stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kivikin kuninkaanhauta
Kuninkaanhauta > Paadet > Paasi 8

Alkuperäinen paasi on hajonnut ja sen löydetyt kappaleet on muurattu yhteen. Esillä on vain osa alkuperäisen paaden kuvioista, mutta pian löytöhetken jälkeen niistä tehtiin useita piirroksia. Kuviot on hakattu syvälle kiveen, joten piirroksissa kuvioista esitetyt tulkinnat ovat uskottavia. Muuratuista kappaleista erottuu yhdeksän arvoituksellista hahmoa, neljä ihmishahmoa, joista yksi soittaa käyrää torvea. Kuviot on sijoitettu yksiviivaiseen kehykseen. Oikeassa alakulmassa sijaitsee suuri solkimainen kuvio. Kun tarkastelee dokumentoinnissa tehtyjä piirroksia, täydentyy paaden kuvamaailma. Piirroksen yläreunassa on kahvikupin muotoinen kuvio. Sen alla, mutta muuten ylinnä, seisoo rivissä neljä ihmistä, joista kaksi soittavat torvea, yksi pitää kädessään esinettä ja neljäs nojaa U-kirjaimen muotoiseen "astiaan". "Astiassa" työskentelee kaksi ihmistä laitteen parissa, joka muodostuu seipäästä, kaaresta ja kahdesta pallon tai ympyrän muotoisesta esineestä. Keskimmäinen rivi esittää tapahtumaa, jonka keskiössä on ruukkuinen kuvio. Ruukun vasemmalla puolella seisoo neljä ja oikealla puolella viisi ihmishahmoa, joilla vaikuttaisi olevan kaavut yllään. Alimmalla rivillä toistuu kahdesti sama tilanne. Omega-kirjainta ( \Omega ) muistuttavan kuvion edessä seisoo neljä ihmistä. Yhdellä heistä on miekka tai keppi kädessään, mutta loput kolme ovat kädettömiä.
Paasi hävisi 1790-luvulla, mutta siitä löydettiin vuonna 1915 viisi kappaletta, kun Esperödsin myllyn muurauksia purettiin. Sjöborgin kuuleman tarinan mukaan läheisessä myllyssä tarvittiin uusi myllykivi. Paaden toi paikalle mylläri Jonas Jonasson, mutta se ei kestänyt keskelle porattua reikää ja se hajosi osiin.
Kuninkaanhauta > Ajoitukset

Kuninkaanhaudan ajoitus on aina ollut kiistelyn aiheena. Esineiden tyylit, paasien kuviot ja ihmisjäänteiden radiohiiliajoitukset kertovat hautaröykkiön pitkäaikaisesta käytöstä. Aiemmin suurta kannatusta sai kanta, että paasiarkusta löydetyt pronssiesineet ja paasiin hakatut kuviot kuuluivat Monteliuksen pronssikauden toiselle (1500–1300 eaa.) tai kolmannelle periodille (1300–1100 eaa.). Tätä ovat viimeksi kannattaneet Randsborg, Thrane ja Joakim Goldhahn. Kuitenkin esimerkiksi Kristian Kristiansen ja Tomas B. Larsson ovat katsoneet kuvioiden ajoittuvan pronssikauden ensimmäiselle periodille (1700–1500 eaa.) tai sen loppupuolelle, ja sitten on vielä Verlæckt, joka on sijoittanut löydöt pronssikauden neljännelle periodille. Myös hakkauksia viimeksi tutkineet Andreas Toreld ja Tommy Andersson kannattavat toisen periodin loppupuolta (1400–1300 eaa.).
Ihmisjäänteet ajoitettiin vuonna 2009. Niiden ajoitukset antavat kuvioiden ajoituksiin verrattuna hieman poikkeavia tuloksia. Ajoitukset ovat (näytteet merkitty kuten edellä): A1 2850±50 BP, A2 2895±45 BP, B1 3085±45 BP, B2 2920±45 BP, C1 3055±55 BP, C2 2685±70 BP, C3 2920±45 BP ja D 3020±70 BP. Näytteiden perusteella vainajat on lisätty hautaan kolmessa vaiheessa. Ensimmäinen vaihe kesti (B1, C1 ja D kalibroituina vuosina) 1400−1300 eaa., toinen vaihe (A1, A2, B2 ja C3) kesti 1200−1000 eaa. ja viimeinen vainaja (C2) noin 900−800 eaa.
Keskustelussa toiset tutkijat arvioivat, milloin hautauksen paadet valmistettiin, toiset mitkä ovat löydettyjen esineiden aikakaudet ja kolmannet tutkijat arvioivat löydettyjen vainajien elinaikoja. Hautaröykkiö rakennettiin tai sitä alettiin rakentaa ennen vanhimpia löydettyjä vainajia. Hautaröykkiöön on haudattu pitkän ajan kuluessa useita vainajia, ja vain osa vainajista on todennäköisesti löydetty. Koska hauta on ryöstetty, on valtaosa esineistä kadonnut, ja ne vähäiset kappaleet, jotka löytyivät kaivauksissa, eivät anna edustavaa kuvaa hautaröykkiön toiminnasta.
Ängakåsenin kalmisto

