stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cai Chusheng

Cai Chusheng
Cai Chusheng (kiin. 蔡楚生; 12. tammikuuta 1906 – 15. heinäkuuta 1968) oli kiinalainen elokuvaohjaaja. Hänet muistetaan varsinkin elokuvasta Xīn nǚ xìng (New Women, 1935), jossa Ruan Lingyu esiintyi hieman ennen itsemurhaansa.
Aiheesta muualla

Cai Chusheng Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Buckle

| Buckle |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: BKE
Perustettu:  1948
Perustaja:  David Hirschfeld
Toimitusjohtaja:  Dennis Nelson
Puheenjohtaja:  Daniel Hirschfeld
Kotipaikka:  Kearney, Nebraska, U.S.
Toiminta-alue:  Yhdysvallat (myös kansainvälistä postimyyntiä)
Tuotteet:  vaatteet, kengät
Liikevaihto:  900,254 milj. USD (2019)
Liikevoitto:  131,497 milj. USD (2019)
Nettotulos:  104,429 milj. USD (2019)
Henkilöstö:  noin 7 000 joista noin 2 800 kokoaikaista (2019)
Kotisivu:  www.buckle.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Buckle tai The Buckle on yhdysvaltalainen nuorisolle suunnattu vaatemerkki, ja vähittäismyymäläketju jonka liikkeitä on ostoskeskuksissa ympäri Pohjois-Amerikan. Yhtiö on listattu New Yorkin pörssiin (tickeri BKE). Buckle myy suurta valikoimaa brändituotteita, kuten farkkuja, muita housuja, toppeja, urheiluvaatteita, kenkiä ja muita asusteita. Sillä on 449 liikettä 42:ssa Yhdysvaltojen osavaltiossa.
Toisten valmistajien brändituotteiden lisäksi Buckle myy vaatteita omilla tuotemerkeillään, joita ovat ainakin BKE, Buckle Black, Red by BKE, Daytrip denim, Gimmicks, Gilded Intent, FITZ + EDDI, Willow & Root denim, Outpost Makers, Departwest, Reclaim, Nova Industries, ja Veece.
The Buckle perustettiin Nebraskassa 1948 nimellä Mills Clothing, Inc., joka oli perinteinen miesten vaateliike yhdessä liikepaikassa. Vuonna 1967 ostettiin toinen myymälä, jonka toiminimenä oli Brass Buckle. 1970-luvulla vaateliikkeen imagoa ryhdyttiin muuttamaan farkkuja myyväksi liikkeeksi, jolla oli suuri valikoima erilaisia denimvaatteita ja paitoja. Ensimmäinen varsinainen ketjuliike avattiin Columbuksessa, Nebraskassa vuonna 1976. Seuraavana vuonna 1977 yritys alkoi myymään myös nuorille naisille suunniteltuja vaatteita ja avasi ketjun ensimmäisen ostoskeskuksessa sijainneen myymälän. Yritys muutti nimekseen nykyisen The Buckle, Inc. huhtikuussa 1991 ja on kasvanut merkittävästi sen jälkeen.
Aiheesta muualla

The Buckle, Inc. SEC-viranomaisraportointi
Brodimopriimi

| --- | --- |


Brodimopriimi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[(4-bromi-3,5-dimetoksifenyyli)metyyli]pyrimidiini-2,4-diamiini
Tunnisteet
CAS-numero: 56518-41-3
ATC-koodi: J01EA02
PubChem CID: 68760
DrugBank: DB13795
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H15N4BrO2 
Moolimassa: 339,19
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 225–228 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 32–35 tuntia
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Brodimopriimi (C13H15BrN4O2) on diaminopyrimidiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Sitä on käytetty lääketieteessä antibioottina, mutta se on vedetty pois markkinoilta.
Ominaisuudet ja käyttö

Brodimopriimi muistuttaa rakenteeltaan trimetopriimia. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien dihydrofolaattireduktaasientsyymin estämiseen, jolloin bakteerit eivät kykene syntetisoimaan tarvitsemaansa foolihappoa. Brodimopriimin vaikutuskirjo on samankaltainen trimetopriimin kanssa ja on tehokkaampi muutamia bakteereja vastaan. Lääkeainetta on käytetty hengitystieinfektioiden hoitoon. Se tuli markkinoille 1990-luvun alussa, mutta on vedetty pois ainakin Yhdysvaltojen markkinoilta vuoteen 2008 mennessä.
BWO

