stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SpaceX Dragon 2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SpaceX Dragon 2 Wikimedia Commonsissa
Crew Dragon (Arkistoitu – Internet Archive) – SpaceX
5 Things to Know About SpaceX’s Pad Abort Test (Arkistoitu – Internet Archive)
Kapselin pelastusrakettien koelaukaisuvideo Youtubessa
SpaceX:n Dragon- ja Dragon 2 -lennot()
| --- | --- |
Testilennot:   Dragon test flight  COTS-1  COTS-2  Pad Abort Test  Demo-1  In-Flight Abort Test  Demo-2 
ISS-logistiikka:   CRS-1  CRS-2  CRS-3  CRS-4  CRS-5  CRS-6  CRS-7†  CRS-8  CRS-9  CRS-10  CRS-11  CRS-12  CRS-13  CRS-14  CRS-15  CRS-16  CRS-17  CRS-18  CRS-19  CRS-20  CRS-21  CRS-22  CRS-23  CRS-24  CRS-25  CRS-26  CRS-27  CRS-28  CRS-29  CRS-30  CRS-31 
Miehitetyt lennot:   Demo-2  Crew-1  Crew-2  Inspiration4  Crew-3  Axiom-1  Crew-4  Crew-5  Crew-6  Axiom-2  Crew-7  Axiom-3  Crew-8  Polaris Dawn  Crew-9  Fram2 
Katso myös:   Falcon 9  Falcon 9:n laukaisut  COTS  CRS  Dragon  Dragon 2  Commercial Crew Development  Commercial Crew Program 
Kesken olevat lennot on lihavoitu • kursivoituja lentoja ei ole lennetty • †-merkki tarkoittaa epäonnistunutta laukaisua
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dragon V2
Lennonkeskeytyksen kulku.
Lennonaikaisessa keskeytyskokeessa käytettävä kantoraketti.
Käännös suomeksi
Ryan Idol

| Ryan Idol> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. elokuuta 1964 
Aiheesta muualla
www.ryanidol.homestead.com
IMDb
Ryan Idol (s. 10. elokuuta 1966 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi 1990-luvun homopornoelokuvissa. Hänen oikea nimensä on Marc Anthony Donais. Hän oli helmikuussa 1989 Playgirlin "Man of the Month"; hänen mallinuransa käynnistyi, ja hän tutustui myös aikuisviihdeteollisuuteen, jossa hän toimi vuoteen 1996 saakka.
Idol loukkaantui vakavasti 20. maaliskuuta 1998 pudottuaan kolmannessa kerroksessa sijainneen asuntonsa ikkunasta New Yorkissa. Vuonna 1999 hän kuitenkin esiintyi näytelmässä Making Porn. Hän esiintyi myös "Bill Tomina" Mark Dunnin kirjoittamassa homorakkaustarinassa Scent of Rain. Idolin Broadway-debyytti tapahtui vuonna 2007 Roundabout Theatre Companyssa Terrence McNallyn näytelmässä The Ritz.
Idol on todennut voivansa rakastaa kumman tahansa sukupuolen edustajaa. Hän on voittanut vuonna 1994 parhaan näyttelijän GayVN-palkinnon ja kuuluu GayVN Awardsin Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Ryan Idol Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ryan Idol Internet Adult Film Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ryan Idol
Käännös suomeksi
Rovenkyn piiri

| Rovenkyn piiri Ровеньківский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla (2020- rajoin).
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Rovenky (45 651 as., 2021)
Pinta-ala  ():  2 090 km²
Väkiluku (2021, arvio)  ():  295 057
Rovenkyn piiri (ukr. Ровеньківский район,  raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan Luhanskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus on Rovenkyn kaupunki (ukr. Ровеньки; 45 651 as., 2021). Itä-Ukrainan sodan seurauksena piiri on kuulunut vuodesta 2014 Ukrainan hallituksen kontrollin ulkopuolelle jääneisiin kapinallisalueisiin. Rovenkyn piiri rajoittuu etelässä Venäjän Rostovin alueeseen. Sitä ympäröivät muilla ilmansuunnilla Venäjän sotilaallisesti tukemiin kapinallisalueisiin lukeutuvat piirit: lännessä Donetskin alueen Horlivkan piiri, pohjoisessa Altševskin ja Luhanskin piirit, sekä idässä Dovžanskin piiri.
Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin perustetun (de jure) Rovenkyn piirin pinta-alaksi tuli 2 090 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Rovenkyn piirin väkiluvuksi 295 057 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin 93,8 prosenttia (276 903 as.), eli kuuden kaupungin (Antratsyt, Bokovo-H’rustalne, H’rustalnyi, Miusynsk, Petrovo-Krasnosillja ja Rovenky) sekä 26 kaupunkityyppisen taajaman asukaat.
Suopöllö

| Suopöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Sarvipöllöt Asio
Laji::  flammeus
Kaksiosainen nimi
 Asio flammeus  (Pontoppidan, 1763) 
 Suopöllön levinneisyyskartta, johon on merkitty vaaleanvihreällä pesimisalue, sinisellä talvehtimisalue ja tummanvihreällä alueet, joilla lajia tavataan ympäri vuoden.
Katso myös
   Suopöllö Wikispeciesissä   Suopöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suopöllö (Asio flammeus) on päiväsaikaan aktiivinen, avoimessa maastossa viihtyvä pöllö.
Koko ja ulkonäkö

Suopöllön erikoistuntomerkkinä ovat keltaisten silmien mustat ympärykset. Laji muistuttaa sarvipöllöä, mutta on tätä vaaleampi. Suopöllön siivenkärjet ovat myös alta selvemmin ja kapeammin tummemmat, ja sen siivissä on valkoinen takareuna. Suopöllön viiruinen rinta kontrastoituu juovattomaan vatsaan, ja sen siivet ovat alta paljon vaaleammat kuin päältä.
Suopöllön pituus on noin 37–39 cm, ja sen siipien kärkiväli on noin 95–110 cm. Aikuinen suopöllö painaa noin 350 grammaa. Suopöllön soidinääni on erittäin matalaa puuskutusta. Poikaset puolestaan kerjäävät ruokaa sähisemällä.
Vanhin suomalainen rengastettu suopöllö on ollut 13 vuotta, 11 kuukautta ja 21 päivää vanha. Euroopan vanhin tavattu suopöllö on ollut 20 vuoden ja 9 kuukauden ikäinen saksalainen lintu.
Ääntely

Koiraan ääni on kiivas, uhkaava ”tsäh-ef”, kerjätessään venyvä ”tsääh-opp”. Varoitusääni on karhea ”tseff-tseff-tseff”. Laulu ilmassa on tukahtunut matala ”pu-pu-pu-pu-pu-...” puputussarja, nopeudeltaan alle puolet helmipöllön ääntelystä. Kerralla kuuluu noin 6–20 tavua, 3–4 tavua sekunnissa kantaen noin kilometrin päähän.
Poikasten kerjuuääni muistuttaa koirasta, mutta on sähisevämpi.
Levinneisyys

Suopöllö pesii laajalla alueella Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Afrikassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Karibialla, Havaijilla ja Galápagossaarilla. Osa linnuista muuttaa talveksi lämpimämmille alueille. Suomalaiset suopöllöt talvehtivat Etelä-Euroopassa. Huonoina myyrävuosina suopöllöt vaeltavat ravinnon perässä uusille alueille.
Suopöllön pesimäkanta Suomessa on keskimäärin 7 000 paria (500–17 000). Se on keskimääräiseltä pesimäkannaltaan Suomen runsaslukuisin petolintu. Runsaimmillaan suopöllö on Pohjanmaan lakeuksilla ja soilla. Etelä-Suomessa laji on hyvin harvalukuinen.[lähde? ] Suopöllö on Suomessa rauhoitettu, ja sen ohjeelliseksi korvaussummaksi on asetettu 673 euroa.
Euroopan kannaksi arvioidaan 54 700 – 186 000 paria. Maailman populaation suuruudeksi arvioidaan noin 3 miljoonaa yksilöä.
Elinympäristö

Suopöllö metsästää avoimessa ympäristössä, kuten suolla, usein päiväsaikaan. Pesimäpiiriin kuuluu suota, rantaniittyä, heinämaata tai viljelysmaata.
Lisääntyminen

