborbaktaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[(3R,6S)-2-hydroksi-3-[(2-tiofen-2-yyliasetyyli)amino]oksaborinan-6-yyli]etaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 1360457-46-0
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 56649692
DrugBank: DB12107
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H16BNO5S 
Moolimassa: 297,138
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 33 %
Metabolia: ei metaboloidu
Puoliintumisaika: noin 2 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi
Vaborbaktaami (C12H16BSNO5) on boronihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yhdessä karbapeneemien kanssa muille antibiooteille vastustuskykyisten bakteeri-infektioiden hoitoon. Vaborbaktaamin ja meropeneemin yhdistelmä kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Vaborbaktaami on rakenteeltaan heterosyklinen boronihappo. Se sitoutuu gramnegatiivisten bakteerien beetalaktamaasientsyymien aktiiviseen kohtaan muodostaen additiotuotteen. Tällöin entsyymi inaktivoituu. Vaborbaktaamia käytetään yhdessä meropeneemin kanssa, koska meropeneemi on varsinainen antibiootti ja vaborbaktaami estää bakteereja hydrolysoimasta meropeneemiä ja tämä parantaa antibiootin tehoa. Vaborbaktaamin on todettu olevan tehokas myös Klebsiella pneumoniae-bakteerin betalaktamaaseja vastaan, johon monet muut betalaktamaasien estäjät eivät tehoa. Vaborbaktaamin ja meropeneemin yhdistelmä annostellaan suonensisäisesti ja sitä käytetään keuhkokuumeen ja vaikeiden virtsatietulehdusten ja vatsan tulehdusten hoitoon. Yhdysvalloissa yhdistelmä hyväksyttiin vuonna 2017 ja Euroopan unionin alueella vuonna 2018.
Haittavaikutukset

Vaborbaktaamin ja meropeneemin yhdistelmän aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huonovointisuus ja ripuli.
Val-de-Marne

Val-de-Marne on Ranskan departementti numero 94. Se sijaitsee Pariisin kaakkoispuolella, Île-de-Francen alueella, ja kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 333 702 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 5 443 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 47 kuntaan, joista väkiluvultaan suurimmat ovat Créteil, Vitry-sur-Seine ja Champigny-sur-Marne. Val-de-Marnen pääkaupunki on Créteil. Vuoteen 1968 asti Val-de-Marnen alueet kuuluivat suurelta osin entiseen Seinen departementiin.
Orlyn lentoasema sijaitsee Val-de-Marnessa.
Uspenskin katedraali (Moskova)

| Uspenskin katedraali Успенский собор |
| --- | --- |

Sijainti:  Kreml, Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55°45′04″N, 37°37′01″E
Kirkkokunta:  Venäjän ortodoksinen kirkko
Rakentamisvuosi:  1479
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uspenskin katedraali vuonna 1856
Uspenskin katedraali (ven. Успенский собор, Uspenski sobor, Ylösnousemuksen katedraali) on Moskovan Kremlissä sijaitseva katedraali.
1900-luku ja sen jälkeen

Viimeinen pääsiäisjumalanpalvelus pidettiin Vladimir Leninin erityisluvalla vuonna 1918. Suurin osa kirkon aarteista siirrettiin Kremlin asehuoneeseen tai myytiin ulkomaille. Lokakuun vallankumouksen yhteydessä katedraali suljettiin vuonna 1918 ja avattiin yleisölle museona vuonna 1955. Rakennusta on korjattu vuosina 1949-1950, 1960 ja 1978. Vuodesta 1991 Uspenskin katedraali on kuulunut Kremlin museoihin.
Neuvostoliiton kaaduttua kirkko vihittiin uudelleen käyttöön ja jumalanpalvelukset aloitettiin vuonna 1990. Kaikki Venäjän presidentit, Boris Jeltsin, Vladimir Putin ja Dmitri Medvedev, siunattiin virkaansa juuri tässä kirkossa. Jeltsinin ja Putinin seremonian toimitti Moskovan ja koko Venäjän patriarkka Aleksei II ja Medvedevin puolestaan nykyinen patriarkka Kirill.
Nykyisin kirkkoa käytetään vain tärkeisiin valtiollisiin seremonioihin. Kesäisin se on avoinna turisteille.
Aiheesta muualla

