stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo romaaneihin perustuvista elokuvista
T

Taistelukala, S. E. Hinton – Taistelukala, 1983
Talvisota, Antti Tuuri – Talvisota, 1989
Tanskalainen tyttö, David Ebershoff – Tanskalainen tyttö, 2015
Tanssi yli hautojen, Mika Waltari – Tanssi yli hautojen, 1950
Tarina vailla loppua, Michael Ende – Päättymätön tarina, 1984
Tarpeellista tavaraa, Stephen King – Tarpeellista tavaraa, 1993
Taru sormusten herrasta, J. R. R. Tolkien – Taru sormusten herrasta, 1978; The Return of the King, 1980; Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia, 2001–2003
Tasomaa – Moniulotteinen romanssi, Edwin Abbott Abbott – Flatland, 2007
Temppeliherra, Jan Guillou - Arn – Temppeliritari, 2007
Tesserakti, Alex Garland – Tesserakti, 2003
Tex, S. E. Hinton – Tex, 1982
This Above All, Eric Knight – Yli kaiken ymmärryksen, 1942
Tideland, Mitch Cullin, Tideland, 2005
Tie, Cormac McCarthy – Tie, 2009
Tie Jerusalemiin, Jan Guillou - Arn – Temppeliritari, 2007
Tilaa! Tilaa!, Harry Harrison – Maailma vuonna 2022, 1973
Todistajat, Tim LaHaye & Jerry B. Jenkins – Kadotettu maailma 2 – Viimeisten päivien vaellus, 2002; Kadotettu maailma 3 – Sota, 2005
Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde, Robert Louis Stevenson - Tohtori Jekyll'in salaisuus, 1920; Tri Jekyll & Mr. Hyde, 1931, 1941
Tohtori Moreaun saari, H. G. Wells – Kadonneiden sielujen saari, 1932; Paholaisen saari, 1977; Tohtori Moreaun saari, 1996
Torni, Richard Martin Stern – Liekehtivä torni, 1974
Tukehtuminen, Chuck Palahniuk – Choke, 2008
Tulisilmä, Stephen King – Tulessa syntynyt, 1984
Tulivuoren juurella, Malcolm Lowry – Tulivuoren juurella, 1984
Tummien perhosten koti, Leena Lander – Tummien perhosten koti, 2008
Tuntematon sotilas, Väinö Linna – Tuntematon sotilas: 1955, 1985, 2017
Tyhjentävä vastaus eli Kuka voittaa miljardin?, Vikas Swarup – Slummien miljonääri, 2008
Tyttö joka leikki tulella, Stieg Larsson – Tyttö joka leikki tulella, 2009
Tähdet kertovat, komisario Palmu, Mika Waltari - Tähdet kertovat, komisario Palmu, 1962
Tähtiin kirjoitettu virhe, John Green – Tähtiin kirjoitettu virhe, 2014
Tähtisumua, Neil Gaiman – Tähtisumua, 2007
Täällä Pohjantähden alla, Väinö Linna – Täällä Pohjantähden alla: 1968, 2009, 2010; Akseli ja Elina, 1970; Pohjantähti, 1973
U

Uhrilampaat, Thomas Harris – Uhrilampaat, 1991
Uinu, uinu lemmikkini, Stephen King – Uinu, uinu lemmikkini 1989, 2019
Ulvova mylläri, Arto Paasilinna – Ulvova mylläri, 1982
Unensieppaaja, Stephen King – Unensieppaaja, 2003
Uusikuu, Stephenie Meyer – Twilight – Uusikuu, 2009
V

