stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vaalikauden 1999–2003 kansanedustajista
Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmä

Eero Akaan-Penttilä
Leena Harkimo
Olli-Pekka Heinonen, vuoteen 2002
Anne Holmlund, 2002–
Jyri Häkämies
Ville Itälä, sisäministeri (2000)
Jyrki Katainen
Kalervo Kummola
Jari Koskinen, maa- ja metsätalousministeri (2002)
Seppo Kanerva
Ilkka  Kanerva
Pertti Hemmilä
Suvi Lindén, kulttuuriministeri (vuoteen 2002)
Sauli Niinistö, valtiovarainministeri
Pertti Mäki-Hakola
Sirpa  Pietikäinen
Kirsi Piha
Pekka Ravi
Jari  Vilén, ulkomaankauppaministeri (2002)
Lasse  Virén
Raija  Vahasalo
Marja Tiura
Riitta  Uosukainen, puhemies
Sari  Sarkomaa
Kimmo Sasi, ulkomaankauppaministeri (1999–2002), liikenneministeri
Marjaana Koskinen
Pekka  Kuosmanen
Esko  Kurvinen
Pirjo-Riitta Antvuori
Kaarina Dromberg, kulttuuriministeri (2002)
Timo Ihamäki
Kari Kantalainen
Juha Karpio
Marjukka Karttunen
Paula Kokkonen
Riitta Korhonen
Jouni Lehtimäki
Ben  Zyskowicz
Hanna Markkula-Kivisilta
Markku Markkula
Olli Nepponen
Tuija  Nurmi
Maija Perho, sosiaali- ja terveysministeri
Petri Salo
Timo Seppälä
Juhani Sjöblom
Martti Tiuri
Irja Tulonen
Keskustan eduskuntaryhmä

Esko Aho
Olavi Ala-Nissilä
Sirkka-Liisa Anttila, I varapuhemies
Maria Kaisa Aula
Tytti Isohookana-Asunmaa
Anneli Jäätteenmäki
Timo Kalli
Paavo Väyrynen, jatkoi Euroopan parlamentin jäsenenä
Mari Kiviniemi
Juha Korkeaoja
Seppo Kääriäinen
Paula Lehtomäki
Hannes Manninen
Mauri Pekkarinen
Tanja Karpela
Matti Vanhanen
Anu Vehviläinen
Hannu Takkula
Mika Lintilä
Hannu Aho
Seppo Lahtela
Jorma Huuhtanen, Kelan pääjohtajaksi 2000
Kyösti Karjula
Inkeri Kerola
Niilo Keränen
Katri Komi
Ossi Korteniemi, vuoteen 2001
Timo E. Korva, 2001–
Markku Laukkanen
Jari Leppä
Frans Leppänen
Eero Lämsä
Kari Myllyniemi
Tero Mölsä, varaedustajana
Petri Neittaanmäki
Pekka Nousiainen
Lauri Oinonen
Osmo Puhakka
Aulis Ranta-Muotio
Antti Rantakangas
Juha Rehula
Markku Rossi, varaedustajana 1999, kansanedustajana 2000–
Mirja Ryynänen
Pauli Saapunki
Mauri Salo
Jukka Vihriälä
Pekka Vilkuna
Matti Väistö
Jaana Ylä-Mononen
Liisa Hyssälä
Alkiolainen keskustaryhmä

Sulo  Aittoniemi
Vihreä eduskuntaryhmä

Janina  Andersson
Tuija  Brax
Merikukka Forsius
Satu Hassi, ympäristöministeri vuoteen 2002
Irina Krohn
Kirsi Ojansuu
Erkki  Pulliainen
Osmo Soininvaara, peruspalveluministeri 2000-2002
Anni Sinnemäki
Ulla Anttila
Rauha-Maria Mertjärvi
Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä

Jouni Backman, ympäristöministeri (2002)
Tarja Filatov, työministeri (2000)
Jukka Gustafsson
Tuula Haatainen
Ilkka Taipale, 2000-
Tarja Halonen, tasavallan presidentiksi 2000
Rakel Hiltunen
Liisa Jaakonsaari
Antti Kalliomäki
Lauri Kähkönen
Kimmo Kiljunen
Antero Kekkonen
Johannes Koskinen, oikeusministeri
Risto Kuisma  	1995  ←rem. 2001
Paavo Lipponen, pääministeri
Heli Paasio
Kari Rajamäki
Pia Viitanen
Erkki Tuomioja, kauppa- ja teollisuusministeri 1999-2000, ulkoministeri 2000-
Kari Urpilainen
Jouko Skinnari
Mikko Elo
Susanna Huovinen
Ulla Juurola
Reijo Kallio
Erkki Kanerva
Saara Karhu
Tapio Karjalainen
Tarja Kautto
Valto Koski
Esa Lahtela
Reijo Laitinen
Leena Luhtanen
Jukka Mikkola, puhemies 1999, II varapuhemies 1999-
Raimo Mähönen
Sinikka Mönkäre, työministeri 1999-2000, kauppa- ja teollisuusministeri (2000)
Kalevi Olin
Pirkko Peltomo
Riitta  Prusti
Virpa Puisto
Susanna Rahkonen
Jussi Ranta
Maija Rask, opetusministeri
Tero Rönni
Matti Saarinen
Arto Seppälä
Säde  Tahvanainen
Marjatta Vehkaoja
Matti Vähänäkki
Harry Wallin
Klaus Hellberg
Remonttiryhmä

Risto  Kuisma 2001 →sd.
Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä

Esko  Helle
Martti  Korhonen, alue- ja kuntaministeri
Annika  Lapintie
Outi  Ojala
Veijo  Puhjo
Pentti  Tiusanen
Esko-Juhani Tennilä
Marjatta Stenius-Kaukonen
Suvi-Anne Siimes, toinen valtiovarainministeri
Anne Huotari
Matti  Huutola
Mikko Immonen
Matti Kangas
Mikko  Kuoppa
Jaakko Laakso
Iivo Polvi, 2001-
Katja Syvärinen
Kari Uotila
Unto Valpas
Jorma Vokkolainen, kuoli 2001
Marja-Liisa Tykkyläinen
Pertti  Turtiainen
Ruotsalainen eduskuntaryhmä

Eva  Biaudet, peruspalveluministeri (1999-2000 ja uudelleen 2002-)
Jan-Erik Enestam, puolustusministeri
Rainer Erlund, kuoli 2000
Christina Gestrin, 2000-
Henrik Lax
Margareta Pietikäinen
Håkan Nordman
Klaus Bremer
Nils-Anders Granvik
Gunnar Jansson
Ulla-Maj Wideroos
Pehr Löv
Ola Rosendahl
Kristillisen liiton eduskuntaryhmä

Bjarne Kallis
Toimi Kankaanniemi
Jouko Jääskeläinen
Päivi Räsänen
Leea Hiltunen
Marja-Leena Kemppainen
Kari Kärkkäinen
Leena Rauhala
Ismo  Seivästö
Sakari  Smeds
Perussuomalainen eduskuntaryhmä

Raimo  Vistbacka
Maltalaiset

Maltalaiset (maltaksi Maltin, ital. Maltesi) ovat Maltalla asuva seemiläistä maltan kieltä puhuva etninen ryhmä.
Kulttuuri

Maltaisten kulttuurissa on vaikutteita Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta.
Maltalaiset ovat pääosin katolilaisia, ja katolilaisuudella on huomattava vaikutus heidän kulttuuriinsa. Paavalin ja Pietarin muistoksi pidettävä mnarja on tärkeä vuosittainen juhla. Paavali on kansallinen symboli maltalaisille, koska hänen katsotaan käännyttäneen maltalaiset kristinuskoon.
Maltalaisessa kulttuurissa sukuun pidetään läheiset välit, ja ihmiset asuvat usein vanhempiensa kanssa avioliittoon asti. Perinteisesti myös laajempi paikallinen yhteisö on tärkeä. Nuorempi sukupolvi on jossain määrin alkanut ottamaan länsimaisia vaikutteita ja korostamaan individualismia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maltalaiset Wikimedia Commonsissa
Kâmpóng Cham

| Kâmpóng Cham |
| --- | --- |

 Kâmpóng Cham
 Koordinaatit: 12°00′N, 105°27′E 
Valtio:  Kambodža
Maakunta:  Kâmpóng Cham
Väkiluku (2010):  63 139
Aikavyöhyke:  UTC+7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kâmpóng Cham (khmeriksi ក្រុងកំពង់ចាម) on Kambodžan seitsemänneksi suurin kaupunki ja Kâmpóng Chamin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Mekong-joen varrella noin 120 kilometriä maan pääkaupungista Phnom Penhistä koilliseen. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2010 yhteensä 63 139.
Kâmpóng Chamista on hyvät kulkuyhteydet pääkaupunki Phnom Penhiin, jonne pääsee autolla noin kahdessa tunnissa, tai veneellä Mekong-jokea pitkin. Kaupunki on kuitenkin melko köyhä ilman ulkomaalaisia investointeja, eikä sinne suuntaudu paljoa turismia suurimman osan matkailijoista ollessa reppumatkailijoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kâmpóng Cham Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Kampong Cham Wikivoyagessa (englanniksi)
Kristiina Wallin

