stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrea (albumi)
Kappaleet

Хайде, опа
Не ги прави тия работи (feat. Ilijan)
С теб да бъдем пак
Късай етикета
Излъжи ме
Неблагодарен
Върху мен
Блясък на кристали (feat. Galena)
Лъжа го с тебе
Да се върнеш
Докосвай ме
Любовник
Shayol Ghul

Shayol Gul on Robert Jordanin Ajan Pyörä -kirjasarjasta tunnetun Pimeän valtiaan, Shai'tanin, vankila.  Luoja vangitsi hänet sinne maailman luomisen alussa.
Vankila on suljettu seitsemällä cuen'dillarista valmistettulla sinetillä. Sinetit kuitenkin heikkenevät ja murtuvat vähitellen, ja kun viimeinenkin sinetti murtuu, silloin alkaa Tarmon Gaidon, viimeinen taistelu Uudestisyntyneen Lohikäärmeen ja Pimeän valtiaan välillä.
Sitä mukaa kun sinetit murtuvat, Hyljätyt vapautuvat vankilasta. Vankilan sisällä sijaitsee myös Tuhon Kuilu, paikka joka palaa tulesta ja ulottuu maan sisuksiin.
Kuilun olemassaolon syy on epäselvä.
Andy Schleck
Aiheesta muualla

Fränk ja Andy Schleckin fan club (englanniksi) (ranskaksi) (saksaksi)
Saxo Bankin profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
Afrikan vuoden jalkapalloilija

Afrikan vuoden jalkapalloilija on Afrikan jalkapalloliiton vuosittain Afrikan parhaalle jalkapalloilijalle myöntämä palkinto. Aivan ensimmäisenä afrikkalaisia jalkapalloilijoita alkoi kuitenkin palkita ranskalainen France Football -lehti, joka valitsi vuonna 1970 malilaisen Salif Keïtan maanosan parhaaksi pelaajaksi. Vasta vuonna 1992 Afrikan jalkapalloliitto alkoi jakaa omaa palkintoaan vuoden parhaalle jalkapalloilijalle. Ensimmäisenä virallisen tittelin sai ghanalainen Abédi Pelé.
Kolme vuotta myöhemmin vuonna 1995 France Football päätti lopettaa oman palkintonsa myöntämisen, sillä sen arvostetuin palkinto Kultainen pallo avattiin kaikille Euroopassa pelaaville jalkapalloilijoille kansallisuudesta riippumatta.
Afrikan jalkapalloliiton valitsemat

