stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lannepisto

Lannepisto wikipedistille
Lannepisto eli lumbaalipunktio on keskeinen aivojen lääketieteellinen tutkimustoimenpide, joka suoritetaan yleensä neurologiselle potilaalle. Käytännössä se otetaan ohuella neulalla puhdistetun ihon läpi alimmista lannerangan selkänikamaväleistä, jonne selkäydin ei ulotu. Tutkimuksella selvitetään, onko selkäydinnesteessä eli likvorissa verta tai onko sen proteiini- tai hiilihydraattikoostumus poikkeava. Tärkeä on mahdollisten bakteerien olemassaolo ja herkkyys antibiooteille. Myös vasta-aineita voidaan määrittää. Potilas on istuallaan tai kylkimakuulla selkä köyryasennossa piston aikana. Pistoskohta on mahdollista puuduttaa, jos epäillään ettei puudutuspiikki tee kipeämpää kuin itse pistos. Tosin pistäjä voi osua alaraajoihin tai sukuelimiin menevään hermotukseen, mikä käy hetkellisesti kipeästi. Ikävämpi sivuvaikutus on suhteellisen yleinen lumbaalipäänsärky, joka tulee osalle potilaista. Tämän voi hoitaa veripaikalla, jos se jatkuu pitkään. Mikäli aivopaine on koholla, lumbaalipunktiota ei tehdä, jottei aivokudos lähde hernioitumaan eli liikkumaan kallosta ulos. Tämän vaaran lääkäri eliminoi tutkimalla silmänpohjat, joista mahdollisen aivopaineen nousun voi havaita. Vastasyntyneillä punktiota ei voi tehdä lanteeseen, koska heillä selkäydin ulottuu sinne asti, vaan tutkimus tehdään niskakuopasta[lähde? ]. Joillakin henkilöillä on joko selän kulumasta tai leikkauksesta johtuen mahdotonta suorittaa tutkimusta normaalilla tavalla.
T-70

| T-70 |
| --- | --- |
 T-70 Kubinkan panssarimuseossa Moskovassa
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  4,29 m
– pelkkä runko:  4,29 m
Leveys:  2,32 m
Korkeus:  2,04 m
Taistelupaino:  9,2 t
Telaketjut:  ?
Maksiminopeus:  
– tiellä:  45 km/h
– maastossa:  20 km/h
Toimintasäde:  360 km
Pääase:  45 mm L/46
Muu aseistus:  1 × DT-konekivääri
Panssarointi:  10–45 mm
Moottori:  2 × GAZ-202 (bensiini)
– hevosvoimat:  140 hv
– kilowattia:  103 kW
Miehistö:  2 (vaununjohtaja ja ajaja)
T-70 oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen kevyt panssarivaunu. T-70 oli jatkokehitelmä T-60-vaunusta. Sen valmistus alkoi maaliskuussa 1942, ja se korvasi kokonaan edeltäjänsä tuotannossa syyskuuhun mennessä. Kaikkiaan 8 200 vaunua rakennettiin.
Kehitys