The Cathedral of the Assumption (Arkistoitu – Internet Archive) Moscow Info (englanniksi)
Moskovan Kreml
Uspenskin katedraali • Arkkienkelin katedraali • Neitsyt Marian Ilmestyskirkko • Kahdentoista apostolin kirkko • Lasaruksen ylösnousemuksen kirkko • Ihmeiden luostari • Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko •  Iivana Suuren kellotorni • Tsaarin kello • Tsaarin kanuuna • Kremlin suuri palatsi • Fasettipalatsi • Teremnoi-palatsi • Kremlin kongressipalatsi • Senaatin palatsi • Kremlin arsenaali • Kremlin asehuone • Aarrekammio • Katedraaliaukio • Iivanan aukio • Kremlin muuri • Kremlin tornit • Kremlin nekropoli • Kremlin tähdet
Uspenskin katedraalin pohjoisovi
Aleksanteri II:n kruunajaiset Uspenskin katedraalissa vuonna 1856.
Verkkokäyttöjärjestelmä

Verkkokäyttöjärjestelmä tarkoittaa kahta eri konseptia:
erikoistunut käyttöjärjestelmä verkkolaitteisiin kuten reitittimet, kytkimet ja palomuurit (ks. myös sulautetut järjestelmät)
käyttöjärjestelmä tietokoneiden verkottamiseen, joka sallii muun muassa tiedostojen, käyttäjien, käyttäjäoikeuksien ja sovelluksien jakamisen rajatussa sisäverkossa (LAN)
Jälkimmäinen tapaus on nykyaikana osittain vanhentunut koska lähes jokainen käyttöjärjestelmä tukee verkottamista.
Verkkolaitteiden käyttöjärjestelmät

Useat verkkolaitteiden käyttöjärjestelmät perustuvat Linux-ytimelle. Aiemmin monet perustuivat Unixin ytimeen.
Verkkolaitteiden käyttöjärjestelmiä ovat:
JUNOS, Juniper Networks (perustuu FreeBSD:lle)
Internetwork Operating System (IOS), Cisco (eri kuin Applen mobiilaitteisiin suunnattu iOS)
NX-OS, Cisco (perustuu Linuxille)
EOS, Arista Network (perustuu Linuxille)
MLNX-OS, Mellanox (perustuu Linuxille)
Cumulus Linux, Nvidia (perustuu Linuxille)
ArcOS, Arrcus (oma ydin)
Nokia Service Router Linux (SR Linux), Nokia (perustuu Linuxille), käyttää mikropalveluita
SONiC, Microsoft (perustuu Linuxille)
Verkkokäyttöjärjestelmien markkinoiden (TAM) on arvioitu olevan 22–60 miljardia dollaria reitityksen, virtuaaliverkkojen ja verkkomallin kattavuuden mukaan: suuren kokoluokan asiakkailla on tarve vähentää monimutkaisuutta.
Tietokoneiden verkkokäyttöjärjestelmät

Tietokoneiseen suunnattuja verkkokäyttöjärjestelmiä ovat:
Novell Netware
Banyan VINES
Käännös suomeksi
Vacancy

| Vacancy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nimród Antal
Käsikirjoittaja:  Mark L. Smith
Tuottaja:  Hal Lieberman
Säveltäjä:  Paul Haslinger
Kuvaaja:  Andrzej Sekuła
Leikkaaja:  Armen Minasian
Pääosat:   Kate Beckinsale  Luke Wilson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Screen Gems  Hal Lieberman Company 
Levittäjä:  InterCom Netflix
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  19 000 000 dollaria
Tuotto:  35 300 645 dollaria
Seuraaja:  Vacancy 2: The First Cut
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vacancy on Nimród Antalin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 2007. Elokuvan pääosissa ovat Kate Beckinsale ja Luke Wilson.
Juoni