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 |  Abédi Pelé ( Lille) |  |  |
| 1993 |  Rashidi Yekini ( Vitória) |  |  |
| 1994 |  Emmanuel Amunike ( Sporting ja  Al-Zamalek) |  George Weah ( Milan) |  Rashidi Yekini ( Olympiakos ja  Vitória) |
| 1995 |  George Weah ( Milan) |  |  |
| 1996 |  Nwankwo Kanu ( Ajax ja  Inter) |  George Weah ( Milan) |  Daniel Amokachi ( Beşiktaş ja  Everton) |
| 1997 |  Victor Ikpeba ( Monaco) |  Japhet N'Doram ( Monaco ja  Nantes) |  Taribo West ( Inter) |
| 1998 |  Mustapha Hadji ( Deportivo) |  Jay-Jay Okocha ( PSG ja  Fenerbahçe) |  Sunday Oliseh ( Ajax) |
| 1999 |  Nwankwo Kanu ( Arsenal) |  Samuel Kuffour ( Bayern München) |  Ibrahima Bakayoko ( Marseille) |
| 2000 |  Patrick Mboma ( Parma) |  Lauren ( Mallorca) |  Samuel Eto’o ( Mallorca) |
| 2001 |  El-Hadji Diouf ( Lens) |  Samuel Kuffour ( Bayern München) |  Samuel Eto’o ( Mallorca) |
| 2002 |  El-Hadji Diouf ( Liverpool ja  Lens) |  Papa Bouba Diop ( Lens) |  Mido ( Ajax) |
| 2003 |  Samuel Eto’o ( Mallorca) |  Jay-Jay Okocha ( Bolton) |  Didier Drogba ( Marseille ja  Guingamp) |
| 2004 |  Samuel Eto’o ( Barcelona ja  Mallorca) |  Didier Drogba ( Chelsea ja  Marseille) |  Jay-Jay Okocha ( Bolton) |
| 2005 |  Samuel Eto’o ( Barcelona) |  Didier Drogba ( Chelsea) |  Michael Essien ( Chelsea) |
| 2006 |  Didier Drogba ( Chelsea) |  Samuel Eto’o ( Barcelona) |  Michael Essien ( Chelsea) |
| 2007 |  Frédéric Kanouté ( Sevilla) |  Michael Essien ( Chelsea) |  Didier Drogba ( Chelsea) |
| 2008 |  Emmanuel Adebayor ( Arsenal) |  Mohamed Aboutrika ( Al-Ahli) |  Michael Essien ( Chelsea) |
| 2009 |  Didier Drogba ( Chelsea) |  Samuel Eto’o ( Inter Milan) |  Michael Essien ( Chelsea) |
| 2010 |  Samuel Eto’o ( Inter Milan) |  Asamoah Gyan ( Stade Rennais) |  Didier Drogba ( Chelsea) |
| 2011 |  Yaya Touré ( Manchester City) |  Seydou Keita ( Barcelona) |  André Ayew ( Olympique Marseille) |
| 2012 |  Yaya Touré ( Manchester City) |  Didier Drogba ( Chelsea/ Shanghai Greenland) |  Alex Song ( Arsenal/ Barcelona) |
| 2013 |  Yaya Touré ( Manchester City) |  John Obi Mikel ( Chelsea) |  Didier Drogba ( Galatasaray) |
| 2014 |  Yaya Touré ( Manchester City) |  Pierre-Emerick Aubameyang ( Borussia Dortmund) |  Vincent Enyeama ( Lille) |
| 2015 |  Pierre-Emerick Aubameyang ( Borussia Dortmund) |  Yaya Touré ( Manchester City) |  André Ayew ( Swansea) |
| 2016 |  Riyad Mahrez ( Leicester City) |  Pierre-Emerick Aubameyang ( Borussia Dortmund) |  Sadio Mané ( Liverpool) |
| 2017 |  Mohamed Salah ( Liverpool) |  Sadio Mané ( Liverpool) |  Pierre-Emerick Aubameyang ( Borussia Dortmund) |
France Football -lehden valitsemat

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 |  Lakhdar Belloumi ( Mascara) |  Thomas N'kono ( Canon Yaoundé) |  Ali Fergani ( Montpellier ja  Tizi-Ouzou) |
| 1982 |  Thomas N'kono ( Espanyol) |  Salah Assad ( Mulhouse) |  Lakhdar Belloumi ( Mascara) |
| 1983 |  Mahmoud Al-Khatib ( Al-Ahly) |  Opoku N'ti ( Asante Kotoko) |  Rafiou Moutairou ( Agaza) |
| 1984 |  Théophile Abega ( Toulouse) |  Joseph-Antoine Bell ( Al-Mokaouloum)  Ibrahim Youssef ( Al-Zamalek) |  |
| 1985 |  Mohammed Timoumi ( Rabat) |  Rabah Madjer ( Porto) |  Djamel Menad ( Tizi-Ouzou)  Ibrahim Youssef ( Al-Zamalek) |
| 1986 |  Badou Ezzaki ( Mallorca) |  Aziz Bouderbala ( Sion) |  Roger Milla ( Montpellier ja  Saint-Étienne) |
| 1987 |  Rabah Madjer ( Porto) |  Youssouf Fofana ( Monaco) |  François Omam-Biyik ( Laval) |
| 1988 |  Kalusha Bwalya ( Cercle Brugge) |  Roger Milla ( Montpellier) |  Youssouf Fofana ( Monaco) |
| 1989 |  George Weah ( Monaco) |  Joseph-Antoine Bell ( Bordeaux ja  Toulon) |  Kalusha Bwalya ( PSV) |
| 1990 |  Roger Milla ( Saint-Denis) |  Chérif El-Ouazani ( Aydinspor) |  Rabah Madjer ( Porto)  François Omam-Biyik ( Rennes) |
| 1991 |  Abédi Pelé ( Lille) |  George Weah ( Monaco) |  François Omam-Biyik ( Cannes) |
| 1992 |  Abédi Pelé ( Lille) |  George Weah ( PSG ja  Monaco) |  Tony Yeboah ( Frankfurt) |
| 1993 |  Abédi Pelé ( Lille ja  Marseille) |  Tony Yeboah ( Frankfurt) |  Rashidi Yekini ( Vitória) |
| 1994 |  George Weah ( Milan) |  Emmanuel Amunike ( Sporting ja  Al-Zamalek) |  Daniel Amokachi ( Everton ja  Club Brugge) |
Amerikancrest

