stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nanakuma-linja

Nanakuma-linja (vihreä)
Fukuokan Nanakuma-linja (jap. 福岡市地下鉄七隈線, Fukuoka chikatetsu nanakumasen) on Fukuokan kaupungin metron uusin linja. Linja avattiin 3. helmikuuta 2005 virallisella nimellä ”3. linja” (jap. 3号線). Linja kulkee Tenjin-Minamin asemalta Hashimoton asemalle 12 kilometrin matkan.
Toisen maailmansodan loputtua kaupunki laajeni nopeasti etelään, eikä kunnollista tieverkostoa ole koskaan rakennettu. Tästä syystä eteläisempien suuralueiden ja keskustan välistä liikennettä ovat vaivanneet toistuvat ruuhkat. Näitä ruuhkia helpottamaan rakennettiin Nanakuma-linja.
Linjan suunnittelu alkoi jo 1980-luvulla samaan aikaan Hakozaki-linjan ja Kūkō-linjan kanssa. Luvan linjan rakentamiselle kaupunki sai kuitenkin vasta kesäkuussa 1995 ja joulukuussa 1997 radan rakentaminen alkoi.
Linjalla toimii oma mallin 3000 metrojuna.
Aiheesta muualla

Nanakumasen-linjan sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Fukuokan kaupungin metron Nanakuma-linja
Asemat: Tenjin-Minami | Watanabe dōri | Yakuin | Yakuin ōdōri | Sakurazaka | Ropponmatsu | Befu | Chayama | Kanayama | Nanakuma | Fukudai-mae | Umebayashi | Noke | Kamo | Jirōmaru | Hashimoto
Per-Mathias Høgmo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Per-Mathias Høgmo
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Tromssa, Norja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Molde
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1977 | Gratangen IL |  |  |
| 1978–1983 | FK Mjølner |  |  |
| 1984–1985 | Tromsø IL |  |  |
| 1985–1986 | IFK Norrköping |  |  |
| 1986–1989 | Tromsø IL |  |  |
Valmennusura
1990–1991: Tromsdalen UIL
1992: Tromsø IL
1993–1995: Norja U15/U16/U19
1995–1996: Moss FK
1996: Norja U17
1997–2000: Norja (naiset)
2000–2003: Norja U21
2004: Tromsø IL
2005–2006: Rosenborg BK
2008–2012: Tromsø IL
2013: Djurgårdens IF
2013–2016: Norja
2018: Fredrikstad FK
2021–2023: BK Häcken
2024: Urawa Red Diamonds
2025–: Molde

Per-Mathias Høgmo (s. 1. joulukuuta 1959) on norjalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Tammikuusta 2025 lähtien hän on toiminut Molden päävalmentajana. Hän on toiminut myös Norjan yleisradion NRK:n jalkapallokommentaattorina.
Meriitit

Ruotsin mestaruus: 2022
Ruotsin cup: 2023
Norjan mestaruus
hopeaa: 2011
pronssia: 2005, 2010
Norjan cup
hopeaa: 2012
Nousu Tippeligaeniin 1995 (Moss FK)
Olympiakultaa: 2000
Naisten MM-kisojen neljäs sija 1999
Georgi Sviridov

Georgi Sviridov vuoden 1939 tienoilla.
Georgi Vasiljevitš Sviridov (ven. Гео́ргий Васи́льевич Свири́дов; 16. joulukuuta (J: 3. joulukuuta) 1915 Fatež, Kurskin kuvernementti – 6. tammikuuta 1998 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.
Sviridov opiskeli 1930-luvun alussa Leningradissa Mihail Judinin johdolla ja sitten Dmitri Šostakovitšin johdolla Leningradin konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1941. Hänen muiden opettajiensa joukossa olivat Isai Braudo ja Pjotr Rjazanov. Vuonna 1945 Sviridov aloitti esiintymisen pianistina, mutta tämä työ osoittautui vähemmän merkitykselliseksi hänen urallaan, sillä hänen huomionsa alkoi kasvavissa määrin kiinnittyä säveltämiseen. Hän sävelsi kattavan näyttämö-, orkesteri-, kamari- ja vokaalimusiikkiteosten tuotannon, joka ilmentää suurilta osin tunnusomaisen venäläistä tyyliä. Teokset ovat tuoneet Sviridoville tunnustusta johtavana venäläisen musiikin 1900-luvun puolestavälistä loppupuolelle ulottuvan ajanjakson vaikuttajana.
Sviridovin tuotannossa merkittävässä osassa ovat hengelliset teokset, joiden säveltämisen hän aloitti vuonna 1969. Hänen säveltämänsä hengellisten kappaleiden sarja, viimeiseksi teokseksi jäänyt Pesnopenija i molitvy (Песнопения и молитвы) on koottu pääosin vuosina 1988–1992. Syyskuussa 1997 Sviridov valitsi kappaleista versiot, jotka tulisivat lopullisen kokoelman osiksi; hän teki vielä viimeisiä muokkauksia nuotteihin, mutta tämä työ jäi kesken säveltäjän kuollessa vuonna 1998.
Sviridov sai 19-vuotiaana Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäsenyyden ja 54-vuotiaana Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen.
Miroslav Kraljević

