stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mick Ronson
Varhainen ura

Ronson syntyi Hullissa, Yorkshiressä ja suunnitteli lapsena sellistin uraa, mutta siirtyi kitaraan. Ronsonin ensimmäinen yhtye oli The Mariners, johon hän liittyi marraskuussa 1963. Hän toimi myös kokoonpanossa The Crestas ennen lähtemistään Lontooseen 1965. Lontoossa Ronson jatkoi uraansa mekaanikkona ja muusikkona. Ronson palasi myöhemmin Hulliin ja toimi muun muassa yhtyeessä The Rats.
Bowie

Ronson suostui liittymään David Bowien taustayhtyeeseen vuonna 1970. Hän esiintyi saman vuoden 5. helmikuuta David Bowien kanssa John Peelin Sunday Show’ssa.
Mick Ronsonin kitaransoittoa ja taustalaulua kuultiin ensimmäistä kertaa Bowien albumilla The Man Who Sold the World vuonna 1970. Hän esiintyi myös Hunky Dorylla (1971), Ziggy Stardustilla (1972), Aladdin Sanella (1973) ja Pin Upsilla (1973) ja teki levyille myös jousisovituksia. Tämän jälkeen Ronson lähti Bowien taustayhtyeestä The Spiders from Mars, eikä hän esiintynyt enää albumilla Diamond Dogs (1974).
Myöhemmät vaiheet

Ronson julkaisi Bowien taustayhtyeestä lähdettyään kolme sooloalbumia: Slaughter On 10th Avenue (1974), Play Don't Worry (1975) ja Heaven and Hull (postuumisti 1994).
Ronsonia kuultiin edellisvuonna AIDSiin menehtyneen Freddie Mercuryn muistokonsertissa huhtikuussa 1992. Ronson esiintyi vuonna 1993 vierailevana artistina The Wildheartsin levyllä. Hän soitti kitarasoolon kappaleessa ”My Baby Is A Headfuck”. Vuonna 1990 hän esiintyi Ian Hunterin sooloalbumilla ja oli aikaisemmin tehnyt tämän kanssa yhteistyötä muun muassa Ellen Foleyn ja Iron City Houserockersin levytyksillä. Vuonna 1993 Ronson työskenteli jälleen Bowien kanssa.
Ronson kuoli maksasyöpään huhtikuussa 1993. Hän oli aiemmin kuulunut mormoneihin.
Kamiandougou

| Kamiandougou |
| --- | --- |
 Kamiandougou
 Koordinaatit: 13°42′3″N, 5°30′59″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Ségoun piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  15 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamiandougou on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Nonongo sijaitsee Nigerjoen itäpuolisella tasangolla 95 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 15 200 asukasta (vuonna 2009).
Kamiandougoun kunta rajoittuu etelässä Ségoun piirin Fatinén, lännessä Diédougoun ja Dioron sekä koillisessa Macinan piirin Macinan ja Saloban kuntiin. Kuntaan kuuluu 20 kylää.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet ja lampaat. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Nonongossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Merja Korhonen

Merja Korhonen (16. tammikuuta 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa LP Kangasalassa, Lentopallon Mestaruusliigaa. Hän on kuulunut myös naisten A-maajoukkueeseen. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja.
Ura

Urallaan Korhonen on pelannut Savonlinnan Ajossa kaudella 2000-2001, jonka jälkeen Ajo-KLP:ssä kauden verran. Tämän jälkeen hän pelasi LP Kangasalassa kaksi kautta kunnes siirtyi Vanajan RC:n riveihin voittaen suomenmestaruuden kaudella 2005. Kaudella 2006 hän edusti Pieksämäen Tsemppiä, jonka jälkeen hän on edustanut Oriveden Ponnistusta voittaen kaksi kertaa peräkkäin SM-hopeaa. Nyt Korhonen pelaa toista kauttaan LP Kangasalassa.
A-maajoukkue

Korhonen pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kaudella 2003 Viron naismaajoukkuetta vastaan. Hän pelasi maajoukkueessa 25 maaottelua vuosina 2003–2012.
Saavutukset

