stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bill Farmer
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bill Farmer Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Anna Kinberg Batra

| Anna Kinberg Batra |
| --- | --- |

Oppositiojohtaja
 10.1.2015–1.10.2017  
Monarkki:  Kaarle XVI Kustaa
Pääministeri:  Stefan Löfven
Edeltäjä:  Fredrik Reinfeldt
Seuraaja:  Ulf Kristersson
Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja
 10.1.2015–1.10.2017  
Edeltäjä:  Fredrik Reinfeldt
Seuraaja:  Ulf Kristersson
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1970 (ikä 54) Skärholmen
Tiedot
Puolue:  Maltillinen kokoomus
Anna Maria Kinberg Batra (s. 14. huhtikuuta 1970 Skärholmen) on ruotsalainen poliitikko ja Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja vuosina 2015–2017. Aiemmin hän toimi myös puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana 2010–2015.
Kinberg Batra syntyi Skärholmenissa ja kasvoi Djursholmissa. Hän on opiskellut Tukholman kauppakorkeakoulussa vuosina 1991–2000 suorittaen civilekonom -tutkinnon. Lapsuudessaan Kinberg Batra asui myös Alankomaissa ja puhuu hollantia. Hän on opiskellut hollannin ja ranskan kieltä myös Tukholman yliopistossa vuosina 1989–1991.
Valmistuttuaan kauppakorkeakoulusta Kinberg Batra työskenteli viestintäkonsulttina PR-toimisto Primella vuosina 2000–2005. Samaan aikaan hänellä oli oma PR- ja viestintäalan yritys. Kinberg Batra työskenteli viestintäjohtajana Tukholman kauppakamarissa 2005–2006. Valtiopäiville hänet valittiin vuoden 2006 vaaleissa.
Vuoden 2010 vaalien jälkeen Kinberg Batra toimi puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana. Fredrik Reinfeldtin ilmoitettua eroavansa Maltillisen kokoomuksen puheenjohtajan paikalta vuoden 2014 vaalitappion jälkeen häntä alettiin pitää Reinfeldtin todennäköisenä seuraajana.
Virallisesti Kinberg Batra valittiin puolueen uudeksi puheenjohtajaksi tammikuussa 2015 Solnassa järjestetyssä ylimääräisessä puoluekokouksessa. Nimitysvaliokunta oli aiemmin antanut esityksen, ja hänellä oli myös melkein kaikkien puolueen piirijärjestöjen kannatus. 25. elokuuta 2017 Kinberg Batra ilmoitti eroavansa puolueen johdosta ja myöhemmin syyskuussa hän ilmoitti luopuvansa politiikasta kokonaan. Kinberg Batra oli Maltillisen kokoomuksen ensimmäinen naispuheenjohtaja.
Kinberg Batra on naimisissa koomikko David Batran kanssa. Heillä on yksi tytär.
Aiheesta muualla

Kinberg Batran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Anna Kinberg Batra Twitterissä
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anna Kinberg Batra Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fredrik Reinfeldt | Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja 2015−2017 | Seuraaja: Ulf Kristersson |
Brahim Tsaki

Brahim Tsaki (27. joulukuuta 1946 Sidi Bel Abbès – 5. syyskuuta 2021 Pariisi) oli algerialainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa lukeutuu elokuva Histoire d’une rencontre, jolla hän voitti afrikkalaisen FESPACO-elokuvajuhlien pääpalkinnon, kultaisen Yennagan oriin vuonna 1985.
Astia (albumi)

| Astia Johannes Faustus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2018
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Hemmo Laiho
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Zum Teufel! (ZUMCD-009)
Johannes Faustuksen muut julkaisut
| W 2015 | Astia 2018 |   |
Astia on Johannes Faustuksen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 2. marraskuuta 2018 levymerkillä Zum Teufel!.
Kappaleet

Tuomiokirkon kellot – 4.10
Usko – 2.57
Kaatunut puu – 4.05
Ilmestys – 3.24
49 & 61 – 5.39
Marionetti – 4.03
Paimen – 4.07
Johannes Faustuksen uusi astia – 11.55
Tähdet – 3.41
Troija – 3.50
Arvostelut

