stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen islamilainen neuvosto
Tavoitteet

Neuvosto ilmoitti pyrkivänsä edistämään islamia Suomessa sekä suomalaisen kulttuurin ja islamin välistä keskinäistä kunnioitusta ja vuoropuhelua ja estämään sekä islamilaisten että islamia vastaan suuntautuvien ääri-ilmiöiden syntymisen ja kehittymisen Suomessa.
SINE:n käytännön tehtäviin sisältyy "yhteydenpito Alazharin, Mekan ja Euroopan Fatwa neuvostoihin, ongelmien ratkaisemiseksi". Tavoitteena oli myös muslimien välisen dialogin toteuttaminen. Samoin tehtäviin kuuluu "muslimien yhteisten kantojen ja lausuntojen valmistelu, esimerkiksi koskien paastoa, ympärileikkausta, muslimit armeijassa, koulussa ja työpaikalla".
Käytännön toimintaa varten oli lautakuntia: opetuslautakunta, opetus- ja nuorisolautakunta, medialautakunta, lainopillinen lautakunta ja hautausmaalautakunta. Esimerkiksi lainopillisen lautakunnan tehtävä on muun muassa "valvoa ja tukea lainopin koulutusta, selvittää muslimeita koskevien asioiden ratkaisua, esimerkiksi perinnön jako ja testamenttiasiat, zakatin maksu ja verovapaus, avioehtojen valmistaminen".
Jäsenjärjestöt

SINEn perustamis- ja käynnistysvaiheeseen osallistui valtuutettuja useista islamin eri suuntauksia edustavista yhteisöistä. SINE:n perustamisessa olivat mukana muun muassa Suomen suurin sunnalainen yhdyskunta, Suomen islamilainen yhdyskunta (Rabita), ja Suomen suurin šiialainen yhdyskunta, Resalat Islamilainen Yhdyskunta. SINE:n jäsenenä on ollut kymmeniä islamilaisia järjestöjä. SINE:n puheenjohtajat ja varapuheenjohtajat ovat tulleet sunnalaisesta Rabitasta. SINE:n puheenjohtajana 2012–2015 toimi imaami Anas Hajjar.
Yhteistyö murentui nopeasti. Šiia-muslimeja edustanut Resalat erosi SINE:stä vuonna 2009. Yhdistyksen jäsenenä ei  vuonna 2017 ollut enää yhtään šiialaista järjestöä. Sunnalaisten tataarien Suomen Islam-seurakunta jättäytyi alusta alkaen SINE:n ulkopuolelle.
Julkaisutoiminta

Elokuussa 2010 neuvosto alkoi julkaista musliminuorten toimittamaa aikakauslehteä, Ummaa. Lehteä on kuvailtu musliminuorille suunnatuksi lifestyle-lehdeksi, jossa käsitellään muun muassa arkea, muotia ja urheilua. Lehti lakkautettiin taloudellisista syistä muutaman numeron jälkeen, ja sen tehtävää täyttämään perustettiin Ana-lehti.
Ajautuminen talousvaikeuksiin

Opetus- ja kulttuuriministeriö (OPM) on maksanut Suomen islamilaiselle neuvostolle (SINE) avustusta vuodesta 2007 yhteensä yli 450 000 euroa. Neuvosto ajautui vakaviin talousvaikeuksiin vuodesta 2015 lähtien. Yhdistys todettiin ulosotossa varattomaksi 3.9.2015. SINE sai vuosina 2008–2014 valtionavustusta 53 000–92 500 euroa vuodessa.
SINE:n talous alkoi kaatua vuonna 2013, jolloin SINE jäi yli 50 000 euroa velkaa kolmannesta Islam-Expo-tapahtumasta. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi tuolloin Suomen islamilaisen yhdyskunnan imaami Anas Hajjar, varapuheenjohtajana Pia Jardi ja rahastonhoitajana Mariam Varjonen.
OPM antoi kielteisen päätöksen SINE:n avustushakemukseen vuodelle 2015, koska SINE ei selvittänyt ministeriölle, mihin se oli käyttänyt aiempina vuosina saamansa avustukset. Sen jälkeen SINE ei ole saanut uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan tarkoitettua OPM:n avustusta.
Toiminnan loppuminen