Suopöllö rakentaa yksinkertaisen korsipesän maahan. Muninta tapahtuu toukokuussa. Valkoisia munia on keskimäärin 6, tavallisimmin 4–7. Hyvänä jyrsijävuonna munia voi olla 10 tai jopa enemmän. Naaras hautoo noin 4 viikkoa. Koska haudonta alkaa jo ensimmäisten munien ilmaannuttua, poikaset kuoriutuvat yleensä eri aikaan, joten pesässä voi olla vastakuoriutuneita ja lähes puolikasvuisia poikasia samaan aikaan. Pariviikkoisina poikaset jalkautuvat maastoon ja oppivat kunnolla lentämään neliviikkoisina.
Ravinto

Suopöllö syö enimmäkseen jyrsijöitä (etenkin myyriä), mutta myös muita pieniä nisäkkäitä ja lintuja.
Uskomukset

Ikivanhan inuiittien tarinan mukaan suopöllö oli alun perin nuori tyttö, joka muutettiin taikuudella pitkänokkaiseksi pöllöksi. Muutoksesta pelästynyt tyttö kuitenkin lensi holtittomasti kallioseinämään, jolloin nokka vääntyi ja lyheni.
Aiheesta muualla

Suopöllö Lintukuva-verkkopalvelussa
munia Asio flammeus flammeus
Ruutana (Jämsä, Haukilahti)

| Ruutana |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°48′27″N, 24°47′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Pesäjärveen 
Järvinumero:  35.723.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,2 m  
Rantaviiva:  0,561 km  
Pinta-ala:  2,171 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuutana 
Ruutana  on Keski-Suomessa Jämsässä Haukilahdessa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee mäksiellä ylängöllä Pesävuoren ja Niittykorvenmäen välisessä pienessä notkossa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Se itäpuolelta kulkee Haukilahdesta alkava metsäautotie, jonka läheisyydessä sijaitsee laavu.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 141,2 metriä mpy. Lammesta on kaivettu laskuoja Pesäjärveen.
Runar Holmberg

Runar Rafael Holmberg (25. huhtikuuta 1923 Pietarsaari – 27. joulukuuta 1993 Lohja) oli suomalainen pikajuoksija. Holmberg voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Lisäksi hän voitti 400 metrillä hopeaa vuonna 1951 ja pronssia vuonna 1947.
Holmberg oli mukana kahdesti parantamassa 4 × 400 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä: Tukholmassa vuonna 1950 syntyi aika 3.15,8 ja Helsingissä vuonna 1951 3.14,9. Holmberg oli myös mukana vuonna 1948 Lontoon olympialaisissa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Henkilökohtaisella matkalla Holmberg jäi alkueriin, mutta viestissä Suomi sijoittui neljänneksi. Holmberg teki 400 metrin ennätyksensä 48,8 s vuonna 1950.
Seuratasolla Holmberg edusti Karis Idrottsklubbia, Lohjan Urheilijoita ja Lohjan Louhea. Hänet valittiin Lohjalla ”Vuoden Lauriksi” vuonna 1989. Hän oli urheilusaavutustensa lisäksi ansioitunut Lohjan Järvipäivien ideoijana.
T.N.T.