Desibeli.net:
Aiheesta muualla

Ilkan valinta: Syvemmälle progeen (Arkistoitu – Internet Archive). Aamuset 16.10.2018.
Levyarvio: Johannes Faustuksen Astiassa on niin Narttua, Viikatetta kuin kärpässientäkin (Arkistoitu – Internet Archive). Turun Sanomat 13.10.2018.
Outoa, viihdyttävää ja massasta poikkeavaa – arviossa Johannes Faustuksen taiderock-teos ”Astia”. Kaaoszine 15.3.2019.
Asti

–
| Asti |
| --- | --- |
 Astin katedraali.
 lippu:  vaakuna
 Asti
 Koordinaatit: 44°53′56″N, 08°12′28″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Astin maakunta
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Maurizio Rasero
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  151,31 km²
Korkeus:  102–282 m
Väkiluku (31.12.2015):  76 202
 – Väestötiheys:  504 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  14100
Suuntanumero(t):  0141
 
 http://www.comune.asti.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asti on kaupunki luoteisessa Italiassa Piemontessa. Se on Astin maakunnan pääkaupunki. Asti sijaitsee noin 55 kilometriä Torinosta itään. Astissa on vajaat 80 000 asukasta.
Tunnettuja henkilöitä

Astin tunnetuimpia henkilöitä:
Vittorio Alfieri (1749–1803), näytelmäkirjailija
Carlo Alberto Castigliano (1847–1884), matemaatikko ja fyysikko
Ettore Desderi (1892–1974), säveltäjä
Paolo Conte (s. 1937), taidemaalari, runoilija ja lauluntekijä
Giovanni Goria (1943–1994), poliitikko joka toimi Italian pääministerinä 1987–1988
Giorgio Faletti (1950–2014), käsikirjoittaja, näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä
Maurizio Lobina (s. 1973), eurodance-yhtye Eiffel 65:n entinen jäsen, nykyään Bloom 06:n jäsen
Rinaldo Capello (s. 1964), autourheilija
Matteo Paro (s. 1983), jalkapalloilija
Ystävyyskaupungit

Astin ystävyyskaupunkeja ovat:
Valence, Ranska, vuodesta 1966
Biberach an der Riß, Saksa
Ma'alot-Tarshiha, Israel.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asti Wikimedia Commonsissa
Astin maakunta
Agliano Terme | Albugnano | Antignano | Aramengo | Asti | Azzano d’Asti | Baldichieri d’Asti | Belveglio | Berzano di San Pietro | Bruno | Bubbio | Buttigliera d’Asti | Calamandrana | Calliano | Calosso | Camerano Casasco | Canelli | Cantarana | Capriglio | Casorzo | Cassinasco | Castagnole Monferrato | Castagnole delle Lanze | Castel Boglione | Castel Rocchero | Castell’Alfero | Castellero | Castelletto Molina | Castello di Annone | Castelnuovo Belbo | Castelnuovo Calcea | Castelnuovo Don Bosco | Cellarengo | Celle Enomondo | Cerreto d’Asti | Cerro Tanaro | Cessole | Chiusano d’Asti | Cinaglio | Cisterna d’Asti | Coazzolo | Cocconato | Corsione | Cortandone | Cortanze | Cortazzone | Cortiglione | Cossombrato | Costigliole d’Asti | Cunico | Dusino San Michele | Ferrere | Fontanile | Frinco | Grana | Grazzano Badoglio | Incisa Scapaccino | Isola d’Asti | Loazzolo | Maranzana | Maretto | Moasca | Mombaldone | Mombaruzzo | Mombercelli | Monale | Monastero Bormida | Moncalvo | Moncucco Torinese | Mongardino | Montabone | Montafia | Montaldo Scarampi | Montechiaro d’Asti | Montegrosso d’Asti | Montemagno | Montiglio Monferrato | Moransengo | Nizza Monferrato | Olmo Gentile | Passerano Marmorito | Penango | Piea | Pino d’Asti | Piovà Massaia | Portacomaro | Quaranti | Refrancore | Revigliasco d’Asti | Roatto | Robella | Rocca d’Arazzo | Roccaverano | Rocchetta Palafea | Rocchetta Tanaro | San Damiano d’Asti | San Giorgio Scarampi | San Martino Alfieri | San Marzano Oliveto | San Paolo Solbrito | Scurzolengo | Serole | Sessame | Settime | Soglio | Tigliole | Tonco | Tonengo | Vaglio Serra | Valfenera | Vesime | Viale | Viarigi | Vigliano d’Asti | Villa San Secondo | Villafranca d’Asti | Villanova d’Asti | Vinchio
Atte Oksanen