Edeltänyt T-60 oli heikosti aseistettu vain 20 millimetrin konetykillä. Vaunun panssarointia oli parannettu sen valmistuksen ajan, mutta nyt maastoliikkuvuus oli kehno.
T-60:n pääsuunnittelija Nikolai Astrov kehitti parannetun version GAZin tehtaalla loppuvuodesta 1941. Prototyyppi valmistui 14. helmikuuta 1942, ja se lähetettiin Moskovaan kokeisiin. Armeijan päämoite oli sama kuin T-60:ssa: yhden miehen torni, jossa vaunun komentaja joutui myös tykin ampujaksi ja lataajaksi. Etupanssari vaadittiin vahvistamaan 45 millimetriin. Vaunun torni ei kestänyt edes saksalaisten 20 millimetrin tykin osumia, eikä sen vahvistaminen ollut mahdollista teknisistä ja tuotannollisista syistä. Kolmannen miehistönjäsenen mahduttaminen torniin olisi lisännyt vaunun massaa useilla tonneilla. Kokeet 11,5 tonniin lastatulla vaunulla vahvistivat, ettei alusta kestänyt painoa. Vaunu hyväksyttiin kuitenkin puna-armeijan sotavarustukseen 6. maaliskuuta 1942 ja sarjavalmistus alkoi pian.
T-70 pääaseena on 45 millimetrin tykki mallia 20-K ja yksi DT-konekivääri. Panssarin oli tarkoitus kestää saksalaisen 37 millimetrin panssaritorjuntatykin panssariammukset.
Moottori oli sama 70-hevosvoimainen GAZ-202 kun T-60:ssä, mutta niitä oli nyt kaksi, mikä antoi enemmän voimaa. Kummankin moottorin voima välitettiin omalle telaketjulleen. Ratkaisu oli epäonnistunut. Vaunu oli erittäin vaikea ohjata ja värinät ja vääntö rikkoivat nopeasti voimansiirron. Tämä korjattiin nopeasti T-70M-mallilla, jossa kaksi peräkkäin kytkettyä moottoria käyttivät yhtä akselia ja normaalia voimansiirtoa ja ZIS-5-kuorma-autosta otettua vaihteistoa. Malli T-70M vahvisti myös ripustusta ja levensi telaketjun 300 millimetriin.
T-70 seuraajaksi suunniteltu T-80 valmistui joulukuussa 1942. Siinä oli viimein komentajalle ja ampujalle suunniteltu kahden miehen torni sekä turboahdettu moottori. Gorkin tehtaan ei kuitenkaan annettu alkaa valmistaa sitä, koska panssarivaunujen valmistusmäärä olisi väliaikaisesti laskenut uuteen tuotantoon siirtymisen vuoksi. Tämän vuoksi valmistus aloitettiin vain uudella Mytištšin tehtaalla numero 40. Näitä vaunuja valmistettiin vain muutamia kymmeniä ennen kevyiden panssarivaunujen tuotannon lopettamista.
Taistelussa

T-70 osallistui taisteluihin ensi kerran kesällä 1942 lounaisrintamalla. 21. armeijan 4. panssariarmeijakunnalla oli 30 vaunua vahvuudessaan 26. kesäkuuta, ja ne kaikki menetettiin pian Saksan kesähyökkäyksen alettua.
Puna-armeija huomasi pian vaunun heikon taistelutehon. Se hävisi yhteenotot Panzerkampfwagen III-, Panzerkampfwagen IV- ja StuG III -vaunuja vastaan. Panssari oli myös riittämätön jalkaväen tukemiseen nopeasti yleistyvän 75 milimetrin Pak 40 -panssaritorjuntatykin vuoksi, jonka osuma tuhosi vaunun mistä tahansa kulmasta ja kaikilta etäisyyksiltä.
Kurskin taistelun kokemusten perusteella päätettiin, että T-70:n valmistus ei ole tarpeellista ja sen sijaan GAZ keskittyi samalle alustalle rakennetun SU-76-rynnäkkötykin valmistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-70 Wikimedia Commonsissa
T-70 Parolan panssarimuseossa (ilman päätykkiä).
The Collection (Harpo)

| The Collection Harpo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1973–1977
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.14
 Levy-yhtiö: Disky Communication
Harpon muut julkaisut
| Harpohits! 1997 | The Collection 2001 | Klassiker 2003 |
The Collection on ruotsalaisen pop-laulajan Harpon vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet

Movie Star – 3.23 (säv. Jan Svensson)
Horoscope – 3.12 (säv. Svensson)
Motorcycle Mama – 3.24 (säv. Svensson/Bengt Palmers)
Teddy Love – 3.24 (säv. Svensson/Palmers)
Honolulu – 2.59 (säv. Svensson)
Sayonara – 3.33 (säv. Svensson/Palmers)
Baby Boomerang – 3.04 (säv. Svensson/Palmers)
I Wrote a Love Song – 3.40 (säv. Svensson)
Rock ’n Roll Clown – 3.54 (säv. Svensson/Palmers)
Smile – 3.41 (säv. Charlie Chaplin/Gram Parsons/J. Turner)
Television – 3.29 (säv. Svensson)
In the Zum Zum Zummernight – 2.54 (säv. Svensson)
Beautiful Christmas – 3.08 (bonuskappale, säv. Svensson)
The Game You Play

| The Game You Play Firevision |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2003
 Kesto: 49.53
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 15.
The Game You Play on suomalaisen Firevision-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin 28. helmikuuta 2003.
Kappaleet

