stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pahkala (Oulu)

| Pahkala |
| --- | --- |
 Iijokea Pahkalakosken voimalaitoksen kohdalla.
 Kaupungin kartta, jossa Pahkala korostettuna.  Luettelo Oulun suuralueista ja kaupunginosista
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Yli-Iin suuralue
Kaupunginosa nro:  153
Väkiluku:  117  31.12.2023
Työpaikkoja:  3 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Haapakoski, Kierikki, Pahkakoski, Katinhäntä.
Postinumero(t):  91260
Pahkala on Oulussa Yli-Iin suuralueella sijaitseva kaupunginosa. Se muodostettiin vuoden 2013 alussa Oulun kuntaliitoksen yhteydessä. Se rajoittuu Yli-Iin kaupunginosaan ja Katinhännän kylän rajalle.
Kaupunginosan halki kulkee Yli-Iin keskuksen ja Pudasjärven Kipinän kylän välinen yhdystie 8540.
Kaupunginosassa sijaitsee Pohjolan Voima Oy:n omistama Pahkakosken voimalaitos. Pahkakosken voimalaitos sijaitsee pääosin Iin kunnan enklaavilla, joka on Pahkalan kaupunginosan ympäröimä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pahkala (Oulu) Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Sauvojen ritari

Rider-Waite-Smith tarot-pakan Sauvojen ritari
Sauvojen ritari on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa ritari ratsastaa hevosella aavikolla. Hän on pukeutunut täyteen haarniskaan, jota koristaa punaiset höyhenet sekä salamanterein kuvioitu kirkkaankeltainen viitta. Hevonen on noussut kahdelle takajalalleen.
60 Minutes

| 60 Minutes |
| --- | --- |
Tyyli:  asiaohjelma
Kestoaika:  60 min
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CBS
Esitetty:  syyskuu 1968 –
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
60 Minutes on yhdysvaltalaisen CBS:n vuodesta 1968 alkaen esittämä uutismakasiiniohjelma. Ohjelman loi yhtiön pitkäaikainen toimittaja Don Hewitt.
Hewittin lähtökohtana oli luoda pohja ohjelmalle, joka pystyisi käsittelemään asioita, joista tavalliset uutislähetykset eivät anna riittävän selkeää kokonaiskuvaa. Tarkoitus on edelleen valita kiinnostavia aiheita eri puolilta maailmaa, jotka eivät yksinään kuitenkaan ehkä ole riittävän merkittäviä omiakseen koko tunnin ohjelma-ajan. 60 Minutes luotiin rakenteeltaan joustavaksi, esimerkiksi aiheiden määrää tai niiden kestoa ei ole rajattu. Tässä mielessä ohjelma oli makasiiniohjelmien edelläkävijä.
Ohjelmaan kuuluu myös tutkivan journalismin osio, jossa on vuosien varrella esitetty syytöksiä muun muassa tupakkayhtiöitä, autonvalmistaja Audia, Yhdysvaltain maavoimia ja adoptiotoimistoja kohtaan. Ohjelma on saanut osakseen myös arvostelua eritoten lehdistön taholta koskien ohjelman lähestymis- ja toimintatapoja aiheissaan.
60 Minutes -ohjelman alkuvuosikymmenten toimittajia olivat muun muassa Dan Rather, Walter Cronkite, Harry Reasoner, Diane Sawyer, Mike Wallace, Ed Bradley ja Morley Safer, joka työskenteli ohjelmassa viidellä vuosikymmenellä (1970–2016). Vuodesta 1979 ohjelman loppuosiona oli Andy Rooneyn kevyehkö televisioessee. Myöhempiä ohjelman tekijöitä ovat olleet Scott Pelley, Katie Couric, Lesley Stahl ja Mika Brzezinski.
Michael Mannin elokuvassa The Insider – sisäpiirissä (1999) Al Pacino esittää 60 Minutes -ohjelman toimittajaa, joka yrittää suostutella tupakkateollisuudessa toiminutta asiantuntijaa (Russell Crowe) todistamaan entistä työnantajaansa vastaan.
Kirjallisuutta

