François Bazaramba
Oikeudenkäynti Suomessa

Keskusrikospoliisi aloitti vuoden 2006 lopussa tutkinnan Bazaramban syyllistymisestä joukkotuhontaan Ruandan kansanmurhan aikana. KRP käytti esitutkinnasta nimeä “Operaatio Daylight” ja sitä johti rikosylikomisario Thomas Elfgren. Ruandaan lähetettyyn ryhmään kuului enimmillään kolme tutkijaa, kaksi analyytikkoa, teknisen tutkinnan johtaja sekä kaksi teknistä tutkijaa. Bazaramba vangittiin Porvoon käräjäoikeuden määräyksenä joukkotuhonnasta epäiltynä 6. huhtikuuta 2007 kotonaan Porvoossa. Suomi kieltäytyi helmikuussa 2009 luovuttamasta Bazarambaa Ruandaan tuomittavaksi. Oikeusministeriö perusti päätöksensä muun muassa YK:n Ruanda-tuomioistuimen kantaan, jonka mukaan epäilty ei olisi saanut Ruandassa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä.
Syyskuussa 2009 syyttäjä vaati Porvoon käräjäoikeudessa Bazaramballe elinkautista vankeusrangaistusta. Syyttäjän mukaan hutuihin kuuluva Bazaramba oli surmannut ja käskenyt surmata tutseja. Bazaramba kiisti syytökset ja kertoi olleensa kansanmurhan aikaan itsekin vaarassa, koska suojeli tutseja. Hänen mukaansa Ruandan nykyhallinto piti häntä syyllisenä syntyperänsä ja asemansa vuoksi ja lisäksi monet hyötyisivät taloudellisesti hänen tuomitsemisestaan.
Kesäkuussa 2010 käräjäoikeus tuomitsi Bazaramban joukkotuhonnasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Bazaramba tuomittiin käskystä tai yllytyksestä tappaa viisi tutsia. Kymmenen lisäsyytettä murhista hylättiin. Lisäksi oikeus katsoi että Bazaramba oli hankkinut tutsien omistamien rakennusten polttamisessa käytettyjä tarvikkeita ja jakanut näitä sekä yllyttänyt ja käskenyt hutuja polttamaan rakennuksia.
Helsingin hovioikeus aloitti tapauksen käsittelyn 18. lokakuuta 2010. Hovioikeus piti voimassa käräjäoikeuden tuomion elinkautisesta vankeusrangaistuksesta 30. maaliskuuta 2012. Tuomion perustelut olivat käräjäoikeuden päätöstä laajemmat, koska hovioikeus katsoi Bazaramban paitsi antaneen käskyjä tutsien tappamiseen ja heidän kotiensa polttamiseen, myös tappaneen henkilökohtaisesti useita tutseja. Korkein oikeus hylkäsi Bazaramban valituslupahakemuksen päätöksellään 22. lokakuuta 2012, joten hovioikeuden tuomio jäi pysyväksi.
Huhtikuussa 2013 Bazaramba jätti tuomiostaan valituksen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen. Valituksen mukaan oikeudenkäynnissä käytettiin Bazarambaa vastaan näyttönä kiduttamalla saatuja todistajanlausuntoja eikä oikeudenkäynti ollut oikeudenmukainen. Jo Helsingin hovioikeus oli antamassaan tuomiossa ainakin epäsuorasti todennut, että osa todistajista oli saattanut joutua epäasiallisen kohtelun kohteeksi vankilassa, mutta hovioikeus ei nähnyt syy-yhteyttä kertomusten ja vankien kokeman kohtelun välillä.
Bazaramba ei osaa suomea, joten oikeudenkäynnin aikana hänelle tulkattiin ranskaksi tuomarien ja syyttäjien väliset kysymykset ja keskustelut. Bazarambaa puolusti Ville Hoikkala. Suomen Asianajajaliiton valvontalautakunta määräsi Bazaramban puolustukseen kuuluneelle asianajaja Ingrid Heickellille 2000 euron seuraamusmaksun epäasiallisesta käyttäytymisestä oikeuden istunnossa. Kun oikeuden puheenjohtaja kysyi oikeudenkäynnin  todistajalta, oliko hän hutu vai tutsi, Heickell tokaisi englanniksi: ”Oletteko hetero vai homo?"
Tästä niin sanotusta Ruanda-oikeudenkäynnistä oli tullut kuluja Suomelle kesän 2010 käräjäoikeuden tuomioon mennessä poliisille 1,1 miljoonaa ja oikeusministeriölle noin 1,5 miljoonaa, johon sisältyy muun muassa matkoja Afrikkaan.