Työntekijöiden palkkaaminen loppui vuonna 2014 ja vuonna 2015 yhdistys luopui Etu-Töölössä Apollonkadulla sijainneesta toimitilastaan. Yhdistyksen nettisivut katosivat verkosta vuonna 2017. SINE poistettiin työnantajarekisteristeristä 30.4.2017. Kirkon tutkimuskeskuksen mukaan SINE:llä ei ole toimintaa vuoden 2023 jälkeen.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut (sine.fi)
Casablanca (elokuva)

| Casablanca |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Curtiz
Käsikirjoittaja:   Julius J. Epstein  Philip G. Epstein  Howard Koch 
Tuottaja:  Hal B. Wallis
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Arthur Edeson
Leikkaaja:  Arthur Edeson   Owen Marks
Tuotantosuunnittelija:  Carl Jules Weyl
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Pääosat:  Humphrey Bogart   Ingrid Bergman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1942
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Casablanca on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut Michael Curtizin ohjaama draamaelokuva. Se sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Casablancaan. Casablanca on useissa äänestyksissä valittu kaikkien aikojen parhaiden elokuvien joukkoon, ja American Film Institute on nimennyt sen romanttisimmaksi yhdysvaltalaiseksi elokuvaksi. Elokuvan ensi-ilta oli New Yorkissa 26. marraskuuta 1942.
Elokuvalla on leikkauskohtia puolalaisen vakoojan Mieczysław Słowikowskin toimintaan Pohjois-Afrikassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Humphrey Bogart  | … |  Richard ”Rick” Blaine   |
|  Ingrid Bergman  | … |  Ilsa Lund   |
|  Paul Henreid  | … |  Victor Laszlo   |
|  Claude Rains  | … |  kapteeni Louis Renault   |
|  Conrad Veidt  | … |  majuri Heinrich Strasser   |
|  Peter Lorre  | … |  Guillermo Ugarte   |
|  Dooley Wilson  | … |  –Sam   |
|  Sydney Greenstreet  | … |  Ferrari   |
|  Madeleine LeBeau  | … |  Yvonne   |
|  S. Z. Sakall  | … |  Carl (Rickin baarin tarjoilija)   |
|  John Qualen  | … |  Berger   |
|  Curt Bois  | … |  Taskuvaras   |
Palkintoja ja ehdokkuuksia > Oscar-palkinnot

Paras elokuva – H. B. Wallis
Paras ohjaus – Michael Curtiz
Paras käsikirjoitus – Julius J. Epstein, Philip G. Epstein & Howard Koch
Palkintoja ja ehdokkuuksia > Oscar-ehdokkuudet

Paras miespääosa – Humphrey Bogart
Paras miessivuosa – Claude Rains
Paras kuvaus – Arthur Edeson
Paras leikkaus – Owen Marks
Paras musiikki – Max Steiner
Palkintoja ja ehdokkuuksia > Muita tunnustuksia

American Film Institute nimesi Casablancan vuosisadan toiseksi parhaaksi yhdysvaltalaiseksi elokuvaksi. Elokuvassa usein kuultava kappale ”As Time Goes By” valittiin toiseksi parhaaksi yhdysvaltalaiseksi elokuvalauluksi. Laulu tulikin suosituksi vasta elokuvan myötä, vaikka se oli tehty jo aikaisemmin. AFI:n mukaan Casablanca on myös romanttisin yhdysvaltalainen elokuva. Monet sen repliikit myös valittiin hienoimpien sitaattien joukkoon.
Elokuva valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Muita versioita

