stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sara (yhtye)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Backstage Rock Shop; Saran levyt ja viralliset fanituotteet
Universal Music
Sara Meteli.net-sivustolla
Sara Last.fm:ssä (englanniksi)
trig/saranhuone (Arkistoitu – Internet Archive)
Sara Myspacessa (englanniksi)
| n k Sara |
| --- | --- |
 Joa Korhonen  Rami Rissa  Kristian Udd  Marko Kivelä   Eetu Uusitalo  Martti Lindholm  Antti Pitkäjärvi  Niko Leminen  Tommi Koivikko  Antti Tuomivirta  Patrik Björni  Andreas Bäcklund 
Studioalbumit:  Narupatsaat  Kromi  Saattue  He kutsuivat luokseen  Veden äärelle  Se keinuttaa meitä ajassa  SOLUS  Summa  Pimeys  Hallava 
EP:t:  Instrumental EP  Ainoat Hereillä EP  Tyhmä Pieni Elämä EP  Synkkä matkustaja EP 
Singlet:  ”Silmiin & sydämiin”  ”Seuraa”  ”Tanssiin”  ”KSK”  ”Ylimäärä”  ”Momentum”  ”Vielä muodostan varjoni”  ”Huokaus”  ”Laine kerrallaan (maa oli tuolla jossain kun päivät muuttuivat vuosiksi)”  ”Rauhan aika”  ”Pitelet taivasta”  ”Kartta rinnassa”  ”Yhtenä iltana”  ”Se keinuttaa meitä ajassa”  ”Hiljaiset siivet”  ”Alkava myrsky”  ”Hidas”  ”Hyvä sää” / ”Olet kaikkialla”  ”Tulva” / ”Kaikki on yhtä”  ”Se osa joka rikkoo”  ”Sileä tie”  ”Mun ihminen”  ”Irtoavat leuat”  ”Vuosi nolla”  ”Pimeys-sessiot”  ”Valtameri ovella”  ”Anhedonia” 
Videot:  Seuraa  Tanssiin  Vielä muodostan varjoni  Pyyhit vuodet kasvoiltasi  Laine kerrallaan (maa oli tuolla jossain kun päivät muuttuivat vuosiksi)  Rauhan aika  Yhtenä iltana  Se keinuttaa meitä ajassa  I  Ainoat hereillä  Helvettiin  Hidas  Tyhjää  Avaa se ovi  Ethän vielä kuole  Se osa joka rikkoo  Sileä tie  Taivas  Valtameri ovella 
Muuta:  diskografia
Albertus Saksilainen

Albertus Saksilainen (lat. Albertus de Saxonia; n. 1320 – 8. heinäkuuta 1390) oli saksalainen filosofi, joka tunnetaan panoksestaan logiikan ja luonnonfilosofian alalla. Hän vaikutti Jean Buridanin ajattelun ja occamismin leviämiseen Italiaan ja Keski-Eurooppaan. Albertus toimi Halberstadtin piispana vuodesta 1366 kuolemaansa saakka.
Elämä

Albertus syntyi Rickensdorfissa lähellä Helmstedtia. Hänen isänsä oli maanviljelijä. Kykyjensä ansiosta Albertus lähetettiin opiskelemaan ensin Prahan ja sitten Pariisin yliopistoon. Pariisissa hän oli Jean Buridanin oppilas ja sai paljon vaikutteita tämän luonnonfilosofian ja logiikan opetuksista.
Albertus opetti Pariisissa vuosina 1351–1362. Vuonna 1353 hän toimi yliopiston rehtorina. Vuonna 1362 Albertus lähti paavi Urbanus V:n hoviin Avignoniin Rudolf IV Itävaltalaisen lähettiläänä neuvotellakseen Wienin yliopiston perustamisesta. Neuvottelut olivat menestyksekkäitä, ja Albertuksesta tuli yliopiston ensimmäinen rehtori vuonna 1356.
Vuonna 1366 Albertus valittiin synnyinhiippakuntansa Halberstadtin piispaksi, missä virassa toimiessaan hän käytti nimeä Albertus III. Piispana hän liittoutui Braunschweig-Lüneburgin herttuan Magnus II:n kanssa Hildesheimin piispaa Gebhardusta vastaan. Hän joutui Gebharduksen vangiksi Dincklerin taistelussa vuonna 1367.
Albertus kuoli Halberstadtissa vuonna 1390.
Filosofia