Stars – 3.49
The Game You Play – 3.52
Music Lover – 3.37
Break Of Dawn – 2.56
Firevision – 5.49
On My Own – 3.59
Truth – 4.24
Dreamer – 3.39
With You – 3.57
Rebirth Of The UG – 5.54
New Style – 4.06
This Moment – 3.44
Arvostelut

Soundi:
Lanneveden koulu

| Lanneveden koulu |
| --- | --- |
 Lanneveden koulun ja päiväkodin rakennuksia.
Sijainti:  Koulukuja 1, 41270 Lannevesi, Saarijärvi
Koordinaatit:  62.6083°N, 25.3913°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Janne Nummikoski (koulun johtaja)
Opiskelijoita:  39 (2022, luokka-asteet 1-6)
Verkkosivut
Lanneveden koulu on Saarijärven Lanneveden kylässä sijaitseva peruskoulun alakoulu (luokka-asteet 1-6). Vuonna 2022 koulua kävi 39 ala-asteen oppilasta. Koulun johtaja on Janne Nummikoski.
Lanneveden koulu on saanut alkunsa vuonna 1899. Vuonna 2017 Saarijärven kaupunki päätti sulkea osan kyläkouluista Saarijärven yhtenäiskoulun perustamisen ja rakentamisen vuoksi (2020), mutta antoi vielä Lanneveden ja Pylkönmäen koulujen toiminnan jatkua.
Team Sleep

Team Sleep on experimental dream / ambient rock -yhtye, jota johtaa laulaja/kitaristi Chino Moreno, joka tunnetaan paremmin sacramentolaisen alternative metal -bändi Deftonesin nokkamiehenä.
Diskografia

Team Sleep - (10. huhtikuuta 2005)
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Team Sleep Myspacessa (englanniksi)
Team-sleep.com
Team Sleep Fanisivu (englanniksi)
Team Sleep Fanisivu (ranskaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Team Sleep Fanisivu (saksaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Team Sleep Fansite (venäjäksi)
Teemu Lehtinen

| Teemu Lehtinen |
| --- | --- |
 Lehtinen vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1961 (ikä 63) Espoo, Suomi
Muut tiedot
Koulutus: valtiotieteiden tohtori (1998) diplomi-insinööri (1988)
Teemu Lehtinen (s. 3. heinäkuuta 1961 Espoo) on Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtaja. Hän on työskennellyt tehtävässä vuodesta 1997. Tätä ennen Lehtinen toimi Veronmaksajain Keskusliiton tutkimuspäällikkönä vuosina 1994–1997.
Ura

Lehtinen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1988, jonka jälkeen hän aloitti kansantaloustieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1998 ja hänen kansantaloustieteen alan väitöskirjassa, The Distribution and Redistribution of Income in Finland 1990-1993, tarkasteltiin 1990-luvun alkuvuosien laman vaikutuksia tulonjakoon ja tulojen uudelleenjakoon Suomessa.
Lehtinen työskenteli vuosina 1989–1990 valtiovarainministeriössä nuorempana finanssisihteerinä ja oli vuosina 1990–1993 Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa erikoistutkijana. Valtiovarainministeriön vanhempana finanssisihteerinä hän työskenteli 1993, kunnes siirtyi taas VATT:n erikoistutkijaksi, jossa toimi vuoteen 1994 saakka.
Veronmaksajain Keskusliitossa Lehtinen toimi vuosina 1994–1997 tutkimuspäällikkönä. Hän aloitti Veronmaksajain Keskusliiton toimitusjohtajana vuonna 1997.
Lehtisellä on useita luottamustehtäviä ja hän on toiminut useissa verotuksen kehittämistä koskevissa asiantuntijatehtävissä. Muun muassa vuosina 2005–2023 Lehtinen oli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen hallituksen jäsen.
Yksityiselämä