Casablancasta on jälkeenpäin tehty väritetty versio, jota puhdasoppiset ovat pitäneet elokuvan pilaamisena. Sodan jälkeisessä Saksassa julkaistusta Casablancan saksankielisestä versiosta poistettiin kaikki viittaukset kansallissosialismiin ja Vichyn Ranskaan. Esimerkiksi unkarilaisesta vastarintataistelijasta tuli norjalainen atomifyysikko.
Suhde historiallisiin tapahtumiin

Todellisessa Casablancassa ei tiettävästi ollut saksalaisia sotilaita vuonna 1941, eikä sieltä poistumiseen tarvittu viisumia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casablanca (elokuva) Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Casablanca (elokuva) Wikisitaateissa
Casablanca (1942). Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 31.3.2018.
| n k Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1927/1928–1940:  Siivet (1927/28)  Broadwayn sävel (1928/29)  Länsirintamalta ei mitään uutta (1929/30)  Cimarron (1930/31)  Grand Hotel (1931/32)  Cavalcade (1932/33)  Tapahtui eräänä yönä (1934)  Kapina laivalla (1935)  Ziegfeld, naisten kuningas (1936)  Emile Zolan elämä (1937)  Komedia meistä ihmisistä (1938)  Tuulen viemää (1939)  Rebekka (1940) 
1941–1960:  Vihreä oli laaksoni (1941)  Rouva Miniver (1942)  Casablanca (1943)  Kulje tietäni (1944)  Tuhlattuja päiviä (1945)  Parhaat vuodet (1946)  Hiljainen sopimus (1947)  Hamlet (1948)  Kaikki kuninkaan miehet (1949)  Kaikki Eevasta (1950)  Pariisin lumoissa (1951)  Suuri maailmansirkus (1952)  Täältä ikuisuuteen (1953)  Alaston satama (1954)  Marty (1955)  Maailman ympäri 80 päivässä (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Gigi (1958)  Ben-Hur (1959)  Poikamiesboksi (1960) 
1961–1980:  West Side Story (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Tom Jones – hulivilihurmuri(1963)  My Fair Lady (1964)  Sound of Music (1965)  Kunnian mies (1966)  Yön kuumuudessa (1967)  Oliver! (1968)  Keskiyön cowboy (1969)  Panssarikenraali Patton (1970)  Kovaotteiset miehet (1971)  Kummisetä (1972)  Puhallus (1973)  Kummisetä osa II (1974)  Yksi lensi yli käenpesän (1975)  Rocky (1976)  Annie Hall (1977)  Kauriinmetsästäjä (1978)  Kramer vastaan Kramer (1979)  Tavallisia ihmisiä (1980) 
1981–2000:  Tulivaunut (1981)  Gandhi (1982)  Hellyyden ehdoilla (1983)  Amadeus (1984)  Minun Afrikkani (1985)  Platoon – nuoret sotilaat (1986)  Viimeinen keisari (1987)  Sademies (1988)  Palveluksessanne, Miss Daisy (1989)  Tanssii susien kanssa (1990)  Uhrilampaat (1991)  Armoton (1992)  Schindlerin lista (1993)  Forrest Gump (1994)  Braveheart – taipumaton (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Titanic (1997)  Rakastunut Shakespeare (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000) 
2001–:  Kaunis mieli (2001)  Chicago (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Crash (2005)  The Departed (2006)  Menetetty maa (2007)  Slummien miljonääri (2008)  The Hurt Locker (2009)  Kuninkaan puhe (2010)  The Artist (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Birdman or (The Unexpected Virtue of Ignorance) (2014)  Spotlight (2015)  Moonlight (2016)  The Shape of Water (2017)  Green Book (2018)  Parasite (2019)  Nomadland (2020) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel 
Muut:  MusicBrainz work  IdRef 
Päähenkilöt vasemmalta oikealle: Rick Blaine (Bogart), Louis Renault (Rains), Victor Laszlo (Henreid) ja istumassa Ilsa Lund (Bergman). Taustalla Sam (Wilson).
Simon kunnankirjasto

