stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrea Ehrig-Mitscherlich

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrea Mitscherlich, 1977 |  Andrea Mitscherlich, 1977 |  Andrea Mitscherlich, 1977 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 3 000 m |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | 3 000 m |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 3 000 m |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | 1 500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Karl-Marx-Stadt 1983 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1985 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Inzell 1982 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Deventer 1984 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Den Haag 1986 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | West-Allis 1987 | yhteispisteet |  |
| Yleisluistelun EM-kilpailut  | Yleisluistelun EM-kilpailut  | Yleisluistelun EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 1983 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Groningen 1985 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Geithus 1986 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Groningen 1987 | yhteispisteet |  |
|  Kultaa | Kongsberg 1988 | yhteispisteet |  |
Andrea Ehrig-Mitscherlich (syntyjään Mitscherlich, myöhemmin Schöne ja Ehrig, s. 1. joulukuuta 1960 Dresden, Sachsen) on saksalainen, DDR:ää edustanut pikaluistelija, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Ehrig-Mitscherlich voitti olympialaisissa kaikkiaan seitsemän mitalia: yhden kullan (3 000 metrillä  Sarajevossa 1984), viisi hopeaa (3 000 metrillä Innsbruckissa 1976, 1 000 ja 1 500 metrillä Sarajevossa 1984 sekä 3 000 ja 5 000 metrillä Calgaryssa 1988) ja yhden pronssin (1 500 metrillä Calgaryssa 1988). Hän on myös viisinkertainen Euroopan-mestari (1983, 1985, 1986, 1987 ja 1988) ja kaksinkertainen maailmanmestari (1983 ja 1985), minkä lisäksi hänellä on neljä MM-hopeaa (1982, 1984, 1986, 1987). Ensimmäisen olympiamitalinsa saavuttaessaan hän oli vasta 15-vuotias.
Andrea Ehrig-Mitscherlich luisteli urallaan yhdeksän maailmanennätystä vuosina 1983-1987. Hän päätti uransa vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Andrea Ehrig-Mitscherlich Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Ejektiivi

Ejektiivi on konsonantti, jossa kurkunpää suljetaan ja sitä nostetaan, jolloin konsonantti voimistuu napsahtavaksi, kun sen sulkeuma avataan. Ejektiivejä voidaan sanoa "sylkäistyiksi" konsonanteiksi. Ejektiivejä voivat olla klusiilit, affrikaatat tai jopa pelkät hankausäänteet. Ejektiivejä esiintyy Kaukasian, Amerikan ja Afrikan kielissä, esimerkiksi tšetšeenissä, abhaasissa ja ketšuassa.
Ecublens (Vaud)

| Ecublens |
| --- | --- |

 vaakuna

 Ecublens
 Koordinaatit: 46°32′0″N, 6°33′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Hallintoalue (district):  Ouest lausannois
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,73 km²
Korkeus:  373–444 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  13 118
 – Väestötiheys:  2 297 as./km²
 
 www.ecublens.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ecublens on kaupunki Sveitsissä Vaud’n kantonissa. Kaupungissa on runsaat 12 000 asukasta.
Maantiede

Ecublens sijaitsee Genevenjärven pohjoisrannalla Lausannesta viitisen kilometriä länteen. Ecublens on taajaan asuttu kaupunki, ja se muodostaa yhtenäisen kaupunkialueen naapurikuntiensa Lausannen, Prillyn ja Renensin kanssa.
Liikenne

Moottoritiet A1 ja A9 kulkevat Ecublens’n kautta. SBB:n rautatie Lausannesta Geneveen ja Yverdon-les-Bains’iin kulkee kaupungin kautta.
Muuta

Ecublens on Vaud’n yliopistokaupunki. École polytechnique fédérale de Lausanne (EPFL), Lausannen valtiollinen tekninen korkeakoulu, ja Université de Lausanne (UNIL), Lausannen yliopisto, sijaitsevat kaupungissa.
Lausannen yliopiston ja Vaud’n kantonin kirjasto.
EPFL, Lausannen tekninen korkeakoulu.
LÉ Eithne

