stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isajevo (Pihkovan alue)

| Isajevo Исаево |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Bežanitsyn piiri
Koordinaatit:  56°42′05″N, 29°34′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kopytovkan valuma-alue
Laskujoki:  Pryski
Järvinumero:  01030000111102000025748
Mittaustietoja
Pituus:  1,4 km 
Leveys:  0,9 km 
Pinta-ala:  75,6 ha 
Tilavuus:  0,002 km³ 
Keskisyvyys:  2,7 m 
Suurin syvyys:  5 m 
Valuma-alue:  8,81 km² 
Saaria:  3 
 fiIsajevo 
Isajevo (ven. Исаево) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Bežanitsyn piirissä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 75,6 hehtaaria. Järvi on U-kirjaimen muotoinen, joten sen varsinainen leveys ei ylitä 500 metriä missään. Järven pohjoisosassa on 3 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,8 hehtaaria. Suurin saari on maatunut kiinni mantereeseen suohetteikkönä . Keskisyvyys on 2,7 metriä ja syvänteessä on 5 metriä vettä. Järven ympäristössä on metsämaata ja suota sekä kadonneen asutuksen liepeillä (kylä Kalinina Gora ven. Калинина Гора) ovat entiset pellot metsittyvinä niittyinä. Järven rannoilla on muutama vapaa-ajan asunto.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin lahna, ahven, hauki, pasuri, karppi, säyne, toutain, suutari, made, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus-suvun kaloja ja runsaslukuisena jokirapu. Järven ympäristö on metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven pohjalla on hiekkaa ja mutaa. Järvi on kivinen myös rannoiltaan, joissa esiintyy silttiä ja hiekkaa. Suorannoilla kelluu rannoilla hetteikkömäisiä turvelauttoja.
Vesistösuhteita

Isajevo sijaitsee Aloljan sivujoen Kopytovkan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Järveen laskee etelästä kaksi ojaa, joista toinen on parin kilometrin päässä sijaitsevan Ploskojen laskuoja. Järven valuma-alueen koko on 8,81 neliökilometriä. Isajevon laskuoja Pryski (ven. Прыски) lähtee järven luoteisrannasta siihen kiinni soistuneen saaren edestä. Se yhtyy yli kolmen kilometrin päässä Stopnohon (ven. Стопно), joka on Kopytovkan sivujoki. Kopytovka laskee lopuksi Bardovoohon, joka on Aloljan läpivirtausjärvi.
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Ivo Canelas

Ivo Canelas (s. 23. joulukuuta 1973 Lissabon, Portugali) on portugalilainen näyttelijä joka tuli aikoinaan tunnetuksi teleanovelasta O Fura-Vidas, jossa hän näytteli Joca-nimistä henkilöä vuosina 1999–2001. Sen jälkeen hän on voittanut kaksi Golden Globe -palkintoa. Canelas aloitti näyttelemisen vuonna 1994, elokuvassa Kuningatar Margot. Hänet tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa Menos Nove (1997), Zona J (1998), António, Um Rapaz de Lisboa (1999), The Uncertainty Principle (2002), Alice (2005), Um Tiro no Escuro (2005), 20,13 Purgatory (2006), The Lovebirds (2007), The Mystery of Sintra (2007), Call Girl (2007), The Art of Stealing (2008) ja Budapest (2009).
Hän on opiskellut näyttelemistä Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa.
Palkinnot

Golden Globe (2007, 2008)
Ehdokkuudet

Golden Globe (2009)
Aiheesta muualla

Ivo Canelas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ideasta tuotteeksi

| Ideasta tuotteeksi: Miten insinöörit keksivät suunnitelmallisesti> Invention by Design: How Engineers Get from Thought to Thing |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Henry Petroski
Kieli:  englanti
Genre:  tekniikka
Julkaistu:  1996
Suomennos
Suomentaja:  Kimmo Pietiläinen
Kustantaja:  Terra Cognita
Julkaistu:  1997
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  260
ISBN:  952-5202-02-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ideasta tuotteeksi: Miten insinöörit keksivät suunnitelmallisesti on Henry Petroskin kirjoittama ja Kimmo Pietiläisen suomentama Terra Cognitan julkaisema insinöörin työtä kuvaava kirja. Kirja muodostuu yhdeksästä tapaustutkimuksesta, joissa tutustutaan tekniseen suunnitteluun ja kehittämiseen yhdeksän teknisen keksinnön avulla. Kussakin osassa keskitytään tiettyyn näkökulmaan insinöörin työstä.
Sisältö