| Simon kunnankirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Jenssintie 2, 95200 Simo
Koordinaatit:  65.6614°N, 25.0627°E
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kotisivut
Simon kunnankirjasto on Lapin maakunnan länsiosan Simossa toimiva julkinen kirjasto. Sen toimipisteitä ovat Simon pääkirjasto ja naapurikunta Ranuan kanssa yhteinen kirjastoauto Kuukkeli. Kirjastorakennus (1987) sijaitsee kunnanviraston eteläpuolella.
Kirjastokimppa Lapin kirjasto vastaa kirjaston lainausjärjestelmästä ja tuottaa verkkoaineistoja. Vuodesta 2025 lähtien käytössä ovat lisäksi olleet Kainuun, Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan kirjastojen yhteinen sähköinen aineistokokoelma (Pohjoisen eKirjasto) sekä valtakunnallinen verkkokirjasto.
Vuonna 2023 Simon kirjaston kokoelmiin kuului yli 33 000 nimikettä, joista runsas 29 000 oli kirjoja. Lainaajia oli yhteensä 628. He lainasivat yhteensä 24 514 nimikettä ja tekivät lähes 16 000 fyysisistä kirjastokäyntiä ja yli 13 000 verkkokäyntiä. Kirjastoautolla oli kunnassa kaksi pysäkkiä, joista lainatiin vuoden aikana runsas 230 nimikettä.
Löytöjärvi (Joensuu)

| Löytöjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Joensuu
Koordinaatit:  62°34′01″N, 30°18′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Jänisjoen vesistöalue (01)
Järvinumero:  01.032.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,2 m 
Rantaviiva:  7,895 km 
Pinta-ala:  1,34 km² 
Tilavuus:  0,0062 km³ 
Keskisyvyys:  4,7 m 
Suurin syvyys:  14,7 m 
Saaria:  5
:  Kalmonsaari
  [ ohje ]  
Löytöjärvi on järvi Joensuussa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 27 kilometriä itään.
Maantiede

Löytöjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin 2,2 kilometriä. Järven lahtia ovat kaakkoisosan avosuinen Naurislahti ja eteläisimmän osan Ketunlahti. Nimettyjä niemimaita ovat Ketunniemi, Kaspilanniemi, Karikkoniemi ja Pitkäniemi. Löytöjärven itäpuolella levittäytyy Papinlamminsuo. Järvessä on kaksi vähintään kymmenen metriä syvää aluetta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 11 hehtaaria. Toinen sijaitsee järven keskivaiheilla ja toinen luoteisosassa. Syvin piste, 14,7 metriä, sijaitsee järven eteläpuoliskolla.
Löytöjärven saariluku on viisi. Kaspilanniemen tuntumassa sijaitsevan Kalmonsaaren pinta-ala on noin puoli hehtaaria, muut saaret ovat alle aarin laajuisia luotoja. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 0,68 hehtaaria. Löytöjärven rannoilla on asutusta ja sen länsirantaa hipoo kantatie 74.
Löytöjärveen virtaa nimettömiä tulouomia ja järvi laskee vetensä kaakkoon Myllylampeen (133,3 metriä merenpinnan yläpuolella).
Löytöjärven vesitilavuus on 6 205 000 kuutiometriä.
Löytöjärvi (01.032.1.014) kuuluu Koskutjoen alueeseen (01.032), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöaluella (01). Toinen jakovaihe on Haarajoen alue (01.03). Löytöjärvi laajin Koskutjoen alueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Haarajärvi (noin 51 hehtaaria) ja Iso Rahalampi (noin 39 hehtaaria).
Ylinen (Joensuu)

| Ylinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Joensuu, Kontiolahti
Koordinaatit:  62°35′33″N, 30°13′38″E
Järvinumero:  01.034.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,2 m 
Rantaviiva:  16,65 km 
Pinta-ala:  3,72 km² 
Tilavuus:  0,044 km³ 
Keskisyvyys:  12 m 
Suurin syvyys:  35 m 
 fiYlinen 
Ylinen on järvi Joensuun ja Kontiolahden rajalla Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä ja tilavuus 44 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 22 kilometriä itään.
Maantiede