Luonnonfilosofina Albertus jatkoi opettajansa Buridanin perintöä ja vaikutti pariisilaisen luonnonfilosofian leviämiseen Italiaan ja Keski-Eurooppaan. Tässä keskeinen oli Albertuksen kommentaari Aristoteleen Fysiikkaan. Se oli laajalti luettu, ja siitä tunnetaan lukuisia käsikirjoituksia Ranskasta ja Italiasta.
Myös Albertuksen kommentaari Aristoteleen teokseen Taivaasta oli vaikutusvaltainen, ja se syrjäytti lopulta Buridanin kommentaarin samasta teoksesta. Blasius Parmalainen luennoi siitä Bolognassa vuosina 1379–1382, ja myöhemmin se oli suosittu Wienissä. Myös teos Tractatus proportionum oli hyvin suosittu Italiassa.
Luonnonfilosofian alalla Albertus esitteli muun muassa kolmannen vaiheen Avicennan kaksivaiheiseen impetusteoriaan. Vaiheet olivat:
Alkuvaihe (kuvassa A–B). Heitetyn kappaleen liike on suoraviivaista impetusvoiman suuntaisesti. Impetusvoima on vallitseva, painovoima merkityksetön.
Keskivaihe (B–C). Liikerata alkaa kaartua alaspäin suoralta linjalta, kun ilmanvastus hidastaa kappaletta ja painovoima alkaa vaikuttaa.
Loppuvaihe (C–D). Painovoima vetää yksin heitetyn kappaleen alas, kun kaikki impetus on kulutettu loppuun.
Tämä teoria oli nykyaikaisen inertiateorian edeltäjä.
Albertuksen logiikan alan työt osoittavat vaikutteita Vilhelm Ockhamilaiselta, jonka kommentaarit "vanhaan logiikkaan" (logica vetus), toisin sanoen Porfyrioksen teokseen Eisagoge sekä Aristoteleen teokseen Organon, olivat Albertuksen lukuisien kvestio-muotoisten teosten (Quaestiones) kohteena.
Vaikka Buridan säilyi logiikan keskeisimpänä nimenä, Albertuksen teoksesta Perutilis logica tuli suosittu, koska se oli luonteeltaan hyvin systemaattinen ja kehitti edelleen eräitä occamistisen ajattelun keskeisiä puolia.
Teoksia

Tractatus de quadratura circuli ("Ympyrän neliöimisestä")
Tractatus proportionum ("Suhteista"; painettu: Venetsia 1496, Wien 1971)
Perutilis Logica Magistri Alberti de Saxonia (painettu: Venetsia 1522,  Hildesheim 1974)
Quaestiones in artem veterem ("Kysymyksiä vanhasta logiikasta")
Quaestiones logicales ("Loogisia kysymyksiä")
Quaestiones super Analytica posteriora
Questiones in Aristotelis libros Physicorum
Quaestiones in De caelo
Questiones in De anima
Questiones in De sensu et sensato - laitettu Albertuksen nimiin
De consequentiis ("Seurauksista") - laitettu Albertuksen nimiin
De locis dialecticis ("Dialektisista aiheista") - laitettu Albertuksen nimiin
Sophismata et Insolubilia et Obligationes (painettu: Pariisi 1489, Hildesheim 1975)
De latudinibus (painettu: Padova 1505)
De latitudinibus formarum
De maximo et minimo
Aiheesta muualla

Bautz, Friedrich Wilhelm: Albert von Sachsen Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon. (saksaksi)
Biard, Joél: Albert of Saxony The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
O’Connor, John J. & Robertson, Edmund F.: Albert of Saxony MacTutor History of Mathematics archive. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Albert of Saxony (philosopher)
Kolmivaiheinen impetusteoria Albertuksen mukaan.
Questiones subtilissime in libros de caelo et mundo, 1492
Käännös suomeksi
Albert Sidney Johnston

Albert Sidney Johnston (2. helmikuuta 1803 – 6. huhtikuuta 1862) oli Yhdysvaltain armeijan ammattiupseeri ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Konfederaation presidentti Jefferson Davis piti häntä konfederaation hienoimpana kenraalina ennen Robert E. Leen nimitystä Pohjois-Virginian armeijan komentajaksi. Johnston kaatui varhaisessa vaiheessa Shilohin taistelussa, ja oli korkea-arvoisin konfliktissa kaatunut upseeri.
Albert Sidney Johnston
Lapsuus ja nuoruus

