stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Borobudur
Historia

Borobudur on rakennettu Sailendra-dynastian valtakauden aikana vuosien 778 ja 856 välillä. Tämä aikakausi oli buddhalaisuuden ja hindulaisuuden kukoistusaikaa Kaakkois-Aasiassa, ja dynastioiden vauraus näkyi suurina ja näkyvinä rakennusprojekteina.
Pyhäkkö muodostuu 32 metriä korkeasta pyramidista, jota koristavat yli 500 Buddhan patsasta sekä lukuisat stupat (eräänlaiset hauta- ja muistomerkit) sekä matalat reliefit, jotka kiertävät tasanteiden sivuja. Erikoisen muotoilunsa ja runsaan koristelunsa ansiosta Borobudur on ainutlaatuinen buddhalaisuuden muistomerkki Kaakkois-Aasiassa. Monumentin perusta on neliö, jonka sivut ovat 118 metriä pitkät. Pyramidi kohoaa yhdeksän kerroksen korkeuteen; alimmat ovat neliömäisiä ja ylimmät ympyränmuotoisia. Borobudurin pyhäkön huipulla on 72 pientä stupaa keskusstupan ympärillä. Borobudurin pääasiallinen rakennusmateriaali on andesiitti ja se koostuu noin 1,6 miljoonasta kivilohkareesta.
Pyramidin huipulle kiipeäminen on itsessään pyhiinvaellus, joka on suunniteltu noudattelemaan mahayanan kosmologiaa ja jokaisen kerroksen noustuaan henkilön kerrotaan kuvaannollisesti nousseen aina uudelle valaistumisen tasolle. Alimmat kerrokset, ja niiden patsaat, kuvaavat halujen ja ahneuden hallitsemaa elämää, keskikerrokset kuvaavat muotojen maailmaa ja ylimmät kerrokset muodotonta, täydellistä valaistumista.
Aikojen kuluessa temppeli hylättiin. On kuitenkin epävarmaa, miksi ja milloin noin tarkalleen tämä tapahtui. Todennäköisiä syitä hylkäämiselle ovat se, että temppeli sijaitsee kahden aktiivisen tulivuoren läheisyydessä, minkä johdosta rajut purkaukset ovat saattaneet ajaa ihmiset pois temppelin alueelta. Lisäksi jaavalaiset alkoivat kääntyä yhä suuremmissa määrin islamiin, minkä johdosta temppelistä lähteneet ihmiset eivät todennäköisesti koskaan palanneetkaan. Tämän seurauksena tulivuoren tuhka ja kasvusto peittivät temppelin vuosisatojen kuluessa.
Britit löysivät temppelin uudelleen vuonna 1814. Tätä retkikuntaa johti brittiläinen varakuvernööri sir Thomas Raffels, jonka britit olivat nimittäneet virkaan otettuaan haltuunsa Alankomaiden siirtomaat Napoleonin sotien ajaksi.
Vuonna 1985 temppeliä alettiin kunnostaa, mutta samassa yhteydessä ääriislamisti räjäyttivät 11 pommia temppelialueella tuhoten yhdeksän stupaa.
Nykyään

Pyhäkkö on edelleen uskonnollisessa käytössä ja sinne tehdään vuosittain pyhiinvaelluksia. Indonesian valtio on myös pyrkinyt markkinoimaan paikkaa buddhalaisena turistikohteena. Pyhiinvaeltajat kiertävät temppeliä myötäpäivään.
Indonesian uskonnollisista asioista vastaava ministeri, Yaqut Cholil Qoumas, toivoi, että temppeli välttäisi Afghanistanin Bamiyanin buddhan kohtalon ja, että temppelin tuhoutuminen olisi valtava menetys kaikille indonesialaisille..
Galleria

Borobudurin pienoismalli.
Borobudurin ”kivikelloja”, stupia, joista jokaisessa on Buddha-patsas.
Yksi Buddhan patsaista.
Keski-Jaavan vaakuna, jossa Borobudur on kuvattuna.
Buddhalaisia munkkeja Borobudurissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Borobudur Wikimedia Commonsissa
Boraani

