stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sävelkansio (Veikko Tuomi)

| Sävelkansio Veikko Tuomi |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tyylilaji: Tango, iskelmä
 Kesto: 39.31
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Veikko Tuomen muut julkaisut
| Lemmen trubaduuri 1958 | Sävelkansio 1979 | Unohtumattomat 1992 |
Sävelkansio on Finnlevyn HELMI-merkillään vuonna 1979 julkaisema kokoelma-albumi porilaisen laulaja Veikko Tuomen tuotannosta vuosilta 1950–1963. Tuomi aloitti muusikonuransa 1940-luvulla ja ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1952 saavutettuaan suosiota levylaulajana.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Erkki Pälli. Tuomen klassikkoista hän nostaa esille kappaleet Satu ruskeista silmistä (1950), Kotiseutuni (1952), Lehdetön puu (1953), Hiekkaa (1957), Sabina (1961) ja Musta ruusu (1962). Hän kertoo, että Tuomi on levyttänyt kolmisensataa laulua ja muistuttaa, että Tuomi on kunnostautunut myös säveltäjänä ja sanoittajana. Sävellyksistä kymmenisen on levytetty ja sanoituksista Pälli mainitsee valssin "Muistoja Karpaateilta".
Albumi julkaistiin ilmestymisvuonnaan 1979 LP-levynä (Finnlevy HELMI HLP 403) ja C-kasettina (HK 403).
LP-levyn kannen on suunnitellut Ateljee Lohrum ja valmistanut Kirjapaino E. Kuronen.
Kappaleet

Sivu 1.
1. Musta ruusu – 2:52
2. Hopeahiukset – 2:08
3. Satu ruskeista silmistä – 2:52
4. Itämaan ruusuja – 2:52
5. Hiekkaa (Polvere) – 3:03
6. Musta neito Bogotan (Jede Frau in Bogota) – 3:00
7. Kotiseutuni – 2:31
Sivu 2.
1. Sabina – 2:55
2. Minä syksyllä synnyin – 2:58
3. Poema tango – 2:38
4. Soi, viulu soi (Play Fiddle Play) – 2:45
5. Lempilauluni – 3:04
6. Lehdetön puu – 2:58
7. Näkemiin tähtisilmä – 2:55
Kappaleista PSO-tuotantoa ovat "Musta ruusu", "Sabina" ja "Lehdetön puu", "Soi, viulu soi" on Scandia-Musiikki -tuotantoa ja loput Finnlevy-tuotantoa.
Teekkaritytöt

| Teekkaritytöt TT ry |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2002
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Espoo,  Suomi
Osoite:  Jämeräntaival 7 A, 02150 ESPOO
Kampus:  Otaniemi
Sivusto:  http://tety.tky.fi/
Teekkaritytöt TT ry oli Teknillisen korkeakoulun (TKK) naisopiskelijoiden oma yhdistys, joka järjesti jäsenilleen vierailuja eri tekniikan alan yrityksiin, sauna- ja elokuvailtoja kampusalueella, tyttösitsejä ja kaikkea muuta naisia yhdistävää toimintaa yli kiltarajojen. Teekkaritytöt pyrki innostamaan jäseniään urheilun iloihin lähettämällä joka vuosi joukkueen Naisten Kymppiin, ja yhdistys oli myös mukana järjestämässä jokavuotisia urheilutapahtumia yhdessä TKK:n muiden yhdistysten kanssa.
Teekkaritytöt haluaa luoda tekniikan alan naisista positiivista kuvaa maailmalle ja houkutella naisia töihin miesvaltaiselle tekniikan alalle. Tätä edistääkseen yhdistyksen jäsenet ovat kiertäneet yläasteilla ja lukioissa esittelemässä alaa tytöille. Lisäksi tavoitteena on luoda kattava naisverkosto auttamaan miehisellä tekniikan alalla selviämisessä.
TKK:n siirtyessä yhdessä Helsingin kauppakorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun kanssa osaksi Aalto-yliopistoa (nk. innovaatioyliopisto) syksyllä 2009, Teekkaritytöt tulee tekemään entistä enemmän yhteistyötä poikkitieteellisesti,  mm. Helsingin kauppakorkeakoulun Seireenien kanssa.
Teekkaritytöt hyväksyivät jäsenikseen kaikkia sukupuolia ja nykyään yhdistys on lakkautettu.
Historiaa