Johnston syntyi Washingtonissa Kentuckyssä nuorimmaksi pojaksi tohtori John ja Abigail Harris Johnstonille. Hänen isänsä oli kotoisin Salisburystä, Connecticutista. Vaikkakin Albert Johnston syntyi Kentuckyssä, hän eli suurimman osan elämästään Texasissa, mitä hän piti kotinaan. Hän sai koulutusta aluksi Transylvanian yliopistossa Lexingtonissa, missä hän tapasi oppilastoverinsa Jefferson Davisin. Molemmat pääsivät USA:n sotilasakatemiaan, Jefferson kaksi vuotta Johnstonin jälkeen. 1826 Johnston valmistui kahdeksantena luokastaan West Pointissa ja sai komennuksen 2.luutnantiksi USA:n 2. jalkaväkeen. Hänet lähetettiin palveluspaikkoihin New Yorkiin ja Missouriin ja hän palveli mustien haukkojen sodassa 1832 kenraali Henry Atkinsonin esikuntapäällikkönä.  1829 hän nai Henrietta Prestonin. Hän erosi palveluksesta 1834 ja palasi Kentuckyyn pitämään huolta kuolevasta vaimostaan, joka kaksi vuotta myöhemmin menehtyi tuberkuloosiin. Heillä oli yksi poika, eversti William Preston Johnston, joka myös tuli palvelemaan konfederaation armeijassa.
Sotilasuran alku

Huhtikuussa 1834 Johnston lähti farmariksi Texasiin, mutta liittyi sotamiehenä Texasin armeijaan Texasin itsenäisyyssodan aikana Meksikon tasavaltaa vastaan vuonna 1836. Kuukautta myöhemmin Johnston ylennettiin majuriksi ja kenttäadjutantiksi kenraali Sam Houstonille. Hänet nimitettiin kenraalin adjutantiksi majurina Texasin tasavallan armeijaan 5. elokuuta 1836. 31. tammikuuta 1837 hänestä tuli vanhempi prikaatinkenraali Texasin armeijan komentoon.
7. helmikuuta 1837 hän kävi kaksintaistelun Texasin armeijan kenraalimajuri Felix Hustonin kanssa, he haastoivat toisensa Texasin armeijan komennosta; Johnston kieltäytyi ampumasta Hustonia ja menetti asemansa haavoituttuaan lantioon.  Texasin tasavallan toinen presidentti Mirabeau B. Lamar nimitti hänet sotaministeriksi 22. joulukuuta 1838. Johnstonin piti suunnitella Texasin rajaseudun pulustusta Meksikon invaasiota vastaan ja vuonna 1839 kävi kampanjan intiaaneja vastaan Pohjois-Texasissa. Helmikuussa 1840 hän erosi ja palasi Kentuckyyn, missä nai Eliza Griffinin 1843. He asettuivat isolle plantaasille China Groveen Brazoria Countyyn Texasiin.
Johnston palasi Texasin armeijaan Meksikon-USA:n sodan aikana kenraali Zachary Taylorin alaiseksi everstiksi 1. Texasin kiväärivapaaehtoisiin. Hänen vapaaehtoisensa palvelussopimus päättyi juuri ennen Monterreyn taistelua. Johnston onnistui saamaan muutamia vapaaehtoisia jäämään ja taistelemaan kun taas hän itse palveli tarkastaja-kenraalina vapaaehtoisjoukossa ja osallistui Monterreyn ja Buena Vistan taisteluihin. Johnston jäi plantaasilleen, kunnes USA:n silloinen presidentti Taylor nimitti hänet Yhdysvaltain armeijaan majuriksi ja kassanhoitajaksi joulukuussa 1849. Hän palveli tuossa asemassa yli viisi vuotta, teki kuusi matkaa ja matkusti yli 4.000 mailia vuosittain intiaanien rajaseudulle Texasissa. Hän palveli Texasin rajaseudulla ja muualla lännessä. 1855 presidentti Franklin Pierce nimitti hänet everstiksi 2. USA:n ratsuväkeen (yksikkö joka edelsi modernia 5. ratsuväkeä), uuteen yksikköön, jonka hän organisoi. Johtohahmona Utahin sodassa hän johti USA:n joukkoja, jotka pystyttivät ei-mormonien hallinnon entiseen mormonien territorioon. Hän sai ylennyksen prikaatinkenraaliksi 1857 palveluksestaan Utahissa. Hän oli 1860 Kentuckyssä 21. joulukuuta saakka, jolloin hän purjehti Kaliforniaan ja otti komentoonsa rannikkopuolustusalueen.
Sisällissota

