stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tollin kaltaiset reseptorit
Rakenne ja luokittelu

TLR:t ovat kaksoislipidikalvon läpäiseviä tyypin I proteiineja (ne läpäisevät kalvon yhdellä α-kierteellä). Niissä on tämän lisäksi 2 muuta proteiinidomeenia, jotka ovat yleensä leusiinirikkaan toistojakson eli LRR-proteiinimotiivin (engl. leucine-rich repeat) sisältävä domeeni ja Toll-interleukiini 1- eli Toll/IL-1-reseptoridomeeni (TIR-domeeni).
Aminohapposekvenssien samankaltaisuuden perusteella selkärankaisten vuoteen 2018 mennessä tunnistetut 28 TLR:ää jaetaan kuuteen alaperheeseen. TLR1-alaperheeseen kuuluvat ainakin TLR1/2/6/10/14/15/16/18/24/25/27/28. TLR3-perheeseen kuuluu vain TLR3, TLR4-perheeseen vain TLR4 ja TLR5-perheeseen vain TLR5. TLR7-perheeseen kuuluvat TLR7/8/9. TLR11-perheeseen kuuluvat TLR11/12/13/19/20/21/22/23/26.
Signaalin välitys

TIR-domeeni saa aikaan reseptorisignaalin LRR-domeenin sitoessa TLR:n aktivoivan ligandin. Tällöin TLR muodostaa parin toisen samanlaisen tai erilaisen TLR:n kanssa tuottaen siis vastaavasti homo- tai heterodimeerin. Dimeerin TIR-domeeneihin sitoutuu sitten lähes kaikkien TLR:ien kohdalla myeloidinen erilaistumistekijä 88 eli MyD88. Poikkeuksena on kuitenkin muun muassa nisäkkäiden TLR3 tai TLR4, joihin kiinnittyy TRIF. Nisäkkäiden TLR4 tosin vaatii tähän adaptoriproteiinin. MyD88- ja TRIF-välitteiset reitit johtavat eri proteiinien välityksellä lopulta geeniekspression muutoksiin. Mikäli TLR:t liittyvät immuunipuolustukseen, tämä voi johtaa esimerkiksi interleukiini 1:n, kemokiinien, muiden sytokiinien tai tuumorinekroositekijä alfan (TNF-α) vapautumiseen solusta. Nämä edistävät paikallista tulehdusta muun muassa kerryttämällä tulehduskohtaan kudosnestettä ja valkosoluja.
Ihmisten TL-reseptorit