Teekkaritytöt perustettiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla tyttöjen urheiluseuraksi, mutta toiminta hiipui vuosikymmenten saatossa, ja lakkasi lopullisesti 1970-luvulla kun yhdistys menetti kerhotilansa Dipolissa. Nykyiseen muotoonsa, tekniikan naisopiskelijoita kulttuurin tavoin yhdistäväksi yhdistykseksi, Teekkaritytöt perustettiin uudelleen vuonna 2002.
Vuonna 2005 yhdistyksen vuoden 2002 johtokunnalle myönnettiin Naiset ja tekniikka -palkinto yhdistyksen elvyttämisestä sekä "Rakkaat teekkarisiskot - opiskelija Teknillisessä korkeakoulussa" -tutkimuksen teettämisestä.
Aiheesta muualla

Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta (Arkistoitu – Internet Archive)
Teknillinen korkeakoulu (TKK) (Arkistoitu – Internet Archive)
Aalto-yliopisto
Teekutsut

| Teekutsut |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Seppo Wallin
Käsikirjoittaja:  Harold Pinter
Pääosat:  Toivo Mäkelä, Birgitta Ulfsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  1965
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teekutsut on Seppo Wallinin ohjaama, vuonna 1965 valmistunut suomalainen televisioelokuva. Se on Televisioteatterin versio Harold Pinterin samannimisestä näytelmästä. BBC tuotti oman, Charles Jarrottin ohjaaman televisiosovituksensa Tea Party samana vuonna.
Näyttelijät

Toivo Mäkelä
Birgitta Ulfsson
Marita Nordberg
Lasse Pöysti
Ossi Hyvönen
Teuvo Hyvönen
Anja Pohjola
Pehr-Olof Sirén
Irma Seikkula
Tauno Söder
Ville-Veikko Salminen
Aiheesta muualla

näytelmän brittiläinen televisiosovitus IMDb:ssa.
Tapio Peitsara

Tapio Nyyrikki Peitsara (vuoteen 1935 Blässar; 24. elokuuta 1902 Viipurin maalaiskunta – 13. toukokuuta 1989 Kuopio) oli Suomen Puolustusvoimien eversti.
Peitsara liittyi vuonna 1917 Helsingin suojeluskuntaan ja osallistui 15-vuotiaana polkupyörälähettinä Helsingin valtaukseen sisällissodassa vuonna 1918. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1922 ja kävi Kadettikoulun 1925 sekä Sotakorkeakoulun 1937 (ye-upseeri 1938). Hän toimi Hämeen ratsurykmentissä nuorempana upseerina 1925–1928 ja johti ratsuväen aliupseerikoulua 1929. Ratsuväkiprikaatin adjutanttina hän oli 1930 ja Kadettikoulun adjutanttina 1931–1935. Yleisesikunnan operatiivisella osastolla Peitsara työskenteli toimistoupseerina  ja toimistoesiupseerina 1937–1939. Talvisodan aikana hän toimi Päämajan maavoimatoimiston päällikkönä ja välirauhan aikana maavoimatoimiston toimistoesiupseerina sekä jälleen päällikkönä 1942–1943. Jääkäripataljoona 6:tta Peitsara johti vuonna 1943. JR 49:n komentajana hän oli elo–marraskuussa 1944. Sodan jälkeen hän komensi Jääkäripataljoona 4:ää 1945–1948. Kymen sotilaslääniin esikuntapäällikkönä hän toimi vuonna 1949. Jääkäripataljoona 1:tä Peitsara komensi 1950–1951. JR 2:n (myöhemmin Pohjois-Savon prikaati) komentajana Peitsara toimi 1952–1959. Hän oli vuonna 1959 vähän aikaa Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana, mistä tehtävästä jäi eläkkeelle.
Peitsara julkaisi vuonna 1941 selvityksen Suomen ja Venäjän talvisota 1939–40: yleistajuinen katsaus, joka käännettiin kuudelle kielelle. Sen on sanottu herättäneen suurta kiinnostusta varsinkin Saksassa.
Peitsara oli vuosina 1954–1960 kaksi kautta Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja toimi kaupunginhallituksen jäsenenä. Eläkevuosinaan hän oli 13 vuotta Kuopion raastuvanoikeuden ja maistraatin kunnallisneuvosmiehenä. Hän oli aktiivinen Upseeriliiton ja Kadettikunnan toiminnassa.
Ylennykset: kornetti 1925, luutnantti 1927, kapteeni 1931, ratsumestari 1935, majuri 1939, everstiluutnantti 1942, eversti 1952.
Sävelkello

