stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olemassaolo
Olemassaolo filosofian historiassa > Uuden ajan filosofia

Uuden ajan filosofiassa René Descartes hyödynsi Jumalan olemassaolon todistuksessaan Anselmillakin esiintynyttä ajatusta olemassaolosta ominaisuutena.
Descartesin jälkeen aiheen käsittelyä ohjasi pitkään Antoine Arnauldin ja Pierre Nicolen Port-Royalin logiikka (1662). Arnauld katsoi, että arvostelma koostuu kahden ajatuksen yhdistämisestä tai erottamisesta sen mukaan, miten havaitsemme niiden liittyvän yhteen tai ei. Tätä kutsutaan jonkin myöntämiseksi tai kieltämiseksi, ja yleisesti arvostelman muodostamiseksi.
Tällaista arvostelmaa kutsutaan myös väittämäksi. Siinä on oltava kaksi termiä. Ensimmäistä, jolle jotakin myönnetään tai kielletään, kutsutaan subjektiksi; toista, joka myönnetään tai kielletään, kutsutaan predikaatiksi. Väittämän kahta termiä yhdistää verbi ”on” (tai ”ei ole”, jos predikaatti kielletään subjektilta). Näin jokaisessa väittämässä on kolme osatekijää: kaksi termiä sekä niitä yhdistävä tai erottava kopula. Kolme osaa ovat läsnä silloinkin kun lauseessa on vain kaksi sanaa. Esimerkiksi väittämä ”minä olen” tarkoittaa näin samaa kuin ”minä olen olio”.
Tämä teoria arvostelmista hallitsi logiikkaa 1800-luvulle saakka. Siinä on kuitenkin ilmeisiä ongelmia: se käsittelee vain väittämiä, jotka ovat muotoa ”kaikki A ovat B” (universaalikvantifiointi). Se ei mahdollista väittämiä, jotka ovat muotoa ”jotkin A ovat B” (eksistenssikvantifiointi).
David Hume katsoi, että jos jonkin olion ajatukseen lisätään väite sen olemassaolosta, se ei lisää mitään itse käsitteeseen. Jos muodostamme esimerkiksi täydellisen ajatuksen Mooseksesta ja lisäämme siihen väitteen siitä, että Mooses oli olemassa, emme lisää mitään ajatukseen Mooseksesta. Myös Kant katsoi, ettei olemassaoloa voida onnistuneesti esittää ensimmäisen kertaluvun predikaattina, ja ettei olemassaolo näin ole ”oikea” predikaatti. Hän ei kuitenkaan selittänyt, miksi näin on. Hänen käsittelynsä aiheesta vain esitti uudestaan Arnauldin opin, jonka mukaan väittämässä ”Jumala on kaikkivoipa” verbi ”on” ilmaisee kahden käsitteen, kuten ”Jumalan” ja ”kaikkivoipuuden”, yhdistämistä tai erottamista.
John Stuart Mill ja Kantin oppilas J. F. Herbart) katsoivat, että sellaiset lauseet kuin ”kentauri on poeettista fiktiota” tai ”suurin luku on mahdoton” todistavat olemassaolon predikatiivisen luonteen.
Olemassaolo-käsitteen kritiikki

Suurimmassa osassa käyttötavoistaan verbi olla tai sen tavallisin taivutusmuoto on ei ilmaise olemassaoloa. Yleisemmin sitä käytetään kopulana eli yhdistäjänä, joka liittää predikatiivin subjektiin, ja tällöin esimerkiksi kiinan kieli ei käytä tätä sanaa ollenkaan. Silloin kun se merkitsee olemassaoloa, englannin kielessä sanotaan ”there is” (suomeksi kirjaimellisesti tuolla on) ja toisaalta ”exists” (on olemassa). Saksan kielessä sanotaan ”es gibt” ja ruotsin kielessä ”det finns” eli ”löytyy”.
Sanoja ”olla olemassa” käytetään tavallisessa kielenkäytössä sekä todellisuuden olioista että käsitteistä. Kun sanoja ”olla olemassa” käytetään todellisuuden olioista tai todellisuudessa vallitsevista asiaintiloista tai todellisuuden olioiden tai asiaintilojen suhteista, kyseessä on nimirelaatio.
Kirjallisuutta

