stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Notkea Rotta
Historia > 2011–2014: Rane Raitsikan liittyminen, neljäs pitkäsoitto ja uusi yhtye

Elokuussa 2011 uutisoitiin, että kitaristi Rane Raitsikka liittyy Notkeaan Rottaan uudeksi kitaristiksi. Notkean Rotan neljäs pitkäsoitto Notkea Rotta julkaistiin Monsp Recordsin kautta 18. huhtikuuta 2012. Albumi on ensimmäinen, jolla yhtyeen uusi kitaristi Rane Raitsikka on mukana ja se on tyyliltään lähempänä yhtyeen varhaista materiaalia. Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 13. sijalle. Albumin kappaleesta "Paluu betoniin" julkaistiin musiikkivideo huhtikuussa 2012 ja kappaleesta "Mitä iistimpää, sitä siistimpää" saman vuoden elokuussa.
Notkea Rotta ja SMC Lähiörotat julkaisivat Full House Recordsin kautta yhteis-EP:n 21. helmikuuta 2014. EP julkaistiin kymppituumaisena vinyylinä, ja sitä painettiin 666 kappaletta. EP:n ensimmäinen musiikkivideo "Rottaradio" julkaistiin marraskuussa 2013.
Keväällä 2014 ilmoitettiin Notkean Rotan aloittaneen uuden Atomirotta -nimisen yhtyeen. Uuden yhtyeen jäseninä toimivat Notkea Rotta (Rotta), Rane Raitsikka ja Pajulaakso. Yhtye ottaa etäisyyttä räppiin ja yhdistelee tyylissään räppiä, bluesia, funkia, jazzia ja punkia.
Jäsenet

Notkea Rotta: esittää autoja varastelevaa pikkurikollista
Rautaperse ja Komisario Jyrkkä: esittävät Rotan siipimiestä ja arkkivihollista
Meno Anu (Maria Järvenhelmi): esittää kaksikon tyttöystävää
Rohtori Laine: esittää Rotan ja kumppaneiden mukana viihtyvää pikkurikollista raksamiestä
Liekehtivät Torsionit

Notkean Rotan rytmiryhmä on nimeltään Liekehtivät Torsionit. Yhtyeen jäsenet soittavat myös yhtyeissä Waltari, Ensiferum, Defuse ja Smack.
Liekehtivät Torsionit > Jäsenet

Pannu Hanhi (Janne Parviainen) – rummut
Putsi T (Tero Karjalainen) – basso
Rane Raitsikka (Harri Jäntti) – kitara
Pajulaakso (Jyrki Pajunen) – tuottaja, koneet
Diskografia > Albumit

Panokset piippuun, pöhinät pönttöön (Karelia, 2002) CD
Itä meidän (Monsp, 2005) CD, LP
Kontula – Koh Phangan All Night Long (Monsp, 2007) CD, LP
Notkea Rotta (Monsp, 2012) CD, LP
Diskografia > Notkea Rotta soolo

Notkea maa (Monsp, 2010) CD
Diskografia > EP:t

Kaupungin vauhdissa - EP (Monsp, 2004) CD, 12"
Split EP (Notkea Rotta & SMC Lähiörotat, Full House, 2014) LP
Diskografia > Singlet

"Pöhinää" (Karelia, 2001) CDS
Diskografia > Musiikkivideot

Pöhinää (2002)
Sadistiset fabiot (2007)
Lomalla (2007)
Syö! Juo! Nai! (2010)
Lähiörotat skujaa (SMC Lähiörotat mukana Notkea Rotta, 2010)
Prepaidjäbä (Retale mukana Notkea Rotta, Puukko-B & Rohtori Laine, 2011)
Paluu betoniin (2012)
Mitä iistimpää, sitä siistimpää (2012)
Rottaradio (Notkea Rotta & SMC Lähiörotat, 2013)
Diskografia > Vierailijana