BWO esiintymässä Szczecinissä 2007.
BWO on ruotsalainen, vuonna 2004 perustettu elektronista popmusiikkia esittävä trio. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Martin Rolinski, kosketinsoittaja Marina Schjiptjenko sekä kappaleista ja tuotannosta vastaava Alexander Bard, joka tunnetaan 1990-luvulla listamenestystä saavuttaneesta yhtyeestä Army of Lovers. Yhtye aloitti toimintansa nimellä Bodies Without Organs, mutta lyhensi vuonna 2006 nimensä muotoon BWO. Yhtye on nauttinut suurta suosiota Skandinaviassa ja muualla Euroopassa koko uransa ajan. Ruotsissa BWO on äänestetty parhaaksi yhtyeeksi kahtena vuotena peräkkäinmilloin? ohi Kentin ja The Cardigansin. Yhtye on ollut listaykkösenä Ukrainassa, Ruotsissa, Japanissa, Libanonissa, Turkissa ja Isossa-Britanniassa.
Prototype

BWO julkaisi debyyttilevynsä Prototype Venäjällä joulukuussa 2004. Se menestyi Venäjällä, Ukrainassa, Suomessa ja erityisesti yhtyeen kotimaassa, missä yhtye saavutti seitsemän Top-20-hittisingleä. Albumi pysyi Ruotsin virallisella listalla yli 60 viikkoa myyden tuplaplatinaa. Vuonna 2005 yhtye osallistui Ruotsin euroviisukarsintoihin kappaleella ”Gone”, mutta putosi kilpailusta ensimmäisten joukossa. Kappaleesta tuli kuitenkin hitti ja se nousi listaykköseksi Libanonissa.
Halcyon Days ja remix-levy

Yhtyeen toinen albumi Halcyon Days ilmestyi huhtikuussa 2006. Se nousi Ruotsissa heti listaykköseksi myyden kultaa ennakkoon. Levyn ensimmäinen single ”Temple of Love” nousi Ruotsin singlelistan ykköseksi ja menestyi myös Itä-Euroopassa ja muualla Skandinaviassa. Joulukuussa 2006 BWO julkaisi vielä remixlevyn Halcyon Nights.
Fabricator

Kolmas studioalbumi Fabricator julkaistiin syyskuussa 2007. Se nousi Ruotsissa kuudenneksi. Levyn myynti alkoi hyvin, mutta muutamassa viikossa se putosi Ruotsin albumilistalta. Albumin ensimmäinen single ”Save my Pride” nousi listaykköseksi Turkissa saavuttaen taajan radiosoiton myös Skandinaviassa. Single ”Rhythm drives me crazy” valittiin Ruotsissa vuoden 2007 naisten MM-jalkapallojoukkueen teemakappaleeksi.
Britannian valloitus ja menestys radiossa

Vuoden 2008 alussa yhtye sai ensimmäisen hitin Ison-Britannian listalle remix-versiolla vanhasta hittisinglestä ”Sunshine in the Rain”. Sitä soitettiin paljon BBC:n Radio 2 -kanavalla, mikä nosti sen julkaisuviikolla Indie-listan ykköseksi. BWO on saavuttanut aikaisemmin kaksi Top-10-hittiä Ison-Britannian klubilistalla singleillä ”Sixteen tons of Hardware” ja ”Chariots of fire”. Yhtye on myös esiintynyt neljä kertaa Lontoon G-A-Y-tapahtumassa.
BWO on saavuttanut merkittävää menestystä radiohittiartistina. Yhtye on koko 2000-luvulla eniten Euroopassa radiosoittoa saanut artisti Robbie Williamsin jälkeen. Vuosina 2005 ja 2006 BWO oli myös Ruotsissa selvästi eniten soittoaikaa saanut artisti.
Eurovision laulukilpailu 2008, kokoelma-albumi ja Yhdysvallat