Professori Atte Oksanen
Atte Joonas Oksanen (s. 1977) on suomalainen sosiaalipsykologi, joka toimii sosiaalipsykologian professorina ja tutkimusvaradekaanina Tampereen yliopistossa.
Oksanen väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2006. Hän on sosiaalipsykologian dosentti Tampereen yliopistossa ja sosiologian dosentti Turun yliopistossa ja Helsingin yliopistossa.
Oksanen johtaa uusia teknologioita sosiaalipsykologisesta näkökulmasta tarkastelevaa Emerging Technologies Labia. Hänen tutkimuksensa keskittyvät teknologisiin ympäristöihin, addiktioihin ja rikollisuuteen. Oksanen on tehnyt aiempaa tutkimusta verkkovihasta ja häirinnästä ja vakavasta kohdennetusta väkivallasta. Oksasella on yli 300 tutkimusjulkaisua, joista yli 170 on vertaisarvioituja journaalijulkaisuja. Oksasen tutkimuksia ovat rahoittaneet Suomen Akatemia, Koneen säätiö, Suomen kulttuurirahasto, Alkoholitutkimussäätiöja Alli Paasikiven säätiö. Oksanen toimii Suomen Akatemiassa sekä Tutkimusinfrastuurikomitean että Kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä.
Julkaisuja

Atte Oksanen: Haavautuva minuus: väkivallan barokki kontrolliyhteiskunnassa. Tampere University Press, 2006. Saatavilla internetissä
Atte Oksanen ja Sari Näre: Lapset pelissä: Virtuaaliviidakon ansat. Minerva Kustannus, 2006.
Atte Oksanen, Eija Paavilainen ja Tarja Pösö (toim.): Comparing Children, Families and Risks. Tampere University Press, 2006. Saatavilla internetissä
Atte Oksanen: Äärimmäistä kulttuuria: eXtreme-minuuksien historiaa dadaismista Hunter S. Thompsoniin. Johnny Kniga, 2009.
Atte Oksanen ja Marko Salonen (toim.): Toiminnallisia loukkuja: hyvinvointi ja eriarvoisuus yhteiskunnassa. Tampere University Press, 2011. Saatavilla internetissä
Frank J. Robertz, Atte Oksanen ja Pekka Räsänen: Viktimisierung junger Menschen im Internet: Leitfaden für Pädagogen und Psychologen. Springer, 2016.
Keipi Teo, Matti Näsi, Atte Oksanen ja Pekka Räsänen: Online Hate and Harmful Content: Cross-National Perspectives. Routledge, 2016. Saatavilla internetissä
Aiheesta muuala

Tampereen yliopiston portaali
ORCID
Scopus
ResearchGate
Google Scholar
Arkala

Arkala on noin 20 taloutta käsittävä kylä Oulussa Joloksen kaupunginosassa, entisen Ylikiimingin kunnan alueella valtatien 20 varrella. Kylä sijaitsee noin 40 kilometriä Oulusta itään ja noin 25 kilometriä pohjoiseen Ylikiimingin taajamasta.
Kylässä toiminut Pohjoiskulman koulu lakkautettiin vuonna 2009. Arkala kuuluu Jokirannan koulun koulupiiriin.
Kylällä toiminut kyläkauppa lakkautettiin vuonna 2005. 40 vuotta toiminut Teboilin huoltoasema, myöhemmin kylmäasema, lopetti toimintansa vuoden 2008 lopussa. Nykyään ainoa toimiva yritys kylällä on Arkalan Puuperinne Oy.
Liikenne

Valtatiellä 20 liikennöi Arkalan kohdalla noin 8 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Kaupunginosan sisäinen liikenne on pääasiallisesti sidottu koululaisvuoroihin. Ajomatka Oulun keskustaan kestää noin 40–50 minuuttia liikennetilanteesta riippuen.
Historia

Kuten usein on tapana, myös Arkalan kylän kerrotaan saaneen nimensä sen ensimmäisen asukkaan mukaan. Aikoinaan paikalle on perimätiedon mukaan asettunut asumaan Arka-Jussi.
Tapahtumia

