stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nernstin teoreema
Entropia lämpötilan funktiona > Entropian suuruus

Moolinen entropia pienenee eri olomuodoilla järjestyksessä:  S_{m}({\text{kaasu}})>S_{m}({\text{neste}})>S_{m}({\text{kiinteä}}). Esimerkiksi  {\ce {H2O}}:n sulamisen moolinen entropian muutos 273,15 K:ssä on 22 J K-1 mol-1 ja vastaavasti höyrystymisen moolinen entropian muutos on 109 J K-1 mol-1, koska  {\ce {H2O}}-molekyylien epäjärjestys suurenee faasimuutoksessa kiinteästä nesteeseen ja faasimuutoksessa nesteestä kaasuun. Yleisesti molekyylin rakennetta tarkasteltaessa moolinen standardientropia suurenee molekyylin rakenteen suurentuessa, koska molekyylin atomien vapausaste kasvaa:  S_{m}^{\ominus }({\text{CH}}_{4})=186{\text{ J K}}^{-1}{\text{mol}}^{-1}<S_{m}^{\ominus }({\text{C}}_{2}{\text{H}}_{6})=229{\text{ J K}}^{-1}{\text{mol}}^{-1}<S_{m}^{\ominus }\,\,n-({\text{C}}_{4}{\text{H}}_{10})=310{\text{ J K}}^{-1}{\text{mol}}^{-1}.
Matalissa lämpötiloissa entropian vaikutus on pieni, joten entalpia ja Gibbsin vapaaenergia lähestyvät toisiaan lämpötilan laskiessa.
Frederikshavn White Hawks

| Frederikshavn White Hawks |
| --- | --- |

Perustettu:  1964
Kaupunki:   Frederikshavn, Tanska
Kotiareena:  Nordjyske Bank Arena
– kapasiteetti:  4 000
Sarjataso:  Metal Ligaen
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Kasper V. Kristensen
Päävalmentaja:   Fredrik Johansson
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Frederikshavn White Hawks on tanskalainen jääkiekkoseura Frederikshavnista. Joukkue pelaa Tanskan korkeimmalla sarjatasolla Metal Ligaenissa.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 1 |  | Kevin Dich Frydkjær | R | 2025 | Frederikshavn, Tanska |
| 29 |  | Tadeáš Galanský | L | 2025 | Brno, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Jaeden Martin | L | 2025 | Boynton Beach, Florida, Yhdysvallat |
| 10 |  | Anton Stenbakken | L | 2025 | Frederikshavn, Tanska |
| 12 |  | Rasmus Søndergaard (A) | L | 2025 | Gærum, Tanska |
| 24 |  | Christopher Mulberg | L | 2025 | Frederikshavn, Tanska |
| 27 |  | Jared Freadrich | R | 2025 | Camrose, Alberta, Kanada |
| 36 |  | Santeri Suistio | L | 2025 | Rauma, Suomi |
| 68 |  | Mikkel David | R | 2027 |  |
| 77 |  | Mads Iversen | L | 2025 | Aalborg, Tanska |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 5 |  | Mikkel Bertelsen | L | LH | 2027 | Frederikshavn, Tanska |
| 7 |  | Thomas Søndergaard | L | KH | 2025 | Gærum, Tanska |
| 18 |  | Mikkel Skov | L | H | 2027 |  |
| 39 |  | Arvid Caderoth | R | KH / OLH | 2025 | Göteborg, Ruotsi |
| 42 |  | Gorm Topholt | L | LH | 2026 | Frederikshavn, Tanska |
| 49 |  | Christopher Frederiksen (A) | L | KH / VLH | 2026 | Frederikshavn, Tanska |
| 53 |  | Thomas Spelling | R | LH | 2025 | Herning, Tanska |
| 56 |  | Alexander Lunsjö | L | VLH | 2025 | Helsingborg, Ruotsi |
| 62 |  | Johannes Borup Olsen | R | H | Juniori | Frederikshavn, Tanska |
| 67 |  | Jesper Thörnberg | L | LH | 2025 | Jönköping, Ruotsi |
| 69 |  | Nikolaj B. Kristensen | R | H | 2025 | Frederikshavn, Tanska |
| 71 |  | Sebastian Holm-Pedersen | R | OLH / KH | 2028 | Frederikshavn, Tanska |
| 89 |  | Todd Winder | R | H | 2025 | Uxbridge, Ontario, Kanada |
| 91 |  | Sebastian Benker | L | VLH | 2025 | Borås, Ruotsi |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Fredrik Johansson
Apuvalmentaja: Christian Schioldan
Toimitusjohtaja: Kasper V. Kristensen
Lähde: EliteProspects
NHL-pelaajat