Vuonna 2008 yhtye osallistui jälleen Eurovision laulukilpailun karsintoihin kappaleella ”Lay your love on me”. Kappale julkaistiin heinäkuussa myös Isossa-Britannissa, ja se nousi jälleen menestyksekkäästi Indie-listalla toiseksi ja saavutti suuren soittomäärän BBC:n Radio 1- ja 2 -kanavilla. Myös seuraavat Britanniassa julkaistut promosinglet ”Will My Arms Be Strong Enough” ja ”Destiny Of Love” nousivat isoiksi radiohiteiksi.
Yhtye päätti olla julkaisematta uutta albumia vuonna 2008. Sen sijaan yhtye julkaisi lähes kaikki singlet kattavan kokoelma-albumin Pandemonium. Se myi Ruotsissa kultaa viikossa ja nousi albumilistan kolmanneksi. Koska yhtye ei ollut aiemmin julkaissut yhtään albumia Britanniassa, oli tämä myös ensimmäinen täyspitkä julkaisu siellä kesällä 2008. Myöhemmin syksyllä julkaistiin myös kaikki aiemmat albumit Britanniassa. BWO saavutti myös suosiota Yhdysvalloissa ”Chariots Of Fire” -singlellä, joka nousi korkeimmillaan sijalle 40 Billboard Dance/Club Play -listalla. Kyseessä oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu Yhdysvalloissa.
Big Science

Keväällä 2009 yhtye osallistui jälleen euroviisukarsintaan kappaleella ”You’re not Alone”, mutta putosi heti alkumetreillä. Vaikka yhtyeen lavashow sai paljon hyviä arvioita, kappale ei vedonnut ruotsalaisiin äänestäjiin. Kappale nousi silti yhdenneksitoista Ruotsin virallisella Top-60-singlelistalla.
Yhtye julkaisi uuden albumin Big Science 1. huhtikuuta 2009 ja nousi menestyksekkäästi Ruotsin albumilistalla 9. sijalle. Albumilta on myös julkaistu toinen single ”Right here, Right now”, joka sai loistavia arvosteluja medioissa ympäri Eurooppaa. Myös brittiläinen Popjustice-lehti ennusti sitä yhdeksi vuoden 2009 suurimmista hiteistä. Vaikka yhtye promosi uutta singleään ja albumia ahkerasti ympäri Eurooppaa ja Britanniaa kesän 2009, siitä ei tullut kuin pieni radiohitti. Lokakuussa 2009 ja tammikuussa 2010 julkaistut ”Rise to the Occasion” ja ”Kings of Tomorrow” eivät nousseet hiteiksi ja ne julkaistiin ainoastaan Skandinaviassa digitaalisessa muodossa.
Keväällä 2009 BWO löi läpi Japanissa erityisesti Aasian maita varten julkaistulla kokoelma-albumilla Sunshine in The Rain.
Tällä hetkellä

Yhtye piti taukoa keikkailusta vuoden 2010 ja palasi studioon levyttämään uutta albumiaan vuonna 2011. Tästä huolimatta yhtyeeltä on ilmestynyt Yhdysvalloissa Remix-single "Right Here Right Now" -kappaleesta keväällä 2010. Kappaleen uudesta versiosta vastaa dj Ralph Rosario, joka on muun muassa Madonnan ja Justin Timberlaken vakiomiksaajia. Kyseessä on yhtyeen toinen singlejulkaisu Yhdysvalloissa. Kappaleesta on julkaisun jälkeen hiljalleen noussut yhtyeen ensimmäinen suuri hitti Amerikoissa. Yhtye on saanut paljon radiosoittoa ja näkyvyyttä Yhdysvalloissa, jonka ansiosta BWO sai ensimmäisen Top-10-hittinsä, kun "Right Here Right Now" nousi Amerikan listoilla sijalle kahdeksan.
BWO:n tauon aikana Alexander Bard tekee musiikkia uuden yhtyeensä Gravitonasin kanssa, joka julkaisi ensimmäisen singlensä huhtikuussa 2010 ja albumin myöhemmin kesällä. Yhtyeen musiikki poikkeaa hyvin voimakkaasti Bardin aiemmista projekteista, sillä se edustaa koneellista rock-musiikkia. Marina taas tekee työtä vanhan Page-yhtyeensä kanssa ja Martin keskittyy perhe-elämään, sillä hänestä tuli isä loppuvuodesta 2009.
Aiheesta muualla