| T> N.T. AC/DC |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1975
 Julkaistu: joulukuu 1975
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Harry Vanda & George Young
 Tyylilaji: hard rock, rock and roll, blues rock
 Kesto: 41.55
 Levy-yhtiö: Albert Productions
AC/DC:n muut julkaisut
| High Voltage 1975 | T.N.T. 1975 | High Voltage 1976 |
Singlet albumilta T.N.T.
 ”High Voltage” Julkaistu: 23. kesäkuuta 1975  ”It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)” Julkaistu: 8. joulukuuta 1975  ”T.N.T.” Julkaistu: 1. maaliskuuta 1976
T.N.T on toinen australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n joulukuussa vuonna 1975 julkaistu toinen studioalbumi. Sitä myytiin yli 100 000 kappaletta. Seitsemän albumin yhdeksästä kappaleesta on kirjoittanut Angus Young, Malcolm Young ja Bon Scott. ”Can I Sit Next to You Girl” -kappaleen ovat kirjoittaneet Youngin veljekset ja ”School Days” on cover-versio Chuck Berryltä.
T.N.T. on ainoa AC/DC:n albumi, josta ei ole tehty maailmanlaajuista versiota. Seitsemän sen kappaleista julkaistiin High Voltage -albumin maailmanlaajuisessa versiossa vuonna 1976. ”Rocker” julkaistiin Dirty Deeds Done Dirt Cheapin maailmanlaajuisessa versiossa vuonna 1976.
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Angus Young, Malcolm Young ja Bon Scott, ellei toisin mainita.
It's A Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll) – 5.15
Rock 'N' Roll Singer – 5.04
The Jack – 5.51
Live Wire – 5.50
T.N.T. – 3.34
Rocker – 2.49
Can I Sit Next to You Girl – 4.11 (säv. Angus Young/Malcolm Young)
High Voltage – 4.02
School Days – 5.23 (säv. Chuck Berry)
Kokoonpano

Bon Scott – laulu, säkkipilli
Angus Young – soolokitara
Malcolm Young – komppikitara, taustalaulu
Mark Evans – basso, taustalaulu
Phil Rudd – rummut, taustalaulu
Arvostelut

All Music Guide -lehden arvostelu:
Aiheesta muualla

T.N.T. Discogsissa. (englanniksi)
Rover 200-sarja

| Rover 200/Rover 25 |
| --- | --- |
 Rover 200 vm. 1998
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Rover
Konserni:  Rover Group
Valmistusvuodet:  1984–2005
Tuotantomäärä:  yli 1 482 000 kpl
Korimalli:  4-ovinen sedan 3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback 2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet
Luokka:  C-segmentti (1984-1999), B-segmentti (2000-2005)
Edeltäjä:  Triumph Acclaim
Seuraaja:  MG 3
Teknisesti samankaltaisia:  MG ZR
Vetotapa:  etuveto
Rover 200-sarja / 25 on pieni automalli, jota valmisti ensin Austin Rover Group ja myöhemmin Rover Group ja MG Rover.
Autosta tehtiin kolmea sukupolvea, joista kaksi ensimmäistä olivat muunneltuja Hondan malleja, ja jotka tunnettiin 200-sarjana. Kuitenkin sekä 200-sarjaa että sen sisarmallia Honda Concertoa valmistettiin samalla tuotantolinjalla, Roverin Longbridgen tehtaalla. Viimeisen sukupolven mallin kehitti Rover itsenäisesti, ja sitä myytiin aluksi Rover 200 -nimellä. Roverin myynnin jälkeen vuonna 2000 auto sai kasvojenkohotuksen, malli nimettiin samalla uudelleen ja sitä myytiin sekä nimellä Rover 25 että MG ZR. Valmistus päättyi MG Roverin joutuessa konkurssiin vuonna 2005.
Rover 200 oli alun perin neliovinen sedan, joka perustui Honda Balladeen, mutta toisen sukupolven mallia (R8) oli saatavilla kolmi- ja viisiovisena hatchbackina sekä coupé ja cabriolet-malleina. Viimeistä sukupolvea (R3) myytiin kolmi- tai viisiovisena hatchbackina. Rover 25:stä tehtiin myös crossover-henkistä versiota Rover Streetwise ja pakettiautomallia Rover Commerce.
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä 25 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
1984-1990 Rover 200
1990-1992 Rover 200
1992-1995 Rover 200
1995-1999 Rover 200
2000-2004 Rover 25
2004-2005 Rover 25
Rover Streetwise
Runar Lillandt