Pallotikkumalli boraanista BH3, joka on erittäin reaktiivinen
Boraanit on suuri ryhmä luonnossa esiintymättömiä boorin ja vedyn yhdisteitä. Monet boraanit oksidoituvat pelkässä ilmassa, joskus voimakkaastikin. Molekyyliä BH3 kutsutaan boraaniksi. Se on tunnettu ainoastaan kaasumaisessa muodossa ja dimerisoituu helposti diboraaniksi (B2H6). Suurimmat boraanit muodostuvat booriklustereista, jotka ovat monitahokkaita. Joillakin yhdisteillä esiintyy myös isomeriaa. Esimerkiksi eikosaboraanin B20H26 isomerien pohjana on kaksi kymmenen booriatomia sisältävää klusteria.
Tärkeimmät boraanit ovat diboraani, pentaboraani B5H9 ja dekaboraani B10H14. On myös olemassa boraaneja, joissa yksi tai useampi booriatomi on korvautunut jollain toisella atomilla. Tällaisia ovat esimerkiksi karboraanit, joissa boorin tilalla on hiili, ja metalloboraanit, joissa boori on korvautunut jollakin metallilla.
Boraanien yleiset kaavat

Yksiklusteriset boraanit voidaan jakaa neljään ryhmään, joilla on yleinen rakenne. Taulukossa n tarkoittaa booriatomien määrää.
| Tyyppi | Kaava | Huomiot |
| --- | --- | --- |
| kloso− | BnHn2− | Sellaisia neutraaleja boraaneja, jotka noudattaisivat kaavaa BnHn+2 ei tunneta |
| nido− | BnHn+4 |  |
| arakhno− | BnHn+6 |  |
| hypho− | BnHn+8 |  |
On myös olemassa neutraaleja hyperkloso-boraaneja, joissa vety on korvautunut jollakin muulla ryhmällä ja joilla on teoreettinen kaava BnHn. Esimerkiksi B12(OCH2Ph)12, joka on hyperkloso-B12H12:n stabiili johdannainen.
Boraanien yleiset kaavat > Nimeäminen

Sähköisesti neutraalien boraanien nimissä booriatomien määrä ilmaistaan kreikkalaisilla etuliitteillä ja vetyatomien määrä merkitään nimen loppuun sulkeissa.
B5H9 pentaboraani(9)
B6H12 heksaboraani(12)
Anioneissa ilmoitetaan ensin vetyatomien määrä ja sen jälkeen booriatomien määrä ja anionin pääte -aatti. Varaus merkitään sulkeisiin.
B5H8− oktahydropentaboraatti(1-)
Myös ryhmien etuliitteet voidaan kertoa
B5H9 nido-pentaboraani(9)
B4H10 arakhno-tetraboraani(10)
B6H62− heksahydroheksaboraatti(2-)
Boraanien yleiset kaavat > Klusterityypit

1970-luvun alussa huomattiin, että booriklusterien geometria muistuttaa deltaedrejä tai deltaedrejä, joita puuttuu yksi tai useampi kärki.
| Deltaedri | Kärjet |
| --- | --- |
Trigonaalinen kaksoispyramidi: 5
Oktaedri: 6
Pentagonaalinen kaksoispyramidi: 7
Dodekaedri: 8
Kolmikärkinen trigonaalinen prisma: 9
Kaksikärkinen antiprisma: 10
Oktadekaedri: 11
Ikosaedri: 12
Diboraani, B2H6
Pentaboraani, B5H9
Dekaboraani, B10H14
B12H122-
Klusterien nimeäminen on johdettu yksiklusteristen boraanien ryhmien nimistä.
hyperkloso- suljettu täydellinen klusteri, esimerkiksi dodekaedri
kloso-  suljettu täydellinen klusteri, esimerkiksi ikosaedrin muotoinen B12H122−
nido- boori valtaa kärjen delta edriltä, esimerkiksi B5H9 on oktaedri, jolta puuttuu yksi kärki
arakhno- boori valtaa kaksi kärkeä  deltaedriltä, esimerkiksi B4H10 on oktaedri, jolta puuttuu kaksi kärkeä
hypho- boori valtaa kolme kärkeä deltaedriltä, esimerkiksi B8H16 on mahdollisesti muodoltaa oktaedri, jolta puuttuu kolme kärkeä.
konjunkto- kahden tai useamman klusterin muodostelma
Boraanien kemiaa

