stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merimaskun Ahto

Merimaskun Ahto ry on vuonna 1945 perustettu merimaskulainen urheiluseura, joka nykyään toimii Naantalin kaupungissa. Seuralla on 250 jäsentä.
Seuralla oli aluksi vain yksilölajeja kuten ampumahiihtoa ja yleisurheilua. 1980-luvulla seura rakensi pururadan. Seuraa on edustanut muun muassa ampumahiihtäjä-juoksija Kauko Kuneinen. Sittemmin yksilölajeista on laajennettu joukkuelajeihin kuten jalka- ja pesäpalloon. Seuralla oli myös näytelmäkerho vuodesta 1964 2000-luvun alkupuolelle. Ahto on järjestänyt myös Suvisoutuja.
Aiheesta muualla

seuran kotisivut merimaskunahto.sporttisaitti.com. Merimaskun Ahto ry. Arkistoitu 13.5.2016. Viitattu 23.4.2016.
Coitus more ferarum

Coitus more ferarum käynnissä
Penis tulee ylöspäin ja osuu emättimen takaosaan.
Coitus more ferarum eli ”koira-asento” on seksiasento, jossa uros yhtyy takaapäin naaraaseen tai toiseen urokseen. Eläinkunnan keskuudessa se on yleisin seksiasento, sillä valtaosa kehittyneemmistä eläimistä yhtyy tässä asennossa. Vastaanottavan kumppanin omaksuma asento muistuttaa lordoosikäyttäytymistä eli fyysistä asentoa, joka on nähtävissä monilla nisäkäsnaarailla silloin, kun ne ovat valmiita paritteluun, ja jonka ensisijainen piirre on selkärangan kaareutuminen vatsaan. Emättimen työntyessä taaksepäin penis voi tunkeutua syvemmälle emättimeen, jolloin se todennäköisemmin pääsee kosketuksiin emättimen takaseinämän kanssa ja saavuttaa takimmaisen eturauhasen. Lähetyssaarnaaja-asennossa penis on ensisijaisesti kosketuksissa emättimen etuseinämän kanssa, ja peniksen kärki voi saavuttaa etummaisen eturauhasen.
Joillakin naisille koira-asento auttaa stimuloimaan emättimen sisäpuolen herkimpiä alueita (”G-piste”). Klitoriksen stimulaatio jää vähäiseksi, mutta kivespussi tarjoaa sille joskus kitkaa, mikä saattaa tuottaa naiselle mielihyvää tai orgasmin. Jotkut naiset tarvitsevat sormin tehtävää hyväilyä saavuttaakseen koira-asennossa orgasmin.lähde?
Asento voi olla suositeltava, mikäli jommallakummalla osapuolella on selkävaivoja tai muita sairauksia.lähde?
Coitus more ferarum on latinaa ja tarkoittaa ”sukupuoliyhteyttä villieläinten tapaan”. Nimitys periytyy antiikin Roomasta. Kama Sutrassa asentoa nimitetään ”lehmän asennoksi” tai ”lehmän kongressiksi”. Se mainitaan myös arabiankielisessä teoksessa Tuoksuva puutarha mielen virkistykseksi.
Roomalainen öljylamppu
Versoix

| Versoix |
| --- | --- |
 vaakuna
 Versoix
 Koordinaatit: 46°17′14″N, 06°09′55″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneve
Hallinto:  
 – Pormestari:  Cédric Lambert
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,51 km²
Korkeus:  372–469 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  13 337
 – Väestötiheys:  1 269 as./km²
 
 www.versoix.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Versoix on kaupunki Geneven kantonissa Sveitsissä. Versoix sijaitsee Genevenjärven länsirannalla vajaat 10 kilometriä Geneven keskustasta pohjoiseen. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 13 337 asukasta. Kaupungin alue rajoittuu pohjoisessa Vaud’n kantoniin, idässä Genevenjärveen, etelässä Collex-Bossyn ja Genthodin kuntiin sekä lännessä Ranskaan.
Liikenne

Moottoritie A1 kulkee Versoix’n kautta; tosin kunnan alueella ei ole liittymiä tielle. Genevenjärven rantaa seuraileva päätie 1 (saks. Hauptstrasse 1) kulkee kaupungin keskustan kautta. Versoix’n läpi kulkee SBB:n rautatie Genevestä Coppetin kautta Lausanneen. Kaupungin alueella on kaksi rautatieasemaa: Versoix ja Pont-Céard. Laivaliikenne Genevenjärvellä on ympärivuotista.
Koulut