Johdanto
Paperiliitin ja suunnittelu
Kynän terä ja analyysi
Vetoketjut ja kehitys
Alumiinipurkit ja murtuminen
Fax ja verkostot
Lentokoneet ja tietokoneet
Vesi ja yhteiskunta
Sillat ja politiikka
Rakennukset ja järjestelmät
Aiheesta muualla

Kalle Michelsen: Röntgenkuva insinöörien maailmasta (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 2/1998.
Suolikas

| Suolikas |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti
Koordinaatit:  60°19′45″N, 24°34′32″E
Järvinumero:  81.057.1.063 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,2 m 
Rantaviiva:  6,8 km 
Pinta-ala:  0,3 km² 
Suurin syvyys:  10 m 
 fiSuolikas 
Suolikas on noin 30 hehtaarin laajuinen karu ja kirkasvetinen korpijärvi Vihdissä. Se sijaitsee suurelta osin Nuuksion kansallispuistossa. Suolikkaan naapurijärviä ovat Valkealampi ja Sarkkinen. Saarijärvi sijaitsee Suolikkaan itäpuolella. Runsaas kilometrin päässä lännessä sijaitsee kolmen Antias-järven kokonaisuus: Levo-Antias, Iso-Antias ja Syvä-Antias.
Suolikas on muodoltaan omintakeinen. Sen eteläosan lahtia erottaa toisistaan kaareva niemi. Pohjoisosa on hyvin kapea, lähes jokimainen. Suolikkaan rantaviiva on järven pinta-alaan nähden pitkä, lähes seitsemän kilometriä. Suolikkaan rannat ovat pääosin kallioisia. Saaria Suolikkaalla on yksi. Järveen virtaa vettä puroja pitkin läheisistä vakavesistä, järven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja noin 900 metriä lännessä sijaitsevaan Lummukkaaseen, jonka korkeustaso on viitisen metriä Suolikasta alempi.
Suolikas (81.057.1.063) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueella (81). Suolikas on Mankinjoen valuma-alueen pohjoisia vakavesiä.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomat: Nuuksion kansallispuisto laajeni Vihdissä 55 hehtaaria (2.1.1998)
Svante Sundman

| Svante Sundman |
| --- | --- |
 Merivoimien esikuntapäällikkö Svante Sundman heinäkuussa 1943.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1895 Helsinki
Kuollut: 14. helmikuuta 1969 (73 vuotta) Helsinki
Ammatti:  merenkulkuhallituksen pääjohtaja
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1918–1938, 1939–1944
Taistelut ja sodat:  Suomen sisällissota, talvisota, jatkosota
Sotilasarvo:  kontra-amiraali 1943
Svante Sundman (12. toukokuuta 1895 Helsinki – 14. helmikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen meriupseeri, kauppa- ja teollisuusministeriön merenkulkuosaston osastopäällikkö ja myöhemmin merenkulkuhallituksen pääjohtaja sekä entinen merivoimien komentaja. Hän oli SOTEVAn (Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta) merkittävimpiä toimijoita.
Elämä ja ura