| LÉ Eithne |
| --- | --- |
 LÉ Eithne

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Verolme Corkin telakka, Rushbrook, Irlanti
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1982
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1983
Palveluskäyttöön:  7. joulukuuta 1984
Poistui palveluskäytöstä:  palveluksessa
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 760 t (kuiva) 1 910 t (kuormattu)
Pituus:  80,8 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  2 Ruston Paxman 12 RKC -dieselmoottoria 6800 hv (5,07 MW)
Nopeus:  20+ solmua
Miehistöä:  9 upseeria ja 77 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 Boforsin 57mm L/70 Mk1 tykki 2 20 mm Rheinmetall Rh202 -ilmatorjuntatykkiä 1 7,62 mm konekivääri 2 Wallopin 57 mm valoraketinheitintä
LÉ Eithne (viirinumero P31) on Irlannin laivaston Eithne-luokan vartiolaiva. Se on nimetty irlantilaisen taruston traagisen sankarittaren ja Formorian yksisilmäisen kuninkaan Balorin tyttären prinsessa Eithnen mukaan. Alus on Irlannin laivaston lippulaiva.
Aluksen tulenjohtojärjestelmänä on Signalin valmistama LIOD. Ilma- ja merivalvontatutkana on Signalin E/F-alueella toimiva DA 05 Mk4, jonka kantama on 137 kilometriä kahden neliömetrin tutkapinnalla mitattuna. Merenkulun apuna on kaksi Racalin valmistamaa Decca-merenkulkututkaa. Kaikuluotain on runkoon sijoitettu 10 kilohetrzin Plesseyn PMS 26.
Alus valmistui alun perin kalastuksen valvontaan pitkän partioajan mahdollistavana aluksena (jopa 19 vuorokautta). Luokan aluksia piti valmistua suunnitelmien mukaan neljä, mutta budjettileikkausten jälkeen ainoastaan LÉ Eithne valmistui. Aluksen vastaanotti 7. joulukuuta 1984 puolustusministeri Patrick Cooney, ja sen kastoi rouva Cooney. Se oli myös viimeinen Verlomen telakalta valmistunut alus, kun telakka lopetti 1984 alusten valmistuksen ja muuttui huoltotelakaksi.
Alus kykenee kuljettamaan kannellaan Aerospatiale SA 365F Dauphin -helikopteria, ja se on laivaston ainoa lentokannella varustettu alus. Helikopteri laskeutui alukselle ensimmäisen kerran heinäkuussa 1986. Alukselle ei kuitenkaan ole sijoitettu pysyvästi helikopteria, koska ilmasta tapahtuva  merivalvonta on siirretty hankituille CASA CN235-100MP Persuader merivalvontakoneille ja Dauphinet poistettu palveluksesta.
Alus osallistui New Yorkissa Vapaudenpatsaan kaksisataavuotisjuhlallisuuksiin kesäkuussa 1986, jolloin siitä tuli ensimmäinen Atlantin ylittänyt Irlannin laivaston alus. Alus vieraili 27.–30. kesäkuuta Hamiltonissa, josta se jatkoi matkaansa New Yorkiin. Se osallistui viiden vuorokauden ajan juhlallisuuksiin ennen lähtöään 8. heinäkuuta Newportiin, josta se jatkoi matkaansa Bostoniin 11. heinäkuuta. Alus lähti paluumatkalle 17. heinäkuuta.
Elokuussa 1990 alus teki kymmenen viikon partiomatkan Grand Banksiin Newfoundlandin rannikolle ja seuraavana vuonna se vieraili Lontoossa, jossa se kiinnittyi HMS Belfastin rinnalle Towerin sillan alle.
Huhtikuusta kesäkuuhun 2006 alus vieraili Buenos Airesissa Argentiinassa, jolloin siitä tuli ensimmäinen  eteläisellä pallonpuoliskolla vieraillut irlantilainen sotalaiva. Se osallistui vierailunsa aikana irlantilaissyntyisen amiraali William Brownin kuoleman 150-vuotisjuhlallisuuksiin.
Alus on tarkoitus korvata New-Generation Patrol Vessel (NPV) -aluksella vuonna 2013.
Ei-newtonilainen fluidi

Ei-newtonilaiset fluidit eli ei-newtonilaiset nesteet ovat fluideja (nesteitä tai kaasuja), joiden dynaaminen viskositeetti muuttuu leikkausjännityksen funktiona, vaikka paine ja lämpötila pysyisivätkin vakiona. Joissain tapauksissa ei-newtonilaisen fluidin viskositeetti riippuu myös ajasta.
Erilaisia ei-newtonilaisia fluideja

Bingham-plastinen neste käyttäytyy kuin newtoninen neste, mutta liikkeelle lähtö vaatii aluksi tietyn leikkausjännitteen. Tällaisia nesteitä ovat esimerkiksi biolietteet.
Pseudoplastinen neste notkistuu leikkauksen vaikutuksesta. Esimerkkinä tällaisesta nesteestä on majoneesi.
Dilatanttityyppinen neste paksuuntuu leikkauksen vaikutuksesta. Esimerkkinä juoksuhiekka sekä TiO2-lietteet.
Eikniemi

Eikniemi (ruots. Eknäs), kartoissa joskus muodossa Eekniemi, on kylä Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa.
Eikniemi rajoittuu etelässä Kärkniemenlahteen sekä idässä Kärkniemeen ja pohjoisessa Ruskolan kylään. Kantatila on peltojen ympäröimä ja kylä onkin itä- ja eteläosiltaan tasaista rantaan ulottuvaa peltoaukeaa. Kylän keskivaiheilta alkavat länteen sijoittuvat kallioiset metsäalueet, jotka erottavat sen Rantolasta ja Kasklahden kylästä. Metsän reunamilla sekä lahden rannalla on useita vapaa-ajan asuntoja.
Historia

Kylän pysyvä asutus on syntynyt ilmeisesti 1100-1200-luvuilla. 1500-luvulla Eknäsin kylä koostui kahdesta jo keskiajalta peräisin olevasta piispantilasta, jotka uskonpuhdistuksen seurauksena joutuivat kruunun omaisuudeksi. 1560-luvulla ne lahjoitettiin Ivar Månsson Stiernkorsille. Jossain vaiheessa 1600-lukua yhdistyivät yhdeksi Kärkniemen rajapiiritilaksi. 1680-luvulla tämä yhdistynyt tila peruutettiin kruunulle ja siitä tuli Päisterpään rusthollin augmentti. Vuonna 1747 tilaa tuolloin viljellyt lampuoti osti sen itselleen perintötilaksi.
Vuonna 1768 kylässä suoritettiin isojako. Sekä isojako- että uusjakokarttojen mukaan kylän yksinäistilan tontti sijaitsi nykyisellä paikallaan. Kantatilasta on myöhemmin lohkottu pari torppaa sekä useita kesäasuntoja.
Mauri Eivola

Mauri Eivola (s. 15. maaliskuuta 1963 Turku) on suomalainen, 192 senttimetriä pitkä jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-liigassa 1980-luvulla. Hän edusti Suomea kahdeksassa B-maaottelussa ja viidessä nuorten maaottelussa. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään varausnumerolla 101 vuonna 1981. Samana vuonna varattiin viisi muutakin TPS:n junioripelaajaa: Hannu Virta, Jali Wahlsten, Heikki Leime, Teppo Virta ja Kari Kanervo.
Eivola lähti 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja pelasi yhden kauden Niagara Fallsissa ja Rochesterissa. Kaudella 1982–1983 hän pelasi SM-liigaa TPS:n joukkueessa 11 ottelun verran mutta keräsi tilastoihinsa vain kuusi jäähyminuuttia eikä yhtään tehopisteitä. Kaudeksi 1983–1984 hän siirtyi I-divisioonaan Turun Toverien joukkueeseen mutta molemmat polvikierukat loukkaantuivat leikkauskuntoon ja Eivolan peliuraan tuli tauko.
Syksyllä 1985 Eivola pelasi viiden ottelun verran II-divisioonaa Turun Kisa-Veikkojen joukkueessa. Sitten Eivolan pelioikeudet omistanut TPS vuokrasi hänet I-divisioonajoukkue SaPKo:on valmistaakseen häntä palaamaan liigajäille. Eivola pelasi SaPKo:ssa viisi ottelua ja keräsi seitsemän tehopistettä, mutta Kiekkoreipas teki protestin Eivolan siirrosta ja tämä joutui jättämään savonlinnalaisjoukkueen. Vuodenvaihteessa 1985–1986 TPS vuokrasi Eivolan SM-liigajoukkue Jokereihin. Heti ensimmäisessä Helsingin-ottelussaan Eivola teki avausmaalin mutta jälleen hänen uransa uudessa seurassa jäi viiden ottelun mittaiseksi, kun hän loukkaantumisten vuoksi putosi vaihtopelaajaksi.
Syksyllä 1986 Eivola palasi SM-liigaan TPS:n joukkueessa. Ensimmäisessä kotiottelussa Tapparaa vastaan Eivola oli joukkueensa ykköstähti. Kauden aikana hän pysyi vakiokokoonpanossa ja keräsi 37 ottelussa tehopisteinä 9 maalia ja 12 syöttöä. Jäähyherkkyys näkyi tilastoissa 87 jäähyminuuttina. Kevään 1987 pudotuspeleissä hän teki viidessä ottelussa kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kaudella 1987–1988 Eivola teki 31 ottelussa 8 maalia ja antoi 15 maalisyöttöä. Jäähyjä kertyi 46 minuuttia. Tuolloin TPS jäi ensi kertaa liigahistoriansa aikana pudotuspelien ulkopuolelle. Kaudella 1988–1989 Eivola edusti SM-liigassa Porin Ässiä ja kokosi 35 ottelussa tehopisteet 10+15. Jäähyminuutteja kertyi 47. Tämä jäi Eivolan viimeiseksi liigakaudeksi. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigassa 119 runkosarjaottelua, joissa saaliina oli 28 maalia, 43 maalisyöttöä sekä 200 jäähyminuuttia. Pudotuspeleissä hän oli mukana vain keväällä 1987 ja kokosi neljän tehopisteen lisäksi neljä jäähyminuuttia.
Eetteri (alkuaine)

Eetteri (m.kreik. αἰθήρ, aithēr) oli antiikin ja keskiajan luonnontieteissä aine, jonka katsottiin täyttävän kuunylisen kaikkeuden.
Eetteri on luotu käsite, jossa painoton ja näkymätön kaikkeuden täyttävä aine luo fysikaalisen keinon selittää sähkömagneettisten aaltojen käyttäytymistä. Sähkömagneettinen säteily, valo ja muut sähkömagneettiset aallot, olivat käsityksen mukaan tämän kimmoisan tai hyytelömäisen jatkuvan väliaineen värähtelyä.
Ajatus eetteristä nousi keskeiseksi sitä myötä, että valonnopeus osoitettiin äärelliseksi ja syntyi kysymys siitä, mihin nähden tuo nopeus pitäisi mitata. Eetterin ajateltiin olevan aine, jota valon eteneminen edellyttäisi ja joka välittäisi valoa samaan tapaan kuin Maapallon ilmakehässä ilma välittää ääntä. Teorian alkuperäinen klassinen muotoilu todistettiin kokeellisesti vääräksi osoittamalla, että valonnopeus on vakio eikä riipu valon kulkusuunnasta. Modernissa suhteellisuusteoriassa eetterin olemassaoloa tai -olemattomuutta ei mitenkään voida todentaa.
Aristoteelisessa todellisuuskäsityksessä eetteri (maailmaneetteri) oli viides elementti maan, ilman, tulen ja veden lisäksi. Taivaankappaleet koostuivat Aristoteleen eetteristä ja sitä oli vain kuunylisessä avaruudessa. 1700- ja 1800-luvulla eetterillä tarkoitettiin yleisesti oletettua ainetta, jonka arveltiin täyttävän avaruuden ja toimivan valon ja muun sähkömagneettisen säteilyn väliaineena, sekä gravitaatiovuorovaikutuksen välittäjänä. Tästä on peräisin muun muassa sanonta eetteriin "radiolähetyksenä". Isaac Newton piti eetteriä painovoiman välittäjänä. René Descartes laajensi käsitettä eetteri tarkoittamaan kaikkeuden täyttävää väliainetta, joka paitsi synnytti aaltoilmiöt, loi myös aineen pyörteilyllään.
Mytologinen alkuperä

Homeerisessa kreikassa sana aithēr tarkoittaa ”puhdasta ilmaa” tai ”kirkasta taivasta”. Sana on etymologisesti sukua verbille aithō (αἴθω), joka tarkoittaa ”palamista” tai ”polttamista”. Kreikkalaisessa mytologiassa eetterin kuviteltiin olevan puhdasta olemusta, jossa jumalat elivät ja jota ne hengittivät. Näin se vertautui kuolevaisten hengittämään ilmaan. Se myös henkilöitiin jumaluudeksi nimeltä Aither, joka oli Ereboksen ja Nyxin poika.
Eetterin käsite vertautuu akashan käsitteeseen hindulaisessa filosofiassa, sekä mytologisessa mielessä että alkuaineena.
Viides alkuaine

Kreikkalaisessa ajattelussa neljä klassista alkuainetta olivat maa, vesi, ilma ja tuli. Platon esitti dialogissaan Timaios viidennen alkuaineen nimeltä kvintessenssi, josta kaikkeus ja kaikki taivaankappaleet oli tehty. Hän yhdisti sen dodekaedriin, viidenteen jäljellä olleeseen Platonin kappaleeseen.
Aristoteles luki eetterin klassisten alkuaineiden joukkoon viidentenä alkuaineena, kvintessenssinä. Hänen ajatuksensa oli, että neljä maallista alkuainetta ovat muutoksen kohteena, ja liikkuvat luonnollisesti suoraa linjaa, kun taas taivaassa ja ympyränmuotoisessa liikkeessä olevissa taivaankappaleissa ei ollut havaittu muutoksia. Aristoteelisella eetterillä ei ollut kvaliteetteja, eli se ei ollut sen enempää kuuma, kylmä, kostea kuin kuivakaan. Se ei voinut muuttua, esimerkiksi toiseksi alkuaineeksi, lukuun ottamatta muutosta paikan suhteen. Luontonsa mukaisesti sen liike oli ympyräliikettä.
Eetteri voitiin tulkita esimerkiksi valoakin hienommaksi tai jopa jonkinlaiseksi ”aineettomaksi aineeksi”. Keskiajan skolastikot sallivat eetterille tiheyden ominaisuuden, niin että taivaankappaleet olivat tiheämpää ”ainetta” kuin niiden välillä oleva avaruus.
Perintö

Eetterin käsite vaikutti luonnontieteeseen pitkään senkin jälkeen, kun tieteilijät olivat hylänneet teorian viidestä alkuaineesta. Ennen suhteellisuusteorian keksimistä termiä ”eetteri” tai valoeetteri käytettiin oletetusta väliaineesta, jonka värähtelystä valon ja muun sähkömagneettisen säteilyn ajateltiin muodostuvan. Myös painovoimaa selitettiin eetterin kaltaisen aineen avulla (gravitaatioeetteri). Fysiikan kehitys on kuitenkin poistanut tarpeen olettaa erillinen väliaine, joka täyttäisi kaikkeuden muutoin tyhjät alueet.
Käännös suomeksi
Efesoksen hallinnollinen agora

| Efesoksen hallinnollinen agora |
| --- | --- |
 Hallinnollisen agoran raunioita: Buleuterion, Basilika-stoa ja kylpylä.
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′11″N, 27°20′39″E
Rakennustyyppi:  agora
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Efesoksen hallinnollinen agora (Valtion agora) oli antiikin aikainen agora Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli kaupungin hallinnollinen keskusta ainakin Rooman varhaiselta keisarikaudelta lähtien, ja sen ympärillä sijaitsivat tärkeimmät hallintorakennukset. Agoran jäänteet ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Efesoksen hallinnollista agoraa ei tule sekoittaa Efesoksen kaupalliseen agoraan.
Historia

Varhaisimmat löydöt myöhemmän Hallinnollisen agoran paikalta ajoittuvat arkaaiselle kaudelle 600–500-luvuille eaa. Tuolta ajalta sieltä on löydetty katua sekä hautoja, minkä perusteella aluetta on käytetty alun perin hautausmaana. Paikalla on ollut agora viimeistään hellenistisen kauden lopulla.
Hallinnollinen agora toimi Efesoksen hallinnollisena keskuksena viimeistään roomalaiselta kaudelta keisari Augustuksen ajasta lähtien eli ajanlaskun alun tienoilta. Sitä käytettiin pääasiallisesti kokoontumispaikkana, ei niinkään kauppapaikkana. Agoraa uusittiin vielä myöhäisellä roomalaisella kaudella 200–300-luvuilla jaa.
Rakennukset ja rakennelmat

Hallinnollinen agora sijaitsi kaupungin eteläosassa Peion- ja Preon-vuorten eli nykyisten Panayır-dağin ja Bülbül-dağin välisessä laaksossa. Sen pituus oli noin 160 metriä ja leveys noin 58 metriä. Agoraa varten oli rakennettu suuri pengerrys tasaisen alueen luomiseksi.
Agoran pohjoislaitaa rajasi suurikokoinen, kolmilaivainen Basilika-stoa, joka edusti joonialaista tyyliä. Sen pohjoispuolella sijaitsivat muun muassa Buleuterion ja Prytaneion. Agoran eteläsivulla oli puolestaan kaksilaivainen pylväikkö. Sen itäpäässä oli doorilaista tyyliä edustanut porttirakennus. Agoran keskellä sijaitsi niin kutsuttu Hallinnollisen agoran temppeli ja länsipuolella Domitianuksen temppeli. Agoran länsisivulla kulkeva katu tunnetaan Domitianuksen katuna tämän temppelin mukaan, ja eteläsivun katu Magnesian portin katuna. Agoran luoteiskulmasta sai alkunsa Kuretes-katu.
Roomalaisella kaudella Hallinnollisen agoran ja sen lähistön tärkeimmät rakennukset ja rakennelmat olivat (numerot viittaavat kaavakuvaan):
Hallinnollisen agoran kylpylä
Nymfaion
Hallinnollinen agora
Doorilainen portti ja agoran eteläpylväikkö
Hallinnollisen agoran temppeli
Basilika-stoa
Buleuterion (”Odeion”)
Rhodoslainen peristyyli
Prytaneion
Prytaneionin pitotalo
Prytaneionin kathodos
Prytaneionin chalcidicum
Pollion muistomerkki ja Domitianuksen lähdekaivo
Hydrekdokheion
Domitianuksen temppeli
Nk. nissi (niche) -muistomerkki
Memmiuksen muistomerkki
Hydreion
Herakleen portti
Kuretes-katu
Trajanuksen porttirakennus
Trajanuksen nymfaion
Etelätie Magnesian portilta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Efesoksen hallinnollinen agora Wikimedia Commonsissa
Basilika-stoan raunioita.
Kaavakuva: Efesoksen Hallinnollisen agoran alue.
Raimo Ekholm

Raimo Olavi Ekholm (31. heinäkuuta 1946 Lahti – 4. helmikuuta 1989 Lahti) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Ekholm sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 suurmäessä 15:nneksi ja normaalimäessä 32:nneksi. Hän saavutti normaalimäessä SM-hopeaa vuonna 1969. Samana vuonna hän sijoittui Sveitsin mäkiviikolla kahdeksanneksi. Seuratasolla Ekholm edusti Lahden Hiihtoseuraa. Ekholm oli varamiehenä Suomen olympiajoukkueessa Grenoblessa 1968.
Efedrat

| Efedrat |
| --- | --- |
 Sorjaefedra (Ephedra fragilis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Gnetales
Heimo::  Efedrakasvit Ephedraceae
Suku::  Efedrat Ephedra  L.
Katso myös
   Efedrat Wikispeciesissä   Efedrat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Efedrat (Ephedra) ovat kuivien paikkojen ainavihantia pensaita, joiden lehdet ovat surkastuneet suomumaisiksi. Efedrat ovat paljassiemenisiä kasveja ja niiden lähin elossa oleva sukulainen on ikilehti (Welwitschia mirabilis). Efedrat on efedrakasvien heimon ainoa suku.
Lääkinnällinen käyttö

Efedrat sisältävät efedriiniä ja pseudoefedriiniä, joita on käytetty astman, heinänuhan ja kuumeen hoidossa sekä piristeinä ja dopingaineina.
Lajit