Ylisen pituus kaakosta luoteeseen on noin 5,5 kilometriä, leveys vaihtelee puolen kilometrin molemmin puolin. Järven keskiosasta työntyy kaakkoon noin 800 metriä pitkä Hiidenlahti. Ylisen luoteisosassa Kontiolahden alueella sijaitsee pieni Päntönsaari. Ylisen eteläosassa on noin 15 hehtaaria laaja 30–35 metriä syvä alue. Järven keskiosassa on 28-metrinen syvänne. Useissa kohdin kolmen metrin syvyyskäyrä hipoo rantaviivaa. Hiidenlahti ja järven luoteisosa ovat matalia. Ylisen vesitilavuus on 44 300 000 kuutiometriä.
Ylisen rannat ovat pientalojen ja peltotilkkujen täplittämää metsämaata. Kaakkoisen rannan Hiidenvaara kohoaa noin 200 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 80 metriä Ylisen pinnan yläpuolelle. Ylisen länsipuolella sijaitsee Kannellampi, järvien välissä sijaitsevan Kannelvaaran korkeustaso on noin 180 metriä mpy.
Yliseen virtaa Havukanpuro luoteesta Havukkalammelta (123,5 metriä mpy) ja Lopotinpuro idästä Saarilammelta (127,6 metriä mpy). Myös muilta lähistön pieniltä järviltä virtaa laskuojia Yliseen. Järven luusua sijaitsee altaan kaakkoisosassa, josta lähtee Kissapuro Keskijärveen (117,3 metriä mpy), joka sijaitsee noin kaksi kilometriä kaakkoon.
Ylinen (01.034.1.001) kuuluu Ylisen valuma-alueeseen (01.034), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Haarajoen alue (01.03). Ylinen on laajin Ylisen alueen kymmenestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Ylisen ympäristössä sijaitsee lukuisia järviä, kuten Kannellampi lännessä, Löytöjärvi kaakossa ja Uramo koillisessa.
Säkkijärven hirvenpää

Säkkijärven hirvenpää (KM 4909).
Säkkijärven hirvenpää on Äänisen viherliuskeesta veistetty ja hiomalla muotoiltu hirven päätä esittävä veistos, joka on katkennut varttamiseen tarkoitetun reiän kohdalta. Veistoksessa on isot korvat, jotka "kuuntelevat" molemmille sivuille ja silmiä esittävät mahdollisesti poraamalla tehdyt kuopat. Turpa on työstetty tasaiseksi ja alaspäin viistoksi, mutta kiven lohkeamisen takia lopullinen muotoilu jää arvoitukseksi. Veistoksen alapuolella leukaluiden väli on v-muotoinen ja kaulaa seuraa kolme rinnakkaista uraa. Esineen iäksi arvioidaan 1750−1500 eaa. eli esine on neoliittisen kivikauden lopulta tai metallikauden alusta.
Historia

Säkkijärven hirvenpää löytyi Säkkijärven pitäjästä Santajoen läheltä Pukin kylästä . Löytäjä lienee Juhana Matinpoika Ravi, joka peltotöitä tehdessään havaitsi esineen 1800-luvun lopulla. Ravi toimitti esineen Säkkijärven kauppiaalle Juhani Mutrulle myytäväksi, mutta hirvenpää ajelehti heillä lasten leikeissä. Arkeologi A.M.Tallgren sai kuulla hirvenpäästä "muinaiskalujen keräilijä K. A. Lindströmiltä" ja lunasti sen Suomen Muinaismuistoyhdistykselle. Myös Koitar-lehti uutisoi hirvenpään löytymisestä  27.6.1907.
Edilex

