stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Catherine Grey
Ensimmäinen avioliitto ja asema kruununperimyksessä

Catherine Grey vihittiin noin neljätoistavuotiaana Pembroken ensimmäisen jaarlin William Herbertin pojan Henry Herbertin kanssa toukokuussa 1553 samana päivänä, kun hänen sisarensa Jane Grey meni naimisiin Guilford Dudleyn kanssa. Catherine muutti asumaan miehensä luo Baynardin linnaan. Henrik VIII:n pojan Edvard VI:n kuoltua Jane Grey julistettiin kuningattareksi, mutta Henrik VIII:n testamentin mukainen oikea kruununperijä, prinsessa Maria nousi valtaistuimelle. Kun Jane oli syrjäytetty ja teljetty Toweriin, Pembroken jaarli halusi päästä eroon Greyn perheestä ja antoi mitätöidä poikansa täyttymättömän avioliiton lady Catherine Greyn kanssa.
Kun Jane Grey oli teloitettu vuonna 1554, Maria kuollut lapsettomana vuonna 1558 ja Elisabet I nousi valtaistuimelle, Catherine Grey saattoi Henrik VIII:n testamentin perusteella sanoa olevansa kruununperimysjärjestyksessä heti hallitsevan kuningattaren jälkeen, sillä testamentissa ei hyväksytty Skotlannin kuningattaren Maria Stuartin oikeutta kruunuun. Sen vuoksi hän oli kuningattarelle yhtä suuri uhka kuin hänen sisarensa Jane Grey oli ollut kuningatar Marialle.
Toinen avioliitto ja epäsuosio

Oleskellessaan kuningatar Marian hovissa Catherine Grey oli ystävystynyt Jane Seymour -nimisen tytön kanssa, joka oli Somersetin herttua Edward Seymourin tytär ja kuningatar Jane Seymourin veljentytär. Janen kautta Catherine tapasi herttuan pojan, Hertfordin ensimmäisen jaarlin, Edward Seymourin ja rakastui tähän. Joulukuussa 1560 kaksikymmentäyksivuotias Catherine Grey ja Edward Seymour vihittiin salaa sulhasen talossa Canon Row’lla. Vihkimisen ainoa todistaja oli sulhasen sisar Jane.
Elisabet I ei tiennyt avioliitosta ja lähetti Edward Seymourin Eurooppaan opintomatkalle. Kun käly Jane Seymour kuoli tuberkuloosiin, Catherine Grey jäi yksin ja salasi avioliiton jokaiselta, kunnes hänen raskautensa oli edennyt kahdeksannelle kuukaudelle. Silloin hän tunnusti avioliittonsa Bess of Hardwickille ja Robert Dudleylle. Kumpikaan ei ikävä kyllä auttanut Catherinea, ja Dudley kertoi avioliitosta pian kuningattarelle.
Elisabet I suuttui suuresti siitä, että hänen sukulaistyttönsä oli mennyt naimisiin ilman hänen lupaansa, eikä hyväksynyt tämän aviomiehen valintaa. Catherine vangittiin Toweriin, minne Edwardkin teljettiin tämän palattua Englantiin. Jopa Bess of Hardwick vangittiin, sillä Elisabet oli varma, että avioliitto oli vain osa laajempaa salaliittoa.
Catherine Greyn toinenkin avioliitto mitätöitiin kaksi vuotta sen solmimisen jälkeen vuonna 1562, mutta parille syntyi kuitenkin kaksi lasta, jotka kumpikin syntyivät vanhempien ollessa vankina Towerissa:
Edward Seymour, lordi Beauchamp, 1561–1612
Thomas Seymour, s. 1563
Catherine Grey kuoli tammikuussa 1568. Hänen poikiaan ei kelpuutettu kruununperimysjärjestykseen, koska heidän katsottiin syntyneen avioliiton ulkopuolella. Elisabet I:n seuraajan Jaakko I:n valtakaudella heidät kuitenkin luettiin mahdollisiksi kruununperijöiksi.
Catherine Greyn pojan lordi Beauchampin poika Somersetin toinen herttua William Seymour joutui myöhemmin vaikeuksiin mentyään salaa naimisiin toisen mahdollisen kruununperimysjärjestykseen kuuluvan sukulaisen, Arbella Stuartin kanssa.
Kirjallisuutta