Kaikki boraanit ovat värittömiä ja diamagneettisia. Ne reagoivat helposti ja jotkut ovat pyroforisia ja useat myrkyllisiä. Suurikokoisemmat boraanit ovat usein pienikokoisempia stabiilimpia.
Boraanien kemiaa > Reaktiotapoja

Boraanien reaktioita ovat
elektrofiilinen korvautumisreaktio
nukleofiilinen korvautumisreaktio
vahvat hapot kykenevät riistämään boraaneilta protonin
klusterin muodostuminen borohydridien kanssa
alkyyni ja nido-boraani muodostavat karboraanin
Boraanit voivat myös toimia ligandeina kompleksiyhdisteissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boraani Wikimedia Commonsissa
Robert Boyle

| Robert Boyle |
| --- | --- |
 Johann Kerseboomin maalaus Robert Boylesta noin vuodelta 1689
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1627 Lismoren linna, Irlanti
Kuollut: 31. joulukuuta 1691 Lontoo, Englanti
Arvonimi: The Honourable
Koulutus ja ura
Instituutti:  Royal Society
Oppilaat:  Robert Hooke
Tutkimusalue:  Teologia, kemia ja fysiikka
Tunnetut työt:  Boylen laki
Robert Boyle (iiriksi Robaird Ó Bhaoill; 25. tammikuuta 1627 – 31. joulukuuta 1691) oli brittiläinen luonnonfilosofi, kemisti ja fyysikko. Boylen ajattelu oli alkemiaan päin kääntyvää, mutta nykyään häntä arvostetaan ensimmäisenä nykyaikaisena kemistinä.
Boyle hylkäsi vanhat käsitykset, joiden mukaan olisi vain kolme tai neljä alkuainetta, ja päätteli niitä olevan todennäköisesti paljon enemmän, mutta hän ei maininnut yhtään esimerkkiä alkuaineesta. Boyle ei keksinyt mukaansa nimettyä Boylen lakia, mutta vahvisti sen. Boylen lakiin liittyvän ilmiön huomasi ensimmäisenä Richard Towneley.
Elämä

Boylen isä oli menestyvä englantilainen liikemies, josta tehtiin 1620 Corkin jaarli. Boyle oli seitsemäs poika ja 14. lapsi. Hän oppi jo lapsena puhumaan ranskaa ja latinaa. Hän peri huomattavan omaisuuden, joten ei joutunut tekemään työtä. Hän ei ikinä käynyt yliopistoa, mutta kiinnostui filosofiasta ja tieteistä.
Noin 1655 Boyle asettui taloon High Streetille Oxfordissa. Häntä avusti tuolloin Robert Hooke, joka kehitti pumpun, joka osoittautui tärkeäksi kaasujen tutkimuksessa. Vuonna 1668 Boyle muutti Lontooseen Pall Mallille, jossa asui sisarensa Katherinen, Lady Ranelaghin kanssa. Boyle perusti siellä laboratorion ja tutki happojen ja emästen ominaisuuksia ja suoloja. Kun fosfori keksittiin, Boyle määritti monet sen ominaisuuksista.
Boyle muutti lähes yksin kemian kunnioitusta nauttivaksi tieteeksi. Boylea nimitettiinkin humoristisesti "Kemian isäksi ja Corkin jaarlin veljeksi." Boylella oli merkittävä joukko avustajia ja hän vaikutti muun muassa viisitoista vuotta nuoremman Isaac Newtonin työhön.
Boyle oli kiinnostunut myös uskonnoista ja kielistä. Hän liittyi myös Hudson's Bay Companyyn tutkiakseen matalien lämpötilojen vaikutusta. Hänestä tuli myöhemmin New England Companyn kuvernööri.
Boyle teki 24 toivomuksen listan, joita tieteen pitäisi ratkaista. Toivomuksia olivat esimerkiksi lentäminen ja eliniän piteneminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Boyle Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Kustaa Heinikkala