Kristiina Marianne Wallin (s. 14. syyskuuta 1971 Kankaanpää) on suomalainen runoilija, kirjailija, kirjansitoja ja pedagogi. Hän on julkaissut runokokoelmia, romaanin, kuunnelmia ja taiteilijakirjoja sekä tehnyt useita poikkitaiteellisia projekteja.
Wallinin esikoisrunokokoelma Kengitetyn eläimen jäljet (2005) oli ehdolla Tanssiva karhu -runopalkinnon saajaksi. Toinen kokoelma Murtuneista luista (2007) oli ehdolla Runeberg-palkinnon ja Einari Vuorela -runopalkinnon saajaksi. Kokoelma Valon paino (2016) oli niin ikään Einari Vuorela -palkintoehdokkaana ja sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. Kokoelma Meduusameri (2020) oli Runeberg-palkintoehdokkaana ja se sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon.
Koulutukseltaan Wallin on filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän on opiskellut myös kirjansitojaksi Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Kirjailijan uran ohella Wallin on työskennellyt muun muassa äidinkielen ja kirjallisuuden sekä sanataiteen opettajana. Hän on naimisissa kirjailija-sanataidepedagogi Jyrki Vainosen kanssa ja asuu Ylöjärvellä.
Tuotanto

Kengitetyn eläimen jäljet (2005) Tammi (runokokoelma)
Murtuneista luista (2007) Tammi (runokokoelma)
Jalankantama (2009) Tammi (runokokoelma)
Kaikki metrit ja puut (2012) Tammi (runokokoelma)
Valon paino (2016) Tammi (runokokoelma)
Puutarhakirjeitä (2018) Atena (kaunokirjallinen kirjeteos yhdessä runoilija Hannimari Heinon kanssa)
Meduusameri (2020) Tammi (runokokoelma)
Matkakirjeitä (2020) Atena (kaunokirjallinen kirjeteos yhdessä Hannimari Heinon kanssa)
Vaikeampaa on olla näkemättä unia (2021) S&S (romaani)
Ilmaan uurtuva (2024) Tammi (runokokoelma)
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Kristiina Wallin Wikisitaateissa
Kristiina Wallinin kotisivut
La Platan varakuningaskunta

La Platan varakuningaskunta Kartalla.
La Platan varakuningaskunta  oli Espanjan siirtomaa Etelä-Amerikassa vuosina 1776–1810. Kuningas Kaarle III määräsi sen perustettavaksi voidakseen valvoa paremmin laajoja siirtomaitaan Etelä-Amerikassa. Tätä ennen esimerkiksi nykyisen Argentiinan alueita oli hallittu Perun Limasta käsin osana Perun varakuningaskuntaa. Kuningas koki paineita, kun Britannia ja Portugali aktivoituivat alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Platan varakuningaskunta Wikimedia Commonsissa
Kurume

| Kurume-shi (久留米市) |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta: Nishitetsun Kurumen rautatieasema, kaupungintalo, Suitengūn pyhäkkö, Kōra-taishan pyhäkkö, Narita-sanin temppeli, Ishibashin kulttuurikeskus, JR:n Kurumen rautatieasema
 lippu:  Sinetti
 Kurumen sijainti Fukuokan prefektuurissa.
 Koordinaatit: 33°19′09″N, 130°30′29″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuokan prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Toshinori Narahara
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  229,84 km²
Väkiluku (2014):  305 214
 – Väestötiheys:  1 328 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Toxicodendron succedaneum, Kamelia (kurumetsubaki), Ilex rotunda, Idänselkova, Kamferipuu
 – Kukka:  Alppiruusu  (kurumetsutsuji), Kosmoskukka
 