Vain kuolleen ruumiini yli, Roderick Thorpe – Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli, 1989
Valamiehet, John Grisham – Valamiehet, 2003
Vanki nimeltä Papillon, Henri Charrière – Papillon, 1973
Varasto, Arto Salminen – Varasto, 2011
Vares ja kaidan tien kulkijat, Reijo Mäki – Vares – kaidan tien kulkijat, 2011
Varjossa auringon alla, Agatha Christie – Rikos auringon alla, 1982
Varjostaja, Dean Koontz – Varjostetut, 1977
Vastaisku, Robert Ludlum – The Chancellor Manuscript, 2011
Veden tuolla puolen, Mats Wahl – Vinterviken, 1996
Velho ja leijona, C. S. Lewis – Velho ja leijona, 1979; Narnian tarinat: Velho ja leijona, 2005
Veljeni, Leijonamieli, Astrid Lindgren – Veljeni Leijonamieli, 1977
Vendetta, Jan Guillou - Vendetta, 1995
Veren vangit, Anne Rice – Veren vangit, 1994
Verinen viikonloppu, Robert Ludlum – Verinen viikonloppu, 1983
Verirahat, Robert Ludlum – Verirahat, 1985
Verkossa, Michael Crichton – Verkossa, 1994
A Very Private Gentleman, Martin Booth – The American, 2010
Vetovoiman lait, Bret Easton Ellis – Fuck the Rules, 2002
Vettä elefanteille, Sara Gruen – Vettä elefanteille, 2011
Vieras mies tuli taloon, Mika Waltari – Vieras mies tuli taloon, 1938; Vieras mies, 1957
Vieras tulevaisuudesta, Michael Crichton – Vieras tulevaisuudesta, 1998
Viesti mereltä, Nicholas Sparks – Viesti mereltä, 1999
Vihan liekit, Suzanne Collins – Nälkäpeli – Vihan liekit, 2013
Vihreän delfiinin maa, Elizabeth Goudge – Vihreän delfiinin maa, 1947
Viidakkokirja, Rudyard Kipling – Viidakon poika, 1942; Viidakkokirja: 1967, 1994, 2016
Viimeinen yksisarvinen, Peter S. Beagle – Viimeinen yksisarvinen, 1982
Viimeisellä rannalla, Nevil Shute – Viimeisellä rannalla, 1959
Vuonna 1984, George Orwell – 1984, 1956; 1984
W

What Dreams May Come, Richard Matheson – Taivaan tuolla puolen, 1998
Winter’s Bone, Daniel Woodrell – Winter’s Bone, 2010
Who Censored Roger Rabbit?, Gary K. Wolf – Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?, 1988
Y

Yksi lensi yli käenpesän, Ken Kesey – Yksi lensi yli käenpesän, 1975
Ystävät hämärän jälkeen, John Ajvide Lindqvist – Ystävät hämärän jälkeen, 2008, 2010
Yön kansa, Clive Barker – Yön kansa, 1990
Yöpartio, Sergei Lukjanenko – Night Watch – yövahti, 2004
Ä

Äideistä parhain, Heikki Hietamies – Äideistä parhain, 2005
Ääniä yössä, Dean Koontz – Watchers, 1988
Torchlight II

| Torchlight II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Runic Games
Julkaisija:  Runic Games
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Nintendo eShop, Epic Games Store, Discord Store, Microsoft Store ja PlayStation Store
Säveltäjä:  Matt Uelmen
Pelisarja:  Torchlight
Pelimoottori:  OGRE
Julkaistu:  2012
Lajityyppi:  toimintaroolipeli ja tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  moninpeli, yksinpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 16, USK 16, USK 16 ja USK 16 
Alusta:  Linux, Microsoft Windows, Mac OS X
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Torchlight II on Runic Gamesin kehittämä toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna 2012 Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille.
Peli on seuraaja vuonna 2009 julkaistulle pelille Torchlight.
Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8,5/10 arvostelussaan.
Peli oli ehdolla parhaan tietokoneroolipelin ja tietokonepelin kategorioissa Spike Video Game Awards -palkinnolle.
Aiheesta muualla

Torchlight II MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Tommy Smith (jääkiekkoilija)

Tommy Smith vuonna 1907.
Thomas Joseph Smith (27. syyskuuta 1885 –  1. elokuuta 1966) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka vuodesta 1905 vuoteen 1920 kestäneellä urallaan ehti edustaa peräti 16 seuraa. Hyökkääjänä pelannut Smith saavutti kaksi kertaa Stanley Cupin. Ottawassa, Ontariossa syntyneen Tommyn kaksi veljestä Alf Smith ja Harry Smith myös pelasivat jääkiekkoa.
Palkintoja ja saavutuksia