Enqvist, Kari: Olemisen porteilla.  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22915-6
Enqvist, Kari: Monimutkaisuus: Elävän olemassaolomme perusta.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-32679-4
Williams, C. J. F.: What is existence?.  (The Clarendon library of logic and philosophy)  Oxford:  Clarendon Press, 1981.  ISBN 0-19-824429-0  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Corazzon, Raul: The Concept of Existence: History and Definitions by Leading Philosophers Theory and History of Ontology (englanniksi)
Miller, Barry: Existence The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Existence
Käännös suomeksi
Luettelo pikkuplaneetoista: 363001–364000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
363001:stä ja päättyen 364000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Oopiumisodat

Ooppiumilaivoja Lintinissä, Kiinassa 1824. William John Huggins
Oopiumisodat käytiin 1800-luvulla pääasiassa Britannian ja Kiinan välillä, mutta toisessa oopiumisodassa myös Ranska oli aktiivisesti mukana Britannian puolella. Sotien syynä oli Englannin Itä-Intian kauppakomppanian 1800-luvulla harjoittama oopiumin salakuljetus Kiinan markkinoille.
Oopiumi oli brittiläisen Intian tärkein tulonlähde ja ajatus globaalin kaupan rajoittamisesta oli liikaa Englannille, joka teollistuvana valtiona hyötyi tuotteidensa maailmanlaajuisesta leviämisestä. Oopiumisodissa kyse ei ollut yksin oopiumin saamisesta Kiinan markkinoille vaan myös siitä, että Kiina pakotettiin pitämään rajansa avoimina brittiläisille tuotteille yleensäkin. Kiina halusi suojella markkinoitaan ja rajoittaa ulkomaalaisten kauppiaitten osuutta niillä, ja oopiumi vain tarjosi syyn tähän, koska se oli tärkein brittiläinen tuontituote. Kun Kiina vuonna 1885 sai oopiumikaupan neuvotelluksi uusiksi niin, että maan hallitus sai kasvatetuksi osuuttaan tuotosta, sillä ei enää ollut vaikeuksia hyväksyä kansainvälistä huumekauppaa.
Britannia oli ensimmäisenä teollistunut valtio, joka tuotti massatuotteita liukuhihnalla muualle kaupattavaksi, ja toisaalta sillä oli uudenaikaiset asevoimat. Kiina sen sijaan oli Qing-dynastian vastaisten kapinoiden ja sisäisten erimielisyyksien heikentämä.
Oopiumisodissa oopiumi ja siitä käytävän kaupan salliminen Kiinassa oli osasyy sotiin eikä suinkaan ainoa tekijä. Britannia hallitsi tuolloin Intiaa, jossa oopiumia tuotettiin, ja sen oli havaittu käyvän hyvin kaupaksi Kiinassa. Britannia kaipasi lisätuloja Kiinasta, sillä kauppa oli alijäämäistä ennen ensimmäistä oopiumisotaa eikä toivotulla tasolla oopiumisotien välissä.
Ensimmäinen oopiumisota (1839–1842)
Toinen oopiumisota (1856–1860)
Britannia sai Kiinalta huomattavia myönnytyksiä oopiumisotien seurauksena. Kenties merkittävimmäksi jäi ensimmäisessä oopiumisodassa saatu Hongkong. Toinen oopiumisota taas toi kaikille ulkomaille merkittävästi valtaa Kiinassa.
Intialaisen oopiumin vienti Kiinaan loppui vasta ensimmäisen maailmansodan edellä, kun maat vuonna 1906 sopivat kaupan asteittaisesta vähentämisestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oopiumisodat Wikimedia Commonsissa
Omakustanne

Omakustanne on tekijän itsensä kustantama teos, jolloin kuluista vastaa pääosin tekijä. Omakustanteena julkaistaan erityisesti musiikkia ja kirjoja.
Omakustannekirja