Fager, Jeffrey: Fifty Years of 60 Minutes : The Inside Story of Television’s Most Influential News Broadcast.  Simon & Schuster, 2017.  ISBN 978-1-5011-3580-4
Helena Vinkka

| Helena Vinkka |
| --- | --- |
 Helena Vinkka (istumassa) ja Anja Hatakka  elokuvassa Tuntematon sotilas.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Viivi Helena Vinkka
Syntynyt: 4. joulukuuta 1925 Kuortane
Kuollut: 3. joulukuuta 2012 (86 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, oopperalaulaja
Puoliso:  Arvo Himberg (vih. 1955; k. 1965)   Pertti Pohjaniemi  (vih. 1970; ero 1993)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1953–1958
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Viivi Helena Vinkka (4. joulukuuta 1925 Kuortane – 3. joulukuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Vinkka oli äänialaltaan mezzosopraano. Hän aloitti uransa oopperassa ja esitti muun muassa Carmenin nimiosan. Lisäksi hän näytteli neljässä suomalaisessa elokuvassa, joista kolmessa hän myös lauloi. Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Vinkka näytteli neuvostoliittolaista Veraa. Latautuneimman suorituksensa hän teki femme fatalena Laineen elokuvassa Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953).
Varhaisvaiheet

Viivi Helena Vinkka syntyi tilallisen perheeseen Etelä-Pohjanmaalla 1925. Opiskellessaan tyttökoulussa Vaasassa hän aloitti lauluopinnot pedagogi Tyyne Hasen johdolla. Koulun jälkeen hän työskenteli ensin kirjurina sotasairaalassa ja sittemmin Vaasan lääninhallituksen toimistossa.
Ura > Ooppera

Vuonna 1949 Vinkka sai kiinnitykset Göteborgin Stora Teaterniin sekä Suomalaiseen Oopperaan, jossa hän esiintyi vuoteen 1952 asti. Hän lauloi niin oopperoissa kuin opereteissakin, ja esiintymisiä hänelle kertyi kaikkiaan satakunta. Oopperakappaleita, joissa Vinkka esiintyi, olivat muun muassa Georges Bizetin Carmen, Richard Wagnerin Tannhäuser, Gian-Carlo Menottin Konsuli ja Richard Straussin Ruusuritari. Hän esiintyi myös muun muassa Emmerich Kálmánin operetissa Csárdásruhtinatar.
Ura > Elokuvat

Vinkan ensimmäinen filmirooli oli Edvin Laineen tummasävyisessä draamaelokuvassa Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953). Hän näytteli oppilaaseensa rakastuvaa opettajatarta, ja hänen suoritustaan kuvailtiin ”viileän uhkeaksi”. Elokuvassa Vinkka esitti Juha Nevalaisen sanoittaman ja Olavi Virran levyttämän laulun ”Sellaista on elämä”. Valentin Vaala antoi Vinkalle hänen seuraavan elokuvaroolinsa Siltalan pehtoorin uusintafilmatisoinnissa 1953. Hänen suoritustaan Siltalan valtiattarena Lilli Lindinä luonnehdittiin viileäksi. Myös Siltalan pehtoorissa Vinkalla oli lauluosa; hän tulkitsi eräässä kohtauksessa aarian Carmen-oopperasta.
Vinkka näytteli Edvin Laineen ohjauksessa toisen kerran vuonna 1955. Tuntemattoman sotilaan yksi harvoista naisrooleista oli Vinkan esittämä neuvostoliittolainen Vera. Rooliin kuului tanssikohtaus vallatussa Petroskoissa puna-armeijakuoron laulaman Kalinkan tahdissa, jota Vinkka lauloi itsekin venäjäksi. Väinö Linnan kuvaus Verasta romaanissa oli seuraava: ”--- Ensinkin hän oli harvinaisen kaunis nainen, ja lisäksi hän käyttäytyi rauhallisesti ja ylpeästi. Puhdaspiirteiset kasvot olivat ilmeikkäät, mutta samalla lujat ja ylimykselliset.”
Toivo Särkän ohjaamassa elokuvassa Pieni luutatyttö (1958) Vinkka näytteli pienen sivuosan vuorineuvoksettarena, joka jäi hänen viimeiseksi elokuvaroolikseen.
Vinkka oli mukana Suomen Mannekiinikerhojen Liiton tilaamassa lyhytelokuvassa Hallitse itsesi (1954). Hän esiintyi myös Suomen ensimmäisessä televisiolähetyksessä 24. toukokuuta 1955.
Yksityiselämä