1906 – Stanley Cup Ottawa Silver Sevenissä
1913 – Stanley Cup Quebec Bulldogsissa
1973 – Hockey Hall of Fameen
Aiheesta muualla

Tommy Smith The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
LegendsOfHockey: Tommy Smith
Torches

| Torches Foster the People |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009 – 2011
 Julkaistu: 23. toukokuuta 2011
 Tuottaja(t): Rich Costey Paul Epworth Mark Foster Tony Hoffer Greg Kurstin
 Tyylilaji: indie pop
 Kesto: 38.24
 Levy-yhtiö: Startime Columbia
Listasijoitukset
  1.  8.  12.
Foster the Peoplen muut julkaisut
| Foster the People (EP) 2011 | Torches 2011 | Supermodel 2014 |
Singlet albumilta Torches
 ”Pumped Up Kicks” Julkaistu: 14. syyskuuta 2010  ”Helena Beat” Julkaistu: 26. heinäkuuta 2011  ”Call It What You Want” Julkaistu: 2. joulukuuta 2011  ”Don’t Stop (Color on the Walls)” Julkaistu: 10. tammikuuta 2012  ”Houdini” Julkaistu: 15. toukokuuta 2012
Torches on yhdysvaltalaisen indie pop-yhtye Foster the Peoplen debyyttialbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2011. Albumi ylsi Australiassa listaykköseksi ja kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 8. Torchesilta julkaistiin singlenä viisi kappaletta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Helena Beat | 4.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Pumped Up Kicks | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Call It What You Want | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don’t Stop (Color on the Walls) | 2.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Waste | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I Would Do Anything for You | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Houdini | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Life on the Nickel | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Miss You | 3.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Warrant | 5.23 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 38.24 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Pitchfork: 6.2/10
Rolling Stone:
Tiitola

Tiitola voi tarkoittaa:
Antti-Jussi Tiitola (1936–2021), urheiluvälineiden kehittäjä
Heikki Tiitola (1874–1952), rakennusmestari
Jaakko Tiitola (s. 1907), jääkiekkoilija, jääkiekkoerotuomari ja yritysjohtaja
Jussi Tiitola (1910–1939), jääkiekkohyökkääjä ja varatuomari
Keijo Tiitola (s. 1964), ampumahiihtäjä
Martti Tiitola (1904–1980), jääkiekkoilija, diplomi-insinööri, elinkeinoelämän vaikuttaja ja kunnallispoliitikko
Olli Tiitola (1939–2017), koripalloilija ja lääkäri
Risto Tiitola (1915–2015), jääkiekkohyökkääjä ja diplomi-insinööri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tore Sagvolden

Tore Sagvolden (s. 27. helmikuuta 1959) on norjalainen suunnistaja.
Tore Sagvolden voitti suunnistuksessa nuorten Pohjoismaiden henkilökohtaisen mestaruuden 1978. Seuraavana vuonna hän sai aikuisten MM-kilpailuissa Tampereella henkilökohtaisella matkalla pronssia hävittyään vain maanmiehilleen Øyvin Thonille ja Egil Johansenille. Neljissä seuraavissa MM-kilpailuissa hän sai kolme hopeaa ja oli kerran neljäs. Viestin maailmanmestaruuden hän voitti neljä kertaa, aina kolmannen osuuden suunnistajana. Aikuisten pohjoismaiden mestaruuden henkilökohtaisella matkalla Sagvolden voitti 1984.
Saavutukset

MM-kultaa viestissä 1981, 1983, 1985 ja 1987
MM-hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1981, 1985 ja 1987
MM-pronssia henkilökohtaisella matkalla 1979
MM-kilpailuissa neljäs henkilökohtaisella matkalla 1983
PM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1984, lisäksi viestimestaruuksia
Toinen