Seuraavassa taulukossa vierailevana artistina toimii Notkea Rotta -artisti, eikä koko yhtye.
| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Liisanpuisto | "Tästä kaupungista" | Liisanpuisto | Jonas & Sepi Paha Penaali | 2001 |
| Kallio Underground | "Weekend" | 1997–1998 EP |  | 2002 |
| Petos | "Yleistä pahennusta" | City-karhun metsästäjä | Jontti, Pulma, Sepi Paha Penaali & T-Murha | 2002 |
| Kallio Underground | "Hullulla halvat huvit (Idiootil ilmaset)" | Pimeä puoli | Shaka | 2003 |
| Petos | "Yleistä pahennusta osa 666" | Rappiotaide | Kone, Matka-Aapeli, Memmy Posse, Raimo, Rautaperse, Seyed Ali, T-Murha, TKK, Tuomio & Ässä | 2003 |
| Liisanpuisto | "Matsi" | Olipa kerran | Vapaapudotus | 2003 |
| Steen1 | "Veri vetää itään" | Salaliittoteoria | Petos, Pikkupiru & Rohtori Laine | 2004 |
| Memmy Posse | "Kupittaalta tajukankaalle" | Huolestuttavia merkkejä | Rohtori Laine | 2004 |
| DJPP | "Pilottibaletti" | Tuottajalevy | Rautaperse | 2006 |
| Konvehdinmussuttajat | "Idän yhdistetty" | Älä mussuta! |  | 2007 |
| Konna | "Rippituoli" | Sei7semän | Julma-Henri, Shaka, OG Ikonen, Adebizi, Jontti, Petos, Emeto & Aisti | 2010 |
| Kuningas Pähkinä & Kilari Audio | "Kuume" | Musaa (Kadonneet kovalevyt osa II) | Annamaija Keränen | 2010 |
| Retale | "Prepaidjäbä" | Mindfuck | Puukko-B & Rohtori Laine | 2011 |
| SMC Lähiörotat | "Lähiörotat skujaa" | Raffii Suomi-flättii |  | 2011 |
| SMC Lähiörotat | "Totuus löytyy paskasta" (bonuskappale) | Raffii Suomi-flättii | Ratface & Tane | 2011 |
| K.V.N & Lobo | "Valkosta vaahtoa, valkosta roskaa (osa 1)" | Sutenööriskeidaa |  | 2012 |
| Solonen & Kosola | "Onko ketään kotona" | Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan |  | 2013 |
| Adebizi & Pikkupiru | "Veri lentää" | Näil mennää mitä on | Steen1, Sepe-Susi, Pete K, Petos, Jeijjo, Rohtori & Nupi | 2014 |
| Jeijjo & Nupi | "Pihatalkoot" | NeO Olarista | Tuomio, Kone & Rautaperse | 2014 |
| Buutsi-T ja Lokit | "Imuri" | Tuottajalevy |  | 2015 |
| Arjen Antisankarit | "Rahatta saa ja hevosetta pääsee" | (TBA) | Pikkolo & Jaarli | 2016 |
| Bulle | "Lokaalit" | Kaasuu | Huge L & Steen1 | 2019 |
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu
Mikko Sarjanen 375 humanistia -sivusto 27.11.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Notkea Rotta Myspacessa (suomeksi)
Matti Rämö: Itä-Helsingin satusedät (Ylioppilaslehti 14/2004)
Notkea Rotta – Itä Meidän – Levyarvostelu ja haastattelu City -lehdessä
Rumba: Kontulasta Kaukoitään – Kontula – Koh Phangan All Night Long -levyarvostelu
Notkean Rotan haastattelu Redrum-187 -sivustolla 16. lokakuuta 2007
Notkean Rotan haastattelu Redrum-187 -sivustolla 7. kesäkuuta 2010
Notkean Rotan haastattelu Redrum-187 -sivustolla 16. huhtikuuta 2012
Udu