| Kustaa Antinpoika Heinikkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1809
Kuollut: 2. joulukuuta 1904 (95 vuotta) Laitila
Ammatti:  Talonpoika, rukoilevaissaarnaaja
Muut tiedot
Lempinimet:  Heinikkalan faari
Kustaa Antinpoika Heinikkala (23. tammikuuta 1809 − 2. joulukuuta 1904), tunnettu myös nimellä Heinikkalan faari, oli suomalainen 1800-luvun rukoilevaisjohtaja.
Kustaa Heinikkala koki herätyksensä Johan Dahlbergin johtamissa markkinaseuroissa Raumalla ja tuli alusta asti mukaan Laitilaan levinneeseen hyppyherätykseen. Herätyksen tärkeimmät alkuajan johtajat Laitilassa olivat Mikael Kauppi Kodisjoelta sekä Antti Heinikkala Untamalasta. Antti Heinikkalan kuoltua 1837 Kustaa Heinikkala sai aiempaa merkittävämmän aseman Laitilan heränneiden parissa, ja Mikael Kaupin kuoltua 1868 Heinikkalasta tuli Laitilan rukoilevaisten merkittävin johtaja ja hän oli kuolemaansa asti myös koko eteläisen rukoilevaisalueen tärkein johtohahmo. Kun 1880-luvulla Suomessa otettiin käyttöön uusi katekismus, virsikirja ja kirkkokäsikirja, Heinikkala oli merkittävässä roolissa rukoilevaisten päättäessä pitäytyä vanhojen kirjojen käytössä. Heinikkala on haudattu Untamalan kirkon viereen.
Heinkel Lerche

| Heinkel Lerche |
| --- | --- |
 Koneen pienoismalli
Tyyppi:  VTOL-torjuntahävittäjä
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Heinkel
Valmistusmäärä:  0 
Heinkel Lerche (Kiuru) oli toisen maailmansodan aikainen, saksalaisen lentokonevalmistaja Heinkelin suunnitelma pystysuoraan nousevasta ja laskeutuvasta VTOL-hävittäjästä.
Lerchessä ohjaaja makasi vaaka-asennossa ohjaamassa konetta. Sen tarkoitus oli nousta pystysuoraan ja kääntyä sitten vaakalentoon. Laskeutuminen olisi tapahtunut päinvastaisessa järjestyksessä.
Voimanlähteeksi suunniteltiin kahta Daimler-Benz DB 605D -mäntämoottoria. Ne pyörittivät kahta vastakkaisiin suuntiin pyörivää potkuria, jotka olivat suljetun rengasmaisen siiven sisällä.
Suunnittelu aloitettiin 1944, ja se päättyi maaliskuussa 1945. Rengasmaisen siiven aerodynaamiset ominaisuudet olivat periaatteellisella tasolla kunnossa, mutta suunnitelma kohtasi joukon valmistusteknisiä ja valvonnallisia ongelmia, joten hankkeesta luovuttiin.
Aseistuksena koneeseen kaavailtiin kahta 30 millimetrin MK 108 -konetykkiä ja kolmea Ruhrstahl X-4 -ilmataisteluohjusta.
Kimmo Heino

Kimmo Heino (s. 17. syyskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1962–1977 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.
Heino edusti koko pääsarjauransa ajan Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 330 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 57 + 38 = 95 ja jäähymääränsä 164 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 11 ottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen sekä kuusi jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1969, 1970 ja 1974 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Karl Hein

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karl Hein |  Karl Hein |  Karl Hein |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | moukari |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | moukari |  |
Karl Hein (11. kesäkuuta 1908 Hampuri – 10. heinäkuuta 1982 Hampuri) oli saksalainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja Berliinissä 1936.
Heinin ennätys ennen olympiavuotta oli vaatimaton 47,31. Vuoden 1936 aikana hän kehittyi valtavasti valmentajansa Sepp Christmannin ohjauksessa. Olympiafinaalissa Hein oli ennen viimeistä kierrosta toisena maanmiehensä Erwin Blaskin jälkeen. Viimeisellä heitollaan Hein teki kultatuloksen 56,34.
Kaksi vuotta myöhemmin Hein rikkoi Pat Ryanin 25-vuotiaaksi ehtineen maailmanennätyksen tuloksella 58,24, mutta menetti sen vain kuusi päivää myöhemmin Blaskille. Saman vuoden EM-kultaa Pariisissa vei kuitenkin Hein omaksi ennätyksekseen jääneellä tuloksella 58,77.
Monien moukarinheittäjien tapaan Hein jatkoi uraansa vielä ikämiehenä heittäen 50-vuotiaana 55,90 ja 56-vuotiaana 50,26.
Reino Heino