Sävelkello (engl. MusiClock) on musiikin teorian opettamiseen ja oppimiseen kehitetty metodi, joka perustuu Perttu Pölösen (s. 1995) kehittämään apuvälineeseen. Pölösen alkuperäinen idea on kahdesta päällekkäisestä kiekosta muodostuva sävelkello, jota pyörittämällä näkee, mitä säveliä mihinkin sävelasteikkoon kuuluu. Sävelkello kertoo myös sointuasteet ja lisävarusteiden avulla eri moodit. Sävelkellosta on kehitetty myös MusiClock-niminen mobiilisovellus.
Sävelkelloa valmistetaan puisena kiekkona sekä MusiClock-nimisenä mobiilisovelluksena, jossa voi improvisoida taustanauhan päälle valitsemallaan asteikolla. Ohjelmistoyhtiö Taisteen suunnittelema ohjelma näyttää soitetut sävelet sekä nuotteina että pianon koskettimina.
Sävelkellon kehitti nurmijärveläinen koululainen Perttu Pölönen. Käydessään peruskoulun viimeistä luokkaa vuonna 2011 hän alkoi kehitellä ajatusta musiikin teorian oppimista helpottavasta, kellotaulua muistuttavasta välineestä, ja leikkasi biologian tunnilla ensimmäisen pahvisen prototyypin. Asia jäi sivuun vuoden ajaksi, kunnes Pölönen aloitti lukion ja sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa ja huomasi ilmoituksen lukiolaisille järjestetystä Innolukio-keksintökilpailusta ja voitti Sävelkellolla sen ensimmäisen palkinnon. Kilpailun järjestäjät kehottivat Pölöstä hakemaan keksinnölleen myös patenttia. Seuraavaksi Pölönen voitti Sävelkellolla tiedekeskus Heurekassa järjestetyn Tutki-Kokeile-Kehitä-kilpailun, jonka palkintona oli pääsy Euroopan unionin Young Scientist -kilpailun finaaliin Prahaan yhdessä 125 muun nuoren keksijän kanssa. Siellä hän sai yhden kolmesta pääpalkinnosta ja kutsun Ruotsin Nobel-juhliin. Helmikuussa 2017 New Yorkissa järjestetyissä Interaction Awards -innovaatiokilpailussa Musiclock voitti oman kategoriansa. Vuoden 2014 Slush-tapahtumassa Perttu Pölönen nimettiin vuoden luovimmaksi suomalaiseksi. Kesällä 2016 Pölönen kutsuttiin ainoana suomalaisena NASAn tutkimuskeskuksessa Kalifornian Piilaaksossa järjestetylle singularity university -kesäkurssille, johon osallistui 80 nuorta 45 eri maasta.
Aiheesta muualla

MusiClock Pölösen yrityksen PerTunesin sivustolla (englanniksi)
MusiClock Taisteen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures

| Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures |
| --- | --- |

Kustantaja:  Archie Comics
Julkaisuaika:  elokuu 1988 – lokakuu 1995
Lehtien määrä:  72
Päähahmo(t):  Leonardo Donatello Rafaello Michelangelo Mestari Tikku
Kirjoittaja(t):  Michael Dooney
Kuvittaja(t):  Michael Dooney
Väri(t):  Barry Grossman
Kansitaiteilija:  Kevin Eastman Peter Laird
Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures on lyhytsarjakuvasarja, jonka julkaisi Archie Comics. Se perustui 1980-luvun televisiosarjaan Turtles – mutanttikilpikonnat. Pääosin sarjakuvaa oli tekemässä alkuperäisissä Turtles-sarjakuvissa mukana ollut Michael Dooney, joka sovelsi David Wisen ja Patti Howethin käsikirjoittamat viisi ensimmäistä televisiosarjan jaksoa.
Sarjan päätyttyä Kevin Eastman ja Peter Laird siirsivät vastuun Ryan Brownille ja Stephen Murphylle, jotka aloittivat samannimisen sarjakuvasarjan vuonna 1989. Sarja perustui myös 1980-luvun televisiosarjaan, mutta oli kestoltaan 72-numeroa.
Archie Comics ilmoitti 16. helmikuuta 2009 julkaisevansa lyhytsarjakuvansa Turtlesien 25-vuotisjuhlan kunniaksi. Yhdysvalloissa sarjakuvan ilmestyi sarjakuvien erikoisliikkeisiin 13. toukokuuta 2009 ja muihin liikkeisiin 26. toukokuuta.
Tanskan kommunistinen puolue