| Miroslav Kraljević |
| --- | --- |
 Miroslav Kraljević, Omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1885 Gospić, Kroatia
Kuollut: 16. huhtikuuta 1913 Zagreb, Kroatia
Kansalaisuus:  kroatialainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari ja kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  moderni
Miroslav Kraljević (16. joulukuuta 1885 Gospić – 16. huhtikuuta 1913 Zagreb) oli kroatialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Miroslav Kraljević: Bonvivant, maalattu vuonna 1912.
Elämänvaiheita

Kraljević syntyi Gospićassa Kroatiassa. Hän vietti lapsuutensa Zagrebissa, mutta päätti koulunsa syntymäkaupungissaan. Vuonna 1904 hän muutti Wieniin aloittamaan oikeustieteenopinnot, päämääränä oli juristin ura. Oikeustieteen Kraljević jätti kahden vuoden kuluttua ja päätti ryhtyä taiteilijaksi.
Wienissä Kraljević opiskeli maalausta George Fischhofin opissa. Vuonna 1906 Kraljević lähti opiskelemaan Müncheniin, missä oli myös muita taiteilijan uraa tavoittelevia kroaattinuoria, kuten Josip Račić. Yhdessä he muodostiivat ryhmän, jota kutsuttiin nimellä Die Kroatische Schule. Münchenin taideakatemia oli tuolloin saanut mainetta nousevana taideoppilaitoksena. Münchenissä Kraljevića opetti Hugo von Habermann, joka myös hylännyt oikeusteelliset opinnot ryhtyäkseen taiteilijaksi.
Münchenissä Kraljević maalasi kuuluisimman teoksensa, "Omakuva koiran kanssa", jossa mallin ja koiran välillä on selvä molemminpuoleinen kiintymys ja ystävyys. Teoksessa näkyvät vaikutteet Diego Velázquezilta, joka oli Kraljevićin lempimaalari.
Münchenin opintojen jälkeen Kraljević palasi vanhempiensa luo Kroatiaan. Vuonna 1911 hän valtion aprahan Pariisissa tehtäviä maalaustaiteen opintoja varten. Pariisissa oli tuolloin vilkas taide-elämä ja monet nuoret kautta Euroopan halusivat päästä juuri sinne.
Pariisiin Kraljević saapui syyskuussa 1911. Pariisissa vietetystä vuodesta tuli erittäin tuottelias.Vaikutti kuin hän haluasi saavuttaa menettämänsä ajan taiteilijana. Kraljević teki piirroksia, akvarelleja sekä öljyvärimaalauksia. Toiset Pariisissa olleet nuoret taiteilijat ilmaisivat epäilynsä miten konservatiivisessa Kroatiassa otettaisiin hänen työnsä vastaan. Hänen töissään oli selviä vaikutteita Toulouse-Lautecilta, jota pidettiin tuolloin erittäin modernina.
Kraljević omaksui Pariisissa 1910- luvun hengen. Hän rakasti naisia ja erotiikkaa, hän oli tunteellinen ja hermostunut sekä estettikko. Tämä henki oli kaikkea muuta kuin mihin hän oli kotimaassaan tottunut. Vaikka hän omaksuikin Pariisin boheemien hengen, hän oli kuitenkin patriootti joka rakasti kotimaansa kukkuloita ja niittyjä ja piti Zagrebia kauniinpana kuin Pariisia.
Kroatiaan Kraljević´palasi vuonna 1912. Hän oli saanut tuberkuloositartunnan., mutta jaksoi järjestää yksityisnäyttelyn Zagrebissa. Kuolema vain 27-vuotiaana katkaisi hänen elämänsä ja uransa ennenaikaisesti.
Lisää aiheesta

http://rasicvrabec.com/portfolio/miroslav-kraljevic-exhibition/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana  IdRef
Anna Raija Nummenmaa