Ihmisistä on tunnistettu kymmenen TLR:ää ainakin vuoteen 2020 mennessä. Nämä ovat alla olevassa taulukossa. TLR10 tosin on viimeisin ihmisistä löydetty TLR ja se löydettiin jo vuonna 2001. TLR:t tunnistavat tiettyjen taudinaiheuttajien eli patogeenien läsnäolon ihmisessä sitoutumalla niiden rakenteeseen kuuluviin tai muuten niiden läsnäoloon liittyviin aineisiin, joita sanotaan PAMP-molekyyleiksi (engl. pathogen-associated molecular pattern molecules eli "patogeeniassosioituneet molekyylirakenteet"). Nämä aineet ovat TLR:ien ligandeja. Osa TLR:istä on solukalvoilla, joissa ne tunnistavat ulkoisia patogeenejä. Osa taas on solujen sisällä fagolysosomeissa eli endolysosomeissa (nämä kalvorakkulat kuuluvat endosomeihin). Solujen sisäiset TRL:t tunnistavat lähinnä patogeenien DNA:ta tai RNA:ta. Ihmisten monosyyteissä ja B-imusoluissa on lähes kaikkia eri tyyppisiä TLR:iä. Niitä on rajatummin myös muun muassa syöttösoluissa, epiteelin soluissa (esimerkiksi suoliston sisäpinnan soluissa) ja joissakin dendriittisoluissa. Ihmisissä ilmenee yhden nukleotidin polymorfiaa eli perinnöllistä vaihtelua TLR:ien välillä, joka liittyy TLR:stä riippuen lähinnä alttiuteen sairastua joihinkin infektioihin tai tulehduksellisiin sairauksiin.
| Nimi | Tunnistetut patogeenit | PAMP-molekyylit tai muut luontaiset ligandit | Sijainti | Synonyymit | Geenin kohta kromosomissa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TLR1 | Bakteerit | Triasyylilipopeptidit | Solukalvo (solun ulkopuolella) | rsc786, KIAA0012, CD281 | 4p14 |
| TLR2 | Bakteerit, hiivat, kehon vaurioituneet solut | Peptidoglykaani, lipoteikkohappo, lipoarabinomannaani, lipoproteiinit tai -peptidit, fenoliliukoiset moduliinit (engl. phenol-soluble modulins), glykolipidit, poriinit, tsymosaani, HSP70, lipopolysakkaridit, glykosyylifosfatidyyli-inositoli- eli GPI-ankkurit | Solukalvo (solun ulkopuolella) | TIL4, CD282 | 4q31.3 |
| TLR3 | Virukset | Kaksijuosteinen RNA (dsRNA) | Fagolysosomi (solun sisäpuolella) | CD283 | 4q35.1 |
| TLR4 | Bakteerit, virukset, kehon vaurioituneet solut | Jotkin virusproteiinit (muun muassa fuusioproteiinit ja viruskuoriproteiinit), lipopolysakkaridit, lämpösokkiproteiinit (HSP22, HSP60, HSP70 ja HSP96), HMGB1-proteiini, fibronektiinityypin III domeeni, hyaluronihapon oligosakkaridit, heparaanisulfaatti, fibrinogeeni, jotkin tyydyttyneet rasvahapot, alfa-2-hs-glykoproteiini (fetuiini A) | Solukalvo (solun ulkopuolella) | hToll, CD284, TLR-4, ARMD10 | 9q33.1 |
| TLR5 | Bakteerit | Flagelliini | Solukalvo (solun ulkopuolella) | TIL3, FLJ10052, MGC126430, MGC126431, SLEB1 | 1q41 |
| TLR6 | Bakteerit, parasiitit, hiivat | Diasyylilipopeptidit, tsymosaani | Solukalvo (solun ulkopuolella) | CD286 | 4p14 |
| TLR7 | Virukset | Yksijuosteinen RNA (ssRNA) | Fagolysosomi (solun sisäpuolella) |  | Xp22.2 |
| TLR8 | Virukset | Yksijuosteinen RNA (ssRNA) | Fagolysosomi (solun sisäpuolella) | CD288 | Xp22.2 |
| TLR9 | Virukset, bakteerit | CpG-saarekkeita sisältävä DNA | Fagolysosomi (solun sisäpuolella) | CD289 | 3p21.2 |
| TLR10 | Tuntematon | Tuntematon | Fagolysosomi (solun sisäpuolella) | CD290 | 4p14 |
TL-reseptorit muissa eliöissä > Selkärankaiset

Vuoteen 2018 mennessä selkärankaisista on löydetty ainakin 28 eri TLR-tyyppiä. Nisäkkäistä niitä on löydetty 13. Nämä on numeroitu yhdestä 13:een (TLR1–13). Esimerkiksi hiirissä on nämä kaikki paitsi TLR10, josta niillä on vain toimimaton valegeeni. Eri linnuista TRL:iä on tunnistettu 10 (TLR1–7, TLR15, TLR16 ja TLR21), matelijoista 7 (TLR2–7 ja TLR13), sammakkoeläimistä 14 (TLR1–9, TLR12–13, TLR14 ja TLR21–22), varsinaisista luukaloista 20 (TLR1–5, TLR7–9, TLR13–14, TLR18–23 ja TLR25–28), rustokaloista 6 (TLR2–3, TLR6, TLR9, TLR14 ja TLR22) ja ympyräsuisista 6 (TLR3, TLR5, TLR7–8, TLR14 ja TLR24).
Kaikissa selkärankaisissa TLR:t osallistuvat tiettävästi pelkästään luontaisen immuniteetin ylläpitoon. Poikkeuksena ovat sammakkoeläimet, joissa TRL:t ilmeisesti osallistuvat yksilönkehitykseen.
TL-reseptorit muissa eliöissä > Selkärangattomat