Buff-värinen amerikancrest-marsu
Amerikancrest on lyhytkarvainen marsurotu. Sen silmiinpistävin piirre on marsun otsalla oleva pyörre, eli crest, joka eroaa marsun muusta värityksestä. Yleisin crestin väri on valkoinen.
American Rabbit Breeders Association tunnusti amerikancrestin viralliseksi marsuroduksi vuonna 1974.
Suomessa amerikancrest jaetaan kahteen eri kategoriaan; yksivärisiin ja kuvioituihin. Yhdysvalloissa amerikancrestin otsapyörteen tulee aina olla valkoinen, mutta esimerkiksi Suomessa ja Isossa-Britanniassa pyörteen väri voi olla jokin muu kuin valkoinen. Amerikancrestin turkki on lyhyt, noin 2 cm. Karva on sileä ja kiiltävä. Crest sijoittuu korvien ja silmien väliin.
Septentrión (1751)

| Septentrión |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Real Astillero, Cartagena
Kölinlasku:  1750
Laskettu vesille:  26. joulukuuta 1751
Palveluskäyttöön:  1751
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 3. marraskuuta 1784
Tekniset tiedot
Pituus:  44,3 m (köli)
Leveys:  13,08 m
Syväys:  6,81 m
Miehistöä:  560
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 26 × 24 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 28 × 18 naulan tykkiä puoli- ja etukansi: 10 × 8 naulan tykkiä
Septentrión (San Hermenegildo) oli Espanjan laivaston vuonna 1751 vesille laskettu kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Jorge Juanin englantilaisen järjestelmän mukaisen aluksen suunnitteli ja valmistuksesta vastasi Eduardo Bryant. Se tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin 1750 telakan ensimmäisenä aluksena. Alus laskettiin vesille 26. joulukuuta 1751 ja otettiin palvelukseen vielä joulukuun lopulla ensimmäisenä päällikkönään Isidoro García del Postigo.
Alex Trebek

Alex Trebek
George Alexander "Alex" Trebek (22. heinäkuuta 1940 Ontario, Kanada – 8. marraskuuta 2020 Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen televisiojuontaja, jolle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus vuonna 1998. Hänellä on tähdet Hollywood ja Canada's Walk of Famella.
Trebek vaikutti televisiotähteydessä viettämiensä vuosikymmenten aikana lukuisissa ohjelmissa, kuten Jeopardy!-visailussa vuodesta 1984 kuolemaansa saakka. Hän sai joulukuussa 2007 pallolaajennushoitoa kärsittyään sydänkohtauksen.
Trebekillä todettiin haimasyöpä maaliskuussa 2019. Hän kuoli sairauteensa 80-vuotiaana kotonaan 8. marraskuuta 2020.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alex Trebek Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Andre Stringer

| Andre Stringer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Andre Stringer
Syntynyt: 4. joulukuuta 1991 (ikä 32) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2010–2014:  Louisianan osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
2014–2016 2016–2017 2017–2018:  Maine Red Claws Tampereen Pyrintö Island Storm
Andre Stringer (s. 4. joulukuuta 1991 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Stringer edusti Louisianan osavaltionyliopistoa, minkä jälkeen hän on pelannut ammattilaisena D-liigassa, Suomessa ja Kanadassa.
Pelaajaura