| --- | --- |
  Joachim Blichfeld   Matt Davidson   Rob Globke   Greg Jacina   Dave Liffiton :   Mark McNeill   Kristiāns Rubīns   Justin Shugg   Zack Smith   Jeff Ulmer
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut (tanskaksi)
Frederikshavn White Hawks - Eliteprospects.com (englanniksi)
| n k Metal Ligaen |
| --- | --- |
Joukkueet (2023–24):  Aalborg Pirates  Esbjerg Energy  Frederikshavn White Hawks  Herlev Eagles  Herning Blue Fox  Odense Bulldogs  Rungsted Seier Capital  Rødovre Mighty Bulls  SønderjyskE Ishockey
Amanda Seyfried

| Amanda Seyfried |
| --- | --- |
 Amanda Seyfried vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amanda Michelle Seyfried
Syntynyt: 3. joulukuuta 1985 (ikä 39) Allentown, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Thomas Sadoski (2017–)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Mamma Mia! Big Love Les Misérables Rakkauskirjeitä Julialle Mean Girls Mank The Dropout
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Amanda Michelle Seyfried ['saɪfrɛd] (s. 3. joulukuuta 1985 Allentown, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja entinen lapsimalli. Seyfried sai Golden Globe- ja Primetime Emmy -palkinnon pääosastaan startup-huijari Elizabeth Holmesina television minisarjassa The Dropout (2022). Hänet tunnetaan myös debyyttiroolistaan teinikomediassa Mean Girls (2004), Sophie Sheridanin roolista musikaalielokuvassa Mamma Mia! (2008), Sarah Henricksonin pääroolista televisiosarjassa Big Love (2006–2011) ja Cosetten roolista musikaalielokuvassa Les Misérables (2012).
Varhainen elämä

Seyfried syntyi Allentownissa, Pennsylvaniassa joulukuussa 1985. Hänen isänsä Jack Seyfried on farmaseutti ja äiti Anne (o.s. Sander) toimintaterapeutti. Hänellä on yksi vanhempi sisko, muusikkona toimiva Jennifer Seyfried. Amanda Seyfried on sukujuuriltaan saksalainen. Hän valmistui William Allen High Schoolista vuonna 2003.
Ura

Seyfried aloitti uransa lapsimallina 11-vuotiaana. Hän esiintyi muun muassa vaatetusalan yritysten mainoksissa yhdessä Leighton Meesterin kanssa. Hän lopetti mallinuransa 17-vuotiaana. Seyfried opiskeli oopperaa kaksi vuotta ja kävi laulutunneilla Broadway-opettajan valmennuksessa viisi vuotta.
Seyfried aloitti näyttelijänuransa 15-vuotiaana televisiossa, ja teki ensiesiintymisensä statistina televisiosarjassa Guiding Light. Sen jälkeen hän näytteli vuoden ajan sivuroolia amerikkalaisessa saippuasarjassa As the World Turns. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Seyfried sai elokuvasta Mean Girls vuonna 2004. Tämän jälkeen hän on näytellyt merkittäviä rooleja useissa elokuvissa, kuten Mamma Mia!, Haikein terveisin, Red Riding Hood – Punahilkka ja Rakkauskirjeitä Julialle. Mamma Mia! -elokuvan lisäksi hänen lauluaan kuullaan Les Misérablesissa, sekä elokuvassa Haikein terveisin. Vuonna 2015 Seyfried näytteli Peter Panin äitiä elokuvassa Pan.
Vuonna 2021 Seyfried nimettiin parhaan naispääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkaaksi roolistaan Marion Daviesina elokuvassa Mank. Hän sai kriitikoilta tunnustusta myös roolistaan Elizabeth Holmesina Hulun draamasarjassa The Dropout, josta hän voitti Emmy-palkinnot sekä parhaasta naispääosasta että tuottajana.
Elokuvien ohella Seyfried on jatkanut esiintymistään televisiossa. Hän näytteli pääroolia, Sarah Henricksonia, HBO:n draamasarjassa Big Love vuosina 2006–2011. Hän on näytellyt myös tv-sarjassa Veronica Mars päähenkilön murhattua ystävää.
Vuonna 2013 Seyfried alkoi työskennellä Givenchyn mallina. Hän on ollut myös Lancômen kansainvälinen mainoskasvo vuodesta 2019.
Musiikkinäytteet
"Thank You for the Music" on Benny Anderssonin ja Björn Ulvaeusin ABBA-yhtyeelle tekemä kappale, joka kuullaan elokuvan  lopputekstien aikana Amanda Seyfriedin esittämänä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Yksityiselämä