Toinen voi tarkoittaa seuraavia:
toinen, lukua 2 vastaava järjestyslukusana
toiseus, yhteiskuntatieteellinen käsite
yleistynyt toinen, filosofinen käsite
Toinen, Peter Munckin studioalbumi vuodelta 2005
”Toinen”, Jenni Vartiaisen kappale vuodelta 2007
Toiset, kuvitteellisia salaperäisen saaren asukkaita televisiosarjassa Lost
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Toinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tore Pedersen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Tore André Pedersen
Syntymäaika: 29. syyskuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Fredrikstad, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 185 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987 1988 1989 1990-1992 1993 1994 1994-1995 1995 1996-1997 1997-1998 1998-1999 1999-2001 2001 2002-2003 2004-2005 | Selbak Lillestrøm Fredrikstad Göteborg Brann Oldham Athletic Sanfrecce Hiroshima Brann St. Pauli Blackburn Rovers Eintracht Frankfurt Wimbledon Trosvik Fredrikstad Selbak |  |
Maajoukkue
| 1990–1999 | Norja | 47 (0) |
Tore Pedersen (s. 29. syyskuuta 1969 Fredrikstad) on norjalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Pedersen debytoi Norjan maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut 47 maaottelua.
Tobias Enström

| Tobias Enström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1984 (ikä 39) Nordingrå, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Modo Hockey
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Atlanta Thrashers (NHL)   EC Red Bull Salzburg (EBEL)   Winnipeg Jets (NHL)
NHL-varaus:  239. varaus, 2003 Atlanta Thrashers
Ulf Tobias "Toby" Enström (s. 5. marraskuuta 1984 Nordingrå, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hän edustaa HockeyAllsvenskanin Modo Hockeytä.
Ura > Modo Hockey

Enströmin ensimmäinen seura oli Höga Kusten Hockey hänen synnyinkaupungistaan Nordingråsta. Myöhemmin hän siirtyi örnsköldsvikiläisseura Modo Hockeyyn, jossa hän pelasi muutaman kauden juniorina. Hän debytoi Modon edustusjoukkueessa kaudella 2002–2003, jonka päätteeksi hänet palkittiin Elitserienin vuoden tulokkaana. Enström pelasi Elitserienin tulokaskaudellaan 42 runkosarjaottelua, kahdeksaa vaille kaikki, joissa hän teki yhden maalin ja antoi viisi maalisyöttöä, sekä kuusi pudotuspeliottelua, joissa hän sai tililleen yhden maalisyötön.
Enström pelasi Modon Elitserien-joukkueessa viisi kautta. Hän pelasi yhteensä 226 runkosarjaottelua, joissa hän teki 17 maalia ja antoi 47 maalisyöttöä. Eniten pisteitä hän teki kaudella 2006–2007, 28 pistettä, seitsemän maalia ja 21 syöttöpistettä, 55:ssä runkosarjaottelussa ja 12 pistettä, maalin ja 11 syöttöpistettä, 20:ssä pudotuspeliottelussa. Hän oli tuolla kaudella joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Kauden päätteeksi Enström oli voittamassa Elitserienin mestaruutta, kun Modo löi loppuotteluissa Linköpingin voitoin 4–2.
Ura > Atlanta Thrashers ja Winnipeg Jets