Helena Vinkka oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1955 hän avioitui pääkonsuli Arvo Himbergin kanssa. Himberg oli Suomen painiliiton puheenjohtaja ja toimi myös Olympiakomiteassa. Liitto päättyi Himbergin kuolemaan 1965.
Vinkan toinen puoliso oli Pertti Pohjaniemi, jonka kanssa hän muutti Portugaliin vuonna 1969. Pohjaniemi toimi siellä varakonsulina vuodesta 1973, ja myös Vinkka osallistui diplomaattisten asioiden hoitoon. Hänet palkittiin Suomen Leijonan ansioristillä 1991. Avioliiton päätyttyä eroon hän muutti takaisin Suomeen vuonna 1994. Vinkan pitkäaikaisimpia ystäviä oli näyttelijä Helena Kara.
Vinkka kuoli pitkälliseen sairauteen Helsingissä päivää ennen 87-vuotispäiväänsä joulukuussa 2012.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1953 | Jälkeen syntiinlankeemuksen | lehtori Elsa Tuovi |
| 1953 | Siltalan pehtoori | Lilli Lind |
| 1955 | Tuntematon sotilas | Vera |
| 1958 | Pieni luutatyttö | vuorineuvoksetar |
Aiheesta muualla

Helena Vinkka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vahtera, Tiina: IS 2005: Viimeiset velikullat – ja sisko muistelivat Tuntematonta Ilta-Sanomat. 8.12.2012. Arkistoitu 10.12.2012. Viitattu 4.12.2013.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Alain-Guillaume Bunyoni

| Alain-Guillaume Bunyoni |
| --- | --- |

Pääministeri
 23.6.2020 – 7.9.2022  
Edeltäjä:  Pascal-Firmin Ndimira
Seuraaja:  Gervais Ndirakobuca
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Tiedot
Puolue:  CNDD–FDD
Alain-Guillaume Bunyoni on burundilainen kenraali ja  poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä kesäkuusta 2020 syyskuuhun 2022. Hän edustaa CNDD–FDD-puoluetta.
Presidentti Évariste Ndayishimiye erotti Bunyonin syyskuussa 2022 syytettynä vallankaappauksen suunnittelusta.  21. huhtikuuta 2023 Bunyoni pidätettiin, muutta syytteitä ei silloin julkistettu. Bunyoni oli edellisen prsidentin Pierre Nkurunzizan läheinen liittolainen. Yhdysvallat kohdisti häneen pakotteita syyttäen Bunyonia ihmisoikeusloukkauksista väkivaltaisuuksien aikana, jotkä liittyivät Nkrunzizan päätökseen asettua ehdolle kolmannelle kaudelle.
Hänet tuomittiin joulukuussa 2023 elinkautiseen vankeuteen useista syytteistä, mukaan lukien juonittelu perustuslaillisen hallinnon kaatamiseksi sekä noituuden käyttö presidentin hengen uhkaamiseen, kansallisen turvallisuuden heikentäminen, talouden horjuttaminen ja laiton rikastuminen.
Évariste Ndayishimiye

| Évariste Ndayishimiye |
| --- | --- |
 Évariste Ndayishimiye vuonna 2022.
Burundin tasavallan presidentti
 18. kesäkuuta 2020–  
Pääministeri:  Alain-Guillaume Bunyoni
Varapresidentti:  Prosper Bazombanza
Edeltäjä:  Pierre Nkurunziza
Henkilötiedot
Syntynyt: 1968 (ikä 56–57) Giheta
Puoliso:  Angéline Ndayubaha
Tiedot
Puolue:  CNDD–FDD
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Burundi
Sotilasarvo:  kenraali
Evariste Ndayishimiye (s. 1968) on burundilainen poliitikko, joka on toiminut Burundin presidenttinä 18. kesäkuuta 2020 alkaen. Hän edustaa CNDD–FDD-puoluetta.
Ndayishimiye oli edeltäjänsä, maata 15 vuotta hallineen Pierre Nkurunzizan suosikki presidentin virkaan. Hän lupasi muuttaa burundilaista yhteiskuntaa vapaammaksi ja tasa-arvoisemmaksi, ja lehdistö ja oppositio ovat suhtautuneet edistykseen varovaisen toiveikkaasti. Hän pyrkii myös lisäämään kansainvälistä yhteistyötä. Kuitenkin monet Nkurunzizan kauden vaikuttajat ovat saaneet pitää asemansa myös Ndayishimiyen kaudella.
Toisin kuin edeltäjänsä, Ndayishimiye suhtautui koronapandemiaan vakavasti ja nimesi COVID-19-viruksen kansalliseksi vaaratekijäksi heti valtaan noustuaan heinäkuussa 2020. Ensimmäiset rokotukset jaettiin kuitenkin vasta lokakuussa 2021 kiinalaisten lahjoittamilla rokotteilla. Burundi oli Afrikan toiseksi viimeinen maa joka aloitti koronarokotukset.
Suomi olympialaisissa