Lajilistaus Catalogue of Lifen mukaan.
| --- | --- |
 Ephedra alata  Ephedra altissima – marokonefedra  Ephedra americana – andienefedra  Ephedra antisyphilitica  Ephedra aphylla  Ephedra arenicola  Ephedra aspera  Ephedra aurantiaca  Ephedra boelckei  Ephedra botschantzevii  Ephedra breana  Ephedra brevifoliata  Ephedra californica  Ephedra campylopoda – kaartoefedra  Ephedra chilensis – chilenefedra  Ephedra compacta  Ephedra coryi  Ephedra cutleri  Ephedra dahurica  Ephedra dawuensis  Ephedra distachya – marjaefedra  Ephedra eleutherolepis  Ephedra equisetina – korte-efedra  Ephedra fasciculata  Ephedra fedtschenkoae – pamirinefedra  Ephedra foeminea – kimmelefedra  Ephedra foliata  Ephedra fragilis – sorjaefedra  Ephedra frustillata  Ephedra funerea  Ephedra gerardiana – koruefedra  Ephedra glauca  Ephedra holoptera  Ephedra intermedia – siniefedra  Ephedra intermixta :  Ephedra laristanica  Ephedra likiangensis  Ephedra lomatolepis  Ephedra major – isoefedra  Ephedra milleri  Ephedra minuta  Ephedra monosperma  Ephedra multiflora  Ephedra nevadensis  Ephedra ochreata – tuppiefedra  Ephedra oxyphylla  Ephedra pachyclada  Ephedra pedunculata  Ephedra pentandra  Ephedra przewalskii  Ephedra pseudodistachya  Ephedra regeliana  Ephedra rhytidosperma  Ephedra rituensis  Ephedra rupestris  Ephedra sarcocarpa  Ephedra sinica – kiinanefedra  Ephedra somalensis  Ephedra strobilacea  Ephedra sumlingensis  Ephedra tilhoana  Ephedra torreyana  Ephedra transitoria  Ephedra triandra  Ephedra trifurca  Ephedra trifurcata  Ephedra tweediana  Ephedra viridis – heleäefedra  Ephedra vvedenskyi
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Efedrat (Ephedra)
United States Department of Agriculture (USDA): Ephedra (englanniksi)
Flora of China: Ephedra (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q838000  Wikispecies: Ephedra  APDB: 190540  APNI: 87576  CoL: 8VXD7  EoL: 108390  EPPO: 1EPEG  FNA: 111784  FoC: 111784  GBIF: 2653237  GRIN: 4296  iNaturalist: 53881  IPNI: 17270-1  IRMNG: 1379530  ITIS: 183496  NCBI: 3387  NZOR: 42e11365-fa78-493f-9a49-5861cf944005  Open Tree of Life: 673430  Paleobiology Database: 251997  PPE: genus-ephedra  PLANTS: EPHED  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:328160-2  Tropicos: 40003896  VicFlora: 676a7579-990b-40df-bc3a-2b500a2a750c  WFO: wfo-4000013540
Ein bißchen Frieden

| Ein bißchen Frieden> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Nicole
Säveltäjä(t):  Ralph Siegel
Sanoittaja(t):  Bernd Meinunger
Euroviisutiedot
Vuosi:  1982
Maa:  Saksa
Kieli:  saksa
Sijoitus:  1.
Pisteet:  161
Ein bißchen Frieden (suom. Vähän rauhaa) oli vuoden 1982 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Nicole saksaksi, ja se toi Länsi-Saksalle sen ensimmäisen voiton. Kappale sai 161 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Israelin ylivoimaisesti 61 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 18, eli se esitettiin viimeisenä. Kappaleen on säveltänyt Ralph Siegel.
Kappale menestyi loistavasti eurooppalaisilla listoilla ja sen englanninkielinen versio olikin kaksi viikkoa brittilistan ykkösenä. Kappale oli viidessadas British Number Oneselvennä ja se on nykyään viimeinen euroviisuvoittokappale, joka on noussut brittilistan kärkeen. Voitettuaan Eurovision laulukilpailun Nicole lauloi kappaleen viisujen päätteeksi neljällä eri kielellä; saksaksi, englanniksi, ranskaksi ja hollanniksi. Kappale oli yksi neljästätoista kappaleesta, joka valittiin vuonna 2005 Eurovision viisikymmenvuotista taivalta juhlistavaan Congratulations-tapahtumaan ehdokkaaksi kaikkien aikojen euroviisuksi ja se sijoittui siinä seitsemäksi. Suomeksi kappaleen käänsi Raul Reiman ja sen levytti vuonna 1982 Katri Helena nimellä Vain hieman rauhaa. Singlejulkaisun lisäksi se löytyy Fazer-Finnlevyn julkaisemalta kokoelmalevyltä 20 suosikkia – Anna mulle tähtitaivas, sekä Valittujen Palojen julkaismalta Katri Helenan parhaat -kokoelmalta.