Kauden paras naisjuniori 2003
Suomenmestaruus 2005
SM-hopea 2007, 2008
Suomen Cupin mestaruus 2013
Joukkueet

2000-01 Savonlinnan Ajo, Finland
2001-02 Ajo-KLP Team, Finland
2002-04 LP-Kangasala, Finland
2004-05 Vanajan RC, Finland
2005-06 Pieksämäen Tsemppi, Finland
2006-07 Oriveden Ponnistus, Finland
2007-08 Oriveden Ponnistus, Finland
2011-2013 LP Kangasala
Kamia Yousufi

| Kamia Yousufi> کیمیا یوسفی |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1996 
Kansalaisuus:   Afganistan
Yleisurheilija
Pituus:  165  cm
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  100 m: 13,29 s (Tokio 2020)
Kamia Yousufi (s. 20. toukokuuta 1996) on afganistanilainen pikajuoksija.
Yousufi edusti Afganistania vuoden 2016 Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 100 metrin matkalla. Hän juoksi ajaksi Afganistanin ennätyksen, 14,02. Hän jäi kilpailussa kuitenkin jo alkueriin. Yousufi edusti Afganistania myös vuoden 2020 Tokion kesäolympialaisissa. Hän juoksi 100 metriä ajalla 13,29 tehden uuden Afganistanin ennätyksen. Hän osallistui myös vuoden 2024 Pariisin kesäolympialaisiin juosten alkuerässä ajan 13,42, jolla hän karsiutui jatkosta.
Talibanin vallattua Afganistanin elokuussa 2021, Yousufi pakeni Iraniin ja asuu nykyään (2024) Australiassa.
Käännös suomeksi
Karhusaari (Etelämanner)

San Martin -tutkimusaseman sijainti. Karhusaari sijaitsee sen lähellä.
Karhusaari on kallioinen saari Margueritenlahdella Etelämantereella. Saaren sijainti on (68°11'00"S) eteläistä leveyttä ja (67°04'00"W) läntistä pituutta. Saari sijaitsee Grahaminmaassa lähellä argentiinalaista San Martinin tutkimustukikohtaa Antarktiksen niemimaalla. Saari on muodostunut laavakivestä, jonka alla on intrusiivinen juoni ja metamorfista kiveä.
Saaren tunsivat tiettävästi brittiläisen Graham Landin retkikunta (1934–1937) sekä yhdysvaltalainen Antarctic Service -retkikunta 1939–41. Molempien retkikuntien perusleiri sijaitsi Stoningtonin saarella. Saaren nimesi Karhusaareksi 1947 Britannian hallituksen alla toimiva Falklands Islands Dependencies Survey -organisaatio (FIDS). Saari sai nimensä yhdysvaltalaisen retkikunnan lippulaivan mukaan, joka vieraili saarella vuonna 1940.
Kaunis uni

| Kaunis uni Annika Eklund |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997–1998
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Records
Annika Eklund muut julkaisut
|   | Kaunis uni 1998 | Valoja ja varjoja 2003 |
Kaunis uni on vuonna 1998 julkaistu Annika Eklundin ensimmäinen albumi. Tuolloin Annika Eklund esiintyi käyttäen taiteilijanimeä Annika. Levy oli pääosin Kassu Halosen ja Vexi Salmen yhteistyönä syntyneitä kappaleita, mutta mukana oli myös Viron euroviisuedustuskappale vuodelta 1996, "Kaelake hääl", jonka suomalainen versio on nimeltään "Kaulakoru".
Kappaleet

Kaunis uni – 4.17
Kaulakoru – 3.05 (Annika ja Rami Välimäki)
Varo ettei luotas hän karkaa – 4.27
Tyttö sopassa – 3.16
Loppumaton ikävä – 4.05
Mitä sitä selittämään – 3.09
Pyöritä tähtiin – 3.30
Tuhkimotarina – 2.57
Sinä päivänä kun sinä lähdet – 3.46
Höyhensaari – 3.15
Rooman taivas – 2.59
Auta mua – 3.20
Hula hula – 2.51
Karhusaari (Pietarsaari)