Reino Mikael Heino (s. 28. kesäkuuta 1941 Tampere) on suomalainen telinevoimistelija.
Méxicon 1968 olympialaisissa Reino Heino sijoittui joukkuekilpailussa kymmenenneksi, 12-ottelussa 67:nneksi ja erikoistelineillä parhaimmillaan renkailla 38:nneksi. MM-kilpailuihin hän osallistui vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa vuonna 1967.
Heino edusti kotimaassa Tampereen Sisua ja Tampereen Kilpa-Veljiä. Hän voitti Suomen mestaruuden rekillä vuonna 1968 sekä hevosella vuosina 1968 ja 1969. Moniottelussa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1965. TUL:n mestaruuden hän voitti vuosina 1966–1968.
Reino Heinon isä Yrjö Heino saavutti työläisolympialaisten nyrkkeilyssä pronssia vuonna 1937.
Beth Heiden

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Beth Heiden vuonna 1979. |  Beth Heiden vuonna 1979. |  Beth Heiden vuonna 1979. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lake Placid 1980 | 3 000 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Den Haag 1979 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Hamar 1980 | yhteispisteet |  |
| Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1978 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Inzell 1979 | yhteispisteet |  |
|  Pronssia | West-Allis 1980 | yhteispisteet |  |
Naisten maantiepyöräily
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sallanches 1980 | maantieajo |  |
Elizabeth (Beth) Heiden (s. 27. syyskuuta 1959 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pyöräilijä, joka voitti maailmanmestaruuden näissä molemmissa lajeissaan.
Heiden saavutti juniorien yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 1976 ja 1977 sekä voitti kultaa vuosina 1978 ja 1979. Aikuisten sarjassa hän sijoittui yleisluistelun MM-kilpailuissa neljänneksi Keystonessa 1977 ja kymmenenneksi Helsingissä 1978, voitti mestaruuden Den Haagissa 1979 oltuaan nopein kaikilla matkoilla sekä saavutti hopeaa Hamarissa 1980. Sprinttiluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi Alkmaarissa 1977 ja saavutti sitten hopeaa Lake Placidissa 1978 ja Inzellissä 1979 sekä pronssia West-Allisissa 1980.
Innsbruckin olympialaisissa 1976 Heiden sijoittui 3 000 metrillä 11:nneksi. Lake Placidin olympialaisiin 1980 hän lähti korkein tavoittein mutta tuloksena oli vain pronssi 3 000 metrillä, viides sija 1 000 metrillä sekä seitsemäs 500 ja 1 500 metrillä. Hänen veljensä Eric Heiden voitti Lake Placidin pikaluisteluissa ennätykselliset viisi kultamitalia.
Maantiepyöräilijänä Beth Heiden voitti maailmanmestaruuden vuonna 1980.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 41,78 | Inzell | 5. maaliskuuta 1980 |
| 1 000 m  | 1.23,66 | Davos | 21. tammikuuta 1980 |
| 1 500 m | 2.07,87 | Davos | 19. tammikuuta 1980 |
| 3 000 m | 4.32,60 | Davos | 21. tammikuuta 1980 |
| 5 000 m | 8.06,93 | Tynset | 18. maaliskuuta 1979 |
Borat (elokuva)

| Borat> Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Larry Charles
Käsikirjoittaja:  Sacha Baron Cohen Anthony Hines Peter Baynham Dan Mazer
Tuottaja:  Jay Roach Sacha Baron Cohen
Säveltäjä:  Erran Baron Cohen
Kuvaaja:  Anthony Hardwick Luke Geissbühler
Leikkaaja:  Peter Teschner James Thomas Craig Alpert
Pääosat:  Sacha Baron Cohen Ken Davitian
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Four By Two Everyman Pictures Dune Entertainment Major Studio Partners One America Productions
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  3. marraskuuta 2006
Kesto:  84 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, heprea, armenia
Budjetti:  18 miljoonaa $
Tuotto:  261,6 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Borat (tyyliteltynä BORДT) on Larry Charlesin ohjaama ja Sacha Baron Cohenin tähdittämä yhdysvaltalainen komedia vuodelta 2006.
Elokuva on pseudodokumentti Baron Cohenin esittämästä fiktiivisestä kazakstanilaisesta toimittajasta Boratista, joka lähetetään Yhdysvaltoihin kuvaamaan dokumenttielokuvaa maansa kansalaisia varten.
Tuotanto