Sundmanin vanhemmat olivat kauppias Johan August Sundman ja Alexandra Lundqvist. Svante Sundman valmistui ylioppilaaksi 1914 ja sotilasopintoja hän suoritti Merisotakoulussa 1920–1922 sekä Ruotsin Merisotatakorkeakoulussa, valmistuen 1929.
Sundman palveli uransa alussa laivaston esikunnassa 1918–1919 sekä puolustusministeriössä 1919–1920. Rannikkolaivastossa hän palveli 1920–1924 opintojensa ohessa. Yleisesikunnassa toimistoupseerina hän toimi 1923–1924. Rannikkotykistörykmentti 3:n laivuepäällikkönä Sundman oli 1925–1929. Suojeluskuntien yliesikunnan palveluksessa hän oli 1929–1934. Koululaiva Suomen Joutsenella hän johti laivaston reserviupseerikurssia 1930–1931.[lähde? ]
Sundman toimi Merisotakoulun johtajana 1933–1935 ja lisäksi opetti Sotakorkeakoulussa ja eri kursseilla. Panssarilaiva Ilmarisen päällikkönä Sundman oli 1935–1936. Merivoimien esikuntapäällikkönä hän toimi 1936–1938.
Vuonna 1938 Sundman siirtyi Merenkulkuhallituksen päälliköksi. Nimityksessä sivuutettiin useita kokeneita siviilivirkamiehiä, kun pääministeri A. K. Cajanderin hallituksen tavoitteena oli ollut vahvistaa maanpuolustusta ja sen roolia merenkulkuhallinnossa.
Sodan syttyessä Sundmanin vastuulle tuli runsaasti meripuolustuksellisia vastuita. Hän toimi aluksi Lounais-Suomen meripuolustusalueen päällikkönä 1939–1940 ja syyskuun alusta 1940 marraskuun loppuun 1944 Merivoimien esikuntapäällikkönä.
Sundman ryhtyi hoitamaan kauppa- ja teollisuusministeriön merenkulkuosaston päällikön virkaa jo vuonna 1942 ja virallisesti vuodesta 1945, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1965 saakka. Hän laski jo jatkosodan aikana, että Suomeen tultaisiin tarvitsemaan sodan jälkeen runsaasti telakka- ja laivanrakennuskykyä, mikä johti osaltaan uuden telakan rakentamisen Raumalla. Sotien jälkeen laivanrakennusta tarvittiinkin runsaasti Suomen sotakorvausten maksamiseen.
Sundman toimi Suomen sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan puheenjohtajana 1948–1953. Tehtävän hoitamisessa häntä kuvattiin rauhalliseksi ja asialliseksi herrasmieheksi, mikä oli suuresti avuksi vaikeuksien ratkaisemisessa.
Aiheesta muualla

Kylkirauta, Kadettikunta.fi, s. 32–37[vanhentunut linkki]
https://runeberg.org/kuka/1954/0843.html
Suomen Laivasto 1918–1968
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Väinö Valve | Suomen merivoimien komentaja 1946–1946 | Seuraaja: Eino Iisakki Järvinen |
JLL Finland

JLL Finland on kiinteistökehitysalan yhtiö, jonka emoyhtiö on JLL. Yhtiö työllistää Suomessa noin 60 henkilöä.
Yhtiön toimitilat sijaitsevat Helsingin keskustan World Trade Centerissä. JLL Finlandin toimitusjohtajana oli vuosina 2007–2019 Tapani Piri ja 2020 alkaen Tero Lehtonen.
Aiheesta muualla

Jones Lang LaSalle Finland Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
Ideapark Oulu