| Tanskan kommunistinen puolue> Danmarks Kommunistiske Parti (DKP) |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1919
Puheenjohtaja:  Henrik Stamer Hedin
Ideologia:  kommunismi, euroskeptismi
Poliittinen kirjo:  äärivasemmisto
Osoite:  Frederikssundsvej 64, Kööpenhamina
Europarlamentaarikkoja:  0 / 14
Kansankäräjät:  0 / 179
Kotisivu:  https://dkp.dk/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanskan kommunistinen puolue (tansk. Danmarks Kommunistiske Parti, lyh. DKP) on tanskalainen kommunistinen puolue.
Puolueen perusti marraskuussa 1919 nuorisojärjestö Socialdemokratisk Ungdoms Forbundista eronnut kommunistisiipi nimellä Danmarks Venstresocialistiske Parti, ja muodostettuun puolueeseen liittyi myös osa edellisenä vuonna perustetusta Socialistisk Arbejderparti -puolueesta. Vuonna 1920 Danmarks Venstresocialistiske Parti liittyi Kominterniin ja vaihtoi nimensä Tanskan kommunistiseksi puolueeksi (DKP).
DKP pysyi uskollisena Neuvostoliitolle ja pääsi ensimmäistä kertaa kansankäräjille vuonna 1932 saaden kaksi paikkaa. Parhaan tuloksena DKP sai vuoden 1945 vaaleissa, jolloin se ylsi 18 paikkaan.
Puolue jakautui vuonna 1958, kun Neuvostoliitosta itsenäisempää politiikkaa kannattava siipi perusti Sosialistisen kansanpuolueen. Vuoden 1960 vaaleissa DKP ei saanut yhtään paikkaa, mutta nousi kansankäräjille vielä vuosiksi 1973–1979.
Kylmän sodan päätyttyä puolue ajautui vaikeuksiin, eikä enää osallistunut vaaleihin, mutta aloitti yhteistyön muiden laitavasemmistolaisten pienpuolueiden kanssa Yhtenäisyyslista-puolueessa.
Aiheesta muualla

Puolueen verkkosivut (tanskaksi)
Tasha

Tasha on ensimmäinen koira, jonka genomi on selvitetty. Tutkimus naarasbokserin genomista valmistui joulukuussa 2005. Kaksi vuotta aikaisemmin Shadow-villakoiran genomi oli pystytty selvittämään 80 %:sti.
Tapio Palokangas

Tapio Kalervo Palokangas (s. 12. syyskuuta 1951) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee kansainvälisen talouden professorina Helsingin yliopistossa. Aiemmin Palokangas on työskennellyt muun muassa taloustieteen professorina Jyväskylän yliopistossa ja Tampereen yliopistossa sekä vierailevana tutkijana Cambridgen yliopiston  Clare Hall collegessa. Hän on Jyväskylän yliopiston dosentti.
Palokangas on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1985 otsikolla "Public Policy with Monopolistic Markets".
Aiheesta muualla

Palokankaan kotisivu
Palokankaan tutkimukset IDEASissa
Tapio Nurmela

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kisat  | MM-kisat  | MM-kisat  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1997 | joukkuekilpailu |  |
Tapio Juhani Nurmela (s. 2. tammikuuta 1975 Rovaniemi) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Nurmelalla on kolme aikuisten arvokisamitalia joukkuekisoista.
Nurmela edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Saavutuksia

1997 Trondheimin MM-kisat joukkuekisan hopeaa
1998 Naganon olympialaiset joukkuekisan hopeaa
1999 Ramsaun MM-kisat joukkuekisan kultaa
1994 junioreiden MM-kisoissa Breitenwangissa pronssia
Tasaviritys