Versoix’ssa on neljä ala-asteen koulua: Ami-argand, Bon Séjour, École Lachenal ja Monfleury. Yläasteen koulu on nimeltään Collège des Colombières. Kaupungissa ei ole peruskoulua ylempiä kouluasteita, joten näitä varten opiskelijat joutuvat matkustamaan Geneveen. Yleisten peruskoulujen lisäksi Versoix’ssa on yksityiskoulu nimeltään Collège du Léman. Geneven yliopiston observatorio ja astrofysiikan laboratorio sijaitsevat paikkakunnalla.
Talouselämä

Versoix on tunnettu suklaastaan: kaupungissa sijaitsevat sekä vuonna 1826 perustetun Favargerin että vuonna 1858 perustetun Cartier Chocolatierin pääkonttori ja tehtaat. Versoix’ssa pidetään joka kevät suklaafestivaalit. Vuonna 2007 maaliskuiseen festivaaliin osallistui noin 15 000 kävijää.
Hallinto

Versoix’n kunnanvaltuustossa on 27 paikkaa. Vuonna 2007 valitussa valtuustossa radikaalidemokraateilla on 7 paikkaa, kristillisdemokraateilla ja liberaaleilla molemmilla 6, vihreillä 5 sekä sosialisteilla kolme. Valtuuston jäsenistä 6 on naisia. Vuoden 2007 vaaleihin osallistui 35,1 % äänioikeutetuista, mikä oli hieman kantonin keskiarvoa vähemmän.
Väestö

Vuonna 2007 Versoix’n 12 468 asukkaasta 5 990 oli miehiä ja 6 478 naisia. Syntyperäisiä geneveläisiä oli 3 845, muualta Sveitsistä muuttaneita 3 464 ja ulkomaalaisia 5 159. Ulkomaalaistaustaisista 2 659 oli Euroopan unionin alueelta. Ulkomaalaistaustaisten alkuperämaista tärkeimmät olivat suuruusjärjestyksessä vuonna 2000 Ranska, Italia, Portugali, Iso-Britannia ja Espanja. Ranskalaisista yli puolella on Sveitsin kaksoiskansalaisuus, italialaisista hieman alle kolmasosalla. Muissa maahanmuuttajaryhmissä kaksoiskansalaisuus oli selkeästi harvinaisempi.
Versoix’n väestö on lisääntynyt voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen väestön lähes viisinkertaistuttua 50 vuodessa. Erityisesti 1960-luvulla suuri osa väestönkasvusta johtui maahanmuutosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Versoix Wikimedia Commonsissa
Versoix’n verkkosivut (ranskaksi)
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Versoix’n väestönkehitys vuodesta 1957 vuoteen 2007.
Versoix Genevenjärveltä nähtynä, taustalla Juravuoristoa.
The Power of the Dog