Seyfried tapaili lyhyesti elokuvan Alpha Dog vastanäyttelijäänsä Emile Hirschiä. Vuosina 2005–2008 hän seurusteli näyttelijä-muusikko Jesse Marchantin kanssa.
Seyfried seurusteli Mamma Mia! -vastanäyttelijänsä Dominic Cooperin kanssa vuosina 2009–2010. Sen jälkeen tapaili näyttelijä Ryan Phillippeä kolmen kuukauden ajan, mutta erosi hänestä alkuvuodesta 2011.
Vuonna 2013 Seyfried alkoi seurustella näyttelijä Justin Longin kanssa. He lopettivat suhteensa syyskuussa 2015. Seyfried alkoi tapailla näyttelijä Thomas Sadoskia vuonna 2016. He avioituivat maaliskuussa 2017 yksityisessä vihkiseremoniassa. 24. maaliskuuta Seyfried synnytti parin esikoistyttären. Vuonna 2020 he saivat pojan.
Seyfried kertoi joulukuussa 2012 Late Show with David Letterman -keskusteluohjelmassa kärsivänsä ahdistuneisuushäiriöstä ja paniikkikohtauksista. Hän kärsii myös esiintymiskammosta ja vältteli näyttämöesiintymistä huhtikuuhun 2015 asti, jolloin hän debytoi teatterissa Off Broadway -tuotannossa The Way We Get By.
Muuta

People-lehti valitsi Amanda Seyfriedin maailman kauneimmaksi naiseksi vuonna 2011. Hän sijoittui saman lehden vuosittaiselle "25 kauneinta (ja kuuminta)" -listalle myös vuosina 2009 ja 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amanda Seyfried Wikimedia Commonsissa
Amanda Seyfried Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Amanda Seyfried Elonetissä.
Amanda Seyfried Allmoviessa (englanniksi)
Amanda Seyfried TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Tyrannit

| Tyrannit |
| --- | --- |
 Saksityranni (Tyrannus forficatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit  Tyrannidae  Vigors, 1825
Katso myös
   Tyrannit Wikispeciesissä   Tyrannit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyrannit, aikaisemmalta nimeltään tyrannilinnut (Tyrannidae) on pienikokoisten varpuslintujen laaja heimo. Tyranneja elää luonnonvaraisina Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, mutta suurin osa niistä elää trooppisella vyöhykkeellä. Tyranneihin kuuluu 78 sukua ja 300 lajia. Heimon lajikirjo on suuri. Suurin osa tyranneista syö hyönteisiä, mutta jotkut syövät hedelmiä tai selkärankaisia. Koot vaihtelevat huomattavasti. Joillain tyrannilajeilla kokonaispituus on suurempi kuin 29 cm, mutta se johtuu pääosin niiden pitkästä pyrstöstä. Myös eri lajien elinpaikat vaihtelevat havumetsistä trooppisiin lehtimetsiin.
Suvut