| Ideapark Oulu |
| --- | --- |

 Ideapark Oulun kävelykatua pohjoisen suuntaan kuvattuna.
Sijainti:  Kuivasranta, Oulu
Koordinaatit:  65°4′36″N, 25°26′49″E
Avattu:  2014/2016
Omistaja:  Erikoissijoitusrahasto UB Pohjoismaiset
Liikkeiden määrä:  n. 50
Päävuokralaisia:  H&M, New Yorker, Tokmanni, Stadium Outlet, Jysk, Luhta Outlet
Myymäläpinta-ala:  23550 m²
Kerrosten määrä:  yksi
Kävijämäärä:  4,4 milj. (2022) 
Pysäköintipaikkoja:  n. 600
Kotisivu
Ideapark Oulu on kauppakeskus Oulun Kuivasrannassa. Kauppakeskuksessa on vuokrattavaa pinta-alaa 23 550 m2 ja lähes 50 liikettä. Se avattiin 31. lokakuuta 2014.
Oulun Ideapark on yksikerroksinen, kaareva ja 400 metrin pituinen. Ideapark Oulu sijaitsee valtatie 4:n ja Raitotien eritasoliittymän kaakkoispuolella, noin yhdeksän kilometriä Oulun keskustasta pohjoiseen.
Toivo Sukari ilmoitti lokakuussa 2015 Oulun Ideaparkin laajentuvan 3 hehtaariin. Laajennuksella pyritään helpottamaan tilojen kovaa kysyntää. Laajennus otettiin käyttöön huhtikuussa 2016.
Sukari Invest myi Oulun Ideaparkin elokuussa 2016 sijoitusyhtiö Avant Capital Partnersille ja Alma Property Partners -rahastolle.
Liikkeet

Arnolds
Bik Bok
Burger King
Carlings
CHANGE Lingerie
Chef's Salad, Kebab & Pizza
Click Shoes
Cubus
DNA
Dressmann
Dressmann XL
Espresso House
Finnmari
Flying Tiger Copenhagen
FUN Liikuntakeskus
Glitter
Hairlekiini
Hesburger
H&M
Instrumentarium
Jungle Juice Bar
Jysk
KappAhl
Kicks
Kotipizza
Kukkamarkkinat
Kultajousi
Liaton pesula-automaatti
Life
Lindex
Luckiefun's Sushibuffet
Luhta Outdoor Store
Luhta Outlet
Marimekko Outlet
Maskun Kalustetalo
Musti ja Mirri
New Yorker
Noomi
Nordic Beauty Concept X Lumene
Normal
OmaPosti-kioski
Oral Hammaslääkärit
Oulun kaupungin hyvinvointipiste
Oulun Osuuspankki
Pakettipiste
Pancho Villa
Perusterveys
Posti
Rax Pizzabuffet
Robert’s Coffee
Silmäasema
Stadium Outlet
Subway
Synsam
Telia
Timanttiset
Tinks
Tokmanni
Virtapiste
Zizzi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ideapark Oulu Wikimedia Commonsissa
Ideapark Oulu
Taivaantähystäjät

| Taivaantähystäjät |
| --- | --- |
 Uranoscopus sulphureus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Tähystäjäkalat Trachinoidei
Heimo::  Taivaantähystäjät Uranoscopidae  Regan, 1913
Suvut
 Astroscopus  Genyagnus  Ichthyscopus  Kathetostoma  Pleuroscopus  Selenoscopus  Uranoscopus  Xenocephalus 
Katso myös
   Taivaantähystäjät Wikispeciesissä   Taivaantähystäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taivaantähystäjät (Uranoscopidae) on ahvenkalojen heimo. Heimoon kuuluu 8 sukua ja 54 lajia. Niitä tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren hiekkaisilla merenpohjilla.
Taivaantähystäjä on väriltään ruskea, minkä ansiosta se kykenee piiloutumaan hiekan sekaan. Se alkaa sitten houkutella alaleuastaan kasvavalla säikeellään saalista luokseen. Kun otollinen saalis saapuu kohdalle, taivaantähystäjä ampaisee hiekasta sen kimppuun.
Taivaantähystäjä kykenee naamioitumisen lisäksi myös puolustautumaan. Sillä on käytössään kaksi suurta myrkkypiikkiä ja sähkövirtaa tuottava elin. Hyökkäyksen kohteeksi joutuessaan kala purkaa jopa 50 voltin suuruisen sähkövarauksen, mikä tavallisesti riittää ajamaan isommankin pedon karkuun. Taivaantähystäjä käyttää sähköelintään myös suunnistamiseen, saaliin jäljittämiseen sekä yhteydenpitoon muiden kalojen kanssa.
Aiheesta muualla

Family Uranoscopidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.).  (englanniksi)
Stoffel Vandoorne

| Stoffel Vandoorne |
| --- | --- |
 Stoffel Vandoorne vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Stoffel Vandoorne
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1992 (ikä 32) Kortrijk, Belgia
Kansalaisuus:   Belgia
Formula 1 -ura
Auton numero:  2
Aktiivivuodet:  2016–2018
Talli(t):  McLaren (2016–2018)
Kilpailuja:  42 (41 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  26
Ensimmäinen kilpailu:  Bahrainin GP 2016
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2018
Sijoitus kaudella 2018:  16. (12 p.)
Aiheesta muualla
stoffelvandoorne.com
Stoffel Vandoorne (s. 26. maaliskuuta 1992 Kortrijk, Belgia) on belgialainen rata-autoilija ja Formula E -sarjan maailmanmestari kaudelta 2022.
Kaudella 2015 Vandoorne voitti GP2-sarjan mestaruuden. Vandoorne oli toinen McLarenin Formula 1 -tallin kilpakuljettajista kausilla 2017–2018.
Ura

Vandoorne aloitti uransa kartingsarjoissa kuusivuotiaana. Vuonna 2008 hän voitti Belgian KF2 -sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi CIK-FIA World Cup KF2 -luokassa.
Ura > World Series by Renault (2010–2013)

Vuonna 2010 Vandoorne kilpaili F4 Eurocup 1.6 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna Vandoorne sijoittui kolmanneksi Formula Renault NEC -sarjassa ja viidenneksi Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2012 Vandoorne jatkoi Eurocup Formula Renault -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän myös sijoittui yhdeksänneksi Formula Renault NEC -luokassa samana vuonna.
Vuonna 2013 Vandoorne kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ajoi paalulta voittoon heti ensimmäisessä kilpailussaan. Sen jälkeen hän voitti Belgian viikonlopun toisen kilpailun ja seuraavana viikonloppuna Moskovassa hän voitti viikonlopun molemmat lähdöt. Hän taisteli heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruudesta Kevin Magnussenin kanssa. Magnussen lopulta voitti sarjan mestaruuden ja Vandoorne jäi sarjan toiseksi.
Ura > GP2 (2014–2015)

Vuonna 2014 Vandoorne siirtyi GP2-sarjaan ART Grand Prix -tallin kuljettajaksi. Hän aloitti vahvasti ajamalla aika-ajoissa toiseen lähtöruutuun ja kilpailussa hän ajoi voittoon heti ensimmäisessä GP2-kilpailussaan. Itävallan pitkässä kilpailussa Vandoorne sijoittui toiseksi. Toisen voittonsa Vandoorne otti Unkarin sprinttikilpailussa. Hän voitti tämän lisäksi Monzassa ja Abu Dhabissa. Hän saavutti kauden aikana myös neljä paalupaikkaa ja kolme kisan nopeinta kierrosta sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2015 Vandoorne kilpaili toisen kauden GP2-sarjassa jatkaen ART-tallissa. Hän teki uuden ennätyksen voittaen peräti seitsemän kilpailua kauden aikana. Lisäksi hän saavutti neljä paalupaikkaa, 16 palkintosijaa ja seitsemän kilpailun nopeinta kierrosta voittaen ylivoimaisesti sarjan mestaruuden.
Ura > Super Formula (2016)

Vuonna 2016 Vandoorne siirtyi kilpailemaan Japanin Super Formula -sarjaan. Stoffel Vandoorne otti kauden aikana yhden paalupaikan, voitti 2 kilpailua ja oli pisteissä neljäs.
Ura > Formula E (2018–)

Vandoorne siirtyi kilpailemaan Formula E -sarjaan kaudeksi 2018–2019 HWA Racelab -tallin kuljettajana.
Kaudeksi 2019–2020 Vandoorne siirtyi Mercedes-tallin kilpakuljettajaksi. Hän voitti sarjan maailmanmestaruuden kaudella 2022.
Formula 1 -ura

Vuonna 2013 Vandoorne valittiin McLarenin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan. Kaudella 2014 hän toimi McLarenin virallisena testi- ja varakuljettajana. Seuraavalle kaudelle Vandoorne alennettiin toiseksi testikuljettajaksi, kun edelliskaudella kisakuskina toiminut Kevin Magnussen siirrettiin Fernando Alonson tieltä testi- ja varakuljettajaksi kaudelle 2015.
Vandoornelle avautui mahdollisuus osallistua Bahrainin osakilpailuun Fernando Alonson jouduttua onnettomuuteen ja loukkaannuttuaan kauden 2016 avausosakilpailussa Melbournessa. Bahrainissa Vandoorne ajoi aika-ajoissa 12:nneksi päihittäen tallikaverinsa Jenson Buttonin. Kilpailussa Vandoorne ajoi kymmenenneksi saavuttaen debyyttikilpailussaan MM-pisteen. Piste oli kauden ensimmäinen myös McLarenille. Alonson toivuttua seuraavaan kilpailuun jäi Vandoorne ilman ajopaikkaa.
Syyskuussa 2016 ilmoitettiin Vandoornen ajavan toista McLarenia kaudella 2017 korvaten F1-uransa lopettavan Jenson Buttonin. Hän ajoi parhaimmillaan seitsemänneksi Singaporen ja Malesian GP:ssä. Vandoorne solmi McLarenin kanssa jatkosopimuksen elokuussa 2017, mutta sen kestoa ei julkistettu, talli sanoi kuitenkin haluavansa pitää hänet riveissään ”pitkään”.
Formula 1 -ura > Tulokset kilpailuittain

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | McLaren | AUS   | BHR 10 | CHN   | RUS   | ESP   | MON   | CAN   | EUR   | AUT   | GBR   | HUN   | GER   | BEL   | ITA   | SIN   | MAL   | JPN   | USA   | MEX   | BRA   | ABU   | 1 | 20. |
| 2017 | McLaren | AUS 13 | CHN Kesk. | BHR DNS | RUS 14 | ESP Kesk. | MON Kesk. | CAN 14 | AZE 12 | AUT 12 | GBR 11 | HUN 10 | BEL 14 | ITA Kesk. | SIN 7 | MAL 7 | JPN 14 | USA 12 | MEX 12 | BRA Kesk. | ABU 12 |  | 13 | 16. |
| 2018 | McLaren | AUS 9 | BHR 8 | CHN 13 | AZE 9 | ESP Kesk. | MON 14 | CAN 16 | FRA 12 | AUT 15† | GBR 11 | GER 13 | HUN Kesk. | BEL 15 | ITA 12 | SIN 12 | RUS 16 | JPN 15 | USA 11 | MEX 8 | BRA 15 | ABU 14 | 12 | 16. |
Formula 1 -ura > Kaudet numeroina

| Kausi | Talli | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Palkinto- pallisijat | Paalu- paikat | Nopeimmat kierrokset | Pistesijat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | McLaren-Honda | 20. | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 2017 | McLaren-Honda | 16. | 20 (19 starttia) | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
| 2018 | McLaren-Renault | 16. | 21 | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| Yhteensä (3 kautta) | Yhteensä (3 kautta) | Yhteensä (3 kautta) | 42 (41 starttia) | 26 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 |
GP2-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ART Grand Prix | BHRFEA 1 | BHRSPR 22 | ESPFEA 13 | ESPSPR 10 | MONFEA 14 | MONSPR 13 | AUTFEA 2 | AUTSPR 15 | GBRFEA 3 | GBRSPR 9 | GERFEA 2 | GERSPR 3 | HUNFEA 7 | HUNSPR 1 | BELFEA 2 | BELSPR 6 | ITAFEA 1 | ITASPR 13 | RUSFEA 5 | RUSSPR 2 | ABUFEA 1 | ABUSPR 5 | 229 | 2. |
| 2015 | ART Grand Prix | BHRFEA 1 | BHRSPR 2 | ESPFEA 1 | ESPSPR 2 | MONFEA 1 | MONSPR 8 | AUTFEA 1 | AUTSPR 2 | GBRFEA 3 | GBRSPR 9 | HUNFEA 5 | HUNSPR 2 | BELFEA 1 | BELSPR 4 | ITAFEA 2 | ITASPR 3 | RUSFEA 3 | RUSSPR 4 | BHRFEA 1 | BHRSPR 2 | ABUFEA 1 | ABUSPR C | 341,5 | 1. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stoffel Vandoorne Wikimedia Commonsissa
Uran yksityiskohdat Driver Databasessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Aston Martin Aramco F1 Team
Tallipäällikkö:
 Mike Krack