Electro Nordica (Arkistoitu – Internet Archive)
Boris ja Gleb

Pyhät Boris ja Gleb.
Marttyyrit Boris ja Gleb (muinaiskirkkoslaaviksi Борисъ, Глѣбъ; ven.  Борис и Глеб; ukr.  Борис і Гліб,  Borys i Hlib; valkoven. Барыс, Глеб, Barys, Hleb; ristimänimet Roman ja David;  k. 24. heinäkuuta 1015 ja  5. syyskuuta 1015) olivat ensimmäiset kanonisoidut venäläiset ortodoksisen kirkon pyhimykset.
Tiedot Boriksesta ja Glebistä perustuvat Nestorin kronikkaan ja kahteen 1000-luvun  pyhimyskertomukseen. Niiden mukaan heidän isänsä oli Kiovan suuriruhtinas Vladimir I (”pyhä apostolien vertainen Vladimir Kiovalainen”) ja äitinsä nimeltä tuntematon Volgan bolgaari. Nykyään oletetaan kuitenkin, että veljeksillä oli eri äidit. Boris hallitsi Rostovia ja oli oletettavasti isänsä suuriruhtinaan kruununperijä. Alaikäinen Gleb puolestaan hallitsi kauempana idässä sijaitsevaa Muromia.
Nestorin kronikan mukaan Vladimir I:n vallanperimyskamppailuissa Borisin ja Glebin surmautti heidän velipuolensa Svjatopolk I. Boris löydettiin puukotettuna teltastaan ja vietiin vielä elossa Kiovaan, mutta varjagit päästivät hänet peitseniskulla kärsimyksistään. Kun Gleb oli matkalla Kiovaan kuolevan isänsä luo, hänen kurkkunsa puolestaan katkaisi keittöveitsellä hänen oma kokkinsa.
Näiden murhien jälkeen Svjatopolkista tuli suuriruhtinas, kunnes hän puolestaan joutui velipuolensa Jaroslavin karkottamaksi; tästä teosta Jaroslav sai lisänimen Viisas.
Boris ja Gleb haudattiin seremoniallisesti Basileoksen kirkkoon Kiovan pohjoispuolella Vyšhorodissa. Jaroslav pyrki valtaan tultuaan aktiiviesti edistämään Boriksen ja Glebin kanonisointia. Lopullisesti heidät julistettiin ensimmäisiksi itäslaavilaisiksi pyhimyksiksi vuonna 1068. Ortodoksisessa pyhimyskalenterissa marttyyriveljesten muistopäivä on 24. heinäkuuta. Vuonna 1724 paavi Benedictus XIII tunnusti heidät myös roomalais-katolisen kirkon pyhimyksiksi; muistopäivä on  2. toukokuuta.
Molemmat pyhimyskertomukset sisältävät myös on lukuisia yksityiskohtia, joita kuitenkaan ei tule käsittää kirjaimellisesti. Myös skandinaavinen Eymundin saaga kertoo Boriksen murhasta, mutta sanoo syylliseksi Svjatopolkin sijaan Jaroslavin.
Aiheesta muualla

Pyhä marttyyri Boris (Arkistoitu – Internet Archive). Ortodoksi.net
Pyhä marttyyri Gleb (Arkistoitu – Internet Archive). Ortodoksi.net
Princes Boris and Gleb. Orthodox America (englanniksi)
Boris (Roman) Ökumenisches Heiligenlexikon (saksaksi)
Rudolf Agricola

Rudolf Agricola
Rudolf Agricola, alk. Roelof Huysman (1443 tai 1444 Baflo, Groningen, nyk. Alankomaat – 27. lokakuuta 1485 Heidelberg, nyk. Saksa) oli hollantilainen renessanssiajan humanisti. Hän korosti filosofiassaan yksilön vapautta ja ihmisen itsensä kehittämistä sekä älyllisesti että fyysisesti. Hänen filosofiansa vaikutti myöhemmin Erasmus Rotterdamilaisen humanistisiin oppeihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Agricola Wikimedia Commonsissa
Bobby Vinton Sings for Lonely Nights

| Bobby Vinton Sings for Lonely Nights Bobby Vinton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1965
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Bob Morgan
 Tyylilaji: Pop
 Levy-yhtiö: Epic
Bobby Vinton muut julkaisut
| Mr. Lonely 1964 | Bobby Vinton Sings for Lonely Nights 1965 | Drive-In Movie Time 1965 |
Bobby Vinton Sings for Lonely Nights on Bobby Vintonin yhdestoista studio albumi, joka julkaistiin 1965. 
Albumilla on kaksi singlenä julkaistua kappletta: "Long Lonely Nights" ja "L-O-N-E-L-Y." 
Covereina löytyy kappaleet "Saturday Night (Is the Loneliest Night of the Week)", "All Alone Am I", "Oh, How I Miss You Tonight", "In the Still of the Night", "I'll Walk Alone", ja "Have You Ever Been Lonely (Have You Ever Been Blue?)".
Kappaleet > Puoli 1