Sisällissodan syttyessä Johnston oli rannikkopuolustusalueen komentajana Kaliforniassa. Jotkut kalifornialaiset innostivat häntä viemään joukkonsa itään liittymään unioniin konfederaatiota vastaan. Hän erosi 9. huhtikuuta 1861, samalla hetkellä kun kuuli Texasin eroamisesta unionista. Hän jäi Kaliforniaan kesäkuuhun asti. Ripeän marssin jälkeen Arizonan autimaan ja keskisten osavaltioiden halki hän saavutti Richmondin Virginiassa, 1. syyskuuta 1861. Siellä Johnstonin nimitti kenraaliksi hänen vanha ystävänsä Jefferson Davis. 30. toukokuuta 1861 Johnstonista tuli toiseksi korkein etelävaltioiden kenraali (vähän tunnetun Samuel Cooperin jälkeen) läntisen taistelunäyttämön päällikkönä. Hän kasvatti Mississippin armeijan puolustamaan konfederaation linjoja Mississippijoelta Kentuckyyn ja Allegheny-vuorille.
Vaikka konfederaatio sai moraalia nostattavan voiton Bull Runin taistelussa idässä 1861, asiat lännessä menivät huonosti 1862. Johnstonin alaiset kenraalit menettivät Fort Henryn 6. helmikuuta 1862 ja Fort Donelsonin on 16. helmikuuta 1862, silloiselle unionin prikaatinkenraali Ulysses S. Grantille. Johnstonia on syytetty huonoista päätöksistä hänen valittuaan prikaatinkenraalit Tilghmanin ja Floydin noihin elintärkeisiin asemiin, eikä johtanut linnoitusten riittäviä rakennustöitä. Unionin kenraalimajuri Don Carlos Buell valtasi elintärkeän kaupungin Nashvillen Tennesseessä. Kenraali P. G. T. Beauregard lähetettiin länteen liittymään Johnstonin joukkoihin ja he järjestivät joukkonsa Corinthiin Mississippiin suunnitellen yllättävänsä Grantin joukot Pittsburg Landingissa Tennesseessä.
kuolema Shilohissa

Johnston keskitti suuria joukkojaan taistelualueen ympärille ja käynnisti Grantia vastaan äkillisen yllätyshyökkäyksen Shilohin taistelussa 6. huhtikuuta 1862. Kun konfederaation joukot juoksivat unioni leirien läpi Johnston näytti olevan kaikkialla henkilökohtaisesti johtamassa ja ajamassa joukkojaan eteenpäin ja taaksepäin linjalla. Kello 14.30 johtaessaan yhtä hyökkäyksistä hän haavoittui saatuaan luodin oikean polvensa taakse. Hän ei ajatellut tuolloin haavoittuneensa vakavasti, ja lähettikin sen sijaan henkilökohtaisen lääkärinsä hoitamaan unionin haavoittuneita.  Luoti oli itse asiassa katkaissut hänen reisivaltimonsa ja hänen saappansa täyttyi verestä . Muutamassa minuutissa hänen esikuntansa jäsenet huomasivat hänen miltei putoavan hevosen selästä ja kysyivät oliko hän haavoittunut, ja mihin hän vastasi: "Kyllä ja pelkään että vakavasti". On mahdollista että hänen kaksintaistelunsa vuonna 1837 oli aiheuttanut hermovaurion tai turtumuksen hänen jalkaansa, eikä hän seurauksena syntynyttä haavaa. Johnston vietiin pieneen rotkoon, jossa hän vuoti kuiviin minuuteissa.
On mahdollista että konfederaation sotilas ampui kuolettavan laukauksen. Yhtään unionin sotilasta ei havaittu Johnstonin selän takana kuolettavassa hyökkäyksessä, kun taas tiedetään että monet etelävaltioiden sotilaista ampuivat unionin linjoille samaan aikaan kun Johnston eteni hyvin sotilaineen. Hän oli sodan korkea-arvoisin kuolonuhri ja hänen menetyksensä oli kova isku etelävaltoiden moraalille. Jefferson Davis piti häntä maan parhaana kenraalina; tämä oli kaksi kuukautta ennen Robert E. Leen ilmaantumista kenraaliksi Pohjois-Virginian armeijan komentoon.
Johnston haudattiin New Orleansiin Louisianaan, ja 1867 Texasin valtion hautausmaalle Austiniin. 40 vuotta myöhemmin valtio palkkasi Elisabet Neyn suunnittelemaan muistomerkin ja veistoksen hänen hautapaikalleen.
Albert Sidney Johnstonin ratsastajanpatsas. Metairie Cemetery, New Orleans.
Käännös suomeksi
Algebra