Stringer edusti yliopistotasolla Louisianan osavaltionyliopistoa vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hän pelasi kaksi kautta D-lligajoukkue Maine Red Clawsissa. Marraskuussa 2016 Stringer siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Kolmannessa ottelussaan Pyrinnössä Stringer kirjautti 21/6/8-tilastorivin onnistuttuaan kolmen pisteen heitoissaan viidesti. Stringer pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 5,3 pisteen ja 3,5 koriinjohtaneen syötön keskiarvoilla, mutta joukkueessa tapahtuneiden muutosten johdosta hänen roolinsa pieneni, ja helmikuun 2017 alussa Pyrintö irtisanoi Stringerin sopimuksen. Seuraavan kauden Stringer pelasi Kanadassa.
Aiheesta muualla

Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) FIBA (englanniksi)
Andre Stringer basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
Saksan 21. jalkaväkidivisioona

| 21>  jalkaväkidivisioona |
| --- | --- |
 Divisioonan tunnus
Toiminnassa:  1. lokakuuta 1934–8. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Osa joukkoa:  Heer (Wehrmacht)
Koko:  divisioona
Sodat ja taistelut:  Puolan offensiivi 1939 länsirintama 1940 itärintama 1941–1945
Saksan 21. jalkaväkidivisioona (saks. 21. Infanterie-Division) oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Wehrkreis I muodosti 1. lokakuuta 1934 Elbingissä divisioonan peitenimellä Kommandant von Elbing, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 21. jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonan runkona oli Reichswehrin 1. divisioonan Preussin 3. jalkaväkirykmentti.
Historia

Divisioona asetettiin liikekannalle 21. elokuuta 1939 osana ensimmäistä liikekannallepanoryhmää. Se liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijan XXI armeijakuntaan, jonka mukana se hyökkäsi Itä-Preussista Puolaan. Lokakuussa divisioona oli armeijaryhmän reservinä Puolassa. Marraskuussa divisioona oli armeijaryhmä A:n 12. armeijan III armeikakunnassa Eifelin alueelle keskitettynä. Se hyökkäsi Luxemburgin kautta Ranskaan.
Divisioona siirrettiin Itä-Preussiin, josta se aloitti pohjoisen armeijaryhmän mukana etenemisen Neuvostoliittoon operaatio Barbarossassa 22. kesäkuuta 1941 edeten aina Leningradin alueelle. Se vetäytyi armeijaryhmän mukana Riikaan ja edelleen Itä-Preussiin loppu vuodesta 1944, jolloin se oli liitettynä 3. panssariarmeijaan. Divisioonan pääosa tuhoutui sodan lopulla Mamonovon motissa. Loppuosa kuljetettiin Veikselinhaffin yli Baltijskiin ja Sambian niemimaalle, missä yksikkö hajaantui taisteluissa puna-armeijaa vastaan.
Komentajat

Divisioonankomentajina olivat:
kenraaliluutnantti Albert Wodrig perustamisesta - 10. marraskuuta 1938
kenraaliluutnantti Kuno-Hans von Both 10. marraskuuta 1938 - 20. lokakuuta 1939
kenraaliluutnantti Otto Sponheimer 1. marraskuuta 1939 - huhtikuu 1942
kenraaliluutnantti Wilhelm Bohnstedt huhtikuu 1942
kenraaliluutnantti Otto Sponheimer huhtikuu 1942 - 10. tammikuuta 1943
kenraaliluutnantti Gerhard Matzky 10. tammikuuta - 1. lokakuuta 1943
eversti Hubertus Lammey 1. lokakuuta - joulukuu 1943
kenraaliluutnantti Gerhard Matzky joulukuu 1943 - 1. maaliskuuta 1944
kenraalimajuri Franz Sensfuss 1. -28. maaliskuuta 1944
kenraaliluutnantti Hermann Foertsch 29. maaliskuuta - 22. elokuuta 1944
kenraalimajuri Heinrich Goetz 22. elokuuta - 25. syyskuuta 1944
eversti Hengersdorff 25. syyskuuta - lokakuu 1944
eversti Scharenberg lokakuu - 12. joulukuuta 1944
eversti Beyse 12. joulukuuta 1944 - 14. tammikuuta 1945
kenraalimajuri Heinrich Goetz 12. tammikuuta - 1. huhtikuuta 1945
kenraalimajuri Karl Koetz 1. huhtikuuta 1945 - antautumiseen
Ankkurointivaikutus