Chapman, Hester (1960): Two Tudor Portraits: Henry Howard, Earl of Surrey and lady Katherine Grey.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lady Catherine Grey
Elisabet I
Käännös suomeksi
Alainen Latvajärvi

| Alainen Latvajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°59′14″N, 23°27′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  Papinoja 
Järvinumero:  35.583.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  169,4 m 
Rantaviiva:  2,031 km 
Pinta-ala:  0,14745 km² 
Suurin syvyys:  3 m 
Valuma-alue:  10,3 km² 
 fiAlainen Latvajärvi 
Alainen Latvajärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Alainen Latvajärvi on osa Liesijärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 900 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 15 hehtaaria. Se sijaitsee noin neljä kilometriä Aurejärvestä itään metsämaastossa, jonka etelärannoilla on hieman suomaata. Järven ympäristöstä on siihen johdettu viisi metsäojaa ja Ylisen Latvajärven laskuoja. Järven oma laskuoja Papinoja lähtee sen eteläpäästä ja laskee noin neljän kilometrin jälkeen Liesijärven Levälahteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 18 vuorokautta. Rantaviivaa on 2,0 kilometriä ja se on paikoin hieman soistunutta. Järven rannoille on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet seututieltä 332 tai siitä Rikalan suuntaan haarautuvalta tieltä.
Vedenlaatu

Veden laatua on tutkittu kesällä 1989 ja talvella 1990. Veden humuspitoisuus on suuri, veden väri tumma ja  sen happamuustao on alhainen. Ravinteita on vedessä enemmän kuin levän määrästä voisi päätellä. Fosforin pitoisuudet vastaavat rehevien järvien tasoa, mutta klorofyllin määrät vastaavat vain lievästi rehevien järvien tasoa. Järven virkistyskäytön luokittelussa se saa arvosanan välttävä.
Aatto A. Liljeström
Teoksia

Sevillan ruusu : oopperaparodia; teksti O. A. Kallio ja Knut Sarkin; säveltänyt Aatto A. Lumme. Savonlinna 1910, 1912
Maanviljelijän marssi 1914
Päivä Kyrönsalmella
Viekas Petturi : pienoisooppera
Raittiusmarssi, sävelletty Savonlinnan raittiusseuran 40-vuotisjuhliin
Juhannusmarssi
Väinämöisen kosinta
Aiheesta muualla

Aatto A. Liljeström blogi
Mannerheim: "Mistä saamme torvet?" Liljeström: "Lainaamme Suomen kansalta ja nuotit kirjoitamme itse". Armeijamme soittokuntien isästä, niiden synnystä ja Korsholman sotilassoitto-opistosta, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1938, s. 48, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aleksandr Barkov

| Aleksandr Barkov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aleksandr Edgardovitš Barkov
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Novosibirsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sasha, Isokynä
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Lada Togliatti
Sarja:  VHL
Tehtävä:  apuvalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1980–2004
Seurat:  SKA Novosibirsk Sibir Novosibirsk Spartak Moskova Traktor Lipetsk Courmaosta Tappara
Valmennusura
Vuodet:  2004–
Seurat:  Tappara juniors Tappara Metallurg Magnitogorsk Ak Bars Kazan Amur Habarovsk KRS Juniors ORG Junior Beijing Lada Togliatti
Aleksandr Edgardovitš ”Sasha” Barkov (ven. Александр Эдгардович Барков, s. 17. huhtikuuta 1965 Novosibirsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja.
Keskushyökkääjän paikalla pelannut Barkov edusti urallaan Sibir Novosibirskia (1982–1988), Spartak Moskovaa (1988–1993), Courmaostaa (1993–1994) sekä Tampereen Tapparaa, jossa hän kiekkoili peräti 10 kauden ajan ja päätti ansiokkaan uransa keväällä 2004. Maajoukkuetasolla hän oli kolmesti Venäjän maailmanmestaruuskisajoukkueessa eli vuosina 1992, 1997 ja 1999.
Peliuransa jälkeen Barkov on toiminut Tapparan B-juniorijoukkueen valmennustehtävissä, ensin apuvalmentajana kausina 2004–2007 ja kaudesta 2007–2008 alkaen vastuuvalmentajana. 25. marraskuuta 2008 lukien Barkov toimii edustusjoukkueen apuvalmentajana. Keväällä 2010 Barkov siirtyi KHL:ssä pelaavan Metallurg Magnitogorskin apuvalmentajaksi. Toukokuusta 2011 lähtien hän on työskennellyt joukkueen päävalmentajana.
Hänen poikansa Aleksander Barkov edustaa pohjoisamerikkalaista NHL-joukkuetta Florida Panthersia ja Suomen maajoukkuetta.
Saavutukset ja palkinnot