Saturday Night (Is the Loneliest Night of the Week) - (Sammy Cahn, Jule Styne)
All Alone Am I - (Arthur Altman, Joann Ioannidis, Manos Hadjidakis)
Oh, How I Miss You Tonight - (Benny Davis, Joe Burke, Mark Fisher)
In the Still of the Night - (Cole Porter)
Hello Loneliness - (Robert Allen)
So Many Lonely Girls - (Lee Morris, Bobby Vinton)
Kappaleet > Puoli 2

L-O-N-E-L-Y - (Bobby Vinton)
I'll Walk Alone - (Sammy Cahn, Jule Styne)
Have You Ever Been Lonely (Have You Ever Been Blue?) - (George "Funky" Brown, Peter de Rose)
Long Lonely Nights - (Lee Andrews, Bernice Davis, D.T. Henderson, Mimi Uniman)
Night Life - (Willie Nelson, Paul Buskirk, Walt Breeland)
Lonely Street - (Carl Belew, W.S. Stevenson, Kenny Sowder)
Albumin tekijät

Tuottaja: Bob Morgan
Kannen kuva: Cardell
Listat

Albumit - Billboard (North America)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1965 | The Billboard 200 | 116 |

Singlet - Billboard (North America)
| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965 | "Long Lonely Nights" | The Billboard Hot 100 | 17 |
| 1965 | "Long Lonely Nights" | Billboard Adult Contemporary | 5 |
| 1965 | "L-O-N-E-L-Y" | The Billboard Hot 100 | 22 |
| 1965 | "L-O-N-E-L-Y" | Billboard Adult Contemporary | 7 |
Blindspot

| Blindspot |
| --- | --- |

Tyyli:  rikosdraama, trilleri
Kestoaika:  42–43 minuuttia
Luoja(t):  Martin Gero
Pääosissa:   Sullivan Stapleton  Jaimie Alexander  Rob Brown  Audrey Esparza  Ashley Johnson  Ukweli Roach  Marianne Jean-Baptiste  Luke Mitchell  Michelle Hurd  Archie Panjabi 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  Liv  Hero
Esitetty:  29. syyskuuta 2015 – 23. heinäkuuta 2020
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  100 (luettelo jaksoista)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Howard Griffith Harvey Waldman
Vastaava(t) tuottaja(t):   Mark Pellington  Sarah Schechter  Martin Gero  Greg Berlanti  Marcos Siega 
Säveltäjä(t):  Blake Neely
Leikkaaja(t):  Finnian Murray
Kuvaaja(t):  Martin Ahlgren David Johnson
Tuotantoyhtiö(t):   Berlanti Productions  Quinn's House  Warner Bros. Television 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Blindspot on yhdysvaltalainen Martin Geron luoma rikosdraamasarja, jonka päärooleissa ovat Sullivan Stapleton ja Jaimie Alexander. Yhdysvalloissa sarjan esittäminen aloitettiin 29. syyskuuta 2015 NBC:n kanavalla. Suomessa sarjaa on esitetty Liv-kanavalla, jonka jälkeen jaksot ovat olleet nähtävissä myös Nelonen Median Ruutu suoratoistopalvelussa.. Sarjaa on esitetty uusintana myös Hero-kanavalla.
Kolmentoista ensimmäisen jakson jälkeen sarja sai NBC:ltä niin sanotun back nine order -tilauksen, jolla kauden jaksojen määrä kasvoi 22:een ja tuon päälle tilattiin vielä yksi jakso hyvin menestyneen kauden päätteeksi.
Marraskuussa 2015 NBC tilasi sarjalle toisen tuotantokauden, jonka esittäminen aloitettiin 14. syyskuuta 2016.
NBC tilasi sarjalle kolmannen tuotantokauden, jonka esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 2017. Suomessa sarjan kolmannen tuotantokauden esittäminen alkoi Ruutu Plus -suoratoistopalvelussa 2. marraskuuta 2017 ja Liv-kanavalla 4. tammikuuta 2018.
Sarjasta on tehty yhteensä viisi kautta. Viimeisen kauden esitys aloitettiin Yhdysvalloissa 7. toukokuuta 2020. Suomessa sarjan kaikki kaudet ovat katsottavissa Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sullivan Stapleton  | … |  Kurt Weller   |
|  Jaimie Alexander  | … |  Alice "Remi" Kruger / "Jane Doe"   |
|  Rob Brown  | … |  Erikoisagentti Edgar Reade   |
|  Audrey Esparza  | … |  Erikoisagentti Natasha "Tasha" Zapata   |
|  Ashley Johnson  | … |  Erikoisagentti Patterson   |
|  Ukweli Roach  | … |  Tr. Robert Borden / Nigel Thornton   |
|  Marianne Jean-Baptiste  | … |  Bethany Mayfair   |
|  Archie Panjabi  | … |  Nas Kamal   |
|  Luke Mitchell  | … |  Ian "Roman" Kruger   |
|  Michelle Hurd  | … |  Ellen "Shepherd" Briggs   |
Tuotantokaudet

| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys Yhdysvalloissa> Avausjakso | Ensiesitys Yhdysvalloissa> Päätösjakso | Ensiesitys Suomessa> Avausjakso | Ensiesitys Suomessa> Päätösjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 23 | 21. syyskuuta 2015 | 23. toukokuuta 2016 | 18. elokuuta 2016 | 12. tammikuuta 2017 |
|  | 2 | 22 | 14. syyskuuta 2016 | 17. toukokuuta 2017 | 19. tammikuuta 2017 | 15. kesäkuuta 2017 |
|  | 3 | 22 | 27. lokakuuta 2017 | 18. toukokuuta 2018 | 4. tammikuuta 2018 | 31. toukokuuta 2018 |
|  | 4 | 22 | 12. lokakuuta 2018 | 31. toukokuuta 2019 | 5. tammikuuta 2020 | 16. maaliskuuta 2020 |
|  | 5 | 11 | 7. toukokuuta 2020 | 23. heinäkuuta 2020 | TBA | TBA |
Aiheesta muualla

Blindspot NBC:n sivustolla (englanniksi)
Blindspot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blindspot TV Guiden sivustolla (englanniksi)
Bonnie Wright

| Bonnie Wright |
| --- | --- |
 Wright vuonna 2017
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bonnie Francesca Wright
Syntynyt: 17. helmikuuta 1991 (ikä 33) Lontoo, Englanti, Iso-Britannia
Puoliso:  Andrew Lococo (2022–)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Ginny Weasley  (Harry Potter -elokuvasarja)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Bonnie Francesca Wright (s. 17. helmikuuta 1991 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Ginny Weasleyn roolista Harry Potter -elokuvissa.
Bonnie Wrightin vanhemmat Gary Wright ja Sheila Teague omistavat lontoolaisen jalokiviliikkeen. Ennen Harry Potter -elokuvia Wrightilla ei ollut koulunäytelmiä lukuun ottamatta aiempaa kokemusta näyttelemisestä. Hän innostui hakemaan roolia ensimmäiset kirjat lukeneen isoveljensä verrattua häntä Ginny Weasleyn hahmoon. Ensimmäisessä elokuvassa, Harry Potterissa ja viisasten kivessä, Wrightin osa oli hyvin pieni, mutta se kasvoi elokuvasarjan edetessä.
Heinäkuussa 2007 Wright vieraili lyhyesti Suomessa yhdessä toisen Harry Potter -näyttelijän, Katie Leungin, kanssa.
Wright on valmistunut London College of Communicationista. Päättötyönään hän teki lyhytelokuvan Separate We Come, Separate We Go, jossa yhtä pääosista näyttelee hänen Potter-elokuvien näyttelijäkollegansa David Thewlis. Wrightin elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2012.
Kesällä 2013 Wright debytoi teatterin lavalla Peter Ustinovin näytelmässä The Moment of Truth, jota esitettiin neljän viikon ajan lontoolaisessa Southwark Playhousessa.
Vuonna 2022 Wright meni naimisiin Andrew Lococon kanssa.
Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2001 | Harry Potter ja viisasten kivi | Ginny Weasley |
| 2002 | Stranded | nuori Sarah |
| 2002 | Harry Potter ja salaisuuksien kammio | Ginny Weasley |
| 2004 | Harry Potter ja Azkabanin vanki | Ginny Weasley |
| 2004 | Agatha Christie: A Life in Pictures | nuori Agatha Christie |
| 2005 | Harry Potter ja liekehtivä pikari | Ginny Weasley |
| 2007 | Harry Potter ja Feeniksin kilta | Ginny Weasley |
| 2007 | Vaihdokit (jakso ”London Calling”) | Vanessa (ääni) |
| 2008 | Harry Potter ja puoliverinen prinssi | Ginny Weasley |
| 2010 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 | Ginny Weasley |
| 2011 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 | Ginny Weasley |
Aiheesta muualla