Attilat Attila
Eleniat Elaenia
Fiivit Sayornis
Hippiäisnapparit Myiophobus
Hippiäisnapsijat Nephelomyias
Juovanapsijat Mecocerculus
Kanelityrannit Rhytipterna
Kerttulinapsijat Pseudocolopteryx
Kimakkaväijyt Myiozetetes
Lapionokat Ramphotrigon
Lehtinapsijat Phyllomyias
Maatyrannit Muscisaxicola
Monhiitat Xolmis
Naamioväijyt Pitangus
Napsut Myiarchus
Oliivisiepparit Aphanotriccus
Paramotyrannit Agriornis
Pensasnapsijat Sublegatus
Pensastyrannit Casiornis
Piivit Contopus
Pikkueleniat Myiopagis
Pitahot Ochthoeca
Rantanapsijat Stigmatura
Rosvoväijyt Conopias
Ruohonapsijat Polystictus
Ruostetyrannit Myiotheretes
Ruskorintasiepparit Xenotriccus
Ruskoselkätyrannit Lessonia
Rusonapsijat Euscarthmus
Siepparit Empidonax
Suiririt Suiriri
Surutyrannit Knipolegus
Tiaisnapsijat Ornithion
Tuhkapitahot Silvicultrix
Tupsunapsijat Uromyias
Tyranninapsijat Camptostoma
Tyrannit Tyrannus
Töyhtönapsijat Anairetes
Töyhtösiepparit Mitrephanes
Vesinapsijat Serpophaga
Vesinapsut Fluvicola
Viheltäjätyrannit Sirystes
Vihernapsijat Zimmerius
Viitasiepparit Lathrotriccus
Vireonapsijat Inezia
Viuhkapyrstötyrannit Alectrurus
Väijyt Myiodynastes
Suvut > Lajeja, joilla on oma sukunsa

Erakkonapsija Tyrannulus elatus
Haaratyranni Gubernetes yetapa
Halkopyrstötyranni Muscipipra vetula
Harmaapitaho Colorhamphus parvirostris
Hiirinapsija Phaeomyias murina
Isonokkaväijy Megarynchus pitangua
Jokipitaho Ochthornis littoralis
Kaitanokkatyranni Tyrannopsis sulphurea
Kalliosieppari Hirundinea ferruginea
Kanelisieppari Pyrrhomyias cinnamomeus
Keltakulmatyranni Satrapa icterophrys
Keltanapsija Capsiempis flaveola
Keltaperänappari Myiotriccus ornatus
Kookossaarensieppari Nesotriccus ridgwayi
Liusketyranni Griseotyrannus aurantioatrocristatus
Lyhytpyrstötyranni Muscigralla brevicauda
Marjatyranni Legatus leucophaius
Meksikonpikkunapsu Deltarhynchus flammulatus
Munkkityranni Hymenops perspicillatus
Nauhapyrstötyranni Colonia colonus
Paimentyranni Machetornis rixosa
Pillisieppari Cnemotriccus fuscatus
Rantapensasnapsija Pseudelaenia leucospodia
Rubiinityranni Pyrocephalus rubinus
Ruohopyrstönapsija Culicivora caudacuta
Ruosteperätyranni Cnemarchus erythropygius
Ruskoperämonhiitta Neoxolmis rufiventris
Savanniväijy Phelpsia inornata
Tuhkaselkätyranni Polioxolmis rufipennis
Valkohuppunapsu Arundinicola leucocephala
Viirutyranni Empidonomus varius
Naamioväijy (Pitangus sulphuratus)
Pihatyranni (Tyrannus tyrannus)
Jokinapsu (Fluvicola nengeta)
Rubiinityranni (Pyrocephalus rubinus)
Kristiina

| Kristiina |
| --- | --- |
 Sébastien Bourdonin maalaama muotokuva Kristiinasta.
Ruotsin kuningatar
Valtakausi:  6. marraskuuta 1632 – 6. kesäkuuta 1654
Kruunajaiset:  20. lokakuuta 1650
Edeltäjä:  Kustaa II Aadolf
Seuraaja:  Kaarle X Kustaa
Sijaishallitsija:  Axel Oxenstierna (1632—1644)