Ängakåsenin kalmisto sijaitsee Kuninkaanhaudasta itään heti viereisen ojan toisella puolella. Se on rekisteröity kaksiosaisena muinaisjäännösalueena, jonka mitat ovat noin 350×200 metriä (länsiosa) ja 330×130 metriä (itäosa). Länsiosassa sijaitsee ainakin 12 hautausta, joista kaksi ovat kumpuhautoja (halkaisija 10 metriä) ja kymmenen röykkiöhautoja (halkaisijat 5 metriä). Röykkiöistä paljastui 1920−1930-luvun kaivauksissa muutamia uurnahautauksia.
Itäosassa sijaitsee noin 135 muinaisjäännöstä. Ojan varrella sijaitsee noin kahdenkymmenen myllyn jäännökset. Lisäksi on yksi kumpuhauta, joka sijaitsee itäosan keskellä. Se on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja vain alle metrin korkea. Kummun keskellä sijaitsee paljaana oleva kivilatomus.
Suurin näkyvä rakennelma on laivalatomus, joka on rakennettu itä–länsi-suuntaisena. Se on 68 metriä pitkä ja 8,5 metriä leveä. Se on muodostettu 30 pystyyn nostetuista kivestä tai suurista pyörökivistä.
Toinen suuri kivirakennelma on pyöreä kivikehä, jonka halkaisija on 23 metriä. Ympyrän keskellä on 5 metriä leveä pyöreä kivilatomus. Latomuksen keskellä sijaitsee pystyyn nostettu kivi, joka on 2,1 metriä korkea ja 1,1 metriä leveä. Sitä kutsutaan nimellä Penningstenen.
Huomattavin jäännöstyyppi on pyöreä kivilatomus, joita on löytynyt 130 kappaletta. Niiden halkaisija vaihtelee 2−6 metriin, mutta neljä niistä on halkaisijaltaan 8−10 metriä. Noin 30 kivilatomuksella sijaitsee keskellä kuoppa tai painauma.
Kivirakennelmista kaksi on suorakulmaisia. Toisen mitat ovat 42,5×8,0 metriä ja toisen 45,0×12,5 metriä. Niitä on kutsuttu talon perustuksiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Goldhahn, Joakim: Showen rullar på så länge Bredarör på Kivik består. Fornvännen, 2015, 110. vsk, s. 126−130.  Tukholma, Ruotsi:  Riksantikvarieämbetet. ISSN 0015-7813  Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 9.8.2015. (ruotsiksi)
Fritze, Gunilla: Nya fynd i Kungagraven, SVT, 2014 (ruotsiksi)
Carlsson, Anders: TOLKANDE ARKEOLOGI och SVENSK FORNTIDSHISTORIA.  Tukholma, Ruotsi:  Tukholman yliopisto, 2001.  ISBN 91-631-1327-9  Teoksen verkkoversio (pdf) Viitattu 10.8.2015. (ruotsiksi)
Iregren, Elisabeth & Jennbert, Kristina (toimittajat): Etiska perspektiv inom arkeologin.  Lund, Ruotsi:  Lundin yliopisto, 2012.  ISBN 978-91-87833-35-9  Teoksen verkkoversio (pdf) Viitattu 10.8.2015. (ruotsiksi)
Kiviksgraven[vanhentunut linkki]
Ystad & Östrlen: Kiviksgraven (Arkistoitu – Internet Archive)
De: Gräberfeld Ängakåsen
Kansatieteilijä Carl Sydow vieraili haudalla vuonna 1922. Silloin hautaa ja paasia suojasi ikkunaluukut.
Kuninkaan hauta kuvattuna oviaukon suunnasta.
Laivalatomus Ängaåsenin kalmistoalueella.
Love Beyond This World