Kirjan katsotaan olevan omakustanne silloin, kun sen paino- ja markkinointikuluista vastaa kirjan kirjoittaja. Painetun kirjan jakelu myyntipisteisiin voi olla ostettu palveluna ulkopuoliselta yritykseltä. Omakustannekirjailija voi myös myydä kirjaa suoraan lukijoille. Tämä voi tapahtua rinnan kirjakauppajakelun kanssa tai kirjan yksinomaisena myyntitapana.
Omakustannekirjan graafinen suunnittelu eli taitto voidaan tehdä itse julkaisuohjelmalla tai ostaa palveluna, painatus tehdään yleensä digipainossa, joka voi valmistaa kirjoja pieniäkin määriä tarpeen mukaan. Omakustanteellekin hankintaan tavallisesti ISBN-tunnus. Omakustanteet ovat usein pehmeäkantisia painoteknisistä ja hintasyistä, kovakantinen teos maksaa 5–10 euroa enemmän kuin pehmeäkantinen. Painatuskustannukset riippuvat teoksen sivumäärästä, tyypillinen hinta on kymmenestä kahteenkymmeneen euroon kirjalta. Omakustantaminen on laajentunut 2000-luvulla painokustannusten laskettua. Omakustanteina julkaistaan Suomessa eniten runoja ja muistelmateoksia, mutta myös proosaa, kuten dekkareita. Useat kirjapainot ja kustantamot tarjoavat palveluja omakustanneteoksien painatukseen, julkaisemiseen ja myyntiinkin. Tällöin voidaan puhua palvelukustanteesta, mutta edelleenkin kirjoittaja vastaa kaikista kustannuksista eikä kirjalla siis ole kustantajaa.
Omakustanteen julkaisuprosessi digitaalisessa painossa on pääpiirteissään seuraava:
Kirjan aineisto kootaan itse tai kirjapainon avulla mieluummin lopulliseen julkaisuasuunsa, mahdollisesti hyödyntäen valmista mallidokumenttipohjaa.
Aineisto toimitetaan painoon sähköpostitse, muistitikulla, CD-levyllä tai joissakin tapauksissa paperikopiona.
Painossa tarkistetaan julkaisun kirjasimet, värit, sivujen asettelu sekä kohdistus.
Digitaalinen aineisto muutetaan rasterikuviksi painamista varten.
Työstä voidaan ottaa välivedos tai useita vedoksia tarkastettavaksi.
Kirja painetaan valottamalla sivut kuvarummulle laserilla ja lisäten mahdolliset värit. Kuva siirtyy rummulta painoalustalle lämpötelan avulla eli kiinnittyy paperiin puristuksen ja lämmön vaikutuksesta.
Jälkikäsittelyssä kirjaan tehdään sidonta tai nidonta sekä mahdollinen nuuttaus eli taittovara, omakustanteen sidonta tapahtuu useimmiten liimaamalla pehmeisiin kansiin.
Omakustannekirja on maailmalla suosittu kustantamisen muoto, mutta Suomessa se ei ole vielä saanut vakiinnutettua asemaansa kirjallisuudessa. Suomen menestynein omakustanne kirjailija on Juha Vuorinen Juoppuhullun päiväkirja -romaanisarjallaan.
Omakustanneäänilevy

Suomalaisten äänilevyjen omakustannustoiminta oli aina 1980-luvulle saakka sangen vähäistä. Osaltaan siihen vaikuttivat levyjen tuotantokulut ja osaltaan taas jakeluun liittyvät ongelmat. 1980-luvulla julkaisutoiminta kuitenkin laajeni ja muuttui markkinoilla merkittävämmäksi niin nimikkeiden lukumäärän kuin myynnin määrän osalta. Esimerkiksi 1989 ilmestynyt Bat & Ryyd -duon omakustanteena Tippa-levymerkillään julkaisema Ehtaa tavaraa -albumi ylsi yli 50 000 kappaleen platinalevyrajamyynnin, ja seuraavalla vuosikymmenellä levynsä itse julkaisseet Apulanta ja Klamydia rikkoivat kultalevyrajoja tuon tuostakin. Iskelmän saralla itse levynsä 1980-luvulta alkaen Reetu Records -levymerkkinsä kautta julkaissut Frederik oli myös yltänyt useiden albumien myynnissä kulta- ja platinamyyntirajoihin.
Klamydia nousi 1980-luvulla omakustanteillaan merkittäväksi myös levyjakelijana omistamansa Kråklund-yrityksen kautta. 2000-luvulla jakelutoiminta kehittyi pienkustantajien kannalta entistä suotuisammaksi ja on osaltaan kannustanut monia menestyneitäkin yhtyeitä ja artisteja siirtymään suurilta levy-yhtiöiltä itse levyjensä julkaisijoiksi. Esittäjien itsensä kustantamien levyjen jakelussa merkittäviä ovat olleet muun muassa jakeluyhtiöt Edel Music, Playground Music, Supersounds ja Töölön Musiikkitukku. Vuonna 2003 suomenkielistä thrash metallia soittava Mokoma julkaisi oman Sakara Records -levymerkin kautta kolmannen albuminsa Kurimus, joka nosti yhtyeen yhdeksi Suomen tunnetuimmista metalliyhtyeistä.
Sähkökirjat