Lineaarialgebran luento Teknillisessä korkeakoulussa.
Algebra on geometrian ja analyysin ohella yksi matematiikan päähaaroista. Algebrassa tutkimuskohteina ovat laskutoimitusten yleiset ominaisuudet jossakin perusjoukossa, jossa ne on määritelty. Tällaisia laskutoimituksia voivat olla esimerkiksi yhteen- ja kertolasku. Laskutoimitusten määritteleminen joukkoon tuottaa algebran perusrakenteet: ryhmän, renkaan ja kunnan. Esimerkiksi vektorit muodostavat ryhmän, kokonaisluvut renkaan, rationaaliluvut ja reaaliluvut kunnan.
Eri yhteyksissä algebralla voidaan tarkoittaa seuraavia:
alkeisalgebra eli "kirjainlasku" on alkeismatematiikan haara, jossa perusjoukkona on rationaali- tai reaalilukujen joukko. Aritmetiikasta se eroaa pääasiassa siinä, että tunnettujen, numeroilla merkittyjen lukujen ohella siinä käytetään myös tuntemattomia lukuja ja muuttujia, joita merkitään yleensä kirjaimilla, varsinkin ratkaistaessa yhtälöitä.
Nykyaikaisessa puhtaassa matematiikassa:
abstrakti algebra on laaja matematiikan haara, joka käsittelee relaatiota ja laskutoimituksia.
algebra merkitsee myös matemaattista struktuuria. A-algebra on ykkösellinen vaihdannainen rengas B, joka on varustettu rengashomomorfismilla  A\to B.
Alkeisalgebrassa, jota opetetaan peruskoulun yläasteella ja lukiossa, otetaan käyttöön muuttujat. Lausekkeissa, joissa niitä esiintyy, käytetään rationaali- tai reaalilukujen laskutoimituksia.
Algebra nykyaikaisen matematiikan haarana on paljon laajempi kuin alkeisalgebra. Se tutkii paitsi tavallisia lukuja, myös mitä tahansa joukkoa, jossa alkioiden välille voidaan määritellä laskutoimituksia. Sen mukaan, mitkä laskutoimitukset joukossa on määritelty ja mitä ominaisuuksia niillä on, puhutaan erilaisista algebrallisista struktuureista, joista tärkeimpiä ovat:
monoidi
ryhmä
rengas
kokonaisalue
kunta
Algebra on yksi puhtaan matematiikan päähaaroista geometrian, analyysin, topologian, kombinatoriikan ja lukuteorian ohella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matematiikkalehti Solmu, Erkki Luoma-aho: Matematiikan historia aihealueittain, Algebra ja aritmetiikka (pdf)
Understanding Algebra. (Arkistoitu – Internet Archive) James W. Brennan. (englanniksi)
Algebra Software (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Algebra Help (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Algebra — the basic ideas. (englanniksi)
Highlights in the history of algebra (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Explanation of Basic Topics (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Sparknotes' Review of Algebra I and II. (englanniksi)
ExampleProblems.com (Arkistoitu – Internet Archive) Example problems and solutions from basic (Arkistoitu – Internet Archive) and abstract (Arkistoitu – Internet Archive) algebra.
Purplemath.com "Your Algebra Resource". (englanniksi)
Eräs arabiankielisistä käsikirjoituksista, jossa algebraa on käsitelty.
Alavalli

| Alavalli Ala-Valli |
| --- | --- |
 Alavalli
 Koordinaatit: 62°27.718′N, 22°58.648′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kurikka
Entinen kunta:  Jalasjärvi
Korkeus:  110 m
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alavalli (myös Ala-Valli) on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Sitä on kutsuttu vielä sotien jälkeen puhekielessä myös Vallinkyläksi. Alavallista etelään sijaitseva kylä on Ylivalli.
Alavallin kaakkoisosassa on 1966–1968 rakennettu Liikapuron tekojärvi, jonne on rakennettu kesämökkejä.
Elinkeinot