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Udu on nigerialainen keramiikasta valmistettu rumpusoitin, jota on käytetty igbo- ja hausakansojen musiikissa. Kun ruukun kyljessä olevaan reikään lyödään kämmenellä, syntyy pehmeitä, matalia ääniä kun ruukussa oleva ilma purkautuu toisesta aukosta ulos. Aukkoa voidaan peittää osittain jolloin ääni muuttuu. Udu on yleistynyt ympäri maailmaa ja niitä myydään nykyisin soitinliikkeissä muuallakin kun Afrikassa.
Uduja Emil Richardsin kokoelmasta.
Udunsoittaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Udu Wikimedia Commonsissa
Ibenegbu, George: Igbo musical instruments and their names Legit.  22.9.2017. Viitattu 25.7.2021. (englanniksi)
Unescon hyvän tahdon lähettiläs

UNESCOn hyvän tahdon lähettiläät ovat julkisuuden henkilöitä,  jotka käyttävät lahjojaan tai kuuluisuuttaan levittämään sanaa Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön eli Unescon tavoitteista. Alla joitakin lähettiläitä ja projekteja, joita he erityisesti tukevat:
Montserrat Caballé – lapset sodan uhreina
Claudia Cardinale – naisten oikeudet
Vigdís Finnbogadóttir – kielellinen rikkaus
Jean Michel Jarre – nuoriso, suvaitsevaisuus, maailmanperintö
Nelson Mandela – ihmisoikeudet
Pelé – urheilu huumeidenkäytön ja köyhyyden vastaisena toimintana
Wole Soyinka – ihmisoikeudet
Zurab Tsereteli – kulttuuriprojektit
Mstislav Rostropovitš – taidekasvatus, humanitarismi, kulttuuriperintö
Turbofolk

Turbofolk oli hajoavassa Jugoslaviassa syntynyt musiikkigenre, joka oli kansanmusiikin ja popmusiikin sulautuma. Turbofolk yhdisti perinteen ja uuden ajan. Sitä kuunneltiin eniten 1990-luvun alun Serbiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa, sekä myös muualla entisessä Jugoslaviassa, Kroatiassa ja Makedoniassa. Turbofolk levisi myös Bulgariaan, Turkkiin ja Kreikkaan nimillä chalga, Arabesk ja Laïka. Turbofolk syntyi alkujaan noin 1988, unohdettiin pian ja palasi 1993.
Turbofolk tuli kuuluisaksi vuoden 1994 kappaleella "200 na sat" (200 tunnissa), jonka esitti Ivan Gavrilović. Kappale oli tunnetun 2 Unlimitedin eurodance-hitin No Limits cover-versio. Myöhemmin samasta kappaleesta eräs kroaattiryhmä teki oman coverinsa, nimellä Nema ograničenja, jossa vokaaleissa toistettiin termiä turbofolk. Turbofolk-laulajiin ilmestyi pian vähäpukeisia tyttöjä, mm. Ceca, Mira Škorić, Dragana Mirković ja Snežana Babić Sneki.
Serbiassa turbofolkia levittivät mm. televisioasemat Pink-TV ja Palma, jotka esittivät turbofolk-videoita.
Turbofolk herättää edelleen 1990-luvun Slobodan Miloševićin hallitseman Jugoslavian muistoja. Yksi kuuluisimmista serbialaisista sotapäälliköistä, Arkan oli naimisissa laulaja Cecan kanssa.
Turbofolk-artisteja

Aca Lukas
Ceca
Dara Bubamara
Dragan Kojić Keba
Dragana
Goga Sekulić
Indira Radić
Jelena Karleuša
Kemal Malovčić
Marta Savić
Mile Kitić
Milica Todorović
Miloš Bojanić
Mitar Mirić
Nada Topčagić
Nedeljko Bajić Baja
Osman Hadžić
Rodoljub "Roki" Vulović
Seka Aleksić
Sinan Sakić
Šaban Šaulić
Šako Polumenta
Siniša Vuco
USL First Division