Lehtinen on naimisissa oikeustieteen kandidaatti Helena Lehtovirran kanssa. Heillä on kolme lasta.
Sotilasarvoltaan Lehtinen on luutnantti.
Kymenlaakson kesäyliopisto

| Kymenlaakson kesäyliopisto |
| --- | --- |
Perustettu:  1967
Tyyppi:  kesäyliopisto
Henkilökunta:  vuonna 2015: toimihenkilöt: 5, opetushenkilökunta: 129
Opiskelijoita:  1 893 (2015)
Osoite:  Hovioikeudenkatu 6, 45100 Kouvola ja Laivurinkatu 7, 48100 Kotka
Sivusto:  www.kymenlaaksonkesayliopisto.fi
Kymenlaakson kesäyliopiston Kotkan toimipiste osoitteessa Laivurinkatu 7.
Kymenlaakson kesäyliopisto on Kouvolan ja Kotkan kaupunkeja kotipaikkanaan pitävä, Kymenlaakson liiton ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1967. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi Valkeakoskella, Loviisassa, Saarenmaalla (Virossa), Tartossa (Virossa), Tallinnassa (Virossa), Pietarissa (Venäjällä) ja Mijas Pueblossa (Espanjassa).
Vuonna 2015 Kymenlaakson kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 123 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 1 893 opiskelijaa. Opetusta annettiin vuonna 2015 yhteensä 3 890 oppituntia.
Termination Bliss

| Termination Bliss Deathstars |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. tammikuuta 2006
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 52.32
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Muut kannet
 Limited Edition
Deathstarsin muut julkaisut
| Synthetic Generation 2002 | Termination Bliss 2006 | Night Electric Night 2009 |
Singlet albumilta Termination Bliss
 ”Cyanide” Julkaistu: 16. joulukuuta 2005  ”Blitzkrieg” Julkaistu: 2006  ”Virtue to Vice” Julkaistu: elokuu 2007 (promo)
Termination Bliss on Deathstarsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2006.
Kappaleet

Tongues – 3.45
Blitzkrieg Boom – 4.04
Motherzone – 4.06
Cyanide – 3.55
The Greatest Fight on Earth – 3.53
Play God – 4.09
Trinity Fields – 4.22
The Last Ammunition – 4.07
Virtue to Vice – 3.42
Death in Vogue – 4.15
Termination Bliss – 3.43
Kappaleet > Bonuskappaleet

Termination Bliss – 3.12 (Piano Remix)
Blitzkrieg – 5.19 (Driven On Remix)
Kokoonpano

Whiplasher Bernadotte – laulu
Nightmare Industries – kitara
Skinny – bassokitara
Bone W Machine – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Metal Temple:
Tetsuya Takahashi

| Tetsuya Takahashi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. marraskuuta 1966 (ikä 57)
Ammatti:  videopelisuunnittelija, toimitusjohtaja
Tetsuya Takahashi (jap. 高橋 哲哉, Takahashi Tetsuya, s. 18. marraskuuta 1966) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on Monolith Softin johtaja ja Squaren entinen työntekijä. Vaimonsa Soraya Sagan kanssa hän on suunnitellut oman yhtiönsä luomaa Xenosaga-trilogiaa, joka on julkaistu PlayStation 2:lle.
Ura

Työskennellessään Squarella Takahashi osallistui muutaman huomattavan pelin kehitykseen. Super Nintendo Entertainment System -peleissä hänen tehtävänsä olivat hyvin grafiikapainotteisia: Final Fantasy IV:ssä hän huolehti taistelugrafiikasta, pelin seuraajassa taas kenttägrafiikasta. Final Fantasy VI:ssä ja Chrono Triggerissä hän oli yksi grafiikkaohjaajista. Takahashin viimeisiä projekteja Squarella olivat Final Fantasy VII ja Xenogears, jossa hänen osansa oli kaikista siihen astisista peleistä merkittävin, koska hän sekä ohjasi että käsikirjoitti pelin.
Xenogearsin jälkeen Takahashi siirtyi Squarelta Hirohide Sugiuran perustamaan Monolith Softiin, sillä hänestä Square keskittyi liikaa yksinomaan Final Fantasy -sarjaan, eivätkä Takahashin suunnitteilla olevat Xenogearsin kaltaiset pelit saaneet yrityksessä riittävästi jalansijaa. Namco puolestaan tarjosi Takahashin ideoille taloudellista tukeaan, ja Xenosaga-pelejä tuottava Monolith syntyi. Xenosagan ensimmäiseen osaan, Xenosaga Episode I: Der Wille zur Machtiin, otettiin paljon vaikutteita Xenogearsista, jolle pelin odotettiin jopa olevan jatko-osa; niin ei kuitenkaan lopulta käynyt. Sarjan  toinen osa julkaistiin vuonna 2004 ja päätosepisodi vuonna 2006.
Tuotantoa