Atlanta Thrashers varasi Enströmin NHL:ään numerolla 239 varaustilaisuuden 2003 kahdeksannella kierroksella ja hän aloitti NHL:ssä kaudella 2007–2008. Hän pelasi ensimmäisen NHL:n runkosarjaottelunsa 5. lokakuuta 2007, jolloin Thrashers kohtasi kotonaan Washington Capitalsin. Toisessa ottelussaan, vierasottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan 6. lokakuuta, hän teki ensimmäisen pisteensä, syöttöpisteen, ja ensimmäisen maalinsa hän teki yhdeksännessä ottelussaan, vierasottelussa Toronto Maple Leafsia vastaan 23. lokakuuta.
Enström pelasi NHL:n tulokaskaudellaan täyden 82:n runkosarjaottelun kauden ja teki 38 tehopistettä, viisi maalia ja 33 syöttöpistettä. Hän oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja ja joukkueen sisäisen syöttöpörssin kakkosnimi 35 maalisyöttöä antaneen Ilja Kovaltšukin jälkeen. NHL:n tulokkaiden pistepörssissä Enström oli kaudella 2007–2008 kahdeksas ja tulokkaiden syöttöpörssissä neljäs. Hän sai jääaikaa keskimäärin 24 minuuttia ja 28 sekuntia ottelua kohden, eniten NHL-tulokkaista ja joukkueensa pelaajista. Hänet nimettiin kauden jälkeen NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen (NHL All-Rookie Team).
Enström ylitti kausina 2009–2010 ja 2010–2011 50:n tehopisteen rajan ja oli molempina Thrashersin sisäisen syöttöpörssin kärkinimi. Ensiksi mainitulla kaudella hän antoi 44 maalisyöttöä ja jälkimmäisellä 41 maalisyöttöä. Kaudesta 2011–2012 alkaen Enström pelaa NHL:n Winnipeg Jetsissä Atlanta Thrashersin muutettua uuden omistajan myötä Winnipegiin.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
Enström on edustanut Ruotsia jääkiekon aikuisten arvokilpailuissa kolmesti, MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä Vancouverin olympialaisissa 2010. Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdesti, vuosina 2003 ja 2004, ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kerran, vuonna 2002.
Thomas Doll

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Thomas Jens-Uwe Doll
Syntymäaika: 9. huhtikuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Malchin, DDR
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1979–1986 |  Hansa Rostock | 47 | (4) |
| 1986–1990 |  BFC Dynamo | 99 | (39) |
| 1990–1991 |  Hamburger SV | 33 | (4) |
| 1991–1993 |  SS Lazio | 64 | (9) |
| 1993–1996 |  Eintracht Frankfurt | 28 | (3) |
| 1996–1998 |  AS Bari | 45 | (4) |
| 1998–2001 |  Hamburger SV | 41 | (0) |
Maajoukkue
| 1986–1990 |  DDR | 29 | (7) |
| 1991–1993 |  Saksa | 18 | (1) |
Valmennusura
2001–2002:  Hamburger SV U19
2002–2004:  Hamburger SV II
2004–2007:  Hamburger SV
2007–2008:  Borussia Dortmund
2009–2011:  Gençlerbirliği
2011–2012:  Al-Hilal
2013–2018:  Ferencváros
2019:  Hannover 96
2019:  APOEL
2022–:  Persija Jakarta
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Thomas Doll (s. 9. huhtikuuta 1966) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä-keskikenttäpelaaja. Huhtikuusta 2022 lähtien hän on toiminut indonesialaisen Persija Jakartan päävalmentajana.
Ura pelaajana

Doll aloitti peliuransa juniorina BSG Lokomotiv Malchinissa, josta siirtyi 1979 FC Hansa Rostockin joukkueeseen. 1986 Doll siirtyi Berliner FC Dynamoon, Stasin tukemaan joukkueeseen, jossa voitti DDR:n mestaruuden 1986, 1987 ja 1988. Saksan jälleenyhdistyttyä Doll jatkoi uraansa Hamburger SV:n joukkueessa. Hän teki vaikutuksen S.S. Lazion johtajiin ja siirtyi roomalaisseuraan 1991 ennätyksellisellä 15 miljoonan Saksan markan siirtosummalla.
Doll pelasi Laziossa kolme kautta ja oli mukana Saksan maajoukkueessa, joka voitti EM-hopeaa 1992. Doll palasi Saksaan 1994 ja liittyi Eintracht Frankfurtin joukkueeseen. Loukkaantumisista kärsineen Dollin peliaika jäi vähälle ja 1996 hän lähti hakemaan uutta nostetta jälleen Italiasta, AS Barin joukkueesta. 1998 Doll palasi Hamburger SV:hen, mutta loukkaantumiset varjostivat uran viimeisiä kausia seurassa. Hän jätti pelikentät 2001.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