Karhusaari (ruots. Björnholmen) on kaupunginosa Pietarsaaren koillisosassa. Asutus on pääsääntöisesti omakotiasutusta. Etäisyys Pietarsaaren keskustaan on 2,9 kilometriä.
Merijuolavehnä

| Merijuolavehnä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Juolat Elytrigia
Laji::  juncea
Kaksiosainen nimi
 Elytrigia juncea  (L.) Nevski 
Synonyymit
 Elymus farctus  Elytrigia junceiformis 
Katso myös
   Merijuolavehnä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Merijuolavehnä eli haprajuola eli merijuola (Elytrigia juncea, syn. Elytrigia junceiformis, Elymus farctus) on monivuotinen heinäkasvi, joka muistuttaa juolavehnää (Elymus repens). Sitä tavataan Euroopan ja lähimaanosien merenrannoilla.
Ulkonäkö ja koko

Merijuolavehnä kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat sinivihreät ja siniharmaat. Kukintona on 4–20 cm pitkä harsu tähkä. Tähkässä on 4–9 3–8-kukkaista 15–28 millimetriä pitkää tähkylää. Merijuolavehnä risteytyy helposti juolavehnän kanssa.
Levinneisyys

Merijuolavehnän levinneisyysaluetta ovat Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän merenrannat. Se kasvaa Välimeren, Mustanmeren, Itämeren, Pohjanmeren ja Ison-Britannian, Irlannin, Ranskan, Espanjan ja Portugalin alueiden Atlantin valtameren rannoilla. Pohjoismaissa merijuolavehnä on eteläinen merenrantahietikoilla kasvava laji.
Merijuolavehnä Suomessa

Suomessa kasvaa merijuolavehnän alalaji merivehnä (Elymus farctus ssp. boreoatlanticus, aiemmin Elymus farctus ssp. boreali-atlanticus). Se on rauhoitettu laji ja arvioitu vaarantuneeksi, aiemmin äärimmäisen uhanalaiseksi. Merivehnän kasvupaikkoja tunnetaan Suomessa Kemiönsaaren Öröstä, Paraisten Jurmosta ja Hangosta.
Aiheesta muualla

Den virtuella floran: Strandkvickrot (Elytrigia juncea (L.) Nevski) (ruotsiksi)
Metroid Dread

| Metroid Dread |
| --- | --- |

Kehittäjä:  MercurySteam Nintendo EPD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Fumi Hayashi
Tuottaja:  Yoshio Sakamoto
Pelisarja:  Metroid
Julkaistu:   8. lokakuuta 2021
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Nintendo Switch
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Metroid Dread (jap. メトロイド ドレッド, Metoroido Doreddo) on MercurySteamin kehittämä ja Nintendon julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2021 Nintendo Switchille. Peli on viimeisin osa Metroid-pelisarjaa kattavassa pääkaanonissa sitten Metroid Fusion -pelin.
Kehitys

Metroid Fusionin jatko-osana tunnettu Metroid Dread oli ollut kehitteillä pitkään 2000-luvun puolivälistä alkaen ja se oli alkujaan suunniteltu Nintendo DS -käsikonsolille. Nimi pelille syntyi ajatuksesta, jonka mukaan pelihahmo päätyisi vieraalla planeetalla jonkinlaisen "pelon" varjostamaksi. Pelisarjan tuottaja Yoshio Sakamoto sai inspiraationsa aiheelle Metroid Fusionissa esiintyneen SA-X:n läsnäolon luomasta ahdistavasta ilmapiiristä; Sakamoto ei varsinaisesti halunnut Dreadin olevan kauhupeli, mutta halusi aiheen turvin tutkia "pelkotiloihin perustuvan pelin" käsitettä. Teknisten rajoitusten vuoksi projekti kariutui vuosikausiksi. Kun MercurySteam kehitti vuonna 2017 Metroid II:n uusintaversion Samus Returnsin, Sakamoto antoi pelinkehittäjille luvan toimia myös Dreadin kehittäjinä.
Juoni