Hirvipeijaiset
Ansongon–Ménakan eläintensuojelualue

| --- | --- |
Sijainti:  Gaon alue Mali
| --- | --- |
Tyyppi:  Eläintensuojelualue 
Perustettu:  17. helmikuuta 1950 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ansongon–Ménakan eläintensuojelualue (ransk. Réserve partielle de faune d’Ansongo-Ménaka) on luonnonsuojelualue Gaon alueen Ansongon ja Ménakan piireissä Malissa. Kirahvien suojelua varten vuonna 1950 perustetun alueen pinta-ala on 17 500 neliökilometriä.
Sahelin vyöhykkeeseen kuuluvan alueen luonto on kärsinyt suuresti ihmisen toiminnasta. Kirahvit katosivat virallisesti vuonna 2001, mutta alueella elää yhä kultasakaaleja, aavikkokettuja, hietakissoja, punaotsagaselleja ja aavikkogaselleja. Alueen länsirajan muodostavalla Nigerjoella tavataan virtahepoja ja krokotiileja. Valvonta on riittämätöntä eikä tarjolla ole mitään vierailijapalveluita.
Bizerte (kuvernementti)

| Bizerten kuvernementti ولاية بَنزرت‎‎ |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Tunisia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bizerte
Pinta-ala:  3 685 km²
Väkiluku (2014):  568 219
 – väestötiheys:  154,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  TN-23
Bizerte (arab. ولاية بَنزرت‎‎‎‎‎‎‎‎, Wilāyat Benzart) on yksi Tunisian 24 kuvernementista. Se sijaitsee Pohjois-Tunisiassa Välimeren rannikolla ja sen pääkaupunki on Bizerte. Kuvernementissa on 568 219 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3 685 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bizerten kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Tunisian kuvernementit
Ariana
Béja
Ben Arous
Bizerte
Gabès
Gafsa
Jendouba
Kairouan
Kasserine
Kebili
Kef
Mahdia
Manouba
Medenine
Monastir
Nabeul
Sfax
Sidi Bouzid
Siliana
Sousse
Tataouine
Tozeur
Tunis
Zaghouan
Ansprand

Ansprand (k. 712) oli langobardien kuningas vuonna 712. Hän oli alaikäisen kuningas Liutpertin sijaishallitsija, mutta joutui pakenemaan Italiasta vuonna 702 Liutpertin hävittyä taistelussa Aripert II:n joukoille. Ansprand vietti kymmenen vuotta maanpaossa Baijerin herttuan Theutpertin luona. Theutpert ja Ansprand valloittivat Italian maanpakolaisvuosien jälkeen, ja Ansprandista tuli lyhyeksi aikaa kuningas.
Bosnia-Hertsegovinan jääkiekkoliitto

| Bosnia and Herzegovina Ice Hockey Federation |
| --- | --- |

Liittynyt IIHF:ään:  10. toukokuuta 2001
IIHF Ranking Miehet:  47.
Presidentti:  Haris Muhić
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bosnia-Hertsegovinan jääkiekkoliitto (serbokroaatiksi Hokejaški savez Bosne i Hercegovine) on Bosnia-Hertsegovinassa jääkiekkoa hallitseva järjestö. Liitto myös ylläpitää Bosnia-Hertsegovinan jääkiekkomaajoukkuetta ja jääkiekkoliigaa.
Maajoukkueet

Bosnia-Hertsegovinan miesten jääkiekkomaajoukkue
Bosnia-Hertsegovinan naisten jääkiekkomaajoukkue
Bosnia-Hertsegovinan alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Bosnia-Hertsegovinan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Auran Vannas

Auran Vannas, lyhenne AuVa, on Aurassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1928. Tällä hetkellä seurassa toimii aktiivisesti neljä jaostoa: yleisurheilu, suunnistus, lentopallo ja sulkapallo. Lentopallossa seura sai miesten edustusjoukkueen kokoon kuuden vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2011-2012 ja se pelaakin 2-sarjassa. Naisten joukkue pelaa Lounaisessa aluemestaruussarjassa (entinen 3-sarja) ja ikämiesten joukkue harrastemielessä Auranmaa-sarjaa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Aulstadin kirkko

| Aulstadin kirkko Aulstad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2010.
Sijainti:  Gausdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1864
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aulstadin kirkko (norj. Aulstad kirke) on Gausdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1864.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aulstadin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bizen

| Bizen (備前市) |
| --- | --- |
 Näkymä Hinasenlahdelle
 lippu:  Symboli
 Bizenin sijainti Okayaman prefektuurissa
 Bizen
 Koordinaatit: 34°44′43″N, 134°11′17″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Okayaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  258,24 km²
Väkiluku (11/2019):  34 266
 – Väestötiheys:  132,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Pistacia chinensis
 – Kukka:  Intianalppiruusu
 – Kala:  Kiinanmakrilli
 