Anna Raija Nummenmaa, o.s. Puhakka (23. syyskuuta 1946 Kontiolahti – 31. toukokuuta 2011 Tampere) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja professori.
Henkilöhistoria

Nummenmaan vanhemmat olivat maanviljelijä Reino Puhakka ja emäntä Tyyne Karvonen. Hänen puolisonsa oli professori Tapio Nummenmaa. Professori Lauri Nummenmaa on heidän poikansa. Anna Raija Nummenmaa tuli ylioppilaaksi Joensuun normaalikoulusta 1964 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1967 ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1975. Yhteiskuntatieteiden tohtoriksi hän väitteli Tampereen yliopistossa 1978.
Nummenmaa oli lapsipsykologian assistentti Turun yliopistossa 1970–1973, Tampereen yliopistollisen keskussairaalan lastenpsykiatri 1973–1974, Tampereen yliopistossa psykologian laitoksen assistentti 1974–1980 ja yliassistentti, dosentti vuodesta 1980 sekä apulaisprofessorin viran hoitajan useaan otteeseen 1981–1988. Kasvatuspsykologian apulaisprofessori ja professori Joensuun yliopistossa hän oli 1989–1999, Suomen Akatemian varttunut tieteenharjoittaja 1991–1992 ja Tampereen yliopiston kasvatustieteen professori 1999–2010. Nummenmaalla oli myös useita asiantuntijatehtäviä ja hän julkaisi sekä tutkimuksia että tietoteoksia.
Teoksia

Perheen työaikarakenne ja lapsen kehitysehdot, Tampere: Tampereen yliopisto, 1978 (väitöskirja)
Lapsen kehitys ja kasvatus, Helsinki: Otava, 1980, Anna Raija Nummenmaa, Tapio Nummenmaa
Lapsen syntymisen psykologia, Helsinki: WSOY, 1985, Pirkko Nieminen, Anna Raija Nummenmaa
Matkalla moniammatillisuuteen. Kuvauskohteena päiväkoti,  Helsinki: WSOY, 2001, Kirsti Karila, Anna Raija Nummenmaa
Ongelmasta oivallukseen - ongelmaperustainen opetussuunnitelma, Tampere: Tampereen yliopisto, 2002, toim. Jorma Virtanen, Anna Raija Nummenmaa
Ohjaajana opinnäytetyön työprosessissa: ryhmäohjauksen käytäntöä ja teoriaa, Tampere: Tampereen yliopisto, 2004, Anna Raija Nummenmaa, Liisa Lautamatti
Ohjaus yliopiston oppimisympäristöissä, Tampere: Tampereen yliopisto, 2005,  toim. muiden kanssa
Kasvatusvuorovaikutus, Tampere: Vastapaino, 2006,  toim. muiden kanssa
Opettajan työ ja oppiminen, Jyväskylä: Koulutuksen tutkimuslaitos, 2006,  toim. Anna Raija Nummenmaa, Jouni Välijärvi
Understanding Problem Based Learning, Tampere: Tampereen yliopisto, 2006, toim. Esa Poikela, Anna Raija Nummenmaa
Renvall

Renvall on ainakin kolmen suomalaisen suvun nimi. Näistä kahteen, suurella todennäköisyydellä yhteistä alkuperää olevaan sukuun on kuulunut paljon tiedemiehiä ja taiteilijoita. Osa on suomentanut nimensä muotoon Reenkola.
Kaksi vanhempaa Renvall-sukua on Halikosta, aikoinaan yhteen kuuluneilta Ala-Knaapin ja Ylä-Knaapin ratsutiloilta, ja ne ovat todennäköisesti samaa alkuperää. Ala-Knaapin Renvallien kantaisä on vuonna 1811 kuollut ratsutilallinen Simo Simonpoika. Hänen poikansa Kustaa Simonpoika (Gustaf Renvall) otti opintielle lähdettyään käyttöön nimen Renvall, jota mahdollisesti oli käyttänyt jo aiemmin joku lähisukulainen. Samaten myös Ylä-Knaapin Renvallien kantaisän, isäntä Henrik Jaakonpojan poika, myöhempi Naantalin pormestari Henrik Henrikinpoika (1787–1831) otti opintielle lähdettyään nimen Renvall.
Suvun jäseniä > Ala-Knaapin Renvallit

