stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalmukia
Talous

Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Kalmykian panos Venäjän federaation vuoden 2010 bruttokansantuotteeseen yhteensä 24,34 miljardia ruplaa eli 0,07 % koko Venäjän BKT-kertymästä. Jokaista tasavallan asukasta kohti osuus oli 84 090 ruplaa eli vain noin 2 060 euroa koko vuodelta 2010. Tämä on kolmanneksi alin arvo Venäjän kaikista federaatiosubjekteista, eli tuottavuus oli alueella BKT-osuudella mitattuna erittäin matala.
Kalmukia ei ole teollisesti kehittynyt, vaan maatalous on tärkein elinkeino. Alueella harjoitetaan laajaa karjanhoitoa ja siellä kasvatetaan lampaita (karakullampaita) ja nautoja. Myöskään kameli ei ole harvinainen näky Kalmukian maaseudulla. Paimenkulttuuri elää vahvana.
Vähäinen teollisuus on elintarvikkeiden sekä öljyn ja kaasun jalostusta. Suurin osa Kalmukian öljy-, maakaasu- ja kivihiilivaroista on kuitenkin vielä hyödyntämättä.
Kaspianmeren rannikolla ja Volgan varrella kalastetaan. Volgan kalastajien tärkein pyyntikala on sampi.
Väestö

Kalmukian asukasluku oli vuoden 2024 arvion mukaan 266 900. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kalmukit muodostivat enemmistön väestöstä (62,47 %) ja venäläiset toiseksi suurimman ryhmän (25,71 %). Pienempiä väestöryhmiä ovat mm. kazakit ja tšetšeenit.
Väestö > Etniset ryhmät

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Kalmukian väkiluku oli 292 410. Tuolloin väestöstä oli kalmukkeja 155 938 (53,3 %), venäläisiä 98 115 (33,5 %), gardeja 7 295 (2,49 %), tšetšeenejä 5 979 (2,04 %), kazakkeja 5 011 (1,71 %), ukrainalaisia 2 505 (0,86 %), avaareja 2 305 (0,79 %), saksalaisia 1 643 (0,56 %) ja korealaisia 1 049 (0,36 %). Loput 4,39 % väestöstä koostuu 88 kansallisuudesta.
Vuonna 1931 Kalmukiassa asui 164 500 ihmistä, joista kalmukkeja oli 76 %. Kalmukit karkotettiin 1943–1956 väliseksi ajaksi Siperiaan (vrt. historia) ja maahan siirrettiin tuhansittain venäläisiä maahanmuuttajia sekoittamaan kansallisuusoloja. Tämän jälkeen kalmukkien määrä on pikkuhiljaa kasvanut ja venäläisten määrä puolestaan laskenut. Vuonna 1989 Kalmukian kansallisuusjakauma oli seuraavanalainen: kalmukkeja 45,4 %, venäläisiä 37,7 %, gardeja 4,0 %, tšetšeenejä 2,6 %, kazaheja 1,9 %, saksalaisia 1,7 %, ukrainalaisia 1,3 % ja avaareja 1,2 %.
Väestö > Sijoittuminen

Vuonna 2002 väestöstä asuu kaupungeissa 44 % ja maaseudulla 56 %. Kalmukian suurin kaupunki on pääkaupunki Elista (103 800 as.). Muita kaupunkeja ovat Lagan (14 400 as.) ja Gorodovikovsk (10 700 as.) (kaupunkien asukasluvut vuodelta 2004).
Väestö > Uskonto

Kalmukit ovat buddhalaisia, ja siten Kalmukia on Euroopan ainoa buddhalainen maa. Venäläiset puolestaan ovat pääasiassa ortodokseja. Lisäksi Kalmukiassa on pieni islaminuskoinen vähemmistö, joka koostuu pääasiassa tšetšeeneistä, kazakeista, gardeista ja avaareista.
Väestö > Koulutus

Elistassa toimii Kalmukian valtionyliopisto.
Hallinnollinen jako

Kalmukia on jaettu 13 hallintopiiriin ja yhteen kaupunkipiiriin (Elista):
Gorodovikovskin piiri
Ik Buurlin piiri
Kötšnrin piiri
Laganin piiri
Bağ Dörvdin piiri
Oktjabrin piiri
Prijutnin piiri
Sarpinskin piiri
Tselinnin piiri
Harğazrin piiri
Üstinskin piiri
Jašltin piiri
Jaškulin piiri
Kalmukialla ja Astrahanin alueella on ollut rajakiista, joka nousi puheenaiheeksi vuonna 2005. Rajamuutoksia ei kuitenkaan ole tehty.
Politiikka

Kalmukian presidenttinä oli vuosina 1993–2010 Kirsan Iljumžinov, joka oli virkaan astuessaan vain 30-vuotias. Hänen seuraajakseen presidentti Medvedev nimitti syksyllä 2010 Aleksei Orlovin, joka oli tuolloin ensimmäinen varapääministeri.
Kalmukian nykyinen perustuslaki hyväksyttiin 5. huhtikuuta 1994. Perustuslain virallinen nimi on "Tasangon laki" (ven. Степное Уложение, Stepnoje Uloženije). Tasavallan parlamentti on nimeltään Kansan Hural (ven. Народный Хурал, Narodnyi Hural), joka koostuu 27 edustajasta. Tasavallan johtajasta käytetään perustuslaissa virallisesti nimikettä "päämies" (ven. Глава Республики Калмыкия, Glava Respubliki Kalmykija).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalmukia Wikimedia Commonsissa
| n k Eteläinen federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Donin Rostov
|  Astrahan  Adygeia  Kalmukia  Krasnodar  Rostov  Volgograd  Krim1  Sevastopol1  |  Astrahan  Adygeia  Kalmukia  Krasnodar  Rostov  Volgograd  Krim1  Sevastopol1  |  |
1Venäjän vuonna 2014 miehittämällä alueella, joka kuuluu kansainvälisen oikeuden mukaan Ukrainaan.
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Kalmukian kartta.
Buddhalainen temppeli Elistassa.
Kalmukian piirijako.
Suomen krikettimaajoukkue

Suomen krikettimaajoukkue edustaa Suomea kriketin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1999 perustettu Suomen Krikettiliitto.
Suomi on ollut  International Cricket Councilin liitännäisjäsen (associate member) vuodesta 2017 lähtien. Huhtikuussa 2018 kaikille ICC:n jäsenille myönnettiin oikeudet virallisiin T20-maaotteluihin (eli pelimuotoon, jossa joukkueilla on 20 syöttövuoroa, joissa kuusi syöttöä).
Maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2000 Itävaltaa vastaan. Ensimmäiset T20-maaottelunsa Suomi pelasi Tanskaa vastaan Bröndbyssä heinäkuussa 2019. Suomi hävisi molemmat ottelut. Suomen ensimmäinen T20-kotimaaottelu pelattiin Espanjaa vastaan elokuussa 2019 Keravan kansallisella krikettikentällä. Suomi voitti ensimmäisen ottelun, mutta hävisi kaksi jälkimmäistä.
Aiheesta muualla

Maajoukkue Krikettiliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k  Suomen maajoukkueet |
| --- | --- |
 Amerikkalainen jalkapallo M  N  Baseball  Beach volley M  N  Cheerleading  Curling  Futsal M  N  Haavipallo M  N  Hiihto M  N  Jalkapallo M  N  Beachfutis  Jääkiekko M  N  Jääpallo M  N  Koripallo M  N  Kriketti M  M  Käsipallo M  N  Maahockey  Ringette  Lentopallo M  N  Purjehdus  Ratsastus  Rugby union M  N  Rullakiekko M  N  Rullalautailu  Salibandy M  N  Softball  Sulkapallo  Squash  Tennis M  N  Uinti  Vesipallo
Karmiinitangara

| Karmiinitangara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Hopeanokkatangarat Ramphocelus
Laji::  nigrogularis
Kaksiosainen nimi
 Ramphocelus nigrogularis  (Spix, 1825) 

Katso myös
   Karmiinitangara Wikispeciesissä   Karmiinitangara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Karmiinitangara (Ramphocelus nigrogularis) on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan karmiinitangara on noin 19 cm. Koiraan päälaki, niska, perä sekä rinta ovat väriltään kirkkaan oranssinpunaiset. Naaman musta maski, selkä, alavatsa ja siivet ovat väriltään mustat. Naaraat ja nuoret linnut ovat väritykseltään vaatimattomampia. Kardinaalitangara (Calochaetes coccineus) muistuttaa ulkonäöltään karmiinitangaraa, mutta lajilta puuttuu musta maski.
Levinneisyys ja elinympäristö