| Nimi | Ilmestymisvuosi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Dragon Slayer The Legend of Heroes | 1989 | Taiteilija |
| Final Fantasy IV | 1991 | Taistelugrafiikkasuunnittelija |
| Romancing SaGa | 1992 | Kenttägrafiikkasuunnittelija |
| Final Fantasy V | 1992 | Kenttägrafiikkasuunnittelija |
| Secret of Mana | 1993 | Kartan grafiikkasuunnittelija |
| Final Fantasy VI | 1994 | Grafiikkaohjaaja |
| Front Mission | 1995 | Grafiikkasuunnittelija |
| Chrono Trigger | 1995 | Grafiikkaohjaaja |
| Seiken Densetsu 3 | 1995 | Taustagrafiikkasuunnittelija |
| Final Fantasy VII | 1997 | Konseptitaiteilija |
| Xenogears | 1998 | Ohjaaja ja käsikirjoittaja |
| Xenosaga Episode I: Der Wille zur Macht | 2002 | Ohjaaja ja tapahtumakäsikirjoittaja |
| Xenosaga: Pied Piper | 2004 | Käsikirjoittaja |
| Xenosaga Episode III: Also sprach Zarathustra | 2004 | Musiikin koordinoija ja tietokannan valvoja |
Aiheesta muualla

Tetsuya Takahashi MobyGamesissa (englanniksi)
Tetsuya Takahashi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lannilis

Lannilis on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 473 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Lannilisin pinta-ala on 24 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lannilis Wikimedia Commonsissa
Teemu Linkomaa

| Teemu Linkomaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Lammi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Teme
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  HC Morzine-Avoriaz
Sarja:  Ligue Magnus
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  HC Briançon (Ranska) FPS (S-S)
Teemu Linkomaa (s. 11. huhtikuuta 1991 Lammi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Ranskan Ligue Magnusissa pelaavaa HC Morzine-Avoriazia. Hän on pelannut urallaan myös hyökkääjänä.
Ura

Linkomaa on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti joukkueessa B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kaudeksi 2009–2010 Linkomaa siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Kaudella 2010–2011 hän voitti A-nuorten SM-liigan jäähypörssin 95 minuutillaan. Kaudeksi 2011–2012 Linkomaa nousi SaiPan A-nuorten kapteenistoon.
Kaudeksi 2012–2013 Linkomaa siirtyi Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa pelaavaan Diables Rouges de Briançoniin, jossa hän voitti Coupe de Francen mestaruuden. Kaikkiaan ensimmäinen miesten pääsarjakausi toi Linkomaalle 22 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä, kahdeksassa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen ja kymmenessä Coupe de Francen ottelussa kolme syöttöpistettä.
Linkomaa palasi kaudeksi 2013–2014 Suomeen ja siirtyi try-outille Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän ei ehtinyt pelata joukkueessa otteluakaan runkosarjassa ja siirtyi lokakuussa 2013 Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Marraskuussa Linkomaa palasi Ranskaan ja siirtyi Pingouins de Morzinen joukkueeseen.
Tilastot

Linkomaa HC Briançonin paidassa Coupe de Francen finaalissa ASG Angersia vastaan helmikuussa 2013. Takana joukkuetoveri Cédric Di Dio Balsamo
Tetsuya Nomura

| Tetsuya Nomura> 野村 哲也.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. lokakuuta 1970 (ikä 54)
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:  Roxas
Tetsuya Nomura (jap. 野村 哲也, Nomura Tetsuya, s. 8. lokakuuta 1970) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka työskentelee nykyäänmilloin? Square Enixille. Kuuluisaksi Nomura on tullut[lähde? ] Final Fantasy -pelisarjan hahmosuunnittelijana. Hän myös ohjasi sarjan seitsemänteen osaan pohjautuvan Final Fantasy VII: Advent Children -elokuvan, joka julkaistiin vuonna 2005.
Ura