| The Power of the Dog |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jane Campion
Käsikirjoittaja:  Jane Campion
Perustuu:  Thomas Savagen romaaniin The Power of the Dog
Tuottaja:   Emile Sherman  Iain Canning  Roger Frappier  Jane Campion  Tanya Seghatchian 
Säveltäjä:  Jonny Greenwood
Kuvaaja:  Ari Wegner
Leikkaaja:  Peter Sciberras
Tuotantosuunnittelija:  Grant Major
Pukusuunnittelija:  Kirsty Cameron
Pääosat:   Benedict Cumberbatch  Kirsten Dunst  Jesse Plemons  Kodi Smit-McPhee 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Uusi-Seelanti Australia Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat Kanada
Tuotantoyhtiö:   New Zealand Film Commission  Cross City Films  BBC Film  See-Saw Films  Bad Girl Geek  Max Films  Brightstar 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2021-9-22. syyskuuta 2021 (Venetsia)  
Kesto:  126 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30–39 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Power of the Dog on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu draama- ja lännenelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jane Campion. Se perustuu Thomas Savagen samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Benedict Cumberbatch, Kirsten Dunst, Jesse Plemons ja Kodi Smit-McPhee.
The Power of the Dog sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 2. syyskuuta 2021, jossa Campion palkittiin parhaan ohjauksen Hopeisella leijonalla. Elokuva julkaistiin Netflixissä 1. joulukuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka ylistivät Campionin ohjausta, käsikirjoitusta sekä musiikkeja ja näyttelijäsuorituksia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Benedict Cumberbatch  | … |  Phil Burbank   |
|  Kirsten Dunst  | … |  Rose Gordon   |
|  Jesse Plemons  | … |  George Burbank   |
|  Kodi Smit-McPhee  | … |  Peter Gordon   |
|  Thomasin McKenzie  | … |  Lola   |
|  Genevieve Lemon  | … |  rouva Lewis   |
|  Keith Carradine  | … |  kuvernööri Edward   |
|  Frances Conroy  | … |  nuori nainen   |
|  Peter Carroll  | … |  nuori herra   |
|  Alison Bruce  | … |  kuvernööri Edwardin vaimo   |
|  Sean Keenan  | … |  Sven   |
|  Adam Beach  | … |  Edward Nappo   |
|  Maeson Stone Skuccedal  | … |  Edward Nappon poika   |
|  Alice Englert  | … |  Buster   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Muropaketti Helinä Laajalahti: 
Helsingin Sanomat Timo Peltonen: 
V2 Jari Tapani Peltonen:
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Päivämäärä | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos | Palkinnot ja ehdokkuudet> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Venetsian elokuvajuhlat | 11. syyskuuta 2021 | Kultainen leijona | Jane Campion | Ehdokkuus |  |
| Venetsian elokuvajuhlat | 11. syyskuuta 2021 | Parhaan ohjauksen Hopeinen leijona | Jane Campion | Voitto |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras draamaelokuva | Paras draamaelokuva | Voitto |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras ohjaus | Jane Campion | Voitto |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras käsikirjoitus | Jane Campion | Ehdokkuus |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras miespääosa draamaelokuvassa | Benedict Cumberbatch | Ehdokkuus |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras miessivuosa | Kodi Smit-McPhee | Voitto |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras naissivuosa | Kirsten Dunst | Ehdokkuus |  |
| Golden Globe | 9. tammikuuta 2022 | Paras musiikki | Jonny Greenwood | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras elokuva | Jane Campion, Tanya Seghatchian, Emile Sherman, Iain Canning ja Roger Frappier | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras ohjaus | Jane Campion | Voitto |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras miespääosa | Benedict Cumberbatch | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras miessivuosa | Jesse Plemons | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras miessivuosa | Kodi Smit-McPhee | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras naissivuosa | Kirsten Dunst | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras sovitettu käsikirjoitus | Jane Campion | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras kuvaus | Ari Wegner | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras leikkaus | Peter Sciberras | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras musiikki | Jonny Greenwood | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras lavastus | Grant Major ja Amber Richards | Ehdokkuus |  |
| Oscar | 27. maaliskuuta 2022 | Paras äänitys | Richard Flynn, Robert Mackenzie ja Tara Webb | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

The Power of the Dog Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Power of the Dog AllMoviessa. (englanniksi)
Voimakone

Voimakone (saks. Kraftmaschine) on kone, joka muuttaa muita energian muotoja, esimerkiksi lämpöä tai sähköenergiaa, mekaaniseksi energiaksi, ja tuottaa näin jonkin koneen käyttövoiman. Esimerkiksi auton polttomoottori on auton voimakone. Myös sähkömoottori on sähköverkosta energiansa saava voimakone.
Voimakoneen vastapari on kuormakone tai työkone (saks. Arbeitsmaschine). Se on kone, joka saa käyttövoimansa voimakoneen tuottamasta mekaanisesta energiasta. Kuormakoneita ovat esimerkiksi erilaiset pumput ja työstökoneet. Sähkövoimakone eli aggregaatti puolestaan on moottorin ja sähkögeneraattorin yhdistelmä, jossa moottori toimii voimakoneena ja generaattori kuormakoneena.
Historiallisesti voimakone-termiä on käytetty laivatekniikassa laivan pääkoneena käytetystä höyrykoneesta. Nykyäänkin termillä voimakone voidaan viitata erityisesti kulkuneuvon pääkoneeseen; auton polttomoottoria kutsutaan voimakoneeksi ja auton puhaltimen moottoria apulaitteeksi, vaikka teknisesti molemmat ovat voimakoneita.
Kirkkokatu 10 (Oulu)