Selkärangattomissa eliöissä TLR:ien määrä vaihtelee yhdestä satoihin. Esimerkiksi eleganssimadossa TLR:iä on vain yksi. Strongylocentrotus purpuratus -merisiilissä TLR:iä koodaavia geenejä taas on löydetty 222. Toisin kuin selkärankaisissa, selkärangattomissa ei ole suoranaista hankinnaista immuniteettia, vaikka osa niistä voikin muun muassa muokata luontaisen immuniteetin vastetta aikaisimpiin patogeenialtistuksiin perustuen tai siirtää epigeneettisesti ympäristön muovaamaa immuunivastetta sukupolvelta toiselle. Siksi TLR-pohjaiset luontaisen immuniteetin järjestelmät ovat kehittyneempiä useimmissa selkärangattomissa kuin selkärankaisissa. Monissa selkärangattomissa TLR:t osallistuvat myös yksilönkehitykseen.
Historia

Charles A. Janeway esitti ensimmäisenä teorian TLR-tyyppisten reseptorien olemassaolosta vuonna 1989. Bruno Lemaitre, Jules Hoffmann ja kollegat tunnistivat vuonna 1996 ensimmäisen TLR:n. He löysivät sen banaanikärpäsestä ja nimesivät sen "Toll-reseptoriksi", josta myös nimi TLR eli "Tollin kaltaiset reseptorit" tulee. He huomasivat Toll-reseptorin olevan osa kärpästen luontaista immuniteettia, sillä sen toimintaa heikentävät mutaatiot tekivät kärpäsistä alttiita tartunnoille. "Toll" taas vakiintui vuonna 1985 nimeksi tuolloin vielä ominaisuuksiltaan osin tuntemattomalle reseptoria koodaavalle mutanttigeenille, kun Christiane Nüsslein-Volhard esitti saksaksi hämmästyneen lausahduksen "Das war ja toll!" ("Olipas outoa!") geeniä kantavia mutanttikärpäsiä tutkiessaan.
Toll-reseptorin löytymisen seurauksena Ruslan Medzhitov, Paula Preston-Hurlburt ja Charles A. Janeway löysivät ensimmäisen ihmisen TLR:n vuonna 1997, jonka he nimesivät "hToll-reseptoriksi". Nykyään hToll tunnetaan nimellä TLR4. Sittemmin ihmisten ja muiden eliöiden TLR:iä on löydetty lisää. TLR10:n on viimeisin ihmisestä löydetty TLR. Sen löysivät Chuang ja Ulevitch vuonna 2001.
Lääketieteen Nobel-palkinto annettiin vuonna 2011 Jules Hoffmannille ja Bruce Beutlerille heidän työstään TLR:ien parissa. Beutler sai palkinnon, sillä vuonna 1998 hän ja kollegat kloonasivat eräästä tunnetusta bakteeritartunnoille alttiista koehiirikannasta tartuntaherkkyyden aiheuttavan TLR4:n virheellisen geenin.
Ihmisen TLR4-homodimeerin osittainen kolmiulotteinen rakenne. Harmaa: solukalvo. Siniset viivat: α-kierteiden likimääräinen esitys. Yläosa: LRR-domeeni (PDB: 3FXI). Alaosa: TIR-domeeni (PDB: 2J67).
Vallaslampi

| Vallaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°56′07″N, 26°12′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Suonteen alue (14.84)
Laskujoki:  Vallasjoki Suonteeseen 
Järvinumero:  14.844.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,4 m  
Pituus:  690 m  
Leveys:  390 m  
Rantaviiva:  1,875 km  
Pinta-ala:  18,592 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVallaslampi 
Vallaslampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Etu-Ikolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 690 metriä pitkä, 390 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ala-Suonteen alueella (14.84), jonka Vallasjoen valuma-alueeseen (14.844) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,4 metriä mpy.
Vapaudensilta (Budapest)

| Vapaudensilta |
| --- | --- |
 Vapaudensilta Pestin puolelta nähtynä. Taustalla Gellértinvuori.
Ajokaistoja:  2
Raiteita:  2
Ylittää:  Tonava
Sijainti:  Budapest, Unkari
Siltatyyppi:  palkkisilta
Pituus:  334 m
Leveys:  20,1 m
Avattu liikenteelle:  1896
Koordinaatit:  47°29′09″N, 019°03′18″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vapaudensilta on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa Unkarissa. Silta yhdistää Pestin Fővám térin ja Budan Gellért térin aukiot.
Historia