United Soccer Leagues First Division (lyh. USL-1)  oli Yhdysvaltain ja Kanadan jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso Major League Soccerin jälkeen. Sarjaa ylläpiti United Soccer Leagues. Vuoteen 2004 asti sarja tunnettiin nimellä A-League. Eniten mestaruuksia, neljä kappaletta, voitti Seattle Sounders.
Ennen kautta 2010 useat joukkueet erosivat USL First Divisionistä ja perustivat kilpailevan North American Soccer Leaguen. Yhdysvaltain jalkapalloliitto ei antanut kummallekaan liigalle hyväksyntäänsä, vaan kaudella 2010 USL First Divisionin ja NASL:n joukkueet kilpailivat liiton hallinnoimassa väliaikaisessa USSF Division 2 Pro Leaguessa. Kaudeksi 2011 United Soccer Leagues yhdisti USL First Divisionin ja alemman sarjatason USL Second Divisionin uudeksi USL Pro -liigaksi.
Mestarit

1995: Seattle Sounders
1996: Seattle Sounders
1997: Milwaukee Rampage
1998: Rochester Raging Rhinos
1999: Minnesota Thunder
2000: Rochester Raging Rhinos
2001: Rochester Raging Rhinos
2002: Milwaukee Rampage
2003: Charleston Battery
2004: Montreal Impact
2005: Seattle Sounders
2006: Vancouver Whitecaps
2007: Seattle Sounders
2008: Vancouver Whitecaps
2009: Montreal Impact
Aiheesta muualla

Sarjan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jakomäki

| Jakomäki> Jakobacka |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Jakomäki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  414
Pinta-ala:  1,92 km² 
Väkiluku:  5 625 (31.12.2019)
Osa-alueet:  on osa-alue Suurmetsän kaupunginosassa
Postinumero(t):  00770
Lähialueet:  Alppikylä, Kivikko ja Heikinlaakso, Vantaan puolella Rajakylä ja Vaarala
Jakomäki (ruots. Jakobacka) on 1960-luvun lopulla valmistunut noin 5 600 asukkaan kerrostalolähiö Koillis-Helsingissä. Kerrostalojen lisäksi Jakomäessä on myös rivitaloja, omakotitaloja ja paritaloja. Helsingin kaupunginosajaossa Jakomäki on Suurmetsän kaupunginosan osa-alue, ja peruspiirijaossa se muodostaa oman Jakomäen peruspiirin. Jakomäki sijaitsee Vantaan rajan tuntumassa, Lahdenväylän ja Porvoonväylän välissä lähellä niiden yhtymäkohtaa. Porvoonväylältä on liittymä Jakomäkeen, samoin Jakomäestä Porvoonväylälle. Naapurialueita ovat lännessä Lahdenväylän toisella puolella Alppikylä ja Heikinlaakso, etelässä Porvoonväylän toisella puolella Kivikko ja Vantaan Rajakylä sekä idässä Vantaan Vaarala.
Kaupungin koillisrajalla moottoriteiden kainalossa olevaan alueeseen liitetään yleisesti paljon ikäviä mielleyhtymiä. Jakomäen huonomaineisuus periytyy levottomilta 1960-, 1970- ja 1980-luvuilta, jolloin alue oli lähiöongelmien symboli työttömineen ja alkoholisteineen.
Jakomäen asukkaista 36,0 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia vuoden 2019 lopussa.
Luonnehdinta alueesta

Lähiö rakennettiin parissa vuodessa 1960-luvun lopulla. Kunnostaminen alkoi vuoden 1996 jälkeen. Elementtitaloja on verhottu tiilijulkisivuilla, joten eteläisen Jakomäen ulkoinen ilme ei enää ole täysin alkuperäinen. Mäen päällä olevat talot ovat kolmikerroksisia, koska korkeampia ei voitu rakentaa läheisen Malmin lentokentän takia. Yleisesti Jakomäen kerrostalot ovat 3–6-kerroksisia.
Jakomäessä oli vuoteen 2023 asti pieni lähiökirkko ostoskeskuksen ja kirjaston läheisyydessä. Kirkossa oli Göran Augustsonin seinämaalaus, joka peitti koko alttariseinän.
Kerrostalojen keskellä oleva puuton Jakomäenkallion huippu nousee 60 metrin korkeuteen merenpinnasta. Jääkauden jälkeen merenpinta oli huomattavasti korkeammalla: kalliolla on pirunpelto, entinen rantakivikko. Huomattavasti avoimemmat näköalat löytyvät Jakomäentien lounaiskaarteen Kaivantopuistosta. Mäenrinteet ovat täynnä linnoitusvallituksia, joita venäläiset rakensivat ensimmäisen maailmansodan varalle. Ida Aalbergin tien tornitalot Pohjois-Haagassa ja kolmentoista kilometrin päässä sijaitseva Malminkartanonhuippu erottuvat hyvin.
Historia > Jakomäen rakentaminen