| Kirkkokatu 10> Oulun kaupungin säästöpankki |
| --- | --- |

Osoite:  Kirkkokatu 10
Sijainti:  Pokkinen, Oulu
Koordinaatit:  65°00′44″N, 025°28′13.6″E
Rakennustyyppi:  pankki
Valmistumisvuosi:  1912
Suunnittelija:  Wivi Lönn
Rakennuttaja:  Oulun kaupungin säästöpankki
Omistaja:  Kiinteistö Oy Oulun Kymppi
Käyttäjä:  Säästöpankki Optia
Tyylisuunta:  jugend
Julkisivumateriaali:  graniitti, rapattu tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkkokatu 10, Oulun kaupungin säästöpankin (Uleåborgs Stads Sparbank) rakennuttama liike- ja asuinkerrostalo, sijaitsee Rotuaarin varrella Pokkisen kaupunginosassa Oulussa. Rakennuksen katutason pankkitiloissa on toiminut Säästöpankki Optia vuodesta 2000.
Oulun kaupungin säästöpankki perustettiin vuonna 1845. Pankin perusti kaupunginlääkäri Gustaf Toppelius, jonka rakennuttamassa talossa pankki aloitti toimintansa. Ennen oman toimitalon rakentamista pankki ehti toimia Oulun keskustassa monissa muissakin rakennuksissa, kuten Seurahuoneella ja J. F. Kerttulan talossa.
Omaa toimitaloa varten pankki osti tontin Kauppurienkadun ja Kirkkokadun kulmauksesta. Tontin omistaja kauppias Gust Hägg hyväksyi vankilanjohtaja V. O. Juveliuksen pankin puolesta tekemän tarjouksen ja kauppa syntyi maaliskuussa 1910. Tontilla sijaitsi useita pääasiassa puisia rakennuksia, mutta osa tontista oli rakentamatta ja tuolle paikalle toimitaloa suunniteltiin. Vanhoja taloja pankki vuokrasi edelleen aina vuoteen 1932 asti, jolloin ne purettiin uudisrakennuksen tieltä.
Jugendtyylisen rakennuksen piirustukset laati arkkitehti Wivi Lönn vuonna 1911. Rakennuslupa myönnettiin huhtikuussa 1911, mutta rakennustyöt oli aloitettu jo pari kuukautta ennen helmikuussa. Vastaavana rakennusmestarina työmaalla toimi rakennusmestari Viktor Vikkula. Uuden rakennuksen pankkikonttori avattiin 12. kesäkuuta 1912. Toimitalo rakennettiin kiinni kahteen tontilla sijainneeseen kivirakennukseen, joista toisesta on nykyäänkin jäljellä kaksikerroksinen harjakattoinen osa sisäpihan puolella. Talossa on viisi maanpäällistä kerrosta, joista ylin on kylmäullakkokerros. Ensimmäinen kerros on kansallisromantiikkaan viittaavaa rosoista graniittia, joka erottaa sen selvästi muusta julkisivusta, joka on rapattua tiiltä.
Rakennus kärsi pommituksissa talvisodassa ja jatkosodassa. Sodan jälkeen arkkitehti Gustaf Strandberg suunnitteli ullakkokerroksen laajentamista asuinkäyttöön, jolloin julkisivun frontoni olisi hävinnyt. Vaikka suunnitelma saikin rakennusluvan, niin sitä ei koskaan toteutettu. Varsinkin sisätiloihin on kuitenkin tehty myöhemmin muutoksia. Arkkitehti Uki Heikkisen suunnitelmien mukaan talon pihan puolelle on rakennettu yksikerroksinen laajennusosa. 1980-luvun lopulla ensimmäinen kerros muutettiin pankkitiloista Osuuskauppa Arinan kahvila-ravintolaksi, mutta jo seuraavan vuosikymmenen lopulla tilat muunnettiin Säästöpankki Optialle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirkkokatu 10 (Oulu) Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Arhangelski (säveltäjä)