Karl Runar Lillandt  (s. 24. helmikuuta 1944 Tiukka) on suomalainen maanviljelijä ja elinkeinoelämän vaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Lillandtin vanhemmat olivat maanviljelijä, kunnallisneuvos Karl Ivar Lillandt ja Hilma Irene Erlands. Hänen puolisonsa oli Berit Lillandt. Runar Lillandt kävi keskikoulun, Oriveden Opiston ja Korsholman maanviljelyskoulun. Hän on ollut vuodesta 1967 maanviljelijä Tiukassa eli vuodesta 1973 Kristiinankaupungissa. Lillandtilla on ollut lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, mukaan lukien  Osuuskunta Pohjanmaan Lihan edustajisto ja hallintoneuvosto, jonka puheenjohtajana hän toimi, Atrian hallintoneuvosto ja hallitus, A-Tuottajat Oy:n hallitus, Osuuskunta Metsäliiton hallintoneuvosto, jonka puheenjohtajana hän toimi, sekä Metsä-Serla Oyj:n, vuodesta 2001 M-real Oyj, hallitus. Lillandt on osallistunut myös Euroopan maatalousliiton (CEA) metsäkomission ja osuustoimintakomission toimintaan. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2002.
Runar Granholm

Runar Granholm (25. heinäkuuta 1889 Helsinki – 3. marraskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kamreeri ja tenniksenpelaaja.
Runar Granholm pääsi ylioppilaaksi 1909 ja hän meni pian sen jälkeen Palovakuutusyhtiö Fennian palvelukseen. Vuodesta 1919 alkaen Granholm oli toiminimi Ivar Lindforsin palveluksessa kamreerina.
Granholm oli yksi Suomen ensimmäisiä aktiivisia tenniksenpelaajia ja hänen uransa kesti lähes kaksikymmentä vuotta. Hän pelasi sekä ulko- että sisäkentillä kaksin- ja nelinpeleissä. Granholm voitti kaikkiaan seitsemän Suomen mestaruutta ja yhden Tanskan mestaruuden, tämä jälkimmäinen mestaruus 1921–1922 nelinpelissä Boris Schildtin kanssa. Hän osallistui 1924 Pariisin kesäolympialaisiin kilpaillen miesten kaksin- ja nelinpeleissä. Vielä 40-vuotiaana Granholm edusti Suomea Davis Cupin otteluissa yhdessä Arne Grahnin kanssa. Granholm joutui luopumaan pelaamisesta reumasairauden vuoksi vuonna 1932.
Granholm oli Suomen Tennisliiton sihteerinä 1920–1926. Hän oli SVUL:n liittojohtokunnan jäsenenä 1917–1931 ja erikoisliittojen syntymisen jälkeen 1932 Granholm kuului liittohallintoon sen lisäjäsenenä. Suomen olympiakomitean jäsenenä Granholm oli 1923–1928. Hän oli lisäksi mukana Svenska Finlands Idrottsförbundin johtoelimissä ja HIFK:n johtokunnassa.
Granholm kuoli sydänkohtaukseen 48-vuotiaana marraskuussa 1937.
Runar Engblom