Maanmittaushallituksen arkistossa on merkintä alueesta nimeltä 'Jacobacka' vuodelta 1692. Ensimmäinen karttamerkintä nimeltä mainiten on Ruotsi-Suomen isojaon ajalta 1775.
Jakomäen asemakaava laadittiin 1960-luvulla. Alueella joka tunnettiin nimellä  Alppikalliot, oli ollut sitä ennen rintamamiestaloja.
Jakomäen talot rakennettiin pikavauhtia korkealle mäelle vuosina 1967–1969. Talot on asemakaavallisesti sijoitettu väljästi kallioiseen maastoon, jossa luonto on voimakkaasti läsnä. Helsingin kaupungille Jakomäki oli suurhanke. Asuntopula oli suuri ja vuokra-asunnot tulivat tarpeeseen. Alueelle tuli alussa pelkkiä kaupungin vuokra-asuntoja, mutta myöhemmin rakennettiin myös omistusasuntoja. Rakentamisaikaan ajateltiin, että asuntopula olisi hetkellinen, ohimenevä ilmiö ja 30 vuoden päästä mietittäisiin, mitä taloille tehtäisiin.[lähde? ] Purkaminen oli esillä tulevana vaihtoehtona.
Jakomäki oli sekä asemakaavana että rakennusten osalta aikansa suunnittelutavoitteiden tyypillinen toteutus. Siellä oli nähtävissä teollisen rakentamisen pääpyrkimys päästä mahdollisimman suuriin valmistussarjoihin. Näillä periaatteilla toteutettujen kerrostalojen ehkä silmiinpistävin ominaisuus oli samankaltaisuus ja yksitoikkoisuus. Nopeasti rakennetulle alueelle, jota siihen aikaan pidettiin aika syrjäisenä, muutti liki 7 000 uutta, pääosin Kallion, Alppilan ja Vallilan pienasunnoista muuttaneita työväenluokan perheitä niin, että Jakomäessä asui 1990-luvun puolivälissä enemmän syntyperäisiä helsinkiläisiä kuin millään muulla kaupungin alueella. Palvelut olivat aluksi huonot. Helsingin keskustaan pääsi silti sujuvasti moottoritien linja-autolla. Linja 77 on kulkenut Jakomäkeen 1. toukokuuta 1973 lähtien.
Uusi lähiö joutui 1970-luvun alussa median huomion kohteeksi ja nousi valtakunnalliseen tietoisuuteen Suomen pahimpana slummina, jonka arkkitehtuuria ja asujaimistoa moitittiin. Viikkosanomat otsikoi ”Kuka muuttaa Jakomäkeen? Se jonka on pakko”, ja muun muassa Hufvudstadsbladet ja television Kansalaisen tietolaari jatkoivat samoilla linjoilla. Jakomäen asukkaat saivat kärsiä syrjinnästä muun muassa koulussa ja harrastusryhmissä.
Historia > Jakomäki 1980-luvulla