Tetsuya Nomura syntyi Shikokulla sijaitsevassa Kōchin kaupungissa. Ennen Squarelle siirtymistä hän kävi ammattikoulua ja hän teki mainoskuvituksia. Vuonna 1992 Square palkkasi hänet hirviösuunnittelijaksi Final Fantasy V -peliin. Tätä seurasi grafiikkaohjaajan osa Final Fantasy VI:ssä, johon hän myös suunnitteli joitakin hahmoja.
Siihen asti huomattavimman tehtävän hän sai ryhtyessään sekä kaupallisesti että arvosteluiltaan menestyneen Final Fantasy VII:n päähahmosuunnittelijaksi vuonna 1995. Samalla hän korvasi ensimmäisestä Final Fantasystä lähtien samassa työssä toimineen Yoshitaka Amanon. Hän myös laati pelin tarinan Hironobu Sakaguchin kanssa.
1990-luvun lopulla Nomuran projekteja olivat Parasite Eve, Brave Fencer Musashi, Ehrgeiz sekä Final Fantasy VIII.
PlayStation 2:n peleistä Nomura jatkoi hahmojen suunnittelua The Bouncerin, Final Fantasy X:n, Final Fantasy X-2:n ja Final Fantasy XI:n parissa. Jokaisessa tähän asti julkaistussa Kingdom Hearts -pelissä hän vastasi myös ohjauksesta ja konseptikuvituksesta.
Nykyäänmilloin? Nomura työskentelee hahmosuunnittelijana kaikissa Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII -kokoelmaan kuuluvissa peleissä sekä Dissidia: Final Fantasyssä. Lisäksi hän toimii Final Fantasy Versus XIII:n ja kehitteillä olevien Kingdom Hearts -osien ohjaajana.
Luettelo peleistä

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1992 | Final Fantasy V | Hirviö- ja taistelugrafiikkasuunnittelija |
| 1994 | Live A Live | Tosa-ben-kääntäjä |
| 1994 | Final Fantasy VI | Grafiikkaohjaaja ja hahmosuunnittelija |
| 1995 | Chrono Trigger | Kenttägrafiikka- ja mainossuunnittelija |
| 1997 | Final Fantasy VII | Hahmosuunnittelija ja käsikirjoittaja |
| 1998 | Parasite Eve | Hahmosuunnittelija |
| 1998 | Ehrgeiz | Hahmosuunnittelija |
| 1998 | Brave Fencer Musashi | Hahmosuunnittelija |
| 1999 | Parasite Eve II | Hahmosuunnittelija |
| 1999 | Final Fantasy VIII | Hahmosuunnittelija |
| 2000 | The Bouncer | Hahmosuunnittelija |
| 2001 | Final Fantasy X | Hahmosuunnittelija |
| 2002 | Kingdom Hearts | Ohjaaja, konseptitaiteilija ja hahmosuunnittelija |
| 2003 | Final Fantasy X-2 | Hahmosuunnittelija |
| 2004 | Kingdom Hearts: Chain of Memories | Ohjaaja, konseptitaiteilija ja hahmosuunnittelija |
| 2005 | Musashi: Samurai Legend | Hahmosuunnittelija |
| 2005 | Kingdom Hearts II | Ohjaaja, käsikirjoittaja, konseptitaiteilija ja hahmosuunnittelija |
| 2006 | Final Fantasy V Advance | Hirviö- ja taistelugrafiikkasuunnittelija |
| 2006 | Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII | Hahmosuunnittelija |
| 2007 | Crisis Core: Final Fantasy VII | Hahmosuunnittelija |
| 2007 | The World Ends With You | Päähahmosuunnittelija |
| 2008 | Kingdom Hearts coded | Ohjaaja |
| 2008 | Dissidia: Final Fantasy | Hahmosuunnittelija |
| 2009 | Kingdom Hearts: 358/2 Days | Hahmosuunnittelija |
| 2009 | Final Fantasy XIII | Ohjaaja |
| 2010 | Kingdom Hearts: Birth by Sleep | Ohjaaja |
| 2010 | Kingdom Hearts Re:coded | Ohjaaja |
| 2010 | The 3rd Birthday | Luova tuottaja ja konseptitaiteilija |
| 2011 | Final Fantasy Agito XIII | Hahmosuunnittelija |
| 2011 | Final Fantasy XIII-2 | Hahmosuunnittelija |
| 2012 | Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance | Ohjaaja |
| 2013 | Final Fantasy All the Bravest | Luova tuottaja ja suunnittelija |
| 2013 | Kingdom Hearts HD 1.5 Remix | Ohjaaja, hahmo- ja tarinasuunnittelija |
| 2013 | Lightning Returns: Final Fantasy XIII | Päähahmosuunnittelija |
| 2016 | Final Fantasy XV | Ohjaaja ja hahmosuunnittelija |
| 2019 | Kingdom Hearts III | Ohjaaja |
|  ? | Final Fantasy VII Remake | Ohjaaja |
Aiheesta muualla