Syntynyt:  8. joulukuuta 1626 Tukholma, Ruotsi
Kuollut:  19. huhtikuuta 1689 (62 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Hautapaikka:  Pietarinkirkko, Vatikaani
Suku:  Vaasa
Isä:  Kustaa II Aadolf
Äiti:  Maria Eleonoora
Uskonto:  Luterilaisuus (1632—1654) Katolilaisuus (1654—1689)
Nimikirjoitus:  
Kristiina (1626 Tukholma – 1689 Rooma) oli Ruotsin hallitseva kuningatar vuodesta 1632 kruunusta luopumiseensa asti vuoteen 1654.
Kristiina syntyi 8. joulukuuta 1626 Tre Kronor -linnassa Tukholmassa ja kuoli 19. huhtikuuta 1689 Roomassa. Hän oli Ruotsin kuningatar vuodesta 1632 vuoteen 1654, mutta hallitsi vasta vuodesta 1644 alkaen. Hänen hallintoaikanaan käytiin kuusikymmenvuotista sotaa (1598–1660), kolmikymmenvuotista sotaa (1618–1648) sekä Torstenssonin sotaa, joissa Ruotsi valtasi isoja alueita ja lisäsi arvovaltaansa. Kristiinan aikana kolmikymmenvuotinen sota myös lopetettiin. Kristiina oli kiinnostunut kulttuurista ja houkutteli muun muassa René Descartesin ja Claudius Salmasiuksen Ruotsin hoviin. Hän luopui kruunusta vuonna 1654 ja kääntyi katolilaiseksi, mikä oli aikanaan suuri skandaali. Kristiina asettui asumaan Roomaan, jonka kulttuurielämässä hän näytteli suurta osaa seuraavina vuosikymmeninä. Kristiina oli kuningas Kustaa II Aadolfin ja kuningatar Maria Eleonooran tytär.
Ensimmäiset vuodet

Kristiina syntyi Tukholmassa 7. tai 8. joulukuuta 1626 (juliaanisen kalenterin mukaan) Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin ja hänen puolisonsa Brandenburgin Maria Eleonooran tyttäreksi. Kruununprinssin syntymistä oli odotettu kiihkeästi ja kunnialaukaukset prinssin syntymän kunniaksi olivat valmiina kanuunoissa. Kätilöt ilmoittivat kuninkaalle ensin lapsen olevan poika ja vasta kuninkaan sisar kertoi hänelle lapsen olevankin tyttö. Kuningas otti tyttären vastaan iloisena. Kristiina ihaili ja kunnioitti isäänsä ja heidän suhteestaan tuli harmoninen. Suhde äiti Maria Eleonooraan sen sijaan oli ongelmallinen.
Kuningatar oli ennen Kristiinaa synnyttänyt kolme lasta, jotka kaikki kuolivat vauvoina. Kuningas antoi jo vuonna 1627 vahvistaa Kristiinan oikeaksi kruununperilliseksi ja kuningattareksi, mikäli kuningas ei saisi aviollista poikaa. Kustaa Aadolfin oli tärkeää toimia nopeasti, sillä Vaasa-suvun puolalainen haara puolusti edelleen oikeuttaan Ruotsin valtaistuimeen.
Ollessaan kolmivuotias Kristiina näki isänsä viimeisen kerran. Kirjeessään 4. joulukuuta 1630 kuningas uskoi tyttärensä valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan huostaan siltä varalta, että itse kuolisi. Kuningas kuoli jo vuonna 1632 Lützenin taistelussa, mikä johti siihen, että vielä alle kuusivuotiaasta Kristiinasta tuli Ruotsin kuningatar.
Holhousvuodet

Kristiinan kasvattaminen kruununperijäksi oli valtakunnan asia. Maria Eleonoora sai aluksi huolehtia tyttärestään, mutta häntä pidettiin kuninkaan kuoleman jälkeen syyntakeettomana ja psyykkisesti epävakaana henkilönä. Siksi vuonna 1634 valtiopäivillä päätettiin, että holhooja vastaisi Kristiinan kasvatuksesta. Seuraavan vuoden säätykokouksessa asiasta annettiin perusteellinen ”mietintö ja ohjeistus”. Niissä säädettiin muun muassa siitä, kuinka tärkeää oli, ettei Kristiinaa kasvatettu ainoastaan hyväksi hallitsijaksi vaan myös oikeaoppiseksi luterilaiseksi. Lisäksi hänelle tuli antaa oikea käsitys Ruotsin hallintotavasta ja säätyjen elinehdoista ja hänelle tulisi muodostua ”hyvä kiintymys” valtakunnan neuvostoon, säätyihin ja alamaisiin.
Vuonna 1636 Kristiina erotettiin Maria Eleonoorasta ja hänen kasvattajakseen vaihtui edesmenneen kuninkaan sisarpuoli kreivitär Katariina, joka jo aiemmin oli hoitanut Kristiinaa kuninkaan ollessa matkoilla. Katariina kuoli kuitenkin jo vuonna 1638. Vuosi sen jälkeen Kristiina sai valtaneuvoston toiveesta kaksi kasvatusäitiä, jotta ei liiaksi kiintyisi yksittäiseen henkilöön.
Turun akatemia perustettiin Kristiinan holhousvuosina vuonna 1640.
Hallintovuodet > Politiikka sekä kuningattaren suosikit