1980-luvun Jakomäki oli varsinkin Malmin poliisille työlästä aikaa.[lähde? ] Pimeän viinan myyminen oli yleistä, kun lähimmät Alkon myymälät olivat Malmilla ja Kontulassa. Nuorison keskuudessa vaikutti 1980-luvun vaihteessa rock- ja rockabilly-musiikki jakomäkeläisen Danny and The Thundersin voitettua Suosikki-lehden Rock-kuninkuuskilpailun 1980. Yhteenotot viereisen Kontulan lähiön kanssa näkyivät sanomalehtien otsikoissa, mutta nuoremmat lapset viihtyivät kun kavereita, metsämaastoja ja leikkipaikkoja riitti.
Jakomäkeläisten kuolleisuus oli 40 prosenttia Helsingin keskiarvoa suurempi, ja yleisin kuolinsyy vuonna 1984 oli itsemurha. Vielä 1980-luvun lopulla Jakomäessä oli asukkaita noin 7 000.
Mikkelin panttivankidraama elokuussa 1986 sai alkunsa Kansallis-Osake-Pankin Jakomäen konttorin ryöstöstä. Konttori sijaitsi osoitteessa Jakomäenkuja 1.
Vuonna 1987 käynnistettiin asuinalueen parantamiseen ja vuokra-asumisen ongelmien lieventämiseen tähdännyt Jakomäki 2000 -hanke. Sen loppuraportissa vuonna 1991 todettiin etenkin asukkaiden yhteishengen parantuneen, mutta suurimpia ongelmia, kuten asujaimiston sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia, ei ollut saatu ratkaistua.
Nykytila

Jakomäki ei enää 1990-luvun loppupuolella ollut kovinkaan ongelmainen paikka väestön ikäännyttyä. Jakomäen ostoskeskuskin oli rauhoittunut pahimpien vuosien jälkeen. Tilastojen valossa Jakomäen työttömyysaste on kuitenkin edelleen kaupungin peruspiireistä suurin (31.12.2010: 15,1 %) ja korkeakoulututkinnon suorittaneiden asukkaiden määrä alhaisin (1.1.2012: 9,6 %). Osaksi näistä syistä jakomäkeläisten keskimääräinen tulotaso on pienin kaikista kaupungin peruspiireistä. Korkea työttömyysaste on osaksi seurausta Jakomäen suuresta ulkomaalaistaustaisten asukkaiden määrästä (31.12.2019: 36,0 %);, Helsingin Uutisten mukaan 34% vuonna 2019 ja 37,1 prosenttia  vuotta myöhemmin.
Vuokra-asuntojen osuus asuntokannasta on erittäin suuri: 67,9 % (2014), mikä on korkein luku Helsingin peruspiireistä (koko kaupungissa vuokra-asuntoja 44,7 %). Asuntojen hinnan osalta Jakomäki on Helsingin edullisimpia. Vaaleissa alueen äänestysprosentti on usein ollut kaupungin alhaisin. Tony Halmeen kannatus vuoden 2003 eduskuntavaaleissa oli suurimmillaan juuri Jakomäessä, minkä lehdistö tulkitsi vastalauseeksi nykypolitiikkaa vastaan.[lähde? ]
Musliminaisten oma uimavuoro Jakomäen uimahallissa herätti huomiota mediassa vuoden 2008 kunnallisvaalien aikaan, koska uimavuoroa väitettiin syrjinnäksi. Sittemmin selvisi, että kiistelty musliminaisten uintivuoro onkin kaikkien naisten uintivuoro.
Kaupungin organisoima alueen uudistaminen on onnistunut. Rakennuskantaa on saatu saneerattua siistiksi niiltä osin kuin tällaisia korjauksia on tehty. Esimerkiksi monessa vanhassa Etelä-Jakomäen elementtikerrostalossa huoneistot on kunnostettu perusteellisesti viimeisten kymmenen vuoden aikana (1996–) ja talot ovat saaneet uuden tiilisen julkisivun. Myös uusia taloja on rakennettu. Jakomäen yläasteen viereen on suunniteltu monitoimista palvelutaloa. Suurmetsän eteläpuolelle on valmisteilla täydennysrakentamista ja pohjoisemmaksi on kaavoitettu pientaloja.milloin?
Palvelut

Jakomäessä on useita päiväkoteja, Jakomäen peruskoulu, nuorisotalo, terveysasema, palvelutalo, apteekki, kirjasto sekä uimahalli, jossa kuntosali. Jehovan todistajilla on valtakunnansali Jakomäessä.
Joukkoliikenneyhteydet