Karmiinitangaraa tavataan Venezuelasta, Kolumbiasta, Ecuadorista, Perusta, Boliviasta sekä Amazonasin alueelta Brasiliasta. Linnun elinympäristöä ovat pensaikot metsien ja purojen sekä jokien varsilla. Elinympäristöt sijaitsevat yleensä lähellä vettä. Karmiinitangara viihtyy parhaiten alankomailla ja sen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Karmiinitangarat liikkuvat puiden latvustojen alaosissa pienissä parvissa, joissa on korkeimmillaan 12 yksilöä. Laji voi liittyä myös sekaparviin.
Karmiinitangaran ravinto koostuu kasviravinnosta, kuten hedelmistä, marjoista kukkien nupuista ja lehdistä. Pesimäaikaan koiraat houkuttelevat naaraita esittelemällä höyhenpukuaan. Naaras rakentaa pesän ja munii kahdesta kolmeen munaa. Myös koiras sekä vanhemmat poikaset osallistuvat kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Suomen vesipallomaajoukkue

Suomen vesipallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Suomea vesipallon kansainvälisissä otteluissa. Suomen Uimaliitto vastaa vesipallon maajoukkuetoiminnasta. Maajoukkueille luotiin FUTURE5 kehitysohjelma vuonna 2020. Uusi kehitysohjelma, Next6 tähtää vuoteen 2029.
Miesten vesipallomaajoukkue osallistui vuonna 2023 EM-karsintoihin. Karsintalohko pelattiin Kranjissa Sloveniassa. Samassa lohkossa pelasivat Slovenia, Sveitsi ja Romania. Ottelutulokset olivat:
Slovenia - Suomi 25-4
Suomi - Romania 6-19
Sveitsi - Suomi 15-10
Suomen maajoukkue ei selvittänyt tietään EM-kisoihin.
Miesten maajoukkue osallistui vuonna 2009 miesten B-tason EM-kilpailujen esikarsinnassa.
Naisten vesipallomaajoukkue osallistui vuonna 2023 EM-karsintoihin. Karsintalohko pelattiin Portugalissa. Samassa lohkossa pelasivat Suomen lisäksi Portugali, Saksa ja Iso-Britannia. Ottelutulokset olivat:
Portugali - Suomi 28-4
Saksa - Suomi 32-3
Suomi - Iso-Britannia 2-27
Maajoukkue ei selvittänyt tietään EM-kisoihin.
Suomen ringettemaajoukkue

| Suomi |
| --- | --- |

Liitto:  Suomen Ringetteliitto ry
Päävalmentaja:  Pasi Kataja
MM-kilpailut
Esiintymiset:  12 (ensimmäiset 1990)
Paras sijoitus:  Maailmanmestaruus 1994, 2000, 2004, 2007, 2010, 2013, 2016, 2017, 2019
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen ringettemaajoukkue on maajoukkue, joka edustaa Suomea ringeten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue toimii Suomen Ringetteliiton alaisuudessa. Ringettemaajoukkue pelaa yleensä vain maailmanmestaruuskilpailuiden yhteydessä. Väliaikoina maajoukkue kootaan säännöllisesti yhteisiä leirejä varten.
Suomen joukkue pelasi ensimmäiset maaottelunsa vuonna 1990 ja osallistui samana vuonna MM-kisoihin Kanadan Ontariossa. Suomi on voittanut maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa. Lisäksi Suomi voitti vuonna 1998 eri puolilla Eurooppaa pelatussa World Summit -sarjassa Kanadan otteluvoitoin 3–2.
Maajoukkueen päävalmentajana on keväästä 2020 lähtien toiminut Pasi Kataja.
Sijoitukset MM-kisoissa

| Kisat | Paikka | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1990 |  Gloucester | 007. |
| 1992 |  Helsinki | 003. |
| 1994 |  St. Paul | 001. |
| 1996 |  Tukholma | 002. |
| 2000 |  Helsinki | 001. |
| 2002 |  Edmonton | 002. |
| 2004 |  Tukholma | 001. |
| 2007 |  Ottawa | 001. |
| 2010 |  Tampere | 001. |
| 2013 |  North Bay | 001. |
| 2016 |  Helsinki | 001. |
| 2017 |  Mississauga | 001. |
| 2019 |  Burnaby | 001. |
Värtsilä (Suomen entinen kunta)