Vapaudensilta oli Budapestin kolmas silta Ketjusillan ja Margitin sillan jälkeen. Sen on suunnitellut Unkarin rautateiden pääinsinööri János Feketeházy. Sillan rakentaminen aloitettiin vuonna 1894, ja se avattiin 4. lokakuuta 1896 osana unkarilaisten maahantulon tuhatvuotisjuhlallisuuksia. Sillan vihki keisari Frans Joosef, joka löi siihen viimeisen, hopeisen niitin ja jonka mukaan silta nimettiin Frans Joosefin sillaksi. Raitioliikenne sillalla alkoi 1898.
Perääntyvät saksalaiset räjäyttivät sillan 16. tammikuuta 1945. Silta ei kuitenkaan vaurioitunut kovin pahoin, ja vain sen keskiosa piti rakentaa uudestaan. Vapaudensilta avattiin sodan jälkeen 20. elokuuta 1946, ensimmäisenä Budapestin silloista. Samalla silta sai nykyisen nimensä.
Rakenne

Vapaudensilta on kolmijänteinen palkkisilta, ja sen ristikko on rakennettu art nouveau -tyyliin. Sen kummatkin pilarit on koristeltu Unkarin vaakunoilla ja turul-linnun patsailla. Sillalla on kaksi ajokaistaa ja raitiotie niiden välissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vapaudensilta (Budapest) Wikimedia Commonsissa
Valeri Alikov

Valeri Alikov, kirjailijanimi Valeri Mikor (Валери Микор) (1. tammikuuta 1960 Marin tasavalta – 11. syyskuuta 2016 Helsinki) oli vuorimarilainen kirjallisuudenkääntäjä, kriitikko, runoilija ja journalisti. Hän julkaisi myös kirjallisuuslehti Tsikmää.
Alikov käänsi kirjallisuutta vuorimariksi muun muassa suomesta Sinuhe egyptiläisen, Seitsemän veljestä ja uudempaa, esimerkiksi Katja Ketun Yöperhosen, ja oli ahkerin marin kielelle kääntänyt. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston apurahan Tove Janssonin muumikirjojen Muumipeikot ja suuri tulva, Muumipeikko ja pyrstötähti sekä Taikurin hattu kääntämiseen marin kielelle.
Alikovia ei arvostettu oman kielen piirissä, ja hän asui ja työskentelikin Suomessa 1990-luvulta lähtien.
Valeren Torvi

Valeren Torvi on mystinen esine Ajan pyörä -sarjassa.
Valeren torvi on satumainen torvi, jonka puhaltaja pystyy kutsumaan kuolleet sankarit taistelemaan Varjoa vastaan. Vaikka sanotaan Torven toimivan varjoa vastaan, se toimii myös Varjon puolella, jos Torveen puhaltaja niin tahtoo.
Ihminen, joka ensimmäisenä puhaltaa Torveen, on sidoksissa siihen ja vain tämän henkilön puhalluksesta kuolleet sankarit nousevat taistoon. Muille Torvi on pelkkä tavallinen soitin. Sidosta ei voida purkaa, vaan se purkautuu puhaltajan kuollessa. Silloin ensimmäinen henkilö joka Torveen puhaltaa, saa sidoksen.
Torvi on kultainen ja siinä on hopealla kirjoitusta. Kirjoitus on Vanhaa Kieltä, "Tia mi aven Moridin isainde vadin" joka tarkoittaa "Hauta ei ole mikään este minun kutsulleni.".
Valeren Torvi oli piilotettuna Maailmansilmässä, josta sen haki Rand al'Thor taisteltuaan kahta Hyljättyä ja Ba'alzamonia vastaan. Myöhemmin Torven varastivat Padan Fain muiden pimeänkulkijoiden kanssa, joiden perään Rand, Mat, Perrin ja Ingtar lähtivät.
Fain johdatti ryhmän Seanchaniin, jossa Mat joutui puhaltamaan Torveen hädän hetkellä, jäätyään Valkeuden Lasten ja Seanchanin armeijoiden väliin. Voitetun taistelun jälkeen, Torvi vietiin Valkoiseen Torniin, jossa se on säilössä. Harva kuitenkaan tietää Torven edes löytyneen, joten etsinnät jatkuivat yhä.
Vain nimi muuttunut