Ankkurointivaikutus tai psykologinen ankkuri (engl. Anchoring tai Focalism) on päätöksentekoon liittyvä kognitiivinen vinouma, joka johtaa siihen, että taloudelliset toimijat painottavat liikaa ensimmäistä heille tarjottavaa tietoa. "Ankkurin" ollessa paikallaan myöhempien päätöksien tekeminen tarkoittaa liikkumista tämän mentaalisen "ankkurin" ympärillä. Esimerkiksi käytettyjen autojen kaupassa ensin tarjottu hinta asettaa usein normin seuraavien hintojen ehdotettaville tasoille.
Alfred Schmalzer

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | käsipallo |  |
Alfred Schmalzer (28. lokakuuta 1912 – 21. tammikuuta 1944) oli itävaltalainen käsipalloilija sekä olympiamitalisti.
Schmalzer kuului Itävallan käsipallojoukkueeseen, joka voitti hopeaa Berliinin kesäolympialaisissa vuonna 1936. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua, mukaan lukien finaalin.
Siemens & Halske

Siemens & Halske LH8 -sähkögeneraattori
Siemens & Halske AG oli saksalainen sähkölaiteyritys, josta myöhemmin tuli Siemens AG:n osa. Ilmailussa se on tunnettu 1910- ja 1920-luvulla lentokonemoottoreistaan.
Siemens & Halske AG syntyi vuonna 1897, kun Telegraphen-Bauanstalt Siemens & Halske alkoi myydä osakkeitaan pörssissä. Siemens & Halske yhdisti osan toimintojaan Schuckert & Co. -yhtiön kanssa vuonna 1903, ja yhtiön nimi muuttui muotoon Siemens-Schuckert. Siemens & Halske AG erikoistui tietoliikenteeseen.
Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö teki tähtimoottoreita lentokoneisiin, joita olivat esimerkiksi Siemens-Halske Sh.I ja Sh.III.
Vuosina 1921–1922 yritys valmisti W6-moottoreita Rumpler Tropfenwagen -henkilöautoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siemens & Halske Wikimedia Commonsissa
Saksan 2. panssariarmeija

| 2>  panssariarmeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  5. lokakuuta 1941 – 8. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  panssari
Osa joukkoa:  Keskustan armeijaryhmä
Koko:  armeija
2. panssariarmeija oli Saksan maavoimien toisen maailmansodan aikainen kenttäarmeija. Yhtymä muodostui lokakuussa 1941, kun 2. panssariryhmä (Panzergruppe 2) täydennettiin armeijaksi. Yhtymään kuuluneet joukot osallistuivat Ranskan valtaukseen ja itärintaman taisteluihin.
Panssariryhmä

Saksan 2. panssariryhmää johti kenraalieversti Heinz Guderian ja myöhemmin Lothar Rendulic. Panssariryhmä muodostettiin marraskuussa 1940 panssariryhmä Guderianista (Panzergruppe Guderian), joka oli aiemmin muodostettu Saksan XIX Armeijaryhmästä Ranskan valtauksen aikana kesäkuussa 1940. Operaatio Barbarossan aikana kesäkuussa 1941 ryhmä siirrettiin osaksi Keskustan armeijaryhmää ja se ylennettiin 5. lokakuuta panssariarmeijaksi.
Panssariarmeija