Suomi osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1908 Lontoossa, ja siitä lähtien maa on osallistunut jokaisiin kesä- ja talviolympialaisiin. Suomen joukkue tosin otti osaa jo vuoden 1906 välikisoihin, mutta niitä ei katsota virallisiksi kesäolympialaisiksi.
Vaikka Suomi ei ollut itsenäinen valtio, se osallistui vuosina 1908 ja 1912 olympialaisiin omana joukkueenaan. Kesäkuussa 1914 Kansainvälinen olympiakomitea päätti venäläisten vaatimuksesta, ettei näin saanut enää tehdä vaan suomalaisten oli vastedes kuuluttava Venäjän joukkueeseen. Tätä päätöstä ei kuitenkaan sovellettu yksissäkään kisoissa, sillä jo samana vuonna syttyi ensimmäinen maailmansota, jonka vuoksi vuoden 1916 kisat peruutettiin, ja ennen seuraavia, vuoden 1920 kisoja Suomi oli itsenäistynyt.
Suomen menestyksekkäimmät lajit ovat kesäolympialaisissa olleet aikojen saatossa yleisurheilu ja paini. Yleisurheilussa menestystä on tullut etenkin kestävyysjuoksussa ja keihäänheitossa. Talviolympialajeista eniten menestystä Suomi on saanut maastohiihdossa ja mäkihypyssä. Menestynein suomalaisurheilija olympialaisissa on ollut Paavo Nurmi.
Suhteutettuna väkilukuun Suomi on kaikkien aikojen menestynein maa kesäolympialaisissa.
Sauvojen kuningatar

Rider-Waite-Smith tarot-pakan Sauvojen kuningatar
Sauvojen kuningatar on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa kuningatar istuu valtaistuimellaan kirkkaankeltaiseen kaapuun pukeutuneena.  Kuningattarella on sauva oikeassa kädessään. Vasemmassa kädessään hän pitää auringonkukkaa.Iloa symboloiva kukka toistuu myös hänen kruunussaan ja valtaistuimessa. Jaloissaan kuningattarella on musta kissa, jonka on sanottu kuvastavan esimerkiksi terävää intuitiota, nopeita refleksejä ja varjopuolia, jotka on valjastettu voimavaraksi.
Itäharju

| Itäharju> Österås |
| --- | --- |
 Yksi If-talon kolmesta tornista.
 Kaupungin kartta, jossa Itäharju korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Nummi-Halinen
Pinta-ala:  ? km² 
Väkiluku:  ?? (?)
Väestötiheys:  ? as./km²
Työpaikkoja:  ? kpl ?  (?)
Osa-alueet:  ?
Itäharju (ruots. Österås) on Turussa sijaitseva kaupunginosa, joka sijaitsee Kupittaan, Pääskyvuoren ja Nummen kaupunginosien välissä. Alueella on runsaasti omakotitaloja ja pienteollisuutta. Myös Jaanin kerrostaloalue 1970-luvun alusta (suunnittelija Veijo Kahra) kuuluu Itäharjun kaupunginosaan. Kupittaan toimistokeskittymästä Itäharjulle on levinnyt tiivistä toimistorakentamista 2000-luvun alkuvuosina. Turun yliopistollinen keskussairaalan T-sairaala sijaitsee Itäharjun luoteisosassa paikalla, jossa 1960-luvun loppuun asti toimi Kupittaan Savi. Itäharjun näkyvimmät rakennukset ovat vakuutusyhtiö Ifin käyttämän If-talon kolme toimistotornia.
Vuonna 1831 raivonneen koleraepidemian aikana Itäharjulle perustettiin kolerahautausmaa. Toisen maailmansodan aikana Itäharjun Mikkolanmäellä sijaitsi ilmatorjuntapatteri.
Turun keskustan ja Varissuon välinen tiheä bussiliikenne kulkee Itäharjun läpi. Alueella on myös automarket Prisma.
Turun tiedepuiston suunnitellaan laajenevan Kupittaan korkeakoulukampukselta Itäharjun teollisuusalueen suuntaan niin, että vuoteen 2050 mennessä alueella olisi uusia asuntoja yli 20 000 ja uusia työpaikkoja yli 10 000. Kaupunginosia yhdistämään kaavaillaan Helsingintien ja rautatien ylittävää betonikantta.
Teollisuusalue