 http://www.city.bizen.okayama.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bizen (jap. 備前市, Bizen-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Harimanmeren ja Katashimanlahden rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Idässä se rajautuu Hyōgon prefektuuriin. Kaupunkiin kuuluvat Seton sisämeren Hinasesaaret, joista merkittävin on Kakuijima. Pohjoisessa kaupunki ulottuu vuoristoalueille, joiden läpi virtaa Yoshiijoen sivujokia. Bizenissä on 34 266 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 258,24 neliökilometriä.
Kaupungin ydinaluetta on Katakami, joka kehittyi vanhastaan satamapaikkakuntana ja Edo-kaudella San’yōdō-tien varren postiasemana (shukuba). Inben seutu, jossa oli saatavilla hyvälaatuista savea, kukoisti vuorostaan jo Muromachi-kaudelta lähtien keramiikan tuotannon ansiosta ja tunnetaan Bizen-keramiikan syntypaikkana. Edo-kaudella alue kuului Okayaman daimiokuntaan. Bizenin maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1951 liittämällä toisiinsa Inben ja Katakamin maaseutukaupungit. Nimensä se sai entiseltä Bizenin provinssilta. Kaupunkioikeudet Bizen sai vuonna 1971, kun siihen liitettiin Mitsuishin maaseutukaupunki. Kaupunki kasvoi huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Hinasen ja Yoshinagan maaseutukaupungit. Katakamin ja Mitsuishin seuduilla tärkeä elinkeino on tulenkestävien tiilten valmistus, johon käytetään Mitsuishistä louhittavaa pagodiittia. Rannikkoalueilla harjoitetaan kalastusta ja osterien vesiviljelyä.
Bizenin kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Inben vanhojen keramiikkauunien jäänteet, Hattō-jin ja Shinkō-jin buddhalaiset temppelit sekä daimio Ikeda Mitsumasan perustama Shizutanin koulu, jonka auditoriorakennus on nimetty yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Kaupungissa toimivat muun muassa Okayaman keramiikkakeskus, Bizen-keramiikan museo ja latinalaisen Amerikan kulttuurien museo. Osa kaupungin alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Bizeniä palvelevat JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja ja Akō-linja.
Kuvia

Katunäkymä Inbessä
Inbe on Bizen-keramiikan syntypaikka
Vesiviljelyä Kashirajimalla
Shizutanin koulu
Fukushō-jin temppelin pagodi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bizen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Brahim Boutayeb

| Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Marokko> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 10 000 metriä |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tokio 1991 | 5 000 metriä |  |
Brahim Boutayeb (2012)
Moulay Brahim Boutayeb (s. 15. elokuuta 1967 Khemisset, Marokko) on marokkolainen entinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Lähes tuntematon Boutayeb voitti Soulin olympialaisten 10 000 metrin juoksun vuonna 1988. Loppukilpailun alussa juostiin erittäin kovaa vauhtia. Puolimatkassa oltiin maailmanennätysvauhdissa, jolloin Boutayeb siirtyi kilpailun kärkeen. Hän jatkoi maailmanennätysvauhtia pudottaen muut kyydistään, mutta voiton varmistuessa hän hidasti, ja loppuaika 27.21,46 oli kaikkien aikojen neljänneksi kovin aika siihen mennessä.
Olympiakisojen jälkeen Boutayeb keskittyi lyhyemmille matkoille parantaen seuraavien vuosien aikana 1 500 metrin ja 5 000 metrin juoksun ennätyksiään. Tokion MM-kisoissa 1991 hän sijoittui pronssille 5 000 metrillä ja Barcelonan olympialaisissa 1992 juoksi neljänneksi samalla matkalla häviten vain 0,75 sekuntia kilpailun voittajalle, Saksan Dieter Baumannille.
Boutayeb osallistui vielä vuonna 1993 Stuttgartin MM-kisoihin, joissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Tämän jälkeen hän päätti lopettaa yleisurheilun ja keskittyä uraansa rallikuljettajana.
Auramiini

| Auramiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-[4-(dimetyyliamino)bentseenikarboksiimidoyyli]-N,N-dimetyylianiliini
CAS-numero:  492-80-8
PubChem CID:  44721253, 44657951 ja 25164056 17170, 44721253, 44657951 ja 25164056
SMILES:  CN(C)C1=CC=C(C=C1)C(=N)C2=CC=C(C=C2)N(C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C17H21N3
Moolimassa:  267,37 g/mol
Sulamispiste:  136 °C
Kiehumispiste:  330,5 °C
    