Elokuva kertoo pariskunnasta, joka on avioeron partaalla. Heidän autonsa hajoaa kesken matkan ja he joutuvat etsimään yösijaa motellista. Siellä he katsovat videoita, jossa näkyy ihmisiä, joita on kidutettu samassa huoneessa kuin missä he juuri ovat. He yrittävät päästä pois motellista, mutta siellä alkaa tapahtua kummia.
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut
Vacancy Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Valkeislampi (Viitasaari, Haarala)

| Valkeislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  62°59′04″N, 26°11′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.421.1.049
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,9 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,971 km  
Pinta-ala:  3,917 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeislampi 
Valkeislampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Haaralan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy.
Ultrabeat

| Ultrabeat> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  dance, house, vokaalitrance
Kotipaikka:  Liverpool, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mike Di Scala   Chris Henry   Rebecca Rudd  
Levy-yhtiö:  All Around The World  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ultrabeat on brittiläinen, Liverpoolista kotoisin oleva elektronista dance- ja housemusiikkia soittava yhtye. Ultrabeat aloitti vuonna 2003 ja sen tunnetuimpia kappaleita ovat Pretty Green Eyes, Sure Feels Good ja Discolights.
Yhtyeen ensimmäinen albumi, The Album julkaistiin syyskuussa 2007 ja se nousi ensimmäisellä viikollaan kahdeksannelle sijalle UK Album Chart -listalla.
Diskografia

Ultrabeat: The Album (2007)
The Weekend Has Landed (2009)
Aiheesta muualla

Ultrabeat Myspacessa (englanniksi)
Ultrabeat (Arkistoitu – Internet Archive) levy-yhtiö All Around The Worldin sivustolla
Vilhelms Knoriņš

Vilhelms Knoriņš
Vilhelms (Vilis) Knoriņš (ven. Вильге́льм Гео́ргиевич Кно́рин, Vilgelm Georgijevitš Knorin; 29. elokuuta 1890 Cēsisin kihlakunnan Līgatne – 29. heinäkuuta 1938) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja historioitsija.
Vilhelms Knoriņš syntyi latvialaiseen talonpoikaisperheeseen ja suoritti opettajaseminaarin. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1910 ja teki puoluetyötä Pietarissa, Riiassa ja Liepājassa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Knoriņš oli yksi Minskin työläis- ja sotilasneuvoston johtajista ja Lokakuun vallankumouksen aikaan Läntisen alueen ja rintaman vallankumuskomitean jäsen. Tammikuusta 1918 lähtien hän toimi Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskusbyroon sihteerinä ja väliaikaisen neuvostohallituksen jäsenenä sekä helmikuusta 1919 Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean sihteerinä ja puolustusneuvoston jäsenenä. Elokuusta 1919 kesäkuuhun 1920 Knoriņš työskenteli Smolenskin sotilaspiirin sotakomissaarina ja sen jälkeen syyskuuhun saakka Valko-Venäjän vallankumouskomitean varapuheenjohtajana. Vuosina 1920–1922 hän oli Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskusbyroon sihteeri.
Vuosina 1922–1925 Knoriņš työskenteli NKP(b):n keskuskomiteassa ja sen jälkeen Moskovan kaupunkikomiteassa. Vuosina 1926–1927 hän oli puolueen keskuskomitean agitproposaston johtaja ja vuosina 1927–1928 Valko-Venäjän kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri. Vuonna 1927 hänestä tuli myös NKP(b):n keskuskomitean jäsen. Vuosina 1928–1935 Knoriņš työskenteli Kominternin toimeenpanevassa komiteassa sekä vuodesta 1932 lähtien puoluehistorian instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänestä tuli historian tohtori. Knoriņš toimi myös Pravdan ja Bolševik-lehden toimituskunnan jäsenenä sekä vuodesta 1935 lähtien puolueen keskuskomitean agitproposaston varajohtajana.
Knoriņšin kirjallinen tuotanton käsittää puoluehistoriaa ja kaunokirjallisuutta käsitteleviä artikkeleita. Hän osallistui myös vuonna 1938 julkaistun NKP(b):n historian lyhyen oppikurssin laatimiseen.
Vilhelms Knoriņš pidätettiin Stalinin vainoissa kesäkuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta. Hänet on haudattu Moskovan lähelle Kommunarkan teloituspaikalle. Knoriņšin maine palautettiin vuonna 1955.
Vennesla

Venneslan vanha kirkko
Höyryveturi Setesdalin museorautatiellä
Vennesla on Norjan kunta Agderin läänissä. Se on sisämaakunta, jonka rajanaapureita ovat etelässä Kristiansand, lännessä Lindesnes, pohjoisessa Evje og Hornnes sekä idässä Iveland ja Birkenes. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 15 452 asukasta.
Kuntakeskus Venneslan lisäksi kunnassa sijaitsevat Skarpenglandin, Slettebrotanen ja Hægelandin taajamat.