Jakomäkeen pääsee busseilla
Helsingin keskustasta 75, 77/N, 717/K/N
Malmilta 69, 702
Pihlajamäestä 77/N
Heikinlaaksosta 75, 711K (ei 711)
Tattarisuolta 69, 77/N
Fallkullasta 702
Puistolasta 75, 702
Pasilasta 518
Mellunmäestä runkolinja 570
Lentoasemalta ja Tikkurilasta 570
Hakunilasta 570, 518, 588/B, 717/K/N
Sotungista 588/B
Kuninkaanmäestä 518, 588, 717
Länsisalmesta 588/B
Jakomäen luonnonnähtävyyksiä

Jakomäen vaikuttavimpia luonnonnähtävyyksiä on aivan Vantaan rajan tuntumassa Jakomäen ja Rajakylän välissä sijaitseva Slåttmossen, Helsingin laajin ja paksuturpeisin suo. Alue jatkuu Vantaan puolelle, missä on noin puolet suosta. Kokoa suolla on noin 30 hehtaaria, josta Jakomäessä on noin 15 hehtaaria. Polkua ja pitkospuita seuraten voi kokea hyvin erilaisia luonnonalueita kuivasta korvesta hyvinkin märkään suohon. Paikallisen koulun, Kuninkaantien koulun oppilaat ovat opettajan johdolla yhdessä ympäristökeskuksen kanssa laatineet Slåttmossen-luontopolun. Suo rajoittuu Helsingin puolella Somerikkotiehen ja Porvoonväylään. Suon kasvillisuudessa on varvustoa, jota muualla Helsingin suojelusoilla ei ole, nimittäin suokukkaa (Andromeda polifolia). Muutkin suokasvit viihtyvät siellä, muun muassa lakka eli hilla. Slåttmossen on myös Helsingin ainoa tyypillinen keidassuo, jonka keskiosa on reuna-alueita korkeammalla. Suo on rauhoitettu ja on Suomenlahden rannikolla arvokas luontokohde. Slåttmossen on suona saavuttanut lopullisen kehitysasteensa. Vaikka se sijaitsee Porvoon moottoritien tuntumassa, kävijä voi siellä kuitenkin kokea illuusion hiljaisen erämaan keskellä olemisesta. Siellä on nähty myös hirviä. Sienestäjä voi sieltä saada runsaan sienisadon.
Jakomäki fiktiossa

Ennen kuin Porvoonväylän liittymä valmistui 1970-luvun lopussa, Jakomäkeen ajaminen oli kovin monimutkaista. Tähän viittaa Spede Shown kuuluisa sketsi, jossa henkilöt eksyivät Espanjaan yrittäessään matkata taksilla Jakomäkeen. Myös elokuvassa Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy (1978) Härski Hartikainen eksyy Barcelonaan, vaikka oli pyytänyt taksikuskia viemään hänet Jakomäkeen.
Vuonna 2003 ensi-iltansa saanut elokuva Nousukausi sijoittuu pääosin Jakomäkeen. Siinä nuori, hyvin menestyvä espoolaispariskunta lähtee ”extreme-lomalle työttömäksi Jakomäkeen”. Lähiökohtauksia kuvattiin myös läheisessä Vantaan Hakunilassa sekä Espoon Soukassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakomäki Wikimedia Commonsissa
Suurmetsä-Jakomäki Seura ry
Helsinki alueittain 2011. Jakomäen peruspiiri (pdf)
Jakomäki – kautta vuosien – kuvia viideltä eri vuosikymmeneltä
Nousukausi Jakomäessä
Jakomäki
Kirjallisuutta

Hosiaisluoma, V. 1985. Pääkaupunkiseudun suoluonto ja sen suojelu. Pääkaupunkiseudun julkaisusarja B 9/1985. Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta
Pihanäkymää Jakomäentiellä
Kerrostalon peruskorjausta kesällä 2022
Pitkospuut Slåttmossenilla
Jakomäki on Helsingin korkein asuttu alue
Täydennysmies