Dread sijoittuu aikajanalla Metroid Fusionin tapahtumien jälkeen. Palkkiometsästäjä Samus Aran on vastaanottanut Galaktiselle Federaatiolle päätyneen mystisen signaalin, joka on lähetetty planeetta ZDR:stä, jonne Federaatio on lähettänyt huippuluokan E.M.M.I -tutkimusrobotteja ottamaan näytteitä potentiaalista X-parasiittien uhkaa ajatellen, menettäen siten yhteyden niihin. Samus suuntaa ZDR:ään tutkimaan tapausta, joutuen tekemisiin hänet kohteeksi ottavien, kuolettavien voimien kanssa.
Vastaanotto

Pelillä on Metacritic-kerääjäsivustolla 88/100 pistettä.
IGN on antanut pelille arvosanaksi 9/10. Arvostelussa kehutaan pelin yhdistelmää vaikeita pulmia, pomotaisteluita, tutkimista ja tasosuunnittelua
Vuoden 2021 The Game Awardsissa peli valittiin vuoden parhaaksi toimintaseikkailupeliksi. Metroid Dread on myös valittu vuoden peliksi Timen ja Digital Trendsin toimesta.
Myynti

Peli oli eniten ennakkoonmyydyin videopeli GameStopissa E3 2021 -tapahtuman jälkeen. Myös Japanissa, jossa Metroid -pelit eivät ole koskaan nauttineet kovinkaan suurta suosiota, peli myi lähes 90 000 kappaletta kahden ensimmäisen myyntipäivän aikana. Vuoden 2022 toukokuuhun menneessä peli on myynyt lähes 3 000 000 kappaletta maailmanlaajuisesti, mikä tekee siitä Metroid -pelisarjan myydyimmän pelin.
Aiheesta muualla

Metroid Dread MobyGamesissa (englanniksi)
Metroid Dread -pelin virallinen sivu (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Metroid  II: Return of Samus  Super Metroid  Fusion  Zero Mission  Other M  Samus Returns  Dread 
Prime-sarja:   Metroid Prime  Pinball  Hunters  Prime 2: Echoes  Prime 3: Corruption  Trilogy  Federation Force  Prime 4: Beyond 
Hahmot:   Samus Aran  Ridley  Kraid  Mother Brain  Adam Malkovich  Sylux 
Tapahtumapaikat:   Zebes  SR-388  Tallon IV
Martin Johnsrud Sundby

| Martin Johnsrud Sundby |
| --- | --- |
 Sundby Seefeld 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1984 (ikä 40) Oslo, Norja
Uran tiedot
Seura:  Røa IL
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2005–
Voitot:  30
Palkintokorokkeella:  74
 Tietolaatikko päivitetty 19. maaliskuuta 2019 
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | parisprintti (v) |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | yhdistelmäkilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | 15 km (p) |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2013 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | 15 km (p) |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | 15 km (p) |  |
|  Pronssia | Seefeld 2019 | yhdistelmäkilpailu |  |
Martin Johnsrud Sundby (s. 26. syyskuuta 1984 Oslo) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Røa IL -seuraa.
Sundby lopetti uransa keväällä 2021.
Arvokilpailut

Ensimmäisissä olympialaisissaan Vancouverissa 2010 Sundby hiihti avausosuuden Norjan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa hän oli 15:s, 30 kilometrin takaa-ajossa 18:s ja 15 kilometrin vapaalla hiihtotavalla 33:s.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Sundby hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa, sai pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja sijoittui viidenneksi 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Sundby oli yhdistelmäkilpailun toinen.
Sotšin olympialaisissa 2014 Sundby saavutti pronssia yhdistelmäkilpailussa, oli neljäs 50 kilometrillä ja 13:s 15 kilometrillä. Hän hiihti myös Norjan neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Falunin MM-kilpailujen 2015 aikana hän sairasteli, ja pystyi osallistumaan vain 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun, jossa oli yhdestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa yhdistelmäkilpailussa ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Tämän jälkeen hän oli mukana voittamassa Norjalle viestikultaa. 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa 4 × 10 kilometrin viestissä ja vapaan hiihtotavan parisprintissä sekä hopeaa 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Lisäksi hän oli vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä neljäs ja perinteisen 50 kilometrillä viides. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Sundby voitti kultaa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja viestissä sekä pronssia yhdistelmäkilpailussa. 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa seitsemäs.
Maailmancup > Kaudet 2003–2010