Saksan 2. panssariarmeija osallistui merkittäviin taisteluihin Tulan, Moskovan ja Kiovan ympärillä kärsien raskaita tappioita. Vuosina 1942–43 2. panssariarmeija siirrettiin Jugoslaviaan osaksi Armeijaryhmä F:ää osallistuen partisaanien vastaisiin taisteluihin ja vuonna 1944 Belgradin offensiiviin. Tammikuussa 1945 2. panssariarmeija siirrettiin osaksi Etelän armeijaryhmää ja se osallistui Transdanubianin kukkuloiden taisteluun maaliskuussa 1945 ja myöhemmin toimi itävallassa, jossa se antautui sodan jälkeen.
Komentajat

Panssariarmeijan komentajina olivat:
Kenraalieversti Heinz Guderian (5. lokakuuta 1941 – 25. joulukuuta 1941)
Kenraalieversti Rudolf Schmidt (25. joulukuuta 1941 – 10. huhtikuuta 1943)
Jalkaväkikenraali Heinrich Clößner (11. huhtikuuta 1943 – 6. elokuuta 1943)
Generalfeldmarschall Walter Model (6. elokuuta 1943 – 14. elokuuta 1943)
Kenraalieversti Dr Lothar Rendulic (14. elokuuta 1943 – 24. kesäkuuta 1944)
Jalkaväkikenraali Franz Böhme (24. kesäkuuta 1944 – 17. heinäkuuta 1944)
Tykistökenraali Maximilian de Angelis (18. heinäkuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945)
Saksan toisen maailmansodan armeijat
| --- | --- |
Armeijat:  1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - 7. - 8. - 9. - 10. - 11. - 12. - 14. - 15. - 16. - 17. - 18. - 19. - 20. - 21. - 24. - 25. - Lappland - Ligurien - Ostpreussen - Norwegen
Panssariarmeijat:  1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - Afrika - Saksalais-italialainen panssariarmeija
Laskuvarjoarmeijat:  1. laskuvarjoarmeija
Amerikansomalit

| Amerikansomalit |
| --- | --- |
Väkiluku:  135 266
Asuinalueet:   Minnesota  Ohio  New York  Washington  Kalifornia   Virginia
Kielet:  somali, arabia, englanti
Uskonnot:  islam
Amerikansomalit ovat Yhdysvaltain kansalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Somaliassa. Suurin osa heistä on saapunut 1990-luvulla pakolaisina, mutta ensimmäiset saapuivat jo 1940-luvulla. Yhdysvaltain somaliyhteisö on maailman seitsemänneksi suurin ja se käsittää 35 760 henkilöä, tosin osa tästä määrästä kuuluu myös Somalian muihin kansoihin kuten Somalian bantuihin, joita Yhdysvalloissa on 12 000.
Suurin osa Yhdysvaltain somaleista asuu Minneapolissa ja Saint Paulissa Minnesotan osavaltiossa, mutta heitä on myös muissa suurissa kaupungeissa kuten New Yorkissa ja San Franciscossa. Minnesotan suosion taustalla ovat hyvät sosiaalietuudet, koulutusmahdollisuudet ja työllisyystilanne. Suurten vähemmistöjen muodostumista on myös edistänyt uusien tulokkaiden halukkuus muuttaa jo olemassa oleviin somaliyhteisöihin.
Somalien keskuudessa on esiintynyt Yhdysvalloissa laittoman khat-päihteen käyttöä. Islamistitaistelijat ovat houkutelleet Yhdysvalloissa asuvia somalialaistaustaisia lapsia ja nuorukaisia lähtemään Somaliaan osallistumaan taisteluihin. Arviot lähteneistä vaihtelevat kymmenistä satoihin.
Alfred Smith

Alfred Smith -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Alfred Smith (1854–1936), ranskalainen impressionistinen taidemaalari
Alfred Smith, Al Smith (1873–1944), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alfred Smith”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alfred Schmidt

| Alfred Schmidt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1898 Hageri
Kuollut: 5. marraskuuta 1972 Tallinna
Kansalaisuus:   Viro
Uran tiedot
Pituus:  1,74 m
Laji:  Painonnosto
| Mitalit> Maa:   Viro.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Viro.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Viro> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | höyhensarja |  |
Alfred Schmidt (1. toukokuuta 1898 Hageri – 5. marraskuuta 1972 Tallinna) oli virolainen painonnostaja, joka voitti olympiahopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa vuonna 1920 miesten höyhensarjassa.
Alex Tobin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alexander Mark Tobin
Syntymäaika: 3. marraskuuta 1965 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Adelaide, Australia
Alexander Mark Tobin  (s. 3. marraskuuta 1965) on entinen jalkapalloilija. Hän on pelannut 87  A-maaottelua Australian joukkueessa, joista useimmat kapteenina. Tämä oli aikoinaan Australian ennätys.
Ura