1 SM-kulta, v. 2003
2 SM-hopea, v. 2001, 2002
SM-liigan kuukauden pelaaja (helmikuu 1998, lokakuu 1999 ja helmikuu 2001)
All Star -pelaaja Venäjän liigassa kaudella 1992–1993 ja SM-liigassa kaudella 2000–2001
Anders Jansson

Anders Jansson -nimisiä henkilöitä ovat:
Anders Jansson (1859–1882), suomalainen taidemaalari
Anders Jansson (s. 1967), ruotsalainen koomikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anders Jansson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Burghley Horse Trials

William Fox-Pitt kilpailemassa vuonna 2006
Burghley Horse Trials on kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1961 lähtien Burghley Housen mailla lähellä Stamfordia Lincolnshiren kreivikunnassa Englannissa. Vuonna 1961 Harewood Housessa jouduttiin perumaan kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Burghley Housen silloinen isäntä, Exeterin 6. markiisi David Cecil, sai innokkaana hevosurheilun ystävänä siirrettyä kilpailun nykyiseen paikkaan. Samalla siitä on tullut yksi suosituimmista ja arvostetuimmista hevosurheilutapahtumista, jota käy paikan päällä seuraamassa jopa 160 000 katsojaa.
Kilpailun menestynein ratsastaja on William Fox-Pitt, joka on voittanut kilpailun kuudesti. Andrew Nicholsonilla on eniten osanottokertoja. Hän on osallistunut kilpailuun peräti 33 kertaa. Vuonna 2003 Pippa Funnell voitti ensimmäisenä ratsastajana kenttäratsastuksen Grand Slamin, eli hän voitti saman vuoden aikana Kentuckyn, Badmintonin ja Burghleyn kenttäratsastuskilpailut.
Kilpailun voittajat

1961 – Anneli Drummond-Hay (Merely-A-Monarch)
1962 – Kapteeni James Templer (M'Lord Connolly)
1963 – Kapteeni Harry Freeman-Jackson (St. Finbarr)
1964 – Richard Meade (Barberry)
1965 – Kapteeni J.J. Beale (Victoria Bridge)
1966 – Kapteeni Carlos Moratorio (Chalan)
1967 – Lorna Sutherland (Popadom)
1968 – Sheila Willcox (Fair and Square)
1969 – Gillian Watson (Shaitan)
1970 – Judy Bradwell (Don Camillo)
1971 – Prinsessa Anne (Doublet)
1972 – Janet Hodgson (Larkspur)
1973 – Kapteeni Mark Phillips (Maid Marion)
1974 – Bruce Davidson (Irish Cap)
1975 – Aly Pattinson (Carawich)
1976 – Jane Holderness-Roddam (Warrior)
1977 – Lucinda Prior-Palmer (George)
1978 – Lorna Clarke (Greco)
1979 – Andrew Hoy (Davey)
1980 – Richard Walker (John of Gaunt)
1981 – Lucinda Prior-Palmer (2) (Beagle Bay)
1982 – Richard Walker (2) (Ryan's Cross)
1983 – Virginia Holgate (Priceless)
1984 – Virginia Holgate (2) (Night Cap II)
1985 – Virginia Holgate (3) (Priceless)
1986 – Virginia Leng (o.s. Holgate) (4) (Murphy Himself)
1987 – Mark Todd (Wilton Fair)
1988 – Jane Thelwell (King’s Jester)
1989 – Virginia Leng (o.s. Holgate) (5) (Master Craftsman)
1990 – Mark Todd (2) (Face the Music)
1991 – Mark Todd (3) (Welton Greylag)
1992 – Charlotte Hollingsworth (The Cool Customer)
1993 – Stephen Bradley (Sassy Reason)
1994 – William Fox-Pitt (Chaka)
1995 – Andrew Nicholson (Buckley Province)
1996 – Mary King (Star Appeal)
1997 – Mark Todd (4) (Broadcast News)
1998 – Blyth Tait (Chesterfield)
1999 – Mark Todd (5) (Diamond Hall Red)
2000 – Andrew Nicholson (2) (Mr. Smiffy)
2001 – Blyth Tait (2) (Ready Teddy)
2002 – William Fox-Pitt (2) (Highland Lad)
2003 – Pippa Funnell (Primmore's Pride)
2004 – Andrew Hoy (2) (Moon Fleet)
2005 – William Fox-Pitt (3) (Ballincoola)
2006 – Lucinda Fredericks (Headley Britannia)
2007 – William Fox-Pitt (4) (Parkmore Ed)
2008 – William Fox-Pitt (5) (Tamarillo)
2009 – Oliver Townend (Carousel Quest)
2010 – Caroline Powell (Lenamore)
2011 – William Fox-Pitt (6) (Parklane Hawk)
2012 – Andrew Nicholson (3) (Avebury)
2013 – Andrew Nicholson (4) (Avebury)
2014 – Andrew Nicholson (5) (Avebury)
2015 – Michael Jung (La Biosthetique Sam)
2016 – Chris Burton (Nobilis 18)
2017 – Oliver Townend (2) (Ballaghmor Class)
2018 – Tim Price (Ringwood Sky Boy)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burghley Horse Trials Wikimedia Commonsissa
Burghley Horse Trials viralliset sivut
Anders Johan Chydenius