Aleksandr Arhangelski
Aleksandr Andrejevitš Arhangelski (23. lokakuuta 1846 Staroje Tezikovo, Penzan kuvernementti – 16. marraskuuta 1924 Praha) oli venäläinen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän sävelsi ensisijaisesti kirkkomusiikkia ja oli keskeinen hahmo venäläisen kuoromusiikin esityskäytäntöjen muovautumisessa.
Arhangelski sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa Penzan teologisessa seminaarissa. Hän lauloi lapsena Penzan arkkipiispan kuorossa ja opetti myöhemmin laulamista Penzan seminaarissa. Arhangelski muutti Pietariin vuonna 1870. Hän sai edistyneen tason musiikkikoulutusta Pietarhovin palatsissa ja suoritti esilaulajan tutkinnon vuonna 1872. Hän johti tämän jälkeen useita kirkkokuoroja Pietarissa. Vuonna 1880 Arhangelski perusti Pietarissa oman kuoronsa. Alun perin kuorossa oli 20 laulajaa, mutta määrä kasvoi yhdeksäänkymmeneen. Arhangelski korvasi kuoropojat naislaulajilla, mistä sitten tuli laajalti omaksuttu käytäntö venäläisissä kirkkokuoroissa. Venäjän sisällä kysyntä Arhangelskin kuoron esiintymisille oli suuri. Kuoro kiersi suurissa Länsi-Euroopan kaupungeissa vuonna 1907 ja toisti tämän kiertueensa viisi vuotta myöhemmin. Vuosina 1888–1890 Arhangelski piti "historiallisia konsertteja", joiden tarkoitus oli esitellä musiikin historian eri aikakausia ja tyylilajeja niitä edustavien teosten kautta. 29. joulukuuta 1921 Arhangelski johti Pietarin suuressa filharmoniasalissa konsertin luovan työnsä 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Hän sai Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvon. Vuonna 1923 Arhangelski kuitenkin muutti vallankumouksen myötä muuttuneen poliittisen järjestelmän johdosta Prahaan.
Arhangelski sävelsi runsaasti hengellistä a cappella -kuoromusiikkia. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa liturgioita, pahinihda ja kokoöinen vigilia. Lisäksi Arhangelski teki lukuisia kirkko- ja kansanlaulusovituksia.
Ville Järvinen

| Ville Järvinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 1997 (ikä 27) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Järä
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  194 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  KOOVEE
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Ilves (SML) KooKoo (SML)  (Mestis) IPK (Mestis) Újpesti TE (EL)
KHL-varaus:  100. varaus, 2014 Metallurg Magnitogorsk
Ville Järvinen (s. 3. tammikuuta 1997 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kooveessa.
Ura > Seuraura

Järvinen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän sijoittui kaudella 2013–2014 tehoilla 12+25=37 koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain KooKoon Arttu Pelli. Metallurg Magnitogorsk varasi Järvisen kolmannella kierroksella 100. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kaudella 2014–2015 hän pelasi loukkaantumisen takia vain viisi ottelua sekä Ilveksen A- että B-nuorissa.
Toukokuussa 2015 Järvinen teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden 2015–2016 ainoaksi jääneen liigaottelunsa 16. joulukuuta 2015 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan. Järvinen merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.26 minuuttia. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2016–2017 Järvinen teki 39 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Hän teki Ilveksessä liigauransa avausmaalin 8. joulukuuta 2016 vieraissa KalPaa vastaan. Järvinen pelasi kauden aikana myös 12 ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa.
Kaudeksi 2017–2018 Järvinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Hän oli loukkaantumisen vuoksi sivussa koko syyskauden 2018–2019 ja pelasi ainoastaan yhden ottelun seuran A-nuorissa, kunnes tammikuussa 2019 KooKoo lainasi Järvisen kolmeksi viikoksi Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän pelasi siellä 11 ottelua, kunnes helmikuussa KooKoo lainasi hänet loppukaudeksi Mestiksen nousijajoukkue Kooveehen.
Järvinen siirtyi kaudeksi 2019–2020 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Iisalmen Peli-Karhuihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Maaliskuussa 2020 Järvinen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2020–2021 hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Järvinen johdatti IPK:n Mestis-hopeaan. Toukokuussa 2021 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Järvinen oli kaudella 2021–2022 kuudella osumallaan IPK:n eniten maaleja tehnyt puolustaja Juho Korhosen kanssa.
Kaudeksi 2022–2023 Järvinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Újpesti TE:hen. Hän pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes Järvinen oli loukkaantumisen ja sairastumisen vuoksi sivussa, kunnes hänen sopimuksensa seuran kanssa purettiin yhteisymmärryksessä marraskuussa. Järvinen ei pelannut loppukaudella missään.
Joulukuussa 2023 Järvinen palasi loppukauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella Kooveen Mestis-joukkueeseen oltuaan yli vuoden sivussa peleistä.
Ura > Maajoukkueura

Järvinen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 23 poikien maaottelua.
Muuta

Järvinen oli voittamassa myös moukarinheiton pronssia Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013.
1962

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1962 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.