Edilex on kaupallinen lakitietopalvelu, joka on rakennettu juridiikan ammattilaisia varten. Palvelun tuottaa Edilex Lakitieto Oy.
Edilex on laajempi versio Finlexistä. Finlex on oikeusministeriön rahoittama kansalaisille suunnattu maksuton palvelu, joka sisältää lainsäädäntöä ja siihen liittyvää viranomaisaineistoa. Edilex sisältää Finlex-aineiston lisäksi muun muassa juridisen uutispalvelun ja asiantuntija-artikkeleita. Edilex myös toimituksellista aineistoa, kuten toimituksen huomautuksia ja säädösviittauksia.
Aiheesta muualla

Kotisivut.
Tervapata

Yhdysvaltalaisia lapsia leikkimässä tervapataa.
Tervapata on leikki, jossa maahan piirretään suuri ympyrä ja sen ulkoreunoille pieniä puoliympyröitä. Leikkijät tarvitsevat kepin tai muun pienen esineen mukaan leikkiin. Joukosta valitaan yksi henkilö kiertämään maahan piirrettyä tervapataa muiden selkien takana. Muut asettuvat puoliympyröiden sisälle ja katsovat ringin keskustaan päin. Kiertävä henkilö pudottaa kepin jonkun taakse, jolloin tuo henkilö joutuu lähtemään juoksuun päinvastaiseen suuntaan kuin kepin pudottaja. Se kumpi ehtii ensin takaisin kepin luokse saa jäädä paikalle. Jos kepinkantaja voittaa, hän saa määrätä uuden kepinkantajan. Häviäjä putoaa leikistä. Leikki jatkuu, kunnes toinen kahdesta viimeisestä voittaa.
Ella Fitzgerald

| Ella Fitzgerald |
| --- | --- |
 Fitzgerald vuonna 1962.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1917 Newport News, Virginia, Yhdysvallat
Kuollut: 15. kesäkuuta 1996 (79 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Capitol, Decca, Verve
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ella Jane Fitzgerald (25. huhtikuuta 1917 Newport News, Virginia, Yhdysvallat – 15. kesäkuuta 1996 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli 1900-luvun merkittävimpiä jazzmuusikoita ja ehkä kaikkien aikojen tunnetuin naispuolinen jazzlaulaja. Laajan äänialansa, erehtymättömän sävelkorvansa ja kauniin äänenvärinsä lisäksi hänen taitonsa fraseerata melodioita ja kykynsä improvisoida laulua olivat poikkeukselliset. Miltei kuusikymmentä vuotta kestäneen uransa aikana häneltä ilmestyi useita kymmeniä albumeita ja hänet palkittiin muun muassa kolmellatoista Grammylla.
Elämä

Ella Fitzgeraldin vanhemmat, William Fitzgerald ja Temperance Fitzgerald, erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen. Ella Fitzgerald muutti äitinsä ja tämän uuden miesystävän kanssa Yonkersiin New Yorkiin. Temperance Fitzgeraldille syntyi toinen tytär, Frances, vuonna 1923.
Vuonna 1932 Temperance Fitzgerald kuoli auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Elettyään hetken aikaa äitinsä miesystävän luona, 15-vuotias Ella Fitzgerald muutti äitinsä siskon Virginian luokse. Samoihin aikoihin hänen kouluarvosanansa laskivat ja hän lopetti koulun.
Ensimmäisen julkisen esiintymisensä Fitzgerald teki 17-vuotiaana Apollo-teatterissa New Yorkin Harlemissa. Soolouransa hän aloitti kuuden vuoden orkesteriuran jälkeen vuonna 1941 ja solmi levytyssopimuksen Decca-levy-yhtiön kanssa. Vuonna 1947 Fitzgerald teki suuret hittikappaleensa ”Oh, Lady Be Good!”, ”How High the Moon” ja ”Flying Home”. Myöhemmin hän julkaisi kahdeksan albumia ja laulukirjaa ja esiintyi muutamassa elokuvassa.
Fitzgerald oli kolme kertaa naimisissa. Vuonna 1941 hän nai huumevälittäjä Benny Kornegayn, tosin avioliitto kuitenkin purettiin nopeasti. Vuonna 1947 Fitzgerald ja basisti Ray Brown menivät naimisiin ja adoptoivat lapsen. He kuitenkin erosivat vuonna 1952. Heinäkuussa 1957 Reuters raportoi Fitzgeraldin menneen salaa naimisiin norjalaisen Thor Einar Larsenin kanssa, mutta suhde loppui nopeasti.
Fitzgerald vieraili usein myös Suomessa, ensi kerran vuonna 1953 Oscar Petersonin yhtyeen solistina. Suomessa aikoinaan suosittu Delta Rhythm Boys on tehnyt levytyksiä Fitzgeraldin kanssa.
Viimeisen levytyksensä Fitzgerald teki vuonna 1989 ja viimeisen konserttinsa 74-vuotiaana vuonna 1991. Hän sokeutui 1990-luvun alussa diabeteksen takia, ja hänen kummatkin jalkansa amputoitiin vuonna 1993. Fitzgerald kuoli 79-vuotiaana sairauteen vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ella Fitzgerald Wikimedia Commonsissa
Kotisivut. (englanniksi)
Jazzin aatelia Iltatähdessä. Ylen Elävä arkisto.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef
Norrfjärden