Sähkökirjoja voi itse julkaista ilmaiseksi mm. seuraavilla tahoilla:
Amazon Kindle -lukulaitteelle tarkoitettu julkaisu tulee laatia DOC- tai DOCX-formaatissa ja tallentaa HTML-formaatissa.selvennä
Books on Demand
Lulu-kustantamossa kirjat julkaistaan EPUB-formaatissa.
Elisa Kirjan Kirjoita itse -palvelun kautta kuka tahansa voi saada kirjansa myyntiin sähköisessä muodossa. Kirjat tulevat myyntiin Elisa Kirja -palvelussa.
Smashwords-kustantamossa hyväksytyt sähkökirjat kulkevat eri jakelupisteille, kuten Apple iBookstoreen, Barnes & Nobleen, Sony Reader Storeen, Koboon, the Diesel eBook Storeen, Baker & Taylor's Blioon ja Axis360:een. Smashwords hyväksyy ainoastaan DOC-formaatissa olevat kirjat.
Yllä mainituissa kustannuspaikoissa tekijä määrittää itse kirjansa myyntihinnan. Tekijän osuus on 60–80 prosenttia myyntihinnasta.lähde?
Gutenberg-projekti hyväksyy ainoastaan ilmaisia julkaisuja. Tekstin tulee olla PDF-formaatissa.
Kirjallisuutta

Savola, Heikki: Omakustantajan perusopas: Näin julkaiset kirjasi itse.  Karkkila:  Lukutoukan kirjakauppa, 2014.  ISBN 978-952-67173-9-5
Vakkuri, Kai: Omakustantajan käsikirja: Näin kustannat ja markkinoit oman kirjan.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2005.  ISBN 951-692-601-0
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Luettelo omakustannekirjoista on Wikiaineistossa
Oman kirjan julkaiseminen on helppoa. (Yle.fi Uutiset 21.7.2012.)
Skinner, Alan: Self-publishing is not revolutionary – it's reactionary. The Guardian 29.5.2014.
On What There Is

”On What There Is” on W. V. O. Quinen tunnettu ontologiaa käsittelevä artikkeli, joka julkaistiin alun perin julkaisussa Review of Metaphysics syyskuussa 1948. Artikkelin nimi, ”mitä on olemassa”, on Quinen mukaan ontologian peruskysymys. Quine pyrkii osoittamaan, että eräät yleiset argumentit joidenkin ontologioiden puolesta ovat virheellisiä, sekä asettamaan standardit sille, mitkä jonkun teorian ontologiset sitoumukset ovat.
Kirjallisuutta

Quine, W. V. O.: On What There Is. Review of Metaphysics, September 1948, 2. vsk, nro 1.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive). Julkaistu uudelleen teoksissa Quine, W. V. O.: From a Logical Point of View.  Harvard University Press, 1980.  ISBN 0674323513  ja Kim, Jaegwon & Sosa, Ernest (toim.): Metaphysics: an anthology.  Blackwell Publishing, 1999.  ISBN 063120279X
Aiheesta muualla

Gensler, Harry J.: Quine: On What There Is (Arkistoitu – Internet Archive). Gensler's Philosophy Exercises (englanniksi)
Quine, W. V. O.: On What There Is, Wikisource (englanniksi)
Luettelo pikkuplaneetoista: 350 001–351 000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
350001:stä ja päättyen 351000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 368001–369000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
368001:stä ja päättyen 369000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 378001–379000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
378001:stä ja päättyen 379000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Pétros Mántalos

Pétros Mántalos vuonna 2017.
Pétros Mántalos (kreik. Πέτρος Μάνταλος, s. 31. elokuuta 1991 Komotiní) on kreikkalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja 177 senttimetriä pitkä. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa AEK Ateenaa, johon hän siirtyi vuonna 2014 Skoda Xanthista.
Mántalos on voittanut AEK:n joukkueessa Kreikan liigamestaruuden vuosina 2018 ja 2023 sekä Kreikan cupin vuosina 2016 ja 2023.
Mántalos pelasi Kreikan alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Kreikan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 65 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: kesäkuussa 2016 ystävyysottelussa Australiaa, lokakuussa 2016 MM-karsintaottelussa Kyprosta, marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Suomea, lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Moldovaa, kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Kosovoa, syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia ja lokakuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan.
Shinji Ono