 http://www.city.kurume.fukuoka.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kurume (jap. 久留米市, Kurume-shi) on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Japanissa. Kaupungin väkiluku vuonna 2014 oli 305 214 ja väestötiheys 1 328 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin pinta-ala on 229,84 km². Kurume on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Tunnettu rengasvalmistaja Bridgestone on lähtöisin Kurumesta. Bridgestone aloitti Fukuokassa perinteisten jikatabi-kenkien valmistajana ja huomasi aikoinaan, että suojaamalla kenkien pohjat kumilla estettiin riisipelloissa elävien loismatojen pääsy ihmisiin. Muita tunnettuja asioita ovat esimerkiksi Checkers-popyhtye, näyttelijä-laulaja Seiko Matsuda, anime-taiteilija Leiji Matsumoto, televisiokasvo Rena Tanaka ja Morning Musume -yhtyeen laulaja Reina Tanaka.
Kuuluisia kurumelaisia tuotteita ovat tonkotsu-keitto, ramen-nuudelit ja intiansiniset kudotut vaatteet. Kaupungissa sijaitsee Kurumen yliopisto.
Kuvia

Kurume Kōran suuri pyhäkkö
Kurumen linna
Kurume-Naritan temppeli
Kurume Mutsumondōri -kauppakatu
Nishitetsun Kurumen bussikeskus
Kurumen keskustaa juna-aseman edestä
Kurumen asema
Kurumen asema ulkoa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurume Wikimedia Commonsissa
Laihian vapaaherrakunta

Laihian vapaaherrakunta perustettiin 1651, jolloin valtaneuvos Carl Bonde sai kuningatar Kristiinalta Laihian pitäjän Pohjanmaalta vapaaherrakunnaksi. Vuonna 1652 lisättiin vapaaherrakuntaan Maalahden pitäjä sillä määräyksellä, että pojista Kustaa saisi periä Laihian, Krister taas Maalahden. Vuonna 1654 kuului tähän yhteiseen vapaaherrakuntaan Laihialla 115 manttaalia ja Maalahdella 76 5/6 manttaalia. Vuonna 1653 sen tulot nousivat 111 säilyneestä talosta Laihialla ja 73 1/6 säilyneestä talosta Maalahdella 3 448 taalariin. Vuonna 1661 oli vapaaherrakunnalla yhteensä molemmissa pitäjissä 1905 5/12 säilynyttä manttaalia, joiden vero oli 3 895 taalaria. Isossa reduktiossa vapaaherrakunta joutui vuonna 1680 peruutuspäätöksen johdosta kruunulle.
Kusti

| Kusti |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  15. kesäkuuta
Muunnelmia:  Aukusti, Aku, Kustaa, Kustavi
Vastineita eri kielissä:  August, Gustav, Gustaf
Nimen alkuperä:  Augustus, Gustaf
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kusti on suomalainen miehen etunimi. Se on Aukusti-nimen lyhentynyt muoto. Myös muinaisruotsin Gustaf ja siitä johdetut nimen muunnokset Kustaa ja Kustavi kääntyvät paikoin muotoon Kusti. Suomenmielisyyden vallitessa vuonna 1887 vaihtoi tuleva presidentti alkuperäisen nimensä Johan Gustaf Hellstenin muotoon Juho Kusti Paasikivi.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kusti-nimisiä miehiä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 1 408.
Tunnettuja Kusteja

Kusti Aerila (1876–1954), klarinetisti, musiikinopettaja ja tietokirjailija
Kusti Arhama (1885–1957), Maalaisliiton kansanedustaja
Kusti Eskola (1911–2003), maanviljelysneuvos, Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri
Kusti Kaukovaara (1892–1961), päätoimittaja
Kusti Kittilä (s. 1981), maastohiihtäjä
Kusti Korpitie, oik. Otto Saarnio (1883–1918), ylikonstaapeli ja näytelmäkirjailija
Kusti Kulo (1887–1973), vasemmistopoliitikko ja ammattiyhdistysmies, SKDL:n puheenjohtaja
Kusti Laitinen (1894–1949), näyttelijä
Kusti Laurela (1874–1942), kunnallisneuvos, Hämeenlinnan ensimmäinen kaupunginjohtaja
Kusti Manninen (s. 1976), musiikkivideo-ohjaaja
Kusti Miettinen, Tuomas Vimma (s. 1979), kirjailija
Kusti Sala, Kusti Granqvist (1875–1943), näyttelijä
Kuvitteellisia Kusteja