Anders Johan Chydenius (1795–1865) oli molempien oikeuksien kandidaatti ja yleisen revisio-oikeuden ylikomissaari.
Chydeniuksen isä oli Anders Chydeniuksen veljenpoika Jakob Chydenius nuorempi. Hänen puolisonsa vuodesta 1832 oli kirjapainon johtaja Sofie Chydenius, o.s. Enbom. Toimittaja Anders Herman Chydenius, professori Johan Jakob Chydenius ja kirjapainon johtaja Emilia Chydenius olivat heidän lapsiaan.
Chydenius julkaisi 1840 aikaansa nähden merkittävän teoksen Några tankar om maskiners inflytande.
Alajärven rauhanyhdistys

| Alajärven rauhanyhdistys |
| --- | --- |
 Rauhanyhdistyksen tunnus.
Sijainti:  Alajärventie 112 62900 Alajärvi
Seurakunta:  Alajärven rauhanyhdistys ry (SRK)
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alajärven rauhanyhdistys on Alajärvellä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Alajärven rauhanyhdistyksen keskeistä toimintaa on hartaustilaisuuksien ja seurojen järjestäminen.
Vuonna 2011 Alajärven rauhanyhdistykseen kuului 543 jäsentä. Alajärven rauhanyhdistys on jäsenmäärältään Suomen 12. suurin rauhanyhdistys. Alajärven rauhanyhdistys on perustettu vuonna 1948. Rauhanyhdistys on järjestänyt perinteisesti maakunnalliset kesäseurat Alajärven kirkon ympäristössä.
Caminhos

| Caminhos Dulce Pontes |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): pääasiassa Guilherme Inês
 Tyylilaji: folk / fado
 Kesto: 63.34
 Levy-yhtiö: IMC
Dulce Pontesin muut julkaisut
| Lágrimas 1993 | Caminhos 1996 | Primeiro canto 1999 |
Caminhos on portugalilaisen laulajan Dulce Pontesin albumi vuodelta 1996.
Kappaleet

"O infante"  (Fernando Pessoa / Dulce Pontes) - 2.39
"Mãe preta"  (Piratini / Caco Velho) - 5.37
"Fado português"  (José Régio / Alain Oulman) - 4.43
"Gaivota"  (Alexandre O'Neill / Alain Oulman) - 5.29
"Catedral de Lisboa" (trad. / José Afonso)  - 4.47
"Lela"  (galicialainen kansansävelmä / Alfonso R. Castelao / sov. Carlos Nuñez) - 3.48
"Meu Alentejo"  (Bento Caeira / João Camilo) - 6.42
"Senhora do Almortão"  (kansansävelmä Beira Beixasta, sov. Dulce Pontes - Guilherme Inês) - 1.58
"Verdes anos"  (Pedro Támen / Carlos Paredes) - 4.24
"Cantiga da terra"  (Zeca Medeiros) - 5.53
"Filho azul"  (Ary dos Santos / Guilherme Inês) - 3.29
"Hora de fechar"  (Magina do Rosario) - 2.05
"Ferreiro"  (kansansävelmä, sov. Dulce Pontes - Guilherme Inês) - 4.32
"A ilha do meu fado"  (João Mendoça / Zeca Medeiros) - 4.05
"Porto"  (Albert Boekholt - Philip Kolt / Leonardo Amuedo) - 3.23
Tuotanto > Kappalekohtainen tuotanto sekä muusikot