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka:  Numazu, Shizuoka, Japani
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Paino: 76 kilogrammaa
Junioriseurat
:  Imazawa Boys Soccer Club
1992-1995:  Imazawa Junior High School
1995-1998:  Shimizu Commercial High School
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998-2001 |  Urawa Red Diamonds | 86 | (20) |
| 2001-2005 |  Feyenoord | 112 | (19) |
| 2006-2007 |  Urawa Red Diamonds | 53 | (8) |
| 2007-2010 |  VfL Bochum | 29 | (0) |
| 2010-2012 |  Shimizu S-Pulse | 64 | (8) |
| 2012- |  Western Sydney Wanderers | 26 | (8) |
Maajoukkue
| 1998-2008 |  Japani | 56 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. kesäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. kesäkuuta 2013.
Shinji Ono (jap. 小野 伸二, Ono Shinji; s. 27. syyskuuta 1979) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on 178 senttimetriä pitkä ja edustanut kotimaassaan muun muassa Urawa Red Diamondsia, Alankomaissa Feyenoord Rotterdamia, Saksassa VfL Bochumia ja Australiassa Western Sydney Wanderersia. Hänen juniorijoukkueisiinsa kuuluivat Imazawa Boys Soccer Club, Imazawa Jr. H.S. ja Shimizu Commercial High School.
Shinji edusti vuosina 1998-2006 Japanin maajoukkuetta ja teki joukkueessa kuusi maalia 56 ottelussa. Hän pelasi Saksan MM-kisoissa 2006 vaihtopelaajana yhdessä Japanin kolmesta ottelusta.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1998 | 3 | 0 |
1999: 0
| 2000 | 12 | 1 |
| 2001 | 9 | 1 |
| 2002 | 8 | 1 |
| 2003 | 5 | 0 |
| 2004 | 7 | 2 |
| 2005 | 2 | 0 |
| 2006 | 9 | 1 |
2007: 0
| 2008 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 56 | 6 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Kawaguchi |
3 Matsuda |
4 Morioka |
6 Hattori |
8 Mochizuki |
9 Nishizawa |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Morishima |
13 Yanagisawa |
14 Nakamura |
15 Oku |
17 Inamoto |
19 Kubo |
20 Takakuwa |
21 Shimoda |
22 Nakazawa |
24 Myōjin |
26 Kaimoto |
27 Kitajima |
29 Takahara |
30 Ono |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Sogahata |
2 Tulio |
3 Moniwa |
4 Nasu |
5 Abe |
6 Konno |
7 Morisaki |
8 Ono |
9 Takamatsu |
10 Matsui |
11 Tanaka |
12 Kikuchi |
13 Komano |
14 Ishikawa |
15 Tokunaga |
16 Ōkubo |
17 Hirayama |
18 Kurokawa |
Valmentaja Yamamoto
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Japani
Oon voimissain – Kaikki parhaat

| Oon voimissain – Kaikki parhaat Vicky Rosti |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 117.41
Listasijoitukset
  Suomi: 2. (heinäkuu 2004)
Vicky Rostin muut julkaisut
| Sydämeen kirjoitettu 2000 | Oon voimissain – Kaikki parhaat 2004 | Vicky Rock Vol.1 2007 |
Oon voimissain – Kaikki parhaat on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin neljäs ja tähän mennessä kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.
Kappaleet > CD 1

Kun Chicago kuoli (- The Night Chicago Died -) – 3.26
Kun nuori on (- At Seventeen -) – 4.03
Tuolta saapuu Charlie Brown (- Charlie Brown -) – 3.22
Näinkö aina meille täällä käy (- Ain't That Just The Way -) – 3.12
Saisinpa vain (- I Love To Love -) – 3.30
Rahaa, Rahaa, Rahaa (- Money, Money, Money -) – 3.07
Jolene – 2.42
Viimeinkin (- This Is It -) – 3.16
Nousevan auringon talo (- The House Of The Rising Sun -) – 4.55
Oon voimissain (- I Will Survive -) – 3.47
Koputa puuta (- Knock On Wood -) – 3.47
Menolippu (- One Way Ticket To The Blues -) – 3.33
Soita kelloain (- Ring My Bell -) – 3.29
Ohari (- The Runner -) – 3.52
Riisu pois jo arkipaita (- Wake Me Up Before You Go-Go -) – 3.45
Sata salamaa – 3.04
Kappaleet > CD 2