Kupittaan Saven ohella Itäharjun teollisuusalueen aiempia yrityksiä ovat olleet keraamisia sähköeristeitä valmistanut Turun Porsliinitehdas, jonka Frithiof Strandellin suunnittelema rakennus vuodelta 1920 toimii nykyisin tieto- ja viestintäalan yritysten keskittymänä nimellä Old Mill. Itäharjulla ovat toimineet myös muun muassa Suomisen Konepaja Oy, Veljekset Hasanin neulomo ja kutomo, Tuottajain Myyntikonttori, Ruolan betonielementtitehdas, Autokori Oy (1951–1973), Lihatukku T. Bang, Seinälevy Oy, Turun Metalli ja Romuliike Oy, Kiintokaluste Oy, Kutola Oy, matto- ja sisustusliike Reitala, Teräs Oy, Turun Sanomien Serioffset sekä puutyötehtaat Vuolu Oy ja Puukovera Oy. Itäharjulla nykyisin toimivia yrityksiä ovat Hansaprint, Mesekon, Rostenin leipomo, Fläkt Woods (ent. Suomen Puhallintehdas), A. Grönroos Oy ja Metro Auto. Teollisuusalueella on myös Lidl-myymälä, puhallintehtaan vanhaan halliin saneerattu Prisma-tavaratalo sekä rengasliikkeitä ja autohuoltoja.
Entinen seurakuntatalo

Albert Richardtsonin suunnittelemalla, vuonna 1934 valmistuneella funkistyylisellä Itäharjun seurakuntatalolla on monivaiheinen historia. Osoitteessa Vanha Littoistentie 22 se palveli Turun tuomiokirkkoseurakunnan käytössä 1980-luvulle asti, kunnes se myytiin kaupungille ja oli sen jälkeen kolmisenkymmentä vuotta A-klinikan käytössä. Vuodesta 2011 talossa on toiminut majoitusliike Majatalo 22. Talossa on toiminut myös kansakoulun alaluokkia, joista koululaiset ovat siirtyneet toiselle tai kolmannelle luokalle Nummen tai Kerttulin kouluun.
Itäharjun ajot 1955–1965

Itäharjun kaduilla ajettiin vuosittaisia auto- ja moottoripyöräkilpailuja nimeltä Itäharjun ajot vuosina 1955–1965. Katurata kulki reittiä Kalevankatu–Peronkatu–Voimakatu–Karjakatu–Teollisuuskatu. Elo- tai syyskuisena sunnuntaina järjestetyissä Itäharjun kilpailuissa ajoivat muiden muassa Curt Lincoln, Timo Mäkinen, Jarno Saarinen, Leo Kinnunen ja Rauno Aaltonen.  Esimerkiksi vuonna 1964 Itäharjun ajot sai viitisen tuhatta katsojaa. Vuonna 1966 Turun Moottoriseuran järjestämä tapahtuma siirtyi Artukaisiin nimellä Artukaisten ajot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itäharju Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Konkistadori

Pedro Liran 1889 maalaus Santiago de Chilen perustamisesta.
Konkistadoreja rukoilemassa ennen Tenochtitlánin valloitusta. Maalaus vuodelta 1909.
Konkistadorit (esp. conquistadores) olivat espanjalaisia sotilaita, jotka löivät ensin muslimit Espanjassa 1400-luvun lopulla ja valloittivat sitten Amerikan 1490-luvun ja 1500-luvun aikana.
Historia