Tetsuya Nomura Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tetsuya Nomura MobyGamesissa (englanniksi)
Tetsuya Nomura Square Havenissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Speak of the Devil

| Speak of the Devil Ozzy Osbourne |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Ritz-klubilla, New Yorkissa 26.–27. syyskuuta 1982
 Julkaistu: 27. marraskuuta 1982
 Tuottaja(t): Max Norman
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 70.16
 Levy-yhtiö: Jet Records
Muut kannet
 Ison-Britannian painos
Listasijoitukset
  14.  21.
Ozzy Osbournen muut julkaisut
| Diary of a Madman 1981 | Speak of the Devil 1982 | The Ultimate Sin 1986 |
Speak of the Devil (Isossa-Britanniassa Talk of the Devil) on New Yorkin Ritz-klubilla 26.–27. syyskuuta 1982 äänitetty tupla-livealbumi, jolla Ozzy Osbourne esittää yhtyeensä kanssa ex-yhtyeensä Black Sabbathin kappaleita. Albumia ei pidä sekoittaa samannimiseen live-videoon joka tehtiin samana vuonna, mutta sisältää eri kappaleita eri konsertista.
Albumin historia

Albumia alettiin suunnitella alkuvuodesta 1982. Tuolloin Osbournen kitaristina ollut Randy Rhoads vastusti albumin tekoa, koska hänen mielestään pelkästään Black Sabbathin kappaleita sisältävä live-albumi olisi ollut kahden hyvin menestyneen studioalbumin (Blizzard Of Ozz ja Diary Of A Madman) jälkeen iso takapakki niin hänen kuin Osbournenkin uralle, mutta myöntyi kuitenkin soittamaan albumilla. Rhoads kuoli maaliskuussa 1982 lento-onnettomuudessa ennen albumin tekoa ja albumilla soittaa Brad Gillis, joka auttoi päättämään kiertueen Night Ranger yhtyeensä odottaessa albuminsa julkaisua.
Albumin tekemisen perusteista on esitetty monta teoriaa. Osbournen itsensä mukaan levy-yhtiö Jet Records painosti häntä julkaisemaan albumin, koska Black Sabbath silloisen laulajansa Ronnie James Dion johdolla oli tekemässä Live Evil -albumia. Näin Osbournella oli mahdollisuus lyödä vanha yhtyeensä sen omalla materiaalilla. Toiseksi syyksi on spekuloitu Black Sabbathin silloisen kustannussopimuksen päättymistä, jolloin vanhaan materiaaliin perustuva julkaisu olisi tuonut suuret voitot yhtyeen alkuperäisjäsenille. On myös huhuttu, että Osbournen manageri ja levy-yhtiön johtaja Don Arden olisi tehnyt ennakkosopimuksen albumista jakelijana toimineen CBS-yhtiön kanssa jolloin Osbournella oli myöhäistä kieltäytyä albumin teosta. Osbourne on myös kertonut, että levy-yhtiö olisi halunnut julkaista Randy Rhoadsin aikaista live-materiaalia, mutta Osbourne ei tähän suostunut, koska Rhoadsin kuolemasta oli vain muutama kuukausi. Lisäksi on sanottu, että Black Sabbathin entisen managerin ilman lupaa vuonna 1980 julkaisema heikohkolaatuinen Live at Last on vaikuttanut niin Speak of The Devilin ja Live Evilin julkaisuun.