Helge Runar Engblom (1908–1965) oli suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti.
Engblom opiskeli vuosina 1925–1929 Taideteollisessa keskuskoulussa huonekalujen suunnittelua ja vuosina 1933–1936 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa maalausta. Visuaalisiin taiteisiin painottuneiden opintojensa ohessa Engblom opiskeli kuitenkin myös pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa. Vuonna 1936 Engblom jätti opinnot Ateneumin taidemaalariluokalla ja vuokrasi opiskelutovereidensa Tove Janssonin, Christian Sibeliuksen ja Unto Virtasen kanssa yhteisen ateljeetilan Helsingin Ullanlinnasta. Engblom toimi 1930-luvulla huonekalujen freelance-suunnittelijana muun muassa Asko Oy:lle ja Oy Boman Ab:lle. Toisen maailmansodan jälkeen hän teki suunnittelutyötä myös tukholmalaiselle Svenska Hantverksföreningenille.
Oman taiteellisen työnsä ohessa Engblom toimi opettajana 1930-luvulta lähtien. Hän oli Taideteollisen keskuskoulun sommittelun, ornamentti- ja vapaan käden piirustuksen tuntiopettajana vuosina 1935–1951 sekä sisustusosaston ensimmäinen lehtori vuosina 1951–1964, opetusalanaan sommittelupiirustus. Engblom sai oppilailtaan lempinimen Skåpe. Muutaman vuoden ajan Engblom opetti myös Teknillisessä korkeakoulussa tuleville arkkitehdeille huonekalusuunnittelua.
Engblom suunnitteli huonekaluja ja sisustusta moniin Helsingin julkisiin rakennuksiin. Helsingin yliopistossa hänen työnsä näkyi muun muassa Metsätalon kirjaston sisustuksessa ja yliopiston hallintorakennuksen eri tilojen huonekaluissa. Hän oli myös vuonna 1938 valmistuneen Helsingin Pääpostitalon sisustaja. Ravintola Tullinpuomin sisustus ja Hotelli Vaakunan huonekalut olivat 1940-luvulla Engblomin käsialaa. Myöhemmin 1950-luvulla Engblom suuntautui yhä enemmän myös muiden käyttöesineiden muotoiluun. Hän suunnitteli muun muassa lasiesineitä Riihimäen, Karhulan ja Kumelan lasitehtaille sekä kirkkohopeita ja -tekstiilejä useille seurakunnille.
Engblom palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1958.
Vuonna 1964 Engblom jäi Taideteollisen oppilaitoksen lehtorin virastaan sairauseläkkeelle, ja hän kuoli jo seuraavana vuonna. Laaja Engblomin työtä käsittelevä muistonäyttely järjestettiin Amos Andersonin taidemuseossa marras–joulukuussa 1967. Vaikka Engblomin aikana modernismin virtaukset vaikuttivat voimakkaasti kaikkiin taiteisiin ja muotoilu joutui yhä laajemmin sopeutumaan massatuotannon ehtoihin, Engblomin taiteellista tuotantoa leimasivat edelleen perinteet ja käsityö.
Salisbury (Massachusetts)

| Salisbury |
| --- | --- |
 Näkymä Salisburyn pääkadulle.
 Salisburyn sijainti Massachusettsissa.
 Koordinaatit: 42°50′30″N, 70°51′40″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Massachusetts
Piirikunta:  Essex
Asutettu:  1638
Kunnallisoikeudet:  1640
Hallinto:  
 – Kunnanjohtaja:  Neil J. Harrington
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,2 km²
 – Maa:  40,0 km²
 – Josta vettä:  6,2 km² (13,4 %)
Korkeus:  8 m
Väkiluku (2000):  7 827
 – Väestötiheys:  195,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
ZIP code:  01952
Suuntanumero(t):  351 / 978
 
 http://www.salisburyma.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salisbury on kunta Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Essexin piirikunnassa, Massachusettsissa. Kunta on pinta-alaltaan 46,2 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2000 väestonlaskennan mukaan 7 827 asukasta. Salisbury sijaitsee Merrimackjoen ja Atlantin rannalla. Se asutettiin vuonna 1638 ja sitä kutsuttiin Colchesteriksi. Vuonna 1640 se sai kunnallisoikeudet, ja se nimettiin Salisburyksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salisbury (Massachusetts) Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (englanniksi)
Salinomysiini

| Salinomysiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R)-2-[(2R,5S,6R)-6-[(2S,3S,4S,6R)-6-[(3S,5S,7R,9S,10S,12R,15R)-3-[(2R,5R,6S)-5-etyyli-5-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]-15-hydroksi-3,10,12-trimetyyli-4,6,8-trioksaspiro[4.1.57.35]pentadek-13-en-9-yyli]-3-hydroksi-4-metyyli-5-okso-oktan-2-yyli]-5-metyylioksan-2-yyli]butaanihappo
CAS-numero:  53003-10-4
PubChem CID:  72370 ja 3085092
SMILES:  CC[C@H]([C@H]1CC[C@@H]([C@@H](O1)[C@@H](C)[C@@H]([C@H](C)C(=O)[C@H](CC)[C@@H]2[C@H](C[C@H]([C@]3(O2)C=C[C@H]([C@@]4(O3)CC[C@@](O4)(C)[C@H]5CC[C@@]([C@@H](O5)C)(CC)O)O)C)C)O)C)C(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C42H70O11
Moolimassa:  750.492 g/mol
Ulkomuoto:  kiteinen
Sulamispiste:  112.5–113.5 °C
Liukoisuus veteen:  huonosti vesiliukoinen
Salinomysiini on polyeetteri. Se on ionofori, ja toimii siksi antibioottina ja kokkidiostaattina. Sitä tuottavat Streptomyces albus -bakteerit.
Salinomysiini sitoo ensisijaisesti kaliumioneita ja siirtää niitä lipidikalvojen, kuten solukalvojen, halki eläinsoluissa ja bakteereissa. Se siirtää myös muita yhdenarvoisia kationeja, kuten, Na+ ja H+, mutta vähemmässä määrin. Ionisiirto vähentää kalvojen eri puolten välistä elintärkeää ionipitoisuuseroa. Salinomysiini tappaa siksi solun. Salinomysiini toimii antibioottina grampositiivisia bakteereita vastaan, muttei gramnegatiivisia. Se toimii myös joitain homeita vastaan. Se ei toimi Candida-hiivoja vastaan.
Salinomysiiniä käytetään maataloudessa kokkidiostaattina eli hoitona tiettyjen loiseläinten aiheuttamaan kokkidioosiin. Sitä käytetään eritoten kanoilla noin 30–70 milligramman annoksin per kilogramma rehua. EU:ssa sen E-koodi on E766.
Salinomysiiniä on lähinnä 2009 alkaen tutkittu mahdollisena syöpälääkkeenä eritoten monille lääkkeille kestokykyisiin syöpiin. Sen mahdollista lääkekäyttöä hankaloittaa sen myrkyllisyys terveille soluille ja myös sen huono vesiliukoisuus. Salinomysiini tehostaa muiden syöpälääkkeiden tehoa, mutta syy tähän on tuntematon.
Aiheesta muualla

PubChem: Salinomycin
KEGG: Salinomycin
SOTUS: The Series

| SOTUS: The Series> พี่ว้ากตัวร้ายกับนายปีหนึ่ง |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 min
Pääosissa:   Prachaya Ruangroj  Perawat Sangpotirat 
Alkuperämaa:   Thaimaa
Alkuperäiskieli:  thai
Verkko:   One31
Esitetty:  20. elokuuta 2016 – 14. tammikuuta 2017
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  15
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  GMMTV
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
SOTUS: The Series (thaiksi เพราะเราคู่กัน; Phī̀ ŵā k tạw r̂āy kạb nāy pī h̄nụ̀ng) on televisioyhtiö One31:n esittämä thaimaalainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Prachaya Ruangroj ja Perawat Sangpotirat.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Salisbury-luokka

| Salisbury-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 170 t (standardi) 2 400 t (max)
Pituus:  100 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4,72 m
Koneteho:  12 400 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  235
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 4,5" (114 mm) Mk6 -tykkiä 1 x Squid-sukellusveneentorjuntaheitin
Ilmatorjunta:  1 x GWS20 Sea Cat -ohjuksenlaukaisualustaa 2 x Bofors 40 mm Mk5
Salisbury-luokka eli tyyppi 61 oli Britannian kuninkaallisen laivaston alusluokka, johon piti kuulua seitsemän fregattia. Luokan aluksista valmistui lopulta neljä kolmen tilauksen tultua peruutetuksi.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Salisbury | Devonportin telakka | 23. tammikuuta 1952 | 25. kesäkuuta 1953 | 27. helmikuuta 1957 | upotettu maalilaivana 1985 |
| HMS Chichester | Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan | 26. kesäkuuta 1953 | 21. kesäkuuta 1955 | 16. toukokuuta 1958 | romutettu 1981 |
| HMS Llandaff | Hawthorn Leslie and Company, Newcastle-on-Tyne | 27. elokuuta 1953 | 30. marraskuuta 1955 | 11. huhtikuuta 1958 | Bangladeshille 1976 Umar Farooq |
| HMS Lincoln | Fairfield | 1. kesäkuuta 1955 | 6. huhtikuuta 1959 | 7. heinäkuuta 1960 | romutettu 1983 |
| HMS Coventry | Vickers Armstrong, Barrows | - | - | - | peruutettu 1961 |
| HMS Exeter | - | - | - | - | peruutettu 1957 |
| HMS Gloucester | - | - | - | - | peruutettu 1957 |