Alavallin elinkeinot liittyvät perustuotantoon. Alueella harjoitetaan turvetuotantoa sekä sikojen, broilereiden ja lypsylehmien kasvatusta. Turvetuotannossa merkittävä on Haukineva, jolta Jalasjärven ja Peräseinäjoen alueelta Vapo on nostanut turvetta vuodesta 1975.
Liikenneyhteydet

Alavallissa sijaitsee Jalasjärven liikennepaikka, jota on käytetty myös turpeen lastaamiseen. Vuonna 1980 perustettu Alavallin kylätoimikunta aikaansai sen, että Jalasjärven liikennepaikkaa ryhdyttiin 1981 käyttämään myös henkilöliikenteeseen siten, että Seinäjoelta Tampereelle menevä juna pysähtyi siinä. Valtionrautatiet muutti aikatauluja vuonna 2006 siten, etteivät henkilöjunat enää pysähtyneet Taavetissa, Jalasjärvellä, Härmässä, Kuivaniemellä eivätkä Iissä.
Historia

Ensimmäinen tunnettu Alavallin asukas oli vuonna 1670 Matti Matinpoika, joka oli tullut Ilmajoelta. Hän rakensi talon Hirvijoen rannalle, joka tunnettiin Wallina (Valli). Toinen tunnettu asukas oli Jalasjärven ensimmäinen lukkari Juho Erkinpoika 1751, jolla saattoi olla erimielisyyksiä Jalasjärven kappeliseurakunnan kappalaisen Gabriel Laguksen kanssa. Lukkari ratsasti mustalla orilla töihin korpimetsien läpi, jolloin reitti tuli tunnetuksi Lukkarinpolkuna, Kirkkopolkuna tai Kirkkotienä.
1700-luvun lopulle Alavallin asukasluku kasvoi siten, että 1800-luvun vaihteessa Alavallissa oli jo 12 uutta taloa. Vanhimmasta päästä talot olivat Walli, Pakka, Salo, Kiviniemi, Kokko, Seppi, Vallinmaa ja Harjunmaa. Näillä itsenäisillä maatiloilla oli lisäksi myös omia torppia. Vanhoista taloista peräisin olevia paikannimiä ovat muun muassa Pakkaperä, Salonmäki, Sepinmäki ja Harjunpäänperä.
Historia > Alavallin nuorisoseura

Alavallin nuorisoseura perustettiin vuonna 1921 kansakoulunopettaja Hilma Kinnusen toimiessa aktiivisesti perustamisvaiheessa. Hän toimi opettajana Alavallin kansakoulussa yhden vuoden ajan. Alavallin nuorisoseuran talo, Ahjola, valmistui vuonna 1933. Sen kivijalan kivet tuotiin Ylivallista. Nuorisoseuran talolla on järjestetty iltamia, näytelmiä, tanhuja, kuorolaulua, bingoja sekä urheilua. Nuorisoseuran talo toimi sotien aikana myös siirtoväen tilapäisasuntona.
Vuonna 1969 Alavallin nuorisoseura järjesti kolmen parin kruunuhäät, joissa oli 3 000 vierasta ensimmäisenä ja 2 000 vierasta toisena päivänä. Hääparit eivät menneet oikeasti naimisiin. Olavi Kiviniemen pelloille oli pystytetty lisäksi tivolitelttoja, joten suuri kävijämäärä selittyy osin myös tivolilla.
Historia > Alavallin kansakoulu

Alavallin peruskoulun ala-aste lakkautettiin 1995/1996 ja rakennus jäi edelleen Jalasjärven kunnalle. Rakennuksen vuokrasi maa- ja kotitalousseura, joka mahdollisti sen käytön myös muuhun kuin omaan toimintaansa. Vuodesta 2000 entistä koulurakennusta on kutsuttu Alavallin kylätaloksi. Alavallin nuorisoseura suunnitteli ostavansa talon. Kauppahinta, johon kuului myös metsää ympäriltä oli 7 000 markkaa. Rakennuksessa on yläkerrassa sauna ja toimivat keittiötilat. Koulurakennuksen ajateltiin aluksi kilpailevan Ahjolan kanssa, jolloin sen ottamista Alavallin nuorisoseuralle arveltiin epätarkoituksenmukaiseksi.
Tunnettuja alavallilaisia