Kristiina otti valtaistuimen vastaan 8. joulukuuta 1644, jolloin Ruotsi oli edelleen osallisena kolmikymmenvuotisessa sodassa  (1618–1648). Ruotsin joukkoja 1642–1645 johtaneen Lennart Torstenssonin operaatiot olivat menestyksellisiä, eikä Saksan rintamalta enää tullut viestejä tappioista.
Kristiina omistautui aluksi innokkaasti hallinnon tehtäviin. Hän halusi hallita itse, minkä vuoksi joutui pian erimielisyyksiin vanhan valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan kanssa. Oxenstierna syrjäytettiin ja tämä vetäytyi hallintotehtävistä. Epäsuosio ulottui myös hänen poikiinsa. Kristiina sai ison voiton koko oxenstiernalaisesta puolueesta, kun hän vuonna 1648 ajoi läpi alhaissäätyisen Johan Adler-Salviuksen nimittämisen valtaneuvokseksi. Vaikka valtakunnankansleri ei enää koskaan saanut takaisin vaikutusvaltaansa, parantui hänen suhteensa kuningattareen uudelleen ja hänen mielipiteensä saivat merkitystä erityisesti ulkopolitiikassa.
Ajan mittaan alettiin puhua kuningattaren henkilökohtaisista suosikeista. Ensimmäinen ja kuuluisin oli Magnus Gabriel De la Gardie. Kristiina ihastui häneen ja hukutti tämän suosionosoituksiin. Diplomaatit väittivät, että kuningatar oli rakastunut De la Gardieen, kunnes tämä lopulta teki lopun juoruilusta ja hoputti tämän naimakauppaa serkkunsa Maria Eufrosynen kanssa. Itse hallintoon De la Gardiella ei ollut suurempaa vaikutusta ja hän päätyi lopulta Kristiinan epäsuosioon. Kuningattaren hallintokauden loppupuolella Klaus Tott ylennettiin suosikiksi, mutta hänellä oli vielä vähemmän vaikutusta politiikkaan kuin De la Gardiella oli ollut.
Kuningatar Kristiina oli Persian suurkuninkaan Kyyros II Suuren (noin 576–529 eaa.) suuri ihailija. Toinen Kristiinan ihailema historiallinen henkilö oli Makedonian kuningas Aleksanteri Suuri (356–323 eaa.).
Hallintovuodet > Kiinnostus kulttuuriin ja tieteeseen

Kristiina oli kiinnostunut paitsi politiikasta myös taiteista ja tieteistä. Hän keräili taideteoksia, kirjoja ja käsikirjoituksia. Saksalais-roomalaisen keisarin Rudolf II:n taidekammio tuotiin sotasaaliina Tre Kronor -linnaan ja kuningattaren kirjanostajat matkustivat ympäri Eurooppaa. Ruotsiin saapui eri maiden oppineita. Heihin lukeutuivat muun muassa alankomaalaiset Isaac Vossius ja Nicolas Heinsius, ranskalaiset Claudius Salmasius ja Samuel Bochart sekä saksalaiset Johan Henrik Boeclerus, Kristian Ravius ja Johannes Schefferus.lähde? Huomattavin heistä oli René Descartes, joka kuitenkin pian saapumisensa jälkeen joutui keuhkokuumeen kouriin ja kuoli. Myöhemmin on spekuloitu kuoleman ehkä johtuneen myrkytyksestä.
Myös Georg Stiernhielm ja Olof Rudbeck kuuluivat Kristiinan suojatteihin. Oppineet pitivät joskus Tre Kronor -linnassa kokouksia, joista puhuttiin akatemiana. Ulkomaalaisia kuitenkin katsottiin Ruotsissa karsaasti, he kiusasivat myös toisiaan ja pian osoittautui, että kuningattarella ei ollut keinoja saada heitä jäämään Ruotsiin. Luvattuja eläkkeitä ei maksettu eikä kuningattaren kirja- tai käsikirjoitusostoksiin riittänyt rahaa. Nämä ja muut olosuhteet aiheuttivat sen, että useimmat oppineet lähtivät Ruotsista muutaman vuoden kuluessa.
Hallintovuodet > Ulkopolitiikka ja talous