Auramiini eli 4,4‘-karbonimidoyylibis-N,N-dimetyylianiliini on keltainen tervaväriselvennä. Sitä käytetään muun muassa puuvillan, silkin ja paperin värjäykseen. Auramiinin valmistukseen liittyy kasvanut riski sairastua syöpään.
Auramiinin kemiallinen kaava on C17H21N3, moolimassa on 267,37 g/mol ja CAS-numero 492-80-8.
Aiheesta muualla

Landolt-Börnstein Substance: Auramin[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Lookchem: Auramine (englanniksi)
Auramiinin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
Arokki

| Arokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Matsukkikasvit Mazaceae
Suku::  Arokit Dodartia
Laji::  orientalis
Kaksiosainen nimi
 Dodartia orientalis  L. 
Katso myös
   Arokki Wikispeciesissä   Arokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arokki (Dodartia orientalis) on monivuotinen kasvilaji, joka kuuluu matsukkikasvien heimoon, aiemmin syyläjuuri- eli naamakukkaiskasveihin. Se on arokkien (Dodartia) suvun ainoa laji. Carl von Linné kuvasi kasvin tieteelle vuonna 1753 tyyppipaikkana ”Ararat-vuori Tatariassa”.
Ulkonäkö

Arokki on monivuotinen, enintään 50 senttimetriä korkea ruoho, jolla on violetit tai tummanpurppurat, noin kahden senttimetrin mittaiset kukat.
Levinneisyys

Arokkia esiintyy viljelymailla ja jokivarsilla Aasian keskiosassa, Venäjällä, Mongoliassa, Kiinassa ja viidessä Keski-Aasian maassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa. Euroopassa on yksittäisiä havaintoja Suomesta ja Hollannista. Suomessa arokki on löydetty Etelä-Hämeen Humppilasta 1980-luvulla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Arokki (Dodartia orientalis)
Bokator

Bokator on kambodžalainen vanha taistelulaji. Sen on sanottu olevan kaakkoisaasialaisten potkunyrkkeilylajien edeltäjä. Angkor Watissa on kohokuvia, jotka esittävät bokatorottelijoita. Se oli muinaisten khmerien armeijan lähitaistelulaji, ja kehitetty taistelukentille.
Modernissa bokatorissa on tuhansia liikkeitä, jotka yhdistetään liikesarjoiksi, jotka saavat nimensä eläinten mukaan. Liikesarjoja on seisten, polviltaan, istualtaan tai makuultaan aloitettavia sarjoja. Harrastajan edistymisen näkee hänen käyttämästään huivista, joka vastaa budolajien erivärisiä vöitä. Bokatorhuiveissa on värien lisäksi erilaisia eläinaiheita.
Pol Potin hallinnon aikana Punaiset khmerit etsivät ja surmasivat aktiivisesti taistelulajien opettajia. Myös vietnamilaisten vallan aikana bokatorin harjoittaminen oli kiellettyä. Vuodesta 2004 alkaen lajia on kuitenkin voimallisesti herätetty henkiin.
Apovuorenkottarainen

| Apovuorenkottarainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Goodfellowia
Laji::  miranda
Kaksiosainen nimi
 Goodfellowia miranda  (Hartert, 1903) 
Synonyymit
 Basilornis mirandus 
Katso myös
   Apovuorenkottarainen Wikispeciesissä   Apovuorenkottarainen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Apovuorenkottarainen (Goodfellowia miranda) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö

Apovuorenkottaraista tavataan kotoperäisenä Filippiineillä Mindanaon saarella. Se elää metsissä ja metsänreunoilla yli 1 250 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji voi elää myös hakatuilla alueilla. Sen kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajin on kuvattu olevan yleinen joillain paikoilla. Apovuorenkottarainen on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja metsien hakkuut voivat olla sille uhka sen elinympäristöjen alimmilla korkeuksilla.
Arnold Othmar Wieland

Arnold Othmar Wieland (s. 1. elokuuta 1940 Lengmoos, Italia) on saksalainen teologi. Hän toimi Saksalaisen ritarikunnan suurmestarina vuosina 1988–2000.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ildefons Pauler | Saksalaisen ritarikunnan suurmestari 1988-2000 | Seuraaja: Bruno Platter |