Kusti, postinjakaja Kari Kuuvan laulussa "Kun Kusti polkee"
Kusti, sarjakuvassa Miina ja Kusti
Kusti, Tykkimäen huvipuiston maskotti
Kusti, hahmo animaatioelokuvassa Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut
Maggie Gyllenhaal

| Maggie Gyllenhaal |
| --- | --- |
 Maggie Gyllenhaal vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Margaret Ruth Gyllenhaal
Syntynyt: 16. marraskuuta 1977 (ikä 46) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Peter Sarsgaard (2009–)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1992–
Merkittävät roolit:  Donnie Darko Secretary Yön ritari White House Down
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Margalit Ruth ”Maggie” Gyllenhaal (s. 16. marraskuuta 1977 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Tausta

Gyllenhaal vietti lapsuutensa Los Angelesissa. Hänen äitinsä on Oscar-palkittu käsikirjoittaja Naomi Foner ja isä Emmy-ehdokkuuden saanut ohjaaja Stephen Gyllenhaal. Myös Maggien nuorempi veli Jake Gyllenhaal on näyttelijä.
Ura

Maggie Gyllenhaalin elokuvaura alkoi hänen ollessaan 15-vuotias, jolloin hän sai osan elokuvasta Waterland. Elokuvan ohjasi hänen isänsä, ja sen päänäyttelijät ovat Jeremy Irons ja Ethan Hawke. Kaikki kuusi ensimmäistä elokuvaa, joissa Gyllenhaal näytteli, olivat hänen isänsä ohjaamia. Useista yrityksistä huolimatta hän sai ensimmäisen pääroolinsa vasta vuonna 2002 elokuvasta Secretary. Se oli hänen läpimurtonsa, jonka jälkeen alkoi tulla osia tasokkaammista elokuvista, muun muassa Donnie Darkosta ja Adaptationista. Donnie Darkossa hän esitti veljensä Jaken siskoa.
Vuonna 2015 Gyllenhaal palkittiin parhaan minisarjan tai televisioelokuvan naispääosan Golden Globella minisarjasta The Honourable Woman. Hän on ollut Globe-ehdokkaana myös 2003, 2007, 2018 ja 2022
Yksityiselämä

Maggie Gyllenhaal on seurustellut näyttelijä Peter Sarsgaardin kanssa vuodesta 2002, ja pari ilmoitti kihlautuneensa vuonna 2006. He menivät naimisiin toukokuussa 2009. Maggie Gyllenhaalilla ja Peter Sarsgaardilla on kaksi tytärtä, nämä ovat syntyneet lokakuussa 2006 ja huhtikuussa 2012.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Waterland | Waterland | Maggie Ruth |
| 1993 | Suljettujen ovien takana | A Dangerous Woman | Patsy |
| 1998 | Homegrown – hamppukunkut | Homegrown | Christina |
| 2000 | The Photographer | The Photographer | Mira |
| 2000 | Cecil B. Demented | Cecil B. Demented | Raven |
| 2001 | Miehet elämässäni | Riding in Cars with Boys | Amelia Forrester |
| 2001 | Donnie Darko | Donnie Darko | Elizabeth Darko |
| 2002 | Salaisen agentin tunnustukset | Confessions of a Dangerous Mind | Debbie |
| 2002 | Adaptation. Minun versioni | Adaptation. | Caroline Cunningham |
| 2002 | 40 päivää ja 40 yötä | 40 Days and 40 Nights | Sam |
| 2002 | Secretary | Secretary | Lee Holloway |
| 2003 | Mona Lisa Smile | Mona Lisa Smile | Giselle Levy |
| 2003 | Casa de los Babys | Casa de los Babys | Jennifer |
| 2004 | Criminal | Criminal | Valerie |
| 2005 | The Great New Wonderful | The Great New Wonderful | Emme |
| 2005 | Happy Endings | Happy Endings | Jude |
| 2006 | Aidosti outoa | Stranger than Fiction | Ana Pascal |
| 2006 | Trust the Man | Trust the Man | Elaine |
| 2006 | Sherrybaby | Sherrybaby | Sherry Swanson |
| 2006 | Pariisi, rakkaudella | Paris, je t’aime | Liz |
| 2006 | World Trade Center | World Trade Center | Allison Jimeno |
| 2006 | Monsteritalo | Monster House | Elizabeth ”Zee” |
| 2008 | Yön ritari | The Dark Knight | Rachel Dawes |
| 2009 | Kohti uutta | Away We Go | Ellen ”LN” |
| 2009 | Crazy Heart | Crazy Heart | Jean Craddock |
| 2010 | Nanny McPhee ja suuri pamaus | Nanny McPhee Returns | Mrs. Green |
| 2011 | Hysteria | Hysteria | Charlotte Dalrymple |
| 2012 | Won’t Back Down | Won’t Back Down | Jamie |
| 2013 | White House Down | White House Down | Carol Finnerty |
| 2014 | Frank | Frank | Clara |
| 2014 | River of Fundament  | River of Fundament | Hathfertiti |
| 2018 | The Kindergarten Teacher | The Kindergarten Teacher | Lisa Spinelli |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maggie Gyllenhaal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maggie Gyllenhaal.net
Lammassaari (Helsinki)

Lammassaari
| --- | --- |
Sijainti:  Viikinranta, Helsinki Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lammassaari  on saari Vanhankaupunginselällä Helsingissä. Se kuuluu Viikinrannan osa-alueeseen, ja saari on osa Viikin–Vanhankaupunginselän luonnonsuojelualuetta. Saareen on yhteys mantereelta pitkospuita pitkin. Nimestään huolimatta saarella ei ole lampaita vaan niitä on viereisessä Kuusiluodossa.
Vuonna 1904 Raittiusyhdistys Koitto hankki saaren kesäsiirtolaksi jäsenistölleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lammassaari (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
La Plata -luokka (hävittäjä)

| La Plata -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  875 t (normaali) 1 368 t (kuormattu)
Pituus:  90,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  5,0 m
Koneteho:  28 000 hv
Propulsio:  2-akselinen, 2 × Curtis AEG -turbiinimoottoria 5 × Schulz-Thornycroft kattilaa
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  150
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 4"/50 tykkiä 4 × 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä
La Plata -luokka oli Argentiinan laivaston kahden hävittäjän muodostama alusluokka.
Luokan alukset kuuluivat 12 aluksen ryhmään, jonka alukset tilattiin 1910 Saksasta, Britteinsaarilta ja Ranskasta. Schichaun valmistamat alukset maksoivat 124 360 puntaa kappale. Alukset siirrettiin Argentiinaan kesällä 1912.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ARA La Plata | Schichau, Elbing |  | 1911 | 30. maaliskuuta 1912 | poistettu alusluettelosta 10. tammikuuta 1957 |
| ARA Cordoba | Schichau |  | 1912 | 8. heinäkuuta 1912 | poistettu alusluettelosta 10. tammikuuta 1956 |
Laiho

Laiho on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aimo Laiho (1914–2014), poliitikko (SKDL), kunnallisneuvos
Aleksi Laiho (s. 1993), jalkapalloilija
Alexi Laiho (oik. Markku Uula Aleksi Laiho, 1979–2020), metalliyhtye Children of Bodomin laulaja-kitaristi ja perustajajäsen
Altti Laiho (1939–2017), harmonikkataiteilija, Laiho Trion jäsen
Antto Laiho (1870–1942), agronomi, maatalousopetuksen uranuurtaja
Asko Laiho (1930–2019), jalkapalloilija
Hanna Laiho (s. 1975), rytminen voimistelija
Harri Laiho (s. 1977), kymmenottelija
Jarkko Laiho (s. 1964), jääkiekkoilija
Jussi Laiho (synt. Juselius, 1893–1972), yleisurheilija
Kimmo Laiho (Elastinen, s. 1981), rap-laulaja
Lauri Laiho (1895–1932), apulaisjohtaja, esperantisti ja kirjailija
Lauri Simonsuuri (vuoteen 1945 Laiho, 1910–1964), kansanrunouden tutkija ja amanuenssi
Marius Laiho, näyttelijä, Pekka Laihon poika
Marko Laiho (s. 1972), black metal -yhtye Beheritin laulaja
Mia Laiho (s. 1969), kokoomuslainen poliitikko ja lääkäri
Miika Laiho (s. 1994), moottoriurheilija
Miikka Laiho (s. 1991), pikajuoksija
Mikko Laiho, muusikko
Mikko Laiho (s. 1993), pikajuoksija
Ola Laiho (s. 1934), arkkitehti
Olavi Laiho (1907–1944), viimeinen Suomessa teloitettu suomalainen
Olli Laiho (1943–2010), telinevoimistelija, yritysjohtaja
Pauliina Laitinen (ent. Laitinen-Laiho, Laitinen-Littorin ja Littorin, s. 1970), taideasiantuntija, tietokirjailija
Pekka Laiho (1943–2023), näyttelijä ja ohjaaja
Pentti Laiho (s. 1944), harmonikkataiteilija, Laiho Trion jäsen
Pertti Laiho (s. 1943), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, viestintäneuvos
Samuli Laiho (s. 1969), muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja tuottaja, Pekka Laihon poika
Taage Laiho (oik. Tapio Laiho, s. 1966), heavy metal -laulaja, sanoittaja
Toivo Laiho (1908–1972), runoilija
Veikko Laiho (s. 1942), harmonikkataiteilija, Laiho Trion jäsen
Venla Laiho (s. 1995), kilpakävelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Maltalaiset eurokolikot

Maltalaiset eurokolikot ovat Maltalle lyötyjä eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euroalueen maissa samanlainen, mutta tunnuspuolen eli kansallisen puolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Malta siirtyi käyttämään euroa vuoden 2008 alussa.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoihin on kuvattu Mnajdran temppeli. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoihin on kuvattu Maltan vaakuna. Yhden ja kahden euron kolikoihin on kuvattu maltanristi.
Kaikissa Maltan eurokolikoissa on kääntöpuolella lisäksi Euroopan unionin kaksitoista tähteä ja kolikon lyöntivuosi.
Maltalaiset eurokolikot

|  0,01€ |  0,02€ |  0,05€ |
| --- | --- | --- |
Alttari Mnajdran.
|  0,10€ |  0,20€ |  0,50€ |
Maltan vaakuna.
|  1€ |  2€ |  Reunakirjoitus 2€ |

| Maltanristi. | Maltanristi. |  |
Kahden euron erikoisrahat

| --- | --- |
 2009:  Euromaiden yhteinen talous- ja rahaliiton 10-vuotisraha.  Kolikossa on yksinkertaisin viivoin piirretty ihmishahmo yhdessä eurosymbolin € kanssa, suunnittelijan nimikirjaimet ΓΣ (George Stamatopoulos Kreikan keskuspankista). Lyöntimäärä 0,7 milj. kpl.
Aiheesta muualla

Website of the Maltese ministry of Finance on Euro change-over (Arkistoitu – Internet Archive)
The Euro Information Website- Malta
2 euron erikoisrahat
Euroopan keskuspankki - Maltan eurokolikot
Kristiinan kirkko (Helsinki)

Kristiinan kirkko oli Helsingissä 1640–1650-luvuilla sijainnut kirkko. Se oli ensimmäinen kivestä tehty kirkko, joka rakennettiin Helsinkiin sen jälkeen, kun kaupunki oli siirretty Vantaanjoen suulta Vironniemelle vuonna 1640. Kirkko rakennettiin kivestä silloisen Suurtorin laitaan (nykyisen Valtioneuvoston linnan länsisiiven kohdalle), jossa olivat myös raatihuone, triviaalikoulu ja kellotorni. Mitä ilmeisimmin kirkosta haluttiin vastaavanlainen näyttävä maamerkki, kuin Turun tuomiokirkko tai Tallinnan Pyhän Olavin kirkko.
Kirkkoherrat

Kirkon ensimmäinen kirkkoherra Johannes Orberg siirtyi Vanhankaupunkin kirkosta Vironniemelle, mutta kuoli jo vuonna 1641. Virkaan nimettiin Jören Orlander, joka myöhemmin sai vastuulleen myös Helsingin pitäjän (nykyisen Vantaan) Pyhän Laurin kirkkoherran viran, joka protesteista huolimatta lakkautettiin. Näin sekä Vanhankaupungin että Helsingin pitäjän kirkkoherrojen virat ja valta siirtyivät Kristiinan kirkon kirkkoherralle Vironniemelle.
Tuhoutuminen

Kristiinan kirkko tuhoutui täysin Helsingin palossa vuonna 1654. Kirkosta tai muista tuon ajan rakennuksista tai niiden omistajista ei tiettävästi ole säilynyt tietoja, piirustuksia tai maalauksia. Vanhin säilynyt tarkka kaupunkimittaus Helsingistä on Lars Forssellin kartta vuodelta 1696.