| Love Beyond This World Kwan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Grotto Studio, Studio Mango & Soundtrack Studios, Helsinki
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Antti Eräkangas & Pauli Rantasalmi
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.36
 Levy-yhtiö: Universal Music Finland
Listasijoitukset
  10.
Kwanin muut julkaisut
| The Die Is Cast 2002 | Love Beyond This World 2004 | Little Notes 2006 |
Love Beyond This World on Kwanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2004. Albumi myi kultaa, ja se sai Emma-gaalassa Vuoden pop-albumi -palkinnon vuonna 2004..
Kappaleet

Black Lotus – 3.48
Twang – 3.54
Sacrifice – 3.55
Unconditional Love – 3.42
Decadence of the Heart – 4.03
Sharks in the Bloody Waters – 2.57
Forgiveness – 3.31
Nothing Else Matters – 4.09
Footsteps – 4.01
For You – 4.02
Dreaming of... – 2.29
Arvostelut

City.fi:
Helsingin Sanomat:
Soundi:
Aiheesta muualla

Love Beyond This World discogs.com -sivustolla
Holiday Club Caribia

Caribia kesäkuussa 2008.
Holiday Club Caribia on Turun Ylioppilaskylän liepeillä sijaitseva kylpylähotelli, joka kuuluu nykyisin Holiday Club -ketjuun. Turun ylioppilaskyläsäätiö rakennutti Caribian alun perin opiskelija-asunnoiksi ja myöhemmin kongressihotelliksi. Hotellirakennus valmistui vuonna 1974 ja kylpylärakennus vuonna 1999.
Hotelli ja kylpylä on sisustettu karibialaisittain.
Historia

Turun ylioppilaskyläsäätiö rakennutti Caribian alun perin opiskelija-asunnoiksi vuonna 1974. Heti alkuun rakennukseen perustettiin myös turkulaisten keskuudessa hyvin suosittu ravintola ja yökerho Ikituuri. Samana vuonna rakennuksen yhteyteen alettiin rakentaa laajennusosaa, johon perustettiin Congress Center Turku -kongressikeskus. Se valmistui kolme vuotta myöhemmin. Kongressikeskusta kaavailtiin alun perin ylioppilakyläsäätiön rahasammoksi, mutta se vei säätiön nopeasti taloudellisiin vaikeuksiin ja uhkasi opiskelija-asumista.
Vuonna 1985 Turun kaupunki pelasti säätiön vararikolta ostamalla kongressikeskuksen. Kaupunki vuokrasi sen Rantasipi-hotelliketjulle, joka perusti rakennukseen Rantasipi Ikituuri -kongressihotellin. Reilun kymmenen toimintavuotensa aikana hotelli ehti ränsistyä pahasti, ja vuonna 1997 kaupunki päätti myydä sen turkulaisten liikemiesten perustamalle kiinteistöyhtiö Turku Ausade Hotelli Oy:lle. Koko hotellikiinteistö peruskorjattiin ja sisustettiin karibialaiseen tyyliin, jolloin se sai nimen Caribia. Hotellin yhteyteen rakennettiin karibialaisteemainen elämyskylpylä ja monitoimihalli, jotka valmistuivat vuonna 1999.
Hotelli