| Värtsilä> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Tohmajärvi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Lääni:  Itä-Suomen lääni
Maakunta:  Pohjois-Karjala
Seutukunta:  Keski-Karjalan seutukunta
Kuntanumero:  943
Hallinnollinen keskus:  Uusikylä
Perustettu:  kappeliseurakunta 1865 itsenäinen seurakunta 1909 itsenäinen kunta 1920
– emäpitäjä:  Tohmajärvi
Liitetty:  2005
– liitoskunnat:  Tohmajärvi Värtsilä
– syntynyt kunta:  Tohmajärvi
Pinta-ala:   km²   (1.1.2004)
– maa:  135,9 km²
Väkiluku:  614   (31.12.2004)
– väestötiheys:  4,8 as./km²
Värtsilä on Pohjois-Karjalassa sijainnut entinen Suomen kunta. Värtsilän kunta lakkasi itsenäisenä vuoden 2005 alusta, kun se yhdistyi Tohmajärven kunnan kanssa. Värtsilän väkiluku ennen kuntaliitosta oli 31. joulukuuta 2004 oli 614 asukasta ja väestötiheys 4,68 as./km². Kunnan pinta-ala oli 143,81 km² (7,88 km² vesistöjä).lähde? Naapurikunnat olivat alueluovutusten jälkeen Tohmajärvi ja Tuupovaara sekä valtionrajan takana venäläinen Värtsilän kunta.
Värtsilän kunnan alueella kohtasivat matkailureitit Sininen tie sekä Runon ja Rajan tie. Siellä sijaitsivat myös Niiralan raja-asema ja Vääräkosken voimalaitos. Kuntakeskuksena toimineessa Uudessakylässä sijaitsee Veikko Larkaksen suunnittelema Värtsilän kirkko (1950), joka rakennettiin vanhan kirkon jäätyä Neuvostoliiton puolelle alueluovutusten yhteydessä.
Historia

Seudun asutus on peräisin 1400-luvulta. Vanhimmat kylät olivat Värtsilän kirkonkylä ja Uusikylä. Kunnan vaiheet liittyivät kiinteästi emäpitäjä Tohmajärveen. Värtsilän kylään Jänisjoen varteen alkoi kehittyä teollisuutta 1830-luvulla. Alueen teollinen kehitys alkoi vuonna 1834 sahan perustamisesta. Pitäjään saatiin rautatehdas 1850-luvulla ja se käsitti kaksi masuunia, kankirautavasaran, nippuvasaran ja mekaanisen verstaan. Tehtaasta kehittyi konepajateollisuusyhtiö Wärtsilä.
Värtsilästä muodostettiin vuonna 1865 tehdasseurakunta, joka oli Tohmajärven seurakunnan alainen kappeliseurakunta vuoteen 1909 asti, kunnes seurakunta itsenäistyi. Kunta itsenäistyi vuonna 1920. Kunnan asukasluku oli suurimmillaan 6 500 asukasta vuonna 1939 ja kylät olivat Juvanjoenkylä, Kakunkylä (Kakunvaara), Kaustajärvi, Kenraalinkylä, Patsola, Uusikylä ja Värtsilä. Värtsilän pitäjä kuului Laatokan Karjalaan.
Historia > Sisällissota

Suomen sisällissodan sytyttyä käytiin 8. helmikuuta 1918 valkoisten voittoon päättynyt Värtsilän taistelu. Sen yhteydessä kaatui seitsemän suojeluskuntalaista ja kolme Värtsilän punakaartin jäsentä. Taistelu jäi ainoaksi Pohjois-Karjalassa käydyksi sisällissodan taisteluksi.
Historia > Talvisota

Talvisodan sytyttyä 1939 Värtsilän kirkonkylä joutui teollisuuslaitostensa vuoksi Neuvostoliiton puna-armeijan lentopommitusten kohteeksi. Sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 uusi valtakunnanraja jakoi kunnan alueen kahtia. Sen länsiosa jäi Suomelle, mutta suurin osa kunnan alueesta (216,2 km2), muun muassa kirkonkylä tehdasalueineen, sisältyi Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Siirtoväen maatalousväestöstä suurin osa sijoittui kunnan Suomelle jääneelle alueelle sekä Tohmajärvelle.
Historia > Jatkosota