Kristiinan toistaiseksi salaiset sympatiat katolilaisuutta kohtaan alkoivat vaikuttaa Ruotsin ulkopolitiikkaan. Ruotsi muun muassa puolsi arkkiherttua Ferdinandin valintaa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi eikä siten vastannut odotuksiin, joita saksalaisten valtioiden protestanttisilla säädyillä oli. Myös muut olosuhteet myötävaikuttivat siihen, että tilanne Kristiinan viimeisinä hallintovuosina oli heikko.
Kristiinan hallintokaudella aatelistolle jaettavien perinnöllisten läänitysmaiden määrä kasvoi valtavasti. Hänen holhoojahallituksensa ei niitä jakanut, mutta vuosien 1644—1654 välisenä aikana läänityksinä annettujen kreivi- ja vapaaherrakuntien määrä kasvoi Ruotsissa kahdeksasta 44:ään. Suomen alueella läänitysten määrä kasvoi Kristiinan aikana kahdesta kahdeksaantoista. Tämän lisäksi Käkisalmen läänissä oli yhdeksän läänitysaluetta. Valtion talous oli sekaisin ja hovin menot moninkertaistuivat viimeisinä vuosina. Budjetin perusta horjui ja Ruotsi oli pakotettu moniin lyhytnäköisiin toimiin, kuten lainanottoon, seuraavan vuoden tulojen käyttöön sekä palkkojen ja tukien pienentämiseen.
Kruunusta luopuminen ja loppuelämä > Kruunusta luopuminen

Kristiina luopui kruunustaan 1. kesäkuuta 1654, jolloin myös säädyt sopivat Kristiinan elatuksesta. Sopimuksessa Kristiina varasi itselleen muun muassa oikeuden suvereniteettiin, hoviväkensä hallitsemiseen sekä vastuuvapautukseen velasta, johon valtio hänen aikanaan oli mahdollisesti joutunut.
Kristiinan elatuksesta huolehtivat Norrköpingin kaupunki ja linna, Saarenmaan, Gotlannin ja Öölannin saaret, saksalaiset paikkakunnat Poel, Neukloster ja Wolgast sekä muutamat Pommerissa sijaitsevat maatilat.  Kuningattarella oli myös oikeus nimittää tuomareita, virkamiehiä ja jopa kirkollisia toimijoita ja saada noin 200 000 riikintaalerin suuruista elatusrahaa. Kristiinan kuoleman jälkeen Ruotsin kruunu ottaisi elatuksesta huolehtivat maat takaisin, eikä kuningatar sitä ennen saisi myydä niitä muille. 6. kesäkuuta 1654 järjestettiin Uppsalan linnassa juhlallisuudet, joissa Kristiina luopui kruunustaan. Samana päivänä kuninkaaksi kruunattiin Kristiinan serkku Kaarle X Kustaa.
Kristiina lähti Uppsalasta päivä kruunusta luopumisen jälkeen. Laivue oli valmiina kuljettamaan hänet Manner-Eurooppaan, mutta Kristiina halusi mieluummin kulkea maitse. Hän oli jo edellisenä vuonna lähettänyt edeltä muun muassa seinävaatteita, taide-esineitä, kirjoja ja käsikirjoituksia. Hän vietti viimeisen yönsä Ruotsissa Halmstadin linnassa varhaissyksyllä 1654, ja sieltä hän matkusti miehen asuun pukeutuneena Tanskan läpi. Kristiina viipyi muutaman päivän ajan Hampurissa ja jatkoi valepukuisena matkaansa saksalaisten alueiden ja Alankomaiden läpi Belgiaan, jossa asettautui joksikin ajaksi asumaan Antwerpeniin. Siellä hänen taide-esineensä ja kirjansa purettiin laatikoistaan, ja jonkin ajan kuluttua hän myi ja panttasi arvoesineitään, jotta hänen rahansa riittäisivät juokseviin kuluihin. Vuoden lopulla Kristiina matkasi Brysseliin ja kääntyi salassa katolilaisuuteen jouluyönä 1654. Viivyttyään Brysselissä vuoden Kristiina lähti kaupungista syksyllä 1655. 3. marraskuuta hän kääntyi virallisesti katoliseen uskoon Innsbruckissa ja matkasi sen jälkeen Itävallasta Italiaan.