Tasaviritys on soitinten viritysjärjestelmä, jossa oktaavi jaetaan tasaisesti joukkoon sävelaskelia niin että jokainen sävelten väli on yhtä suuri. Välien yhtäsuuruus tarkoittaa, että jokainen kahden peräkkäisen sävelen taajuuksien suhde on vakio. Puhuttaessa tasavireisyydestä tarkoitetaan yleensä, että oktaavi on jaettu 12 osaan (1/12 oktaavia on puolisävelaskel). Tämä merkitsee, että puoliaskelen päässä toisistaan olevien sävelten taajuuksien suhde on  {\sqrt[{12}]{2}} ≈ 1,05946, jolloin esimerkiksi kvintin (seitsemän puoliaskelen) päässä toisistaan olevien sävelten taajuuksien suhde on  {\sqrt[{12}]{2^{7}}} ≈ 1,49831. Tämä siis poikkeaa jonkin verran puhtaasta kvintistä, jossa suhde on 3/2 eli 1,5.[lähde? ]
Tasaviritys on länsimaisessa musiikissa yleisin viritysjärjestelmä. Kaikki soittimet, joiden sävelten korkeutta ei voida soittaessa portaattomasti muuttaa, viritetään yleensä tasavireisiksi. Tällaisia instrumentteja ovat muiden muassa piano ja kitara.[lähde? ]
Tasaviritys keksittiin Kiinassa 300-luvulla,  mutta otettiin länsimaissa laajalti käyttöön vasta 1700-luvulla. Tasavirityksen hyviä puolia on se, että kaikki sävellajit kuulostavat samankaltaisilta ja musiikki voidaan transponoida sellaisenaan mihin tahansa sävelkorkeuteen. Tasavirityksen huonoja puolia taas on, ettei mikään intervalli, oktaaveja lukuun ottamatta, ole puhdas. Länsimaisen ihmisen sävelkorva on kuitenkin yleensä tottunut tähän epäpuhtauteen. Lisäksi enharmoniset sävelet, kuten fis ja ges, soivat samankorkuisina, vaikka puhtaasti viritettyinä niiden välillä olisi pieni korkeusero. Sävellajien samankaltaisuuden takia myös eri sävellajien ominaisluonteet hämärtyvät ja siten osa musiikin monimuotoisuudesta katoaa.[lähde? ]
Tapio Palva

| Palva, Erkki Tapio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1947
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  perinnöllisyystieteen emeritusprofessori, akatemiaprofessori (1999–2004)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Erkki Tapio Palva (s. 1947) on perinnöllisyystieteen emeritusprofessori Helsingin yliopiston Biotieteiden laitoksella. Hän oli akatemiaprofessori kaudella (1.8.1999–31.7.2004) tutkimusaiheenaan Kasvien stressimekanismien, kylmänkestävyyden ja geenien ekspressiota välittävien signaalien molekyylianalyysi.
Vuodesta 1997 lähtien ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Aiheesta muualla

E. Tapio Palva: Julkaisut (Tuhat-tutkimustietojärjestelmän Julkaisuluettelo) Helsingin yliopisto, helsinki.fi. Viitattu 12.2.2016.
Taverna (Italia)

| Taverna |
| --- | --- |
 Tavernan kylä.
 Taverna
 Koordinaatit: 39°1′N, 16°35′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Calabria
Maakunta:  Catanzaro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  132,31 km²
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  2 651
 – Väestötiheys:  20 as./km²
 