Mari Kiviniemi, kansanedustaja ja ministeri
Kirjallisuutta

Nevala, Aino (toim.): Lisää muistelmia Alavallista : sanoin ja kuvin. Jalasjärven kansalaisopiston Alavallin kylähistoriaryhmä, 1997. ISBN 952-90-9386-1.
| n k Jalasjärvi |
| --- | --- | --- |
 Etelä-Pohjanmaa  Kurikka 
| Kylät |  Alavalli  Hirvijärvi  Ilvesjoki  Kirkonkylä  Jokipii  Keskikylä  Koskue  Luopajärvi  Taivalmaa  Ylivalli  |  |
| Järvet ja lammet |  Ahvenlammi  Hirvijärvi  Iso Madesjärvi  Iso Mujujärvi  Jalasjärvi  Kolhonjärvi  Koskutjärvi  Korpijärvi  Korvajärvi  Lamminjärvi  Liikajärvi  Liikapuron tekojärvi  Mustalampi  Pohjan Korpilammi  Pikku Mujujärvi  Ponsijärvi  Rummukkajärvi  Saarijärvi  Vähä Madesjärvi  |  |
| Joet ja virtavedet |  Hirvijoki  Ilvesjoki  Jalasjoki  Koskutjoki  Leväjoki  Mustajoki  Mustaluoma  Niskaluoma  Saariluoma  |  |
Haavoittunut gallialainen

| Haavoittunut gallialainen |
| --- | --- |
 Haavoittunut gallialainen.
Nimi:  Haavoittunut gallialainen
Tekijä:  Agasias
Valmistumisvuosi:  n. 100 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  patsas
Materiaali:  marmori
Korkeus:  0,93 m
Sijainti:  Kansallinen arkeologinen museo, Ateena, Kreikka
Haavoittunut gallialainen on haavoittunutta sotilasta esittävä antiikin kreikkalainen marmoriveistos. Sen veisti mahdollisesti Agasias myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 100 eaa. Veistos löydettiin Deloksen Italialaisten agoralta. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 30) Ateenassa.
Haavoittunut gallialainen.
Veistos esittää gallialaista (galatialaista), joka on haavoittunut taistelussa jalkaansa, pudonnut oikealle polvelleen ja puolustautuu vihollista vastaan vasemmalla kädellään. Miehen vierellä on kypärä. Aihe oli hellenistisessä kuvanveistossa suosittu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on 0,93 metriä.
Samantyyppinen aihe esiintyy myös veistoksessa Kuoleva gallialainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haavoittunut gallialainen Wikimedia Commonsissa
Allvis

Thor, Thrud ja Allvis. W.G. Collingwoodin piirros.
Allvis on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö. Hänen nimensä merkitsee ”kaikkitietävä”. Hän takoi aasajumalille aseita, ja palkkioksi jumalat lupasivat Thorin poissa ollessa tämän tyttären Thrudin vaimoksi Allvisille. Thoria sopimus ei kuitenkaan miellyttänyt. Kun Allvis saapui noutamaan palkkiotaan, päätti Thor järjestää kokeen estääkseen avioliiton. Thor ilmoitti suostuvansa antamaan Thrudin puolisoksi Allvisille, jos kääpiö kykenisi vastaamaan kaikkiin Thorin kysymyksiin. Thor pitkitti koetta aamunkoittoon asti, jolloin auringonsäteet osuivat Allvisiin ja tämä muuttui kiveksi, sillä kääpiöt eivät kestä auringonvaloa.
Algots

Algotsin työntekijöitä mainospostikortissa vuodelta 1955.
Algots, oik. Algot Johansson AB, oli ruotsalainen vaatetusalan yritys, joka toimi vuodesta 1907 konkurssiinsa 1977 saakka. Algots toimi vuodesta 1969 myös Suomessa, ensin Närpiön Finbyssä ja myöhemmin myös Laihialla, Alajärvellä, Teuvalla ja Kurikassa, ja työllisti Suomessa parhaimmillaan 1 100 ihmistä. Konkurssin jälkeen Algots sulautui Ruotsin valtion omistamaan Eiser-vaatetusyritykseen, joka omisti Varkaudessa suuren trikootehtaan vuosina 1971–1986.