Gustaf Renvall (1781–1841), kielitieteilijä
Robert Alfred Renvall (1829–1895), matrikkeleiden kirjoittaja, Gustaf Renvallin poika
Suvun jäseniä > Ylä-Knaapin Renvallit

Torsten Thure Renvall (1817–1898), arkkipiispa, Henrik Renvallin poika
Carl August Renvall (1823–1853), opettaja, sanomalehtimies ja kääntäjä, Henrik Renvallin poika
Thorsten Renvall (1868–1927), filosofian tohtori, lehtori, ornitologi, Torsten Renvallin poika
Heikki Renvall (1872–1955), fennomaani, senaattori, kansanedustaja, Torsten Renvallin poika, Aino Acktén puoliso
Marta A. Renvall (1873–1937), suomalainen johtaja, Turun NNKY:n sihteeri ja päätoimittaja, Torsten Thure Renvallin tytär
Uno Mikael Renvall (1877–1918), kirkkoherra ja kirjailija, Torsten Renvallin poika
Glory Leppänen (o.s. Renvall, 1901–1979), näyttelijä, elokuvaohjaaja ja kirjailija, Heikki Renvallin ja Aino Acktén tytär
Mies Reenkola, vuoteen 1939 Renvall (1908–1988), gynekologi, Heikki Renvallin ja Aino Acktén poika
Ben Renvall (1903–1979), kuvanveistäjä, Torsten Renvallin pojanpoika, 1. puoliso Essi Renvall, 2. puoliso Pirkko Lantto
Pentti Renvall (1907–1974), historioitsija, professori, Uno Renvallin poika
Simo Rista, ent. Renvall (1933–2021), taidevalokuvaaja, Ben ja Essi Renvallin poika, 1. puoliso Kirsti Rista, 2. puoliso Eeva Rista
Kristiina Manninen, ent. Renvall (s. 1938), tekstiilitaiteilija, Ben ja Essi Renvallin tytär, Heikki Mannisen puoliso
Tuomas Renvall, (s. 1937), kuvanveistäjä, Ben ja Essi Renvallin poika, Leena Renvallin puoliso
Yrjö Juhani Renvall (s. 1946), Tampereen yliopiston professorilähde?
Markus Renvall (1957–2023), mediataiteilija, Ben Renvallin poika
Ilona Rista (s. 1959), puutaiteilija, Simo ja Kirsti Ristan tytär
Seppo Renvall (s. 1963), valokuvaaja ja elokuvaaja, Ben Renvallin poika
Muita Renvalleja ja Renwalleja

Akseli Renvall (1868–1945), pappi, lähetysjohtaja ja päätoimittaja
Christa Renwall, Cee (s. 1978), suomalainen laulaja ja vocal coach
Viola Renvall (1909–1995), runoilija
Avioliiton kautta sukunimen Renvall saaneita ovat olleet muun muassa:
Eeva Renvall (1917–2011), tekstiilitaiteilija
Essi Renvall (1911–1979), kuvanveistäjä
Vehnänalkio

Vehnänalkio on vehnän jyvän alkio-osa, jota jauhetaan erikseen ja myydään tuotteina kaupoissa. Vehnänalkiotuotteet sisältävät runsaasti ravintokuitua, kivennäisaineita ja vitamiineja. Niitä käytetään sellaisenaan maitotuotteiden kanssa tai leivontaan ja ruoanlaittoon.
Vinted

| Vinted |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Perustaja:  Milda Mitkute, Justas Janauskas
Toimitusjohtaja:  Adam Jay
Kotipaikka:  Vilna, Liettua
Toiminta-alue:  21 maata
Toimiala:  Verkkokauppa
Henkilöstö:  1800
Kotisivu:  vinted.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vinted on liettualainen verkkokauppayhtiö, joka ylläpitää samannimistä käytettyjen vaatteiden myyntiin keskittyvää mobiilisovellusta ja verkkopalvelua. Yhtiö on Liettuan ensimmäinen yksisarvinen eli startup-yritys, jonka arvo on ylittänyt miljardin dollarin rajan.
Historia