Bonnie Wright Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Black Orchid

| Black Orchid Soulgrind |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : marraskuu 1994, The Purgatoy Studios
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: goottimetalli, black metal
 Levy-yhtiö: Malodorous Mangled Innards Records
Soulgrindin muut julkaisut
| Santa Sangre 1993 | Black Orchid 1994 | Ladit A.D. 1999: Bihttpotb 1995 |
Black Orchid on suomalaisen metalliyhtyeen Soulgrindin EP-levy. Se on julkaistu vuonna 1994 levymerkillä Malodorous Mangled Innards Records.
EP:n nimikkokappale Black Orchid on julkaistu yhtyeen vuoden 1995 albumilta Ladit A.D. 1999: Bihttpotb. Levyn B-puolen kappaleet ovat nauhoitettu varta vasten albumia varten.
Kappaleet

Black Orchid
In My Darkest Sabbath
S/M Anal Christ Pose
H.V.
Kokoonpano

Lord Heikkinen – laulu, kitara, basso, kosketinsoitin
Kokoonpano > Sessiomuusikot

Kirsi Syrjänen – laulu (kappale 1)
Juke Eräkangas – rummut (kappaleet 1–2)
Sauli Kivilahti – rummut (kappale 3)
Aiheesta muualla

Albumi Black Orchid Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Discogs -sivustolla
Boris Šahlin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Šahlin renkailla vuoden 1966 MM-kilpailuissa. |  Šahlin renkailla vuoden 1966 MM-kilpailuissa. |  Šahlin renkailla vuoden 1966 MM-kilpailuissa. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | hevonen |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | moniottelu |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | nojapuut |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | hevonen |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | hyppy |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | rekki |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | renkaat |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | moniottelu |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | rekki |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | renkaat |  |
Boris Anfijanovitš Šahlin (ven. Борис Анфиянович Шахлин, 27. tammikuuta 1932 Išim, Venäjän SFNT – 30. toukokuuta 2008 Kiova, Ukraina) oli neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja moninkertainen olympiavoittaja. Šahlin on Nikolai Andrianovin ohella ainoa miesvoimistelija, joka on voittanut kuusi kultamitalia yksilölajeissa. Vuosien 1956 ja 1964 välillä hän voitti kaikkiaan 13 olympiamitalia (seitsemän kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia) – enemmän lajin olympiamitaleita on ainoastaan Larisa Latyninalla (18) ja Andrianovilla (15). MM-kilpailuissa Šahlin voitti kaikkiaan kymmenen mestaruutta.
Šahlin on ollut postimerkin aiheena Mongoliassa (№525, 1969), Kanadassa ja Guyanassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boris Šahlin Wikimedia Commonsissa
Šahlin Encyclopædia Britannicassa
Šahlin olympic.org:ssa
Miesten rekin olympiavoittajat
Rudolf Bauer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rudolf Bauer |  Rudolf Bauer |  Rudolf Bauer |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | kiekonheitto |  |
Rezső (Rudolf) Bauer (2. tammikuuta 1879 Budapest – 9. marraskuuta 1932 Sósér) oli unkarilainen yleisurheilija. Hän voitti kiekonheiton olympiakultaa vuoden 1900 kisoissa Pariisissa olympiaennätyksellä 36,04. Robert Garrettin edellinen olympiaennätys koheni 6,89 metriä.