Kun Espanjan kuninkaat taistelivat Espanjan valloittaneita muslimeja vastaan, he turvautuivat paljon aristokraateista koostuneeseen raskaaseen ratsuväkeen. Heitä kutsuttiin aluksi hidalgoiksi, mutta ajan myötä heitä alettiin kutsua myös konkistadoreiksi eli valloittajiksi.
Kun espanjalaiset olivat saaneet Granadan takaisin muslimeilta vuonna 1492, Espanjan takaisinvalloitus oli ohi. Pitkän sodan jäljiltä maassa oli kuitenkin tuhansia sotilaita, joilla ei ollut valmiuksia ryhtyä toiseen ammattiin. Työttömät sotilaat alkoivat vaellella maaseudulla ryöstelemässä. Kun Kristoffer Kolumbus oli löytänyt maata Atlantin takaa vuonna 1492, kuningas Ferdinand lähetti sinne työttömät sotilaansa palvelemaan isänmaata, levittämään kristinuskoa ja rikastumaan.
Jotkut konkistadoreista olivat aristokraatteja ja aatelisia, mutta useimmat olivat köyhien aatelisperheiden poikia tai tavallisia sotilaita. Kaikki heistä olivat seikkailunhaluisia, omapäisiä ja kurittomia. Koska hevosia oli vaikea rahdata meren poikki, konkistadorien ratsuosastot olivat pieniä, joskin pelottavia intiaanien silmissä. Suurin osa konkistadorien joukoista oli raskasta jalkaväkeä, joka pukeutui rautaisiin rintalevyihin, kypäriin ja reisisuojuksiin. Joillain varakkaimmilla sotilailla oli lisäksi täydet käsivarsisuojukset ja laattahaarniskat. Aseina heillä oli rapiirit ja kahden käden leveämiekat, peitset, hilparit, varsijouset, lunttulukkomusketit sekä kanuunat.
Taistelussa konkistadorit yrittivät aina kaapata aloitteen itselleen, jotta he pystyivät hyödyntämään ylivoimaista aseistustaan. Kun konkistadorit taistelivat intiaaniliittolaistensa rinnalla, he muodostivat etujoukon, joka puhkaisi vihollisen rivit. Konkistadorit olivat valloitussodissaan hyvin menestyksekkäitä, sillä he olivat tekniikaltaan parituhatta vuotta edellä intiaaneja, joilla ei ollut rautaa tai pyörää. Konkistadorien tietä tasoitti myös Euroopasta tulleiden tautien leviäminen intiaanien joukkoihin.
Amerikan valloitukset alkoivat toden teolla vuonna 1519, kun Hernán Cortésin joukot nousivat maihin Meksikon rannikolla 550 miehen ja 16 hevosen vahvuisina. Espanjalaiset liittoutuivat valtaa pitäneiden asteekkien alistamien heimojen kanssa ja löivät asteekit Tenochtitlánissa vuonna 1521. Vuonna 1530 Francisco Pizarro valloitti Perussa Inkavaltakunnan vain 150 miehen armeijalla, joka ei kärsinyt lainkaan miehistötappioita. Muita konkistadoriarmeijoiden johtajia olivat esimerkiksi Juan Ponce de León, Hernando de Soto ja Francisco Vásquez de Coronado, jotka valloittivat Espanjalle alueita Pohjois-Amerikasta. Koko Amerikan valloitukseen ja Espanjan siirtomaaimperiumin perustamiseen konkistadoreilta kului vain 40 vuotta.
Kuuluisia konkistadoreja

Lope de Aguirre
Diego de Almagro
Diego de Alvarado
Pedro de Alvarado
Hernán Cortés
Gonzalo Jiménez de Quesada
Kristoffer Kolumbus
Pánfilo de Narváez
Vasco Núñez de Balboa
Alonso de Ojeda
Francisco de Orellana
Francisco Pizarro
Juan Ponce de León
Hernando de Soto
Francisco Vásquez de Coronado
Filosofian määritelmät

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Filosofian määritelmillä pyritään selvittämään, mitä yhteistä eri filosofian muodoilla on ja miten filosofia eroaa muista tieteenaloista. Filosofian yleisistä piirteistä, kuten rationaalisuudesta, järjestelmällisyydestä ja kriittisyydestä, vallitsee laaja yksimielisyys. Nämä luonnehdinnat ovat kuitenkin usein liian epämääräisiä kunnolliseksi määritelmäksi. Yksityiskohtaisemmat määritelmät ovatkin kiistanalaisia, usein siksi, että ne sulkevat pois joitain filosofian osa-alueita.
Historiallinen kehitys

Filosofian käsite on muuttunut merkittävästi historian saatossa. Aiemmin se kattoi kaikki rationaalisen tutkimuksen muodot, mukaan lukien nykyiset erillistieteet. Esimerkiksi Isaac Newtonin merkittävä teos Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica ilmentää tätä laajempaa merkitystä. Nykyään filosofian käsitettä käytetään suppeammassa merkityksessä.