stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hilse II

| Hilse II Vandaalit   Hurskas   Tinneri   SIG |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jusa Sipilä
 Tyylilaji: Rock, Pop, Punk
 Kesto: 45.02
 Levy-yhtiö: Hilselevyt
Hilse II on vuonna 1979 levytetty neljän yhtyeen, Vandaalien, Hurskaan, Tinnerin ja S. I. G:in, yhteisalbumi. Osa kappaleista on julkaistu Hilselp:n CD-version bonuskappaleina.
Kappaleet

A-puoli
Vandaalit: En ole nainen 3:34
Vandaalit: Rock'n'rollin juhlaa 2:15
Vandaalit: Kaikkein komein 2:07
Vandaalit: Pakkopaita 1:44
Hurskas: Hurskaat putoo ylöspäin 3:08
Hurskas: Eduskuntasika 3:02
Hurskas: Amerikkalainen painajainen 2:10
Hurskas: Työ on vapautta 3:44
B-puoli
Tinneri: Elämää valheiden keskellä 1:55
Tinneri: Mustavalkoinen maailma 2:26
Tinneri: Takaisin sähkötuoliin 1:40
Tinneri: Sulla on se fiilis 3:04
S.I.G.: Väkivaltaa 3:29
S.I.G.: Tänä yönä 3:17
S.I.G.: Kartsalla 4:57
S.I.G.: Lauantaina 3:28
Yhtyeet

Vandaalit:
Vesa Häkli, laulu
Piitsi Huhtakallio, kitara
Klide Pelkonen, kitara
Sepi Rautiainen, basso
Ari lindroos, rummut
Hurskas:
Johnny Hurskas, laulu
Pete Manninen, kitara
Hune Huovinen, basso
Aku Räsänen, rummut
Tinneri:
Seppo Seppälä, laulu
Kari Seppälä, kitara
Kari Hakala, kitara
Reijo Laine, basso
Jari Salmela, rummut
S.I.G.:
Matti Inkinen, laulu
Timo Kilpinen, kitara
Rauno Linja-aho, kitara
Ari Hemmilä, basso
Juha Oksanen, koskettimet
Matti Ranta, rummut
Aiheesta muualla

YÄK-02[vanhentunut linkki] Suomen äänitearkiston tietokannassa vuosilta 1901–1999
Heikki Palva

Heikki Väinö Kaleva Palva (5. toukokuuta 1935 Porvoo – 26. marraskuuta 2022 Tuusula) oli suomalainen kielitieteilijä ja arabian kielen professori Helsingin yliopistossa 1982–1998. Palva toimi sitä ennen Göteborgin yliopiston arabian kielen, erityisesti nykyarabian professorina vuosina 1970–1982.
Ura

Heikki Palva oli itämaiden tutkimuksen alalla kansainvälisesti arvostettu tutkija, jolla oli ansioita myös oman tieteenalansa ulkopuolella. Hän toimi teologisessa tiedekunnassa eksegetiikan assistenttina ja tuntiopettajana sekä ansioitui pitkäaikaisena raamatunkäännöskomitean jäsenenä (1983–1990). Palvan luottamustehtäviin lukeutuivat toiminta Uskonnonvapauskomitean jäsenenä, Suomen Itämaisen Seuran puheenjohtajana (1983–1993) ja Suomen Jerusalemin-instituutin (vuodesta 1997 Suomen Lähi-idän instituutti) hallituksen puheenjohtajana.
Tunnustukset

Palva sai 2001 Väinö Tannerin Säätiön tunnustuspalkinnon Lähi-idän kielten ja kulttuurien tuntemuksen sekä uskonnollisen suvaitsevuuden lisäämisestä. Palva oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1986, ja Tiedeakatemian kunniajäsen vuodesta 2012. Palva promovoitiin teologian kunniatohtoriksi vuonna 2005.
Muuta

Heikki Palvan veli on professori Antti Palva.
Aiheesta muualla

Heikki Palva: Ihmisoikeudet YK:n ja islamin mukaan. Kirkkomme Lähetys, 2008, nro 1, s. 4–7.  Artikkelin verkkoversio.
Heikki Palvan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Henry Durnford

Henry Durnford oli englantilainen lintutieteilijä, joka keräsi lintuja Etelä-Amerikassa 1870-luvulla. Hän tutki Pohjois-Argentiinaa, pääasiassa Tucumánin seutua, mutta myös läheisiä Paraguayn ja Bolivian rajaseutuja. Hän kuoli 11. tai 13. heinäkuuta 1878 Campo Santossa lähellä Saltan kaupunkia Pohjois-Argentiinassa.
Durnford kuvaili tieteelle uuden rantakanan, pampahuitin (Porzana spiloptera) vuonna 1877.
Henry Duncan

| Henry Duncan |
| --- | --- |
 Henry Duncan ennen vuotta 1846.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1774
Kuollut: 1846
Ammatti:  pappi
Henry Duncan (1774–1846) oli skotlantilainen pappi ja säästöpankin perustaja.
Duncan nimitettiin 1798 papiksi Skotlantiin Ruthwellin kuntaan, jonne hän perusti 1810 säästöpankin. Se oli mallina myöhemmin perustetuille säästöpankeille ja koko säästöpankkiaatteen kehitykselle. Duncan kirjoitti säästöpankkikokemuksistaan ja -ajatuksistaan muun muassa kirjoituksessa ”Essay on the nature and advantages of Parish Banks” (1815). Hänen ansiostaan laadittiin 1819 laki Skotlannin säästöpankeista.
Hikonen linna

| Hikonen linna> 彦根城 |
| --- | --- |
 Hikonen linnan keskustorni
Sijainti:   Hikone, Shigan prefektuuri, Japani
Koordinaatit:  Hikone castle5537.JPG
Rakennustyyppi:  Japanilainen linna
Rakennuttaja:  Ii-klaani
Julkisivumateriaali:  liitukivi
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hikonen linna (jap. 彦根城, Hikone-jō) on linna Hikonessa, Shigan prefektuurissa, Japanissa. Se on yksi neljästä Japanin kansalliseksi aarteeksi nimetystä linnasta. Muut kolme ovat Inuyaman linna, Himejin linna ja Matsumoton linna.
Ii-klaani aloitti Hikonen linnan rakennustyöt Edo-kauden alussa ja työt kestivät yli kaksikymmentä vuotta. Hikonen linnan liitukivisessä keskustornissa on kolme kerrosta ja se on pienempien sivurakennusten ympäröimä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hikonen linna Wikimedia Commonsissa
Hei, kuka puhuu myös

| Hei, kuka puhuu myös> Look Who’s Talking Too |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Amy Heckerling
Käsikirjoittaja:   Amy Heckerling  Neal Israel 
Tuottaja:  Jonathan D. Krane
Säveltäjä:  David Kitay
Kuvaaja:  Thomas Del Ruth
Leikkaaja:  Debra Chiate
Lavastaja:  Richard Wilcox
Pääosat:   John Travolta  Kirstie Alley  Olympia Dukakis  Twink Caplan  Elias Koteas 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Hei, kuka puhuu
Seuraaja:  Hei, kuka puhuu nyt
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hei, kuka puhuu myös (engl. Look Who’s Talking Too) on vuonna 1990 valmistunut romanttinen komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle Hei, kuka puhuu. Elokuvan pääosia esittävät John Travolta, Kirstie Alley, Elias Koteas, Twink Caplan, Olympia Dukakis, Lesley Ewen ja Gilbert Gottfried. Bruce Willis, Roseanne Barr, Damon Wayans ja Mel Brooks toimivat elokuvassa ääninäyttelijöinä Mikeylle, Julielle, Eddielle ja vessamiehelle. Elokuvan on ohjannut Amy Heckerling. Elokuva ei menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, mutta oli silti menestys tuottaen lähes 50 miljoonaa dollaria. Elokuva sai myöhemmin jatko-osan Hei, kuka puhuu nyt.
Aiheesta muualla

Hei, kuka puhuu myös Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hei, kuka puhuu myös Elonet.
Hei, kuka puhuu myös AllMoviessa. (englanniksi)
Hard-Luck Diggings

| Hard-Luck Diggings: The Early Jack Vance |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jack Vance
Kieli:  englanti
Genre:  science fiction
Kustantaja:  Subterranean Press
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  296
ISBN:  978-1596063013

Edeltävä:  Wild Thyme, Green Magic
Seuraava:  Dream Castles
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hard-Luck Diggings: The Early Jack Vance on vuonna 2010 ilmestynyt Jack Vancen novellikokoelma, joka sisältää 14 tarinaa vuosien 1948 ja 1959 väliltä. Teoksen toimittivat Subterranean Pressille Terry Dowling ja Jonathan Strahan.
Sisältö

Introduction
”Hard-Luck Diggings” (1948)
”The Temple of Han” (1951)
”The Masquerade on Dicantropus” (1951)
”Abercrombie Station” (1952)
”Three-Legged Joe” (1953)
”DP!” (1953)
”Shape-Up” (1953)
”Sjambak” (1953)
”The Absent-Minded Professor” (1954)
”When the Five Moons Rise” (1954)
”The Devil on Salvation Bluff” (1955)
”Where Hesperus Falls” (1956)
”The Phantom Milkman” (1956)
”Dodkin’s Job” (1959)
Aiheesta muualla

Rich Horton: Hard-Luck Diggings. The SF Site 2010. (englanniksi)
Gareth D. Jones: Hard-Luck Diggings (Arkistoitu – Internet Archive). The SF Crowsnest 7.1.2010. (englanniksi)
Hesperides

Hesperides (m.kreik. Ἑσπερίδες) voi viitata seuraaviin:
hesperidit, nymfejä kreikkalaisessa mytologiassa
Eu(h)esperides eli Hesperides, antiikin aikainen kaupunki Kyrenaikassa Libyassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hesperides”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Henry E. Holt

Harrison Schmitt ja Henry E. Holt.
Henry E. Holt (27. syyskuuta 1929 - 5. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän on löytänyt satoja asteroideja ja ollut mukana löytämässä myös eräitä komeettoja. Asteroidilöytöjen joukossa on 31. maaliskuuta 1989 Norman G. Thomasin kanssa havaittu 4581 Asclepius, joka oli 22. maaliskuuta ohittanut Maan lähietäisyydeltä.
Asteroidi 4435 Holt on nimetty Henry E. Holtin mukaan.
Hämähäkkimies (animaatiosarja) (5. tuotantokausi)

Hämähäkkimies-animaatiosarjan 5. tuotantokausi kännistyi Yhdysvalloissa 12. syyskuuta 1997 ja päättyi 31. tammikuuta 1998.
Jaksoluettelo > Häät (The Wedding)

| ”Häät” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 53
Käsikirjoittaja(t):  John Semper   Teleplay by: John Semper   Meg McLaughlin
Esitetty:  12. syyskuuta 1997
Tuotantokoodi:  404
Peter Parker ja Mary Jane menevät naimisiin, mutta heidän häihinsä tulee ikävä vieras, Harry Osborn alias Vihreä Menninkäinen II, Skorpionin ja Smythen robottien kanssa.
Jaksoluettelo > Kuusi unohdettua soturia (Six Forgotten Warriors, Chapter I)

| ”Kuusi unohdettua soturia” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 54
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  19. syyskuuta 1997
Tuotantokoodi:  405
Kavala Kuusikko palaa. Peter matkustaa Venäjälle oppimaan vanhemmistaan. Myöhemmin hän yhditää voimansa 40-luvun sankarien kanssa ja Wildpackin taistelemaan Kavalaa kuusikkoa vastaan, Red Skullia ja voimakkainta, Elektroa!
John Semper kirjoitti koko Kuusi unohdettua soturia -sarjan yksin
Jaksoluettelo > Syytetty perintö (Six Forgotten Warriors, Chapter II: Unclaimed Legacy)

| ”Syytetty perintö” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 55
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  26. syyskuuta 1997
Tuotantokoodi:  406
Jaksoluettelo > Kuusikon salaisuus (Six Forgotten Warriors, Chapter III: Secrets of the Six)

| ”Kuusikon salaisuus” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 56
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  3. lokakuuta 1997
Tuotantokoodi:  407
Jaksoluettelo > Kuusikko taistelee jälleen (Six Forgotten Warriors, Chapter IV: The Six Fight Again)

| ”Kuusikko taistelee jälleen” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 57
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  10. lokakuuta 1997
Tuotantokoodi:  408
Kingpin on saanut kasaan kaikki avaimet ja on nyt valmis menemään tuomionpäivän koneen luokse, mutta Punakallon veli vangitsee Kameleontin kanssa kaikki: Kingpinin ja hänen apurisa kuin myös Hämähäkkimiehen ja Kuusi unohdettua soturia. Vanha konetta suunnittelemassa ollut tiedemies palauttaa Kapteeni Amerikan ja Punakallon aikapyörteestä 50 vuoden takaa ja syntyy suuri taistelu.
Jaksoluettelo > Sankarillisuuden hinta (Six Forgotten Warriors, Chapter V: The Price of Heroism)

| ”Sankarillisuuden palkkio” |
| --- | --- |

Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 58
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  17. lokakuuta 1997
Tuotantokoodi:  409
Punakallo ja Reinholt pakenevat taistelusta YPKVVn agenttien tullessa paikalle. Punakallo muuttaa veljensä Elektroksi, joka pian pettää hänet ja aikoo yksin kaapata kaupungin.
Jaksossa Elektro esiintyy ensi (ja ainutta) kertaa sarjassa.
Jaksoluettelo > Vesimiehen paluu 1/2 (The Return of Hydro-Man, Part One)

| ”Vesimiehen paluu 1/2” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 59
Käsikirjoittaja(t):  John Semper   Teleplay by: Eileen Fuentes   James Krieg
Esitetty:  24. lokakuuta 1997
Tuotantokoodi:  410
Vesimies palaa aiheuttaen harmia Peterille ja Mary Janille. Jakson lopputaistelun tiimellyksessä selviää, että Mary Janellä on myös vesivoimia. Mistä on kyse?
Tämä ja seuraavaa jaksoa on kutsuttu monien sarjan fanien mielestä "hain yli hyppäämiseksi" (jumping the shark)
Jaksoluettelo > Vesimiehen paluu 2/2 (The Return of Hydro-Man, Part Two)

| ”Vesimiehen paluu 2/2” |
| --- | --- |

Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 60
Käsikirjoittaja(t):  John Semper   Teleplay by: John Semper   Meg McLaughlin
Esitetty:  31. lokakuuta 1997
Tuotantokoodi:  411
Selviää, että Vesimies ja Mary Jane ovat oikeasti Miles Warrenin klooneja. Kloonit haihtuvat ilmaan vesirakenteidensa takia ja Madame Web palaa valmistamaan Hämähäkkimiehen lopulliseen taisteluun, luvaten, jos hän onnistuu, he löytävät oikean Mary Jane Watsonin.
Jaksoluettelo > Salatut sodat (Secret Wars, Chapter I: Arrival)

| ”Salatut sodat” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 61
Käsikirjoittaja(t):  John Semper   Karen Milovich
Esitetty:  7. marraskuuta 1997
Tuotantokoodi:  412
Hämähäkkimies lähetetään ulkoavaruuden planeetalle muiden sankarien kanssa selvittämään, onko hyvä vahvempi kuin paha. Ja kun kaikki on lopulta ohi, selviää Hämähäkkimiehelle tämän kaiken olevan vain testi todelliseen ongelmaan, joka on käsillä.
Tämä ja kaksi seuraavaa jaksoa perustuvat Salatut sodat -sarjakuvasarjaan
Jaksoluettelo > Gauntlet of the Red Skull (Secret Wars, Chapter II: The Gauntlet of the Red Skull)

| ”Gauntlet of the Red Skull” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 62
Käsikirjoittaja(t):  Virginia Roth
Esitetty:  14. marraskuuta 1997
Tuotantokoodi:  413
Jaksoluettelo > Doom (Secret Wars, Chapter III: Doom)

| ”Doom” |
| --- | --- |
Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 63
Käsikirjoittaja(t):  John Semper   Mark Hoffmeier   Ernie Altbacker
Esitetty:  21. marraskuuta 1997
Tuotantokoodi:  414
Jaksoluettelo > Minä todella, todella vihaan klooneja (Spider Wars, Chapter I: I Really, Really Hate Clones)

| ”Minä todella, todella vihaan klooneja” |
| --- | --- |

Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 64
Käsikirjoittaja(t):  James Krieg   Mark Hoffmeier   John Semper
Esitetty:  31. tammikuuta 1998
Tuotantokoodi:  415
Hämähäkkimies tapaa eri maailmojen Hämähäkkimiehiä. Ja hänen täytyy tehdä yhteistyötä heidän kanssaan päihittääkseen seonneen Spider-Carnagen tuhoamasta kaikkia maailmoja.
Jaksoluettelo > Jäähyväiset, Hämähäkkimies (Spider Wars, Chapter II: Farewell, Spider-Man)

| ”Jäähyväiset, Hämähäkkimies” |
| --- | --- |

Sarja:  Hämähäkkimies (animaatiosarja)
Jakson nro.:  Kausi 5 Jakso 65
Käsikirjoittaja(t):  John Semper
Esitetty:  31. tammikuuta 1998
Tuotantokoodi:  416
Kun Spider-Carnagen ensiyritys tuhota kaikki maailmankaikkeudet epäonnistuu, hän matkustaa toiseen tehden toisen suuren uhan ja Hämähäkkimies lähetetään estämään se Madame Webin ansiosta. Lopussa, Hämähäkkimies käyttää sen maailman elossa olevaan Ben-setää estämään Spider-Carnagea, lopulta onnistuu, mutta Spider-Carnage syöksyy tuhoonsa hyppäämällä porttiinsa, jonka hän loi Time Deletion Acceleratorillaan. Myöhemmin, Madame Web vie Hämähäkkimiehen tapaamaan luojaansa, Stan Leetä ja Madame Web lupaa, että he löytävät oikean Mary Jane Watsonin.
John Semper on haastatteluissa kertonut, että jos sarja olisi vielä jatkunut, Mary-Jane olisi löytynyt ja monia muita seikkailuja olisi tapahtunut.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: 4. tuotantokausi | Hämähäkkimies (animaatiosarja) 5. tuotantokausi | Seuraaja: - |
Hilse

Mikroskooppikuva ihmisen hilseestä.
Hilsettä.
Hilse koostuu ihosta irronneesta kuolleesta ihosolukosta. Havaittavan hilseen muodostumista eli hilseilyä tapahtuu ihmisellä erityisesti päänahasta.
Normaalistikin hiuspohjasta irtoaa soluja pieninä osina eikä niitä juurikaan huomaa. Näkyvää hilsettä alkaa kuitenkin muodostua, kun päänahan iho tulehtuu syystä tai toisesta ja ihosolut alkavat jakautua tulehduksen seurauksena tavallista nopeammin. Kiihtyneessä kasvussa sarveiskerroksen tavallista runsaslukuisemmat epäkypsät solut tarttuvat toisiinsa muodostaen näkyvää hilsettä. Tulehtuneen ihon orvas- ja marraskesi saattavat uusiutua 4-7 kertaa nopeammin kuin terveessä ihossa.
Nopeasti uusiutuvassa ihossa ei myöskään ehdi syntyä riittävästi keramideja, jotka normaalisti hillitsevät kosteuden haihtumista ihon  sarveiskerroksesta joten iho kuivuu. Rasvainenkin päänahka voi siis olla kuiva.
Hilse on usein merkki  tali-ihottumasta. Hilseen muita syitä ovat päänahan atooppinen ihottuma sekä psoriaasi. Myös muut tulehdukset kuten krooninen karvatupen tulehdus ja ruusufinni saattavat aiheuttaa hilseilyä esiintyessään päänahassa
Hilse myös ruokkii itse itseään; hiuspohjan luontainen Malassezia-hiiva saa hilseestä lisää ravinnetta samalla lisäten tulehdusta.
Hilse itsessään ei ole mitenkään vaarallista, mutta se koetaan monissa tapauksissa kiusalliseksi. Hilseen perimmäinen syy on kuitenkin syytä tutkituttaa, jotta hilseilyä voidaan hoitaa asianmukaisesti.
Ruokavalio ei vaikuta hilseilyyn mikäli ruoasta saadaan välttämättömät ravintoaineet.
Hoito > Itsehoito

Hilseilevän päänahan itsehoidon perushoito on tiheä, jopa päivittäin tapahtuva pesu tavallisella shampoolla.
Liian vahvoja shampoita on kuitenkin vältettävä: shampoota voidaan esimerkiksi laimentaa vedellä, jos päänahka on herkkä. Huolellinen hiusten huuhtelu pesun jälkeen on tärkeää.[lähde? ]
Mikäli hilse ei lähde irti sampoopesulla, se voidaan irrottaa apteekista saatavalla 5 %:lla salisyylihappovoiteella. Voide voidaan hieroa hilseilevälle alueille illalla ja pestä pois sampoon kera aamulla. Käsittelyn voi uusia aina tarvittaessa.
Vaikeammissa tapauksissa voidaan hoitona käyttää tuotteen ohjeistuksen mukaisesti apteekeista saatavia seleeniä, sinkkipyritionia, kivihiilitervaa tai polyvidonijodia sisältäviä shampoita.
Sienen aiheuttamaan hilseilyyn voi kokeilla ketokonatsolia sisältävää shampoota.
Pesun jälkeen voidaan  päänahkaan laittaa hydrokortisoniliuosta noin 1–2 viikon kuureina. Apua saattaa olla myös glyserolia sisältävistä desinfektiokäsihuuhteista.
Jos hilseilyn taustalla on jokin ihosairaus (esimerkiksi psoriasis), kohdistetaan hoito siihen.
Hoito > Milloin lääkäriin?

Mikäli tiheä - jopa päivittäinen - sampoopesu ja hydrokortisoniliuoksen käyttö ei tuo apua ja hilseily häiritsee päivittäistä elämää, niin lääkäri voi varmistaa hilseilyn syyn ja antaa tehokkaamman paikallishoidon. Joskus saattaa sisäinen antibiootti- tai hiivalääkekuuri olla tarpeen hilseilyn pysäyttämiseksi.
Päänahan psoriaasiin on oma lääkehoitonsa. Psoriaasiin saatetaan käyttää joskus myös UVB-hoitoa.
Aiheesta muualla

Dermaklinikka.fi - Hilse (Arkistoitu – Internet Archive)
Terveyskirjasto.fi - Hilse
Hubertus Leteng

Hubertus Leteng (1. tammikuuta 1959 – 31. heinäkuuta 2022) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rutengin hiippakuntaan 29. heinäkuuta 1988 ja nimitettiin sen piispaksi 7. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. huhtikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Girulfus Kherubim Pareira, jota avustivat Vincentius Sensi Potokota ja Datus Hilarion Lega.
Hubertus Leteng erosi virastaan 58-vuotiaana vuonna 2017, kun hänen väitettiin kavaltaneen yli 120 000 dollaria kirkon varoja ja pitäneen rakastajatarta. Piispa kiisti syytteet, mutta luopui virastaan perustelematta erosyytään. Vatikaani avasi tutkinnan piispan toiminnasta melkein 70 papin erottua tehtävistään vastalauseena piispan toiminnalle. Vatikaani nimesi tutkinnanjohtajaksi piispa Antonius Subianto Bunjaminin, jonka mukaan Leteng erosi vapaaehtoisesti kaikkien edun mukaisesti. Kirkollisten lähteiden mukaan entinen piispa joutui palauttamaan kavaltamansa rahat ja lopettamaan suhteensa rakastajattareensa.
Henry Laasanen