O infante
Mãe preta
Fado português
Gaivota
Catedral de Lisboa
Lela
Meu Alentejo
Senhora do Almortão
Verdes anos
Cantiga da terra
Filho azul
Hora de fechar
Ferreiro
A ilha do meu fado - 4.05
Porto - 3.23
AMIT -orkesteri, johtajanaan Franco Tamponi, kappaleissa 1-5, 10 ja 14.
Orkestraaliset sovitukset: Franco Tamponi (paitsi kappale 4 Guilherme Inês)
Tuottaja Guilherme Inês, lukuun ottamatta kappaleita 6 (Carlos Núñez ja Paddy Moloney) ja 15 (Inês-Boekholt-Kolb)
Xirandela-ryhmä: Fransy Calvo, Inés Zas, Alexandra Zas, Tania Calvo, Pilar Mato, Maria Rabuñal, Sonia Baldomir ja Silvia Suárez.
Tuotanto > Studiot

Forum-studiot Roomassa
Namouche-studiot Lissabonissa
Wisseloord-studiot Hilversumissa
Audio 1 -studiot Paça D'Arcosissa
Trak-studiot Madridissa
Windmill Lane -studiot Dublinissa
Agassireul butakhae

| Agassireul butakhae> 아가씨를 부탁해 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Yoon Eun-hye  Yoon Sang-hyun  Jung Il-woo 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   Korean Broadcasting System
Esitetty:  19. elokuuta 2009 – 8. lokakuuta 2009
Jaksoja:  16
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Agassireul butakhae (kor. 아가씨를 부탁해, engl. My Fair Lady) on televisioyhtiö KBS:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Yoon Eun-hye, Yoon Sang-hyun ja Jung Il-woo.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Aleksandr Barannikov

Alexandr Barannikov
Aleksandr Ivanovitš Barannikov (ven. Александр Иванович Баранников; 1858 – 18. elokuuta 1883) oli venäläinen vallankumouksellinen ja terroristi, joka oli yksi tsaari Aleksanteri II:n salamurhan tehneen Narodnaja Voljan (Kansan tahto) sotilasosaston johtajista.
Elämäkerta

Barannikov syntyi venäläiseen aatelisperheeseen ja sai sotilaallisen koulutuksen Orlovissa ja Pietarissa ensimmäisessä Pavlovskin sotilaskoulussa. Vuonna 1876 hän kuitenkin teeskenteli olevansa kuollut ja jätti viestin rehtorilleen ilmaistakseen halunsa liittyä propagandistina vallankumousliikkeeseen. Hän liittyi vuonna 1877 Zemlja i volja -puolueeseen. Barannikov asettui asumaan Nižni Novgorodin alueelle ja yritti värvätä paikallisia maanviljelijöitä liittymään vallankumoukselliseen liikkeeseen. Myöhemmin Barannikov palasi Pietariin ja oli yksi ensimmäisistä, jotka kannattivat ajatusta siitä, että vallankumouksellisten tulisi käyttää terroristisia taktiikoita saavuttaakseen tavoitteensa. Hän oli myös yksi Sergei Stepnjakin toteuttaman santarmipäällikön, kenraali Nikolai Mezentsovin, salamurhan järjestäjistä.
Barannikov oli yksi Narodnaja Voljan perustamiskonferenssin osallistujista, ja tämä konferenssi pidettiin Lipetskin kaupungissa kesäkuussa 1879. Hänelle myönnettiin paikka toimeenpanevassa komiteassa. Vuonna 1880 hän oli mukana tsaarin murhayrityksissä asettamalla miinan Moskova-Kurskin rautatien alle ja räjäyttämällä Kamennyn sillan Pietarissa. Tammikuussa 1881 hänet pidätettiin, ja hän joutui oikeudenkäyntiin maaliskuussa 1882. Lopulta hänet tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Barannikov menehtyi tuberkuloosiin Pietari-Paavalin linnoituksessa.
Henkilökuvaus