| Vain nimi muuttunut Sere |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2003
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Skillsters, Joniveli, Tiedemies
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Seren muut julkaisut
| Sana viikonvaihteeksi 2002 | Vain nimi muuttunut 2003 | Pari valittua sanaa 2000–2004 2004 |
Vain nimi muuttunut on rap-artisti Seren neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumilta julkaistiin singlet "Vain nimi muuttunut" ja "Uudestaan".
Kappaleet

Esipuhe (2:19)
Valintoja (mukana Leijonamieli) (4:05)
Miten helvetissä (mukana Urbaanilegenda) (3:48)
Nää paikat (mukana Jenni Kovanen) (3:31)
Vain nimi muuttunut (mukana Jenni Kovanen) (3:55)
Se ei oo minä (mukana Silkinpehmee) (2:46)
Skillsters-anthem (3:08)
Uudestaan (mukana Nylon Beat) (3:31)
Kruununhaka Story (3:58)
Parasta aikaa (3:54)
Aikamiehet (mukana Silkinpehmee) (3:42)
Raaka peli (mukana Spesialisti) (3:35)
Biitit

Skillsters: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12
Joniveli: 3
Tiedemies: 9
Uusrenessanssi

Ruotsin kansallismuseo, Nationalmuseum. Rakennus avattiin vuonna 1866 yleisölle ja se edustaa firenzeläistä ja venetsialaista renessanssiarkkitehtuuria.
Uusrenessanssi oli rakennus- ja sisustustaiteessa sekä taideteollisuudessa 1800-luvun jälkipuolella esiintynyt kertaustyyleihin kuulunut suuntaus. Tyyli sovelsi renessanssille ominaisia muotoja ja tyylipiirteitä.
Uusrenessanssi Suomessa

Uusrenessanssin edustajia Suomessa olivat muun muassa arkkitehdit:
Frans Anatolius Sjöström (1840–1885),
Theodor Höijer (1843–1919),
Gustaf Nyström (1856–1917),
Axel Hampus Dahlström (1829–1882),
Karl August Wrede (1859–1943),
Odert Sebastian Gripenberg (1850–1925).
Uusrenessanssin arkkitehtuurigalleria

Grönqvistin talo, Theodor Höijerin Helsingin Pohjoisesplanadille suunnittelema rakennus.
Theodor Höijerin suunnittelema Hotelli Kämp Helsingin Pohjoisesplanadilla.
Theodor Höijerin suunnittelema Ateneumin taidemuseo.
Theodor Höijerin suunnittelema Rikhardinkadun kirjasto.
Aaron Messiah: Villa Ephrussi de Rothschild Nizzassa.
Château de Ferrières Pariisin ulkopuolella.
Giuseppe Mengoni: Viktor Emanuel II:n galleria Milanossa.
Orangeria Sanssoucin puistossa.
Sebastian Gripenbergin suunnittelema Hatanpään kartano.
Gustaf Nyströmin suunnittelema Säätytalo Helsingissä.
Livadijan palatsi, Jalta, Krim, Ukraina.
F. A. Sjöströmin suunnittelema, Teknillisen korkeakoulun entinen päärakennus.
Turun kaupungintalo, muutostyön suunnitteli Frans Sjöström.
Vladimirin palatsi, Pietari, Venäjä.
Prahan Kansallisteatteri.
Aluetoimisto Szczecin, Puola.
Oulun lääninhallituksen talo
Victoria terrasse Oslossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viherhaivenkolibri

| Viherhaivenkolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Solmiokolibrit Lophornis
Laji::  adorabilis
Kaksiosainen nimi
 Lophornis adorabilis  Salvin, 1870 
Katso myös
   Viherhaivenkolibri Wikispeciesissä   Viherhaivenkolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherhaivenkolibri (Lophornis adorabilis) on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Rican keskiosista läntiseen Panamaan. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Panaman Chiriquín Bugabasta vuonna 1870.
Valehtelevat viettelijät (1. tuotantokausi)