Elokuvan budjetti oli 18 miljoonaa dollaria. Elokuvalla oli ylimalkainen käsikirjoitus, mutta suuri osa kohtauksista on improvisoituja. Pääosan esittäjä Sacha Baron Cohen oli koko kuuden viikon kuvausten ajan aamusta iltaan roolihahmossaan, koska hän ei halunnut paljastua, ja koska elokuvaan sopivia tilanteita tuli usein eteen yllättäen. Elokuvaa varten kuvattiin materiaalia yhteensä yli 400 tuntia.
Elokuvaan päätyneille ihmisille oli kerrottu, että kyseessä on televisio-ohjelma, joka näytettäisiin vain Kazakstanin televisiossa. Muutama haastatelluksi kaavailtu amerikkalainen kuitenkin tunnisti Baron Cohenin nähtyään Da Ali G Show’n HBO:lla. Etelävaltioissa Baron Cohen oli kuitenkin melko tuntematon, ja etelävaltiolaiset olivat muutenkin hyvin halukkaita puhumaan amerikkalaisuudesta Boratille.
Joissain kohtauksissa Borat saa haastateltavansa paljastamaan oman ennakkoluuloisuutensa, antisemitisminsä, homofobiansa ja sovinisminsa. Joissain kohtauksissa Borat vain joutuu epätavallisiin tilanteisiin, kuten kristilliseen herätyskokoukseen, tai hän tuhoaa vahingossa antiikkikaupan tavaroita tai käyttäytyy moukkamaisesti päivällisellä.
Elokuvan tärkeimmistä hahmoista näyttelijöitä olivat Boratin lisäksi Boratin tuottaja Azamat sekä musta prostituoitu Luenell. Myös Boratin rakkauden kohde, näyttelijä Pamela Anderson oli tiettävästi mukana juonessa. Alkukohtauksissa esiintyvä kazakstanilainen kylä oli asukkaineen todellisuudessa köyhä romanialainen Glodin kylä. Kazakin kielenä Baron Cohen puhuu elokuvassa hepreaa ja Azamatia esittävä Ken Davitian armeniaa.
Julkaisu

Elokuva sai ensi-iltansa Belgiassa 1. marraskuuta 2006 ja 3. marraskuuta mennessä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja neljässätoista Euroopan maassa. Boratin lipputulot Pohjois-Amerikassa avausviikonloppuna  olivat 26,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, joka on kaikkien aikojen suurin elokuvalle, jota on esitetty alle 1 000 elokuvateatterissa.
Vastaanotto

Elokuva herätti ristiriitaisia tunteita. Kazakstanin hallitus suuttui tavasta, jolla Kazakstan elokuvassa esitettiin. Antisemitismin vastainen Anti-Defamation League ei pitänyt Boratin äärimmäisestä antisemitismistä, vaikka ymmärsikin sen olevan satiiria. Monet amerikkalaiset näyttelijät asettuivat puolustamaan Baron Cohenia. Moni elokuvaan päätynyt nosti tai yritti nostaa elokuvan tekijöitä vastaan kanteen, mukaan lukien romanialainen Glodin kylä.
Elokuvalle myönnettiin palkintoja ja ehdokkuuksia, kuten:
Oscar-palkintoehdokkuus parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta.
Golden Globe parhaasta miespääosasta komedia/musikaalielokuvassa ja ehdokkuus parhaasta komediasta tai musikaalista.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Boratin kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Vastaanotto > Reaktiot Kazakstanissa