Vinted perustettiin Vilnassa vuonna 2008, kun Milda Mitkute ja Justas Janauskas kehittivät verkkosivusto Mitkuten vaatteiden myymistä varten. Alusta kasvoi nopeasti, ja vuonna 2011 bisnesenkeli Mantas Mikuckas liittyi mukaan toimintaan. Yhtiö on sittemmin laajentunut kansainväliseksi toimijaksi. Vuonna 2023 Vinted laajensi toimintaansa myös Suomeen.
Toiminta

Palvelulla oli vuonna 2022 yli 80 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää. Vinted toimii 21 maassa, ja työllistää yli 1800 henkilöä. (2024)
Vinted-palvelussa yksityishenkilöt voivat myydä ja ostaa käytettyjä vaatteita ja asusteita. Alusta ei peri myyjiltä maksua, mutta ostajilta veloitetaan 3-8 prosentin palvelumaksu. Palvelu tarjoaa integroidun toimituspalvelun ja maksujärjestelmän.
Yhtiön tavoitteena on tehdä käytettyjen vaatteiden ostamisesta ensisijainen vaihtoehto kuluttajille. 39 prosenttia Vintedin kautta tehdyistä ostoista korvaa uuden tuotteen hankinnan.
Mielensäpahoittajan rakkaustarina

| Mielensäpahoittajan rakkaustarina |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mika Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Sami Keski-Vähälä
Perustuu:  Tuomas Kyrön samannimiseen romaaniin (2022)
Tuottaja:   Hanna Virolainen  Markus Selin  Jukka Helle 
Säveltäjä:  Tetsuroh Konishi
Kuvaaja:  Jari Mutikainen
Leikkaaja:  Nina Ijäs
Lavastaja:  Tuomas Kyrö
Pääosat:   Heikki Kinnunen  Jaana Saarinen  Iikka Forss  Ville Tiihonen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  6. syyskuuta 2024
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 440 000 € - Suomen elokuvasäätiön tuki 500 000 €
Edeltäjä:  Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mielensäpahoittajan rakkaustarina on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2024.
Elokuva perustuu Tuomas Kyrön samannimiseen romaaniin, ja sen on käsikirjoittanut Sami Keski-Vähälä. Elokuvan kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2023, ja sitä kuvattiin pääkaupunkiseudulla ja Uudellamaalla.
Mielensäpahoittajan roolin näyttelee Heikki Kinnunen ja hänen rakkautensa kohdetta Saimia esittää Jaana Saarinen.
Elokuva on neljäs Mielensäpahoittaja-elokuva ja toinen, jonka on ohjannut Mika Kaurismäki. Elokuvan tuotti Solar Films ja levitti Nordisk Film.
Timo Surkka

Timo Ilmari Surkka (22. huhtikuuta 1966 Kajaani – 19. tammikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti proosaa, jännitystä, kauhua, fantasiaa, rakkaustarinoita, lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja scifiä. Lisäksi hän on maalannut, piirtänyt pilakuvia, sarjakuvia, kuvituksia, käsikirjoittanut sarjakuvia ja kirjoittanut kolumneja, pakinoita, sketsejä, lyhytelokuvia ja kuunnelmia sekä Jerry Cottonia ja luomansa Asko Kukkosen seikkailuja.
Surkka aloitti työuransa mainosalalla, ja opiskeli elokuvien käsikirjoittamista lyhyesti Neil Hardwickin johdolla. Hän kirjoitti Jerry Cotton -rikoslukemistoon 76 osaa, ja salanimellä romanttisia tarinoita muihin lukemistoihin.
Surkka asui Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Kilpailusijoituksia

Tampereen Science Fiction Seuran Portti -lehden novellikilpailussa
2. sija neljänä vuotena peräkkäin 1987–1990
kaksi kunniamainintaa 1991
jaettu 3. sija 1992
2. sija sekä kunniamaininta 1993
3. sija sekä 2 kunniamainintaa 1994
kunniamaininta 1995
kunniamaininta 1996
kunniamaininta 1997
kymmenen parhaan joukossa 1990
kunniamaininta 2005
Kymmenen parhaan joukossa Elokuvasäätiön käsikirjoitus-Finlandia-kilpailussa käsikirjoituksella “Kirjakauppias” 1993
TV 1:n Taidelinjan viihdeohjelmakilpailun sarja B:n (Ohjelmaideat) jaettu 2. palkinto käsikirjoituksesta Radio Rämö (kirjoitettu yhdessä Tapani Baggen kanssa) sekä saman kilpailun sarja A:n (Valmiit ohjelmat) raadin * pääpalkinto Hahhulit-sarjan pilottijaksosta, joka tehtiin yhdessä työryhmän kanssa 1993
Muuta