Sundby debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2003 Oslossa. Kaudella 2007–2008 hän voitti Liberecin parisprintin osakilpailun yhdessä Simen Østensenin kanssa. Samalla kaudella hän voitti Norjan viestijoukkueessa 4 × 10 kilometrin osakilpailut Beitostølenissa ja Falunissa.
Ensimmäisen henkilökohtaisen voittonsa ja palkintokorokepaikkansa Sundby saavutti Rukan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 30. marraskuuta 2008. Kaudella 2008–2009 hän voitti viestijoukkueessa myös 4 × 10 kilometrin Jällivaaran ja La Clusaz'n osakilpailut. Kaudella 2009–2010 hän voitti viestihiihdon osakilpailun Beitostølenissa.
Maailmancup > Kaudet 2010–2014

Kaudella 2010–2011 Sundby oli parhaimmillaan toinen Drammenin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui toiseksi Lahden yhdistelmäkilpailussa ja kolmanneksi Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Nové Městossa hän kuului voittaneeseen viestijoukkueeseen.
Kaudella 2012–2013 Sundby voitti Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun, oli kolmas Lahden 15 kilometrin perinteisen kilpailussa, toinen Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja kolmas Falunin finaalitapahtumassa. Hän kuului myös Jällivaaran ja La Clusaz'n osakilpailut voittaneeseen Norjan 4 × 7,5 kilometrin viestijoukkueeseen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas.
Kaudella 2013–2014 Sundby voitti Rukan avaustapahtuman ja oli kolmas Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Vuodenvaihteessa hän voitti Tour de Skin kokonaiskilpailun ja maaliskuussa Lahden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli toinen. Hän voitti Falunin finaalitapahtuman. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin.
Maailmancup > Kausi 2014–2015 ja  dopingkäry

Kaudella 2014–2015 Sundby sijoittui toiseksi Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän voitti Lillehammerin 3 päivän kiertueen sekä Davosin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Tammikuussa hän voitti Tour de Skin kokonaiskilpailun toisen kerran peräkkäin. Oslossa hän sijoittui kolmanneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja sijoittui normaalimatkojen cupissa toiseksi.
Sundby antoi kaudella 2014–2015 kaksi dopingnäytettä, joissa oli liikaa Ventolin-astmalääkkeestä peräisin ollutta salbutamolia. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS vapautti hänet dopingepäilyistä syyskuussa 2015. Kansainvälinen antidopingkunta Wada valitti tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASsiin, joka muutti tuomiota heinäkuussa 2016. Hän sai kahden kuukauden kilpailukiellon koska hänen ei katsottu rikkoneen sääntöjä tarkoituksella. Häneltä hylättiin neljä maailmancupin osakilpailutulosta ja tämän seurauksena hän menetti tuon kauden Davosin kilpailun ja Tour de Ski -voittonsa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun voiton. Maailmancupin korjatuissa pisteissä hän sijoittui kuudenneksi.
Maailmancup > Kaudet 2015–