Tobin pelasi koko seurajoukkueuransa Australiassa. Suurimman osan ajasta hän edusti Adelaide Cityä puolustajana.
Alex Tobin -mitali

Vuonna 2008 Australian ammattijalkapalloilijoiden yhdistys perusti Alex Tobin -mitalin, joka myönnetään vuosittain pelaajalle, tai entiselle pelaajalle, jolla on samoja ominaisuuksia Tobinin kanssa, kuten johtajuus, sitoutuminen ja omistautuminen jalkapallolle. Kaksi ensimmäistä voittajaa ovat olleet Joe Marston ja Johnny Warren.
Alttari (tähdistö)

| Alttari |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Ara
Lyhenne:  Ara
Genetiivi:  Arae
Symbologia:  Alttari
Rektaskensio:  17,39h
Deklinaatio:  -53,58°
Ala taivaasta:  237 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  1
Kirkkain tähti:  β Ara (2,9 mag.)
Meteoriparvet:  Ei ole
Naapuri- tähdistöt:  Etelän kolmio  Etelän kruunu  Kulmaviivoitin  Paratiisilintu (tähdistö)  Riikinkukko  Skorpioni  Teleskooppi
 Näkyy leveysasteiden +25° ja −90° välillä 
Alttari (lat. Ara) on himmeä eteläinen tähdistö Kentaurin ja Suden tähdistöjen välissä.
Huomattavia piirteitä

Alttarin kirkkain tähti β Arae on näennäiseltä magnitudiltaan 2,9. Sen γ-tähti on kaksoistähti hieman etelään β:sta. Ainakin kolmen planeetan uskotaan kiertävän μ Araeta, joista yhden uskotaan olevan luonnoltaan kiinteä.
Huomattavia syväntaivaan kohteita

Alttarin luoteiskulma leikkaa Linnunrataa ja sisältää useita avoimia tähtiryhmittymiä ja tähtisumuja. Kirkkain tähtiryhmittymistä, NGC 6397, on 8 200 valovuoden päässä meidän aurinkokunnastamme ja saattaa olla lähin tämäntyyppinen tähtiryhmittymä.
Historia

Tämä tähdistö erotettiin Kentaurin ja Suden samalla kun Kulmaviivoitin luotiin, jonka loi Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1790.
Mytologia

Alttari, yleensä ylösalaisin kuvattuna, mutta toisinaan oikein kuvattuna niin että näyttäisi kuin savua nousisi Linnunradalle, tunnistettiin täksi Kentaurin Chironista (alkuperäiseltä nimeltään tämä oli Ara Centauri). Sitä kutsuttiin toisinaan myös Dionysuksen alttariksi. Koska tähdistö on kuitenkin luotu 1700-luvulla, sen yhdistämisen mytologiaan on kuitenkin suorittanut tähdistön luoja ja on täten väärin olettaa että sillä olisi oikeasti mitään tekemistä Kreikan mytologian ja sen aikaisten ihmisten uskomusten kanssa.
| --- | --- |
Tähdet:  β Ara, α Ara, ζ Ara, γ Ara, δ Ara, θ Ara, η Ara, ε1 Ara, σ Ara, λ Ara, μ Ara, κ Ara, ι Ara, π Ara, ε2 Ara, 41 Ara, ν1 Ara, ν2 Ara, R Ara, HD 154857, Gliese 674
Eksoplaneetat:  μ Ara d, μ Ara e, μ Ara b, μ Ara c, HD 154672 b, HD 154857 b, Gliese 674 b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen