stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muurasjärven työväentalo
Historia

Muurasjärven työväenyhdistys ovat perustaneet vuonna 1906 torpparit. Toiminta oli vuoteen 1915 asti vähäistä. Vuonna 1917 yhdistys osti vanhan rakennuksen, joka jaettiin kahtia. Toisesta osasta tehtiin keittiö ja toisesta osasta puffetti. Vanhan rakennuksen yhteyteen rakennettiin laudasta sali.
Sotien jälkeen vanha talo ei enää vastannut ajan vaatimuksia. Yhdistykselle ostettiin oma tontti, jolle rakennettiin uusi talo vuonna 1950. Rakennuttajana ja suunnittelijana oli Veikko Hollanti. Vanha rakennus oli vuokramaalla, ja se purettiin vuonna 1955. 1960-luvulla yhdistyksen toiminta hiipui ja talon käyttö väheni. Vuonna 1979 talo oli autio.
Rakennus

Talo on lautarakenteinen ja taitekattoinen rakennus. Katteena on pelti. Perustus on betonista. Väritykseltään talo on vaaleanharmaa. Puolipyöreä rappu sisäänkäyntien edessä on betonista. Talossa on alakerrassa sali, näyttämö, narikka, puffetti ja keittiö, ja yläkerrassa on eteinen ja parveke. Parvekkeen seinämaalaukset ja kulissit on maalannut kiertävä kulissimaalari Pohjanmaalta. Ulkorakennuksena on ollut wc:t ja putka.
Moottorireki

Moottorireki on erityiskäyttöön rakennettu traktori.
Ensimmäiset moottorireet rakennettiin 1900-luvun alussa. Ne olivat telaketjuin varustettuja kevennettyjä traktoreita, joita suunniteltiin käytettävän napa-alueiden liikenteessä.
Ensi askeleet olivat tuskaisia: koneet eivät kestäneet pakkasta ja niiden taival päättyi yleensä parissa päivässä. Kapteeni Robert Scott yritti käyttää kolmeakin moottorirekeä  Etelänavan valloituskilpailussa 1911, mutta yksi putosi laivasta purettaessa mereen ja menetettiin, kahden muun moottorit eivät kestäneet Etelämantereen pakkasia.
Moottorirekiä Rannikkotykistön käytössä talvella 1977. Vasemmalla: amfibiomoottorireki l. hydrokopteri, Eriksson. Oikealla: moottorireki, Bombardier.
Hyvin toimiva moottorireki oli kanadalainen Bombardier Snowmobile. Se on umpikorinen, pyöreäpohjainen ajoneuvo, jonka takaosassa on telaketjut ja edessä ohjaavat sukset. Tällaisia käytettiin Suomenkin Lapissa talvisajan postinkuljetukseen kunnes maantiet alettiin saada pysymään auki autoliikenteelle. Vielä 1970-luvulla niitä käytettiin jäällä liikkumiseen Rannikkotykistössä.
Venäläiset kehittivät ilmapotkurilla varustettuja moottorirekiä toisen maailmansodan aikana ja näistä tulikin erinomaisen toimivia.
Varsinaisen läpimurron moottorireet tekivät vuonna 1958 kansainvälisen geofysiikan vuoden aikana: tuolloin napa-alueilla ja Grönlannissa perustettiin suuri määrä erilaatuisia tutkimusasemia, ja vaikka vanhat luotettavat koiravaljakot olivatkin tärkeitä niiden rakentamisessa, ilman uutta ns. lumikissa-moottorirekeä asemien työ olisi ollut mahdotonta.
Lumikissan erityispiirre on neljä erillistä telaketjua, jotka asetettiin kukin omaan kiinnitykseensä. Näin jokainen ketju pystyi seuraamaan lumikenttien epätasaisuuksia rikkoutumatta.
Nykyisin lumikissat ovat kehittyneet edelleen ja niiden asema jäisten seutujen huollossa on kiistaton.
Myliobatis peruvianus

| Myliobatis peruvianus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Rustokalat  Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset  Elasmobranchii
Lahko::  Myliobatiformes
Heimo::  Kotkarauskut  Myliobatidae
Suku::  Myliobatis
Laji::  peruvianus
Kaksiosainen nimi
 Myliobatis peruvianus  Garman (1913) 
Katso myös
   Myliobatis peruvianus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myliobatis peruvianus on kotkarauskuihin kuuluva rustokala. Samuel Garman kuvasi lajin ensimmäisen kerran vuonna 1913.
Levinneisyys ja elinympäristö

M. peruvianus -lajin levinneisyysalue käsittää hajanaisia alueita pitkin Tyynenmeren rannikkoa Perun pohjoisosasta aina Chilen rannikon eteläosiin saakka. M. peruvianus elää enemmän avomerellä kuin aivan rannikon tuntumassa. Sitä esiintyy 1–100 metrin syvyydellä. Lajia ei ole juurikaan tutkittu.
Biologia ja lisääntyminen

M. peruvianus on ovovivipaarinen eli se hautoo munat sisällänsä ja synnyttää poikaset elävinä. Poikanen saa ravintonsa alkuun ruskuaispussista, mutta myöhemmin se saa lisäravintoa suoraan emon kohtunesteistä. Naaraiden kerralla synnyttämien jälkeläisten määrää ei tiedetä, mutta sen arvellaan olevan alhainen samoin kuten Aetobatus narinari ja Aetomylaeus nichofii rauskulajeilla jotka saavat yhdestä neljään jälkeläistä.
Rauskun suurin tunnettu pituus on 47,0 cm.
Nathan Aspinall

Nathan Aspinall (s. 15. heinäkuuta 1991 Stockport) on englantilainen dartsinpelaaja. Aspinall on pelannut PDC-liiton alaisuudessa vuodesta 2015, ja voittanut kaksi major-turnausta päihittämällä vuoden 2019 UK Openin loppuottelussa Rob Crossin sekä vuoden 2023 World Matchplayn loppuottelussa Jonny Claytonin. World Matchplay -turnauksen voitollaan Aspinall nousi ensimmäistä kertaa PDC:n maailmanrankingin viiden parhaan joukkoon.
Aspinall on myös saavuttanut voiton televisioidussa PDC-turnauksessa vuoden 2019 US Darts Mastersissa, jonka loppuottelussa hän voitti Michael Smithin. Dartsin maailmanmestaruuskilpailuissa Aspinall on selviytynyt välieriin kahdesti, vuonna 2019 jolloin hän putosi Michael Smithille, ja vuonna 2020 jolloin hän putosi Michael van Gerwenille.
Aspinallin lempinimi on ”The Asp”, ja sisääntulokappale The Killersin ”Mr. Brightside”.
Neljä taivaallista

Neljä taivaallista (havaijiksi Na Lani ʻEhā), myös neljä kuninkaallista, on kollektiivinen nimitys neljälle Havaijin kuninkaalliselle, jotka ovat tehneet merkittäviä tekoja havaijilaisen musiikin hyväksi, mikä puolestaan edesauttoi havaijilaisen musiikin ja tanssin selviytymistä näihin päiviin saakka. Nelikko koostuu seuraavista kuninkaallisista, jotka olivat myös sisaruksia keskenään: Kalākaua, Lili‘uokalani, Likelike ja Leleiohoku II.
Vuonna 1994 perustettiin Hawaiian Music Hall of Fame and Museum -niminen järjestö, joka pyrkii suojelemaan ja popularisoimaan havaijilaista musiikkia. Neljä taivaallista ovat järjestön suojelijoita. Vuonna 2007 järjestö julkaisi levyn nimeltä Na Lani ‘Ehā, jossa on nelikon tekemää musiikkia.
Neljä taivaallista

| Kuva | Nimi | Elinvuodet | Merkittävät työt musiikin saralla | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kalākaua | 1836–1891 | Hawai‘i Pono‘ī -laulun sanoittaja |  |
|  | Lili‘uokalani | 1838–1917 | Aloha ‘Oe -laulun sekä yli 200 muun laulun sanoittaja |  |
|  | Likelike | 1851–1887 | ‘Ainahau -laulun sanoittaja. Järjesti myös säännöllisiä kilpailuita laulun ja runouden saralla |  |
|  | Leleiohoku II | 1854–1877 | Kāua I Ka Huahuaʻi -laulun sanoittaja |  |
Panzerfaust (albumi)

| Panzerfaust Darkthrone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Norjassa 1995
 Julkaistu: 12. lokakuuta 1995
 Tuottaja(t): Darkthrone
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 39.03
 Levy-yhtiö: Moonfog Productions
Darkthronen muut julkaisut
| Transilvanian Hunger 1994 | Panzerfaust 1995 | Total Death 1996 |
Panzerfaust on norjalaisen black metal -yhtyeen Darkthronen viides studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen Moonfog Productionsin kautta julkaistu levy heidän jätettyään Peaceville Recordsin. Albumin erityispiirteisiin kuuluu hyvin pinnalle miksatut lauluosuudet sekä vahvat vaikutteet ensimmäisiltä black metal -yhtyeiltä, kuten Celtic Frostilta ja Hellhammerilta.
Kappaleluettelo

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "En Vind Av Sorg" | 6.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Triumphant Gleam" | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "The Hordes Of Nebulah" | 5.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Hans Siste Vinter" | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Beholding The Throne Of Might" | 6.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Quintessence" | 7.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Sno Og Granskog (Utferd)" | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
Muusikot

Fenriz – rummut, kitara, bassokitara, syntetisaattori & laulu (kappaleessa "Sno Og Granskog")
Nocturno Culto – laulu, kitara, bassokitara
Varg Vikernes – kappaleen "Quintessence" sanoitukset
Aiheesta muualla

Darkthrone - Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Anus.com - Tarkempaa tietoa ja arvioita (englanniksi)
Sonos Metallicos - Panzerfaust-arvostelu[vanhentunut linkki]
Panzerfaust (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Panzerfaust (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Neunkirchen

Neunkirchen on useiden kaupunkien tai kuntien nimi Itävallassa ja Saksassa.
Neunkirchen, kaupunki Saarlandissa
Neunkirchen, kaupunki Ala-Itävallassa
Neunkirchen am Brand, kunta Baijerissa
Neunkirchen am Sand, kunta Baijerissa
Neunkirchen, kunta Baijerissa
Neunkirchen, kunta Baden-Württembergissä
Neunkirchen, kunta Rheinland-Pfalzin Bernkastel-Wittlichissa
Neunkirchen am Potzberg, kunta Rheinland-Pfalzissa
Neunkirchen, kunta Rheinland-Pfalzin Westerwaldissa
Neunkirchen, kunta Nordrhein-Westfalenissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Neunkirchen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nagano Winter Olympics ’98

| Nagano Winter Olympics '98 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Pelisarja:  Winter Olympic Games
Julkaistu:  1998
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, Moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation, Nintendo 64
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Nagano Winter Olympics ’98 on vuoden 1998 talviolympialaisten virallinen videopeli. Pelin kehitti ja julkaisi Konami.
Lajit

Pelissä on pelattavana seuraavat olympialajit:
Syöksylasku
Suurpujottelu
500 m pikaluistelu
1500 m pikaluistelu
Rattikelkkailu (4 hengen joukkue)
Ohjaskelkkailu (yksilö)
Lumilautailu (halfpipe)
Lumilautailu (pujottelu)
Mäkihyppy (K90)
Mäkihyppy (K120)
Freestylehiihto (hypyt)
Curling
PlayStation-versiossa oli lisäksi vielä kolme lisälajia:
500 m kaukalopikaluistelu
1000 m kaukalopikaluistelu
Supersuurpujottelu (Super-G)
Maat

Valittavana oli nämä maat:
Australia
Itävalta
Kanada
Kiina
Ranska
Saksa
Yhdistynyt kuningaskunta
Italia
Japani
Norja
Venäjä
Etelä-Korea
Espanja
Sveitsi
Ruotsi
Yhdysvallat
Aiheesta muualla

Nagano Winter Olympics '98 MobyGamesissa (englanniksi)
Neuner

Neuner on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Angelika Neuner (s. 1969), itävaltalainen ohjaskelkkailija
Doris Neuner (s. 1971), itävaltalainen ohjaskelkkailija
Magdalena Neuner (s. 1987), saksalainen ampumahiihtäjä
Manfred Neuner (1945–2001), saksalainen jalkapalloerotuomari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Neuner”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Myllylahti

Myllylahti Oy on keskisuuri suomalainen kustannusyhtiö. Yritys on perustettu vuonna 1989 ja yhtiön kustannustoiminta on alkanut vuonna 1996.
Myllylahti on yleiskustantamo ja julkaisee vuosittain noin 40 uutuusteosta. Julkaisuohjelma käsittää pääasiassa kotimaista kaunokirjallisuutta. Yritys on Suomen Kustannusyhdistys ry:n jäsen.
Yhtiö tuottaa MurhaMylly -sarjaa, jossa julkaistaan uusia  jännitys- ja rikosromaaneja. Tuula Sariolan nimellä kirjoittanut Ritva Sarkola siirtyi Gummerukselta Myllylahdelle.
Kustantamon kirjailijoita

Antti Eronen
Ata Hautamäki
Seppo Heinola
Sini Helminen
Ralf Henriksson
Kalevi Hirttiö
Juha Inovaara
Pekka Jaatinen
Eija Jansson
Seppo Jääskeläinen
Ritva Kokkola
Erkki Lahti
Kaija Olin-Arvola
Metropoliitta Panteleimon
Nemo Rossi
Aulis Saarijärvi
Ritva Sarkola
Tero Somppi
Ville Tikkanen
Johanna Tuomola
Erkki Timonen
Eetu Uusikylä
Aiheesta muualla

Myllylahti Oy
Musiikin mestareita

Musiikin mestareita on Warner Music Finlandin kokoelmalevysarja. Sarjan kokoelmia julkaistiin 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa. Sarjan kokoelmalevyt käsittivät 2–4 CD-levyä tunnetuilta kotimaisilta artisteilta. Musiikin mestareita-kokoelmalevysarjaan kuuluvat esimerkiksi Dingon Parhaat, Mamban Vaaran vuodet 1984–1999 ja Irwin Goodmanin Rentun Ruusut.
Neumikirjoitus

Näyte kyrie eleisonista (orbis factor) Liber Usualiksesta.
Neumikirjoitus eli neuminotaatio on nykyaikaista nuottikirjoitusta edeltänyt sävelten merkintäjärjestelmä. Sen oletetaan syntyneen Bysantissa.
Naked Attraction Suomi

| Naked Attraction Suomi |
| --- | --- |

Tyyli:  reality
Kestoaika:  noin 23 min
Pääosissa:  Marja Kihlström (juontaja)
Alkuperämaa:   Suomi  Yhdistynyt kuningaskunta (alkuperäisformaatti)
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Discovery+
Esitetty:  4. joulukuuta 2020 –
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  32
Tuotanto
Tuottaja(t):   Jenni Sippo  Laura Keravuori 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Jussi Lipponen  Petra Martikainen  Riina Kullas 
Ohjaaja(t):  Anni Suikkanen
Käsikirjoittaja(t):  Santtu Palm
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Aiheesta muualla
IMDb
Naked Attraction Suomi on deittiohjelma, joka perustuu brittiläiseen Naked Attraction -formaattiin. Ensimmäinen kausi julkaistiin Dplay+ (nykyään Discovery+) -suoratoistopalvelussa joulukuussa 2020. Toinen kausi julkaistiin talvella 2021–2022. Kolmas sekä neljäs tuotantokausi kuvattiin loppuvuonna 2022. Kolmas kausi esitettiin 2023. Neljännen kauden esitys 2024. Ohjelmaa juontaa seksuaaliterapeutti Marja Kihlström.
Ohjelmassa osallistuja saa eteensä viisi alastonta ihmistä, jotka seisovat piilotettuina värikkäisiin koppeihin. Heidän vartalonsa ja kasvonsa paljastetaan vähitellen alhaalta ylöspäin, ja osallistujan pitää joka kierroksen päätteeksi valita, kuka joutuu poistumaan. Kun kopeissa on jäljellä enää kaksi henkilöä, osallistuja käy ottamassa vaatteensa pois ennen kuin hän päättää, kumman jäljellä olevista hän valitsee treffikumppanikseen. Ohjelman trailerit ovat sensuroituja, mutta jaksot eivät.
Suomen ja Britannian lisäksi ohjelmasta on tehty omat versiot muun muassa Saksassa (Naked Attraction – Dating hautnah) ja Tanskassa (Date mig nøgen).
Aiheesta muualla

Naked Attraction Suomi Discovery+-palvelussa
Neale Donald Walsch

Neale Donald Walsch
Neale Donald Walsch syntyi Milwaukeessa, Wisconsin-osavaltiossa perheeseen, joka kannusti häntä henkisellä tiellä. Hänet tunnetaan parhaiten kirjoittamistaan kirjoista Keskusteluja Jumalan kanssa ja Ystävyys Jumalan kanssa.
Väitetään, että hänen kirjoittamansa kirjat ovat Jumalan kanavoimia, jotta ihmiset löytäisivät nykyaikaisen näkökulman Jumalaan. Esimerkiksi kirjan Jumala sanoo, että "sinun ei ole pakko tehdä mitään". Walsch/Jumala yrittää viestiä meille epäitsekkäästä Jumalasta, joka on erilainen kuin kristittyjen ja juutalaisten Jumala. Hänen näkemys tuo esille kokonaan uudenlaisen henkisyyden, jossa kaikki ihmisyys tulee keskittymään yhteen - jota voidaan kutsua sanoilla 'ihmisyyden tiimi'.
Kirjoista löytyy rinnastuksia Bahá'í-uskoon. Kirjat ovat saaneet vetovoimaisen vaikutuksen New Age alakulttuurissa.
Ennen kirjojen julkaisemista Walsch toimi radion puheohjelman vetäjänä. Hän oli tuohon aikaan masentunut alkaessaan kirjoittamaan kirjoja.
Vuonna 2003 julkaistiin elokuva Indigo, jonka oli kirjoittanut Neale Donald Walsch ja James Twyman, ohjaajana Stephen Simon. Walsch myös näytteli elokuvan päähenkilöä.
Merkittävimmät suomennetut kirjat ovat:
Keskusteluja Jumalan kanssa -sarja
Ystävyys Jumalan kanssa
Aiheesta muualla

Keskusteluja Jumalan kanssa-websivu (englanninkielinen)
Nealedonaldwalsch.com (englanninkielinen)
Haastattelussa Neale (englanninkielinen)
Bookbrowse.com - Neale Donald Walsch henkilöhistoria (Arkistoitu – Internet Archive) (englanninkielinen)
Nicole Joraanstad

| Nicole Joraanstad |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1980 (ikä 43) Seattle, Washington, Yhdysvallat
Uran tiedot
Pituus:  165 cm
Paino:  55 kg
Laji:  curling
Nicole Joraanstad (s. 10. marraskuuta 1980 Seattle, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2010 talviolympialaisissa naisten curlingissa sijoittuen kymmeneksi.
Neil Murray

| Neil Murray |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1950
Ammatti:  basisti
Muusikko
Tyylilajit:  Rock
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Whitesnake, Colosseum II, The Brian May Band, Black Sabbath, We Will Rock You (musikaali)
Aiheesta muualla
www.neilmurray.nl
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Neil Murray (s. 27. elokuuta 1950 Edinburgh, Iso-Britannia) on skotlantilainen basisti. Yhtyeitä, joissa hän on soittanut, ovat muiden muassa Colosseum II, Whitesnake, Black Sabbath ja The Brian May Band. Lisäksi hän on tehnyt useita sessioita eri artistien kanssa ja ollut Danny Mirandan sijaisena Queen + Paul Rodgers yhtyeen keikoilla, sekä soittanut We Will Rock You (musikaalin) yhtyeessä toukokuun 14, 2002 lähtien.
Diskografia > Hanson

Now Hear This (1974)
Diskografia > Colosseum II

Strange New Flesh (1976)
Diskografia > National Health

National Health (1978)
Diskografia > Whitesnake

Live at Hammersmith (1978)
Snakebite (1978)
Trouble (1978)
Lovehunter (1979)
Ready an' Willing (1980)
Live...In the Heart of the City (1980)
Come an' Get It (1981)
Saints & Sinners (1982)
Slide It In (US julkaisu) (1984)
Whitesnake (1987)
The Early Years (2004)
Diskografia > Gogmagog

I Will Be There EP (1985)
Diskografia > Vow Wow

V (1987)
Shock Waves (1987)
Revive (1987)
Helter Skelter (1989)
Diskografia > Black Sabbath

Tyr (1990)
Forbidden (1995)
Diskografia > The Brian May Band

Live at the Brixton Academy (1993)
Another World (1998)
Diskografia > Peter Green Splinter Group

Peter Green Splinter Group(1997)
The Robert Johnson Songbook (1998)
Diskografia > The Company of Snakes

Here They Go Again (2001)
Burst the Bubble (2002)
Diskografia > Empire

Hypnotica (2001)
Trading Souls (2003)
The Raven Ride (2006)
Chasing Shadows (2007)
Diskografia > Rondinelli

Our Cross, Our Sins (2002)
Diskografia > M³

Classic 'Snake Live Volume 1 (2003)
Diskografia > We Will Rock You

Live at the Dominion London (2003)
Patalahti (Jämsä)

| Patalahti |
| --- | --- |
 Himosvuori Säyrylänsalmen sillan takaa  kuvattuna vuonna 2013.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°53′00″N, 25°16′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Tulo-ojia:  Haapaoja, Kekäleoja
Laskujoki:  Patajoki Päijänteeseen 
Taajamat:  Himos
Järvinumero:  14.221.1.307
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,6 m  
Pituus:  6,7 km  
Leveys:  800 m
Rantaviiva:  18,2893 km  
Pinta-ala:  2,20602 km²   
Tilavuus:  0,0109579 km³ 
Keskisyvyys:  4,97 m  
Suurin syvyys:  18,38 m  
Valuma-alue:  37 km²  
Keskivirtaama:  0,18 m³/s (MQ) 
Veden viipymä:  486 d 
Saaria:  2 
:  Yijälänsaari, Pellavassaari
 fiPatalahti 
Himosvuoret Patalahden takana.
Säyrylänsalmi Himosrinteiltä kuvattuna.
Näkymä Himoksen huipulta kohti Jämsän kaupunkia. Patalahti näkyy oikealla.
Yijälänsaari
Patalahti  on Keski-Suomessa Jämsässä sen keskustan itäpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Patalahden pinta-ala on 221 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, ja se on 6,8 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Patalahti on Jämsän koillispuolella valtatietä 9 ajaville autoilijoille maisemallisesti tuttu kohta, josta näkee järven takana levittäytyvän Himoksen hiihtokeskuksen. Se rajaa yhdessä Jämsänjoen ja Päijänteen kanssa laajan Jämsänniemen, joka on 16 kilometriä pitkä ja 13 kilometriä leveä. Patalahti sijaitsee Paljakan, Kuikanvuoren ja Himosvuoren luoteispuolelle jäävässä laaksossa, jossa kaakkoisrinteet ovat paikoitellen jyrkät. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 11,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,011 kuutiokilometriä, ja sen keskisyvyydeksi on saatu 5,0 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee lounaispään lahdessa ja siellä on vettä 18,4 metriä.
Patalahti muodostuu kolmesta järvialtaasta, joita erottavat kapeat salmet. Lounaispäässä sijaitsee 1,4 kilometriä pitkä lahti, joka on kolmion muotoinen. Täällä sijaitsee järven syvin kohta ja syvänteen itäpuolella sijaitsee pieni Pellavassaari. Lahden pohjukan pohjoisrannassa sijaitsee Patalahden liikenneasema, josta on hyvä näkymä lahdelle. Lahdensuu on Hakaniemen kohdalla vain 80 metriä leveä. Sen koillispuolelle levittäytyy 2,1 kilometriä pitkä järven keskiosa. Keskiosan koillispäähän Haapanenän kohdalle on rakennettu Säyrylänsalmen ylittävä pengertie, jossa on lyhyt silta. Järven kaakkoisrantaan sen alarinteille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja esimerkiksi talvella vierailevien laskettelijoiden ja hiihtäjien käyttöön. Alue tunnetaan Himoksen lomakylänä. Keskiosassa sijaitsee järven suurin saari Yijälänsaari ja sen lähellä sijaitsee järven toinen syvänne, joka yltää noin 15 metrin syvyyteen. Sillan itäpuolella sijaitsee itäinen järviallas, joka on 3,0 kilometriä pitkä. Järvialtaan kapein kohta on Yijälänsalmi, jossa on noin kolme metriä syvää. Yijälänsalmi jakaa itäisen altaan vielä kahdeksi järvialtaaksi. Altaiden eteläpuolella sijaitsevat Himoksen kolme laskettelurinnettä ja pohjoisrannassa Himoksenrannan ja Honkarannan vapaa-ajan asuntojen kylät. Yijälänsalmen länsipuolella on yli 16 metriä ja itäpuolella 10 metriä syvää. Itäpäässä lahden pohjukasta alkaa Patajoki, joka laskee Päijänteeseen. Patalahdella on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,63 hehtaaria. Kartasta mitattuna on Yijälänsaari noin 2,5 hehtaaria ja Pellavassaari noin 10 aaria suuri. Yijälänsaaressa on yksi vapaa-ajan asunto.
Patalahden rantaviivan pituus on 18,3 kilometriä. Sen pohjoisrantaa seuraa Jämsän puolelta tuleva valtatie 9, joka loittonee järvestä Säyrylänsalmen sillan jälkeen. Järven eteläistä puolta seuraa yhdystie 16573, joka on vanha kylätie. Se tulee järven lähelle Asemen kohdalla ja jatkaa Nakkerpohjan, Himoksen ja Säyrylän kautta Patajoelle aivan rannan tuntumassa.
Luontoarvoja

2010-luvulla tehdyn asiantuntija-arvion mukaan Patalahden vedenlaatu on hyvä. Järvi kuuluu Etelä-Hämeen eliömaakuntaan ja Järvi-Suomen kasvimaantieteelliseen alueeseen. Järvityypiltään Patalahti on ruokojärvi.
Vesistösuhteet

Patalahti sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Patalahti sijaitsee erityisesti Patajoen valuma-alueella. Patajoen valuma-alueen pinta-ala on 49 neliökilometriä , ja se laskee Päijänteeseen Vanhanselän länsirannassa Siikaselkään. Patajoen valuma-alueesta on Patalahden valuma-aluetta 37 neliökilometriä eli 76 prosenttia (toisen lähteen mukaan 48 neliökilometriä ). Valuma-alueesta 70 % on metsämaata, 12 % peltomaata, 6 % vesistöjä ja loput alueesta on ihmistoiminnan kohteena . Pohjoisesta järveen laskevan Haapaojan valuma-alueen pinta-ala on 11 neliökilometriä .
Järven vedenpinnan korkeudeksi on kartoissa ilmoitettu 78,6 metriä mpy., mutta keskikorkeudeksi on voitu myös ilmoittaa 78,95 metriä mpy. Sen vedenpinta on kuitenkin 20–30 senttimetriä korkeammalla kuin Päijänteellä. Tämä onnistuu Patajoessa sijaitsevalla pohjapadolla . Runsaiden sateiden aikana jären vedenpinta kohoaa nopesti korkealle. Suurin korkeuslukema on ollut 79,41 metriä mpy. Vuodenaikojen mukaisten keskimääräisten korkeusvaihteluiden mukaan huhti-toukokuussa on vedenpinta korkeimmillaan.
Patalahden valuma-alueella ei ole pitkiä jokia tai ojia. Pisin on Haapaoja, joka tuo Varislammien vedet Pyykinvuoren takaa pudoten matkallaan Patalahteen yli 82 metriä. Valuma-alueen seuraavaksi suurin järvi on Asemenjärvi (8 ha) ja seuraavaksi suurin Kuolemajärvi (2 ha) Hiihokeskuksessa. Patalahden luoteispuolella sijaitsevat Sorvajärvi, Ahvenlammi ja Särkijärvi laskevat yhteistä ojaa myöten järven lounaispäähän, ja Aholammi Kekäleojaa myöten pohjoisrantaan. Muut järvet ovat pieniä lampia.