Caribiassa on 175 hotellihuonetta, joista 14 on sviittejä. Vuosina 2017 ja 2019 hotellin yhteyteen valmistui myös yhteensä 61 lomahuoneistoa.
Caribia oli yksityisomistuksessa vuoteen 2003 asti, jolloin se siirtyi Holiday Clubin omistukseen. Vuonna 2006 S-ryhmä osti Caribian Holiday Clubilta, ja hotelli siirtyi toukokuussa 2011 Sokos Hotels -ketjuun. Lokakuussa 2015 hotelli siirtyi takaisin Holiday Clubille.
Kylpylä

1990-luvulla suoritetun laajennuksen ja saneerauksen yhteydessä hotelliin rakennettiin karibialaiseen teemaan sisustettu kylpyläosasto. Kylpylä valmistui toukokuussa 1999 ja se on Suomen ensimmäinen teemakylpylä. Kylpylässä on useita uima-altaita. Ulkona on lämmin ulkoallas, kylmä ”avantoallas” sekä pieni lastenallas. Sisällä on kuntouimareiden allas, lastenallas, kaksi suurta allasta ja kaksi poreallasta. Tarjontaan kuuluu myös kolme vesiliukumäkeä. Kylpylä on profiloitunut erityisesti lapsiperheiden kohteeksi. Kylpylän yhteydessä on myös kuntosali ja hoito-osasto.
Muut palvelut

Laajennuksen ja kylpylän avaamisen yhteydessä vuonna 1999 Caribiaan avattiin monitoimihalli, joka on käyttänyt nimiä Caribia Areena, 994-halli, Ikituurin Areena ja myöhäisimpänä RadioCity Areena. Areenan tilalle avattiin vuonna 2016 Superpark-aktiviteettipuisto.
Kylpylärakennuksessa toimii useita ravintoloita: tilausravintolana toimiva ravintola Terrace, Classic Pizza, O'learys sekä Hesburger-pikaruokaketjun ravintola.
Kesäisin hotellin pihassa voi pelata minigolfia, jossa on 9 kohdan rata. Hotellin pihalla on myös pieni leikkipuisto.
Caribia on tunnettu myös sen edustalle sijoitetusta ympäristötaideteos Posankasta. Posankka on Alvar Gullichsenin suunnittelema veistos, joka kuvaa kumiankan ja marsipaanipossun risteytymää.
Liikenneyhteydet

Caribialle on hyvät bussiyhteydet Turun keskustasta. Hotelliin pääsee keskustasta linjoilla 50, 51, 53 ja 54, jotka kulkevat arkipäivisin normaalisti 15 minuutin välein. Linjalla 220 pääsee hotellilta kauppakeskus Myllyyn ja takaisin tunnin välein.
Aiheesta muualla

Hotellin kotisivu Holiday Clubin sivustolla
Primera División

| Primera División |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Primera Divisiónin kausi 2024–2025 

Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Espanja
Perustettu:  1928
Joukkueita:  20
Hallitseva mestari:  Real Madrid
Eniten mestaruuksia:  Real Madrid (36)
Sarjataso:  1.
Alempi taso:  Segunda División
Aiheesta muualla
[www.laliga.com Sivusto]
Primera División eli LaLiga on Espanjan miesten jalkapallon korkein sarjataso ja toinen Liga de Fútbol Profesionalin ammattilaissarjoista.
La Liga on yksi Euroopan kovatasoisimmista jalkapallosarjoista. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa kolmanneksi Englannin Valioliigan ja Italian Serie A:n jälkeen ajanjaksolla 2020–2024.
Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1929 kymmenen joukkueen voimin, ja nykyisin sarjaan osallistuu 20 joukkuetta. Menestynein seura on Real Madrid 36 mestaruudellaan. Primera Divisiónia alempi sarjataso on Segunda División, jonka kolme parasta joukkuetta nousevat kausittain Primera Divisiónin kolmen heikoimman tilalle.
Säännöt