Täydennysmies on varusmies joka palvelee täydennysmiehen tehtävissä. Täydennysmies täydentää räjähteitä, elintarvikkeita, vettä, ampumatarvikkeita sekä poltto- ja voiteluaineita. Täydennysmiehen koulutus kestää 165 tai 347 päivää. Täydennysmies kuuluu Suomen puolustusvoimien huoltoon.
Täydennysmies voi myös tarkoittaa sotatilanteessa tappioita kärsineeseen joukko-osastoon lähetettyä uutta miestä. Täydennysmiehet kootaan reservissä olevista ikäluokista tai aiemmin haavoittuneista, jotka ovat kuntoutuneet rintamakelpoisiksi.
Turilas ja Jäärä

| Turilas ja Jäärä> Turilas & Jäärä |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Mariko Härkönen   Ismo Virtanen   Liisa Helminen (konsultoiva ohjaaja)
Käsikirjoittaja:  Mariko Härkönen   Ismo Virtanen   Liisa Helminen
Tuottaja:  Hanna Hemilä   Liisa Helminen
Säveltäjä:  Magnus Andersson   Ari Lampinen (diskolaulu)   Reijo Karvonen (tunnusmusiikki)
Kuvaaja:  Tero Makkonen   Mika Mattila (B-kuvaaja)
Leikkaaja:  Anne Lakanen
Lavastaja:  Samuli Halla
Erikoistehosteet:  Russell Halford
Pääosat:  Sam Huber   Vesa Vierikko
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lumifilm Oy
Ensi-ilta:  13. huhtikuuta 2001
Kesto:  65 min
Tuotto:  864 000 €
Katsojat:  9 421
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turilas ja Jäärä tai Turilas & Jäärä on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Mariko Härkösen ja Ismo Virtasen ohjaama nukkeanimaatio, josta tuotettiin myös 13-osainen animaatiosarja. Ohjaajien lisäksi kolmantena käsikirjoittajana toimi Liisa Helminen. Ääntelyistä ja keksitystä ”ötökkäkielestä” rakentuvissa äänirooleissa näyttelevät Sam Huber, Vesa Vierikko ja Max Bremer.
Turilas ja Jäärä ovat ötökkäystävyksiä, jotka kehittelevät ihmisten hylkäämille esineille uusia käyttötarkoituksia. Jäärä on puuhakas ja nokkela keksijä, Turilas taas hyväntuulinen herkkusuu. Tarinoissa käsitellään elämän perusasioita, kuten lähimmäisten ja ympäristön kunnioittamista.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sam Huber  | … |  Turilas   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Jäärä   |
|  Max Bremer  | … |  Haiskiainen / Harsokorento / Tylppö / Kärpänen / Yökkönen   |
|  Björn B. Lindström  | … |  jalkapallo-ottelun selostaja (jaksossa Mikropiiri)   |
|  Katariina Lohiniva  | … |  Etana / Heinäsirkka / Myyräsirkka / Omenakääriäinen / Hyttynen   |
|  Åsa Nybo  | … |  Toukka / Perhonen / Mehiläiset / Hyttynen / Lude   |
|  OP Särkkä  | … |  radio-dj:n ääni (jaksossa Mikropiiri)   |
|  Catharina Backman  | … |  oopperalaulaja   |
|  Magnus Andersson  | … |  oopperalaulaja   |
Aiheesta muualla

Riemua ravintoketjun alaportailla, arvio elokuvasta FIlm-O-Holic-sivustolla
Sarjan esittely Ylen sivustolla[vanhentunut linkki]
Töpörastaat

| Töpörastaat |
| --- | --- |
 Isotöpörastas (Brachypteryx major)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Töpörastaat Brachypteryx  Horsfield, 1821
Katso myös
   Töpörastaat Wikispeciesissä   Töpörastaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Töpörastaat (Brachypteryx) on sieppojen (Muscicapidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 4 lajia.