DDR:n mestaruus (3): 1986, 1987, 1988
FDGB-Pokal: 1988, 1989
EM-hopeaa: 1992
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Unkarin mestaruus: 2016
Unkarin cup (3): 2015, 2016, 2017
Unkarin supercup: 2015
UEFA Intertoto Cup: 2005
Tomi Männistö

Tomi Matti Männistö (s. 3. lokakuuta 1964 Tampere)  on Helsingin yliopiston ohjelmistotuotannon professori. Männistön puoliso vuodesta 1989 on tutkimuspäällikkö Satu Männistö (o.s. Vuori).
Tutkimus ja opetus

Tomi Männistö tutkii ja opettaa ohjelmistotuotantoa, erityisesti ohjelmistoarkkitehtuureja, vaatimustenhallintaa sekä ohjelmistojen varioituvuutta. Hän toimi ohjelmistoarkkitehtuurien maailman pääkonferenssin WICSA (nykyisin ICSA) ja Euroopan konferenssin ECSA yhteiskonferenssin puheenjohtajana vuonna 2012. Männistö on julkaissut yli 100 tieteellistä artikkelia. Artikkelit käsittelevät tuotteiden mallipohjaista konfigurointia, ohjelmistoarkkitehtuureja sekä ohjelmistojen vaatimustenhallintaa. Hänen tutkimusryhmänsä ESE (Empirical Software Engineering) tutkii myös ohjelmistojen suunnittelua laajemmin, kuten ns. jatkuvan eksperimentoinnin (engl. continuous experimentation) käyttämistä ohjelmistojen kehittämisessä.
Männistö on mukana kansainvälisessä ohjelmistotuotannon tutkijaverkostossa ISERN (International Software Engineering Research Network) sekä IFIP:n (International Federation for Information Processing) ohjelmistoarkkitehtuurien työryhmän WG 2.10 jäsen.
Ura

Männistö valmistui Tampereen teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1990. Hän valmistui tekniikan lisensiaatiksi 1998 ja väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 2000. Post-doc-vuoden hän oli vierailevana tutkijana MIT:ssä ja Nokian tutkimuskeskuksessa Bostonissa Yhdysvalloissa. Männistö työskenteli Procons-yhtiössä suunnittelijana 1988–1991 ja Teknillisessä korkeakoulussa tutkijana 1991–2000, opettavana tutkijana 2000–2004, määräaikaisena professorina 2004–2007 ja professorina vuodesta 2008. Hän siirtyi Helsingin yliopiston professoriksi vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Tomi Männistön kotisivu
Tomi Männistön tutkimusryhmän Empirical Software Engineering (ESE) kotisivu
Tomi Männistö Helsingin yliopiston tutkimustietojärjestelmässä
Tomi Männistön julkaisut Google Scholarissa
Tomi Männistön julkaisut ResearchGatessa
Tuhoavat tunteet

| Tuhoavat tunteet |
| --- | --- |

Kirjailija:  Guy de Maupassant ym.
Kieli:  suomi
Genre:  novelli
Kustantaja:  E. Viljanteen Kirjakauppa ja Kustannusliike
Julkaistu:  1945
Sivumäärä:  233
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tuhoavat tunteet on V. Artin suomentama novelliantologia ulkomaisten kirjailijoiden tuotannosta. Teoksen on julkaissut E. Viljanteen Kirjakauppa ja Kustannusliike vuonna 1945. Nimiölehdellä on kirjailijoista mainittu ainoastaan Guy de Maupassant, jonka novellin mukaan kirja on nimetty. Kirjan alaotsikkona on Kertojamestarien novelleja.
Sisällys