Kausi pelataan elo- ja toukokuun välillä. Sarjaan ottaa osaa 20 joukkuetta, jotka kohtaavat toisensa kahdesti kaudessa, kerran kotona ja kerran vieraissa. Täten jokainen joukkue pelaa 38 ottelua kaudessa.
Voitosta saa kolme pistettä, tasapelistä yhden. Sarjan voittaja on joukkue, jolla on kauden päättyessä eniten pisteitä. Jos kaksi tai useampia joukkueita on tasapisteissä, voittaja on keskinäisissä otteluissa parhaiten pärjännyt joukkue. Jos ollaan edelleen tasatilanteessa, voittaja on joukkue, jolla on paras maaliero. Kauden päätteeksi Primera Divisiónin kolme heikointa joukkuetta putoavat Segunda Divisióniin, josta vastaavasti kolme parasta joukkuetta nousevat Primeraan Divisióniin.
Primera Divisiónin seurat pelaavat myös cup-kilpailu Copa del Reyssä, jonka voittaja kohtaa Primera Divisiónin voittajan Supercopa de Españassa. Primeran Divisiónin neljä parasta ovat oikeutettuja paikkaan Mestarien liigassa. Viidenneksi ja kuudenneksi sijoittuneet saavat paikan Eurooppa-liigassa. Espanjalaisille seurajoukkueille kuuluva kolmas Eurooppa-liiga-paikka myönnetään Copa del Reyn voittajalle tai Primera Divisiónissa seitsemänneksi sijoittuneelle, jos Copa del Reyn voittaja on liigan kuuden parhaimman joukossa.
Säännöt > Pelaajarajoitukset

Kukin Primera Divisiónin joukkue voi rekisteröidä maksimissaan 25 pelaajaa, joiden numerot ovat 1–25. Uusia pelaajia voi rekisteröidä niin sanottujen siirtoikkunoiden aikana, heinä–elokuussa kauden päätyttyä ja tammikuussa kauden ollessa puolivälissä. Maalivahdeille on varattu numerot 1 ja 13, jos joukkueella on kolmas maalivahti käyttää hän yleensä numeroa 25. Lisäksi joukkueet voivat peluuttaa reservi- ja juniorijoukkueidensa pelaajia, jotka käyttävät suurempia numeroita kuin 25.
Kussakin joukkueessa saa olla korkeintaan kolme pelaajaa, joilla ei ole Euroopan unionin kansalaisuutta (esp. extracomunitario). Kaudesta 2007–2008 lähtien myös Cotonoun sopimuksen allekirjoittajamaiden (niin sanotut AKT-maat) pelaajat on rinnastettu EU-kansalaisiin. Mikäli pelaajalla on eurooppalaisia sukujuuria, voi hän hakea sen maan kansalaisuutta, josta hänen esivanhempansa ovat kotoisin. Tämän vuoksi muun muassa usella argentiinalaisella pelaajalla on myös Italian kansalaisuus. Lisäksi esimerkiksi Espanjan entisten siirtomaiden (Ibero-Amerikka, Filippiinit, Päiväntasaajan Guinea) alueelta tuleva pelaaja voi hakea Espanjan kansalaisuutta asuttuaan maassa kaksi vuotta, muissa tapauksissa aika vaihtelee 1–10 vuoden välillä.
Joukkueet kaudella 2024–2025