| Valehtelevat viettelijät (1>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 
 Ensimmäisen tuotantokauden DVD:n kansi.
 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Esittäminen
Verkko:  ABC Family (Yhdysvallat)   Sub (Suomi)
Ensimmäinen esitys:  2010-06-088. kesäkuuta 2010
Viimeinen esitys:  2011-03-2121. maaliskuuta 2011
Esitysten määrä:  22
DVD- ja Blu-ray-julkaisu
 Yhdysvallat:  2011-06-077. kesäkuuta 2011
 Eurooppa:  2012-09-2424. syyskuuta 2012
 Australia:  2011-11-022. marraskuuta 2011
Kaudet
 Seuraava → 2. tuotantokausi
 Luettelo televisiosarjan Valehtelevat viettelijät jaksoista
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Valehtelevien viettelijöiden ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 8. kesäkuuta 2010 ja se sisälsi yhteensä 22 jaksoa. Kauden ensimmäisellä jaksolla oli 2,47 miljoonaa katsojaa, ja sen keskimääräinen katsojaluku kesäkautena oli noin 2,5 miljoonaa. Sarjan palatessa tauolta talvella 2011 sen talvikauden ensimmäisellä jaksolla oli 4,22 miljoonaa katosojaa. Suomessa ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 14. toukokuuta 2012.
Sarja perustuu Sara Shepardin kirjoihin ja sijoittuu kuvitteelliseen Rosewoodin kaupunkiin Pennsylvaniassa.
Juoni

Sarja kertoo tarinaa neljästä ystävyksestä – Spenceristä, Ariasta, Hannasta ja Emilystä – joiden yhteinen ja paras ystävä Alison katoaa. Vuotta myöhemmin tytöt ovat kasvaneet erilleen toisistaan ja alkavat saada viestejä salaperäiseltä ”A:lta”, ajatellen aluksi lähettäjän olevan Alison. Pian poliisit kuitenkin löytävät Alisonin ruumiin hänen takapihaltaan. Tällöin neljä ystävätärtä yhdistävät jälleen voimansa ja alkavat selvittää salaperäisen ”A:n” henkilöllisyyttä. Sarja keskittyy pääasiassa Alisonin murhan aiheuttamaan mysteeriin ja neljän tytön henkilökohtaisiin ongelmiin. Samalla he pitävät suuria salaisuuksia keskenään ja lähestyvät totuutta ”A:sta”.
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Troian Bellisario  | … |  Spencer Hastings (22/22)   |
|  Ashley Benson  | … |  Hanna Marin (22/22)   |
|  Lucy Hale  | … |  Aria Montgomery (22/22)   |
|  Shay Mitchell  | … |  Emily Fields (22/22)   |
|  Holly Marie Combs  | … |  Ella Montgomery (16/22)   |
|  Ian Harding  | … |  Ezra Fitz (19/22)   |
|  Chad Lowe  | … |  Byron Montgomery (16/22)   |
|  Laura Leighton  | … |  Ashley Marin (18/22)   |
|  Bianca Lawson  | … |  Maya St. Germain (10/22)   |
|  Sasha Pieterse  | … |  Alison DiLaurentis (15/22)   |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keegan Allen  | … |  Toby Cavanaugh (15/22)   |
|  Tammin Sursok  | … |  Jenna Marshall (15/22)   |
|  Janel Parrish  | … |  Mona Vanderwaal (15/22)   |
|  Torrey DeVitto  | … |  Melissa Hastings (11/22)   |
|  Ryan Merriman  | … |  Ian Thomas (11/22)   |
|  Tyler Blackburn  | … |  Caleb Rivers (9/22)   |
|  Nia Peeples  | … |  Pam Fields (9/22)   |
|  Chuck Hittinger  | … |  Sean Ackard (9/22)   |
|  Brant Daugherty  | … |  Noel Kahn (8/22)   |
|  Brendan Robinson  | … |  Lucas Gottesman (8/22)   |
|  Lesley Fera  | … |  Veronica Hastings (7/22)   |
|  Cody Allen Christian  | … |  Mike Montgomery (6/22)   |
|  Lindsey Shaw  | … |  Paige McCullers (6/22)   |
|  Bryce Johnson  | … |  Darren Wilden (5/22)   |
|  Diego Boneta  | … |  Alex Santiago (5/22)   |
|  Nolan North  | … |  Peter Hastings (4/22)   |
|  Julian Morris  | … |  Wren Kingston (4/22)   |
|  Jim Titus  | … |  Barry Maple (3/22)   |
|  Yani Gellman  | … |  Garrett Reynolds (3/22)   |
|  Parker Bagley  | … |  Jason DiLaurentis (2/22)   |
|  Amanda Schull  | … |  Meredith Sorenson (2/22)   |
|  Eric Steinberg  | … |  Wayne Fields (3/22)   |
|  Roark Critchlow  | … |  Tom Marin (1/22)   |
|  Tilky Jones  | … |  Logan Reed (1/22)   |
|  Patrick J. Adams  | … |  Hardy (1/22)   |
|  Anne Marie DeLuise  | … |  Jessica DiLaurentis (1/22)   |
(Suluissa esiintymismäärä kaudella)
Viherhapsukolibri