 www.comuneditaverna.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taverna on kunta Etelä-Italiassa, Calabrian alueella, Catanzaron maakunnassa. Kunta sijaitsee Catanzarosta parikymmentä kilometriä pohjoiseen. Tavernassa on noin 2 500 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taverna (Italia) Wikimedia Commonsissa
Catanzaron maakunta
Albi | Amaroni | Amato | Andali | Argusto | Badolato | Belcastro | Borgia | Botricello | Caraffa di Catanzaro | Cardinale | Carlopoli | Catanzaro | Cenadi | Centrache | Cerva | Chiaravalle Centrale | Cicala | Conflenti | Cortale | Cropani | Curinga | Davoli | Decollatura | Falerna | Feroleto Antico | Fossato Serralta | Gagliato | Gasperina | Gimigliano | Girifalco | Gizzeria | Guardavalle | Isca sullo Ionio | Jacurso | Lamezia Terme | Magisano | Maida | Marcedusa | Marcellinara | Martirano | Martirano Lombardo | Miglierina | Montauro | Montepaone | Motta Santa Lucia | Nocera Terinese | Olivadi | Palermiti | Pentone | Petrizzi | Petronà | Pianopoli | Platania | San Floro | San Mango d’Aquino | San Pietro Apostolo | San Pietro a Maida | San Sostene | San Vito sullo Ionio | Sant’Andrea Apostolo dello Ionio | Santa Caterina dello Ionio | Satriano | Sellia | Sellia Marina | Serrastretta | Sersale | Settingiano | Simeri Crichi | Sorbo San Basile | Soverato | Soveria Mannelli | Soveria Simeri | Squillace | Stalettì | Taverna | Tiriolo | Torre di Ruggiero | Vallefiorita | Zagarise
Tappajahai (romaani)

| Tappajahai> Jaws |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Peter Benchley
Kansitaiteilija:  Paul Bacon Roger Kastel
Kieli:  englanti
Genre:  jännitys
Kustantaja:  Doubleday Bantam
Julkaistu:  helmikuu 1974
Sivumäärä:  278
Suomennos
Suomentaja:  Irmeli Sallamo
Kustantaja:  Weilin+Göös
Sivumäärä:  269
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tappajahai on vuonna 1974 julkaistu, Peter Benchleyn kirjoittama jännityskirja. Kirjan kustansi suomeksi Weilin+Göös ja sen suomensi Irmeli Sallamo. Kirja sai innoituksensa osittain vuonna 1916 sattuneista tositapahtumista, joissa suuri hai hyökkäsi useiden uimareiden kimppuun Yhdysvaltain itärannikolla. Kirjan pohjalta on tehty myös Steven Spielbergin ohjaama elokuva Tappajahai, joka ilmestyi vuonna 1975.
Juoni

Tarina alkaa, kun nuori nainen on kuutamouinnilla Amity-saarella. Hai hyökkää hänen kimppuunsa ja veriset palat löydetään aamulla rannalta. Poliisipäällikkö Martin Brody epäilee, että hai on surmannut hänet. Hän yrittää määrätä uimarannat suljettaviksi, kunnes hai on uinut pois rannikolta. Pormestari on sitä vastaan. Hän pitää uimarannat avoinna, vaikka todisteita haista riittää paljon. Seuraavana päivänä hai hyökkää kaksi kertaa. Ensimmäisenä se käy kuusivuotiaan pikkupojan kimppuun, joka on kellumassa uimapatjallaan. Pojan äiti raivostuu Brodylle, koska tämä piti uimarannat avoinna haista huolimatta. Toisen kerran hai hyökkää 65-vuotiaan miehen kimppuun, kun tämä on uimassa. Pormestari ei silti sulje rantoja, vaikka hai on tappanut jo kolme ihmistä. Myöhemmin Brody ja hänen kollegansa löytävät kalastaja Ben Gardnerin veneen tyhjänä. He löytävät veneen laidasta puremajälkiä ja hain hampaan. Ben Gardner on kadonnut, ja miehet arvelevat hain tappaneen hänet. Kun he tulevat maihin, Brody tapaa kala-asiantuntija Matt Hooperin, joka on tullut Amityyn kuultuaan haista. Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä hai hyökkää uimassa olevan pojan kimppuun, mutta poika selviää vammoitta. Hooper, joka partioi veneessä rannan lähellä, näkee hain ja ilmoittaa radiopuhelimella Brodylle, joka käskee pojan pois vedestä. Hai seuraa poikaa, mutta hän ehtii ajoissa rantaan. Brody määrää uimarannan suljettavaksi heti. Myöhemmin miehet päättävät soittaa kalastaja Quintille, jotta tämä voisi tappaa hain. Quint suostuu, mutta vaatii päiväpalkaksi 400 dollaria. Hän myös pyytää mukaansa jonkun, joka tietää veneistä ja kalastuksesta. Brody ja Hooper päättävät lähteä Quintin mukaan. Eräänä päivänä he löytävät hain. He eivät kuitenkaan onnistu saamaan sitä pintaan, jotta Quint voisi tappaa sen, ja tulevat takaisin seuraavana päivänä. Hooper ottaa mukaansa haihäkin, vaikka Quint ja Brody sitä kovasti vastustavatkin. Hooper aikoo sukeltaa ja ottaa kuvia haista, ja kertoo aikovansa yrittää tappaakin sen. Kun he löytävät hain, Hooper näyttää Brodylle ja Quintille vesi-pistoolinsa, jolla hän kertoo aikovansa tappaa hain. Hooper sukeltaa. Hai kuitenkin hyökkää häkkiin tuhoten sen seinän. Hooper ei ehdi häkistä ulos eikä ehdi käyttää asettaan, ja hai tappaa hänet. Quint, jolle asiasta on tullut jo lähes henkilökohtainen, päättää lähteä maihin ja tulla takaisin huomenna. Brody ja Quint lähtevät merelle aikaisin seuraavana aamuna. He löytävät hain, ja Quint onnistuu heittämään siihen kolme harppuunaa. Hai ei kuitenkaan kuole. Hai nousee vedestä puolittain veneen peräkannelle, painaen sitä pinnan alle. Vene alkaa upota. Quint iskee haihin harppuunanterän, ja hai liukuu takaisin veteen. Harppuunanterään kiinnitetty köysi kuitenkin tarttuu Quintin jalkaan, ja hai kiskoo hänet veteen, hukkuttaen tämän. Vene painuu kokonaan pinnan alle, eikä Brody voi kuin katsoa avuttomana pedon lähestymistä. Hai kuitenkin pysähtyy vähän matkan päähän Brodystä ja kuolee uupumukseen ja taistelussa saamiinsa vammoihin ennen kuin ehtii tappaa Brodyn. Brody katsoo kun kala uppoaa Quintin ruumis mukanaan veteen. Sitten hän lähtee yksin uimaan rantaan päin.
Sykeröhärkki

| Sykeröhärkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Härkit Cerastium
Laji::  glomeratum
Kaksiosainen nimi
 Cerastium glomeratum  Thuill. 
Katso myös
   Sykeröhärkki Wikispeciesissä   Sykeröhärkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sykeröhärkki (Cerastium glomeratum) on valkokukkainen, kohokkikasveihin kuuluva kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen tai joskus ylitalvinen, kellanvihreä sykeröhärkki kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Pysty varsi on ala- ja keskiosasta siirottavasti tai loivan alaviistosti pehmeä- ja pitkäkarvainen, ylempänä varsi on nystykarvainen. Kukattomat tyviversot puuttuvat. Lehdet ovat soikeita tai pyöreän soikeita sekä pitkäkarvaisia. Kukinto on kaksihaarainen, tiheä viuhko. Kukinnon tukilehdet ovat kokonaan vihreitä, kukkaperät ovat kukkia lyhyempiä. Kukkia on 5–50 kappaletta. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Matalasti kaksihalkoiset terälehdet ovat tyvestä ripsisiä, verholehdet ovat kärkeen asti pitkäkarvaisia. Teriö on jokseenkin verhiön pituinen, mutta toisinaan se on vajaa tai puuttuu kokonaan. Heteet ovat kaljuja. Suomessa sykeröhärkki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on pitkähkö, kymmenliuskaisesti aukeava kota.
Sykeröhärkki muistuttaa suuresti nurmihärkkiä (C. fontanum).
Levinneisyys

Sykeröhärkkiä tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta Ukrainaan, Etelä-Venäjälle, Kaukasukselle ja Fennoskandiaan saakka. Lajia kasvaa myös Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Turkissa ja Iranissa, sekä edelleen laajalla alueella Keski-Aasiasta Kaukoitään. Ihmisen mukana sykeröhärkki on levinnyt myös Pohjois-Amerikan eteläosiin. Suomessa sykeröhärkki on tulokaslaji, jota on tavattu eri puolilla maata aina Pohjois-Lappia myöten.
Elinympäristö

Sykeröhärkki viihtyy joutomailla, nurmikoilla ja puutarhoissa, sekä myös satama- ja lastauspaikoilla. Laji on levinnyt uusille alueille tuontikukkien ja nurmensiemenen mukana.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Sykeröhärkin levinneisyys Suomessa.
Sykeröhärkki kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885).