Henry Laasanen on suomalainen sosiologi, kirjailija ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Hänet tunnetaan muun muassa miesten tasa-arvo-ongelmia ja markkina-arvoteoriaa koskevista kannanotoista. Laasasen näkemyksistä on uutisoitu muun muassa televisiossa, radiossa sekä lehdissä. Laasanen palkittiin vuonna 2016 miesten tasa-arvopalkinnolla.
Teoksessaan Naisten seksuaalinen valta (2008) Laasanen tuo esille näkemyksen seksuaalisuudesta vallankäytön muotona, joka tulee nostaa yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Laasanen on ylläpitänyt vuodesta 2003 saakka tasa-arvoasioita ja ihmissuhteita käsittelevää blogia.
Vuonna 2019 Laasanen kommentoi Ylen tasapuolisuudesta kirvonneessa keskustelussa, että Jälkiviisaat-ohjelman yhdeksästä vakiojäsenestä neljä on kovan luokan feministejä.
Julkaisut

Laasanen, Henry: Naisten seksuaalinen valta. 2008. Multikustannus, Jyväskylä. ISBN: 978-952-468-165-0.
Laasanen, Henry: Miehet ja tasa-arvo sekä Mikä naistutkimuksessa on vikana? (Artikkelit julkaisussa Epäneutraali sukupuolikirja, toim. Simo Grönroos). 2016. ISBN: 978-952-7145-16-6
Henry Knox

| Henry Knox |
| --- | --- |
 Charles Willson Pealen maalaus.
Yhdysvaltain sotaministeri
 8. maaliskuuta 1785 – 31. joulukuuta 1794  
Presidentti:  George Washington
Edeltäjä:  Benjamin Lincoln
Seuraaja:  Timothy Pickering
Siirtokuntien armeijan ylipäällikkö
 23. joulukuuta 1783 – 20. kesäkuuta 1784  
Edeltäjä:  George Washington
Seuraaja:  John Doughty
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1750 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 25. lokakuuta 1806 (56 vuotta) Thomaston, Massachusetts (nyk. Maine), Yhdysvallat
Puoliso:  Lucy Flucker
Tiedot
Puolue:  Federalistipuolue
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Puolustushaara:  Siirtokuntien armeija   Yhdysvaltain maavoimat
Palvelusvuodet:  1772–1784
Sotilasarvo:  kahden tähden kenraali
Henry Knox (25. heinäkuuta 1750 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 25. lokakuuta 1806 Thomaston, Massachusetts (nykyisin Maine), Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain sotaministeri (1785–1794) ja George Washingtonin seuraaja siirtokuntien armeijan ylipäällikkönä (1783–1784).
Knox omisti ja pyöritti kirjakauppaa Bostonissa, ja kun Yhdysvaltain vapaussota syttyi vuonna 1775, hän ystävystyi kenraali George Washingtonin kanssa ja pääsi nopeasti siirtokuntien armeijan tykistöupseeriksi. Tykistöupseeri Knox oli mukana useimmissa vapaussodan merkittävimmissä tapahtumissa. Hänestä tuli armeijan nuorin kenraali 22. maaliskuuta 1782. Yhdysvaltain perustuslain hyväksymisen jälkeen Knoxista tuli virallisesti Yhdysvaltain sotaministeri.
Vuonna 1795 hän vetäytyi eläkkeelle Thomastoniin, Massachusettsiin (Thomaston sijaitsee nykyisin Mainen osavaltiossa), jossa kuoli yllättäen vatsakalvontulehdukseen vuonna 1806.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Knox Wikimedia Commonsissa
Hell or High Water (Matthau Mikojanin albumi)

| Hell or High Water Matthau Mikojan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Deerhouse Studio
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 2011
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Jari Latomaa
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 38.49
 Levy-yhtiö: Sound of Finland, Sony
Listasijoitukset
  48.
Matthau Mikojanin muut julkaisut
| Mania for Life 2009 | Hell or High Water 2011 |   |
Singlet albumilta Hell or High Water
 ”Plastic Trays” Julkaistu: marraskuu 2010
Hell or High Water on Matthau Mikojanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 48.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Desibeli.net : 
Soundi : 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Mika Roth antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi yhtyeen muodostaneen vahvan ja tunnistettavan ominaissoundin. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä, ja piti erityisesti paria boogierock-kappaletta sekä nimikkobiisiä mukavasti rullaavina yksilöinä.