Guy de Maupassantin novelli "Sunnuntairatsastus" on alun perin ilmestynyt Suomessa eräässä kuvalehdessä ja suomentaja on lisännyt kertomukseen lopetuksen, joka noudattelee Maupassantin toisen uskottelukomiikkaan perustuvan novellin "Le Voleur" (Varas) tyyliä. André Therieutin novellin "Juhla-aatto" suomennos on mukailtu.
Thilo Kehrer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Thilo Kehrer
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Tübingen, Saksa
Kansalaisuus: Saksa
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: AS Monaco
Pelinumero: 5
Junioriseurat
2000–2006 2006–2010 2010–2012 2012–2015: TSG Tübingen  SSV Reutlingen 05 VfB Stuttgart Schalke 04
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2015–2016 2015–2018 2018–2022 2022–2024 2024 2024– | Schalke 04 II Schalke 04 Paris Saint-Germain West Ham → AS Monaco AS Monaco | 19 (0) 45 (4) 85 (4) 31 (0) 15 (1) - (-) |
Maajoukkue
| 2012 2012–2013 2015 2015–2016 2017– 2018– | Saksa U16 Saksa U17 Saksa U19 Saksa U20 Saksa U21  Saksa | 1 (1) 12 (0) 5 (1) 6 (1) 9 (0) 27 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. kesäkuuta 2024.
Thilo Kehrer (s. 21. syyskuuta 1996 Tübingen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Ligue 1:n AS Monacon joukkueessa.
Ura

Jalkapallon harrastamisen Kehrer aloitti TSG Tübingenin joukkueessa. Vuodesta 2012 hän pelasi Schalken juniorijoukkueessa. Kausilla 2015–2016 hän pelasi Schalken edustusjoukkueessa, sekä seuran kakkosjoukkueessa.
Seurajoukkueura

Kehrer debytoi Bundesliigassa 6.2.2015 VfL Wolfsburgia vastaan. Schalke voitti ottelun kotonaan 3–0. Ensimmäisen maalinsa hän teki 1. huhtikuuta 2017 kotiottelussa Borussia Dortmundia vastaan. Hän teki 1–1-tasoituksen Schalkelle. Hän pelasi Schalkessa kaikkian 45 bundesliigaottelua ja kahdeksan peliä Eurooppa-liigassa.
Thilo Kehrer siirtyi elokuussa 2018 PSG:n riveihin 37 miljoonan euron siirtokorvauksella. Saksalaisen sopimus oli viiden vuoden pituinen. Tulokaskaudellaan hän pelasi 27 liigaottelua, mutta toisella kaudella kärsi pitkään jalkavammasta ja pelasi vain seitsemän sarjaottelua. Kumpikin kausi päättyi PSG:n mestaruuteen. Hän voitti kaudella 2019–2020 myös Ranskan cupin, liigacupin ja supercupin. Hän pelasi täyden ajan tappiollisessa Mestarien liigan loppuottelussa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 24 Ranskan pääsarjaottelua ja oli voittamassa Ranskan Cupia. Seuraavalla kaudella PSG voitti liigamestaruuden ja hän teki 27 ottelussa kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi Pariisin-vuosinaan kaikkiaan 20 ottelua.
Kehrer siirtyi 12 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan West Hamiin kesällä 2022. Avauskaudellaan hän pelasi kahdeksan ottelua West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa. Valioliigassa hän pelasi 27 ottelua, joista 25 avauskokoonpanossa. Syyskaudella 2023 hän pelasi neljässä valioliigaottelussa vain 22 minuuttia. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua.
Kehrer pelasi kevätkauden 2024 lainalla Ligue 1:n AS Monacossa. Pelaamissaan 15 Ranskan pääsarjaottelussa hän teki yhden maalin. Hän siirtyy Monacoon pysyvästi 11 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2024.
Maajoukkueura

Kehrer pelasi useissa Saksan juniorimaajoukkueissa ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi yhdessä ottelussa Saksan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017. Hän on pelannut Saksan aikuisten maajoukkueessa 27 ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Perua vastaan syyskuussa 2018. Hän pelasi ottelun Espanjaa vastaan MM-kilpailuissa 2022. Hän on pelannut seitsemän MM- ja kaksi EM-karsintaottelua. Kansojen liigassa hän on pelannut kahdeksan ottelua.
Perhe

Kehrerin isä on saksalainen ja äiti syntyperäinen burundilainen.