Jatkosodassa suomalaisjoukot valloittivat Värtsilän 1941, jolloin perääntyneet neuvostojoukot polttivat mm. Värtsilän kirkon. Vallattuun Värtsilään palasi keskimääräistä vähemmän siirtoväkeä, koska suuri osa oli ollut teollisuuden palveluksessa ja monet heistä olivat jo työllistyneet muualle. Vaurioituneita teollisuuslaitoksia ei ennätetty saada käyntiin uudelleen, ja sodan 1944 lopettaneen Moskovan välirauhansopimuksen mukaan suomalaisten oli vetäydyttävä 1940 vahvistetulle rajalle. Neuvostoliitolle luovutetusta Värtsilän osasta muodostettiin oma Värtsilän kuntansa, joka on edelleen itsenäinen.
Värtsilän Suomelle jäänyt osa oli eri kuntana vuoden 2005 alkuun saakka, jolloin se liitettiin Tohmajärveen. Seurakunnat yhdistyivät jo kaksi vuotta aiemmin, 2003.
Nykyaika

Tohmajärven Värtsilän alueen yhdistysten yhteisenä toimintaelimenä toimii Värtsilän Pitäjäyhdistys.
Värtsilän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla patakukko, kaalinlehtirieska ja leipäressu.
Värtsilän kirkonkylä 1930-luvulla
Kanadan Grand Prix 2015

|  Kanadan Grand Prix 2015  |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2015. 

Päivämäärä:  7. kesäkuuta 2015
Sijainti:  Circuit Gilles Villeneuve, Montreal, Kanada
Ratatyyppi:  Osittainen katurata
Radan pituus:  4,361 km
Kilpailun pituus:  70 kierrosta, 305,270 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.14,393
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Kolmas:   Valtteri Bottas   (Williams)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.16,987 (kierroksella 42)
Kanadan Grand Prix 2015 oli Formula 1 -sarjan seitsemäs osakilpailu kaudella 2015. Kilpailu ajettiin 7. kesäkuuta Montrealissa sijaitsevalla Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla.
Kilpailu

Mercedes-kaksikko Lewis Hamilton ja Nico Rosberg miehittivät eturivin aika-ajoissa.
Kimi Räikkönen oli ensimmäinen kärkikuskeista varikolla, kierroksella 26. Varikolta ulostulokierroksellaan Räikkönen spinnasi Hairpin -mutkassa. Spinnaus johtui vääristä moottorikartoista. Räikkönen joutui pysähtymään vielä toisenkin kerran kierroksella 40. Valtteri Bottas nousi Räikkösen pyörähdyksen myötä kolmanneksi. Aika-ajoissa ongelmista kärsinyt Sebastian Vettel lähti kilpailuun ruudusta 18, mutta raivasi tiensä viidenneksi. Kierroksella 46 Vettel ohitti Nico Hülkenbergin radan viimeisessä šikaanissa. Hülkenberg pyörähti mutta pystyi jatkamaan matkaansa. Autot eivät osuneet toisiinsa, eikä tilanteesta jaettu rangaistuksia. McLarenin Fernando Alonso joutui keskeyttämään kilpailun kierroksella 46 pakoputkivian takia. Kymmenen kierrosta myöhemmin hänen tallikaverinsa Jenson Button keskeytti samaan vikaan. Kierroksella 50 Romain Grosjean osui kierroksella ohitettavan Will Stevensin kanssa yhteen rikkoen takarenkaansa ja Stevensin etusiiven. Grosjean sai kolarista viiden sekunnin aikarangaistuksen. Toinen Manor-kuljettaja Roberto Merhi, joutui keskeyttämään vetoakselin hajottua kierroksella 62.
Kanadan Grand Prix'n voittoon ajoi Lewis Hamilton. Mercedeksen päivän täydensi Nico Rosbergin kakkossija. Valtteri Bottas ajoi kauden ensimmäisen palkintosijansa ollen kolmas. Räikkönen ajoi neljänneksi. Räikkösen tallikaveri Sebastian Vettel nousi viidenneksi ja niin ikään taka-alalta lähtenyt Felipe Massa nousi kuudenneksi. Venezuelalainen Pastor Maldonado sijoittui seitsemänneksi, saavuttaen kauden avauspisteensä. Kilpailu oli myös ensimmäinen, jonka Maldonado pääsi maaliin tällä kaudella.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika/Keskeytys | Kierrokset | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1:31.53,145 | 70 | 1 | 25 |
| 2. | 6 |  Nico Rosberg | Mercedes | +2,285 | 70 | 2 | 18 |
| 3. | 77 |  Valtteri Bottas | Williams | +40,666 | 70 | 4 | 15 |
| 4. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | +45,625 | 70 | 3 | 12 |
| 5. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | +49,903 | 70 | 18 | 10 |
| 6. | 19 |  Felipe Massa | Williams | +56,381 | 70 | 15 | 8 |
| 7. | 13 |  Pastor Maldonado | Lotus | +1.06,664 | 70 | 6 | 6 |
| 8. | 27 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | +1 Kierros | 69 | 7 | 4 |
| 9. | 26 |  Daniil Kvjat | Red Bull Racing | +1 Kierros | 69 | 8 | 2 |
| 10. | 8 |  Romain Grosjean | Lotus | +1 Kierros | 69 | 5 | 1 |
| 11. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | +1 Kierros | 69 | 10 |  |
| 12. | 55 |  Carlos Sainz Jr. | Toro Rosso-Renault | +1 Kierros | 69 | 11 |  |
| 13. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing | +1 Kierros | 69 | 9 |  |
| 14. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber | +1 Kierros | 69 | 12 |  |
| 15. | 33 |  Max Verstappen | Toro Rosso-Renault | +1 Kierros | 69 | 19 |  |
| 16. | 12 |  Felipe Nasr | Sauber | +2 Kierrosta | 68 | 14 |  |
| 17. | 28 |  Will Stevens | Manor-Ferrari | +4 Kierrosta | 66 | 17 |  |
| Kesk. | 98 |  Roberto Merhi | Manor-Ferrari | Vetoakseli | 57 | 16 |  |
| Kesk. | 22 |  Jenson Button | McLaren-Honda | Pakoputki | 54 | 20 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | Pakoputki | 44 | 13 |  |
Sijoitukset kilpailun jälkeen