Narodnaja Voljan salaista kirjapainoa johtaneen Praskovja Ivanovskajan mukaan: "Radikaalipiireissä hänet tunnettiin oikeutetusti 'ritarina ilman pelkoa tai moitteita', vallankumouksen uskollisimpana sotilaana, joka oli aina tahdikas kaikissa asioissa ja erityisesti osoitti pettämätöntä herrasmiesmäistä asennetta naisia kohtaan."
Bruno Kreisky -palkinto

Bruno Kreisky -palkinto on kahden vuoden välein jaettava palkinto, joka perustettiin lokakuussa vuonna 1976 Itävallan liittokansleri Bruno Kreiskyn 65-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1979.
Palkinto jaetaan ihmisoikeuksia edistäneille. Palkinto jaettiin vuonna 1993 kahteen osaan. Ensimmäinen osa myönnettiin ihmisoikeuksiin ja toinen kansainvälisiin suorituksiin. Palkintosumma on noin 7 000 – 30 000 euroa.
Palkinnon jakaa Bruno Kreisky Preis für Verdienste um die Menschenrechte. Palkinnon saajat valitsee Bruno Kreisky säätiön johtokunta yhdessä kansainvälisen juryn kanssa.
Aiheesta muualla

Bruno Kreisky Preis für Verdienste um die Menschenrechte, Bruno Kreisky Stiftung (saksaksi)
Bruno Kreisky Prize for Services to Human Rights, Bruno Kreisky Stiftung (englanniksi)
Aarre Saarenpää

Aarre Emanuel Saarenpää (sukunimi vuoteen 1906 Herckman; 14. marraskuuta 1886 Liperi – 24. maaliskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Saarenpään jo omana aikanaan vanhahtavia ja sovinnaisia runoja ilmestyi Ultrassa. Olavi Paavolainen arvosteli hänen runojaan kriittisesti Ylioppilaslehdessä (12.12.1922):
» - - arvostelija selailee valkokantista ja kultaotsakkeista runovihkoa. Sitten hän käärii sen silkkipaperiin, ettei se likaantuisi. - - onko sopivaista nuoren runoilijan vuonna 1922 kirjoittaa sieviä, siistiä ja siivoja (=kauniita) runoja? Vai onko hänen sielunsa ehkä vanha?»
Sittemmin Saarenpää on jäänyt unohduksiin.
Teoksia

Runoja: lyyrillinen sarja. Daimon, Helsinki 1922
Kootut runot I. Imprimatur-kustannus, Lahti 1997
Kootut runot II. Imprimatur-kustannus, Lahti 1998
Adam Fox

Adam Fox voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Adam Fox, brittiläinen runoilija ja teologian dekaani Magdalen Collegessa
Adam Fox, yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Adam Fox”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ala-Sarkajärvi

| Ala-Sarkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°33′50″N, 24°55′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  Passunoja Pitkäveteen 
Järvinumero:  35.761.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,3 m  
Rantaviiva:  1,072 km  
Pinta-ala:  4,058 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Sarkajärvi 
Ala-Sarkajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Ottelen Myllykylän välisen kalliomurroksen laaksossa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven eteläpuolella sijaitsee maatila ja itäpuolella vapaa-ajan asunto. Niiden kautta kulkee yhdystie 16975.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,3 metriä mpy. Siihen on johdettu ojitetun suon johto-oja. Koillisesta siihen laskee Ylä-Sarkajärvi ja vastakkaiseen suuntaan lähtee laskuoja Passunoja, joka kulkee Ylä-Tarhun ja Ala-Tarhun läpi ja laskee sitten 3,4 kilometrin päässä Pitkäveteen. Passunojalle tulee matkalla pudotusta 21,3 metriä.
Alainen Leväjärvi

| Alainen Leväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini, Alajärvi
Koordinaatit:  62°47′37″N, 24°04′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskujoki:  joki Alaseen 
Järvinumero:  35.437.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162 m  
Rantaviiva:  1,736 km  
Pinta-ala:  11,474 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainen Leväjärvi 
Alainen Leväjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä ja Soinissa Kuoppaperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162 metriä mpy.
Alainen Kortejärvi

| Alainen Kortejärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°16′37″N, 25°12′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Mustaseen 
Järvinumero:  14.223.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,1 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,801 km  
Pinta-ala:  11,094 ha  
Saaria:  1 
 fiAlainen Kortejärvi 
Alainen Kortejärvi Kortejärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,1 metriä mpy.