| Viherhapsukolibri |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hapsukolibrit Discosura
Laji::  conversii
Kaksiosainen nimi
 Discosura conversii  (Bourcier & Mulsant, 1846) 
Katso myös
   Viherhapsukolibri Wikispeciesissä   Viherhapsukolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherhapsukolibri (Discosura conversii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbian länsiosien kautta Länsi-Ecuadoriin. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1846.
Tyrannosaurus Hives

| Tyrannosaurus Hives The Hives |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. heinäkuuta 2004
 Tyylilaji: garage punk, post-punk revival
 Kesto: 29.58
 Levy-yhtiö: Interscope Records
Listasijoitukset
  1.   7.   39.   88. 
The Hivesin muut julkaisut
| Your New Favourite Band 2001 | Tyrannosaurus Hives 2004 | The Black and White Album 2007 |
Tyrannosaurus Hives on ruotsalaisen The Hivesin kolmas täyspitkä albumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2004. Singleinä julkaistiin kappaleet ”Walk Idiot Walk”, ”Two-Timing Touch and Broken Bones”, ”Abra Cadaver” ja ”A Little More for Little You”.
Kappaleet

Abra Cadaver – 1.33
Two-Timing Touch and Broken Bones – 2.00
Walk Idiot Walk – 3.31
No Pun Intended – 2.20
A Little More for Little You – 2.58
B Is for Brutus – 2.36
See Through Head – 2.21
Diabolic Scheme – 3.00
Missing Link – 1.56
Love in Plaster – 3.11
Dead Quote Olympics – 1.59
Antidote – 2.30
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Valle

Valle tai Walle tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Valle, Norjan kunta
Valle, taajama Ålesundissa Norjassa
Valle, Hondurasin departementti
Etunimi

Valle Antila (1882–1938), suomalainen rakennusmestari ja rakennusurakoitsija
Valle Mäkelä (s. 1986), suomalainen kilpa-autoilija
Valle Oikarinen (1927–2017), suomalainen hammaslääketieteen professori
Valle Ojaniemi (1917–2015), suomalainen opettaja, Kevätpörriäisen perustaja ja päätoimittaja
Karl Johan Valdemar ”Valle” Rautio (1921–1973), suomalainen yleisurheilija
Valle Resko (1910–1988), suomalainen nyrkkeilijä, pesäpalloilija, nyrkkeilyvalmentaja ja -tuomari ja urheilujohtaja
Valle Rosenberg (1891–1919), suomalainen ekspressionistinen taidemaalari, kuvittaja ja pilapiirtäjä
Walle Saikko, oik. Vladimir Sajkovic (1912–2002), venäläissyntyinen elokuvanäyttelijä ja venäjän kirjallisuuden professori
Valle Sorsakoski (1875–1931), suomalainen teatterinjohtaja
Valle Sovero (1876–1935), suomalainen kauppias ja kauppaneuvos
Wanold (Valle t. Walle) Wrydon Wilkman, (1872–1937), suomalainen geologi
Valle Yritys (s. 1930), suomalainen näyttelijä