| Sijoitus | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Lewis Hamilton | 151 |
| 2 |  Nico Rosberg | 134 |
| 3 |  Sebastian Vettel | 108 |
| 4 |  Kimi Räikkönen | 72 |
| 5 |  Valtteri Bottas | 57 |
| Sijoitus | Valmistaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Mercedes | 285 |
| 2 |  Ferrari | 180 |
| 3 |  Williams | 104 |
| 4 |  Red Bull Racing | 54 |
| 5 |  Lotus | 23 |
Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanadan Grand Prix 2015 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2015
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Itävalta |  Britannia |  Unkari |
|  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Venäjä |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Formula 1 -luokan Kanadan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Mosport International Raceway (1967, 1969, 1971–1974, 1976–1977) Circuit Mont-Tremblant (1968, 1970) Circuit Gilles Villeneuve (1978–1986, 1988–2008, 2010–2019, 2022–)
Tenzin Palmo

Jetsunma Tenzin Palmo Pyhän haudan kirkossa Jerusalemissa syyskuussa 2006.
Jetsunma Tenzin Palmo (s. 1943) on bhikkhuni joka kuuluu tiibetinbuddhalaisuuden Kagyu -koulun Drukpa-linjaan. Hän on kirjailija, opettaja ja Dongyu Gatsal Lingin luostarin perustaja Himachal Pradeshissa, Intiassa. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä harvoista idässä koulutetuista länsimaisista joogeista, ja hän on asunut kaksitoista vuotta syrjäisessä luolassa Himalajalla, joista kolme vuotta tiukassa meditaatioretriitissä.
Vicki Mackenzie, joka kirjoitti hänestä kirjan Cave in the Snow, kertoo, että kirjan kirjoittamiseen inspiroi Tenzin Palmon lausunto buddhalaiselle aikakauslehdelle: "Olen tehnyt lupauksen saavuttaa valaistumisen naismuodossa – riippumatta siitä, kuinka monta elämää se kestää".
Rovaniemen taide- ja käsiteollisuusoppilaitos

Rovaniemen taide- ja käsiteollisuusoppilaitos (Rotko) on Rovaniemellä toiminut oppilaitos, josta saattoi valmistua artenomiksi. Koulussa on ollut muun muassa keramiikka- ja videolinjat. Rovaniemen taide- ja käsiteollisuusoppilaitoksen edeltäjä oli Rovaniemen käsityökoulu, jota johti vuosina 1924–1961 pohjoisen tekstiiliperinteitä vaalinut Hilda Lukkarinen. Vuonna 1996 Rovaniemen taide- ja käsiteollisuusoppilaitos liitettiin osaksi kuusi vuotta aiemmin perustettua Lapin yliopiston taiteiden tiedekuntaa, joka toimi pitkään käsityökoululle 1970-luvun lopulla rakennetussa Rotkon rakennuksessa.
Luettelo vuonna 2005 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 2005 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.