Kaudella 2015–2016 Sundby voitti Rukan avaustapahtuman. Lillehammerissa hän voitti 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun ja viestin. Hän voitti Davosin 30 kilometrin vapaan ja Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailut. Tour de Skin kokonaiskilpailun hän voitti yli kolmen minuutin erolla Finn Hågen Kroghiin. Hän voitti Tourilla neljä osakilpailua: Lenzerheidessa käydyt 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja 10 kilometrin vapaan takaa-ajokilpailun sekä Val di Fiemmessä 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailun ja pitkään loppunousuun päättyneen viimeisen etapin. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui toiseksi Nové Měston 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja voitti viestin. Holmenkollenilla hän voitti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas. Hän voitti Lahden 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun. Hän voitti Ski Tour Canadalla sekä kokonaiskilpailun että Canmoren 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin.
Kaudella 2016–2017 Sundby sijoittui kolmanneksi Rukan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän voitti Lillehammerin Nordic Opening -tapahtuman ja Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Hän sijoittui toiseksi La Clusaz'n 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja kuului Norjan voittoisaan viestijoukkueeseen. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli toinen runsaan minuutin Sergei Ustjugoville hävinneenä. Ulricehamnissa hän sijoittui toiseksi 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja kuului Norjan voittoisaan viestijoukkueeseen. Falunissa hän oli toinen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Otepäässä hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja Oslossa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Hän voitti jälleen maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin.
Kaudella 2017–2018 Sundby sijoittui toiseksi Rukan Nordic Opening -tapahtumassa ja Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Tour de Skn päätösetapilla hän oli nopein ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Hän sijoittui vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailuissa kolmanneksi Seefeldissä ja toiseksi Oslossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas ja normaalimatkojen cupissa toinen.
Kaudella 2018–2019 Sundby sijoittui Beitostølenissä toiseksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa sekä voitti 4 × 7,5 kilometrin viestin. Davosissa hän oli kolmas 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skillä 2018–2019 hän oli nopein Oberstdorfin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa. Tourin lopputuloksissa hän oli seitsemäs. Hän sijoittui toiseksi Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs ja normaalimatkojen cupissa kolmas.
Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

|  | Pvm>  | Vuosi | Paikkakunta | Maa | Matka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 30. marraskuuta | 2008 | Kuusamo | Suomi | 15 km (p) |
| 2. | 24. marraskuuta | 2012 | Jällivaara | Ruotsi | 15 km (v) |
| 3. | 1. joulukuuta | 2013 | Kuusamo | Suomi | maailmancupin avaustapahtuma |
| 4. | 5. tammikuuta | 2014 |  |  | Tour de Skin kokonaiskilpailu |
| 5. | 2. maaliskuuta | 2014 | Lahti | Suomi | 15 km (v) |
| 6. | 16. maaliskuuta | 2014 | Falun | Ruotsi | maailmancupin finaali |
| 7. | 7. joulukuuta | 2014 | Lillehammer | Norja | 3 päivän kiertue |
| 8. | 29. marraskuuta | 2015 | Kuusamo | Suomi | maailmancupin avaustapahtuma |
| 9. | 5. joulukuuta | 2015 | Lillehammer | Norja | 30 km yhdistelmäkilpailu |
| 10. | 12. joulukuuta | 2015 | Davos | Sveitsi | 30 km (v) |
| 11. | 20. joulukuuta | 2015 | Toblach | Italia | 15 km (p) |
| 12. | 10. tammikuuta | 2016 |  |  | Tour de Skin kokonaiskilpailu |
| 13. | 6. helmikuuta | 2016 | Oslo | Norja | 50 km (p) yhteislähtökilpailu |
| 14. | 21. helmikuuta | 2016 | Lahti | Suomi | 30 km yhdistelmäkilpailu |
| 15. | 12. maaliskuuta | 2016 |  | Kanada | Ski Tour Canadan kokonaiskilpailu |
| 16. | 4. joulukuuta | 2016 | Lillehammer | Norja | Nordic Opening -tapahtuman kokonaiskilpailu |
| 17. | 10. joulukuuta | 2016 | Davos | Sveitsi | 30 km (v) |
| 18. | 19. helmikuuta | 2017 | Otepää | Viro | 15 km (p) |
| 19. | 11. maaliskuuta | 2017 | Oslo | Norja | 50 km (p) |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martin Johnsrud Sundby Wikimedia Commonsissa