Maalauksia valtakunnallisessa Nuorison Kuvat 88 -näyttelyssä ja Hyvinkään taidemuseon näyttelyssä 1988
Käsikirjoituksia ja lauluja TV 2:n sketsisarjoihin Vinoilun historia (1986) Ilotalo (1988) Sketsikoulu (1991) Sitä on liikkeellä (1993)
Kuunnelmia Ylen Ykköseen 1994
Käsikirjoitus “Skin Deep” ETL:n Telakka-lyhytelokuvien sarjaan 1995
Käsikirjoituksia Elanto-lehden ”Huteja ja laukaisuja” -sarjakuvaan 1998–2000
”Maailman Huonoin Talk Show” Tampereen Ylioppilasteatterin “Huonon musiikin festivaaleilla” ravintola Vaudevillessä, mahdollisesti Suomen ensimmäinen ja kenties maailman huonoin stand up -esitys 3.5.1991
"Wallets" (traileri) – Ohjaus- ja editointinäyte underground-episodielokuvasta Grotesque - The Movie suruttomilta nuoruusvuosilta 1986–1987
Aiheesta muualla

Timo Surkka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet
Eppu

| Eppu |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  18. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  –
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eppu on suomalainen miehen etunimi. Tammikuuhun 2025 mennessä nimi Eppu oli annettu noin 680 miehelle ja noin 20 naiselle.  Nimi on ollut käytössä 1960-luvulta lähtien; sitä ennen sitä ei ollut annettu kenellekään.
Vuodesta 2025 lähtien Epun nimipäivä on 18. maaliskuuta.
Tunnettuja Eppuja

Eppu Kosonen (s. 1980), suomalainen säveltäjä, tuottaja ja sanoittaja
Eppu Pastinen (s. 1990), suomalainen näyttelijä
Eppu Varjamo (s. 2000), jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Eppuja

Eppu, Tenavien hahmo
Eppu, animaatiosarjassa Eppu ja Nuppu
Eppu Palomäki, Eevert Palomäki, televisiosarjassa Uusi päivä
Eppu taiteilijanimenä

Eppu Ainesmaa, oik. Eero Ainesmaa (s. 1961), gospelmuusikko
Eppu Nuotio, oik. Eija-Riitta Nuotio (s. 1962), näyttelijä ja kirjailija
Eppu Salminen, alk. Jarmo Juhani Salminen (s. 1965), näyttelijä
Muualla

Rock-yhtyeen nimi: Eppu Normaali
Molde FK

Molde FK on vuonna 1911 perustettu jalkapalloseura Moldesta, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla Eliteserienissä.
Molde FK pelaa kotiottelunsa Aker Stadionilla, jonka yleisöennätys on 13 308 katsojaa kaudella 1998 ottelussa Rosenborgia vastaan. Molde FK oli aina kauteen 2011 saakka "ikuinen kakkonen" sijoituttuaan peräti seitsemän kertaa mestaruushopealle. Lopulta seuran satavuotisjuhlavuonna Ole Gunnar Solskjærin valmentama ryhmä voitti Norjan mestaruuden.  Norjan cupissa Molde FK on voittanut kaksi viidestä finaaliottelustaan.
Molde FK:ssa ovat pelanneet urallaan muun muassa Ole Gunnar Solskjær, Martin Andresen, Kjetil Rekdal, Åge Hareide, Jostein Flo ja Erling Braut Haaland. Seuran päävalmentajana ovat toimineet muun muassa Hans Backe, Åge Hareide, Gunder Bengtsson, Bo Johansson, Kjell Jonevret ja Uwe Rösler.
Saavutukset

Norjan mestaruus (5): 2011, 2012, 2014, 2019, 2022
Hopeaa (9): 1974, 1987, 1995, 1998, 1999, 2002, 2009, 2017, 2018
Norjan Cup (4): 1994, 2005, 2013, 2014
Hopeaa (3): 1982, 1989, 2009
Entisiä päävalmentajia