Elokuvaa ei koskaan suoranaisesti kielletty Kazakstanissa, mutta monet teatterit jättivät sen esittämättä. Vuonna 2006 maan silloinen ulkoministeri kirjoitti yleisönosastokirjoituksen The Guardianiin, jossa hän kertoi olevansa loukkaantunut siitä, miten elokuva esittää kazakstanilaiset huonossa valossa. Myöhemmin presidentti Nursultan Nazarbajev kuitenkin sanoi, että "tämän elokuvan teki koomikko, joten naurakaamme sille (– –) sanonnan mukaan kaikki julkisuus on hyvää julkisuutta".
Vuonna 2012 ulkoministeri Jeržan Kazyhanov kiitti elokuvaa sanoen, että turistiviisumeja hakevien henkilöiden määrä oli kymmenkertaistunut kuuden vuoden aikana. Maan turismista vastaava virasto käyttää Boratin Very nice! -hokemaa omana tunnuslauseenaan.
Dokumentit

Kun Borat tuli kaupunkiin, hollantilaisen Mercedes Stalenhoefin ohjaama dokumentti Borat-filmin vaikutuksesta ja vastaanotosta kuvauspaikkana toimineessa Glodin kylässä.
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvostelu: FilmGoer
Sacha Baron Cohen Boratista saamansa Golden Globe -palkinnon kanssa vuonna 2007.
Bosoni

Bosen–Einsteinin kondensaattia
Bosoniksi sanotaan alkeishiukkasia ja niiden yhdistelmiä, joiden spin on kokonaisluku. Bosonit on nimetty Satyendra Bosen mukaan. Useita bosoneja käsittävä systeemi noudattaa Bosen–Einsteinin statistiikkaa.
Yleisesti ottaen hiukkaset voidaan jakaa kahteen luokkaan spinin mukaan: Mikäli spin on puoliluku (useimmiten +1/2, –1/2, +3/2 tai –3/2), kutsutaan hiukkasta fermioniksi ja spinin ollessa kokonaisluku (0, 1, 2), on kyseessä bosoni.
Bosoni vai fermioni?

Hiukkasten erottelu bosoneihin ja fermioneihin perustuu kvanttimekaniikkaan. Fermioneja koskee Paulin kieltosääntö, jonka mukaan kahta tai useampaa saman lajin fermionia ei voi olla samassa kvanttilukujen määrittämässä kvanttimekaanisessa tilassa. Bosoneja tämä kieltosääntö ei koske, vaan niitä voi olla samassa kvanttitilassa kuinka monta tahansa.
Ero bosonien ja fermionien välillä perustuu viime kädessä niiden aaltofunktion käyttäytymiseen kahden hiukkasen vaihdossa. Kahden identtisen fermionin aaltofunktio on antisymmetrinen, bosonien tapauksessa symmetrinen. Tällöin kahden samassa tilassa olevan samanlaisen fermionin yhdistetty aaltofunktio häviää identtisesti, joten tällainen kokonaistila ei ole mahdollinen.
Erona bosonien ja fermionien välillä on myös se, että fermionien eri ryhmille kuten baryoneille ja leptoneille on voimassa lukumäärän säilymislaki. Tällaista säilymislakia ei ole bosoneille, vaan niitä voi eri vuorovaikutustapahtumissa syntyä ja hävitä.
Bosonit

Bosonit jakaantuvat kahteen ryhmään: perusvuorovaikutusta välittäviin alkeishiukkasiin ja yhdistelmähiukkasiin.
Bosonit > Alkeishiukkasbosonit

Mittabosonit ovat alkeishiukkasia eikä niillä siis ole omaa sisäistä rakennetta, ja ne toimivat fermioneiden välillä perusvuorovaikutusten välittäjinä. Hiukkasfysiikan standardimallin mukaisesti mittabosoneita ovat
gluoni, joka välittää vahvaa vuorovaikutusta
W- ja Z-bosonit, jotka välittävät heikkoa vuorovaikutusta
fotoni, joka välittää sähkömagneettista vuorovaikutusta
Myös gravitaatiovuorovaikutuksen hypoteettinen välittäjähiukkanen, gravitoni, on teorian mukaan bosoni, samoin kuin standardimallin ennustama Higgsin hiukkanen on bosoni. Standardimallin muut hiukkaset ovat fermioneja.