Kauden 2024–25 La Liga-joukkueiden sijainnit
| Joukkue | Kaupunki | Stadion |
| --- | --- | --- |
| Alavés | Vitoria-Gasteiz | Estadio de Mendizorrotza |
| Athletic Bilbao | Bilbao | Estadio San Mamés |
| Atlético Madrid | Madrid | Estadio Metropolitano |
| Barcelona | Barcelona | Estadi Olímpic Lluís Companys |
| Celta Vigo | Vigo | Estadio de Balaídos |
| Espanyol | Barcelona | RCDE Stadium |
| Getafe | Getafe | Coliseum |
| Girona | Girona | Estadio de Montilivi |
| Las Palmas | Las Palmas | Estadio de Gran Canaria |
| Leganés | Leganés | Estadio Municipal de Butarque |
| Mallorca | Palma | Estadio de Son Moix |
| Osasuna | Pamplona | Estadio El Sadar |
| Rayo Vallecano | Madrid | Estadio de Vallecas |
| Real Betis | Sevilla | Estadio Benito Villamarín |
| Real Madrid | Madrid | Estadio Santiago Bernabéu |
| Real Sociedad | San Sebastián | Estadio de Anoeta |
| Sevilla | Sevilla  | Estadio Ramón Sánchez Pizjuán |
| Valencia | Valencia | Estadio Mestalla |
| Valladolid | Valladolid | Estadio José Zorrilla |
| Villarreal | Vila-real | Estadio de la Cerámica |
Mestarit > Joukkueittain

| Sijoitus | Joukkue | Määrä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Real Madrid | 36 | 1932, 1933, 1954, 1955, 1957, 1958, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1967, 1968, 1969, 1972, 1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1995, 1997, 2001, 2003, 2007, 2008, 2012, 2017, 2020, 2022, 2024 |
| 2 | Barcelona | 27 | 1929, 1945, 1948, 1949, 1952, 1953, 1959, 1960, 1974, 1985, 1991, 1992, 1993, 1994, 1998, 1999, 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2013, 2015, 2016, 2018, 2019, 2023 |
| 3 | Atlético Madrid | 11 | 1940, 1941, 1950, 1951, 1966, 1970, 1973, 1977, 1996, 2014, 2021 |
| 4 | Athletic Bilbao | 8 | 1930, 1931, 1934, 1936, 1943, 1956, 1983, 1984 |
| 5 | Valencia | 6 | 1942, 1944, 1947, 1971, 2002, 2004 |
| 6 | Real Sociedad | 2 | 1981, 1982 |
| 7 | Real Betis | 1 | 1935 |
| 7 | Sevilla | 1 | 1946 |
| 7 | Deportivo La Coruña | 1 | 2000 |
Palkinnot

Espanjan suurilevikkisin urheilulehti Marca palkitsee vuosittain kauden aikana onnistuneet pelaajat, valmentajat ja tuomarit. Kukin palkinto on nimetty tunnetun jalkapallopersoonan mukaan.
Di Stéfano -palkinto – paras pelaaja
Guruceta-palkinto – paras tuomari
Miguel Muñoz -palkinto – paras valmentaja
Pichichi-palkinto – paras maalintekijä
Zamora-palkinto – paras maalivahti
Zarra-palkinto – paras espanjalainen maalintekijä
Erilaisia palkintoja ovat myöntäneet myös muun muassa Don Balón- ja El País -lehdet.
Tilastoja

Aktiiviset pelaajat .
Tilastoja > Eniten otteluita

| # | Pelaaja | Ura | Ottelut | Joukkueet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Andoni Zubizarreta | 1981–1998 | 622 | Athletic Bilbao (169), Barcelona (301), Valencia (152) |
| 1 |  Joaquín | 2001–2023 | 622 | Betis (407), Valencia (158), Málaga (57) |
| 3 |  Raúl García | 2004–2024 | 609 | Osasuna (101), Atlético Madrid (216), Athletic Bilbao (292) |
| 4 |  Raúl | 1994–2010 | 550 | Real Madrid (550) |
| 5 |  Eusebio | 1983–2002 | 543 | Valladolid (246), Atlético Madrid (27), Barcelona (203), Celta (67) |
| 6 |  Paco Buyo | 1980–1997 | 542 | Sevilla (199), Real Madrid (343) |
| 7 |  Sergio Ramos | 2004–2024 | 536 | Sevilla (67), Real Madrid (469) |
| 8 |  Manuel Sanchís | 1983–2001 | 523 | Real Madrid (523) |
| 9 |  Lionel Messi | 2004–2021 | 520 | Barcelona (520) |
| 10 |  Jesús Navas | 2003–2024 | 516 | Sevilla (516) |
Tilastoja > Eniten maaleja