| Norrfjärden |
| --- | --- |

 Norrfjärden
 Koordinaatit: 65°25′05″N, 21°30′05″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Piitime
Väkiluku (31.12.2023):  1 501
Norrfjärden on taajama Piitimen kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 501 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hurttalahti

| Hurttalahti (Hortlax) |
| --- | --- |

 Hurttalahti
 Koordinaatit: 65°16′55″N, 21°24′20″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Piitime
Väkiluku (31.12.2023):  1 591
Hurttalahti (ruots. Hortlax) on taajama Piitimen kunnassa Norrbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 591 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Robert Plant

| Robert Plant |
| --- | --- |
 Robert Plant vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1948 (ikä 76)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1966–
Tyylilajit:  hard rock, progressiivinen rock, heavy metal, blues rock, folk rock
Soittimet:  laulu, huuliharppu, tamburiini, kitara
Yhtyeet:  Led Zeppelin
Levy-yhtiöt:  Atlantic, Swan Song, Es Paranza, Mercury, Universal
Aiheesta muualla
www.robertplant.com ja www.robertplanthomepage.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Robert Anthony Plant (s. 20. elokuuta 1948 West Bromwich, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän oli vuosina 1968–1980 merkittävän rockyhtyeen Led Zeppelinin laulusolisti. Yhtyeen lopetettua vuonna 1980 Plant on jatkanut soolouralla.
Rolling Stone -lehti sijoitti vuonna 2008 Robert Plantin sijalle 15 luettelossaan kaikkien aikojen suurimmista laulajista.
Elämäkerta > Varhaisvuodet

Robert Anthony Plant syntyi 20. elokuuta 1948 West Bromwichissa Keski-Englannissa. Hänen isänsä oli koulutukseltaan rakennusinsinööri ja nuoruudessaan klassinen viulisti. Perhe oli uskonnoltaan katolilainen. Robertilla on pikkusisko nimeltä Alison. Vaurastuttuaan perhe asettui muutaman vuoden kuluttua maaseudun ympäröimään Hayley Greeniin 25 kilometrin päähän Birminghamin keskustasta.
Plant luki lapsena ahkerasti J. R. R. Tolkienin fantasiaa, jonka esikuvana Plantin asuinseutu olikin toiminut. Häneen teki lapsena vaikutuksen myös Walesin kelttiläinen kansanperinne ja historia, sillä perhe kävi Walesissa lomillaan.
Plant innostui nuoruudessaan rock and rollista ja alkoi matkia Elvis Presleyn esiintymisiä, kävelyä ja hiustyyliä. Hän ihaili myös Eddie Cochrania. Plant kävi vuodesta 1959 alkaen arvostettua King Edward VI -poikakoulua Stourbridgessä, jossa hän erottautui muista oppilaista teddyboytyylillään.