Kilpakuljettajat:
14.  Fernando Alonso ·  18.  Lance Stroll


Testikuljettajat:
34.  Felipe Drugovich ·   Stoffel Vandoorne


Formula 1 -autot:

DBR4 ·  DBR5 ·  AMR21 ·  AMR22 ·  AMR23 ·  AMR24
GP2-sarjan mestarit
Eurocup Formula Renault -sarjan mestarit
Stoffel Vandoorne Silverstonessa 2014.
Käännös suomeksi
Tatiana Golovin

| Tatiana Golovin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1988  Moskova 
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2002–
Palkintorahat:  1 924 323 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  12. (4.2.2008)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  165–95
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2004)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2005)
Wimbledon:  4. kierros (2004)
Yhdysvaltain avoimet:  neljännesfinaali (2006)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  91  (13. elokuuta 2007)
Voitot/tappiot:  21–32
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Tatiana Golovin (s. 25. tammikuuta 1988 Moskova, Venäjä) on ranskalainen tennispelaaja. Golovinin perhe muutti Moskovasta Lyoniin, Ranskaan, kun Tatiana oli kahdeksan kuukautta vanha. Golovin nimettiin WTA Tourin vuoden tulokkaaksi 2004.
Golovin voitti Richard Gasquet'n kanssa Ranskan avointen sekanelinpelimestaruuden vuonna 2004. He kukistivat loppuottelussa Zimbabwen Cara ja Wayne Blackin 6–3, 6–4.
Golovin voitti ensimmäisen WTA-kiertueen kaksinpelimestaruutensa kukistettuaan huhtikuussa 2007 Amelia Islandin massaturnauksen loppuottelussa Nadja Petrovan 6–1, 6–2. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kovilla kentillä käydyn kilpailun Slovenian Portorožissa; finaalissa hän voitti järjestäjämaan Katarina Srebotnikin 2–6, 6–4, 6–4.  Golovin on lisäksi hävinnyt viisi loppuottelua.
Aiheesta muualla

Website about Tatiana Golovin: news, photos, vidéos... (Arkistoitu – Internet Archive)
Tatiana Golovin WTA:n sivuilla (englanniksi)
1 2  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. WTA:n kotisivutUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
Svappavaara

| Svappavaara |
| --- | --- |
 Svappavaaran nimi kolmella kielellä tienviitassa.
 Svappavaara
 Koordinaatit: 67°39′N, 21°04′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Lappi
Kunta:  Kiirunan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,92 km²
Väkiluku:  417
 – Väestötiheys:  453,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svappavaara vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan.
Svappavaara (meänkieleksi Vaskivuori, pohjoissaameksi Veaikkevárri) on taajama ja kylä Kiirunan kunnassa, Norrbottenin läänissä, Pohjois-Ruotsissa. Taajamassa on 417 asukasta.
Svappavaaran kylä syntyi kaivostoiminnan myötä 1600-luvulla. Kaivosyhtiö LKAB on edelleen paikkakunnan suurin työnantaja. Kylässä sijaitsevat Svappavaaran peruskoulu sekä Ralph Erskinen suunnittelema kylätalo Ormen Långe.
Kaivostoiminta Svappavaarassa on päättynyt, mutta kylässä toimii edelleen malminrikastamo, sekä Kaunis Ironin rautamalmikuljetusten terminaali jossa rekoilla Pajalasta kuljetettu rautamalmi lastataan junaan ja kuljetetaan Narvikiin. Svappavaaran rata yhdistää kylän ja rikastamon Luulajan ja Kiirunan väliselle Malmiradalle.