Sua kaipaan niin – 3.17
Tunnen sen täysillä taas (- Total Eclipse Of The Hearts -) – 4.41
Yön helmaan (- Black Velvet -) – 4.41
Nyt aika on – 2.58
Eletään – 3.55
Taikanainen (- Mojo Hanna -) – 3.25
Ei oo helppo olla nainen (- Stand By Your Man -) – 3.13
Jos huominen muutoksen tois – 4.22
Parhaita kavereita – 4.13 (feat. Timo Schmidt)
Paras mulle – 3.36 (feat. Pate Mustajärvi)
Uudelleen (- Here And Now -) – 3.54
Mulla voi mennä myöhään – 3.25
Mä sun oon (- Only Just Begun -) – 3.59
Rakkauden jälkeen (- Was Ich Dir Sagen Will -) – 3.37
Ville, lupaa ja vanno (- Billy Don't Be A Hero -) – 4.06
Aurinko voittaa – 3.46
Luettelo pikkuplaneetoista: 353001–354000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
353001:stä ja päättyen 354000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ononjoen taistelu

Ononjokea vuonna 2005.
Ononjoen taistelu käytiin keisari Yonglen johtamien kiinalaisten ja prinssi Bunyashirin johtamien mongolien välillä Ononjoen varrella 15. kesäkuuta 1410.
Tausta

Nelivuotisen sisällissodan jälkeen prinssi Zhu Distä tuli Ming-dynastian kolmas keisari. Hän otti hallitsijanimekseen ikuista onnea tarkoittavan sanan Yongle. Mongolien ja kiinalaisten välit kiristyivät, sillä ennen keisariuttaan Yongle oli käynyt sotia mongoleita vastaan. Vuonna 1409 Yongle yritti hieroa rauhaa mongoleiden kanssa ja laittoi lähettiläs Kuo Tsin matkaan neuvottelemaan sopimuksesta kansojen välille. Sen sijaan Bunyashiri ja hänen neuvonantajansa mongolipäällikkö Arutai haastoivat Kiinan jatkamaan taistelua tappamalla lähettilään. Yongle lähetti kenraali Chiu Fun johtaman suuren rangaistusretkikunnan matkaan. Aiemmissa sodissa kokemusta kerännyt keisari varoitti Chiu Futa suhtautumasta ylimielisesti viholliseen, mutta turhaan. Mongolit ottivat selvän voiton kiinalaisista Kerulenjoen taistelussa 23. syyskuuta 1409. Vaikka tappioita ei kertynyt paljoa joukkojen määrään nähden Chiu Fu surmattiin.
Ononjoen taistelu

Tämän jälkeen Yongle näki viisaaksi johtaa seuraava taistelu itse. Talvella 1409 hän alkoi muodostaa uutta armeijaa, ja maaliskuussa 1410 siihen kuului jo yli 100 000 miestä. Joissakin lähteissä vahvuudeksi on mainittu jopa 300 000 miestä. Tarvikkeita ja ruokaa kuljetti 30 000 vankkurin kuormasto. Yongle marssitti armeijansa Kerulenin pohjoisille rannoille. Lähestyessään vihollista hän huomasi mongolien joukkojen olevan järjestäytymättömiä. Prinssi Bunyashiri yritti järjestää yhteistä operaatiota kiinalaisia vastaan, mutta kun Arutai sai tietää Yonglen armeijan suuresta koosta hän pakeni joukkoineen itään. Yonglen ja Bunyashirin joukot kohtasivat Ononjoen varrella 15. kesäkuuta 1410. Taistelussa keisari Yongle tuhosi mongolien pääjoukon ja Bunyashiri onnistui pakenemaan länteen pienen osaston kanssa.
Taistelun jälkeen

Bunyashiristä ei ollut enää sotilaallista uhkaa ja hänet surmasi kilpaileva mongolisotaherra Mahmūd kaksi vuotta myöhemmin. Yonglen armeija jatkoi marssimista Arutain perässä. Yongle lähetti neuvottelijoita tiedustelemaan mahdollista antautumista. Kiinalaisten kirjoitusten mukaan Arutai olisi ollut halukas luovuttamaan, mutta hänen soturinsa kieltäytyivät. Toinen mongolijohtajista kohtasi oman tappionsa Jing Luzhenin taistelussa heinäkuussa 1410. Yongle onnistui rauhoittamaan maansa pohjoisrajan, mutta vain hetkeksi, sillä toinen mongoliheimo, Oiratit muodostivat nyt uuden uhan.
Luettelo pikkuplaneetoista: 373001–374000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
373001:stä ja päättyen 374000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.