Ole Gunnar Solskjær
Uwe Rösler
Kjell Jonevret
Bo Johansson
Gunder Bengtsson
Åge Hareide
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivusto
MFKWeb - Kannattajien sivusto
Tornekrattet-kannattajayhdistyksen sivusto
| n k Jalkapallon Norjan mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1938 Fredrikstad FK  1939 Fredrikstad FK  1948 SK Freidig  1949 Fredrikstad FK  1950 IF Fram Larvik  1951 Fredrikstad FK  1952 Fredrikstad FK  1953 Larvik Turn & IF  1954 Fredrikstad FK  1955 Larvik Turn & IF  1956 Larvik Turn & IF  1957 Fredrikstad FK  1958 Viking FK  1959 Lillestrøm SK  1960 Fredrikstad FK  1961 Fredrikstad FK  1962 SK Brann  1963 SK Brann  1964 FC Lyn Oslo  1965 Vålerenga Fotball  1966 Skeid Fotball  1967 Rosenborg BK  1968 FC Lyn Oslo  1969 Rosenborg BK  1970 Strømsgodset IF  1971 Rosenborg BK  1972 Viking FK  1973 Viking FK  1974 Viking FK  1975 Viking FK  1976 Lillestrøm SK  1977 Lillestrøm SK  1978 IK Start  1979 Viking FK  1980 IK Start  1981 Vålerenga Fotball  1982 Viking FK  1983 Vålerenga Fotball  1984 Vålerenga Fotball  1985 Rosenborg BK  1986 Lillestrøm SK  1987 Moss FK  1988 Rosenborg BK  1989 Lillestrøm SK  1990 Rosenborg BK  1991 Viking FK  1992 Rosenborg BK  1993 Rosenborg BK  1994 Rosenborg BK  1995 Rosenborg BK  1996 Rosenborg BK  1997 Rosenborg BK  1998 Rosenborg BK  1999 Rosenborg BK  2000 Rosenborg BK  2001 Rosenborg BK  2002 Rosenborg BK  2003 Rosenborg BK  2004 Rosenborg BK  2005 Vålerenga Fotball  2006 Rosenborg BK  2007 SK Brann  2008 Stabæk IF  2009 Rosenborg BK  2010 Rosenborg BK  2011 Molde FK  2012 Molde FK  2013 Strømsgodset IF  2014 Molde FK  2015 Rosenborg BK  2016 Rosenborg BK  2017 Rosenborg BK  2018 Rosenborg BK  2019 Molde FK  2020 FK Bodø/Glimt  2021 FK Bodø/Glimt  2022 Molde FK  2023 FK Bodø/Glimt 
| n k Eliteserien |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Bodø
Joukkueet (2023):  Aalesunds FK  FK Bodø/Glimt  SK Brann  Hamarkameratene  FK Haugesund  Lillestrøm SK  Molde FK  Odds BK  Rosenborg BK  Sandefjord Fotball  Sarpsborg 08 FF  Stabæk Fotball  Strømsgodset IF  Tromsø IL  Viking FK  Vålerenga Fotball
Christopher Gwabin Musa

| Christopher Gwabin Musa |
| --- | --- |
 Musa vuonna 2024
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1967 (ikä 57) Sokoto
Ammatti:  Nigerian puolustusvoimain komentaja
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Nigeria
Palvelusvuodet:  1986–
Komentajuudet:  Nigerian maavoimat
Sotilasarvo:   kenraali
Kunniamerkit:   OFR
Aiheesta muualla
Nigerian puolustusvoimain komentaja (defencehq.mill.ng)
Christopher Gwabin Musa (s. 25. joulukuuta 1967) on Nigerian puolustusvoimien komentaja. Presidentti Bola Tinubu nimitti hänet virkaan 19. kesäkuuta 2023.
Ura

Vuonna 1993 Musa suoritti jalkaväen nuorten upseerien kurssin, vuonna 1998 rykmentin signaaliupseerikurssin ja vuonna 2000 kurssin Jajin asevoimien komento- ja esikuntaopistossa.
Vuosina 2012–2013 Musa suoritti jatkotutkinnon puolustus- ja strategiakurssista sekä maisterin tutkinnon sotilastieteistä. Vuonna 2017 Musa suoritti Yhdysvaltain sotilaskorkeakoulun johto- ja strategiatoiminnasta.
Sotilasarvot

vänrikki 1991
everstiluutnantti 2007
eversti 2008
kenraalimajuri 2018