| # | Pelaaja | Ura | Maalit | Ottelut | Keskiarvo | Joukkueet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Lionel Messi | 2004–2021 | 474 | 520 | 0.91 | Barcelona (474) |
| 2 |  Cristiano Ronaldo | 2009–2018 | 311 | 292 | 1.07 | Real Madrid (311) |
| 3 |  Zarra | 1940–1955 | 251 | 277 | 0.91 | Athletic (251) |
| 4 |  Karim Benzema | 2009–2023 | 238 | 439 | 0.54 | Real Madrid (238) |
| 5 |  Hugo Sánchez | 1981–1994 | 234 | 347 | 0.67 | Atlético Madrid (54), Real Madrid (164), Rayo Vallecano (16) |
| 6 |  Raúl | 1994–2010 | 228 | 550 | 0.41 | Real Madrid (228) |
| 7 |  Alfredo Di Stéfano | 1953–1966 | 227 | 329 | 0.69 | Real Madrid (216), Espanyol (11) |
| 8 |  César Rodríguez | 1941–1960 | 221 | 353 | 0.63 | Granada (23), Barcelona (190), Cultural Leonesa (3), Elche (5) |
| 9 |  Quini | 1970–1987 | 219 | 448 | 0.49 | Sporting (165), Barcelona (54) |
| 10 |  Pahiño | 1943–1956 | 211 | 278 | 0.76 | Celta (57), Real Madrid (108), Deportivo (46) |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liga de Fútbol Profesionalin sivusto (espanjaksi)
LaLigan tulospalvelu
Primera Divisiónin kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku |  |  |  |  |  |  |  |  | 1929 | 1929−30 |
| 1930-luku | 1930−31 | 1931−32 | 1932−33 | 1933−34 | 1934−35 | 1935−36 | 1936−37 | 1937−38 | 1938−39 | 1939−40 |
| 1940-luku | 1940−41 | 1941−42 | 1942−43 | 1943−44 | 1944−45 | 1945−46 | 1946−47 | 1947−48 | 1948−49 | 1949−50 |
| 1950-luku | 1950−51 | 1951−52 | 1952−53 | 1953−54 | 1954−55 | 1955−56 | 1956−57 | 1957−58 | 1958−59 | 1959−60 |
| 1960-luku | 1960−61 | 1961−62 | 1962−63 | 1963−64 | 1964−65 | 1965−66 | 1966−67 | 1967−68 | 1968−69 | 1969−70 |
| 1970-luku | 1970−71 | 1971−72 | 1972−73 | 1973−74 | 1974−75 | 1975−76 | 1976−77 | 1977−78 | 1978−79 | 1979−80 |
| 1980-luku | 1980−81 | 1981−82 | 1982−83 | 1983−84 | 1984−85 | 1985−86 | 1986−87 | 1987−88 | 1988−89 | 1989−90 |
| 1990-luku | 1990−91 | 1991−92 | 1992−93 | 1993−94 | 1994−95 | 1995−96 | 1996−97 | 1997−98 | 1998−99 | 1999−00 |
| 2000-luku | 2000−01 | 2001−02 | 2002−03 | 2003−04 | 2004−05 | 2005−06 | 2006−07 | 2007−08 | 2008−09 | 2009−10 |
| 2010-luku | 2010−11 | 2011−12 | 2012−13 | 2013−14 | 2014−15 | 2015−16 | 2016−17 | 2017−18 | 2018−19 | 2019−20 |
| 2020-luku | 2020−21 | 2021−22 | 2022−23 | 2023−24 | 2024−25 | 2025−26 | 2026−27 | 2027−28 | 2028−29 | 2029−30 |
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales 
Espanjan jalkapallo
Lajiliitto: Espanjan jalkapalloliitto

Sarjat: Primera División | Naisten mestaruussarja | Segunda División | Primera División RFEF | Segunda División RFEF | Tercera División RFEF | Espanjan jalkapallon aluesarjat 

Cup-kilpailut: Copa del Rey | Copa de la Reina (Espanjan naisten cup) 

Maajoukkueet: Espanjan maajoukkue | Espanjan naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Makukortti

Makukortti on tuote, joka on tarkoitettu tupakan maustamiseen. Se on tupakka-askin kokoinen ja muotoinen, pahvin kaltaisesta aineesta tehty kortti, joka sisältää esimerkiksi mentolin makua. Se sijoitetaan tupakka-askin sisälle. Makukorttia pidetään suljetussa rasiassa ainakin tunnin ajan, jonka jälkeen maku on imeytynyt tuotteeseen.
Makukortit tuotiin markkinoille vuonna 2016, jolloin voimaan tuli maustetut savukkeet kieltävä laki. Makukorttien kysyntä nousi, kun menthol-savukkeet kiellettiin. Keväällä 2022 tupakkalaki kiristyi entisestään ja makukortit kiellettiin. Sen jälkeen kaupat siirsivät makukortit leivontahyllyyn.
S-ryhmän päivittäistavarakaupan johtaja Sampo Päällysaho väittää, että kiellon jälkeen myynnissä olevat makukortit ovat eri tuotteita, ja ne on tarkoitettu kuivaelintarvikkeiden ja juomien maustamiseen. Tuotteiden suomalaisen valmistajan mukaan kortit sopivat muun muassa leivontaan ja veden maustamiseen. Esimerkkeinä annetaan myös kahvin, teen, kaakaon ja leivontajauhon maustaminen. Kesko nimittää tuotteita "vedenmaustamiskorteiksi". Liottamalla kortista jää veteen hyvin mieto aromi.
Pyhän Annan ritarikunta

Ritatrikunnan hopeatähti, kaulanauha ristillä
Pyhän Annan ritarikunnan kunniamerkki venäläisessä postimerkissä vuodelta 1999
Pyhän Annan ritarikunta (ven. Орден Святой Анны) on venäläinen ritarikunta, jonka Holstein-Gottorpin herttua Kaarle Fredrik perusti vuonna 1735 vaimonsa, Pietari Suuren tyttären Anna Petrovnan muistoksi. Paavali I liitti 1797 ritarikunnan Venäjän kunniamerkkijärjestelmään.
Ritarikunnan jäsenyys myönnettiin ansiokkaasta urasta siviilipalveluksessa tai urheudesta ja ansiokkaasta palveluksesta armeijassa. Pyhän Annan ritarikunta ensimmäinen luokka oikeutti perinnölliseen aatelistoon ja alemmat luokat henkilökohtaiseen aatelistoon.
Ritarikunnan luokat ja ansiomerkin kanto-ohje

I luokka: hopeatähti, kaulanauha ristillä
II luokka: risti kaulanauhassa
III luokka: rintamerkki
IV luokka: miekka
Lähde:
Galleria

Pyhän annan I. luokka, olkanauhalla ja rintatädellä
Pyhän annan I. luokka, rintatähti kruunulla
Pyhän Annan I. luokka, hopeinen emalioitu rintatähti
Pyhän annan II. luokka, kaulanahaulla ja ristillä
Pyhän annan III. luokka, rintamerkillä
Pyhän annan IV. luokka miekalla
Muuta

Anna kaulassa (ven. Анна на шее) on Anton Tšehovin vuonna 1895 ilmestynyt kertomus.  Päähenkilön Annan aviomies on saanut toisen luokan Annan ristin, jota pidettiin kaulassa.